Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
R:dr. sk. r. Götha Canal Actier Södertelge D:o D:o Armens Accords-Amorterings-fonds Obl Bruks-Egarnes Hypotheks-Cassas D:o Skånska Hypotheks-Föreningens I):o 178 9 3 2 1 13,671 ; 104 7 60 2 337,280 5 200 2,370 35,600 1,000 “ ( “I □ Summa 193 | 381,450 — -1 %i:im & \t • y *Ä'-ävi i ■ ■ ,.. ! -: • • »■ -■■ vaas w: . .1 ■* tf Handelsoch JYärings-Diskonten i Stockholm utgifne Lån under loppet af År 1S44. Jordbrukare utom Bondeståndet. Bruks-ldkare utom Bondeståndet. Fabriks-Idkare. Handlande. Handtverkare. E iverse. Summa. Utlåtanden och Memorial under 1844—1845 årens Riksdag. Mummel A. Accordsanbud, se Eftergift. Afskrifning af 3:ne af Låne-Contoret i Malmo utgifne Discontlån i3. „ af fyra Odlingslån samt förande inom linien af ett dylikt .. 24. „ af en såsom falsk ansedd Kongl. Räntekammarens Assignation å 7,900 R:dr Banco 28. Agardh, Biskop, motion om aflijelpande af penninge-förlä genheten i allmänna rörelsen 34- „ Svar på återremiss 45. Alilbom, W. L., se Eftergift. Arfvode, se Cancelli-Betjening. B. Bankens Lånerörelse, förslag till en förändrad reglering deraf 29. „ Svar på återremiss . 44- Förslag till sammanjemnkning och voterings-propo sitioner ... 55. Svar på återremiss . 69. Om verkställd' omröstning i Förstärkt Banco Utskott ... 60. Bankens Tjenstemän, om ökade löneförmoner för en del af dem 58.
St. i dessa förändra ett från Konungen kommet förslag, betager man Konungen sitt veto; och det är af denna anleda., som jag anser angeläget, att den nu i fråga var. K. proposm rent utaf afslås, helst detta icke hindrar enskilda ledamöter inom RiksSttn att i samina ämne väcka motioner. Man har mot mig invändt, att Konungens majestät ej skyddas af den högre straffbestämmelsen, då den är af beskaffenhet att icke kunna tillämpas. Jag får i anledn. häraf åter upprepa, att äfven jag anser det nu gällande straffet stridande mot lidens anda, men att det är behöfligt med våra outbildade samhällsbegrepp; och då jag härvid talat om skydd, har jag menat skydd för Nationens säkerhet, hvarmed jag tror alt majestätets helgd äfven är bäst bevarad. Det är naturligt, att med en constitution, som icke blott tillåter, utan äfven anbefaller granskning af regeringsåtgärderna, ställer man ett verkligt försåt, då man lemnar rum för dess bestraffning under namn af laslligt tal. Jag skulle derföre tro, att man handlar ganska välbetänkt, örn man söker afböja allt åtal för otillbörliga yttranden , och att man oriktigt förfarit, då man oroat Nationen med politiska rättegångar, hvarigenom majestätets helgd bevaras vida mindre, än om allt åtal åsidosältes för sådana förbrytelser af denna art, som ej äro af någon vigt för samhällets bestånd. För min del fäster jag ingen vigt dervid, då brottet ej tillika afser någon handling. Likasom Gud ej förnärmas eller religionen lider deraf, att obetänksamma personer yttra irreligiösa tankesätt, utan att man derföre uppreser inquisitionsbåj eller i yttersta graden tillämpar lagens straff pä sådana företag, saar det äfven med majestätsbrotten, då de ej hafva någon handling eller samhällets störande för afsigt.
Föredrogs nu ytterligare Banko-XJtskottets sista Plenidag på bordet lagde Betänkande , angående giunderne för befordringar inom Banken; Och blef samma Betänkande bifallit af Hedervärda Bonde-Ståndet. S. D. Ytterligare föredrogs nu Banko - Utskottets sista Plenidag på bordet lagde Betänkande , i anledning af återremiss om preskriptionstiden ftfr Lane - omsättnindar i Banko - DiskontVerket; och blef detta Betänkande af Hedervärda Bonde Ståndet bifallit. Den a4 Mars. Fran HÖglofl. Ridder skakel och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Bevillnings-Utskottets den 16 dennes afgifne samt den 17 och 19 i samma månad på bordet lagda Utlåtande j öfver de inom Riks-Stånden gjorde anmärkningar emot Utskottets den 23 sistl. Januarii meddeldte yttrande , angående grunderne för den Allmänna Bevillniogen, biföll Ridderskapet och Adeln Utskottets förstnämnde Utlåtande med antagande af det första uti Tredje punkten framställde aiternatif, eller att den fureslagne Öfvergods-afgiften må utgå genom Taxering af vissa öfverflöds-artiklar , samt att , derest den erforderlige Summan icke kan på sådant sätt. erhållas , jemväl en fyllnads - afgift må till ersättning för Landt-tullarne utgöras. Hvarom de öfrige Re - Prof. Utdr'. d. 24 Mars 1818* 3 29 spektive Riks - Stånden skulle vänligen underrättas. S. D. Föredrogs I nyo och bifölls Stats-Utskottets den 4 dennes afgifne samt den 14 och 19 i samma månad på Bordet lagde Utlåtande, i anledning af Kongl. Majts Nådiga Proposition om medels anslående till kostnaderne vid en förbättrad fångforsling och, bevakning. S. D. Föredrogos å nyo och gillades följande Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets afgifne samt den. ig:de dennes, på bordet lagde Betänkanden i.
Han har anfört, att genom bänkmansvalens qvarstående minoritetens rätt bättre betryggades och Den 3 December f. m» 261 dess åsigter äfven bättre representerades. I händelse detta sker genom att erhålla en och annan bänkmansplats, är det sannt, men för min del kan jag icke inse hvad dermed är vunnet. För öfrigt är jag säker på, att en minoritet af 80 å 90 personer genom sammanhållning kan hoppas att vid samfällda val modifiera en uppgjord elektorslista. Hvad tidsutdrägten beträffar, så torde resultaten vid innev:de riksdag hafva visat, att det nuv:de valsättet medför mycket större tidsspillan, än förändringen skulle göra. Fyra val hafva nemligen redan försiggått, det första till bänkman, det andra af bänkmännen till elektorer, det tredje af R. o. Ad. för att tillsätta afgångne bänkmän, och det fjerde för att ersätta en elektor, som algått. Hade ifrågav:de förslag varit antaget och en elektor afgått, hade ju blott en suppleant behöft ingå i den afgångnes ställe och något nytt val ej behölt anställas, förrän alla suppleanter inträdt såsom elektorer. En annan omständighet, som talar för antagande af detta förslag, är äfven att på detta sätt rösterna erhålla, om jag så får uttrycka mig, större materielt värde, än under ntivide förhållanden. Vi se nemligen, sedan riksdagen något fortgått, huru på en bänk finnas 3 personer, under det på en annan sitta ända till 22. Vid bänkmansval gälla de 22 personerna ej mera än de 3; och på bänken med 3 personer tillsätta 2 den kandidat, de vilja hafva, under det på den andra behöfves en betydligt större majoritet för att genomföra valet af en viss person. Hvad angår den grannlagenhet, som borde afhålla Ståndet från att ånyo begära K. M:ts sanktion på förslaget, tror jag att R. o. Ad., ifall reformen anses behöflig och nyttig, kan räkna på bifall från den första statsmaktens sida, äfven om densamma vid ett föreg:de tillfälle af giltiga skäl afslagit en i detta afseende framställd begäran. Jag anhåller om bifall till Riddarh.-Utskits föredragna Betänk.
Vil - se Manufacturister och Bruks-Idkare på Landet vare berättigade att förena sig med närmaste Stad, för att der, i mån af erläggande Stadsafgift er, deltaga i Riksdagsmanna-valen, och jemväl sjelf - ve kunna till Fullmägtige för Staden väljas. 15- Samtlige inom hvarje Härad boende, besutne Egare af Krono-, Krono-Skatteoch Frälse-Skatte Hemman välje, inom sig, efter Hemmantalet, en Riksdagsman för BondeStåndet, hvilken ej till något annat Stånd hörer, eller någon beställning i Rikets tjenst innehafver. Ingen må i valet deltaga, som 64 Constitutions-Vtskottets betänkanden. ja flere Härad förena sig om en Fullmägtig, vare sådant dem obetaget. sjelf cj väljas kan. Vilja flera Härad förena sig om en Fullmägtig, vare sådant dem obetaget. §• 17. Sista Puncten. Dessa medel skola för BorgareStåndet af Magistraterne och för Bonde-Ståndet af KronoFogdarne, utan särskildt arfvode utan särskilt arfvode uppbäras och redovisas. Dessa medel skola för BorgareStåndet af Magistraterne och, hvad särskildt beträffar Brukens och BergsManufacturernas Fulbnägtige, af Bergs - Fogdarne, samt för BondeStåndet af Krono-Fogdarne, utan särskildt arfvode uppbäras och redovisas. §. 91* Sista Punkten. , öfversända. öfversända. f&lagomål öfver RiksÖfver de val till dagsRiksdags - ConttitutioniUtskottets betänkande. 65 dagsmanna-val för Preste Ståndet ingifves till Consistorierre, och följes dervid i öfrigt lika ordning och enahanda grunder, som här ofvanförefinnas utstakade. dagsmän för Borgare Ståndet, som enligt 14 §• in ör Bergs - Collegium förrättas, må Besvär hos Konungen anföras inom den för dylika besvär, i allmänhet stadgade tid.
Som af de i äldre tider från Banken utgifna och den 1 November 1853 på lagsökning beroende odlingslån till ett antal af 14. blifvit, på grund af Rikets Ständers vid sednaste Riksdag fattade beslut, afskrifne 11. så utgör återstoden af dylika lagsökta lån allenast 3. Nyssnämnde dag var af tillförene ågångna lagsökningar för indrifning af s. k. Skiftesoch Odlings-lån icke någon oafslutad; men sedermera äro lagsökningar anställda för 13 lån, deraf 4 blifvit indrifna, hvadan 9 så beskaffade lån bero på lagsökning. § 55. Säkerbetsbandlingarne för lån mot pant af fast egendom samt till Skiften och Odlingar äro af Revisorerne, utan anmärkning, inventerade. § 56. Det åt Riksgälds-Kontoret anvisade kreditiv af 1,000,000 R:dr, som får räntefritt begagnas från den 1 September det ena året till den sista Juni det nästföljande, har, under de 2:ne år denna Berättelse omfattar, blifvit på de sålunda bestämde lider utanordnadt och åter inbetaldt. § 57. Kreditivet till Kongl. Kommerse-Kollegium, i och för fabrikernas och manufakturernas understöd, är begagnadt till det genom Banko-Reglementet bestämda belopp af 1,800,000 R:dr B:ko. I granskningen af räkenskaperna öfver Jern-Kontorets kreditivfond, Jem-Konto 600, 000 R:dr B:ko, hafva Fullmäktige genom Ombud deltagit. rets kreditiv. § 59. Stora Kopparbergs Bergslag har, på grund af den Bergslaget medFahlu Bergsgifna kreditiveller lånerättighet å så kallade koppar-sedlar, från och med l^uighetA den 1 Juli 1853 till samma tid innevarande år, utbekommit 8 lån på tillkopparsedlar. sam mans B:ko R:dr 198,000: och inbetalt tillsammans 197,501: 17. 2. så att utlåningen på det hela ökats med 498: 30. 10.
Vid pröfningen äf delta Mål har TJtskofcret funnit, att hvad uti flere serskilda Förordningar härom blifvit stadgadt, tydeligetl äsyftar en lättnad titi Inqvarteringsbesväret, hvilket onekeligen är ganska tryckande, i synnerhet för de orter, sorn i anseende till sitt läge äio oftare derföre blottställde; och då en fullkomlig jemkning uti denna tunga, é» mellan alla Rikets Innevånare, enligt Utskottets tanka, svårligen kan äga runi, anser Utskottet sådana mått och steg böra vidtagas, som hålla Inqvarteringsgifvaien fullkomligt skadeslös för sina hafda utgifter och kostnader; På sådan grund, och enär den uti Kongl, Maj:ts Nådiga Kungörelse den 27de Augusti 1816 åsyftade lindring uti Inqvarterings-beisväret vid flera tillfällen förfelats derigenom att Kongl. Maj :ts och Rikets KammarColle■gium, vid granskningen af den Markegång, som af Deputerade i Länen blifvit utstakad, alltför mycket och understundom ända till hälften nedsatt det deruti åsätta priset fot dag-portioner och rationer, hvarigenom ett känbart lidande tillskyndats Inqvarteringsgifvarén; alltså Enner Utskottet sig böra tillstyrka, att fersätiningen till InqvarteringsgifVare för dagportioner och rationer hädanefter må bestämmas efter de af Deputerade tili Markegångssättningén uti hvarje Län derföre utsatta priser, hvilka i sådant Fall oförändrade och utan någon slags jemkning böra tjena till grund och rättelse; dock att dennä (ersättning ej må öfverstiga de priser, jsottt 84 EtSV. #»Ä Ekon, Ut sk. Betänkahcltn, Kongl. Maj:t oclUKronan derföre erlägger, genom Passevolance-Inrättningen och för Beväringens underhåll.
Så väl i teckningen som i färgbehandlingen öfver lappen och svänger den, så att rätsidan af är h a n mästare. När han roar sig att experimenskinnet kommer på samma sida, hvilket dock entera med färger, lyckas han nästan alltid, och det hela blir helt naturligt. Se t. ex. på den stora dast behöfver iakttagas, då man stickar uddar. oljefärgstaflan » Ulf i aftonsol ». Här h a r konstFärdigt liknar arbetet närmast ett egendomligt, nären fråssat i den röda färgen — idel rödt i rödt och dock så naturligt och helgjutet. En förmångfärgadt skinn. En liten udd är medsänd som prof till redakträfflig tafla är också » De sista solstrålarne », den stora duk, som var sänd till Chicagoutställningen. tionen och kan på Iduns byrå få tagas i betrakAkvarellerna äro synnerligen läckra. Bland dem tande af dem, som intressera sig därför, och önmärkas särskildt de båda porträtten af fru Pontus skar jag, att det enkla arbelet måtte vinna bifall. Ftirstenberg och hofrättsrådinnan V. v S. På utställningen finner m a n också konstnärens fina och Friherrinnan E. R. genialiskt utförda lavyrteckningar till Viktor Rydbergs » Singoalla », som till julen utkommer i en III. praktupplaga på Albert Bonniers förlag. Slutligen utställer C. L. en hel del namnsdagsoch födelseRainers piano-stol. Vid ett besök, som j a g gjorde dagsgratulationer, i hvilka m a n finner skämt och i våras i den numera aflidne Tirolersångaren Raihumor parad med satir och den godmodigaste ners hotell vid Aachensee i Tirol, såg j a g en hjärtlighet. Utställningen torde i sin helhet få pianostol, hvilken på grund af sin enkelhet, men räknas till en af de intressantaste vi på sista tiden haft härstädes. originalitet slog an på mig, och jag beslöt att.
Då generalen dundrade och röt plägade Halfdan stå lugn, som om det ej rörde honom; men den bittert hånande ton i hvilken den gamle mannen i dag gaf sin vrede luft kom Halfdan att förlora all sjelfbeherrskning. Han skjöt häftigt morfadrens hand från dörrlåset, ryckte upp dörren och störtade ut, samt vandrade hela förmiddagen af och an i parkens mest undangömda del, der trädens kronor kysste hvarandra öfver hans hufvud och en melodisk susning genom det täta löfhvalfvet ensamt afbröt parkens högtidliga tystnad. Under denna förmiddag, tillbragt ensam i naturens sköte, uppkastade Halfdan i dunkla konturer planen för sitt kommande lif. Hans första försök att skaffa sig en oberoende ställning hade misslyckats, han ville nu följa en helt annan plan. Han ville med ifver och ihärdighet sköta sina studier, på det han så snart som möjligt måtte kunna taga studentexamen och utbyta hemmets tvång mot det fria lifvet vid universitetet; der, inbillade han sig, skulle han helt rå sig sjelf och ej behöfva bero af någon menniska, der skulle den frihetens dag randas, han så ifrigt efterlängtade. Från denna dag undvek Halfdan sorgfälligt hvarje sammanstötning mellan sin egen och morföräldrarnas vilja; han bemötte dem med mera sonlig vördnad än förut, men med betydligt större köld och tillbakadragenhet. Ynglingen. “Hvarthän, Nordenson, uppsträckt i frack och hvit halsduk?“ “Jag ämnar mig på uppvaktning till professor Runius för att bedja honom rekommendera mig till någon informatorsplats i sommar.“ “En informatorsplats! Hvad skall du, rika karlen, med det att göra?“ “Jag rik! Jag eger ej ett öre.“ “Så eger din morfar så många fler, hvilket just kan komma på ett ut.“ “Nej pass, min bror, det gör en betydlig skillnad. Jag tycker ej om att bero af min morfar och lefva på nåder vid akademien, då jag skulle kunna genom eget arbete förtjena mitt uppehälle.“ “Stolt, som sjelfva tusan! Låter gubben dig känna ditt beroende på något besvärligt vis? Skrifver han långa bref med förmaningar till sparsamhet och flit?“
Hr Gr. o. Landtm, yttrade nu, att han, i anledn. af Hr Cederscbiölds yrkande att Dtskis förslag måtte givis granskas, finge fästa R. o. Adis upmärksamhet derpå, att med afseende på de särskilda former, som för grundlagsförändringar äro föreskrifne, betänkligheter torde möta ett sådant pröfningssätt, hvilket skulle medföra den väsendtliga olägenhet, att då uti ett så omfattande förslag som detta, åtskilliga gg voro beroende af det föregide, vid särskild granskning af dessa gg kunde förekomma anmärknir, som hade sin rot i de grunder, hvilka voro intagne i den först förekommande 39 gm; men att det af Hr Cederschiöld åsyftade ändamålet kunde vinnas på det sätt, att sedan discussionen fortgått öfver förslaget i dess helhet och innan propos. om densammas afslutande framstäldes, Hr Gr. o. Landtm, särskilt upnämnde alla de gg hvaruti förslaget var indeladt, och dervid lemnades tillfälle att i afseende på dem framställa ytterligare anmärknir. Medelst iakttagande af detta sätt, hade Hr Gr. o. Landtm, också anledn. tro, att Hr Cederschiöld vore belåten och icke yrkade någon annan givis anstäld granskning af förslaget. Deri 8 April f. m. 191 Frih. Cederström, Rudolf: Så tillvida må jag instämma med Ilr Gunther, att uttrycka den åsigt, det önskligt hade varit, om förslaget haft någon större utsträckning; men då förhållandena vid förev:de Riksdag tydligen ådagalagt, det man icke med hopp om framgång kan åstadkomma något i det hänseendet utöfver hvad Utsk. nu föreslagit, tror jag oss vara Utsk. tack skyldige, derföre att Utsk. med upmärksamhet omfattat de hufvudsakligaste beståndsdelarna i K. Jl:ts förut föredragne Propos., och nU förelagt R. St:r desamma. Jag kan således icke biträda Hr GUnthers mot förslaget framställda anmärknir. Det kundo vara intressant att veta, huruvida det uttryckliga förbehåll, att Regeringen skulle fortfarande föras »i Konungens namn», tillförene existerat, nemi. då R.
Förhållandet är icke heller sådant, som Hr von Hartmansdorff här tyckes vilja insinuera, nemi. att man afböjt en noggrannare utarbetning af betänkrna inom StatsUtsk. derigenom att de knappt hunnit uppläsas i plenum förrän de blifvit bifallna och genom klubban stadfästade. Det har naturligtvis berott på hvarje utsk.ledamot att bordlägga dessa betänkrn, och det har äfven ganska ofta skett. Frih. Cederström har påstått, att Utskrns secreterare och notarier icke kunde till sin arbetsflit jemföras med secreterare och notarier inom RiksStm. Jag vill visst medgifva, att handarbeten inom Den 22 M a j f. m. a55 RiksSttn äro vidlyftigare; men det ankommer sällan pä secreterare oel) notarier inom dessa Stund, att sjelfve utarbeta något betänk, eller uppsätta något efter egen dictee, hvilket åter alla dagar bänder inom Utsktn. Det fordras mycket förberedande arbete, innan ett betänk, der kan uppsättas. Digra acter måste genomgås, icke allenast de, som inkomma ifrån RiksStrn, utan äfven de, som infordras ifrån embetsverken. Det medför en ganska betydlig tidsspillan att genomse alla dessa handlingar, och jag vågar försäkra Ståndet, att derest icke StatsUlskts secreterare och notarier med sakkännedom och nit i detta fall förfarit, så bade R. o. Ad. säkerligen fått mångfalldigt flera anledningar att klandra och förkasta StalsUtskts arbeten, än som vid denna riksdag inträffat. Del är på grund deraf, som jag icke kan annat än understödja detta förslag, hvilket alldeles icke utgått ifrån mig, utan är väckt al en annan ledamot inom StatsUlsk.; men då frågan en gång blifvit väckt, har jag ansett mig pligtig alt densamma understödja. StatsUtskrs mein. N;o 5i6 hlef af R. o. Ad. afslaget. Föredrogs ånyo och bifölls StatsUtskrs den 19 dennes på bordet lagda utlåt. Aro 5i7 , angrde upplåtandet af ruin i R.
Det är ett sådant spektakel med deras besättningar, som deraf förorsakas, att nästan hvarenda natt personer, som dertill höra, införas i länshäktet; men man har ej kunnat vägra det, då skepparne ej kunna hålla styr på dem. Jag önskar derföre, att fångvaktmästaren mätte erhålla en lön af 3oo r:dr b:co, deruti må inbegripas hvad sorn helst, eller det må kallas hvad son) helst. Detta anförande anhåller jag måtte få åtfölja den återremiss, som jag förmodar att R. o. Ad. beslutar. Gr. Mörner: Bland skälen för StatsUtsk:s afstyrkande af Frih. Rålambs motion är, att Konungens Bef:h:de skola låta sig varda, att fångar icke sakna biträde vid besvärsoch böneskrifters författande. Det är omöjligt för Konungens Bcf:h:de att på annat sätt kunna lemna biträde åt fångar, än att fångvaktmästaren anbefalles att författa dessa böneskrifter. Utön) det att han måste äga bestämd skrifkunskap, måste han äfven äga någon juridisk kunskap; ty det fordras godt omdöme att författa dem så, att derpå kau fästas något afseende. Då StatsUtsk. just bestämmer, att en fångvaktmästare skall äga skrif kunskap; så hemställer jag, om det är möjligt att finna en person, som, med skicklighet och dugligket i öfrigt för sin befattning, äfven förenar skrifkunskap, om han endast skall tjena med en lön af i(io r:dr, och tillika skull bekosta alia skrifmaterialier för de behof, som utgå för hans tjenst. Jag yrkar och anhåller på det högsta, att StatsUtsk. måtte behjerta detta förhållande, och derest StatsUtsk. icke skulle finna lämpligt att öka fångvak tmästare-lönen, att han åtminstone får de 5o rtdrna såsom skrifvarebjelp. Den 5 Maj f. ra. '9l Hr von Hartmansdorff: Till stöd för Frih. Rålambs motion, vill jag blott anmärka, alt Utsk. misstagit sig om ändamålet med anslaget.
I motionen äro derjemte åberopade följande, dervid bilagde, handlingar: 1:0 ett af Konung Christian IV i Danmark den 19 April 161g utfärdadt bref, hvaraf inhemtas, att de Stads-Pri vilegier och öfrige friheter, hvilka den tiden innehafts af Trelleborg, blifvit derifrån öfverflyttade på Malmö; 2:0 ett från General-Tullstyrelsen den 26 Juni 1838 uttaget bevis af innehåll, att från och med år 1828 till och med år 1837 hafva från Trelleborgs Tullkammare blifvit förpassade ej mindre än 226,555J; tunnor spannrål och 36,Gi3 kannor Bränvin; 3:o ett af Tullbevakningskammaren i Trelleborg den 2 nasti. Mars rneddeladl intyg, att sist!, år från Trelleborg förpassats med r33 fartyg, 29,675 tunnor spanmål och 8,609 kannor Bränvin, saint att med samma lägenheter, under nämnde lid, dit inkommit omkring 8,000 tolfter bräder och 3oo famnar ved; 4:o ett af Ordföranden i Skytts Härads Hushålls-Cornile, Prosten och Kyrkoherden Bruzelius, den 29 Februari detta år, meddeladt bevis, som innehåller, att jordbruket inom nämnde Härad, beslående af 258^ mantal, betydligen förkofrats, och alt hvarje halft hemman derstädes utan öfverdrift numera kan anses gifva en medel-afkastning af 3oo tunnor spanmål, för hvilkas afsättning Trelleborgs By erbjuder det heqvämligaste och lämpligaste tillfälle, om nämnde ställe blef förunnadt Stadseller Köpings-Privilegier, hvilket jemväl skulle i flera hänseenden vara af yttersta vi”t för hela orten. k! O
Ulfsparre: Fullmägtig Herr Blomstedt, Hans. Upplästes till justering och godkändes följande ExpeditionsUtskottets insände förslag till Riksens Ständers underdånige skrifvelser till Kongl. Majt; JHn y Octon »r e. m. »07 N:o 218. Angående upphörandet af det så kallade Klamparelaget i Götheborg. N:o 219. Angående ägares af skattlagde Husbehofseller Lego-Sågqvarnar sågningsrätt. I anledning af Kongl. Majtts Nå« diga Proposition angående den i Hufvudstaden anlagde Veterinairlnrättning rn. m. N,o 221. Med anhållan om tillåtelse för Noirländska Allmogen, att i bodar vid Allmänna ställen inom Stockholm försälja väfnader m. m. som denna Allmoge dit införer. Angående förändring i tiden för Mönstringars fö rrättande. Med öfverlämnande af ett förslag angående inrättande af FörlikningsNätnnder. Angående anvisande af medel lill Extra Löner inom de 4 StatsExpeditionerne af Kongl. Canztiet. Företogs till pröfning Bevillningsutskottets den 26 sistledne September under Nto 4j afgif. ne, samt den 3 dennes eftermiddagen på bordet lagde, förslag till jemkning af de skiljaktigheter, sorn inom RiksStånden yppat sig, i afseende på dels de grunder, hvarelter de genom stora SjöTullen inkommande Bevillningsmedel skola utgå, dels ock den derföre upprättade BevillningsTariff. ■Den ^ October t. m. lista Punkten ansågs icke erfordra någoS Ilgard. Sidra Punkten: Herr von Hohenhausen Michael".