Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Huru gerna Envallsson begagnade Fredmans melodier och öfverhufvud (så godt han förmådde) anslog Bellmanska tonarter, skönjes lätt, när man bläddrar i denne outtröttlige lustoch sångspels-tillverkares tallösa dramatiska potpourrier; men alltsammans anbringas der, ej blott med en afsigt, som är uteslutande dramatisk, utan äfven med den hos honom vanliga ytligheten af en talent, hvars användning ådrog honom från Thorild benämningen ”Sumpens Genius”. – Föröfrigt insåg man redan i den tid, då desse män lefde, att Bellman, såsom skald, stod högt öfver dem alla; huru högt, inser hans efterverld ännu klarare. Det oaktadt kan ingen af dem utmönstras ur en tillbörlig skildring af Bellmans tidehvarf, ingen ratas såsom vid dess öfversigt ovärdig en dröjande blick. Ty dels förtjena de i och genom sig sjelfva en sådan; dels har deras ställning till Bellman den analogi med vissa engelska skalders ställning till Shakspeare, att man gör bekantskapen med honom fullständig genom bekantskapen med dem. Naturligt är, att i samma mån, som desse män varit mindre sjelfständige än Bellman vid behandlandet af hvad de ur sin samtid mottogo, måste ock deras egenheter visa sig i långt betydligare måtto tillhöra den tidsstämning, hvilken dock äfven de (från sin grad af förmåga) poetiskt representera. Detta röjes kanske ögonskenligast i deras brister. Skröpligheten af det tidslynne, hvars tolkar de äro, se vi derföre hos Hallman esomoftast blottad med en råare ton, än åtminstone i det bättre och bästa af Bellmans lyrik är vanlig; äfven hos Kexél (hvars slipprigaste skrifter blifvit i Sondéns samling uteslutna) yttrar sig mången gång på ett ganska bjert vis ett själstillstånd, som är ännu mera hans tids lättfärdiga reflexion, än hans egen lättfärdiga sinnlighet; ja sjelfve den (i bottnen) allvarligt fromsinnade Wallenberg har tillåtit sig drag och uttryck, som i vår tid skulle allraminst hos en prest finnas ursäktliga.
Gederström, Jacob: Ehuru i de termer, hvaruti betänk, tiu är affattudt, jag skulle blifva nödsakad att instämma med den sista talaren, i händelse detsamma förekom till bifall, finner jag dock frågan vara af vigt för alla de ställen i Riket, der allmän jord sträcker sig till hafsslranden, och der reglering kan ske, vare sig att det är krono-, häradseller socken-allmänning. Är det en Kronans allmänning, som stöter ti-JI hafsstrandan, bör reglering ske för långtägt mellan alla de hemmansägare, som dertill sig anmäla, ehuru de icke bo på eller nära till denna allmänning. Är det en häradsallmänning, bör regleringen ske mellan bäradsboerne, och är det en sockenallmänning, emellan socknens innebyggare i den socken, till hvilken allmänningen lyder; men i den lind. skrifvelsen bör intagas, att det blott är fråga 0111 allmänna stränder, dessa må nu tillhöra Kronan eller communen. På denna grund anhåller jag örn återremiss. Hr von Hartmansdorff, Å u g.: Jag anhåller att få instämma med Frih. Cederström att hos Konungen begära, det Han mätte anbefalla vedel bör. embetsmyndigheter, d. v. s. landshöfdingarna, föranstalta öfverenskommelse!' om rättighet till tångtägt på andras ägor. Det är detsamma som att vilja uppgöra öfverenskommelse att få hemta vass eller beiga gräs på andras ägor. Det ena är icke rimligare än det andra. Gr. Posse, Fredr. Salomon:
För understödjande af sådana myrutdikningar och vattenaftappningar inom Norrbottens, Westerbottens, Wester-Norrlands, Jemtlands, Gefleborgs och Stora Kopparbergs län samt Elfdals, Fryksdals och Jösse härader af Wermlands län, som afse att förminska frostländigheten 169,880 135 118,15 „ vägomläggning mellan Borås och Sundholms gästgifvaregård 5,000 136,1 119,1 „ beredande af arbetsförtjenst samt understöd åt behöfvande inom Örby m. fl. pastorater af Marks härad och Elfsborgs län 60,000 136,2 119,2 „ anläggning af väg mellan Skröfven och Lejpojerf inom Norrbottens län 40,000 144 120 „ utarbetande och utgifning genom trycket af en teknisk-ekonomisk beskrifning öfver Statens jernvägsbyggnader 31,663 145,1 121,1 „ jordeboksverkets fortgång 18,525 145,2 121,2 „ bestridande af kolonien S:t Barthelemys förvaltningskostnader 18,000 145,4 121,3 „ ersättande af de förluster, indelningsoch ränte-innehafvare komma att vidkännas genom mjöloch sågqvarnsräntans upphörande 80,000 145,6 121,4 „ vårdandet och förökandet af Kamereraren Carl Sandbergs samlingar 1,500 147,1 122,1 , understöd för högre folkskolor 17,000 147,2 122,2 „ folkskoleväsendets utveckling och förbättring i allmänhet 217,517 1147,3 122,3 „ löneförbättring utöfver minimilönen, 400 R:dr om året, åt examinerade folkskolelärare 90,000 j 147,4 122,4 „ understöd åt sådana församlingar, som i följd af medellöshet icke kunna till erforderligt belopp bekosta aflöning åt sina folkskolelärare 60,000 147,5 122,5 „ inrättande inom Ecklesiastik-departementet af en särskild byrå för ärenden angående folkskoleväsendet 3,375 147,6 122,6 „ löneförbättring åt Sundhets-kollegii embetsoch tjenstemän 6,733 64 147,7 122,7 „ understöd för den af Doktor 0.
Den 23 F e Ii r ua r i e. m. tid hafva reg:ts-chefer, som velat, men, i saknad af fängelser, icke kunnat tillämpa författningen, ronde soldaters bestraffningar för mindre förseelser, gjort sig förfallne till åtal af krigs-advokatfiskalen. (hiskligt hade derföre varit, om sådana straff kunnat verkställas inom ensamhetsfängelser oeh möjligen inom häradsfängelserna. Man har likväl framställt elen betänkligheten, att soldatens heder skulle saras derigenom, att han för mindre förseelser i tjensten undergår straff i ensamhetsfängelse under samma tak med gröfre brottslingar. Jag hemställer likväl, hvilket mera kränker hederskänslan antingen att hållas i enskildt rum, eller att straffas med hasselkäppen. Jag har velat yttra dessa ord, såsom förklaring öfver milt förra anförande. Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabi'.: Jag uppträder för att förorda den äterremiss, hvarom många ledamöter i förmiddagens plenum anhållit. Jag gör det icke derföre, att jag icke vill bevilja dessa 000,000 r:dr, utan derföre alt jag, instämmande i Hr von Hartmansdorff!, yttrade åsigt, önskar att StatsUtsk. måtte mera bestämdt än i förevar, betänk, skett uttala den åsigt, att desse 600,000 r:dr endast få användas till ransakningsfångelser, d. v. s. till sådana läns,- stadseller häradsfängelser, som egentligen äro ämnade för ransakningsfångars emottagande, men hvarest jemväl ådömde lindrigare bestraffningar kunna verkställas. Jag önskar alltså, att StatsUlsk. bestämdt må uttrycka, att förenämnde medel icke få begagnas till uppförande af hvad man egentligen menar med straff-fängelser efter cellsystemet.
N;o a68 , i anledning af väckt motion om upphörande af dagsverksskyldigheten under Sandby Kungsgård ; N:o 270, i anledning af väckt motion om Statens förpligtande att ersätta Hoställsi-nnehal vare för uppkommande arrendebristetj Njo 3717 Prut. Utdrag dirt »5 Octobtr 182g. 9J N:o 271 , angående af åtskilliga LandsStats Tjenstemän i Vesterbotten, Skåne och Vestmanland sökt tillökning i deras loningsförmoner ; N:o 272, öfver Riddarhus Directionens från Högloflige Ridderskapet oell Adeln till Utskottet remitterade framställningar, dels om tryckning af RiddarhusDi reel inneus Protocoll öfver justeringar af Ridderskapets och Adelns Protocoll, oell dels om anslag tili upprättande och tryckning af Register ötver Ridderskåpets och Adelns Protocoll, vid t8i5 års Riksdag-; N o 275, i anledning af Biskopen Doctor ff^allins motion om anslag till Stockholma Stads Storkyrka ; N:o 271, innehållande svar pa anmärkningar vid Betänkandet, N:o 96, i afseende på åtskilliga uti Riksgälds Contoirets räkenskaper balancerade fordringar och tillgångar; N:o 275, angående användande »f deri till Ädelfors Guldverk lydande egendom med tillhörigheten Bill. lill Riki-St. TTiJrag Jen 1 !> October 182g, N:o 276 , i anledning af vackt motion om förhöjning i planpenningar till Öflandehults hemman, för Ädelfors Guldgrufvor ■ N:o 280, rörande creditiven enligt C3 §(
Ett af de vigtigaste ligger i brottets egen natur, hvilken innebär, att det är hardt nära omöjligt för någon annan än qvinnan sjelf att veta, huruvida brottet verkligen blifvit begånget, och att det, emot hennes förnekande derutaf, vore nästan omöjligt att bevisa detsamma. Ett annat är den ytterligare skymf, qvinnan sjelf måhända stundom skulle anse sig lida, om handlingen emot hennes vilja gjordes till föremål för offentligheten, en åtgärd, hvarigenom, i sådant fall, emot hennes blygsamhetsoch sedlighetskänsla skedde en moralisk förgripelse, jemförlig med den fysiska, mau genom rättegången ville straffa. Ett tredje skäl är, att den försoning, — den upprättelse genom äktenskap, — som kunde vara i fråga, gjordes genom rättegången snart sagdt omöjlig; och skulle man väl vilja beröfva den våldförda qvinnan möjligheten af en sådan upprättelse, om hon dermed vore tillfreds? — Utskottet måste således gilla förslagets stadgande i denna del. 16 KAP. Om falsk angifvelse; så ock om annan ärekränkning. Do onda förändringar, Utskottet i detta kapitel funnit nödiga, äro dels jemkning i straffbestämmelserna i 3 §, i följd af Utskottets åsigt att ej stadga absoluta straff samt i anledning af Utskottets beslut att föreslå suspensionsstraffets bibehållande, — dels ock en, i följd af förändringen i 14 Kap. 35 §, dermed likartad förändring af 12 § i förevarande kapitel. 17 KAP. Om äktenskapsbrott. På sätt ofvan är antydt, har under diskussionen inom Högvördiga PresteStåndet anmärkning blifvit gjord emot detta kapitels 3 §, och äfven utaf en leda - 28 Lag-Utskottets Betänkande N:o 35. mot af Ridderskapet och Adeln hafva dermed likartade anmärkningar blii vit framställda. En talare inom förstnämnda Riks-Stånd har till och med yrkat hela §:ns uteslutande, under förmälan att densamma skulle “förbjuda åklagare uppträda i horsbrott förr än äktenskapsskilnad vore vunnen.11 En enda blick på §:ns innehåll vederlägger dock detta antagande.
Betänkande, i anledning af väckt fråga om förtydligande af de i lag och serskilda författningar innefattade, bestämmelser angående straffet för inbrottsstöld. Uti sin vid innevarande Riksmöte afgifna allmänna redogörelse, bar Rikets Ständers Justitiae-Ombudsinan anmärkt, hurusom Kongl. Brefvet den 1 April 1773 med förklaringen deröfver af den 30 i samma månad, samt Kongl. Blefven den 25 Januari 1782, den 18 Juni 1807 och den 21 Juni 1820, angående andra och tredje gången itererade inbrottsstölders bestraffande, blifvit, serdeles i sednare tider, inom lagskipningen uti alla instanser, tillämpade efter olika åsigter, hvilka vid serskilda tillfällen ömsom gjort sig gällande, i så måtto, som en del förmenat, att den skärpning i straffet, dessa författningar, utöfver allmänna lagens stadganden, påbjuda, borde ega rum, då någon döines för snatteri eller stöld, jemte andra eller tredje gången föröfvadt inbrott, men andre deremot, såsom vilkor för den skärpta bestraffningens ådömande, antagit att inbrottet hvarje gång skulle hafva skett i förening med tjufnad, eller med andra ord, att den brottslige begått inbrottsstöld. Sistnämnde åsigt vore jemväl, enligt Justitiae-Ombudsmannens omdöme, den rätta. Det visade sig nemligen vid jemförelse emellan ofvanberörde, med flera tid efter annan utkomna, författningar, huruledes i öfverensstämmelse med den redan i Kongl. Brefvet den 1 Juli 1746 uttalade grundsats, att då inbrott föröfvas, men det som dervid tillgripes, icke öfverstiger 10 daler silfvermynts värde, och således hvarken första eller andra gången kan svårare, än såsom snatteri straffas, någon skärpning i bestraffningen utöfver hvad lagen i 40 Gap. 6 § Missgernings-Balken för inbrottet stadgar, ej eller bör ega rum, Kongl.
Har deremot denne, sedan arbetet vid hans gjrufva så långt fortskridit, att mål derför, eldigt 26 §., kunnat och bordt utläggas, under mer än ett år försummat att utmål söka, så må den nya fyndigheten inmutas, utan hinder af grannskapet med den äldre grufvan; och gånge sedan med utmål för begge som i 32 §. säges. 2 Kap. Örn mutsedel. §. 3. Hvar som, å egen eller annans grund, någon till inmutning enligt 1 kapitlet lofgifven mineral-anledning med arbete belägga och sig tillgodogöra vill, skall derom Bih. till li. St. Skrifvelse, i\’:o 185. hos Bergmästaren i orten göra skriftlig anmälan för erhållande af tillståndsbevis eller mutsedel. Uti denna anmälan, som gäller från den dag densamma till Bergmästaren inkommit, hör, jemte uppgift om inmutarens namn, hemvist och yrke, tillika upptagas ej mindre arten af den angifna mineral-anledningen, än äfven å hvilket hemmans egor eller annan grund den finnes, med så noggrann beskrifning på ställets belägenhet i öfrigt, att någon osäkerhet derom ej må uppslå; och skall det bärförutan åligga inmutaren, der Bergmästaren så nödigt finner, att dels med två tj-ovärdige mäns intyg styrka, att emot inmutningen icke möler sådant hinder, som i 2 §. omförmäles, och dels, så vidt den angifna mineral-anledningen är blottad och åtkomlig, derå förete prof. Sökes inmutning af sjö- eller myrmalm, eller af varp, då skall sökanden ock uppgifva det område han inmuta vili. §• 4.
Om församlingen hade något rådrum, sedan den fått kännedom om uppgiftens innehåll, för öfverläggning till sitt beslut, så skulle detta otvifvelaktigt, i de aldra flesta fall, blifva bättre än det nu kan åstadkommas, och den tid, som åtginge till granskning af uppgiften, mer än återgäldas genom klokare och ändamålsenligare förslag, att icke tala om obehagligheten af de tvister, som uppkomma derigenom, atttillfälle ej lemnats för öfverläggningar och ömsesidiga medgifvanden församlingsmedlemmarne emellan. Ett annat och ännu betänkligare fel vidlåder det här ofvananförda stadgandet; ty ett stort fel måste det vara, då en löntagare anvisas att, utan kontroll öfver riktigheten, lemna uppgift å sina löneinkomster för att lägga till grund vid dessas V Motioner i Bonde-ätandet 1865. N:o 47. 65 dessas reglering. Det fordras sannerligen mera oegennytta och rättskänsla än som kommit på de flestas, till och med prestens lott, att samvetsgrannt och rätt upprätta en sådan förteckning, så att den ej lutar till nästans förfång. Grannlagenheten borde afhålla vederbörande från göromål, deri de äro så uppenbart jäfviga, men jag har ej funnit denna grannlagenhet i vår ort, utan hafva de, då lagen lemnat dem rätt dertill, ansett sig oförhindrade sjelfva förteckna sina löneinkomster. Jag har haft tillfälle deltaga i sådana löneregleringar och dervid funnit uppgifter, lemnade af tillförordnad prestman, vittnande om den bästa vilja att göra så rätt i mensklig förmåga står, men jag har ock sett och pröfvat sådana öfver aflemnarens egna inkomster, så beskaffade att jag ej bör eller vill karakterisera dein, derföre att jag ej lämpligen kan använda fullt betecknande uttryck.
Fältj ägare-Regemente Kgl. Svea Arti/lerie-Regemente ... ) Kgl. Götha dito ( 9,844 Kgl. Vendes dito j Cavallerieoch Artillerie-håstars remonlering, skoning ni. Artillerie-hästars underhåll af Rusthållare vid afsutne Cavallcriet Four agering för värfvade Cavalleriets och Artilleriets hästar — 126,077 S:r 768,072 10 6 30,911 —1 Transport 1,208,655 — —h49,748|4o —|949,803ii8| »7 Litt. D. vud-Titeln. Spanmål. Indelt. Oindelt. Summa. Summa Banco. Mått, Markegång pä Förslag a 5 R:dr Tunnan. Mått. Värde å 5 RullTunnan. Mått. Värde å 5 R;dr Tunnan. St. Prot. 1834 och «835. 10 Sami. t AJd. i Band. Riks-Staten. '9 »' na 05 3 -c Spannmål. - Indelt. Oindelt. Summa. T> Kronovärde. Markegång Förslag. På Mått. Markegång på Förslag å 5 K:dr Tunnan. Mått. Värde å 5 R:dr Tunnan. Mått* Värde; å 5 R;dr Tunnan. T:r 30,911 k. Kgl. Tif-B evar ings-Regementet Gottlands National-Beväring . Hallands Beväring Bevärings-Manskapets För sv ars-Verket i allmänhet eller Kgl. KrigsCollegii Departementer, hvarunder äfven upptages Indelta Räntor för Alters Krutbruk och Husqvarna Gevärs-Factori 696.000 55 275 696,275 71,000 — S* i* Diverse Anslag. / 1,UUU 767,000 — 55 275 767,275 Spanmäls-upphandling och Bageri-kostnad
Maj sistnämnda år fattade nåd. beslut, blifvit s t ii I cl t under BergscoIlegii inseende; så behagade den i3 Juli 1838 , vid föredragning af Öfver-directeuren Aimrolhs framställning om ett närmare bestämmande af gränserna emellan Bergs-collegii och Öfver-directeurs-embetets befattning, jemte Presidenten i Bergs-coll:m Frih. af Nordins häröfver infordrade und. utlåt, KM. förklara sig Hnna lämpligt, alt det allmänna öfverinseende! öfver myntoch controll-verken öfverflyttades från Rergs-colkm lill Stats-conloiet. Ingen enda omständighet har blifvit andragen, hvarföre Konungens rådgifvare icke tillstyrkte K. M. att åtminstone inhemta Bergs-collegii yttrande, innan R. St:s önskan och K. M:s eget föregående beslut sä plötsligt frångicks. Jag tror och tillåter mig här yttra den lanken, all det verkliga skälet icke var något annat än Öfver-directcurens i Myntet egna önskan att komma i8o D e n 3 Juli f. ni. ifrån Bergs-collegii öfverinseende och controll, som måhända är honom mera besvärligt än Slals-contts , dels emedan det förra coll;m har sina sessioner i samma hus och således närmare lill hands, dels emedan Alskillige af collegii embetsman sjelfve tjenstgjort i controllverket och således äga en personlig insigt om mycket, som ligger långt mera aflägse från Stats-conlts ledamöters befattning. Öfverflyttningen var således i de verkligt sakkunniges ögon icke blott opåkalladoch oformlig, utan äfven i hög grad olämplig ; och detta omdöme (är icke förminskas af hvad Frih. Åkerhjelm andragit till dess försvar.
Prins Carl Augusts Pensio. nairer 2,485: 16. Pensioner tia bletzerade Officerare och Under.Officerare 5,500. Ränta pä Himiburgsta Banquie. rerne Awerh 0 ffs Sterbbus, E A.V.Hall eLeSon ochLuis AJencquelsCapital.fordran af Pomerssa Kammaren, hwit. ken ränta, sedan Capital, stulden blifwit af Riksens Ständer garanterad ansetts böra frän Stats. Werket utgä till RiksgaldS Contoret efter Contorets wanliga Cours, och hwartill pä förstag utföres 20,000. Af de till Hans Kongl. Höghet KromPrim sens jemte Prins Oscars hofhättning anflagne 66,666 Riksdaler 52 sk. sunnos förut endast 24,000 Riksdaler för f. d. Högstsalig Krom Prinsen Carl August pä Stat uppförde. Den tillökning af 24,000 R.d., som i händelse Hans Kongl. Den iZ October. 233 Kongl. Höghet hade trädt i ägtenstap wörö be. wiljade, samt de af Riksens Ständer anflagne 12,000 R.d. r Resepenningar, wörö ej pä Ordi. narie Stat insatte och mäste säledes nu till berörde Summas fyllande jemte den egenteliqa för Prins Oscars Stat nu tillagde förböjningen af 66,666 R.d. Z2 st. Banco, för besia medsl ulwäg sökas. Dä Riksens Ständer ej trodt sig bora eller kunna höja Bewillnings Summan, för att härtill finna nödig tillgäng, fa de nu till Eder Maj.t i underdånighet hemställa, det täcktes Eder Maj t i Räder pä Pomerst Stat öfwerffytta, eller widtaga nägon annan utwäg till Swensta Stats Werkets befriande ifrän de Pomerste Staterne, af hwilka Pvmcrste Ciwil Expectance.
Peppar, alla slag X skålp. — 2 2,000 skålp. Plommon j brundier och sviskon . i skålp. — 1 2,000 skålp. Pomeransknoppar och skal Bussin 1 skålp. — 1 100 tunnor Salt, kok-, oraflineradt Socker: 1 tunna 1 (i 1,800 skålp. maskovadeller brunt och gult, ordinärt terresoch tetes-, samt britt pudersocker ... 1 skålp. — 1 1,200 skålp. krossadt lumpoch havanaterres1 skålp. — 1 48 f MinimiQvantitet qv ani i t et för Transiloafgift. för transitoafgiftens Banko. upplaget. beräkning. R:dr sk. rist 100 tunnor Spanmälj omalen, korn 1 tunna 2 6 150 skålp. The 1 skålp. 2 2,400 skålp. stjelkar 1 skålp. 1 200 skålp. knaster 1 skålp.^ 1 — 120 kub. fot Trädvaror: mahogny, oarbetadt, så- gadt eller tillhugget 1 kub. fot 1 — 500 skålp. Ull, okammad och okardad 1 skålp. — 2 Win: 200 kannor på fastager • . 1 kanna r — - 8 100 kannor på buteljer 1 kanna 2 — 49 Lit. D. Ulider r ätt els er om hvad vid taxans verkställighet iakttagas bör. § 1. Hvad vid tullklarering af brutet skillingtal ej binner till half skilling uteslutes, och räknas deremot för en skilling hvad af sådant brutet tal stiger lili eller öfver en half. § 2. Med de i taxan förekommande vigtbestämmelser förstås viktualievigt, der annan vigt icke särskilt är utsatt. § 3. För alla varor, som inkomma med främmande fartyg, förhöjes den belöpande tullen med fyratio procent, och för alla varor, som med dylika fartyg utföras, med femtio procent, utom i de fall då, genom särskilta afhandlingar med främmande makter, undantag härutinnan blifvit öfverenskomma.
Ibland de inkomster eller aflöningsmedel, som tillkomma Domare, så väl på landsbygden, som i städerne, utgöra bölesandelar och vade-penningar visserligen en mindre del, men hvilket ändock torde förtjena tagas i nogare betraktande. Enär det icke är tillåtet att vara domare i sin egen sak; så tyckes att någon del, — större eller mindre, — af det penningeansvar eller de böter, som domare ådömma, — icke eller bör dem tillfalla. Kongl. Förordn:n af d. 20 Jan. 1779, har redan till en del i öfverensstämmelse härmed, ändrat föreskrifterne i 32 2 H. 23 354 Den 31 December e. m. kap. R.B:n, oell jag hemställer vördsamt en ytterligare förändring af 3 § af nämnde 32 kap., så att domarens anpart af sakören måtte nphöra, utan ingå bland öfrige saköres-medel lill statsverket eller häradet. Beträffande de s. k. vade-penningarne, så erhöll, enl. Konung Christoffers LandsLag af år 1442, Häradshöfdingen allenast £ af desamme, i händelse hans dom stadfästades af Lagmannen, men måsle utbetala vida mera om domen ändrades. Jemlikt 1734 års lag ökades parters vade-penningar ifrån 12 öre till 3 mark, hvilka enl. 1776 års förordn. utgått med 12 sk. b:ko, som Häradshöfding garne ägde behålla, ehvad HäradsR:ns dom stadfästades eller ändrades. Då LagmansRättme för några år sedan uphäfdes, förökades vade-bcloppet vid HäradsR:ne, i likhet med det vid RådhusRme, till mera än sexdubbla beloppet eller till 1 R:dr 32 sk. b:ko.
Boktryckaren pligtig att, utom det exemplar, hvarom i 4 § 2 inom. stadgas, från upplagan aftaga och utan betalning aflemna till Kongl. Bibliotheket samt till hvartdera af rikets Universiteter ett /ullständigt och felfritt exemplar, jemte dertill hörande plancher, hvilket aflemnande verkitälles sålunda, att före slutet af Juni månad hvarje år bör vara levereradt hvad under det nästförflutna året är vordet utgif vet Underlåter någon detta, bote för hvarje särskildt fall Tjugufem Riksdaler, och vare ändock pligtig att, vid enahanda ansvar, inom ny förelagd tid behöriga exemplar aflemna. Stockholm den 13 Mars 1863. Reservation: af Herr Doktor Ljungdahl, som ansåg tillräckliga skäl icke hafva blifvit anförda eller förefinnas för Boktryckares befriande från skyldigheten att äfven till Riks-arkivet aflemna fri-exemplar af alla tryckta skrifter. 6 Konstilutions-Ulskotlets Memorial N:o 1'2. $:o 12. Ani. tilt Exp.Utsk. den 27 Mars 1863, kl. 12 midd. Memorial till Rikets Ständer, med förslag till den ändring i 18 § Riks dags-ordnmgen, att Mosaiske trosbekännare må erhålla rättighet att deltaga i riksdagsmannaval. Under sistlidne riksdag föreslog dåvarande Konstitutions-Utskott en förändring i 18 § Riksdags-ordningen, hvarigenom Mosaiske trosbekännare skulle tillerkännas rättighet att deltaga i riksdagsmannaval. Detta förslag, godkändt af trenne Riks-Stånd, men förkastadt af Högvördiga Preste-Ståndet, blef, genom votering i Förstärkt Koustitutions-Utskott, förklmadt hvilande till innevarande riksdag, då det jemväl antagits af trenne Riks-Stånd, men förkastats af Preste-Ståndet och i följd deraf förfallit.
Aflöning, arfvoden och gratifieatione Postilloners aflöning, traclamenten beklädnad och beväring Postföringsoell Roterings-ersältningsomkostnader Sjöpostfarten Utrikes brefvexlingen Pensions-Slaten Ved och ljus, lycktors underhåll,skrifmaterialier m. m. O Till Stats-Yerket 100,000: Diverse Veik i,g36: 2,. — IOI>g36: 2I. __ Balance, Tillgångar. B .'hållning i Banken 4>ooo: Fordran hos Norrska Regeringens Handelsoch Finance-Departement, hvarom liqvidation änn'11 hetor på Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning Dito af K'jset liga Ryska Post-Amten i S:l Petersburg och Helsingfors . Förskott till reparationen af Post lutset i Helsingör . Dito för Post-Ångfartyget Motalas nybyggnad . Dito för dito transport och utredning . Dito för Post-Ångfartyget Constilutions reparation . Förskjuten ersättning för förkomne recommenderade hi ef Dito kostnader för utrikes brefvens rening och rökning Dito skjutsoch tractanients-penningar till Ledamöter uti blandade Post-och Rådstufvu-Räller