Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om och huruvida bränvinsbränningen bidrager lill boskapsafvelns utvidgande kan vara svårt att afgöra, likväl synes gifvet, atl den icke är ett nödvändigt vilkor för boskapsskötselns bestånd och att kreatursracerne snarare försämras än förbättras genom njutningen af drank, ehuru det är onekligt, alt denne i knapjva foderår eller på orter, som hafva ringa hötillgång, lemnar betydligt understöd åt ladugården; dock gör den utan tvifvel mesta nytta vid svinkreaturs uppfödande. Boskapsskötselns afkastning i länet torde numera fullt svara emot behofvet för det hela, fastän allmogen uti de magra, mycket befolkade trakterne söderut årligen inköpa både hästar och hornboskap från andra län, ty genom försäljning från Dahlsland anses förhållandet jemnadt; och i öfrigt förer allmogen ett sparsamt lefnadssätt öfverallt, för att kunna sälja något af lefvande kreatur samt ost, smör och andra viktualier, derå priserna under de sistförflutna åren varit fördelaktiga för säljaren. Salpetertillverkning, sorn kan anses vara ett bihang till ladugårdskötseln, har icke någonsin haft särdeles framgång i detta län, ehuru skogstillgången kanske skulle medgifva dess allmännare utöfvande på en del orter. c) Skogar, bestående hufvudsakligen af tall och gran, finnas ännu till stor vidd och betydenhet inom länet, särdeles på Dahlsland samt i Wedens, Bollebygds och Kinds härader af Westergöthland, hvarest skogen längst i söder till någon mindre del består af bok. Ek och andra nyttiga löfträd växa öfver hela länet, dock mera spridda, endast utgörande smärre skogsparker och lundar. Skogarne äro numera nästan öfverallt enskild tillhörighet och begagnas dels i samfällighet, dels storskiftade och äfven på några ställen enskiflade; 15 varande de socknar ganska få, som icke hafva skogsandelar till hemmanen, de fleste om ej alla på ettdera af nämnda sätt, härvid oafsedt jernbruken, under hvilka större skogstrakter vanligen innehafvas, merendels med äganderätt.
ProtocollsUtdrag, Rid ders kape ts*och Adelns, ora Remiss till BevillningsUtskottet af anföranden, angående dels upphörande af BränvinsBevillningen efter Hemmansvärdet och personalen i Städerne, dels ock förslag, att Utskottet måtte till RiksStånden öfverlemna den del af dess Betänkande, rörande allmänna Bevillningen, som är oberoende af den blifvande BevillningsSummans större eller mindre belopp m. m., 224. — angående Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betänkande, i afseende på väckt fråga om förändring i de antagne grunderne för bestämmande af Arrendeafgiften å Militaire och Civile TjenstemänsBoställen, dito. — om gillande af BancoUtskoltels Betänkande, angående rättighet för en hvar att emot Svenskt Speciemynt af Banken tillbyta sig gold och silfver i stänger och tackor, aa.5. — om gillande af Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betänkanden, angående ej mindre frågan om Judarne, än äfven x anledning af väckt Motion, om inrättande af en BesparingsBank, dito. — om anmodan lill Statsoch BancoUtskotten att låta trycka dess Betänkande, rörande utredningen af Disconterne, 269. — om gillande af StatsUtskottets Betänkanden, angående 1:0 KrigsAcademiens på Carlberg Löningsoch UnderhållsStat; 2:0 i anledning af Kongl. 232 Maj:ts Nådiga Remiss, förhöjning i afton ingen för Wermelands FältjägareRegemente; 3:o upptagande å Stat af 35oo R:dr HamburgerBairco-Fyringsmedel, såsom inkomst från Dannemark, och 4:o Lån af allmänna medel till Scholaehus-uppbyggande eiler inköp uti Landskrona, 270.
111 vördsamligen föreslå , att det vid slutet af detta Moment förekommande undantag från Bevillning, ”För Testamenten till Arfvingar i uppoch nedstigande led,” må i likhet med livad Förslaget Lill Chartae-Sigillatas-Förordningen innehåller, förändras Lill: ”Skjldemän i rätt Uppoch Nedstigande, Led.” 3 A R T. I §. I M O M. Inom så väl Högv. Preste - Ståndet som Vällofl. Borgare-Ståndet, liar uppmärksamhet Blifvit fästad derå, att den, enligt särskilde Kongl. Författningar skeende Mantalsskrifningen vid i5 års ålder, äfven Borde till undvikande af all misstydning i detta Mom. omförmälas, och får Utskottet, till följd deraf, vördsam ligen hemställa , om ej början af Mom. må erhålla följande lydelse: I hela Paket skola Mantalsskrifningarne börjas i medlet af November månad j då alla som inom den 3i Dec. samma år fylla i5 år , i Mantal Skattskrif vas, och de som vid lika tid fyllt iy år antecknas till den Personela Af giftens erläggande. Skattskrif ningen förrättas inom m. lm 3 Art. a §. 22 Mom. Föranledt af den inom Vällofl. BorgareStåndet gjorde anmärkning, om osäkerheten af den tid nästa Riksdag tager sin Början , hvaraf Beror huruvida en Bevillnings-Förordning ii2 Bevillnings-Utsköttets till efterrättelse för nästpåföljånde årets Taxerings-förrättningar kan hinna att upprättas•> pröfvar Utskottet sig höra till förekommande häraf, vördsamligen öfverlemna till Riksens Höglofl. [Ständers pröfning * följande Redactions - förändring: ”Varande det Committeen obetaget j att sä väl vid denna uppskattning + hvilken i öfrigt bl ifver gällande för år 1824, och de på följande åren j så länge denna författning i enlighet med 61 af RegeringsFormen lander till ef terrättelse j som vid deremellan årligen anställande sammanträden m. m.” 3 Alif. 2 §. 22 Mom.
Då nu Ständerna likväl fattat ett beslut vid en föreg:de riksdag derom, att anhålla hos K. M., alt Privalbanks-sedlarne å 3 r:dr 16 sk:s valör icke skulle få vara i omlopp längre än till 1850 års slut, så är det så mycket mer lämpligt att Ständerna, om de finna alt en sådan indragning vore skadlig för allmänna rörelsen, nu hemställa att K. M. täcktes besluta i detta afseende efter som K. M. finner förhållanderna del kräfva. Påtagligt är enl. mitt förmenande, att en åtgärd att indraga sedlarne å 3 r:dr 16 sk:s valör skulle vara ganska menlig för den allmänna rörelsen och i detta afseende är en del af Hr Sandbergs resvervation ganska påfallande. Hr D:r Sandberg säger nemi., att det ingalunda år af någon afund öfver Privatbankernas stora vinst utan för landets räddning från en olycksbringande brytning uti dess ekonomiska och financiella förhållanden, sorn han önskar uphörandet af utgifningen utaf Privalbanks-sedlar å 3 r:dr 16 sk. För att undvika en olycksbringande brytning, framkallar Hr Sandberg en sådan så fort som möjligt. Ett sådant resonnement finner jag vara af beskaffenhet att icke böra länge uptaga R. o. Ad:s tid med öfverläggning. Jag tillstyrker bifall lill Ulsk:ns nu afgifna förslag. Många ledamöter hördes ropa på propos. Hr Rosenblad: Ehuru Gr. Lagerbjelke både för sin personlighet och med den ställning han innehar såsom Ordf. i Const.- Utsk. kan utgöra en slags auktoritet i frågor om grundlagens tolkning, så ber jag honom om ursäkt att jag anser 12 riksdagars oafbrutna och oklandrade praxis vara ett säkrare rättesnöre än hans enskilda omdöme.
Med anledning af Banco-Utskottets Förslag, pag. 117, (punkten 2) att lånen, såsom hittills, ställda på högst 6 månader., måtte hunna, under oförminskad säkerhet för Discont-Verket, omsättas hvarje 6:te månad, mot afbetalning af en femtedel å primitiva capitalet ; men för nya lån, från -i83o års början, den grundsatts gälla, att minst femtedelen ovilkorligen komme att erläggas äfven vid sökt omsättning för 74 Banco-Utskottets Utlåtande JY.o 82. kortare tid än 6 månader^ är egentligen anmärkt: att, sedan Allmogen blifvit inlockad på lånehanan, det blefve för densam-, ma svårt, om ej omöjligt, att aftjena ett erhållet lån på år; att, fastän Utskottets Förslag vore i sig sjelft rigtigt, och syftande att komma ifrån det med skäl anmärkta oskicket af korta omsättningars och respit-månaders begagnande till godtycklig förlängning i lånetiden, torde dock, såsom en måtta vid öfvergången, böra tillåtas en tiondedels afbetalning på 3 månader, och detta blifva den kortaste omsättningstid ; att de öfverklagade missbruken skulle, äfven under tillåten omsättning på kortare tider, med deremot svarande afbetalning, kunna förekomraas medelst ett stadgande, att inga respitmånader finge begagnas, så framt icke fullt en femtedel blifvit å lånet afbetald o, s. v, hvarjemte flerehanda Förslag, i afseende på omsättningarna i allmänhet, blifvit uppgifna, såsom afbetalnings-skyldighetens bestämmande till en tredjedel, en fjerdedel och en femtedel blott en gång om året, eller till cn tiondedel tväune gånger om året, 0. s. v.
Och som det icke undfallit E. K. M., huruledes betänkliga hinder oell svårigheter, ej mindre i afseende på vederbörandes derunder beroende rätt, än å en oundviklig tids-utdrägt, molte den af Lehofvet påkallade regleringen af städernas Båtsmanshåll, om densamma skulle företagas i den ordning och på det sätt Rikets Ständer i underdånighet föreslagit; men deremot det af de förvaltande Verken framställde förslag, icke allenast vore på naturlig billighet och rätt grundadt, utan ock i verkställigheten lättare att utföra, och således inom en kortare lid ledande till det åsyftade ändamålet, ville E. K. M. till Rikets Ständer öfverlemna det förslag till ifrågavarande reglering, som de förvaltande Verken afgifvit, med Nådigt tillkännagifvande, det E. K. M., för Sin del, funne detsamma böra för regleringen tagas till. grund, och att sålunda, i händelse förslaget äfven vunne Rikets Ständers bifall, E. K. M. derom förväntade deras underdåniga svar, för att sedermera verkställigheten deraf i Nåder befordra. Vidkommande åter frågan om interimsregleringen af städernas Båtsmans-håli; ansåg E. K. M. densamma så mycket hellre för det närvarande böra förfalla, som, enär den lindring, vissa städer i enli*>het dermed kunde komma att vederfaras, icke borde hvälfvas på andra städer, innan fullständigt utredt blifvit, hvad tillökning i nU dragande Båtsmanshåll de kunde och borde vidkännas, densamma alltså icke kunde ega rum, ulan förminskning i den, såsom stadsinlrad påräknade inkomsten af städernes vacance-afgift, samt i allt fall, i händelse af Rikets Ständers antagande af Collegiernes afgifrtfe förslag lill definitiv jemkning i städernes BåtsmanshåÄ, icke serdeles på tiden kunde ut. Bih. till R. St. Skrifvelse N:o 188. draga, innan den hunne till slut befordras, och således den lindring, som vissa städer derigenom bereddes, kunde dem tillgodokomna. Rikets
Sederholms i Finland bosatte arfvingar väckte anspråk, attf i likhet med hvad som blifvit bemålte CommerceRåds, inom Sverige boende arfvingar, vid 1815 års Riksdag, beviljadt, undfå ersättning af Svenska Staten för den del, som af CommerceRådets hos Franska Regeringen ägande erkände fordringar, förstbemålte arfvingar kunde efter Lag tillkomma; och fann Ridderskapet och Adeln för godt, alt, uppå derom af Herr Grefven och LancltMarskalken gjord proposition, StatsUtskottets berörde Utlåtande gilla» Föredrogs å nyo Kongl. Majit den 5 dennes aflåtne och samma dag eftermiddagen^ på bordet lagde nådiga skrifvelse täll Riksens Ständer, angående en förändring i 5 Cap. 1 §. MissgerningsBalken. Grefve von Schiver in, Fredric Bogislaus uppläste följande: Ridd. o. Ad, Prof, 2 Band. 26; Den l5 Martu. (Se Bilagan N:o i.) Hans Excellence Herr Grefve M6rnert Adolph Goran: Den betänklighet, som af en värd Ledamot nu blifvit yttrad, i anledning af Kongl. Majrts förevarande nådiga skrifvelse, har förefallit inig något oväntad. Det ar visserligen sannt, att Lagutskottet ej fjelfmcmt kan inkomma med ett förslag till ändring al Allmänna Lagen; men då Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse innefattar icke blott en önskan om ändring af i §. 5 Cap. MissgerningsBalken, utan ock en tillika bestämdt uttryckt begäran, att detta lagrum måtte förmildras, så ligger deri en tillräcklig grund för frågans behandlande. Det är blott om gradationerne, son» Kongl. Majit icke velat ingå uti en närmare utveckling ock det år dem, som det tillhörer Lagutskottet att föreslå. Når detta år verkstålldt, år det ju hvar och en af RiksStåndens Ledamöter obetaget, att, oaktadt motionstiden förflutit, i åmnet göra de anmårkningar och hemställanden om förslagets jemkning eller förändring, som kunna finnas nödi. ga. Riksens
Enligt Utskottets förra Utlåtande skulle en Soldat-beklädnad, bestående af Hufvudbonad mfed prydnader, Halsduk, Jacka, Byxor, Escharpe, Stibletter och fett pär linne långbyxor kosta i 5 Rtdr , hvaraf :deI om äret blefve 4 B:df 8 sk. per nummer, som alltså fordrade för iö,ooti fran en anslags-Siiriirhä af 83,333 R:dr 16 sk. årligen. Men då Utskottet, i anledning af derom gjord anmärkning funnit skäligt, att de mindre monderlngs - persedlarnfe af Skjorta, Skor och Strumpor äfven räknas till UifmöUderingen och alltså efter enahanda beräknings* grutid af Staten med J-‘del årligen bestås, skulle kostnaden blifva ökad med desse persedlars ■värde, så att liela monderingen mäste upptagas till 28 Il.dr 24 sk., hvarutaf en sjettedel Orri året bestiger till 4 Enir 36 sk. per nummer, sorn för indelte Infanteriet efter prima plan eller 20,000 kräfver ett ärligt anslag af 93,000 R:dr, eller en tillökning å det i förra Betänkandet föreslagné belopp af 11,666 R^dr 32 sk.; och får alltså Utskottet föreslå en sadart förändring i hvad i afseende på anslags - summan förut tillstyrkt blifvit, att densamma bestämmes och å Stat uppföres med t)5,000 R;dr ärligen på förslag, hvarutaf dock ej kommer att Utgå större belopp än efter den af Krigsoell Kammar - Collegiei r.e upprättande Riks-Marke* gången , belöper hvarje år för |:de 1 af en Soldat-monderings värde. Stats-Ulskottcts Betänk and enl 15 05 Beträffande den hus Höglofl.
43 nen måtte anmodas, att, enär de ifrågavarande 881 R:dr 12 sk. Banco erhållits, innom 3:ne veckor derefter föranstalta ej mindre om de hos Boktryckarne qvarhåilne Exemplarens utbekommande, än ock om Protocollens fullständiga utdelning, efter förut skedd kungörelse i Tidningarne, åt de Herrar, hvilka vid innevarande Riksdag varit Ledamöter af Ridderskapet och Adeln. Bifölls. Föredrogs å nyo Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets den i5 dennes under ]N:o 228 aflåtile, samt följande dagen på bordet lagde, Memorial, i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut i frågan, rörande yrkadt upphäfvande af de nu stadgade Böter för dem, som förfallolöst uteblifva från Krono Uppbörds-stämmor och de af Ilegements-skrifvare utsatte Uppbörds-möten. I sammanhang härmed upplästes Högvördige Preste-Ståndets Protocolls-Utdrag af den 16 dennes, hvaraf inhemtades, att Preste-Stånflet nu mera accederat till Ridderskapets och Adelns samt Bonde-Ståndets i detta ämne fattade beslut, hvarigenom all fråga om votering deröfver uti Förstärkt Oeconomie-Utskott bomme att förfalla. Herr Grefven och Landt-Mar skalken hemställde, i anledning häraf, att då någon åtgärd 44 Ben 17 Becember. således icke af Ridderskapet och Adeln erfordrades, Oeconomie-Utskottets Memorial måtte läggas till liandlingarne. Bifölls.
De hade ock med klenodier i allmänhet det gemensamt, att vara för sina egare ganska dyra; men de ädla metallernas bringande i ljuset ansågs då af den stora vigt för samhället, att inga kostnader för ändamålets vinnande voro för stora. Senare tidens sundare statsekonomiska grundsatser hafva frångått dessa meningar, och antagit, dels att Staten så litet som möjligt för egen räkning bör deltaga i industriel företag, dels att de ädla metallernas frambringande endast då kan vara af vigt för Staten, om de fullt ersätta det derpå nedlagda arbetet, hvilket i annat fall förmånligare användes Motioner i Bonde-Ståndet 1862. N:o 420. 679 på frambringandet af andra produkter, genom hvilkas bortbytande på verldsmarknaden ådlare metaller till ringare pris kunna till riket införskaffas. Sådant har ock förhållandet varit i Sverige, och Sala grufva är numera, så vidt mig är kändt, så till vida det ena undantaget derifrån, att den ännu verkligen eges al Kronan, ehuru dess bedrifvande blifvit åt enskilde, genom så kalladt evärdeligt arrende, öfverlemnad. Då emellertid kostnaderna för Slaten lör denna grufvas drift, med undantag af måhända några få år, alltid varit och ännu äro vida större ån förmånerna, så synes det blott vara fullföljandet af en utaf båda Stalsmagterna redan i allmänhet antagen grundsats, om äfven Sala silfververk, sedan nuvarande innehafvare af detsamma billigen förnöjes, till enskild man elier korporation försäljes.” Konungens Befallningshafvande slutar ock med samma tillstyrkan, eller, uppå angifna föreslagna grunder och vilkor, alt silfververket må försäljas, såsom kommande att medföra pn en gång betydlig besparing för Kronan och en oberäknelig vinst för orten, eller alt, derest försäljning icke skulle kunna ske, silfververket i alla fall må söka återvinnas till Kronan, för att nedläggas. Med åberopande af det anförda och under förhoppning, alt det Utskott, till hvil ket denna motion kommer att remitteras, egnar en utförligare granskning oell pröfning åt detta vigtiga ärende, än som af mig kunnat åstadkommas, får jag vördsamt föreslå:
S. D. Lag-Utskottets, den 10 i denna månad, på bordet lagda Betänkanden : N:o 86, öfver Herrar P. G. Cederschjöld's och M. 1, Crnsenstolpes motioner om fastställande af vissa grunder för en ny Brottmåls-Lag; och N:o 87, öfver Riksdags-Fullraägtigen Peter Anderssons från Hallands Län motion om införande af edsvuren Nämnd eller Jury i brottmål, blefvo, vid förnyad föredragning, bifallna. S. D. Vid förnyad föredragning af Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens, under N:o i5, afgifna Betänkande, angående yrkad högre Tull på vissa från Ryssland och Finland inkommande varor, blef samma Betänkande, i anledning af dervid gjorda anmärkningar, till Utskottens förnyade handläggning återremitterad!. Fröt. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogos å nyo och gillades följande Lag-Utskottets, den 3i sistlidne Julli, afgifna och, den 10 dennes e. m., på bordet lagda Betänkanden: N:o 86, Öfver väckta motioner om fastställande af vissa grunder för en ny Brottmåls-Lag; N:o 87, öfver vackt motion om införande af edsvuren Nämnd eller Jury i Brottmål; och N:o 88, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, rörande förmonsrätt för Upsala Academie hos dess Uppbördsman, i afseende å medel, som af dem, för Academiens räkning, blifvit uppburne och förvaltade; samt väckt motion om enahanda förmonsrätt för Lunds Academie. S. D. Remitterades till Constitutions-Uiskottet : Kongl. Maj:ts, den 11 dennes, afgifna och denna dag ankomna Nådiga Proposition till Rikets Ständer, om förändringar uti ig, 21 och 88 §§. Regerings-Formen, rörande sättet för Förklaringars meddelande om Lagens rätta mening, Banco-U tskottet:
(Se Expeditions-Utskottets memorial N:o 25, samt här nedanföre upptagne förslag lill underdånig Skrifvelse N:o 186.) Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 28 Nov. 1840. Preste-Ståndet den 28 Borgare-Ståndet den 1 Dec. — Bonde-Ståndet den 1 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse , angående verkställighet af flärads-Rätters och Kämners-Rätters beslut, samt om förändring af tiden för Lagmans-Rätternes sammanträden. (Lag-ULsk. Bet. Nsris 57 och 121.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer, uti skrifvelse af den 10 sistlidne October, hos E. K. M. i underdånighet framställt förslag om Kämnersoch Lagmans-Rätternes upphörande, samt dervid, i fråga om correctiv emot rättegångars dragande under högre Rätts pröfning i oträngdt mål, trott ändamålet kunna vinnas på det sätt, att, jemte bestämmande af skyldighet för den, som ville fullfölja talan emot Under-Rätts utslag, alt ställa borgen för kostnad och skada, den vinnande len nndes öppet att, i vissa fall, erhålla verkställighet å det motvädjade beslutet, så framt ej vederpartens ändrings-sökande derigenom hl ef ve onyttigt; så hafva Rikets Ständer, uppå gjorda framställningar, huruledes i berörde hänseenden förfaras borde, för den händelse, Kämnersoch Lagmans-Rälterne komme att bibehållas, funnit nyssnämnde grundsatser böra äfven i sådant fall vinna tillämpning; hvarjemte och enär det uppehåll i lagskipuingens gång, som genom Laginans-Rätlcrne förorsakas, Lill stor del area 256 Expcdilions-UIsko!tels Förslag till wiel.
I anseende till en längre, angelägen resa, får jag vördsamt anhålla att, med bibehållande af min Riksdagsmanna-rätt, få afsäga mig min befattning såsom ledamot af Allm. Besv. o. Ekon.Utsk. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer att utse en ledamot i Allm. Besv. o. Ekon.Utsk. efter Hr Rosensvärd. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Const.- Utsk. inkomne Mern.: JVs II, med förslag till ändring af åtskilliga sladganden i Reg.F. och Riksd.-Ordn. i afseende på behandlingen af en del regerings-ärenden; JVS 12, med förslag till ändring i 28:de §:n Reg.F.; JVs 13, med förslag till ändring af 52:dra §:n Reg.F. och 24:de §:n Riksd.-Ordn., ang:de tillförordnandet af BondeSt:s Sekreterare ; JVs 14, med förslag till ändring af 1 Iste och 15:de §§:ne i Riksd.-Ordn, ang:de förrättande af Riksdagsmanna-val för BondeSt.; JVS 15, med förslag till ändring i 39:de §:n Riksd.-Ordn. ang:de val af Ordf:de i Utsk. och andra R.
—Den 3:dje åtgärden, som skulle bevara näringsidkarens intresse, efterden förändring som med i844 skulle taga sin början, är, att icke varor skola införas med mindre fartyg än 3o svåra läster: hellre än att 35a D en 39 J 111 i f. ra. detta antages, önskar jag att den gamla taxan bibehålles. oförändrad i sin helhet. — Seglations-ordn. d. 21 Juli 1825 stadgade i 62 §:n, att med däckade fartyg under i5 lästers drägt samt öppna båtar ej fick idkas annan fart till och ifrån utrikes ort, än för att utföra Rikets egna producter samt ålerhemla sådana till införsel tillåtna varor, som voro producerade i den ort, der Svenska lasten blifvit lossad; men erfarenheten visade, att detta stadgande, långt ifrån att vara ledande till säkra conlroller mot oloflig varu-import, innebar en af de hufvudsakliga orsakerna till smugling. Detta stadgande upphäfdcs derföre genom K. M:s i anledn. af handelstractalen med Danmark d. i3 Dee. 1826 utfärdade nåd. kungörelse; och ingen lärer kunna påstå, att lurendrejeriet sedan den tiden varit större; det har deremot bestämdt aftagit, hvilket häst bevisas af tullkamrarnes journaler. Nu vill man likväl icke allenast återföra det stadgande, hvilket, som olämpligt, blifvit upphäfvet, utan äfven utsträcka det derhän, att då man förut icke fick införa varor i fartyg under i5 läster, skola de nu ej införas i mindre fartyg, än af 3o lästers drägt. Ett sådant stadgande skulle verka värre än ett förbud. Utsk. har föreslagit, att hittills till införsel förbjudna våror icke må införtullas förrän 1S44. Jag önskade, att Utsk. ville uppgöra en bestämd förteckning på de varor, som under denna mellantid icke få införtullas; ty i annat fall skulle det inträffa, att, om man skall rätta sig efter den nu föreslagna redaclionen af tulltaxan, många varor, som hittills varit tillåtna, blefvo förbjudna.
1 fråga om lönebeloppens bestämmande får Utskottet, i likhet med hvad för omförmälda tjenstegrader här ofvan är af Utskottet föreslaget och under åberopande af Utskottets denna dag afgifna Utlåtande 121, angående anvisande af boställe åt den nya Länsmannen i Gudhems härad, samt med iakttagande för öfrigt deraf, att så stor del af aflöningen, som motsvarar de nuvarande minimi-aflönings-beloppen för dessa grader, utföres såsom lön och det öfriga såsom löne-tillökning under nästa statsreglerings-period, hemställa, att de nya löne-anslagen må sålunda bestämmas: för Häradsskrifvaren, lön 1,500: — löne-tillökning . 500: — hyres-ersättning 300: — 2,300 för 6 Länsmän, lön 450: — löne-tillökning 250: — hyres-ersättning. l50: “ 850 för en Länsman i Gudhem: härad, lön 450: — med afdrag af afkastningen utaf bostället Backabo N:o 5 Thorbjörnsgården i mantal 240: — hvarefter återstå 210: — löne-tillökning 250: - 460 Hill. till R. St.