Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Under kronobetjeningens tillsyn hafva, under dessa fem år, tillsammans Åtta tusen åttahundra sextionio karldagsverken blifvit använda på åars och mindre vattudrags upprensning, till underdånig åtlydnad af Kongl. kungörelsen den 22 December 1822, äfvensom ock de på Stats-kassans bekostnad i segelbart skick återförsatta segelleder till städerne Upsala och Enköping blifvit, med de dertill af den förbättrade trafiken lemnade medel, behörigen underhållna. För att minska den starka strömmen vid inträffande våroch höstfloder, har, vid Almare-Stäket, ett bräddnflopp blifvit upptaget och en bro deröfver uppförd, hvarjemte sprängning af en berghäll under vattnet i Ericsund blifvit verkställd, hvartill erhållits Åtta tusen Riksdaler banko statsanslag och af de trafikerande tillskjutits Fem tusen sjuhundra Riksdaler banko. Landets allmänna beskaffenhet kan äfvenledes, med skäl, sägas vara förbättrad, så väl genom många och betydliga nyodlingar, som genom plantering af en större mängd fruktträd och vilda löfträd, som länets Landthushållnings-sällskap dels skänkt åt obemedlade invånare på slättbyggden, och dels framkallat genom utfästade belöningar. §■ 2. Invånare. t Vid 1842 års slut var länets hela folkmängd, enligt mantalslängderna, 84,968 personer. Vid slutet af år 1847 utgjordes den deremot af Mantalsskrifna Mankön ... 21,143. Qvinnkön • - 24,784. 43,937. Mantalsfria Mankön. Qvinnkön. Tillsammans således 86,238, eller en liten tillväxt med 1270 personer. Åkerbruket under sommaren, körslor vintertiden och malmbrytning, kalkbränning samt bergsbruk i nordliga delen af länet, upptaga en stor del af allmogens tid; men omtanka, arbetshåg och ihärdighet samt någon större industriel förmåga saknas hos 6 många; och i afseende på ängsoch boskapsskötseln återstår ännu mycket i förbättringsväg att önska.
S D. ^ä Borgare-Ständer erinrat sig, att, utom flere ärenden, hufwndsakligen annu för Riksens Ständers åtgärd, äterstär, att bestämma Bewillningen och defl fördelande, samt ansett det icke wara möjligt att medhinna de återstående fragorncs afgörande inom den tid, som i Grundlagen för Riksdagens afflutande är bestämd; besiöt Borgare,Ständer an inbjuda sina Relpective Med-Ständer att med Borgare-Stander förena sig om underdänig anmälan hos Kongl. Mant om nödwändighetcn af Riksdagens förlängande pä nägon wist tid, till högst en mänad, pä sätt 109 §. i Regeringsformen tilläter. Vt suxr». Lx xrotocollo, P Lerström. Utdrag af wällöf! Borgare-Gtänders prsrocoll, häller wid Urtima Riksdagen i Orebro den »8 Julii 1812. S D8bedrogs ä nyo Lag - Utstottets Memorial, i anledning af Högwördige Preste, Ståndets samt Hederwärda Bonde - Ständets anmärkningar wid desi Betänkande, angäende Bördsrätten ä Landet; och fann BorgareStänder för godt att förblifwa wid sitt till Betänkandet glfne bifall, i följd hwaraf hwad Lag-Utskottet i det sednare Memorialet tillstyrkt, kommer att förfalla. Vt suxrs. Lx ?rotocoUc>, Lerjström. Ut - -882 Den 18 Julik. Utdrag af protokollet, hältet hos Heder, wärda T>onde-Ständet wid Urtima Riksdagen i (örebro den 18 Julli 18-2.
Ju mera productift ett Capital är, destomindre borde förlaget afskräcka, minst i fråga om en inrättning, som förr eller sednare genom sakens natur nödvändigt skulle blifva en källa till inkomster för Statsverket och ett medel till förminskande af den dire-i cta bevillningen. 21:0. Genom denna inrättning synes väl Postmästarnes besvär vara betydligt förökadtj men utom den tillfredsställelse de borde finna, i det yppade tillfället att så betydligt medverka till allmän nytta* torde, såsom ersätt^ Den 26 Februarii. go§ ning börs dem tilläggas ett arfvode, hvartill finnes tillgång i de opåräknade utgifterna enligt den i 17 §. åberopade calculen. Om t. ex. Postmästaren för hvarje io;de skålp hade rätt att beräkna sig 2;ne skillingac Riksgälds tillgodo af de influtne medlen, så kunde han anses väl betalt, utan att behåll» ningen vore betydligt minskad. 22:0. Den kusk eller Conducteur,’ som vågade serskildt mottaga något paket, borde, utom erläggande af bestämda böter, mista tjensten, och det olofliga mottagne paketet skulle tillfalla den, som kunde bevisligen upptäcka bedrägeriet, Då jag tillåtit mig att i detta ämne pröfva Ridderskapets och Adelns tålamod, genom framläggande af förslag till detaillerad regiementariska föreskrifter för en postvagnsinrättning, har det skedt, emedan jag ansett denna detaille oundvikeligen nödvändig till bevisan^ de af inrättningens både möjlighet och välgörande följder. I följd af mitt yttrande återstlr för mig blott en anmärkning: I händelse mitt anförande rörande Creditsystemet och i synnerhet den del deraf sona rörer Statsobligationer, skulle blifva gilladt och till verkställighet antagit, borde toedlea till postvagnsinrättningea tagas af ds des fö» -Dm 2g Februcir.ii. reslagne creditpapper, men ej *f bevillningen, hvar6 börda snarare på allt sätt bör minskas.
Dofumenter eller bilagor jkrtfroaö på fattima ark, förfeé Det irtcD få flor djarta?ftgillata, forn ftg belöpa (fulle, t hänDelfe hvarje hanDltng more å ferfkilDt ark fkrifroen. Dcättegångébalken, uti fJBårt GEanfi, $of> och .öfversätter, Sollegter famt miD anDra (Smbetémerk och ©omfolar, eller eljeft, i (fället för charteraDe huf»uDj!rifter, förete befan? naDe afjfrifter Deraf, bör tillika ftprkaé, till IjwaD belopp De förre äro rneD flämplaDt papper förfeDDe, få mtDa DefammaS bejkaffenhet, enligt Denna $ör? fattning, fåDant forDrar; (kulle bermib behörig charta till förre eller minDre be? lopp faknaS, anfmaraö Derför, på fatt 14 §. förejkrtfmer. ‘Jkär parten eller Den perfon, font hänDlingen föreroifa (åter, är aflägfc boenDe, meDbelaä ofmannäntnDa intpg, i fäDerna ^clff af SDkagifratené orD? föranDe eller DermiD anfällDe tjenfemän, och på (anDet af ©omare, ^refcrjkap och kronobetjening; fkolanDe anDre goDe män, forn fannfärDighetett flnrka, jemte namnet utfätta Deraö tjenf eller prke och hemwifl 4 Jpmarje förut uppmtfaD originabhanDling eller jFrift, forn är utgtfroen feDatt
Drottninggatan 53, Stockholm. " Moderns plikter mot si rar beträffande gifterm ingående. " Som rär Känn nar Hellinnenäsdukar läsarinnor pristäfling hemmens synes öfver ock lifligt ter. på nyåret vel högst täflan af och i ämne. Det och inom ingick ett trettiotal skrifårgång nummer tom granskningen turligtvis viktiga ha intresserat, tiden tvänne detta sig, intill en litteingripande Som af denna endast erinra tid sedan lif djupt den utfästa nu återstå emellertid och dessuaf prisbedömandet nataga sin tid, kan resultatet först blifva kändt. intressanta kommer de många Det utan utbyte, att gifva, angenäma den kommande årgången tvifsom denna blir således en nyheter, skall bjuda hvarpå våra läsarinnor. U P notisboken. Till Norge för att jula har nu vårt konungapar begifvit sig. Af resan från den svenska hufvudstaden skedde i onsdags afton, och på torsdag middag välkomnade den norska de höga julgästerna. Som ett äpropos till julresan ger idun i dagens nummer en skildring af » När de kungliga färdas å järnväg », hvilken helt visst kommer att intressera våra läsarinnor. Kronprinsessans af resa till utlandet har nu ock försiggått den 10 dennes. Hon åtföljdes af friherrinnan Augusta Alströmer samt kammarherre grefve Fredrik von Rosen, hvarjämte doktor Werner gjorde sällskap till Baden. Öfverhofm,ästar innan hos drottningen friherrinnan Akerhielm, född grefvinna Gyldenstolpe, kommer på grund af hälsoskäl att tillbringa vintern i utlandet. Grefvinnan har redan afrest från hufvudstaden och begifvit sig till en början till AViesbaden. Ett ålderdomshem för bildade fruntimmer. Sällskapet » De gamlas vänner » höll sitt första årsmöte härstädes den 2 d:s. Detta sällskap som har till ändamål » att mot billig afgift bereda ett åldertlomshem för obemedlade eller mindre bemedlade fruntimmer, tillhörande den s. k. bilStörsta härvarande lager af prima I r l ä n d s k a Hellinne våra bjödo vi för någon duksnäsdukar Hellinne med kulörta bårder.
Han har såsom samhällets lörsta pligt och hvarje statsekonomis!; theories ytter - 4 Bevillnings-Utskottets Betänkande, N:o 3. sta mål yrkat rättvisa emot alia — en rättvisa, sorn icke kunde uppnås genom probibitioner och dessas följeslagare, licenser. Under erinran, huru den prohibitiva tull—lagstiftningen kring landets vidsträckta kuster framkallat talrika band af lurendrejare och tullförsnillare, hvilka, med lagbrott till hufvudnäring, förr eller sednare hemfölio under lagens arm, såsom offer åt en onaturlig lagstiftning; huru den .ärlige köpmannen icke kunde uthärda täflan med sin granne, utan att förse sig äfven med sådane varor, som icke kunde lofligen införas; huru de årliga, högst betydliga konfiskationerna samt anförde exempel, angående höga tullsatsers inflytande på förtullningen, ådagalade oförmågan hos den likväl med omkring 1,000,000 R:dr lianko årligen underhållna tullstaten att utestänga införseln af förbudna varor; samt slutligen iTuru de näringar, som beröfvats skyddet af förbud och öfverdrifna tullsatser, såsom exempelvis bomulls-spinnerierna och sockerbruken, först derefter uppnått en förut knappt anad höjd i tillverkningens myckenhet och godhet, i förening med högst betydligt nedsalta priser, under det åter andra, med förbud och orimliga tullsatser fortfarande skyddade, näringar icke kunde gifvas ett sådant vitsord — under erinran om allt detta, länge erkändt af både regeringen och representationen, samt numera insedt äfven af fabriks-intresset, har Herr Schwan förordat en af alla samhällsklasser allvarligt påkallad, genomgripande reform af vår gällande, på falska principer byggda tull-lagstiftning, en reform, för hvars genomförande tidpunkten nu vore i alla afseenden inne; och har motionären såsom allmänna grunddrag vid denna reform framställt: i främsta rummet fullkomlig tullfri hut, eller, der sådan ej ansåges kunna på en gång medgifvas, betydlig och successiv tullnedsiittning för alla till de nödvändiga lefnadsbehofven hänförliga artiklar, enär tillfälle till billig
Manufacturers anläggande o, s. '.slutligen vöre för denna fråga alla möjeliSa—t^pplysn ingaf högst vigtiga, i afseende på de “^rya forhållande.n, som genom föreningen med vårt brödrafolk uppkommit. Då Piksens Ständer utan tvifvel inse anled* ffiingarna till detta förslag, gör sig Utskottet förvissadt att de dertill lära gifva sitt bifall, samt att Hans Kongl. Maj:*, öfvertygad om vigten af Sta - 1136 Den il Juli. Statistiska upplysningars insamlande, så i detta sorn i afseende på mångfalldiga andra tillfällen , då de kunde underlätta och leda Riesens Ständers åtgärder, ej lärer underlåta att dervid i Kader lägga en verksam hand. Stockholm den 10 Juli I815. På Högl. Riddersk. På Högv. Prest-Stån» och Ad. Ledamöters dets Ledamöters vägnar vägnar Hildolf Cederström. C. v. Rosenstein. På Välloll. BorgarePå Hederv. Bonde Ståndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar \ vägnar J. Wegelin. A. J:son Hychert. G. A. Silferstolpe. Uppläst hos Hdglofl. Ridd. och ,^d ^en 11 Juli, Högvörd. Prést-Ståfndet djn 14 — Vällofl. Borg,re-StS,ndet dp3 10 _ Hederv. Bonde-St!jndet dep 10 _ Vördsamt Memorial ; Till Riksens Höglofl.
Sommarferierna tillbragte jag i hemmet och använde dem hufvudsakligast för att afskrifva och studera anteckningar i pedagogik efter rektor vid seminariet, hvilka anteckningar jag lyckats få låna af en kamrat, som genomgått andra klassen, der studiet af detta för en lärare så vigtiga ämne tager sin början. Min afsigt var vid skilsmessan att genast efter hemkomsten skrifva till den käre kamraten och vännen Tegnéhr, men det var nu, som om all företagsamhet domnade bort i den stilla friden i hemmet; dag efter dag, ja, en hel vecka och mera förrann i tidens haf, innan jag kunde komma mig före med att gripa verket an. Slutligen fattade jag dock pennan och skref: Glimminge d. 14 juni 18 ... Käraste kamrat, vän och Broder! Mitt hjertligaste tack för senast! Vi lofvade ju att skrifva till hvarandra och jag håller äfven, som du ser, mitt löfte. Låt mig nu se, att du äfven håller ditt! För att börja ifrån början, d. ä. omedelbart efter vår skilsmessa, så får jag omtala för dig, att min hemresa gick öfver all beskrifning lyckligt. Det Halländska hafvet, det oroliga Kattegatt, hvars vreda vågor jag en gång pröfvat, så att jag aldrig glömmer den resan (det var min första till Göteborg), krusades endast obetydligt af en svag vestanvind, så att den falska Ran ej fick någon som helst magt med en enda af passagerarne. Sedan ångbåtsfärden var slutad, vidtager, såsom jag omnämnt för dig, landtskjuts från Varberg, som är beläget cirka 3 mil ifrån mitt hem, och äfven denna gick raskt, tack vare riklig spendering på skjutsbonden. Och nu mår jag förträffligt här i det lilla hemmet hos min kära moder, som så gerna vill göra allt för min trefnad. – Min dag tillbringar jag i allmänhet på ett mycket reglementeradt vis, ty jag är serdeles angelägen om att under ferierna stärka min helsa och friska upp blodet efter det ansträngande själsarbetet och innesittandet under terminen i Göteborg.
Sergeanten höjde sina ögon från foten upp till personen, och såg den obekanta. Hennes ögonkast mötte hans. Sergeanten skyndade upp från sin koffert, gick fram till henne med en artig bugning och sade: Tack, söta jungfru! min cigarr förtjänade väl inte att röras av jungfruns fot men En kall och avvisande min var svaret; hon vände honom ryggen och gick. Så må fan ta henne! med den tanken hoppade sergeanten rodnande och förstämd ned utför trappan till matsalongen. Här kröp han in i det mörkaste hörnet, passande för sömn eller betraktelser. Anfäkta, Albert! tänkte han och strök luggen ur pannan. Jag kallade henne jungfru; det fördrog hon lika litet, som då jag förut skällde henne för mamsell. Rackartyg! Han var inte ensam i salongen; han talade därför varken högt eller halvhögt. För att dock hastigt visa både sig själv och de övriga sitt mod, ropade han strängt och barskt till mamsellen vid luckan: Smörgås med salt kött på! och det genast! Skänkjungfrun kom fram med det begärda på en bricka. Drag åt helvete med sina smörgåsar! har jag icke begärt en på franskt bröd? Lydig och beskedlig gick hon tillbaka med brickan, och satte en av sina knäckebrödssmörgåsar vid skänken. Ett glas haut-brion, mamsell! och låt mig vänta mindre. Glaset slogs i och sattes på brickan jämte en ny smörgås på ett helt franskt bröd1. Är jag gjord att gapa över ett helt bröd, tror hon? I Stockholm har man det vettet att klyva franska bröd och breda smör på vardera halvan. Skänkjungfrun gick åter tillbaka, tog en kniv och började klyva smörgåsen. Jag ber satans var så god och tag ett nytt franskt bröd, klyv det, och bred smör på vardera insidan; varsågod. Där sitter ju smöret på utsidan? Tag ett nytt bröd! Vad man får vänta! Anfäkta kasta bort alltihop, jag är inte hungrig. Mamsellen vid skänken mumlade litet vasst om förnäma resande. Detta tyckte sergeanten inte så alldeles illa om, gick fram och betalade smörgåsarna. Jag har beställt dem, sade han, se här är pengar. Man är orolig i magen ja ja men! yttrades av en svartklädd passagerare.
— Der är ingen kvinna i Frankrike, herr general, hvars tankar icke dag och natt skall följa er och er tappra här. Han svarade stolt och lidelsefullt: — Men der är blott en kvinna i Frankrike, som jag ber derom, och till på köpet ber jag henne blott tänka på mig. Edmée gick raskare de par steg, som ännu skilde henne från de andra. Madame de Châteauneuf satt redan i vagnen och vinkade till henne. Louis stod vid vagnsdörren och hjelpte henne in med ceremoniel artighet. De tre herrarne stodo och sågo efter ekipaget, så sade Duroc: — Det är en ståtlig brud han får sig, Châteauneuf. Och nu blir hon ju rik också. Förste Konsuln såg långsamt upp. Såå — hon skall gifta sig med den der långa pojken? — Inte under han ser så stursk ut, tillade Berthier skrattande. På aftonen den 16 Floréal (den 6 Maj), åtföljd af Duroc och Bourrienne, lemnade Förste Konsuln Paris. Han hade tagit ett likgiltigt och flyktigt afsked med Joséphine, som i sista ögonblicket grät och tigde honom om förlåtelse. Han svarade henne icke ovänligt, men förströdt, och lemnade henne hastigt för att ge sina sista vigtiga instruktioner till sina kolleger Cambacérès och Lebrun. Vägen gick öfver Dijon och Genève till Lausanne. De flesta trodde, att Förste Konsuln blott skulle stanna borta ett par dagar för att inspektera trupperna. Så berättade Madame de Châteauneuf saken för Edmée. Det var vid middagsbordet och Louis var också tillstädes. Han hade bättre reda på, hur det i verkligheten hängde ihop, och sade, hvad han visste. Edmée anade icke, att han hade lemnat Paris. Hon kom till att darra så starkt, att hon måste sätta glaset hon höll på att föra till läpparne ned igen. Louis såg skarpt på henne tvärsöfver bordet. Midt i sin förvirring märkte hon det och sökte fatta sig. — O, Gud, ropade hon, när skall då detta olyckliga land få fred! — Du tycks taga dig reservarméen särdeles när, min kära kusin. För ögonblicket går der ingen nöd på den.
Herr Professor Köhlmark anförde, akt om till exempel en Hemmansdel af Ett niohundra sertiondcdels Mantal ffulle taxeras till lika Be. wrllning med Ett tjugefjerdedels Mantal af 40,000 R:drs wärde efter helt räknadt, och derwid föl. jas den progression, som för de i Tariffen N.o 2. bestämde Classer är iakttagen; sä lomme, pä sätt Herr Handelsman Kjellanders Memorial innehäller, ägaren af berörde En niohundra sextiondedel, att under nägra är betala i Skydds, afgift hivad samma Hemmansdel were wärd; i anseende hwsrtill Herr Professoren ansäg be. skattnings metboden, ätminstone hwad Carlstads Län angäc, der Hemmannen i afseende pä ser. ff!dte locala omständigheter äro mer än i öfri. ^e Orter af Riket klufne i mindre delar, utan serskild förklaring swärligen kunna äga rum, men att lämpeligaste och enda billiga utwägen more St Taxermgsmännen öfwerkemna, att, efter förefinnande omständigheter, bestämma Skydds, afgiften för sä beskaffade mindre Hemmansdelar. Härmed förenade sig Herr Borgmästaren Lindström och Herr Handelsmannen Kjel. lander, suxrs. kx ?rotocollo I.. k. liLtleobeez. u??- Den 16 Aug. 195 livs Xiää. ocli selein den ? 8ept. rZlO. ?rekis^ 8cwnciet den Z öorgnre-8rändet ^ » den Z Londe - klänker den Z WLrdsamt Memorial. 2ill Lag.Utskottet hafwa samtelige Respective R.ks. Ständen remitterat en af Riksens Stän. ders Justitiä Omlttdsman, Commendcuren med Stora Korset af Kongl. Wasa Orden Herr Fri. herre 8. A. Mannerheim afgifwen Embets. berättelse af innehäll :
Mi Eder härmed till swar och efterrättelse samc wederbörandcs förständigande i Näder tillkännagi>'wa. Wi befalle etc. etc. e'.. HSgqwarieret Lemlands Prestgård den iZ Ociober 1808. Enligt Kongl. Majtts Eg't Höga Beslut. Under Hans Kongl. Majsts Wär Allernadigste Konungs och Herres främvaro, desi tillförordnade Regering. 1'rolls VVaclitmeiliar. blLZlas. Llrrensteim. Lidat. ^äZerfiorn. KM. Bef. Gen. Adj. ^olenblaZ. Till Kammar - Collegium angående Capitaine ldlorcienLälers underd. ansökning akt ytterligare blifwa bibehållen wid besiktningen af någre under Horns Kongs-Ladugärd pä Oland lydande Lagenheter. Begärdes pä Bordet. Herr Dcn 2i Zebruarii. roo9 Herr IKam, ker. I detta Betänkande nämnes Regerings-Formen af är 1772 och Säkerhets Accen. Det är härdk att någon jemuförelfe anstäites emellan dessa begge Grundlagar. Det är för första gången efter revolutionen jag i nägon Act hört SäkerhelsActen nämnas. 1772 ärs Regerings-Form war af aila Standcrne enhällit an agen; Säkerhels-Acten war deremot af Ridderffapet och Adeln enhälligt afsiagen; emedlertid blef den en Lag, hwilken jag, och jag tror hwar Riksdagsman, ej uran en särdeles rörelse kan höra n.unnas. Jag anhaller derföre att en gäng för alla mätte blifwa faststält, att denna Act aldrig här mätte kunna nämnas eiler äberopas - Uplästes Listan öfwer det sörliden gärdag förrättade wal af Ledamöter till ett amal af go personer, hwilka komma att förstärka Stats-Utffottek till utgörande af en Nämnd. Justerades följande: Utdrag af Protokollet, hallit i Höglofl.
Ridderskapet och Adeln eller Vällofl, BorgareStåndet behagade instämma uti det Beslut, hvarom Högv, PresteStåndet, samt Hederv. BondeStåndet yörande denna omständighet sig förenat, Stockholm den 5 Nov. 1825, Besil, och Ekon, Utsk. Vördsamt Memorial. Sedan Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet, pä grund af derom väckt motion, uti, den 16 nästlidne Juni afgifvet Betänkande N:o 28, om en köpings anläggande i Fryxände socken af Carlstads län, tillstyrkt nämnde köpings anläggande, med samma förmåner, som dem Kongl. Majit, genom Dess Nådiga Skrifvelse den 27 Februari 1811, förut meddelat Arvika köping i Vermland, hvilket Betänkande af Höglofl. Ridderskapet och Adeln, samt Vällofl. BorgareStändet återremitterades, men af Högv. PresteStåndet och Hederv. BondeStåndet bifölls; och Utskottet derefter, uti afgifvet Utlåtande öfver desse anmärkningar N:o 11g, föreslagit den förändring i förra Betänkandet, att den Judar förundte tillåtelse, att i Arvika köping sig nedsätta, icke må utsträckas till Fryxände; så har sistnämnde Utlåtande under den 28:de i samma månad blifvit af Högv. PresteStåndet och Hederv. BondeStåndet, hvilka förut bifallit Betänkandet, lagdt till handlingarne, samt den 2 derpå följde Juli af Höglofl. Ridderskapet och Adeln bifallet, men af Vällofl. BorgareSländet, jemte det förra Betänkandet förkastade - 1464 Besv. och ILkon. Utsk. Bctänkanden. Med anledning häraf, får Utskottet vördsamt anhålla, det täcktes Högv. Preste» Ståndet samt Hederv. BondeStåndet, till be® redande af ett resultat, rörande ofvannämn® de omständighet, eller Judarnas uteslutande från rättigheten att i Fryxände köping sig nedsätta, Utlåtande deröfver meddela. Stockholm den 5 Nov. 182g.
Att åter anmärkte och uti Revisorers Berättelser kungjorde afvikelser frän föreskrifter, som skola gälla till efterrättelse vid de Verk och Inrättningar, hvilka äro ställde under Kgl. Majus Höga inseende, skulle föranleda till Riksens Ständers sammankallande; derom lärer väl [ao2 0 Stats-Utskottets Eetänkandm'. Kader vägra deras underdåniga anhållan m desse Förklaringars utgifvande igenom tryd t i fall de skulle finna sådant nödigt, så är i m härigenom beredt ett öppet tillfälle, att be 1- tiga den genom Revisorers Berättelse förvillar de opinionen. Att Revisorer kunna misstaga sig uti omdömen, är val icke omöjligt, men att d ti sina Berättelser skulle vanställa saker händelser, är icke ens tänkbart. Och när ga således endast är om opinionen, vill de nas, som den icke ovilkorligen kan ledt aij Riksens Ständers Beslut. Val kunna Riksén^ Ständer förklara Revisorers anmärkningar ; förfalla, men icke kunna Riksens Ständers ' slut, hvilka äfven äro underkastade opin granskningen, tillskapa en sådan förändri begreppet om sjelfva saken, som genom en b: tre upplysning endast kan åstadkommas. Stats-Utskottet har, i grund af hvar: unj fördt blifvit, icke kunnat inse några verkli; ia olägenheter af den tillstyrkte tryckninge Revisorernes Berättelser, men deremot iim t en sådan tryckning i flere afseenden nyttig, - när både blifvande Revisorer och Riksda. - ■.;/ n härigenom äfven komma i tillfälle, att förut inhämta kännedom af de ärender, livi.ka af dem skola behandlas. Någre värde Ledamöter hafva anmärkt såsom en motsägelse uti Betänkandet, att Urs!.litet tillstyrkt, att samma Berättelser, som st skola tryckas, skola tillika förseglade till kseus Högloft. Ständer adresseras. StåtsUtskottets Betänkandeni so;»1 Derest ett försegladt Convolut ovilkorligen skulle innefatta någon hemlighet, vore anmärkningen visserligen grundad.