Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med afseende härå och då det är af synnerlig vigt, att ifrågavarande för Statens räkning företagna samt nu pågående jernvägs-arbelen må kunna, i den af Rikets sednast församlade Ständer redan fastställda riktning, ulan afbrott fullföljas, hafva Rikets Ständer, i afräkning å det anslag, som under innevarande riksdag kan komma att för vestra stambanan beviljas, anvisat en summa af 500,000 R:dr R:mt, för fortsättning af arbetena emellan Stockholm och Katrineholm, att, i mån af behof, till E. K. Maj :ls disposition från Riksgälds-kontoret utgå; kommande i denna summa att inberäknas ofvanberörde 400,000 R:dr, som återstå oanvända af de, enligt Rikets Ständers vid sistförflutna riksdag fattade beslut, genom Fullmägtige i Riksgälds-kontoret för jernvägsbyggnadernas bedrifvande upplånta medel; hvilket Rikets Ständer härmed få i underdånighet anmäla, framhärdande etc. Slockholm den 15 Februari 1860. 56 ExpeditionsUtskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 32. Uppläst och godkiindl hos Ridd. och Adeln den 15 Fehr. 1860. Presle-Slåndcl den 15 - Borgare-Ståndet den 15 Bonde-Ståndet den 15 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående Kurhus-afgiften. (Bevilln.-Utslcs Betänkande N:o 15.) S. A. Iv. Vid sistförlidna riksdag beslölo Rikets Ständer, att Kurhiis-afgiften ärligen, ifrån och med 1859 till och med det år, då nästa riksdag, eller den nu varande, slutades, skulle af hvarje mantalsskrifven person utgöras, för Stockholms stad med högst 50 och minst 3 öre, samt inom öfriga delar af riket med minst 3 och högst 25 öre; och sedan E. K.
De personer, hvilka af Kongl. Maj:l blifvit till Greflig, Friherrlig eller Adelig Riddarhus-Ordn in g a64 Den 7 September e. m. värdighet upphöjde, böra, inom tvenne år derefter, hafva sig till vinnande af introduclion å Riddarhuset anmält, och de derföre erforderlige prasstanda fullgjort, vid äfventyr att, enligt Kongl. Förordningen d. 8 Maji lyyS, jemförd med Kongl. Brefvet den 11 Februarii 1800, förlora alla med upphöjelse!! åtföljande förmåner och rättigheter, så framt ej Kongl. Maj:t täckes, genom särskild Nådig Resolution, den försuttna tiden återställa. Då Introduction begäres, åligger den Sökande ej allenast att inför RiddarhusDireclionen uppvisa så väl Konungens Nådiga Diplom i Original, sorn vederbörlige qvittencer öfver de i Författningarne påbudne Introductionsafgifter, utan ock att till densamma ingifva Sköldebrefvet i afskrift, jemte vapenplåt, och fullständigt upprättad Biografisk Genealogie öfver alla till Ätten hörande personer, hvarefter Introduction honom meddelas. §• 3. Ej må någon upptaga annan Ätts nummer , namn eller vapen. §•4. Ålla de CommendeursÄtter, hvilka tillkommit före den 6 Junii 1809, bibehålla det högre Säte å Riddarhuset, de nu innehafva, dock må hädanefter icke någon ny sådan Ätt bildas, ej heller någon Ätt ur sin ordning flyttas. Den 7 September e. m. a65 §. 5. Stamfader för en Ätt är den, sorn till samma Ätts värdighet först upphöjd blifvit, och Ättemän hvar och en, som deraf sedermera är lagligen delagtig vorden, och som sjelf ej innehafver högre värdighet på Riddarhuset. Hufvudman är stamfadren, och efter honom äldsta Ältemannen af den ättegren, som i hvarje led varit äldre än någon af de öfrige lefvande grenarne af Ätten. Äldre Ättemän är den som förr, och yngre
Man borde ej glömma, att statsskuld ej skapar nya capitaler, alt dessa redan linnas i den stund, staten ålitar dem, och alt de måste dragas från andra rörelser, der de äro verksamma, för att lemnäs till de allmänna ändamål, för hvilka de påkallas: att de altså försvaga i ena fallet, hvad de stärka i det andra.” ”Att hos sig förena verldshandel; att manufacturera för alla öfriga nationer; att draga till sig Indiernas skatter; med ett ord — att uti den utbildade politiska verldsformen intaga samma plats och utöfva samma functioner som hjertat i menniskokroppen, utgjorde Engelska statssystemet. Läget och det efter hand planmässigt vunna herraväldet öfver håfven var dess grund; för detta ändamål kämpades — och med framgång. Europeiska continentens capitaler öfverdrogos till England och gjordes der verksamma till alla industrigrenars utvidgande, under det de andra nationernas förmögenhet nedsattes och deras oeconomiska inrättningar förstördes på en gång genom krigen, som fördes inom deras områden, och i följd af minskade rörelsemedel. De rikaste hus från Holland, HanseStäderna och öfriga handelsplatser öfverflyttade till England. Folkmängden i sjöstäderna och fabriksorterna tillväxte med utomordentlig hastighet.” ”1 de öfriga verldsdelarna hade England på lång tid icke haft någon Europeisk medtäflare mer; det kunde betraktas såsom ett gemensamt factori för dem alla.’’ ”Den genom alla dessa medel hastigt ökade styrka af capitaler och arbete gaf ständigt växande tillgångar till de försträckningar, sorn staten erfordrade för att dermed un-r derhålla systemet; men detta åter måste, å sin sida, ständigt öppna nya källor föiförvärfvandet; det mäste oafbrutet gå framåt, för att icke gå tillbaka.” ”Hade emedlertid samma utvecklande af magt och samma befästande af de vunna fördelarna kunnat äga rum genom de omedelbara statsbidragen, då öfverskottet fått användas på reproduetiva föremål, så vore England, ulan statsskuld, ofelbart ännu rikare och mägtigare, än det är; men delta låg ej inom möjlighetens gräns. Ändamålet och medlen måste stå i öfverensstämmelse.
Hafva barnen förut fått för liten undervisning, så är genom ifrågavar. stadgande fara värdt att de hädanefter få för mycken, åtminstone skolgång. Hr von Hohenhausen: I Odensvi är en ganska stor och vacker skolbyggnad nu färdig. Fråga var vid ett tillfälle, huruvida den religionsundervisning, som förut varit, skulle upphöra, men pastor förklarade, att afsigten ej vore sådan, utan att det vore texten i predikan, som han ville fästa i folkets hjeltan, på samma sätt som det tillgår i staderna, att skolungdomen efter gudstjensten samlas i skolan och gymnasiihuset och redogör för den för dagen hållna predikan, som af en närvar, lärare närmare förklaras. Detta kommer icke att ske genom den nu inrättade skolan eller genom den lag här förekommer. Jag får derföre anhålla att framställning måtte göras till R. o. Ad., på sätt jag hade äran föreslå. Hr Lefren: För min del är jag af samma åsigt som Hr von Hartmansdorff, och skulle önska att §:n finge följande lydelse: ”Om Söndagarna bör, der så ske kan, undervisning meddelas af vederbör, presterskap i religion, och derefter komma: Till den i skolan begynta undervisningen etc. Dea 17 Februari e. m. 339 J;ig tror det icke vara nödigt att reglementera om s. k. Söndagsskolors instiftande; der de behöfvas, der uppstå de af sig sjelfva, men att låta ungdomen vara fri på Söndags e. m., då den sysselsattes de öfriga dagarna i veckan, det kan jag ej finna vara rätt. Jag påminner mig min ungdom, och det skulle hafva fira mycket kostat på mig, om jag tvungits att läsa äfven under Söndags e. m., då jag hade arbetat under de 6 öfriga dagarna i veckan, och jag föreställer mig att barn känna och tänka nu som ungefär för 4° år sedan, eller något mera. Hr Gripenstedt:
Jo, hvad som nu är exempelvis praxis, att när en soldat får afsked och roten anser sig pligtig att gifva honom en plats för alt uppsätta en stuga på, så skulle äfven samma rote derföre vara förbunden att utan allt deltagande af socknen försörja den afskedade soldatens familj. Hvad skulle väl åter detta gifva anledn. till? Jo, till ingenting annat än att den afskedade soldaten aldrig fick någon plats att bygga på. Frih. Hamilton, Hugo: Äfven jag anhåller att i korthet få förena mig med de värda talare, som afstyrkt bibehållandet af denna §. Erfarenheten hos något hvar, som känner förhållandet i landsorten, torde hafva vitsordat , att D e ii 13 Mais f. m. 445 så snart en familjefader erhållit tak öfver lrufvudet och någon liten jordlapp att odla för frambringandet af de aldra onndgiingligaste h-fnndsbehofven, så faller lian sällan fattigvården till last, och ofta behåller linn hemma hos sig en gammal far eller mor utan att begära understöd dertill. Skulle man nu vilja afskala möjligheten för den fattige att finna en sådan bostad, så tror jag alt man går alltför långt på reslrictionernas hana. 1 öfrigt torde det tillåtas mig att anföra några ord till Utskins ursiigtande med hänseende till det klander, som Utsktn fått uppbära för dessa §§. Ulskin önskade ali i eli framdeles kommande förslag lill betänk, kunna göra flyttningen från ett samhälle till ett annat lättare, men hafva icke trott detta vara möjligt utan att lägga andra band i stället, hvarigenom det icke skulle vara tillåtet alt förbjuda inflyttningar. Mahanda har detta gått för långt och de framställda förslagen icke kunnat antagas. Det säkra är, alt svårligen det hela kan hjelpas genom palliativer, sådana som fattiglagarne måste blifva, intilldess man går till grunden med saken och corrigerar de lagar, som efter alla sunda statsekonomiska principer, åtminstone enligt min öfvertygelse, lägga hinder i vägen för individer alt föda sig, d. v. s, innan man förkastat alla skråförfattningar.
St. uppmärksamma derpå, alt om något af de K. postverkets ångfartyg, som, till stort gagn för de tralikerande, underhålla kommunikationen emellan Ystad och Stralsund, Westervik och Wisby samt numera äfven mellan Götheborg och Kiel, skulle gå förlorade, eller kräfva en större reparation genom anskaffande af nya ångpannor m. m., dertill ej för närvar, finnes annan tillgång än den för det i fjol försålde gamla ångfartyget Motala intlutne summa 13,600 r:dr b:co, hvilken summa i sådant fall ej förslår långt. Enligt R. St:s beslut och K. M:s nåd. befallning har ångfartyget Sverige länge varit till ett nedsatt pris utbjudet, men förgäfves. Då nu ett afbrott i dessa kommunikationer eller ångfartygens ersättande genom seglande jakter skulle högst menligt inverka på postförbindelserne med Gottland och utlandet, så vore det af behofvet högligen påkalladt, att en reservfond för sådana fall kunde af uppkommande öfverskottsmedel hopsamlas, hvilket dock är ogörligt, om bidraget till statsverket fortfarande skall utgå lill lika högt belopp som hittills. Om R. St. ändå skulle besluta detta bidrags bibehållande till samma höjd, så återstår ingen annan utväg för postverket än att i und. föreslå att flere af de betydligare på sednare lider inrättade snällposterne måtte få indragas, t. ex. de båda på Gefle, den på Uddevalla, m. fl., men inser hvar och en lätt huru högst menligt detta skulle inverka på den inrikes rörelsen, då correspondenterne derigenom skulle beröfvas tillfället alt hastigt besvara sine bref, och mången förmånlig handels-spekulation derigenom skulle gå dem ur händerne, lill skada för hela landet. Då jag derföre på nu anförda skål vördsamt anhåller att StalsUtsk:s betänk. N:o 91 måtte återremitteras, på del Utsk. ånyo må taga denna i sanning vigtiga fråga i öfvervägande, vill jag blott slutligen tillägga, att Statsverket i alla fall uppbär en vida större inkomst af postverket än de 100,000 r:dr som K. M. nu såsom kontant bidrag velat föreslå.
Ordna derpå qvistarne efter eget behag och sy fast dem i hålen med tråd af qvistarnes färg. Häng sedan upp ramen framför den tafla den är bestämd att pryda och fullständiga det hela medels instickande af ännu några qvistar bland de förut fastsatta. — Hvar och en, som gör ett försök härmed, skall helt säkert finna sig synnerligen belåten med det resultat han vunnit. Engelska pepparkakor. 1 qvarter sirup (ej kokt), 1 qvarter socker, ' J2 " ffi kallt smör (ej skirdt), 1 jumfru ingefära (eller mer) och 1 lod pottaska upplöst i litet bränvin, arbetas väl tillsamman med 2 " ffi hvetemjöl. Degen göres dagen förut. Man utkallar degen till ett 5 öres tjocklek, gräddas i ej för het ugn. A — m. Norrlandskaka. 20 lod smält smör, 20 lod socker, 20 lod mjöl, 6 ägg, (hvaraf hvitorna slås till skum och ivispas sist), 2 teskedar finstött kanel, 2 knifsuddar hjortronsalt. Smeten slås i en smord stopsform och insattes i ej för het ugn. Bra med sönderhackad mandel strös derpå. A — m. Käx. 1 qvarter grädda, 1 skalp, potatismjöl blandas tillsammans med 3 äggulor, ' / 2 skalp, smör, några finstötta kardemumma, 1 struken tesked hjortronsalt och så mycket hvetemjöl att man kan handtera degen, som sedan utkallas oeh naggas. Formas efter behag. A — m. af Daniel Fallström. A f Ave. A f Viktoria. A f En. — R ö r h o l m. A f Sophus Baudit % Öfversättning. Helsovärd. Klädedragten. — Köket. — Läkareråd — Tjenarne. — Hushållet. — Handarbeten. — Toaletten. Tvätten. — Bakning. — D r y c k e r. a f D:r — d. — S v a r. A n n o n s e r. LEDIGA PLATSER. En anspråkslös oeh van lärarinna sökes för tvänne mindre flickor. Undervisning bör kunna meddelas i vanliga skolämnen, musik, sång, språk och handarbeten.
Erkänner man till en början, att PresteSt. utgör ett nödvändigt element inom representationen, och att det representerar religionen, hvarthän kommer man då med det större eller mindre antalet, och huru många ledamöter bör väl detta Stånd vid riksdagarne innehålla, för att på ett värdigt sätt, upfylla detta mål. Går man derefter lill BorgareSt., så om man till ledning i detta fall lager Forsells Statistik, hvilken, hvad R. o. Ad. beträffar, icke är serdeles gynnande, skall man finna, att BorgareSt. är R. o. Ad. betydligt underlägset. Man har sagt, att BondeSt. är af alla Stånden det talrikaste och utgör de största skattebidragen, och deraf har man dragit den slutsatsen, att detta Stånd skulle hafva största andelen i representationen. Men hvilka äro de proportioner, man i detta fall bör följa? Skall man väl uträkna antalet af de individer, hvarje Stånd inom sig har och sedan arilhmetiskt uträkna antalet af de representanter, hvarje Stånd eger att till riksdagarna utse. Skulle nu sig så förhålla, hemställer jag likväl, om, med all aktning för BondeSt., det vore klokt, att åt detsamma lemna mera än en fjerdedel i representationen, exempel på följderna af ett sådant förfarande inses lätteligen, om vi erinra oss förhållandet inom brödrariket Norrige. Hvad åter slutligen R. o. Ad. angår, så är min öfvertygelse, att om sjelfskrifvenheten kommer att uphöra, och R. o. Ad. lillerkännes representationsrätt, efter deras egendom, R. o. Ad. skulle tillkomma mer än en fjerdedel. Det af Gr. Sparre framställda förslag är således icke antagligt, och det går i allt fall icke an, att på detta sätt lagstifta, utan, såvidt möjligt är, böra Stånden bibehållas 396 Den 31 Maj f. m. vid lika antal ledamöter, och jag anhåller följaktligen om afslag pä Gr. Sparres förslag. Hr Lagerhjelm: Den första frågan, jag, i anledn. af Gr.
Man säger, alt grannlagenhcten borde föranleda oss, att icke binda händerne pä vära efterkommande, utan uppställa löneregleringen för Riddarhusets tjenstemän, så alt de förre blefve oförhindrade att förfara på sätt dem godt synes. Mig synes, att grannlagenheten hos motionären hade bort föranleda honom, att icke säga åt R. o. Ad.: kläd af dig, förr än du lägger dig. Jag hemställer vördsamt, att R. o. Ad. måtte bifalla Ridd.- Ulsk:s förslag. Gr. Sandels, Sam. Äng.: Frih. Palmstjerna har redan för det II. Ståndet utvecklat de skäl, på hvilka Utsk. ansett sig icke kunna bifalla den af Gr. Cronhjelm väckta motion, utan tverlom enhälligt ansett sig böra afstyrka densamma. Dessa skäl voro nemi. bufvudsakligast, alt en tjenst i allmänhet alltid skötes bättre, då den är på stat., än då den är blott för en obeslämd tid. Ståndet har redan genom ett föreg:de beslut ansett, alt deri lön, som Ridd.seeret. åtnjuter, ej är för stor; och denna lön är, såsom Hr von Hartmansdorff upplyste och såsom Ståndet nogsamt känner, icke afsedd för Ridd.seeret. såsom secreterare i Ståndet, utan såsom secreterare i Ridd.Direct. De cas - Den 9 November f. m, 153 cassör, som sin under Ridd.Direct:s förvaltning uppgå till omkring en million r:dr r:gs. Således muste föredragningsärendeu i afseende på denna förvaltning ofta förekomma, och göromålen dervid äro icke obetydliga. Afven archivet torde kanske behöfva elt noggrannare ordnande än det hittills haft. För öfrigt får jag förena mig med de flera talare, som här utvecklat samma åsigter, som Utsk. framställt. Ilr von Hohenhausen, Mich. Silvius: Sedan flere talare yttrat sig i samma anda, som jag ämnade dä jag hegärde ordet, kan jag affatta mig helt kort.
Vår i detta ämne den sisth Februari i utfärdade Nådiga Kungörelse innehåller, derjemte förklarat, att, i händelse såclane Recognitions-Skogar gifvas, hvilka genom särskihlte författningar blifvit under en mera bestämd besittningsrätt åt Bergverken uplåtne, de i detta afseende tagne författningar icke utan genom frivillig öfverenskommelse, kunna rubbas och således de erhåilne förmåner, merendels en följd af något ädlare Verks anläggande, och. förknippade med motsvarande Orter», ej förr än med uphörandet af dessa skyldigheter, arbitrairt förändras; Fördenskull och sorn Hellefors Silfver och Jernverks Interessenter, dels genom Kongl. Donations Brefvet af den af: Februarii a 686 och dels genom Jiongl. Resolutionen a£ den 15 Martil 1770, grundad uppå Riksens Ständers Beslut, blifvit försäkrade om en beständig Besittningsrätt å 1* Hemman uti Grythytte Socken, jemte den så kallade Hellefors Districten med alla derå varande Hemman, Torp och ^Lägenheter, under fullkomlig Bergs Frälse-frihet; så bafve Vi funnit att nu ifrågavarande, berörde Verks, under Recognition uplåtne Skogsmark utgör en sådan Recognitions-Skog, lill hvilken bör lämpas förenänule af Riksens Ständer vidtagne Beslut, att besittnings dispositionsrätten deraf, icke kan, utan genom frivillig öfverenskommelse, rubbas eller förändras; Men emedan Interessentevne i underdånighet förklarat sig nöjde, att, i anseende tili de Hellefors Silfveroch Jernverk under Recogntion uplåtne Siats-Utskottets Betänkandeti.
N:o 230 Riksdags-Beslut. | Underdånig Skrifvelse. K. Kapell-predikatlter i Wermlands Finnmarmarker, Ion ät tvänne .. Svar på återremiss Voterings-proposition Voterings-resullat Karantäns-bevakninyens bekostande af staten Karta-sigillata-kontorets anslag Karta-sigillata-medlen, se Stats-Verkets inkomster pag. 18. Kassörer, Bankens, om löneförhöjning åt. Kavalleri, om upphörande af nummerhästarnes dervid förseende med sqva drons-märken „ Inspektörssamt M i 1 i lä rDistrikt—ChefsEmbetenas indragning „ Regementenas i Skåne förminskning „ Häsl-vakans-spanmdl. se Stats-Verkets inkomster pag. 10. „ fotoch ådermöten . Svar på återremiss Kinneskogen, Vestra, aug:de utsyning från Klander af syn, se Syn. „ Kleresi-staten, se Iluivudtitel Åttonde pag. 3. Klingström, Kapiten, angtde intecknings-säkerhet för ett honom meddeladl bygg nads-lån Klockare, angtde deras aflöning, se Presterskapets allöningssätt. Klockare och Oryelnister, om deras antagande Klö/sjö Socken, inrättande af en Kommini stratur i Knapforssen, shissanliigguing vid Koek, t. f. Stats-Kommissarie, gratifikation åt Kolera-farsoten, ersättning för utbetalde förskotter i anledning af Kolhandel, ändring i förordningen derom Knllegierne, oni deras upphäfvande Kolt ekler för Missinns-verket Kolmätning, angtde Kolonier, arbetsoch straff-, anslag för bildande af Svar på återremiss Kommendants-staten, reglering af Kommers-Kollegium, ombildande af Svar på återremiss ytterligare i ämnet Komminister i Ryd och Näs, låne-under stöd åt Kommissions-Landtmätare, delaktighet i Civilstatens Pensions-kassa for Svar på återremiss ... </> < rs 2- o
Ut supra. Ex Protocollo filof Werlin, S. D. T.)en 5 Juli. 435 S. D. Bevillnings-Utskottets den i innevarande aflåtne, sista Plenidag på bordet lagda Memorial och Utlåtanden: 1:0 angående aflöning för de af Utskottet ytterligare antagne 4 Cancellister och Discretion för Herr Öfver Commissarien Ek; 2:0 i anledning af väckt motion om frihet fran Uandt-Tulis ersättning för öppna och däcJcade Båtar; 3:0 rörande gjord hemställan om indragning af Eandt-Tull å inhemsk Tobak; och 4:0 öfver Herr Grosshandlaren J. dambergs Memorial om Sjö-Tulls-afgifterna; Blefvo ä nyo föredragne och bifallne. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. Vid nu skedd ytterligare föredragning af Stats-Utskottets sedan sista Pleni dag på bordet hvilande Betänkande, angående Borgmästaren Harnbrrei Memorial, om de Botskiften, som varit nyttjade af Söderhamns Gevärs-Factories Betjening och Arbetare, fann Hedervärda Bonde-Ståndet skäligt endast i så måtto bifalla livad Utskottet föreslagit, att Arrende-Summan för berörde Bötskiften må endast till nästa Biksdag komma Söderhamns Stad till godo, på det att, i händelse antingen Gevärs-Factoriet derstädes åter inrättas, eller nödigt bl ifver, att på annat sätt, till Kronans förmon använda dessa Skiften, intet hinder derföre matte möta, utan kommande Ständer 44® JDen 5 Juli, Ständer äga öppen lätt, att efter da förefipnande omständigheter, derom vidare förordna. Ut supra. Ek Protocollo Olof Werlin. S, D. Till Hedervärda Bonde-Ståndet hadelin» kommit Stats-Utskottets den 3 och 4 innevaran-, de månad afgifne Utlåtanden, i anledning af gjorda anmarkningar vid Utskottets Betänkanden angående: 1:0 SIotts-Byggnaderna på Kungsör; 2:0
Proposition, N:o 18. la», så att nämnde period endast komme att innehålla: «I Kämnersrätt må tre döma». Då denna § icke blifvit ordagrannt införd utur gamla lagen, utan en ny redaktion deraf föreslagits, borde en öfverflödig mening ej eller, efter bemulde Justitieråds tanka, qvarstå. Högsta Domstolens fleste ledamöter lemnade förslaget i denna del utan erinran. Beträffande i öfrigt förslagen till förändrad lydelse af 1 § i 25:dje kap. och 5 § i 28 kap. Rättegångs-Balken, anmärktes af Högsta Domstolens fleste ledamöter, att, på sätt redan vid granskning af Lag-kommittéens förslag till Rättegångs-Balkens sednare del, 3 kap. 53 §, blifvit af Högsta Domstolens fleste ledamöter yttradt, underställning af dom i svårare brottmål vore nödig, icke allenast för den anklagades, utan äfven för det allmännas rätt och säkerhet, och derföre borde, hädanefter såsom hittills, ega rum, ehvad den tilltalade blifvit fälld eller frikänd, äfvensom att, i händelse sistnämnde utvidgning af föreskrifterna i Rättegångs-Balkens 25 kap. 5 § om underställning blefve beslutad, kunde sista punkten i 1 § 23 kap. samma Balk förkortas derigenom, att stadgandet hufvudsakligen hänförde sig till brott af sådan beskaffenhet, att Underrätts dom bör Hofrättens pröfning underställas. Efter denna åsigt antog Högsta Domstolen: l:o att sista punkten af 1 § 23 kap.
För att kunna anställa jemförelse emellan de i förra Revisions-berältcisen omförmälda, spisordningar och de sedermera i nåder fastställda, varda desamma här nedan införda; dock kunna Revisorerne destomindre fälla något omdöme om de nya staternas ändamålsenlighet, som icke en gång Kongl. Sundhets-kollegium i sill omförmälda embetsullåtande uttalat någon bestämd åsigt i ämnet. - 120 — 1855 ars utspisningsstat vid Långholmen. För vecka.- 14 it. bröd. 4 lod fläsk. t> jumfrur ärter. 16 lod hvetemjöl. 12 lod korngryn. 24 lod råggryn. 7 lod smör. 3< kannor svagdricka. 7 lod salt. Ilit. färskt kött. 1 it. salt kött. lTyV kappe potatis. I ti. 4 lod sill eller strömming 3 lod sirap. Grönsaker för 5 rst. 1847 års stat ännu gällande vid Långholmen. Vin För vecka : 14 ii. mjukt bröd. 8 lod fläsk. 9 jumfrur ärter. 9 lod kornmjöl. -s ?( • rågmjöl. 7 lod smör. 2.*, kannor svagdricka. 7 lod salt. 24 lod färskt kött. kappe potatis, dito kålrötter. 24 lod salt kött. jkanna surkål. 16 lod strömming eller sill. Sorn 10 lod strömming. 13.\ lod korngryn. 12 lod kornmjöl. it. ben lill soppkokning. 2jjit. rågmjöl. 7 lod smör. 2j kannor svagdricka. 7 lod salt. 24 lod färskt kött. 10 jumfrur ärter. 24 lod salt kött. 8 lod (läsk. — 121 — 18-19 års stat vid Straffoch arbetsfängelser. irn. För vecka: 9*- ii. bröd. 4 lod salt fläsk. 16 lod färskt kött. 20 lod salt kött.