Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Strömmingsfiske idkas af 62 burskapsägande fiskare, som dervid begagna dels not och dels såkallade skjötar, samt för sådant ändamål under sommaren uppehålla sig uti skärgården på 3 å 6 mils afstånd från staden. Näringen är mindre gifvande, hvadan fiskarena äro i behof af biförtjenst, som erhålles genom arbete vid skeppsvarfven. Under den tid, som denna berättelse omfattar, hafva tio fartyg af tillsammans 642 lästers drägtighet blifvit byggde, hvaraf 4 år 1843, 2 år 1846 och 3 år 1847. Med linne-väfnader, som förut lemnade god förtjenst åt en stor del af stadens befolkning, sysselsätta sig nu mera ganska få, och allenast de, som äro i saknad af annan arbetsförtjenst. Årliga tillverkningen af väfnader uppgår nu till allenast 12,000 alnar. De låga priser, hvartill varan säljes, anses icke tillräckligt ^rsätta arbetet. 28 Stade» är i besittning af mantal, med 314if tunnland odlad jord, hvaraf 36 tunnland äro anslagne till lön åt stadens tjenstemän, 168& tunnland utdelas till begagnande af borgerskapet, och 110 tunnland utarrenderas för stadens räkning, hvarförutan 300 tunnland odlad jord, tillhörige enskilde personer, äro inom stadens område belägne. Jorden skötes med så kalladt cirkulationsbruk och användes hufvudsakligast till odling af gräsväxter för ladugårdarnes behof. Uti staden finnes ett Lazarett och Kurhus, gemensamt för staden och södra Helsinglands fögderi, hvilket är ställdt under inseende af en direktion och skötes af stads-läkaren. Uti ett särskildt inrättadt fattighus intagas ålderstigne behöfvande, som der erhålla husrum, föda och kläder. Vid en spisinrättning gifves mat åt fattiga barn; hvarförutan vid helgerna penningar och spannmål utdelas åt behöfvande. Uti staden finnes en Apologist-skola med en lärare, som tillika är Komminister i staden, och en Vexelundervisnings-skola med en lärare.
Besigtningshus af sten för Utrednings-förrädet i Stockholm, i stället för det gamla af bräder uppförda, hwilket ansetts eldfarligt, saint tillika warit förfallet och för ändamalet otillräckligt; hwarjemte a sjelfva Utrednings-förradets hus blifvit anbringad en åskledare; Ridhus af träd för Swea Arcilleri-NegementeS behof ä en af Kronan jeinwäl inköpt tomt; Förrådshus af sten till förevarande af Lif-Bewärings-Regementets materiel; och Sjukhus ä Frösön för Jemtlands Fält-Jägare-Regememes och Häst-Jägare-Corps' räkning. Tillgångar härtill hafva blifvit beredda inom 4:de Hufvudtitelns ordinarie ansiag. För Kronans räkning och Carlsborgs fästningsbyggnads behof Inköpte har blifvit inköpt Borghamns kalkstensbrott, beläget wid sjön Wetterin Flerfaldiga förmaner för byggnadsarbetets fortgång äfvensom betydliga besparingar i byggnadsutgifterna äro härigenom afsedda. De staden Mad föriit tillhörige Kasern-, Stalloch Magasinsbyggnader, som begagnas af den derstädes förlagda Sqvadron af Kron-PrinsenS Hntzar-Negemente, äro jemwäl nu för Kronans räkning inköpte med de af Rikets Ständer derför serskilt anwisade medel. Reserv-förradet, afsedt till beklädnad och utredning för en Klatz ReseivBewäringsnianskap, blifwer till nästa ars början fullständigt för 15,500 man. Nödiga upphandlingar hafva nemligen ffett, ej allenast till ersättande af derifrån uttagne persedlar, uran ock till anskaffning af materiel för de 500 man, med hwilken förrådet ansetts böra tillökas.
I D U N 1894 visningens framåtskridande, lämnat medel till material och undervisning i klädsömnad åt tolf fattiga ilicker från ofvannämnda församling. Så väl i detta som i andra liknande af henne utöfvade välgörenhetsverk har hon utgått från den grundsatsen, att den bästa hjälpen är den att sätta en medmänniska i stånd att hjälpa sig själf. Ju mer flickorna kunnat tillgodogöra sig undervisningen och i följd däraf dess flere klädespersedlar fru Laurin vid terminernas slut kunnat öfverlämna åt dem, desto större var hennes glädje. Äfven efter fru Laurins död kommer hennes syskola, enligt af henne efterlämnadt förordnande, att fortsätta sin verksamhet efter samma grundsats. Säkerligen skall också den välsignelse hon genom detta företag spridt till månget af de fattigas hem städse lefva i tacksamt minne. Allt för fosterlandet! » Svenska kvinnoföreningen för fosterlandets försvar » har utlyst en Jorsakelsevecka, hvaraf behållningen är anslagen till Norrlands försvar. Den är nu bestämd att äga rum den 19 — 25 nevember, och hoppas föreningen på lifligt deltagande från alla fosterlandssinnade kvinnor och män. Se för öfrigt närmare i Styrelsens annons i detta nummer af IdunI KonstnäFsdrömmai *. Skiss af Elin Ameen. (Forts. o. slut från föreg. n:r.) » | Ju anser dina framgångar således för tur, m ej förtjänst? » » A, det vill jag inte säga; jag har gnott och arbetat må du tro, och jag har rest och fått nya intryck, det utvecklar en människa. » Där for en skugga öfver Halfdans fina drag. » Ja, du kunde tidigt få resa ut, du b e h ö f de inte gå här hemma och nöta ut dina bästa år och måla en och annan tafla för pengar — • du var förmögen och din egen herre. » » A, inte hade jag så värst pengar, och de jag hade gingo snart åt; men nu strömmar det in beställningar öfver mig.
Bonde-Ståndet till Allmänna Besvärs och Ekot nomi-Utskottets handläggning remitteradt memorial, har Riksdags-fullmägligen Johan August Zetterberg från Stockholms Län, med hvilken sig förenat Riksdags-fullmägtige Fredrikson Zweigbergk från Skaraborgs Län, Nils Nilsson från Wermlands Iiän och Carl Ersson från Westmanlands Län, förnyat den vid sistlidne Riksdag väckta frågan om upphörande af den afgift, som erlägges vid inträde å Kongl. Djurgården, hvilken afgift, enligt motionärens förmenande, utgjorde en allmänheten pålagd lagstridig beskattning, så mycket mera obillig, som Kongl. Djurgården från andre håll egde inkomster, fullt tillräcklige, så väl för de der befintlige vägars och broars underhållande, som för öfrige utgifter, så vida de inskränkas inom det verkliga behofvets gräns, hvarom närmare upplysning skulle vinnas, om Djurgårds-cassans räkenskaper för de sednaste åren i sådant ändamål infordrades; hvarjemte motionären, för den händelse, att detta hans yrkande icke skulle vinna bifall, hemställt, att åtminstone invånarne å Lidingön, hvilka hafva sin enda utfartsväg till Hufvudstaden och det öfriga fasta landet öfver Kongl. Djurgården, måtte från denna afgift befrias, hvilket, i motionärens tanka, vore desto mera billigt och rättsenligt, som de sjelfva underhålla en betydlig del af deras utfartsväg öfver Djurgården, samt de, lika med andra menigheter, måste, enligt gällande författningar, vara berättigade att utan afgift begagna den till deras hemvist ledande allmänna väg, då de å deras sida fullgöra den väghållningsskyldighet, dem för deras hemman å allmänna vägen åligger; och har motionären af sådan anledning anhållit, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet begå - s Allra. Besv - och Ekon-VIskottels Betänkande., N:o SI. ra, att ifrågavarande afgift måtte helt och hållet a (skaffas, eller ock, om det ej kunde ske, åtminstone Lidingöboerne derifrån befrias.
Jag är den, sonz under brödet ckgligen ofras pd altaret, sann Gud och sann man. Jag ur den, sonz utvalt dig. Hedra min fader, uZs7m mig, och lyd mizigz ande. Vörda min noocler stisom din l ~ s l m r i n n a 7zecZm, alla mina Izelgon, 7~611 fast vid den d t a trogz, sonz den s7mll liira dig, som själf prQ$mt lögnclas och sanningens anclay och mecl min 7gälp bannit seger. Iakttag s m z ödwju7~7~et. M@ 7zvad ur sann öclmju7~7~et,. ona icke att ~~ziilznis7can visar sig s&amp;cla9z 720 % ar 0 ~ 7 2 g y v w Gud ara % för alla goda gåfvor! Mefi 92 % hata mdnge mig och mina garningar samt anse mina ord sorgbringande oc7h fcifanga, nzen u7ctens h j ~ s b r ~ t a r e djaf.zde~) z, n, 7~o~z.onz famza de och 7zofzononz als7ca de. T y det de göm för mig, det göra de nzecl k ?zot oc7b bitter-Iiet, och iclcc, $7czdle de be7cänna nzitt namn, onz Ce ej tvi~zgacles c# ~~zännis7cof rziktan. Världen iilslca de nzed s&amp;dant %it, att cle icke tröttas vid att dag 0 ~ 7 1 natt arheta i hennes tjänst, och C$ 7cärle7c till 7~enne brinna cZe ständigt. Den cZyr7~an, de a p a mig, täckes mig så, som om 92dgo12 g&amp;jve sin jende p&amp;zni&amp;gccr, att cknne s7~zille CZY@C~ 7zans egen son.
Då emellertid Kongl. Bibliothekets räkenskaper härom icke innehålla någon upplysning, hafva Revisorerne, enär det alltid måste fästa uppmärksamhet, att ett förvaltande verks räkenskap innefattar redovisning endast för en del af det i riks-staten för samma verk uppförda anslag, ansett lämpligt, att någon antydan om orsaken till ett sådant förhållande hädanefter måtte i räkenskapen meddelas. Kongl. Theatern. Räkenskaperna, hvilka för spelåret 1854—1855 blifvit granskade i Kongl. Kammar-rätten, utan anmärkning, men för spelåret 1855—1856 ännu icke derstädes granskats, upplysa i afseende å inkomster och utgifter: Debet. Från och med den Från och med den 1 Juli år 1854 till 1 Juli år 1855 till Balans från föregående år: samma tid år 1855. samma tid år 1856. Uppbörd: Årligt bidrag af Hans Maj:t Konungen 40,000: 40,000; Stats-anslag 13,000: 18,000: Recett-medel 144,951: 14. — 155,762: 16. — Extra inkomster 50: 150: Af Hans Maj:t Konungens enskilda medel: Kapital-afbetalningar å upptagna lån 6,700: 7,100: Liqvid af Kongl. Theaterns lån från dess pensions-kassa 10,000: S:r 211,594: 30. — 237,923: 8. — Balans till påföljande år: Balans från föregående år: Utgifter: Aflöning till Direktionen, tjenstemän, informatörer och aktörs-staten 77,475: 78,137: 24. Dito för orchester-, balett-, choroch elev-statema samt handtverkare och betjening 69,770: 8. — 71,946: 37. —• — Afgift till Kongl. Serafimer-lasarettet 175: 188: — —■ Balans till påföljande år:
Summan af de särskilda utgiftsposterna på förestående tabell, hvilken blifvit upprättad i fullkomlig öfverensstämmelse med kapitalkontot i hufvudboken, har blifvit utförd 30 öre större, än den rätteligen utgör, hvaremot de utbalanserade tillgångarne roed samma belopp minskats. Denna felaktighet hafva Revisorerne funnit härleda sig derifrån, att inrättningens hos Fabrikören Linderoth vid 186! års slut egande fordran, hvilken enligt den särskildt upprättade liqviden upptages till 4,622 R:dr 55 öre, blifvit till balanskontot öfverförd med endast 4,622 R:dr 25 öre; hvilken oriktighet Revisorerne trott sig böra påpeka, helst densamma qvarstår jemväl uti 1862 års räkenskap. Emot denna, med anmärkning i Kongl. Kammarrätten granskade, räkenskap hafva Revisorerne icke funnit något att erinra. Vid anställd inventering befunnos säkerhetshandlingarne i behörig ordning. Barnbördshuset. 200 — För inkomster och utgifter lemnäs följande redogörelse: Debet. Baluns från år 1860: Uppbörd. Kredit. Balans från år 1860: Utgifter: Aflöning 2,863: — Skrifmaterialier, ved, ljus m. m 2,834: 23. Balans till år 1862: Fastigheters och inventariers värden 203,547: 7. Säkerhetshandlingarne för denna inrättnings utlånta medel befunnos vid verkställd inventering i behörig ordning. — 201 — Stockholms allmänna Barnhus. Räkenskapen, som för revisionsåret undergått granskning i Kongl. Kammar-rätten med anmärkningar, redovisar inkomster och utgifter sålunda: Debet, Balans från år 1860. Uppbörd. Räntemedel Arrenden och hyror .. Frälseränta och tomtören Kronotionde och halmstädjepenningar Botesoch saköresmedel Tolagsmedel Danaarfsmedel ... Fattigpenningar af sterbhus m. m Kollekt-, biljardoch recettmedel Avancementspenningar Kortstämplingsafgifter Anslag af Bankens räntevinst ... Gratialoch manufakturfonds-mede! Lösen för inköpta barn
Riksdagsordningen de Verk hvilka böra undergå Revision blifvit upptagne, men med de i §:n förekommande orden; StatsVerkets tillstånd, måste vål förstås de medels förvaltning, hvilka åro StatsMedel, ehuru de stå under en serskildt Styrelse. Hvad angar Kongl. Maj:ts tillåtelse för Riksens Ständer, att granska MagazinsDirectionens Räkenskaper, utbeder jag mig få nämna, att de medel, som till detta Verk ingå, äro en följd af det Creditiv på Banken, som Riksens Ständer till detta Verks understöd beviljat, dock under förbehåll, att Riksens Ständer skulle äga rätt granska Medlens förvaltning, och jag tror således, att en Revision deraf icke blott är ett medgifvande å Kongl. Maj:ts sida, utan Riksens Stén. Den 5 Junii, ders fullkomliga rättighet. Om det år Riksens Ständers rått, att sig sjelf beskatta, så står, i omedelbart sammanhang dermed, rättigheten att vid reglerandet af Statsanslagen tillse, huru medlen blifvit för sina bestämda ändamål använde. Jag tror således för min del, att Stats.) Utskottet haft all anledning till den gjorde framställningen, och anhåller om Hans Excellence Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition till bifall derå. Grefve Mörner, Adolph Göran : I anledning af hvad nyss yttrades, att de inkomster, som utgöra den så kallade HospitalsFonden, skulle egenteligen vara att anse såsom Statens medel, efter sora berörde inkomster till stor del bestå af räntor från Kronohemman, samt af Kronans Tionde Spannemål och förlåningar, får jag åran anmärka, att på samma grund skulle Academiernes inkomster och Presterskapets aflöning, efter som de utgöras af Krono_» Tionde och Hemmansråntor, också anses så. som StafsMedel, och af den anledning komma att undergå Revision af Riksens Ständer.
Båda äro så skickliga i flere slag af handarbeten, att de utan ringaste svårighet böra kunna förtjäna sitt uppehälle själfva. Kättfärdigar icke ett sådant resultat hela skolans tillvaro samt alla de omkostnader och allt det arbete, som där offras? Äfven af de öfriga barnen ha under det gångna året 6 stycken gjordt ganska goda framsteg. Med den blinde och döfstumme Magnus Andersson kan man ganska bra meddela sig genom fingeralfabet, tre af de hörande barnen, hvilka förut varit stumma, ha nu lärt sig att tala o. s. v. 123 Att de erfarenheter, som vid en sådan skola samlas, kunna komma den psykologiska forskningen till godo och för densamma blifva af stor betydelse, ligger i öppen dag. Men äfven på andra sätt verkar detta hem i det godas tjänst. Hvar och en, som besöker detsamma, kan och bör draga nytta däraf för sin egen andliga utveckling. Den egna små- sintheten, egoismen och liknöjdheten framträda så bjärt för ens inre medvetande mot denna bakgrund af energiskt arbete, orubbligt tålamod och uppoffrande människokärlek. Det verkar gripande att se människor, som med gladt mod och glad förtröstan genom hundrade små retsamma svårigheter sträfva fram mot ett mål, som är helt och hållet ideelt. Det arbete, som fru Elisabet Anrep-Nordin nedlagt på grundandet och ledningen af detta Skolhem för blinda döfstumma har sålunda, sedt från flere synpunkter, varit ett arbete i den kristliga barmhärtighetens och det andliga framåtskridandets eller, kortare uttryckt, i det godas tjänst. Och då hvarje god handling inom sig bär fröet till nya sådana, sä hör hennes lifsgärning till dem, som, om än i andra former, skola bestå i alla tider. Robert Mörner, * / Lmors hämnd. ^ ' yft af sunnanvinden flög jLm) älskogs gud med lockigt änne och till flickans dörr sig smög för att öfverrumpla henne. Men den stygga dörm var stängd med ett lås, som ej gaf vika — pilten från olympens ängd måste klappa, bulta, skrika. Flickan släppte söm och garn, sporde: » hvem är dur » förlägen.
Herr Commerce Rådet och Riddaren Nordlindh anmärker, att så vida ej skälet till förbud för Fruntimmer, att icke få bära sidenkläder af annan färg än hvit och svart, grundar sig pi någon fördel för de inhemska Fabrikerna, hvarigenom de under denna bestämda riktning skulle mera stadga och fullkomna sig, så borde äfven Samma skäl gälla för IChulesfabrikerna, och deras producter jemväl inskränkas till arne färgor, svart och blatt, till vinnande af reciprocité bägge könen imellan; rnen i annat fall, synes den grå färgen, som är för mankönet oumbärlig, äfven höra fidr Fruntimmers sidenkläder vara tillåten. Herr Borgmästaren Ullberg anser utgifvandet af en Oéconomisk Statistisk Journal mer än något annat befordra allmän och enskild upplysning, och derföre kraftigast bereda allmänt Val. Herr Biskoppert Dodtör Rosenstein; att den höga coursen hufvudsakligen härrört dels af den sedan några år tillbaka alldeles förlorade sillfångsten, hvarigenom denna vara nä mera okar importen, och dels deraf att exporten af Svenskt jern: afstadnat och timmer-handeln ifrån Wermland , genom Wennern och Trollhättan, äfven Under sista åren betydligen aftyna/, samt att 3:ne ars svaga skötdai och deribland i synnerhet 1812 års missväxt gjort en ganska betydlig import af utländsk säd nödvändig; att penningens förlorade vär e åstadkommit brist på lane biträden; att
Intet parti! Ingen kafvel i min mun! Inom mig ligger jemnmåttets lag och det är den enda min penna vill böja sig under. Jag är på bättringsvägen. Ekonomisk förtviflan öfver att icke kunna »mång-skrifva» låg i bottnen på det hela. Lundegård är fortfarande som både mor och bror och kamrat och allt hvad en god menniska kan vara för en sådan enstöring som jag. Jag tror, att jag blir frisk, när näringsomsorgerna icke kunna komma åt mig. Om Lars Johansson (Lucidor den olycklige) Om Lars Johansson (Lucidor den olycklige). Litteraturhistoriskt utkast af Josef Linck. K. L. Beckmans boktryckeri. En bland de intressantaste företeelserna inom den svenska litteraturhistorien är otvifvelaktigt skalden Lucidor genom sin lefnad, verksamhet och slutliga öde. Det hvilar ett dunkel öfver hans förhållanden, som retar nyfikenheten. Hans ställning inom vår litteratur är så enstaka, och hans rykte så tvetydigt, att han af flera skäl utöfvar på betraktaren en egen dragningskraft. Härtill kommer, att tid efter annan nya källor om honom anträffats, än falska, än sanna, hvilka modifierat en föregående uppfattning och hållit intresset för honom vid lif. Författaren af följande uppsats har visserligen ingen förtjenst af att hafva framdragit hittills obekanta fakta, men han har ansett det kunna löna mödan att sammanställa, hvad de olika forskningarna om Lucidor uppdagat, och än en gång underkasta dem en sorgfällig granskning för att komma till en sann bild, helst som hädanefter inga nyare upptäckter i den vägen synas vara att påräkna. Vi måste erkänna, att härvid vårt första intryck var en obestämd förhoppning att möjligen kunna befria skalden från de ogynsamma omdömen, hvarmed efterverlden belastat hans minne, i det att hans sorgliga slut allt för mycket fått inverka på uppfattningen af hans lefnadshistoria; men snart tog forskningen ut sin rätt, och vi beredde oss att helt objektivt och utan alla mer eller mindre gynsamma förutsättningar och hypoteser skildra honom blott sådan han skulle visa sig för oss. Vi gå således att i tvenne afdelningar söka behandla, först hans lif och sedan arten af hans diktkonst.
Sådant är det understöd jag, å ena sidan med iakttagande af sträng sparsamhet med statens medel, ä andra sidan med hänsyn till skarpskytteföreningarnes mest trängande behof, tänkt mig att staten skulle lemna den. Det penningebelopp, 14 Motioner i Borgare-Ståndet 18G2. J\s‘ 4, 5 och 6. hvarje skarpskytt uppoffrat till anskaffande af gevär och uniform, för skjutbanor, exercisskolor, instruktörer och amunition in. m.. kan säkerligen beräknas till 150 Enir Emit, hvilket, om man antager samtlige hittills officielt inregistrerade skarpskyttar till närmare 6,000 personer, representerar den ganska betydliga summan af 900,000 R:dr Emit. Detta gör ärligen, under den tid af 2 år, sorn den fosterländska rörelsen fortgått, omkring 450.000 R:dr. Ilvad jag begär frän statens sida, är blott 30,000 E:dr ärligen, ty de gevär, sorn skola utlemnas, äro redan en gäng betalda, och deras spridande förorsakar staten ingen kostnad. Jag vägar derföre hoppas, att denna min motion med välvilja skall af Statsmagterna upptagas. Stockholm den 8 November 1862. Aug. Blanche. JW 5. Återkallad af Motionären. JW <5. Af Herr RinmanAtt kostnaderna för innevarande Riksmöte mätte, såsom hittills öfligt varit, af Riksgälds-kontoret utbetalas. Härmed tager jag mig friheten föreslå, att kostnaderna för innevarande riksmöte måtte, såsom hittills öfligt varit, utbetalas af Riksgälds-kontoret, Stockholm den 8 November 1862. F. A. Rinman, Motioner i Borgare-Ståndet 1862. Af Herr BergCl’! Angående upphörande a/ ordinarie räntan utaf mjöloch sågqvarnar m. m.
Då likväl denna process-ordning vore stridande emot den naturliga grunden för pröfning af frågor parter emellan, och äfven mot hvad som gällde i afseende på alla yngre likartade anspråk emot Statsverket, har motionären, jemväl för att tillvägabringa ett skyndsamt slut pä alla dylika mål, föreslagit: i:o att pröfningen och afgörandet af de så kallade äldre kronofordringarne måtte öfverflyttas från Förvaltande till Domare-makten; 2:0 att en kungörelse måtte införas i Stockholms Postoch Inrikes Tidningar, Finlands Allmänna Tidning samt Hamburger Correspondenten, uppmanande alla, som förmena sig ega dylika, i laga ordning bevakade, men ännu icke afg orde fordrings-anspråk, att, vid förlust af all vidare talan, inom slutet af år i84p, dem ånyo anhängiggöra inför Stockholms Kämners-rätt, eller den domstol, som då kan vara första instansen för Stockholms stad, medelst stämning å Kammar-kollegium och Riksgälds kontoret; lii k. till R. St. Prat, 1847 * 1848, 4 Sami. 2 A/d. 9 Haft. i 2 Stattoch I ag-Utsk:ns Utlåtande, S':o 35. 3:o ali, vid afgörande), af dessa fordrings-anspråk, allmän lag och de serskildt i afseende på dem utfärdade Kongl. General-resolutioner och för ordnanden måtte tjena till efterrättelse, och 4:o alt för öfrigt, i afseende på liqvider af de fordringsanspråk, hvilka kunna genom laga kraftvunnet domslut fastställas, de i Riksgäldskontoret närvarande reglemente fastställde grunder måtte tjena till efterrättelse, så vida serskild öfverenskommelse icke mellankommer.
Det heter i en nordisk folkvisa, att » denna visan har gjort sig själf », och det samma kan sägas om en stor mängd så kallade lagar, hvilka i Storbritannien respekteras lika mycket, som om de vore skrifna lagar, statute law. Därför spela äfven prejudikat, en så stor rol i den engelska juridiken. Äfven den britiske arbetaren ställer sig i detta afseende å samma ståndpunkt som alla andra briter. Han äger samma stolthet och själfkänsla och vill ej, att man spelar förmyndare för honom. Helt annorlunda är det i Tyskland, där man är van, att » klockarfar skall allting bestyra ». Allting skall systematiseras och rubriceras. Så snart en fråga dyker upp, genast skall det stiftas en lag för den samma, och de människor, som beröras af den, skola numreras och kommenderas i ekonomiska eller politiska bataljoner och regementen. Man nöjer sig ej endast med lagar, utan stiftar äfven undantagslagar. I alla förhållanden har man vant sig vid förmyndarebkap, och tyskarnes stolthet och själfkänsla uppresa sig ej däremot. Hela skilnaden i åskådningssätt är träffande karaktäriserad af Bramsen, som säger: » Den engelske arbetaren meddelar genom sin organisation oafbrutet den engelska regeringen, hvilka reformer han önskar; i Tyskland åter meddelar regeringen arbeUrne hvilka anordningar man funnit det nödvändigt att träffa för dem, i det de på förhand anses såsom alldeles oförmögna att kunna inrätta någonting för sig själfva eller föreslå, hvad de önska skall göras. I Tyskland är det en gifven sak, att allt skall ske genom lagstiftningen, hvilken dock ej städse är i besittning af någon produktiv kraft, medan i det konservativa England en mängd förhållanden i verkligheten äro att anse såsom lagbestämda, ehuru ordningen är tillvägabragt och upprätthållen ej af parlamentet genom lag utan af befolkningen själf efter eget initiativ och under verksamt bistånd från de rika och inflytelserika, från prester och — ej minst — från qvinnor inom de högre samhällslagren. » Men äfven en annan mycket karaktäristisk skilnad finnes mellan den engelske och den tyske arbetarens uppfattning, nämligen då det gäller förhållandet mellan arbete ocb kapital, mellan arbetare och arbetagifvare.