Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrifvelse, N.-o 160. serskilda lika lydande handlingar, och inteckningarne, i fall förnyelse skeft, äfven blifvit samma dag förnyade. I denna händelse anse Rikets Ständer nedsättning eller förändring af någondera inteckningen ej höra tillåtas, utan att original-handlingen företes vid intecknings-domstolen. Bebofvet af detta undantag upplyses af följande exempel: om två alldeles lika lydande skuldsedlar blifvit utfärdade och intecknade på samma dag. vöre det möjligt, att innehafvaren af den ena medgåfve postposition, men icke innehafvaren af den andra; att således blott en af sedlarne uppvistes vid annan rätt, än intecknings-domstolen; att likväl den, som hade fördel af postpositionen, uttoge två exemplar af protokollet öfver uppvisandet; och att han komme med hegge exemplaren till intecknings-domstolen; och der kunde han då lätteligen utverka sig postposition af båda inteckningarne. Det kan visserligen invändas, att detta ej borde hända, om uppmärksamhet fästes derå, att båda protokolls-utdragen hade samma nummer; men denna invändning eger ingen giltighet, då i betraktande lages, att det finnes domstolar, som icke bruka numerera sina protokolls-utdrag, och att det, äfven om sådant föreskrefs» blefve ganska äfventyrligt att låta en sak af så stor vigt, som den ifrågavarande, bero på någonting så tillfälligt, som om numret på ett protokollsutdrag är riktigt eller ej. Vidare hafva Rikets Ständer i 34 beli 35 §§ infört serskilde i gällande lag saknade bestämmelser. Den förra afser det i allmänna kredit-rörelsen häfdvunna bruk, att inteckningar, som blifvit inlösta, åter sättas i omlopp med oförändrad panträtt.
Hans röst grefvinnan Orsinas roll, för hvars våldsamma var något tillgjord, och han hade detta kvinnliga känslolif3 skiftningar hon fann kraftigt gripande uttal på sje ljudet, som icke kläder en karl, då uttryck. Titelrollen var öfverlämnad åt fröken han talar. J a n s o n, som nog i densamma verkade både ner Så steg han i katedern. vös och osäker, men dock äfven lät framglänsa » Stå upp, små flickor, » sade han, » vi skola till drag, som, när de en gång mognat och vunnit en början gemensamt sjunga salmen 342 den 4, stadga, kunna låta en hoppas att få skåda den 5 och 6 verserna i vår svenska salmbok. » verkligt stora tragediennens ansikte. Kerstin satte sig till orgeln. Och sången ljöd: I alla händelser måste man vara teatern tack» Hvad nyttigt är, gif Gud, jag det må lära, sam, för att den bevisat sin goda vilja — och Beflita mig därhos om dygd och ära; kanske äfven, under nu rådande förhållanden, ej Min ungdomstid ej nöta fåfängt bort! så litet mod — att uppehålla en konstart, som Det läras bör är drygt, men tiden kort. » aldrig borde få utdö å vär främsta scen. Johansons Möblerings-Affär, 143 Teater och musik. Stor ibland utställning och försäljning at alla slags moderna Smyrna-Mattor och elegant. samt Gardiner m. m. Möbler, Sängar Fullständig eller deiris möblering Egna Snickareoch Tapetserareverkstäder. — och Sängkläder, Möbeltyger, Mattor, och dekorering af våningar Reel b e h a n d l i n g. därverkställas stilriktigt — Billiga priser. IDUN Efter en formfulländad bön började sedan förhöret. » Vi begynna, » sade biskopen, » med all kunskaps grundval och ursprung: vår heliga kyrkas lära, sådan den finnes affattad i vår katekes, och vi kunna taga till utgångspunkt Herrens bön. Vill fröken vara så god. » Han satte sig jämte prosten och skolrådsmedIemmarne längst framme i salen. Kerstin darrade. Hon kände, att hans blickar betraktade henne I början gick det knaggligt nog.
Relibinders upmärksamhet derå, att, på sätt Hr von Troil redan omnämnt, vederbör:de myndighet enl, 2:dra mom, i 3:dje §:n eger att bestämma, hvarest näringsstället bör vara beläget, och att detta redan skulle vara bestämdt, innan auktionen för sig ginge; ty det är klart, att anbud å krogrörelsen icke kunna ske med någon tillförsigt, då den bjudande icke vet, hvar krogen skall vara belägen, och således ej kan med säkerhet beräkua, huru stor afsättningen ungefärligen skall blifva. Gr. Mörner har anmärkt, att krogens läge är af mycket större vigt å landet än i stad, der det kan vara likgiltigt, om krogen ligger i det ena qvarteret eller i det andra. Jag påstår, att läget af en krog i staden är af lika stor vigt som å landet. Om jag antager att 2:ne krogar finnas t. o. m. i samma qvarter, men vetta åt olika gator eller platser, såsom om t. ex. den ena krogen låg vid Kornhamn och den andra vid Lilla Nygatan, så är det klart, alt den förra krogen, som ligger vid en liflig torgplats, bär större värde än den sednare, som ligger vid en gata med mindre trafik. Man har påstått, att beskattningen kan göras hög derigenom, att ett högt minimi-belopp utsättes, Men hvartill leder sådant? Jo möjligtvis derhän, att intet anbud göres och då måste man ju nedsätta minimum lägre, än man måhända föreställt sig. Jag vill icke längre uppehålla R. o. Ad:n, hvars flesta ledamöter troligtvis redan stadgadt deras åsigt i saken, utan anhåller, att vi så snart som möjligt måtte komma till frågans afgörande. Frih. Rehbinder: Jag ber att i min ordning fä fästa Hr von Hartmansdorffs upmärksamhet derå, att 2:dra mom. i 14:de §:n handlar om utskänkning vid gästgifveriet men att de ställen, jag talat om, icke äro gäslgifvaregårdar, utan sådana ställen, der en mängd allmoge, som forslar varor å de allmänna vägarne, strömmar tillsammans och rastar. Jag har icke kunnat i förslaget finna något stadgande, som innehåller, att stället skall pä förhand vara bestämdt.
Provincial-Banker må ej utgifva andra tryckte eller graverade fördringsbevis till innehafvare!!, än: I 2 Bancooch Lag-Ut sköttens Betänkande, JY'.o r. i :o Credit-sedlar, att vid anfordran, men utan riinta, inläsas i det Bank-eontorr, hvarifrån de blifvit utgifne, och lill den valör, som af Riksens Ständer serskilt varder bestämdt; 2:0 I»visningar å Rikets Ständers Rank, i enlighet med derföre gällande författningar. Skolande credit-sedlar och mvisningar alltid vara försedde med bandskrifne namn af minst tvänne Direetions-ledamoter och Bankens Kamererare, eller annan tjensteman. Genom Bank-bolagets försorg skalf, inom 14 dagar från Bankens öppnande, uppgift å de personer, sorn komma att underskrifterne meddela, i allmänna tidningarne kungöras, 8' §. Ej må Pro vinci al-Bank utgifva credit-sedlar och in visn ingar å Riksens Ständers Bank lill större sammantaget belopp, än som motsvaras af: 1:0 behållningen i dess egna cassör af Rikets gångbara mynt i silfver eller sedlar; 2:0 al återstoden å deposition i Rikets Ständers Bank; och 3:o af sådane Bolagets odisponerade tillgångar i guld och silfver, saint hypothek, sorn i 5 §. under litt. a äro uppräknade. Bankens egna låmehandlingar sålunda icke härvid inräknade, 9§- Upplåning, vare sig i form af försträckning, deposition eller creditiv, må ej eller af Bank göras till ett belopp, som öfverstrger kahlen af hvad' å tecknad grundfond blifvit i Banken insatt. Alla för dylik upplåning utgifvande fordringsbevis skol» ställas till viss person eller Verk, samt uttryckligen innehålla, att öfverlåtelse deraf ej må ske, ulan till viss man, efter föregången anmälan i Banken, ia §.
Eller för små s k o d o n. Åhnej, ett frunsom antages och införes, erhåller 10 kr. timmer på fyrtiotalet med hennes förståndiga, i pris. För dem, som veta sig kunna bjumatronelika utseende har med säkerhet länge seda något af intresse, böra alltså utsikterna dan hunnit öfver koketteriets lifsskede. Det är bestämdt något annat, som gör hvarje vara ganska lockande att erhålla en liten förfjät så plågsamt för henne, att hon nu t. ex. stärkning i julklappskassan och på samma knappt kan gå upp för den där alls icke branta gång göra sina medsystrar en förnöjelse. trappan, ntan att för hvarje steg, pustande och Alla täflingsskrifler — påtecknade: Till flämtande, hvila vid ledstången. — skola vara inkomNi kan vara nästan viss på, att finge och kunde julklappsbasaren senast den 4 nohennes fortkomstledamöter berätta sin historia, na till redaktionen skulle de hafva svåra anklagelser att andraga mot vember. — strumpebanden, ja, just dessa vackra, af flitiga, välmenande händer broderade strumpeband, som äro spända rundt om benet. Ty, hör på I Från hjärtat utströmmar det varma blodet, som skal! föra näring och kraft till kroppens alla delar. När det så kommer till knäet, möter det ett allvarligt hinder i det hårdt åtsnörande strumpebandet. Detta gör allt hvad det kan för att hejda blodets tillopp och cirkulation i de nedre benpartierna. Häraf blir följden, att benet liksom vissnar och aftynar. Det blir icke alldeles obrukbart, men benpipan blir svag och skör, musklerna förkrympta och kraftlösa. j [|ön tid är inne, då årets inläggning af När så ålderdomen infinner sig och det för J t l denna delikatess, som snart sagdt blifvit kroppen gäller att stå emot med anlitande af den en nödvändighetsartikel i hvarje hushåll, kraft, den i ungdomen skulle ha uppsamlat — då åtminstone för smörgåsbordet, slappes ut i fins icke denna kraft i de slappa och svaga benen, som därför alltmer förlora förmågan att lätt och marknaden från alla större eller mindre fabriledigt röra sig. kanter i den bohuslänska skärgården.
Rikshufvudboken år 1850 423,299 R:dr och år 1851 427,684) „ debiteras för en summa af omkring 425,000 R:dr, synes det dock af Betänk., att de sista 5 åren i medeltal endast omkring 354,000 Den 23 Mars f. m. 419 R:dr influtit: all minskningen 65 å 70,000 R:dr egentligen tillkommer derigenom att ett ganska stort antal — troligen minst 300.000 personer ej förmå utgöra ens denna låga skatt af 12, 8, 6 eller 4 sk.: all naturligtvis dessa 300,000 personer nästan uteslutande tillhöra de folkklasser, jag nu ville derifrån befria: att dessa 300,000 personers debitering, eftersökande, lagsökande och efter skedd extra-ordinarie afkortning, slutliga befriande från skatten förorsaka både dessa personer och Statens tjenare ett besvär och en kostnad, som man lätt kan föreställa sig, om man känner vårt upbördssätt, men som ej utan allt för mycken möda kan i penningar beräknas; sami all, af dessa skäl, jag ingalunda anser mig mycket misstaga mig om jag antager, alt nämnde 300.000 misslyckade debiteringar tillika med de lyckade hos den öfriga delen af dem, som, enl. milt förslag, skulle skonas, föranleda en förlust, så betydlig för enskilta och för det allmänna, att den i det närmaste, om ej fullt motsvarar hvad minskningen i statsinkomst, enl. mitt vördsamma förslag, skulle komma att utgöra. Denna minskning vore dessutom dä ej, som nu, en bortkastad summa. Hela beloppet qvarslannade då i de skattdragandes fickor. Jag vill icke försöka att vinna mitt mål, genom alt vädja till känslorna, men det vore ett svek emot den sak jag försvarar, om jag icke erinrade dem, som äro nog lyckliga, att aldrig hafva bevittnat, ännu mindre sjelva erfarit fruktan för Fjerdingsmannen eller Länsmannen, hos den som väntar sig eller undergår en utmätning för skuld, den han ej förmår gälda, att många suckar och tårar vid sådana tillfällen tillkomma. Dessa kunde ock sparas.
I anledning af hos Riksens Ständer gjord motion, att enär tillåtelsen för Vissa Rotehållare, att, emot en fastställd årlig afgift till Eders Kongl. Maj:t och Kronan, på flera år vara frikallade från att leg* Soldat och honom underhålla, jeriite fl itt begagnande af Soldat - Torpet, tillskyndar Rotehållare!! betydliga fördelar, sådan Vacance måtte på det sätt regleras, att dermed ginge i tour och ordning, antingen Compägni-eller Socknevis, och att på samma Saft skulle förfaras med de Rotar, som äro artslagne till löningshjelp åt underofflceraie; hafva Riksens Ständer ansett, att vid framdeles blifvande Vacancer, Eders Kongl, Majit lärer tackas ålägga Dess Befallningshafvande och Regements Cheferna at vid utväljande af de På Ridd. och Adelns vägnar Carl Mörner. hl t, landtm. På Borgare - Ståndets vägnar. II. N. Schwan. h. f* Talman* Den 15 Juni. 559 de Hotar, som en sadan Vacance-fötmån ian tillkomma, göra nöti i gt afseende så val å den rnöj. ligaste jemna fördelningen deraf, som de locala och andra omständigheter, hvilka göra, att Soldatens underhåll är för somliga Hotar mera betungande än för andra. Riksens Stander framhärda med djup undersåtlig vördnad, trohet och nit, Stormägtigste Allernådigste Konung! Eders Kongl Majus underdanigsce tröpligtigste tjenare och undersåte* På Ridd. och Adelns vägnar Carl Mörner. h. t. Landtm. På Borgare - Ståndets vägnar H. Schwan. h. t. Talman* På Prest - Ståndets vägnar J. A. Lindhlom. n. v. Talman* På Bonde - Ståndets vägnar Lars Olsson. n, v. Tilman. Uppläst hoä samteliga Riks-Stånden den l5 Juni. Stormägtigste Allernådigste Konung!
M. nyttig ansedd och icke såsom sådan af Utsk. bestridd organisation uppkommit. 7:0 Wermlands Jägare: De 3o t:r spannmål under lönerna, hvilka här ifrågakommit, hafva erfordrats för vinnande af likhet inom staten. Intilldess att generelt beslut om indragning af denna afloningsförmån kan tagas, bör väl icke inom samma stat den ena få beräkna sådan förmån, den andra icke. Jag har redan anmärkt detta. Då lönen för cheferna för Lifreg:tets och Smålands Grenadier-batailloner är bestämd till 25oo r:dr, synes väl både billighet och rättvisa kräfva, att chefen för Wermlands Fältjägare, som är i saknad af boställe eller inqvarteringsförmåner, kommer i åtnjutande af lika belopp. Vid förra riksdagen begärdes väl blott 2000 r:dr; men meningen var väl utan tvifvel då, Den aj Maj. att lian derjemte skulle få på besparingarna behålla de 5oo r:dr, han särskildt förut såsom taffelpenningar uppburit. Jag förmodar detta, eller också, att ett verkligt förbiseende härvid ägt rum. gro Om de af Utslc. vid Artilleriet afstyrkta löneförhöjningar för befäl och irste constaplar gäller hvad redan är sagdt om nyttan för det allmänna, att icke alltför mycket må hushållas vid lönebestämmelser. Behofvet af de ifrågavar. är af II. K. II., G-eneralFälttygmästaren nogsamt ådagalagdt. Att en informations-officers-lön icke skulle bestås vid Wendes Artilleri-regrte, lika väl som vid de tvenne andra Artilleri-regrterna, dertill är väl icke något giltigt skäl. Förhöjningen i medicamentspenningarna grundar sig på redan uppgjorda och framdeles motseende contract. Naturen af ett contract medgifver intet tvång; det måste grunda sig på frivilligt åtagande. Att directe genom Kronans försorg besörja artilleri-manskapets sjukvård, utom härpå allm. garnisons-sjukhuset, skulle otvifvelaktig! leda till drygare kostnader. Utgiften är således nödvändig och hade bort tillstyrkas.
Utskottets Utlåtande öfver Rikets Ständers Revisorers åren i83o oell i832 afgifne Berättelser, upptagne och till Revisionen af r831 års räkenskaper uppskjulne fråga om de af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Vermlands Län oredovrsade gratiflcalions-medet, hvilka äfven i sistberörde Räkenskaper balaneeras, får Utskottet upplysa, att samma fråga heror på slutlig handläggning af Kongl.. KammarRät ten ^ hvadan Utskottet anser detta ämne icke påfordra någon Rikets Ständers åtgärd. Ankom till Exp.-Utsk. den 13 Nov. Berättelse, angående verkställd revision af CivilStatens Pen i sions-Cassas Räkenskaper. CL A.) Desse för år i83i ännu icke i Kongl. Kammar-Rällen granskade Räkenskaper hafva utvisat: Pensions-Fonden för EmbetS'- och Tjenstemän. Debet. Balance från år i83o. Inneslående Upphörd i Lallen för år 1826 13 r. 8. 11. Dito enligt Redogörarnes räkningar: Inkomster. Stats-anslag 40»0,001 Årlig afgift 14,»33: 3i. 1. Ränta å ullånle medel .. 3ö, 181: ?o. 6. Ersättning frän Armeens Pénsions-Gassa för försl,julne pensioner. .. - 36: 3a, - ,0.5,998: 19. 9. Balance till år183a.. Ihneslående Pensioner:: å Delegarnes fond' . 90: — —, - å 1798 års-fond 134: 28. — 224; 38. — Skuld tilli Allmänna! Credit.- Balance från år i83o. Öfverlevereringar .. .. .. 328: 28. 9.
Föredrogs-ånyo Stats-Utskottet0 Utlåtande JY:o 54» angående beräkningen af StatsVerkets inkomster, tillika med de såsom bilagor dervid fogade serskilde Utlåtanden ifrån och med Litt, A, till och med Litt. I; och Trot. Vtdr, d. 28 April 1834- och fann Ståndet för godt alt samma Utlåtande N:o 54» jemte berörde serskilde Utlåtanden, till Stats-Utskottet återremittera. S. D. Efter förnyad föredragning, bifölls Lag-Utskottets Betänkande N:o 33, öfver Riksdagsfullmägtigen från Östergöthlands Län Botvid Jonssons förslag till vissa föreskrifter, i afseende på tiden inom hvilken ransakning öfver häktad person borde företagas m. m. S. D. Med anledning af gjorde anmärkningar, återremitterades, efter förnyad föredragning, Lag-Utskottets Betänkande ]\T:o 37, öfver Herr Friherre Lars Stjernstedts och Riksdagsfullmägtigen Herr S. J. TVijkmans motioner, örn borttagande af dödsstraffet för stöld ur bref, som ej äro under Postinrättningens eller annan allmän vård. S T O C K H O LM, hos Ludv. Westerberg, i 834* -> Prof, TJldr. d. 2 Maji 183f. I Den 2 Maji 1834* Från Hö glo fl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Återremitterade Ridderskapet och Adelil StatslJtskoilets den 21 sistlidne April på bordet lagde Utlåtande N:o Qf, angående beräkningen af StatsVerkets inkomster.
Vid förnyad föredragning af För .tärkta SlatsUtskottets Memorial, N:o 44^’ * anledning af verkställd omröstning i fiågan om reg1 emen ta risk a föreskrifter för bränvinsbrännings-redskapens försegling, rn. m., lades samma Memorial lill handlingarne. Fr a n liedery arda Bokde-Standet. S. D. Fpredrogos å nyo Bevillnings-Utskottets på bordet hvilande följande BetänkandenN:o 5g, i anledning af Grefve von Fersens motion, 0111 ändring i stadgandet, angående credit-upplaget: bifölls; och N:o 60, i anledning af Herr Prosten Åstrands motion, angående uppdrag åt Fullmäglige i Riksgäls-Conloret, att, vid yppad större Statsbrist, på allmänna Bevillningefi å 2 Artikeln, med en fyllnadsafgift fördela den bristande summan: gillades. S. D. Föredrogs å nyo Constitiitioni-Utskottets på bordet hvilanda Memorial ft:o 117, rörande utgången af ytterligare inom Förstärkta ConSlilutions-Utskottet auslällde omröstningar: lades till handlingarne. S. D. Föredrogos å nyo Stats-Utskottets, på bordet de Utlåtanden: i\:o 44°> i anledning af vackt fråga, örn upplysningars meddelande, angående dels beloppet af r83a års öfverskott i Stats-Verkets inkomster oell desse medels användande, samt dels huru derstöfver en extra Statsbrist för 1882 kunnat uppkomma:
Jag finnér visserligen en viss motsägelse emellan Herr af Billberghs reservation och dess yttrande här, och jag instämmer till alla delar i hvad lian sednast anfört, endast med undantag deraf, att de fleste redan skulle hafva betalt. De förmögnare hafva betalt, mende, som ej äga tillgång dertill, hafva det icke. Att betala för fem år på en gång blir alltid svårt, när man ej har enskild förmögenhet eller så betydlig rörelse, att det ej verkar särdeles, om man utur denna rörelse borttager en sådan summa. Är förhållandet sådant, att man i anledning af en återremiss ej kan vänta annat än afslag, eller ock samma Betänkande tillbaka, så frånträder jag min begäran om återremiss, i fall Rikets Ständer vilja ingå med en underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t och stödja den på de skäl Utskottet anfört. Jag tror likväl, att ämnet ej är så utredt, som det kunnat vara, och jag anser, att om Betänkandet hade innehållit de skäl motionen Den 21 April f. m. upptager, hade ingen tvekan uppstått hos Friherre Anckarswärd, att bifalla detsamma. Herr von Hartmansdorff\ August: På de skäl Friherre Anckarswärd anfört, tror jag, att det förslag till underdånig skrifvelse Utskottet afgifvit, icke bör för närvarande antagas. Om Ridderskapet och Adeln nu genast biföll en sådan skrifvelse, men sedan lät i den nya BevillningsFörordningen qvarstå samma ordalag, som föranledt den olyckliga belägenhet, hvari de omtalte personerne sig befinna, skulle Ståndet stadna i motsägelse med sig sjelft. För min del tror jag, att när den nya BevillningsFörordningen uppgörés, bör ett stadgande om afskrifning i sådane fall, sorn de nu uppgifna, der inflyta. Om så sker, förekommer man icke allenast hårdheter V6\' framtiden, utan då synes äfven rätta tiden vara inne för Rikets Ständer, att anhålla, det Kongl. Maj:t ville bevilja afskrifning jemväl för ifrågavarande personer, hvilka under den förflutna tiden bordt betala efter en Författning, som antingen varit för sträng eller icke nog tydlig.
Utskotts betänkande öfver fråga af allmän beskaffenhet skall, ehvad utskottet är af endera kammaren eller af håda tillsatt, i begge kamrarne för ärendets afgörande föredragas. Konstitutionsoch Lag-utskottens betänkande!) skola först föredragas i Första kammaren; betänkanden från kamrarnes öfriga gemensamma utskott, först i Andra kammaren, och betänkande från utskott, som blott den ena kammaren tillsatt, förs! i denna. § 47. Då betänkande från utskott inkommit, skall målet efter första föredragningen hvila pä bordet. Efter nästa föredragning, ehvad öfverläggning egt rum eller icke, må del, på flere ledamöters förenade begäran, åter blifva hvilande. Men då saken tredje gången förekommer, skall den till afgörande företagas. Frågor af annan än allmän beskaffenhet, äfvensom utskotts förberedande hemställanden och förfrågningar må genast afgöras, derest icke någon kammarens ledamot bordläggning begär. § 48. Vid kammares sammanträde eger hvarje dess ledamot rätt atl, stående och från sin plats, lill protokollet fiitt tala och utlåta sig i alla frågor, som under öfverläggning komma, och om laglighelen af allt, som inom kammaren sig tilldrager. Hvar och en yttrar sig öfver ett ämne i den ordning, han dertill sig anmält och uppropad blifvit. Ej må någon tala utom protokollet. Ingen må tillåta sig personligen förolämpande uttryck. Sker det, eger kammaren pröfva, huruvida den ledamot, som sålunda sig förgått, må af talmannen erhålla tjenlig föreställning och varning, eller om saken bör till laga domstols behandling öfverlemnas, eller ock alldeles förfalla. § 49. När ett ämne skall slutligen afgöras, böra alla dertill hörande handlingar uppläsas, så framt någon kammarens ledamot sådant äskar. Konslitulions-Ulskollets Memorial, JYs 7. 53 Ej må något mål, deri öfverläggning egt ruin, till slutligt afgörande företagas, förr än talmannen inhemtat, huruvida kammaren anser öfverläggningen fulländad; hörande derefter proposition framställas.
L20Z — Lgtti-^m, Obmnn, Canzli-Räd,Riddare af Nordstjerne-Orden. Till Allmänna Deswärs och <Oeco N:o nomie-Utstottet. 110 Grefwe I^3Nttn§sil3ttS6n, ^llbreellr, General-Major, Comm. af Wasa-Ordens Stora Korst. 16 Friherre Xur-K, fullmägtig Herr OMor^ 8l-njöi6, Osri,Öfw., Ridd. af Sw. Orden. 1ZZ Friherre von KokttVl^in, valner Ootttob, Hofstallm.,Comm. af Nordstjerne-Orden. 2Z2 Friherre ö^epbjelkt;, ^soirsn, äfwersteLieutenant, Riddare af Swärds-Orden. 109 Herr l^uje, Lr/nrlls. S2Z Herr Den 4 Angni N:o F2Z Herr klotNIieb, clari lprsärio, Protocolls-Secreterare. LO7Z — LiikversoNoiN, iViis, Landshöfdinge, Riddare af Sivärds-Orden. 1721 — Ingelots, Major. 1356 — Oe ^l-686, ^xei, Häradshöfdinge. 1939 — Ol^ensetiöllt, fullmägtig Herr von 8c-Nanr2, 6. F., Major 1991 — 8oirölcl6bran8, clari klrio, -öfwersieLieutenant.