Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder hade yrkats dels bifall till StatsUtsk:ts hemställan oförändrad, och dels af Hr Reuterskiöld, att R. o. Ad., med bifall till Utsk:ts förslag i öfrigt, skulle antaga H. M:ts Nåd. framställning jemväl i den delen, der Utsk:ts förslag skiljde sig från samma framställning; gjordes propos. på bifall till Utsk:ts merberörde hemställan utan förändring, och då 63G Den 28 Februari f. rn. dertill svarades många ja jemte ett eller annat nej, förklarades ja hafva varit öfvervägande. Hr Reenstjerna, Lars Johan Malcolm; På sätt StatsUtsk:t uppgifver, äro såväl den begärda årliga tillökningen i statsanslaget för Carlberg, 6,221 rdr 52 öre, som ock det äskade särskilda anslaget för en gång, 5,573 rdr, föranledda af frågan om Carlbergs omorganisation, d. v. s. af beslutet att af Carlberg göra en militärisk tillämpningsskola, dock med bibehållande af det fordna kadettantalet, och detta senare på den grund att allt arméns befäl är afsedt att bildas vid denna skola. Denna organisation är visserligen ännu ej fullt genomförd, men den tiar likväl framskridit så, alt man insett att den kommer att medföra ökade kostnader. Då kadettantalet (200) bibehållits, under det att lärotiden minskats, måste naturligtvis allt flera kadetter deltaga i de praktiska ölningarne, och följden häraf har blifvit den, att akademiens inaterialier och instrumenter samt hästar, hvilka ursprungligen varit beräknade för ett vida mindre antal kadetter, blifvit alldeles otillräckliga, och att nya sådana måste inköpas. Detta har varit anledningen till anhållan om ett evtra anslag för en gång. Behofvet af tillökning i statsanslaget har åter uppkommit genom ökade underhållskostnader för dessa inventarier, äfvensom genom reseoch traktamentsersältning åt ett ökadt antal af officerare och kadetter vid de dyraste af alla praktiska öfningar, de årliga rekognosceringarne.
Sägnen vet också förtälja, att n a m n e t bevarar minnet af en högt uppsatt m a n s besök, nämligen ingen ringares än gamle k u n g Göstas. Likaså säges det större af byggnadens tvänne rum, af ålder kalladt rikssalen, hafva utgjort platsen för det märkliga möte år 1540, då Sverige genom Arf-föreningens stiftande öfvergick från valtill arfrike. Intill » rikssalen » gränsar ett mindre rum, » Carl XI:s sängkammare », hvarest n ä m n d e monark ansetts ha bott, då han såsom hertig besökte Örebro stad, m e d a n slottet stod under ombyggnad. Båda r u m m e n hafva haft tak och väggar rikt prydda med målningar, af hvilka ä n n u lämningar rinnas i behåll. I » rikssalen » återfinnes det förut o m n ä m n d a allegoriska bildverket, enligt Eichhorn, som för ett antal år sedan lämnat en redogörelse därför i tidskriften » Nu », den enda målning af detta slag, som blifvit bevarad i Sverige från senare hälften af sextonde århundradet. Den framställer en domarescen, där, till höger från åskådaren räknadt, en olycklig bönfallande störtar fram till den i midten tronande domaren, medan åtskilliga dygder och laster, hvilkas n a m n återfinnas på målningen, äro honom till hjälp eller hinder, hvar efter sin art. Målningen anses tillkommen, närmare bestämdt, mellan åren 1595 — 1617, då en borgmästare i Örebro, Lars Olsson, ägde gården, och hvilkens kall som domare ger en god förklaring för valet af ä m n e vid målningens framställande. Gården h a r sedan gått genom flere händer, tills den omsider blifvit stadens ägendom. Det torde k u n n a räknas som en synnerligen lycklig händelse, att Kungsstugan blifvit bevarad intill våra dagar. Nu, sedan Örebro stad såsom ägare åtagit sig förpliktelserna om den, vågar m a n tryggt hoppas, att den märkliga byggnaden, hägnad och vårdad som dess ålder och minnen göra den det värd, än skall gå sekler till mötes. HANNA VÄGGMÅLNING I WIJNBLADH. KUNGSSTUGAN.
Således och om någon befallning i denna väg frän Regeringen utginge, sä, långt ifrån att den borde åtlydas, ålåge det hvar och en, t. o. m. militär, att icke lyda den, vid äfventyr af lifvets förlust. Men detta var, som sagdt är, en digression frän ämnet, till hvilket jag nu vill återgå. Den värde talaren har vidare sagt, att det vore revolution att söka inskränka Constit.Utsk:s magt. Men jag har bestridt, att Utsk., enligt grundlagarna, äger någon sådan magt, utan den är sjelftagen; och detta är så ofta vidlyftigt ådagalagdt, att jag icke nu vill trötta med något återupprepande af bevisningen i denna del. Gr. Frölich har önskat, att närvar. Konungens rådgifvare måtte lofva oss en K. proposm om en förändrad juryrättning Jag får då upplysa, att fråga i Utsk. redan blifvit väckt om ändring i juryn och att i nästa sammankomst fråga förekommer ang:de en helt och hållet ny Tryckfr.- för - D«n 12 Februari f. ra. fÖrordn., hvartill förslag till Utsk. då inkommit. Jag tillstyrker altså bifall till Hr v. Troils förslag för afgörandet af denna fråga, hvilket är en utveckling af min reservation. Men innan jag lemnar ordet, får jag fästa uppmärksamheten derpå, att det icke är första gången Stånden sjelfva besluta på sådant sätt. Vid sista riksdagen förevar ett för slag till ändring i Tryck fr. förord n., hvari äfven föreslogs, att indragningsmagten måtte afskaffas och tryckfnsmålen öfverflytta!! till allm. domstolarna. Ständerna gingo derpå icke in. Utskts tanka om sin magt var då likvisst icke längre utbildad, än att det uppgjorde voter:spropos:r i ämnet, hvilka dock utgjorde idem per idem, så att om ja hade vunnit, skulle Utsk:s förslag antagas att hvila, och o«m nej vunnit, likaledes hvila, men åtföljdt af Ståndens afstyrkande.
M:t, sorn meddelat Sin Nådiga stadfästelse å den uppgjorda planen till berörde arbetens fortsättning under innevarande år, fäslat SlalsCtskotlets uppmärksamhet på angelägenheten deraf, alt ofvannämnda belopp, 2,580,000 R:dr B:ko eller 3,870,000 R:dr Runt, oberoende af de. beslut Rikets Ständer för öfrigt kunde komma ali fatta i anledning af E. K. M:ts under den 28 sistlidne November aflåtna Nådiga Proposition, angående större jernvägs-anläggningars utförande, varder alt tillgå vid de af bemälde Chef föreslagna terminer, på det att afbrott i årets arbeten å vestra och södra stambanorna måtte förckommas. 134 ExpeditionsU Iskot tels Förslag till anderd. Rikets Sländer hafva tagit denna fråga i öfvervägande, och då, enligt hvad E. K. M:t behagat i Nåder tillkännagifva, ulom de 500,000 R:dr R:mt, hvilka Rikets Ständer redan, i afräkning å de särskilda anslag, sorn under denna Riksdag kunna för Statens jernvägs-bvggnader varda beviljade, anvisat för fortsättningen af arbetena å vestra och södra stambanorna, enligt de för dem fastställda riktningar, ytterligare anvisning af medel ofördröjligen erlordras, på det att arbetena A ofvannämnde, till följd af Rikets sednast församlade Ständers fattade beslut, af Staten företagna jernvägs-anläggningar mätte under innevarande år kunna oafbrutet fortgå, samt det onekligen för dessa arbetens ändamålsenliga bedrifvande måste i flera hänseenden vara af synnerlig vigt, att beloppet af de anslags-summor, som under detta år få lill arbetenas fortsättande användas, varder utan vidare tidsutdrägt bestämdt och anvisadt, helst dessförinnan hvarken alla erforderliga förberedande åtgärder för arbetsplanens utförande kunna vidtagas, eller dertill nödvändiga effekter och materialier anskaffas, hafva Rikets Ständer funnit skäligt att, i ytterligare afräkning å de anslag lill Statens jernvägs-bvggnader, som under nu pågående
Ridderskåpet och Adelli, Satait VällofL BorgareStåndet Beslutat, att eil hy ruhfik å Tionde Hufvud-Tituln skall UppföraS* under namn af Fyrings-Stat, hvartill 5,oöö R:dr årligen Utöfver det hittills per medium under de sistförflutne åren ätgåhghe Belopp anslås; Men HögVördige Prest-Ståiidet Och Hedervärda Böhde-Slåndet med Bifall till livad Stats-Utsköttet yttrat* ansett något serskildt anslag härtill icke Böra Bestås* Utah kostnäderiie för Bukarne Och Fyringarne Besörjas hädanefter sorn hittills af anslaget för Försvars-Verkét; Äfvensom i fråga om tillökning Uti hittills Béstådde anslag lili anskaffning af Ved och Ljus i Fästnings-och Garnizonsorterne Samt till Rese* Och TractamentSpenningar för evira förrättningar i militair-älendeii, Högvördige 4:de Sami. $ Badd.’ B 8a Stat s-U t skottet? Betänkanden, Prest - Stånrlet och Vallöf!. Borgare-Ståndet beviljat de af Stats-Utskottet tillstyrkte tillökningar med 2,000 R:dr å hvardera af dessa anslag, hvaremot Hoglöflige Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda BondeStäridet sådan tillökning afslagit. Detta förhållande har Stats-Utskottet ansett sig böra vördsamligen anmäla, på det den åtgärd, som leder till ett Laglikmätig! slut i denna del må vidtagas; och hemställer Utskottet, att så framt ej något af de Respeetive RiksSlånden skulle finna för godt förena sig med de 2:ne öfrige uti dessa frågor, afgörande! deraf måtte öfverlemnas till Förstärkta StatsUtskottet på sätt 6g §. Regerings-Formen utstakar, hvarvid följande Volerings-propositioner torde framställas: 1:0
Till en början ber jag att få anmärka, att detta förslag icke var af mig kändt, då det nu törev:de utarbetades, och för det andra vill jag erinra derom, att det ännu icke lyckats blifva lag, hvadan och så länge nu gällande befordringslagar finnas, det torde vara nödigt att sjelfva klassindelningen bibehålies. Jag medgifver visserligen, att äfven härutinnan fordras jemkningar; men det finnes en omständighet, som gör, att äfven om befordringslagarne skulle ändras enl. den värde talarens åsigt, klassindelningen ändock är af vigt och nytta. Denna omständighet ligger nemi. deruti, att presterna inom de särskilda stiften utgöra vissa afgifter, hvilkas belopp bestämmas efter pastoraternas storlek eller deras olika klasser. Om, såsom jag hoppas, det icke skall blifva långt aflägset, innan pensionskassor för prestenkorna inom stiften blifva organiserade, så är det från alla stift föreslaget, att dessa afgifter skola utgå klassvis. Jag vill dessutom blott nämna en afgift, som nu utgår efter ena - 324 Den 23 November f. ra. handa grund, nemi. till bestridande af adjunkters och vice pastorers aflöning i sådana församlingar, der pastor behöfver adjunkt, och är j så små omständigheter, att Jian icke kan aflöna honom. I dessa fall utgår adjunktens aflöning af pastorer och komministrar samfälldt inom stiften, och hvar och en bidrager, icke efter en bestämd upskattning af pastoratet, utan efter den klass, till hvilken det hörer. Slutligen har blifvit anmärkt, att regleringen hellre borde ske stiftsvis än länsvis, och allra helst omfatta hela riket. Orsaken, hvarföre länsindelningen blifvit föreslagen, är den, att ledamöterna i nämnderna, inom hvilka man velat förskaffa lekmännen, dels K. M:s Bef:de och dels hushålls-sällskaperna, något större inflytande, skulle väljas länsvis, hvaremot det icke finnes någon lekmanuaauktoritet, som omfattar stiften. Att återigen göra regleringen omfattande hela riket, tror jag vid tillämpningen skulle möta oöfvervinnerliga svårigheter, och jag hemställer om det ens vore behöfligt.
Jag finner också, lika med hvad Jost.ltåden Södergren och Iggeström yttrat till Högsta Domstolens prot, »att tillåtelsen att, till förekommande af befarade vådor för samhällsordningen af fångars rymning, låta dessa af bevakningen nedskjutas, icke synes rätt förenlig med den i närvarande lagförslag hyllade grundsats, som icke tillåter lifvets afhändande såsom straff i den större mängden af de fall, der sådant hitintills varit i lagen stadgadt såsom för allmänna rättstillståndet nödvändigt.» För öfrigt kan man icke anse, att en sådan förseelse, som att en fånge rymmer, på något siitt står i ett rimligt förhållande till det utomordentligt stränga ansvar, som skulle kunna drabba honom, eller att han äfventyra!- sina lemmars eller möjligtvis lifvets förlust. Ordet fånge eller häktad person finnes här begagnadt i en så vidsträckt mening, att, på sätt Assessor Lagerbjelke antydt, rättighet är iemnad att nedskjuta hvar och en fånge, som rymmer, han må nu vara en grof, lifdömd brottsling, eller en för ringa förseelse, för lösdrifveri, för gäld häktad bysättningsfånge, ja måhända en på lösa misstankar alldeles obehörigen häktad person, utan att denne användt det ringaste våld, utan att han ens är en för allmänna säkerheten i ringaste afseende vådlig person. Detta stadgande, hvilket, om det af lagstiftande makten antages, skulle lägga en allt för godtycklig makt i händerna på en underordnad tjensteraaunapersonai, anser jag icke öfverensstämmande med de principer, hvarpå vår lagstiftning i öfrigt hvilar, hvarföre jag, på sätt jag i min reservation anfört, anhåller, att 57 §:n måtte erhålla följande lydelse: »Sätter sig långe etc etc.» Anser man nödigt att, i afs. på rymmande straffånge, införa något nytt stadgande, har jag ingenting emot antagandet af det förslag till g, som Assessor Lagerbjelke i sin reservation framställt, så lydande: »Söker straffånge att rymma, då han utom fängelset till arbete hålles, vare lag som i 57 § sägs, ändå att han ej till motvärn sig sätter.
Elter skedd föredragning remitterades till Stats-Utskottet följande motioner: Prot.-Utdrag den 26 November i856. 59 l:o Al Per Östman från Wester-Norrlands län, om anställande af en provincial-läkare med lön på stat inom Södra Ångermanland; 2:o Daniel Danielsson från Jönköpings län, angående pension åt Häradsskrifvaren N. A. Lindqvists enka; 3:o Lars Gezelius från Kopparbergs län. om anslag till lön åt en Länsman i Säfsnäs socken af nämnde län; 4:o Ephraim Larsson från Elfsborgs län, om utbyte af åtskillige härads höfdinge-boställen inom nämnde län; 5:o Gustaf Bjerkander från Skaraborgs län, om inrättande i Götheborg af ett Institut för döfstumma och blinda; 6:o Gustaf Jonsson från Calmar län, om anslag till förbättrande af de vid Institutet för döfstumma och blinda anställde lärares, lärarinnors och vårdares löner; äfvensom i anledning af sistberörde två motioner afgilne yttranden; 7:o Gustaf Jonsson från Calmar län, angående pension åt Ordningsmannen vid Institutet för döfstumma och blinda, Johan Olof Ljunggren; 8:o Nils Svensson från Christianstads län, angående rätt för reservskjuts skyldige, hvilka befordra paketposten, att vissa tider af året begagna 3 hästar och erhålla skjutslega derför m. m.; och 9:o Erik Olsson från Södermanlands län, om anslag för sänkning af sjöarne Kolsnaren och Wiren i ofvannämnde län. S. D. Föredrogos och remitterades till Banko-Utskottet: Olaus Erikssons från Götheborgs och Bohus län motion, om förhöjning i aflöningen för tjenstemännen vid Låne-kontoret i Götheborg; och Per Östmans från Wester-Norrlands län motion, om ändring i 40 § i mom. af nu gällande Banko-reglemente. S. I). Föredrogos och remitterades till Bevillnings-Utskottet:
Det har äfven blifvit yttradt att det ej vore brådtom med besluts fattande i denna fråga, alldenstund flere förslag redan vid Riksdagens början blifvit väckte, rörande förändringar i prestemas befordringslagar; att så år förhållandet, känner jag äfven, men då dessa af - * Den i Januari. sågo förändringar i kyrkolagen och till största delen blifvit öfverlemnade till Sammans. Lagoch Ekon.Utsk., så finner jag ej att något uppskof med behandlingen af denna fråga bör ega rum, till dess Utlåt, i dessa ämnen inkommit, enär de ej hafva ringaste sammanhang med hvarandra. I anledning häraf tillstyrker jag bifall till Betänkandet. Gr. Sparre, Erik: Jag har begärt ordet förnämligast för att uplysa derom, att den siste värde talaren begått ett väsendtligt misstag, då han påstått att prester upföras på förslaget, endast med fåstadt afs:de på tjensteåren. Det måste vara honom bekant, att pastoraterna äro indelade i 3 klasser; att i fråga om förslag till den första klassen beräknas inga tjenstår, att hvad den andra beträffar, hufvudsakligt afs:de fästes på skicklighet och meriter, samt att endast i afs:de på den 3:dje, till hvilken räknas de minsta pastorat, tjensteår tagas i beräknande. Om nu en församling önskar till själasörjare en person, som, ehuru 65 år, anses skicklig att öfvertaga vården om dess kyrkliga angelägenheter, skulle de, enl. Utsk:ts Utlåt. hindras derifrån blott af den anledn. att prestmannen upnått dessa 6 5 år. Blott och bart detta förekommer mig som ett så solklart och tillräckligt skäl för förslagets förkastande, att något vidare ej synes mig behöfva tilläggas, och då äfven härtill kommer, att flera motioner af mera omfattande art rörande presters befordran vid Riksdagens början blifvit väckta, tror jag att, vid dessas behandling, ett lämpligare tillfälle för utredande af denna punkt erbjuder sig.
Ridderftapct och Adelns plenum den « April 1810. S. D. Beflöt Högloft. Riddcnskapet och Adcln attt-ll Allmänna Beswärsoch Lceonomie-Utskottet remmitlcra Kongl. Majus Nädjga sivar till Riisens Ständer p dc» ras underdöiiiga ffrifwelse rörande Wargeringen, gisivit Stockholms Slott den zi Mars r8io, hwarj.mte dc åtskilliga dictamina och yttranden, fou, ivid tillfälle af desi uppläsande, till Ridderffapets och Adelns Piorocoll blsiwit aflämnade skulle denna rcmisi ötsölja. Högloft. RidLerskapct och Adcln beflöt äfwen att för sina Rese ctive MedLtänder förklara sin fullkomliga beredwilligh-t aligis Kongl. Maj:ts Nödiga önskningar till mötes, och sin söresatts att kill Fäderneslandets förswar wöga alla uppcsiringar, öfwerlämnades detaillerna att i behörig ordni g utredas och förcflös: hwarföre Allmänna Bcsivärs - och Lceonomie-Utskottet skulle anmodas att stpnd amt med si.t förslag inkomma. Ut supra. Med detta ProtocollsUtdrag afgick deresier Dcputa, tioncn under anförande af Friherre dllcming, Lise-,-. Justerades följande underdöniga strifwelser till Kongl. Maj:t. Stormägtigste NllerNädigste Konung! Med öfwcrtpgelse om den allmänna uppfostrans wigt för Samhällets wäl samt med kännedom om de i detta afseende inom Fäderneslandet widtagne anstalters mindre anwändbarhet till närwarande tid och de förändringar, hwilka fö wäl wetenskaperne som underwisnings-met o« den, genom en stigande uplpsning, undergätt, hafwa Riksens - 5L Dcn -2 April. sens Stunder ivid det förslag, som Rectorn Magister 6.
Min mening är visserligen icke att taga i försvar de stackare, som hafva den olyckan att blifva fulla, men blott, att deras oförmåga ej må straffas alltför högt. Herr bett 2 Julii é. ;>J, 9) Herr von Heijne: Jag kan ej anse såsöni blott eri olycka, att vara full. Jag liar alltid betraktat saken som ett brott. Val vöre jag löre att tillstyrka mildring af Författningen hvad stocksfallet beträffar, men hvarje mildring skall ofelbart gifva Allmänheten anledning till deri tro, att man funnit fylleri-brottet vära af mindre betydenhet. Den tankan skulle säkerligen uppstå hos de felande personcrne; det rndfte ej vara fd farligt, att Jupa fig full, forn det hitiills varit. Jag tillstyrker således, att Förfättiringarne må förblifva sådané de äro, samt att Utskottets Betänkande alltså måtte afslås. Herr Ceder felij old: Under åberopandet af itiitt förra yttrande, får jag ytterligare påminna’, att fylleriets aftagande hår i Stockholm icke kan tillskrifvas stockstraffef> emedan detta Straff icke bår tillämpas. Erfarenheten har således visat, att detta straff icke behöfs. Såsom ytferligaré skål emot stockstraff för fylleri, vill jag ej anföra den erfarenhet^ att 4 eller 5 persöner hår i Stockholm afhåndt sig lifvét, för ått undgå deri skymf att dömas till stockstraff: ritari jag vill blott påminna om den princip; att man ej bör Stifta sådana Lagat, söm ofta påkalla Konungens benådnings^rått. Det år alltid fett bevis på ten Lags felaktighet, att Kongl. Majit ofta måsté göra Nåd. En Lag, som Kongl. Maj:ts och Allinånhetens rättskänsla finnér icke böra allmänt tillämpas, bör ofördröjligen upphåfvas. Då derföre Lagutskottet nu tillstyrkt stockstraffels af-; Huiti* o. Ad. Fröt, IV. Band; H Mi»i » Juiii t. ni, skaffande, anser jag det icke låmpeligt att afflå. Betänkandet, emedan straffet då skulle qvarstå.
Memorial, angående anställd omröstning, i fråga om beloppet af de län, som hädanefter från Ull-disconten slcola utgifvas, I anledning af Riks-Slåndens skiljaktiga beslut, vid bestämmandet af det belopp, hvarmed pantsatt ull hädanefter bör af Ull-Discont-fonden belånas, har Förstärkta Stats-Utskottet denna dag, för frågans afgörande, 6 Ftir st ari ta Stats-Utsl-ottets Memorial, JY'.o 3 g/. anställt omröstning, enligt följande i Stats-UlskoLtets Memorial 376 föreslagna, och af samtlige Riks-Stånden godkända, voterings-proposition: Den, som, lika med Borgareoch Bonde-Stånden, anser, alt lån hädanefter icke må af Ull-Discont-fonden beviljas till högre belopp, än femtio procent af det värde, hvartill ullen blifvit, på föreskrifvet sätt, upp skattad, röstar Ja % den, det ej vill, Nej; vinner Nej, må, i öfverensstämmelse med ifrågavarande lån hädanefter beviljas till högst sextiosex och tvåtredjedels procent af ullens värde. Och som, vid denna votering, rösterna utfallit med 74 Ja oc^ 4^ Nej, samt Ja således vunnit, hafva Rikets Ständer beslutat, alt lån hädanefter icke må af Ull-Disconl-fonden beviljas till högre belopp, än fem tio procent af det värde, hvartill ullen blifvit., på föreskrifvet sätt, uppskattad. Slockholm den 7 December 184®. Ank. till Exp. Utsk. den 7 December, kl. 6 e. m. Memorial, angående verkställd omröstning, i anledning af Iliks-Stdndens skiljagtiga beslut, i afseende få Curhus-afgiftens fortfarande. Efter det samtlige Riks-Stånden godkänt de uti Bevillnings-Utskottets Memorial, N:o 2g, framställde förslag till voterings-propositioner, i anledning af Riks-Slåndens olika beslut, rörande curhusafgiflens fortfarande, så har Förstärkta Stats-Ulskottet under denna dag anställt omröstning öfver omförmälde gillade och så lydande voterings-propesilhsner:
Wi hafwa wäl ingen Hamburger Correspondent att frukta för, men det tryter icke folk som räkna och komma ait göra allmänheten upmärksam uppå sttlnaden i afgift för de stna och de stora pannvrne. Sedan nu branwinsafgiften fält den äran atk tjena till amornstemenks-fond för framdeles tillgörande gäld, kommer det att se illa ut om den min. dre hemmansägaren skulle i större mohn dertill bidraga, än den stora godsägaren. Herr Landt Marskalken föreslog a nyo bi. fall till andra momentet af Bewillnings-Utstotkets utlätande Ropades Ja och Nej; och Herr Den iv Augusti. 667 Aerr Drefva begärde votering. Volerings.proposilionen uplästes och godkändes sadan som sökjer: Den som bifaller Bewillnings-Utflottels försiag till afgift för de större pannerymder, strifwer 2«; Den det ej will, ffnswer Nej Winner Nej, kommer Allmänna Beswärs, och Oeconomiä-Urstotkeks sörstag till pannerymds afgift för de större pannorna frän 60 till 90 kannors rymd, att antagas. Voieringen företogs kl. 7, och stukades kl. 8, dä rösterne befunnos haswa Utfallit som följer: Ia — 34. Nej - sr. I anledning hwaraf Herr Landt-Marskalken förklarade, att Ridderstapet och Adeln giswit sitt bifall till Utskottets förslag. Uplästes och biföllos pä serskildt för hwarje gjorde propositioner, grde, Z:te, 6:te, ?:de och 8:de puncterne af Utstottets i detta ämne först asgisne betänkande med de ändringar, som genom i dag fattade beslut derom äro gjorde. Ropades Ia Herr Landt-Narffalken anmodade Herrar Electorerne, akt efter Herrvon IInZern Lternder^, hwilken af enskildta wigtiga angelägenheter warit nödsakad att ifrån Riksdagen afresa, utse en Ledamot uti Slats-Ulskotlet.