Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
2. men ökades åter under sednast förlidna år till » 10,329,650: 26. 1. deraf de räntebärande fordringarne utgjorde R:dr 3,201,690: 20. 2. till 1854 års slut å dessa fordringar beräknade och upplupna, fastän dessförinnan ickeliqviderade, räntor » 68,003: 1. 2. Fordringar, som framdeles, efter förloppet af den för hvarje fordran särskildt bestämda tid, blifva räntebärande » 542,920: 34. 6. I. lie inom linien i Riksgälds-kontorets räkenskaper bokförda fordringar och tillgångar, hvilka vid slutet af år 1852 uppgingo till R:dr 730,356: II. 3. hafva under revisionsåren undergått en högst betydlig förminskning genom verkställigheten af Rikets Ständers vid sednaste riksdag lättade beslut, angående afföring ur räkenskaperna af det dittills bland dessa fordringar balanserade oersatta beloppet, 532,892 R:dr 34 sk. 5 r:st, utaf de medel, som blifvit lyftade å det vid 1834 och 1835 års riksdag anvisade mindre kreditiv, l ill följd häraf, har sagde fordringars belopp, oaktadt de från Riksgälds-kontoret för ersättande af Kongl. *4 Stats-kontorets förskott till kolonien S:t Barthelemys förvaltningskostnader, under sistlidet år utbetalda medel, 37,731 R:dr 32 sk. 5 r:st, tillagts de för samma ändamål under föregående år verkställda och bland ifrågavarande fordringar bokförda utbetalningar, nedgått till » 235,195: 9. 3.
Propositionen ^pag. 10—12). 4:o Likaledes Kongl. Krigsoch Karnmar-Collegiernes merberörde den 11 Maji 1831 afgifne underdåniga Betänkande öfver Rikets Ständers vid sista Riksdag gjorde framställning, rörande förändring i sättet för grundräntornes och Kronotiondens utgörande; deruti är vordet anfördt: af Kongl. Kammar-Collegium: att, vid öfvervägande af hvad som för och emot ifrågavarande förslag frarnställdt blifvit, Collegium fästat uppmärksamhet dervid, att Rikets Ständer, utan veterlig skiljaktighet i åsigter emellan de serskilde Riks-Stånden, genom underdånig skrifvelse den 25 Januarii i83o, som således föregått deras den 11 påföljde Mars fattade beslut om förändring i sättet för grundskattcrnes utgörande, anmält deras underd. önskan vara, att dessa grundskatter, för så vidt de äro lill Militice-, Civiloch Scholag-Staterne eller andra allmänna behof upplåtne, måtte till Stats-Verket indragas, samt Nådig Proposition derom göras vid Rikets Ständers näsla sammankomst; och då en sådan indragning jemväl blifvit utaf Kongl. Maj:t, uti Dess vid sista Riksdag afgifne Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof, i afseende på Landt-Stats-löneregleringen tillstyrkt, samt enahanda skäl, som dervid blifvit åberopade, äfven vore gällande för alla öfrige indelningar, så och med förutsättning, alt Kongl. Majit och Rikets Ständer förblifva vid Deras: redan tillkännagifne åsigter och fattade beslut i denna angelägenhet, samt att endast på åtgärd vid instundande Riksdag ankomme, att det ena eller andra till verkställighet befordra, ansåge Kongl.
Rikets Ständer *’anse alltså Kyrhoherden och Församlingen städse vara i tillfälle att, antingen ge”nom ombyte af Föreståndare , eller, om hara ”bibehålies, genom inteckning i hans fastig* ”het, borgen eller annan gällande säkerhet, ”iakttaga Cassans bästa och afböja förluster”ne; äfvensom det allmännas rätt, vid antagande af en Uppbördsman, synes kunna gesnora) borgen , på sätt nu sker, eller genom ”inteckning, om han eger fastighet, så fullkomligt betryggas , att förluster böra före* ”kominas. Det har dessutom hittills icke ”utgjort något vilkor för en Uppbördsmans ^tillsättande, att ograverad fastighet skulle ”af honom innehafvas. ”1 betraktande af dessa skäl , få Rikets ”Ständer nu till Eder Kongl. Majus Nådiga ”pröfning i underdånighet föreslå, att den, s’genom 17 Cap. 8 §, HandelsBalken , Kyrkors , Fattighusens , Kronans eller Frälsemana ”fordringar hos Föreståndare och Uppbörds’’män tillagde förmonsrätt framför intecknina’gar må hädanefter afskaffas; och skulle, i ”händelse detta förslag vinner Eder Kongl. ”Maj:ts Nådiga bifall, följande Redaction af ”aamma Capitel ega rum : LagUukoilets Betänkande N:o 49. 5 8 §• rSeuan tages ]?arna-arf ut hos föräldrar ”eller förmyndare. Häfver någon inteckning ”i deras fasta gods, innan Barna-arf af föräldrar emottogs, eller innan förmyndare denJ na befattning tillträdde , njute thå sin inteckning till godo.” ”Återstoden af nuvarande 8 §. komme ”att emellan 12 och 13 §§. i samma Capitel 'inflyta uti en serskild §. af detta innehåll:’’ ”Härefter utgå Kyrkors och Fattighus”fordringar hos theras föreståndare, så ock ”skuld till Kronan eller Frälseman för upp^ ”börd. Hos Uppbördsman , sorn sedan blifvit ”föreståndare , ege Kronan eller Frälseman s’förmon till thet , som i uppbörden för alla ”åren brister.
Jemte det att artiklarne romersk alun samt hampoch linblår, i anseende till den ringa införseln deraf, äfvensom oarbetadt elfenben och ohäcklad hampa, för hvilka föreslagits tullfrihet vid införsel, samt piphufvuden af sjöskum, hvilken artikel synes vara i relativt mindre behof af kreditupplagsrätt, torde böra ur tarifen utgå, lära alltså, i öfverensstämmelse med hvad nu blifvit anfördt, minimiqvantiteterna och transitoafgifterna för de öfrige artiklarne, vid en del af hvilka redaktionen jemkats efter den förändrade lydelse, som ofvanföre i hvart fall föreslagits, få anJtt. G. tagas till de belopp, som i en uppgjord tarif Litt. C. blifvit utförda. itt. D. Tulltaxeunderrättelserna. Litt. D. § 1. § i i underrättelserna om hvad vid taxans verkställighet iaktlagas bör sy nes, såsom innefattande endast upplysning angående hvilken myntsort, som med tull - §§ 4 oell 5, nja N:ris 3 och 4. § G, nn 4. § 9, nu 7. ^ 11, nu 9. § 14, nu 12. 15 och 20, lill 15. Kongl. Maj.-ts Nåd. Skrijvelse, N:o 40. 67 bestämmelserna afses, lämpligen kunna utgå, och sådant i stället i kolumnerne för tullafgifterna utsättas. Då den i 4 § fartyg inom riket medgifna förmån att tullen för varor, som i dem införas, beräknas endast till hvad i taxan är bestämdt, lärer komma dem till godo äfven utan ett slikt medgifvande, torde paragrafen kunna alldeles utgå; i sammanhang hvarmed det i 5:te § förekommande uttrycket »kelfria» jemväl må uteslutas.
Inora g ning Erhöll Pension 7785. Oitr 78c>4!warit upförde pä Riksgälds, sTvntoiretS Stat, men flyttas Dito i8o5jriu hit^ ^Enligt Riksens Högloft. Ständers bcflut 7309- roa 16629 38 23 16 38 38 ,Förefläs nu till Pension enligt Stats» -UtfttzttetS Betänkande, Zso Ili kiclein krotocolli O. LilverKolpe, Den 22 Zebruarir» io5» Thorsdagen dm 22 Februarii. Plenum kl. 9 förmiddagen» Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållit i Högloft. RidLerjkapets och AdelnS Plenum den si Februarii 18 lv. S. DI anledning af de stöl ConstilUtionSUiskoxret i dest Len icvennes pä bordet lagde Memorial anfört, biföil Högloft Nidderffapek och Adeln, arr i början af 24 §. af Jnstructionen för Riksens S anders Justino-OmbudSman den ri läggning och förändring malte qöraS. att Iustitiä Ombudsmannen. hwars rvistelse ort, i och för Embetet, Lr i Zuwudstaden. ma ej under sin tjenstetid utöfw någon annan publik EmbetSmanna befattning: hwarvm de öfrige Refpective Ständen ftuue genom Utdrag af Protocollet manligen underrättas. Ult 8uxrs« Utdrag af Protokollet, hällit k Högloft» Riddersiapets och Adelns Plenum den Li Februarii 18io. S. D Med anledning af hwad^StalS-Utssorrek i dest den 14 bennes pä bordet lagde Memorial anföri lill ytterligare förklaring -öfwer bilagan Lut. I till dest Betänkande om Stats Regleringen, bisöll Högloft. Rtvderffapei och Adeln hivad Ukstot tet - rskä
För öfrigt liar jag den tillförsigt till Konungens vishet, att man gerna åt Honom kan lemna att bestämma tiden till lånets upptagande, och jag hyser för min del upprigtig förtröstan, att åtgärden ej kommer i fråga att sättas i verket, förr än växlingen skall ske. Jag anser således likgiltigt, huru beslutet tages. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg, att till Kongl. Majrts bepröfvande borde öfverlemnas, när början med det af StatsUtskottet tillstyrkte Låns upptagande må göras. Ropades Ja och Nej. Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg, att 64 H. 10 i4 6 Den 3 Mars f. m. det ifrågavarande Lånet ej borde upptagas förr än Bankens Silfverutvexling börjat, eller samtidigt med densamma. Ropades äfven Ja och Nej. Friherre Rantzou begärde votering. Herr Cederschjöld: Jag saknar i den sist framställde propositionen, att till Kongl. Maj:t må öfverlennäs , att bestämma tiden för lånets upptagande sedan silfverutväxlingen börjat, eller samtidigt med densamma. Jag får således anhålla, att i den af Friherre Kantzou föreslagne proposition må tilläggas orden: att till Kongl. Maj:t må öfverlännäs &c. Friherre Kantzou: Jag medgifver alltför gerna det tillägg lill mitt förslag, som Herr Cederschjöld yrkat. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställde följande voterings-proposition: Den, som anser, att till Kongl. Maj:ts bepröfvande bör öfverlemnas, när början ined det af StatsUtskottet tillstyrkte Låns upptagande må göras, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses Ridderskapet och Adeln besluta, att till Kongl. Majit må öf - Den 3 Mars f. ra. »47 verlemnas, alt bestämma tiden för ifrågavarande Låns upptagande, sedan Bankens Silfverutväxling börjat, eller samtidigt med densamma.
I anledning af hvad Rikets Sländers år i8'i församlade Revisorer anfört oell framställt, angående beräkningen af provision å de under Konsistor iernas vård oell ansvar slående publika medel, får DomKapitlet, jemlikt Eders Kongl. Majlis Nådiga befallning, i underdånighet afgifva följande Utlåtande: Nämde ansvar åligger Linköpings Dom-Kapitel för Ilo Skolverkets Emeritikassa, med en behållning, enligt sista bokslut, uppgående lill 27,3i2 Rdr 4 i sk. 7 rst. Banro. Denna kassas inkomster bestå af dels in flytande räntemedel, af hvilka Notarien, såsom För valtare, enligt Konsistorii beslut den 26 Oktober it85, räknar sig till godo 12 p o rent, dels kadukmede! af sådana ecklesiastika lägenheter , som, utöf ver den laga tiden, till följd af besvär eller af andra skäl, stå obesatta; af desvä kadukmedel åtnjuter Notarien, enligt Dom-Kapitlets beslut af den 10 Febiuaii 1773, 6 procents uppbördsprovision. alo Stiftets Allmänna Premieoch Fattigkassa _, hvars behållning, vil ofvannämde bokslut, utgjorde 3 534 lidi 3i sk. 5 rst. Banco. Någon uppbördspro vision bar ej Notarien åtnjutit, meri deremot, såsom Förvaltare, 12 procent af inflytande intressen. 3lo Stiftets och Gymnasii lyggnachkassa, hvars behållning, vid samma bokslut, utgjorde /[9>8(p Rdr ^7 sk. 7 rst. Banco. Qess inkomster bestå, dels af inflytande intressemedel, dels af de henne, enligt 1820 års Kongl. Skolordning, tillkommande kadukmedel. För uppbörden af de sednare har Notarien, enligt of vannämde Konsistor iebeslut af den 10 Februari 1773, innehållit 6 procent. Sjelfva kassaförvaltningen besltuddes en tid, intill början af år i835, utan arfvode, af framlidne Lektorn, Professor Arehn, hvilken, under en fjortonårig, nästan oafbruten ledighet från sin tjenst såsom
Sundhets-kollegii underdåniga förslag den 23 Oktober 1843, har Kongl. Majit, genom nådigt bref den 18 derpåföljande December anbefallt, bland annat, att en af de inom hvarje miiitär-distrikt forlagde Regements-läkare skulle förordnas att bestrida de åligganden, som förut tillhört Brigad-läkarne, såsom att öfvervara general-mönstringar med regementerne eller korpserne inom de olika militär-distrikten, och att hafva tillsyn å befintlig instrumental-, medicinaloch sjukvårds-attiralj samt att om densammas brister afgifva rapport till General-mönsterherren, och att till dessa läkare-beställningar endast Regements-läkare fingo förordnas. Enär detta nådiga stadgande ännu qvarstår oförändradt och således måste, såsom hvarje annan gällande författning, efterlefvas, intilldess detsamma blifvit i behörig ordning upphäfdt eller förändradt, har det alldeles icke, såsom Herrar Revisorer antagit, berott af General-mönsterherrens godtfinnande att med amian läkare inom provinsen Jemtland uppgöra aftal om dennes biträde vid nu ifrågavarande general-mönstring, utan skulle vid denna förrättning just distriktets Fält-läkare närvara, han må nu haft sin bostad i eller norr om Piteå. Af dessa skäl anser jag Herrar Revisorer för den gjorda anmärkningen äfven i detta hänseende hafva saknat allt fog.» — 286 — 3:tio Utdrag af protokollet, hållet hos Eikets Ständers Herrar Revisorer den 26 September 1860, klockan 6 eft. m. S. d. Föredrogs Andra afdelningens förslag till berättelse rörande anslagen under fjerde hufvud-titeln, § 6, angående ett förskottsvis utgifvet belopp af 5,000 R:dr Runt för ombyggnad af 64 stycken gamla halmhyttor å Kronobergs regementes mötesplats. Herr Majoren Gyllenram begärde votering, hvarefter — Och som vid denna omröstning afgifvits 9 Ja och 9 Nej samt rösterna sålunda utfallit lika, hade, enär, enligt 66:te § riksdags-ordningen, Ordförandens röst i sådant fall är afgörande, Herrar Revisorer ogillat Afdelningens förslag.
En sådan tid inträffar 2:ne gånger om äret, nemi. om hösten, då jordbrukaren är i tillfälle att bränna sin dåliga säd, den s. k. slösäden, och om våren, då han behöfver det Aktiva tillskottet för kreaturens utfodring som benämnes drank. Jag vill icke yttra mig vidlyftigare i detta tekniska ämne, utan slutar med att erinra Hr Tornerhjelm, att man invecklar sig i motsägelse, då man talar om nödvändigheten att sätta en damm folden tilltagande bränvinsfloden på samma gång som man klandrar ett stadgande, hvilket just har ett sådant ändamål till syfte. Hr Tornerhjelm: Jag hade icke ämnat förlänga denna discussion, men jag föranlåtes dertill af Hr Hjärnes sista yttrande, hvilket jag anser icke böra lemnäs obesvaradt. Det förundrar mig, huru den värde ledamoten kunnat framställa en så fullkomligt falsk sats, som att det icke vöre skadligt, om fabriksbrännin - i) en 10 December. gen koranie att tlrifvas mell förlust. När lagen medgifver en näringsgrens utöfvantle, kan det väl icke vara rätt att dervid fästa sådana vilkor, som göra densammas drifvande med förlust oundviklig. Bättre och ärligare hade väl varit alt helt och hållet förbjuda näringen, än att, såsom nu torde blifva fallet, öppet tillåta men i hemlighet skada och motverka densamma. Vidare har Ilr Hjärne låtit påskina bekantskap med K. M:s tankegång i afseende å hnsbehofsbränningen vid förslagets upgörande. För min del får jag tillstå, att jag af K. M:s enskildta tankar i ämnet icke känner annat än hvad som finnes uttryckt i den K. proposm. Den synes inrymma lika stora fördelar åt fabriksbränningen som åt hnsbehofsbränningen och andemeningen får väl icke antagas vara att helt och hållet gynna den sednare på den förras bekostnad, ehuru, enl. min tanke, husbehofsbränningen blifvit nog mycket favoriserad.
Mål af hvad beskaffenhet som helst, jemte Namnet på den Ledamot, som ingifvit ett Memorial, innefattande sådan ny fråga, som, enligt Regerings-Formen Riksens Ständers öfverläggning och pröfning tillkommer, och bör äfven innehållet i korthet anföras : uti den andra coluranen åter, antecknas, när något Mål blifvit in Pleno föredragit, när det blifvit lagdt på bordet, eller till något Utskott remitteradt; när Utskottets Utlåtande inkommit, och når der - Svarar mot den 54 $. Ven 18 Augusti e, m. 1 285 efter frågan blifvit af Ridderskäpet och Adeln afgjord. Detta Diarium, som i RiddarhusCanzliet skall föras, bör vid hvarje Plenum ligga å LandtMarskalks-bordet, och dess emellan alltid vara utiRiddarhusCanzliet att tillgå. Efter ordningen af detta Diarium böra målen föredragas, i fall icke äudring deri sker på sått 47 §. Riksdagsordningen medgifVer. Förekomma propositioneroch remisserfrån Konungen, <eller ärenden från de andra RiksStånden till communication och afgörande, böra sådane Mål och Ärenden hvarje Plenum först och främst föredragas. I Öfrigt ställe LandtMarskalken sig till efterrättelse, hvad ofvan anförde 47 §. om den gemensamma öfverläggningen Talemånnen emellan närmare stadgar. För hvarje Plenum 286 Den 18 Augusti e, m, bör, sedan Talemansöfverlåggningen för sig gått, genast uppgöras en särskildt föredragningslista, hvaraf en afskrift, under påstående Plenum, bör vara uppsatt i Riddarhus-Salen, derå alla förändringar i föredragningsordningen, hvarom Ståndet kan Öfverenskomma, skola genast anmärkas Stadgandet i 49 §. Riksdags-Ordningen, att i StåndsCancelliet alltid skall finnas en öppen förteckning öfver alla på bordet liggande mål med dertill hörande acter och handlingar, iakttages särskildt. §. 56.
Hvilken Voteringsproposition af Ridderskapet och Adeln godkändes. Friherre Cederström: Då jag nyss hörfe Den i4 Augusti e. m. •37 uppgifvas, alt 3:ne Stånd redan skola bifallit Utlåtandet, anhåller jag, att Herr RidderhusSecreteraren ville låta uppläsa de från de öfrige Stånden ankomne ProtocollsUtdrag, hvarefter, om uppgiften be fin nes riktig, Ridderskapet och Adeln gerna kan undvika voteringen. I anledning häraf upplästes de ifrån de öfrige Respective RiksStånden inkomne ProtocollsUtdrag af den 17 sisllidne Julii; hvaraf inhemtades, alt Utskottens förevarande Utlåtande blifvit af bemälte Riksstånd bifallit. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att då den ledamot, hvilken begärt votering, nu mera tyckts förklara sig derifrån afstå, och ingen annan yrkat votering, någon sådan icke eller komme alt ega rum. Herr Munck af Rosensköld: Jag har väl af de uppläste ProtoccdlsUtdragen inliemtnt, att Utskottens Utlåtande blifvit af 3:ne Stånd bifallit, och att det, i afseende å practiskt resultat, således är likgiltigt, hvad beslut Ridderskapet och Adeln deröfver fattar; men jag anser det likväl vara vigtigt, att genom afslag å Utlåtandet uttrycka den princip, att man vill bevara nödig granskningsrätt öfver alla Embetsverk, utan att rang eller värdighet cjfrifråu fritager. Jag anhåller derföre öm votering 138 I)en i4 Augusti e. lu. öfver flen gist föreslagne Voteringsproposition, i fall Ridderskapet och Adeln nu icke vill förena sig om att ogilla ifrågavarande Utlåtande. Herr von Hartmansdorff':
Med hänvisning till motionen bifogade handlingar, utvisande dels att hamnbyggnadsarbetet vid Cimbrishamn från dess början intill 1857 års utgång medtagit, oberäknadi kostnaden för lastbryggan, ett sammanräknadt belopp af 108,550 R:dr B:ko, dels att kostnaden för en år 1857 föreslagen lastbrygga derstädes blifvit beräknad till 22,000 R:dr samma mynt, dels ock ali, vid anställd be ’ J ’ 7 sigtning i Oktober månad sistlidet år å den dårrera uppförda lastbryggan, densamma, hvilken varit af behofvet högeligen påkallad, befunnits i öfverensstämmelse med det uppgjorda förslaget samt med omsorg och noggrannhet utlärd; — och med åberopande derjemte af det uti Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 18 Oktober 1854 ondin mälda och upplysta förhållande, att meranämnde hamnbyggnad komme att gagna ej allenast staden Cimbrishamn och kringliggande ort, utan äfven handeln och sjöfarten i allmänhet samt alltså vore af allmän vigt, har motionären hemställt, att Rikets Ständer mätte bevilja Cimbrishamns stad anstånd för 3:ue år, eller intill 1801 års utgång, med årliga kapitaloch ränte-inbetalningarnes ytterligare beräkning och vidtagande å ifrågavarande tvänne hamnbyggnadslån.
> Den objektiva skadan har i vår brottmåls-lagstiftning spelat en vigtig rol. Men om man alltför mycket bar afseende på denna skada, denna brottets mången gång tillfälliga följd, förbises lätteligen, att brottet har sin rot i den onda viljan, samt att det är i den mån gerningen uppenbarar större eller mindre ondska i viljan, sorn den blir straffbar. Skadan eller följden är emedlertid brottets manifestation i det yttre; och derföre måste den alltid vid bestämning af straff utöfva ett stort inflytande. Det är denna åsigt, sorn gifvit Utskottet anledning att alltid låta det stulnas värde utgöra grund för böternas belopp, äfvensom att, för den händelse någon, genom tillgrepp af ett belopp utaf särdeles betydligt värde, ådagalägger en större afsigt att skada och således en högre grad af brottslighet, föreslå tillökning af straff. Denna tillökning lägger ock ett hinder för den brotslige att snart få njuta af hvad han genom brottet åtkommit och lyckats dölja, samt beröfvar honom dermed den mildring i straffet, sorn föreställningen om en sådan njutning eljest kunde medföra; och då det blifvit öfverlemnadt åt domaren att bestämma om och i hvad mån denna strafftillökning må ega runi, samt den brottsliges beredvillighet att godtgöra den skada, han genom sitt brott åstadkommit, städse utgör skäl till skonsamhet, Bär omförmälda i 11 § influtna stadgande äfven sin praktiska lgrund deri, att det innefattar ett motiv för den brottslige att återställa hvad han beröfvat sin nästa. Då Utskottet således sökt att lämpa straffen efter brottens beskaffenhet, sådana de i allmänhet uppfattas, har Utskottet icke kunnat låta det härda stadgande, sorn till döden straffar den, hvilken stjäl det ringaste vid eldsvåda eller från strandadt fartyg eller under andra dermed jemförliga förhållanden, längre i lagen qvarstå.
R:dr 24,628,066: 10. men som detta aflemnande sker med 3:del hvartdera året 1863, 1864 och 1865 samt under tiden ny vinst ingår; så och enär för uppbringande af grundfonden till 25,000,000 R:dr allenast 371,933 R:dr 90 öre erfordras, anser Utskottet hinder ej möta för grundfondens fastställande till belopp af 25,000,000 R:dr. Maximum för den del af sedelutgifningen, som saknar motsvarighet i metallisk valuta, är bestämd till Tretio millioner R:dr. Inom detta maximum lig ger likväl reservfondens behållning, hvilken i allmänhet torde komma att bibehållas vid en summa af omkring Fem millioner R:dr; så att, om grundfonden utgör Tjugofem millioner R:dr, denna fond, under vanliga förhållanden, kan antagas fullt motsvara omförmälda sedelutgifning utöfver metalliska valutan; ty beloppet af de Staten samt allmänna verk och kassor tillhöriga och på depositionsräkning i Banken innestående medel bör uppväga den förminskning af reservfondens behållning under den antagna normala summan, som tidtals kan inträffa. Då försigtigheten bjuder att Banken förses med en grundfond, tillräckligt stor, att kunna betrygga Bankens förmåga att infria sina sedlar, föreslår Utskottet att, i stället för 174 §:n i Reglementet, följande stadgande må införas, nemligen: l:o. Bankens kapital-öfverskott eller grundfond skall, utan beräkning af Bankens fasta egendom och inventarier, myntoch medaljkabinettet deruti inbegripet, utgöra en summa af Tjugofem millioner R:dr, hvadan möjligen inträffande kapitalförminskning under året, af vinsten ersättes. Och skall Utskottet, i händelse af bifall härtill, icke underlåta att afgifva förslag till förändring af 4:de §:n i Lagen för Rikets Ständers Bank af den 1 Mars 1830, sådan denna § lyder i Kongl. Kungörelsen af den 19 Augusti 1845.
BancoUlsk. har i sitt förslag till hufvudgrunder för Bankens förvaltning och rörelse framställt följande allmänna satser: a) att Bankens första åliggande är att bibehålla värdet å dess sedlar genom deras inlösen med klingande mynt (pag. 16); b) att allmänhetens behof af tillräckligt rörelsccapital bör lika sorgfälligt afses (pag. 16); c) att Banken, lika litet som någon enskild, likväl ej kan tillförbindas att meddela lån, då sådant pröfvas menligt för uppfyllandet af dess egna förbindelser (pag. 20). Dessa satser äro så ostridigt sanna och af så väsendtlig vigt för Bankens och myntbestämningens bestånd, att olika meningar om desamma ej torde kunna uppstå. Vid den föredragning af betänk., som punktvis kommer att äga rum, anhåller jag alt för hvarje särskildt fall få framställa de anmärkningar i afseende på satsernas tillämpning, hvartill Utsk:s förslag lenina anledning. 1:0 Utskrs bestämmelse, af hvad med sedelstock skall förstås, afviken från den vid sista riksdag antagna, då afdrag medgåfvos icke blott för en viss andel af depositionsmedlen, utan ock af hvad på pant af metalliska effecter var Utlånadt. Det ligger i sakens natur, att en betydlig summa (vanligen öfver 3 millioner r:dr) är för publika och enskilda cassör i hufvudstaden ständigt på räkningar i Banken innestående; att hvad å den ena räkningen anvisas oftast ingår på en annan; att nya insättningar äga rum i samma mån, som utassignerade medel spridas i allmänna rörelsen, samt att följaktligen en stor del af de på räkning insatta medel, ehuru betalbara vid anfordran, icke i sjelfva verket äro utelöpande eller kunna användas till uttagning af silfver.