Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om Hr Prosenblad vore närvar., är jag öfvertygad att han skulle vara den förste, som afböjde motionens remitterande; men då jag nu saknar honom ibland oss, hemställer jag om ej våra former medgifva denna frågas uppskjutande till längre fram på dagen, da Hr Rosenblad måhända uppkommer. Skulle dock Hr Frih. o. Landtm, linna ett sådant uppskof formstridig!, så anser jag motionen böra remitteras. Hr Lefre'n, Joli. Pehr: ålin tanke är, att remiss af motionen kan vägras på grund af den utaf flera talare citerade föreskriften uti 49 §:n Riksd.Ordn. För min del anser jag motionen vara öfverflödig och anhåller derföre om Hr Frih. o. Lamhults propos. alt den må förfalla. Hvad Frih. Cederström nämnt 0111 dess laglighet, anser jag vara alldeles olagligt; emedan 16 §:n Reg.F:n icke lärer få lydas annorlunda, än att, då Rikets innevånare medelst en i behörig ordning tillkommen lag underkasta sig en viss grad af lius - Dan 27 Januari f. m. visitation, Jen enskildes frid icke störes genom lagens tillämpning i behörig ordning utan lillgodonjuter allt Jet skydd honom enligt 16 §:n Reg.Ftn bör tillkomma. Det är blott mot orättmätigt och olagligt intrång i husfriden, som Konungen enligt 16 §:n Reg.F:n äger att meddela hvar man skydd; inen det vore besynnerligt, 0111 t. ex. visitation elter tjufgods, som någon på giilliga anledntr skulle anses innehafva, kunde rubriceras såsom störande husfriden i den mening densamma uti nyssnämnda 5 af Reg.F:n bör af Konungen skyddas. Hr von Rosen, Georg: Jag anser mig skyldig upplysa, att motioner i enahanda syftning som Ur Rosenblads ledan för längre tid sedan från BorgareSt. ingått lill sammansatta Ekon. och Bevilln.Utsk:n; att frågan tvänne dagar förevarit inom Utsktn och afgjordes i går.
Hvad åter angår den strid, Hr Granfelt derjemte omförmält såsom utkämpad, angide beskaffenheten af de brott, hvilka, begångne af R. o. Adis ledamöter, böra blifva föremål för åtal'hos Hof-rätt eller Under-rätt, så får jag i likhet med Gr. Mörner tillkännagifva, att mig veterligen sådan strid upstod först för omkring 10 år tillbaka, intill hvilken tidpunkt man låtit den gamla praxis gälla, hvilken ingalunda hade oskäl med sig; men skarpsinnigheten, såsom Hr Grin ganska rigtigt uttryckte sig, sökte då uphäfva denna genom sekler häfdavunna praxis för att medelst spetsfundigheter utfinna en ny bana att beträda. Finge emedlertid denna gamla praxis inom domstolarna göra sig gällande, och man icke der äflades med införandet af nyheter, så skulle inga tvister upstå om beskaffenheten af brott, hvilka, begångne af Adelsmän, böra omedelbarligen uptagas och afdömas af Hof-rätt. På grund af hvad jag nu haft äran anföra kanIjag icke annat finna, än att bifall till Utskis förslag skulle för R. o. Adin icke 188 Den 5 Mars e. ra. blott för sina enskilda personer, utan äfven i politiskt hänseende, medföra den största skada, hvadan jag tillstyrker afslag å betänk. Hr Rääf, Leonard Fredr: Som, bland de anmärkn.-r jag har att anföra emot Ulsk:s ifrågavar. betänk., flera äro af en ganska grannlaga natur, har jag upsatt desamma skriftligen, och ber att nu få upläsa följande. Hr Rääf upläste härefter följande: De motioner om uphäfvande af frälsemans särskilda forum, som lyckats tillvinna sig LagUtsk:s bifall, äro grundade hvarken på naturens lag och dess tvillingssyskon, billigheten, eller på urgammal rätt och häfd, eller på jemförligheten af MedStänders ännu gällande långt större privilegier i detta fall, lika litet som på R. o. Ad:s enskilda förmåner. Allt detta står i rak motsats med den yrkade afsägelsen, hvilket jag nu går att bevisa.
Då det icke bör vara en stad förment att, såsom händelsen nu är i Götheborg och möjligen i andra städer, uppdraga inqvarteringsbestyret åt en serskild Cornrnission; torde denna §. böra erhålla en sådan förändrad lydelse, hvarigenom stadgas, att inqvartering i stad tillhörer antingen Magistratens eller den serskilda Commissions försorg, sorn med Magistratens och invånarnes medgifvande bestrider en sådan befattning; samt att, i senare fallet, Magistraten må vara i första rummet behörig att meddela rättelse, om någon finnér sig genom Commissionens åtgärd hafva för när skett; och skulle, i öfverensstämmelse dermed, §. 3 ändras sålunda, att ”Magistraten, eller den Cornrnission, som har sig inqvarteringen anförtrodd, skall ansvara &c.” Lika med Krigs-Collegium hafva Utskotten funnit 5 §:s senare moment, angående person, som icke är i utöfning af desg tjenst, fordra, i öfverensstämmelse med 11 §. (huru inqvartering beräknas för permitterade), tillägg af ”viss tid,” som, ehuru af Collegium föreslagen till sex månader, Utskotten likväl Statssamt Allm. Besv.- och Oecon.-TJtsh Betänkande N.o 4l< 3 anse kunna inskränkas till tre månader, hvarutöfver tjenstfri löntagare synes icke böra inqvartering tillkomma. §• *9- Huru inqvartering beräknas för dem, som commenderas. Som något giltigt skäl svårligen torde kunna uppgifvas för den förmon, som i i:sta mom. blifvit ogifte commenderade tillagd, nemligen alt, efter coramenderingens början, fortfarande njuta inqvartering så lång tid som sex månader; borde, efter Utskottens åsigt, detta moment lyda sålunda: att vid commendering till lands eller sjös måge de ogifte, i fall commenderingen börjar före den i5 i månaden, njuta inqvartering endast till samma månads slut; men om commenderingen tager sin början efter den i5 i månaden, tillkommer de ogifte inqvartering för hela den påföljande månaden.
S. D. Föredrogs å nyo och gillades Banco-Utskoltets den 10 sistledne Martii afgifne, samt den 17, 19 och 24 i samma manad på bordet lagde förnyade Betänkande, i anledning af återremiss från de Respectivc Stånden, om förlängning i Prtescriptiom-tiden för Låns omsättning i Banco-Discont-Verket. Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning återre* mitterades, i anledning af dervid gjorde Anmärkningar, till Lag.Utskottet, följande från bemälte Utskott inkomne, samt den 24 sistledne Martii eftermiddagen på bordet lagde Betänkanden: 1:0 Af den ib sistledne Februarii, öfver de af Herrar A. L. Schwan och Jacob Linström gjorde förslag, angående beloppet, hvarunder enskildte Personer icke må vara tillåtit att utfärda Invisningar. tt',0 Af den 2? sistledne Februarii, angåen - 17* Den i April. de den, uti serskilda till Högvördige Preste; Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet ingtine Memorial, väckte fråga om skärpande af det nu för Tjufnader stadgade Straff, m. m.
Carl Atty. Rytling. Till Berättelsen öfver Elfsborgs Län för åren 1847—1850. i ii o in E1 f s Ii orgs E ii n a s - n d »■ a g• Bevillning. Efter l:sta Artikeln. | Från och med 2 till [ och med 7 SS. Efter 3:dje Artikeln. Bränvinsbrännings afgift. Summa. Jordeboks och Plernmantalsräntor. Från och med 19 till och med 36 §§. R:dr s. r. R:r s. r. R:dr s. r. Mantals penningar. Gernings ören. Tionde och Räntor af Bruk, Bergverk och andra Inrättningar. Summa. Arrende medel. Kostnad för rustning och rotering. Pastorers. Skjuts. Väghållning. Diverse avgifter, oncra och allmänna besvär. Summa StatsBidrag. r. R:dr s. r. Underliällna Kreatur. TABELL för itadernc Wenersborgs Stad. Hus och Tomter Jord Oskattlagd, grofbladig Såg Diverse personer, som ej höra till viss näring . Summa Borås Stad. Hus och Tomter Jord Tull-mjölqvarnar med 10 par stenar Garfveri-Fabriker Tegelbruk Bräonerier, Krogar och andre byggnader Diverse personer, som ej tillhöra viss näring Summa Alingsås Stad. Hus och Tomter Jord Klädes-Fabriker Qvarn Summa Ulricehamns Stad. Hus och Tomter Jord Ylleoch Linne-väfnads Fabrik Kattunstryckeri Tegelbruk .. Tapettryckeri Summa Åmåls Stad. Hus och Tomter Jord Diverse personer, som éj tillhöra viss narin? Summa Summa Summarum p: C —• o CJQ Utsäde af Uppskattadt Värde. Hus och Tomter. Bruk, Manufakturier, Qvarnar, Fabriker m. m. Summa. Efter Usta Artikeln. Till Berättelsen öfver Elfsborgs Län för åren 1847—1850. Elfsborgs Läns Landskontor den 31 December 1851. Carl Auff. It t/flint/. inom Elfsborgs lvlereci-Statens underhåll. Ständiga Räntor. Summa Stats Bidrag. Efter 2:dra Artikeln.
I betraktande häraf och då det bidrag, som utöfver denna besparing för det åsyftade ändamålets vinnande eller undervisnings-lokalens utvidgande till nödigt omfång, anses behöfligt, är af mindre betydenhet, helst Statsverket hitintills icke varit med någon utgift för läroverks-byggnader inom Lunds stift betungad, har Utskottet — som visserligen icke förbisett att något kostnadsförslag eller utarbetad och af ritning åtföljd plan för det byggnadsföretag, dertill anslag äskas, ännu ej blifvit upprättadt; men, vid det förhållande, att fråga endast är om en mindre betydlig tillbyggnad, 72 Stats-Utslioltets Utlåtande M 123 (Fortsättning). funnit berörda omständighet icke böra lägga hinder i vägen för medels anvisande till ändamålet — ansett sig hafva skälig anledning till den hemställan, att Rikets Ständer till utvidgande af Lunds kathedralskolas undervisningslokal måtte å Riksgälds-kontoret anvisa en summa af 20,000 R:dr» af Herr Björck: »Om Statens tillgångar anses medgifva, att bidrag lemnäs äfven till byggnader för de mindre läroverken, så torde företrädesvis staden Oscarshamn för sitt tillämnade nya lärohus böra ihågkommas med ett dylikt understöd, som dock skäligen kan nedsättas till 20,000 R:dr. De betydliga utgifter, som nämnda samhälle fått underkasta sig för ordnande af sin styrelse fordra så mycket hellre afseende, som staden icke, i likhet med öfriga städer, erhållit något understöd vid inköpet af den jord, som utgör stadens område.» Häruti instämde Herrar Printzencreutz och Hierta. af Riksdags-fullmägtigen Måns Månsson: »Mot det beslut, Höglofl. Stats-Utskottet stadnat vid, rörande anslag till en skolhusbyggnad i staden Oscarshamn, får jag reservera mig. Det lilla samhället Oscarshamn har genom egna medel och omtänksamhet sträfvat sig upp till stapelstad, hvarigenom det fått så betydliga utgifter för att löna magistrats-personer och bygga publika byggnader, att det går öfver dess förmåga att bygga skolhus och ordna sitt läroverk efter lidens fordringar, hvilket torde vara det angelägnaste af allt.
Revisorer öfver Banco-Discont-verketj jemte f. d. Riks-Discontens utredning samt Province-Låne-Contorcn i Götheborg och Malmö. Revisorérne sammanträda i hvartdera Verket den i5 April hvarje år, eller om Helgedag då infaller, nästföljande Söcknedag, legitimera sig medelst aflemnande af fullmagter elier förordnanden och aflägga derefter lifligen följande ed: "Jag, utsedd och förordnad, att granska Banco-Discontens (Låne-Contorels i Götheborg, Låhe-Contorets i Malmö) Räkenskaper, Styrelse och Förvaltning, förpligtar mig härmedelst, att i öfverensstämmelse med Rikets Ständers Beslut nu och framgent tyst och förtegadt hålla hvad som rörer enskilde psrsoners förhållanden till detta Verk; så sant mig Gud hjelpe till lif och själ!" hvilken ed, skriftligen författad, jemväl af Revisorerne undertecknas. Revisionsarbetet bör vara verkställdt och afslutadt uti Banco-Disconten inom 6 veckor och i Låne-Contoren inom en månad. Revisorerne skola taga en noggrann kännedom om Verkets styrelse och förvaltning samt granska det föregående årets afslutade räkenskaper, cassa-behållning, handlingar och låne-document, dervid sorgfälligt tillses, att lånen blifvit inom fastställde tider antingen till fullo betalde eller, med erläggande af föreskrifne capital-afbetalningar, omsalta; att förskottsoch öfver-räntor, rigligt beräknade, kommit Verket tillgodo; att lagsökningsärendena blifvit med all erforderlig skyndsamhet och nit handlagde och bedrifne, samt Verkets rätt och bästa, genom nödige bevakningars anställande, med noggrannhet iakttagen. Finna Revisorerne under förrättningen såd&né förseelser eller afvikelser från gifne föreskrifter vara begångne, antingen af Directionen eller af Verkets Embetsmän och Betjening, att åtal derå följa bör, ega Revisorerne i förra fallet, alt derom omedelbart hos vederbörande göra anmälan och, i senare fallet, att emot den eller de felaktige åtal anbefalla. Revisorerne vare förbjudet att ingå någon slags disposition afVer Bih. till It.
?:delar af den ullånta fonden, "eller 2 millioner Riksdaler, hvilka, i fördelning på 43 utlåningsdagar, endast lenida för hvarje., i jemt tiotal utfördt, 41.670 "R:dr, icke kan motsvara behofvet. Utan "tvifvel ökas denna tillgång hvarje ullå"ningsdag, räntevinsten oberäknad, äfven "derigenom, att åtskilliga lån ulan omsält"ning inbetalas, och någon gång större af"betalningar göras, än författningen före"skrifver. Men så länge likväl en ovilkorlig omsättnings-rält är medgifven intill si"sta femtedelen af hvart och ett lån öf"ver 5o R:dr, kan naturligtvis full betalning af mer än denna femtedel icke med "säkerhet i calculen upplagas; hvaremot ett, "de senare åren i synnerhet, tilltagande "bruk, att på korrlare tider, ända till två "och en månad omsätta lån, med derefter "lämpad ringa afbetalning, äfvensom ett "allmännare begagnande af den för omsätt"ningar medgifna tvänne månaders prasscri"ptionstid ännu ytterligare bidraga tillcalcu - i ]6 Banco-iJtskottets Betänkande N.o 5a. "lens osäkerhet och till minskning i dell "påräknade låntillgången.
Förordning utgå»; och har, vid föredragning af denna motion hos Högloflige Ridderskapet och Adeln, Herr von Hartmansdorff, August, bestridt nyttan af det gjorda förslaget, samt, till grund för detta bestridande, åberopat, att landthandlare, efter hans åsigt, vore en olycka för den landsort, der de nedsatte sig. I brist på afsättning af andra varor, utminuterade de bränvin; och äfven om de icke befattade sig dermed, så inledde de dock allmogens hustrur och döttrar samt andra qvinnor i frestelse att använda sina tillgångar på inköp af öfverflödiga prydnader och klädespersedlar, hvilket jemväl vållade försummelse af hvarjehanda husslöjd; Inom Hedervärda Bonde-Ståndet, af Riksdagsfullmäktige Gustaf Pettersson från Östergöthlands, och Eric Månsson från Blekinge, Län, hvilka, fästande uppmärksamheten vid de olägenheter, förbudet mot handelsbodars anläggande å landet inom tre mil från] närmaste stad medförde, särdeles för den fattige, som, då han vanligen saknade medel att för någon längre tid, eller för mer än dagen, förse sig med de förnödenheter, hvaraf han vore i behof, under nuvarande förhållanden ofta nödgades vara i mistning af sådana förnödenheter, eller ock anskaffa desamma med en för honom vida mera känbar kostnad, än om han egde tillfälle alt på närmare håll dem sig tillhandla, föreslagit: Gustaf Pettersson, att det måtte tillåtas dem af allmogen, som derom hos vederbörande myndighet sig anmälde, att å landet hålla specerivaror till salu; och Eric Månsson, att det afstånd af tre mil ifrån närmaste stad, inom hvilket handelsbod å landet ej finge anläggas, måtte inskränkas till 1 eller ock ll/2 mil, äfvensom att, till förekommande af stridiga meningar, i afseende å beräknandet af nämnde afstånd, detta måtte bestämmas efter »stora och allmänna vägens längd emellan staden och det ställe, hvarest handelsbod skulle anläggas, och icke efter smärre och mindre begagnade vägar.»
Och som Riddcrsk'pet och Adeln, ester ämnets noggranna skärskådande, best t att till Bt^co - Utskottets Uklätande sikt iisll lemna, alltsä ffulle detta Beslut sä wäl det Heder wärda - 137» Den 10 October. wärda Bonde - Ständct, som dc andra Respcctive Ständer» »vänligen ivid handen gifwas. Vt Lupin. I anledning af sistnämnde ProtocollS - Utdrags justering yttrade sig: Grefwe körner, Lsrl Qabrie!, Sedan Ridderskapet och Adeln nu bestulit att det Hedcrtvärda Bonde - Ständct mä inom Banquen tillerkännas en Omröstningsrätt lika med de bfrige StändenS, torde Ridderskapet och Adeln äfw-n finna; att nddigt bllfwer b>stämma clt sädant Dot.ringssätt, hwarigcnom j sä wigtiga frägor, som i Banquen ofta förekomma, puns Vots, och derigenom inaelivitet mätte undwikas. I afseende pä ben fräga Herr Grefwe biörnar nu wäckt, spnes mig naturligast wara, om Ridoerskapet och Adeln med dess afgjbrande uppskjuter till desi Constitutions - Utskottet yttrat sig om Doteringssättct i Allmänhet inom Utskotten och Omröstningar inom Banquen emedlertid werkställaS, pä sätt hittills brukeligt warit. Herr von 8ckult2enkeim usbad sig ait wid detta tillfälle äfwcn fä yttra sig i et annat ämne, som för detta icke wore främmande och anförde derefter följande till Protocvllet. Jag har alltid, sä i tal som i skrift, med sorgfällighet och efter allt mitt begrep, iakttagit sanning, hwars helgd grundlägger rätthetcn af alla flutsatser, och rättwisan wid alla namngifna Dygder. Ingen har hitintill funnit tjenligt, att pä min utsaga gifwa mig dementi; Liktväl, dä jag wid Högloft.
Uti detta Stånd, inom R. o. Ad. t. ex.: ingå tvenne serskilda ganska olika elemcnter den jordegande och industriidkande Adeln och Embetsmanna-adeln och de äro här båda nu åtminstone någorlunda jemnt representerade. Men jag fruktar alt om rena Ståndsval inom Adeln skulle införas, desamma aldrig skulle kunna så anordnas att icke endera bland dessa hufvudintressen derigenom nndertrycktes. En annan anmärkning öfver svårigheten att konsequent tillämpa Ståndsprincipen, vill jag ock framställa. Denna princip är nemi. bruten just uti det ofta här åberopade förslaget lill representations-reform, som af 1848 års Const.- Ulsk. utarbetades. Och detta i afseende på det Stånd, som man dock företrädesvis velat skydda ifrån främmande upblandning, eliev 80 Den 13 December. BondeSt. Ty raan har i nyss omnämnda förslag föreskrifvit att alla jordeller bergsbruks-egare, med undantag af R. o. Ad:s medlemmar, samt i tjenst varande embetsoch tjenstemän, skola tillhöra den femte valafdelningen och på sådant sätt kommer följaktligen icke, något rent och oupblandadt Bondestånd för framtiden att finnas. Och ännu flere exempel å den praktiska omöjligheten att införa konsequent tillämpade ståndsoch klassval skulle visserligen kunna framställas om den långt framskridna tiden sådant medgåfve.
Lag återsättes i sin fulla kraft och verkan, som intill 1779, då olyckligtvis förändringen deraf utkom, synbarligen i det närmaste uppfyllde sitt ändamål, så vida tjufnader för den tiden voro ojemförligt me. ra sällsynta än nu, dä de sedan 1780 så märkligt tilltagit, att alla fängelser äro alldeles uppfyllde med tjufvar, hvaraf antalet var högst obetydligt, så länge berörde, efter mitt sätt att se, oöfverträffJiga Lag var gällande. Man fick den tiden på Landsbygden nästan allmänt se Allmogen lemna dörrar och kistor Den 21 Maji, olästa, då Folket var ute på arbete, och säl» lan funno de något tillgrepp å deras egendom hafva skett, då de kommo hem. Nu åter, sedan Hberaliteten emot våldsverkare synes öfverskrida rättvisans och billighetens grärisor, äro låsar, galler och andra förvaringsmedel otillräcklige att skydda Medborgares egendom, som med våld tillgripes, utan att ägaren, eburu dervid ofta hemma i Huset, kan hindra det. Så har jag erfarit hafva tillgått, under det jag snart 38 år, såsom Häradshöfdinge, lagt hand vid en stor mängd Ransakningar i sådana Mål. Jag har derunder äfven med innerlig smärta sett den dygdige Medborgaren gråta öfver förlusten af sin egendom, derföre han icke kunnat få minsta ersättning till räddning från den nöd , hvari han af våldsverkaren blifvit försatt, sedan denna förstört hvad han tillgripit. Det är i synnerhet vid sådana tillfällen den samvetsöme Domaren lider vid utöfningen af sitt svåra och vigtiga Embete, då han dervid ser sig oförmögen, att till återfående af det förlorade, hjelpa den lidande oskulden, som blifvit plundrad, under det den hvilat trygg, i förlitande på det beskydd, den af Lagarne haft rättighet att fördra och vänta. Jag hoppas derföre ingen rättsinnad finner underligt , att jag upprigtigt ifrar för återställande af den ordning och säkerhet, sorn varit befordrad med 1734 års Lag, men upphört med dess, efter min, på erfarenheten grundade tanka, onyttiga och skadliga ändring, hvarefter ifrågavarande missgerningar så mätkbart tilltagit.
Pastorn, Doctor Collins lönefordran, Den 2 April i834- Från HögloII. Ridderskapet och Adels, S. D. Remitterades till ConstitutionsUtskottet arne uti Memorial Fröt. TJtdr, d. 2 April 1834. N:ris 24 oc^ af StatsUtskottet, i den ordning 29 §. Riksdagsordningen föreskrifter, anmälde anledningar till anmärkning, den 'ena emot Föredraganden för Krigs-Ärenden, och den andra emot Föredraganden af Handelsoch Finance-Ärendena« S. D. Remitterades till S lats Vt sk ottet: 1:0 Kongl. Maj:ts den 24 sistlidne Mars f. m. på Bordet lagde Nådiga Skrifvelse, angående förhållandet med. Indelta Infanteri-Regementenas Beklädnads-medel ,3 2:0 Friherre Cederströms, Jaeol), den 27 sistlidne Februarii på bordet lagde, anförande, i anledning af Riksdagsmannen Strindlunds motion, emot tillvägabringande af rättelse i Jorde-böckerne. Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet): Kongl. Majrts den 24 sistlidne Mars f. m. på bordet lagde Nådiga Skrifvelse, rörande ett på Rikets Ständers begäran utarbetadt förslag till Lån-Inrättning till understöd för Bergsmans-handteringen i Riket. S. D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets, den 24 sistlidne Februarii på bordet lagde Memorial N:o 10, innehållande återlemnande till Bonde-Ståndet af åtskillige ifrån samma Stånd till Utskottet remitterade motioner, om jemnare fördelning af roterings-besväret och dervid ifrågakommande ersättningar ; beslöt Ridderskapet och Ådeln, att, med godkännande af StatsUtskottets Memorial N:o 10, instämma uti den af Bonde-Ståndet den i3 sistlidne Mars beslutade remiss af öfvannämnde motioner till Allmänna Besvärsoch OeconomleVtskottet.
Jag tror detta vara så mycket origtigare, som jag gerna medgifver, att de hittills tagne lånen, under pretext af odlingar, ofta blifvit använde för andra ändamål; men ett sådant missbruk med de nya lånen icke kommer att äga rum, sedan man nu beslutat, att de skola användas för ett gifvet ändamål, der de, enligt min tanka, mer än någonsin komma att behöfvas, helst den rådande principen i sednaste Skiftesstadgan, att en enda delägare kan tvinga ett helt byalag till skifte, säkerligen skall göra många olyckliga, så vida ej iättade utvägar till understöd gifvas. Jag får derföre för min del tillstyrka Ridderskapet och Adeln, att icke höja räntan på odlingslånen, utan låta den förblifva, sådan den hittills varit. Herr Ribbing: Man har från de gamla odlingslånen, och de vilkor, hvarunder dessa blifvit meddelade, velat leda sig till en fortfarande ränta af 2 procent för de nya lånen; men jag hemställer, om icke erfa - Den 27 November. renheten tillräckligt visat, att dessa äldre odlingslån föranledt till missbruk, och lackat till en öfver-produktion , som man icke varit beredd att begagna på ett nyttigt Sätt, utan tvärtom i öfverflöd förtärt. Då nu ingen fråga vidare är om odlingslån, utan 0111 helt nya skifteslån, synes erfarenheten böra vägleda oss att icke föranleda, från samma orsaker, missbruk, ehuru af annan art. Mången klagar redan öfver sin oroliga granne, som tvingar honom till skifte; och mig synes, att om man nu genom en alltför låg ränta liksom utsätter en belöning för den, som vill skifta, skallman vid en kommande Riksdag ångra, att man uppmuntrat dessa skiften, öfver hvilka man redan har nog anledning att klaga. Jag anhåller på dessa skäl om proposition till bifall af Utskottets välgrundade förslag. Herr Munck af Rosenschöld: