Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Oaktadt alla ansökningar stod häruti ej nägon lindring at winna genom Sjö - transporter, ehuru ifrän Götheborg all proviant, Ammunition m. m. knuds förås Sjöledes ti! alla hufwudorterne för Kronans Magasinet, Strömstad, Uddewalla, Wennersborg och alla ikring Wenern belägna Städer och Platsar. Härwid kan jag ej äterhälla en önskan: mätte de som förhindrat eller motarbetat deste Ansökningar, samt förfwarat allmänhetens bördor öfwerlemnas ät föragtet och sit eget samweteS förbräelser, om de annars äga nägot. Wid sä fatta omständigheter hemställer jag til Ridderstapet och Adeln stom ej denna olyckliga Landsort bör bibehällas wid sina urgamla Rättigheter, stadfästade genom Fredsfördrag, Privilegier, Försäkringar/Resolutioner och Kunga Bref Om orten njutit nägon lindring i Kyrko-Tiondens betalning emot andra Län i Swerige, der likwäl en del af Krono-Tionden är anordnad til Winsäd, med mera, torde genom andra pälagor, som wida mer än af andra orter 903 Den IL Augusti. utgätt, full ersättning wara gifwen? Bewillningen för är iM5 upgick för Bohus Län til 65, L?5 Rd. men för Elfsborgs Län om 118 quadrat mil och i56,2?i Jnwänare til 66,275 Rd. endast. Är ej olycksmättet fullt nog för denna arma Provime, eller stall det ökas genom förstörelse af ägande rätten, och rubbning af de fä rättigheter de ännu äga qvar, sedan Skrä-Principen och Tull-Andan redan inskränkt de mästa utwägar för inwänarne, at bärga sig? Och med hwad skäl bör denna Kyrko-Tionde reduceras til Kronan, som den aldrig tilhört, aldrig warit ämnad? Förläten, mine Herrar! jag tager bladet frän munnen. Skall dä ej en gäng i wärl gamla Rike, Ära och Tro, belgden äf friwilliga förbindelser, bekräftade Förbund och Contracter winna urminnes häfd!
Jag kan ej annat än instämma med Herr Nordencreutz i afseende på obilligheten, jag vill till och med säga,olagligheten af ett beslut, om Höglofl. Ridderskapet och Adeln skulle det fatta, att af oss här närvarande fullmägtiga en allmän Bevillning för hela Ståndet nu skulle åtagas, hvilket jag anser endast vara Riksens Ständers rätt att afgöra. Jag kan ej öfvertyga mig att våra hemmavarande medlemmar .af Ståndet voro skyldige att ingå i den beskattning vi sålunda dem ålade. Jag tror mig vid detta tillfälle, då jag medgifver billigheten af den yrkade Lönförhöjningen , och jag endast icke gillar de föreslagna medlen att den verkställa., kunna erinra Höglofl. Ridderskapet och Adeln om den gamla grundsatsen, att spara är bättre än förverfva. Under de få Riksdagar sorn jag haft deu äran vara ledamot af detta Ständ, har nästan ingen gått förbi utan proposition om arfvode för Ståndets tjenstmän och betjening, och Kassan bär vittne af derom fattade beslut, hvarvid ej alltid Kassans tillgångar varit beräknade. Det är ej passande för Riddarh»kassan att bestrida sådana utgifter. Den är icke gjord för betjeningen. Jag är icke emot att arfvoden beviljas för de extra och trägna göromål som åtfölja Riksdagar ; men jag tror att de af Statsverket böra utbetalas, af Riksdagskostnadsmedel, och Riddarhuskassans tillgångar besparas. Ytterligare, under förklarande att jag finner Lönförhöjningen Den 1 Augusth *7 skälig och billig , får jag likväl anmärka att ett beslut derom icke bör i förhand kunna fattas, innan man ännu dertill har tillgångar, och medan man ännu blott är sysselsatt att göra förslag till deras erhållande. I allt hvad Utskottet nämnt såsom princip för RiddarhusSecreterarens Lönyilkor instämmer jag fullkomligen, och förenar mig i den önskan att Ridderskapet och Adeln kunde försätta sin Secreterare i en fullt oberoende belägeuhet. Men jag finner olämpligt att nu derom någon ting besluta , när vi äga säker uppgift att Kassans tillgångar dertill icke förslå; och den utvägen dertill att indraga Directeurernes honorarium kan jag för det närvarande icke gilla.
Ingen enskild Bank-inrättning kan, hvarken nu eller framdeles, någonsin påräkna något understöd af allmänna medel; och må under ingen förevändning Staten eller Rikets Ständers Bank blifva mera än i andra enskilda företag inblandad, eller på något sätt komma att bidraga till Privatbankernes upprätthållande eller utvidgning. Genom dessa lagbestämmelser skulle, efter motionärens tanka, Piivatbankrörelsen återföras och i framtiden inskränkas till en för allmänna penningoch creditrörelsen nödig och nyttig verksamhet. Den skulle icke menligt inverka på Statsbankens ställning och icke blifva ett medel att försvåra möjligheten för denna att upprätthålla en fri utoch invexling af metalliskt mynt, hvilket vöre vilkoret for stadga i landets myntväsende och den allmänna rörelsens säkra och ostörda tillgång på ett i värde oföränderligt credilraynt. Uti denna motion hafva David Andersson och Christen Andersson från Malmöhus Län samt Carl Ersson från Westerås Län sig förenat. Dessutom har Ola Jeppsson från Blekinge Län m. fl. ledamöter i Hederv. Bonde-Ståndet påyrkat, att nuvarande Privatbanker, såsom för landet skadlige, vid utgången af deras octroyer måtte alldeles upphöra och Banco-Discontens lånerörelse i stället utvidgas.
Mot delta sista förslag har jag hört inmändaS, alt möjligkwis Christendomen derigenom kvmme akt lida. Denna farhäga, som bewicmar de mest fördelaktiga tänkesätt om Herrar Bistoppars midt omfattande werkningsförmäga och rena nit för Evangelii ljus, synes icke likaså gynnande för Domprostarue, hos hwilka sednare man likwäl icke torde i wasendllig matto — finna nägon annan ätstillnad, än den belydeliga olikhet som är. emelian deras och Bi - Den 7 November. Zar stopparnes löneförmåner. Om jag kunde anse tänkbart, att upplysning inom det andeliga Ständet ställe minstas i progresiift förhållande till inkomsterne, sä stuve jag med werkelig oro betrakta hwarje yttrad kanka, som gas anledning till en framtida besparing eller indragning af de inkomster som hos en del af de Högwördige P^esterstapet nu öro nog rundeligen bestärde. Men dä jag twärtom är förwisiad, att ika hög grad af upplysning och moralitet äfrven ges af dem inom det Högwördige PresieSkändet, hwilka endast kunna räkna sina ärliga inkomster till 2 a Ioo Tunnor Spanmäl, som bland dem hwilka njuta 1002 och derutöfwer: och dä jag äfwen är öfwertygad att flere af dem som ej bära det Bistopp iga korsiet, likasä wäl kunna bidraga akt sprida ljus öfwer Religionens Heliga Sanningar, som de hwilka genom en högre bestämmelse dertill tro sig oumbärlige, sä tyckes all fruktan för Ehristendomens förfall, genom Bistoppslönernes indragning, kunna upphöra. Dä besia Ämbeten ej heller i något afseende kunna såsom FideiCommisi Egendomar betraktas, sä iakttages fullkomligen ägande rätten, dä hwarje Bistopp under desi öfriga lifstid bibchälles wid sine nu ägande förmoner, och dä efter desi död äfwen Enkan fär ätnjuta det faststäldta Näräret.
Upplästes ett frän Stats-Utskottet inkommit Memorial, af den 26 dennes, hwaruti Utskottet, r anledning af Professoren Doctor ^lm^ui8ts till Utskottet remitterade Förflag, att Krono-Domainerna mätte t mindre lotter utarrenderas, samt Kronodagswcrkena hädanefter alltid fä lösas efter wederborande Läns Markegäng, aflemnar det swar att Utskottet uti sitt betänkaltde af den 25 dennes, angäende Kungsoch Kungsladugärdarnes förwaltning, förmodar samma principer stola finnas bafwa blifwit yrkade och följde, för hwilka Profeösoren Doctor Almguist nitälskan Ridderffapet och Adeln ansag detta Utlätande ^6 nottnLm medoeladt. Föredrogs ä nyo Stats - Utskottets sedan den 25 dennes hwilande Utlätande, rörande löneförhöjning för penningelöntagande Tjenstemän. Den 29 September. Z2L Grefwe ^törner, ^cioik 6örLn: Med mpdket nöje har jag wid förlcdne Riksdag, säsom Ledamot af Stats-Utffottet deltagit, i det Förflag att de illa lönade Civile Ämbetsmännen ffulle erhälla löne-tillökningar. Men jag wet ocksä i anledning deraf att detta Förslag war wilkorligt, att det grundade sig pä den supposition att P nnmerffa Regementerne ffulle ifrän den Swenffa kunna öfwerföras pä Tyffa Staten. Jag hy^er till alla delar den önffan att detta Forflag mä ga i werkställiahet dä, när det kan läta sig göra. Men tror det more obilligt att desiförinnan owilkorligen fordra desi ^verkställighet. Rar Stats-Utffottet uppgjorde sitt första Forflag moro ej wilkoren kända för PommernS äterbekommande och ännu mindre Pommerns tillgängar.
Fullmägtige anse isynnerhet förtjena afseende. 2:0 Räkenskäps-Utskottet har i anledning häraf yttrat: att hvad angar den af Herrar Fullmägtige anmärkte omständighet, att en del Lands-Contoir skola uti Summariska Räkningarna afföra alla inom den 1 Maj från Landt Renterierna afsända Fenninge • Remiser, utan afseende derå, om de samtlige inom nämnde tid uti Riksgälds-Contoixet blifvit qviiterade; så, enär det genom författningarna redan är föveskrifvet, alt inga andra Remisser, än de som inom Uppbörds-årets slut uti Riksgälds - Coatoiret äro qvitterade, få uti Summariska Räkningarna under Levererings-Titel afforas, och att det öfriga, som inom den x Maj från Landt-Renterierna är afsändt, bör unker särskild Titel' upptagas, fann Utskottet an-’ komma på Herrar Fullmägtige, att vidtaga sådana åtgärder, hvarigenom Lands-Contoiren må tillhållas, att, vid Summariska Räkningarnes upprättande, srälla sig de härom erhållna föreskrifter till efterrättelse, och att nyssnämnde Räkningar inom utstakad tid äfven afgifva. Men om ock dröjsmål med Summariska Räkningarnas aflemnaride från ett eller annat
För Contrasignation af eti antal 3 och 2 R:dr-sedlar, erforderligt lill fyllnad i det så kallade pensum för Commissarierne i Småsedels-Contoiret, å34 sk. 8 rst. per iooorde, enligt Resolution af Banco-Fullmägtige den 13 Maji 1824. För uppträdning af Vexel-Bankens verificationer, å i5 sk, för hvarje iooo:de folier, enligt Resolutioner af Banco-Fullmägtige den 26 Februarii 1807 och den 25 April 1816. För provisionel klistring af de till Vexel-Banken inkommande förslitne sedlar och Documenter, genom en i Förmaket placerad person, å 16 sk. för hvarje arbetsdag, enligt Resolution af Banco-Fullmägtige den 22 Augusti 1818. För biträde vid utskrifning af Transportsedel-Räkningarnes Extracter, högst i5oR:dr på året, hvaraf disponeras 1 R:dr ra sk. för hvarje iooo:de numer, enligt Resolution af Banco-Fullmägtige deri 34 Janu-; arii 1822, 23 Banco• Utskottets Memorial N:o lia. Till den vaktbetjent, som af RevisionsCommissarien begagnas i och för nödigt biträde vid hvarjehanda oeconomiska detailer, ett belopp af högst 33! R:dr om året, på grund af derom gjord framställning hos Rikets Ständers Revisorer och deras sedermera aflåtne skrifvelse af den 14 Dec. 1825 , och slutligen : till den för tillsyn å Bankens byggnader emot årlig lön antagne Conductear, serskildt arfvode å 4° Rtdr per månad, vid tillfällen då hans biträde äskas för större byggnadsarbeten och reparationer, enligt BancoUtskotlets af Rikets Ständer bifallna Betänr kanden N.ris 55 och 64.
Detta oaktadt blir dock fraktafgiften ändå lör hög, då afståndet går upp till 20 mil och deröfver, hvarföre det blir nödvändigt att den nu åt jernvägsstyrelsen endast för vissa undantagsfall medgilna rättigheten att bevilja en ytterligare nedsättning af 20 proc. under taxan, blir under vissa vilkor utsträckt Den 0 Maj f. m. 155 till alla de pä sådant afstånd belägna skogsoch landtegendomars produkter. Kan detta ej beviljas, så är det säkert att jernvägarne gå miste om alla dessa produkter ifrån det inre af landet, helst som de tills vidare dessutom belastas med en dryg transportkostnad från jernvägsstationerna i Stockholm och Götheborg till de respekt, jernvägarne och hamnarne. Ått åter en så stor nedsättning i jernvägsafgilterna å ofvannämnde tyngre varor, som erfordras, skall af styrelsen beviljas, förr än den genom ett eller annat års erfarenhet hunnit öfvertyga sig, dels att dessa varor ej kunna bära den högre frakten, och att jernvägarne utan dem ej lemna tillräcklig inkomst, — dels å andra sidan huruvida det bär sig, med afseende å banans och materielens slitningsoch underhållskostnad, att frakta gods längre vägar för så låg afgift, — är ej sannolikt. Af dessa skäl synes det mig åtminstone klart, att det är högeligen nödigt, att vinna någon tids rådrum, innan man beslutar sig för en så stor ytterligare utsträckning af jernvägsnätet, som nu blifvit föreslagen, och att ej heller kan anses medföra någon våda för riket, att för denna riksdag stadna vid att fullborda den södra stambanan upp till Falköping, samt att bygga föreningsbanor från den vestra banans stationer i Stockholm och Götheeorg till de resp. hamnarne och nederlagsplatserna derstädes. Vilja K. Ständer gå längre, så synes mig, att den bana, som är ämnad att sammanbinda Sverge och Norge, af politiska skäl förtjena företrädet framför alla andra.
Levererad lösen för såld ekeskog, afsatt för att, i mån af behof, användas till kostnader för ekplanterings skogars anläggning och underhållande, Lösningssumman för 5 st., till inlösen icke företedde aktier i Strömsholms gamla Kanal-Bolag, jemte in nestående utdelning å samma aktier, Summa R:dr Vid 1814 års slut. Inom linien upptagna Skulder: Till Hikets ständers Bank, för derstädes al Riksgälds-Kontoret, emot diskontvillkor och 2 proc. ränta, till 1823 års slut, begagnade förskotter. (Förd inom linien, enligt Rikets Ständers beslut vid nyssnämnde års Riksdag) De för tillskott till Trollhätte Slussverks byggnad, år 1750, utfärdade obligationer eller s. k. Trollhätte Slussverks Lottsedlar, hvarför 12 proc. årligen af Riksgälds-Kontoret erläggas, deraf dock 3 proc. innehållas såsom bevillning. (Dessa obligationers kapital-belopp fördt inom linien, enligt Rikets Ständers beslut vid 1840 och 1841 års Riksdag) Det. enligt 1779 års Riksdags-beslut, till hemgift åt dåvarande Hertigen af Södermanland, sedermera Konung Carl XIII, anslagna kapital med 5 proc. ränta. (Fördt inom linien enligt d:o d:o) Återstoden af ett, i början af 1790:talet upptaget, Lifräntc-lån emot 8) proc. årligen, Den af Lappmarks Ecklesiastikverk, emot 5 proc. ränta, till Riksgälds-Kontoret öfverlemnade fond. Den af Riksgälds-Kontoret begagnade Egendom, beräknad efter dess brandförsäkringsvärde, Fordringar för meddelade Fan under längre tid eller för vissa bestämda föremål: Lån af f. d. Hingst-Premie-Kassan, emot 6 proc. ränta och inteckning i Kronans egendom Marieberg, . Dito af f. d. Lappmarks Ecklesiastik-Fotulen, till Uddevalla Stadsoch Bäfve Landtförsamling, emot samma ränta, Dito till Staden Ystad å ett ursprungligt belopp af 20.000
Majits Nådiga tillstånd att få denna Summa i 1821 års Räkenskaper afskrifva, och i underdånighet hemställt, huruvida en slik byteshandel borde under samma års sommar fortsättas; Derå Kongl. Maj:t uti Nådigt Bref af den 11 Julii berörde år lill svar meddeldt, att denna byteshandel borde inställas och att den uppkomne förlusten finge godtgöras af den dertill 1820 !och 1821 afsatte Summa. Hos Kongl. Maj:t hade Öfverste-Lieutenanten C. Rappe i underdånighet sökt ett låneunderstöd af x 5,ooo R:dr, hvaraf lian förmält sig ytterligare vara i behof, för att kunna vidmagthålla och utvidga den af honom på Gårdsby gjorda inrättning och Läroanstalt till spridande af kunskap om odlingen af Lin och dess förädlande, enligt Norrländska sättet; Och som Kongl. Maj:t funnit Linodlingens och Linneväfnads slöjdens spridande bland Allmogen uti Småland vara ett företag af särdeles allmän nytta och Kongl. Majit inhemtat, att berörde Näringsgrenar under den senare tiden i någon mån årligen tillväxt, hvilket syntes gifva hopp om företagets lyckliga framgång, samt derjemte ansett detsamma kunna hufvudsakligen befrämjas genom fortfarande af de bemödanden Öfverste-Lieutenant Rappe med nit och sakkäixnedom i detta hänseende användt; så har Kongl. Majit, för att sätta honom i stånd att härutinnan fortfara, uti Nådigt Bref af den 8 Martii 1820, beviljat honom ett räntefritt un - 'Revisorens Be rät teise. derslöd af 14,000 R:dr, emot antaglig inteckning i fast Egendom, af hvilken Summa 9000 R:dr skulle samma år utgå, så snart säkerhetsliandlingarne blifvit anskaffade och godkände samt de återstående 5,000 R:dr år 1821 utbetalas.
Ständer icke inse behofvet eller nyttan af denna serskilda kassas tillvaro, utan deremot hysa den åsigt, att de med Militire-boställskassan afsedda ändamål skulle Kkaväl kunna uppfyllas, samt derjemte en icke obetydlig nedsättning uti de med den serskilda kassaförvaltningen förenade dryga aflöningskostnader beredas, derest de kassan åliggande utgifter komme att af statsverkets medel direkte bestridas, hafva Rikets Ständer, i öfverensstämmelse härmed, ej funnit skäl att antaga det, i afsigt att betrygga fondens framtida bestånd, väckta nådiga förslag, angående öfverflyttning på allmänna indragningsstaten af de å Militise-boställskassan nu anvisade löner och pensioner, hvadan Eders Kongl. Maj:ts nådiga framställning i detta hänseende icke blifvit af Rikets Ständer bifallen®. Stal*-V (t kott ett Utlåtande, töa 25?. Aok. tilt Exp.-Utik. dea 2 Aogaiti ISSI, kl. 1 «. % Ullålande, i anledning a( väckt molien, angående ett ärligt anslag af 1,000 r:dr ät /Jgggvads-föreningen i Slockholm. (U. A.) Jemte förmälan, hurusom inom hufvudstaden blifvit under de seönaste åren bildad en byggnadsförening, ämnad a»t utgöra ett föreningsband emellan dem, som egna sig åt byggnadskonstens utöfning eller ock endast äro älskare och gynnare deraf, samt denna stiftelse, bestående af för det mesta unga män, genom samjuaaborester i hvarje vecka och anskaffande af et» bibliolhek, medelst införskrifvande af de värdefullaste irländska tidskrifter, ej blott i ren arkitektur, utan ock i mekanik och slöjd, sökt sprida ett allmännare intresse för och en närmare bekantskap med de framsteg, vetande och konst i andra länder gjort på detta fält, samt derför lifva lingen inom fäderneslandet; men dtyga kostnader vöre oskiljaktiga från eli företag sådant sorn detta, hvarigenom fortsättandet af föreningens verksamhet icke kunda
Lades på bordet nedannämnda från Utsktn inkomna utlåt:n och betänk;n, nemi. frän StatsUtskottet: N:o 4'3, i anleda, af Hr von HartmansdorfFs motion om anslag till utskrifning af registratur, hvilka ifrån slalsexpeditionerna bort till Riks.nrchivet aflemnas; N:o 414, i anleda, af K. M:s nåd. skrifvelse ang:de rotehållarne v i tl Uplands regtle beviljad befrielse från utgörandet af s. k. klädpenningar enl. k nektecontractet; N:o 4'5, i anledo. af RiksSltns beslut ronde tryckningen af de i representationsfrågan vid denna riksdag a/gifna yttranden och memorial ; Statsoch B a n c o U t s k o t t e 11: N:o i3o, i anledn. af motioner, angtde arfvodet för R. St:s fullm. i Banken och Riksg contoret; N:o 131, med voterts-propos., i anledn. af RiksSltns skiljaktiga beslut öfver Utsktns utlåt. N:o 68, angtde pension för aflidne Baneofulhnäktigen Anders Danielssons enka och barn; Nto i32, i anledn. af Hr Rosenblads motion om afskrifning af Bankens inom linien förda fordringar hos Riksg.- contoret; Nto 133, i anledn. af Hr Stuarts, C., motion om utbyte af Riksg.contorets till banken ulgifna obligationer; Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.Utsktnt N:o 128, i anledn. af återremiss å Utsktns betänk. Nto 5, ronde allmänna stadgande!) och anslag till folkundervisningens befrämjande; BevillningsU tskotteti Nto 37. i anledn. af gjorda anmärkntr vid Utskts betänk. Nto 32, angtde stämpling af spelkort samt afgiften derför. <Joo Den a3 Januari e. m.
A. 8, för kronofogdarne och häradsskrifvarne i Ljunits och Herrestads häraders fögderi i Malmöhus Län, samt Ingelstads och Jerrestads fögderi uti Christianstads Län, angående. VII. B. 136. A, 486. IX. U. 438. X. A. 102. — för Bankoombuden vid Lånecontoren i Götheborg och Malmö, angående. Se Bankoombuden. — och pensionsrutt lörBruksskrifvaren vid Tumba, A. Säther - ( i9< ) berg, angSende. VI. B. 533. VII. A. 5a. XIII. U. m. A. 294. Löneförmåner, tillagda chefen för cassa-afdelningen och Bankens casseurer, örn rättighet för dem att retroactivt beräkna. IX. B. 3a3, 384- X. Å. no. XIII. U. no. A. 294. Löneinkomst, som genom lösen för fullmakter, förordnanden eller afsked, tillfaller tjenstemän vid särskildta verk, magistrater, m. m. om undersökning rörande, lil. 276. IV. R. 86. V. B. 347. A. 358. — om fördelning af Bruksförvaltarens å Tumba, J. Bagges, i lön och arfvode, samt om bestämmande för framtiden af det belopp, som till erforderligt biträde för upprättande af brukets bokslut årligen må utgå. IX. B. 323. A. 384. — Presterskapets, angående conventioner om. XXIII. B. 4^7. XXIV. A. 442. Löner, om minskning i bevillning för. Se Bevillning. — om upphörande af centonal å. Se Centonal. — Länsmans-, om anslag lill 3 nya på Blekinge Läns stat. Se Länsmans-löner. Lönereglering, i följd af Statsrådets förändrade organisation, angående.
Uti 6:te eap:s Esta § uppräknas ett stort antal omständigheter, som skola öka eller minska straffbarhelen; men dessa äro sammanblandade uti en så lyckligt träffad villervalla, att det är omöjligt inse hvilken som skall vara den mildrande eller försvårande, såsom l. ex. ” gerningsmannens egna elakartade begär eller böjelser,” som genom en fortgång af ordet ”eller” blifvit sammanställda med andras bemödande att förleda, med nöd och med öfverilning, hvilka alla sednare otvifvelaktig! skola leda till mildring, den brottslingen således skulle i samma större mått åtnjuta, sora hans begär eller böjelser vore rikligt elakartade! I sanning herrliga bekräftelser pä ord ur comilcen: alt denna lag skulle blifva lättfattlig och en bok för folket! Redan är ådagalagdt huru den otillbörliga beräkningen af böter vid förvandling till fängelse lockar till bedrägligt undandöljande af tillgångar. Inför moralens domstol är bedrägeriet ett bland de svåraste brott, emedan dervid ej, liksom hos många andra, öfverilningen 250 Deri 18 December f. m. eller passioners våldsamhet, ej sällan utan egentlig elak vilja, brådstörta menniskan. Till bedrägeri erfordras deremot vanligen lång öfverläggning och långsamt utförande, med listiga beräkningar, hvarunder bättre känslor, otn de funnits, ägt tid återtaga sitt herravälde; men detta nesliga brott gynnas med böter eller ett ringa fängelse, i de liesta fall till lägsta grad eller den närmaste öde, oell i några få, nästan oerhörda casus, anses vara nog näpsadt med 4:de graden. Uti Urte Cap:s ?2 § har jemväl listen uttryckligen blifvit strafflöst förklarad, d. v. s. tillbörlig i fall närmaste anhörige med lisl befria häktad person. Väl kan ett sådant ingrepp af blodsbandet i lagens och samhällets rätt möjligen blifva föremål för nåd, lill och med låtsas af lag vara förglömt; men omöjligen kan den som vill bevara moralen gilla listen, hon må användas af hvem som helst; eller den som vill höja stat uppöfver enskild, uppenbarligen tillåta en sådan befrielse.