Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ju nogare våra föregående betraktelser genomtänkas, desto klarare bekräfta sig nu fördelarne af det val, hvarmed en poesi af detta skaplynne helst sökte sina ämnen på den gränsmark af samhällslif, der den såkallade medelklassen ansluter sig genom sina lägsta grader till arbetshjonens klass, och der de sammanbindande mellanlänkarne utgöras af förolyckade, men mer eller mindre originella vagabunder från båda hållen. Ett lämpligare underlag för hennes diktan kunde ej finnas, än de sällskaper, der aristokratien representerades af korporaler 118 och styrmän, der man var ”rik med silfverur”, der åsynen af ett guldur väckte utrop af förvåningsfullaste beundran 119, och der glanspunkterna voro dessa baler, vid hvilka ej blott ”husarer och dragoner”, utan till och med ”friska grefvar och baroner” infunno sig. De bättre krogar eller värdshus, der vid sistnämnda tillfällen alla sinnen bländades af galonerade hattar, kastorhattar, puder, silke, ”hvita strumpor och knarkande skor”, ansågo sig tvifvelsutan afundsvärdt upphöjda öfver de sämre, der man gjorde uppseende med strumpor som voro ”nya och blå” 120, emedan ”mamsellerna” der oftare dansade bland gesäller barfotade i stubb och med håret flägtande kring halfbetäckt barm. Sådant störde dock jemnlikheten blott skenbart: båda kretsarne ägde till gemensam sol den vackra Ulla; från den region, der hon var tullbesökarnes flamma, åtföljde henne ett urval af ”bröder och systrar” upp till den, der hon var grefvarnes; och samma musikanter, som spelade hos ”gumman på Thermopolium”, uppstämde fröjdeljuden äfven ”på templets höga tinnar” 121. Förträffligt passar sig, att de vigtigare af de manliga personerne äro nästan allesammans konst-dilettanter: de flesta i musik; några derjemte i måleri; somliga i poesi; alla i dans.
Proposition till Rikets Ständer ej måtte blifva af nöden, föranleddes jag, att den 26 November 1862, i motion (N:o 76) angående utvidgad näringsfrihet, äfven äska upphäfvande af 5:te Kapitlet Handels-Balken om »huru utländsk man köpenskap drifva må» jemte flera lagrum och författningar i detta ämne. Rikets Ständer gjorde derpå (Lag-o. Ek.-Utsk. Bet. N:o 17 och R. St. Skr. N:o 132) underdånig framställning hos Kongl. Majit, som den 18 Juni 1864, med förklarande att alla äldre deremot stridande lagstadganden upphört vara gällande, i nåder bestämde »den rätt till idkande af handel eller annat näringsfång som kan förvärfvas af utländning», genom 25 — 31 §§ uti den samma dag utfärdade förordning om utvidgad näringsfrihet. Vännerna af denna frihet måste alla vara synnerligen tacksamma äfven för hvad i afseende derå för utländning är gjordt. Och ehuru jag uti min nämnda motion gått vidare samt påyrkat, att Norsk eller utländsk man som erhållit tillstånd alt i riket vistas, skulle i afseende å rätt att idka handel eller handtverk anses lika med Svensk man, vill jag gerna medgifva, att uti en för alla utländningar gällande författning det måhända var bättre att tills vidare bibehålla några inskränkningar. En dyrköpt erfarenhet har nemligen de sista åren, visat, att det icke alltid är nog, för att af utländska Magter blifva behandlad med rättvisa och liberalitet, alt gifva vackra föredömen i detta hänseende. Okunnighet och gamla fördomar förblinda ännu till den grad åtskilliga nationer, att äfven deras upplysta Regeringar icke kunna eller icke våga bevilja ens en för deras eget land otvifvelaktig! nyttig frihet ål en främling, derest icke denna frihet köpes, genom en verklig eller inbillad uppoffring af främlingens hemland.
Regerings-Formen och i öfriga med irsta förslags-punklen gemenskap egande grundlagsrum, röste Ja; ”Den det ej vill, röste Nej;” ”Vinner Nej, komma ifrågavarande grundlags-ändringar att anses från Utskottets förslag uteslutna.” Beträffande dernäst det af Bonde-Ståndet, utan hemtad anledning från 2:dra förslags-punkten, äskade tillägg i 37 §. Riksdags-Ordningen, angående öfverlemnandet af Konungens Propositioner inom den vanliga motionstiden, anser Utskottet sig vara af 81 Regerings-Formen förhindradt att till behandling upptaga denna förut inom Utskottet förfallna och nu, under anmärkningsform, i JJiks-Stånd åter väckta fråga. 6 ConstitutionsUt skott et r Memorial N:o 59 Så väl Ridd. och Adelns som Preste-Ståndets anmärkningar vid 4-‘de förslags-punkten synas innebära nya motioner, dels om flera Utskotts rätt att in Plenis sammanträda, dels 0111 fastställandet af ett lika antal Deputerade från hvarje Utskott, då ett ärende kräfver gemensam handläggning. Enär deremot Förslags-punkten endast rörer sättet, hvarpå nödiga upplysningar må af Utskott begäras eller meddelas, och Deputerade från eller till ett Utskott ej heller kunna, i slikt fall, mäta deras antal mot någon annan bestämd personal, nödgas'Utskottet undandraga sig pröfningen af dessa för dess förslag nästan främmande ämnen. Bonde-Ståndets yrkande, vid 5:te förslags-punkten, att Ståndens sammanträde på ett rum, lill gemensam öfverläggning, måtte bero af Tre Stånds samtycke, skulle, om det gillades, verka derhän, att Tre Stånd beslöto öfver det Fjerdes fria vilja i ett mål, hvarom Grundlagen icke stadgar något förbindande, och der således hvarje Stånd måste ega sitt veto. Conslitutions-Utskottet hyser dock den öfyertj^gelse, alt Bonde-Ståndet, af aktning för Medslåndens rätt och ömtåligt äfven om dess egen, skall, vid nogare eflersinning, frångå anmärkningen.
Sökt ersättning till Städerne för deras andel i Accisoch Rakugns-penningar. 2:0 Kostnaden till sänkning af Sjön Wermelen, 3:o Vissa föreslagne Förmåner för SegelduksFabriksidkare. 4:0 Gratification och Löneförhöjning för Kamereraren Mullern. 5:o Understöd af Allmänna medel för fullbordande af Hamnbyggnaden i Malmö. 6:0 Föreslagen tillökning i PostskjutsLegan, Den 2 Martti. 133 7:0 Indragning af AdelsfaneRegementets Indelningar. 8:0 Understöd för Fiskare i Bohuslänska Skärgården. 9:0 Arfvode för Secreteraren vid Öfver-IIofJäginästareEmbetet. 10:0 Boställen för Länsmän. 11 :o Anslående af Löner för BrottmålsDomare. 12:0 Lagman Norlins Ansökning om Löneersättning. i3:o SockneSkrifvares antagande. 1^:0 Resepenningar för KronoBetjeningen i Westeroch Norrbottens Län. i5:o Ersättning eller Lön åt Majoren von Konow. Af Samma Dag: Om Remiss till ConstitutionsUtskottet af StatsUlskottets tvänne särskilte Memorial af den 4 Februarii, rörande anledning till Anmärkning, dels emot Konungens Rådgifvare i CommandoMål för Arméen, eller Föredraganden i KrigsÄrender, dels ock emot Konungens Rådgifvare i CommandoMål för Flotlorne och Föredraganden i KrigsÄrcnderne. 134 Den 2 Martil Af Samma Dag: Om Återremiss af StatsUtskottets Betänkande, angående föreslagne Prestebohls-Friheter för nya eller framdeles blifvande Kyrkoherde och CapellansBoställen, samt OeconomiaeUtskottets, om Comministrarnes befrielse från Skjutningsskyldigheten för deras Boställen. Af den i3 Februarii: innefattande Bifall till StatsUtskottets Betänkande, angående: 1:0 Götheborgs
Såsom ränta och kapitalafbetalning å det Carlskrona stads pastorat vid 1840 och 1841 års riksdag tillerkända låneunderstöd af tolftusen riksdaler, inbetalas årligen fem procent å denna summa, deraf räntan för det vid hvarje inbetalning återstående kapital beräknas efter tre procent, och kommer således den öfriga inbetalningssumman att minska lånebeloppet. § 26. Det af Rikets vid 1823 års riksdag församlade Ständer beviljade lån af två hundratusen riksdaler till återuppbyggandet af den del utaf staden Norrköping, som år 1822 nedbrann, likvideras fortfarande, på samma sätt som hittills, me - 6 Sluls-Ulskollets Memorial, N:o 276. deist årlig inbetalning af sex procent af de ursprungliga lånebeloppen, hvarvid tre procents ränta å låntagarnes återstående kapitalskulder beräknas, samt öfverskottet afgår å lånesummorna. § 27. Å de låneunderstöd utgörande etthundratusen riksdaler, som, jemlikt Rikets Ständers beslut vid 1823 samt 1828—1830 års riksdagar, från Riksgälds-kontoret utgått till återuppbyggande af staden Borås, efter de nämnde stad, åren 1822 och 1827, öfvergångna eldsvådor, återbetalas årligen sex procent, beräknade efter de häraf utdelade lånens ursprungliga belopp, af hvilka 6 procent tre procents ränta afdrages för hvad som å lånen återstår, hvarefter öfverskottet å lånekapitalen afskrifves, intilldess desamma äro till fullo godtgjorda. I öfverensstämmelse med den af Rikets åren 1840 och 1841 församlade
Vigten och angelägenheten af detta ärende har motionären sökt ådagalägga medelst anförande af följande fördelar, som derigenom skulle vinnas, nemligen: den rent ekonomiska att, om de föreslagna stohållningsföreningarna komme till stånd, man icke längre skulle behöfva att införskrifva en stor del af de för jordbruket och andra näringar erforderliga hästar; den Stuts-ekonomiska, att fylla Sveriges behof af hästar med sådana, som i alla hänseenden borde kosta minst i utfodring samt längst kunde fördraga en mindre god behandling; och den rent militära, att man ändamålsenligt skulle kunna fylla Sveriges stora behof af fält-kavalleri med svenska, rent inhemska hästar, hvilka voro vane så väl vid den här i landet rådande behandlingen, som ock vid de ombyten af foder, hvilka vålla racehästarnas förderf. Derjemte Bilt. till B. St. Prat. 1847 och 18 IS. 8 Sami. 13 Höft. 2 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, IV:o 5/. har motionären förmält, att, ehuru han mäste göra full rättvisa åt den omsorg och ordning hvarmed stuterierna, oaktadt deras ringa tillgångar, varit administrerade, han dock icke kunde annat än befara, att de derifrån utgående landtbeskällarne egde större anlag till fortplantning af ömtålighet och racelyten, än att befordra tillgångar af inom landet uppfödde hästar, duglige både för näringarna och till vagnsoch körhästar samt för kavalleriets remontering.
Revisorer anställda inventeringar varit upprättade och dem 'fiorevisade , förteckningar skulle i Kammarkontoret föras, utvisande ”hvilka lån, sorn ansågos utgöra hypothek för de af Gamla Passevolans”fonden från Trosspassevolans-fonden upptagna lån samt för beloppet af ”1829 års Mölespassevolans-fond; ehuru det, enligt Kongl. Brefvet den ”27 Augusti 183 1, tillhörde Gamla Passevolans-fonden, på det att när ”sorn helst måtte kunna utrönas hvilka hypolhekena äro;” — samt dels Utdrag af Kongl. Krigs-Kollegii, jemväl å Underhålls-Afdelningen, den 13 98 a6 sistlidne Oktober hållna protokoll, innefattande att: "då de, — såsom ”hypolhek för 1829 års Passevolans-fond, i Gamla Passevolans-kassan "innestående, af denna kassa utlånta kapital, 74,800 Rdr, — för Revisorerne "den 32 i samma månad uppvista och af dem granskade skuldebref, till "en sammanlagd summa af 74.809 Rdr 48 sk. 10 rst. Banco, bestodo, "utom två i fast egendom intecknade förskrifningar, af enskilta personers "låneförbindelser, hvilka, i anseende dertill att lånen hvarje 6:te månad, ”förmedelst en afbetalning af en femtedel utaf primitiva kapitalet, omsättas, äro ständiga förändringar underkastade, hade något protokoll, hvarigenom bestämdes, alt ifrågavarande inför Revisorerne företedda förbindelser skulle anses såsom oföränderliga hypothek för 1829 års "Passevolans-fonds fordringar hos Gamla fonden, i följd häraf icke "blifvit fördt." Hvilket allt Revisorerne ansett sig böra anmäla. Trosspassevolans-Kassan. Räkenskaperne, granskade i Kongl. Kammar-Rätten för båda revisionsåren med anmärkningar, utvisa: I>ef>et år 1838» år 1839. Balans från föregående året: Uppbörd: Balans till följande året: Balans från föregående året: Trossens underhållande . Balans till följande året:
M:s disposition, för att användas till större arbetsföretag, sådana äfven deruti inberäknade, som R. St., af brist på kännedom örn tillgångarnes tillräcklighet, sett sig nödsakade att under loppet af riksdagen afslå, samt att af denna summa 400,000 r:dr anslås till productiva föremål och 100,000 r:dr till byggnadsarbeten för Rikets försvar. Denna motion bordlädes, pä begäran af Frih. Cederström, Jacob. Anmäldes till bordläggning nedannämnde från LagUtsk. inkomne mern. och utlåtrn : N:o 100, i anledn. af skedd återremiss utaf Utskrs betänk. Den 18 April f. m. 533 N:o 84, öfver väckt motion om förändring af 12 cap. 4 § Han delsbm ; Nio 101, i anledn. af gjorda anmärkmr vid Ctsk:s mera. N:o 79, med förslag lill sammanjemkning af de inom RiksShn fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utsk:s utlåt. N:o 65, i följd af äterremiss utaf betänk. N:o 14, öfver dels K. M:s nåd. propos., angide förändrad lydelse af 1 § i 23 cap. Ärfdabm och tillägg lill 7 § i 20 cap. af samma balk, dels ock väckt motion om inrättande af förmyndarekamrar; samt N:o 102, i anledn. af gjorda anmärkmr vid Utsk:s betänk. N:o 69, öfver väckte motioner om upphäfvande eller ändring af K. förordn. d. 9 Maj 1835, ang:de hvad iakttagas bör. vid handel om lösören, sorn köparen låter i säljarens vård qvarblifva. H. R. o. Ad. åtskildes kl. lill 3 e. ra. In fidem protocolli, Albert Munck. Fredagen den 18 April 1845. Plenum kl. 6 e. m.
OperaHuset har, under Theatrens af för detta Konungen anbefallda upplösning, ömsom tjent till Cassern och till Sjukhus, och dervid mycket lidit. Det så kallade Ekebladska huset har för mer än 20 år sedan blifvit utdömdt. Dramatiska Theat^rhuset, för detta Arsenalen, var en Ruin innan det af Theatern emottogs. För att kunna till ändamålet begagna dessa Byggnader, och för att förekomma dessa förfall, har jag, på Regeringens Autorisation och försäkran om framdeles ersättning, då Slotts - 404 Den 5 Januarii. ByggnadsDirection dertill kommer i stånd, förskjutit nödige medel, och på dessa 6 åren hafva circa i5,ooo R:dr Banco åtgått. Räkenskaperne deröfver ligga i laglig form färdige att granskas. Kostnaden kan ej synas öfverdrifven , då man tager i beräkning det tillstånd i hvilket dessa Hus varit, och de flera nya Constructioner, som blifvit nödige. Redogörelsen skall tvärtom utvisa att allt skett med yttersta hushållning. Jag anhåller att medel måtte anslås, så till betäckande af bemälte Förskott, som till Byggnadernasframtida underhåll och Brandförsäkrande, samt att detta mitt Memorial måtte i sådant ändamål blifva till StatsUtskottet remitterad t. Lades på Bordet. Hvarefter Grefve Löwenhjelm yttrade: För att ej borttaga något af den knappa återstående Motionstiden, inskränker jag mig vid att endast anmäla de mål, som jag ämnat underställa Riksens Ständers granskning, förbehållandes mig, att vid lägligare tillfälle utveckla mina tankar.
Hvad slutligen beträffar anslaget för stadsfängelser, 300,000 R:dr, så hafva derå utbetalningar egt rum till sammanräknadt belopp af 80,000 Rdr, i följd hvaraf behållningen å detta anslag utgör 220,000 Rdr. Summan af de uti samtlige anslagen reserverade medel kan alltså beräknas till 518,500 Rdr. Då, efter hvad uti Kongl. Maj:ts högstberörde nådiga skrifvelse omförmäles, åtskilliga efter cellsystemet inrättade länsfängelser för närvarande äro under byggnad, nemligen uti Skaraborgs, Stora Kopparbergs, Kronobergs, Elfsborgs och Blekinge fän, men, på sätt ofvanföre blifvit utredt, det vid 1840—1841 årens riksdag för länsfängelset ombyggnad anvisade belopp numera helt och hållet eller i det närmaste medtagits, synes nödvändigheten fordra, alt, till förekommande af skadligt afbrott uti förenämnde byggnadsföretag, de å anslagen till häradsoch stadsfängelser befintliga reservationer må kunna till berörde byggnaders fortsättande begagnas. Utskottet får alltså hemställa, det Rikets Ständer måtte medgifva, att hvad sorn återstår å det, enligt Rikets Ständers underd. skrifvelse af den 5 Juni 1841, till cellfängelsebyggnader beviljade anslag må, utan hinder af den då stadgade fördelning emellan läns-, häradsoch stadsfängelser, kunna till fortsättande af redan påbörjade fängelsebyggnader, utaf hvilketdera slaget som helst, efter Kongl. Maj:ts pröfning af behofvet, användas. Slockholm den 13 December 1847. StalsUlsl ottets Utlåtande, N:o 4. 3 N:o 4. Ank. till Exfl-Utsk. den 13 Dec. 1847, kl. 1 e. m.
Prot. 1847 & 1848 , 4 Sami. 1 J/d. 32 Haft. 1 .2 Stats-Ut$k:s Utlåtande, N:o 118. att Rikets Ständer måtte, — jemte underdånig anmälan af sin önskan och förhoppning, att ifrågavarande till hufvudstaden inkallade garnisons förstärkning må, i öfverensstämmelse med hvad i den nådiga skrifvelsen finnes antydt, minskas, i den mån sådant utan våda för lugnets och säkerhetens upprätthållande, låter sig verkställa, — till Kongl. Maj:ts disposition å Riksgälds-kontoret anvisa en kreditiv-summa till det af Kongl. Maj:t äskade belopp. ett hundra femtio tusen (i5o,ooo) riksdaler, att, 1 mån af behof, emot framtida redovisning användas till bestridande af de kostnader, hvilka genom merberörda garnisons-förstärkning för statsverket uppkommit eller ytterligare uppkomma. Härigenom anser sig Utskottet jemväl hafva besvarat en af Friherre Cederström, Jakob, hos Ridderskapet och Adeln väckt och till Utskottet remitterad motion, att ett förslags-anslag af 100,000 r:dr måtte lill Kongl. Maj:ts disposition å Riksgälds-kontoret anvisas till bestridande af nödige utgifter i och för Stockholms garnisons ofvannämnde förstärkning. Stockholm den 3r Mars 1848. JW ffi». Ank. till Exp.-Utsk. den 1 April, kl. 2 e, m. Utlåtande, i anledning af Kongl. Majlis nådiga proposition, angående bildandet af en fond till pensionering af folkskolt-hirare. (U. A.) Uti en till Rikets Ständer den 7
Vid artikeln ”Hudar och Skinn”, som ej inbegripas under pelsverk, hade Utskottet, med bibehållande af den nuvarande lydelsen å de två här förekommande rubriker, nemligen: ”oberedda torra” samt ”saltade och rå”, ansett afseendet å den inhemska bo skaps-skötseln påkalla förhöjning i införsels-tullen och föreslagit en sådan tillökning å det förra slaget från 1 till 2 sk., och å det sednare från 6 rst. till 1 sk. skålpundet.. Inom Borgare-Ståndet, som återremitterat frågan, har blifvit erinradt:: att, då artikeln vore en nödvändighetsvara, sagde förhöjning icke borde vinna bifall, helst densamma uti ingen eller ringa mon kunde inverka på boskapspriset; att då förr ofta infördes sådana salta hudar, som voro inlagda i lake, hvilka såsom helt och hållet råa vägde vida mer än de torra, men dessa nu mera sällan inkomme, utan i stället sådana, sorn väl till en början blifvit saltade, men sedermera torkade i solen och derigenom befriade från alla vattenpartiklar och följaktligen till vigten icke voro betydligt drygare, än om de icke varit saltade, tullen måtte bestämmas lika för de torra och tovvsaltade, och denna sednare benämning uti taxan införes, samt de saltade i lake liggande upptagas under serskild rubrik med lägre tullbestämmelse; i anledning hvaraf åtskillige andre yrkanden blifvit framställde, såsom dels att rubriken; ”oberedda, torra”, borde bibehållas oförändrad, men den sednare rubriken förändras till "salttorra eller rå" dels att, med bibehållande å de torra hudarna af r sk. införsels-afgift p.er skålp., importtullen å de torrsaltade mätte bestämmas till g rst., dels att de torra borde draga 1 sk., de salttorra 8 rst. och de råa 4 rst. införselstull, samt dels att sagde tull borde antagas till 2 sk. för de torra, 1 sk. 6 rst. för de salttorra och 1 sk., allt per skålp., för de råa. Bevillnings-Utikotlets Utlåt ande, N.o 26.
Deraf inhämtas, att Fridlefstads Socken består af 54 T?_dels mantal, kringspridda på en rymd af omkring Jdels mils bredd och 3:ne mils längd, med en folkmängd af 3yoo personer; att Moder-Kyrkan är belägen i nedra delen och Capellet deremot i den öfra, att den del af Socknen, som utgör Capell-laget, består af nära \\ hela mantal, är glest bebyggd och derföre har lång väg äfven till Capellet; alt innevånarne derstädes, för att bereda sig utväg till hållande af Gudstjenst på närmare håll, tippfört Capellet på 1740-talet, utan inskränkning af de skyldigheter dem åligga till Moder-kyrkan, att de nyligen användt betydliga kostnader för uppförande af en Tornbyggnad vid Capellet, samt att Gudstjenst i detta Capell likväl endast hålles hvar tredje eller fjerde Söndag, hvilket beror på Pastors i församling611 välbehag. Eringsboda Capell-lag, som är beläget på iSdels mils afstånd från Moderkyrkan Tving, består af 22|dels mantal. Capellet derstädes uppfördes, med behörig tillåtelse, 1736 och 1737 samt invigdes 1738, vid hvilken tiel Gudstjenst derstädes förrättades endast hvar fjerde söndag; meli i följd af öfver - ~ 49 *” Öfverenskommelse, i sednare åren afslutad, emellan Pastor och Capell-laget hålles numera Gudstjenst hvarannan Söndag eller helgedag, så vida Pastor är med medhjelpare försedd, hvilken öfverenskommelses iakttagande dock beror på hvarje ny Pastor att underkasta sig eller icke. Öljehulls Capell uppfördes 1754 och år 1773 anlades ock begrafningsplats vid Capellet. En af sednare tiders Pastorer ingick öfverenskommelse med Capellaget, hvilket utgöres af 9§|dels mantal, om Gudstjensts-förrättande i Capelleten gång hvarje månad, emot särskild betalning, hvilken öfverenskommelse vunnit Kongl.
Ordn. stadgar, att yttranden, hvilka afgifvas öfver mål, som till Utsk. förvisas, äfven skola dit remitteras, han ansett öfverflödigt till R. o. Ad. framställa propoS. derom, emedan Ridd. Secret. visserligen icke kunde undgå att iakttaga denna Riksd.-Ordn:s föreskrift. Remitterades till Stats-Utsk. K. M:s d. 8 dennes på bordet lagda nåd. skrifvelse, ang:de kronohemmanet Karlebys anslående till boställe för kronofogden i Wadsbo fögderi. Å nyo föredrogs K. M:s d. 8 dennes på bordet lagda nåd. skrifvelse, med ett af särskilde Comiterade afgifvet betänk. och förslag rör:de fattigvården i Riket. Hr Dalman, Wilh. Fredr., uppläste följande: 89 §:n Reg.F. stadgar: ”Vill Konungen åt R. St. öfverlemna att gemensamt med honom något afgöra, som fli”kets allmänna styrelse rörer, då förfares dermed på det ”sätt, som ang:de lagfrågor är stadgadt.” § 34 i Riksd.ordn., hvilken angår de mål, som skola af allm. Besvärsoch Ekon.Utsk. upptagas, och hvaribland jemväl uttryckligen nämnes allmänna fattigvården, innehåller i sista punkten af första morn.: ”Vill Konungen nå"got ekonomiskt mål gemensamt med R. St. afgöra, förfares "dermed på sätt, som för lagfrågor är stadgadt.” Ett sådant sätt är föreskrifvit uti Reg.F:s 87 §, deruti, bland annat, stadgas: att derest Konungen finner för godt någon lagfråga för R. St. framställa, äske han Statsrådets yttrande deröfver, samt meddele R. St. sin propos. tillika med berörde yttrande. R. St. infordre behörigt Utsk:s utlåtande häröfver, beslute sedan, och öfverlemne Konungen deras svar uppå Rikssalen, der de bifallit Konnngens propos. , och skriftligen genom talmännen, om de densamma afslagit.
En cigarrarbeterska, som deltagit i inbjudningen till mötet, nämde t. ex. att inom cigarrfabriker den qvinliga arbetarens lärotid är 6 veckor, den manliges 2 månader, och efter lärotidens slut stå deras löner i förhållande till hvarandra som 10 till ' i. Här är dock icke fråga om dagaflöning vid arbete, der mannens större fysiska styrka skulle kunna gifva hans arbete mera värde än qvinnans; nej, här är fråga om arbete på beting och om alldeles likartadt arbete för man och qvinna. Under förhandlingarna förordades uppsökandet af nya arbetsområden för qvinnorna samt äfven emigration. Senare fördes en diskussion angliende tjänstefolksförhållandena och man såg då bland åhörarne ganska många af den tjänande klassen. Resolutionen ble f: rr, " Forsamlingen udtaler sig: 7) for Afskaffelse af alt Brwnearbejde i Fabriker. Vmksteder o. lign. ; 2) for Arbejdstidens Begrensning ved Lov baade for Kvinder og Mzend; 3) for Kvinders Sammenslutning i Fagforeninger; 4) for Kvinders Adgang till Erhverv paa alle Omraader; og 5) for samme Adgang til erhvervsinzessig Uddannelse for Kvinder som for Maend. " På måndagen var fredsfrkgan första öfverläggningsärnnet. Denna friiga hade ännu vunnit föga tillslutning i N o ~ g e och Finland, något inera uti Xrerige och mest i Danmark. Mrs Row1e.c (Amerika), leninade med tillhjelp af tolk några meddelanden från Amerika, der freds 196 rörelsen vunnit stor anslutning. Hon talade om ett påtänkt internatioiiclt fredsförbund af näringsidkare, " ty dessa, och genom dem hela folket, lida af krigen. När presterna på predikstolen bedja för krigsmakten till lands och vatten, så ä r det emedan de, som sitta i kyrkan, vilja s5 hafva det; när de icke längre vilja, upphör prestens bön i detta afseende. När folket beslutsamt sätter sig emot krig, kan icke en gång Bismarck utpressa penningar dertill, och utan penningar - intet krig. "