Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kommer han ej, tillfaller bottenfynd och gods, i öppen sjö anträffadt, den som bergat, men strandvrak tillfälle Kronan, efter afdrag af bergarelön och kostnader för dess bergning och vård. Kan hvad bergadt och angifvet är ej vårdas utan fara för försämring; skall det vid offentligt utrop försäljas och de influtna medlen i länets ränteri nedsättas. Om Försäkring. Allmänna bestämmelser. Föremål för försäkring är hvarje interesse, som kan i penningar uppskattas och är beroende deraf att fartyg eller last icke förloras eller i värde förminskas till följd af de faror, som under sjöfart kunna uppkomma. Aftal, som innefattar egenskap af vad om sjöresos utgång, vare ogildt. % 193. Isynnerhet kunna följande föremål försäkras: fartyg med allt dess tillbehör och utredning; frakt; gods och varor; 99 bodmeripenningar jemte premieo, haveribidrag, och för fartygs behof eller för haveri utbetalda eller förskjutna medel; andra fordringar, hvilka efter lag eller till följd af särskildt aftal böra gäldas ur fartyg, frakt och gods; förmodad vinst å varor; provision å varor; den fara, försäkringsgifvaren åtagit sig (återförsäkring) Försäkring af ett bland dessa föremål inbegriper icke försäkring af ett annat. § 194. Ej må dispacheur, mäklare eller skeppsklarerare sluta afhandling som försäkringsgifvare, eller i bolag till försäkrings gifvande ingå. Sker det, vare premien eller hans vinst af bolaget till fattigkassan vid närmaste sjömanshus förverkad. § 195. Försäkring må ej slutas: 1. af fartygs befälhafvare eller besättning å kaplake, hyra eller lön; men hafva de för egen räkning köpmannavaror ombord må de dem försäkra; 2. å krigsföruödenhetcr och lifsmedel, tillhörande eller bestämda att föras till rikets förklarade fiende; 3. å föremål, som redan till sitt hela värde är förbodmadt; uppgår bodmerilånet endast till en del af föremålets värde, må återstoden deraf försäkras. § 196.
Alma talade hviskande. Nattens frid och naturens tystnad gjorde ett mäktigt intryck på henne. Båten gled långsamt öfver sjöns lugna yta fram emot sundet. "Hur underbart vackert! John, se dit, de vackra ljusa, glänsande molnen, hvilka simma så lågt, att man kunde tro dem vilja kyssa jorden. Och hur stilla och tyst allting är! John, det förefaller mig, som om hela naturen i detta ögonblick skulle njuta af sin tillvaro. Nej men, ser du färgskiftningarna på den der sidan!" "I sanning egendomligt. Och så utomordentligt varmt det nu är. Det är en välsignad sak." Han tänkte på växtligheten. "John," fortfor Alma åter efter en stund, "är du lycklig?" "Utomordentligt nöjd att lefva, åtminstone för närvarande. Och du, min Alma?" "Gränslöst lycklig. Så lycklig, John, att jag skulle vilja stanna tidens lopp och låta detta ögonblick fortvara i all evighet." John skrattade. "Månne det ändå inte skulle bli enformigt." "Fy, John, hur kan du säga så?" "Jag slår vad, att du redan om ett par timmar blir hungrig och riktigt gerna går in igen." Alma svarade ingenting. Hon såg bort och kände sig sårad. Hon tänkte, att John inte förstod henne. "Nå, Alma?" John försökte se henne in i ögonen. "Alma, blef du ledsen?" Alma vände sig mot honom och smålog, men hennes blick var fuktig. "Och sådant lappri kan du låta gå dig till sinnes! Du är i sanning barnslig. Nå, se nu igen. Nej, kom hit, att jag får torka bort de der tårarna." Han sträckte ut sin arm och drog Alma till sig. "Jag tar dig i min famn som en liten dufva. Älskade, egen hustru!" Han lyfte upp Almas hufvud och kysste henne. "Egen hustru." En varm blick mötte Alma ur djupet af hans ögon. Alma slingrade sin arm kring hans hals. "Jag älskar dig, John. Öfver allting. Mera än något annat i himmel eller på jord." "Det vet jag, min älskling." Han tryckte Alma tätt intill sitt bröst och kysste henne ännu en gång. "Men du måste vara förståndig. Hvarken svartsjuk på finskheten eller på fosterlandet." "Men de inkräkta ju hela ditt hjerta." "Visst icke.
Ständer, i likstämmighet med hvad redan vid i8i5 års Riksdag, uti underdånig Skrifvelse den 4 Augusti begärdtes, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Kammar-Rätten må undfå Nådig befallning, företaga den på detta Verk ankommande speciella Revisionen af StatsVerkets Räkenskaper» så tidigt» att densamma må vara verkställd innan Böckerne aflemnas till Riksens Ständers eller deras Revisorers granskning samt vederbörande anbefallas, att hålla dessa Räkenskaper Kongl. Kammar-Rätten tillhanda inom den för verkställigheten häraf erforderliga tid. I öfrigt hafva Revisorerne, beträffande granskningen af Kongl. Slats-Contoirets Räkenskaper för de ifrågavarande åren, skolat meddela, att de samma blifvit förde med noggrannhet, ordning och redighet; äfvensom utaf de, till controll emot Kongl. Ränte-Kammarens Hufvudbok, i det under Kongl. Kamraar-Gollegium lydande Civiloch Militiae-Af - 528 Riksens Stunders räknings.Contoir hällne Böcker, den öfver In» komsterne likaledes funnits i beliörigt skick, men åter den öfver utgifterite i flere hänseenden felaktig, såsom upptagande några ulbetainingar dels under orätta Tittlar, dels ock til! origLiga belopp, med mera dylikt, samt icke eller på alla ställen äfslutad; hvarföre Revisorerne ansett sig höra sådant anmäla till den åtgärd , hvarigenom denna Bokföring må komma att blifva pålitlig och uppfylla clet åsyftade ändamålet.
LandtbruksAkademien öfverlemnats 15 inträdeskort till dess sammankomst den 16 dennes, samt anmodade de ledamöter af R. o. Ad., som 254 Den 13 November. önskade erhålla dessa biljetter, att anmäla sig hos Kiddarh.. Fiskalen. Företogs val af ytterligare C suppleanter i Förstärkt StatsUtsk. ; och befnnnos dertill hafva blifvit utsedde: N:o 2017. Hr Björnstjerna, Roger Magnus; » 338. Frih. Tersmeden, Wilhelm Fredrik; » 391. » Hochschild, fullmf Gr. von Rosen, Gustaf Fredrik; » 2261. Hr Horneman, fullm. Hr af Klint, Erik Magnus; » 62. Frill. Mörner, fullm. Gr. Mörner, Garl Göran; » 193. Hr Bäck i Finland, fullm. Frih. Leijonhufvud, Bro der Abraham; samtlige med 23 röster, sedan genom lottning blifvit bestämd den ordning, i hvilken de såsom suppleanter komme att ingå. Föredrogs sammansatta Stats-, Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 12 dennes bordlagde Utlåt. N:o 53, med föranledande af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i ani. af Utsk:ts Betänk. N:o 29, i fråga om ändring eller omarbetande af Landtmäteri-instruktionen och Skiftes-stadgan, m. m. Detta Utlåt, begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, hvarjemte anmälte sig och yttrade Frih. Armfelt, Magnus: Då Utsk:ts hemställan på sidan 2 är så stiliserad, att densamma, enligt mitt förmenande, i första rummet är ställd till Borgare-St., som återremitterat punkten, får jag hemställa att R. o. Ad., för att icke motverka frågans tillfredsställande lösning, behagade uppskjuta behandlingen af denna punkt, tilldess Borgare-St:s beslut rörande densamma blifvit kändt. Till detta förslag lemnade R. o. Ad., uppå framställd propos. , sitt bifall.
Ankom den t April j8a3. Utlåtande, i anledning af Herr P. U. Huldbergs Memorial, om Wadstena Kloster-Kyrkas öfverlåtande åt Stadsoch Landsförsamlingen derstädes. Mod åberopande af 25 §. uti Riksdagsbeslutet, d. 21 Julii 1818, deruti Riksens 4.de Sami. 27 4i8 Stät s-Vt skottets Betänkan den. Ständer förklarat deras önskan vara, att ett ordentligt Contract måtte upprättas med Wadstena Stadsoch Landsförsamlingar om öfvertagande af den så kallade KlosterKyrkan i Wadstena, hvarefter frågan om det bidrag af Staten Församlingarne äskat, såsom vilkor för detta öfvertagande, skulle till pröfning förekomma, har Riksdags-Fullmägtigen för Wadstena Stad, Herr P. U. Huldbergj uti Memorial, som Vällofl. Borgare-Ståndet till Stats-Utskottet remitterat, anhållit, att sådant Contract nu måtte uppgöras i emedan Församlingarne voro benägne att emottaga denna Kyrka på de af dem förut i underdånighet uppgifne vilkor, nemi. att de jemte Kyrkan erhålla de 5ooo R:dr, som influtit för Kyrkans försålde Tak, rättighet till en Collect och Stambok öfver Riket, fri Disposition af Stadens Kyrka samt tillstånd att i stället för uppbyggande af ett kostsamt Torn få uppföra en Klockstapel.
H:dr sk. r>t li:dr sk. r:st corderoy, jean, manchester, par1 skålp. 2 16 kum, sammet och satin 28 — 1 * felb och peluche 1 skålp. 8 — 1 16 " * filtar gaze, halflinon, musslin, nettelduk, dimity, batist, sticktyg 1 skålp. 16 eller piké, samt alla genom 1 skålp. 3 . väfnadssättet fasonerade 36 — 9 * tyll 1 skålp. i 24 — andra ej specificerade: 1 skålp. 3 . ofärgade eller färgade . 36 — 4 — tryckta eller pressade sliawlar, shawletter och andra du1 skålp. i kar, äfvensom genom fasonering 1 skålp. 4 till förkläden utmärkta tyger . bomulls-, med blandning, till större eller mindre del, af lin eller hampa, tulibehandlas såsom lika beskaffade tyger af lin eller hampa allena, linneoch hamp-: alngods och dukar: l - 32 blaggarn, buldan och kanfas . 1 skålp. 8 — 30 * segelduk och tältduk 1 skålp. 6 — 1 bolstervar 1 skålp. 12 — 30 — kammarduk och batist - 1 skålp. 2 lärft, hvaraf 1 qvadrataln väger 1 skålp. 3 15 — till och med 3 lod 36 — 40 Tullvärde. Banko. Wäfnader: linneoch hamp-: alngods och dukar: lärft af andra slag, damast och Qvantitet för tullberäkningen. Införselstull. Banko.
Enligt Kongl. Brefvet d. 31 Dec. 1829 för utgifter i och för af handlingar om Rikets Handelsförhållanden . 82,663: 33. 2. — Enligt Kongl. Bref 5,430: 5. 10. Utgifter : Dito utom Barbareskkuslen, samt ConvoyCommissariatets år 182c) utgifne Amiel i Turkiska Beskickningens aflöning för 2:11c år 36,584: 36. 4- 22,519: 26. — Aflöningar samt utbetalningar för Qua rantainslnrättningen vid Känsö 14,236: Reserverade Medel till kostnader för framlida Sjö-Expeditioner 45,000. — —• Förlust å Cours-difference Summa 972,154: 19. 8. 897,536: 37. 7. l:o Kongl. Maj:t har, genom Nådigt Bref den 3i December 1829, anbefallt afskrifning af en Cabinett-Cassans skuld till Convoy-Cassan, stor 60,000 R:dr Hamb. Banco, men deraf liro i samma års räkenskaper likväl icke mera än 82,663 R:dr 33 sk. 2 r:st. Svenskt B:co afskrifne, emedan, efter hvad för Revisorerne blifvet uppgifvit, skillnaden emellan sistnämnde belopp och fulla värdet af berörde 60,000 R:dr Hamb. B:co, evalveracle efter Cours till Svenskt Banco, skola i föregående årens räkenskaper blifvit afförda. 2:o Med åberöpadt stöd af Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 9 Januarii och den 29 October 1828, har i 1829 års Räkenskaper upptagits en utgift till ett belopp af 77,088 R:dr 26 sk., samt i i83o års
Ständer för bemälda enka beviljat en årlig pension af 200 R:dr att af benne åtnjutas, så länge hon lefver ogift och i behöfvande omständigheter sig befinner. Som voteringen utfallit med 36 Ja och 83 Nej, hafva Rikets Ständer alltså beslutat i enlighet med Nej-propositionen. Hvilket allt Förstärkta Stats-Utskottet härigenom skolat Rikets Ständer tillkännagifva. Stockholm den 25 Augusti 1854. Ank. till Bxp.-Utsk. den 25 Aug. 1854, kl. 7 e. m. Memorial, angående verkställd omröstning i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut, i fråga om a/löningen för Presidenterne i vissa af Rikets Kollegier. Stats-Utskottets Memorial N:o 245, med förslag till voterings-proposition, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, i fråga om aflöningen för Presidenterne i vissa af Rikets Kollegier, har, enligt Utskottet tillhandakomna Protokolls-utdrag, blifvit af samtlige Riks-Stånden gilladt; i följd hvaraf Förstärkta Stats-Utskottet, jemlikt 69 § Regerings-formen, denna dag anställt omröstning öfver berörde, så lydande, Proposition: 12 Stats-Utskottets Memorial, N:o 255. Den, som anser, att väckt motion om lönernes för Presidenterne i Kammar-kollegium, Stats-kontoret, Kommerse-kollegium och Kammar-rätten förhöjande till 4000 R:dr hvardera, emot det att taffelpenningarne minskas med ett lönetillökningen motsvarande belopp, icke bör .till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner JVejj hafva Rikets Ständer bifallit den gjorda motionen. Som denna omröstning utfallit med 55 Ja och 64 Nej, hafva Rikets Ständer alltså beslutat1 enligt Nej-propositionens innehåll. Hvilket Förstärkta Stats-Utskottet skolat hos Rikets Ständer anmäla. Stockholm den 25 Augusti 1854.
Maj:ts Befallningshafvande att, på föreskrifne vil”kor, verkställa Spannmålslagrens försälj”ning. ” Jag finnér visserligen af sidan 3ao, att först stadgats, det Magazinsbehållningarne borde försäljas genom öppen Auction, men att de sedermera fått afyttras under hand. Det är ej denna sednare tillåtelse jag klandrar, men i anledning af Utskottets efter detaljgranskning af försäljningarne afgifne omdöme: ”att försäljnin”garne i allmänhet blifvit verkställda till 38 Den ig Augusti. ”de å försäljningsstället, enligt inkomne ”officiela rapporter, för fullgod vara gäldande pris; att, i intet fall för oskadad ”vara, försäljningspriset understigit det ge”nora Kongl. Brefvet den 27 April 1825 ”stadgade minimum, eller 16 sk. under ”markegångspriset;” nödgas jag erindra, att just genom denna försäljning under hand inträffat, att i Westmanland och Skåne försäljningspriset för Magazinslnrättningens spannmål, betydligen understigit det pris, sorn inom korta tidepunkter vid dessa försäljningar yarit det i orten allmänt gällande. Jag hade trott, att detta skulle närmare fästat Utskottets uppmärksamhet, och anser det så mycket angelägnare att få förhållandet utredt, som allmänna begreppet härom möjligtvis kan vara vilsefördt; och det är denna fullständiga utredning jag hoppas Utskottet inser vara nyttig, och derföre meddelar. Ifrån sidan 333 till sidan 33g afhandlar väsendtligen redovisning för det år 1826 lyftade SpannmålsCreditivet. Dervid har jag åtskilliga anmärkningar att göra, och hvaribland hufvudsakligen förekommer den, att redovisning efter 3:ne års förlopp ej fullständigt kunnat åstadkommas. Att från åtskilliga Län redogörelser efter meddelade föreskrifter ännu icke inkommit, hade bordt föranleda till undersökning om orsakerna dertill. Jag kan icke tro, att sådane redogörelser kunna saknas, utan att anledningarne dertill blifvit Den 19 Augusti. 39 anmäldte och jag är för min del ur stånd alt fatta, hvilka skäl lagligen kunnat hindra dessa redovisningars afgifvande inom 3:ne år.
Då jag vet, att denna §, emot hvilken ingen reservation är upgifven, redan är bifallen af BondeSt. och jag har anledning att förmoda, att den äfven kommer att af BorgareSt. antagas, anser jag mig icke böra motsätta mig densammas godkännande af R. o. Ad. Jag tror likväl, att det hade varit rättare, om man bestämt, numerären af delegare i alla banker till 30 i stället för 20. Utsk. säger i sin motivering, att de, som påstått, att bestämmelsen om 20 delegare vore en återgång ifrån nu gällande stadganden, misstagit sig; men jag deremot tror, att det är Utsk. sjelft, som i detta sitt yttrande begått ett misstag. Det är visserligen för närv:de i lag stadgadt, att delegare i icke sedelutgifvande banker af hvilka vi för närv:de endast hafva filialbanker —• få vara mindre än 30, men praxis har varit, att man icke fått stifta en filialbank, som hade mindre än 30 delegare. Som jag hoppas, att denna praxis kommer att fortfara, åtminstone till nästa riksdag, har jag nu blott velat göra denna anmärkning och motsätter mig ej ett bifall till §:n. Utsk:s i denna punkt afgifna yttrande bifölls; hvarefter de af Utsk. nu föreslagne 1 och 2 §§ uplästes samt godkändes. 5:te punkten, ang:de § 5, jemte 1—i mom. i4;de§;mom. lillis c, d och k i 6 §, 7 och 10 §§ och lill. b af mom. Härvid förekom först Utsk-.s yttrande i fråga om utbyte af benämningen »lottegare» emot benämningen »kommanditdelegare», och yttrade sig derom Hr von Koch: Jag måste beklaga, att Utsk. icke fästat något afs:de vid den anmärkning, som vid återremissen af 3 <§:n gjordes deremot, att Utsk. begagnat ordet lottegare i en bemärkelse, afvikande från den, som detta ord har i alla för privatbanker utfärdade oktrojer, i hvilka med lottegare förstås den, som eger del i banken, d. v. s. en solidarisk bolagsman.
Huruvida, såsom i förevarande fall blifvit inom Bonde-Ståndet framställdt, mot Grundlagens bud må hafva varit stridande, att beredningen af ett ärende, som i sig innefattade fråga om bevillning och sålunda i denna del vore att hänföra till de i Grundlagen bestämda föremålen för Bevillnings-Utskottets verksamhet, genom Rikets Ständers omförmälda beslut blifvit i allo till Särskilda Utskottets åtgärd öfverlemnad, är ett ämne, som numera icke kan göras till föremål för bedömande; utan framstår nu Särskilda Utskottets erhållna bemyndigande härutinnan med samma "giltighet, som tillkommer de i Grundlagen särskildt uppräknade Utskotts behörighet inom de för dem utstakade gränser. Den befattning Särskilda Utskottet i dess Betänkande N:o 8 och nu sednast i Memorialet Ö N:o 11 tagit med samma bevillningsfråga, har varit en nödvändig följd af nämnde bemyndigande; ärendet var således till behandling hos Rikets Ständer förberedt. af behörigt Utskott. Vid sådant förhållande måste den hos Bonde-Ståndet yrkade, men af Talmannen vägrade proposition, som angick ärendets öfverlemnande till beredning af det Utskott, på hvars handläggning frågan skulle hafva ankommit, derest icke Särskilda Utskottet fått omförmälda behörighet, anses bokstafligen stridande mot ofvan åberopade lagrum, som tillerkänner gällande kraft åt hvad Rikets Ständer i sådana fall med tre Stånds pluralitet besluta. Bih. till n. St. S Haft. 3 18 Konstilutions-Utskotlets Memorial, N:o 30. Konstitutions-Utskottet förklarar alltså, att Bonde-Ståndets Talman, då han vägrat proposition på Bengt Gudmundssons ifrågavarande framställning, handlat grundlagsenlig!. Stockholm den 21 Juli 1854. « STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, USSi. Konslitulions-Vtskottets Memorial, N:o fl. 1 Ank. till Exp.-Utsk. den 25 Juli 1854, kl. 12 m.
Utskottets hemställandel: biföllos. 36:te punkten. Med afslag å Utskottets hemställan, beviljade Ilidderskapet och Adeln det af Kongl. Majit för anskaffning af 12,000 rcfflade inlanteri-gevår äskade anslag, 450,000 Riksdaler. 37:de 38:de och 39:de punkterna. Utskottets hemställande!i biföllos. 40:de punkten. Utskottets i denna punkt gjorda hemställanden afslogos och det af Kongl. Majit till fortsättande af be!3-tnings-arbetena vid Stockholm på Sandssidan äskade anslag beviljades. Till följd af Ridderskapet och Adelns vid pröfningen af mom. litt. d. i 2 7:de punkten fattade beslut, ansågs denna punkt ej erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarna. Utskottets hemställan bifölls. 43:dje punkten. Mom. litt. a. Utskottets hemställan bifölls. Mom. litt. b. Till följd af Ridderskapet och Adelns beslut vid handläggningen af mom. litt. b i Gite punkten, ansågs detta moment icke föranleda till annan åtgärd än att läggas lili handlingarna. 336 Prot.-Utdrag den ii April 1860. H:de punkten. Med afslag å Utskottets i Usla momentet gjorda hemställan, biföll Ridderskåpet och Adeln Kongl. Maj:ts framställning rörande den nya pensioneringen för Arméen, för så vidt momentet derå hade afseende, hvaremot Utskottets hemställanden i de öfriga momenterna af Ridderskapet och Adeln biföllos. 45:te och 46:te punkterna. Utskottets hemställanden biföllos. Utskottets näst efter 46:te punkten förekommande yttrande, beträffande pensioneringen för de vid Arméen anställda läkare. Lades till handlingarne. Utskottets hemställan bifölls 48:de punkten.
Onekligen vore det för tydligheten af vårt modersmål en vinst, om man finge bestämda ”bestämmelser” fästade vid hvarje ord, sä att icke ett och detsamma kan betyda flere serskilda saker, isynnerhet då man för de olika sakerna äger olika ord, blott man vill begagna dem sålunda. Om man nu, för att göra ett uttryck ur sitt eget språk mera begripligt, nödvändigt skall taga till hjelp öfversättning deraf på ett främmande, anser jag, i likhet med Hr von Hartmansdorff, att ordet bestämmelse egentligen icke lärer betyda annat än ”destination”. Men å andia sidan kan icke nekas, att den betydelse af ”stadgande”, som ordet numera jemväl fått, har, ehuru, som jag tror, det af missförstånd härrörer, så djupt inrotat sig i språkbruket, att det icke lärer blifva lätt att detsamma afskaffa; samt alt således, om också termen förändras på det nu ifrågavar:de stället, den återfinnes på tusendetals andra. Detta oaktadt, och enär jag för min del alltid skall söka medverka lill rättelse för hvarje fall, då tillfälle sig dertill erbjuder, får jag för denna min ringa del vördsamt tillstyrka bifall till den af Hr von Hartmansdorff föreslagna förändring. Gr. Sparre, Erik: Den af Hr von Hartmansdorff emot or det bestämmelse framställda anmärkn. har vid flere föreg:de tillfällen blifvit gjord, och det kan icke nekas alf det ifrågavande ordet liar uti språkbruket en dubbel betydelse, så väl den, som Hr von Hartmansdorff velat tillägga delta ord, som äfven den, hvilken Ulsk. tili förevar:de förslag gifvit detsamma. Då härtill kommer dels att förevar:de uttryck blifvit af LagUtsk. begagnadt i det förra uti detta ämne af Utsk. afgifna Betänk., samt äfven efter skedd föredragning af R. o. Ad. godkändt, dels att Lagberedningen och Lagkommitléen uti sitt förslag lill civil-lag, som undergått granskning af Högsta Domstolen och HofR:ne, äfven bibehållit detta uttryck, hoppas jag att R. o. Ad. nu, som tillförene, icke vill fästa någon serskild upmärksarahet å detsamma, utan, på sätt förut skett, godkänna det.
Borgareståndet äfven antagit en voterings proposition ; och hafva de öfrige RiksStånden blifvit inbjudne, att uti detta Beslut med BorgarpStåndet sig förena; men som den af BorgareStåndet väckte fråga redan blifvit, genom det förstärkta StatsUtskottets den 9 sistlidne April med Riksens Ständers rätt fattade beslut, afgjord, samt Ridderskapet och Adeln, vid pröfning af Bevillningsutskottets ofvannämnde Memorial, angående de föreslagne alternativer till bestämmande af öfverflöds-afgifterne, redan den 4 dennes funnit godt, att, på sätt Bevillningsutskottet hemställt, förvisa samma fråga till det Förstärkta StatsUtskottets afgörande; alltså ansåg Ridderskapet och Adeln eig ické kunna, emot Grundlagens föreskrift, gå Välloflige Borgare-Ståndets ifrågavarande Önskan till mötes. Ut supra. S D. Sedan Ridderskapets och Adelns Ledamot Herr Professoren och Riddaren Carl TraSvenfeit, såsom Svenska LekareSällskapets Secreterare, och å Sällskapets vägnar, tili Ridderskapet och Adeln öfverlemnat ett antal exemplar af Berättelserne om Sällskapets arbeten åren iSiö, 1816 och 1817, beslöt Ridderskapet och Adeln, att, genom Utdrag af Protocollet, betyga LäkareSällskapet sin aktning öfver dess nit för LäkareVettenskapens Den 7 Julli. 205 framsteg, och sin erkänsla för det lemnade ve» dermälet af Sällskapets uppmärksamhet. Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning så väl af Statsutskottets den 13 sistlidne Maj meddelte Betänkande, i anledning af väckt motion om fördelningen af arbetet emellan Riksens Ständers Revisorer af StatsBanco och RiksgäldsVerken, samt skyndsam tryckning af desse Revisorers berättelser, sorn ock af Utskottets den 1 dennes afgifne. samt den 4 derpå följde på bordet lagde, Utlåtande öfver de vid nyssnämnde Betänkande gjorde anmärkningar, blefvo berörde tvänne Utlåtanden till alla delar af Ridderskapet och Adeln gillade.