Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De njuta ju lika hägn med Borgare och andra Ofrälse Ständspcrsoner af Garnizms-troupper, och mänga Riddersmän, som äro Officerare, erdäkla inqwarlcring >n natura eller med penningar ersatt. Högloft. Ridderskapet och ?ldcln har behagat ädelmodigt ätaga sig mänga tyngder ä deras dyrköpta Sätesgärdar, hwarjfrän Privilegier af älder dem befriat; men ett hus betalas icke dyrare af en Adelsman, än af en Borgersman, och förändrar äler sin temporaira förmäns» lätt, dä det samma försäljcs till en Ofrälse person» De i sä mänga hänseenden waulottadc ofrälse personer, utan att idka nägon Borgerlig näring, betala för sina Hus Jnqwarterings-penningar i fred och örlog; är det dä icke stötande och stridande mot en sund moral, att en annan Ständsperson, blott för sitt Adeliga namn skall blifwa befriad ifrän detta brswär, och dock njuta samma trygghet för öfwerwäld af garnizonen. Högloft. Ridderskapet och Adeln har tvid denna Riksdag pä ett sig wärdigt sätt behagat rcnonccra till flere personella fördels-rättighcter; de mäste icke wid detta mindre tilfälle, wilja wika strän samma berömliga humanitets-princip. Att ingwarteringen icke angär Borgerliga näringar, utan hek och hällen är en personel, antingen frihet eller tyngds torde i-g med ett exempel tydligast kunna bewiscm Jag köpte säsom Ofrälst Skänds-person ett stort hus i Stockholm är 1762 och betalade derför inqwarterings» penningar; jag utnämndes är 1769 nädigst till Swensk Adelsman och stäpp dcrpä ingwartcrings-tyngden; Jag aflät är 1797 samma hus ät en min Son, och han älnjöt inqwarterings-frihet tils är iZoy, dä han af fads - ^
2. btto , Staben ^öitföptitg .. bito , llpfala Stcabcnti för $3ibliotl)cfö* bpggttaben .. 1,000. btto „ Dttenop 0tutcrt*3nrätfmng 2,000. bito frön Äoitgl. 33ergSkottegii f. b. kala Sif forfljutne ertra StnfTag ocf) Utgifter Sif förffjutne kljartccSigtllatae £nntttämplingS*fottnaber , . Sen titt Övongt. Statskontoret, cutigt regutfttton, utgifne, men i anlebniitg af Stnmärfntng t RifSgälbSkontoret, åter* ftältbe 2förjfottS*0umma titt fojtuaber för 1828 —tS3o firenS RifSbag . Sioerfe fmårre 3>nfomfter . ... T . 57,028: 9. 3. i,653: 3. 7. T ,000. Summa R:br Större Utgift ån Snfontft bmilfett tlittttab etter britt bltftoit betäcft genom: Sif ©öttja kanalbolag infatte mebel emot 5 procent ränta . 70,444: 24..— Slf RifSgälbS*kontoret upplönte emot beg Obligationer meb 5 procent ränta . 4°°*o0°* — -* fpö krebitiöet i iian fett, nnber be fpra (Ifla mönaberne af äret, aSjTgnerabc .778,592^45. 2^ 249,087:21. 2 Summa R:br 29,988 59,681 133 2,507,052 ',249,037 Utgifter. Utbetalbte Slnflag pö
i fam. A r kunnig i sömnad, enk. matlagn. Kan äfven underv. barn i musik. Innehar nu dylik pl. Goda rek. Svar till » A. A. O. », Iduns byrå. [2543] n DIVERSE. Företrädesvis magoeh hudsjukdomar. Se hit! D Drottninggatan 26. PLATSSÖKANDE. ot fritt vivre önskar en flicka, som är fullt kunnig i sömnad o. bakning, plats i större fam. för att lära matlagning. Svar t. » E. S. », Bollnäs, p. r. D:r GUSTAF LAMM, DROTTNINGGATAN BarnsjukFÖRETRÄDESVIS domar. [1343] Doktor Per Johanss on RIDDARGATAN 2. 125-10j HVARDAGAR fl. OCH. Invid station 5 stora, vackra rum med tambur, kök och veranda, trädgård samt öfriga bekvämligheter. Hyran 200 kr. pr år. Tillträde 1 okt. Närmare genom korrespondens med » X X », Foglavik. [2513] Hos en bildad familj, i en af mellersta Sveriges residensstä- der, finnes från medio af oktober tillfälle till hel inackordering för en ung flicka mot en afgift af 35 kr. pr må- nad, hvari ingår undervisning i musik och handarbeten samt deltagande i mindre hushåll. Svar med uppgift om ålder o. rekommendationer torde adresseras till » Ung familj », Iduns byrå. BEHANDLAR SOMMAR[1737] Utmärkt god fiskfärs kan erhållas så- väl af privata hem som utförsäljare. N:r 1 Klara Vattugränd, uppg. 4, 3 tr. [2555] U ng glad och anspråkslös flicka, som vill lära sig hushållet, kan i höst blifvSinackorderad i ung ämbetsmannafamilj i treflig, helsosam trakt; goda kommunikationer. Pris i allo 50 kr. pr månad. Svar till » Husmor », Esphult, Wingåker. Toaletten. Husmödrar! Borstning af tänderna. Många borsta sina tänder ganska oförståndigt, i det de föra borsten från den ena sidan af munnen till den andra tvärs öfver tänderna.
Man har sagt, att jernhandteringen borde sättas i samma kategori som fabriksnäringarne och icke heller draga andra skatter än de,’ och detta på samma gång som man kallat bruksrörelsen för landets modernäring; men om jernhandteringen är en modernäring, så är den ju ej i samma kategori med vanliga fabriker! Den jernhandteringen, som bedrifves, utan egna skogsoch malmtillgångar är en konstlad näring, är en fabriksnäring och nlå den gerna försvinna, likasom alla andra dylika, om ej omtanka hos dess egare kan uppehålla den. Att jernhandteringen skall kunna gå som hitintills efter gammal slentrian, påstår väl knappast någon ehuru många kanske önska det; men det säger sig sjelft att i samma ögonblick tillverknings-methoderna blifva förbättrade och industrien utvecklas, hopas kapitalerna allt mer och mer i företagen, och att man nöjer sig med en mindre vinst, emedan rörelsen sker i stor skala, hvaraf åter följer, att de smärre verken försvinna, alldeles såsom det tillgår i alla andra näringar. Delta är orsaken lill småbrukens klagan och ej sjelfva skatten, som ingalunda är så betydlig som man här vill göra troligt. Om man jemför, eller rättare, om man lägger tillsammans de utgifter, som åligga bruken, så skall man finna att afgifterne icke upgå till fullt 5 proc., och att således jernhandteringen icke vidkännas högre utgifter än andra näringar, ehuru de utgå under olika titlar och poster. Man har sagt att, med undantag af Sverige, Österrike och Ryssland, intet land lagt någon grundskatt på jernet, utan endast 30 G Ben 22 Mars e. m. bevillning. Häremot får jag invända, att grundskatter icke spelar samma rol i dessa länder, utan att bevillning der är hufvudsakliga beskattningen. Men när nu här i landet finnes såsom 2:ne serskildta beskattnings-methoder grundskatt och bevillning, af hvilka den förre eger en vida säkrare beskaffenhet än den sednare, bör väl lindring i beskattning, när den bör ske, företrädesvis verkställas genom nedsättning af den mera tillfälliga eller bevillningen.
Honom beröfvas dymedelst en väsendtlig del af de krafter, som han för sin rörelses bedrifvande påräknat; och följden kan lätt blifva nödvändigheten att upphöra med en för så väl det enskilda, som det allmänna, nyttig verksamhet, eller ali åtminstone så inskränka densamma, alt den icke vidare sprider de välgerningar, som förut. Klagomålen öfver ifrågaställde lag hafva ej heller utéhlifvit. De hafva förnyats riksdag efter riksdag; och Rikets Ständer, sorn insett det grundade deri, hafva jemväl särskilda gånger fattat beslut om testaments-rällens utvidgning, ehuru de förslag, som för sådant ändamål blifvit uppgjorda, i anseende till deremot framställda anmärkningar, ej blifvit bifallna af Kongl. Majit, som dock gillat den grundsats, hvarpå förslagen hVilat. Denna grundsats har innefattat rättigheten alt bortgifva halfva sin egendom, om bröst-urJvingc finnes, men eljest alltsammans; och den grundsats, Herr Dalman härutinnan nu uppställt, har följaktligen redan blifvit af Konung och Ständer erkänd. Efter Utskottets åsigt skulle tillämpningen deraf ock bereda en af klokhet och nytta påkallad frihet i förevarande hänseende, ulan åsidosättande af de anspråk, barn ega att icke godtyckligt varda förgätne af dem, från hvilka de leda sitt upphof; och om till denna af den naturliga pligtkänslan påkallade inskränkning lägges rättigheten för de barn, som vid föräldrars död ännu icke njutit uppfostran eller ega förmåga att sig försörja, att, derest deras egen arfslott till uppfostran och underhåll befinnes otillräcklig, af horttestamenterad egendom njuta hvad, som för ändamålet brister, synes rättvisans fordran vara uppfylld, så vidt sig göra later. Denna barns rättighet eger redan nu ruin efter lands-rätt, enligt hvad ofvan är uppgifvet; och deraf kan göras enahanda behof i stad, sorn å land.
Den af Banco-Utskottet föreslagna rei miss af Memorialet till Lag-Utskottet biföllst S. D. Upplästes och lades till Handlingarne förstärkta Stats-Utskottets Memorial: N:o 361, i fråga om förlängning af Arrende - Conlractet på Starby Kungsgård fö? Majoren Fult von Steijern; N:o 502, angående grunderna för Brännyinsbrännings-rättighetens beskattning; och Prat. Utdrag den 21 Dccemler 1829. gT N:o 565, angående bevillning af Krono-Loisar. S. D. Upplästes och lades till Handlin'» garne ExpeditionsrUtskottets Memorial, N;o 286, i anledning af ålerremiss af Utskottets förslag till underdånig Skrifvelse, angående beviijadt anslag för Undervisnings-Verken i Riket. Frän Hedervärda BondeStåndet. S. D. Öfverlemnades Till StatsUtskottet: Ett af Anders Danielsson från Elfsborgs Uän afgifvet anförande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, rörande beredandet af lånetillgångar åt Fastighetsegare. S. D. Vid 'föredragning af förstärk - ta Ståts-Utskottets Memorial, N:o 360, angående grunderne för Brännvinsbranningsrättighetens beskattning, beslöt Ståndet, att g‘2 Prot. Utdrag den 21 December 1829. detta Memorial skulle meddelas BevillningsUtskottet till iakttagande} hvarjemte Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconoinie-Utskntten skulla anmodas att upprätta och till Standen inkomma med förslag till de regie m* ntaris ka iöreskrifter, hvilka kunna föranledas af förstärkta Stats-Utskor* tets beslut om serskild afgifts erläggande för tillverkning af Brännvin efter kannetalet. S. D. Remitterades till Bevillning*-, Ldgsamt jUhnunna Besvärsoch Oecanu/nieUtskotten: En af Lars Persson fran Westerås
Den förev:de frågan afgjordes af R. o. Ad. visserligen med 5 rösters pluralitet, men 5 är mindre i förhållande till R. o. Ad:s antal än 2 i förhållande till Preste-St:s. Om R. o. Ad. icke antager inbjudningen, så kommer frågan att gå till förstärkt Stats-Utsk. Der tycks jag icke behöfva frukta att icke linien Up ala—Sala skall bilällas, ty sannolikt sätter Borgare-St. dit 21 säkra personer och Bonde-St. likaledes 21 säkra personer, hvilka alla komma att rösta för stambanan, och det är väl troligt, att äf ven af de andra Stånden ledamöter så många komma att rösta derför, att den blir pluralitetens beslut. Således tror jag icke att jag behöfver frukta för utgången af en omröstning i för stärkt Utsk., men frågan blir sannolikt agiterad från ena eller andra sidan, innan den kommer till Utslct, och detta vill jag att man skall undvika. Vi hafva flera andra viktiga statsregleringsfrågor, som skola afgöras i förstärkt Stats-Utsk., och derför vore det önskligt att denna fråga nu blefve afgjord, så att den icke komme att inverka på tillsättningen af ledamöterne i detta 478 Den 23 Maj. Utsk. Jag har flera gånger hört sägas aft tilllsättningen inom Stånden af ledamöterne i Stats-Utsk:t vid denna riksdag skedde med beräkning på vissa jernvägsfrågor, och jag anser icke att man bör utsätta sig härför ännu en gång. I afseende på sjelfva saken, har så mycket blifvit taladt förut att det återstår ingenting att tillägga; men jag vill blott nämna, att jag tror att man ser statens intresse mera tillgodo, om man fortsätter banan till Sala och Storvik, så att Norrland, Dalarne och Westmanland blifva förbundna med hvarandra, än om man låter den stanna vid Upsala och derifrån drager den i en annan riktning, då Norrlänningarne blifva utestängda från Westmanland. Hvad som äfven synes mig tala för Salabanan, är att den ingår uti den plan för statens jernvägar, sorn blifvit framlagd af Konung Oscar.
Ridd. oell Adelns vid sista Riksdag fattade beslut, år 1857 blifvit förenad Wennerstjernska fonden, hvars behållning då utgjorde 16,628 R:dr 50 öre. Löfvenskjöldska testamentsfonden, hvaraf före sista Riksdag hade influtit 75,000 R:dr Runt, utgjorde vid sistlidne års slut 114,638 R:dr 12 öre, hvilken tillväxt hufvudsakligen uppkommit derigenom, att efter afslutandet af sterbhusets utredning, oell då dervid qvarlåtenskapen, sedan testaments-anslagen utgått, lemnat ett ytterligare öfverskott, detta öfverskott, enligt testatorernas förordnande, blifvit till Riddarhus-Direktionen öfverlemnadt med 33,040 R:dr 53 öre, samt jemväl en fordran, stor 5,524 R:dr 77 öre, uti f. d. Ryttmästaren C. W. Hammarskjölds konkurs, kommit ifrågavarande fond till godo, samt derå sedermera influtit 1,905 R:dr 56 öre.
Den grymma förlust jag lidit, de lika smärtsamma minnen den återkallat, hafva djupt sårat mitt hjerta och nedsatt mina krafter. Jag har dock icke kunnat neka mig tillfredsställelsen att af Eder höra tröstens och deltagandets ord; varén förvissade att de äro mig kära och dyrbara. Genom hjertats och naturens ömmaste band fästad vid tvänne af Edra framfarna Konungar, har jag af dem lärt att älska och högakta Eden och med deras minne är oskiljaktigt förenadt minnet af den tillgifvenhet jag Eder egnat och hvilken aldrig kan upphöra. Jag tackar Ridd. o. Ad. för det hjertliga sätt, hvarpå dess känslor för mig blifvit uttryckte 22 Den 26 Oktober. och jag beder jEder, Mine Herrar, emottaga den förnyade försäkran om min Kongliga nåd och välbevågenhet». Till H. M. Konungen, å Rikssalen: »Stormäktigste, Allernådigste Konung! Den tidrymd, som förflutit sedan R. St:r sednast fingo inför konungathronen nedlägga uttrycken af deras underdåniga vördnad, har ej varit lång, men för Sverige skiftesrik. En innerligt älskad, i svenska hiifderna oförgätlig Konung har bortgått, och på thronen sitter nu den Furste, hvilken redan förut såsom ledare af Statens angelägenheter med kraftfull verksamhet dem omfattat och dermed förvärfvat sig rätt till nationens kärlek och tacksamhet, samt gifvit så sköna förhoppningar för framtiden, befästade genom förklarandet att »land skall med lag byggas.» R. o. Ad. utbeder sig att få med djup vördnad, med sannaste tillgifverhet tillönska Eders Kongl. Maj:t en långvarig, ärofull och lyckosam regering. Under mera än fyratio år har fredens lugn medfört sina välsignelser för de begge förenade rikena, oafsedt de hotande moln, som stundom i vårt grannskap uppträdt.
I 3o,ooo. 95,000. Ståls-Utskottets Utlåtande, N;ö 33. höjde belopp jemviil af Kongl. Maj:t i Nåder ansetts vara att pal akna, utföias här • • • • • • • • • • • • 2t:o Båkoch Lotsmedlen, vid . 84 . års Statsreglering beräknade lill 60,000 R:dr, hafva tinder åren 1808—1842 per medium utgjort 78,011 R:dr. Kongl. Stats-Contoret har, uti dess underdåniga skrifvelse, föreslagit den förra beräkningens bibehållande, hvaremot, enligt Kongl. Majlis Nådiga Proposition, densamma ansetts kunna förhöjas till 73,000 R:dr. I anledning häraf får Utskottet, jemte tillstyrkande, att, på sätt af Rikets Ständer tillförene blifvit medgifvet, det å denna stats-inlrad möjligen uppkommande öfverskott må användas till förmon för Lotsoch Bak-inrättningen, hemställa, att Båkoch Lots-medlen måtte förslagsvis upptagas till 22.0 Ersättningar, derunder inbegripne de så kallade Danska Fyrings-rnedlen eller ersättningen för underhållandet af de å Skånska kusten befintliga Fyrbåkar, blefvo af Rikets sednast församlade Ständer beräknade till a5,ooo R:dr. Enligt hvad den Kongl. Propositionen utvisar, har berörde Stats-inkomst de sednare åren betydligt tilltagit, år 1841 öfverstigit 40.000 R:dr, och i medeltal för åren 1838—1842 utgjort 32,o84- I betraktande häraf, och då den från Danmark inflytande ofvannämnde ersättning, genom afslutad Convention, blifvit ökad med 6,5oo R:dr Specie, motsvarande 17,333 R:dr 1 6 sk . tillstyrker Utskottet, att, på sätt Kongl. Majit i Nåder föreslagit under ifrågavarande inkomst-titelmå uppföras 23:o Observation s-medel.
Under tiden hade Medlen blifwit anwande till wista premier, under namn ai Invention^» LarvFärPlantageSpinneriTillwerkningsFlyttningsoch Transport» Ullsamt Exporl-pinmiei-. Fondens inkomster utgjorde ett olika belopp; men ifrän och med 1757 till och med är 1776 upgcck det ester ett medium till 80,186 R.dr 12 st yr. samt sedermera intill är 1782 till 61,002 R:dr ärligen. Är 1782 lär Kongl. Maj:r uti den dä utfärdade stora Sjötulls» Taxa sammanslå alla under serskildta Titlar förut Utgående Sjötulls-asgifter, hwarefker desta umgälder till Stats - Conloiret borde affemnas, frän hwilket äler en wist summa ärligen, i stöd af Kongl. Bref» wet den 7 Avril 178Z borde Utbetalas och i Staten upsöras till Manusacluriernas understödjande. Till fölis häraf anslogs ärcn 1788 till och med 1791 för nämde behof ärligen 52,002 R.dr, är 1792 40,000 N:Lr, är 179Z, dä ManufacturFonden, enligt Kongl. Brefwec den 23 April samma är, till Stats - Medel förwandlades och till namnet uphörde Z5,2oo R:dr, ören 1794/ t?95 och 1796 för hwart är 25,000 R:dr, samt sedermera ärligen frän 21,502 R:dr till 12,666 ^ R:dr.
Vid den ransakning, som här skildras, och sedermera äfven vid den, som egde rum i Mora socken i Dalarne, var hufvudinnehållet af de klagandes berättelser, som bestyrktes af de anklagades bekännelser – n. b. sedan dessa blifvit dem aftvungne genom tortyren – följande: Det finnes personer, till större delen af qvinnokönet, som i hemlighet äro tillgifna en dyrkan, hvilken står i den fiendtligaste motsats till den kristna religionen. Dessa hemliga kristendoms-fiender erkänna Djefvulen för sin herre, vällusten för sitt lefnadsmål, onda och för medmenniskor skadliga gerningar såsom tillåtliga, samt äro i besittning af hemliga kunskaper, medelst hvilka de kunna förrätta öfvernaturliga ting. Dessa personer känna hvarandra inbördes och sammanträffa på ett blott för dem sjelfva bekant ställe, som benämnes Blåkulla, der de i närvaro af sin herre och mästare fira bullrande fester och öfverlemna sig åt sinnliga njutningar. De äro förbundna att fortplanta sin lära, genom att till densamma förföra det yngre slägtet. För detta ändamål har djefvulen utrustat dem med en öfvernaturlig makt. De öppna husens väggar medelst en trollnål, söfva de innevarande äldre och bortföra barnen, som hvarken äro i stånd att neka eller ropa på hjelp. Sedan en hexa på detta sätt samlat så många barn som möjligt, samt smort dem med en trollsalfva, som gifver dem förmåga att höja sig i luften, sätter hon dem jemte sig på den för tillfället valde trollhästen – ett köksredskap, en ko, en häst eller tillochmed en menniska – och det bär af till mötesplatsen. Färden är dock icke ögonblicklig, Hexan med sitt följe hvilar allt emellanåt på kyrkotaken, hvarunder hon, för att ändå hafva något för handen, skafver malm af kyrkoklockorna. Andra hexor, stadda på samma utflygt, pläga då infinna sig; de skryta inbördes öfver den barnhop, enhvar lyckats samla, och hela skaran begifver sig derefter åter på väg.
F. stadgar: »Finner Utsk:t af dessa protokoll, att någon Stats-Rådets ledamot, eller någon för tillfället förordnad föredragande, eller den embetsman, som i kommandomål Konungen råd gifvit, uppenbarligen handlat emot rikets Grundlag eller allmän lag, eller tillstyrkt någon öfverträdelse deraf, eller underlåtit att göra föreställningar emot sådana öfverträdelser, eller dem vållat och befrämjat, genom uppsåtligt fördöljande af någon upplysning, eller häfver den föredragande underlåtit att, i de fall, som 38:de §:n af denna R. F. förutsätter, sin kontrasignation å ett Konungens Den II Febrneri e. m. 347 beslut vägra, då skall Konst.-Utsk:t ställa en sådan under tilltal af Justitie-Ombudsmannen inför riksrätten.» Något af omförmälde fall har icke inträffat under den tid de af Konst.- Utskrt nu granskade statsråds-protokoll omfatta, och Utsk:t kan således icke annat än gifva tillkänna att så inträffat. Vidare stadgar 107:de §:n. »Skulle Konst.- Utsk:t anmärka att Stats-ltådets ledamöter samfäldt eller en eller flora af dem, uti deras rådslag om allmänna mått och steg, icke iakttagit rikets sannskyldiga nytta, eller alt någon föredragande icke med oväld, nit, skicklighet och drift sitt förtroende-embete utöfvat, ege då Utsk:t att sådant tillkännagifva för R. St:r, hvilka, om de finna rikets väl det kräfva, kunna hos Konungen skriftligen anmäla deras önskan, att han ville ur Stats-Rådet och ifrån embetet skilja den eller dem, emot hvilka anmärkning blifvit gjord.» Icke heller i detta fall har något sådant inträffat, som kunnat gifva Utsk:t ani. till en så beskaffad anmälan, som här är i fråga. Till detta inskränker sig Utsk:ts tillgörande. Betänk:t innehåller således blott en redogörelse för alt Utsk:t icke funnit ani. att tillämpa, vare sig den ena eller andra §:n.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt ehuru han visserligen icke ville tillegna sig rättighet att framställa något annat, än det, som erfordrades för målens bringande till grundlagsenliga beslut, ansåg han sig likväl icke öfverskrida den gräns, som grundlagen bestämde, då han fästade R. o A:ds uppmärksamhet derpå, att det uttryck, som .StatsUtsk. i utlåt. N:o 4°> * afseende på anslaget för Landlmäteri-contoret, nyttjat, icke numera vore fullt tillämpligt, sedan så väl SlatsUtsk. föreslagit, som R o. Ad. bifallit löneförhöjning för Kammar-colhm, Kammarrätten och andra verk, under andra förhållanden, än som ägt rum i afseende på det tillstyrkta beviljandet af anslag för Landtuiäleri.- eontoret. ■j68 Den 10 Augusti c. m. Hr von Hnr t mn nsdor ff: Så viii på de skäl Frih. Cederström anfört, soin i anseende till hvad Flr Landtm, sjelf framställt, anhåller jag om propos. att ifrågavar. af StatsUtsk. begagnade uttryck må förfalla. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade gilla de uttryck Utsk. i detta mom begagnat. Ropades nej. Uppå derefter framställd propos., ansåg R. o. Ad. de å ] 3 ide och i4:de raderna på sidan 21 i utlåt. Nio 4° begagnade ord: ”Då K M., i afseende å regleringen af detta veik, ”gatt R. St:s önskningar till mötes, medelst förslagets öfverlemnande till deras pröfning,” böra förfalla. 15 : d e punkten. Tullverket. Bifölls. 16: de punkten. K. N u m m e r-1 o 11 e r i e t. Utsk:s utlåt, i denna punkt gillades.
Det varf anledning af Herr von Beckers yttrande, jag; ville säga några ord, icke för alt ingå idetaillerna af de åsigter, som blifvit framställde å ena och andra sidan, emedan jag förbehåller mig i detta afseende, att få yttra mig skrifteligen vid Remissens afgång, utan blott för att lemna en upplysning, på det man icke måtte komma allt för långt in på Systemet om Districtoch Socken-Magaziner. I den ort jag är boende, som är en af de Norra, ehuru icke af de nordligaste, hafva, före min lid, det vill säga för \\, i5 år Den 4 December f. in. ai5 sedan, funnits Socken-Magaziner, som tillkommit, icke genom bidrag af allmänna medel, utan genom enskilta associationer emellan Sockneboerne. Desse hafva dock nyligen af erfarenheten funnit sig öfvertygade derom, alt ifrågavarande inrättningar, såsom egentligen blott Disconter med en för lifvets behof oundgänglig vara, voro rakt skadliga. Derföre hafva de upphört, med enhälligt gemensamt samtycke. Detta har jag blott velat anföra, då någre Talare sagt sig vilja ytterligare utveckla frågan om. Socken-Magaziner,. Herr von Becker: Jag vill allenast nämna några ord till svar på Friherre Focks framställning. Den värde Ledamoten har visserligen fattat min mening origtigt, eller också har jag uttryckt mig illa. Friherre Fock har nämnt, att jag skulle hafva nyttjat ordet missbrukj med tillämpning på förra Magazins-Directionens Ledamöter; men jag vågar tro, det jag icke begagnat delta uttryck, och att ehuru jag instämt med Herr Tham och många andra deruti, alt den förra Magazins-Inrättningen var skadlig, jag dock aldrig tillskrifvit detta Directionens Ledamöter. Min mening har varit och är. att bristen på instruction föranledt till den misslyckade utgången. Under ledning af hvilka personer som hälst, hade troligen, vid sådane förhållanden, samina resultat inträffat. Jag anser inig skyldig, så. 2 16 Oen 4 December f. m. väl Friherren, sora mig sjelf, denna förklaring. Lades på hordet.