Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessa deputerades åligganden äro: a) att efter noggrant öfvervägande af kända förhållanden och med ledning af de priskuranter å fullgoda eller afradsgilda varor, som för Oktober, November och December månader af det föregående, samt Januari, Februari och Mars månader af det löpande året ifrån städerna och fögderierna inkommit, bestämma det årspris, som skall ingå i beräkningen af de sednaste tio årens medelpris, hvilket sednare derigenom erhålles, att nyssnämnde årspris sammanlägges med de för nästförflutna nio åren på enahanda sätt bestämda pris, eller, för så vidt de ej hunnit sålunda bestämmas, med markegångsprisen för samma år, hvarefter medeltalet af dessa sammanslagna tio årens pris blifver det löpande årets medelpris. Då vid bestämmandet af ofvannämnde i medelmarkegången ingående årspris deputerade i något fall frånträda de på grund af priskuranterna uppgjorda medelpris, ega de att skälen dertill i protokollet anföra. b) Att, i likhet med hvad för närvarande eger rum, föråret bestämma den serskilda markegång, efter hvilken ej mindre de af nu - 24 Slals-Ulskotlets Ullålande, M 167. varande indelningshafvare, sorn ej ingå på den föreslagna regleringen med medelpris samt deras ränteoch tiondegifvare komma alt sig rätta, än äfven kronan skall emottaga den spanmål, som blifver till leverering in natura uppsagd, och hvilken markegång jemväl kommer alt ligga till grund för de liqvider enskilde emellan, som äro en följd af på årlig markegång träffade öfverenskommelse^ Denna markegångssättning afser det löpande årets skörd och grundar sig således på de priser, till hvilka densamma och öfriga i taxan upptagna persedlar förmodas kunna försäljas, då deremot det årspris, som enligt mom. a sättes för medelmarkegångens bestäm mande, grundar sig på kända och bestämdt uppgifna förhållanden. Före förrättningens början aflägga samtlige deputerade för markegångssättningen ed i hufvudsaklig öfverensstämmelse med den vid pröfningsoch taxerings-kommitléer brukliga.
När qvinnor bli gamla och upphört vara qvinnor, få de skägg på hakan, jag undrar hvad män få när de bli gamla och upphört vara män? gärden, och den som väckte oss var sjelf en sömn De som gåfvo hanegället voro icke längre hanar så att när solen skulle gå upp, så befunno vi oss i den gamla goda tiden. Det hade bara varit en icke något uppvaknande. utan kapuner, och poularderna svarade på locket, sittande i fullt månsken med ruiner, alldeles som liten morgonlur med vilda drömmar, och det var ANDRA AKTEN. LAURA. Du skulle ha blifvit författare, vet du! RYTTMÄSTARN. Hvem vet! LAURA. sier, så spar dem till i morgon. Nu är jag sömnig, har du några mera fanta du mig? Först ett ord till om verkligheter. Hatar RYTTMÄSTARN. LAURA. Ja, ibland! När du är man. RYTTMÄSTARN. vi härstamma från apan, så måtte det åtminstone Det är som race-hat detta. Är det sant att ha varit från två arter. Vi äro ju inte lika hvarann? Hvad vill du nu säga med allt detta? RYTTMÄSTARN. LAURA. gå under. Jag känner att i denna strid en af oss måste LAURA. Hvem? Den svagare naturligtvis! RYTTMÄSTARN. Och den starkare har rätt? LAURA. FADREN. RYTTMÄSTARN. Alltid rätt efter som han har magt! LAURA. Då har jag rätt. RYTTMÄSTARN. Har du redan magten då? Ja, och en laglig, när jag i morgon ställer LAURA. dig under förmyndare. RYTTMÄSTARN. Under förmyndare? LAURA. utan att höra på dina visioner. Ja! Och sedan uppfostrar jag mitt barn sjelf mer fins? Och hvem skall bestå uppfostran när jag icke RYTTMÄSTARN. LAURA. Din pension! RYTTMÄSTARN (går emot henne hotande). Hur kan du få mig under förmyndare?
Efter det yttrande, som Hr Stuart afgifvit, 270 Den 25 Ali g tis ti e. ffl. kan det synas temligen öfverflödigt att jag söker ytterligare be styrka min åsigt, men då den siste talaren uprepat hvad han förut i frågan anfört, ser jag intet annat vara för mig att göra ån att äfven något repetera hvad, som förut i detta ärende blifvit sagdt. 62:dra §:n i R. F. är ännu oförändrad och lyder sålunda: »Sedan Statsverkets behof blifvit af StatsLJtsk:t upgifna och af R. St:r pröfvade, ankommer det på R. St:r, att en deremot svarande bev ill ti. sig åtaga samt att tillika fastställa huru särskilda summor deraf skola till särskilda ändamål användas, och dessa summor under bestämda hufvudtitlar uti RiksStaten anslå.» R. St:r hafva således icke rättighet att åtaga sig någon annan bevilln., än deli som erfordras för behofvens fyllande; att detta offentligen tillkännagifves, derpå torde Svenska folket hafva grundade anspråk. Alt summan utsattes i riksdagsbeslutet är alldeles icke detsamma, som att upgift derom intages i den författning, som allmänheten har att vid bevillning utgörande rätta sig efter. Det är nogsamt bekant på hvad sätt riksdagsbesluten både upläsas och alhöras. Derigenom vinnes föga uplysning om saken. Mig synes att ingen borde vara mera angelägen 0111 införande i bevilln.stadgan af ifrågavide siffra än just Bevilln.Utskits ledamöter, på det att från representationen måtte afligsnas hvarje sken af misstanke, att genom nya grunder för bevilln. åsyfta att uttaga något större belopp än som erfordras för statsbeholveus fyllande. Visserligen hyser jag för min del icke den tanken att med de procentlieräkningar, som nu äro förslagsvis uptagne i Betänkit, det belopp skall upnås, sorn är upgifvet, men det är långt ifrån gifvet att, denna åsigt kommer att delas af Svenska folket.
Rörande indiagning och reglering af öfverflödiga Embeten och Tjenster. 7:0 I anledning af Ridderskapets och Adelns beslut om löners anslående för LandsFiscaler och Länsmän. Till LagUtskottets Betänkanden: 1:0 Rörande förhöjning i lösen för KämnärsRatternas expeditioner. 2:0 Rörande skärpning i straifet för åverkan å annans hägnad. 3:0 Rörande lösen vid lagfarter och stämningar, m. m. samt om Vadpenningar. 5:0 Rörande prescriptionstid för redovisning af krigskostnadsmedel. — Till OeconomieUtskottets Betänkanden: 1:0 Rörande yrkad beqvämligare Postinrättning i Riket. 2:0 Rörande tidens bestämmande för Vägsyner uti Publicationerna derom. 3:0 Rörande återupplifvande af Kongl. Brefvet den 23 September 1747, om prestanda till Bruken af åboerna å de utaf Bruksidkare till Skatte köpta Kronohemman. 4:0 Rörande Weddö Socknemäns skyldighet att forsla resande öfver Ålands haf. 5.0 Rörande Götha CanalBolags förpligtande att, när någon Rotesoldat i och för arbetet vid Götha Canal blifver Ridd. 0. Ad. Prat. N:o SSSd. 674 Den 28 Juni. e. j«. lill krigstjenst oduglig, ersätta kostnaden till annan karls anskaffande i stället. 6:0 Körande större frihet vid kalks försäljande på Gothland. 7:0 Rörande yrkad betalning för fångskjutsen och kronobrefbäringen. Af den 19 Juni: om Remiss till Lag-Uttikottet af Konungens
Maj månads utgång år 1850, ens inom nyssberörde tid kunnat fulländas, icke föranledde till ogillande af sökandens i saken instämda talan, likväl och emedan någon annan bestämmelse i afseende å tiden, då sökanden borde de återstående titlarne af Författnings-samlingen utbekomma, icke, så vidt handlingarne upplyste, vore meddelad, än den som förefunnes i anförda stadgande uti 6:te punkten af Kongl. Brefvet den 8 Augusti 1844, att sökanden skulle erhålla ett visst antal exemplar af hvarje Titel, i den ordning densamma utkomme, samt sökanden följaktligen icke ådagalagt det han varit berättigad att, innan stämningen i förevarande sak uttogs, erhålla någon af nyssnämnde Titlar; ty pröfvade Hof-rätten rättvist sålunda gilla Rådstufvu-rättens motvädjade domslut, att Kongl. Maj:t och Kronan förklarades icke kunna i anledning af sökandens i denna sak förda talan förpligtas att något skadestånd till sökanden utgifva; och 8 Slats-Utslcoltels Utlåtande M 493. blef denna Dom, sedan Stjernsvärd deruti i underdånighet sökt ändring, af Kongl, Maj:t den 25 Oktober 1855 i Nåder fastställd. I anledning häraf har nu Herr Stjernsvärd uti sin motion anfört, bland annat, att då Kongl. Maj:t genom högstberörde
Höga pröfningsrätt i förväg; samt, att dertill lomme, att, om någon blifvit, uppå angifvelse, för ofvannämnde brott sin frihet beröfvad, men, på Kongl. Majrts förklarande, att ransakning icke finge ega rum, från häktet lösgifven, det icke kunde betagas honom rättighet alt anställa den reconventionstalan, hvartill han, i händelse af angifvelsens obehörighet, kunde finna sig föranlåten, hvarigenom Domaren åter sattes i villrådighet, huruvida han egde ingå i undersökning öfver tillvaron af och omständigheterne vid en förbrytelse, hvilken Kongl. Maj: t velat åt glömskan öfverlemna; och enär den åsigt, angående nyttan och behofvet af ett lagstadgande uti ifrågavarande, afseende, hvilken å förra Riksdagen hos Rikets Ständer gjorde sig gällande, desto heldre delas af Utskottet, sorn nämnde Kongl. Bref innefattar ett undantag från den för brottmål i allmänhet gällande rättegångsordning, samt i händelse häktande för angifna brott emot 5 Cap. 1 § Missgernings-Balken sker, innan Kongl. Maj:t, enligt nämnde Kongl. Bref, beslutat målets nedläggande eller ransakningens fortfarande, deraf jemväl blifver en följd, att, då Kongl. Maj:t anbefaller undersökningens fortsättning, den tilltalade kommer att före målets slutliga pröfning hållas i fängelse längre tid, än som erfordrats, derest undanlaget ej funnits; så anser Utskottet sig böra tillstyrka, det Rikets Ständer för deras del besluta,. att, genom utfärdande författning, varder, såsom ett af Kongl. Brefvet den 2.5 September 127 7 föranledt undantag 6 Lag-Utskottets Betankande, N\o 66. från allmänna lagens stadgande i 1 Cap. 2 § Straff-Balken, förordnadt, det ej någon må häktas för brott emot 5 Cap. 1 Missgernings-Bolken, förr än efter det Kongl. Maj.t förklarat undersökningen böra fortgå. Stockholm den 15 Juni 1840.
Ständer måtte bevilja till detta så ändamålsenliga företag, såsom lån på vanliga vilkor, J-.del af kostnadssumman, 84,276 R:dr R:mt, samt såsom statsbidrag utan återbetalningsskyldighet en lika summa ; 84,276 „ „ S:ma 168,552 „ „ Och anser jag mig böra såsom skäl, hvarföre jag ifrågasatt hälften af den be gärda summan såsom anslag, upplysa: att den ort, som af ifrågavarande arbete skulle draga nytta, är en ibland de i flera hänseenden mest vanlottade i riket, ilhy att den, utom förenämnde odugliga mader, lill större delen beslår af en mark, som i anseende till sin steniga beskaffenhet, såsom gränsande till de sorgligt bekanta svältorna, med otrolig ansträngning måste odlas och brukas, för alt kunna frambringa några skördar; och då härtill kommer, att arealen till hvarje hemman år ytterst inskränkt, som framdeles genom handlingar skall ådagaläggas; all skattebördorna äro, jemförelsevis mot bättre lottade hemman, tryckande; alt fullkomlig brist på skog förefinnes, och slutligen alt tillfällen till binäringar saknas, sedan den förr i denna ort betydligt idkade bränvinslillverkningen, genom sednare årens lagstiftning gjorts omöjlig, så tror jag icke alt någon med skäl skall kunna påstå att jag skildrat förhållandet med någon öfverdrift. Slutligen förbehåller jag mig, alt framdeles få inkomma till det Utskott, som i första hand skall handlägga frågan, med alla de handlingar som erfordras. Bih. Ull R. St. Om remiss häraf till Stats-Utskottet anhålles. Stockholm den 29 November 1862. G. Bjerkander, från Skaraborgs län. Af Olof Olsson i Olebyn af Wermlands län, att aflidne extra provincialläkarens i Arvika distrikt, doktor J. F. Bergströms, enka Jeanna Maria Bergström och deras dotter, Jeanna Albertina Evphemia Bergström, måtte beviljas pension ä allmänna Indragningsstaten. 1 de öfriga Riks-Stånden hafva så väl vid denna som föregående riksdagar motioner blifvit väckta om pensioners beviljande åt aflidne embetsoch tjenstemäns efterlemnade enkor och barn.
Efter befallning; Björnström. — 383 — Direktionen olver Stockliolms stads undervisningsverk, med underdånig förklaring öfver Mikels Ständers Revisorers vid nämnde Direktions räkenskaper för är 1858 gjorda a 11 vn ärli ni 11 gar. 8toi’m äktigste, A Iler n ådigstc Konung! 1 öfverensstämmelse med Eders Kongl. Mäjits nådiga befallning, har Direktionen öfver Stockholms stads undervisningsverk infordrat ansvarige redogörarens förklaring öfver de af Rikets Ständers Revisorer uti deras till Eders Kongl. Majit den 15 sistlidne Oktober afgifna underdåniga berättelse, om verkställd granskning af stats-verkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1858, vid Direktionens för sagde år upprättade räkenskaper gjorda anmärkningar, hvilken förklaring jemte remlsshandlingarne Direktionen får i underdånighet öfverlemna. Med djupaste undersåtliga vördnad, trohet och nit framhärda, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts C. M. FALLENIUS. underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, J. HAMILTON. J. F. GRÅÅ. TIL WENSJOE. BROR EM. HILDEBRAND. J. G. LUNDBERG. N. J. EKDAHL. J. ÖHNELL. FREDR. HÖJER. F. A. RINMAN. Stockholm den 14 December 1860. Er. Morén. — 384 — Förklaring öfver Rikets Högloft. Ständers Revisorers anmärkningar vid Direktionens öfver Stockholms stads undervisningsverk räkenskaper för år 1858. § 1. Anmärkningen angående den oriktiga öfverföringen af Sekreterarens fordran, 2,033 Riksdaler 4! öre i stället för 2,036: 41, från 1857 till 1858 års räkning, är med verkliga förhållandet öfverensstämmande; och som
Qvantitet för tullberäkningen. Utförselstull. Banko. Skrifvelse, N.-o 2/2. Tiilivärde. Banko. Trädvaror: Qvantitet för tullberäkningen. Utförselstull. Banko. virke, oarbeta dt, sågadt eller tillhugget: alra, ask, bok, björk, ek och andra ej specificerade sådane trädslag, som växa inom landet O 7 furuoell grantimmer: otillhugget eller sågblockar . K.dr sk. r:st 100 Ihdrv. 100 R:dr v. R:dr 15 25 sk. rist tillhugget, ej specificeradt 100 ll.dr v. 10 25 bandstakar bräder och plankor, sågade, af ek och ask 100 st. 100 Ihdrv. 10 i 1 12 enträd och ensta frar 100 st. 1 tolft 3 ribbor, längre eller kortare Anin. Vid export af ribbor bör behörigen styrkas, att de äro fyrkantiga och förfärdigade genom söndersågning af större limmer, i hvilket afseende betyg öfver nämnda förhållande skola vid tulljournalerna bifogas. sparrar af furu och gran af mindre 9 24 tjocklek än 8 turn midtpå . Anm. Bjelkar och sparrar af furu och gran kunna utföras både liksidiga och platta. Dimensioner af deras tjocklek bestämmes efter fjerdedelen af deras total-omfång midtpå, så att 1 slycke 3 Expeditions-Utskoltets Förslag till und. Skrifvelse, N.o 2/2. 517 Tullvärde. Banko. Qvantitet för tullberäkningen. Utförselstull. Banko, R:dr »k. r;sl Trädvaror: t. ex. en bjelke, som på två motsatta sidor innehåller 12 tums tjocklek oell på de öfriga endast 8 tums, kommer att vid tullklarering behandlas lika med en bjelke, hvars alla fyra sidor tvärtöfver innehålla hvardera 10 turn. stäfver, laggoch botten-: af till och med 34 verktums längd å de förra och 22 verktums längd å de sednare:
Utan tvifvel Sr enskildt egande af och enskildt rådande öfver egendom (ssreje med ssrråde) såsom utgångspunkt för lagen också det som sannolikast - i de flesta tillfällen - förer till gemensamt egande och rådande, såsom slutpunkt för Zifvet. Detta ar nämligen sjalfva naturens ordning. Det naturliga är ju dock att äktenskapet icke skaZZ 6ndra något i anseende till förmögenheten iitan genom kontrahenternas egen fria vilja. I det ögonblick äktenskap ingås eger ju hvar och en sitt och ri %der öfver sitt. Låt di % Zifvet och icke Zagen afgöra, hvilken ändring som skall göras i denna naturens ordning! Äro karleken och det ömsesidiga förtroendet redan vid äktenskapets ingående så stora att " de tvån besluta att något mera eller något mindre af hvars och ens egendom skall egas gemensamt, då bör lagen naturligtvis tillåta dem att göra ett äktenskapskontrakt derom! Men l %t lagen icke tvinga dem till den ena eller andra anordningen i detta fall. Lkt kärlekens eld sammansmälta enhvars sarskildta till att blifva gemensamt, om den kan det. Lagen kan det icke, t y den är kall. Liksom de fromme icke behöfva någon lag, s % behöfva heller m ann ens icke de i äktenskapet lycklige nagon lag. Dem skall lagen medgifva att i förmögenhetshanseenda bestamma sig sjalfva ni frihet under ansvar. n Lagen är till för de i äktenskapet olycklige. Dem måste lagen skydda SA godt möjligt ar. Vore alla äktenskap lycklige, alla gifta så goda som de borde vara, d&amp; behöfdes ingen lag. Nar ofvanstiiende fraga skall riitt besva.ras galler dat derför att icke förväxla lag och Zif. Fredrik Bajer. (Ur Kvinden og Samfundet.) Meddelanden frami Fredrika-BremerF6rbundet. Vid sista ~Arsammantrtbdet inom Fredrika-Bramer-FörbunM beslöts, i enlighet med frAn Dragtreformföreningen inkommet förslag, att föreningen skulle ingA som afdelning af Fredrika-Bremer-FGrbundet, under namn af Fredrika-Bremer-Förbundets Dr~igtreformförening.
R:dr, för vidmakthållande af Kalmar slott och åtskilliga dervarande rums restaurerande 23,500: — . 10,500: — Anslagen till en kapellbyggnad vid Mouonionalusta och ett bönehus med begrafningsplats vid Turtola by samt inköp af ett boställe åt kapellpredikanten inom Pajala socken af Norrbottens län 13,800: — 13,800: -— Anslaget till uppförande af nya skolhusoch gymnastikbyggnader i Götheborg 150,000: — Dito till ny skolhusbyggnads uppförande i Uddevalla — Utaf anslaget, 30,000 R:dr, till uppförande af nytt kemiskt laboratorium i Lund 20,000: — 20.000: » dito, 450,000 R:dr, för tillbyggande af Vetenskapsakademiens hus 150,000: •— 75,000: — (Af hela anslaget, 450,000 R:dr, fick intill 1860 års slut endast utbetalas 225,000 R:dr, och utaf dessa innestodo vid sistlidet års slut 75,000 R:dr.) Anslaget till utgifning af planchverk öfver fornsaker och historiska märkvärdigheter samt medeltids-sigiller 6,000: — 3,000: — Utaf 1859—1860 årens anslag, 2,000 R:dr årligen, till fortsatt utgifning af Svenskt diplomatarium 456: 25. 2,456: 25. v » dito dito till fortsatt utgifning af äldre, för Sveriges historia och offentliga förhållanden vigtiga skrifter och handlingar, 3,000 R:dr årligen, 1,928: 58. 4,628: 58.
Vidare lade dessa författningar ej hinder i vägen för Judar alt öfverallt i Riket förvärfva sig äganderätt till fast egendom å landet genom de, jemte köp, i 1 Kap. Jorda-Balken uppräknade öfrige laga fång, nemi. förpantning a rf och gåfva. Ej heller vore det bestämdt, huru arfsoch lösningsfrågor skulle bedömmas, samt den domaren åliggande förmyndarevård ulöfvas,; då t. ex.. Lagsamt Allm. Be sv.- och Ekon.-Utsk. Betänkande j N:o 54• 3 en Mosaisk trosbekännare, som med Nådigt tillstånd köpt fast egendom på landet, aflider samt det inträffar, att lian eflerlemnar arfvingar af samma lära, — att nämnda Nådiga tillstånd ej är till arfvingarne utsträckt; — eller att någon af dem är omyndig eller Kristen m. m. Slutligen hade ock de i allmänhet stadgade eds-formulären blifvit, i fråga om Judar, ändrade samt stället, hvarest ed bör af Jude atläggas, förvandlats från Synagoga till allmän domstol eller embetsverk. Emot den förra åtgärden anmärkte motionären, att allmän lag derigenom blifvit i administrativ väg ändrad och emot den sednare, alt den kunde leda derhän, alt en Jude ansåge eden ej vara för sig bindande. Motionären hemställde derföre, alt Rikets Ständer mätte i underdånighet anhålla, alt de i sednare tider utfärdade lagar, angående Judarnes utvidgade rättigheter, måtte upphäfvas, samt de Judar, hvilka i landseller stadsförsamlingarne, enligt dessa författningar, blifvit upptagne till Svenske undersåler och der tillvunnit sig fast egendom, i godo förmås att derifrån afstå; — så att hagarne om Judarne och deras rättigheter till en början och lill dess ett bättre ordnande kunde ske, må blifva återförde lill hvad 1782 års Judereglemente innehåller, samt de sjeifve, om de vilja i Riket qvarblifva, således inflytta till de släder, som för dem vore, enligt Rikets Ständers beslut år 1779 och derefter utfärdade författningar, upplåtne.
Med anledning af en utaf Rikets Ständer, den 22 Augusti nyssnämnde år, gjord underdånig framställning angående denna fond, meddelade Kongl. Maj:t, den 7:de derpåföljde December, det nådiga svar, att, innan något förslag för tillvägabringande af ett ändamålsenligt gränsförsvar emot Ryssland blefve antaget och i verket satt, Kongl. Maj:t ville till Rikets näst sammanträdande Ständer nådig Proposition i ämnet aflåta, hvaremedlertid fonden komme att oförryckt bevaras och förräntas samt redogörelserna deröfver hållas Rikets Ständers Revisorer tillhanda. Slutligen och då de med rotehållarne ingångna kontrakter vid 1846 års slut tilländalöpte, hafva nya kontrakter blifvit af Kongl. Majit fastställda för Torneå kompani den 14 November sistnämnde och för Kalix kompani den 16 Mars innevarande år, att, emot årlig vakansafgift af Fem tunnor korn in natura eller kontant och i sednare fallet högst 33 R:dr 16 sk. Banko i ett för allt, ofvanberörde antal rotar finge på ytterligare 50 års tid, från detta års början räknadt, hållas vakanta, likväl med Fem års ömsesidig uppsägningstid, i fall å någondera sidan skulle åstundas kontraktstidens förkortande. Till fonden hafva under revisions-åren vakansafgifterna ingått för då ledigvarande 98 nummer, och hufvudböckerna, som blifvit för båda åren i Kongl. Kammar-Rätten granskade utan anmärkning, framställa förhållandet som följer: Debet. år 1844- år 1845. Balans från föregående år: — Uppbörd: Balans från föregående år: Utgifter: Balans till påföljande år: S:r 82,086: 28. — 89,779: 33. — Summa 82,307: 35. 8. 90,276: 47. 7. Enligt balansrelationen skulle ofvanstående, vid 1845 års slut utbalanserade, behållning af spanmål in natura i stadgad ordning försäljas; och var af utestående fordringarne större delen påföljande året lefvererad och återstoden beroende på indrifning. §. 1.
Fullmägtige skulle åläggas, att hvarje en fjerndel® eller halft år, justera Tulltaxorna enligt de i föregående § omnämnde Prislistor, då de äfven skulle äga rättighet att fordra biträde af de Embetsman, sorn i apmet kunde lemna upplysningar. Härigenom bibehölls Ständernas decisionsrätt, enligt 60 §. Regeringsformen och man vänn den fördelen, att emellan Riksdagar - Den 17 April f. m. 3°? |arna kunna åstadkomma nödige modificåiioner. 7 §• Om någon uppfinner eller inför en i Sverige förut okänd Industrigren, borde haa derföre erhålla Patent i 10 år. Denna regel borde gälla för både Svenskar och udändhingar. 8 §. För att uppmuntra de utländingar, som vilja sätta sig ned i Sverige, och gagna landet, antingen genom utspridande af sina kunskaper, eller genom insättandet af sina Capifaler i allmänna rörelsen, borde Regeringen frikalla sådana personer ifrån att betala skatt till Staten t vissa år, men om de efter denna tid ville lemna landet, skulle de åläggas, att godtgöra Staten för de förmåner de åtnjutit, genom erläggandet i silfver till Banken af en viss procent utaf deras lagligen bevisade Egendom. 9 § Enligt hvad sorn är antagit vid Tullverket i Dannemark, kunde man uppgöra Tariff r för alla sorter väfnader och tyg^r, hvaruti styckenas vigt och storlek voro upptagna, och då man sedan, medelst en Microscope räknade trä Bil. till Ridd. o. Ad. Pr. III Band, ae £?<’/;•}- April f. m. derne inom en vbs qvadrat och jemnförde dessa tråders antal 'med vigten på stycket, bavisade det pä det nogasie tygets finhet och värde. 10 Då man kunde cn gros reexportera en vara wied bibehållande af den Tullstämpel, som blifvit påsatt vid införseln, så skulle män hafva rättighet att af Tullen återbekomma den erlagda afgiften för Importen. Detta vöre ett sätt att upplifva transporthandeln, samt undvikåsen kostnad och de chicaner, som nederlagsmagaziner förorsaka. 11 §.