Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Aldrabäst synes detta förhållande i Österbotten inträffat, der »vid medlet af förra ärhundradet för Kronans räkning med mycken kostnad för landet och det allmänna, saltpeter tillwerkades i Kronans egne lador, men sedermera dä landets innewänare fingo premier för ladubyggnad, och tillika fingo säkerhet för saltpeterns afsättning emot betalning af warans fulla wärde, sä hafwa kronoladorne uphört, och denna handtering förwandlav till en naturlig lönande landtinanna näring. Pä besia grunder wägar jag yrka och förestå, det mätte intet nytt saltpeterwerk eller inrättning göras och drifwas för Kronans eller det allmännas räkning „ och ännu mindre att sädane ma inrättas uti hwarje län utan är jag öfwertygad, att dä wederbörande Herrar Cvmiterade för saltpeter och saltkokningen, som i anledning af Kongl. Maj:ts nädiga förordnande börjat fikt arbete vä Kongsholmen i Stockholm, medhnn, nu Den -8 JulliZlz nit der utarbeta den methode, som genom anstälde försök kunna Utrönas, blifwer den basta för saltpeterjords beredande, och rätta sältet utredr, att den utluta och koka samt asta vesta rön genom trycket kommit till allmänhetens uplysning — Sä tror jag att med biträde af de underrättelser, hwilka emedlertid kunna hämtas af de redan förordnade faltpetersjuderimännen
11 allmänhet drvga räntan utgöra, och fördenskull anledning är, både att Kronan kommer att tiiiskvndas förluster och äfven att lägenheternas talrika befolkning skall råka i obestånd och falla ortens fattigvård till last, finner Kongl. Maj:t, vid dessa omständigheter, Sig föranlåten föreslå, det Rikets Ständer må för sin del medgifva, att skattläggning efter ortens method må på Statsverkets bekostnad ega rom, ej mindre å dom af ifrågavarande lägenheter, hvilkas innehafvare nu klagat öfver den lägenheterna Asalia dryga räntan, an äfven å öfriga på förra Strandskogen befintliga lägenheter, hvilkas egare inom 8 månader efter derom utfärdad låns-kungörelse hos nyssbemäide Kongl. Majits Befallningshafvande anföra enahanda klagan; att denna skattläggning härefter må i vanlig ordning, enligt i allmänhet gällande författniugar, pröfvas; och att, sedan skattläggningarne blifvit behörigen stadfästade, den derigenom bestämda nya räntan skall, i stället för den nuvarande, utgöras af hvar och en lägenhet, hvars innehafvare inom tre månader efter erhållen del af beslutet om den nya räntans belopp, derom hos Kongl. Maj:ls Befallningshafvande gör anmälan. Kongl. Maj:t förblifvcr Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest istädse välbevågen. Dalum ut supra. OSGAR. C. O. Palmstjerna. ludra g af Protokollet öfver Finuns-Ärenden, hållet inför Hatti Majit Konungen i Sluts-Rådet å Stockholms Slott den 16 November 1853. Närvarande: Hans Excellens, Justitise-Statsministern, Herr Grefve Sparre, Hans Excellens, Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Stjerneld. samt Stats-Ilåden; Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl och Grefve Gyldenstolpe.
Då nu öfverläggningen ansågs fulländad, yttrade Hr Gr. o Landtm, att R. o. Ad. torde finna alt i öfverensstämmelse med hvad som redan blifvit anfördt, Utsk:s uti förevaride punkt gjorda förslag, att myntoch räkne-enheten må benämnas Riksdaler Riksmynt, till följd af R. o. Adis i afseende på nästföregående punkt fattade beslut, icke kunde f. n. bifallas, utan att orden ”mynt och” uteslötos, hvarjemte Hr Gr. o. Landtm, hemstälde om R. o. Ad. bifölle, att räkne-enheten må benämnas Riksdaler Riksmynt, samt efter denna proposms besvarande med starka Ja, blandade med Nej, förklarade del han funnit Ja öfvervägande. Då nu Hr Gr. o. Landtm, i anseende till den redan långt framskridna tiden hemstälde att öfverläggningen öfver återstående delen af BankoUtskis förevaride Utlåt, mätte få upskjutas till eftermiddagens plenum, lemnade R. o. Ad. dertill sitt bifall. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från StatsUtsk. inkomne Mern. och Utlåt.i JYs 34, i ani. af erhållen återremiss af en motion; J\% 35, i ani. af erhållen återremiss af 3ine motioner; samt M 36, i ani. af K. M:s Nåd. Propos. om beviljande af ett särskildt kreditiv. Frih. Åkerhjelm, Carli Jag tager mig friheten anhålla att Hr Gr. o. Landtm, ville hemställa lill R. o. Ad. huruvida icke R. o. Ad. skulle vilja besluta att sätta detta StatsUtskis Betänk. JVs 36 främst på föredragmslistan i det plenum, som näst efter dagens aftonplenum kommer att ega rum. Hr Gr. o. Landtm, hemstälde om R. o. Ad. bifölle, att såsom Frih. Åkerhjelm föreslagit, StatsUtskis nu bordlagda utlåt. J12 36 upfördes främst å föredragms-listan för nästa plenum; Ropades Ja.
S. D. Herr Prosten Dedekind anhöll, alt nu få förnya sin vid detta måls behandling på Afdelningen redan gjorda förklaring, att nemligen: fullkomligen erkännande de visa och Nådiga afsigter, som legat till grund för Kgl. Maj:ts beslut i afseende på Barnmorskorna på Gottland, Herr Prosten likväl, för sin del, önskade, att något correctiv måtte utfinnas och stadgas emot dessa Barnmorskors ofta upprepade oskäliga anspråk på större än i Gontracten bestämda löningsförmoner, genom hvilkas beviljande, i stället för på goda grunder påräknad nytta af denna anstalt, densamma omsider skulle förvandlas till ett för Proyincen tryckande onus. Ut supra. Ex Protocollo, C. G. Grip, Besv. osTi Oecon. Ut sk, Bet.cle. N.o 10. i5 N:o io. 'Betänkande, angående yrkad rättighet för Kronohemmansoch Nybygges-Äboer i Norrbottens Län, att utan utsyning m. m. fä till Tjäru-bränning använda stubbar , vindfällen och förtorkade träd å deras område. H edervärda Bonde-Ståndet har, genom Protocolls-Utdrag den 4 sistlidne December, lill detta Utskotts utlåtande remitterat Lars Nilssons från NorrbottensLän Memorial, deruti han , med anmälan om angelägenheten af TjärubränningenS, såsom binäring, befrämjande inom hans af naturen vanlottade Landsort, föreslår: attKronohemmansoch Nybygges-Åboer i Norrbottens Län må tillåtas, utan föregången ansökning hos Kongl. Majrts Befallningshafvande och af Kronobetjeningen anställd utsyning, hvarigenom tidsutdrägt och kostnad förorsakas, få, utan all afgift till Tjärubränning, fritt begagna alla på deras hemman och nybygges-områden befintliga stubbar, vindfällen och förtorkade träd; hvilken motion blifvit af samtlige 16 Beny. och Oecon. Utsk. Riksdags fullmäktige från Norrbottens Län, äfvensom af Nils Strindlund från VesterNorrlands Län understödd.
Det öfverenslämraer icke heller med nuvarande lagstiftnings-anda, ty hvarföre har lagstiftaren föreskrifva underställning af gröfre brottmål, om ej af den orsaken icke blott att en oskyldig like må bli sakfälld, utan äfven ali samhället skall ega en större säkerhet att i gröfre brottmål icke oskäligen frias, ty om det i första rummet är af vigt, att icke den oskyldige dömcs saker, så är det likväl för samhället äfven af stor vigt, alt den grofve brottslingen ej må undslippa straffet. Jag skulle således föreställa mig, alt långt ifrån att denna lagförändring skulle återföra oss lill lagens ursprungliga mening, sä förer den tvertom derifrån. Den värde talaren har sagt att det endast vore obetydligheter ang:de hvilka man bortloge underställningen: han har likväl dervid förgätit, alt underställningen blifvit föreslagen att borttagas i mål, som för den hederlige mannen gälla mera än lifvet, nemi. äran. På grund häraf, och med åberopande af hvad Gr. Mörner anfört, och hvaruti jag anhåller att få förena mig, instämmer jag äfven i hans anhållan om afslag å betänk. Gr. Mörner: Den föreg:de talaren har redan utredt huruledes det ifrågavar:de nya stadgandet icke slår i öfverensstämmelse med den i nu gällande lag antagna grund. Ett ytterligare bevis för denna sats, torde väl ligga i den först uti sednare tider uphäfna rättigheten för Hofrätt alt kunna både skärpa och mildra straffet, — icke endast lindra, utan äfven skärpa, och det i sådane mål, som icke voro af underställnings egenskap. Den rättighet, som Hofrällerne sålunda från fordna tider haft, synes mig ådagalägga att den ifrågavar:de förändringen åtminstone icke öfverensstämmer med grunden för 1734 års lag. De exempel, som Gr. Sparre anförde för att ådagalägga obehöflighelen af underställning utaf Underrätts utslag, voro i min tanka serdeles olyckligt valda. Det var just mycket ömtåliga förhållanden; som der förekommo — förhållanden mellan närskyllda. Bland andra nämndes bodrägt: når den ena makan drager från den andra, eller barn från föräldrar.
Statens så beskaffade inkomst af handteringen ändock blefve nära nog oförändrad, såsom hufvudsakligen beroende af det relativa tillverkningsbelöppet, men icke af näringsidkarens rätta vinst för hvarje särskildt år; och hade Kollegium alltså ansett den nu utgående ständiga hammarskatten, hvilken just derigenom vöre för en mängd jernbruk betungande att den drabbade all stångjerns-handtering lika hårdt, utan afseende derpå, om smidet lemnade bruksegaren betydlig, ringa eller alldeles ingen behållning, böra utbytas emot en, i likhet med hvad i afseende å andra fabriksnäringar eger rum, fastställd bevillning, desto hellre som, i händelse denna grund vid jernhandteringens beskattning allmänt och med fullkomlig rättvisa tillämpades, hammarskattens borttagande sannolikt icke skulle, i sjelfva verket, föranleda någon särdeles minskning af de inkomster Statsverket utaf jernhandteringen nu påräknade, utan tvärtom snarare kunde verka förhöjning deruti, oro framdeles mera gynnsaxnma konjunkturer för denna handtering skulle uppstå. 14 Slals-Ulskotlets Utlåtande N:o 33. Deremot hafva Kongl. Kammar-kollegium och Stats-kontoret, uti gemensamt utlåtande den 22 November 1855, ehuru medgifvande, att jernhandteringen, med afseende å dess under sednare tider iråkade betryck, obestridligen behöfde ali möjlig lindring i beskattningen, likväl i underdånighet yttrat den åsigt, att afskaffandet af de ordinarie skatter, som nu utginge af tackjerns-tillverkningen oell stångjerns-smidet, icke borde ega rum, helst svårighet företedde sig att genom bevillning kunna bestämma fullt ändamålsenliga och rättvisa samt med säkra kontroller förenade grunder för denna handterings taxerande; hvaremot Kollegierna underdånigst hemställt, att, sedan tackjerns-skatten numera, enligt Kongl. Kungörelsen den 14 November 1854, utginge med hälften af det belopp densamma före år 1845 utgjorde och hvari någon ytterligare nedsättning, efter Kollegiernes mening, för närvarande icke borde medgifvas, Kongl.
Domstolen i Orten, an för någon annan, att i ämnen som röra en menighet, höra densamma med mindre kostnad, än som blef en följd af samma menighets hörande hes en ofta aflägse i Länet boende Landshöfding, utom det denne sednare i sine manlige göromål tillffyndades stora hinder, da Häradernes innemänare owilkorligen skulle med honom rådpläga; och DomareMagtens oafhängighet af den Executiva bewises i detta fall uppenbarligen derigenom, att domstvlarne i mai af sadan beskaffenhet äga blott undersöka och hemställa; men icke domina. 8rr Den 22 Juni Utan stada för fjelfwa fåken skulle troligen icke eller undersökningarne i defte ämnen kunna uppdragas al Kronofogdarne, hwilkas befattnit.g i sin natur blott sträcker sig till uppbörden, och ovilkorlig werkställighet af Konungens Befallnigshafwandes bud, och af hwilka Tjensteman nidige kunstaper och erfarenhet för sadane förrättningar icke skäligen kan fordras, eller alltid paräknas: Afwensom naturen af Econe miska mål. Naturen af Landshöfdingarncs och Ordinarie
Mr/. t / itNl/e/l/amg/let a,r/ra//as^ c/et /fong/. t-ic^tcs r e,r a//»rä,r kimgö,e/se /ata tlMä/inag/va^ att c/e na ^aranc/e /»/Isr/a/crs -st /c/en s-lo/a ga//a/or 2 /i.c/,' ^2 si. i?anco-set//ar e//er / /i.-c/r /irisgä/l/s->5el//ar. /'ancten 9 bar blifvit af alla f^ra 8täocien antagen. v 0 sanctea ro, jemte lie cleruncler lallan lie momenteinie a, ö, c oell c/, är bifallen af bläste-oeb Lorgare-8tänclen, men afslagen af Ii. 0. rk. samt Iionlie-8tän<iet; Il vilka 2:ne sistnämnde 8täocl, till följci bäraf, äfven atslagid mom. e, som allenast af bräste-8tän<iet blifvit bifallet - Iltlätancie, Airo 2». 2l>5 Vili lietta förballanlie, oeb lia sälunlia arne 8tami staclnnt emot 2, i fraga sa val om bufvulimomentet, som momenterna a, ö, c oeb c/, men clet s^nes vara angeläget att, i bäncielse cieposit-, äkningen genom ii. 8t:, s beslut antages, lie 2:>ie 8tänci, bvilka afslagit inrättningen uti cless liela vjclii, mä komma i tillfälle, att särskilöt sig )>ttra öfver clet un lier mome. föreskrifne föisigtigbetsmätt, bafva Utskotten, clels, lia någon iVämnci ej ännu blifvit valli, meli stöci af ^3 §.
Jag kände’n bäst och älska’ honom mer än mig sjelf; och jag har riktigt som en förebråelse, att jag lydde honom och reste hem. Jag ville varit hos honom i hans nöd; för derute visste ingen, som jag, hur han ville ha det och var van!” ”Tack, Petter, för ditt deltagande!” sade Gabriella, som ingalunda fann sig besvärad deraf att den, som visade det, endast var en simpel vedbåtskeppare. ”Men icke skall du göra dig någon förebråelse för det du lydde din kaptens sista befallning! Han skickade dig ju sjelf hem till mig.” ”Ja, det är sannt, och jag ville hellre sticka handen i elden, än vara honom olydig! Men han hade nog behöft mig ändå.” ”Än mig!’” hviskade Gabriella med en uttrycksfull åtbörd. ”Gå, Petter! Låt mig gråta för mig sjelf. Nästa höst, när ditt och Lenas bröllop står, sitter nog jag ensam! Jag känner det på mig: han kommer aldrig tillbaka!” – och med handen pressad mot hjertat, skyndade Gabriella till sitt eget rum. Det är en lisa att gråta ensam, att fritt låta naturen taga ut sin rätt. Under stunder sådana som de, hvilka Gabriella nu genomlefde, uppfostras sinnet och hjertat. Väl dem, hos hvilka motgången utvecklar slumrande krafter, i stället för att qväfva dem. Följande dagen reste kapten Kocher, sedan han gifvit Tistelöns bedröfvade invånare den försäkran: att efterhöra om bref medhades på de fartyg, som ännu skulle komma från Bahia, och af hvilka åtminstone ett väntades med det snaraste. ”Ja, om något kommer, böra vi få det snart,” sade Birger, medan han, jemte Haraldson, följde den fremmande ned på bryggan. ”Det är äfven min mening,” inföll kapten Kocher. ”Rosenbergs tillstånd, då jag såg honom, var just i sjelfva den farligaste krisen. Har han kommit sig, följer nog hans meddelande derom omedelbart på tillfrisknandet.” ”Bara en kan lita på att ett bref, som skickas så långt bortifrån, nånsin kommer fram?” invände Haraldson. ”Åh, det har ingen fara!
Hemställandes alltså motionären:: i-.o att en allmän nedsättning uti roteringen företages och verkställes uti alla de Provincer, hvilka äro roterade utöfver föreskrifter, eontract och Förordningar, upprättade af oell utgångna från den Regent, sorn, i samråd med nationen, stiftade Indelnings-verket, och hvarifrån motionären i alla afseenden funné afvikelse olaglig och orättvis; hvaremot han yrkade, att tvänne förmedlade hemman måtte utgöra en rote, och denna rote underhålla en soldat;: 2:0 att Rotehållarne^ må ega rättighet att med sin soldat uppgöra vontract och bestämma lönevilkoren samt alla dermed förenade prestanda,. Statssamt Ålim. Bes v.- och Ekon.-TJistoltens Betänkande, Av o g4. 3 såsom dem godt synes och de sinsemellan öfverenskomma, utan klander af tredje man, eko det vara må; och 3:0 alt Passevolance», sorn nu är förenad med roleri ngs-kostnaderna och på olaglig grund Rotehällarne pålagd, må varda på allmänna bevillningen öfverflyttad; 2:0 Af Riksdags-fulimägtigen från Stora Kopparbergs Län, Anders Göransson^ som yrkat alfvar lig tillrättavisning af det egenmägtiga förfarande, som, å krigs-befälets sida, eger rum, genom dess inblandning i Rotehållarnes öfverenskommelser med reeryter.
Utskottets på förmiddagen fattade beslut författade skrifvelsen til Riksens Ständer, rörande decharge för Statsrådet, Stats Secreterarena och Konungens föredragande i Commando mål. (bilägges)1 Iusterades följande. Utdrag af Protocollet hållet hos Const. Utskottet, den 13 Iulii 1815 om Krigs Exps Protocolls förning.2 (införes)3 Iusterades Utskottets memorial, om en ny §. i Reg. Formen mellan den 37 och 38. (bilägges)4 D:o D :o om 60 §. Reg. formen. (bilägges)5 Iusterades följande. Utdrag af Protocollet hållet hos Const. In fidem G. A. Silverstolpe. I denna och följande punkter förekommer hänvisning till motsv. bilagor. — Skrivelsen är tryckt i C. U. M. 1810—1815, sid. 917 och ff. 2 Orden cm ... förning äro tillskrivna i marginalen. 3 Protokollsutdraget är tryckt i C. TJ. M. 1810—1815, sid. 920. 4 I marginalen: N:o 3. — Memorialet är trvckt i C. U. M. 1810—1815, sid. 963. 6 Memorialet är tryckt i anf. arbete 966. I marginalen är likaledes antecknat: enskildt svar til Rådman Kjellander om Tryckfrihets lagen. — Svaret är trvckt i C. TJ M 1810— 1815, sid. 1077. 7 Såsom bilaga n:o 6 är till detta protokoll fogat ett memorial, med vilket utskottet till stånden överlämnade de förändringar i tryckfrihets - Den 18 Juli 1815 729 113. Justerat Rudolf Cederström. Plenum den 18 Iulii 1815. Då alla Utskottets Ledamöter voro närvarande utom Herr Munck af Rosensköld. Iusterades protocollen för den 10, 12, 13 f. m. och 13 e. m. i Iulii månad. Uplästes följande protocolls Utdrag:
I Thjodolfs dikt om Thjasses äfventyr med Oden, Höner och Loke förekommer namnet Thjasse icke en enda gång, och egde vi icke tillika en inledningsstrof, som låter oss veta, att Thjodolf hade fått en sköld, på hvilken dessa Thjasses äfventyr voro afbildade, skulle en med myten obekant läsare lemnats i okunnighet om hvem diktens hufvudperson är. Beowulfdikten berättar, att Varmunds (Garmunds) sonson, Offas son, hette Eomær. Det merciska konungahusets stamträd i angelsaksiska krönikan har upptagit Eomær bland Varmunds ättlingar. I sådan egenskap är också en Cnebba upptagen i detsamma. De motsvarande nordiska namnformerna äro Imer och Knue. Är det en slump eller mer att båda dessa namn återfinnas på Rökstenen? Efter att hafva omtalat de två tiotal konungar, som sutto på Seland i fyra vintrar, tillägger inskriften: nuk man Imir alu13 Uttrycket kan vara dubbeltydigt. Imer kan vara hvad Imr och Imarr äro i prosaiska eddan, en omskrifning för ulfven och stället åsyfta det starka manfallet i de strider, i hvilka desse konungar dukade under. Men omskrifningen kan också vara med flit vald så, att den tillika syftar på hjältenamnet Imer I Lodbrokssagan, sådan vi ha henne hos Saxo, kämpa ju Lodbrokssöner vid faderns sida. – Sedan inskriften ytterligare omtalat åt hvilken ypperlig man en son födes, nämligen åt Vilin, tillägger den: Knua knatti ai unn: Vilini is þat15 Knue är den nordiska namnformen för Varmunds-ättlingen Cnebba. Med afseende på knatti må påminnas om isl. gnadda Rökstenssagan intager både till tiden och innehållet en ställning mellan den angelsaksiska Varmund-Offa-sagan och de nordiska Lodbrokssagorna i deras nuvarande skick.
Maj:ts nådiga skrifvelse i ämnet derstädes remitterades, andragit: att uti ett vidsträckt och glest befolkad! land hade visserligen de resandes fortkomst ej annorledes kunnat af samhället ordnas, än derigenom att de närboende förpligtades sådant emot nöjaktig vedergällning besörja; men att frän detta förhållande, som närmast sammanfölle med begreppet om en polis-ordning, öfvergå till ett stadgande, som förvandlade skjutsningsbesväret till ett real-onus och ställde den skjuts-skyldige i ett skattskyldighetstillstånd till de resande, kunde ej på rättsgrunder försvaras, enär den, som hade nyttan af en sak, jemväl vore rätter person att densamma betala. Den lika fördelningen på aila skjutsuings-skyldige hemman af en på detta sätt uppkommen skatt saknade jemväl skäl af billighet och komme tvifvelsutan i följd af våra hemmans olika godhet och värde, i mänga fall att medföra den verkan att bördan flyttades från den, som kunde ega större förmåga att bära densamma, på en annan som egde mindre. Sålunda vore ett hemmans värde nära Slockholm, Göteborg, Malmö elier Ystad helt annat än värdet af ett hemman i många aflägsna landsorter. När fråga vore om hittills ålagde beskattningar linge man åtnöja sig med den ojemnhet i beskattningen, som vore en följd af vårt nuvarande ka - 6 Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-VIskottets Utlåtande N:o 8. meral-väsende, men detta vore ej den grand, på hvilken man torde uppstapla nya skatter. Ifrågasättas kunde jemväl på hvad sätt denna nya skatt skulle uppstå. Stiftarne af vära Grundlagar hade aldrig tänkt sig det förhållande att grundskatterne kunde komma att förhöjas eller nya sädane påläggas, och 73 § Regerings-Formen, sora stadgar att inga nya pålagor få utan Rikets Ständers samtycke påbjudas, anvisade äfven alt sättet för sådane beskattningar vore bevillning. Friherrens åsigt om skjutsningsbesvärets ordnande vore derföre
I andra puncten anmärkes den betydligare kostnaden för Anssa inom landet förlagda bevaknings-anstalter, särdeles det missförhållande att, vid Inre BevakningsDistriktet, de, i det mesta, ständiga utgifterna stigit för 1829 till 18,094 R:dr 1 ,sk. 6 r:st. och för i83o till 18,948 R-'dr i4 sk. 8 r:st., hvaremot de tillfälliga inkomsterne af confiscationer och böter blott utgjort, förra året 372 R:dr 32 sk. 11 r. och det sednare 1,154 R:dr 21 sk. 71’.; förmenandes Revisorerne att besparingar, vundna genom ändamålsenliga reformer härutinnan, skulle, med TullVerkets större båtnad, användas för Gränsbevakningens utvidgande. Med anledning häraf får GeneralTullStyrelsen underdånigst anföra, att bevakn!ngsstyrkans fördelning och verksamhet öfver - ( a ) hufvud bero på Iocala omständigheter, hvilka ofta förändras i nion af trafikens olika mångfald och rigtning; Att inom Sale eller Inre BevakningsDistriktet ständiga utgiften eller ordinarie AflöningsStaten för hvartdera äret uppgått till endast 10,233 R:dr 16 sk., nemligen: DistriktChefens och TullFiskalens aflöning 2,400. Rese-Inspectorernes d;o 5,600. Jönköpings SjötulIsKammares d:o 866: 32. — Borås och Ulricehamns Tullkamrars eko 1,866: 32. — i5. i lika många Städer anställde FÖrpassnings Inspectorers arfvoden 1,500.
And. Joachimsson. Pehr Jonsson. Hils Mänsson. Anders Jonsson. Olof Håkansson. P. Pehrsson. Fr. Bergstrom. Revisorers Berättelse. 781 Rikets Ständers, till Stats-, Baneooch Riksgälds-Verkens öfverseende, förordnade Revisorers Berättelse, angående Götha Canal-Bolags-, Götheborgssamt Malmö f. d. DiscontInrättningar, från den tid RiksgäldsContoiret med Förvaltningen af nämnde Discont-Verk haft befattning; till Rikets Högloft. Ständer afgifven år 1820. Sedan, vid sisthållne Urtima Riksdag här i Stockholm, Rikets Höglofl. Ständer godtfunnit, att för Statens räkning öfvertaga Götha Canal-Bolags-, Götheborgssamt Malmö f. d. Discont-Inrättningars Skulder och Tillgångar, samt uppdragit At Deras Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret, att besörja utredningen af desse Discont-Ver k, enligt de uti ett särskildt Reglemente den xx Julii 1818 meddelde föreskrifter, så håfve vi, jemte den at oss uppdragne Revisionen af RiksgäldsVerket, äfven låtit oss angeläget vai’a,' att särskildt öfverse och granska denne del af Herrar Fullmägtiges Förvaltning, öfver hvilken Revisions-forrättning, såsom icke egande samband med den verkställde granskningen af det egentliga Riksgälds-'Verket, vi nu gå att denna särskilda Berättelse vordsamligen afgifva. Utaf de fran Herrar Fullmägtige till oss afgifne Berättelser, rörande Discont-Verkens Riksens Ständers Tillstånd och Förvaltning, håfve vi forntitn* mit de många oförutsedda svårigheter, hvilla , för verkställigheten af Rikets Höglofl. Ständers Beslut, i afseende på Discont-Ver-» lens första »{leverering från f. d. Directionerne samt emottagande! deraf vid Riksgäkls-Contoiret, genast i början mött Herrar Fullmägtiges verksamhet.