Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Företaget, för hvilket teaterns direktion förtjänar det största erkännande, synes komma att omfattas med synnerligt intresse af dem, för hvilka det närmast är anordnadt. I söndags uppfördes » Mäster Olof » för en fulltalig o c h högst intresserad publik. Nästa söndag gifves » Galeotto ». Gratisföreställningarna, till Jwilka biljetter utdelas genom Kvinnoklubben, Arbetareinstitutet m. fl., gifvas på middagen. Nästa nyhet å Dramatiska teaterns ordinarie repertoar blifver Gogols » Revisorn ». Filharmoniska sällskapet gifver sin tredje abonnementskonsert o m söndag kl. 1,30 i Musikaliska akademien. Programmet upptager som liufvudnummer Edv. Griegs » Olav Trygvason » för soli, kör o c h orkester samt Andreas Hallens » Styrbjörn Starke », symfonisk ballad för manskör, solo och stor orkester; dessutom uvertyren till » Tannhäuser » o c h balett ur Glucks » Orpheus », bearbetad för orkester af Hallen. Biträdande solister äro fru Edling, en musikälskarinna, hrr Bjarne Lund och G. Holm. Biljetter säljas i Abr. Lundquists Hof-Musikhandel. Striden om hjärtan. (Forts.) IV. Söderut. ^ ^ ^ o n j a kom sent upp på sitt rum, trött efter den långa dagens mödor, ännu med alla J&amp;ä % känslor sjudande inom sig efter kvällens stora händelse, böljande som ett lugnt, aldrig tillförene grumladt vatten, nu plötsligt upprördt från botten af ett oanadt källsprång. Hennes hjärta klappade häftigt; hennes kind var röd. Och hon kände ännu läpparne bränna efter den sista kyssen, Kurt röfvat ifrån henne, då han smugit sig efter henne i trappan och hejdat henne just vid hennes dörr. » Vi skola mötas i våra drömmar, » hade han hviskat invid hennes öra, när hon hälft med våld vred sig lös ur hans starka famntag. Hur underbart — det var som ginge hon redan inne i en dröm! Förvirrad stannade hon midt på golfvet, strök med händerna öfver sina heta tinningar, sina svidande ögon.
Jag får blott erindra, att som penningar hittills ej funnits för att sätta Ridderskapets och Adelns förra beslut i verkställighet, har man ännu icke kunnat vinna någon erfarenhet, om dessa Stipendier medföra nytta eller icke. Om man nu skulle förändra det vid förra Riksdagen fattade beslut, endast på grund af en ny ide'e, stridande mot den ide^, hvilken då antogs såsom grund för beslutet, tyckes det ej vara den consequens i handlingssätt, som bör vinnas. Jag anhåller derföre, att Stipendierne må äga bestånd åtminstone till nästa Riksdag, då man kanske haft tillfälle att erfara deras nytta eller skadlighet. Friherre Boije, Ludvig: Det beslut Ridderskapet och Adeln vid sista Riksdag fattade, hvarigenom 2 Stipendier stadgades af 160 R:dr hvardera, för 2 Adeliga Ynglingar, som ville ingå i Näringsyrkeua, har efter min tanka ägt samma brister, som åtfölja nya theorier i allmänhet, att nemligen för litet afse verkställighetens följder. Må - 28o Den 23 Mars e, m. hända har man äfven för litet eftersinnat det allmänna tänkesättet, och derigenom kommit att hoppa 100 år framom det tänkesätt, som nu är rådande. Må det tillåtas mig att med exempel upplysa min sats. Fåfängt väntar man, att en Adelig Yngling, född i den fattiga krets, att han icke finner annan utväg till bergning, än att ingå i Handtverkerierne, skulle, sedan han kommit i Technologiska Skolan, eller Bergsskolan i Fahlun, sedan han länge lefvat med kamrater, och, om jag så får uttrycka mig, redan formerat sina begrepp, att lika med kamraterna, komma fram i verlden — fåfängt väntar man, säger jag, att en sådan Yngling skulle öfvergå till ett Handtverk. Vill man åter biträda den, hvars torftiga omständigheter tvinga honom, att, såsom lärgosse, arbeta hos en Mästare, möter strax den reflexionen, alt iGoR:drB:co, långt ifrån att tillskynda honom någon fördel, skola göra hans skada. Ty i en så låg ställning, skall 1G0 R:drs inkomst, några år, förderfva hans begrepp, hans vanor och hans behof.
Med dessa, som voro fästade strax ofvan om ögonen och voro rörliga, gräfde djuret sig fram genom lera och gyttja, men då det kom till sandblandad mark, rasade sanden tillsammans, så att det fastnade och omkom. Müller berättar vidare, att många försäkrat honom, det de sjelfva sett dylika djur på andra sidan om Beresowsk i Ural-bergens stora grottor (anf. st. s. 382). En snarlik berättelse om mammutdjurets lefnadsvanor hörde Klaproth af kineserna i den rysk-kinesiska gränsorten och handelsstaden Kjachta. Mammutelfenben ansågs nämligen der vara tänder af jetteråttan tien-shu, hvilken endast träffas i de kalla trakterna vid Ishafvets kust, skyr ljuset och lefver i mörka hålor uti jordens inre. Dess kött sades vara kylande och helsosamt.232 Några kinesiska lärde ansågo sig till och med genom upptäckten af dessa ofantliga jordråttor på ett enkelt sätt kunna förklara jordbäfningarnas uppkomst. Först under senare hälften af förra århundradet kom en europeisk vetenskapsman i tillfälle att granska ett likartadt fynd. Genom ett ras på stranden af Wilui-floden vid 64° n. br. blef nämligen år 1771 en hel noshörning med kött och hud blottad. Dess hufvud och fötter finnas ännu förvarade i Petersburg. Allt annat fick af brist på transportoch förvaringsmedel förstöras.233 Det som tillvaratogs visade, att denna forntida noshörning (Rhinoceros antiquitatis Blumenbach) varit hårbeklädd och afvikande från alla nu lefvande arter af samma slägte, om ock snarlik dem till gestalt och storlek. Redan långt förut hade för öfrigt hornen efter fossila noshörningar ådragit sig infödingarnes uppmärksamhet. Tågor af dessa horn användes af dem för samma ändamål, som tschuktscherna använda tågor af hvalbarder, nämligen för att förstärka bågarnes spänstighet, och ansågos derjemte utöfva ett lika välgörande inflytande på pilens träffsäkerhet, som, enligt jägar-skrocket i forna dagar hos oss, några i stöpslefven lagda kattklor och uggleögon på kulans.
Staten, som i sjelfva verket var Gäldenär, framträder, i följd af Liqv.idations-sättet , representerad genom Banken, såsom Fordringsägare. Saken är likväl i det hela densamma: Skakningen i enskildes förmögenhet är den allmänna följden af förflutna olyckor. Pappers-myutet har för en tid på ett konstigt sätt Statsoch Banko-Utskottens Betånkamhn. 197 öfverskylt dem; men har ej kunnat til 1 intet göra de ofelbara verkningarna deraf. Afsigten med hvad förenade Utskotten nu anfört har varit, att utveckla de grunder, hvarpå deras öfvertygelse hvilar, att en indragning af representativ mynt , utan att något annat sättes i stället, medför skadliga följder. Den uppdrifna Credit-rörelse, som genom D iscont-Inrattningarne uti deras illa beräknade skick blifvit i verket satt, mäste naturligtvis vara lika, om ej ännu mera vådlig, hvilket erfarenheten också tillfyllest ådagalagt. Hvad sorn gafframgång åt Näringarne, blef menligt för de Enskilde Discnnternes bestånd. I deri mån nemligen, som utomordentliga förhållanden i politiskt och comrnercielt hänseende upphörde, och å ena sidan disponible Capital icke vidare behöfde hållas tillhanda, och å den andra, återupplifvade Närings-företag kräfde nya förlag, måste de tillgångar, som förut hade strömmat till D isconterne, nu laga en annan riktning. Med ett Rörelse Capital eller Debet bestående af insatte Fonder, förfallne till betalning vid anfordran, eller efter en korrt, aldrig begagnad uppsägning.s-tid, och med en Tillgång eller Credit af långsamt ingående afbetalningar på utgsfne Län, kunde jemnvigten icke länge bibehållas. — För den, sorn granskar Disconternes ställning under den förflutna tiden, förekommer det i sanning förvånande, att de så länge kunnat bestå. Säkerligen har aldrig någon Bank bevarat sina Sedlars Credit med så ringa disponibel Fond, i jemförelse till den utelöpande Skuld-messan, sora Disconternes ofta varit.
N:o 4 till Kongl. Majda .Vurf. Prop. N:o t, om Siri laver kel 1856. Nuvarando Stat. t Personal. Aflöning' i kontant. Spanmål i Ilag. Månadslönare. Daglö- nare. För månad eller dag per man. För år per man. Summa. För år per man. Summa R:dr. ö. R:dr. ö. R:dr. ö. Transport 33 46 25,800 292 Ekipage-Departementet. På denna Stat få ej uppföras andre, än orkeslöse och oduglige Timmermän och Handtverkare, hvilka tjent länge, troget och väl samt genom ålderdom eller i Kronans tjenst ådragne skador äro oförmögne att sig sjelfve försörja . 3 — 4 50 54 — 162 — 2 • 6 De daglönare, som dels i brist af tillräckligt antal Underbefäl kunna i stället såsom Tillsyningsman användas, och dels visa flit och skicklighet i sina yrken, erhålla uppmuntringspenningar för hvarje arbetsdag, nemi. 4 å 9 öre eller tillsammans 112 — Transport 37 48| — i — 27,13150 310 Bil. N:o 4 till Kont//. Mq/.-ts Nåd. Den i underdånighet föreslagna Stat. Personal. Aflöning i kontant. Span mål i lias. Transport Ekipage-Departement et. Segelsömmaremästare med arbetsskyldighet Segelsömmaregesäll Blockoch Pumpmakaresamt Tunnbindaregesäll Dito dito dito Invalidoek Pcnsions-Slat. På denna Stat få ej uppföras andro än orkeslöse och mindre arbetsföre Tim« merman och Handtverkare, hvilka tjent länge, troget och väl samt genom ålderdom eller i Kronans tjenst erhållno skador äro oförmögne att sig sjelfve försörja .
Man ser honom vid riksdagarne tjenstgöra, såsom Sekreterare i Bondeståndet 1778, såsom Sekreterare i Hemliga Utskottet 1789 och 1792; man ser honom vara Ledamot i General-TullDirektionen 1783–91; Ordförande i Nummer-Lotteri-Direktionen 1791–92; Ledamot i Förvaltningen af Magasiner och Hushållningen med Spannmål (i hvilken egenskap han ”betydligen bidrog till de nödlidandes räddning under tiden af den svåra spannmålsbristen”); tillförordnad Landshöfding i Upsala län 1786; förrättare af General-mönstrings-Kommissarie-sysslan 1790, när Konungen lät för sig mönstra Stockholms Borgerskaps Infanterioch Kavalleri-Corpser; tillförordnad Hof-Kansler 1792; för att ej omtala hans ledamotskap i Direktionen öfver Barnsängshuset Pro Patria, i Patriotiska Sällskapet m. fl. Härunder ökades ock andra utmärkelser: han blef Riddare af Vasa-orden 1786; Kommendör af Nordstjerne-orden 1787 (hvarvid han tog till valspråk: Fide et Labore); och blott med möda afböjde han, att vid slutet af Gefle-riksdagen upphöjas till Friherre (dock – enligt sin egen bekännelse – ”ej insensibel deråt, icke heller deciderad att resignera dertill för alltid”, men ohågad att synas ”få belöningar såsom för riksdagsmeriter”). Att först Vetenskapsoch derefter Vitterhets-Akademien (den sednare 1791) valde honom till medlem, skedde dock lika litet af blott artighet mot Konunga-gunstlingen eller den förnäme Statsmannen, som Konungen sjelf bestämdes af någon dylik synpunkt, att 1786 kalla honom till en af den då instiftade Svenska Akademiens ledamöter. Det af Fru Nordenflycht bildade vitterhets-samfund, som var skingradt efter hennes död och sedan Creutz bortrest till Frankrike, hade just Elis Schröderheim åter församlat och nyinrättat till det bekanta Sällskap Utile Dulci, ur hvilket (jemte honom)
De af Kongl. Majit föreslagna, utaf afdelningen tillstyrkta, tuliafgifter, mer än tillräckliga att skydda den inhemska tillverkningen, torde likväl ännu vara alltför höga, för att helt och hållet förekomma införsel på oloflig väg; emedlertid och under närvarande förhållanden, anser jag mig böra tillstyrka deras antagande, med underkännande utaf den, af utskottet förändrade, klassifikationen. Salt, medicinskt, ej specificeradt. Utskottets beslut, med pluralitet af 5 röster, att denna artikel icke af andra än apothekare bör få införas, är så mycket orättvisare, som alla hitintills åtnjutit sådan rättighet, utan att några, för det allmänna skadliga, missbruk afhörts; förhöjningen af tullen utöfver hvad Kongl. Majit föreslagit anser jag jemväl opåkallad och tillstyrker således i allo Kongl. Majlis förslag. Spanmål. Kongl. Majit har föreslagit tullafgifterna å alla sorter en fjerdedel under hvad de för närvarande äro, men utskottet dock beslutat att bibehålla dessa sednare. Då denna för alla folkklasser nödvändiga vara nu mera, lyckligtvis, sedan handeln dermed på della århundrade blifvit frigifven, utgör en af våra betydligare exportartiklar och således icke kan till införsel ifrågakomma vid andra tillfällen än Bevillnings-Utskotlets Utlåtande, N:o 13. 95 då missväxt eller svagare skörd förorsaka brist derå, samt då utförseln får verkställas utan någon tull, så torde rättvisan och billigheten utaf en låg införseltull böra inses och medgifvas. Uti öfverensstämmelse med Kongl. Majlis och afdelningens förslag, anhåller jag derföre, att Rikets Högloft. Ständer täcktes stadga denna vigtiga tuilbestäminelse. Strumpor, andra slag.
Och lära Herrar Fullmägtige i alla fall icke underlåta, att tillse det Aflönings-Staten alltid varder reglerad, i förhållande till göromålens beskaffenhet och mtingd, med fästadt afseende tillika på tjenstgöringens tillbörliga bedrifvande ; Derom Utskottet gör sig desto heldre forvissadt, som Utskottet med tillfredsställelse erfarit, att sedan af de på Aflöuings-Staten af år 1815 uppförde Sysslor och Befattningar redan före sistlidne Riksdag blifvitindragne En CommissarieBeställning, En Contoirs-Skrifvare-Syssla och En Kammardrängs - befattning, för hvilka samfälde aflöningen med derå beräknad förhöjning - Betänkanden. *7 höjning utgått med 2035 R:d. Banco årligen, här derefter Aflönings-Staten ytterligare minskats derigenom, dels att en i Maji månad 1722 ledig blifven Cancellist-beställning, vid Herrar Fullmägtiges Expedition med 3oo R:d. årlig lön , icke blifvit åter tillsatt, dels ock att, uppå Commissariernes anmälan den 16 sist!. December, en då ledig Contoirs-Skrifvare-Syssla, hvarföre årliga Lönen likaledes utgjorde -3oo R:d. Banco, är vorden aldeles indragen, så att å årliga Aflönings-Summan, sedan sista Riksdag, afgått 600 R:d. eller, i ett för alltsedan 1815 års Riksdag, 2625 R:d. En annan särskild minskning uti C011- toirets årliga utgifter har äfven inträffat deraf, att Expectance-Staten, som år 1818 utgjorde 1,396 R:d. genom en f. d. Commissaries, en f. d. Contoirs-Skrifvares och en Pappers-räknares dödliga bortgång, nu mera endast uppgår till 496 R:d.; hvaremot Pensions-Staten sedan berörde tid lorblifvit aldeles oförändrad.
Jag härutur 1840 års markegångstaxor gjort ett utdrag, utan att dervid upptaga passevolance-afgiften, hvilken numera af Ständerna, med Konungens sanction, är beslutad att utgå af bevillningen; jag har deraf funnit, alt då man inom Orebro län i vacance-afgift erlägger 43 r:dr 3i sk. och i Malmöhus län 46, så uppgår utgiften för samma prestation, nemi. en soldats uppsättning i Upland till 77 r;dr och i Stockholms län till 89 r:dr, således i det sednare länet mer än dubbelt emot i det förstnämnda. Om man antager, att, efter vanliga förhållandet, två hemman äro indelta till en soldat, så kommer vacance-afgiflen i Örebro län för hvarje hemman att utgå med circa 22 och i Stockholms län med 45 r:dr, hvilket visar en ganska stor skilnad emot den år 1812 ålagda rotefrihetsafgiften af 12 r:dr b:co. Detta förhållande i afseende å olikheten länen emellan är så märkvärdigt, att det förundrar mig att Ständernes uppmärksamhet ej förr derpå blifvit väckt, och jag hoppas, att, då de blifvit upplyste derom, rättelse måtte vinnas; och som flere talare yttrat sig för ålerremiss, så yrkar jag att Utsk:n i händelse deraf mätte inkomma med förslag till bestämda föreskrifter och grunder, efter hvilka deputerade, vid markegångssättningen, skola värdera vacance-afgiften. Jag finner en förökad nnledn. till denna begäran af den omständighet, alt ägare till roteringsskyldiga men oroterade hemman icke äga rätt, om de finna markegångssättningen för hög, att uppsätta soldat, utan måste ålnöjas med att betala den vacance-afgift, som deputerade utsätta. Jag föreslår äfven, att, då Utsktn inkomma med bestämda grunder för markegångssättningen, dessa må blifva fotade på de ursprungliga knektecontraclen, såsom de enda, hvarefter markegångssättningen å rolevacunce D c ii i5 April e. m.
Jag ber att få deducera denna min mening, Frih. Roye gjorde 1 sista plenum ett förslag om inbjudning till de öfriga Ståim den i afseende på lönereglering för K. M:s Cancelli. Beslutet derom var då enda föremålet för hans inbjudningsförslag, och nu har han tillagt frågan ang:de lönetillökning för 2 eller 3 andra embetsverk; men jag vill äfven för ett ögonblick antaga, att hvad han nu uppläst är samma förslag, som af honom i sista plennm gjordes. Detta står sist på vår föredragningslista. Nar Hr Gr. o. Landtmbörjar plenum, anmäler Hr Frih. sig, blir uppropad och läser upp ett memor. som innefattar det ämne, hvilket sist skall förekomma af de på föredragningslistan upptagna mål. Nu frågar jag, om det kan vara tillständigt och til låtligt att från föredragningslistan utplocka hvilket mål man helst hehagar, och sålunda göra det ämne till föremål för öfverläggningen, som står sist på listan; och då detta af Hr Gr. o. Landtm, tillätes, samt proposi ämnet meddelas, hemställer jag, hvad vi skola göra med detta mål, då vi komma till detsamma i den ordning, föredragningslistan utstaka;-. Målet vöre i sådant fall afgjordt, innan vi hunnit företaga detsamma, derföre att en enskild ledamot upptagit ämnet. Jag tillkänner ingen annan, än Hr Gr. o. Landtm., rättighet att här föredraga ämnen, och han har icke föredragit och ej heller kunnat föredraga detta ämne, emedan det icke är Landtmtillåtet att frångå målens ordning på föredragningslistan, och der står Frih. Boyes motion sist, i följd hvaraf det icke kan föredragas, innan de öfriga derstädes upptagna ämnen förevarit. Jag anhåller fördenskull, att Hr Gr. och Landtm, icke längre måtte tillåta denna discussions fortsättande, emedan den är olaglig och icke kunnat äga rum under föregående riksdagar, Detta har jag anfört under supposition, att Frih. Boyes nu upplasta anförande vore detsamma, som han framställde i sista plenum; men nu är det icke detsamma, utan i flera delar olika.
Dä nemligen såsom lön för rektors-befattningarne vid hvart och ett af do högre elementar-läroverkcn är i st.aten upptaget ett belopp af 4,000 R:dr, men en stor del af dessa befattningar torde under nästkommande trenne år, likasom hittills egt rum, blifva tillsatta endast medelst förordnande, blifver härigenom en icke obetydlig besparing att tillgå, enär de i allmänhet yngre lärare, som under tiden bestrida de t. f. aflöning efter den högre lönegrad, som dessa vanligen innehafva; — och dertill kommer dels att någon minskning i utgifterna bör under loppet af 3:ne år alltid uppstå genom inträffande afgång bland de äldre lärarne, hvilka innehafva de högsta lönebeloppen; och dels att de ökade aflönings-anslag-, Utskottet tillstyrkt för nya lärareplatsers inrättande, äfven komma att lemna icke obetydlig besparing, i händelse Rikets Ständer godkänna det af Utskottet föreslagna vilkor, att nya lektorsbefattningar icke må tillsättas under förra hälften af nästa statsreglerings-period. I betraktande häraf har Utskottet trott det kunna ifrågasättas, huruvida någon tillökning i elementar-läroverkens anslag, utöfver hvad som nu anvisas för nya lärarebefattningar m. m., må vara erforderlig för att lärarne skola komma i åtnjutande af den förhöjda aflöning, som blifvit dem tillerkänd; — och då, enligt hvad Utskottet inhemtat, under innevarande statsreglerings-period uppstå betydliga besparingar å 8:dc Hufvud-titeln, hvilka vid detta års början, enligt approximativ beräkning, utgjorde omkring 143,000 R:dr och deraf största delen uppkommit å anslaget för elementar-läroverken, skulle det, enligt Utskottets tanke, vara lämpligast, att denna del al besparingar finge, i händelse af behof, användas uteslutande för läroverken, i hvilket lall tillgångarne säkerligen skulle motsvara de blilvande utgifterna.
Utaf detta anslag var således vid 1812 års slut i Banken innestående onttaget ett öfverskott af 176,520 R:dr 17 sk. 1 r:st. som till godtgörande af Leverantörers fordringar, sedan de blifvit behörigen utredde och pröfvade, icke erfordrades, men likmätigt Eders Kongl. Majrts, på Rikets Ständers Beslut grundade, Nådiga förordnande, borde användas till sådana krigsskulders afbördande, som, under revision af Krigsräkenskaperna, efter hand blifva af Eders Kgl. Maj:t pröfvade och till utbetalning fastställde. 4:0 Af Rikets Ständers Riksgälds Contoir, lik-1 mäfigt Rikets Ständers Beslut, levererade medel; Till Renta och Capital-afbetalning på Stats-Verkets Bancoskutd - 750,000:*”—* Utaf denna sxtmmä har Banken, likmätigt 5 §. i Riksdags Beslutet af den 12 November 1810, icke undfått mera, än hvad som för hela året, i' mån af Bankens verkliga försträckningar, Banken i Renta och Capital - afbetalning erhålla bordt, och, enligt hvad bär nedan omförmälés, ufgjordt 680,721 R:dr 20 sk4 rist. De återstående 69,2 78 R:dr 27 sk. 3 r:st. hafva, likmätigt Eders Transport 750,000: ■ Transport 750,000: — Kongl. Maj:ts Nädiga Bref af den 6 Mars 181I, grundadt pä Rikets Ständers Beslut vid Urtima Riksdagen i Orebro år 18IO, blifvit återlevererade till Riksgälds-Contoiret i afräkning på dess förskott till 1810 års Hamnstängningsoch Riksdagsköstnader m. rn. Till Riksdags - kostnaders med flera utgifters bestridande 385,903: 36. 7. samt I afräkning å den utaf Rikets Ständer, vid 1812 års Riksdag, beviljade Fond till Rikets försvar * - 500,000:
I händelse fråga skulle uppstå om någon adress, får jag likväl förklara, att jag icke finner detta förslag, som nu blifvit framstäldt, kunna tjena till vägledning, emedan jag finner deri framstäldt ett indirect klander af förhållanden, som ligga utom vår öfverläggning i denna form. På dessa grunder skulle jag icke vilja instämma i den gjorda inbjudningen; men om den åsigt skulle vilja göra sig gällande, att R. o. Ad. hyllade principer af svar på Konungens throntal, hyser jag icke den ringaste betänklighet att biträda en sådan mening. Jag får blott yttra, att det bör vara ett gemensamt Utskott af alla fyra RiksSttn, som handlägger frågan, och att jag ej anser fullkomligt öfverensstämmande med våra former, att något särskildt Stånd frambär sina tankar. Af detta skäl anhåller jag, att Hr Frih.o. Landtm, måtte framställa den propos., huruvida icke R. o. Ad. skulle vilja, med anledn. af BondeSt:s föredragna prot.utdr., öfverlemna till Exped.Utsk. att uppsätta ett förslag till besvarande af det tal, som K. M. vid riksdagens öppnande å Rikssalen hållit. Frih. Cederström begärde Frih. Sprengtportens förslag på bordet. Hr von Troil, Emil: Det ämne, som nu är under öfverläggning, sönderfaller i tvänne delar. Den första delen är, huruvida det är rätt och nyttigt, att R. St. aflåta und. svar på Konungens throntal; och den andra, huruvida R. o. Ad. i sådant fall bör som sitt eget antaga det svar, som BondeSt. redan beslutat. Hvad den sednare frågan angår, vill jag på förhand medgifva, att jag finner åtskilliga betänkligheter vid det framstäldta förslaget af den vigt, att jag icke kan tillstyrka R. o. Ad. att antaga detsamma. Deremot tror jag det bruk, som i nästan alla monarkiskt constitulionella stater är gängse, alt vid en riksdags början lemna allmänna utbyten af opinioner mellan Styrelsen och Representationen, vara af stor vigt ochnylta.