Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Öfverskotterna kunna alltså anses, äfven före deras formella aflemnande till Riksgälds-Kontoret, hafva varit använda för detta Verks behof eller till dess nytta, och ej, såsom Revisorerne anfört, till främmande ändamål; derom Revisorerne kunnat öfvertyga sig, medelst jemförelse mellan Kongl. Räntekammarens årsredogörelse och dess räkning med Rikets Ständers Bank, på hvilken alla utgifter, post för post, assigneras. Det skall äfven af Bankoräkningen visa sig, att under medlet af sommaren, då iandträntorna för det föregående 36 året hunnit inflyta, Kongl. Räntekammarens Bankobehållning varit högst betydlig och tillkännagifva tillvaro af en åter inkasserad reservfond, hvaraf beloppet snarare skolat ökas än minskas, om för den löpande tiden liqvid öfver statsfyllnaden och öfverskolterna mellan Statsverket och Riksgälds-Kontoret kunnat successift uppgöras. Efter de tid efter annan högt uppdrifna beräkningarna af StatsVerkets inkomster, har det inträffat, att många inkomsttitlar utfallit med brister; och då af de ibland utgifterna uppförda mångå förslagsanslagen nästan intet varit för årsbebofvet tillräckligt, har det, lör fyllande af brister så väl å inkomster som å utgiftsanslag, varit för Statsverket oundgängligen nödigt att hafva öfverskotter atL tillgå. Saknas en sådan tillgäng, inträder för Stats-Verket nödvändigheten att kunna, utom den anslagna statsfyllnadssumman, hafva sig anvist ett kreditiv, på hvilket uttagningar kunna göras, till kassafyllnad vid inträffande behof. Alt sådant komme atL medföra ränteförlust för Riksgälds-Kontoret och inveckling af dess liqvider med Stats-\ erket, tolde ej kunna bestridas.
Dessa äro de befästningar till lands, som Chefen för Ingenieur-Corpsen ansett sig böra i underdånighet föreslå. För försvaret till sjös förekommer i första rummet: Försvaret af Carlslcronas inre redd. Af detta försvar finnes redan utfördt Kungsholms fästning, Tornet på Godnatt, äfvensom Tornet på Kurrholmen medhinnes i år till så stor del, att detsamma med nästa år kan blifva fullkomligt färdigt. Uti underdånigt memorial af den 25 sistlidne Juni hade Chefen för In genieur-Corpsen framställt de grunder, i enlighet med hvilka han ansett detta torn endast böra uppföras till en vånings höjd, hvarigenom dessutom en besparing borde uppkomma af omkring 22,000 R:dr R:mt. Sedan Kongl. Maj:t uti Nådigt bref af den 9 Juli detta år härtill lemnat Nådigt bifall, fortgår nu tornbyggnaden i enlighet med denna förändring, uppgående det nya kostnadsförslaget till 218,144 R:dr 86 öre och utvisande en kontant besparing af 22,005 R:dr 1 4 öre. Det har varit meningen att till inre reddens försvar vid Carlskrona omgifva etablissementet med en kedja af 6 stycken sådana torn, men, sedan man börjat konstruera artilleripieser med flera gånger större skottvidd än tillförene, jemte en ökad träffsäkerhet, torde numera tornet å Godnatt och det å Kurrholmen anses kunna uppfylla det med denna tornbefästning åsyftade ändamål och ingenting vidare i befästningsväg vara af nöden för inre reddens försvar. Deremot framstår med desto större nödvändighet behofvet af en befästning för försvaret af vestra inloppet emellan öarna Hästholmen och Almö, heldst detta inlopp är tillgängligt 62 Bil. JV3 3 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. Jtl 1, om Statsverket 1862. för 1 8 fots djupgående fartyg. En sådan befästning har också alltid ingått uti den allmänna försvarsplanen för Carlskrona mot sjösidan, ehuru för en tid åsidosatt för det inre reddförsvaret.
Till förekommande af en så beskaffad, omotiverad, icke påtänkt lagförändring, torde livar och en, äfven om han gillar grundsatserna i föreslagna tillägget, finna nödvändigheten af en förändrad redaction, och derföre icke bifalla betänk., sådant det nu förefinnes. Med ledning af Calonii 1785 utgifna academiska afhandling om praescription i brottmål, vill jag söka visa, att såväl det civila som criminella ansvaret tillintetgöres genom praescriplion. Härom har väl Caloirius icke särdeles utlåtit sig, men af uppgifna grunderna är slutföljden lätt dragen. Hans kända skarpsinnighet i forskning och säkra praktiska omdöme äro en borgen för, alt grunderna aro riktiga. Den första grund för all praescription är ”främjande af mennisko"släglels fred och säkerhet, och den deraf härledda regel, att Den na April. "öfvergifna ting må tillerkännas dem, som deni hittat, saint ”alt en ägare bör använda sorgfällighet om sina tillhörighe”ters förvarande och återvinnande.” Stadgandet alt åtal afen del brott, nemi. de gröfre, ej bör afskäras genom praescription, inen deremot de mindre vara praescriplibla, hvilar på den säkraste grund, någon lagstiftning kan hafva; ly den grundar sig på beskaffenheten af menniskors lynnen, som snart glömma små, lätt godtgjorda oförrätter, som icke störa sammanlefnadens lugn eller frihet och gods, men ständigt ihågkomma sådana förbrytelser, hvarigenom egen eller andras säkerhet blifvit utomordentligen förolämpad. Wärmare utredning, hvarföre de gröfre brotten icke böra vara praescriptibla, hör ej hit; men försvar för prsescription å mindre brotten lemnäs i ofvananförda disputation; den 3 §:n lyder sålunda i öfversättning: "De, som försvara den criminella praescriptionen, resonera ”ungefär sålunda: Det är, säga de, alldeles icke någon naturlig ' ”nödvändighet att brott straffas, ty då skulle afven benådnings”rättigheten bortfalla, som likväl ingen påstår böra från Staten "förvisas.
BondeStåndets Protocoll vid innevarande Riksdag, å hvilka Ståndets Medlemmar prenumerera, blott erläggas två tredjedelar af det belopp, hvilket, såsom allmänt gällande pris för hvarje ark, uti Bokhandeln, Utskottet uti serskildt Betänkande af denna dag föreslagit. Den 10 Jan. Betänkande, rörande tryckningen af Hedervärda BondeStåndets Protocoll vid innevarande Riksmöte, samt deras afleverering till RiksgäldsContoret. 0%*-^.) Uti ett till Utskottet öfverlemnadt Utdrag af det hos Hederv. BondeStåndet d. 11 sisth Novemb. hållna 64 Sta ts-XJ tsk otte ts Protocoll, förmäles, huruledes, efter föredragning af de, uels omedelbarligen till Ståndet inkorone och dels genom ITofGanzleren Ståndet meddeldte Anbud af åtskillige Boktryckare, att åtaga sig tryckning af Ståndets Protocoll för denna Riksdag, Ståndet, åt hvilket Boktryckaren J. P. Theorell förut förrättat tryckning till Ståndets fullkomliga nöje, funnit för godt, att antaga det af beiuälde Theorell nu gjorda anbud, att trycka Protocollen emot Ellofva R dr B:co arket, papperet inberäknadt, och nied utfästelse, att upplagan blifver TvåtlundraFemtio Exemplar; att tryckningen sker med Cicero Fractur stil y efter vid anbudet fogacit prof, och att hvarje vecka aflemnas 3 a 5 ark, så vida Manuscript i tillräcklig mängd och tid blir att tillgå och Ståndet låter ombesörja läsning af ett Correctur. — Äfvensom i sammanhang härmed Ståndet förklarat, att Ståndets Secreterare skulle anses hafva fullgjort sitt åliggande, i afseende på befattningen med tryckta upplagan af Ståndets Protocoll, då han, i den mohn, som tryckningen fortgått, aflemnat liela upplagan till den Tjensteman i RiksgäldsContoiret, sorn hitintills ombesörjt utdelning och försäljning af de vid Riksdagarues slut, öfverblifne exemplar af Upplagan.
– Ja, det lär ju vara frågan om att få en opinionsyttring till stånd med anledning af den vid riksdagen väckta motionen angående rätt att utträda ur statskyrkan. – Ja. Anker fortsatte åter med samma låga, välljudande stämma: – Vi ha trott, att det skulle kunna vara på tiden, att studentkåren någon gång komme att visa sitt intresse för en fråga af så almän vigt som denna. En politisk fråga vore det kanske mindre lämpligt, att studentkåren blandade sig i, ehuru jag för min del ej kan se, hvad det skulle ligga för ondt däri. Nu är det vår mening att föranstalta om en almän sammankomst för studentkåren, men då är det nödvändigt att på förhand hafva, försäkrat sig om väl förberedda talare. Och emedan vi tro, att du intresserade dig för den här saken, hade vi tänkt fråga dig, om du inte skulle ha lust att, i händelse man lyckas få någon studentsammankomst till stånd, då lofva att också uppträda. Han såg upp och betraktade sedan Grane uppmärksamt. – Tror du, att det verkligen fins en opinion för den här saken inom studentkåren? Anker fortsatte: – Ja, sade han med fast stämma, det tror jag. Och om det ingen fins, så tror jag, att man kan väcka den. Och han talade länge om den almänna liknöjdheten, om nödvändigheten af religionsfrihet och om nyttan för studenterna själfva af att visa intresse för denna sak. Randers hade hela tiden noga följt med samtalet, men icke sagt något. Nu bröt han plötsligt tystnaden, utan att dock på något särskildt sätt betona sina ord. Snarare låg det en viss nonchalans i hans sätt att uttrycka sig. – Men, sade han, borde man inte söka vinna någon af de äldre för saken? Jag tycker, att man framför alt bör akta sig, så att det inte kommer att se grönt ut. Anker ryckte till och blef blossande röd. Det syntes, att han var nära att bryta ut. Men han beherskade sig. – Vi få således inte räkna på dig? sade han till Grane, fortfarande utan att se på Randers. – Jag vill åtminstone inte lofva något. Anker satt en stund till. Så reste han sig upp. Hatten höll han fortfarande i handen. – Ja, sade han, jag skall väl gå vidare då.
N:o 51, i anledning af väckt motion om anslag af inflytande tullmedel till aflöning åt en handtverks-föreningens ombudsman i Stockholms packhus; N:o 52, i anledning af väckt motion om rättighet för de militäre tjenstemän, hvilkas boställen af regementenas boställs-direktioner utarrenderas, att, då arrende-afgifterna icke inflyta, derför af staten erhålla ersättning; N:o 54, i anledning af väckt motion om anslag af allmänna medel till understöd och uppmuntran åt fattige jordbrukare och åt tjenstehjon för långvarig tjenst; N:o 55, i anledning af väckt motion om uppresande af en min nesvård åt fält-marskalken Magnus Stenbock; N:o 56, angående tiden för tillhandahållandet af det till hamn-anläggning vid Åhus anvisade bidrag af allmänna medel. S. D. Föredrogos ånyo Banko-utskottets utlåtanden: N:o 20, i anledning af återremiss af Utskottets memorial, N:o 3; Ståndet vidblef sitt beslut och lade utlåtandet ]N:o 20 till handlingarna; N:o 21 j i anledning af väckt motion, att vederhäftighets-bevis, utfärdade af den i hvarje församling valde socken-nämnd, måtte för lå nesökande i diskont-verken såsom giltige antagas. Bifölls. N:o 22, i fråga om afskrifning af åtskilliga från låne-kontoret i Götheborg utgifna diskont-lån, äfvensom af derstädes balanserade öfverräntor. Bifölls. S. D. Föredrogs ånyo Banko-utskottets utlåtande N:o 17, i anledning af väckt motion om ökade löne-förmåner för bankens tjenstemän inom 3:dje graden. Återremitterades. Från Vällofl. Borgare-ståndet. S. D. Föredrogos ånyo af Stats-utskottets utlåtanden:
Jag tager för gifvet, att man icke skall motsätta sig de önskningar, som från en ort blifvit framstälda om åtgärders vidtagande för att uppehålla ordningen och förekomma missbruk. Frih. Cederström: Fullkomligt instämmande i hvad Hr Adelborg med utmärkt sakkännedom och en ädel värme för folkets sanna bästa anfört, får jag äran, till stöd för vår åsyftan, härmed uplysa, hvad mig blifvit på enskild väg nu under pågående plenum tillkännagifvet, nemi. att ett annat RiksStånd redan lärer bifallit ifrågavande hemställan, hvilket således, jemte hvad som i ämnet allaredan blifvit anfördt, torde vara en ytterligare anledn. för R. o. Ad. att fatta enahanda beslut. Hr Silfverstolpe har visserligen nämnt, att om man nu afslår detta Betänk., vore K. M. dock oförhindrad att, på grund af Gr. Mörners hemställan i ämnet, vidtaga erforderliga åtgärder. Men jag hemställer, om icke en anhållan af R. St. skulle utgöra ett mycket starkare stöd för framgången af denna angelägenhet, än hvad en enskild, äfven den mest aktade embetsman, kan på högsta ort påräkna? Man har tydligen ådagalagt,1 att den förmenta inskränkta syftningen hos motionären blifvit missförstådd, helst det dessutom icke torde kunna antagas, att äfven Riksdagsmän från Skåne och Gottland lära så synnerligen, som motionären sjelf, intressera sig just för Sunnerbo härad? För öfrigt är det ju tydligt att, då motionären föreslagit, att Landshöfd:ne icke mätte ega rättighet att utan vederbör:de sockennämnds medgifvande utfärda pass åt de personer, som idka ifrågavar:de handel, men han icke uttryckligen inskränkt delta stadgande alt gälla blott inom Kronobergs län, så har motionären tillräckligt motiverat och till erforderlig omfattning stiäckt sin hemställan i detta afseende. Hr Fåhreeus har mot Utsk:s hemställan invändt, alt den granskning, som här nämnes, skulle vara overkställbar, enär den skulle innebära ett räknande af trädsked efter trädsked o. s; v.
Derefter har Riddarhus-Utskottet, uti algifvet Memot ial, angående denna fråga yttrat, att då, efter hvad Utskottet jemväl insåge, det icke låter sig verkställas att utan borttagande al nödig dager vid Landttnarskalksbordet igenmura det bakom Landtmarskalksstolen befintliga fenster och i dess ställe anbringa en nisch för uppställande af en byst, samt i öfrigt Riddarhuskassans tillgångar sannolikt vid innevarande Riksdag komme att starkt anlitas för andra oundvikliga och mera maktpåliggande utgifter, UtsKottet ansåge sig böra hemställa, om icke förslaget angående lörfärdigande på Riddarhuskassans bekostnad af en byst utaf Konung Gustaf II Adolf måtte för närvarande förfalla. Detta Utskottets Utlåtande har likväl, på grund af dervid utaf Herr von Francken, Georg Wolfgang, Grefve Lagerbjelke, Bil. till Högloft. Ridd. och Ad:s Prot. vid 1860 års liiksd. 2 Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 16. Gustaf, och Herr Rosensvärd, Otto, gjorda anmärkningar, blifvit till Utskottet återremitteradt, innefattande dessa anmärkningar, dels det förslag, att det må öfverlemnas till RiddarhusDirektionen att, derest tillgångarne intill nästa riksmöte sådant medgifva, gå i förbi; I ning om anskaffande och upställanrie i Riddarhussalen af Konung Gustal II Adolis bröstbild å den plats, der bysten af Friherre Ribbings befinnes, dock utan igenmurande af fenstret bakom Landtmarskalkstolen, dels att samina bild måtte förfärdigas af marmor och icke af bronz, hvarvid dock en talare förmenat, att det icke skulle blifva fördelaktigt att uppställa den stora Konungens byst der Landtmarskalken Ribbings nu står, utan att man borde genom någon utbyggnad af fenstret eller annat arrangement förekomma, att icke bildens anlete döljes af skugga.
Transport: 1,052,280: 62. 191 Uppbörd: Räntemedel Arrenden och hyror Frälseränta och tomtören Kronotionde och halmstädja Bötesmedel Tolagsmedel -Stockholms Förmyndare-kammares öfverskottsmedel Danaarfsmedel Fattigpenningar /af sterbhus m. m. Koliektmedel Biliardmedel Recettmedel Inkomst af koncerter m. m. i Barnhusträdgården .. Avancementspenningar Kortstämpiings-afgift ... Gratialoch manufakturfondens medel Anslag af Bankens räntevinst Lösen för inköpta barn Gåfvor och testamenten Arfsmedel Försälj uingsmedel Transport: 1,052,280: 62. Kredit. Utgifter: Aflöning och arvoden Pensioner Utspisningskostnad . Beklädnad Medikamenter och sjukvård Begrafningskostnader Förbrukningspersedlar Yed och kol Lyshållning Inventarier..; Onera m. ni Körslor och renhållning Kostnader för vattenledningen Reparationsarbeten Diverse utgifter Kostnader för barn, vårdade utom Barnhuset,. Till Barnbördshuset Pro Patria » Kongl. Balans till år 1864: Tillgångar: Kontant behållning Fastigheters och inventariers värde Utlånta medel Fordringar efter afdrag af: Skalder: Summa 1.322,938: 49* § 1- Utaf Direktionens öfver allmänna Barnhuset underdåniga berättelse om Inrättningens förvaltning och ekonomiska ställning år 1863 hafva Revisorerne inhemtat följande: Inkomsterna för är 1863 hade uppgått till Runt 270,657: 87. Om härifrån afräknas utgifterna för året, » 212,094: 35, uppkommer ett Öfverskott af R:mt 58,563: 52. I detta öfverskott ingår dock en Barnhus-inrättningen tillfallen donation å 10,000 R:dr, deraf gifvaren, så länge han lefver, och efter hans död en annanc af honom utsedd person skall, enligt föreskrift vid donationen, åtnjuta årlig lifränta.
K. M:t har vidare, sannolikt på grund af Kommerskollegii yttrande, ansett sig böra inskränka begäran om anslag för tillfälliga föreläsningar från det af skolstyrelsen föreslagna belopp 1,500 rdr till 400 rdr; hvarjemte antagligen af samma skäl det för regelbundna föredrag afsedda beloppet 3000, hvilket af skolstyrelsen blifvit utfördt i öfverlärarnes aflöning, blifvit helt och hållet uteslutet. Föreläsningar skulle i skolan hållas i sundhetslära, handelsoch näringsförfattningarna samt industrien rörande delar af Byggningabalken, i den industriela ekonomien, konsthistoria och konstanatomi. Föredrag deremot i naturhistoria, mineralogi, botanik, zoologii, i ren naturlära, i physik, chemi och mekanik, tillämpad physik samt kemisk och mekanisk teknologi. Hur vigtigt det för näringsidkarne är att sådane föreläsningar hållas, visar sig bäst deraf, att de af slöjdskolan och slöjdföreningen föranstaltade föreläsningar varit ofantligt talrikt besökta. I utlandet uppskattas detta kanske ännu mera, hvarpå såsom bevis kan anföras »Gesellen Verein-Schule» i Hamburg. Styrelsen i denna skola, bestående af blott arbetare, har ansett föreläsningars hållande i ofvannämnda ämnen vara af den stora vigt, att den icke skyr uppoffringen af att särskildt bekosta undervisningen i stenograf], för att sätta eleverna i tillfälle att hafva största möjliga nytta af de föreläsningar de äro i tillfälle att åhöra. Och hvem, Mine Herrar, kan väl bättre än arbetaren sjelf vitsorda hvad han erfarit utöfva ett vigtigt inflytande på hans praktiska bildning. Att anordnandet af föreläsningar är af särdeles stort gagn, kan sål. icke bestridas, för den händelse nemligen, att man icke är benägen att bekosta den vida dyrbarare lektionsundervisningen i för industriidkaren så maktpåliggande kunskapsgrenar, som de ofvannämnda. Det är denna sist - Den 14 April e. m. 235 nämnda utväg, som man företrädesvis i utlandet valt, men som man åter här af sparsamhetsskäl ansett sig böra utbyta mot de mindre kostsamma föreläsningar och föredrag i nämnda ämnen.
De talrika röster, som inom Bonde-Ståndet understödt den af J. M. Lundahl nu väckta motionen, förtjena, i min tanke, minst lika mycket afseende, som yttranden i motsatt riktning af dem, som under religions-underyisningens handhafvande begagna sig af den Lindblomska läroboken. Det är äfven med bästa vilja icke lätt att lösgöra sig från slentrianen. Emellertid hafva talrika religionslärare med djup bedröfvelse erkänt den olycksbringande verkan, som katekesens utanläsning alltför länge utöfvat vid religions-undervisningen, och äfven inom Utskottet har fron detta håll de mest talande skäl deremot blifvit anförda. Uti det underdåniga yttrande, som framlidne Biskopen Agardh afgaf öfver det utarbetade förslaget till ny förklaring öfver Luthers lilla katekes, yttrade han sig om de skadliga verkningarne af katekesens utanläsning sålunda : “För det första är deri en plåga för lärjungen, som derigenom får motvilja för kristendomen redan från början, såsom sin svåraste lexa. För det andra profaneras och ohelgas kristendomen genom det tanklösa upprepandet. För det tredje tränga kristendomens höga läror derigenom hvarken till hjertat eller förståndet. För att kunna oförhindradt upprepa stycket från början till slut, nödgas lärjungarne lästa sig framför allt vijl orden, vid ljudet. Så snart de glömt ett ord i ett stycke stadna de tvärt af.“ “Man använder visserligen äfven frågor vid undervisningen i andra ämnen. Men de användas der på helt annat sätt, än som sker vid kristendoms-undervisningen. Sedan lärjungen genomläst ett lärostycke för sig sjelf, förhöres han nemligen af lärarne, i ändamål att lära känna huruvida lärjungen rätt uppfattat det lästa. Läraren gör alldeles fria frågor, och lärjungen svarar fritt med egna ord och efter som han lättat det lästa. Detta är ett förträffligt lärosätt, bekant under namn af det sokratiska. Ty läraren kan dervid rätta, utvidga och vidare förklara det lästa.
Köparens rätt i förevarande fall att erhålla rustningsförnödenheterna jemte sjelfva rusthållen synes mig derföre hafva varit ostridig. — lil — En person, som hade utgifvit skuldsedel pä 20,000 R:dr R:gs, men deri förbehållit sig att pä detta belopp få qvitta, hvad han i följd af tecknad borgen å fordringsägarens särskildta skuldsedlar, uppgående tillsammans något öfver samma belopp, nödgades utbetala, blef derefter af sysslomannen i fordringsägarens gäldbundna bo stämd till Umeå Rådstufvurätt med påstående om betalning, efter afdrag likväl af hvad han kunde visa sig hafva enligt förbehållet varit nödsakad utbetala till följd af nämnda borgensförbindelser; och vid målets afgörande hos Rådstufvurätten den 29 Sept. 1849 befanns förhållandet vara sådant, att sedan de i fråga varande borgensförbindelserna blifvit ingångna dels år 1846 för ett sammanräknadt belopp af 15,592 R:dr 41 sk. 2 r:st. R:gs och dels 1844 för 3,000 R:dr banko; så hade Gäldenären den 8 April 1847, efter det förstnämnde skuldsedel blifvit utlärdad, prolongerat sin å skuldsedeln å 3,000 R:dr banko tecknade borgen med tre månaders uppsägning; äfvensom samtliga borgensförbindelserna befunnos vara infriade; vid hvilket förhållande Sysslomannen medgifvit att från det omstämda beloppet 20,000 R:dr R:gs finge afdragas berörda 15,592 R:dr 41 sk. 2 r:st.; hvaremot rättighet att njuta qvittning för skuldebrefvet på 3,000 R:dr Banko blifvit Gäldenären bestridd samt Rådstufvurätten ansåg honom till denna qvittning icke berättigad, utan han förpligtades att till konkursmassan ofördröjligen utgifva återstående 4,407 R:dr 6 sk. 10 r:st. R:gs jemte ränta.
Försegladt med friherrliga Bungeska och Rålambska sigillen. ll.o Concept till svar å secreta proposition vid 1769 års riksdag i utrikes ärenden. Förseglade med friherrliga Bungeska och Rålambska sigillen. 12:o K. M:s originalförklaring och 1617 års 2 § Reg.F. Försegladt med Bungencronska vapnet. 13:o Försegladt concept till en expedition ifrån SecretaUtsk. 1769. Dessutom finnes i kistan N:o 1 en läst trälåda med fleras åsätta adliga sigill samt påskrift: ”Hennes Kongl. Maj:ts qvitto bref, gifvet de Fem höga Embetsmän och Riksens Råd för den uti tolf år förda Regeringen och Förmynderskapel, dateradt Stockholm d. 7 Dec. 1644. Då de med N:s 1 — 13 ofvan förtecknade handlingar alla angå allmänna ärenden och tillhöra ett tidehvarf för mer än femtio år tillbaka, samt äro försedda med sigill, hvilka utmärka, att de blifvit förseglade utaf ledamöter af R. o. Ad., har Utsk. ansett sig äga anledn. hemställa: alt R. o. Ad. må åt H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, uppdraga alt, i närvaro af de ledamöter af Ståndet, H. E. behagar utse, låta öppna de förseglade convoluten, äfvensom den lästa trälådan; hvarefter de handlingar, som deri inneslutas, kunna af Ridd.Utsk. ordnas och förtecknas.
Slutligen och på det att ej allenast de å serskild räkning i banken nu innestående uudsältningsmedlen, utan äfven dylika framdeles inflytande medel må kunna, för andra statsutgifter, eller lill minskande af Riksgäldskontorets upplåningsbehof, användas under tiden, intilldess samma medel behöfva begagnas till sådana utbetalningar, hvarföre de äro anslagne, får Utskottet, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med den af Rikets sednast församlade Ständer i underdånighet gjorda och af Kongl. Majit, jemnlikt Dess nådiga bref den 17 Juni 1845, bifallna framställning, föreslå, att Rikets Ständer må hos Kongl. Majit i underdånighet an - Stats-Usliotlett Utlåtande, N:o 214. 23 hålla, att ej mindre de å förenämnde bankoräkning nu innestående odisponerade medel., än den ytterligare behållning, sorn, utöfver derå anvisade utbetalningar, kan^ genom erlagda lullafgifter eller liqviderade undsätlningsskolder, å samma räkning uppkomma, må, på sätt, angående 1830 års kredilivniedel tillförene varit stadgadt, till Riksgälds-kontoret öfverlemuas, emot skyldighet för detta verk att det sålunda mottagna beloppet, vid skeende req visi tioner, Kongl. Maj:t för dermed afsedda ändamål tillhandahålla. Stockholm den 20 Juni 1848. Reservation af Herr Montgomery, 2V. G., emot Utskottets yttrande i fråga om befrämjandet af distriktoch sockenmagasiners inrättande. I STOCKHOLM, Elmcn & Granbergs Tryckeri, 1848. Slait-UlskolteU Memorial, N:o 215. Ank. till Exp. Utsk. den 21 Juni, kl. 3 e. in. Memorial, angående de i Reyerinys formens 63 § föreskrifna kreditiv summor. Aid.)