Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uppå härefter af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställd proposition, biträdde Ståndet, i afseende på p:de punktens redaction, Herr von Harlmansdorffs mening, sådan han den, uti sitt afgifne yttrande, framställt. 61 H. 2.0 Den 5 Februarii f. in. Vid förnyad föredragning bifölls A1U manna Besvärsoell EkonomiUtskottets d. 3i sistlidne December under N:o 172 afgifne, och den 8 derpåföljde Januarii e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckta motioner, dels om jemkning och jemnare fördelning af skatter och praistationer af jorden, dels ock om förändrad reglering med Presterskapets aflöning m. m. Företogs till pröfning Lagsamt Allmänna Besvärsoell Ekonomi-Utskottens d. 4 sistlidne Augusti under N:o 55 afgifne, och den 2Q i samma månad f. m. på bordet lagde Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets under N:o 3i förut meddeldta Betänkande, angående väckt fråga om utfärdandet af de vid sistförflutne Riksdag af Rikets Ständer föreslagna Handelsoch Handtverks-Ordningar. Herr Cederschjöld: Jag anhåller att få veta, huru BorgareSlåndet afgjort det första Betänkandet, emedan det måste vara derpå, som det grundat sig, då det lagt det sentore till handliugarne. Grefve Gyldenstolpe: Utan att officiel t kunna upplysa förhållandet, tar jag mig friheten nämna, att Borgare-Ståndet biföll det första Betänkandet, som återremitterades af Adeln och Bonde-Ståndet. Den 5 Februari i f. m. 21 Dessutom kan man lätt finna hvilken åtgärd Borgare-Ståndet lärer vidtagit, om man läser samtlige samma Stånds-Ledamöters reservation emot nu ifrågavarande Utlåtande. Friherre Sprengtporten, Jacob Willielm: Grefve Gyldenstolpes uppgift in stämmer med rälta förhållandet.
Utländska producter eller Fabricater, sorn kunna föras på vällefnadens räkning. Ibland de förra intages första ruminet af Spannmål. ^AnMarietS~ Tab. IV visar på en gång att vårt behof af utländsk Spannmål a),Spannmål. jiö efter annan mindskats, samt att stora Fenninge-Summor derföre icke destomindre årligen gått ur Fiket. Jag är för min del öfvertygad, att della för Nationen menliga förhållande kan andras i samma ögonblick, som man allvarligen vili det. Svenska Jordbrukare^ har att strida med dryga utlagor, hög penninge-renta och ett hardt luftstrek. Han kan derföre icke producera sin Spannmål till samma pris, som denna nödvändighets-artikel vanligtvis har i länderna på södra sidan om Östersjön, der Possessionerna äro större, och avancen således ligger egentligen i försäljningens qvantileiet; der antalet af Städer och Fabriks - Inrättningar icke står i etti rigtigt förhållande till Jordbiuks Näringens vidd, och der Spannmålen utgör Handels snart sagdt enda export, samt det enda Jordägaren har att vända i penningar. I andra Händer, der den inre Spannmåls-consumtionen är stark, der äro ock Spannmålsprisen icke lägre än hos oss, oansedt deras Jordbrukare, i jemförelse med våra, äro gynnade genom ett biidaie luftstrek, längre arbetstid, mindre productions-kostnad, lättare afsatt - g°6 Den 20 Juni. sättning, ymnig penninge tillgäng till lägre renta, och ändteligen genom lindrigare utlagor. Sä länge införseln af utländsk Spannetnål är fri, skola således vära Handlande alltid dermed förse sina Magaziner, samt icke väga att göra större upphandlingar inom JRiket. Deri inländska Spannemäls-hnndeln skall följakteligen blifva inskränkt till Torg-köp, och till års provisionering för de fä Bruk, som ännu kunna med någon förman drifvas, enär dessa aro så aflägsna fran Sjö-Städerna , att de icke derifrån kunna beqvämligen hämta utländsk Spannemål.
At alla de inskränkningar och hinder, som fördomar och okunnighet lågt i wägen för denna handtering böra undanrödjas och all frihet tilläcas, i denna sä osäkra, til och med äfwentyrliga och kostsamma Näring, såsom en nödig upmuntran för dem som sig dermed befatta och de sista Aren blifwit betydligen lidande. I anledning af desse grunder sär Utffotm härigenom til Riksens Ständers pröfning hemställa, at hos Kongs. Maj:t mä anhällas, det en författning i detta Amne blefwe utfärdad, som stadgar och föreskrifwer: i:o. At Arbetsmanskap, utan annat past än af deras Kyrkoherde, ma ifrån andra Rikets Orter fa wandra obehindradt kil Skärgarden, för at der ataga sig arbete och handtlangning. 2:0. At sa wäl Jordbrukare, som hwarje annan Swensk Man, ma utan undantag fa deltaga i Sillfiske, upköp och förning, da han det mägtar och til det sednare frisedel inlöst, och ar handel med färsk Sill ma blifwa aldeles fri. z:o. At Ägare af Trankok och Sillsalterier ej mage i sin handtering lida annan inskränkning, än wara förbundne at i krönta karl lemna god wara 4:0. At wid Trankoken, Grumsets utspolning i wattnet förhindras genom i möjligaste matto täta dammar; börandes inga nya Trankok anläggas/ der ej säkra dammar kunna upföras. 5:0. At all utfläppning af Grumset i Sjön förbjudes/ samt ar om Grumset utur Grumsdammarne wid de Trankok/ som äro anlagde i hafsbandet/ der Sillen har sit strak förbi/ ej inom den i:sta Junii af Ägaren är bortförda hwar och en som sig bertil infinner ma wara tillåtit, at utan minsta betalning detsamma uphämta, wid Hundrade N:ds böter för den det hindra söker. 6:oAt Fiskeri - intendenten ma blifwa alagd hafwa sin bostad ungefärligen midt i Bohuslänske Skärgarden, hwarigenom
Upplästes ett frän Stats-Utffoltet inkommit Memorial af förledne gärdag, innefattande det swar ä Ridderstapets och Adelns, den 25 September, gjorde äterremist af frägan rörande Kungörelse om antecknings-tiden för Annuitcts-länen; att Stais-Utffottet ansäge allt ut«. lätan - / 430 Dm 16 October. låtande häröfwcr förfalla sedan samtelige RiksStanden bifallit Stats-Utskottets betänkande, rorandefullkomligt inställande afdettaLäne-Systeme. Detta Ståls-Utskottets yttrande blef af Ridderssapet och Arein gilladt. Upplästes ett frän Stats-Utskottet inkommit Memorial, af den ig dennes, med tillstyrkande att hos Kongl. Majit mätte anhättas det utgifterna till tryckning af Bihanget till RiksStändens Protocollcr för detta Riksmöte, samt af de Handlingar, hwilka innehålla Constitutions-Utskottes förflag till för enid ringar i Grundlagarne, mätte af de till Riksdagskosinaderna anflagne medel förffjntas, m. m. Lades pä bordet. Föredrogs ä npo Stats-Utskottets förledne gärdag pä bordet lagda Memorial, rörande arfwrden förUtstottensSecreterareochCanzlister. Bifölls. Friherre ak ^Vmtc-rgteclt, OustLf, anmälte sig och yttrade: Da Ridderskapcts och Adelns Protocoller wid sista Riksdag äro af den histoilffa märkwärdighet att de i all deras fullständighet förtjena alt komma till Allmänhetens kunskap, tror jag mig böra till Högwälborne Herr Grefwens och Ordförandens samt Högloft. Ridderskapct och Adelns upplyftare pröfning hemställa, huruwida, dä nu mera intet bidrag till tryckningen af vesta Protocoller, enligt Riksens Ständers beslut, af allmänna medel kan erhallas, följande förflag icke, sasöm till andamälct ledande, mä kunna antagas.
Carl Nettelbladt, från Stockholms län. Af C. C. Nettelbladt från Stockholms län, om underdånig framställning hos Kongl. Maj:l, det Kronans hus, med undantag af Utrikes Statsministerns boställe, mätte användas uteslutande för Statens allmänna behof. Då Rikets Ständer vid en föregående riksdag, beviljade Statens embetsmän och svnnerligast de högre så betydliga lönetillökningar, att dessa för några deribland, såsom Statsrådets ledamöter, uppgingo till halfva beloppet eller mera utöfver dessa cmhetsmäns fordna, visserligen icke obetydliga lönebelopp, synes man hafva förgätit, det Regeringen i sednare tider, jag vet icke med hvems samtycke, upplåtit Statens publika byggnader till boställen åt vissa dess egna medlemmar. Dessa förmåner hade naturligtvis, om de fortfarande skolat vederbörande tillkomma, vid nämnda tilllälle bort tagas i betraktande, så att för de Statsrådsledamöter, som innehade boställen, motsvarande afdrag skett från de föreslagna lönebeloppen; meni stället för alt iakttaga ett sådant förfarande begärde Kongl. Maj:t och beviljade Rikets Ständer boställsersättning åt Cheferne för Finansoch Ecklesiastik-deparlementena, och detta system synes man ämna fortsätta; ty vid innevarande riksdag hafva 2,000 R:dr blifvit af Regeringen begärda åt en af dess medlemmar, Chefen för Givil-departementet, som förut i lön åtnjuter 15,000 R;dr. Jag anser ingalunda sistnämnde embetsman mindre än hans ofvannämnda med - 630 Motioner i Bonde-Siåndet 1862. N:o 390. bröder — snarare mera — förtjent af de fördelar, som honom lagligen kunna beskäras; men jag tror att det är Representationen det tillkommer att utdela dylika emolumenter, ingalunda Stats-Rddets egna medlemmar, alt vexelvis tilldela hvarandra desamma.
S. D. Till Lag-Utskottet remitterades följande motioner: Herr Hesselgrens, N:o 118, angående lagbestämmelse, i afseende på För myndare-kammares ansvarighet för omyndigas samt frånvarande eller okände arfvingars der emottagne medel; Densammes, N:o 121, angående tillägg i nu gällande Mäklare-ordning; Densammes, N:o 122, angående bestämmande deraf, hvilka afgifter eller besvär må, såsom kommunala, anses; och Herr Thomées, N:o 144, angående förtydligande af 15 kap. 2 § Handels balken. S. D. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterades följande motioner: Herr Hesselgrens, N:o 120, angående förändrad föreskrift, i afseende på ordförande-befattning vid sockenstämmor; Herr Hasselrots, N:o 128, angående åtgärd för återvinning till kronan af förre kronoparken Trenningshult i Westergöthland; Densammes, N:o 129, i fråga om premier för plantering å de inom Gäseneds och Kullings härader af Elfsborgs län belägna skogslösa utmarker, som benämnas Svällor; Herr Stolpes, N:o 141, i fråga om utarbetande af förslag till inrättande af en länen omfattande kommunal-representation; Herr Wetterbergs, N:o 143, angående en lagsamling, omfattande kamerala och ekonomiska stadganden; Herr Lallersledts, N:o 146, i fråga om stapelfrihet för staden Wadstena; och Herr Bomans, N:o 149, angående förändringar i Kongl. Förordningen om sockenstämmor i riket den 29 Augusti 1843, samt Kongl. Förordningen om sockenstämmor i Stockholms stad den 16 Mars 1847, Prot.-Utdrag den 3 December 1856. 95 Frän Hederv. Bonde-Ståndet.
Då jag begärde ordet, var det egenteligen endast för att yttra hvad Herr Morath sedermera anfört, i afseende på Friherre Björnstjernas utlåtelse, om det hinder Stånds-sammansättningarne möjligen skulle kunna lägga i vägen för Skrå-författningarnes upphäfvande. Jag skiljer mig helt och hållet från den tankan, att ett sådant hinder skulle äga rum, men grundar min öfvertygelse, att dessa Författningar verkeligea äro såsom upphäfne att anse, hufvudsakeligen derpå att i och med detsamma Ridderskapets och Adelns concessioner år 180g antogos, all verkan af Skrå-privilegierne äfven bordt upphöra; och, efter min tanka, hade Regeringen i beslutet om dessa concessioner och villkoret för dem, en gifven anledning, att under den påföljde tiden antingen upphäfva Skrå-ordningarne, eller jemka dem efter tidens fordringar. Hvad den nu förevarande frågan beträffar, synes den inskränka sig dertill, huruvida en sådan ändring eller jemkning är för samhället Den i5 Februariii 503 fördelaktig eller icke. För att få en fixpunct hvarifrån man med mera säkerhet må kunna derom lalla ett omdöme, hemställer jag om det ej skulle vara lämpeligt, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet begära, att få del af de system och de principer, som ho* Styrelsen under de tretton sistförflutne åren varit rådande, i afseende på handelsoch näringsfrihet, äfvensom af skälen för och emot i detta ämne, på det vi, efter en communication härom, må äga ett stöd för våra enskilda tankar, hvilka nu icke kunna bära stämpel af den erfarenhet och sakkunskap, som ämnets vigt kräfver. Herr Tham, Wollrath-.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 14 Mars 1837, kl. 6 e. m. Utlåtande, i anledning af vackt motion om rättighet får allmogen inom Ase härad af Skaraborgs län att erhålla utsyning å kronoparkerne Hunneoch Halleberg. (I. A.) Uti ett hos Bonde-Ståndet afgifvet och till Stats-Utskottet remitteradt memorial har Riksdags-fullmäktigen Carl Tholsson från Skaraborgs län anfört, hurusom Stals-Ulskollets Ullålande Jtä 47. 13 den allmogen inom Åse härad af nämnde län genom Kongl. Resolutionen den 12 Februari 1733 tillerkända rätt till utsyning af skogseffekter från kronoparkerne Hunneoch Halleberg emot en billig afgift, hvilken förmån allmogen åtnjutit intill år 1850, vid en sistnämnde och derpå följande tvänne år verkställd reglering utaf ifrågavarande kronoparker blifvit häradsboerne frånkänd, ehuru de flesta af dem voro i saknad af skog, hvaremot allmogen i angränsande Wäne härad af Elfsborgs län, som till största delen hade egen skogstiilgång, bibehållits vid en dylik utsyningsrätt. Hos Konungens Befallningshafvande i sistnämnda län, under hvars inseende dessa kronoparker voro ställde, hade Åse häradsboer förgäfves sökt att åter komma i åtnjutande af den dem från äldre lider tillkommande utsynings-förmånen, hvarförutan motioner i sådan syftning blifvit vid flera Riksdagar väckte, utan att likväl nå gon ändring i omförmälda förhållande kunnat tillvägabringas; hvadan motionären, under åberopande af häradsboernes uppdrag och den kännedom han sjelf egde om behofvet för dem af ifrågavarande utsyning, hemställt, att allmogen i Åse härad måtte, i likhet med den i Wäne härad, tillerkännas årlig utsyning af tolf famnar ved för hvarje helt mantal och i förhållande derefter för mindre hemmansdelar emot en afgift af 2 R:dr Riksgäld för hvarje famn.
Förargar dig det ordet, så är du icke Gunnilla Weilingk, och då kan det gerna stå, förargar det dig icke, så kan det äfven bli qvarstående, och jag slipper att skrifva om, hvad jag aldrig gjort mer än med Nyårsbref fordomdags till Farmor, ifrån hvilken tid min skräck för omskrifning härskrifver sig, – hvarföre springer jag nu från Maria L.? – Jag har redan sagt dig, att hon är god. Kunde jag säga dig, hur vacker, hur innerligt söt hon är sedan! En sådan himlablick, sådant leende, sådana drag, sådant ljust hår, en sådan växt – ja visa mig något sådant hvem det kan! Ifrån första ögonkastet på henne var jag betagen. Hon var rädd för mig, emedan jag pratar och skrattar, väl mycket, påstår Pappa ibland; – förmodligen också för mina svarta ögon skull – hon tycker om blå – men det hjelpte icke; hon skulle promt sluta med att hålla af mig, sade jag henne helt öppet en dag, och när vi skildes, lofvade vi hvarandra vänskap och bref. Få se huru länge hon håller ut med sednare delen af löftet, ty – men låtom oss ej anticipera på det som framdeles nog kommer af sig sjelf. Maria är fattig på penningar, utan Föräldrar, och sedan halftannat år på Svenslund hos sin Farbror, Kammarherren af L. Hon är ej rätt lycklig der, det såg jag strax, men hon vet det icke sjelf. Se här åter huru och på hvad sätt J ären olika: när du vantrifdes i St. förebrådde du dig det strängeligen och sade vantrefnad är synd; Maria tror att den otrefliga känsla hon erfar på Svenslund ligger i ställets luft. Att vantrifvas är ledsamt säger deremot jag. Måhända hafva vi rätt alla tre – Jag åtminstone säkert. Toute réflexion faite vet jag likvisst icke om jag med fullt skäl kan säga att Maria vantrifs på Svenslund, då ungefär en half mil derifrån Adolf M. bor, den enda af Kammarherren af L–s gäster på samma gång som vi, hvilken, (utom oss naturligtvis) förtjenar att nämnas, och det på riktigt alvare.
Stockholm elen 7 Julii 182g.' 6 Btvilln. sst AUm.Bssv. o. Oec. Ulsk. Bci. Ankom till Exped. Utskottet den 21 Julii 1819» Betänkande, angående dels inrättandet af Porto-Franco på Gottland och dels väckt fråga om Nederlags-rättighet för Staden Wisby. H ögloflige Ridderskapet och Adeln har till Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotten remitterat Hr Friherre Cederströms, Jacob, Motion om inrättning af Porto-Franco på Gottland, hvarvid Herr Friherren, i afseende på detailerne, hänvisat till Herr Ehingers, vid sista Riksdag, i ämnet framställda förslag och inom Välloflig© Forgare-Ståndet har Herr Donner gjort den, äfven till förenade Utskottens Utlåtande öfverlemnade anhållan, att, i händelse det med Motionen om Porto-Franco-inrättningen åsyftade ändamål icke uppnåddes, Wisby Stad då måtte erhålla oinskränkt nederlags-rättighet. Frågan om inrättandet af Porto-Franco på Gottland har, vid 1825 års Riksdag, foran. Jedt tvänne serskilda Betänkanden af Qeconttraie-Utskoliet, hvilka, under Nuis 152 och JBevilln. s’.l Allm. Besv.o.Oec. Uisk.Bei, N o 12.
Förr eller senare måste man alltid bli förälskad.» »Tror ni verkligen det?» utropade hon ifrigt. »Ack, om ni blott visste hur jag väntat derpå! För hvarje dag som börjar, tänker jag: i dag skall någonting hända, i dag blir det någon förändring. Vid allt som sker omkring mig, vid ett bref, som lemnas mig, vid en vagn som stannar utanför porten, hakar jag mig fast och hoppas någonting. Men aldrig ... aldrig ... ingenting inträffar ... allt är sig likt, dag ifrån dag, samma dödande, intetsägande lif ...» Hon gömde sitt ansigte i händerna och vaggade sakta af och an. Jag kunde ingenting säga; jag stod blott tyst och betraktade henne, hon intresserade mig, det kan jag ej neka till. »O, om ni visste», fortfor hon, i det hon häftigt och passioneradt blickade upp, »hur jag hatar min tarfliga, förkastade tillvaro! O, om ni visste hur jag hatar mitt lilla, fula ansigte, som ljuger bort min själs poesi! O, ni kan ej ana hur jag skulle kunna älska! Ingen man har någonsin talat med mig om kärlek, och dock vet jag allt derom! Tusen gånger har jag hört kärleksord hviskas i mitt öra, tusen gånger har jag känt denna saliga, onämnbara tjusning, tusen gånger har jag genomlefvat ögonblicket ... det underbara ... outsägliga ...» Jag har aldrig i hela mitt lif i någons ansigte sett ett så lidelsefullt uttryck. Hennes ögon brände, det ryckte kring läpparne, hela den lilla gestalten skälfde. Jag tyckte att det var som om hon brunnit och förtärt sig sjelf. Orden kommo fram häftigt, allt ifrigare och ifrigare, liksom tändande hvarandra. Naturens skönhet, natten, tystnaden, hennes eget tal hade berusat och uppeldat henne. Var det verkligen den fula, bleka guvernanten, som efter middagen smög sig igenom galleriet, skygg och tafatt? Jag kände mig nästan litet skrämd för henne och drog mig ovilkorligen tillbaka. En sällsam idé flög igenom mig. Om en man hade sett henne i detta ögonblick
— N:o 47, i anledning af återremiss af Lag-Utskottets Betänkande N:o 16, öfver väckt motion om upphörande af frälsemans särskilda forum: B. IV. 400; V. 42, 54, A. 55, 57. — N:o 48, i anledning af väckt motion om upphörande af den genom Kongl. Förordningen den 13 September 1864 medgilna frihet i ränte-aftal: B. IV. 400; V. 42, A. 42.
Importen af sämre Tvål har väl varit betydligare, men då R. H. Sttrs Bevillningsutskott uti dess nyligen afgifne Betänkande föreslagit en förhöjning i tullen på nämnde Tvålsort af i sk. på hvarje skålpund , är anledning förmoda, att detta skall medföra ytterligare fördel för Svenska Tvål-tillverkningen. Vid hvilket förhållande, och' enär, i händelse den ifrågaställde lånrättigheten medgåfves Tvåloch Såpsjuderierne, de fleste andra Fabriksinrättningar med lika stort skäl borde blifva föremål för åtnjutande af en dylik förmån, Utskottet ieke anser sig böra bos R. H'. St:r tillstyrka något afseende å förenämnde motion. Bea 3 Julii 1ÉU9, Rättelse: Sid. 176 rad. i3 står om läs och Betänkanden, N:o 204. Utlåtande, i anledning af gjorda motioner om anskaffande af bestämda Samlingsrum m. m. för de 3:ne ofrälse RiksSlånden samt för Högv. PresteStåndet till Utskottet remitterade åtskilige i ofvanberörde ämne, hos detta RiksStånd gjorda motioner. Af Herr Prosten Astrand genom ett skriftligt anförande, deri Herr Prosten, efter framställning af det uppehåll med Riksdagsärendernes behandling, som förorsakas äfven derigenom, att, i brist af rum, vissa R. St:rs i GrundLagen föreskrifne Utskott icke kunna genast efter det de blifvit valde, organisera sig och komma i verksamhet, förestår, att R. H. St:rs Fullmäktige i Banken eller RiksgäldsContoiret måtte i sin Instruction få sig föreskrifvet, att innan början af hvarje Riksdag gå i författning om anskaffande af passande Rum och öfrige förnödenheter för R. St:rs i Riksdagsordningen uppräknade Utskott, uti hvilken motion Herr Prosten Broome sig förenat. Herr Biskoppen och vice Talemannen m. m. Doctor af Wingård hade, i anledning häraf yttrat, det han icke ansåge "' "det uppgifne förslaget fullt tjenligt, ”emedan R.
Rdr 8 — Contant 293 z Rdr 301 z Den 22 November. 1371 Af samma anledning, som wid Swea och Götha Artilleris Regemenker, här ofwan är omsörmäld, får Stats, Wcrkct ästven för detta eller Wendes Artilleris Regemente en tillökning i sine utgifter för nafta är af . 7,269 Rdr 12 si. I öfrigt bör Stats-Utskottet wid denna Stat erindra, alt härunder icke innebegripcs hwarken Wendes Artillerit Regementes Lif-Battaillon eller rivande Ariillerie, utan äro de, såsom hörande till Pommerske Expcctance-Skaten, uptagne pä Allmän» na Indragnings»Staten. Aongl. Maj-tö Egit lVLrfwade Regemente. 1809 ärs Ordinarie Stat uptager: 2,661 Tunnor Span» nemal a is Rdr 3,548 Contant . 17,704 36 21,252 36 — Extra Ordinarie Staten; 6 Tunnor Spänne» mål a i z Rdr 8 — —. Rdr 3,548 —. — Contant . 25,958 36 - 29,506 36 Hwar - rz72 Den 22 November Hwarjämte blifwit pä Allmänna Indraqninas-Staten flyttade, atk wid Jnnehafwarncs afgång indragas och besparas. De pä Extra S ar diverse Personer bcstädde Lö» nings-förmancr, bestående af: 6 Tunnor? Spanne mäl a
I förbigående måste jag likväl tillkännagifva min förvåning öfver den upptäckten, att det endast är genotn RiddarhusSecreterare-tjenstens förening med något Embete i Statens tjenst, som Ridderskapet och Adeln kan hoppas att hos sin Secreterare slippa att helt och håfö let sakna den erfarenhet och skicklighet, som genom tjenstgöring inom Statens Embetsverk vanligen skall erhållas, Jag erindrar härvid endast, att det allt ifrån Riddarhusets stiftelse till 1818 aldrig ens satts i fråga, att en Riddarhus Secreterare skulle, jemte sin Riddarhus-Secreterare-tjenst, få förena ett Embete i Statens tjenst, och det torde kanhända icke vara förolämpande för någon, om man helt oförtäckt yttrar den önskan, att Ridderskapet och Adeln äfven i en framtid måtte äga Secreterare, jemförlige med en Bungencrona och en Axel Silfverstolpe, hvilka likväl, likasom alla deras företrädare, voro i den cathegori, att såsom icke Statens Tjenstemän, enligt Utskottets åsigt, böra sakna erfarenhet och skicklighet, D e ii g J u u i i e. m. 377 Sanning är, att RiddarhusSecrsterarens nu innehafvande Löne-förmoner icke motsvara lians rättmätiga fordringar, derest lians tjenst icke får med ett Statens Embete förenas; men jag tror icke, att utvägar saknas att öka dessa Löne-förmoner till det belopp, som erfordras. Såsom exempel vill jag blott nämna, att en Syssla finnes vid Riddarhuset, genom hvars indragning, vid nu varande innehafvarens afgång, säkert ingen olägenhet skulle uppkomma, nemligen RiddarhusFiscals-tjeiisten. De denne befattning tillhörande ringa och obetydliga göromål emellan Riksdagarne kunna lämpligen bestridas af Secreteraren, och de ytterligare göromålen, sorn nu åligga RiddarhusFiscalen att bestrida under Riksdagarne, nemligen uppropen och böters upptagande af de StåndsLedamöter, som bryta mot OrdningsSladgan, kunna bestridas al en extra Canzlist.