Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De arbeten, 80m derefter äter8tä kör K7>lian8 fullliomliga iständ83ltand6, ulgöra8 ak sjelfva kyrkans oell grafelloron8 med dilböraude torn8 utvändiga reparation oell talitäelining, b vårföre Ii05tnaden, sedan ikrän de kör dessa Ludamäl jemte den inre reparationen oell orgelverliet uti sör8laget uppkörde ' Ibdr 6o,o33: 6. — akgätt livad, 80m berälinat8 kör 8i8tnämnde arbeten, eller „ 9»o53: 3o. — 8liuIIe utgöra Ibdr 60,979: 24. — llvartill liommer den äterstäende tredjedelen ak /^r ebiteet8-arkvodet - , 1,222: 10. 8. dä sammanlagde beloppet blikver K.di 62,201: 3^. 6. ^Vccc/cAcr ^V/o ^.k elen reclogörelre öfverös i förenamncle änclamäl pZialiiiacle tillgängar, Kongl. lVfaj:t8 oeb ?»ilcet8 8tat8-6ontoir i unclerclänigbet afgilvit, inlremtar, att genom tö>8äljning ak etfeeter eslerbranclen, suf>8ei lilion oclr (lollecter, ei> 8e>8l6Icl gäfva af Kongl. IVtaj:t, 8amt anvi8ningar
Emellertid kom han in på kontoret till mig och bad, att jag skulle följa honom till inspektörens, der han stämt möte med en person, som skulle ledsaga honom hem. Han hade haft så ömkliga äfventyr — kört hufvudet emot grindstolpen och gått in i vedboden, i tanke att det var stallkammaren hos inspektörens — och så gick jag med honom och tänkte aldrig gå längre än till inspektorsbyggningen. » » Och der var ingen hemma? » » Nej, der fans inte en katt en gång, och så måste jag gå med honom hem — » » Men det är ju nästan en hel fjerdingsväg! » » Ja, och i mörkret var det nästan två, tror jag, ehuru vi gingo genvägen genom skogen — eller kanske just derför. » » Men här stå vi och prata, » utbrast Ingeborg, » och tant, som är ute och letar efter — efter — » » Algot, j a, » ifylde Maria. » Jag såg ett ljus långt bort, när jag var nära hemma, men förmådde ej gå dit, och då jag såg att det lyste i förstufönstret anade jag, att Algot var hemma. Det var förståndigt af dig, Algot, att sätta ut lampan i förstugan — eljes hade jag ej hittat hem, tror jag. » » Det gjorde jag visst inte. » » Jag gjorde det, » sade Ingeborg, » och gå nu och möt tant! » tillade hon, vändande sig till Algot. » Hon är ju så ängslig. » » Om jag visste, åt hvilket håll jag skulle gå, » började han, litet tvekande. » V i kunna få leka kurra gömma med hvar andra hela natten. » » Gå ändå », bad Ingeborg, » hon har säkert gått utåt vägen till doktorns. Maria såg ju lyktan — åt hvilket håll? » » Det vet jag knappast, » sade Maria, som helt förundrad betraktat marmorbilden, » men jag tror nästan, att det var åt den sidan. » bll I r\ L/ l l \ J | IN Annonser mottagas spalt, petltrad ( » Här är hatten. » Och hon nästan sköt honom ut genom dörren. » Hvad är det åt dig, Ingeborg?
Nämndens pröfningsrätt i denna del, ej höra vara beroende af hvad ersältningslagande eller ersättningsskyldig yrkat eller erbjudit; hvadan han klandrat den inskränkning ifrågavarande §. härutinnan innefattar; men som ersättningstagande icke synes böra erhålla mera än han fordrat, eller ersättningsgifvaren undgå att erlägga hvad han en gång medgifvit, lärer den begränsning förevarande §. innefattar äfven vara nödig, serdeles om man besinnar, att Nämndens ändamål blott är att skilja emellan parterne i den del, hvarom tvist är, hvilket ej kan vara om högsta och minsta beloppet, enär parterne derom måste antagas ense, utan om det belopp, som deremellan utgör det rätta. s3. Tagande för afgjordt, all Nämnden i de flesta fall kommer att fordra ersättning, har Herr Doctor Odmann vidare ansett nödigt, att, på sätt lian yttrar, ”Nämndens arfvode här uttryckligen bestämmes.” Då emedlertid beloppet deraf måste blifva beroende på åtskilliga förhållanden, såsom den tid, som åtgår till förrättningen, längden af den väg den ersät tningsfordrande har till förrättningsställe.t m. m., lärer den påkallade utliyckliga bestämmelsen ej vara möjlig. Om de grunder angifvas, hvarefter en bestämmelse kan ske, synes det vara tillfyllest; och dessa grunder finnas äfven uti ifråga varaode §. SM Uti denna §. bar Herr Gunther trott sig finna en inkonseqvens. Utskottet både nemligen deri tillåtit inteckningshafvare att, sedan jord blifvit aflrädil, äska jordens uppskattning af Nämnd, derest ersättningen biifvit genom parternes öfverenskommelse bestämd, oansedt Utskottet förut, i motsats mot hvad Kongl. Maj:ls i ämnet afgifna Nådiga Proposition innehåller, förklarat, att expropriationsbeslulet ej finge gå i verkställighet förr, än ersättningen är vorden bestämd.
Om jordmånen ursprungligen är » god » eller » dålig » är i det närmaste likgiltigt for den intensive odlaren, ty han gör sin jord — köper (i trakten af Paris t. ex.) ända till 2,000 kronor gödningsämnen för hektaret (utom hvad hans egen odling afkastar) och måste ärligen sälja fiera hundra kubikmeter mylla, emedan hans bäddar annars skulle höja sig ett par tum på året. Han söijer för att hvaije vrå af odlingen kan mottaga plantor och är lätt åtkomlig för konstbevattning, dessutom använder han otaliga glasklockor och drifbänksfönster för att skydda mot köld och ogynnsam väderlek. Genom vetenskaplig blandning af gödningsämnena, alstrar han den temperatur växten behöfver under och öfver jordytan — såvida han ej försett sina trädgårdssängar med underjordiska järnrör, som värmas genom varm luft eller vatten. På dylika sätt sträfvar den intensive odlaren att göra sig oafhängig af jordmån, väderlek och årstid. Till utsäde använder han (äfven om det är spannmål — t. ex. Kinas bonde) blott frön, som sorgfälligt utvalts och fått uppsamla en stor mängd reservnäring genom att ligga i kött-Jake och torr, varm gödsel (» pralinering »); och han sår det till en böijan tätt i en särskildt väl gödslad, värmd och belyst drifbädd samt väljer sedan för utflyttning på sängarne eller fölten blott de starkaste, bästa plantorna (» repiquage »). Skulle de på faltet utflyttade plantorna ej gå till eller förstöras genom vädret, har han alltid i drifbädden reservplantor till att ersätta med. Ofver hufvud eftersträfvar denna odlare att blott använda faltet till skördens mognande. Då detta in träffat, aflägsnas den och ersättes, efter omgräfning och gödsling, af en ny växt från drifbädden o. s. v. På faltet bör man alltid antingen se en skörd stå och mogna eller odlare arbeta. Fyra, sex och ända till åtta, tio skördar af olika slag om året kunna på detta sätt erhållas — och kvantitativt samt kvalitativt af första slag, tack vare odlingsmetoden.
Nionde hufvudlileln. 36:o Angående^ Kanslerns för Upsala Universitet underdåniga Memorial af den 13 sistlidne Allmänna InAugusti med öfverlemnande af en utaf Adjunkten i Mathematik och Fysik vid dragningsnämnde Universitet Magister Henrik Falck hos Kanslern gjord ansökning, deri Falck, SlQlcti cil jkd” jungen vid sorD nuraera ingått i sitt 72:dra år och 46 år varit såsom Lärare vid Universitetet Upsala Unianställd, anhållit om afsked från denna sin befattning, med rättighet att till sin död Falck. oförminskadt få bibehålla sina nuvarande inkomster, beslående, utom lönen 2,500 R:dr, af Barchaeiska stipendiet lil R:dr 16 öre och 6 famnar ved mot ersättning för huggning}- och forslingskostnaden. Uti sitt öfver denna ansökning den 17 sistl. Maj afgifna utlåtande hade Consistorium Acndemicum väl erinrat, att, enär det af Professor A. G.
Enär således, i följd af 3:ne Riks-stånds beslut, det måste antagas vara af Rikets Ständer afgjordt, att Kammarrätts-rådet Lindberg skall komma i åtnjutande af så beskaffad eftergift utaf ifrågavarande ersättnings-skyhlighét, som Kongl. Majit uti ofvan åberopade skrifvelse behagat i Nåder föreslå; men tvenne Riksstånd dessutom beviljat Lindberg den ytterligare förmån, som omförmäles uti Herr Ilenschens reservation — hvilket åter de tvenne öfriga Riks-stånden måste anses hafva afslagit; — får Stats-Utskottet, på det sistnämnde fråga måtte, genom omröstning i Förstärkt Stats-Utskott, varda behörigen afgjord, föreslå följande voterings-proposition: »Den, som vill, att Rikets Ständer — förutom den, i enlighet med Kongl. Majits Nådiga framställning, Kammarrätts-rådet Lindberg medgifna befrielse från erläggandet af Kronans återstående fordran å det honom till betalning ådömda ersättnings-belopp—jemväl för sin del besluta, att Lindberg fritages från all ansvarighet äfven för det belopp af 1,000 R:dr utaf den fastställde ersattningssumman, som Stats-rådet af Wingård i lifstiden inbetalt, samt att, i händelse bemälde Stats-råds sterbhus eller rättsinnehafvare hos Lindberg uttaga dessa 1,000 R:dr, Lindberg berättigas att sagda belopp af Stats-verket återbekomma, röstar Ja; Den det ej vill, röstar NeJ’ Vinner Nej, har frågan om beviljande af en sådan förmån för bemälde Kammarrätts-råd förfallit.» Stockholm den 5 Februari 1858. STOCKHOLM, typografiska föreningehs boktryckeri, 1858. Stats -Utskottets Memorial JM 258. 1 J¥S 258. Ank. till Exp.-Utsk. d. 8 Fehr. 1858, kl. 8 e. m. Memorial, angående verkställd omröstning i anledning af Riksståndens skiljaktiga beslut, rörande åtskilliga till stats regleringen hårande frågor.
Rättegångs-Ralken uppräknade un. derställnings-mål, borde följaktligen Under-Rätts Dom i mål af förberörde beskaffenhet ej eller underställas Hof-Rättens pröfning; men att deremot hos E. K. M. i betraktande kommit , att ett i Lag utsatt mindre ansvar ej kan anses inbegripet i det större, utan i det fall att detta större är det högsta, soln Lagen bestä,mmer: att den, som begår brott å Helgedag, är, enligt Lag, skyldig till särskildt ansvar för Sabbatsbrott: att den, som är drucken å Söcknedag under Gudstjenst , är förfallen ätt böta 25 Daler, och att, om den, som beträdes med enahanda förbrytelse å Helgedag, pliktade endast nyssnämnde summa, skulle förbrytaren ej komma, att vidkännas något ansvar för Sabbatens ohelgande; på hvilka grunder £. K. M. jemväl i Nåder ansett med en rätt tolkning af Lagen öfverensstämma, att särskilda Sabbatsbrotts.böter böra förbrytaren åläggas; äfvensom och då, i afseende på Lagens tillämpning i omförmäldte fall , skiljaklige meningar vid Domstolarne uppstått, E. K. M. i Nåder föreslagit, att en förklaring öfver 5 §. uti 85 Cap. Rättegångs-Balken, samt 4 §. uti 3 4^8 Underdåniga SkrifveJserl Cap. Missgernings-Balken måtte, i enlighet mecf ofvannämnde grunder, utfärdas. Riksens Ständer, som ansett E. K.
Hr Gr. o. Landtnäs åsigt vore Frih. Raabs förslag af den beskaffenhet, alt del af R. o. Ad. borde, antingen bifallas, i hvilket fall Utsk. blefve anmodadt att föreslå de ifrågavande grunderne eller också afslås, i hvilket fall frågan komme afl förfalla, hvarföre Hr Gr. o. Landtm. finge hemställa om icke de som yrkat remiss eller vägran 458 Den 9 Februari. af remiss voro tillfredsställda genom det formenligare behandlingssätt att Frih. Raabs förslag framställdes till bifall eller afslag. Ropades Ja. Ofverläggningen förklarades nu vara fulländad, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, framställde, att, utom bifall eller afslag, blifvit ifrågasatt, dels af Hr Stjernsvärd den ändring af Frih. Raabs förslag, att Riddarh.Utsk. måtte anmodas att sednast till nästa Lördag inkomma med förslag till ifrågavande grunder, och dels af Hr Hjärne, att Utsk. ej borde afgifva sitt förslag förrän frågan om det hvilande representations-förslaget blifvit afgjord. Hr Gr. o. Landtm, ansåg proposme böra förekomma i den ordning de blifvit framställde och finge således nu först hemställa örn R. o. Ad. behagade bifalla Frih. Raabs förslag. Denna propos. besvarades med Ja, blandade med Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han trodde sig finna att Ja varit öfvervägande. Frih. Creutz begärde votering. Uppå härefter af Hr von Hartmansdorff gjord förfrågan om contraproposm, svarade Hr Gr. o. Landmt. det han förmodade, att Frih. Crentz’s begäran om votering, i öfverensstämmelse med dess under discussionen yttrade mening, afsåg att afslag skulle blifva contra-propos. Hr Stjernsvärd: Om jag ej orätt upfattat frågan, så skulle, i händelse afslag blefve contra-propos. mitt yrkande helt och hållet bortfalla.
Enligt vår åsigt, är för eLt land alltid nyttigast söka undvika att från utlänningen inbekomma öfverflödsvaror; och utom detta vårt motiv för bestridande af ifrågavarande nedsättning, äro vi derom fullt öfvertygade, att, om vinet i Sverige kan köpas för lindrigt pris, så utrotas derigenom likväl icke begagnandet af bränvin, utan händer det, att, i stället för hittills hos de mindre förmögna den enda njutningen har bestått uti bränvin, denna njutning icke borttages, utan blott kommer alt åtföljas derjemte af förtärande utaf vin vid samqväm och gillen; för hvilken vår mening vi hafva ett fullkomligt stöd uti vanliga bruket hos rika och uppsatta personer, som, oagtadt deras bord svigta under bördan af flere sorter vin, dock aldrig underlåta att jemväl begagna bränvin; och då delta är ett bruk hos så kallade mera bildade personer, kan väl icke med skäl begäras, att hos den mindre upplyste och lottade ett annat förhållande skall inträffa, än alt i stället för bruket af bränvin ensamt, nyttjande af vin jemväl kommer alt ega rum. På desse skäl yrka vi, att den nuvarande tullafgift å vin fortfarande måtte bibehållas, samt underställa Rikets Höglofl. Ständer vördsamt denna vår reservation.” Af Petter Persson från Örebro Län: ”Vid behandlingen af frågan om exporten af tackjern samt bestämmande af den tull, som borde derföre erläggas, har jag stannat inom minoriteten och får derföre reservera mig mot det af Höglofl. Utskottet i detta ämne fattade beslut. Utskottet Bih. till R. St. Prot. 1840. 5 Saini, t A/d. O Häftet. G 42 Bil. lill Bevillnings-Utskottets Betänkande, N.-o 21. har nemligen, med antagande af g R:dr B:co tullvärde A eli Skepp, stapelstadsvigt tackjern, derå föreslagit en exporltull af 5o procent eller 4 R:dr 24 sk. B:co per Skepp, stapelst.vigt.
Censur som ästnndas sock en »vidsträcktare bör aldrig kunna komma i fraga) icke det sätt, hwarigenom denna wäda förebyggcs för längre tid än ett eller annat är; emedan efter denna tid hwar och en, som will Bilaga till Mem. N:o 28. 43» utwidga sin skriffrihet i populaira skrifter, säkerligen skall hafina hunnit påfinna niedel att undandraga sig all Censur, det är att eludera Lagens föreskrift blott genom anwändningen af Titlar, öfwer hwilka Censuren ingen rättighet wore i Lagen tillerkänd. Beträffande de gjorde inwändningar, att med det i 86 tz
Nådig befallning till Mägaieins-Direktioren att utan vidare tidsutdrägt författa och Eder .Kongl. Majus Nådiga skärskådande underställa det Förslag till ständig reglering af Forslings besväret, hvarom Direktionen J Kongl. Brefvet den 7 Nov. 1811 en sådan befallning erhållit. 12. Angående Uppbördsmäns rättighet att tillgodonjuta så kallade Besparde Afskrifnings procent eller Öfverskott, innefatta Riksens Ständers lie visorers d. 20 November förlidet år afgifne Berättelse om granskningen af Allmänna MagazinsInrättningens Styrelse och Förvaltning sådane grunder , hvilka t fråga om Öfverskottens godtgörande synas böra af vederbörande iakttagas; Och , i öfverensstämmelse med samma Berättelse, vilja Riksens Ständer hos F.d, Kongl. Majit i underdånighet anmäla följande Förslag till ändring i 3. §:n 8- Morn. af Kongl. Afskrifnings-Reglementet år 1812. ”Då den här bestådde Afskrifning ”blifvit Uppbördsmannen till godo beräknad, sva”re han derefter för all å Uppbörden uppkom”mande brist. Uppbördsmannen vare vid ansvar ”pligtig a,t ej i Räkenskaperne afföra annan Persedel, än som reqvirerad blifvit, och åligger det ”äfven Reqvirenlen att icke meddela qvittens å ”annan Vara, än den han från Magasinet utbe”kommit.
För de fasta amneslararne föreslås en lön af minst 2,000 kr. jiimte två ålclerstillagg, hvartdera på 230 kr. efter resp. 5 och 10 iiis väl vitsordad tjänstgöring, de fasta amnesltirarinnornas lön föreslås däremot. till endast 1,500 kr., men med samnia åklerstillägg. som för lararne. Denna olikhet i aflöningen inotiveias därmed, att lRrarinnoriias bildningskiirs vore niindre kostsam - afglngsexamen ' från högre lärariniieseininariet jäinte någon proftjänstgöring skulle medföra koinpetens g11 dessa platser -, livarjiiinte äinneslararinnornas veckotjänstgöringsskyldigliet skidle sattas lägre all lärarnes samt pensionsåldern för lärarinnorna skulle infalla redan vid 55 år - för lararne först vid 63 år. Dessutom - tillägges det - bör vid bestaminandet af, lärarens lön hänsyn tagas därtill, att han in&amp; blifva i tillfälle att bilda familj, livilket icke gäller med afseende 5 lärariiina. För 7tögre llira~innesemi~za~-iet begares i statsverkspropositionen extra anslag dels på 3,000 kr. för fortsatt uppehiillaiide af den valfria fjerde årskursen, dels på 5,000 kr. för beredande af undervisning i huslig ekofiomi. Närmaste anledningen till förslaget att iipptaga detta ämne på seminariets läroplan hide varit ett anbud frin fru Anna Retaius född Hierta att till lärarinneseminariet samt den därmed förenade norinalskolan s&amp;soin g %fva öfverläinna en med understöd af stiftelsen Lars Hiertas minne upprattad inatlagningsskolii, i hufvudstaden jämte inventarier samt ett belopp af 1,500 kr. i kontanta penningar.
Skulle man deremot, såsom på förmiddagen antyddes, med dessa sammankomster afse, att tillfälle bereddes R. o. Adis ledamöter att sammanträffa, icke sä mycket för de ekonomiska angelägenheterna, som faslhellre för att lifva den ridderliga andan och sammanhålla de politiska banden, då får jag erinra, att denna anda och dessa band till stor del upprätthållits genom de lifliga debatterna; men huru skulle några sådana kunna komma i fråga, då egentligen endast ekonomiska angelägenheter komme under öfverläggning. Tiden för sammankomsterna är dessutom temmeligen mildeligen tilltagen. Först på 5:te dagen skulle revisorer utses och lörst med den 7:de skulle motionstiden utgå, o. s. v. En dylik sammankomst torde sål. fortfara i minst 14 dagar eller 3 veckor. Men hvad skola under tiden alla desse med stor högtidlighet sammankommande ledamöter taga sig före, då antalet frågor, som föreligga till behandling, är ganska inskränkt? Jag tror att de skola blifva allt för litet sysselsatta samt att man äfven af denna orsak icke skall kunna påräkna att sammankomsten skall blifva någorlunda talrikt besökt. På grund af hvad jag anfört, anhåller jag att punkten måtte till Utskit återremitteras. Gr. Oxenstjerna, Axel: För att strängt hålla mig vid det föredragna momit, vill jag endast anmärka, att orsaken, hvarföre Utskit icke velat föredraga uttrycket »Adelsmöte» framför »Sammankomst», varit den, att Utskit icke velat göra den s. k. stora apparat och lysande rustning, för hvilken man klan - Den 7 April e. m. 101 drat Utskit, ännu mera utsirad genom att gifva deri nya fjädrar och sirater af granna ord, sorn icke förut varit brukade. Detta har också varit orsaken hvarföre Utskit icke veiat begagna uttrycket »Adelsmarskalk» eller något dylikt, för att dermed utmärka sammankomsternas ordförande. f afseende å Gr.
Utskottet gifwer ock berömligen diverse förslag, till hämmande af bränrvins misibruket; och önskar intet högre, än art de samina wid ntöfningen ma blifwa werkställbare och kraftfulle. De wäxelwis Utfärdade bränwins förbud, öch äter förunnade tillwerknings friheter, jemte de nästan orakneliga krogar, hwarmed alla landswägar och i städerne alla gator och gränder, ifrän är 1775» först till befordran af de regale brännericrnas, och fe. Den sZ Nair» ZsZ sedan af andra öfweksiödande rilkweekninzars afsattning blifwit försedde, hafwa i wär tid högeligen Upeldat menighetens bränwins begära I hnfwudstaven Upsteg, ät t 800, antalet af krögare, spisqvartersoch ligneurkammareshälkare. samt nackenter till 1227 personer/ och lärer förmodeligen ickr antalet sedan hafwa blifwit minstadt; och dä denNa sutNMaN fördelades Nppä 22,147, tfrän 15 ärs alder t Slockholm wid sista folkräkningen, är i8»6, befintelige manspersoner, sä följet dekaf, att nara hwar 18!de af deM, idkade eN sädaN näringz dä likwäl icke winoch raffe skänka re, samt Apothekare, som alla försälja destilleradt bränwin, icke deribland äro beräknade, ej att förtiga werkliga bryggerier» ftibryggerier, lönkrogar och hemliga mökesstallen, hwarest starka drycker, till större och mindre belopp förylttas» ÖM ock ä Stockholms nuwarände folkstock 65,474» Nägvn bränwins åtgång kaN räknas pä qwinkönet och ungdomen under rZ är, sä mäste de manspersoners förtäring, som sig af nämnde förplägnlngsstälien begagna, wara ganska stor, för att bidraga till ofwanbemälke 1227 Hushälls underhall.
Underilaniga Skrifvelseri tande häröfver upplyst, de år J796, uli Vermland varande 3:ne Fögderier, nemligen Oster-, Vester-, och Mellansysslet, blifvit genom de a:ne sistnämndes fördelning tillökte med det 4:de eller Södersysslets Fögderi: att Vester-och Mellansysslets Fögderier , om än , i anseende till deras vidsträckta läge , Kronobetjeningens tjenstgöring derstädes vore besvärlig, likväl icke, hvad göromålen anginge, kunde anses bland de större, då i andra Län funnos Fögderier, med flere Hemman och större folkmängd; samt att för öfrigt någon tillgång för den projecterade nya aflöningen icke finnes utan rubbningi den 'reglerade Staten , emedan de i sådant afseende af E. K. M:ts Befallningshafvande uppgifna odisponerade Hemrnans-räntor , ehuru icke för visst behof i Stat anslagne likväl äro uti RiksStaten påräknade bland Statsverkets ordinarie inkomster, hvarmed bestämde Stats-utgifter måste bestridas och hvaruti all disposition till nya och främmande föremål medförde en brist , hvilken genom andra Stats-Contoiret veterliga utvägar icke på något sätt kunde fyllas.
En elektrisk stapel är ju dock långt ifrån beständig, ty de i den samma befintliga fasta kropparna upplösas så småningom, och vetskorna sönderdelas; det är just genom dessa de olika ämnenas omsättning, som man erhåller den elektriska kraften. Liksom man genom kolets förbränning erhåller värmet, erhåller man den elektriska strömmen genom t. ex. zinkens upplösning i svafvelsyra. Accumulatorn är icke en galvanisk stapel af vanlig konstruktion, ty inom den finnes icke förutsättningarna for utvecklandet af en kemisk verksamhet, som kunde omsättas i en elektrisk ström. Men om man förenar de ofvan nämda klämskrufvarna, som sitta i accumulatorns båda ändar och hvilka stå i förbindelse med blyplåtarna inuti accumulatorn, med trådarna till ett elektrisk batteri eller ledningstrådarna till en dynamo-elektrisk maskin, med ett ord med ledningstrådarna till en maskin hvilken som helst, som åstadkommer elektriska strömmar, så komma dessa strömmar att sön-derdela mönjan, som finnes på * blyplåtarna. Detta är en af den elektriska strömmens vanliga verkningar. Strömmen kan uppkomma genom tvenne ämnens kemiska förening, men kan också sjelf blifva orsake^ till ett sammansatt ämnes sön-derdelning. Så t. ex. kan man med en elektrisk ström sönderdela vattnet i dess enkla beståndsdelar. Nu utgöres mönjan som bekant af en kemisk förening mellan bly och syre. Genom den elektriska strömmens inverkan kommer det ena mönjelagret att afgifva sitt syre, hvilket upptages af det andra mönjelagret, som derigenom förvandlas till blysuperoxid. Från att hafva varit tvenne i kemiskt hänseende lika element kommer det nu att finnas tvenne olikartade: förut fans inom accumulatorn tvenne blyplåtar öfverdragna med mönja, efter &lt;Jen s. k. laddningen kommer det att finnas en blyplåt öfverdragen med blysuperoxid och en blyplåt, som möjligen innehåller något kemiskt bundet syre. Efter denna process kan accumulatorn gifva upphof till en elektrisk ström. Om man förenar de båda kläm-skrufvarna på accumulatorn med en koppartråd, kommer denna att genomlöpas af en sådan.