Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uppå härefter framställde serskilda propos:r, bifölls förra delen af förevar:de morn., innehållande: ”1 fråga om de ulskylder till K. M. och Kronan, som f. n. kunna åligga den jord, hvilken bolaget kan komma att till sig lösa, länder 27 § i förenämnde expropriationslag lill efterrättelse”, men afslog R. o. Ad. sednare delen, som innehöll: ”varande för öfrigt bolaget ej förpligtadt, alt erlägga någon skatt eller bevillning för jernvägen, inkomsten deraf eller utdelning å aktierne.” Gr. Lagerbjelke: Medan R. o. Ad. ännu är sysselsatt att afgöra de punkter, som angå Statens rättigheter, anhåller jag fä fä - Den 29 Augusti f. m. 555 sla upmärksamheten på en uraktlåtenhet som Statslltsk. begått. Utsk. har nemi. icke stadgat något äfventyr för bolaget om det icke upfyller sina förbindelser, annat än i det fallet, att något skulle brista vid banans underhållande i ”fullt ändamålsenligt skick och ”fortfarande verksamhet”, i hvilket fall utdelningen står i pant, äfvensom alt R. o. Ad. fattat ett serskilt beslut ang:de en garanti att Staten vid emottagandet efter de 40 åren malte erhålla jernvägen i fullgodt skick. Det finnes likväl mångå andra afseenden i hvilka bolaget kan underlåta upfyllandet af sina förbindelser; och i alla dessa afseenden skulle Staten siå utan säkerhet; så att bolaget ansvarsfull kunde underlåta upfyllandet af egna skyldigheter, men ändock fortfarande vara lika berälligadt lill ulkräfvande af samma skyldigheter motsvarande fördelar. Jag vågar derföre vördsamt föreslå följande beslut lill tillägg bland de öfriga vilkoren: ”Skulle bolaget under byggnadstiden eller de 5 närmast derefter följande åren brista lili upfyllandet af sina åligganden eller åtagna förbindelser, är Slaten jemväl fri från sina; skolandes i sådan händelse bolaget återställa den Kronan tillhöriga jord, detsamma fått sig uplåten^ samt vare frånkändt all rätt alt hindra jernvägseller annan allmän anställts anläggande af annat bolag eller af Staten öfver den mark, hvartill bolaget kunnat förvärfva eganderätt.
R:dr utaf de frän förra åren på Riks-Statens 3:dje Hufvud-Tittel reserverade Öfverskotter och besparingar, Riksens Stander måga såsom fond för ifrågavarande liqvidation öfverlemna följande medel nemligen : a) Krigsfondens disponible behållningar, bestående dels af den från Preussen inflytande återstod af ersättningen för Pommerns afträdande, dels af hvad å utestående Krigsfordringar eller på hvad sått som heldst må kunna till Krigsfonden komma att ingå. b) De 26,696 R:dr 47 sk. 6 r:st. hvilka såsom förra Kron-Prinsen Gustafs enskilda förmögenhet finnas uti Kongl. Rånte-Kammaren insatte. c) Att för hvad som derutöfver erfordras till fyllnad uti liqvidationens verkställande, öfverlåtes till Kongl. Maj:t att i mån af behofvet låta disponera på de 732>557 R:dr 5 sk. 6 r:st, som finnas nedsatte titi Riksens Ständers Bank för lyftning af Piastrar oeh hvilket belopp till detta ändamål må af Banken emot ersättning förskjutas. 4:0 Att då denna samfälda tillgång, för så vidt den består af Banco-Sedlar, likväl allenast efte? hand kan blifva omsatt till SiatsUtskottets Betänkande^, i at> till sådan myntsort, som för liqvidationens verkställande kan komma att erfordras, men denna deremot, inom kortare tid ån omsättningen utan skadlig inverkan på Coursens blifver möjlig, torde böra fullbordas, Riksens Ständer bifalla, att Kongl. Majit, på de förmånligaste vilkor, som kunna betingas, må låta upptaga Lån •lier förskott uti Metalliskt mynt, med utsättande af lämpliga betalnings-terminer, i mån blifvande tillgång på Vexlar eller Metallisk valuta, genom förvandling af ofvannåmnde till liqvidationer anviste medel; kunnandes äfven Stats-Verkets disponible tillgångar af Vexlar eller metaller härtill användas, emot det att ersättning uti Banco-sedlar, utaf liqvidationsfonden, efter gällande Cours vid hvarje sådant tillfälle genast meddelas. 5:0
Så länge ännu den blågula flaggan bäres högt i striden mot den röda, som med smekande ord men hotande åtbörder vågar nalkas vår urgamla konungathron, skal! jag finnas på min post, hur obemärkt den än må vara, och jag är viss, att stöde ej någon annan vid min sida, skall jag der finna eder, 1 trofaste 294, som i afgörandets allvarliga ögonblick icke svigtade! Meri varén lugna, vi skola icke stå der allena; det är hos mig icke blott en förhoppning, utan visshet, att vi då i samma led med oss skola finna flertalet af de män, hvilka från den nu afslutade stridens början af fast öfvertygelse varit våra motståndare. Då, om icke förr, skola de räcka oss en broderlig hand, som vi med värma skola fatta; då, om ej förr, skola de med oss instämma i ett enhälligt och jublande: nej! För första gången helsar jag i dag den unga Svea. Jag gör det med vemod, ty jag älskade hennes moder, som i går jordades, och under hvars medeltidsdrägt ett Svenskt, ett ungdomsfriskt hjerta alltid klappade. Jag gör det med oro, kanhända derför att jag icke känner henne så val som jag kände den gamla. I alla händelser är hon ung; kanske skola hennes första steg blifva stapplande; det är då vår pligt att stödja henne, och vi skola göra det kärleksfullt; kanske behöfver hon ännu en uppfostran; det är då vår pligt att gifva henne den, och vi skola göra det ömt, men allvarligt, så alt hon en gång för våra efterkommande må blifva hvad den hädangångna varit för oss, att hon må blifva, icke blott älskad som den gamla, utan äfven såsom hon lycklig, stark och fri.
Då Hr von Hartmansdorff betänker detta, så hoppas jag att han afstår ifrån sitt yrkande af bifall till Utsk:s Betänk. Gr. Sparre: Jag bar få ord att tillägga och vill endast besvara ett par anmärk:r emot hvad jag förut har yttrat. En talare har sagt, att de som nitälska för frihandeln borde bär yttra sig till fördel för Utskrs Betänk. Utan att vilja erkänna mig för frihandelsman har jag likväl sagt att f. n. ett friare handelssystem gör sig gällande inom Europa och att vi äfven böra vara beredde pä att detsamma vinner insteg här. Här är likväl icke nu fråga om frihandel, alldeles icke fråga om ett fritt handelssystem; jag anhåller fä fästa upmärksamheten derpå. Här är fråga om en undan tags-lag, om ett tillfälligt borttagande af import-tullen på spanmål för en kortare tid, men icke alt vidtaga denna åtgärd såsom en allmän grundsats att genom förändring uti lagstiftningen göra importen af spanmålen fri från alla hinder, ty om några månader skola tullsatserna här åter inträda. Tvenne värde talare hafva ifrigt och ihärdigt uprepat ett medgifvande deraf att fri import af spanmål nu borde tillåtas, endast för att förekomma ett export-förbud, hvilket dessa båda talare ogilla såsom ett menligt ingrepp uti händels-spekulationerna, men dessa Hrr hafva förbisett att elen fria införseln just är af alldeles samma verkan, och utgör ett lagstiftande maktens ingrepp i spekulationen, d. v. s. ett sådant ingrepp, som desse talare sjelfve velat förekomma, och vi äro ense om att dessa ingrepp icke böra annat än i yttersta nödfall medgifvas, da de kunna medföra något resultat. Ett sådant kan exportförbudet medföra om en hungersnöd botar, ty förbudet verkar derhän, att det nedtvingar priserna och vidgar utsigterna för den fattigare befolkningen att kunna skuffa sig brödföda. Import-tullens borttagande deremot åstadkommer aldraminst under nuvande förhållanden ett sådant resultat. Det är blott ett af dessa onyttiga, olämpliga ingrepp, som icke medföra någon nytta. Dessutom har man sagt, att om icke import-tullen borttages, så hotar oss ett exportförbud. Hvem bar då sagt att ett sådant fall skall blifva ett exportförbud?
Då denna uppräkning afser en fortlöpande serie i samma månad, har det här och i det följande ansetts tillräckligt att aftrycka endast första och sista dagen i månaden inom serien. 112 Den 30 April 1812 på 2:dra Fördelningen: Ditto den 10 September 1810—27 d:o. på 3:dje Fördelningen: Utskottet åtskiljdes kl. 11 f. m. In fidem protocolli Aug. [von] Hartmansdorff. Den 30 April 1812 e. m. Justerat d. 6 Maji 1812. A. G. Mörner. Thorsdagen den 30 April kl. 5 efter middagen sammanträdde Höglofl. Constitutions Utskottet på Fördelningar, då alla dess Ledamöter, utom Riksdagsmannen Pehr Nilsson, voro närvarande. Protocollen öfver Handelsoch Finance ärenden hällne i Stats Rådet uplästes: på l:sta Fördelningen: för den 23 October 1810, 29 October 1810, 5 December, 12 d:o; på 2: dr a Fördelningen: för den 8 November 1810—30 November d:o, 6 Februarii 1811, 6 Februarii d:o; på 3:dje Fördelningen: för den 22 Augusti 1810—30 d:o, 6 September, 9 Januarii 1811—23 d:o. Utskottet åtskiljdes kl. 7 e. m. Justerat d. 6 Maji 1812. A. G. Mörner. Fredagen den 1 Maji 1812 kl. 10 före middagen sammanträdde Höglofl. Constitutions-Utskottet på fördelningar, då utom Borgmästar Nensén samtel. Ledamöterna voro närvarande.
I enlighet med betänk, uppstod d. 9 Maj, då Hr Dalmans memorial' och en inom Utsk. väckt anmärkn:sanledning öfver ett annat äldre Statsrådsprotocoll samfäldt företogos, en meningsstrid öfver 53 och ro5 §§. i Reg.F., 76 §. i Riksd.Ordn. och 11 §. i Ansvartslagen. Denna strid ledde till följande voteringsproposition: ”Den, som anser den re - 30 Den t Juli i, m. ”mitte ra de anmärknlsanledningen, ehuru riktad ”emot ett först efter denna riksdags början i n”träffadt fall, likväl kunna af nu var. Cons tit.- ”Utsk, till pröfning upptagas, voterar ja, med t il”lägg af, vinner nej, anses denna anmärkning ej u t”göia föremål för pröfning af in ne var. riksdags ”Co n s t i t. U t s k.” — Majoriteten utföll för ja. Under den förutgående debatten bade flera skäl anförts. Alla hade, på sätt Utsk:s betänk, säger, enhälligt funnit den Utsk, i Reg,F:s io5 §. ålagda pligt icke kunna utan särskild anledning sträckas utöfver den tid, då riksdagen börjades, men öfver hvad som utgjorde fullgiltig anledning voro många meningar yttrade. Eland sådana anledningar, dock utan att framställa dem som de exclusivt enda, hade flera ledamöter omnämnt fallet af en remitterad anmärkning; åtminstone jag hade bestämdt yrkat den sats, som ännu ar min, och hvarpå jag just stödjer denna reservation, att io5 §, ganska visligen har hållit Conslit.Utsk. öppet att utsträcka sin granskning inpå riksdagsperioden, icke blott för möjliga remisser af anmärkningsanledningar, utan äfven derföre, att en eller flera Slatsrådsförhandlingar före riksdagen kunna stå i sådant förhållande lill en annan, som under riksdagen förefallit, att halfhet i pröfningen blir oundviklig, om ej begge på en gång företagas. Uppriktigt bekänner jag min enfald att, när ofvannämnde propos. upplästes och intetdera skälet, hvarföre Hr
Sig icke anse någon tillåtelse till en allmän jemkning eller nedsättning i de Mjölqvarnar åsätta räntor kunna rnedgifvas, ej eller någon ny method för dessa Qvarnars skattläggning vara af närvarande förhållanden påkallad, och dessutom någon motion i detta, ämne uti Riks-Standen icke vid denna Riksdag blifvit väckt inom den i Grundlagen föreskrifria tid. Hvad dernäst angar beskattningen af Sågqvarnar , Valkoch Stampverk, få Utskotten, under åberopande och vidhållande af de i förra Betänkandet, N:o 78, anförda skäl, än ytteiligare nu tillägga, att förslaget, att genom bevillning gifva Staten ersättning så väl för den grundränta, hvilken genom skattläggningar blifvit Sågqvarnar, Valk-och Stampverk ålagd, som .äfven för den egare-bevillning, som hittills af dylika lägenheter utgått, icke kan verkställas på annat sätt, än att Comitéerna skulle hvarje år för dessa verk uppgöra tvänne Bevillningstaxeringar, en, sorn borde motsvara den gamla 22 StatsBev.- Lag.-s. Osc.-Utsh. Uti.
När man vet huru mycket innevånarne inom hvarje socken på landet sammanhänga med hvarandra, ja, till den grad, att de ofta äro afvogt sinnade mot grannsocknarna; så skulle man hafva mycket orätt att föranleda sammanblandning, särdeles af deras penningeväsende, så framt ej någon församling skulle vilja formligen förena sig med en annan, t. ex. i frågor om fattigvård, och helsovård eller dylikt. Skyldigheten för häradsskrifvare och stads-casseurer att lemna förteckning på hvars och ens utskylder, bör ingalunda efterskänkas. Det är förgäfves att hoppas, det hvar och en skall komma fram med sin skattsedel lill rättelse för afgifternas beräkningar till socknens behof. Troligen förvarar icke mängden sina skattsedlar, sedan de äro betalda. Om de äfven funnes i behåll, så vore det ovisst, om de vid behofvet läge till hands; då vederbör, skulle sakna nödig rättelse och ledning. När nu bestämd lösen blifvit utsatt för de uppgifter, som desse tjenstemän lemna, så synes mig erforderlig ordning vara iakttagen. Den enda anmärkn. man kunde göra, vore måhända, att ett utdrag af taxer.längder med den mängd af siffror det innehölle, och när hvarje 44° Ben ag Augusti f. m. sida skulle upptaga 3o rader, icke vore betaldt med 3a sk. för arket, särdeles när man beräknar den noggrannhet, hvarmed summorna måste collationeras. — I Norrska författningen ang:de Formandskaberne är föreskiifvet, att det skall finnas ett diarium, eller en förteckning öfver alla inkomna mål, ett protocoll öfver besluten och en copie-bok öfver utgående expeditioner. Något sådant finnes icke föreskrifvet i Utskins betänk., der endast protocoll omtalas. Jag skulle önska, att alla dessa 3 handlingar bestämdt utsattes såsom erforderliga, ty det ar villkoret för att hafva bestämd reda på hvad som förefallit och blifvit expedieradt.
Sju runstycken; I anseende hart,!; pch som de redan gjorde och annu återstående utbe? kaininaarne de!6 aro grundade pa Eder Kongl. Majus fersttlta Nådiga förordnaden, wid hwilka w edund K rande lara aga att sig trygga, dels aro af den natur att de icke utan ofördelaktiga påföljder för dek Allmänna kunna inställas, har Collegium trott sig, jemte berättelse om förhållandet harwid, höra hos Eder Kongl. Magt i underdånighet anmäla nödwäm tigheten deraf, att erforderliga medel blifwa anordnade till godtgörande af.förenämnde stulder, härrörande af dels obetalte poster, dels af Rutterierne för Fondens rakning förstutne, men ännu ej ersatte medel, samt att den arliga anstags-summan jemwäl matte ökas i den man behosivet kräfwer. Collegium framhärdar med djupaste wördnad SLormägtigste Allernadigste Konung, Eders Kongl. Maj-ts Underdsinfgsie och trspl-gstgste tienart och undcrfätare, ssI^iljen^rAnr^. klVE. Iserlstelm, 7- ä Ljungren. 6. ^V. StrZIe, 8. dtLÄSströw. ä. Itort^ingn, Stockholm d. >o Febo. i8n. 6. XIIntberZ, Till Kongl. L.'mU underd, angående otillräckligheten gf den Summa som till Manufacturerues befrämjande 4r gnsiagcn. De Ju o-. S' Den rz Juni,. 625 Starmägtigste Allernäöigste Lsnungr ^ders KonglMajus Commerce-Collegium, som af 18 2 ars Stat kommit i erfarenhet, att arliga Fonden under Collega disposition, till Manufacturerneö befrämjande endast utgör 4520 R:dr; hwaremot, enligt aldre Kongl.
Hvad beträffar den förste värde talarens påstående, att man genom antagande af hans förslag skulle kunna göra en besparing af 100,000 rdr och ändock erhålla ett lämpligt provisionelt tak öfver hufvudet åt de båda nya kamrarne, tror jag, att han vid sitt förslags uppgörande gått tillväga på ett alltför hushållsaktigt sätt och på ett sätt, sorn skulle gifva kamrarne skäl till missnöje med den gamla representationen, ty det är väl icke rigtigt att i en lokal, der 200 personer ofta öfver flera timmar skola vara samlade, alla dessa icke hafva den luftmassa, som erfordras för helsan. Den höjd Utsk:t föreslagit för de nya kamrarnes samlingsrum, kan efter min tanke ingalunda anses för stor; de skulle nemligen icke blifva högre än Riddarhussalen är till taklisten och äro, likasom den, beräknade att inrymma en läktare. Den siste värde talaren har anmärkt, att gasoset hindrar honom att under längre tid oafbrutet vistas i Riddarhussalen. Jag hemställer med anledning häraf till Eder, M. Hrr, huru mycket värre detta gasos skulle blifva i samlingsrum, som voro blott hälften så höga som denna säl. Likväl ber jag Gr. Sparre observera, att, enligt Utsk:ts förslag, särskild vigt blifvit lagd på anbringandet af sådana ändamålsenliga luftvexlingsapparater, som under sednare tider uppfunnits för större lokaler. Hvad åter beträffar de af Gr. Sparre påpekade olägenheter, som skulle uppstå, om gasupplysning användes i de mindre rum, der Utsk:n och deras afdelningar skulle sammanträda, så erkänner jag, att gasoset i Stats-Utsk:ts samlingsrum är ganska olidligt, men detta härleder sig deraf, att man tänder för många gaslågor och har dålig luftvexling; allt obehag kan undvikas derigenom, att man släcker gasen och ställer in ljus på borden. Jag tror det vara med god hushållning öfverensstämmande, att, om man har gas inledd i huset, äfven begagna densamma, och kan således icke i detta afseende finna något skäl till anmärkningar. Hr Edelsvärd har bland annat anmärkt, att, om Hebbeska huset och R.
Deputerades förslag, ett nytt moment tillägges, så lydande: ”På djupet skola utmål, som hädanefter anvisas, räknas efter lodlinien af utmålens sidor, ofvan jord, då malmgången är strykande i fält eller ett stockeller körtel-verk; men om den fäller donlägig eller sidovärts, så att den efter sitt fallande kommer på djupet att drifvas utom utmålets linea, då bör utmålet å djupet ej räknas lodrätt, utan i lika fallande med grufvan, på sätt att gruf-egaren uti djupet förbehålles så långt utrymme på sidan från malmgångens salband eller sidosköl nere i grufvan, som samma malmgång uppe i dagen ligger ifrån utmåislinien”; att slutet af § 37 (§ 35), rörande det fall då parterne 'ej åsämjas om beloppet af den ersättning, hvartill jordegaren är förbunden för kostnader, sorn blifvit på gruf-anläggningeu använde, enligt Justitiae-Rådet Alexanderssons förslag, inskränkes till det stadgande, att förrättningsmannen, sedan han med Gode Män verkställt besigtning och värdering, skall utlåtande derom meddela"; att, Kongl. May.ts Nåd. Proposition, N:o 92. 33 att, med hänsigt till hvad bemälde Justitiae-Råd anfört, och då lämpligt vore att, vid grufvas öfvergifvande eller sönande, lika lid bestämdes för grundegarens rätt att densamma öfvertaga, sednare momentet af $ 38 som dock lämpligare borde derifrån flyttas och i kapitlet om grufvedriften upptagas (§ 51), der erhåller följande lydelse: ”När grufva öfvergifven är eller egaren blifvit densamma förlustig dömd, må hon af den, som enligt nästförestående § dertill berättigad är, öfvertagas med samma rättigheter och förbindelser i hänseende till utmål och grufvedrift, hvilka förre egaren innehaft.
Häk endast sagt att dek astid warit och är hwarje Leda» - Den i December. 47 damors ostridiga rätt, an till dagens Protokoll fä yttra sig, och sär för öfrigt conformera mig med Grefwe Norner. Häruti instämde Utom flere andre, Frihsrrar 6säorsrröm, .^nllors och bllrie, samt Herr Osijsrsram, Hubsn henric, och uuderteknad Kallisnborg, Käsllisr 6oklkricl. Grefwe I.ovsnbjslm, Larl, instämde med Grefwe KLnunZzlisussn, samt ansag derjemte detta wara eu ny staga, som borde till Niddarhus-Utffottet remittcrcks. Herr Klingspor, 6srclr> begärde dera Herr Grcfwen och Landt-Marffalkens proposition. Herr Grefwe» och Landt-Marskalken Dä Herr 6ripsnvgläi redan sädanr medgifwit och Rid» derffapet och Adeln dertill samtycker, sa är det hwatz och en obetagik au kill Protokollet för i dag anföra stna tankar rörande denna saken. Friherre tlsäerstrom, Haose, Dertill kan aldrig behöfwas Herr 6ripenvaI6ts tillåtelse. Grefwe Kanringsbausen, Mbrsebk, för» stagade on» det blefwe tillåtit att reservera stg; j sädant sall wille Herr Grefwe» äfwen förklara att hatt icke gillade Herr Oiip^nvLlllrs anförande. Friherre kijsrrs, l.grs, löm jag nägot §» gonblick kunde öfwettyga mig att Herr Oeipsnvalcks tillstånd behöfdss, skulle jag icke borrttaga riden med någon begäran derom, men dä det ar hwarje Leda» mekS 48 Den i December. wots af Ridderskapet och Adeln ostridiga rätt att fritt fä yttra sig, will jag blott förklara art jag till alla de» lar ogillar Herr (-rPenvalclks uttryck.
Då den sednare tidens vidtagna åtgärder synas innebära mer än tillräckliga skäl för den grundsatsen att med största varsamhet framgå lill etL friare sysleme, och att sorgfälligt söka undvika hvarje våldsam brytning, såsom ofta på ett förstörande sätt motverkande det åsyftade ändamålet; sä vågar jag äfven tro, att det må anses såsom högst önskligt alt icke taga något steg tillbaka, ur den synpunkt att 1Ö35 års tull-lagstiftning kan anses såsom en medelväg emellan de motsatta meningarna; förenande mig i öfiigt uti hvad Hr von Hartmansdorff yttrat rör:de sättet att behandla detta ärende. Hr Prytz: Instämmande uti hvad Hr von Hartmansdorff yttrat, deruti flere värde talare redan med honom sig förenat, nemi. att theorierna nu icke böra afhandlas, emedan de äro tillräckligen afhandlade förut, så väl genom allmänt kända författare som inom Representationen under riksdagens lopp, får jag likväl nämna en orsak, hvarföre jag ansett mig böra vidröra dem innan vi komma lill detaljfrågorna. Jag anser nemi., att de allmänna grunderna böra öfvervägas och afgöras, innan vi komma till sjelfva tulltaxan, till undvikande af sådana allmänna grunders disculerande flera gånger vid särskilda artiklar, t. ex. frågorna om införsel skall få ske till några få hamnar; när förändringarna i tulltaxan skola taga sin början; med huru stora fartyg varorna skola få införas m. m. Sådant torde böra af - ■ 84 Den 8 December f. m. göras först, på det man icke vid hvarje särskildt ämne må återkomma till samma allmänna frågor; och anhåller jag derföre, atl de i betänk, förekommande generella beslut måtte först föredragas och tulltaxan derefter förekomma. Frill. Hamilton: Mitt förslag afsåg icke bestämdt att blott behandla sjelfva tariffen, men väl att vi måtte komma till betänkandet och de punkter sorn höra till saken. Jag är förvissad, att Hr Frih. o. Landtm, sjelf bedöm iner hvilka punkter böra blifva de första.
Däremot voro bristerna i de vekare momenten, t. ex. i trädgårdsscenen, mycket märkbara. Äfven beträffande detta parti måste vi konstatera, att vi hafva en ojämförligt mycket bättre representant här hemma, Nå- got lifligare bifall förspordes icke heller från den ej just särdeles talrika publiken. I går skulle ett nytt gästspel begynna, nämligen den fransk-amerikanska sångerskan fru Vehon-Halvorsens uppträdande som Violetta i op. » Den vilseförda », hvilket parti hon redan för trenne år sedan utförde härstädes. T morgon åter gifves för första gången » Hans och Greta », sagospel i tre bilder af Adelheid von Vette, musiken af Engelbert Humperdinck. samt » Navarresiskan », opera i 2 akter af Massenet. K. Dramatiska teatern bjöd i lördags på ett nytt program, som — o m vi frånse den inledande enaktaren — var af högt värde o c h intresse. Wilbrandts s. k. lustspel » Ungdomskärlek » är, s o m antydt, allt annat än lustigt, men betydligt banalt och genomklumpigt och borde helst aldrig ha kommit upp på denna teaters spellista. Ej ens fru Hartmans hjältemodiga ansträngningar att afvinna en ny backfischroll en smula humör kunde upphjälpa det sorgmodiga fiaskot. En rik ersättning erbjöd dess bättre Jean Richepins därpå följande komedi på vers i tre akter, » Fribytaren », en genom sin enkelhet sublim, men likväl kraftigt färgmättad dikt till hafvets och sjö- manslifvets lof, hvilken ej kan undgå att gripa hvarje för poetisk stämning mottagligt sinne. Den gamle bretagniske sjömannen Legoez (hr Hillberg) har förlorat alla sina söner, sjömän så- som han, på hafvet, men han håller detta haf lika kärt ändå, ja, det är föremål för hans formliga dyrkan.