Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då SlatsUtsIcs utlåt, i denna fråga, innehållande tillstyrkande af K. M:s Nåd. Propos., först inkom till R. St., blefdet utaf 2 Stånd, Presteoch BorgareStånden, ålerremitteradt, till en del på de skäl, som af den siste värde talaren blifvit anförde, visserligen icke alla, men på en del af dam. Jag skall nu uptaga de gjorda anmärknme mot Utsk:s förslag; här har blifvit sagt att det skulle bero af en rättegång, huruvida den nya staden skulle komma att deltaga uti kostnaden för tomtregleringen i den gamla, men detta var redan vid sisth Riksdag såsom ett skäl för Hr Sandströmers åsigter anfördi och finnes uti StatsUtsk:s Mern. M 230 för sista Riksdagen uptaget; men StatsUtsk. fann sig, vid en förnyad pröfning af frågan, icke böra frånträda sitt förra beslut, utan vidblef sitt tillstyrkande af bifall till K. M:s Nåd. Propos., hvilken sedermera äfven utaf alla 4 Stånden bifölls. Jag vill äfven tillägga att detta lån för tomtregleringen utaf R. St. beviljades på lindrigare vilkor, än dem K. M. föreslagit. K. M. föreslog nemi. att lånet skulle utgå under enahanda vilkor med dem, som R. St. fästat vid ett lika beskaffadt understöd för Christianstad, men R. St. beviljade likväl detta lån på 1 proc. billigare vilkor. När nu staden skulle begagna sig af dessa lån, så emottog den byggnadslånet, men förklarade sig icke vilja emottaga lånet till tomtregleringen, emedan staden ansågs vara delad i tvänne olika samhällen. Det har af den siste värde talaren blifvit uplyst, att en tvist pågår emellan dessa båda stadsdelar och att den nya staden säger! ”Vi vilja icke deltaga i tomtregleringen, emedan dessa båda städer utgöra tvenne serskildta delar;” då den gamla staden deremot säger: ”Vi skola båda gemensamt deltaga i dessa kostnader, emedan vi äro ett samhälle.” Antingen har nu den ena eller den andra rätt.
Den lyckligaste tarflighet sorn jemnar Norriges handelsvåg, gör också handelsfriheten der mindre farlig: Och om i alla fall, det är en sanning, att Norrige är fattigare än Sverige, just derföre, att Norrige icke hvarken uppkommit till den förkofran i Näringar, eller tiII den befolk ning som Sverige, så kan jag icke heller suse Norriges tillstånd just vara ett exempel för oss, att eftersträfva. Jag hsr också hört omtalas såsom exempel Norra Amerikas förenade Stater, som äga kraftfulla Näringar, blomstrande Fabriker, och dock skola äga handelsfrihet; men må man dere mot betrakta det företräde i belägenhet som dessa Stater äga; en belägenhet, sorn försäkrar dem om så rik, så outtömlig afsättning af alla deras producter, icke blott på Americanska Continenten, utan äfven på Indiske öarne, att den Europeiska concourrencen aldrig kan blifva för dem skadlig.^ För dessa Stater torde alltså handelsfriheten lämna blott fördel, men ingen fara; och förhållandet är då motsatsen af vårt. Sedan jag sålunda granskat de exempil sorn man åbciopar, för thtorien, så torde det icke våra alldeles ur vägen att också begära en uppmärksamhet åt de exempel, som bevisa Den 28 Junii f. m, faran af att lemna för mycket insteg åt utländska handelsinteresset, och faran at att för litet vårda den inhemska idogheten såsom exempel talande emot theorien. Hurudan är väl Portugals Economiska belägenhet, efter att hafva i mer än ett hundrade år tillåtit England ätt öfversvämma landet med utländska Fabrikater och småningom bemägtiga sig af dess handel? Huru utfaller väl jemförelsen mellan Spanien fordom och Spanien nu? När man 1 historien ser hvad Spanska idogheten var i de tider då Spanien försåg verlden med de finaste kläden och dyrbaraste arbeten och nu erfar, att dessa länder, så af naturen gynnade så rika af metaller deras Colonier lemnat dem; likväl stå vida efter många andra Länder i hJationalvälmåga, så tvingas man att medgifva, icke blott att handelsfrihetens verkan på den inhemska idogheten visserligen icke varit dem nyttig, utan äfven att idogheten hos ett folk betyder mera än alla skatter.
Den oersatte delen af Förskottet till uppförande af en Stallbyggnad vid Yeteiinair-Inrultningteii . torde böra bifallas till afskrifning, sedan Rikets Ständer gillat Stals-Ulskottels uti Betänkandet N:o 26 gjorde tillstyrkande, ali Medicinal-F0odens egande fordringar Iros Lazarettet!, i Uddevalla . . 6,689: 6. 8. i Nyköping 2,9^3: to. — tillsammans 9,632: 16. 8. hvilka utgiort den enda, genom Kongl. Brefvet deli -»3 Maji 1821 bestämda tillgången för ifrågavarande Förskotts ersättning, må tili afskrifning befordras. Bihang, tili R. Sr. 4 Saini, 1 Af:!. 3 bandit. ■u:te IIii/1 cl. 2 r> -JJisk, t;cti Eittnliikaniti N\o J-iy-. Transport i i:,07o:: 4i$ g;~ ÖffeeKrotérkigs. ersättning i Skåne Tiar utgått år 1837 nied v ., ... ' ,. 21677: i5. 4- , 1828. —s v ... v 1,760: 182.9 """■ * ° •;• *. ». 6,478: — 8; »!«!- 18di. ■—* .. ... 2,21 I I Q. (}- tillsammans . »*3,135: a£ Grundad på Kongl. Resolmiönen den 21 October 1817 samt Riks-Ståndens gjorde serskilda underdåniga anhållanden uti Skrifyelscr den 22 Junii 181.8. och den 17 Nov. 1823, utgår denna utgift af ständige Rote-vaeanee-aFgiften i Skåne, till lindring i öfvermterade hemmans besvär, enligt uti Kongl. Brefven den 29 Augusti 1825 oell den 4:
Ifrån Koblenz till Bacharach har man redan sett en mängd dylika, belägna i ett skönare landskap, deribland sådana som Rheinfels, hvilken är den största och vackraste ruin vid Rhein, och det ännu helt och hållet bibehållna Marksburg, som till läge och sjelfva byggnadens pittoreska utseende vida öfverträffar de nybyggda härmningarna, Stolzenfels och Rheinstein. Bingen, den tredje hufvudpunkten vid Rhein i afseende på naturens skönhet, är en liten stad med blott 5000 invånare, bekant sedan Romarnes tid. Den är, såsom Koblenz, belägen på en udde, mellan Rhein och Nahe, på venstra stranden af den förra och den högra af den sednare floden. Rhein gör här en stark krökning. Den flyter från Mainz nästan i vestlig riktning, men vänder sig vid Bingen åt norr. Nahe åter faller i den från söder. Bland vanliga utfärder ifrån Bingen är en promenad långsåt denna flod, som skall vara ganska vacker. Likaså kan man härifrån med lätthet besöka den redan beskrifna ruin-gatan och Rheingau, landet höger om floden, mellan Bingen och Mainz, Rheins förnämsta vinland. Den lilla stadens sköna läge samt dess goda och billiga värdshus göra den till en behaglig uppehållsort mellan dessa utfärder. Bingen är också en geografiskt märkvärdig punkt. Ända hit är Rheindalen en vid, 2, stundom 3 à 4 mils bred slätt, från Main i öster och norr begränsad af Taunusbergen, i vester utaf grenar af Hardtbergen. Men vid Bingen tränga sig från öster utskott från Taunus och, söder om Nahefloden, från vester Hundsrück emot hvarandra och bilda den trånga flodbädd, vi nyss genomfarit. De lärde mena, att dessa berg förut hängt tillsamman, att hela dalen söder om dem varit en sjö, samt att jordbäfningar öppnat det aflopp, som vattnet sedermera skulle hafva utvidgat, och hvarigenom nu Rheins vattenmassa vältrar sig mot norden. Sådana händelser äro inga småsaker, må läsaren tro; ty bergrännan är åtminstone 2½ tyska mil lång (från Bingen till St.
Mars på bordet lagda Betänkanden: N:o 68, i anledning af väckt motion om rättighet för tjenstförrättande Kontraktsprost, att under extra nådår uppbära hela inkomsten af de s. k. proste-tunnorna; N:o 69, i anledning af väckt motion i fråga om rättighet för allmogen i norra länen att afhemta tjäruved å kronans skogar; N:o 70, i anledning af väckt motion om vidtagande af åtgärder för åstadkommande af en allmän Stads-ordning eller Ordnings-stadga för städerne; N:o 71, i anledning af väckt motion om ändring i Rese-reglementet af den 31 Oktober 1851; N:o 72, i anledning af väckt motion om tullstämpel-afgiftens nedsättning eller upphörande; samt N:o 73, i anledning af väckt motion om rättighet för enkor efter pastorer i Kalmar stift, att äfven under extra nådår få tillgodonjuta hela inkomsten af stomhemman. - S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Särskilda Utskottets, den 29 sistl. Mars på bordet lagda Memorial, N:o 4., med öfverlemnande af åtskilliga, enligt Rikets Ständers beslut, tryckta handlingar rörande Norrska bränvins-lagstiftningen. Från Höge. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Eko nomiC t skottets nedannämnde Betänkanden: N:o 69, i anledning af väckt motion, i fråga om rättighet för allmogen i norra länen att afhemta tjäruved å kronans skogar; N:o 70, i anledning af väckt motion om vidtagande af åtgärder för åstadkommande af en allmän Stads-ordning eller Ordnings-stadga för städerna; N:o 71, i anledning af väckt motion om ändring i Rese-reglementet af den 31 Ok tober 1851; N:o 72, i anledning af väckt motion om tullstämpel-afgiftens nedsättning eller upphörande; och N:o 73, i anledning af väckt motion om rättighet för enkor efter Pastorer i Kalmar stift, att äfven under extra nådår få tillgodonjuta hela inkomsten af stomhemman.
Allas ögon fästades med välvilja på den bleke, af stor sinnesrörelse skakade profpredikanten, hvilken, då han först blickade upp, sänkte denna blick ned på Konkordias bänk, liksom han derifrån velat hemta mod; men då han märkte hennes kalla likgiltiga utseende, vändes den sorgsen åt församlingen, hvars uppmärksamhet lifvade de blygsamma krafterna så pass att han med svag och darrande röst kunde börja. Allteftersom han framskred i den värdiga och väl hållna förklaringen öfver dagens evangelium, blef hans röst starkare och starkare; och redan hade han vågat se omkring hela kyrkan på de andäktigt lyssnande åhörarne, då något buller i en af de synligaste bänkarne förspordes. Någon steg upp, någon gick ut midtunder predikan. Den unge presten, förvirrad af en olycklig tanke, kunde icke låta bli att kasta ett halft ögonkast nedåt och såg just hur Konkordia gick ut och temligen hårdt klämde igen bänkdörren, hvarvid hon såg uppåt med en öppen sträf blick, som så väl träffade honom, åt hvilken den var ärnad, att han alldeles förvillad började famla i konceptet, vände bladen hit och dit och tappade så helt och hållet gången af ämnet, att han fortsatte vid slutet och slutade vid midten af predikan – allt under det en flämtande ångest öfver hvad församlingen skulle tänka och säga ännu ytterligare marterade honom. Och församlingen tänkte verkligen hvarjehanda, som icke var det lyckligaste för sammanhanget mellan den sökande och komministersvalet. Och summan häraf blef tvänne vigtiga saker, nemligen att fru Jetta Gudes middagsbord i gröngräset, der de båda brunstekta ankorna så förledande lyste från det hvita fatet med gröna bladen, icke fick någon främmande gäst och att magister Sune väl kom på förslaget till kapellaniet, men icke längre. En annan prestman, som ej af något lät störa sig i sitt föredrag, blef pastor i Berffendalen. Ödmjuk och blygsam som alltid, drog sig Sune tillbaka, och hans tilltänkta frieri sotdog med förlusten af brödstycket. Men kärleken lefde dock qvar. En sak graverade likväl så djupt denne unge och okonstlade apostel, att han mycket länge i tysthet sörjde sin svikna förhoppning dervidlag.
Landstigningskanonslupar, I tjenstgörings-stånd, komplett til! alla delar. d:o d:o d:o I användbart stånd, d:o d.o d:o d:o d:o d:o d:o d:o;fordrade dock reparation med hänsyn till dess ålder. Under nybyggnad. Ur tjenstgörings-stånd; ansågs ej förtjena reparation, begagnades såsom ytterskepp vid flottbron. Ur tjeustgörings-ståud; ansågs ej förtjena reparation. I tjenstgörings-stånd, alla uppbörderna kompletta; mast fattades. Ålla uppbörderna komplett! d:o d;o st or - ri ;a Ålla uppbörderna kompletta. rl-n (1:0 d:o d:o d:o d:o d:o d;o d;o d:o d:o d:o d:o d:o, d:o d:o d:o d:o d:o I användbart stånd; fordrade reparation till skrofvet. I tjenstgörings-stånd; alla uppbörderna kompletta. d:o d:o d:o Under påbörjad nybyggnad. deraf 38 st. i tjenstbart stånd, men en del inventarier inkompletta;. 4 st. fordrade reparation; 4 st. under påbörjad nybyggnad, samt 21 st. under förändring-från kanonslupar, deraf 12 st. i tjenstbart stånd och 1 st. fordrade lätt reparation. V Kongl. Majits Nåd. Kanonslupar, 122 st. Kanonjo/lar, 21 st. Kanonskonertar, 2 st Kanonkutfrar. G st. Mörsare fartyg, 10 st. Chefsoch recognoscerings-fartyg, 9 st. Transport-ångfartyg (större och mindre), deraf 10 st. i tjenst bart stånd och 2 st» ur tjeustgöringsstånd, fordrade lätt reparation. deraf 89 st. i tjeustbart ständ; 19 fordrade lätt, 14 st. ansenlig reparation. deraf 8 st. i tjeustbart stånd; 1 st. under förändring att föra bombkanon; 4 st. i användbart stånd, och 8 st. fordrade reparation.
1 st. Damast-duk, fin 2201450 cim. Teseroeter » utan frans 2 » 3 s i Damastdråll-dukar, 180 / 240 ctm 4 » » » 180 / 180 » .. . » seroeter 65 / 65 » 3 duss. » smörgåsdukar 120 / 120 ctm. Färdigsydda Utstyrslar från 1. 1 » 1 » af fransk » » » 4.8 4.50 Madapolam ... » » 6.25 » » » 9.50 » » » 6.50 9.7b » engelsk Twills ... » striped Medium » fransk Madapolam » » ' 3.75 5.25 6.75 Plysch-piqué 6.50 » Flanell » fransk Madapolam d:o Peignoirer » » d:o Båddförklåd en » d:o Badkappa Strumpor » d:o d:o d:o 3.25 ... » » » 5:25 engelsk » » Twills Victoria Lawn, 7.50 ... 12. — elegant 7. — l:ma Hollands crémfärgad Satin, eleg. 14. — » linne .. - l:ma domestik Terrg Cloth » ylle 1.75 » » 2.15 » » » » » linne d:o » ' » d:o » 1.25 ... 1.50 6.50 kammarduk 150 cm. breda 2.50 2.75 bomull » randiga » 3.50 randiga Lakan och (Priserna utan spetsar 12 4 18 Transport » » 24 par Lakan, 2. underkläder. och. broderier.) af linne, 5 m. i par. » » 5.4 m. » d:o 135 cm. breda af bomull till tjenstfolk, meter i paret .. 36 st Örngott, af linne 36 » d:o » » . duss. st. duss. » smörgåsdukar 135 / 135 cm. 4 st. » frukostset ' oeter 55 / 55 » 2 duss.
”Finnes ej arfvinge i någon af de leder, ”sora 'nti sagde äro, tage den arfvet, sorn sedan Bihang t. R, S-.s Brot. «):<&? SrtHd.$:dr* Band. 28» 218 Exp. Utsi. Forsing till und. Skrif v. N:o 287. ”är i närmaste led, ehvad han är bak-arfvinge ”eller sidoarfvinge. Äro både hak-arfvinge och ”sido-arfvinge i lika led, gånge Sido-arfvinge ”till och bak-arfvinge ifrån. Äro sido-at fvingar ”i lika led, men olika gren, tage då den arf”vet, som är af närmaste Stamfader eller Stammoder med den döde; äro de af samma Stamfader eller Stammoder, varén samarfva.” 11 §. ”Äro bak-arfvingar å fäderneoch möderne”sidan samarfva, tage fädernesidan fadernedel, ”och mödernesidan mödernedel; aro å endera ”sidan alla döde, falle alltsammmans andra si"dan till. Äro sido-arfvingar å fäderne och mö”derne samarfva , eller linnes å endera sidan ej ”någon till, vare lag som om bak-arfvingar sagd t ”är. Är sidoarfvinge både å fäderne och mö”derne skyld med den döde, njute då han bå”de fäderneoch mödernedel.” 12 §. ”Halfslägt träde till arf med helslägt, dock ”ej till annan del än den, som fader eller mo”der, genom hvilken de med hvarandra skyllde ”äro, efter ätträkningen, taga skolat, om den ”lefvat.” 13 §. ”Skall sido-arf delas mellan flera grenar i ”en ätt, tage, efter landsrätt, broder eller hans Exp. Utsi. Förslag till und. Skrif v. N:o 287,288' 219 ”afkomlingar, två delar, och syster eller hennes af”komlingar tred jung; och, efter Stadsrätt, halft ”hvardera.
ConstitutionsUt6kottet måtte anmodas med det snaraste utlåta 6ig öfver de senare anmärkningsfrågorna. Herr Grefven och Ordföranden lät uppläsa 81. §• i RegeringsFormen samt förklarade, det Friherre Anckarsvärd ägde att uti Constitutionsötskottet anmäla de af honom förut omnämnde Förslag till ändring i Grundlagarne j hvarjemte Herr Grefven och Ordföranden hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln, med anledning af Friherre Anckarsvärds anhållan , behagade anmoda Constitutionsötskottet, att så fort sig göra låter till RiksStånden inkomma med Utlåtanden öfver de flere från samtelige RiksStånden till Ötskottet remitterade anmärk» ningsmål. Bifölls. Grefve Mörner7 Carl Stellan; Tåg utbeder - Den 19 Martil. 30$ der mig få anmäla, att Allmänna Besvärsoch Oeconomiaeötskottet, hvarest jag har den äran Vara Ordförande, för närvarande mäst slutat sina arbeten, samt att af tvåhundrade till detta Utskott remitterade mål endast 2 eller 3 återstå. Åtskillige Betänkanden, ehuru af Utskottet redan afgifne, hafva likväl ännu icke inkommit till RiksStånden, af den anledning, att de förmodligen icke hunnit blifva tryckte. Jag har trott mig böra anmäla detta, så att det inträffade dröjsmålet icke må Oeconomiasötskottet tillskrifvas. För min del fruktar jag, att genom Riksens Ständers Beslut, angående tryckning af Utskottens Betänkanden, innan de till RiksStånden ingifvas, mycken långsamhet och tidsutdrägt, samt måhända äfven Riksdagens förlängning torde uppkomma. Friherre Stael von Holstein förnyade sitt förut gjorde anhållan , om en erindrart till Statsoch OecOnomifeUtskotten, att med första afgifva Utlåtande öfver deri till dem remitterade fråga angående TullVerkets Organisation. Friherre Cederström:
Att Högloflige Utskottets Betänkande måtte , åt följt af mina Anmärkningar, återremitteras, är min vördsamma anhållan. Herr Grefven och Landt Mar skatten gjorde Proposition till bifall af Oeconomie-Utskottets Betänkande. Ropades Ja och Nej. Hvarefter Herr Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde att Betänkandet måtte til. Jillika med de af Grefve von Flaten dervid gjorde Anmärkningar til! Utskottet återremitteras; hvilket bifölls. Justerades följande: Utdrag af Protocollet , hållet hos Högloflige Ktdderskapet och Adeln vid Urtima Riksdagen i Stockholm, eftermiddagen, den 2 Februarii iSiij. S. D. Remitterades Till StatsVtskotte t Ett Memorial af Herr Reuterskjöld, Axel Den 8 Februarii. 73 Didrik, innefattande Förslag att alla Kronan tillhörige Skogar, Krono-, Recogninons-, Grufvosamt Sockenoch Härads-Allmänningar må skattlägga» och på allmän Auction försäljas, jemte Anföranden i samma ämne af Herr Heykensköld, Carl Fredric, och Heykensköld, Carl Gustaf, tillika med Herr Reuterskjöld» svar derå. Ut supra. S, D, Föredrogs å nyo och bifölls följande ifrån Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet inkomne samt elen 27 sistledne Januari!, eftermiddagen, på bordet lagde Betänkanden nemligen; l:o Af den 16 sistledne Januarii angående väckt fraga om det Arfvode, som Vederbörande Läkare böra åtnjuta för Besigtningar å Karlar, hvilka af Roteeller Rusthållare anskaffas för att uti Bätsmanshållet eller Indelta Arméen inskrifvas. 2:0 Af den 17 sistledne Januarii, i anledning af yrkaöt förbud för Tjenstedrängar i Halland och andra Oter, att utvandra fran Länen i ändamål att söka arbete. 3:0 Af den s6 sistledne Januarii, angående förhöjning i betalningen til!
Hrr, det var ju ganska naturligt, att, dä den påfliga myndigheten pålade en hel samhällsklass celibatet, så fick besagde myndighet lofatt, enl. denna kyrkas djupa slughet, tills vidare tillåta något emot det förut lofgiina äktenskapet i viss mån svarande surrogat. Men så snart man ansåg den evasivt påbjudna celibats-institutionen hafva slagit tillräckligen starka rötter, tillämpades den snarligen i hela dess stränghet, hvarvid tillåtelsen till hemliga giftermål tog en snöplig anda. Ofvauanförda exempsl talar således icke det ringaste för dylika lönnliga äktenskaps införande bland oss. Motionären har åberopat åtskilliga andra mer eller mindre intressanta anekdoter, och bland annat talat om den beryktade smedeu, verkställare af den s. k. »Gretna-Green-Iagen»; jag skulle likväl tro, att den numera är uphäfd, och under sin tillvaro ieke ländt till efterföljansvärdt exempel eller medfört lyckligare äktenskap, än sådane, hvilka i församlingens åsyn, under föräldrars och anhöriges trogna förböner, samt under nedkallande af Guds välsignelse genom religionslärarens mun, såsom hos oss, afslutas. Emellertid vill motionären hafva det hemliga äktenskapet ansedt för det, i egentlig mening, mest berättigade; han finner det motbjudande för tvenne älskande hjertan att, såsom orden fallit, »höra sin ljufva lycka utbasunas från predikstolen under namn af lysning»; — det är en finkänslighet, som jag finner alltför öfverdrifven, enär den står i strid med kontrahenternes sanna fördel, hvilken måste mera främjas genom öppenhet och rättframhet, än genom fördöljande, i synnerhet med afsule å framtiden, då enderas känsla tilläfventyrs hunnit svalna. Visserligen tillstyrker motionären, att de makar, som vilja, må sedermera erkänna sitt hemliga förbund genom borgerligt äktenskap, men dock skulle det löreg:de stadiet vara i grunden lika giltigt, hvilket likväl förmod!, skulle i verkligheten afhålla åtskillige från att ytterligare befästa det, vare sig med civilt äktenskaps ingående eller med vigsel.
Till upplysning om beloppet och beskaffenheten af hvarje särskild, i Riksgälds-kontorets räkenskaper upptagen, skuldpost samt dess ökning eller minskning under sistförlidna år, hafva Revisorerne, under åberopande af de i förut afgifna revisions-berättelser meddelade utredningar af Riksgälds-kontorets samtliga skulder, ansett sig böra här intaga följande uppgift på: — 5 — Riksgälds-kontorets utbalanserade Skulder. vid vid Räntebärande: 1858 års slut. 1859 års slut. Obligationer med 5 procents ränta, hvilka, i anseende „ till deras ordalydelse, icke kunna uppsägas 10,125: — 10,125: — Annu obetalde Trollhätte Slussverks s. k. lottsedlar 2,875: — Af dessa lottsedlars, alltsedan år 1840 inom linien i räkenskaperna upptagne kapitalbelopp, R:dr 49,250: utbetaldes under år 1859 - » 46,375:
Skrifvelse j N.o 38 j. 94» ordning till förekommande af oloflig införsel eller utförsel af varor, få Rikets Ständer, efter att hafva detta ärende i behörigt öfvervägande tagit, hos E. K. M. underdånigst anhålla, att de å bifogade Förslag upptagna ändringar och tillägg måtte varda i högstberörde Nådiga Förordning införde. Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 10 Juni 1841. till förändringar uti Kongl. Förordningen till förekommande af oloflig införsel eller utförsel af varorj af den 12 December i835. Kreatur och körredskap, hvarmed olofligen infördt gods forslas, vare jemväl alltid förbrutne, då de tillhöra egaren till godset och äfven då de tillhöra annan person, så framt lagligen styrkas kan, att denne vid kust eller å Riksgräns intagit eller intaga låtit varorna. Beträdes embetseller tjensteman eller betjent vid Tull-, Lots-eller Hallverket eller Militaire, som i och för Tullbevakning commenderad är, —• Varder — —- ; och miste dessutom tjensten, då han andra resan med sådan förbrytelse beträdes. För den, sorn borgerlig näring eller rörelse idkar, varde straffet för andra resan föröfvad oloflig införsel eller utförsel ökadt med förlust af burskap eller närings-rättighet. —. —* Fö r s l a g §• 2. (3:dje punkten.) 7. 942 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, Nto 887. §• 8. Beträdes den, som icke vunnit burskap å handel, andra resan med oloflig införsel eller utförsel af varor, straffes, jemte ansvar enligt 2 §., med förlust af all rätt till sådant burskaps erbål lande. §. 9. Utländsk man • och det förbrutna godsets värde uppgår till Två Hundrade Riksdaler eller deröfver, för alltid förvisas Riket, efter att hafva, på sätt 2 stadgar, sin förbrytelse unigällt.