Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Låns upptagande för att fylla bristen intill nästa Riksdag , då tillgångar förmodeligen kunna gifvas, att densamma godtgöra. Herr Påhlman, Otto Fredric: Ehuru jag säkerligen icke lyckas att vederlägga hvad sorn blifvit anfördt, anhåller jag dock att få i korthet visa, att Utskottet ej med liknöjdhet behandlat denna fråga. Vid detta tillfälle torde kunna göras samma Reflexion hvartill man ofta förut haft anledning vid granskning af uppgjorda Förshger, att nemligen mera afseende fästes vid hvad man vill, än hvad man kan åstadkomma; Jag tror ock att icke nog afseende i t gjordt på Rikets ställning vid ifrågavarande project , ott förvandla ruinsrne af ett gammalt slott tili Coirections-hus och från hela Riket samla Lösdrifvare vid Bornholm för O att sysselsättas med Landtbruk. Månne en fattig Arbetare skulle möjligen, på sådant sätt tiilstäldt, finna sin uträkning vid att blifva Corrections-hjon? Utskottet har icke gifvit anledning dertill att Lösdrifvare och~m:ndre brottslingar skulle med till Fästningsstraff dömde g*öfre förbrytare sammanblandas , utan Utskottet har blott yttrat att med en mindre kostnad förvarings-rum för de förstnämnde äfven borde i Fästningarne kunna inredas. Hvad Marstrand angår, så är det i anseende till sin kringflutna belägenhet i min tanka till en Correctionshus Inrättning passande , och om ej med Åkerbruk •, kunde val annan sysselsättning gifvas, Carlsk ronäs isolerade läge och. den Gar.» April. 5oy nizons-styrka där finnes, gör detta ställe äfven för en dylik Inrättning tjenligt. Dessutom är, hvad Utskottet rörande Corrections.Imättningac derstädes föreslagit, endast nämdt i förbigående.
Då vi för någon tid tillbaka på talrikt förekommande anledningar till vår läsekrets framställde frågan, huruvida ej flertalet helst såge, att romanerna i romanbilagan för framtiden icke illustrerades, hvarigenom, bland annat, ökadt textutrymme vunnes, uttalade sig ett så öfr er väldigande flertal af de afgifna rösterna för oillustrerade romaner, att vi nu anse oss böra tillmötesgå denna önskan genom att, åtminstone tillsvidare, uteslutaillustrationerna. » Portvaktarsonen » införes därför utan alla teckningar. Sedan detta arbete afslutats — det är jämförelsevis kort och kommer endast att vara omkring ett kvartal — ingår fru Lindhés med stort intresse motsedda, svenska nutidsberättelse » Skattepenningen ». — » Jungfru X, som varit i min tjänst från den och den därifrån blir ledig, har under denna tid visat sig kunnig i vanliga hushållsgöromål och uträttat dem till min belåtenhet, hvadan hon rekommenderas till erhållande af annan tjänst. Namn och adress. » I första, ögonkastet tyckes detta vara ett godt betyg, men ser man närmare på det och besinnar man, hvad som icke står däri, finner man att det är ett mycket då- ligt betyg eller åtminstone ett mycket ofullständigt betyg. Här namnes j u ej ett ord om tjänsteflickans moraliska egenskaper, om hennes ärlighet, sedlighet, tjänstvillighet, arbetsamhet, ordningssinne m. m., och det är väl ändå just dessa egenskaper, som utgöra det förnämsta värdet hos en tjänarinna och som genom sin tilleller frånvaro göra henne lämplig eller icke att upptagas som medlem af ens hushåll. Då vi äro öfvertygade om, att många fruar bland dem, som komma att läsa detta, haft i sin hand många betyg liknande det, som vi här återgifvit, kunna vi konstatera som det första felet i det nuvarande sättet att skrifva tjänstebetyg, att de ofta äro ofullständiga. Detta fel kan afhjälpas därigenom, att betygsgifvarne öfverenskomma om att alltid afgifva sina betyg efter en viss stadgad, gemensam norm. Så händer det ibland, att en tjänarinna, som söker plats, presenterar en mängd betyg, men undersöker man dem i fråga om tiden, finner man, att här och hvar luckor förefinnas, d. v. s. det finnes längre eller kortare perioder, för hvilka hon icke äger något betyg.
Maj:ts Nådiga Skrifvelse lill Rikets Ständer, angående af serskilde i Nåder Gommitterade uppgjord t förslag till förnyad tulltaxa, jemte ett af Petter Pehrsson från Örebro Län afgifvet skriftligt anförande; och 2:o Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition tili Rikets Ständer, angående bestämmande af stadigvarande lullafgifter af spanmål. S. D. Remitterades till Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten: Jonas Johanssons från Jönköpings Län memorial, angående åtskilliga förändringar i Kongl. S. D. Remitterades Lill Banco-Utskottet: Bengt Gudmundssons från Hallands Län motion om pension åt aflidne f. d. Banco-fulbnägtigen m. m. Anders Danielssons enka och oförsörjda barn. O O ' S. D. Remitterades till Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten: Sven Tsacssons från Öland motion, angående sammandragning af Stamoch Strö-rotar. S. D. Föredrogs Stats-Utskottets memorial N:o 15, med återlemnande af Lars Rasmussons från Götheborgs och Bohus Län motion, angående fribrefsrättighet för Länsmän; och blef detta memorial, jemte Lars Rasmussons motion, till Stats-Utskottet återremilteradt. S. D. Föredrogos och remitterades till Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten: l:o Sistnämnde Utskotts Utlåtande N:o 3, med återlemnande af Fredric von Zweigbergks från Skaraborgs Län motion, att roteringsskjldigheten må upphöra, i anseende till öfverskridande eller åsidosatt iagttagande af derom afslutade contract; 2:o Samma Utskotts Utlåtande N:o 4, med återlemnande af Ephraim Larssons från Elfsborgs Län motion, dels 0111 minskning af roterings-besväret inom samma Län, dels om förändrad indelning af de inom
V i kunde berätta om en simpromotion i Stockholm för många år sedan, då en prost såsom promotor satte magisterkransen på tre af sina döttrars hufvuden — detta på en tid, då kvinliga simpromotioner ännu voro något utomordentligt sällsynt. Må de, som rycka på axlarna åt dessa, själfva i all försiktighet en gång besöka en sådan fest och med egna ögon se, hur der tillgår! Men, som sagdt, vi respektera till fullo en mors känslor i fråga om sin unga dotter och våga blott till slut uttala den förhoppning, att så småningom de strängare åsikterna i denna fråga måtte mildras därhän, att de ej verka hindrande på simkonstens utbredning bland det kön, som just i vår tid är i så stort behof af god fysisk utveckling — ifall vi för resten önska att hos nästa generation ännu finna kvar något af helsa och kraft. * * * Att emellertid intresset för kvinnans undervisning och fulländning i simkonsten är i stigande inom vårt land, tro vi oss med glädje kunna intyga. Några statistiska och historiska upplysningar i detta ämne från de sista femtio åren, hvilka vi tro skulle vara af intresse för våra läsarinnor, skola vi kanske till stöd för vår mening en annan gång få tillfälle att framlägga. H. H. läggas på en fyrdubbel handduk att afrinna, läggas sedan i en såskastrull tillsammans med smör, peppar o c h salt att fräsa ungefär en kvarts timme eller något mer. Litet söt grädde påhälles, om så önskas. Stufvade champignoner. Tjugu medelstora champignoner tvättas, skalas tunnt, o c h stjälken afskä- Prisbelönt svar på frågan mr L X V. res. 100 gr. smör upphettas starkt, utan att brynas, champignonerna stekas däri fyra minuter Svamp bör alltid plockas vid torr väderlek och tillsammans med 8 gr. salt o c h 4 gr. peppar, besedan daggen gått af marken, ty de, som plockas strös med 20 gr. mjöl, stekas ännu en minut, i våtväder, äro vattniga, mindre goda såväl till hvarefter en matskedhackad persilja, en matsked haclukt som smak samt hålla sig ej så bra. Man kad charlottenlök och femton cl.
Jag kan icke finna någon anledn. härtill, utan mig vill synas som borde alla länder, utan undantag, behandlas efter samma grund. Man har lågt vigt derpå, att sockerratfinaderiet i Fredrikshall blifvit anlagdi af ett Svenskt bolag. År förhållandet sådant, så är äfven gifvet, att vinsten stannar i Sverige, och man kan således vara så mycket mera lugn. Här är sagdt, att det icke vore skäl, att R. o. Ad. upskjuter sitt beslut i ämnet, derföre att Disk. föreslagit 3 alternaliver lill K. I detta yttrande skulle jag vilja instämma, såvida dessa alternaliver syntes mig antagliga. Men då jag icke kan dela denna åsigt förfaller för mig allt skäl att upskjuta mitt beslut. Afven har man sagt, att K. M. infordrat vederbör:de auktoriteters utlåt, i saken, hvilken nu skulle vara under K. M:s pröfning, och att R. St. derföre borde afvakta den framställning, K. M. utan tvifvel lärer lill R. St. göra, i fall K. M. finner sådant behöfligt. Det synes likväl lämpligare, att R. St. icke gå Konungen i förväg, enär de icke kunna äga den sakkännedom som erfordras och hvilken är att förutsätta hos den andra Statsmakten. Att, såsom Frih. Palmstjerna föreslagit ingå till K. M. med anhållan om endast propos. i ämnet, synes mig vara en temmeligen öfverflödig påminnelse. Deremot skulle jag tro, att alla dc särskilda förslag, som här blifvit framställde, gerna kunna underkastas en granskning af Bevilln.- Utsk.; kommer under tiden någon framställning från Regeringen, ligger då icke något beslut i vägen för sakens skyndsamma och ändamålsenliga behandling. På grund af dessa skäl anhåller jag om återremiss. Frih. Palmstjerna: Jag kan icke erinra mig, att jag förordat någon eftergift för de Norrska åtgärderna eller anspråken. Mitt förslag var endast att genom bestämmandet af en lull å införsel af raffineradt socker betrygga våra sockerproducenter emot det från Norrige inkommande socker. Hr von Hartmansdorff har sagt, att man bör bemöta ett undantag med undantag.
Fru Wahl såg att Grefvinnans ögon ofta oroligt fästade sig på dottern, och ett par gånger tilltalade hon henne så vänligt, att Elin först icke trodde åt sig ämnade Moderns ord – men sedan, kunde man se att de gingo henne till hjertat. Gösta syntes ej vid middagen. Emot vanan frågade Grefvinnan ej efter honom. Dagen gick förundransvärdt trögt. Sedan Elin, tidigare än hon annars brukade, lagt sig till sängs, gick Fru Wahl, som ingen lust hade till någon vidare tête à tête med Grefvinnan, ut, som hon sade, för att promenera. Promenaden ställdes till Göstas rum. Dörren var läst. Frun klappade på, nämnde sitt namn. Intet svar. Och tyst derinne som om ingen fanns der. Men Frun, som hade ovanligt goda öron, tyckte sig slutligen höra en penna gnissla mot papper, hvilket liksom lugnade henne något, ty förut kände hon, af Göstas uteblifvande just den dagen från middagen, sig besynnerligt beklämd Skrifver han, är väl ingen fara med honom, tänkte hon nu och gick. Nästa morgon, när Fru Wahl efter en mest sömnlös natt såg ut genom sitt fönster, träffades hon af den förändring Naturen sen gårdagen syntes henne hafva undergått. I går sommar – i dag höst. Hvad mon förde den med sig? Grefvinnan och Frun frukosterade ensamma den dagen. Gifve Gud Gösta och Elin under dess lopp icke alls synts till i sällskapsrummen, tänkte Frun sedan ofta, men – längre fram på förmiddagen kom Elin verkligen i salongen Äfven hon var betydligt förändrad sen i går orkade ej gå ut, och satte sig till något litet handarbete, och hennes Tante med sin stickstrumpa bredvid henne. Efter att ha ställt i ordning för åtskilliga på denna samma dag och för en längre tid kommande gäster, intog Grefvinnan sin plats vid sybågen, och ganska tyst var det i rummet. På en gång började Elin skifta färg. Hvem då var i antågande – visste nu Fru Wahl, och ganska snart inträdde också Gösta, nästan hemsk att se på. Vid Elins åsyn stadnade han – som villrådig – ett ögonblick, fortsatte derpå sin väg rakt bort till Grefvinnan och sade något till henne med låg röst.
JVar hon så med sippor i de späda händer drömmande från skogen daggfrisk återvänder — Ar det liksom våren, efter vintern långa, kom med sol och sånger in på gator trånga ... Daniel Fallström. * Mellan mannens o c h kvinnans egenskaper råder en så stor skillnad, att den ena icke kan tränga in på den andras område, utan att utsätta sig för det straff, som naturen plä- gar döma till, när hon blir kränkt. A t t kalla en karl för en kvinna eller en kvinna för en karl har i alla tider ansetts för en stor skymf. Vinje. W. R. K. Segrare. En skiss, tillägnad författarinnan af berättelsen » Skrinlagda b l o m m o r » i Iduns n u m m e r för den 8 april, af Nils Lykke. n kväll när höststormen gaf hvita vågor åt fjorden därute o c h det djupa mörkret nästan förkväfde skenet från gatornas lyktor, satt den gamle konstnären rökande i sitt rum, ensam m e d sina tankar. H a n s dags arbete var slut; nothäftena lågo tillslutna på sina hyllor, o c h tyst stod det eleganta pianot, vid hvilket han brukade ackompanjera sina elever. Stillheten omkring honom var fullständig, o c h alla de tusen skiftande tankarna, som slumrat under det trägna arbetet, eller också blott tagit sig uttryck i egendomliga ord, som ingen annan än han själf förstod, de fyllde hans sinne och höllo fest i hans ensamma h e m. Såsom nu hade han suttit kväll efter kväll under dessa den frivilliga landsflyktens år o c h låtit det lif, s o m han hade b a k o m sig, möta det lif, s o m var det närvarande. Hvar gång natten sänkte sig öfver den norska hufvudstaden drogo hans tankar bort öfver de höga fjällen på vallfärd till landet på andra sidan. Den grånande konstnären tänkte på det lilla landet, s o m han med en missförstådds afvoghet ringaktade o c h på samma gång älskade med sitt stora hjärtas hela glöd. I sina drömmar under de ensamma kvällarna firade han på nytt triumferna i rampens ljus, han var åter landets sångarkung, älskad af kvinnorna, hatad o c h fruktad af alla dem, som hans skarpa ord träffade.
Lundblad, såsom arrendator af Strömsholms kungs-ladugård, begärda eftergift af 1852 års halfva spann måls-arrende för kungs-ladugården, utgörande 66 Tunnor 28 f kappar Råg, 66 Tunnor 28 f kappar Korn och 51 Tunnor 16 kappar Halia, än äfven, såsom ersättning åt Strömsholms Kongl. Stuteri för den minskning i dess inkomster, som genom denna eftergift skulle uppkomma, anvisa ett emot värdet af berörda halfva spannmåls-arrende, beräknadt efter 1852 års af Kongl. Kammar-kollegium för Westmanlands Län fastställda markegångspris, svarande kontant penninge-belopp af 1,309 R:dr 5 sk. 10 rst., att af Riksgälds-kontorets om händer hafvande medel utgå, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej. Siats-Utskottets Memorial, N:o 263. o Vinner Nej, hafva Rikets Ständer ansett sig icke kunna till Kongl. Maj:ts ifrågavarande nådiga förslag lemna bifall. Denna votering har utfallit med 63 Ja och 56 Nej, hvadan Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med Ja-propositionen. Hvilket Förstärkta Stats-Utskottet skolat hos Rikets Ständer anmäla. Sedan, enligt ankomna protokolls-utdrag, någre af de i Stats-Utskottets Memorial, N:o 244, afgifna förslag till voterings-propositioner, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, rörande åtskilliga till Stats-regleringen hörande frågor, förfallit, har Förstärkta Stats-Utskottet, jemlikt 69 § Regerings-formen, vid sammanträde denna dag anställd omröstning öfver öfrige, bär nedan nämnda propositioner: Stockholm den 25 Augusti 1854. Ank. till Exp.-Utsk. den 55 Augusti 1854, kl. 7 e. m.
Derefter har Riksens Ständers Secreta Utskott år 1752 hos Kongl. Majit i underdånighet anmält huruledes då varande Rådmannen, sedermera Borgmästaren här i Staden Gustaf Kjerrman anhållit att få till Skatte köpa landön, den han under åborätt innehade, såsom tjenlig till bete för de baggar hvilka en viss tid om året borde vara från tackorna skilda; men som Lindon torde anses för sådan lägenhet, som, för dess nära läge intill Gripsholm, icke borde från Kronan afsöndras , så fann Secreta Utskottet sig icke kunna häruppå lemna något vidare tillstyrkande, än att Kongl. Majit täcktes lemna Kjerrman den Nådiga försäkran att, så länge han nyttjade Lindön till Fårafvels underhållande , blifva vid åborätten derå orubbad bibehållen, hvartill ock Kongl. Majit lemnat bifall genom Nådigt Bref till Kongl. Kammar och Commerce-Collegierna af Den 7 Juli. 859 af elen 21 Juli 1752, clevom ock Kongl. Karnmar-Collegium genom skrifvelse af den Ig Aug. samma ar Konungens Befallningshafvande i Länet förstånd igat. Genom Bref af d. 6 Juni 1799 har Kgl. Collegium , i anledning af den då först frän Landtmäteri - Contoiret återkomne skattläggningen, anmodat Landshöfdingen i Länet och Ståthållaren på Gripsholms Slott, att hvar för sig meddela underrättelse om ifrågavarande hemman nyttjades under Gripsholms Slott eller huruvida det ännu af någon abo innehades, och i sådant fall med hvad vilkor det blifvit upplåtet , samt huruledes hemmanet sedan det år 1749 skattlades varit disponeradt. Undertiden har Notarien, nu mera Controlleuren vid Controll-Verket här i Staden J.
Väl är det, såsom ofvan är visadt, en bekant sak, att en lägre beskattning med en mindre forcerad afdrifning åstadkommit ett utbyte af ända till 25 potter per tunna potates, och det vöre derföre ej att betvifla, att det ju, om afbranningen blefvo fri och det ofvannämnde kar-rum, 225 potter, som anses tillräckligt för en fullständig afjäsningsprocess, också blefve begagnadt, skulle erhållas ett lika storf, utbyte, och att således, för att dessa 25 potter skola kunna beskattas med 5 sk. per pott, det nämnda kar-rummet skulle kunna beskattas med omkring 0,555 sk. eller 4/5 sk. per pott; men då det emellertid, såsom längre fram skall visas, icke är att antaga, att nämnda kar-rums-proportion (225 potter till 4 tunna potates) blir begagnadt till mäskningen, enär här, såsom vid pannbeskattningen, qvarstår samma orsak att uppoffra en del af utbytet, efter som derigenom kan vinnas en större besparing i skatten, tror sig kommissionen vid denna beräkning, och när man velat antaga en högre beskattning än för närvarande, böra blifva stående vid förenämnda skattesats af 0,5 sk. per pott mäskekar-rum. Detta allt under förutsättning af att endast säd och potates användas. Väl har man hos oss ännu icke sett något annat material användas, åtminstone icke i stort, men detta kunde likväl en gång blifva fallet, hvarföre man vid skattebestämmandet bör vara betänkt derpå. Det är nemligen icke osannolikt, att man, särdeles om afgiften blir så hög, som ofvan är antydt, skall begagna stärkelse, och hufvudsakligen potatesstärkelse, enär man derigenom kan inbespara en stor del af mäskrummet, hvarjemte det bör märkas, att, der potates tidigt täger skada, det ofta torde vara enda sättet att draga fördel utaf dem, att använda dem till stärkelse, i hvilken form de lättare kunna bevaras.
Uti denna författnings gtdeoch i3:de §§. äro jemväl, enligt Riksens Ständers .Beslut, influtne de, med anledning af gjord framställning om allmän Postfrihet för Tidningar samt i sammanhang dermed yppad fråga om deras stämpling, vid denna Riksdag, gifne särskilde föreskrifter i detta senare ämne. Emot denna sålunda »tadgade skyldighet, att, vid utsatt ansvar, förse alla utkommande Tidningar, jemte åtföljande bihang, offentlige Bulletiner likväl undantagne, me<å en särskild dertill inrättad röd stämpel, har en allmän Postfrihet blifvit dense skrifter förunnad, 6å att alla Dagblad kunna, oberoende af i förväg lagda hinder, portofritt kringsändas till Landsorterne, utan all annan förhöjning för Läsare derstädes, än det Postförvaltarne tillkommande arfvode. Härvid hafva Riksens Ständer, för hvilka den förmodan blifvit framställd att afgifton af de i hufvudstaden utkommande Tidningar skulle, beräknad efter nuvarande antalet deraf uppt UndträUnlga Skrifvtlt*r< 93 gS till omkring 4,700 R:dr, uppdrsgil verkställigheten af denna stämpling inom Hufvudstaden åt Riksens Ständers Riksgalds-Contoir, meri ansett denna omsorg böra i Landsorterne anförtros Lands-Contoiren eller Magistraterne, emöt särskildt bestämdt arfvode; äfvensom ansvar är utstakadt för, ej mindre Tidnings-Utgifvare oell Boktryckare, som underlåta hvad härom stadgadt är, än ock för Bokhandlare samt Postförvaltare, då de utdela eller kringsända ostämplade Tidningsblad, hvaröfver vederbörande, som med tillsyn öfver Chartse Sigillatas-förordningen i allmänhet ega befattning, jemväl böra hålla hand. Anhållande Riksens Ständer, att E. M, täcktes i Nåder, så väl låta den ofvanberörde Chartse-Sigillatas-förordningen offentligen till efterlefnad kungöra, som äfven hvad Riksens S änder, i sammanhang dermed, beslutit vederbörande till efterrättelse förständiga. Riksens
Browning uttryckte bådas känsla med de ord hvilka framsprungo ur hans lycka, när han i Fano »med sitt lifs ängel vid sin sida» såg Guercinos berömda ängel: O world, as God has made it: all is beauty And knowing this, is love, and love is duty What further may be sought for or declared? Att humanisera människorna genom att gifva dem frid och frihet att allsidigt fördjupa sig i tillvarons härligheter – detta var för makarna Browning den stora »frälsningsplanen». Deras romantiska åsikt om konsten och skönheten såsom ett med religionen ledde dem ej – lika litet som den ledde Almqvist – tillbaka i tiden utan i stället framåt. Sålunda, när Elisabeth Barrett Browning i The dead Pan skildrar den antika världens skönhet klagar hon ej som Schiller i Die Götter Griechenlands eller som Swinburne i Hymn to Proserpine att denna värld svunnit. I Swinburnes dikt talar den fullblodiga hedningen, som med hvar strof frammanar bilden af den helleniska skönhetsvärlden. Ur versens hänförande musik stiger och sväller i okufligt trots den hedniska gudsdyrkarens visshet: att, så länge naturen lefver, lefva, trots kristendomen, ännu antikens gudar. Elisabeth Barrett Browning åter såg i kristendomen lifsmodets och hoppets religion för hela naturen; antiken fullbordar ej dess motsats, ett nytt glädjeämne till lifvets fullhet, ej ett afdrag däri. För den omättliga konstnärsanden, som suger näring af allt, förefaller det som om den försoning mellan antiken och kristendomen, hvilken är en ännu olöst uppgift – framtidens största uppgift – redan vore vunnen. Men konstnärens lifsåskådning är aldrig betydelsefull genom ett strängt följdriktigt tänkande utan genom den aningsstyrka, hvilken undgår alla abstraktioner och störtar sig in i den outtömliga, oändligt sammansatta helheten. Där samlar den med heta hungriga händer en hel sommarskörd af rosor, ur hvilka det tunga tänkandet sedan pressar en enda idéens oljedroppe! Makarna Brownings metafysik blef sålunda lika litet följdriktig som originell.
Jag medgifver dock, att den i ett afseende kan vara tillämplig, nemi. i det fallet, att vid denna riksdag nästan alla ämnen blifvit så mycket omtuggade af den ledamot, sorn framställt liknelsen, att han derigenom tyckts vilja bereda en ersättning, för det hail vill bestrida tillvaron af tätare riksdagar. Den samme ledamoten har äfven talat derom, alt om tätare riksdagar skulle leda till större enighet, så borde man beständigt hafva riksdag; ty om alla voro ense, så hade man ingenting att öfverlägga om. Detta är ett argumentationssätt, som uti logiken kallas att argumentera ex absurdo, och jag hemställer för öfrigt till hvar och en, huru mycket ett sådant argument kan väga och hafva att betyda, eller om det finnes någon som tror, alt man icke skulle hafva något alt öfverlägga om, derföre att alla voro ense om en sak, nemi. att söka uppnå det gemensamma ändamålet, det allmänna bästa. Frih. Cederström: Jag har begärt ordet, endast för att med några fä ord besvara Hr Gripenstedts yttrande. Det har nemi. förundrat mig, att en riksdagsman med det verkligen goda hufvud, som jag tillerkänner Or Gripenstedt, har kunnat så orätt Den 23 September. 403 uppfatta mitt yttrande. Jag liar icke gjort några anspeglingar hvarken på person eller sak, titan har jag yttrat mig directe sä örn person, som sak. Öfverläggningen förklarades nu vara slutad, hvarefter H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. till antagande af förslaget, ang-.de riksdags återkomst hvart 3 år. Ropades starka ja och nej, hvarjemte votering begärdes. I följd deraf upplästes till justering följande förslag till volerispropos. : Den som antager det i 7 punkten af Const.Utsk:s mern. N:o 4 anmälda, sedan sista riksdag hvilande grundlagsändringsförslag, ang:de riksdags återkomst livart 3 år, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, blifver berörde förslag af R. o. Ad. förkastadt.