Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— Men äfven dessa obetydliga utgiftsposter hafva,! som Direktionen vill minnas, i så måtto blifvit bestyrkta, att deröfver bilagts Navigationslärare^ räkning, som desamma utbetalt. Carlshamn den 12 Februari 1848. Direktionen för Na vigatio ns-skolan i Carlshamn: E. FMeijer. Theod. Foenander. jy. J. Nordström. G. J. Krceft. — 393 Direktionens öfver Stockholms Allmänna Barnhus underdåniga Utlåtande, i anledning af 1847 års Revisorers anmärkningar vid nämnde Inrättnings räkenskaper. Stormäkligste Allernådigste Konung! Genom nådig Remiss af den 3o December 1847, har Eders Kongl. Maj:t låtit Direktionen öfver Stockholms Allmänna Barnhus-inrättning undfå del af Rikets Ständers Revisorers berörde år afgifna Berättelse^ i hvad densamma innefattade yttrande, angående nämnde Inrättning; hvilken Revisions-berättelse föranleder å Direktionens sida detta Utlåtande, som till Eders Kbngl. Maj:t i underdånighet afgifves. Rikets Ständers Revisorer hafva erinrat, att uti hufvudböckerna balanseras åtskilliga Barnhusets fordringar hos redogörare och andre, hvilka fordringar, tillkomna för flera år tillbaka, synas böra utredas och indrifvas, eller afskrifvas; och i detta afseende uppräknas: hos UnderStåthållaren Skyttes arfvingar, för oliqviderade landtbo-räntor, vid i845 års slut uppgående till 1,570: 4°- — hos Generalen Grefve Löwens arfvingar, för dito, hvilka 2:ne poster årligen ökas, 187: x. g hos förre Sterbhus-Notarien, numera Assistenten, Häradshöfdingen Carl Gustaf Jancke, för sterbhusmedel, 38: 10. 2 samt hos Sterbhus-Notarierne Wahlberg och Bergman, för dito, 370: 10. 3 med flera, som dock uti Revisions-herätlelsen icke äro specificerade, och i afseende hvarå
Kronprinsens verk-’- ställde utrikes resa och förestående höga förmälning; om användandet af Djeknepenningarne i Hernösands Stift; rörande inlösen af 12 stycken skadade RiksgäldsSedlar; i anledning af väckt fråga om inköp för Statens räkning af åtskillige Trähus i Götheborg; angående inköp af åtskillige Astronomiska Instrumenter för Observatorium i Stockholm; om sökt tillökning i missräkningspenningar af Casseurerne uti CreditSedelVerkets SmåSedelsCassor; t) en |4 Junii J. ni. 413 rörande 1'qviden af Ministern Lagersvärds fordran ; om lösen till Skatte af 2:ne i och vid Gefle varande KronoLaxfisken ; angående; Kronans förpantade hemman och Lägenheter; om ersätt Bing till Uddevalla Stad för Tertial och Sex-, tal af Accis och Bakugnspcnningar; rörande utdelning af Ridderskapets och Ad. lns Protocoll vid 1815 samt 1817 och 1818 årens Riksdagar; angående upplysningars infordrande hvilka och huru många byggnader Kronan ager; om KrigsRevisionen m. m.; samt ombe räkningen af StatsVerkets inkomster till nästa Riksdag; Statioch BancoVtJkottetiii I anledning af den del utaf KonglMajis Nådiga Proposition angående ytterligare anslag till fullbordande af Götha Canal, sorn rörer Directionens anhållan att få lyfta de återstående! 200,000 R:dr af det för innevarande år beviljade byggnadsbiträde, utan att förut hafva infordrat den sista Actie-insättningen; angående dels förment origtig tillämpning af Reglementet för utredningen af FilialDisconterne , dels ock yrkad rätt att återfå öfver-ränta; i afseende på föreskrifterne för återstående utredningrn af nämnde Disconter; och rörande Sedelväxling i Landsorterfie; StatsBankooch LagUtskotteni:
Majit har vidare föreslagit, att det å denna hufvudtitel under rubrik: Jordförluster genom kanal-anläggningar upptagne förslags-anslag måtte, utan förhöjning i beloppet, uppföras under titel af: jordförluster genom kanaloch väg anlägg ning ar, hvarigenom tillfälle blefve beredt att derå jemväl anvisa de för jordförluster i följd af väg-anläggningar ifrågakommande ersättningar. Enär, på sätt i bilagde statsrådsprotokoll öfver civil-ärenden jemväl omförmäles, enligt Kongl, förordningen af den 20 November 1845, angående jords eller lägenhets afstående till allmänt behof, jordegare numera är berättigad till ersättning, icke allenast, såsom tillförene, för inegor, utan ock för ali annan mark, som pröfvas böra för väganläggning afstås, samt i följd häraf statsverket sannolikt kommer att för godtgörande af jordförluster genom väganläggningar vidkännas större kostnader än hittills, så och med afseende derå, att, jemlikt, räkenskaperne, det till ersättning af jordförluster genom kanalanläggningar anvisade förslags-anslag under de sednare åren icke varit till sitt hela belopp för dermed afsedde ändamål behöfligt, tillstyrker Utskottet Rikets Ständers bifall till hvad den Kongl, propositionen i denna del innehåller. 22:o Kongl. Majit har vidare till Rikets Ständers bepröfvande öfverlemnat, huruvida det årliga anslag, som, i följd af Rikets Ständers underdåniga skrifvelser af den 13 Februari 1841 och 30 Januari 1845, med 3333 r:dr 16 sk. Stala-Utskottets Utlåtande, N:o 90. af Riksgälds-kontorets medel utgått för skeppsbyggeri-institutet i Carlskrona, må, i likhet med hvad för andra undervisningsanstalter för näringarne egde rum, uppföras å 6:te hufvudlilelns afdelning för jordbruk, handel och näringar eller fortfarande af Riksgälds-kontoret årligen anordnas.
Statens anstallt hvarken hjelpa gäldenären till det förlag han för ögonblicket kati behöfva eller borgenären den till säkerhet han kan önska, i fall hans tanka om gäldenärens personlighet hastigt rubbats, och han6 af fruktan för brådstörtande af mannens hela aftäirs ställning, ej vågar drifva in sin fordran genast. Jag föreslår på denna grund att 13 §. i 1818 års inteckningsförordning, sorn svarar emot 12 §. i 13 Cap. af LagComittéens Förslag till JordaBalk, må erhålla följande redaction. ”Hav någon egendom förvar]veit genom fång, hvarå lagfart Jke hör, och kommer innan uppbud, fokt är, förre ägarens borgenär till Rätten med Jkuldebref eller annan handling, derföre inteckning tilläten är, vare en sådan inteekningsanfokan i allo lika gällande forn om inköpet icke fkedt, och foke nija ägaren fm fångesman,v Om denna redaction aniages, så blir det Ben ii Juni i f. in. 107 gravationsbevis sora utfärdas på hittills van-i ligt sätt, i Staden dagen efter inteckningens beviljande, och å landet sedan Tinget slutats, åtminstone befriadt från denna anledning till misstroende. Dock, saken bör, innan den kan kallas till alla delar öfvervägd, ej blott från en financiel synpunkt, utan som ofvan sedes från den af rättsgrunder, betragtas. Man synes hafva ansett köparens rätt att emottaga sits förvärfvade egendom graverad, blott till det belopp, hvafom han vid köpet kunde vara underrättad, vara mera angelägen att förvara, än borgenärens rätt till sin fordrans försäkrande. Har denna tanka någon grund i allmäna rättsprinciper^ så böra de financiella skälen att etablera realcredit i landet, utan vidare omsvep gifva vika. Ty någon tvekan i valet emellan hvad rättsprincip, och hvad financeåsigt fordrar, tror jag för min del, sällan el-J ler aldrig böra uppstå.
Pa hwad Herr 8cKm'/. ercraiUL föreflagit, angående Ekarne, wille Grefwe körner gerna göra afseende, men tilstode, at han ej för sin del kunde tilstyrka inskränkning i Frälse-Skatte-Hemmans ägande rätt, da densamma genom Bonde-Standets brivileZier af ar 1789 wore försäkrad. Hwad ater Krono-lrecognitjonsffogarne anginge, begärde han, ar hwad Riksens Ständer särskildt wid denna Riksdag sig deröswer utlåtit, matte såsom gällande aberopas. Friherre 8tael von wolstein förmälce sig gerna wilja bifalla hwad Grefwe lVlörnLiyttrat om Skatte-Äboers ägande rätt ril Ekar, men wilie härwid anmärka, ar da de köpte sina Hemman til Skatte, och derigenom erhölle fri disposition öfwer sina skogar, skedde alud sadant, enligt Allmänna Lagens stadgande, med uttryckelig! förbehåll för högskogen. Han trodde derföre, at tilstyrkandet kunde inskränkas derhän, at Skatte-ägare finge fritt begagna sig af den gamla Ekeskog, som icke kunde wara Kronan til nytta. Gref - 974 Den 2z Mars. Grefwe Kl örner ymade sig icke hafwa kant detta förhållande, och at efter denna uplysning inginge han för sin del uti Friherre 8t»el-> tilstyrkande. Friherre plggla, Lric Louraä, erindrade til swar pä Friherre tilstyrkande, at der altid förr warit Skam-Aboers ratt, at begagna sig af gamla Ekar, blott med wilkor, at.derom aflemna lexorr lil Förwaltningen af Sjö-Arenderne. Friherre klamilton, Lnrl, anmärkte wid Friherre Ltaels yttrande, at Bonde-Ständers privilegier af är 1789 lämnade Skarte-agare fri 6,8- xo8ition öfwer sin ffog, och at de förenade Utffotten icke tiltrott sig, al i sitt utlärande ifrän detta stadgande afwika. Friherre
Och hafva Banco-Fullmäglige slutligen förmält, dels att,enär numera några andra ifrån Banken utgående handlingar, än de obligationer, som af Bankens Låne-Afdelning utfärdas vid renovation af äldre så kallade LåneBanco-capital och Silfver-sedlar icke förses med Sigiller, och någon godtgörelse för anbringande deraf å sistnämnde slags documenter icke lämpligen lärer kunna fordras, torde, hvad förslaget innehölle, rörande afgift till Vaktbetjeningen för ’’sigill, å sådan utgående handling, som dermed bör vara försedd”, böra ulgå; samt dels aLt då några sådane kallelser af Vaktbetjeningen, för hvilka betalning skäligen kan af den kallade utkräfva?, vanligtvis icke förekomma, äfven den punkt, som rörer ersättning för dylika kallelser, borde utur förslaget utgå. Till en början och innan Utskottet afgifver yttrande öfver de till Utskottets pröfning öfverlemnade förslag till Expeditions-Taxa för Rikets Ständers Bank, anser sig Utskottet, under åberopande af de skäl och omständigheter motionären anfört, tili stöd för behofvet af en dylik Taxa, härigenom böra tillstyrka, att en Taxa å Expeditions-lösen i Rikets Ständers Bank samt dertill hörande Discont-Verk och Låne-Coutor må utfärdas.
Men li ka så säkert det således är stadgadt, så väl å den ena sidan, att skattlagd jords innehafvare har rösträtt, icke efter bevillning, ulan endast efter det jorden åsätta hemmantalet, som ock, å den andra sidan, eller i annat full, att alla andra, sorn äro utan hemmansdelar, hafva rösträtt efter deras bevillningar, likaså säkert är det också stadgadt i förevarande lag-paragraf, att desamma alla andra hafva efter sina bevillningar att rösta utan all åtskillnad, antingen de såsom handlande, närings-idkare, eller dylika, erlägga bevillningar för fabrikseller handelsrörelse, eller de, såsom embetsoch tjenstemän, erlägga den för deras löner. Och här är det åter som Utskottet begått, sorn mig synes, ett underlåtenbetsfel (eller felat in defectu, såsom förut in ecccessu). Hemmanslöse Landthandlare eller Näringsidkare och Fabrikanter m. fl. må gerna ega i socknens kommunala angelägenheter delaktighet och 6 Allmänna Hes varsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande, N:o 74. rösträtt efter bevillningar, evalverade till hemmantal; och sådant hemmantal må gerna särskildt all sådan rörelse åsättas, äfven om deri hedrifves på redan förut skattlagd hemmansdel, såsom ock händelsen redan är med en mängd å hemman anlagda, och dock särskildt i hemmantal satta, tullrojölqvarnar, sågverk, manufakturer ock stångjernshärdar m. m. Men af samma skäl och med samma rätt, sora hemmantal är åsatt eller bör åsättas en fabrik eller en mjölqvarn, bör väl icke hemmantal åsättas en Embetseller Tjensteman för hans lönebevillning. Eller en Embetsmans lön på stat kan väl aldrig med rätta sältas i parité med den privata vinsten af en fabrikseller handels-rörelse.
Uti Utskottets Betänkande förekommer den Contradition att ehuru Fullmägtiges åtgärd att förbjuda Liqvider i Disconterne med deras egne Sedlar af Utskottet såsom olaglig blifvit Ogillad , föreslår Utskottet åt Riksens Ständer att besluta, det endast de, sorn vilja belt inbetala sina Lån, skola fä de samma med Di§Cpntens Sedlar liqvidera, men att till Ränta och Afbetalning vid Omsättningar sådana Sedlar jcke få emottagas. Jag hade ej väntat att pågon skillnad kunde göras uti rättigheten att pied gäld afbetala eller fuljt betala gäld; den frågan äf grannlaga och hade bordt Uppskjutas eller i annan viig väckas, nemligen såsom en förändring i Allmänna Lagen, och Formen för sådana frågors behandling och afgörande finnes i våra Grundlagar bestämd. Då jag förenar mig med de värda Ledamöter, som yrkat År ter-remiss af Banco-Utskottets Betänkande, kan jag icke underlåta, att, i anledning af någras Yttranden, förklara, attingen Auctoritet, kan sedan Ständerne äro Samlade, utan deras bifall, vidtaga sådana åtgärder, hvarigenom DiscontVcrken bringas till Concours, emedan dessa Verks öde är helt och hållet beroende af de Den 30 December. 6 49 Beslut Riksens Ständer derom kunna komma att fatta. Herr Mannerstam, Johan: Bland de flera anmärkningar, som emot Banco-Utskottets Betänkande blifvit framställde, är äfven den, att Utskottet icke bordt till Riksens Ständer öfverlemna pröfningen af förevarande ämne; men dä flera Memorialer och Yttranden ifrån Vällofl. Borgare.Ståndet, som angå samma ämne, blifvit till Utskottet remitterade, har det enligt Riksdags-Grdningen ovillkorligen ålegat Utskottet, att med svar å samma Memorialer till , det nämnde och de öfrige Riks-Stånden inkomma.
Viira fiskeriprodukter t. ex. behandlas med så liten insigt, att de utträngas fran den utliindska marknaden, skogen förminskas, m. ni. m. in. Och hrad som icke ar det minst betänkliga af allt detta: utvandringen tilltager till en grad som gör till och med de tanklösa betiinlisanima. En församling t. ex. hade i år blott en rekryt att uppvisa. Och det ar att msrka, att det ar det basta folket, som emigrerar. Dertill koininer en sorglig egendomlighet hos de norska emigranterna. Kar de arbetat sig upp till valsthd i den nya verlden, återviinda de icke till hemlandet sasoni tyskar och schweizare, utan de stanna der borta så vida de tåla klimatet. Hvarje utvandrare ar ett kapital som går förloradt för landet. Derför hör man också mer och mer klagas öfver, att de ledande inom nationen drifva storpolitik i stallet att bringa dessa vigtiga spörsmil på dagordningen. Hvarför, så frågar man, diskuteras i stortinget juryinstitutionen och kyrkolagen niedaii iiiiringarna ligga nere och folkmängden förminskas? Vore det icke bjittre, om man tankte p3 att f i folk att stanna i landet och att skafta dem något att 1efm af der2 &amp; r. s. Praktisk välgörenhet. Adresskontoren för arhe !erskor. &amp; p ?dresskontoren för arbeterskor hafm egt bestand i 6 ar. De stiftades af nagra för saken intresserade personer i afsigt att skaffa arbetsförtjenst åt arbetssökande fattiga qvinnor och dymedelst i sin min söka minska lidande, brott och last. Man gick till vaga på s3 sjitt, att man genom annonser, som tidningarna införde till nedsatt pris, och ge nom enskilda uppmaningar sökte förmå å ena sidan fattiga arbeterskor att inlenina sina adresser i några uppgifna bodar, der bodbiträdena åtogo sig besväret med adressernas upptecknande, och 3. andra sidan arbetsgifvare att vända sig till samma bodar för erhållande af skurhjelp, sönlmerskor, niöbelstoppare, sjuksköterskor, tvätterskor och strykerskor iii. in.
Emellertid har StatsUtsk. underlåtit att å tabellen upföra på 9:de hufvudtiteln tillökningen af berörde summa, och en försummelse af en verkställighetsåtgärds vidtagande har sålunda härutinnan egt rum. Detta har jag ansett mig böra nämna, men anser derföre ingalunda alt något serskildt beslut i följd deraf bör fattas. 4:de punkten ang-.de anslag till Professoren Doktor C. F. Schlyter för utgifvaiule af Sveriges gamla lagar. Bifölls. 5:te punkten, ang:de anslag till Sekret. A. M. Strinnholm för utgifvande af Svenska folkets historia fran äldsta till närvar, tider. Hr von Hartmansdorff: Jag upträder ingalunda för att bestrida anslaget utan för att beklaga att det icke är större. När man jemnför de vilkor, som lemnäs ät Professor Shlyter, hvilken skall bearbeta ntgifvandet af Sveriges gamla lagar och de villkor, som förunnas Hr Strinnholm, hvilken sysselsätter sig med Sveriges Gamla Historia: så märker man skillnaden. Den förre åtnjuter full Professorslön och undfår 1,200 ndr derjemte, —den sednare har ingen lön på stat och erhåller blott 1000 r:dr årligen. Jag vill önska att de, som vid en kommande riksdag blifva satte i tillfälle att härmed taga befattning, måtte vara mera betänkte på hvad en historie-skrifvare kan behöfva än som hittills skett. R. o. Ad. biföll hvad Utsk. i förevar, punkt hemställt. öde punken, ang:de det till K. Vetenskaps-akademiens dispositon ställda anslag till anskaffande af teckningar utaf inhemska vexter och zoologiska föremål; 7:de punkten, ang:de anslag till aflöning för en predikant i Ramsjö kapel/försam - Den 26 April e. m. 179 ling; och 8:(le punkten, ang:de er stillning till älskillige Länsoch Fjerdingsman, Färjekarlar, Gästgifvare och Nämndemän, som varit i åtnjutande af anslag å Fahlu kungsgärdshjelp.
Under granskningen af Riksgälds-kontorels för sistlidet år upprättade hufvud-bok, hafva der upptagna inkomster utaf bevillnings-medel samt andra i Landt-ränterierna lefvererade och derifrån till Riksgälds-kontoret insända afgifter, så vidt tiden medgifvit, blifvit af Revisorerne jemförda med de i samma Ränteriers afgifna månads-förslag och i Land6-kontorens summariska räkningar redovisade belopp, hvarvid någon anledning _ 53 - till anmärkning icke förekommit.— Revisorerne hafva ej heller för öfrigt funnit något att anmärka, i afseende på den redovisning af Riksgälds-kontorets inkomster och utgifter, som meranämnde, i detta verks Revisions-kontor likaledes utan anmärkning granskade, hufvud-bok innefattar; varande, enligt hvad Revisorerne, vid genomgåendet af såväl hufvudboken som dertill hörande verifikationsband, funnit, alla under sistlidet år till Riksgäldskontoret influtna eller derifrån utbetalda medel behörigen verificerade. Revisorerne, som alltså icke funnit någon anledning till erinran med hänsigt till bokföringen af Riksgäldskontorets inkomster och utgifter, hafva likväl ansett sig, för behörig rättelse, höra anmärka den särskilda rånteberäkning, som iakttagits i afseende å det till Riksgälds-kontoret återlemnade beloppet utaf nedannämnde anslag, hvarigenom återstoden af detsamma finnes upptagen utöfver dess verkliga belopp.
Den 9 Julli. wldtaane och igenom KonglMajus och Rikets Kammar-Collegium och Kammar-Nätt under ten :z:de Febr. näsil. ar utfärdade Förfaktnina, rörande en inskränktare Preskriptions - tid för Publike Räkenskapers Rewision och Redogörares answer, deredt en ny och större säkerhet bade ät Staten, och de Redowisande. Likwäl och som Kongl. Maj:t pröfwat billigt, att Riksens Stander alla de möjeliga upplvSningar, som kunde bidraga till öfwmyaelsens wischel i afseende pa Allmänna Penninge - Förwaltningcns och Redogörelse - Werkets tillstånd under de förslutne axen, har Kongl. Mant welat i Noder wara betänkt, att, sa wida Riksens Ständer ännu fortfara i deras yttrade önskan, om en sadan ytter, ligare granskning af Räkenstaperne frän och med 180a till och med 1829, den förcstagne Committeen nedsätta och med lämplig Jnstructivn förse: öfwcrlemnandes endast KonglMaj:! at Riksens Ständer, att härtill anwisa erforderliga medel." "Da ett arbete af denna utsträckta omfattning kräfwcr, för alt med behörig drift sortsältas och fullbordas, ett emot göromalens beskaffenhet och mängd swarande antal af Reviderande t Da werkligt tjenst, görande Civile Embetsoch Tjenstemän ej kunna dertill nyttjes, med mindre dem förunnas tjenstledighet, i hwilken händelse Vicarier mäste förordnas til! Sysilornes förrättande och derföre serskildt lönas; da andre skicklige Män icke eller kunna förbindas tiil meranämnde Newisions-arbete, utan emot ätmukan, de af skäliga arfwodcn, och da siuteligen Committecs bör wara biträdd af Canzli och öfrig Betjening, lära Riksens Stander nogsamt inse nödwändighclen af ett för alla Leke kostnader tillrackeligt Anslag"
Det är nemligen en gifven sak, att^tt Folks moraliska eller religiösa värde på intet sätt står uti ett direct förhållande till mängden af årets Helgedagar; tvärtom, skulle jag tro, bör man med en ganska varsam hand öppna den helgedom, dit ingen någonsin bör inträda, utan att känna sin 8o Den 9 Mars e. m. inre varelse lyftad utöfver hvardagslifvets vanor, tankar och sysselsättningar, en känsla, som torde vara af en högre och ädlare art, än hvad Utskottets alltför mycket utsirade Ullätande kallar en mager och förbleknad återhållsamhet. En aldrig så liten menniskokännedom borde uti detta uttryck igenkänna en betydelsefull varning emot ett missbruk, sorn i våra dagar, tyvärr! är så allmänt, livar förbleknar Religionens blomma snarare, mine Herrar, uti den Catholska Kyrkan, der vidskeppelseri dagligen och stundeligen knäböjer, eller t. ex. uti vårt Svenska Norrland, der fromheten kanske endast 5 å 6 gåugor om året får utgjuta sin andagt uti templets sköte? Jag vet bestämdt, att resande som besökt Rom, emottagit ett så djupt intryck af att en enda gång hafva deltagit uti Påskahögtidens firande i St. Peter, att denna dag sedermera blifvit en epok uti historien af deras religiösa bildning, och derigenom den märkligaste uti deras lefnad. Men detta händer endast den, hvilken såsom främling besöker Rom. Huru är det tänkbart, att den, som förnedrat sin Gudstjenst till en hvardagssyssla, som vanhelgat sin andagt med hvardagslifvets, ja mången gång med passionens och egennyttans låga föremål; att den, som nött så länge på sin religiösa sinnesstämning, Den g Mars e. m. 8r ning, att den slutligen antagit vanans förnuftsoch känslolösa fonn: att han från en tro, en hön, en andagt, som saknar något ljusare sammanhang med hans tänkande och viljande väsende, skall kunna hämta något practiskt förädlande element? Hos honom, skulle jag tro, har infunnit sig en förbleknelse af den betänkligaste art; den, som förbleknar af utsväfning och öfverflöd, gör det oåterkalleligen.
Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll, hållet i allmän sockenstämma med Häggenås socken den 5:te februari 1843. § 1. Till underdånig åtlydnad af Kongl. Maj:ts nådiga stadga af den 18:de juni 1842 angående folkundervisningen i riket, voro nu Häggenås socknemän genom vederbörlig pålysning, församlade att öfverlägga och besluta om inrättande af folkschola i denna socken. Vid betraktandet af såväl byarnas vidsträkta belägenhet som socknens fattigdom, ansåg man till det första sig ej kunna påtänka annat än en flyttbar scholas inrättande, öfverlåtande åt framtiden ock efterkommanderne att åstadkomma en fast schola härstädes, om de af erfarenheten skulle dertill blifva hugade och af lyckligen inträffande omständigheter dertill varda iståndsatta. De rotar, uti hvilka den flyttbara scholan borde lika lång tid på året hållas, bestämdes att varda 1:sta så kallade Utbygden, 2:dra Österåsen, 3:dje Norderåsen, 4:de de Norra nybyggena, 5:te de Östra nybyggena. Hvarje hemmansegare i dessa rotar skulle i framdeles öfverenskommande ordning, i sin tour, ett år hålla husrum, ved och värme, sängkläder och städning för läraren under undervisningstiderna samt scholrum och värme deruti för barnen. För att å sin sida och så långt socknemännen förmådde, söka bidraga till schollärarens aflöning, åtogo de sig att årligen erlägga tre /3/ skillingar banco för hvarje person, som begår Herrans heliga nattvard, derifrån likväl undantagne sådana, som äro rotehjon eller få utdelning af fattigkassan eller ock af församlingen anses vara så fattiga, att de böra från denna afgift befrias.