Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
”Hvad med tiden,” utbrister han, ”häraf följa ”vill uti vårt k. fädernesland och Guds rena församling ”här i riket planterad, hemställer jag uti Eders grefliga ”Nådes nådiga, högvisa och gudeliga betänkande, uti den ”wisserliga tillförsickt, att Eders Grefl. Nåde det onda i ”tid förekommer, förr än det så vida griper om sig, att ”det intet står till att rättas.” Prytz afled d. 7 April 1655 i Norrköping vid ett besök han gjorde hos sin der boende broder, prosten Clas Prytz. Han ligger begrafven i Linköpings domkyrka346. Ej mindre än 24 tryckta likpredikningar utvisa, att han af sin samtid varit värderad för sin styrka i den andliga vältaligheten, af hvilken intrycket säkerligen i ej ringa mån blifvit understödt af hans lofordade ”målföre och uttal.” Man ser ock, att det öfvervägande antalet af hans lärda arbeten var Orationer. Oaktadt Prytz tydligen blifvit påverkad af Messenius, så att hela scener och enstaka uttryck påminna om denne, faller dock genast i ögonen en märklig olikhet dem emellan. Prytz, en protestantisk prest med lifligt intresse för den lära, han omfattade, sökte i komedien åter införa något af den religiösa ton, som utmärkte det äldre skoldramat. Han uppgaf dock ingalunda derföre de så omtyckta fosterländska ämnena; men han valde endast sådana, hvilka stodo i samband med läran: hans dramer äro en slags religiöst-historiska dramer. Under det Messenii dramer hafva en rent verldslig hållning, och detta äfven kan sägas om de kyrkhistoriska styckena, så finnas i Prytz’ stycken flera religiösa scener. Men derföre är icke det verldsliga elementet uteslutet; tvertom, det gör sig ganska bredt i dessa dramer, i hvilka påträffas en mängd satiriska sedemålningar och folkscener, dem Prytz i likhet med sin föregångare ansett utgöra vigtiga beståndsdelar af skådespelet.
Efter tillägg af dessa 2:ne summor, utgörande tillsammans 207,366: 32. — bestego sig de inom linien förda skuldposterna vid 1848 årsslut till ett belopp af R:dr 4,486,153: 37. 5. I likhet med hvad som vid afgifvandet af berättelserna om föregående revisioner iakttagits, hafva jemväl nuvarande Revisorer ansett sig böra meddela en omständligare upplysning, angående de under revisionsåren inträffade förändringar uti Riksgälds-kontorets skulder, samt i sådant afseende uti nedanstående tabell uppgifva hvarje särskild skuldposts belopp vid revisionslidens början och slut: — 3 — Riksgälds-kontorels i räkenskaperna uppförda och balanserade shtiider: 1846 års slut. 1848 års slut. Käittcbäratule: Obligationer med 5 procents ränta, hvilka, i anseende till deras ordalydelse, icke kunnat uppsägas, C,750: 0,750: — - , med 4 procents ränta, utfärdade till Rikets Ständers Bunk, elier dess ordres, att årligen, till ett antal af 22 st., å 4,000
Jag vill här blott anföra några önskningar jag i detta fall äger, nemligen: i;o Att räntan å alla af Ban ken utgifne lån blef lika, utan afseende på säkerhetens olika beskaffanhet af Realeller Personel-Hypothek, och att denna ränta biet den samma som i allmänhet vid enskilta låneafhandlingar erlades. I annan händelse skulle vissa medborgare komma i åtnjutande af förmåner, hvaraf ej alla kunde blifva delagtige. 2:0. Att således till nästa Riksdag 6 procents ränta utsattes, men med rätt för Fullmäktige att nedsätta den, i händelse en större del af LåneFonden blef under en längre tid lemnad obegagnad. 3:0 Att icke någon rättighet till omsättning lemnades, men att alltid i anmaningsbrefven utsattes, huruvida större eller mindre del af lånesumman kunde få qvarstå, börande likväl i denna händelse minst fdel inbetalas4:0 Att alla åtgärder vidtogos, som underlättade enskiltas beqvämlighet, utan att förorsaka Banken någon förlust, såsom Discont, contors upprättande i Landsorterne, DiscontStyrelsens sammanträde minst 2:ne dagar i veckan, rättighet för så väl Lånsökande som Gäldenär att direct till DiscontStyrelsen uppsända i recommenderade bref, så väl sina lån-) documenter som liqvid för sina skulder, då LandshöfdingeEmbetets eller Magistratens attestatum serskilt bifogades, börande Secrete»aren eller Referenten vara skyldig föredraga Dea C Martil. sådane inkomne handlingar och om förloppet lemna svar, o. s. v. 13:0. Vid bedrifvande af Bankens Lånerörelse hafva Fullmäktige hufvudsakligen afseende derpå, att uppfyllandet af Bankens förbindelser intet ögonblick måtte komma att afstanna. 14:0. RiksgäldsContoiret äger disconträtt i Banken, utan ränta för hela den del af ett löpande års bevillning, som ej hunnit inflyta; skolande detta förskott ovillkorligen ersättas, så fort den återstående Bevillningen ingår. Moti Denna Disconträtt är nödvändig, för att ej möjeligen Statsoch Riksgäldsverkens löpande utgifter skola kunna afstanna.
Herr Cederschjöld, Pehr Guftaf: Det Be tänkande, som OeconomieUtskottet i förevarande ämne afgifvit, synes mig ganska mycket contrastera mot det hopp allmänheten gjort «'g, ,om lossandet af prohibitivsystemeti baad* f)<n i iugustii f. m i5 Mig tyckes, att af alla SkråOrdningir, är den strängast och minst lämplig, uti hvilken jerntillverkningen är fjettrad. Jag kan visserligen icke med full sakkännedom utreda detta ämne; men det föreialler mig dock högst besynnerligt, att man föreskrit ver hvar jag skail försälja de kol, jag af egen skog tillverkat: hvar jag skall afyttra mitt Tackjern: huru mychet Stångjern jag vid hvarje härd får smid* m. m. Mig synes Lagstiftaren icke böra vilj* styra och ställa allt sådant, utan fast häldre öfverlemna det åt den enskilt* omsorgen. Det skulle säkerligen reglera sig bäst sjelf. Den som ville misshushålla med sin skog för en ögonblicklig vinst, skulle snart finna sitt misstag, och dermed upphöra. Så förhåller det sig ock med Tackjemstiliverkningen; ty om den vore fri, kunde icke annat härda, än att Tackjern*- och Stångjernstillverkarne lämpade sina tillverkningar efter ömsesidig afsättning och gemensam vinst. Jag vill visserligen icke yrka återremiss af Betänkandet, ty dertill lenin* troligen mina anmärkningar icka fulla skäl. Men jag anhåller blott, att de må intagas i Protocoilet såsom min enskilda reservation , emedan jag hoppas att den tid skall komma, då alla obilliga band på jerntillverkningen, likasom på andra näringar, upplösas. Jag vill i öfrigt endast tillägga, att med samma skäl, som OeconomieUtskottet nu åberopar privilegier och ägande rätt, såsom hinder emot en fri jerntillverkning, med samma skäl skulle äfven Skråmästarne i Staden kunna försöka att kalla Skråordningen för privilegium och Den i Augustii f. ni, mena sig äga rätt, att utestänga andra från ali befattning med det yrke de utöfva.
Wid öfwerwägande af deste och de flere uli of. wanäberopade Memorial andragne stät lärer icke något - 478 Den i2 Zebruarii» got twjfwelsmäl akerstä för angelägenheten af SjöTulls-afgifternes tillfälliga förändringar; Och som til! deras beslutande Riksens Ständers bifall bör föregå, fä Utskotten härmed tillstyrka detsammas meo? delande salunda: Alt pä Kongl. Mahrs Egit Höga god finnande, intill nästa Riksdag, mä ankomma, att enär omständigheterne dertill föranleda, efter infordrade underdäniga yttranden af »vederbörande Collegier och efter Stats-Räders hörande, höja st de »varor, som lämpeligen kunna större Sjö-Tull-afgifter äläggas, deffe umgälder till och med Zo procem utöfwer den »vid denne Riksdag sastuällande Sjö.Tullstaxa; h»yarwid dock i underdånighet torde böra förutsättas, att icke någon sadan allmän förhöjning ma ske, som egcnteligen asyftar en directe tillökning af Stats-Werkets tillgångar, utan fast »nera endast de förändringar göras, hwilka hafwa till hufwudföremäl, atr gagna handeln och näringarne; äfwen som af Riksens Ständer der underdäniga förbehåll rorde framställas, att Kongl. Mahl dä sadant finnes med Rikets bästa »vara förenligt, täcktes i Räder tilläta en motswarande nedsättning afSjö-Tulls-afgifkerne ä fädane »varor, som en billig minskning deri böra be» wiljas till upmuntran och befordran af en förmånligare handelögemenskap med andre Länder. Hwilket Utskottens Betänkande likwäl warder till Riksens Högloft. Ständers närmare granskning och Egna afgörande »vördsammast öfwerlemnadi. Stockholm den 7 Februarii 1810. Pä Högloft. Ridderffapets och Adelns Ledamöters »vägnar ^acob I)e la Oarstie. hola. 6.
— Vid den ifrågavar. inträffar dessutom den omständigheten, alt som hennes aflidne man icke innehaft någon syssla på stal, kan hon icke komma i åtnjutande af någon pension utur någon cassa,oeh det tyckes således låt a förena sig med billigheten, att det allmänna emeliankommer att lätta en verkligen förtjent mans enkas betryckta belägenhet, helst när summan i det stora hela blefve ganska obetydlig. Till följe af hvad jag här i korthet anfört , tager jag mig friheten föreslå , att K. Secreteraren P. Å. Granbergs enka måtte hugnas med en pension af 3 eller 4°o r:dr b:co årligen att af statsmedlen utgå, hvarom jag anhåller om remiss till StatsUtsk., till hvars nogare bedömmande om den aflidnes förtjenst jag barbos bifogar en mer detaljerad uppsats af bans skrifter i historiska, statistiska, slalsekonomiska m. fl. ämnen, med hvilkens uppläsning jag icke vill borttaga fi. o. Ad:s dyrbara tid. Bilaga. Skrifter i historia, statistik, statsekonomi, topograpbi, in. in., författade af undertecknad. Cahnare-unionens historia i 3 delar. Detta arbete har på flera språk blifvit öfversatt, Historisk tafla af f. d. Konung Gustaf IV Adolphs sednasle regeringsår, 3 delar. Efter statshvälfningen år 180g ansågs nödvändigt att lugna sinnena genom en enkel berättelse om föreg:de händelser och om Rikets verkliga ställning. För att skrifva den, fordrades likväl en fullkomlig kännedom af alla tillden tiden hörande historiska tilldragelser, och så mycken urskiljning hos författaren, att han icke upptog mer än som hörde till saken. Företaget var icke heller utan all fara , då en reaction ännu var möjlig och af många fruktades, isynnerhet efter Prins Carl Augusts död. jag blef anmodad att skrifva delta arbete, som jag också på egen bekostnad utgaf. Det uppfyllde ändamålet och blef på flera språk öfver - 494 Den i5 Mars f. m. satt. Sedan erliöll jag derför en discretion, svarande ungefär emot tryckningskostnaden för den ena delen.
Ia sådane QeconomiePolitieoch MiUtai. jeÄrenden, hvilka antingen kunna rora någon hel menighet, eller hafva afseende på ali* inanna onera, såsom Publique byggnader, frågor prn Kronooch KyrkoTionde, samt Presträttigheter, Vagars och Broars underhållande , KneckteBustningsoch BoteringsSkyldighe. ters utgörande, Skallgång och Varggårdars, anläggande, KronoFångeoch Gästgifveriskjuts med mera dylikt, jemte de Utlåtanden, Bevis och Expeditioner, som Domare och Ämbetsmän i desse ärender meddela} Ässignationer, PublikeVerks ; Barn, fattige efter Civilaoch MilitairaÄmbetsmän , som på den allmänna PensionsStaten erhålla understöd ; BesvärsSkrifter af Allmogen m. fl. seansökningar; Uppbordsmäns i mål rörande Kronans Kantor, samt redogörelse för disponerade medel ; Handlingar i Brottmål och Fiskaliska Actioner , se ansökningar; Bevillningsmål, handlingar, rörande sökt ändring deri. Bevis af Domare och Ämbetsmän , i Brottmål , samt EkonomiPolitieoch MilitaireÄrender, se ansökningar. Boställen, se'Afoch Tillträdes - husesyner samt Charaktershus. Brandvakter, i alla de fall, der befrielse eger rum för Kronans Manskap ; Broai-s underhållande, frågor Brottmål, Bansakningar, Ansökningar, Förklaringar, gch BesvärlHandlingar deri; Bevillnings-XJtskottets.
Lagutskottet instämmer jag fullkomligen deruti, att i frågan om DomareEmbetenas förvaltning af deras rätte Innehafvare utan biträde af Vicarier vid andre tillfällen, än då verkelige förfall dertill foran - i56 Den 12 Maji e, rit. leda, det icke är Författningar, utan Författningars efterlefnad, som erfordras. Men då det missbruk, hvaröfver i Motionen klagas, blifvit nog allmänt, åtminstone i medlersta delen af Riket; då detta missbruk, som icke är af beskaffenhet stt lämpeligen kunna af enskild part öfverklagas, sträckt sig derhän, att ej allenast Domare, utan att styrka sådane förfall som Författningarne föreskrifva såsom vilkor för tjenstledighet, ofta få begagna sig aF Viesner, utan ock ombyte af desse, i anledning af Domarens Förslag, kunnat ske så ofta, att 4 till 5 särskilte Vicarier varit inom loppet af ett år förordnade att inom en och samina Domsaga förrätta ordinarie Ting, Urtima Ting, andre särskilde förrättningar oberäknade: då det alltså vill synas, som hade föreskrifterne både om sparsamhet med tjenstledighets beviljande, och om HofRätternes rättighet och åliggande att oberoende af Domarens förslag förordna dem till Vicarier, till hvilka HolRätterne äga största förtroende, råkat i förgätenhet, till verkelig olägenhet för de Landsorter, hvilkas Domare, då de sjelfve funnit sig hindrade att sine Embeten förestå, icke varit betänkte att föreslå skicklige Vicarier och bibehålla de samma under någon längre tid för alla de tillfällen , då Domarne behöft tjenstledighet: och då det oberoende af allt annat än Lagen, som
En §d \ ins moder. skollofskoloni. Utrustningarna för Iduns skollofskoloni bedrifvas i dessa dagar med all fart. Redaktionen liar haft den stora lyckan att vid de praktiska anordningarna finna bistånd från ett häll, som i dessa saker tryggt kan anses vara det mest kompetenta, då fröken Agnes Lagerstedt, koloniidéens första och varmaste befrämjarinna här hemma och mångårig föreståndarinna för Östermalms skollofskolonier, ställt sin rika erfarenhet och sin offervilliga hjälp till vår tjänst. Genom fröken Lagerstedts förmedling har Iduns skollofskoloni i lärarinnan vid Östermalms folkskola, enkefru Fredrika Falk, f. Hector, funnit en skicklig föreståndarinna, hvilken af blott nitälskan för den goda saken åtagit sig den ansvarsfulla och besvärliga uppgiften. Meningen vore, att härvid, fru Falk skulle biträdas af ännu en dam — hvilken är ännu, ej bestämd t afgjordt — samt en tjänsteflicka. Kolonien kommer cdt omfatta 22 barn, gossar och flickor, af hvilka 10 utsetts från Kungsholms och 6 från Söders folkskolor; de öfriga 6 äro hemlade från olika af hufvudstadens öfriga församlingar. Vid detta urval har den grundsats följts att främst se till godo de distrikt, som förut varit minst gynnsamt lottade i koloniväg. Hvad lokal och läge för kolonien angår, är, när delta slcrifves, ännu intet med bestämdhet afgjordt, men kommer denna sida, af saken ock att inom de allra närmaste dagarne ordnas, så att vi hoppas kunna låta de små sommargästerna utflytta redan i slutet af denna vecka eller i början af nästa. Starkast ifrågasatt är en ypperlig lägenhet på Häfverö i Stockholms skärgärd, hvilken slmlle komma att ligga i närheten af Östermalms skollofskolonier. * Transport från sista redovisningen: 745: 60; nyinflutna model: Anna 0: 50; G — n, Öfver Kalix 1: 50; Lilla Matte, Upsala 1: 50; Ö. 3: —; I. A.
Detta har haft till följd, att för det närvarande omkring en tredjedel af fransyska arméen består af sådane, som frivilligt qvarstå i tjenst och således icke egentligen äro konskriptionssoldater. — Så angelägen har man i den mest krigsvande af de europeiska arméerne och hos det mest krigiska folk varit, att förskaffa sig en ständigvarande stam! Det är häraf klart, att man i de utländska beväringsarméerna alldeles, icke anser det årliga ombytet af manskap i sig sjelf utgöra någon militärisk fördel, men vara ett medel att 40 under krig, utan all kostnad anskaffa den stora manskapsstyrka, som de nuvarande krigen fordra, men som staterne icke mäkta under fred underhålla. I betraktande af allt detta, måste kommitterade anse indelningsverkets olägenheter vida öfvervägas af förmonen, att redan vara en gammal och känd inrättning, som uppfyller det ändamål, man utomlands söker vinna genom nya konstlade åtgärder, hvilka mer eller mindre aflägsna sig från några af beväringsförfattningens hufvudsyften, men hvartill man varit nödgad för att undgå denna författnings stora militäriska brist: den, att icke kunna bilda duglige stamsoldater så framt icke tjenstetiden är ganska lång, såsom i Frankrike och Österrike, men hvarvid ändå komme att saknas soldater i mannaåren — en armés veteraner. Ehuru kommitterade således icke hysa någon tvekan om de indelde truppernes företräde såsom stam, framför en sådan, uttagen ur beväringen, hafva de dock ansett sig böra undersöka huruvida genom ett sådant utbyte någon stor och afsevärd besparing kunde vinnas. För att utröna detta hafva kommitterade gjort en jemförelseberäkning mellan nuvarande kostnad för en indeld soldat och erforderliga kostnaden för en beväringssoldat under den tjenstgöringstid, som kunde gifva denne en med den förre någorlunda jemförlig militärisk bildning. Denna jemförelse är emellertid förknippad med många svårigheter, då man fullt oväldigt vill uppgöra den.
Ständer komma nu omsider, sjelfkallade, att pröfva desse förhållanden, otvifj velaktigt, med den oryggliga föresatts, att bereda en af nödvändigheten påkallad lindring i Statsbördorna; men då likväl denna föresatts mötes af nya genom Konungens Nådiga Proposition till StatsUtskottet framställde Statsbehof, och bekymmersamma öfverläggningar, af denna anledning icke lära uteblifva, hemställer jag vördsammeligen, att en allmän öfversigt af Statens tillgångar och förest agne behof måtte föregå något till flyr k ande eller beslut i afseende på de sednare, samt således att ett iörändradt förhållande i anseende till .Statsanslagens pröfning nu måtte af Höglofl Stats-Utskottet iakttagas, emot hvad förra Riksdagar varit öfligtDå förekommo Betänkanden till Statsanslag utan samband, förmodligen efter den ordning målen inkommit och blifvit beredde, 3gg Den 12 Februarii. stundom de mera eller mindre nyttiga framför de nödvändige, men deraf blef en följd, att, de jakande Ständerne, icke kände det, genom bifallen, stigande belopp af behof och således af bevillning, till deras uppfyllande, samt att slutligen anslagens totalsumma måste stundom höjas utöfver hvad man förmodat och velat medgifva, derföre att de nödvändigaste behof, som ej kunde vägras stundom sist framställdes.
— Som bekant fick detta imellertid icke hindra uppkomsten af ett frälse, till hvars förmån man sedan likagodtyckligt ansett sig kunna pålägga den oprivilegierade jorden snart sagdt hur dryga skatter som helst, under det att det förgångna minnet af skyldigheter och onera, som l^nge sedan-.upphört att utgöras, samtidigt fick tjena till skydd för privilegiernas fortbestånd. Den åsigten, att Sveriges konungar i fordna tider långt öfverskridit sin befogenhet, då de togo sig för att godtyckligt pålägga jorden skatter och sedan lika godtyckligt befria vissa # delar derifrån, har för öfrigt vid upprepade tillfällen med eftertryck framhållits af erkända auktoriteter. Sålunda visade ju redan för femtio år sedan vårt lands kanske lärdaste kameralist, sedermera professorn Pehr Erik Bergfalk i sin afhandling “ Om svenska jordens beskattning “, att jordskatten från början icke varit hvad man nu så ifrigt söker utgifva den för — en ränta, utan allt igenom haft naturen af en sjelfåtagen bevillning. Sin uppfattning häiutinnan, — och denna uppfattning har sedermera delats af en annan lika berömd och allt utom omstörtningslysten auktoritet, riks-arkivarien J. J. Nordström i dennes klassiska arbete “ Bidrag till den svenska samhällsförfattningens historia “ — grundade Bergfalk på de urgamla svenska eganderättsförhållandena, sådana dessa teckna sig i våra landskapslagar. Med stöd af dessa lagar visar han bestämdt, att det ur den utbildade feodalismen utgångna begreppet om en konungen ursprungligen tillhörig, all landets jord omfattande eganderätt, hvar-ifrån undersåtarnes sedan härleddes, är för vår äldsta för-. fattning alldeles främmande. Och han går ännu längre, då han om benämningarne ofrälse eller skattskyldig jord faller den högst karaktäristiska anmärkningen: “ Namn betyda stundom mycket, och denna benämning bidrog utan tvifvel mycket till glömska af all skatts egentliga natur i Sverige och till stadgande af den föreställning, att jord-. skatten var ett slags af konungen, såsom jordegare, uppburen afrad “. Konungens, eller såsom det också stundom till omvex-ling heter: kronans ursprungliga eganderätt till jorden * ärför öfrigt ett begrepp, som först under Gustaf I: s tid börjar göra sig gällande.
Banco TJiskoilets Betänkande. n Genom ett sådant sakernas skick a'r Consistorium stadt i storsta förlägenhet. För det närvarande är dess Byggnads Gassa endast 5,102 K'dr 36 sk. 10 r:st. Banco Denna Gassa behöfver sparas, till det blifvande husets brandförsäkring, till årligen nödiga reparationer pa det gamla huset, till dess ett nytt hinner blifva uppbyggdt och till .åtskillig? andre oförutsedde utgifter. Således, utom det lån som af Banquen är att påräkna, brista ännu 5000 R-dr Banco i den erforderliga samman. Härtill kommer, att Consistorium tyvärr saknar sakri utvägar för räntornes utgörande å det redan bevil jarle Banco Dånet, hefdst Byggnads Cassans bidrag äro nästan alla tillfälliga, och hvad den nu c-ger är af skäl, hvilka i ödmjukhet blifvit anförde» högst otillräckligt. Minst 30,000 F: Ir B:co behöfva* för uppförandet af ett Gymnasiioell Schole-hus, hvilket på nedra botten bör innehålla rum för 6 classer, och i öfra våningen, jemte rum för 2 Auditorier och Biljliotheket, äfven ett sessions rutil för DorriCipitlet; sedan dess riu v.rande rum i Domkyrkan icke allenast saknar nödigt utrymme, utan ock, såsom uppfört af Glarulssten, är ytterst fugtigt, hvarföre Dom Capitlcts Acter der icke kunna förvaras, utan att ju längre ju trier taga skada. Af desse anledningar få, å Calmar Consislorii vägnar, undertecknade Stiftets Riksdags Fullrnägtige, ödmjukast anhålla, om ett ytterligare låneunderstöd af 5,000 R:dr B:co, samt hela Dane-summans räntefria begagnande för åtminstone 5 ä 6 år, till dess Byggnads-Cassari hunnit någorlunda föröka sig. Likaledes anhålla yi om 15 BancoUtckoltels Betänianäert. förändring af Forrnulairet för Lane förbindelsen j emedan det synes mindre skäligt, att private personer skola med sin egendom ansvara för en publik Cassas förbindelser.
1 famn 36 1 24 3 Alla, ej specificerade, mer eller mindre arbetade, derunder inbegripne ej specificerade Snickareoch Svarfvare - arbeten, med eller utan betsning, målning eller lackering 1 # 1 — F r i a Ull, okammad eller kammad: — 20 — grof Jut«k och Isländsk eller annan härmed jemförlig . 1 tfc — £ F r i Exp ediiions-Uiskottels Förslag till und. Skrifvelse , N:0 : Q o. 5oi Qvantitet för s Tullvftrt 0. TullberäkInförselstull. Utförselstull. mngen. K:dr sk. 1*. Ull, okammarl eller kammad: R:dr sk. r. R:dr sk. r. 1 all annan Ull, alla slag, fri från tolag äfven vid införsel. Anm. Grof ull må införas endast till städerna Stockholm, Götheborg, Norrköping, Malmö, Halmstad oell Helsingborg; och ankommer det på General - Tull - Styrelsen att föreskrifva de serskilda controllör, sorn kunna anses nö- diga till förekommande af finare Ulls införtullning så- som gröfre. Vin, alta slag: i # 8 F r l 1 24 på fastager 1 kanna. — 32 — 1F r i It 4 på buteljer Väfnader: Helsiden: Alngods: Sammet. Anm. Då hela ytan utgöres af silke, ehuru afvigsidan utvisar bomull, bör väfnaden likväl tullbehandlas som helsiden. Shawlar, Shawletter och andra dukar: af Gaze eller annan gles väfnad, af så kalladt Bourre de soie, samt genom tryckning eller pressning faconeiade, hvartill 1 kanna 1 IG S r 5o2 Exp dilions-Utsk Hets Förslag lill und Skrifvelse, N.o go. Tullvärde. Qvantitet för Tullberäkningen. Införselslull. Utförselstull.