Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nationen rikare derigenom att Banken ruineras, bedrar sig lika mycket, sorn den, hvilken, i sin omsorg för Bankens säkerhet, kunde glömma faran af att genom pen. ningbrist ruinera Näringarnes idkare, det t vill säga, massan af nationen. Till dessa ytterligheter skulle man likväl till äfventyrs snart framkomma genom antagandet af de motsatta meningar, som desse Talare yttrat. Af de Författare i Myntläran, som jag läst, har jag icke funnit någon enda, sorn icke antagit, ej allenast att till hvarje stor förökning i Allmänna Rörelsen fordras nödvändigt en förökning i RörelseCapital, utan äfven att mångfaldiga tillfällen gifvas, då RörelseCapitalet oundgängligen måste ökas, och äfven, utan fara för myntvärdet, kan ökas. Vid eftersinnande af denna sista erinran befinner jag mig således, ehuru med den oinskränl^taste högaktning för Herr Grefve Lilliencrantz, uti valet blott emellan att antingen tro det jag icke förstått dess mening, eller ock att finna samma tne-' ning ligga i rak stridighet mot den klaraste och tydligaste sanning. Grefve Lilljencrantz: Ehuru mitt tal aldrig varit och aldrig skall blifva stäldt till personen, endast directe på ämnet, nödgas jag, då mitt namn nu blifvit nämndt, upp. lysa den värde Led moten, sorn ogillat mitt anförande, det jag visserligen icke har den tanka, att Penningstocken aldrig bör ökas, då fråga är om redbart mynt. Jag har tvärt - Den 5 Maj. om ofta repeterat den sanning, att redbara myntet, utom alla andra förmoner till Samhäilets bestånd och välmåga, utmärker sig genom den lyckliga egenskap att, utan all omsorg, sjelfmant öka sig i samma förhål-' lande som ökad production det erfordrar.
Fördelningen synes mig böra ske, e-> mellan BancoDisconten och LåneContoren i pro] portion af den rörelse, sora på hvart och et£ atalie förut funnits. Grefve von Ro fen, Axel: Af den anled ning Friherre Cederström nu gifvit mig» får jag utbedja mig Ridderskapeis och Adelns upp-i märksamhet. Under liflig medvetenhet af mira ringa erfarenhet relatift till d® Herrar sora uh arbetat finance-planen, har det icke fallit rafg in att yttra någon mening; men då d*t före-: mål att lätta penningeförlägenheten nu är i fråga, anser jag mig både af pligt och böjelse förbunden att yttra mig. Min fullkomliga öfvertygelse är att om Financeplanen utkommit straxt efter Disconternes fall, skulle den gjort tillfyllest för att hjelpa förlägenheten, emedan då ägde både Ståndspersoner och AlJraogtn 5 procents sedlar, Sedsn har ett stillestånd inträffat , hvarunder den enda transsction , sora agt rum, bestått deruti att Ståndspersoner inbetalt 3 procents sedlar i Disconten* Hvare-s mot Allmogen, oaktadt det hopp Embetsmål 4*4 Den g Jun i i e, m. t Ben sökt ingifva att 3 procents sedlarne skulle tillfullo inlösas, använt dem på det mäst ofördelaktiga sätt till Kionoskatternes afbördande förleden höst. Dels bortväxlade de dem med 20 å 30 procents rabatt; och dels köpte de Spannemål 5o procent dyrare än de sedermera sålde till KronoMagazinerne. Län finnas nu inga penningar hvarken af den ena eller andra sorten. I den väntan man varit att Ständerne skulle vidtaga beslut till afhjelpande af förlägenheten, har en hvila uti transactionef uppstått. Embetsmännen hafva äfven uppskjutit med vidtagande af executiva åtgärder.
Det nödvändiga afseendet på läget af de senare, egentligen i mellersta delen af riket, samt svårigheten att i raka sträckningar genomgå en del mötande bergstrakter, hafva till största delen föranledt de afvikelser från de räta linierna, som ägt rum. Landets hela ytbildning bestämmer på detta sätt jernvägarnes hufvudrigtning nästan på förhand. Sålunda är Vestra stambanans böjning åt öster i mellersta Nerike, sedan den från sydvest passerat Tiveden, en följd af sjöarne Wetterns, Hjelmarens och Mälarens inbördes läge, likasom den 124 Norra stambanans från hufvudstaden i nordvestlig rigtning, för att träffa dc från Mälaren i söder och Östersjön i öster mest aflägsna delar af det mellanliggande landet. I hvad mån banornas rigtning på samma gång motsvarar den inre rörelsens behof, är redan förut vid hvarje särskild bana visadt och skall i en allmän öfversigt af det hela här nedan i korthet ytterligare antydas. Rikets hufvudstad blifver, genom de, så vidt lokalen och andra förhållanden tillåta, kortaste jernbanor förenad med de båda förnämsta städerna på vestra kusten, som tillika äro bäst belägna för landets förbindelse med England och Europas kontinent. Afståndct blifver nämligen från Stockholm till Malmö 57,37 mil och till Göteborg 42,81 mil. Likaså förenas Stockholm med Norges hufvudstad genom en jernväg af ungefär 54 mils längd, hvarutaf 40,57 mil inom Svenska gränsen. Af Sverges öfriga större städer och vigtigare handelsplatser blifva Jönköping, Linköping, Norrköping, Upsala, Gefle, Falun, Arboga, Örebro, Askersund, Kristinehamn, Karlstad och Arvika af jernvägarne berörde och sålunda äfven satte i förbindelse med hvarandra och med förenämda orter.
5 Fastän det önskade resultatet kan synas aflägset, bör man dock, öfvertygad om Regeringens loyäuté, att vilja rätta det felaktiga, och i medvetande af sina afsigters renhet, oafbrutit söka främja det nyttiga, samt begagna hvarje tillfälle att bereda det förtroende för Regeringen, som städse bör allt mer och mer ökas och taga fasta rötter. Mina Herrar, måtte vi vara öfverens om, att förtroende emellan Regeringen och Folket är den lagbundna frihetens säkraste grundval; äfvensom rättaste sättet för en Regering att godtgöra ett misstag, är att utan fördom emottaga och begagna de upplysningar, Folkets Representanter öppet och frimodigt framställa. Egenteligen hade jag bordt dröja med detta anförande, till dess motionen vunnit Utskottets handläggning; men för att vinna tid, och för att undanrödja den farhåga, som mången kanske hyser, att de Motioner, hvilka röra Skånska Roteringen, innebära en önskan, ornöjelig att uppfylla, bar jag trodt mig böra framlägga ett förslag, såsom i min tanka enda medlet att ernå ett önskadt slut på denna tvist. I det ögonblick Skånska ständiga Roteringen blef beslutad, var Europas krigiska ställning och Sveriges förhållande till främmande magter så problematiskt, att man kan nästan med säkerhet yttra den öfver - 6 Den ig Mars f. mf tygelse, att, af nit för Fäderneslandets sjelfförsvar, de lagliga formerna glömdes, I en sådan stund kunde denna åtgärd mindre klandras, men i en lugnare tid felar det icke, att orättvisan, vid en närmare pröfning, ögonskenligen framstår, , Det är, enligt min tanka, i arne afsegnden Skånska Rotehållare höra söka ändring; 1:0 I åtnjutandet af den \ minskning, sora lofvades Rothållarne, i händelse de ingingo uti ständigt knecktehåll; 2:0 Att de Rothållare, hvilka, såsom frånvarande, blifvit ansedda förfallna lill ständigt knecktehåll, (märkom väl, att häruti ligger den inconstitutionella åtgärden, angelägnast af allt, att tillrättavisa) derifrån jnåtte blifva fria, om de så för godt linna.
Balans från föregående året: Balans till påföljande året: Uppbörd: Statsanslag 2,000: Summa 2,000: Credit. Utgifter: Balans till påföljande året: Summa 2,000: 4:o öfver anslaget, till magasinsbyggnader i landsorterna: Debet. år f§51 • Uppbörd: Utgifter: För verkställda byggnader och reparationer 1,727: 1. 4. Balans till påföljande året: Summa 8,034. 48 — Tid dessa räkenskaper hafva Revisor erne icke funnit något att erinra; men då desamma varit åtföljda af en särskild, af Landskontoret i Jemtlandslän upprättad och den 12 November 1850 afslutad, räkenskap öfver utgifterna för uppförande af ett nytt landshöfdinge-residenshus i Östersund, få Revisorerne derjemte omförmäla, att, enligt samma räkenskap, hyilken redovisar utgifterna från byggnadsföretagets början, hela kostnaden för byggnaden uppgått till 40,771 Rdr 46 sk. 7 rst.; och hafva Revisorerne vid denna redogörelse ej heller funnit något att anmärka.
Detta tillägg är föranledt af en inom Yällofliga Borgare-Ståndet af Elerr A. O. Wallenberg väckt motion, J\1 214, innefattande att Lånekontoren i Göteborg och Malmö borde erhålla föreskrift att för sådana medel, som af en eiler annan orsak skola till Riksbanken insändas, uppköpa tillgängliga, af behörigen oktrojerade Svenska bankinrättningar utställda vexlar, betalbara å vista i Stockholm. Allt sedan postvexel-rörelsen i Riksbanken och Lånekontoren inrättades, har det visat sig att vid Lånekontoren i Göteborg och Malmö betydliga kassabehållningar uppstått, hvilka ofta måst i kontanta medel derifrån indragas. Detta skulle kunna till ej ringa del förebyggas, derest Lånekontoren vore berättigade att emottaga enskilda bankers i Stockholm betalbara vexlar och en lättnad skulle häraf äfven beredas allmänna rörelsen, sedan numera sistnämnda banker utfärda s. k. postvexlar. Utskottet har fördenskull ansett vederbörande Styrelser böra bemyndigas att emottaga dyhka vexlar för inneliggande kassabehållningar, sorn skola till Banken insändas, hvilket jemväl skulle leda derhän att Rikets Ständers Banks sedlar längre tid, än nu är händelsen, stadnade i landsorterna och att det med postvexlar afsedda ändamål bättre befrämjades. På Styrelsens pröfning bör emellertid emottagningen alltid bero, eqär skäl ej förefinnes att infria postvexlar vid andra tillfällen, än då remisser Banlto-Utskottels Memorial M 61. 5 till Riks-banken förestå. Händelser kunna ock inträffa, påkallande nödvändigheten att afse Lånekontorets säkerhet. På grund af hvad sålunda är anfördt, hemställer Utskottet att den föreskrift, som skall motsvara 78 § i reglementet, må erhålla denna lydelse: 3:0. Mom. 1.
Att Hans Majit Konungen personligen 268 Den 38 Junii f. m. önskat befrämja och kraftfullt uppmuntrat inrike» konstfärdighet, hafva flere landsorter med underdånig tacksamhet fått erfara, och bevittnas af flere vid Rosersberg och Rosendal med inom Riket tillverkade tyger draperade rum; likasom Hans Kongl. Höghet Kronprinsens, till meublerande af Dess rum i Kongl. Slottet, nu gjord» reqvisitioner afinhämske tyger och från Södermanland af en klädning åt Dess höga Gemål, utgöra en ny och för framtiden lofvande uppmuntran; och må det äfven tillåtas mig att här göra rättvisa åt de enskilta personer inom det Län, hvars styrelse blifvit mig anförtrodd , hvilka gifvit den mäst verkande framgång åt väfnads-skicklighetens allmännare utbredande och åt den hastiga öfvergången i tillverkningsoch förbrukningsmodet. Fruar af de högre klasseme hafva jemte sine döttrar, gjort sig ett nöje af att med egen hand i sine vätstolar tillverka väfnader, som tillvunnit sig, äfven utlänningars beundran , och dessa prisvärda efterdömen, för hvilka hvarje sann patriot bör hemböra dem en gärd af tacksamhet, hade på deras tjenstehjon och allmogen en omskapande kraft, i återupplifvandet af arbetshågen, och i tilldanande af smak och skicklighet och snart såg man utländska Klädseln afläggas, och qvinnan i de lägre klasserne, {äflande i väfnader af till största delen inhämske rudimaterier, skrytsamt bära egna tillverkningar. Ett sådant återiörande tili industri och konstflit hos massan af nationen , kan på rikets handelsvåg gifva en öfvervigt af flere millioner R:dr, och har för Södermanland en - Den i 8 Junii f. m. samt, gifvit en årlig besparing i inköp af utländske tillverkningar af minst 300,000 R:dr Banco.
Utskottet vederlägger riktigheten af det bilagcle Sammandraget, eller i annat fall upplyser Rikets Ständer om dess öfverensstämmelse med verkliga förhållandet, såsom bidrag till ett oförvilladt 44 Den 21 M a j i f. m. begrepp om orsakerne till närvarande betänkliga förhållanden med FörsvarsVerkets Materiel, äfvensom om nödvändigheten att en gång för alla gifva myntvärdet den säkerhet, som fäderneslandets sanna intresse i alia afseenden så högt påkallar, och hvarförutan nya yrkanden på anslag alltid skola blifva Rikets Ständer af en uppmärksam Styrelse gjorda. Anslag till FörsvarsVerket. lr 18 10 • 1,000,000. •— - , i8n \ 1,000,000. — - » 1812 1,000,000, - Till Capotter för Extra Ro teringsManskapet q6,ooo. — - o r __ 1,096,000. Af dea 1816 års öfverskotter anslagne 200,000 R:dr, sedan skillnaden emellan Statsoch Hiks-Markegångspriset å Spannemålen linder Civile PenningeEö — - Öfverskotter och besparingar för år i8i5 i,5o4>22i:24«3. Afgå de till liqviden med f. J. Kongl. Ar 1818 » 1,000,000.— - Besparingar för är 1816 .. 26,7i3: 4. 6. År 1819 l,3oo,ooo.— - Besparingar för är iSi7 . 462:24. - ,.w/[^. ^ . ^ År 1821 i,3oo,ooo.— - Lyftning af Mindre Cre ditivet 3oo,ooo — - Besparingar för år 1819 . 6.090:46.3. ^06,090: 46.3.
I och för tillvägabringandet af denna summa, som utgör Bankens rörliga och räntegifvande till enskilda utlånade Cnpital-Stock, har Banken egt att tillgå: a) Upplånade medel mot Obligationer på viss tid eller uppsägning . 969,525: 47: Deponerade medel i "Vexel-Banken, sora Transport 969,525: 47: I0- 16,328,272: 8: 6* Transport 969,525: 47: 10. 16,328,272: S: 6. dock skola vid anfordran Egarne tillhandahållas 2,876,033: 7: 11. c) Sin egen verkliga förmögenhet; det vill säga , hela öfver skottet i tillgång och fordran, efter afdrag af skuld. Detta öfverskott, då ibland tillgångarne äfven upptages den såkallade grund-fonden 4>400>000 R:dr, men sådana fordringar, för hvilka ingen ersättning är att Transport 3,845,559'. 7: 9. 16,328,272: 8: 6* Banco-Utskottets Utlåtande N.o S2. Transport 3,845,559: 7: 9. 16,328,272: 8: 6. vänta , afdragas, samt Guldoeh Siifver-vär den, så i Debet som Credit, evalveras efter 128 sk., uppgår ej till högre summa , enligt 1828 års bokslut , än vid pass 3,8oo,ooo: 7,645,559: 7: 9. Hvad härutöfver till de ofvannämnda utlåningarne finnes an vändt, eller 8,682,713: — 9. är att anse såsom tillkommet endast och allenast i följd af det stadgande, att Bankens Sedlar såsom mynt i Riket erkännas, enär delta fordrings-belopp ej grundar sig på någon hos Banken befintlig tillgång, hvarken egerij deponerad eller upplånad. 6 Banco-Utskotlets Utlåtande N.-o 82.
Ehuru Utskottet fortfarande hyser den öfvertygelse, att göromålen inom Låne-afdelningen kunna så ordnas, att något hinder för den ene af Kamererarne att mera uteslutande egna sin uppmärksamhet åt general-bokslutets upprättande icke bör möta; har Utskottet likväl, med anledning af de skiljaktiga beslut, hvaruti Riks-Stånden i denna fråga stadnat, velat framlägga följande förslag till sammanjemkning af samma beslut, nemligen: att det åt Banko-fullmäktige må öfverlemnas, att, uppå derom af Under-styrelsen gjord framställning, kunna, intill nästa Riksdag, der sä nödigt anses, berättiga nämnde Styrelse, att under några månader vid början af hvarje år förordna någon Ilanko-lJtskottels Memorial, N:o 7 i. 5 person, att, mot ersättning från räkningen "Obestämda Supplementar-staten-, vid de löpande expeditions-göromålen biträda den Kamererare i Låne-afdelningen, som det skall åligga att upprätta Bankens bokslut. Genom antagandet af Fullmäktiges förslag till tjenstgörings-ordningar för Kassaoch Depositions-afdelningarne, samt Revisionsoch Ekonomi-afdelningen i dess samband med de förra, skulle, jemlikt Ridderskapet och Adelns samt Presteoch Bonde-Ståndens tillika fattade beslut, personalen i sistnämnde afdelning komma att utgöras af: Kommissarie, tillika Chef 1. I sammanhang härmed har Preste-Ståndet beslutat anmoda Utskottet tillse, huruvida någon ytterligare jemnkning, till följd af nyssnämnde beslut vore af nöden, såväl med afseende på embetsmannasom vaktbetjenings-personalen inom ej mindre ifrågavarande, än öfriga Riks-bankens afdelningar, kontor och expeditioner. o Åberopande den förändrade reglering af tjenstemanna-personalen inom Kassa-, Depositionssamt Revisionsoch Ekonomi-afdelningarne, Utskottet här ofvan upptagit, har Utskottet skolat upplysa, att någon förändring i öfrigt af tjenstemannaeller vaktbetjenings-personalen icke synes vara erforderlig med föranledande af Riks-Ståndens afslag å framställningen, att sammanföra Kassaoch Depositionsafdelningarne i gemensam lokal.
En värd ledamot har ganska riktigt uppskattat räntorna till värde af omkring två millioner r:dr; men han har haft orätt uti sin förmodan att följden utaf detta systeme skulle blifva, att dessa två millioner r:dr skulle komma all ingå till Staten på samma gång sorn de öfriga skatterna. Sådant kan förhållandet icke blifva; ty till en början äro alla indelningshafvare i oqvald besittning af sina räntor, och indragning deraf till Staten kommer blott att ske successivt i mån af nuvar. indelningshafvares afgång. Dessutom bör man erinra sig alt en stor del af dessa räntor för det närvar, lösas med penningar, till ett vida högre värde än det rätta. Det ar just detta prejeri, Den 4 November e. m, 125 sorn verkar på den penninge-omsättning, som en värd ledamot ansett så vådlig för samhället. Då Sverige numera är så lyckligt att äga ett mynt, sorn man så länge saknat, så finnes icke mera den våda för räntornas förvandling i penningar, som man länge velat finna uti osäkerheten i våra myntförhållanden. Vi måste väl i vårt samhälle nu söka att komma en hårsmån längre, än till ungefär samma slags byteshandel, som för mer än 2000 år sedan gällde i liom. Vi behöfva numera ej göra liqvider och betalningar med ägg, oxar, höns och dylikt. Vi böra tillse på hvilken ståndpunkt vi befinna oss; och vi finna då att för Sverige icke mera kan åberopas det der gamla tillståndet, som från hedenhös ägt runi, och som blott visar huru litet vi förstått alt tillegna oss fördelarna af den allmänna civilisationen. Man klagar öfver bristande rörelsekapital. Jag hemställer, huruvida i ett land, sådant söm Sverige, rörelsekapitalet kan stå i verkligt förhållande med varu-omsättningen, enär så mycket i skatter och så mycket i andra liqvider sker genom natura-prestationer. Af förändrade förhållanden i denna del uppstår utan tvifvel en annan penningerörelse. Sverige skall se sitt rörelsekapital ökadt, i samma mån som behofvet af denna varumätare tilltager. Uti de af mig nu upptagne och besvarade omständigheter kan jag således icke finna någon våda att antaga förslaget.
19 icke utgör mera än omkring 3 proc. å kapitalet, dock ej utdelas mellan delegarne ; att kontorets räkenskappr för de sednast lörllutne 3 åren utvisade, att behållningen, sedan alla utgifter, deribland den årliga bevillningen 3,000 R:dr, blifvit bestridde, utgjort år 1850 B:ko R:dr 10,308: 6. 9. >» 1851 „ „ 12,403: 20. 3. » 1852 „ „ 11,411: 24. 4. således för alla 3 åren B:ko R:dr 34,123: 3. 4. alt, om nu tages i beräkning, att under samma tid blifvit till afskrifning beslutade. B:ko R:dr 38,409: 11. 1, förhållandet Olifver, att Jern-kontoret skulle under åren 1850—1852 hafva med 4,286 R:dr 7 sk. 9 rst. B:ko minskat sin förmögenhet, derest ej kontorets medlemmar, genom årliga inbetalningar af öfver 30,000
En värd ledamot har erkänt Dea aS April f. ra. hvarje samhälles behof af embetsman och följaktligen äfven af deras aflöning, men tillika förklarat, att han icke skulle hafva deltagit i 1809 års revolution, om han trott, att de ordinarie skatternas afskaffande ej skulle få bero af R. St. allena. Jag skulle tro, att ingen tjensteman deltagit i denna revolution, om han föreställt sig, alt åt Ständerna skulle öfverlåtas magt att från embetsman directe borttaga deras indelta ordinarie räntor, eller från staten de pehningeinkomster, som blifvit lill penningelöner anslagna, och hvarom innehafvarne blifvit i fullmagterna försäkrade, att, säger jag, II. St. skulle kunna beröfva någon sina lagliga inkomster, utan att Konungen skulle äga att dertill säga nej och tillse, att ersättning först gåfves. Här är dessutom icke fråga oin cmbetsmännens löner allena, utan om statens flerfaldiga andra behof, hvartill ordinarie skatterna blifvit anvisade. Hvart skulle det taga vägen, om R. St. vid hvarje riksdag kunde förminska eller alldeles borttaga tillgångarna för de angelägnaste behofven? Följden blefve den bedröfligaste af alla concurser, der ingen visste för hvem det skulle brista, eller der aila fordringsägare blefve lottlösa. Min tanka är således lika med flera föregående talares, att R. St:s uteslutande beskattningsrätt ej kan hänföras till annat än den förhöjning, som utöfver de ordinarie skatterna kan erfordras till behofvens fyllande; ty en rättighet att borttaga, hvad redan blifvit anslaget och fortfarande behöfyes, vope att rubba hela statsorganismen, Slutligen får jag erinra, att ämnet nu synes så utred t, att vi, om återremiss skulle göras, blott finge höra detsamma nästa gång om igen. Jag hemställer således lill de värda ledamöter, sorn begärt återremiss, att de måtte derifrån afstå. Hr Rosenblad: Jag vill blott tillägga några ord i anledning af Gr. Cronhjelms uppfattning af mitt föregående yttrande. Jäg måtte hafva uttryckt mig illa eller alltför svagt för att höras, då Gr.
Det i Svenskt mynt år 1815 omsatta belopp af ett på 1790-talet i Haag upptaget lifruntelan, för hvilket räntan utgår efter 8 i proe. årligen, 3,916:32.— 3,916:32.— (Dito dito). (Fördt inom linien enl. R:s S:s beslut vid 1840 och 1841 års Riksdag). Från Landt-ränterierna samt Ofverståthållareembetets Kansli till Kongl. Stats-kontoret inlefvcrerade samt under åren 1845 och 1848 till Riksgälds-kontoret öfverlemnade depo sitionsmedel 60,000: 70,000: (Upptagna inom linien, enligt Fullmäktiges beslut den 8 Maj förstnämnde år). För fullföljden af rätle:gen ang. Hallmanska arfvingarnes kronofordran, utaf Riksgälds-kontoret hos Ofverståthållare-embetet » deponerade medel, som derefter återbekommi ts emot Riksgälds-kontorets förbindelse af den 25 Maj 1845, att, i händelse de uppgifna arfvingarne skulle förklaras berättigade till lyftning af större eller mindre belopp, detsamma, uppå anfordran, till bemälte Kansli inbetala 197,366:32.— S:ma: 4,278, 787: 5.5. 4,486,153:37. 5. Summa R:dr 5.026,407 17. 1. , 6,793,684: 35. 6 12 - Riksgaldskon lorets tillgångar. hvaraf ett sammanlagt belopp af 4. var räntebärande.
Broderduk, Marle och Stramalj: af silke af silke med tillsats af annat material af ull af papper andra slag, enkla eller blandade Anm. Påbörjade eller halfiardiga tapisseriarbeten förtullas lika med duken, hvarå de äro anbragte, med tillägg af 20 procent. Brodermönster Brunsten *Bränvin och Sprit, alla slag Anm. Finnes varan försatt med socker eller annat främmande ämne, hvarigenom alkoholhalten angifves origtigt å profvaren, erlägges tull såsom för Likör. Bröd, alla slag Buskar * Böcker: på främmande språk tryckta; lexica, deri något främmande språk ingår; samt notoch vitböcker . på svenska språket tryckta biblar, gifna till svenska bibelsällskapet från utrikes ort återkommande, i Sverige tryckta, då de reklameras af författaren eller förläggaren, eller då två besigtningsman, af hvilka minst den ene bör vara boktryckare, intyga att böckerna äro i Sverige tryckta . på svenska språket i Finland tryckta och af finske undersåter författade andra på svenska språket tryckta Qvantitet jj för Tullberäk ningen. Införsels tull. Riksmynt. R:dr. | öre. Fria. Fria. Fria. I , I Fria. \ Fria. 115 Bouteljer; se Glas. Bresilja; hänföres under Färger och Färgningsämnen, ej specificerade. Britanniametall; hänföres under Metaller, sammansatta. Bronz; hänföres under Metaller, sammansatta. *Bronzpulfver; hänföres under Metaller, sammansatta, arbetade, andra slag. Brundier; se Plommon. Brynstenar; se Sten. Bäfvergäll; hänföres under Apoteksvaror. Bär; se Frukter och Bär. *Bärsaft, med tillsats af socker och sprit; se Likör; utan sådan tillsats; hänföres till Cider. Förslag till Tulltaxa. 5 * Böcker: med inbundet, rent eller linieradt papper draga lika tull som papperet, med tillägg af 50 procent. Bönor, alla slag Cacao, Caffe, m. fl. se under bokstafven Iv. Cement Chocolad Cider tullbehandlas lika med Yin.