Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ja. jag tänkte också på båda delarne; men afråddes derifrån utaf några för Attartaflornas fortsatta lifgifvande intresserade Adelns medlemmar, hvilka, fruktande att anslagsfrågan i så fall skulle gå omkull eller fördröjas, enstämmigt för säkrade mig, att ingen någonsin komme att fästa sig vid den dumma föreskriften. Innan jag nu går att punkt för punkt vederlägga Frih. Cederströms specificerade anmärkningar, vill jag bemöta ett par allmänna, som redan framställdes, då, vid förra riksdagen, Riddarh. -Direktionen i och för den bekanta Lilliehöökska saken gjorde ett misslyckadt försök att indraga mitt anslag. Det sades nemi., ja, tillochmed föreskrefs, för det första, att jag skulle i noter införa alla rättelser och tillägg, dem jag ansåg mig böra göra. Ett sådant förfaringssätt hade visserligen varit förmånligt för mig såtillvida, som allmänheten då tydligen fått se, huru mycket mera öfverensstämmande med verkligheten min bok är, oaktadt alla dess fel och brister, än genealogierna äro det; men förutom att jag skulle frångått den redan i den då utkomna tredjedelen af verket följda, på förhand uppgjorda planen att icke alls ha några noter, frågar jag en livar: huru skulle boken, som är tryckt i spalt och med fin stil, då sett ut? och med hvilken reda och lätthet skulle den kunnat begagnas? Ty det hade blifvit med de många felaktigheterna å genealogierna tjogtals noter på nästan hvarje sida, och på många skulle det knappats funnits plats för de i typografiskt hänseende behöfliga två å tre raderna text. Den andra allmänna anmärkningen, som också stadgades, äfvenledes på Riddarli.-Direktionens inrådan, var, att jag borde, om jag ville göra några ändringar, anmäla sådant för Direktionen och afvakta dess beslut i ämnet. Men jag kände Direktionen alltför väl, för att göra så, och har derföre ej heller vändt mia till densamma med någon sådan anmälan; dock tänkte jag göra det en gång, och då, uppriktigt sagdt, endast för att sätta Direktionen på prof. Det var när u Den 2 Maj e. m. jag skulle utarbeta Oxenstjernska Ättartaflorna.
Men häraf har man ändock ej velat finna det vara förbjudet, att ju ansvaret i samma grad kan å nyo eller flera gånger ådömas, om förbrytelsen förnyas, innan det ansvar, lagen utsätter, är verkstäldt; och understundom hafva personer blifvit pliktfällda eller ansvar dem ålagdt 2:ne eller flera gånger i samma grad, oaktadt de förut ålagda enahanda böter ej varit uttagna. I andra fall åter har det blifvit förklaradt, att ansvaret vore inbegripet uti det redan förut ådöinda och först efter den sednare förbrytelsens begående till verkställighet befordrade ansvaret. Till stöd för denna sednare mening hafva följande skäl blifvit åberopade: 1) Då lagen säger: Begår någon den eller den förbrytelsen, p likte första gången eller straffes första gången &c., måste, efter grammatikan, tidsorden: första gången hänföras till plikte eller straffes, och betyda således: första gången förbrytaren pliktar eller första gången han straffas. Ville man hänföra tidsmeningen till ordet: begår, eller det motsvarande, som utmärker förbrytelsens utöfvande, och säga, att det är för hvarje gång förbrytelsen begås, som ansvaret bör ådömas, 148 Den 1 Mars c. m. så möter, att en sådan tillämpning hitintills nästan aldrig ägt runi, utom då sådant är i lag eller författningar bestämdt utsatt, utan har man alltid ansett, att ehuru förbrytelsen, hvarå åtal i en lagföring sker, blifvit flera gånger utöfvad, ansvaret, sådant det är utsatt, endast kan en gång ådömas. Till undvikande af misstydning får jag anmärka, att här icke är fråga om stöld, om bestraffning, hvarom bestämda föreskrifter finnas.
Talrket vare Skolens hetalende lever, kunde Hospitalet ti1 20 Syge bta.ge: 1 .fast Plejerske, der lonnes godt, men som ogsaa 11nr Ansvaret for Plejens Udforelse og for Inventare ' t, og som vejleder Eleverne; 2 Elever, der have tilbragt mindst 1 Aar med Sygepleje; 3 Elever, der gennemgea en forberedende Klasse; disse sidste sknlle ikke optrzede selvstzendigt men vare attacherede en af de 3 andre, saaledes at der blive ' l. 3 Hold ti1 Aflosning: Formiddag, Eftermiddag og Midnat, dtsaa 3 Gange i Dognet. Afloses Plejerskerne 3 Gange i Dognet, blive $e jkke overanstrzengte; men jeg tror, at man herved ogsaa vil kunne opnas at skaffe de Syge mere, So. Jeg tzenker mig, at Plejerskerne, m a r de modes Formiddag og Eftermiddag arbejde sammen nogle Timer, og at de sflose midt om Natten, hvor de ikke udfere videre Arbejde, blot sige Besked. Soln Eorlioldene nu ere (idetmindste i Daninark) vzekkes Plejerskerne og de Syge, mellem K1. 5 og 6 om Morgenen, for at alt kan vzere i Orden ved Lzegens Ronde. For at uudgaa ilenne store Ulzernpe foreslanr jeg, at saavel den Syges som Sygestnens Hovedtoilette henlsegges ti1 om Eftermiddagen, naar ~lejerakeine modes ti1 Aflosning. Da r h nu have dannede Kvinder ti1 at ndfore Sygeplejen, behove vi ikke L ~ g e r n e s Kontrol for at vaxe sikre paa, at der gjmes rent. Og desuden, denne Kontrol r i l have saameget mere at sige, nuar Arbejdet adfores efter denne Ordning!
Om, efter skedd utredning, lönen befinnes öfverstiga det belopp, densamma enligt andra punkten bör utgöra, med så stort värde, som svarar mot afkastningen af ett eller flera med tjensten förenade praebendepastorat, bör det eller de derifrån skiljas och Pastor der tillsättas i den ordning, som för regala gäll är stadgad, dock att för hvarje Biskops-stol ett pnebendcpastorat varder såsom sådant bibehållet. Skulle prajbendepastorat, hvilket enligt förestående grund bordo från biskopslön skiljas, vara så litet, att det icke förmår aflöna egen pastor, må af Kongl. Maj:ts särskilda pröfning bero, huruvida detsamma skall med annat pastorat förenas eller tills vidare vid samma biskopslön bibehållas. 5:o. Öfverskjuter biskopslön det för densamma bestämda värde med större belopp än sorn motsvarar inkomsten af derifrån skiljda prasbendepastorat, bestämmer Kongl. Maj:t hvilka inkomster ytterligare böra derifrån afskiljas. Dessa ingå till Statskontoret, för att under titel: Biskops-lönereglerings-fonden redovisas och till jemnande af annan biskopslön användas. På samma sätt förfares, om löneinkomsterna befinnas öfverskjuta normalbeloppet med mindro summa än att något proebendepastorat genast kan derifrån skiljas. Kongl. Maj:ts Nåd. 7 Understiger biskopslön det för densamma fastställda belopp, skall fyllnaden tjensten tilldelas af Biskops-lönereglerings-fonden, så snart denna dertill lemnar tillgång. Så snart Kongl. Maj:t tinner Biskops-lönereglerings-fondens årliga inkomst uppgå till det belopp, att af densamma ersättning kan Biskop lemnäs för pnebendepastorat, sorn bör, men förut icke kunnat, från tjensten skiljas och med egen kyrkoherde förses, gifves örn verkställandet deraf nådig befallning, hvarvid, i valet mellan flera, företrädesvis bestämmes praebcndepastorat i Stift, der mer än tvenne sådana äro Biskopen på lönen anslagna. 8:0.
I hennes hand kunde man tryggt anförtro hvilken häst som helst, om det så var själfve den store mäktige » Kongen », Björnsons stolthet och ögonsten, som minsann ej lät sig tyglas af hvem som helst. Fru Ibsens dotterliga hängifvenhet för sina föräldrar är af innerligaste art och har icke minskats af att hon bildat ett eget lyckligt hem. Ännu tillbringar hon ibland långa tider i föräldrahemmet med sin lille son Tancred — morföräldrarnes älskling. Huruvida de tvänne ryktbara diktarnes barnbarn bär på någon slumrande diktarebegåfning har ännu icke försports, men nog säges han vara ett intelligent och liffullt barn, fullt af lustiga upptåg och påfund. Häri har han ett ypperligt påbrå hos sin mor, som trots sitt, nästa år, förestående inträde i trettiotalet icke gifver någon pojke efter i befängda tilltag och skälmaktiga, muntra odygder. I Kristiania berättas otaliga kostliga historier om alla de puts och skälmstycken, som fru Ibsen kan spela sina närmare och fj armare bekanta, och hvaröfver dessa vanligen icke bruka harmas, ty de veta, att intet är gjordt i ond afsikt, u t a n endast af naturlig, inneboende, barnslig lekfullhet. Men under denna barnsliga, mången gång kanske alltför uppsluppna yta bo äfven mycket allvar och mycken djup känsla. Hon är t. ex. en intresserad, samvetsgrann och nitisk husmor, som sköter sitt vackra lilla hem oklanderligt, och hon är en uppmärksam och plikttrogen svärdotter, afhållen af sina svärföräldrar. Fru Ibsen kommer att jämte sin man tillbringa vintern i Rom. Det är all sannolikhet för, att hennes sång skall ytterligare utvecklas genom en vistelse i sångens hemland, med dess ypperliga sångkonstnärer, dess soliga klimat, som gagnar sångstämman och allt öfrigt, som där inverkar gynnsamt på ett konstnärligt och musikaliskt sinne. Och i Italien torde hon nog få höra hvad hon så ofta hört — men på det sköna italienska språket: Quanto é bella! Ann Mar gr et Holmgren. f. Torsmeden. Gud välsigne!
Sedan till följe häraf denna vid Utsk:s betänk, fogade reservation blifvit uppläst, anförde Hr Aminoff skriftligen: Då jag instämt i den af Hr Fåhraeus m. fl. afgifna reservation, att borttaga den uti 10 §:n af nuvar. bevilln:s-förordn. upptagne klassindelning af städernes handtverkare m. fl., samt att endast bibehållas skulle minimi-afgiften för dem, eller i likhet med hvad uti 9 §:n är föreskrifvet för grosshandlare m. fl., var det af orsak, att jag funnit, så väl i Stockholm som ock under mitt vi - Den 12 April e. m. 143 ' stande i Norrköping, vid alla de tillfällen jag varit, ledamot af taxerings-comitéen, det denna klassindelning högst sällan blifvit tillämpad och använd, utan har föreg:de årets texerings-längd legat till grund vid bevillms uppgörande, med iakttagande af de förändringar, som under det förtlutna året inträffat. Rättast vore, enligt min lanke, att borttaga all klassindelning uti bevilln:s-förordn:n, samt alt endast bibehålla rainimi-afgiften, för alla der förekommande olika händelser. Och jag tror alt staten härigenom ej skall förlora något, sä länge 11 och 28 §§:ne af bevilln:s-förordn:n qvarstå oförändrade, emedan dessa §§ uttrycka allt hvad som i detta afseende kan erfordras och iakttagas bör af taxeringsmännen vid bestämmandet af bevillnms utgörande. Skulle R. o. Ad. finna, att den nuvar. klassindelningen uti 10 §:n bör qvarstå, så torde konseqvensen fordra, alt den 9 §:n äfven bör indelas uti klasser, ty jag kan icke upptäcka något gilligt skäl, som talar för att grosshandlare m. II. ensamt böra uppföras till minimi-afgiftens erläggande till staten, men ej handtverkare m. 11. Men är denna indelning nödvändig för handtverkare, så måste den också vara nödvändig för grosshandlare. Ar den det icke, så bör den såsom varande onödig och öfverflödig borttagas.
Ständer - 848 Den 14 December. der wördsammeligen inberätta, iämte det kl? Kottet härjem, te sär bifoga det j verra ämne uri Utffottet förde Protoceli, Slockholm veu n December 1809. Pä Högloft. Sirdderskapct och Adelns Ledamöters »vägnar ' Olaos I?Iomi'n§. Pä Hägwördige Preste-Ständcls Ledamöters magnar II». VVsiäman. Pa Walloft. Borgare-Sländers Ledamöters magnar Larl. i?r. Lanäber§. Pa Hcderwärde Bonde-Standctö Ledamöters »vägnar ^o!i. Lrioslon. Afffrifc LittA Wördsaint Memorial! Smenffa Allmänheten har bäve med erkänsla och glädje emorragit Herr Bergs Rådet Friherre k4er^ rnelins GeographisVa CharcL-arbeten, och jag är förrvitzad att dä kännedomen om Fäderneslandet utgör grund - Dm 14 December. »49 grundläggningen för nntkiqa Hushälls Författningar Högsofl. Rwdcrffapek och Avel» jemte de öfrige Resp. t lrve Riks Sränden äfwcn med ynnest ochwälwilja täckes om Hitta denne Ivärdige Medborgare, som om Landets widd och läge mbredt ljus och kunskap. Det är omöjligt att bestrifwa hwad bemödande och ihärdighet Friherre kermelin anwändk »ä sine Ch^rtLmrbeten, hwaruti han äfwen gatt sä långt alt han af egne medel dertill uppoffrat öfwer zo,OOL> R:d Banko. De Chartor han redan utgifwit utgöra enligt bifogade dest Förtekning 26 st. och med Charlome öfwer Östergöthland pä ett blad samt öfwer Jönkö» lungö, Kronobergs och Blekings-Läner ocksä pä ett blad. som redan äro under gravering och snart blisw» färdige, utgöra hela amalet 28 särstilde Chartor.
På grund häraf finnes icke någon friherrlig ätt Björnstjerna, och fullmakt för en sådan har naturligtvis icke kunnat af Ridd.Utsk. gillas. Detta har jag tagit mig friheten framställa, lill följe af Gr. Cronstedts begäran. Gr. Puke, Joli. Carl: Då jag icke kan instämma uti de åsigter, sorn föranledt Ridd.Utskrs förfarande att vägra pollett åt Friherrliga alten Nio 34g. Björnstjerna, utber jag mig att få yttra några ord, innan frågan afgöres, hvilket enligt to §:n Ridd.Ordn. synes tillhöra R. o. Ad. Då Generalen Gr. Björnstjerna, som år 1815 blifvit benådad med friherrlig värdighet, år 1826 upphöjdes uti grefligt stånd, ärfde hans äldste son i och med detsamma den friherrliga titeln och de densamma åtföljande rättigheter. Hade nuvar. Frill. Björnstjerna vid 1828 års riksdag varit 25 år fyllda, så hade säte och slämma härstädes honom af ingen blifvit förvägradt; eller om Frih. Björnstjerna då endast varit 2t år, hade hans fullmakt icke, såsom i dag, blifvit casserad. Rättigheten för grefiiga och friherrliga ätterna Björnstjerna äro desamma, som för grefiiga ätterna Nio 121. Engeström, Nio 122. Skjöldebrand och i3g. Wirsen med sina tillhörande friherrliga ätter, samt friherrliga ätterna Nio 342. von Stedingk, 353. Lancken v. d. Wackenitz och 372. Nieroth med sina åtföljande adliga ätter. Torde hända att ännu flera ätter finnas, som befinna sig uti samma cathegori med dessa nu uppräknade; men då ingen fullständig tryckt matrikel öfver R. o. Ad. finnes, har jag ej kunnat utfinna flera ätter än de nu uppräknade. Vid 1815 års riksdag representerades så väl grefiiga som friherrliga ätten Puke; den förra af min då lefvande fader, den sednare enligt fullmakt af Gr. Claes Cronsledt.
Domstolen, Högsta, anmälan af Justitiae Ombudsmannen, om större skyndsamhet i, vid Lagskipningen, II s 1065. som omröstningen öfver Ledamöterna af, blifvit verkstäld borde om resultatet v - I ' ' • X af elen en underd. Skrifvelse till Kongl. Maj:t uppsättas. Adelns beslut, ix s 397, PresteStåudets, IX s 4^i, BorgareStåndets, ix s 458, BondeStåndets, ixs46o. Underd. Skrifvelse, x 1. s 174. RiksdagsBeslutet, §. 47- Domstolen, Högsta, om upphörande af Konungens 2:1m röster i. Kongl. Utskottets Utlåtande, IIIs2i3 — 220, bif. af PresteStåndet, IX s 855, af Bon deStåndet, IX s 863, af Adeln, IX s 887. Douplette Chartors insändande, om, från PostContoiren till Controlls vinnande å afgående bref. Bevilln. Utskottets Betänkande, Y 2. s 51 — 53, bif. af PresteStåndet, IX 3. s af Adelil, IX 3. s 72, af BondeStåndet, IX 3. s g5, af BorgareStåndet, ix 3. s io4< Dragon-Regementet, om lönetillökmngfor i3 SubalterneOfficerare vid Skånska; StatsUtskottets Betänkande, IV 2. s i43a, bif. af PresteStåndet, ix s 422> återrem. af Adeln, IX s 4^8, af BondeStåndet, IX s 5i5, af BorgareStåndet, IX s 720. Ytterligare Utlåtande, bif. af BondeStåndet, ix s 735, af Adeln, ix s 8a3. Drawback, om införandet bär i Riket af. Motion, remitt. till Bevilln. och Ekon.
Anna ännu en gång med skygga blickar utåt den månbelysta, lilla gräsplanen i hagen. Vattnet i bäcken glittrade lika klart, björkens fina grenar böjde sig deröfver, och flägtade sakta i nattvinden, månan sken lika mildt och stilla deröfver, men – han fanns der icke mer, den sköna bilden var försvunnen. Hade det blott varit en villa Hade denna inbillning endast varit lifligare än vanligt i Annas själ? – Hon visste det ej, men en hemlig oförklarlig räddsla intog henne, och med bevingade steg ilade hon tillbaka öfver elfdansarne i gräset, genom den lilla trädgården, in i huset och upp i sin kammare. Bref ifrån Edvard B. till Albrekt. — Du saknar mig, säger du, nåväl, bör man icke sakna sin bästa vän, – sin enda kunde jag säga, ty du liksom jag eger icke mer än en – ja, äfven jag saknar dig, och likväl, Albrekt, likväl saknade jag ännu mer mitt fädernesland, som, du vet det, jag icke sett på aderton år; och ändå, hur kan jag göra dig begripligt hvad endast den fattar, som sjelf känt den brännande trånad, den omutliga längtan, den härjande feber, som kallas hemsjuka, – en trånad, som jag måste gifva vika för
Proposition f N:o 26. g) att, om afsägelse af sådan rättighet icke skett före November månads utgång, afgiften skall följande året utgöras; h) att hvar och en, sora icke inom de i mom. litt. f. omförmälde terminer erlägger afgiften, skall vara minuteringsrättigheten förlustig; i) att afgiften inom hvarje kornmun användes till halfva beloppet för dess fattigvård och till återstående hälften för andra kommunala behof, företrädesvis för skolundervisningen och ungdomeus danande i nyttiga slöjder. Kongl, Maj:t tillförsel’ Sig destoheldre, att hvad sålunda är vordet framstäldt såsom grunder för lagstiftningens ordnande, i afseende å minutförsäljningen af bränvin,; skall hos Rikets Ständer vinna afseende, som den i Norrige hemtade erfarenhet af enahanda lagstiftning ådagalagt de mest tillfredsställande verkningar. Det af förbemälda kommité afgifna underdåniga betänkande med särskilda förslag till förordning, angående tillverkning och omdistillering al bränvin, samt angående försäljning och transport af bränvin, äfvensom öfriga tillhörande handlingar, låter Kongl. Maj:t öfverlemna till vederbörande utskott, så snart ärendet varder af Rikets Ständer dit hänvisadt. Kongl. Majit förldifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. J. F. Fåhreeus. Utdrag Kongl. Maj:ls Nåd. Proposition, N:o 26. 41 Utdrag af Protokollet öfver Civil-ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen i Stats-rddet å Stockholms Slott den g November iS 47' Närvarande: Hans Excellens Justi tie-Statsministern Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för utrikes ärendena Herr Friherre Ihrej Stats-råden: Friherre Stael von Holstein, Munthe, Friherre Peyron, Silfverstolpe. IVceni, Friherre Gjllengranat, Faxe, Fåhraeus. Slutligen föredrog
Aska, rå, af träd eller andra vegetabilier pott-, vällad eller oraffinerad, äfvensom raffinerad eller kalcinerad koppar-; se Kopparskrot, tennoch bly-; se Tennaska. Askar och Dosor tullbehaudlas lika med det ämne, arbetad t, hvaraf de bestå; af sammansatta eller såsom arbetade ej specificerade ämnen Assa foetida (Dyfvelsträck); liänföres under Apotheksvaror. Auripigment; hänföres under Färger, ej specificerade. Balsam, kopaive-, peruviansk och annan nativ (flaskornas vigt inbegripen) Band: SilkessammetsSiden HalfsidenAnm. Ingen skilnad i tullafgiften göres, om uti halfsidenband silket utgör blott en ringa beståndsdel. andra slag, derunder inbegripna sådana, äfven af silke, hvari kautschuk, gutta percha eller likartade ämnen ingå Qvantitet för Tullberäkningen. Införselstull. Riksmynt. JR: dr Fria. — 2 Fri. Fri. ;l Fri. 75 Förslag till Tulltaxa. 23 Qvantitetför Införselstull. Tullberäkningen. Riksmynt. R:dr öre Bark, alla ej specificerade slag Fri Barometrar; se Instrumenter, fysiska m. fl. Bast och Bastrep Fria. Bastmattor Fria. Beck och Beckolja Fria. Bayerskt eller Tyrolerbeck; hänlöres under Harts. Ben: oarbetadt, alla slag, derunder inbegripna tangentskifvor till s. k. Klaviaturer, klufvet, spjelkadt och sågadt ben samt förmalda ben eller s. k. benmjöl. Fritt. arbetad t: Elfenoch Hvalrösständer 1 skålp. 1 50 andra slag 1 skålp. — 40 Benspån; hän föres under Spillning.
Den härskande öfvertygelsen om vikten af medborgarblodets renhet hade helt naturligt till följd, att inan icke ville utsatta sig f ö r de faror i shdant hänseende, som ansågs kunna uppstå, genom en mera utsträckt friliet för kvinnorna, och att man darföre sökte hålla deras lif så mycket som möjligt inom hemmets skyddande murar. I Athen var detta så mycket mera angeläget, som staden pk griind a.f sin stallning som stor handelsoch industriort och som politisk Bufvudstad i ett stort statsförbund dragit till sig en mängd människor frkn andra håll, hvilka tillätos vistas på den atlienska statens omrkde och där drifva näring, utan att de dock annat an i undantagsfall upptogos till borgare. Men afven andra orsaker bidrog0 till att nedtrycka kvinnans stallning i Athen på den tid, hvarom nu är fraga. Athen hade under de persiska krigen med ens svingat sig upp till att vara den ledande staten i Grekland. Härigenom kommo statsintressena och de högre kulturintressena att så upptaga den athenska borgarens sjiil, att dar icke blef mycket rum för de tankar och kiinslor, som lia familjen till föreniål. Denna hade för honom endast så till rida nigon större betydelse, som den tjänade statens ändainiil, hrilket deii i främsta rummet gjorde därigenom, att den sörjde för fortplantaiidet af den. äkta athenska stammen. E n lätt förklarlig nationalstolthet, som såg i det athenska blodet något alldeles sarskildt ädelt och förfinadt, kunde icke annat an leda till en ytterligare skarpt omsorg om detta blods renhet och alltså till ytterligare inskränkning i kvinnornas frihet. O m några politiska rättigheter för kvinnan kiinde under shdana förhållanden icke blifva tal. Hon kunde icke ens blifra myndig inför lagen; därför svarades och karades inför ratta af fadern för den ogifta dottern, af mannen för hustrun och för den soni hvarken hade man eller fader, af någon bland de närmaste manliga anförvandterna. Se vi %ter på det enskilda lifvet, så har kanhända icke på nggon tid och på något ställe varit mindre utrymme för lcvinnans inflytande an i det femte århundradets Athen. Den athenske borgaren tillbragte sin dag
Om roten begagnar denna rättighet eller icke, eller skänker soldaten det denne icke förmär betala, ingär icke i ärendets bedömande, dä fräga blott är om den lagliga rättigheten, men skulle man af skyldigheten alt förskjuta, willa leda en förbindelse att giswa utan ersättning, sä wisar sig orimligheten af ett sadant bedömmande, i den jemförelse, att med samma skäl skulle af skyldigheten hos en wärdshuswärd, att hälla gäster mar tillhanda, kunna ledas den, att äfwen meddela den för intet, hwarmed han åtminstone more särdeles illa belåten. Wid 606 Den rz Joni!. NZid sadant förhållande och dä den projctterade ers sättningen förutsätter skyldigheter, som i anseende till Upland och Södermanland icke existera, sä förr faller naturligkwis för deste provincer frägan att betala någor säsom ersättning för det, som dar icke är förbindelse akt bestä, och bör ett undandragande icke läggas dem till last, hälft dä, i andra provincer, där sädane förbindelser än mäste wara beräknade, särskildte rättigheter och förmäner, som i Upland och Södermanland saknas, hwaraf otwunget skulle följa, att en allmän pastevolance till allmänt deltagande, skulle icke blifwa förenligt med allmän rättwisa och de provincers rätt, af hwilka ingen enda af detza förbindelser lagligen kai, fordras. Utan att för det närwarande widröra Hufwudfrägan i allmänhet, är inskränkt till yrkande af förenämde provincers afskiljande ifrån pastevolance frägan, anhällec jag wördfammeligen akt detta anförande mä remitteras tili Pastevolance-Utskottets yttrande, om och pä hwad grund Veste provincer kunna komma att innefattas i den generelle, för pastevolance,, gifne nä» diga proposition. Afskrift af Rongl. NajtS nädigst gillade Reglemente, hwarester Allmogen med Ssldaterne under det wista Lnectehället i Södermanland och Nyköpings län haft sig un« derdämgsi att rätta af d. 23 Nov. iSgo.