Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då, som sagt, den 30 maj en beredning för grundlagsfrågor tillsatts, låg det ju närmast till hands att tolka detta så, att memorialet gick till sistberörda beredning. Emellertid bör man observera, att beredningsprotokollet härovan är justerat av Rudolf Cederström. Dennes namn förekommer dock icke vare sig bland dem, som den 30 maj valdes in i grundlagsberedningen, eller bland dem, som den 3 juli ryckte in såsom förstärkning däri. Härav synes framgå, att det här icke är fråga om beredningen för grundlagsfrågor. Stenhoffs memorial omnämnes icke heller i något beredningsprotokoll efter utskottsplenum den 14 juni. 2 Signum 3 är rättat från ett 11/s eller möjligen 2 V», som ursprungligen nedskrivits. 3 Stycket fr. o. m. orden Sammanträdde den Beredning t. o. m. orden om en representations förbättring är tryckt i C. U. M. 1810—1813, sid. 880. 708 Bilagor till protokollet den 8 Juli 1815 vid detta tilfälle måtte inskränkas til en anmälan til Riksens Ständer af detta förhållande, en upgift af några allmänna grunder, hvilka Utskottet ansåge böra utgöra, ledningen vid förslags uprättande, i följe deraf en upgift på de uplysningar Utskottet kunde anse sig behöfva innan detsamma tror sig alfvarligen kunna ingå i upfattande af något förslag til en ny representation, och et tilstyrkande at Riksens Ständer, jämte förnyande af deras redan under flera Riksdagar gjorda underdånig [a] anhållan hos Kgl. Maj :t, om fogande af någon anstalt, at öfver liela Riket samla statistiska uplysningar, tillika i synnerhet begära sådana, som til begreppens redande i afseende på et representations förslags uprättande kunde vara nödvändigast. Förslagsvis och i allmänhet ansåg beredningen dervid följande ämnen böra upgifvas til eftersinnande: Til hvad grad tarfvar vårt representations sätt någon reform?
Cap. 8 § HandelsBalken och dermed gemenskap ägande föreskrifter om förmånsrätt i fast egendom för Barnarf, kyrkooch fattighus-? medel samt uppbörd af hvad namn och beskaffenhet sorn helst, må upphäfvas, så att InJ teckning i fast egendom i följd deraf förklaras gällande ehvad egendomen äges af för-J myndare, föreståndare eller uppbördsman, dock Den t5 Februarii. att detta stadgande ej må upphäfva hvad i öfrigt om förmånsrätt föreskrifvit är, eller ä-ga retroaciiv verkan i hänseende till de lån mot inteckning, sorn hittills blifvit meddelade åt så beskaffade personer som ofvannämnde äro, eller meddelas inom ett år från den dag Lagförändringen genom trycket kommer tili allmän kunskap. Med orden e j retroaciiv verkan förstår jag här, att Innehafvare af de inteckningar, son» uti uppbördsmäns och föreståndares egendom finnas vid slutet af nämnde år väl få vidkännas det äfventyr lagen sådan den nu är omtalar, men att alla de inteckningar sorn efter den tiden tägas i sådane personers fastigheter komma att blifva gällande till betalning ur pantén, ehvad sedermera upptäckes att fastighetsägaren åsamkat sig uppbördsbrist eller icke, och att hvad angår Inteckningar tagne efter samma års utgång i förmyndares egendom de blifva gällande endast i det fall, att en sådan förmyndare inför de Auctoriteter, som här nedan skola närmare bestämmas, redogjort för det eller de förmynderskap han för lagforändringen innehaft, och hvilket hvarje långifvare skall på sätt här nedan visas, kunna genast inhämta af de gravationsbevis, sorn ut* fordras då ett år förflutit från det lagförän: dringen genom trycket kungöres. Vidare, att uti hvarje Läns hufvudortj (med hufvudort förstår jag den Stad der LänItyrelsen har sitt säte;) organiseras en Fortuyn-, Dea xj Februarii. 4?l cjafeKnmmare för Länet, sorn benämnes efter Länen till ex.
Tillfälligtvis stiga brotten i antal äfven af den orsak, alt straff-och korrektionsfångar frigifvas, hvilka antingen till följd af egen oförbätterlig böjelse till det onda, eller i brist på utväg lill ärlig försörjning, den man inom kommunerna icke eller är särdeles benägen att dem bereda, begå förnyade brott och dervid icke sakna deltagare och anhängare på landsbygden, helst inom vissa socknar; ty äfven i dessa afseenden är förhållandet högst skiljaktigt inom olika delar af länet, så att brott både till större antal och af svårare art förekomma, mera i den ena än i den andra socknen. Ett föränd rädt straffoch fängelsesystem, i förening med den moraliska förbättring, som är att förvänta af redan vidlagne åtgärder, skulle otvifvelaktig! bidraga till brottens förminskande; och mycket kan redan vara att hoppas, då det nya länsfängelset med celler, som nu är under byggnad härstädes, kan komma att användas. § 3. JXäringarne. Jordbruket har under sednare åren vunnit förkofran, både genom fortsatta nyodlingar och genom ett förbättradt brukningssätt, medelst användande af växelbruk och trädesjord, hvilket, ehuru ännu långt ifrån allmänt, dock synes vinna allt mer och mer förtroende. Erfarenheten har visat nödvändigheten, att äfven här i länet lemna en större del af den jord i träde, som hösttiden skall besås, eller åtminstone under föregående sommar blott begagna den för sådana sädén, hvaraf tidig skörd erhålles, ty om än sådant, med afseende å den Blekingska jordens i allmänhet ovanliga bördighet, icke är ovilkorligen nödigt, för att erhålla en någorlunda god afkastning, få dock de jordbrukare, som följa det hittills vanliga brukningssättet, att hafva vårsäd eller potates å samma åkrar, som om hösten skola besås, till egen skada erfara trädens behöflighet, när, såsom förhållandet vanligen är, de förra sädesslagen icke hinna mogna och skördas, innan tiden för höstsåningen är inne och regnig väderlek eller köld sedermera försvårar eller alldeles hindrar sådden.
Portföljer: af läder 25 % 25 % 25 % 25 % andra slag 25 % 25 % 25 % 25 % Potates Eörb. Förb. Eörb. 1 tunna 50 öre Potatesmjöl Eörb. Förb. Eörb. 20 U 75 öre Puder Eörb. 1 U 12^ öre 1 $ 12^ öre 1 u 12 J öre Redskap, ej specificerade Eörb. ') Förb. ’) Eörb. \ Maskinerier, ej specificerade 25 % af värdet 25 % 25 % i') 25 % Remmar, alla andra slag än Vagnsremmar af fiskskinn Eörb. 2) 2) 2) Ris, oskalad eller Paddy 2) 2) 2) 2) blandad med mer eller mindre fullständigt skalad ris 2) 2) 2) 2) Russin 30 % 1 u 6 öre 1 ti 4Jöre 1 U U öre Sadelmakarearbeten, ej specificerade: med äkta förgylda, försilfrade eller pläterade beslag Eörb. Förb. Förb. 33J % andra slag Eörb. Förb. Förb. Förb. Silke: rått, ofärgadt i % af värdet 1 a 6 öre 1 6 öre | 1 u 6 öre färgadt 25 % 1 ti 3 R:dr 1 H 3 R:dr | 1 u 3 B :dr 1) Efter Kommerskollegii tillstånd, medgifna till införsel mot 5 proc. och — efter dylikt tillstånd, såsom prof eller modeller — tullfria. 2) I Taxan icke nämnde. 3) Efter, Kommerskollegii tillstånd ”för Skedvatten fabrikernas behof”. 4) Dito dito dito ” » Skedvattensoch andra fabrikers behof’.
Öfverste ^ , 1 Öfverste-Löjtnant Major Kapten i l:a Klass d:o 2:a Klass Löjtnant i l;a Klass . d:o 2:a Klass Under-Löjtnant Under-officer Dessutom kunna Ingeniör-Officerare hafva följaude aflöningsförmåner: Arfvoden vid de större fästningsbyggnaderne så länge dessa pågå: » Carlsborg: Ett å 1,000 R:dr b:ko. Ärligen lön på Stat. B:ko R:dr. 1,880 1,680 1,260 860 490 380 320 270 210 I » Waxholm: Carlsten: » Carlskrona: » » » » » » 600 1,000 600 800 400 600 » * » » » » samt vid Stockholms station ät bibliotliekets vårdare (vanligen Adjutanten) 300 R:dr b:ko. Traktamenten: å 1 R:dr b:ko per dag för de Subaltern-officerare eller Kaptener, hvilka, kommenderade vid de större fästnings-nybyggnaderne, icke åtnjuta ofvan uptagne arfvoden. 24 sk. b: ko per dag åtnjuta Ingeniör-Underofficerare under nyss nämnde kommendering. Lönefyllmdsanslag: åt civile tjenstemän och vaktmästare vid Krigs-Colhii Fortifications-afdelning, af Krigs-Colhii medel, och för de till Marieberg såsom elever kommenderade Under-Löjtnanter, af Ingeniör-Corpsen, till det belopp att deras löner blifva lika med Artilleriets officerare af Under-Löjtnants grad. Lär are-arfvoden för en officer vid Marieberg och en officer vid Carlberg uti Fortifications-vetenskapen. Remitterades till StatsUtsk.
Och enär, efter hvad anfördt blifvit, således ej inträffat, hvad R. St:r vid sista Riksdag förmodade, att Veterinärinrättningen skulle nu hafva vunnit den stadga, att inkomsterne derstädes blifvit tillräcklige för utgifterne, utan nödigt är för Inrättningens bestånd och B e t ä n k a n d e n, N:o 13o. 153 och vidare fortgång, att de af II. St:r endast till denna Riksdag beviljade anslagssummor än vidare få af Inrättningen begagnas; så tillstyrker Utskottet: det R. St:r måga bifalla, att samma Summor, utgörande tillhopa 2,210 R:dr, måga fortfarande intill nästkommande Riksdag få till Veterinärinrättningen utbetalas samt äfven nu på MedieinalStaten under RiksStatens 2:dra HufvudTitel uppföras. I frågan om det begärdta serskildta Anslaget, till uppförande af en nybyggnad för Veterinärinrättningens behof, har Utskottet ansett sig böra upplysa: att, sedan K. M:t vid sista Riksdag till R. St:r aflåtit Nådig Proposition om anslag af en Summa stor 6g,44° R*dr 44 sk. B:co till verkställande af nödige nybyggnader fi den till Veterinärinrättningen upplåtne local; så afgåfvo i underd. Skrifvelse den i5 Oct. 1823, R. St:r det svar, att, ehuru de funnit, att de byggnader, som af Veterinärinrättningen i Stockholm då begagnades, icke voro fullt svarande emot Inrättningens mera omfattande plan och emot det utrymme som localen erbjuder, fastän det angelägnaste behofvet redan vore afhulpet genom uppförandet af en tjenlig Stallbyggnad samt medelst reparation och inredning af de, på den åt Inrättningen upplåtna tomt, förut befintliga byggnader, R.
Deremot utgjorde den sammanlagda importen, under de 16 åren 1826—i84r, endast 36p8 hästar, efter ett medelvärde af 5o R:dr, upptagne till 184.146 R.'dr, ellen för hvarje år öfver hufvnd a3i hästar, värda 11,509 R;dr. Om alta af mig nu åberopade, på offentliga handlingar grundade, facta, som jag hoppas fullständigt ådagalägga, att hästafveln inom Sverige gjort så betydande framsteg, som någonsin med våra små tillgångar varit att förvänta, må man likväl ej föreställa sig, att vi ännu uppnått den ståndpunkt, dit vi både böra och kunna komma. Racerne böra ännu npphjelpas genom ädlare hingstar, till förekommande af de arf-fel i afkommans byggnad,. Bih. lill R. St. Prot. 1844 J 4 Sami. 2 d/d. 5 Haft. 3 18 Stat-soch Ekon.-Vtskottens Utlåtande, N:o 2.5". som vanligen insmyga sig, då, såsom nu är fallet, en och samma beskällare är stamfader för hela den ädla racen inom ett Stuteri, och det är för sådant ändamål, Kongl. Majit, på Stuteri-Styrelsens derom gjorda underdåniga anhållan, :<f Rikets Ständer äskat ett anslag af 10,000 R:dr. Sverige producerar tillräckligt antal hästar både för Cavalleriets remontering och för jordbrukets behof. Deremot är ej förhållandet lika fördelaktigt i afseende på hästar för bergshandteringen samt större vagnshästar. Man är dock betänkt på afhjelpandet äfven af dessa brister, så framt ej nödiga tillgångar komma att saknas.” STOCKHOLM, tryckt hos P. G. Berg, i$44» Statssamt Ålim. Besvärsoch Ekonomi-Utskottem Utlåtande, N:o 20. Ank. till Exp. UUk. den 22 Dec. kl. 1 e. rn. Utlåtande, i fråga om anställandet af ytterligare en lärare vid Apologist-Skolan i Haparanda. Frän Högv.
Vid de prof af skicklighet, hvilka, enligt föregående §., och i öfrigt enligt denna Författning, böra, inför Vederbörande HandtverksSocietet aflåggas, åligger Societeten, att icke låta bero, vid ett, utaf Sökanden företedt arbete, utan äfven, affordra honom tillförlitelige bevis af känd Mästare derom, att arbetet blifvit, under dess tillsyn, af Sökanden förfårdigadt, samt der-, förutan, ej mindre genom förhör, i det yrke lian lärt, ån genom den behandling af dervid förekommande verktyg och rudimaterier, som han, LagXJtskottits Betänhandtn. y5 inför Societeten bor åstadkomma, göra sig för■vissad om hans insigt och håndighet, hörande** sådane prof och förhör offenteligen anstållas, å tid och ställe, som förut på låmpeligt sått kungöres. §. 3. Med Gesällers antagande, aflyttning, förbindelser emot sine Mästare, motsvarande rättigheter samt ansvarighet, derest de icke förse sig med laga försvar och sysselsättning, skall , så vidt icke annorlunda förbehålles genom särskilde Contracter, de der i sådant fall, lånda till efterrättelse, förhållas efter TjenstebjonsStadgan, dock med de undantag, alt de måga stådslas på halft år, att de ej måga i Tjensten användas till annat arbete, ån det Handtverk, hvarå de Gesållbref erhållit, att, någon husaga å Gesäll ej må ega rum, utan påföljden för hans felagtighet och försummelse bestämmes , efter HandtverksSocietetens bepröfvande, genom förlust af större eller mindre del af Lönen, efter omståndigheterne, eller, i händelse af fortfarande vårdslöshet, genom hans skiljande ur tjensten,samtatt uppsägningstiden å ömse sidor bestämmes lill tvänne månader före flyttningsliden. Ej måga Contracterne föranleda till undantag från Gesälls skyldighet, att sig med laga försvar och syssel - f 76 iagUtskosttts BnSttkanJtn, slitning förse.
R:dlr z6 tz. 7 r:st., jemlikt det under N:v r bifogade Transsumt af Stars-lltssottets ofwannämnde Betänkande, kommer att utgå, tarfwar Stars-Werket detzutom en summa af r,740,805 R:dlr 49 tz. 9 r:st. För alt utröna om ock hwad biträde StatsWerket dertill kunde hafwa att förwänla af Riksgälds-Contoirets inom keita ar i Contante penningar inflytande inkomster, har Utskottet latit författa bifogade Calcul N:o 2, hwilken wisar, att enär Csn - 1924 Den 2! Juli! CvntciretS inkomster upptagas till deras högsta möjliga belopp, och utgifterne sädane som de ofelbart utgå, kommer Contoiret, wid årets flut att häfta för en brist af 169,427 R:dlr 46 fl. i r:st. utan att hafwa meddclt Stats-Merkel något af hwad till afbördande af förenämnde 1,740.825 N:dlr erfordras. Och som wid detta förhållande derjemte förekommer, att änskönt Riksens Stander skulle ataga sig att genast utgöra en särskild Bewillning till berörde summas anskaffande, denne Bewillning likwäl icke kunde debiteras, uppbaras och blifwa till behörig disposition att tillgå, inom den korta tid af 2 högst z mänader härefter, da medlen blifwa oumbärlige; sa har Utskottet efter noga öfwerwägande icke kunnat utfinna annan utwäg att uppgifwa, än att Stats, Merkel genom Bankens biträde i egenskap af Discont,Län, understödjes pa den tid, (i möjligaste matto förkortad) som Riksens Högloflige Ständer till samma särstildte Bewillnings utgörande, kunna anse oumgängeligen nödig. Huruwida och med hwad aterbetaimngswillkor.
Elin gick så sakta fram till honom, att han ingenting märkte, innan en liten hand halft blygt, halft lekfullt sattes för hans ögon. Utom En hade ingen en sådan hand. Gösta tryckte den oöfverträffliga handen hårdt mot sina ögon till sina läppar Ett par stora heta tårar droppade ner på den. ”Gösta, min Gösta!” sade Elin sorgset. ”Du är ledsen. Hur skulle Elin kunna glädjas åt sin födelsedag, när Gösta inte är glad!” ”Elin, förlåt mig!” hviskade Gösta. ”Ack nej, det är jag som visst gjort dig emot, som skall be om förlåtelse,” svarade Elin. Gösta kallade henne en Ängel. I rummet utanföre hördes nu Magnus ropa på Elin – Elin sprang en annan väg åter in i danssalen. Så länge Grefvinnan Ringschöld stadnade på landet, vistades Magnus hos henne – När han så en månad i Stockholm gått ut och in i Fasterns hus, begärde han en vacker dag Elins hand af hennes Mor. Grefvinnan lofvade honom den, skickade bort Magnus för dagen. Morgonen derpå skulle Elin sjelf gifva honom sitt Ja. Magnus gick öfverlycklig. Grefvinnan skickade efter sin dotter. Den blyga, försagda Elin gaf för nu och alltid bestämdt afslag på Magnus’s frieri. En stund förstummades Grefvinnan af förvåning och vrede. ”Kan man få veta orsaken till det ljusa beslutet, ty orsak måste det väl ha?” frågade hon sedan, så lugnt henne möjligt var. Mycket blek, med låg men fast stämma svarade Elin: ”Det är synd att lofva hvad man ej kan hålla.” ”Ja det vet man nog – men hvad har den gamla maximen här att göra?” ”Jag kan inte lofva att hålla af Magnus.” ”Jag måtte säga! Så säker! – Att lyda honom vore, märker jag nog, ej värdt att lofva, när man är så rädd för att bryta sina löften – men jag inser icke hvarföre Elin ej kan lofva att hålla af Magnus, samt äfven hålla ord” här uppräknade Grefvinnan alla Magnus’s förtjenster, allt det förmånliga af detta parti.
Hans Excellens Juslitie-Statsminislern, Herr Grefve Posse, lians Excellens Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Ihre; Statsråden: Friherre Stael von Holstein, Munthe , Friherre Peyron > 6 Kongl, Moj:ts Nåd. Proposition, N:o 29. Silfverstolpe , IVceni , Friherre Gyllen granat , Faxe , Fåhreeus. Departements-chefen, Statsrådet Friherre Gyllen granat upplåste till justering: 2:o Ett i Öfverensstämmelse med förut fattadt beslut uppsatt förslag till Kongl Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer, i fråga om eu närmare och fullständig utredning af förhållandet med utsockne frälsejordens i Halland roteringsskyldighet samt om lindring uti ifrågavarande rotering. Uppå Statsrådets öfrige ledamöters underdåniga tillstyrkan, täcktes Kongl. Majit i nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta protokoll bi lagd t, samt befalla, att, i enlighet med detsamma, nådig proposition skulle till Rikets Ständer expedieras. Ex protocollo C. O. Vougt. Utdrag af Protokollet öfver Sjöförsvars-Departement et tillhörande ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen uti Statsrådet å Stockholms Slott den 18 Maji 184y. Närvarande: Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för utrikes ärendena, Herr Friherre Ihre; Statsråden: Fåhreeus. Friherre Stael von Holstein , Munthe , Friherre Peyron, Silfverstolpe , Waern, Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N:o 29. 7 Friherre Gf Ilen granat j Faxe. Departements-chefen, Friherre Gyllengranat anmälde och föredrog i underdånighet: 3:o
Detta väcker dock icke min förundran , sedan min uppmärksamhet blifvit fästad på , huru den kris avancerar främst, som , i förening med den ministeriella kris, som Coust.Utsk. sökt afhjelpa, mätte snart föra till någon slags conclusion, någon brytning, som icke lärer komma att bero på några röster mer eller mindre inom detta rum, icke på några arrangementer, för att få sådana försök, som göras af medborgare, hvilka ömma för sitt fosterland, att se saken i godo afhjelpt, härstädes med hån och spott förkastade; det lärer, säger jag, ej bero på majoriteten inom dessa murar, utan på högre krafter, att afgöra hvem som har rätt. Under detta förhållande skall emedlertid detla Stånd gifva exempel åt landet på den omständigheten, att vi äga lagar, som vi icke vilja förstå, och att vi fortsätta ändock öfverläggningen derom, under det vi icke äro ense om tolkningen af de lagar, som äro mest tydligt affattade. Då jag redan före utgången af detta mål, genom mitt yttrande i f. m. plenum, afgifvit en fullkomlig protest, skulle jag icke ansett mig vid detta tillfälle höra öka antalet af dem, som reserverat sig, om jag ej erinrat mig, att jag försummat att anmärka en omständighet vid Hr Frih. o. Landtmis förhållande, som jag tror vara förtjent af uppmärksamhet: den nemi., att om än 55 §:n Riksd.Ordn. berättigar och tillförhinder Landtm, eller Talman att vägra propos. på en fråga, som strider emot grundlagen, så bör, eller rättare, måste icke denna § kunna så förstås, att en Talman kan tillåta ett Stånd att spela den farce, att en hel f. m. talas bort öfver ett betänk., hvarpå Talmannen, efter sin förut fattade åsigt derom, redan på förhand är besluten att icke framställa propos. till bifall utan endast till afslag. Att låta detta Stånd på det sättet passera tiden, att det tillätes yt 17 H. 19 Den 18 November e. m. tra sig pro et contra i ett ämne en hel f. m., då likväl
Hr Lefre'n, Joli. Pehr: Jag delar visserligen Utsklns allmänna grundsats, att man bör inrätta fullständiga navigationsskolor, företrädesvis de s. k. mindre, men hvarje regel, ehuru riktig den ock må vara, tål stundom undantag. Jag anser alt ett sådant tillfälle nu är för handen, synnerligen i hvad som rör Wisby. Om man icke vill bifalla, att det i Wisby inrättas en större navigationsskola, så anser jag att öns mycket enstaka belägenhet, som förhindrar dess innevånare att vintertiden kunna besöka skolor på fasta landet, bör berättiga den att åtminstone erhålla en mindre sådan skola, som nu är ifrågasatt. Jag tillstyrker således, hvad Wisby beträffar, bifall till hvad BorgareSt:s beslut och deras inbjudning innefatta. Jag skulle tro, att Hernösand är i nästan samma belägenhet. Det är en ort, mycket aflägsen ifrån de ställen, der sådan bildning, som här är i fråga, kan vinnas. Jag vågar således äfven tillstyrka en sådan skolas inrättande i Hernösand. Hvad åter Carlskrona vidkommer, så anser jag denna stad ligga inom den del af Sve - Den 5 December. 16 £ Sverige, sorn liar tillfälle alt begagna de större navigationsskolor, sorn blifvit ifrågasatta och redan äro bifallna. Jag tillstyrker således vördsamt propos. till instämmande i BorgareSlts inbjudning, hvad Wisby och Hernösand beträffar. Frih. Hamilton, Hugo: Då jag deltagit i utarbet ningen af ifrågavar. betänk., torde jag få lemna följande upplysningar rörtde de smärre skolor, som utgöra föremålet för BorgareSt:s inbjudning. Inom BorgareSt. hafva, vid det första betänkts föredragning, klagomål blifvit anförda, dels af representanten ifrån Wisby, dels af representanten ifrån Carlshamn, alt dessa städer ej blifvit utsedda till skolors inrättande derstädes.
Och jag kan för min del alldeles icke inrymma något tadel, och än mindre något begär att utsträcka den påföljd grundlagen antydt, ifall de ännu funnits bibehållne vid sina platser, emot dessa herrar, med mindre jag skulle antaga, att de endast för tiden, medan stormen rasade, trädt afsides, för att ånyo, när den är förbi, ställas på samma punkt. Härtill saknar jag dock någon säker grund, enär H. M. Konungens benägenhet för den vid riksdagens början af Ständerna allmänt hyllade prospecten att få en ny organisation af Statsrådet möjligen för rådgifvarne varit i god tid synbar, och de således kunnat beräkna en förändring att inträffa, dervid de icke funno sig sjelfva lika qvalificerade till departementschefer, som till rådgifvare efter den gamla författningen. Och om någon häremot vill invända, attén Slatsråds-ledamot sjelf till råds-prot. afgifvit samt till Ständerna låtit medfölja sitt yttrande, utmärkande för honom enskildt ett motiv, hemtadt från utskts-sammansättningen, hvilket ingredierat i hans beslut att begära afsked; så kan jag icke inse något ondt deri, att Statsrådets ledamöter gifva akt på hvad tiden lider och frivilligt bestämma öfver sig sjelfva. Ingenting är dermed förloradt, och ingenting återstår således för Representationen samfäldt att härvid åtgöra; men den enskilde må icke underlåta, så vidt han har det ringaste hopp att lyckas, att genom Den 3 Juli f m. sin opinionsyttring söka hindra från makfutöfning af annan embetsmanna-art dem, hvilka han af deras antecedentia på rådsplatserna funnit ådagalägga sådana egenskaper eller tänkesätt, som äro oförenliga med Rikets sannskyldiga nytta, ehvar de än mätte få tillfälle att verka. Det sannerligen invecklade i allt detta har emedlertid, efter allvarligt bemödande att utfinna det rätta, visat mig nödvändigheten af att strängt classificera olika förhållanden och olika företeelser till bestämda cathegorier hvar för sig, med sina egna skäl, hvarpå omdöme och yttringar böra fotas.