Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 21 Oktober. under prorogationstiden. Jag^ medgifver visserligen, alt det kan vara öfverflödigt, men hvarföre har då Coust.Utsk. i första fallet, eller, när det är fråga om en Riksdag skall prorogeras eller ej, uti Reg.F:n öfverflödigt föreskrifva, att det skall vara 3:ne Stånds beslut. Är det öfverflödigt på det ena stället, så är det också på det andra. Gr. Lagerbjelke har vidare yttrat, att det förhållandet, att många ord blifvit begagnade, för alt uttrycka ordet ”Suppleant”, härleder sig derifrån, att det icke står i grundlagen, hvad med Suppleant menas. Jag vet icke, att i grundlagen finnes omtaladt, hvad med ledamöter skall förstås, men icke desto mindre vet hvar och en hvad, som menas med ledamot. På samma sätt förhåller det sig äfven med Suppleant. Gr:n har ytterligare försvarat den af Utsk. i detta hänseende begagnade vidlyftighet dermed, att uti grundlagen bör stå uttryckt, att Suppleant icke inträder med mindre än att ordinarie ledamot har laga förfall. Jag förstår icke, hvarföre sådant skall stå i grundlagen. Mig synes, att det bör införas i Stånds-ordningen. Emot ifrågavande 2:dra mom. gjorde jag den anmärkn., att det icke finnes bestämdt uttryckt, att det beror på R. St:r och K.. M. gemensamt, att bestämma dagen, när åter-sammanträdandet skulle ega rum, utan att man skulle kunna föreställa sig meningen vara, att om R. St:r fatta beslut,' att prorogation skall ske, så vore det K. M. ensam, som bestämde, när prorogations-tiden skulle taga slut. Då säger Gr. Lagerbjelke: ”ja det må vara, att det så förhåller sig, samt alt, om R. St:r icke be stämma tiden, så gör K. M. det”. Men om man nu föreställer sig, att ett Stånd vill prorogera Riksdagen för l månad, ett annat för 3:ne, samt del 3:dje för endast (i veckor, hvem skall då afgöra tiden? Skall det bero på K. M., eller eger Const.Utsk. rättighet att derom yttra något?
Dom i Concarséaken fallit, för sigA hustru och oförsörjda barn, underhåll af Boet; och 'varde det bestämdt i f örhållande till Gäldenärs behof och med afseende å haiis redlighet, så och å den större eller mindre förlust, som Borgenär eine drabba kan. Kommer tvist upp om underhållets belopp, prof ve Rätten hvad Gäldenär bestås må. Erhåller Gäldenär, efter Borgenärernes medgifvande, Domarens tillstånd, att, sedan skrif tvexlingen vid f örsta Domstolen slutad är, och innan första Dom fallit, på fri fot vistas, såsom i 1 §. sägs ; vare han ej berättigad att för sig, hustru eller barn, njuta un-, derhåll längre, än till den dag, då det tillstånd honom meddelas. 4 Cap. 10 §. Ehuru det, i likhet med föreskriften i 16 §. 4 moni. af 179S års Concursstadga, bibehållna stadgande i 4 Cap. 10 §., att den, som tjen - Exp. Utsi. Förslag till und. Skrifv. 2V;o 316. 15 sten i Gäldenärs ställe förrättar, hör njuta halfva lönen, synes vara grundadt på en billig fordran, å ena sidan, att Yicarien, emot de för^ möner han åtnjuter, skall med nit och drift fullgöra de honom i tjensten tillhörande åligganden, och, å den andra, att han skall deremot ega nödig utkomst af hvad honom är anslaget, med hvilket stadgande äfven flere serskilda Författningar, hvaraf må nämnas Kyrkolagen uti iy Cap. 23 §., Kongl. Brefvet den 10 Januarii ij3g och Kongl. Förordningen den 3o September 1756, öfverensstämma; likväl och emedan, emot en sådan fördelning af Gäldenärens lön förekommer, att, dä denna lön uppgår till betydligare belopp, Vicariats-arfvodet skulle blifva för högt, och enär lönen åter vore ringa, underhållet för Gäldenären och hans fa^ mille otillräckligt, anse R.
Ank. till Exp.-Utsk. den 13 Ap.il 18C3, kl. 12 midd. (Jtift tande, i anledning af väckt motion om eftergift af 1857 och 1858 årens återstående arrende för kungsladugården Borgholm på öland. (I. A.) Sedan, i anledning af en utaf Arrendatorn af Borgholms kungsladugård i Repplinge socken på Öland, f. Handlanden C. H. Hultenberg derom i underdånighet gjord ansökning samt i öfverensstämmelse med hvad vederbörande myndigheter, i ämnet hörde, tillstyrkt, Kongl. Majit uti nådig Proposition till Rikets sednast församlade Ständer föreslagit, att Arrendatorn Hultenberg, hvilken, efter att hafva å egendomens förbättring och försköning nedlagt betydliga kostnader, under tre efter hvarandra följande år lidit missvext, så att han och hans familj vore nära att bringas till tiggarstafvcn, måtte erhålla eftergift af då återstående tredjedelen utaf 1857 års saint andra tredjedelen af 1858 års arrende för kungsladugården, tillsammans 2,703 R:dr 25 öre Iiant; så hade Stats-Utskottet uti afgifvet Utlåtande, Nio 116, till denna nådiga framställning tillstyrkt Rikets Ständers bifall, samt' såsom skäl härtill anfört dels arrendatorens vitsordade, betryckta ekonomiska ställning, orsakad ej mindre genom de å egendomen inträffade missvexterna, än äfven genom de betydliga odlings-, byggnads-, förbättringsoch försköningsarbeten, hvaribland särskildt omnämnts uppförandet af en ny, utmärkt vacker och kostbar karaktersbyggning samt anläggningen och bebyggandet af 15 jordtorp, dels ock den omständighet, att då arrendetiden för Stats-Utfkoltets Utlåtande N-.o 91.
Stals Verket; om Lots och Båk-afgifternes nedsättning! och deras användande; angående väckt fråga om tillökning i anslaget för M 0 de 11 - Kain Frei r en. och Mechaniska Skolan; i anledning af gjorde Anmärkningar vid Utskottets. Memorial angående åtskilliga vid Förslaget till Inkomsternes beräkning förekomne. frågor; om nedtätlning af en Comité lill undersökning'*ombeskaffenheten af alla Hemmans Orient; angående bidrag af Staten till Pensi<>ns-Cassa-Inrältning för Civile Ernbctsoch Tjenstemän med de förändringar Utskottet uti ett sednare Utlåtande i detta ämne föreslagit; oro lönförhöjuing för Kronofogdarne och Häradsskrifvarne i Götheborgs och Bohus Län; örn ökadt anslag å Stat för Kongl. Bibliotheket; rörande upplåtelse af den under Gripsholms Kungs-Ladugärd lydande Lägenheten, Tegellagen kallad; angående förhöjning af de så kallade Djekne-penningarne; 0111 Löneanslag för Lärare i Statshushållnings Vetenskapen, samt de fria Stats Författningarnes eri liska Historia; om upphörande af nuvarande Stånds Klubbar, och inrättande af ery gemensam Klubb'; i anledning} af väckte frågor om Kronans Fisken; om sökt utbekommande af Expectance-iön för Cornetten Friherre Casimir Sparre; i anledning af Kronofogden Lindbergs underdåniga ansökning om Löne anslag för en Expeditions Fogde; orri uppförande på Indragnings-Staten af 3:ne Lärare löner vid Skeppsgosse Kihlan i Carlscrona; om Pensions anslag för. Dn 19 November f. n>1 187 framlidne Stats-Cornmissarien Widegrcns oförsörjda duttrar; med förslag till Voterings Proposition i förstärkta Stats-Utskottet, i {Vägan om inköp af Astronomiska inslrumenfcer för Observatorium i Stockholm; rörande Ulgifterne vid Garnizons-Sjukhus-Byggnaden i Stockholm; om fastställande af en år • lig Underhålls-Summa och Enkesäte för 11. K. II. Kronprinscsau, i händelse II. K. II.
Pro vincial-läkarne, med 500 R:dr hvardera löner åt 4 nya Djurläkare, med 500 R:dr hvardera . Indelt spanmål såsom i 1861 Barnmorske-undervisningen och Nuvarande beloppet Tillkommer: Nya anslag, nemlönetillökning åt instruktionsbarnbördshuset i Stockholm samt för beredande derstädes af fri boning för 1 Amanuens^j medicine stu - och minst derando hvarjemte hit öfverjlyttas den linska rare-lönen Institut ets anslag af - Orthopediska Institutet Förslag till blifvande Riks-stat. Penningar. Indelta Kantor enligt markegång på förslag. S p an m ål. Indelt på förslag. Mått. Värde å 2 R:dr kubikfoten. Oindelt. Mått. Värde förslagsvis å 2 K: dr kubikfoten. Barnbördshusen: 8,663: — ligen: barnmorskan vid 150: — 8,028: — på Carodragna lä - 8,178: ■ 3,000: 11,178: Riksmynt. Penningar. Indelta Räntor enligt markegång på förslag. Span mål. Indelt på förslag Mått. Värde ä 2 R:dr kubikfoten. Oindelt. Mått. Varde för - 2 R:dr kubikfoten. Summa. Riksmynt. Farsoters och smittosannna sjuk Svenska Läkare-sällskapet Svenska Akademien: Nuvarande anslaget Tillkommer: Förhöjning, nernpensioner åt författare uuderstöd åt yngre vitter Votenskaps-A kadeinien: Nuvarande summan Tillkommer: nytt anslag till Vitterhets-, Historieoch Ant.i Fria konsternas Akademi (dertions-anslag å tillsammans Nuvarande beloppet Tillkommer: För att bereda till kostnadsfri undervisning Musikaliska Akademien: Nuvarande anslaget Tillkommer: Förhöjning. Naturhistoriska Riks-museum: Nuvarande beloppet Tillkommer: Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970
Ectänhanden. de medgifva mer än bröd, så få vi helt säkert äfven bränvin, hvar om icke, får man vänta och bereda bÄttre tider. Hvad utväg Öfverheten finnér nödig att vidtaga till Landets och Folkets väl, blir säkert understödd af hvarje Redlig mans hederskänsla Och skulle några vanbördingar finnas bär och der, så har en Rättvis Regent tillräckliga peli säkra medel att göra sig lydd och tygla vanarten. Om åter Allmänna rösten ropar och får Bränvin och Brödnöd inträffar, huru skulle man då utan blygd, våga anlita Öfverheten* bistånd, när man sjelf, envist, beredt sitt onda. Herrar Ebel, Hök och Eneroth, de förstnämnde under åberopande af deras förut, under den 20 sistlidne December afgifne och Utskottets Betänkande bifogade särskilta votum, anmälte äfven sin reservation, såsom icke instämmande uti Utskottets nu fattade Beslut om afstyrkande af fria Husbehofsbränvinsbränningens inställning. Litt. A. Transumt af Kongl. Allmänna Magasins - Directionens, under den 10 November 1817 afgifne underdåniga Berättelse om samma års Skörd. Efter fulländad iabergning hafva Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande med slutliga berät - Besv. och Ekon. Utsk. Eetänkanden. 43 telser inkommit, rörande beskaffenheten at innevarande års Skörd, efter hvilkas föranledande det alltså åligger Eders Kongl, Majus Allmänna MagasinsDireetion, att om särskilta förhållandet i hvarje Län underdånig anmälan göra, hvaraf inhämtas huru Utslaget, uti denna för Riket vigtiga del, i det hela utfallit. Uti Stockholms hän har Rågen blifvit väl inbergad, men funnits mer och mindre gifvande efter utsädets duglighet och jordmånens godhet, emellan 5:te och 6:te, och till en del 7:de kornet.
Den vid sednaste Statsrevision framställda, men ulan afseende lemnade, erinran, beträffande hänvisningen till verifikationerna, finna nu församlade Revisorer sig äga anledning förnya, enär det begagnade hänvisningssättet ganska ofullkomligt uppfyller sitt ändamål och förorsakar tidspillan vid granskningen af redogörelserna; och ehuru Revisorerne ingalunda tro Guvernörs-embetet vara i behof af underrättelser om hvad i detta hänseendo är felaktigt eiler huru sådant kan afhjelpas, få Revisorerne likväl, i följd af hvad Guvernörs-embetets, med anledning af 1847 års Revisionsberättelse, den 11 Januari 1848, afgifna underdåniga utlåtande innehåller, upplysa, att rättelse härutinnan lämpligen åstadkommes medelst verifikationernas foliering i en enda och oafbruten nummerföljd samt derefter verkställd hänvisning i hufvudboken. § 5. Granskningen af Krigs-akadcmiens bufvudböeker bar varit försvårad jemväl i följd af den uppställning, de nu öga; och då denna uppställning skiljer sig från formen af alla andra Verks bufvud-redogörelser samt ej heller medgifver en klar, redig och fullt genomförd framställning af förhållandet med Akademiens medels förvaltning, hafva Revisorcrne trott sig äga anledning hemställa, alt ett nytt formulär för Kongl. Krigs-aka - I — 88 — demiens hufvudbok måtte varda Utarbetadt och vederbörande, till framtida efterrättelse, meddeladt. Ij andt f örsvars-Depart eine litet s Kommandoexp editions expens-medels-räkningar, som uti Kongl. Kainmar-rätten undergått granskning för båda revisionsåren utan anmärkning, upptaga: Debet. år 1846. år 1847. Balans från föregående året: Uppbörd: Kongl. — Balans till påföljande året: Utgifter: Balans till påföljande året:
Men om så är, så är folket lika blindt, som säger det, om det låter leda sig af dem, som lofva guld och gröna skogar för att sjelfva beherska det till en tid och sjelfva slutligen blifva offer för sina omogna försök. Detta är historiens vittnesbörd; den kan ej jäfvas, utan står fast i alla tider. Jag önskar derföre, att vår åldrige Konung icke må låta förleda sig till onödiga eftergifter af sin magt, till kränkning af den grundlag, han besvurit, till eftergift af den magt, honom tillkommer. Jag önskar, att Han måtte sjelf besluta, i grund af sina rådgifvares tillstyrkande, att kraftigt ingripa i Rikets ceconomiska styrelse till landets väl; då skall missnöjet tystna af sig sjelf, och den, som söker väcka det, skall stå der med skammen. Man har äfven yttrat, att ett misstag är begånget i afseende på Rikets försvarsverk. Jag är icke militär, och kan således icke bedöma det; men jag skulle tro, alt den man, som fört Svenska vapnen till segern och äran och som är erkänd för en af Europas största hjeltar, alt han bäst förstår att bedöma detta. Med förundran har jag hört det förslag väckas att förstöra den indelta armeen. Jag bedömer det icke militäriskt, utan blott oeconomiskt; och jag påstår då, att det vore d'n största olycka, som kunde drabba jordbrukaren, hvilken derigenom skulle blifva betungad med stora contanta utgifter samt underhållet af soldaten med hustru och barn. Jag liar derföre med glädjesett, att R. o. Ad., Borgareoch BondeSttn afslagit förslaget. För PresteSl:. s motsatta behandlingssätt af frågan kan jag icke se mer än tvenne skäl: det ena, att derigenom ådagalägga en viss popularitet, och det andra, att det icke kostar deras skinn. D e n ) Juli e. m. EJ Man säger vidare, att Regeringen icke gjort, hvad den Lori göra för realisationen. Jag frågar, om icke de beslut, som R. St. togo vid sista riksdagen, just lade Linder i vägen för realisationen. Om R.
Ånyo föredrogs Bevil!n,Utsk:s d. 2 dennes e. m. på bordet lagda memorial N:o g, angående återlemnande af cn från H. R. o. Ad. remitterad motion af Hr Gr. Cronhjelm, rör:de reglering af den till stapelstäderna utgående tolag. Gr. Cronhjelm, Otto Au g.: Då den återlemnade motionen är min, har jag ansett nödigt att icke allenast noga genomläsa Utsk:s memorial, Titan äfven göra mig underrättad om målets behandling inom Utsk., och förhållandet dermed är, att det lyckats en talare, som här uppträdde emot remissen till Bevilln.Utsk., att få sin ide' gillad i Utsk. tili den grad, att motionen icke ens blifvit uppläst. Jag finnér likväl detta behandlingssätt nog lösligt och ingalunda grundlagsenlig!; ty då grundlagen skrefs, kunde man ej så noggrannt uttrycka alla måls anhörighet till hvarje Utsk. ? 364 Ptu 10 Mij f. m. ulan Inan mäste hänföra dem under vissa allmänna rubriker. Den motion jag väckt, handlar om reglering af städernas tolag, som Sr en allmän afgift och upptages af hela folkel, emedan den utgår äfven af sådana varor, som salt och socker, hvilka ponsumeras af alla; men icke destomindre, och fastän Bevilln.Utsk. vid sista riksdagen upptog frågan utan pågon motion och oaktadt BorgareSt. protesterade deremot, har nuvarande Bevilln.Utsk. skickat den dit remitterade motionen ifrån sig. Man har väl anfört ett exempel af en dylik motion, som vid 1810 års riksdag blifvit remitterad till StatsUtsk.; men om sådana skäl skola gälla, vet jag icke, hvarföre man ej snarare skulle antaga sednare riksdagars praxis, Jag vill likväl icke grunda min mening på praxis, utan på sakens natur; och jag hemställer, om icke tolagen är samma afgift som tullen, eller om det är möjligt att uppgöra en ordentlig tulltaxa utan i sammanhang med en reglering af tolagen. På denna grund anser jag R. o.
R:dr 537,807: 3. 9. 1840 „ 523,162: 7. 3. 1841 562,471: 16. 4. 1842 628,308: 1843 705,492: _ — Utskottet, som härvid, å ena sidan, tagit i betraktande angelägenheten deraf, att de anslag, hvilka förslagsvis uppföras i Riks-Staten, beräknas sä, att de kunna anses någorlunda motsvara de behof, de äro ämnade att fylla, i hvilket afseende Utskottet, äfven med beräkning af den tillfälliga tillökning i fångvårdskoslnaden, som för de sista tvenne åren blifvit en följd af de i Slats-Råds-protocollet uppgifne anledningar, ansett det vara utom all sannolikhet, att det för närvarande härtill afsedda anslag skall kunna för framtiden blifva tillräckligt, har likväl, å andra sidan, funnit det vara mindre lämpligt att uppföra ett förslagsanslag till så stort belopp, som skulle komma att fullkomligt motsvara äfven de större tillfälliga utgifterne under något af de sednare åren; — i anseende hvartill Utskottet, såsom en medelväg, får hemställa, att det å 2:dra Hufvudtiteln till fångars vård och underhåll nu uppförde förslagsanslag mätte komma att bestämmas till en summa af 450,000 R:dr. Öfrige till denna Hufvudtitel hörande anslag, deruti förändring icke blifvit ifrågaställd, bar Utskottet, enligt hvad bifogade Tabell närmare utvisar, funnit sig böra föreslå till samma belopp, sorn tillförene, utom den minskning, hvilken uti förslagsanslaget lill skrifmaterialier och expenser ansetts böra, för slutsummans jemnande, ega rum. Stockholm den 23 September 1844. Reservationer.
Deputation låtit sig anteckna, blifvit upp-, ropade, afgeclc Gretve Mörner med bemälte Deputation. • * • Anmältes och emottogs en Deputation från det Hedervärda Bonde-Ståndet, anlörd af Vice Talmannen Anders Jansson Hyckert, hvilken aflemnade ett Protocolls Utdrag från BondeStåndet af denna dag, innehållande, att nämnde Stånd, i anledning af väckt fråga, enhälligt förenat sig uti underdånig önskan, att Hans Majit Konungen , under den påstående Riksdagen i Nåder ville tillåta, att Krönings-högtidligheten i vanlig ordning måtte verkställas, hvaruti de öfrige Riks-Stånden blifvit Inbjudne, att sig med Bonde-Ståndét förena, med öfverlemnande att bestämma det sätt, hvarpå denna underdåniga önskan må till Kongl. Majit framföras. Deputationen afträdde, på vanligt vis utbeledsagad. Ilo Den 9 Februarii, Anmältes och emottogs en Deputation från det Högvördiga Preste-Ståndet, anförd af ViceTalemannan, Biskoppen Doctor Carl von Rosenstein, hvilken, enligt Protocolls-Utdrag från Preste-Ståndet, af denna dag, tillkännagaf att Ståndet för sin del ansett tjenligt, att Riksens Stander hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Dess Höga Kröning må, efter uråldrigt bruk, under Ständernas nuvarande Sammanvaro verkställas; uti hvilket Beslut de öfrige Stånden blifvit fftbjndne att sig med Preste-Ståndet förena; hvarefter och i händelse af Dessas instämmande häruti, Expeditions-Utskottet skulle anmodas, att uppsätta den underdåniga Skrifvelse härom, som igenom en stor Deputation borde till Kongl. Majit i underdå» nighet aflemnas. Sedan Deputation på vanligt vis blifvit utbeledsagad, börjades Justering af Pleni-Protocollet för den 27 sistledne Januarii förmid-' dagen.
Genom detta stadgande skulle vederbörande Kommunalstyrelser finna sig intresserade af, att hålla reda på en hop sysslolöst folk, som annars opåtaldt få drifva landet omkring, utan att göra någon nytta eller bekymra sig om att skaffa sig laga försvar. Vördsamt anhåller jag om remiss till vederbörligt Utskott. Stockholm den II November 1865. Peter Andersson, från Blekinge län. Motioner i Bonde-Ståndet 1865. Af Peter Åndersson från Blekinge län, att Staten måtte öfvertaga kronobr ef baring s-skyldigheten, m. m. Kronobrefbäringen har åtminstone i det härad, jag bebor, vuxit till en så tung pålaga att mina komitenter åiagt mig deremot hos Rikets Ständer söka någon hjelp. Mig synes att utgifter för bestyr, deraf hela samhället och icke enskildt kommunen eller någon viss klass inom en kommun har mera nytta än andra, icke med någon rättvisa böra åläggas en sådan klass. Kronobref angå nästan lika ofta Kronan, skatter och böter, straff eller enskilda utom kommun boende personers rätt, som de angå inom kommunen boende personer; jordegare äro åtminstone icke den klass, hvilken ensam har nytta af deras förskaffande. Med stigande folkmängd och bildning ökas detta likasom åtskilliga andra äfven af fordom jorden ålagda onera. Tillfälliga anledningar, belägenhet, flyttning af bostad för kronobetjeningen, m. m., göra bördan olika för olika orter och tider. Dessutom torde kronobrefbäringsbesväret vara ett af dem, som endast genom reglering kunde minskas, och som undantagsvis skulle kunna besörjas billigare af Staten och dess tjenare än af kommunen med hemman. Inom Östra härad till exempel betalas nu af omkring 300 mantal vanligen 10 å 12 Riksdaler för hvartdera till dem, som bestrida kronobrefbäringen, således cirka 3,000 Riksdaler årligen. Der bo en kronofogde och två länsmän, genom hvilka kronobrefven utgå.
Har han disputerat och vid disputations-akten aflagt nöjaktigt prof på skicklighet i begagnandet af latinska språket, så anmärkes detta i examensprotokollet. Betyget för disputationen, så framt det icke understiger godkändt, samt vitsorden om kännedom af hebreiska och latinska språken må etc. etc. Sammansatta Lagsamt Allm. Besvo. Ekon.-Utskottets Betänkande N-’o 32. 5 Af dessa motioner har Herr Komminister Lexells blifvit remitterad till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, men Herr Komminister Svartengrens till Sammansatta Lag-, samt Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskottet; och hafva begge, med stöd af 43 § Riksdags-Ordningen blifvit behandlade af det Sammansatta Utskottet, som härmed får öfver dem afgifva Utlåtande. Hvad dervid först angår Herr Komminister Svartengrens förslog om prestoch pastoralexaminas sammanförande till en enda examen, som skulle vid universitetet absolveras, samt införandet af praktiska prof och, för dessas bedömande, en jury eller pröfningsnämnd inom hvarje stift, har Utskottet funnit sig desto mindre kunna detsamma förorda, som de uppgifna anledningarne dertill, efter Utskottots öfvertygelse, icke äro för handen. Utskottet tillåter sig i afseende å detta förslag att åberopa det utlåtande, som den till utarbetande af ny kyrkolag nedsatta Kommitté i ämnet afgifvit. Bemälda Kommitté yttrar derom följande: »Man har från ett och annat håll yrkat pastoralexamens fullkomliga afskaftände, hufvudsakligen på den grund, att en repeterad embetsexamen icke måtte vara mera för presterna, än för andra embetsman af nöden. Kommittéen vågar icke dela denna mening. Behofvet af theoretisk insigt, endast för att tillämpa den vid embetets utöfning, är något annat, än behofvet deraf för att meddela sådan genom undervisning åt andra.
Utskottet tillställda; och då den här ofvan meddelade framställningen innefattar alla de skäl, som blifvit anförda för den ifrågaställda flyttningen af Fahlu bergsskola, har Utskottet ansett sig nu äfven böra redogöra för hvad i motsatt syftning hufvudsakligen förekommit. Af omförmälda handlingar inhemtas nemligen, att vid denna frågas föredragning hos Kongl. Kommerse-kollegium, Kollegii President varit från pluralitetens, uti det underdåniga utlåtandet framställda, åsigt skiljaktig och i sådant hänseende yttrat att, i betraktande af hvad upplyst blifvit angående det förfallna skick, hvari bergsskolans byggnader i Fahlun sig befinna, samt det otillräckliga utrymme de lemna, äfvensom å svårigheten att i grannskapet af Fahlun bereda tillfälle för elevernes praktiska undervisning i masugnsskötsel samt jernförädling, Herr Presidenten väl förordade bergsskolans flyttning från nämnde stad, och ej heller ville bestrida att den föreslagna föreningen af skolan med Teknologiska institutet skulle medföra nytta både för lärare och lärjungar, såsom beredande godt tillfälle till inhemtande af utvidgade theoretiska kunskaper i de vetenskapsgrenar, med hvilka dcu bildade bergsmannen bör göra sig förtrogen. Men enligt Herr Presidentens åsigt hade ändamålet med bergsskolans inrättning varit och borde fortfarande vara, ej att utgöra en blott och bart theoretisk bildningsanstalt, utan en skola, der vetenskapen och praktiken i möjligaste måtto skulle gå hand i hand med hvarandra, Fördelen häraf vitsordades bäst af det yttrande skolans insigtsfull föreståndare i ämnet afgifvit till Fullmägtige i Jernkontoret, enligt hvilket det vore hans allvarligaste öfvertygelse, vunnen både såsom elev och lärare vid bergsskolan, att endast i förening med en väl ordnad praktisk undervisning den theoretiska undervisningen i jernets metallurgi kunde blifva tillfredsställande och fruktbringande.