Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Emot Kongl, HofRättens utslag, hvilket jag ansåg böra Kongl. Maj:ts nådiga skärskådan underställas, anfördes så väl genom Lagmannen C. A, Kock, enligt af mig erhållet uppdrag, som af förre Komministern Sunddelius underdåniga besvär, dervid Lagmannen Koek först anmärkte i afseende å rättegången, att, på sätt ofvauberördt är, en ledamot af Domkapitlet, ehuru tilltalad såsom deltagande i öfverklagade besluten, icke blifvit hos HofRätten i målet hörd; hvarföre i underdånighet hemställdes, om icke HofRättens domslut borde i allo ogillas och målet till IdofRätten återförvisas, för att iler, sedan den dittills frånvarande svaranden öfver åtalet sig förklarat, i laga ordning pröfvas och afgöras; men derest målet ansåges kunna, utan hinder af hvad sålunda syntes hafva emot en laga rättegångsordning förelupit, till pröfning upptagas, fullföljdes, under åberopande af de hos HofRätten anförda och ytterligare utvecklade skäl, AdvokatFiskalsEmbetets mot Domkapitlet förda talan, i öfverensstämmelse hvarmed ändring i HofRättens utslag i underdånighet yrkades. Uppå dessa underdåniga besvär, hvaröfver Domkapitlets Ordförande: och Ledamöter afgifvit underdånig förklaring och HofRätten med underdånigt utlåtande inkommit, är Kongl. Maj:ts med Dess Högsta Domstol beslutade Utslag meddeladt under den 29 Oktober 1841. Innehållet deraf, ej mindre än den vid målets afgörande förefallna omröstning inhämtas af Högsta Domstolens protokoll, såsom följer: - 75 - Hvad forst angick Biskopens, uti hans underdåniga förklaring, framställda invändning, att, sedan Domkapitlets anmärkta ifrågavarande beslut emot Sunddelius vunnit laga kraft, Sunddelius vore obehörig att i målet föra talan; så enär detsamma rörer emot Domkapitlets Ordförande och Ledamöter, på Sunddelii angifvelse, anstäldt åtal för förmenta tjenstefel samt af Sunddelius i sammanhang dermed väckt anspråk på upprättelse och ersättning, fann Högsta
Utsk. har fullständigt redogjort för de skäl som göra det nödvändigt att bibehålla bördsrätt å landet: och så länge ännu en skymt af det gamla arfvejordssystemet qvarstår, hör också, enl. min öfvertygelse, bördsrätten med inskränkning till fastighet å landet uprätlhållas. LagUtsk:s Ordf:de och Hr Gr. Lagerbjelke hafva anfört att de statsekonomiska och allmängiltiga grunder, hvilka visa att yrkandet om uphäfvande, dels af frälseränteegares rätt att lösa skatlejorden, då den säljes utan hörd, dels af den åt nabo i vissa fall medgifna rätt att lösa såld eller pantsatt fastighet i stad, icke förtjenar afseende: och jag instämmer fullkomligt i detta afseende med dessa talare. Med hänseende till 5:te och öde punkterne af Betänk, anser jag deremot en återremiss till LagUtsk. af behofvet påkallad. LagUtsk. har riktigt anfört alla olägenheterna af bördsrätten å landet i dess närvar:de skick; och onekligt är att denna rättighet ofta missbrukats till egennyttiga beräkningars tillfredsställande. Men botemedel böra upsökas, och LagUtsk, har gjort detta genom förslaget att ytterligare begränsa bördsrätten på det sätt, att densamma endast skulle tillerkännas »barn och bröstarfvingar så ock föräldrar och syskon». En inskränkning af bördsrätten, så att denna rätt endast af säljarens närmaste anförvandler må kunna utöfvas, lärer vara alldeles nödvändigt, om man skall kunna förekomma missbruket och vinna det ändamål, som med bördsinstitutionen åsyftas. I våra äldre lagar synes ej någon bestämd gräns till vissa skyldskapsled hafva varit fixerad för bördsrätten, ehuru det är troligt att seden tidigt nog statuerade en sådan. Det var allra först genom 1720 års bördsordning, som bördsrätt tillerkändes allena åt vissa säljares skyldemän, och det är samma princip, som 1734 års lagstiftare antagit, och derföre äfven upställt 6 kap. J. B. i hufvudsaklig öfverensstämmelse med nämnde författning.
Visserligen har jag hört Hr von Hartmansdorff, lill min rätt stora förvåning, åberopa lidningarne såsom utgjorde de någon tillförlitlig och osviklig ledare i detta fall; i följd hvaraf den värde ledamoten ansett en motion i ämnet kunnat, med stöd af deras upgifter, inom den ursprungliga motionstiden afgifvas. För min del bar jag likväl, jag erkänner del, icke för denna slags auctoritel kunnat fatta en så djup vördnad. Deremot läser jag utländska tidningar, emedan jag finnér dem bättre redigerade och ofta rätt uplysande. Jag har der funnit en berättelse af ingen motsagd, åtminstone ej mig veterligen, huru det tillgick i Grekland, der en person med det fredliga namnet Pacifico, men af en ganska stridande karakter, höll på att försätta hela det lilla landet i största äfventyr, genom påkallande af en utländsk makts biträde för ulkräfvande af hans bistra anspråk. Med kännedom om denna, genom en naturaliserad eller i landet bosatt främlings af så mäktiga välgynnare understödda fordringskraf åstadkomna, för Grekland i materielt och pekuniär! hänseende ganska vådliga episod, synes det vara en skyldighet för Svenska folkets ombud alt med fördubblad vaksamhet betrakta tidens tecken; och ehuru Hr von Hartmansdorff velat bestrida mig rättigheten alt få yttra mig i en sak, hvarom jag likväl, i anseende till dess samband med förevarande ärende, anser mig äga anledn. vid detta tillfälle något orda, hälst som Hr Frih. o. Landtm, icke heller funnit sig böra afbryta min framställning derutinnan, så torde R. o. Ad. tillåta att jag i detta hänseende jemväl tillägger några ord. Frågan om naturalisation af främlingar synes mig nemi. böra i vår lid vinna en mångfaldigt ökad vigt, då man besinnar åtskilliga omständigheter, som påkalla den största vaksamhet, t. ex. den förslagenhet och djerfhet, hvarmedelst de mest samhällsstridiga läror utspridas och förfäktas, hvilka en talrik och makllysten propaganda icke lärer underlåta att, med 7 H. 3 34 Den 17 Maj. rikligt utdelande af penningar eller andra dera till buds stående lockelsemedel, efter förmåga söka inom hvarje land insmyga och innästla.
U. 378, 649. VII. A. 105. E. 335. ( 83 ) LagUtskollets Memorialer, Belänkanden oell Utlåtanden: — N:o 16. i anledning af väckt motion angående ändring i straffbestämmelsen för prest, som viger den, hvilken ej uppnått den ålder, som fordras för äktenskaps ingående. III. B. 178. A. 375. — N:o 17. i anledning af väckt motion om förändring i 8 Gap. 7 § ÄrfdaBalken. III. B. 313. A. 418. VI. U. 188. A. 576. — N:o 18. i anledning af väckt motion om ändringar i Ansvarighetslagen för Statsrådets ledamöter. lil. B. 314, 418. IV. Å. 4. — N:o 19. i anledning af väckt fråga om dels den uppenbara kyrkopliktens afskaffande, dels ock ändring i straffet lör stöld första och andra resan. III. B. 427. IV. A. 45. V. U. 381. A. 628. — N:o 20. i anledning af väckt fråga om förtydligande af Kongl. Brefvet den 25 September 1777. — N:o 21. i_ anledning af väckt motion, angående ändring i 10 § 12 Gap. ÄrfdaBalken. IV. B. 115. A. 171. — N:o 22. i anledning af väckt fråga, angående förtydligande af 2 § 41 Cap. MissgerningsBalken. IV. B. 115. A. 171. — N:o 23. i anledning af väckt motion, angående förhöjning af ansvaret för åverkan och ohägn, m. m. IV. B. 234. A. 329. — N:o 24. i anledning af väckt fråga, angående förändring i 7 § och upphäfvande af 8 § uti JordaBalkens 16 Cap. IV. B. 234. A. 329. VII. U. 402. A. 441. VIII. E. 393.
Sig föranlåten att härmed i Nåder föreslå Rikets Ständer, att för nyssberörde ändamål bevilja nödiga medel, till fyllande såväl af den för år 1852, utöfver kretitiv-summan, yppade bristen, 20,234 r:dr 45 sk. 2 rst., i pensions-kassans inkomster, som ock af hvad härtill under tiden för instundande stats-reglering erfordras, i hvilket sednare afseende Kongl. Majit anser lämpligast, att ett särskildt kreditiv fortfarande varder, under hittills bestämda vilkor för användandet, på Riksgälds-kontoret anvisadt; kommandes af Rikets Ständers beslut i anledning af Kongl. Majits denna dag aflåtna Nådiga skrifvelse om ökadt vederlag till Wadstena krigsmanshus-kassa för de till stats-verket indragna s. k. rusthålls-afgifterna, deraf Arméens pensions-kassa är berättigad till 3-5:te:delar, att bero i hvad mån nyssberörda till förmån för sistnämnda kassa ifrågaställa kreditiv-summa kan nedsättas under det belopp af högst 43,000 ridr bank», hvartill densamma eljest behöfde bestämmas. De ärendet rörande handlingar skola, till närmare upplysning derom, varda Rikets Ständers Stats-utskott tillställda, och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR /. F. JV. Gyldenstolpe. Bih. till B. St. Proposition, N:o 79. Utdrag af Protokollet öfver Landt för svar s-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-rådet på Stockholms Slott den 18 April 1854. Närvarande: Hans Excellens, Justitise-Stats-Ministern, Herr Grefve Sparre, Hans Excellens, Stats-Ministernför Utrikes Ärendena, Herr Friherre Stjerneld, Stats-råden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteenr Gripenstedt, Grefve Mortier, Ulner, R euterdahl, Grefve Gyldenstolpe.
På samma tiden, då David såg, att Herren hade hört honom uppå Arnans den Jebuseens plats, offrade han der. Ty Herrans tabernakel, som Mose i öknene gjort hade, och bränneoffrets altare, var i den tiden på höjdene i Gibeon. Men David kunde icke gå ditin för det, till att söka Gud; så var han förskräckt för Herrans Ängels svärd. Och David sade: Här skall Herrans Guds hus vara, och detta altaret till Israels bränneoffer. Och David lät församla de främlingar, som i Israels land voro, och beställde stenhuggare, till att hugga sten till Guds hus byggning. Och David tillredde mycket jern till naglar åt dörrena i portomen, och hvad tillhopanaglas skulle; och så mycken koppar, att han icke stod till vägandes; Och cedreträ utan tal; förty de af Zidon och Tyro förde mycket cedreträ till David. Ty David tänkte: Min son Salomo är en ung pilt och späd; men huset, som Herranom byggas skall, måste vara stort, att dess namn och lof utgå må i all land derföre vill jag skaffa honom virke. Alltså skaffade David mycket virke, förr än han dödde. Och han kallade sin son Salomo, och böd honom bygga Herrans Israels Guds hus; Och sade till honom: Min son, jag hade i sinnet att bygga Herrans mins Guds Namne ett hus. Men Herrans ord kom till mig, och sade: Du hafver mycket blod utgjutit, och fört stort örlig: derföre skall du icke bygga mino Namne hus, efter du så mycket blod utgjutit hafver för mig på jordena. Si, din son, som dig skall född varda, han skall vara en rolig man; förty jag vill låta honom få ro för alla hans fiendar allt omkring. Han skall heta Salomo; ty jag skall gifva frid och rolighet öfver Israel uti hans lifsdagar. Han skall bygga mino Namne ett hus; han skall vara min son, och jag skall vara hans fader, och jag skall stadfästa hans Konungsliga stol öfver Israel till evig tid.
Jag tycker mig dock minnas, att en del brottslingar undergå kyrkoplikt; utom att derlö re - Den 25 Augusti /, m, S3 re få sin frihet, eller kunna inträda i nämnde kretsar; ty de, som dömas till spö och fästning för lifstiden, lära äfven skola undergå kyrkod plikt. Den skulle derföre åtminstone i berörde fall synas öfverflödig. I öfrigt och hvad den föreslagna extrajudiciel bestraffningen beträffar, har Herr von Hauswolff gillat Utskottets Betänkande i denna del, under förutsättning, att Utskottet menat det blott vanfrejdade personer kunde med hus.' aga extrajudicialiler undfägnas. Men som jag fattat Betänkandet, lärer det dock innebära en helt annan mening. Ty det åsyftartydeligen, att blott man år för brott häktad, skall man, utan afseende å förut begången vanart, kunna extrajudicioliter straffas; och det år derföre jag anser vådligt att bifalla förslaget. Vore förhållandet sådant, som Herr von Hauswolff uttydt det, skulle jag mindre draga i betänkande, att dertill lämna mitt bifall: likväl skulle jag i stället för det mindre bestämda epitetet ”vanfregdad'', vilja föreslå den, forn får nesligt brott tillförene lidit kroppsjiraff, såsom qvahfieering på dem, som möjligen kunde för uppstudsighet dömrnas till husaga. __ Jag kan derföre ej annat åk anhålla om återremiss. Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus: Om ock den förklaring, som Herrar von Hauswolff och Ribbing gifvit, i afseende på LagUt - Ridd, 0. Ad, Pr, VII. B, s;dra Afd. 5, 3* Den 25 Augusti, f m. skottets mening, rörande den extrajudiciel bestraffningen, vore Öfverensstämmande med den framställning af saken Utskottet sjelft lemnat, skulle jag icke desto mindre göra anmärkning vid densamma, ehuru den då vöre mindre anmärkningsvärd. Utskottet säger: "för brott häktad perfon”.
I andra länder sker ej sällan, alt, af rege - Den 27 November f. m. 471 ringen eller af parlamentet, åt män af lians förtjenster tillerk;iunés en offentlig belöning eller tacksägelse: bär vill man underkasta honom en brandskattning!!! Dock — Gustaf Löwenhjelm lefver bos R. o. Ad. i friskt minne: mera göres ej behof. Jag föreslår förkastande af §:n. Ilr Gripenstedt: Med förbigående af alla personliga considerationer i detta afseende, vill jag endast söka alt bålla mig till grundsatsen. Hade Utsk. föreslagit, ali alla dylika löner, som de ifrägavar., mätte reserveras och indragas lill statsverket såsom statsmedel, sä bade deruti uttryckts en princip, som fullkomligen låg inom gränsorna för deras verksamhet, och frågan bade dä blifvit förflyttad till en pröfning af åtgärdens nytta eller skadlighet. R. St:s Revisorer hafva likväl icke yttrat sig sä, utan yrkat, att dessa medel borde tilldelas andra personer. Delta är pätagligen att öfvergå på det administrativa gebietet, och jag tror hvarken att del tillkommer R. St:s Revisorer att bedomina så beskaffade speciella anordningar, eller att de äro dertill compelente. Delta är skälet, hvarföre jag för min del yrkar afslag på Utsk:s tillstyrkande i den 23 punkten. Hr Printzenskjöld: R. St:s sednast församlade Revisorer, sorn så mycket sökt utvidga kretsen för sin verksamhet, medelst resor till orterne, för att besigtiga publika anläggningar, visitera förråder, hafva äfven här sökt att öfverträda gränsen af deras behörighet. Mig synes, att frågan, huruvida en diplomatisk embetsman må vara berättigad alt bibehålla en större eller mindre del af den lön han pä Rikets stat uppbär, är ett ämne, som icke tillkommer Revisorerne alt taga någon befattning med. Jag anser för min del hela frågan aldrig hafva bort väckas, och har dervid intet afseende pä hvilken persons rättigheter, som äro föremål derför. Jag tillstyrker afslag på hela framställningen, såsom helt och hållet obefogad. Frih.
Detta är en känsla, mot hvilken intet förnuftsresonemang hjälper, och som först med åren under många hemliga strider öfvervinnes, men sällan utan att lämna en smärtande tagg kvar. Och hur mycken ungdomlig glädtighet, hur mycken glad själffornöjelse går därvid ej förlorad. För visso hör detta äfven jttningfgatan till kapitlet om de synder, som af fullvuxna begås mot barnen. Aldrig, icke ens på skämt och i b ä 3 t a afsikt, borde man säga en flicka eller låta henne känna, att hon är ful, tvärtom bör man bibringa hvar och en den tanken, att hon genom vänlighet, ett angenämt sätt och en omsorgsfull klädsel kan vara vacker — och äfven är det. Man behöfver därför ej begagna sig af en osanning. Det är ju så lätt att finna ett barnansikte vackert, om vi hålla af det, och jag är öfvertygad, att mången ful flicka skulle vara mindre ful, om icke medvetandet om hennes fulhet kastade en ständig skugga öfver hennes ansikte. Marie. vat, äfvensom beredt henne tillfälle att medels förord vinna själfständig förvaltningsrätt öfver sin enskilda egendom. Samma anmärkning gäller om den lagändring, som nära och föJjdenligt ansluter sig till ett stadgande, om att gift kvinna skall vara myndig, nämligen upphäfvandet af egendomsgemenskapen mellan makar, hvilken ju redan enligt gällande lag ej existerar i fråga om viss egendom och dessutom kan genom förord alldeles häfvas. De lagförändringar, hvartill nya lagberedningen nu fått uppdrag att utarbeta förslag, torde väl blifva ägnade att i en del fall mildra yppade missbruk af mannens målsmansrätt, men syfta icke att i någon mån föra själfva reformfrågan framåt. Vid sådant förhållande, och då något annat initiativ icke torde vara att förvänta från kongl. maj:t, är det ändamålslöst att ytterligare förlänga det långa uppskofvet med sakens behandling genom att afvakta den ovissa tidpunkt, då nämnda lagförslag till äfventyrs kan blifva framlagdt för riksdagen. Motionärernas förslag, hvars öde i riksdagen under nuvarande förhållanden ej kan vara tvifvelaktigt, bar emellertid till uppgift att hälla frågans behandling uppe och intresset vid lif. Myndighet åt gift kvinna.
— Bataillons-Läkare, som borde stationeras och vara att tillgå på landet, permitteras merendels af sina Chefer och vistas ej i orten utom vid möten. Länets Lazarett, som är i godt skick, skötes af en Läkare, hvilken af Länets' invånare aflönas. Veneriska smittan fortfar att vara i aftagande och sällan reqvireras numera Läkare för allmänna besigtningar. Derigenom kunna ock personer med annan ej obotlig sjukdom behäftade få utan afgift å Lazarettet njuta vård i mån af utrymme; varande högsta antalet patienter bestämdt till 50 personer. Till djurläkares aflöning har Länets Hushållnings-Sällskap anslagit af dess kassa, utom hvad Staten består, 133 R:dr 16 sk. Banko. — En sådan person är af stor nytta, då han eger erforderlig skicklighet i sitt yrke, och gagnas derföre här med begärlighet äfven af allmogen. I afseende på barn-undervisningen, så hafva hittills, utom den af framlidne General-Majoren Hederstjerna stiftade skola för soldatbarn, högst få sockenskolor varit inrättade. Man har ansett den minst kostsamma undervisning vara den, som blifvit besörjd af ambulatoriska skolmästare, hvilka bibringat barnen all den kunskap i religion och goda seder, som behöfts 17 för alt blifva nyttiga och lyckliga bönder. — Framtiden skall visa om de högt prisade folkskolorne, som komma att genom byggnad och underhåll blifva församlingarne kostsamma, uppfylla sitt ändamål. — Mången vill påstå och Ivo, att Svenska bonden, efter inhemtad undervisning i sådana ämnen, som förr icke ansetts tillhöra bans yrke, skall, om ock saknande allt anlag för en högre bildning och ett vidsträcktare kunskapsbegär, öfvergifva plogen och sina husliga omsorger, för att med sin halfupplysning gagna som sakförare eller lockas från det närande till det tärande samfundslifvet. Sparbanken fortfar alt gagna genom dess årligen ökade förtroende. — Uti min sednasle femårsberättelse uppgafs Sparbankens utlånta räntebärande kapital vid 1838 års slut till 62,856 Kalr 1 sk. 8 rst.
Om ändring od) tillägg i 36 od) 43 §§ RtfSdagS»Drdningen, angående fammanfatta UtjTott; jemlift Memorialen R:iS 18, 24, 30, 33. 7) Om ändring i 56 § RifSdagS>Ordningen, åfpftande annan benämning af tiden för Motionera afgtfwande; jemlift Memorialen R:tS 19, 25,30 odj 33. 8) Om ändringar od) tillägg i 56 odj 81 §§. RifSdagS»Ordningen, angående behandlingen af fötjlag till ändrin» gar i ©rundlagarne; jemlift Memorialen R:iS 21, 29, 32, 33. 63 §. 64. SetnliFt förefFriften i 68 § £HiFöDagé#DrDningen, angåenbe tiDenS bejläm# mant>e för Den 9U»ifion af ©tatö#, SSanFo# o ef) 3fiFégä(DömerFené räFenfFaper Dd) förmaltning, f>milFen näfl efter Denna SviFöDag fall ega runi, odj till [>11316 Fen förrättning De DSeoiforer, 3£i Dertill utmalt, böra af öi^ongl. S?aj:t Fallaö, Ijafrne <355i, enär, l>maD ©tatömerFet beträffar, afjlutaDe räFenfFaper för åren 1846 od) 1847 blifma IföftetiDen näfFFommanDe år att tillgå, till Den 15 ©ep* tember 1849 utfatt tiDen för måra Seeotforerö näfta fammanträDe, till granfF» ning af ofmannämnDe 38erFö tiOftånD, ftprelfe od> förmaltning; l>milFet 38t, uti aflåten fFrifmelfe
Rum samt något enskildt Archiv till förvarande af de Handlingar och Protocoller, det kommer att emottaga, hvilka såsom innefattande Statens vigtigaste angelägenheter borde på det nogaste vårdas, och, då Utskottets samtelige Ledamöter häruti instämde, anmodades Secreteraren att härvid taga den åtgärd, att det dubbla ändamålet af Handlingarnes noggranna vård och Ledamöternes beqvämlighet vid deras granskning på det lättaste sätt kunde vinnas. Protokollet är ej underskrifvet, men försedt med påskrift af utskottets ordförande, grefve A. G. Mörner, att detsamma justerats vid sammanträdet den 9 Aug. Enahanda är ock förhållandet med de flesta af öfriga protokollen hos konstitutionsutskottet vid 1810 års riksdag, som blifvit förda af utskottets sekreterare, men alla äro dock försedda med påskrift om justering af utskottets ordförande. Utg:s anm. Expeditioner till riksstånden. Memorial med anledning af Justitice-Ombudsmannens förfrågan, huruvida lian, såsom vid Riksdagen vistande, kunde deraf anses hindrad att sina embetsgöromål bestrida. Constitutions-Utskottet får härmed afgifva sitt vördsamma utlåtande, i anledning af samteliga Kiks-Ståndens remiss af Riksens Ständers Justitke-Ombudsmans, Commendeurens af WasaOrden med Stora Korset, Friherre Lars August Mannerlieims till Riksens Ständer ingifne Memorial, hvari bemälte Herr Friherre utbeder sig Riksens Ständers förordnande, huruvida, sedan han, i stöd af Riksdags-Ordningens 79:de §, såsom sin Ätts hufvudman, sig vid Riksdagen infunnit, men 24:de § i Instructionen för Riksens Ständers Justitim-Ombudsman föreskrifver, att hans vistelseort skall vara i Hufvudstaden, Riksens Ständer finna i behörig ordning, att han sitt embete såsom Justitise-Ombudsman sjelf må utöfva å den ort, der Riksens Ständer till Riksdag församlade är o.
Prst, liss — JjrS? jtds Semi. adra HM/t. $2 'Prof, Utdr. d. »f Dec. isig] 3:0 Eric Andsrstons frän Vesterås Län Memorial, att ingen må förordna* att förestå Domare - befattning, som ej fyllt a5 år, och under två Tingstourer arbetat hos Ordinarie Domare. 4:o Eric Erssons från Stockholms Län Memorial, om rättighet för Frälsebönder att välja Prest och Klockare, då Frälsemannen icke sjelf kommer tillstädes vid valet. 5:0 Anders Jonssons från örebro Län Memorial, om åtskillige tillägg till Concours - Lagen den 13 Julii 1818. 6:0 Nils Strindlnnds från Vester Norrlands Län Motion, att' vid Prestval förmedlad skatt bör tagas i beräkning. 7:0 Anders Nilssons i Tottarp, Malmöhus Län, Memorial, att förmedlade hemman, må njuta sin förmedling till godo vid extra ordinarie afgifter till Tingsoch Fångbyggnader m. m. Lagsamt Allmänna Besvärs• och Oeconornie-Utskottet: 1:0 Per Mårtenssons och Per Btirgés fran Gottlands Län Memorial, att nya Skif - Trot. Vt dr. d, t? Dac. igst. 551 tes-Stadgan icke må tillämpas till nämnde Län. 2:o Nils Håkans sans fran Kronobergs Län Memorial, om skyldighet för egare till Bruk, Qvarnar m. m. att underhälla broar och vägar. 3:0 Jok. Jac. Rutberg* frlu Norrbottens Län Memorial, om stadgande, som förbjuder föreslående af utgifter vid Sockenstämmor. 4:0 Bernälte Rutbergs Memorial, om‘ rättighet att välja Ordförande till Sockenstämma. 5:0 v. Talman/o» Jonssons Memorial, innefattande anmärkningar vid SkiftesStadgan och Stängselförordningen. 6:0 Jonas Hihsons från Vermlands Län Memorial , i samma ämne. 7:0 Veter Anderssons fran .Hallands Län Memorial, rörande ändring i Kongl. Förordningen d. ly December X Ss7> otn Hemmansklyfning. 3 trot, Vtår, £. I?