Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M:ts åsigt, att man bör en tid experimentera, huruvida det är möjligt att draga sig fram med den nuv:de revisionspersonalen i arméförvaltningen, då man tydligen kan finna, att den inom ganska kort tid måste förstärkas, och jag hemställer till R. o. Ad„ om det kan vara skäl att R. St:r fastställa en organisation, hvilken K. M:t sjelf icke anser fullt tillfredsställande. Jag har icke yrkat afslag å K. M:ts Propos., icke ens framställt någon anmärkning deremot att R. St:rs önskningar icke vunnit afseende, eller deremot att det för arméförvaltningen anvisade anslag blifvit öfverskridel, utan endast anhållit, att den af Stats-Ulsk:t föreslagna stat för nämnda embetsverk måtte uppföras på extra statsreglering. Då jag icke funnit mig vederlagd af den föregide talarens skäl, får jag fortfarande anhålla om bifall till mitt förut framställda yrkande. Hr Reuterskiöld, Fabian: Jag förenar mig med Hr Rosensvärd, men anhåller tillika att få belysa några af de utaf Frih. Liljencrantz framställda anmärkningar. Han yttrade, bland annat, att intet af de vilkor R. St:r framställt för Krigs-Collm Den 28 Februari f. m. 633 ombildning till en arméförvaltning blifvit uppfylldt. Dethufvudsakligaste af dessa vilkor var att, för beredande af en större noggrannhet åt handläggningen af de civila ärenderna, arméförvaltningen skulle ordnas på 4 serskilda afdelningar i st. f. 3, såsom K. M:ts Nådiga Propos. vid sistlidne riksdag innehöll. Jag frågar, om icke delta vilkor blifvit uppfylldt? Af detta vilkors uppfyllande bar naturligtvis följt, att personalen i arméförvaltningen blifvit större än K. M:t i sin Nådiga Propos. vid förra riksdagen afsåg, hvarigenom äfven aflöningsstaten måst höjas. Den värde Frih:n har yttrat, att vissa löner inom arméförvaltningen borde förhöjas, men, om Hr Frih:n i detta fall användt sin förmåga att läsa hvad som står skrifve!, skulle han hafva funnit, att R.
Kammar-kollegium föreslagit, tomternas bortauktionering skulle utgöra vilkor för eganderättens afhändande från Staten, de heldre återkallade sina ansökningar om dessa tomters skatteförsäljning; hvarförutan Landshöfdinge-embetet för egen del anfört, att den af Kongl. Kammar-kollegium föreslagna bortauktioneringen af lägenheterna till den högstbjudande icke syntes kunna, emot sökandernes bestridande, ega rum, samt att Landsliöfdinge-embetet ansåg den löseskilling, sökanderne erbjudit icke vara för ringa, så att genom dess antagande, hvarvid omgången med den värdering Kongl. Kammar-kollegium föreslagit, undvekes, något förfång icke blefve Staten tillskyndadt. Då denna skatteköpsfråga i sådant skick den 25 Februari 1848 hos Kongl. Majit förekom, och Kongl. Majit dervid ansåg billigt, ej mindre att de enskilde sökanderne, lika med hvad Götheborgs stad erbjudit, såsom vilkor för skatteköp af deras innehafvande lägenheter, derest sådant dem beviljades, blefvo tillförbundne att, jemte erläggande af en emot tio års grundlega svarande löseskilling, framgent utgöra viss årlig ränta, än äfven att, i sammanhang med skatteköpet, nu befintlig ojemnhet i skattebeloppen för särskilde lägenheter i möjligaste måtto undanrödjes, fann Kongl. Majit godt i Nåder anbefalla dess Befallningshafvande i Götheborgs och Bohus län att, efter skedda undersökningar, med hänsigt till skatteköpsfrågans vidare behandling, afgifva förslag till sådan jemkning i den af merberörde lägenheter nu utgående jordskyld, att hela det nuvarande skattebeloppet fördelades på alla lägenheterna i förhållande till hvarje lägenhets area, godhet samt mer eller mindre fördelaktiga läge, dock sä, att för ingen lägenhet föresloges lägre skatt än den, som beräknats enligt Kongl. Brefvet den 24 Februari 1837, .allt i ändamål, att den skatt, som sålunda blefve åsatt, måtte kunna tagas till grund för en emot tio års skattebelopp svarande löseskilling och jemväl Stats-Ulskollets Utlåtande, N:o So7.
Domarens underhållskostnad. I sednare fallet åter, måste båda parterne, hvar i sin mon, gemensamt vidkännas sina rättegångs-utgifter, äfvensom ersättningen af Domarens under målets handläggning tillskyndade kostnad. Men Den 4 April. 33 Uti intetdera fall lärer deh princip vära rigtig eller ens rimlig, att Kongl. Majit och Kronan, som med enskildta parters rättegångar alldeles icke har något att skaffa, skall betala en tillförordnad Domares underhållskostnad. Då jag nu tror mig hafva visat, att Herr Ankarloos motion tili alla delar lärer vara otigtig, tar jag mig den friheten ödmjukast hemställa, om icke den värde Ledamoten skulle täckas tillåta, att hans motion alldeles finge förfalla, hvarigenom det dubbla ändamåf Vanns, både att Höglofb Ridderskapet och Adeln undgick att framdeles än en gång förspilla sin dyrbara tid med upptagande och pröfning af Herr Ankarloos motion, och äfven att densamma ej komme till de andra Ståndens kunskap och handläggning. Skulle åter Herr Ankarloo fortfara uti sin motion, lärer någon annan åtgärd dervid, enligt Grundlagens föreskrift, för närvarande icke kunna äga rum, än att öfverlemna desst motion till Lagutskottet, hvarest densamma lärer vinna det omdöme och afseende, den kan finnas förtjena. Då Herr Landt Mar sk olken härefter uppropade Herr Ankarloo, och han icke var närvarande, gjorde Herr LandtMarskalken proposition till Remiss till Lagutskottet af Herr Ankarloos Dictamen, jemte de nu dervid gjord? anmärkningar. Denna Herr LandtMarskalkens proposition blef af Höglofl. Pvidderskapet och Adela bifallen. 84 Den 4 April, Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskilldes klockan tre qvart lill 2. In fidem protocolli A. G. Silj ver stolpe. Tisdagen den 4 April* Tlenum klockan 5 eftermiddagen. Justerades följande: Utdrag af Frofocollet, hållet i Höglofl. Ridderskapets och Adelns Plenum, den 4 April 18x5- S. D.
Då det likväl i afseende å Armeens tjenstbarhet är lika nödvändigt, som det är af rättvisa och billighet påkalladt, att de ålderstigne Befälhafvarne, med bibehållen egen utkomst, må kunna lemna rum för yngre, sorn genom utmärkta egenskaper förvärfvat förtroendet att dem efterträda, och hos hvilka den verksamhet och drift, som åren neka de förre, ännu är att påräkna; har Kongl. Maj:t"funnit Sig icke kunna undgå att fästa Rikets Ständers synnerliga uppmärksamhet på angelägenheten deraf, att ett ökadt antal pensioner å Allmänna Indragningsstaten beviljas för de Generalspersoner, sorn, i anseende till hög ålder, måste lemna tjensten; och föreslår Kongl. Maj:t således nu Rikets Ständer, att, under redan stadgade vilkor i afseende å lefnadsålder och pensionsbelopp, pensionerne för Generalspersoner må, från t vänne* bestämmas åtminstone till sex; äfvensom, enär enahanda skäl förekomma för afskedstagande Amiralspersonars med Arniralslöner uppförande å Indragningsstaten, Kongl. Maj:t, som anser pensionsantalet för dem kunna inskränkas till tvänne, till Rikets Ständer öfverlemna!- att härom likaledes förordna. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL JOHAN. C. G. Grip. Kongl.
Föredrogs ånyo och återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar, Konstitutions-utskottets den 14 och 15 dennes på bordet lagda memorial N:o 13, ?ned förslag till voterings-proposition, i anledning af riks-ståndens olika beslut, i afseende å memorialet N:o 5, rörande ett tillägg till 72 § regerings-formen. Från Vällofl. Borgare-ståndet. S. D. Till Stats-utskottet remitterades herr Billströms denna dag, med anledning af 56 § R. O., väckta motion om ett lån af staten till staden Cimbritshamns hamnbyggnads bekostnad. S. D. Föredrogos å nyo Konstitutions-utskottets memorialer: N:o 15, om ändring af 52 § R. F. och 24 § R. O., angående till förordnandet af Bonde-ståndets sekreterare. Antogos, under det af Utskottet gjorda förbehåll, att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. F. och 31 § K. O., angående åtskilliga Bevi/lnings-utskottets åligganden. Antogos, under det af Utskottet gjorda förbehåll, att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. N:o 17, med förslag till förändringar af 53 och 56 §§ R. F. samt 33, 34, 49 och 56. §§ R. O., angående motioner. Återremitterades, med förklarande af Ståndets gemensamma tanka, att omförmälda föreslagna förändringar icke kunna hänföras till de högst nödvändiga eller nyttiga. Bih. till R. St. N:o 18, med förslag till ändring och tillägg i 36 och 43 §§ R. O. rörande sammansatta utskott. Antogos, under det af Utskottet gjorda förbehåll, att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag; och N:o 19, med förslag till närmare bestämning af tiden för motioners afgil vande. Återremitterades, med förklarande af Ståndets gemensamma tanka, att motionstiden bör bestämmas till 14 dagar ifrån den dag, då den Kongl, propositionen om stats-verkets tillstånd och behof afgifves. Från Hederv. Bonde-ståndet.
Detta sednare tyckes mig winncS genom det tillägg Herr kotkstieb föreslagit, och Grefwe klamer syncS äfwen sjelf willja mcdgiswa det. Grefwe Ivlorner: Jag har ingen ting emot tillägget annat än att det stutaS med orden hwad som häldst, hwilket är en ny obestämdhet. Swarades att desta ord kunde utesluta-, Uppä derom gjord proposition blef den g4 § gillad, med tilläggning efter orden af alla stag: ehwad de röra Uppfodrings och UnderwiSningö - werten, allmänna Fattig-wärdén, Landthushållningen, Berg-werk m. m. Zs § bifölls. Z6 Z. Tredje Band. N.o LIZ. H an s 4462 Den 19 October. Hans Excellcnce Herr Grefwe R. u u t k>: Wid anrulet af de Ledamöter söm för Expeditions - Utskottet «iro förcflagne fär jag anmärka, art deria Utskott wid Riksdagens flut merendels har mera alt göra, än det meddi„ner. Oet kan dä bchöfwa dela sig pä twcnne afdelningen, och om det hela dä skulle bcstä af 12 Ledamöter, kommc 14 af hwarje ständ pä hivar afdelning. Jag fär derföre föreflä att antalet ökcS lill 16. Grefwe kel örn er: Jag har ingen ting emot att det ökas till 16. Jag will allenast anmärka att det e) alltid öehöfts sä mänga. Tp wid 1800 ärs Riksdag wörö Häradshöfdingen kflackrezr och jag de twä enda som arbetade och göromälcn medhunnos icke dest mindre. Hans Excellcnce Herr Grefwe kuut k: vetta wittnar allenast om Herr Grrfwens och Häradshöfdingen dlsokr^s skicklighet; men sä goda arbetare erhällas ej alltid i detta Utskott.
I medvetandet af denna plikt och iinder inflytandet af sin inedaiisvariglietskänsla, önska ocksh de liar församlade uttala sin, af varmaste öfvertygelse betingade, ansliitning till lir Briikspatron Tamms motion. » A t t alla allvarliga kvinnor i vårt land, elivaci stand de än må tillhara, af f ~ ~ l l a s 11järta te instämma i de &amp; sikter som gifvit sig ett uttryck genom denna resolntion och öfver hiifviid taget frarngiitt af liela mötet, därom äro vi fullt och fast öfvertygade. Och &amp; r det denna öfvertygelse, som f ' öraiiledt oss a t t p&amp; dessa blad lämna en ntförligare redogörelse för den märkliga sammankomsten i den förlioppniag, a t t vi därigenom i vilr miwi bidragit till, a t t den opinionsyttring i sedlighetens intresse som dar g.nf sig tillkaniia, ej blott må komma a t t kvarstå som ett vackert miiine, utan 1.ä.nda oss alla till en maning och väckelse. Seclan detta skrifkits liar herr Tainins motion varit före i Första Kainmaren, efter a t t liafva behaiicilats i det tillfälliga itsk skott, till hrilken den remitterats. Att redogöra för den märkliga cliskiission, .som med a~iledning cläraf agde rum, tilllåter oss tyväm ej utrymmet. Nog af, det var med ett enstäinmigt ja kainmarens ledamöter biföllo det förslag, som af f. d. stadsrådet Weimerberg framställts, och hvilket i det a l h a närmaste motsvarade livad motionären med sin motion åsyftat.
Detta kan jag icke för min del medgifva, ty då jordbruket betalade 3 öre i bevillning, under det alla andra betalade 5, så följer deraf, att om jordens taxeringsvärde också stigit derhän, att det kommit till 3| gånger mera än förut, under det taxeringen för annan egendom icke stigit mera än till dubbelt, så har jordbruket dock fått tillförene på ett eller annat sätt tillgodogöra sig hvad det under annat namn borde till staten betala. — Oaktadt jag tror att man icke kan framställa någon absolut rättsgrund, hvarföre jordbruket borde få något bidrag för vägunderhållet, så torde det dock ej kunna bestridas, att under de förändrade förhållanden, som på sednare tider inträffat genom utvidgandet af våra kommunikationer m. m., det icke vore obilligt att någon ersättning tillkomma jordbruket; men jag bestrider h. o. h. att det skulle ske på det sätt, reservanten föreslagit, eller att detta onus skulle läggas på enhvar å landet boende person, af hvilka många torde finnas, som ej en enda gång på hela året med åkdon befarit 420 Den 30 Mara. landsvägen. Jag skulle t. o. m. tro, att R. St:r i den underd. skrifvelse, som i detta ämne till K. M. afläts vid 1844 års riksdag, gingo något för långt i afseende å sågar och qvarnar, ty den förslitning af väg, som genom resorna till och från dessa uppkommer, är ju rent af jordbrukarens ensak, ty den sker i och för förädlingen af hans egna handteringsalster, och det är väl ej billigt, att qvarnen eller sågen skall betala ensam derför. Det är under 2:ne vilkor jag vill medgifva, att något bidrag till vägunderhåll lemnäs äfven af andra än jordegare, nemi.: l:o att det icke utgår efter bevillningen, ty det är alldeles orimligt, att en inrättning, som betalar bevillning efter en annan procent, skall utgöra vägunderbålls-kostnad efter sin bevillning; och 2:o att detta bidrag erlägges in natura och icke i penningar eller efter värdi, emedan det då skulle falla tyngre på dem.
Då nu hemmanet försäljes eller innehafvaren af lägenheten, sedan han vid tillträdet, till afbetalning å köpeskillingen, anväiult den lilla summa han förut ägt, icke kan betala hvad som återstår, blir han med hustru och barn drifven från lägenheten och deras försörjning laller då vanligen fattigvården till last. Denna olägenhet har dock funnits älven före författningens utfärdande; men man försökte då, att genom överenskommelser inom socknarne lägga band på det ifrågavarande missbruka; sådant var då icke mera än nu lagligt, och blef utan verkan, då deröfver klagades; men i annat fall verkade det visserligen något. Bland orsakerne till den mängd fattiga, som finnas å landsbygden i Blekinge, må äfven räknas deri omständighet, alt provinsen håller icke mindre än 1,5(J0 båtsmän. Dessa äro vanligen gilla och hafva barn. Om de äro arbetsamma och ordentligu, berga de sig någorlunda b/a, sa länge de äio i tjenst; men när de afskedas eller dö, komma deras hustrur och barn merändels i nöd och måste anlita fattigvården. Helsovärden å landet besörjes af två Provincialläkare med stationer i Carlskrona och Sölvesborg. Den å förra stationen är derjemte anställd såsom läkare vid Ronneby helsobrunn, hvilken hrunnsinrätlning under sednare åren blifvit ansenligt utvidgad, så till omfång,' som till byggnader, deraf åtskilliga nya blifvit uppförde. * ° Berättelse öfver Blekinge Län för åren 1843—1847. 3 18 Länets lasarett och kurhus har likaledes vunnit ytterligare utvidgning genom inköp af en derintill belägen tomt med åbyggnad, så alt utrymme nu finnes för 36 patienter å kurhuset och 24 å lasarettet. Antalet patienter har under de förflutna fem åren i medeltal årligen utgjort 182 å den fön avdelningen och 43 å lasarettsafdelningen. Lasarettsfonden utgjorde vid 1847 års slut 15,212 R:dr 3 sk. 4 rst.
Skrifvelse, N:o 155. del, jemte de från fondens delegare ingående afgifter, ombesörja ifrågavarande pensionering, på sätt och efter de grunder, som i sådant afseende kunde blifva af E. K. M:t i nåder bestämda, dock att utbetalningen af ofvanberörde årliga anslag icke skulle beräknas och vidtaga förr än från och med det år, hvarunder meranämnde serskilde pensions-inrättning af E. K. M:t förklarades vara i det skick, att densamma ansåges kunna, utan behof af vidare statsanslag än det då beviljade, uppfylla de med inrättningen åsyftade ändamål, så och efter det E. K. M:t, i anledning af Rikets Ständer sålunda fattade ,beslut, under den 30 Augusti samma år anbefallt direktionen öfver Civilstatens pensions-inrättning att, med hänsigt till ifrågavarande serskilda pensionsanstalts bringande i verksamhet, vidtaga de åtgärder, som kunna finnas erforderliga, hade bemälde direktion, jemte öfverlemnande af ett upprättadt förslag till reglemente för ofvanberörde pensionsanstalt, uti underdånig skrifvelse den 30 November sistlidet år, fästat E. K.
/ vZe/c/c/cc/',' /liko/z/r/r^e/r e/oe/c odeZä«eZ erZZ /dee/eZer ////'eeZ/m^/r/z/A-e/r cr/ e/evvcr zzrerZ 6///eZZer/r e/e Zee/ermdZe/' er/ ^ZerZv/me/eZ, Zen/Z/ecr /vo/zze/z^e/e erZ/dZ/r, e/Zee oed, e/e/' ve? /zdc/z/Z /////ev, er////er/r ^ve/rvd //rer/r, zrree/ e/e eAe/rvder//e/', vom / om/d/v/rerZee^Z/ZZ/d/^e/zvr^er/ze/e vez-vZe/Zk/z/d/oez/zrer." Xongl. iVIaj:t korblikver Ilibets 8länder med ali Kongl. ? äZat^ac/sL ^??/ /?e//??^ 8/ett t/e/? Fo Oc^oöe,' ?§//./. IlxceHencs Ilei r l^iiliei-ren oc!i lu8titiW 8tc>t8-Nirii8tei'ii gnmälte i uriclei^äni^Iiet 6st nk H9118 I^xcelleiice, uppä XoriAl. Nai:1.8
För Magda tedde det sig sedan alltjämt fyldt med en skär, jungfrulig poesi; den minskades ej med åren, den framstod kanske klarare än förr, ju längre hon själf kom ut i världsomsorgernas hvirfvel, den verkade på henne som ett lifgifvaude elixir. » Jag tror du blir ungdomligare för livar gång du kommer från Eingeby, vännen min, » brukade hennes man säga och leende se henne in i ögonen. » Och vackrare, tror jag också, » tillade han då ibland och klappade henne ömt på kinden. » Töserna få allt duktigt göra, oni de skola hinna upp dig, » och därvid lät han en beundrande blick glida öfver den fylliga, välformade gestalten och det intagande ansiktet. väl, ty tidigt följande morgon skulle han resa. Här stod det ju, — och i hennes minne stod det också skrifvet, — hur han fattade hennes hand och höll den fast och länge tryckt i sin, under det hans ögon sökte hennes för att i dem läsa afskedets smärta. Kanske hade de ej afspeglat den så som han önskat det, kanske läste han i dem en barnslig oskuld och ett lugn, som han ej ville rubba, alltnog hans läppar tego, och när så till sist värden med ett högt: » fröken Magda, släden väntar, » väckte dem ur deras dröm, då släppte han hennes hand med en suck och med ett tonlöst » farväl ». Sådan var den enkla lilla skildringen. Men den utfylldes af tankar och känslor, så varma och ungdomsfriska, att Magda kände sig djupt gripen däraf, rycktes så med i berättelsen, att hon vid dess slut nästan ej kunde fatta annat än att just » Hon och ingen annan » verkligen skulle tillhöra hjälten — författaren, Men så följde därpå en liten vemodig, stundom bitter skiss: » Ej för mig », däri han, än resignerad, än utbristande i förebråelser mot sig » Ja, men tänk Nils, hvad det är synd om dom, själf, för att han ej begagnat tillfället att vinna att de ej få växa upp på landet, » brukade hon hvacTsom möjligen kunnat blifva hans, misströstar om sin framtid och afsäger sig kärlekens lycka. då svara.
Brefvet den 3 September 1747 > angående praestanda till Bruken, af Åboer å de hemman hvilka Prot. Utdr. d. i5 October 1823. 1137 Bruksidkare till Skatte inlöst; blefvo vid förnyad föredragning af Bonde-Ståndet bifallne. S. D. Vid föredragning af Höglofl. Bidderskapets och Adelns Protocolls-Utdrag, den 3 dennes, innefattande dess beslut öfver Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens af Bonde-Ståndet förut bifallne Utlåtande N:o i83, i anledning af anmärkningar vid Betänkandet N:o 92, rörande öfverseende och förbättring af Rikets Economioch Politi - Författningar, fann Bonde-Ståndet, i likhet med hvad Vällofl. Borgare-Ståndet, jemnlikt Protocolls-Utdrag den 11 dennes, föreskrifvit, skäligt förklara, att, enär Kongl. Förordningen den 7 December 1787 om lifsstraff för obehöriga omdömen öfver de af Kongl. Maj:t vidtagne Författningar, redan blifvit genom en af Konung och Ständer faststäld Grundlag, Tryckfrihets-Förordningen, till sin kraft och verkan dödad, fordras ingen annan åtgärd, än att Riksens Ständer hos Kongl. Maj.‘t i underdånighet anhålla, det Nådig Kungörelse derom må utfärdas; men till Ridderskapet och Adeln, enligt a:dra puncten af berörde Protocolls-Utdrag fattade beslut, angående ändring af 2 §. i Kongl. Kammar-Rättens nuvarande Instruction, lenuiade Bonde-Ståndet sitt bifall. ii38 Prot. Utdr. d. i5 Octobev i8a3. S. D. Dä nu å nyo föredrogs BancoUtskottets Utlåtande N:o 58, i anledning af en från Bonde-Ståndet remitterad Motion och ytterligare från tvänne Riksstånd communicerade framställningar, om Bancolåns meddelande mot pant af Tackjern, fann Bonde-Ståndet skäligt bifalla hvad Riksdags-Fullmägtigen Anders Henricksson från Stora Kopparbergs
Utskottet ansåg sig framdeles kunna komma att tilleller afstyrka, samt att besörja om samma förtecknings skyndsamma tryckning och utdelande till RiksStåndens Ledamöter; afHerr Peterssons Memorialer, angående upplåtande af en Kronan tillhörig tomt i Landskrona till Oelreichska Enkhuslnrättningen derstädes; angående anslag af StatsVerket till fullbordande af en Vallenaflopps-trumma i Landskrona; angående försäljning å auction för Statens räkning af åtskillige Kro - 33a Ben 29 Maji. nan tillhörige fastigheter i Landskrona; om anslag af allmänna medel till uppnuuldring af Landskrona hamn; och angående ordnandet af en gammal raserad Kyrkogård vid Landskrona Stads norra infart, till en allmän trädgårdseller promenadplats; af Herr Crons Memorialer, angående ersättning af Tullmedlen till Staden Philipstad för TnllBetjentes Enkors och Barns underhåll; och om lånebiträde af StntsVerket till öppnande af en ny båtled i Wermland; af Herr Ekermans Memorial, angående rättighet för godsoch fartygs-egare, att vid inträffande olyckshändelser, som genom Lotsars bristande skicklighet eller vårdslöshet föranledas, undfå full ersättning för förlust, af de i Lots-, Båkoch Fyr-afgifter influtlie medel, eller dermed gemenskap egande fonder; af Herr Lindqvists Memorial om låneanslag af StatsVerket till anläggning af en hamn vid Jönköping; af Herrar Winbergs och Lindqvists Memorial, om upphäfvande af den Bryggare, Bagare och Slagtare åliggande Saluaccis-afgift; af Herr Mattssons Memorialer, angående IIjo Stads yrkade rätt till Kronans andel i Sakören; och angående nedsättning uti Controll-afgiften; af Herr Cronii Memorial, om anslag af Statsmedel till förbättring af Cimbritsharons hamn ; af Herr Lambergs> Memorialer, om indra»- . ^ ning af VäxelControlleurs-tjensten ; och om antagande af däckade båtar för Lotsarne in. m.; af Herr Klemans Memorialer, an - Den C19 Maji.
Med bifall till Banko-Utskottets, vid sednaste Riksdag, under N:o 60, afgifna Memorial, täcktes Rikets Ständer besluta att sådan anstalt skulle inom Banken beredas och till en början intill nästa (innevarande) Riksdag fortfara, hvarigenom, utan någon kostnad för Banken, tillfälle lemnades dåvarande och blifvande låntagare mot pant af fast egendom att, utan begagnande af särskildt ombud, kunna omedelbarligen till Banken, under adress: “Rikets Ständers Bank,“ icke allenast insända medel till de årliga ränteoch kapilal-afbefalningarnes verkställande, äfvensom till lånens slut-liqvid samt handlingar för undfående af nytt lån eller omsäitniug af redan erhållet, utan äfven att genom Bankens direkta försorg få sig tillställda qvittencerne öfver de gjorda års-inbetalningarne och de till fullo liqviderade lånen jemte handlingarne för de sednare samt, hvad Banko-Utskottets MemorialAho 37. hvad de sökta nya lånen och omsättningarne angår, erhålla underrättelse om de anmärkningar, som vid ingifne handlingar uppstått och hvad till dessa anmärkningars uudanlödjande är att iakttaga, äfvensom då lånen varda utanordnade, få under öppen rekommendation och ..uppgifven adress, lånebeloppen sig tillsända, under åtskilliga dervid fästade vilkor. Som ifrågavarande särskilda anstalt, hvilken från och med 1852 års ingång varit i verksamhet, efter hvad Banko-fullmäktige upplyst, blifvit allt mer och mer anlitad af både låntagare och lånsökande samt sålunda synes uppfylla det med densammas inrättande åsyftade ändamål att innehafvare af och sökande till lån i Banken mot pant af fast egendom må beredas lättnad uti besväret med och lindring uti kostnaderna för hvad de i berörde afseende hafva att bestyra med Banken; så anser Utskottet sig böra hemställa att nämnde anstalt må fortfarande och tills vidare på oförändrade vilkor bibehållas. ' Stockholm den 26 Maj 1854. Hih. lill R. St. Prot.