Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Aldrig hade lönnarne förefallit henne högre, hemskare, olycksdigrare än nu, då deras nakna grenar skaft emot hvarandra o c h knakat under en enstaka vindkåre, frambringande ljud s o m af kväfda snyftningar o c h suckar, fönstret hade ryckt till o c h vindkåren med sin virflande kyla svept o m henne; det var s o m en dö- dens iskalla hälsning. Hon grep fastare o m fönsterkarmen och smällde rysande igen rutan — h o n sprang från fönstret för att slippa se, hur nattskuggorna djupnade bland de skelettlika jättelönnarne — hon darrade med spändt öra för en knackning, som kanske skulle ljuda klirrande mot glaset, och, ehuru förskräckt, drogs hennes öga ditbort för att speja, om ej nå- got spökhvitt ansikte stirrade mot rutan. Detta var outhärdligt. Hon ilade ut, hon ville ner i salongen till de andra; drömmarne i ensamheten o m Kurt ville ej i afton s o m annars flyta samman, länk för länk till en tjusande tafla af kärlek o c h lycka. H o n hade hunnit till den hvälfda vestibulen o c h öppnat dörren, s o m ledde ditut, då h o n stannade med ett halfkväfdt rop. » Ack, Kurt, är det d u! » Kurt, älskade Kurt, hur är det? » fortfor hon förundrad och orolig, då han orörlig i skymningen stod framför henpe med en besynnerligt stirrande blick; det var förunderligt, hur väl hon urskilde hans anletsdrag, oaktadt mörkret. Han teg - fortfarande. » Vill du skrämma mig? » frågade h o n o c h ville fatta hans arm — hennes utsträckta hand sjönk vanmäktig ned — hon hade ej funnit den arm, hon sökte, h o n hade gripit i tomma luften, visio nen hade sjunkit undan och med ett smärtfullt leende, s o m en sista hälsning, försvunnit i natt och dimma. » O, Gud! » skrek hon till o c h rusade in i den uppvärmda, bekväma salongen. » Något har händt Kurt, något har händt! O, låt sända bud till Granhof för att höra efter!
Sålunda linner jag hvarken behöflig t, än mindre ovedersäligen nyttigt, eller till god ordning ledande, att till ledamot af Äldre Kamaren får väljas person utom valdislriptet; likasom jag icke heller anser priucipenligt, att ett förmögenhetsbelopp, som icke får tillgodoräknas för valrätt, kan gälla för valbarhet; och torde jag dessutom reservationsvis få antora följande: Genom de för inträde i den Äldre Kamaren bestämda högre fordringar beträffande ålder, bildning, förmögenhet och riksdagsmannaval, torde det hafva lyckats att åt denna Kamare gifva en sammansättning, tryggande i afseende på den mognare pröfning af ärendena, som der bör vara alt påräkna, dock måhända icke så fullt tryggande i afseende på behofvet af eu inom representationen nedlaggd återhållande kraft. Så mycket nödvändigare synes det mig hafva varit alt åt målens möjligaste noggranna beredning och utarbetande i Utskotten gifva största uppmärksamhet, och att i Utskottens sammansättning inlägga allt, som kunde lemna visshet, att Utskottens betänkanden komme att bära stämpel af fullkomligaste sakkännedom. — Al detta skäl och då Riksförsamlingen kominer att, — de i besluten icke deltagande Konungens Rådgifvare undantagne — endast bestå at valde representanter, vågar jag tro det bafva varit törmonligt att, i stället att ensamt åt Utskoltens egna omsorger och åtgärder öfverlemna anskaffandet af upplysningar, hafva antagit den föreslagna, men förkastade, åtgärden att, uti de Utskott, som motsvara Stals-Deparemeulen, inrymma plats för ett eller flere af Konungen förordnade Ombud, de der skolat hafva ej allenast pligt 6 Conslilulions-Ulskoltets Memorial, N;o 16. att meddela upplysningar, utan ock rättighet att deltaga i öfverläggningarne, men icke i besluten. Ett sådant medlande inflytande på ärendena skulle troligen medföra mycken nytta; deremot synes det mig icke innebära någon fara och torde, åtminstone ur sådan synpunkt, icke kunna annat än godkännas
Den 7 April. försl i följd af 5 J. 7 mom. i de staden af Drottning Christina d. 16 Mars 1636 meddelade privilegier. Den gafs då endast på vissa varor och endast till ett belopp af 1 proc. på inkommande och £ proc. på utgående samma varor. Tolagen anslogs då till vissa bestämda ändamål, helt olika med dem, hvartill den nu användes; och synes af en annan punkt uti samma privilegier, att meningen med tolagen icke var att använda den till alla slag af stadens allmänna behof, utan att invånarne staden skulle dem på annat sätt fylla. Det heter i denna punkt: ”Efter och, ehuru stor staden är, ”dock likväl få finnas, som draga stadens tunga, sökandes ”allehanda undflykter under åtskilliga pretexter, så, på det ”stadens förmän såväl som andra måga veta, hvilka och hu”ru vidt hvar och en skall njuta någon frihet, då vilje vi ”det således förordnat hafva; alla, som bygga och bo i sta”den och malmarna och drifva borgerlig näring, med köp ”och säljande eller med handtverk och arbete, det vare sig ”Frälsemän, Borgare, Kronans enskilde eller ock Adelsmäns ”tjenare, skola utan åtskillnad draga dagsens tunga och bör”da, hvar efter sin råd och ämne.” Samtliga stapelstäder, som funnos år iyi5 och ej uppburit ordinarie tolag, blef sådan tillagd genom Nåd. Bref d. 21 Sept. samma år. Inq var ter i n gs to lag blef Stockholm tillagd genom ett K. Bref af d. 16 Juli 1688. Ett K. Bref af d. 3 Maj 1718 tillägger öfriga stapelstäder inqvarteringstolag. Ett K. Bref af d. 28 Febr. 1717 bestämde öfriga städers tolagsbelopp till 1 proc. å inkommande arbetade ooli utgående råämnen samt till.£ proc. å inkommande rå- och utgående arbetade varor. K. Brefvet af år 1715 utvisar, att ordinarie tolagen blifvit anvisad till underhåll af bryggor, packhus och andra nödiga byggnader samt andra nödvändiga dylika omkostnader.
De prof på sin konst han atlemnat, voro Den 19 April e. m. 629 icke sa. dåliga, tvertom ganska välgjorda. Ulsk. liar kommit till det resonnement, som här i betänk, är uttryckt, emedan man var ense om, att det nuvar. sedelmyntet kan lill största likhet eftergöras. Frågan alt utsätta premium för hvem som helst att förete prof på förbättrad sedelfabrication förevar äfven inom Utsk.; man fann ganska väl, att ett sådant premium skulle framkalla all verldens graveurer eller stentryckare, och att desse icke på något sätt af polisen voro åtkomliga för deras farliga sysselsättning, emedan de hettes arbeta för att vinna Bankens premium, och derföre kom man till det resultat, alt Hr Akerberg skulle arbeta under de controller, som Bancofullm. kunde komma alt utsätta. Desse tor ’ O de blifva sådane, ali Hr Akerberg icke kan desamma antaga, men det är väl ej olämpligt att låta honom göra försök, om det honom lyster. För min del har jag ej stort förtroende för hans konst, men delade inom Utsk. den tankan, att man borde tillåta honom att försöka sin lycka, hvarigenom måhända ådagalades, att han ingenting stort kunde i denna väg, hvilket åter vore högst tranquiliserande. Jag tillstyrker R. o. Ad., icke att afslå betänk., utan återremittera detsamma, då man emedlertid finge höra hvad de öfrige Stånden säga. BorgarcStts inbjudning skulle jag vilja afstyrka, såsom utgående på att anslå premium till täflan uti ifrägavar. konst. Hr von Hohenhausen, Mich. Silvius: Inom Utsk. var jag i afseende å denna fråga af en annan tanka än majoriteten, hvarföre jag ock reserverade mig mot heslutet. Skälen dertill har jag icke anfört, emedan jag ej ville begagna tryckfriheten på ett sådant sätt, som kostar Staten.
Alla dessa af Rikets Hofrälter under ifrågavarande år afgjorda anmärkningsmål, när dertill räknas de, för hvilka här ofvan är specielt redovisadt, kunna slutligen till deras beskaffenhet, antal och utgång sammanfattas enligt efterföljande förteckning, som först upptager de mål, uti hvilka, för de tilltalade, ansvar eller annan laga rättelse ifrågakommit, nemligen i 60 Af Kgl. Svea Hofrätt. Af Kgl. Göta ! Hofrätt. Af Kgl. Hofrätten öfver Skåne och Blekinge. Det bör för öfrigt anmärkas, alt antalet af domare ocb tjenstemän, som blifvit angifne eller tilltalade endast uppgår till 142, hvaraf hos Kongl. Svea 11 olrätt 53, hos Kongl. Götha Hofrätt 61 samt hos Kongl. Hofrätten öfver Skåne och Blekinge 28: alt flera angifvelser eller åtal förekommit emot samma domare eller myndighet, hvadan de tilltalades antal är vida mindre, än summan af anmärkningsmål; och att ibland de inför Kongl. Svea Hofrätt tilltalade räknas 15 år 1844 och 11 år 1845, hvilka underlåtit att i laga lid insända domböcker och derför genast, uppå advokatfiskals-emhetels påstående, blifvit lill böter fällda; hvaremot sådana åtal i de andra Hofratterna endast äga rum vid de tillfällen, då vederbörande, som i nyssberörde hänseende sig försummat, icke iakttaga först meddelad erinran att sin eftersatta skyldighet fullgöra. För falsk eller obehörig angifvelse af embelsbrott är, under dessa åren, ingen enskild person till ansvar fälld. 61 Den allmänna öfversigt, som i de tillförne af trycket utgångna embetsberättelser för åren 1834 till ocb med 1841 blifvit meddelad angående domstolarnes och öfriga judiciella embetsmyndighelers göromål, omfattande åren 1830 till och med 1840, kunde, vid afgifvande af em betsberättelsen för åren 1842 och 1843, icke fortsättas af orsak, som då äfven tillkännagafs.
Rikets Ständer, sorn funnit de föreslagna löne-liliökningarne i aflöningsoch gratifikatioirs-medel böra beviljas, hafva alltså anvisat det härtill erforderliga belopp 6,420 R:dr Rrrnl, med iakttagande blott af den förändring i slaten, attden föreslagna lönetillökningen för kanslisten, 250 R:dr, samt de för renskrilning äskade 600 R:dr sammanslås och ställas till E. K. M:ts disposition "för kanslist-göromälens bestridande samt renskrifning" inom bemälda embets-verk; hvarjemte Rikets Ständer, på sätt förvaltningen af sjö-ärendena föreslagit, lill fortfarande utgående ansell sig böra uppföra det lill ersättning för ljuspenningar till e. o. tjenstemän i nuvarande stat upptagna belopp 450 Rrdr. Bill. till B. St. Prot. 1856—1858. 10 Sujnl. 1 Afd. 2 Band. 12 90 Ex]> editionsUts k otte ts Förs/tig till lindert!. Skrifvelse N:o 195. Likaledes hafva Rikets Ständer, nied bifall lill Ii. K. M:ts förslag om Lotsoch Fyrings-verkels befrielse från utgörande af del tiil Förvaltningens aflöning derifrån hittills utgående bidrag, beviljat och å Förvaltningens stat låtit uppföra ett mot nämnda bidrag svarande belopp af 4.001 R:dr 50 öre. Hela tillökningen i Förvaltningens anslags-summa blifver sålunda 10,87! R;dr 50 öre Runi, hvilken anslags-lillökning Rikets Ständer anvisat all utgå i enlighet med bilagde tabell t\:o 3. 5;o Ftir Fiolinus Officers-/, or/is är anslags-lillökning begärd med 1(53,400 R:dr. Efter granskning af den utaf E. K. Mit föreslagna slaten hafva Rikets Ständer beviljat deruti uppförda löne-tillökningar, blott med nedannämnde, nödige befunna, förändringar: Enligt staten består Amirals-graden af 1 Amiral.
Diverse onera etc. Summa Stats-Bidrag. R:dr 126 R:dr 364 R:dr 7,605 20 1 1 KONGL MAJ':TS » E FA 1,I,N INGSIIA F VA MMOS uti 3 c m 11 a n ö 0 C ä n tin KOKGl, MAJ:T i unrterdåtUffftet nfaifne K M 15 1; T S ■ B E It Ä T T E L S E för åren 1848, INI« och 1850. > * 'JCG5vf«:«:< STOCKHOLM, 1852. V. A. NOBSTEDT Se SÖNER, Kongl. Boktryckare. ii ' n iitj, ' ' T 1 fe : ' . ■ '! J } * 1 ir' f ' rmlerdiinig Berättelse (ill Kongl. Majit, angående Jemtlands Län i statistiskt och ekonomiskt hänseende under åren 1848, 1840 och 1850. Jrå del sitt de, allt sedan år 1802, anbefallde Statistiska Femårs-Berältelserne för rikets samtlige
Alla censusstreck och konungens ekonomiska lagstiftningsmakt skola bort, juryinrättning inforas, qvinnan göras fullt likstäld med mannen, förvaltningen decentraliseras och landshöfdingarne få vid sin sida en länsrepresenta-tion, hvars samtycke de i vissa fall skola inhemta; skolan skiljes från kyrkan; indelningsverket lättas och värfvade armén samt flottan minskas o. s. v. Att noga märka är, att man aktar sig för att sammanblanda de nyliberale, som slöto sig till detta dundrande program, med landtmannapartiet, som till en början ock uppträdde under samma benämning. Då likvisst landtmannapartiet visade sig liberalt blott mot rustoch rote-hållarne samt mot skattejordens egare, så blef det liberala namnet icke rätt lämpligt, hvarjemte från de verkligt nyliberales sida genom en dess förkämpe en protest utgick mot denna af landtmannapartiets » snillrike chef » bedrifna » namnannektionspolitik å la Bismarck ». De Uhrska nyliberale fingo beHålla sitt namn och de förre nyliberale blefvo nu kallade landtmannapartiet, hvilket namn partiet sedan dess behållit. Nyliberalismen blef ej inom representationen långlifvad. Landtmannapartiet fick genast från början for stor öfver-vigt och de öfriga fraktionerna funnos ej hugade att göra gemensam sak med det nya » liberale » eller rättare » frasradikale », som de sedermera af sin tvifvels utan talangfullaste anhängare blifvit kallade. Om den s. k. centern i andra kammaren med skäl blifvit kallad en generalstab utan soldater, så kunna inom riksdagen de nyliberale med fullt fog sägas vara en hand full soldater utan general, åtminstone hvad förmåga och anseende beträffar. Landtmannapartiet lät också sin tunga hand nedfalla på dem, som vågat sluta sig till de nyliberalas led. » Gamle Uhr » blef beröfvad sin plats i banken och Jonas Andersson såg sig så länge han tillhörde denna trupp utestängd från livarje förtroendepost. Ola Jönsson i Kunsshult. deremot räddades från att komma på konskriptionslistan blott och bart genom sin egenskap af skåning samt den mäktiga ställning hans provinskamrater i kammaren intogo.
1II: e w 2- o. 3-stamrniga sånger B BE? D Antagen eosi. Lundqiaists K. Hofrnusikhandel, Stookholm. Läderplastik. Alla slags verktyg för läderplastik säljas billigast hos PER FROM, Stockholm, 26 ~iistersamam2c.eZsgatam 26. OBS.! Snxnr och knifvnr slipas. - Sang0th Pianolektion gifvas af undertecknad, elev af fru Dina Edling och fröken Sigrid CarlKommendörsgatan 39. heim-Gyllensköld. Anna Åfeldt. ' Aug .. Magnusson '. (etablerad 1860) ~örsaljnin~slokaler: n e d r a Ootten, en, tv&amp; och t r e tr. upp STOCKHOLM. Största lager i Norden af ' Kulörta o, Svar ta Ylleliladningstyger: Kulörta och Svarta Sidentyger Bomulls-T~attkla~ningstyger Schalar och Underkjolar m, m, - I Obser~era! Genoin direkta förbindelser med inoch iitlandets förnämsta fabrikanter. kan jag erbjiida ofvannamda artiklar bättre och billigare ' iiii någon annan 6c.h torde en livar geno ' m besök i mina lokaler eller genom reqvisition af profver och varor lätt blifva öfvertygad om fördelen att hos mig fylla &amp; a behof af dessa, artiklar. I O BB! ' AZZ.ldn zcnuZer&amp;jo U u v # ZZv-em * 7~acZe på egen. En turistfärd till Nordkap. Där lag » Kung Harold)) och hade redan ångan uppe. Oin en halftiiiiirie, kl. 10 på måndagsafton, skulle han l a m a Trondhjem och styra kurs mot norr. Den ena droskan efter den andra hade stannat vid landgången och afbördat sig manliga och kvinliga twister £rån världens alla. kanter. Det var ej utan, att turisterna sågo på hvmandra med blickar nggot mer intresserade än de, med hvilka denna art eller kanske riktigare afart af inänniskoslaktet annars brukar betrakta hvarandra.
Sedan fortfara Utskotten: Uraktlåter Godsägare, som med fora af sänder gods till det belopp och af den beskaffenhet, att förpassning derå bör uttagas, att i forsedeln påminna Formannen att uttaga Tull pass, eller ock att sjelf derom be - D en 20 Ja n u a r i i f. ra. sörjaj bote han 20 R:dr. Äfven här skulle jag Iro alt plikten kunde minskas lill 10 R:dr. En forman är ofta en okunnig Ronde, som ej känner Förfaltningarne. Mig synes att så höga böter äro nästan strängt straff. Hvad åter angår godsägaren, så, när det sträcker sig till andra än Handlande, kan lika oskyldigt en annan vara okunnig om denna föreskrift, och då blifva 20 R:dr nog mycket för okunnighet om en Författning, som man ej är precist skyldig alt känna. Jag föreslår således, att böterna i . båda fallen nedsättas till 10 R:dr. Jag hemställer om icke Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarkalken skulle behaga föreslå antagande af deSsa förändringar, efter det nu är lagenligt att med rättelser antaga Utlåtandet. Hans Excellence Herr Grefven och JhandtMarskalken gjorde proposition till bifall af Bevillnings-, Lagoch EkonomiUU skottens förevarande Utlåtande. Ropades Nej. Hvarefter iJans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade gilla berörde Utlåtande, likväl med den förändring, alt i 5 §. näst efter det Moment, som slutas med orden: ”i böter erläggas,” nnå, i stället för det förra momentet: ”afgår Skeppare” till och med orden: ”bötq 30 R:dr,” införas:
Ad. täcktes låta bero vid den summa af 75,000 r:dr, Ulsk. föreslagit och tvenne Stånd bifallit; men jag önskade att R. o. Ad. icke fattade detta beslut som definilivt, ulan dermed ginge tillväga i öfverensstämmelse med hvad Utsk. föreslog i ett likartadt fall, eller vid anslaget lill Carlsborgs fästningsbyggnad nemi. att tillökning äfven för 1851 utöfver de nu anslagna 75,000 r:dr:ne kan ega rum, samt bli föremål för R. o. Ad:s beslut framdeles, när extra Statsregl erin gen i sin helhet förekommer och då äfven anslagen för 1852 och 1853 blifva reglerade och bestämde. Jag har dessutom ett ytterligare skäl, eller alt sakens drifvande derhän, att förstärkt StatsUtsk. skulle behöfva tillsättas nu genast, medför svårighet i detta och många andra fall, hvarföre jag föreslår alt R. o. Ad. skulle täckas som sitt beslut i detta ärende, fatta följande: StatsUtsk:s uti. N:o 13 bifalles, viljandes R. o. Ad. vid jnöfningen af ifrågavar. anslag för åren 1852 och 1853 tillse, huruvida licia den för detta ändamål af K. M. vid innevar. riksdag äskade summa må kunna beviljas. Uppå härefter barnstöld propos. bifölls StatsUlsk:s betänk, N:o 13; viljandes R. o. Ad. vid pröfningen af ifrågavar. anslag för åren 1852 och 1853 tillse, huruvida hela den för detta ändamål af K. M. vid innevar. riksdag äskade summa må kunna beviljas. Föredrogos ånyo och biföllos StatsUtsk:s nedannämnde d. 12 och 15 dennes på bordet lagde utlåUn: N:o 30, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt. N:o 20, ang:de ett anslag till Askersunds kyrka; N:o 40, i anledn. af K. M:s nåd. propos., ang:de utbyte af indragna Fjerdingsmansboställe! Mylinge emot klockarebostället
— Det vid sistlidna riksdag anvisade anslag för undervisnings-materielcn afser, enligt hvad i beslutet antydes, icke utgifterne för sådan matcriels anskaffande vid hvarje särskild skola, hvilket otvifvelaktigt tillhör Skolstyrelserna att besörja, utan de kostnader, som erfordras för att dels befrämja tjenliga läroböckers utarbetande, dels, med begagnande af den oupphörligt vidgade erfarenhet, som i detta hänseende, såväl inom vårt eget land som i andra länder vinnes, besörja förbättring af undervisningsmedlcn i öfrigt, för att underlätta införandet af dessa förbättringar och deras tillhandahållande för Folkskole-styrelserna. Att alla dessa åtgärder, hvilka äfven, med afseende på folkskoleväsendets utveckling, egentligen tillhöra Staten, skulle inskränkas eller upphöra, på det att Staten måtto i stället öfvertaga ett åliggande, som rätteligen tillhör kommunerna, har Utskottet icke ansett sig kunna tillstyrka.
Jag har mig äfven bekant en verklig affär om t oxhöfde, som ett handelshus här i Stockholm gjort och som slutar med ett pris af t rdr 40 öre per kanna. En talare på detta rum uppgaf i går ett pris af 1 rdr 67 öre, men deri ingick handelsvinst, magasineringskostnad, leccage här hemma efter framkomsten m. m., hvilka icke torde böra medtagas i beräkning öfver varans absoluta pris vid hitkomsten. Sedan är det hvars och ens ensak, hvad han anser sig böra vinna på affären. Frih. Klinckowström deremot kom till ett pris af 1 rdr 22 öre, hufvudsakligen på den grund, att varan skulle i inköpsorten erhållas till ett pris af 35 francs per hektoliter. Men utom det, att sistnämnde pris torde vara alldeles exceptionelt, äfven för den sämre vara, s. k. »mauvais gout», hvarpå han grundat sin kalkyl, så är tvifvelaktigt om sådan dålig vara kan alls komma i fråga tili införsel hit. Det goda drufbränvinet åter, verklig s. k. trois six, har aldrig noterats lägre än cirka 50 francs per hectoliter. Denna högre notering förklarar Frihm bero på att bränvinet vid införseln till städerna erlägger en accis — således en afgift, motsvarande vår utminuteringsafgift — och att det sedan i dessa städer skulle noteras till ett förhöjdt pris med anledning af sagde accis. Det är ungefär sorn att tro, att bränvinet på Stockholms börs noteras efter krogpris. Med allt detta är i denna fråga blott ett säkert, nemi. att allt är osäkert och att ovisst är hur med bränvinsimporten kommer att ge stalta sig; ty äfven om medelpriset å Franskt bränvin skulle komma att utgöra 1 rdr 40 öre, och således 10 å 15 öre högre än för det Svenska bränvinet, återstår likväl den omständigheten, att den Franska varan är vida bättre och mera välsma kande och att det således är fara värdt att den Svenska konsumenten måhända kommer att föredraga drufbränvinet, äfven om supen kommer att kosta \ öre mera.
* Man skulle kunna gissa på den sedermera sorgligt ryktbare artisten Darell, om hvilken man har bevis (t. ex. i aktuarien Fr. Bar-thelsons autografsamling), att han vid denna tid varit umgängesvän med Ni-cander och Palm«r. — En ännu lefvande vän till de fleste i det Ner-vanderska albumet porträtterade, amiralitetskammarrådet P. O. Bäckström, har for mig vitsordat den slående likheten med originalen, detta särskildt beträffande Palmser. * * Alla hittills otryckta.Derpå följa: När, broder! du en gång till A uras kära stränder På stora minnen rik, med glädje återvänder, Att mig du minnas skall, jag ej begära kan. Men — när din tanke flyr till Selands blomsterdalar, Till Seinens kungastad, till Romas tempelsalar, Glöm ej den höga nord, det gamla svenska land. Stockholm den 24 Dec. Elias Wilhelm Ruda. Då någon gång du detta blad uppslår Och bilden skådar af den morska bussen, Med hvilken du på Hamburgs börs och äfven Hos Mäster Anders smort ditt krås och läskat Din skaldestrupe med Johannisberger Ur gröna glas och tagit många klunkar Af Bankopunsch (som sagdt: &gt;den inspirerar ») Och druckit skålar for det sanna, sköna Och för allt redligt sträfvande, och klingat Till Axels och de andra bröders hugkomst, Då 6känk ock mig ett rum uti ditt minne, Om också blott för det att jag är iinne. Stockholm den 21 januari 1833. R. F. Oust. Wrede. Min moder Auras son! Ett mera ädelt namn jag icke känner. Bär det och var min bror bland raina vänner! Med det jag är hos dig, fast du är härifrån. Stockholm den 20 januari 1833. O. H. Mellin. I blicken finns — ej ro, Ej längtan bort till Söder; Om någon eld der glöder, Det Vänskap är och Tro. Stockholm den 20 januari 1833. Karl Aug. Nicandcr. Kär du från oss och från Sverige skild, På oss och Sverige ibland dock tänker, Och ofvanstående blyertzbild En vänlig blick en passant du skänker,