Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uppdragom icke, mine Herrar, några skräckbilder ifrån förhållander, som aldris' 1 O mera kunna uppkomma, och som, om de inträffade, skulle störta Fäderneslandet i olyckor, ojemförligt mycket större än den som nu blifvit ifrågasatt. Nej! mine Hennar, pröfven sakerne under det Statsskick, hvaruti vi befinna oss; ty Fäderneslandets framtida öden ligga utom vår synkrets; öfvervägen nyttan eller skadan af de ekonomiska anstalter Styrelsen framlägger till Edert afgörande, utan förkärlek till det redan existerande, eller fruktan för det nya; ty, endast under iakttagande häraf, kan det sanna och för fäderneslandet nyttiga, af Eder med säkerhet bestämmas. Det förslag Styrelsen framlagt till Edert ompröfvande, har icke till föremål blott 7 II. 2 vS Den 'xi December f. m. elen isolerade frågan, huru en Lönereglering för Statens Em helsoch Tjenstemän må ändamålsenligast kunna till vägabringas; det utgör en mindre, men oeftergiflig del af ett helt, till förbättring af Rikets ekonomiska och kamerala förhållanden. Ojemnheten af Svenska jordens beskattning; orimligheten att i nästan hundradetals olika artiklar finna de af jorden utgående utskylderne påförde, hvarigenom de fleste af Rikets Jordägare urståndsättas att sjelfve controllera rigtigheten af hvad utaf dem äskas; största delen af Sveriges allmoge skattgifvande, icke till Slaten, utan till dess tjenstemän, och såmedelst i denna del försatte i samma förhållande till Statens Tjenstemän, som arbetaren till husbonden; allt detta är omständigheter, hvilka påkalla rättelse och ehvad deremot nu må anföras, är, efter min öfvertygelse tidpunkten icke så aflägsen, som tilläfventyrs mången tror, då rättelse måste äga rum. Men huru och på hvad sätt verkställa öfvergången till en annan sakernes ordning, då Staten icke äger fri och obehindrad disposition af de inflytande Stats-bidrågen? All rättelse blir nära omöjlig, intilldess denna åtgärd är vidtagen; och Styrelsen har uppfyllt sitt åliggande, då den sökt fästa Representationens uppmärksamhet på nödvändigheten af att vidtaga nödige förberedande åtgärder.
R:dr, hvilka medel, med hänsigt till grunden för deras utgående, synas kunna lemna tillgång för sådane utgifter, som företrädesvis taga i anspråk den Kongl. Familjens högt skattade enskilda välgörenhet. Af dessa skäl anmäles reservation mot Stats-Utskottets förslag i 9:de punkten.” Emot 15:de punkten (angående pension åt Justitie Borgmästaren Holms enka): af Herr Gråå. Emot 26:te punkten (angående pension åt Öfverste Bruncronas enka): af Herr Bildt, Biskop Annerstedt, Doktor Wåhlander och Doktor Arrhenius. Emot 35:te punkten (angående pension åt Stats-rådet Ulners enka): Herrar Hjerta, Björck samt Riksdags-fullmägtige Anders Eriksson, Måns Månsson, C. J. Svensén, Per Nilsson, Joh. Andersson och Gustaf Hultman afgåfvo följande gemensamma reservation: ”Den välvilja från det allmännas sida, hvarpå 70 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 152. enkan efter en afliden embetsman må kunna göra anspråk, måste grundas på de förtjenster, mannen i lifstiden ådagalagt. Ett sådant anspråk framkallar ock nödvändigt ett omdöme om hvad den aflidne uträttat i det allmännas tjenst. Om det nu icke bör nekas, att Stats-rådet Ulner såsom Officer vid Flottan lagt grunden för ett billigt anspråk å hans enkas sida på Statsmagternas välvilja; så kan omdömet om hans verksamhet inom Konungens konselj icke blifva lika gynnsamt. Om platsens fordringar må olika meningar förefinnas, men att han icke förmådde fylla den, derom äro väl alla ense. Det är alltså icke i egenskap af Stats-råd, som han gifvit sin efterlemnade enka anspråk på pension af Statsverket och det synes således, att henne icke bör tilläggas högre pension äu af 600 R:dr R:mt, till hvilket belopp pensionen blifvit bestämd för den utaf Svenska Flottan högt förtjente Kommendör-kapitenen Lavéns enka. Af Amiralitets-Krigsmanskassan uppbära dessa enkor ock pension till lika belopp.” Emot 39:de punkten (angående pension åt.
Hvad nu först angår frågan om anslag för upprättandet af Registret öfver R. o. A:s Protocoll vid i8t5 års Riksdag, så, enär nu upplyst blifvit, att ett sådant anslag redan är vordet af Rikets då församlade Stsr beviljadt, har Utskottet, med afseende härå, ansett sig böra, med frånträdande af sitt förra yttrande i denna del, tillstyrka: att, derest H. R. o. A. låter upprätta Register öfver dess Protocoll vid i8i5 års Riksdag, må, i följd af det vid samma Riksdag fattade Beslut , för upprättandet af detta Register, anslås, utaf de till bestridande af kosinaderne för innevarande Riksdag anvisade medel, Tio Riksdaler Banco för hvarje tryckt ark samt kostnaden för tryckningen af detta Register utaf samma medel serskildt godtgöra*. Beträffande åter motionen om anslag för upprättandet af Register till RiksStåndens Protocoll vid denna Riksdag, så och på enahanda grund , som serskild betalning blifvit beviljad, anser Utskottet sig böra tillstyrka: att för de Register öfver Protocollen vid innevarande Riksdag, hvilka RiksStånden finna för godt låta upprätta, må anslås serskild betalning af Tio R:dr Blco för hvarje tryckt ark af sådane Register; och Stats-Utskottets att de upprättade Register!), såsom Bilagor tiil Protocollen, tryckas på allmän bekostnad; då betalningen för det ena och andra kommer att utgå utaf de till bestridande af Utgifterne för nu påstående Riksdag anvisade medel. Utlåtande, i anledning af K. Remiss uppå BergsCollegii underd. Berättelse, ang:de Löfås Silfververk. (I A.) Efter de upplysningar K. M:t år 1823 behagade meddela R. då församlade St:r om de åtgärder som blifvit vidtagne, i följd af R. St:rs vid 1810 och 1818 årens Riksdagar gjorda uuderd. hemställan, aiTg:de det i Stora Kopparbergs Län belägne Löfås Silfververk; funno R.
Hans första rörelser voro att sammanbita tänderna och lägga fingret på hanen af geväret. Patronen stannade äfven tvärt på några stegs afstånd, något litet förbluffad öfver mötet, och icke heller i bästa lynne, som vi väl en gång framdeles få se. Ingen af dem vek åt sidan, gångstigen var för smal för dem båda. – Hvad gör du här i skogen, min käre Gunnar, och det med bössan i hand? – frågade patronen efter en ögonblicklig men hemsk tystnad. – Du vet ju så väl, som någon, att det är förbjudet, och att jag dessutom icke tycker om det – tillade han med mera varnande än just förebrående ton. – Tala icke här och nu om förbud och befallningar, din rackare och fähund! – sade Gunnar, och gjorde en rörelse framåt, lika som för att taga patronen i kragen. Här är det jag, som befaller och förbjuder. I denna stund är det jag som är herre och du, som är slaf, och jag skall en gång i lifvet visa dig, hvad en stark arm förmår, när hat och hämnd stärker senorna. Och härmed närmade han sig ännu mera till patronen, som äfven var en stark och orädd man, fast han genom sina år på långt när icke, hvarken i styrka eller vighet, kunde mäta sig med Gunnar. Men han hade dock den instinktlika och inbillade tro, att hans egenskap af herre och husbonde skulle äfven nu gälla för något, och således vek han ej undan en hårsmån, utan tvärtom gick sin motståndare i förväg, och fattade med ett djerft tag just Gunnar sjelf i kragen, och var stark just emedan han var ganska kallblodig, och gerna skulle sett, till och med i denna stund, att i all godo kunna uppgöra saken med Gunnar. – Hvad tänker du på, Gunnar! – utropade patronen. – Är du galen eller full, eller ser du icke hvem jag är. Håll mun på dig, och gå stilla dina färde, om du ej vill att jag skall straffa dig efter din förtjenst. – Hvad vågar du säga! – skrek Gunnar vildt, och tog ett förfärligt tag i patronens strupe. – Hvad pratar du om att hålla mun på mig! Har jag ej hållit den länge nog?
»För dem, som, enligt gällande Bevillningsstadga, äro skyldige erlägga bevillning »för ränta eller inkomst af utlånadt eller på annat sätt fruktbärande kapital, bestäm»mes bevillningsafgiftens belopp enligt taxeringsmännens kännedom om det kapital och »den årliga ränteinkomst, den skattskyldige eger, eller, i saknad af tillförlitlig känne»dom härom, enligt den skattskyldiges sannolika årliga lefnadskostnader och dessas »förhållande till sammanräknade beloppet af alla hans kända och vid taxeringen upp»skattade inkomster af fast egendom, rörelse eller näring samt tjenst eller annansär»skild, bevillning underkastad, inkomstkälla.» »Då vederbörande bolags eller inrättnings direktion eller styrelse skall erlägga »stadgad bevillningsafgift för samma bolags eller inrättnings rörelsevinst eller till ut»delning afsedda behållning; så kommer, vid påförandet af den för inkomst af kapi»tal belöpande bevillning, afkastningen af det i sådant bolag eller dylik inrättning »nedlagda aktiekapital eller dertill eljest gjordt tillskott icke att beräknas.» »§ 23. »Beräkningen al skattskyldiges lefnadskostnader och de inkomster, han för sagda »kostnaders bestridande måste ega, bör, derest lefnadskostnaderna, efter hvad skäligen »kan antagas, öfverstiga de inkomster, för hvilka fastighetsoch inkomsteller annan »bevillning, med tillämpning af derom meddelade särskilda stadganden, blifvit påförd, »grunda sig på den hyra, som i stad, köping eller i stads grannskap bosatt skattskyldig »erlägger för sina och sin familjs boningsrum, så vida denna hyra, efter helt år »räknadt, uppgår till minst Trehundra riksdaler i stad, hvars invånares antal öf»verstiger 5,000, och till minst Tvåhundra riksdaler i annan stad eller köping eller 476 »i grannskapet af stad; börande, i nu angifna fall och derest icke särskilda, på hyres»afgiftens belopp inverkande, förhållanden härvid förekomma, den skattskyldiges år»liga inkomster vid bevillningstaxeringen icke beräknas lägre, än 4 gånger hyrans belopp i städer med minst 5,000 invånare och 5 gånger hyresbeloppet i andra ständer och i köpingar eller i stads grannskap.»
— Nio 110. angående iståndsättande af publika byggnader å ön Sit Barthelemy samt förhöjning i dervarande aflöningsstat. VI. 72. A. 106. — N:o lil. angående ersättning till handelsoch sjöfarts-fonden för förskjutna medel till slafvarnes friköpande å Sit Barthelemy VI. 73. ( 51 ) Expeditioner till Kongl. Maj:!, Rikets Ständers: — N:o 112. angående upplåtelse af en Bostället Fridened Brogården tillhörande jorderymd. VI. 73. N:o 113. angående båtsmans-beklädnadens öfvertagande af Kronan, emot viss afgift af rustoch rotehållare. VI. 73. N:o 114. angående folkskole-afgiftens fortsatta utgörande samt om närmare bestämmelser dervid. VI. 73. N:o 115. med förslag lill ny författning, angående stämplade pappers-afgiften. VI. 73. A. 106. — N:o 116. angående ändring af 2 Capitlel 5 § Utsöknings-balken samt Kongl. Förordningen den 28 Juni 1798. VI. 73. — N:o 117. angående staden Åmåls innevånare beviljade förslagsoch byggnads-lån. VI. 197. — N:o 118. angående ifrågasläldt låne-uuderstöd ät Wexiö domkyrka samt Institulum clinicura och läus-lazarettel i Lund. VI. 197. — N:o 119. angående föreslagna jemkningar uti det antagna myntsystemet. VI. 197. — N:o 120. om ändring i sältet för kungörelsers publicerande i kyrkorna. VI. 197. —- N:o 121. i anledning af väckt fråga om ändring i nu gällande stadgande rörande tiden, då damlucka skall vara öppnad. VI. 197. — N:o 122. i fråga om privatbankernas framtida upphörande. VI. 197. — N:o 123. angående rotehållarnes i Bohus
Fria Konsternas Akademi (deraf eli Rcservalions-anslag å 8,000 R:dr till rese-stipendier för konstnärer) Musikaliska Akademien Naturhistoriska Riks-museum Institutet för blinda och döfstumma Fattigvården i Stockholm och laudsorterue Fattigvården i allmänhet. För slags-anslag Serafimerordens-Lasareltets underhåll . Hospilalers och Lasarettets underhåll Stora Barnhuset i Stockholm: Kontanta beloppet bibehålies 1,750: Indelt Spanmäl: nuvarande anslaget 40.726: 40. Tillkommer: utaf den inom Närtuna. Husby-Långhundra, Odensala och Husby-Odensala socknar i Stockholms län åt Upsala Akademi anvisade Tionde-spanmål utgår till Barnhuset ett qvantum af 7*J kub.-löt 7 k:r, å 2 Ralr, förslagsvis 159: 40. 40,885: 80- Frimurare-barn huset Barnhusen i laudsorterue Kyrkors underhåll: Penningar uppföras såsom i nu gällande stat till Förslag till blifvande Riks-Stat: Penningar. Rdr 1,578,747 Indelta Räntor: förslags-värdet bibehålles jemlikt 1858 års stat med N.B. Den åt Qvarsebo församlings kyrka nu anvisade penninge-ränta, 2 R:dr R ant, indrages till kronan. Indelt Spanmål: nuvarande anslaget 270,235: 40. Tillkommer: utaf den inom Närtuna, Husby-Långhundra, Odensala och Husby-Odensala socknar i Stockholms län ål Upsala Akademi anvisade Tionde-spanmål utgår till kyrkor ett qvantum af 311 kub.-fot 8 k:r, å 2 R:dr, förslagsvis 623: 60. Oindelt Spanmål : nuvarande anslaget 1,398: 60. Tillkommer: Resestipendier samt läroböckers och lärda verks utgifvande, JReservations-anslag . Reseoch Traktaments-penningar, Förslag s-anslag Skrifmaterialier och Expenser, ved m. m., För slags-anslag.
Hufvudnumret utgjordes af Shaksperes lustspel » Förväxlingar », o c h teaterdirektionen förtjänar särskildt erkännande, för att den upptagit detta stycke, s o m i all sin naivitet dock är ofantligt roligare o c h njutbarare än c n mängd af de intrasslade förvecklingsfarser, s o m nu för tiden så ofta serveras publiken, o c h i hvilka det kvicka o c h roliga ofta ersattes af det skabrösa. Utförandet var o c k på det hela taget godt. De båda tvillingbröderna Antifolus hade ett par goda representanter i hrr Hansson o c h Johanson, likaså de båda slafvarne Dromio, äfvenledes tvillingar, i hrr Baickström o c h Kjellberg, af hvilka den förre med sin kraftiga komik vida öfverträffade den senare. Bland öfriga lmfvudpersoner må särskildt nämnas de båda kvinnliga rollerna Adriana o c h Luciana. I den förra gjorde fru Lindberg sitt inträde vid Dramatiska teaterns scen på ett sätt, s o m bådar godt för framtiden, o c h i den senare fyllde fröken Janson särdeles väl sin plats. Vi torde ej taga miste, o m vi förutsäga, att lustspelet » Förväxlingar » rätt länge k o m m e r att hålla sig uppe på spellistan. Till förpjäs gafs Coppée ' s versdram » Pater noster », där fru Fahlinan gaf en särdeles varm o c h gripande framställning af Kose Morel. P r o g r a m m e t af slöts likaledes m e d en gammal bekant, lustspelet » Han är inte svartsjuk », ined förutvarande rollbesättning. Södra teatern synes hafva gjort ett godt grepp med sin senaste nyhet » Turistlif », lustspel m e d sång i 3 akter af den kända tyska författarejfirman Blumenthal o c h Kadelburg. Något större litterärt värde har stycket visserligen ej, m e n det är rätt roligt o c h oförargligt. Det tyska lustspelet har af öfversättaren lokaliserats och handlingen försiggår här på ett turisthotell i Jämtland. Utförandet är jämt o c h godt. I främsta rummet måste naturligtvis nämnas hr Gustaf Bergström, hvilken väl är den, s o m uppbär hela stycket.
Tross-passevo/ans-afgift är vid sednaste Riksdag beräknad till 17,680 R:dr och utföres jemväl nu till samma belopp 17,680: 20:o. Båtsmans-vakans-afgift beräknades vid sednaste Riksdag till 32.000 R:dr, och har åren 1847—1851 i medeltal årligen uppgått till 36,770 R:dr; kan således nu beräknas till 36,000: 21:o. Krutoch Salpeler-försäljnings-medel beräknades vid sednaste Riksdag lill 105,000 R:dr, samt hafva uppgått: år 1847 till 125,890: » 1848 »> 126,729: » 1849 » 110,987: » 1850 » 117,582: » 1851 .. 122,356: Då medeltalet häraf utgör 120,709 R:dr, anser Kongl. Majit alt denna Statsinkomst för nu blifvande Slatsregleringstid kan beräknas lill 120,000: 22:o. Kontrall-stämpel-medel äro vid sednaste Statsreglering beräknade till 10,500 R:dr, men bafva åren 1847—1851 i medeltal ärligen uppgått till 12,813 R:dr, och kunna således nu beräknas till 12,000: - 23:o. Bakoch Lots-mcdel, vid sednaste Statsreglering beräknade till 85.000 R:dr, hafva utgjort: år 1847 96,293: » 1848 85,460: Transport R:dr 4,531,610: s Kongl. Majtfs*Nåd. Prop. om Statsverket i8S3.
Taxerings-Comilé på landet; samt de förändrade föreskrifter antagas, som Utskottet i afseende derpå föreslagit; hvaremot Utskottet for sin del icke anser lämpligt, att i en så vigtig del af Taxeringsålgärderna, som uppskattningen af fastighetseller egendomsvärden, inskränka Comitéernas verksamhet till en sådan uppskattning endast hvarje 5:te år, enär erfarenheten ovedersägligen visat, att (lera förhållanden inträffa, som göra en årlig granskning: och jemkning af egendomsvärden både nödvändig och gagnelig, obeiäknadt den fördel, som ej eiler bör åsidosättas, att nemligen nya Taxerings-Ledamöler, hvilka årligen träda i utöfning af delta maktpåliggande värf, derigenom inhemta både kännedom och vana vid behandlingen af denna, isynnerhet på landet, serdeles vigliga angelägenhet; och får derföre afstyrka bifall till det af Ilerr Gr fve Spens i berörde afseende väckta förslag. Inom Hedervärda Bonde-Ståndet har blifvit föreslaget: Af Matts Persson från Stockholms län, med hvilken sig förenat Stephan Andersson från samma Län, alL Pröfnings-Comiteerne inom hvarje Län, med ledning af de utaf Beredningsoch Taxerings-Comitéerna hemmanen åsatte värden, måtte förklaras berättigade alt sänka minimi-summan för Länet, vissa t. ex. högst tio procent, under det stadgade beloppet, hvarigenom den ofta och med skäl öfverklagade orättvisan i närvarande Taxerings-method kunde i betydlig nion förekom mas; samt af Ephraim Larsson från Elfsborgs Län, att de beräkningar, som vid bevillningens bestämmande, under namn af minimitabell, uppgöras öfver hvarje Läns bidrag dertill, icke måtte anses såsom lindande för Taxeringsmännen; hvarmed Lindbeck från Hallands Län sig förenat. Bevillnings-Utskottels Betänkande, IV-.o 12. 19
Ridderskapet , och Adeln öfYerlemnadt tilt Stalsoch konomie-Utskottens gemensamma handläggning, har Herr af Uhr Garl David, fästat Riksens Högloflige Ständers uppmärksamhet pä de af Dykeri-Commissarien Westbeck gjorde uppfinningar dels af förut okände Bergnings - Instrumenter, dels af en ny method att använda de hittills bruklige vid bergningar på djupet m. m. Och ehuru, efter hvad Herr af Uhr vidare andragit, underdånig framställning af Kongl, Majrts Befallningshaf* 4Ö8 Stats -Utskottets Betan k and en vande i Götheborgs och Bohus Län blifvit gjord om Westbecks hugnande med nugot allmänt understöd; samt, då ej mindre Direelionen af Dykerioch BergningsCompagniet, än Förvaltningen af Sjöärenderne vitsordat nyttan och användbarheten af Westbecks uppfinningar, samt tillstyrkt deras begagnande, äfvensom att Westbeck, emot vissa åtagande förbindel? ser, mätte erhålla en årlig pension af 5oo B;dr, anledning vore alt förmoda, alt Kongl. Majst af allmänna medel i Nåder tillerkände Westbeck någon sådan lemper lig belöning; likväl och då Herr af Uhr varit i okunnighet om det beslut Kongl. M^jst härom i Nåder fattat, samt Westbecks uppfinningar, att på slö,rre djup, Mf på ett vidsträcktare omfång än förut yttrit möjligt, berga förolyckadt gods, redan medfört mycken nytta och skulle bereda än större fördelar, i den mån ingigterne deruti hunne utvecklas, har Herr af Uhr auseft ifrågavarande ämne vara förtjent af Riksens Ständers synnerliga omvårdnad, och. alt sädane utvägar borde vidtagas, hvarigenom qfvaunämnde nyttiga upptäckter må för framtiden bereda så allmänt som enskildt gagn. Herr af Uhr,- Som särskildt tillstyrkt, att de af Westbeck äskade 800 R:dr till försöks anställande med eu så kallad vattenlyckta, hvilken Stats-Utskottets Betänkanden.
Kännedomen af rikets administrativa och ekonomiska lagstiftning är tvifvelsutan för en embetsman så oundgänglig, att han bör genom grund - Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 101. 13 grundläggande studier hafva förvärfvat sig bekantskap med denna lagstiftning, innan han begynner utöfningen af sin verksamhet. Kunskapen om national-ekonomiens grundsanningar — om de läror, som sprida ljus öfver de stora frågorna om rätta grundvalarne för ett folks välstånd — kan ock svårligen umbäras af den, som är kallad att utöfva inflytande på landets ekonomiska förhållanden och deras utveckling. En helt annan uppfattning af dessa förhållanden, en klarare insigt i lagarnes inbördes sammanhang, en större säkerhet vid deras tillämpning skulle ofelbart vinnas af den unge embetsmannen, om han i dessa ämnen egde erforderliga, förberedande studier. Också synas de författningar, hvilka ligga tdl grund för embetspröfningarnes inrättning i vårt land, utgå från den förutsättning, att den kännedom af lagstiftningen, utan hvilken en verklig embetsmannabildning icke kan finnas, är erforderlig icke mindre för dem, som egna sin tjenst åt den egentliga statsförvaltningen, än för blifvande domare. I Kongl. Förordningen den 10 Mars 1749 heter det, att «de af den studerande ungdomen, som tänka att framdeles varda befordrade till sysslor, hvarvid kunskap fordras om lag och rätt, skola förpligtas att icke taga afsked från akademien utan erhållet vederbörligt vittnesbörd, att de ega tillräcklig insigt i lagfarenheten, särdeles i de delar deraf, som förnämligast höra till det ämne, hvaruti de sig föresatt att tjena det allmänna»; och i Kongl. Förordningen den 9 Mars 1750 förklaras, att «den under den 10 Mars nästlidet år gifna författning om de studerande, som ärna sig in i rättegångsverken, bör icke allenast noga verkställas, hvad dessa särskildt beträffar, utan ock sträcka sig till dem, som lämpat sin håg att tjena vid de andre Regeringens civile grenar».
Härförutan äro följande Skattläggningar verkställde, ehuru desamma ännu icke hunnit fastställas, nemligen: 1:0 å den inom Ramsbergs Socken belägne del af Klotverkens Recognitions-skog, med derå varande odlade oell bebyggde Torp, till 6|| Mantal; 2:0 å de inom Nya Kopparbergs Socken under Bergs Frälse-frihet innehafde så kallade Fjerdeparts Egendomar samt Skattevedsoch Dagsverks-Torp, af hvilka, i öfverensstämmelse med de i Eders Kongl. Majus Nådiga Bref den 8 Maji 1829 bestämde Skaltläggningsgrunder, uppkommit 32^11 Mantal; 3:o å Riddarhytte inom Ramsbergs Socken belägne Recognitions-skog, till 2^ Mantal; 4:o å Stubbeoch Rojselrätts-Torpen Bredsjönäs och Kossslångviken, belägne på den Bredsjö Masugn i Nya Kopparbergs Socken tillslagne, lill Hemmantal förut indelade Recognitions-Allmänning, hvilka blifvit satte, det förre till fMantal och det senare lill Mantal; samt 5:o å det på här ofvan omförmälte Allmänning, Trekanten kallad, liggande Stubbeoch Röjselrälts-Torpet Hartorp, skattlagdt lill | Mantal. Under samma tid, eller sednast förflutne fem år, hafva Ett Hundrade serskilde Byar och Hemman, tillsammans utgörande i2Öi Mantal, blifvit i Laga Skifte fördelade - 16 På sätt Tabellen utvisar äro Hemmanen i Länet värderade sålunda:
Lämpligaste tiden till Markegångssättning, i hvad Afradsoch Krono-Tiondepriset angår, var onekligen Thomas dag; då kände man sitt Spannmålsförråd; då voro vinterprisen mera eller åtminstone närmare stadgade; då inträffar tiden för Tiondens utgörande. Ändring häruti har medfört flera olägenheter. Återförande skulle vara af högt värde, ehuru icke inverkande på åtskilliga Staters försäkrade fria disposition af den dem anslagna Tionde och andra Räntepersedlar. Att Spannmålsprisen vid nuvarande tid Bil. till StatsB ev.- s, Oec.-Utsii. Bet. N:o 90. i 7 tid för Markegångssättningarne äro understundom lägre, än vintertiden , är af fléra skäl naturligt. Den enda punkt, som jag skulle kunna bifalla möjligen behöfva förtydligande, dl Författningen varit olika förstadd och tillämpad , är i förslaget det, att, i händelse af Utsökning om Restantier, hos Konungens Befallningshafvande gjord, ingen losen, och ingå omkostnader dervid ina egä runi, icke ens Sorti förskott. För min del anser jag sista Kongl. Författningen härom för så tydlig, att hon ej tatfvar någon förklaring. Den rättvisan bör jag här offentligen göra Konungens Befallningshafvande i Nyköpings Lall och underordnade Kröno-Betjente, att derstädes aldrig fordras, aldrig tagéS någon sådan lösen eller Urngäid, utan att villig, prompt och kostnadsfri Émbetsatgärd lemnäs till Restantiers infordrande och öfverstyrandé. Så förstås och tillämpas der Kongl. Författningen. Hvad serskildt angår den Kronotionde, sorti är anslagen till Ecclesiastitpae ändamål, är derom serskildt och sä bestämdt stadgadt, att ingen öfverläggning Och intet beslutande örn sättet till dess utgående Och emottagande äro förenlige med bestående Lagar och Privilegier. Kgl. Resolutionen på Presterskapets Besvär 1719 stadgar, att ”Kronotionde varder, på tätt Kongl. Eili. till R. St. N:o ga; Förordningen idys in flföreskrifva, in natura afllevereradKongl.