Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St:s rättighet att bestämma de ä n d a m å I, IJenazJ April. för hvilka statsutgifterna skola användas, lärer det, efter min tanka, i intet fall kunna blifva K. M:s rättighet att för hvilket arbete eller företag som helst använda anslagen ä 8:de hufvudtileln, blott under förevändning, att arbetet åsyftar fångars sysselsättning. Beträffande åter särskildt arten af denna sysselsättning och utvägen dertill för fångarna i Carlskrona, så ville jag visst med Gr. Posse instämma deruti, att det är mindre ändamålsenligt att sysselsätta dein med fabriksarbete inom hus, än med ett groft och strängt arbete utom lius; men jag tror ock, att det sednare slaget kan erbjudas dem på Carlskrona skeppsvarf, der arbetscompagnierna förut varit sysselsatta. Och hvarmed skola de då en gång sysselsättas, sedan Kungsholmen är färdig? Skola de då utsläppas och öfversvämma landet, hvarmed man hotar oss om vi nu neka anslag? Af dessa skäl äfvensom dem, hvilka finnas upptagna i Utskrs förra utlåt, och äfven innefattas uti anmärkningarna vid återremissen, yrkar jag, att K. o. Ad. måtte nämnde utlåt, bifalla. Hr Stuart: Den kännedom, jag sökt förskaffa mig om de särskilda anslagen på 3:dje oeh /j-tde liufvudtitlarna, har hos mig stadgat den öfvertygelse jag redan yttrat, att de derå anvisade summor medgifva tillgång för ifråga var. behof. Jag är visserligen icke okunnig derom, att R. St. vid denna riksdag vägrat ätskillige af de utaf K. M. begärda nya eller ökade anslag; men jag känner äfven, att af besparingarna å de anslag, som blifvit beviljade, kan, genom ändamålsenlig hushållning dermed, det belopp af några och 20,000 r:dr om året som erfordras till fortsättande af Kungsholms fästningsbyggnad erhållas, utan någon den ringaste våda för Sveriges sjelfbestånd. Exempelvis vill jag blott nämna anslåget till flottans underhåll och nybyggnad, hvilket utgör 58ö,ooö r:dr och, utan att
I den nu fastställde Stämplade Pappers-af, gisten lindras Allmogen, Ryttare, Dragoner, Sol, Later, Kronans Båtsmän samt Enrolieringsoch Fördubblings-manskap med ke flere af Gemenssa, pen wid Militairen, i sa matto: att Rättegångs, vch Beswärs, Handlingar med Förklaringar deröfver, sa rväl som Domares och Executorcrs Utsiag i Mål, som dem inbördes röra, endast skrifwas pä Twä Skillingars Stämpladc Papper, der, för an, dre ar utsatt Tre och Fyra Skilllngar, samt Tre Skillingar i stället för Fem och C^ex, Fyra Skilingar, der andre nyttja Siu och Ätta, och widare i enahanda förhållande, sä att, dä brutna eller »jemna Den 18 Augusti. 2969 ojemna Skillmgtal uppkomma, nyttjas sadan Charta, som ej understiger Femtio procent af fullt stillingtal; men wid andra tillfallen, da de twista med någon Ståndsperson, widkännes Allmogen lika Charta Sigillata som deras Wederman; hwadan ock, enär ersättning för Rättegångskostnad dem tillägges, Len bör i förhållande derefter bestämmas. ö- sz. Frän Charta, Sigillata befrias: 1:0. Allmogen, Ryttare, Dragoner, Soldater, Kronans Batsman, samt Enrolierings-och Fördubblings, manskap, med flere af Gemenskapen wid Militairen, till alla Ansökningar, som hos Kongl. Maj:l ingifwas, saint en hwar wid Ansökning om Bokars och Ekars fällande, Swedjeland och Ursymngar dertill, eller om Utsyning till ny Aker och Äng, BeteShagars intagande och uppodlande kill Nybyggen, dä ock de i defla fall hällne undersökningar och wederbörandes gifne Utsiag äro frie stan Stam, pladt Papper, såsom ock wid klagan öfwer tillfo, godt wald och oförrätt af Krono-Betjente eller andre Embetsman, dä saken innefattar ett werkligt brottmäl. 2:0.
HTso Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den H April 1863. Presle-Slåndet den 11 Borgarc-Slnndel den 11 Bonde-Ståndet den 11 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj.ts nådiga Proposition, angående upplåtande af en del utaf Slottstrå dgården i Halmstad till tomt för ny elementarlåroverksbyggnad derstädes. (Stals-Utskottets Utlåtande N:o 72.) S. A. K. Sedan, med anledning af del alltjemt tillvexande antalet lärjungar vid Halmstads lägre elementarläroverk samt nuvarande skollokalens deraf föranledda otillräcklighet, 38 Eccpedilions-Uiskollels Förslug lill underd. Skrifvelse, IS:o 18. innevånarne i nämnda stad, vid sammanträde inför Magistraten, enhälligt beslutat, bland annat, att, såvida lämplig byggnadstomt kunde erhällas och anslag eller lån för ändamålet beredas, låta uppföra en ny skolhusbyggnad, tillräcklig för eli sju-klassigt elementarläroverk, så bade, enligt hvad en af E. K. Majit den 6 nästliden Februari till Rikets Ständer adålen nådig Proposition innehåller, särskilde för företagets bringande till verkställighet utsedde komilerade uti lill E. K. Majit ställd skrift i underdånighet anhållit, att, dä det, efter anställda undersökningar, visat sig, att staden icke egde någon plats eller tomt, hvilken lill sådant elementarläroverk vore lämplig eller tillräcklig, men deremot emellan staden oell Slottet funnes en Kongl. Majit och Kronan tillhörig plats, för närvarande utgörande en del al Slottsträdgården, hvilken plats vore särdeles tjenlig till byggnadstomt i nämnda hänseende, E. K. Majit måtte i nåder tillåta att denna plan, som, enligt deröfver upprättad karta, uppginge i qvadratmått till 2 Lefvar 78 slänger 23,5 fot eller 6,955^ qvadratalnar, finge lör ändamålet lill staden upplåtas.
Ropades Ja. § 10. 3:o Gäckeri med den allmänna Gudstjensten j Guds Ord och Sacramenten; Brot - 348 Den 3i Januarii e. m. tet umgälles med Etthundrade till Tvåhundrade Riksdalers böter. Herr Cederschjöld: Äfven här gäller samina anmärkning, nemligen att brottet straffas efter allmän Lag. Uppå gjord framställning Lief Herr Cederschjöids anmärkning såsom Ståndets gemensamma tanka af Ridderskapet och Adeln till ConstitutionsUtskottet hänvisad. § io. /po Lastligt yttrande om Regerande Konungens person eller gerningar; Brottet straffes med lifvets förlust, eller med fängelse å fästning, på längre eller kortare tid, allt efter förbrytelsens beskaffenhet. Herr von Schulzenheim: Jag anhåller vördsamt, att det följande, eller 5:te momentet, nu jemväl måtte blifva uppläst, emedan håda dessa moment svara emot 3 § 4 morn. af nu varande redaction, och mina anmärkningar angå båda momenterna gemensamt. I anledning häraf föredrogs jemväl: § I0- 5:o Lastligt yttrande om Konungens Gemål, Drottningen, eller om Rikets bestämda Thronföljare; Brottet straffes med fän - Den3i Januarii e. ni. 349 geise å Fästning på längre eller kortare tidefter beskaffenheten. Herr von Schulzenheim: Af de nu upplasta tvänne momenterne torde Ridderskapet och Adeln hafva behagat inhemta, att de skilja sig från det gamla mo mentet; för det förstaj derigenom, att en skillnad göres emellan lastligt yttrande om den Regerande Konungen, och lastligt yttrande om Drottningen och KronPrinsen; samt för det andra, derigenom, att en gradation i straffbestämmelsen är föreslagen, lämpad efter brottets mera eller mindre svåra beskaffenhet. Hvad den första omständigheten beträffar, torde jag få anföra, att Sveriges allmänna Lag gör ingen åtskillnad emellan förbrytelser mot Konungen, och förbrytelser emot Drottningen eller den bestämda Thronarfvingen. Jag åberopar i detta afseende 5 Cap. i § MissgerningsBalken, utom andra Lagrum.
Men är det rum, som man inte behöfver bebo under tiden, kan man bestryka golfvet med klorkalk, alldeles som man limmar en spis, sedan det först blifvit öfverdraget med en våt trasa; får så stå ett hälft eller helt dygn, alltefter som det är tjockt bestruket. Det är noga, att det blir jemt, derför öfverdrages det med borsten några gånger för att inte bli fläckigt. Sedan bortskuras med sodavatten och sköljes mycket väl. Detta har jag försökt, ooh resultatet har visat sig utmärkt. Klorlukten kan vara litet obehaglig, men är det den årstiden man kan vädra starkt, går den snart bort. Sönderskurna lökar, stälda på golfvet i något kärl, tror jag borttaga äfven den lukten. Anna H. Ägg, som äro värpta efter » Olsmessan » den 29 juli, förvaras mycket bra till vinterbehof, om man så snart som möjligt ingnider dem med något fett och sätter dem i en vanlig ägghylla i ett svalt, frostfritt rum samt vänder dem en gång i veckan eller minst hvar fjortonde dag. Den som tycker att detta sätt är tidsödande, kan lägga äggen i ett tätt kärl, hvatftals med vanlig släckt kalk, så att intet ägg når det andra, hvarefter vatten påhälles, så att det står öfver kalken. Man bör tillse, att kalken ständigt är vät. Hvitan af ägg, som förvarats på detta sätt, har med lätthet bragts till hårdt skum t. o. m. i mars månad. » Fritzla ». Sprätta bort såväl den hvita mössan som fodret från sammetskanten, doppa sedan den hvita sammeten i ljumt vatten oeh gnid derefter in den med fin hvit tvål; arbeta den sedan, tills den synes klar och ren, med en mjukare ren borste och skölj den derefter i flere ljumma vatten, tills all tvålen gått ur den. Stoppa sedan upp den med en ren handuk och torka den i så starkt solsken som möjligt. Ä r mössan gammal och något gulnad, så skadar det ej att tillsätta litet » blåkort » i sista sköljvattnet. Pyla.
Man vinner äfven härigenom den stora fördelen, alt då, genom frimärkens begagnande, de dagliga kontanta liqviderna undvikas, kunna korrespondenterne lättare så inrätta, att de icke behöfva skicka serskildta bud och ej heller hålla posträkning. Efier införandet af denna förändring kunna bref-emottagningskontor inrättas, nästan på hvad ställe, som helst, emedan någon upbörd icke behöfver dermed vara förenad, och den lättnad, som man redan i Stockholm har utaf att få inlemna brefven i kryddbodarne, utan äfventyr utsträckas äfven till många ställen i orterne. En omständighet, som jag hört åtskilige fästa sig vid, är, att i poststyrelsens förslag omtalats, alt den öfvervigt, som nu är tillåten, nemi. att ett bref på 1J lods vigt får gå för ett lod, skulle borttagas, så att icke någon öfvervigt skulle få äga rumi men detta behöfver ej blifva en följd af den Nåd. Proposms antagande, och kunna R. St., om de så finna för godt, införa uttryckligt förbehåll derom, att denna öfvervigt icke må försvinna, och någon ökad I) en 7 J un i f. m. afgift, således ej genom dess borttagande drabba korrespondenterne. På grund af de af mig gjorde anmärkn:r får jag anhålla, att delta Betänk, måtte återremitteras. Gr. Björnstjerna, Carl Magnus: Jag beklagar, att Bev.- Utsk. i detta sitt Betänk, fränträdt det sansade framåtskridandets bana som del i öfriga frågor följt, en bana, den jag anser utgöra den rätta konservatismens säkraste kännemärke. Sednaste St:r anhöllo bos K. M. om utarbetandet af ett förslag, hvarpå ett nedsatt medelporto skulle kunna grundas. Denna Ständernas önskan upfylldes, och nu, sedan delta med serdeles omsorg skelt, tillstyrker Bev.- Utsk., alt ilen gamla oefterråltligheien skall oförändrad bibehållas. I sanning mer än eget. Visserligen betviflar äfven jag, att det af K. M. föreslagna rayons-porto’t skall motsvara de förhoppningar man derpå velat bygga.
Summans värde är ju icke stort, fast för mig naturligtvis värdt mycket, – så att det var icke det som grep mig, – men det var glädjen öfver att man öfverhufvud taget tänkt på att kampen för existensen kan bli så hård att den qväfver författaren. Mitt bref har blifvit långt, – allt för långt. Kanske vill ni ändå med några ord säga mig att ni icke harmas för mycket? Det skulle glädja mig. Med utmärkt högaktning och med ett hjertligt tack Ernst Ahlgren. Som svar på detta bref mottog Ernst Ahlgren kort derefter från D:r C. D. af Wirsén följande skrifvelse: Stockholm den 14 April 1888. Fru Benedictsson (Sign. Ernst Ahlgren). För det bref jag haft nöjet att emottaga, får jag hembära eder min tacksägelse. På samma gång det gladde mig, att det understöd, till hvars bekommande Svenska akademien föreslagit eder, varit välkommet, gaf brefvets innehåll mig i öfrigt en viss inblick i edert åskådningssätt. Måhända äro edra och mina meningar i estetiska frågor icke mycket skilda; jag vågar visserligen icke härom bilda mig ett bestämdt omdöme, men vi tyckas åtminstone vara öfverens i den tanken, att för all konstnärlig produktion konstnärliga grunder måste vara bestämmande samt att en synlig och bjärt framträdande tendens kan grumla och oftast grumlar det äkta estetiska intrycket. Men ni, som skrifvit Fru Marianne, lär dock ej vilja bestrida, att, om än konstens skapelser måste ha ett utseende af sjelfändamål (de vore annars ej sköna) dock konstverkets sjelfständighet ingalunda förminskas deraf, att det medelbart tjenar ett högsta ändamål, eller att skönheten är tom och väsenlös, der hon saknar kärnan af en ädel lifsuppfattning. Intet har så behagat mig hos Walter Scott som just den omständigheten, att man, om han ock aldrig kan sägas tendentiös, dock i hans arbeten alltid går på fast sedlig mark.
Härvid få Utskotten tillkännagifva, att, för den händelse, Utskotten varit i tillfälle att inför Rikets Ständer framlägga ett förslag, som, utan eftergift eller nedsättning i statens, enligt rustnings-contracten, egande fordringsanspråk hos de rustande i allmänhet — om än naturen af dessa anspråk skulle förändras — beredde de rustande individuel större lindring i rustnings-besväret, än som af det i förevarande Kongl. Proposition föreslagna sättet för rustnings-persedlars underhåll och ersättande under krig må kunna hem tas, Utskotten icke skulle hafva underlåtit att ett sådant förslag till Rikets Ständers pröfning Bill. till Ii. St. Brot. 1844, 4 Sami. 2 AJd. 7 Hdft.t 2 .10 Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulsk. Bet., lY.-o 31. framställa, helst Utskotten hysa den öfvertygelse, att det rusthållarne tillförene meddelade förslag om ingående af en passevolance med Kongl. Maj:t orh Kronan, för ersättning af i krig förlorade persedlar, skulle för rusthållarne vara den förmoidigaste anstalten, så framt passevolance-afgiften blefve bestämd till ett någorlunda billigt belopp; men då Utskotten måst antaga, att ett förslag af denna beskaffenhet, enär detsamma hvarken rönt någon väsendtlig framgång bos de rustande sjelfve, eller blifvit i den Nådiga Propositionen förnyadt, således icke vunnit Kongl. Maj:ts Nådiga bifall; samt Utskotten destomindre kunna ens approximativt uppgifva något belopp för den afgift, mot hvilken, utan rustningsbördans ökande, Kronan skulle magta passevolancen sig åtaga, som bestämmandet deraf är beroende på kännedom af alla till hvart och ett Regemente och Corps hörande rustningspersedlars både antal och slag samt värden och brukningstider; finna Utskotten sig icke böra föreslå Rikets Ständer att med någon underdånig framställning i en sådan syftning till Kongl. Maj:t ingå. Då, vid sådant förhållande, det förslag, som i Kongl.
R:dr 45,000 till understöd för Seminarii-elever a 20,000 till arfvoden och resekostnader för Skole-inspektörer » 17,000 till förbättrande och tillhandahållande af undervisningsmateriel samt till understöd för utgifvande af lämpliga läroböcker, kartor m. m. för Folkskolorna » 10,000 till understöd för högre Folkskolor » 12,000 tili folkskoleväsendets utveckling och förbättring » 75,000 samt till löneförbättring åt de vid redan befintliga fasta folkskolor anställde examinerade lärare, hvilkas lön, oberäknadt husrum och vedbrand, icke uppginge till 400 R:dr » 80,000 Då Kongl. Maj:t, med kännedom om Rikets Ständers varma nitälskan för allt hvad som kan bidraga till spridande af upplysning och bildning, tillförser sig att Rikets Ständer äfven under den kommande statsreglerings-perioden för folkundervisningens befrämBih. tilt R. St. Proposition J\s 43. jande anslå den personliga skyddsafgiften, hvars belopp efter sannolik beräkning kommer att under de år, nämnde statsreglering skall omfatta, uppgå till 285,000 Ridr årligen, vili Kongl. Majit, beträffande fördelningen af dessa medel och vilkoren för åtnjutande af understöd deraf, nu till Rikets Ständer aflåta den framställning, som synes Kongl. Majit vara af för handen varande förhållanden påkallad. Hvad angår Seminarierna, så torde först vara att taga i betraktande den fråga, som förut någon gång varit föremål för öfverläggning, nemligen huruvida icke antalet af dessa läroanstalter nu mera skulle kunna i någon mån inskränkas.
Deputerade så mycket mera skadligt, som de omkostnader, hvilka, såsom tull, convoj-afgift, tolag, våg-omkostnader m. m, äfven åtfölja denna Sveriges förnämsta exportvara, skulle, genom den föreslagna tullförhöjningen, ökas till omkring 8 a g procent af stångjernets nu gällande värde, hvilket Deputerade anse så mycket skadligare, som ifrån Ryssland och Eng - Bevilhungs-Utskottets Betänkande N.o 27. land Stångjern får exporteras tullfritt, hvilken Deputerades öfvertygelse äfven gäller i hvad Svenska Jern-Manufacturerna beträffar; anseende Deputerade all förhöjning å dessa export-artiklar så mycket farligare, som import-tull derå i Norra Americanyligen blifvitförhöjd med 25 proc., och som England, hvilket år 1825 nedsatt införsel-tullen å Svenskt Jern från 6 L. g sk. per Tönn till Ett L. 10 sk., af expor-ttullförhöjning i Sverige kunde taga sig anledning, att åter föröka den hos dem så be-tydligt nedsalta importtullen; och ändtligen, att alla förslag till förhöjning å export-tull för Jern voro opolitiska, då Regeringen, för Svenska Export-handelns bästa, gjort framställningar till Franska Styrelsen om nedsättning af den höga import-tull, hvarmed Svenskt Jern för närvarande der är belagdt. Då Gar-koppar fallit i pris, afstyrka Deputerade all förhöjning i export-tull å denna vara; likasom Deputerade , enär Trädvaru-handeln blifvit ännu mer försämrad genom den olyckliga ställningen i Portugal, anse högst skadligt att förändra den nedsättning i Tull, Regeringen senast derå vidtagit, och tro sig snarare böra tillstyrka en ytterligare mildring i de nedsätta värdena, såsom hjelp för denna af conjun - Bevillningsutskottets Betänkande N.-o sf. ctuten tryckta handels-gren, helst de träd-varor, som Utskeppas från Sveriges Norra Provincer, i frakter, assuranceprcemier och sundsk tull, få vidkännas vida större utgifter, än de Norrska Trädvarornä.
Hr Cederschjöld har trott, att sådant vore att för hastigt bortrifva den mur, som värnar vår frihet; och han har anfört ett exempel, huru en klok fabrikant bör tillvägagå uti förbättringarna af sitt verk. Detta erinrar mig om en annan händelse, hvilken jag skall anföra såsom motliknelse. Jag har nemi. i Engelska skrifter sett, att ett machineri blifvit uppfunnet, hvarmed man på ett mycket hastigt sätt kunde rakas; men vid begagnandet befanns, att detta stundom rakade så väl, att det kom att medtaga båda näsa och haka. Äfven jag instämmer deri, att det icke går an att gå för radicalt tillväga; men är väl något sådant här i fråga? Gr. Horn bibehåller i sitt förslag, såsom jag fattat det, håda de hufvudomständigheter, hvilka, på sätt jag ofvan angifvit, böra skilja behandlingen af grundlagsfrågor från den af andra ärender; och då finner jag det icke vara consequent af Hr Cederschjöld att påstå, det Gr. Horns förslag åsyftar att bringa behandlingssättet af grundlagsfrågor i samma kategori sorn det, hvilket är föreskrifvet i afseende på andra mål. Jag förenar mig till alla delar i Gr. Horns förslag, och anhåller om propos. till antagande deraf, såsom R. o. Adis gemensamma tankar. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Åtskilliga talare hafva instämt i den mening, att en väsendtlig förbättring i sättet att behandla grundlagsfrågor vore, om Constit.Utsk:s förslag dertill återremitterades på samma sätt som andra mål , och altså utan alt Stånden beliöfde förklara anmärkningarna för deras gemensamma tankar. Äfven jag är af denna mening och utbeder mig få uppgifva skälen dertill. De gemensamma tankarna äro skadliga och oriktiga derföre, dels att de bereda tillfälle för nya motioner under namn af anmärkiUr från Stånden, hvilket strider emot Utskrs rätt att ensamt väcka dylika förslag; dels ock derföre, att redactionen af dylika förslag alltid blifver sämre än den af förslag till andra författningar, hvilka af vederbörligt Utsk. uppgöras.
Under åberopande af sitt redatf fattade Bff« slut, i anledning af Stats samt Allmänna Besvärs och Ekonomi Uiskcpens, under N:o 643, afgifne Utlåtande öfver anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande, angående årligt understöd för Dykeri Cömmissarien Westbeck, fann Bonde Ståndet, vid förnyad fördragning af Höglofl. Rid" derskapet och Adelns Brotocolls Utdrag den 8.de dennes, med inbjudning, sig icke böra instämma, uti bemälde Biks-Stånds i ämnet vidtagne åtgärd. S. D. Efter erhållen Underrättelse att Constitutions Utskottet redan skall tili pröfning förehaft Höglofl. Ruldeiskapet och Adelns återremiss, rörande de i Särskildta Utskottets förslag till ny reglering af Prat, Ut dr, d, 12 Deecmb, i81s> Sfyrelse Verken ansåg Bonde Sundet någon åtgärd icke fordras i anledning af Högloft. Ridderskapets och Adeln» inbjudning, i Protocol Is-Utdrag den 8:de dennes, sorn åsyftar anmodan fi l Utskottet, med Utlåtande öfver förenämde återremiss inom 8 dagar till Rodderskapet och Adeln inkomma: vid hvilket färhållande berörde Protocoljs-Utdrag lades till handlingarne. $t D. Vid föredragning af f$anco«Vtskottets Ur. låtande IS:o 93, öfver anmärkningar från HögloftKidderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet vid Utskottets Memorial ,N:o 76) angående de föreskrifter, som böra lempas för Bankens utlåning pä fast egendom intill nästa Riksdag, iphemtade viii Bon de-S;åndet af ankommet Protocoljs-Utdrag, huru. som berörde Memorial numera blifvit af saimi, öfrige Resp, Riks-Stånden godkändt; hvadan Bonde S;ändet äfven för sin del nödgas dervid låta bero, utom hvad angår Uånesurnmans bestämmande till 2000.
Det är icke blott ett väckande af frågan, som äger rum, då enskild riksdagsman adresserar sig till delta Utsk. med förslag till en grundlagsförändring, ty om Utsk. icke undertrycker den väckta motionen, så afgifver Utsk. ett betänk, derom till Ständerna, och då står detta betänk, alldeles i samma förhållande, som om Const.Utsk. sjelfmant skulle hafva ett sådant betänk, framlagt. Enär det nu är gifvet och i förutnämnda 56 §:s 2 mom. tydligen uttaladt, att för ett förslag till grundlagsändring, som enskild riksdagsman väckt och hvaröfver Const.Utsk. sig ytt - Den ig September f. m. rat, behandlingen deraf bör vara sådan, som nuvar. Const.- Utsk. i förevar, fråga föreslagit, nemi. att hvila till nästa riksdags afgörande; så måste deraf vara en följd, att det är ett betänk., som Utsk. godkänt, efter det icke har undertryckt saken, som på det sättet kan behandlas. Om Utsk. kominer fram med ett eget betänk., icke föranledt af enskild riksdagsmans framställning, hvaruti ligger då den lagliga grunden, att Utsk. skulle till sitt eget verk hafva ett så stort förtroende framför den enskilde mannens förslag, som icke kan framkomma, utan att Utsk. gifvit sitt tillstyrkande deråt, att Utsk. skulle kunna tvinga alla 4 Stånden att låta på deras bord hvila ett grundlagsförändrings-förslag, som vore det mest absurda man kan tänka sig? Jag vill ej namna ett exempel, för alt visa huru orimligt det vore. Hela Europa skulle kunna få kännedom om, att den Svenska Representationen låtit till ett möjligt antagande efter 5 år hvila ett grundlagsändrings-förslag af den mest scandalösa beskaffenhet, så att man skulle få skämmas i 5 år. Huru vill man påstå, att t, ex. den grofsta dumhet, framställd eller understödd af Const.Ulsk., mäste hvila på Ständernes bord till nästa riksdag, och att alla 4 Stånden icke ägde förmåga att undertrycka en sådan dumhet vid första riksdagen som den framställes?