Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att Kaij-dammarne äro provisoriska Arbeten har jag ej nekat, och det bevisar, då ett bestämdt antal för Canal Arbetets fullbordande bchöfves , allsintet emot min uppgift att öfver fjdelar af dem annu återstå. Huru mycket af Basinerne återstår, minnes jag ej och har icke yttrat mig om. Då jag gjorde ifrågavarande invändningar, förmodade jag dock, att till de ännu icke påbörjade, åtminstone några och 40 Slussar samt 11 Kaij-dammar, voro Materialerne för det 340 Den 13 Februarii. mästa tillhuggne och framskaffade. Men enligt Herr Öfver-Directeuren Hagströms uppgift, äro huggna, men ej framförde, blott 2,645 ^ten> sorn ej tyckes vara tillräckelige ens för 3 Slussar. Hvarefter Herr Munck af Rosenschöld mundteligen tilläde: Flere invändningar mot uppgiften att redan |:delar af Canal-Arbetet är fullgjordt, skulle jag med skäl kunna gora 5 men min önskan att detta Arbete måtte kunna få ytterligare fullföljas, förmår mig att denna gång blott ådagalägga, att jag i det hufvudsakliga af mina uppgifter eke en gäng på Ziffertalet misstagit mig. I afseende på hvad Friherre Anckarsvärd nyss anfördt, torde mig äfven tillåtas att yttra några ord. Denne värde Ledamot tyckes mig hafva yttrat, att en förökning af Sedelmyntet nödvändigt medförer ett försämrande af detta Mynt. Denna satts är alldeles rigtig, när redan förut, i förhållande till Varuoch Fastighets-prisen, samt i förhållande till Skatterna, Rörelse Capitalet är tillräckligt, äfvensom då det Sedelmynt, sorn utsläppes, anvä'ndes på icke Productions företag, sådana som det ifrågavarande eller Götha Canal. — Men om man kan tänka sig en Conjuncture, där Näringarne af brist på Rörelse Capital aftyna, då Productionen minskas och i följe deraf äfven Exporten 5 men Importen, i synnerhet af nödvändighets-yaror ökes: I en sådan Conjunc.
Vigteo deraf skulle endast till någon del försvagas genom tillerkännande ät Verkställande lVlagten af samma rätt i afseende pä Lagstiftningen kör Lanken, som denna äfagt, enligt vär O» undiagssmda, utöfvar inom alla öfriga Lagstikt nin - > betänkande», X:o i. ningens greusr; oeb dä nu, tor tredje gängen, enabanda för enskildt ocb allmänt välstånd menliga körbällande inträffat, s^nes den lankan sjelfmant framställa sig, att L. 8t:r borde uppköra med en administrativ befattning, sä föga instämmande med deras Lagstiklarekall. — ltlen Lanken är under närvarande förbällande medel, icke ändamäl, ocb ät en kommande tid mäste ökverlemnas, att, i afseende pä Laukocb Lredit-väsendels delinitiva reglerande, göra erkarenbelens d^rt köpta läror i sin belbet gällande. blukvridloiemälet för den nu ak omständigbeterne päkallade reglaring är krägg» om bestämmandet »f sedelm^ntets silfvervärde, samt om de Åtgärder till följd deraf kunna erfordras. Ocb dä bärvid i betragtaods tages. buru Likets bäringar ocb bukvudsskligen dordbruket sedan ären 1776 ocb 180Z gjort framsteg, som för
Crusenstolpe stod då nere vid hennes sängfötter och, seende hennes belåtna småleende, tackade han mig så vackert som om jag lyckats göra honom en verklig tjenst. Han följde mig ut i salen, då jag fick tillfälle säga honom att han förekom mig sjelf att vara ganska sjuk. »Ja», sade han sakta, »det är sanning att det står illa nog till, men värre är att hon ... Min Sophie» – han såg åt sängkammaren. I trots för sorg och sjukdom, gick emellertid ingen afton förbi, på hvilken han ej med den outtröttliga dottern ingått i detaljeradt resonnement öfver följande dagens middagsanrättning. Han led för sin Sophie, led så att han sjelf blef sjuk deraf. Men hushållsmaskineriet måste gå sin jemna gång. Emellertid skulle kanske ett annat maskineri stanna. Fru Crusenstolpe befann sig i ett af dessa stadier då en sjukdom icke synes flytta sig hvarken fram eller tillbaka, ty om det ena dagen är sämre, är det den andra bättre, och hon hade endast kommit till en förändring, den nemligen, att hon flyttat in i nästa rum. Crusenstolpe innehade då ensam sängkammaren, der han dock endast vistades om natten, och kanske icke heller alltid det, ty han hade en nu redan, som man hört, gammal vana att stiga upp under natten, tända sin lykta och bege sig öfver salen till sitt arbetsrum, som låg på andra sidan. En dag, han kände att det nu blifvit sämre för honom, konsulterade han med sin hustrus läkare. Då denne hade undersökt ena foten (den sjuke led förskräckligt af svullnad eller vatten), yttrade han rätt fram i allvarsam ton, att han fruktade det den här sjukdomen skulle taga samma vändning som konung Carl Johans, nemligen – brand. Vid denna underrättelse ryckte Crusenstolpe plötsligt tillbaka, med den vanliga uppdragningen på öfverläppen så att den grånade mustaschen stod på ända. Men han uttalade blott ett enda, hastigt utstött ord: »Jaså!» Han visste nu sin dom, men meddelade sig ej med någon derom. Ytterligt känslig för plågor, mycket naturligt med ett så retligt nervsystem, syntes han vilja öfvervinna dem genom det ihärdigaste arbete.
Den visar sig för mitt begrepp, alldeles intet omöjlig, gen-im alfvarsam arbetsflit och deraf ökad Pröduction, genom mera redbarhet i Nationallynne! — genom Nä-ings-frihet, genom den mäst hushållsagtiga Administration och deraf följande mycket nedsatt Bevillning , af hvilken dock en dci borde ingå i Silfver, genom hvarje Dn - Den 25 April. 3a9 skilts sparsamma indragna lefnad, och lämedelst inskränkta behof—genom uppköp af Silfver för Banqnens besparöe Inkomster till förökande af dess reela Fonds — genom KronoSfcogarnes försäljning till Enskilta hell st Utlänningar, som kunde indraga Mynt — genom ett till vårt Politiska läge lämpadt Rörelse-Capital och derpå grundadt klokt Amortissement af Statens Creditiv Reverser , det vill säga, af allt det disproportionerliga af nu varande R&- relse-Capital — genom dermedelst lifvadt inbördes förtroende — genom Odlings Lån i ställe] för Handels manie — genom fortfarande befrielse från Utländsk Gäld, under bibehållen Fred, tryggad genom Landets isoLrade läge o. s, v. Men då jag nu förnimmer, att allmänna Opinionen är rakt stridande emot denna slags enkla Finance-Reglering, och vill att det krångliga obestämda skall permanera, och ej ens lärer medgifva, att de sedan 1809 pä Credit utsläppta Miiiioner Banco Sedlar få i deu mohn de inflyta, innan de åter utgå, med |:dels förhöjning till Riksgälds-Sedlar af minst 100 R:drs valeur förvandlas, för att circulera såsom consoliderade Fonder eller Pantbref, utan Banquens inblandande, endast pä Nationens directa garantie och Hypothequer, hvat igenom de qvarblifvande Banco-Millionerne fingo Silfvervärde oell kunde blifva Solide llytes-medel i mindre
Mycket mera skulle kunna anföras, men jag inskränker mig till hvad jag redan yttrat. Auhällandes jag att få förena mig med Frih. Palmstjerna. Härmed åsyftas dock icke att mer än för det närvar:de behålla de i ämnet gällande föreskrifter. Måhända kommer verkligen erfarenheten i framtiden att bekräfta de åsigter, dem Hr Tham uttalat; R. o. Ad. torde då först vara oförhindradt att vidtaga deri åtgärd, sistnämnde talare förordat; men f. n. synes det vara för tidigt. Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabr.: Frih. Palmstjerna har fästat Hrrmes uproärksamhet derpå, alt R. St. gjort en framställning till K. M. i delta ämne, hvarigenom K. M. vore försatt i tillfälle att taga frågan i öfvervägande. Jag tror likväl, att denna R. St:s framställning endast afser att förminska kostnaderne för seminaristerne under deras vistande i seminarium, men alldeles icke att förbättra dem eller bibringa dem högre mått af vetande. Hafva R. St;s afsigt varit, att med den redan gjorda underd. framställningen vinna ändamålet, kommer motsatsen af hvad Ekon.Utsk. föreslagit otvifvelaktig! att inträffa, ty icke lärer man kunna påräkna att erhålla bättre folkskolelärare derföre, att man förminskar kostnaden för deras upfostran dertill. Ekon.Utsk. har utgått från de åsigter, alt seminaristerne och deras undervisning skall förbättras, och att detta lämpligast åstadkommes derigenom, att seminariernes antal blir färre, samt att desse så organiseras, att ett ökadt knnskapsmått kunde 536 Den 21 Juli. seminaristerne lemnäs. Med Hr Tham instämmer jag deruti, allom man vill hafva en god undervisning i landet, måste man bilda lärare, som äro mäktige att uprätthålla denna undervisning, och icke upamma sådane, hvilka åt lärare-kallet egna sig endast för att derigenom få sin föda utan någon inre kallelse till detta så vigtiga kall. Sådant anser jag förhållandet nu vara med våra folkskolelärare. De sakna den religiösa bildning, som fordras för att vid den åldern handleda barn i deras undervisning.
I frågan om undanhållandet från offentlighet af de Skeppshandeln rörande handlingar; I vägrad sanction till Rikets Ständers utfärdade Instruction för sina Revisorer; I underlåtit iakttagande af Riksdagsbeslutet år i8a3, rörande villkoret för lilla Creditivets lyftande; Genom samma Creditifs olagliga användande till betäckande af förlustet, uppkomne genom en lika oklok som brottslig handel med krigsskepp; ' « Genom olagligt användande af den så kallade Åbo Academiefonden; Genom förtydning af förenämnde Riksdagsbeslut, rörande jemkning i extra Roteringen; Genom Grundlagsstridig ny Ordinarie Roterings åläggande utan Ständers medgifvande; Genom utskrifning af en ny pålaga, Den 17 Julii f. m. 25 Mötespassevolanceafgiften, hvilken enligt contract upphört; Genom fortsatt trots mot RiksdagsOrdningens tydliga föreskrift, att StatsRådets Ledamöter ej må deltaga i val till Rikets Ständers Utskott; Genom fortsatt bemödande att frånryc-’ ka Ständerna deras i Grundlagen obestridligt förvarade rättighet, att tillsätta vissa af Ståndens betjening; samt att ensamme, utan den andra Statsmaktens mellankomst, utfärda Instructioner för sina Revisorer; Genom meddelade underdåniga råd, att förnärma ett RiksStånds värdighet och lagliga rätt, förmedelst origtiga och osanna uppgifter vid föredragningen af Ridderskapets och Adelns ståndsordning. Att Konungens Rådgifvare åsidosatt deras Grundlagsenliga skyldighet, att, sjelfkrafde, påminna om Rikets rätt och bästa, visar sig dessutom nogsamt i hvarje gren af RiksStyrelsen. Så har vid beslutandet och utförandet af den olyckliga skeppshandeln, Rådgifvare och Föredragande först visat sig till en oförlåtlig grad okunnige eller oskicklige i politisk beräkning på de gifna följderne af den i Europeiska Statssystemet antagne och af alla civiliserade Nationer erkände Folkrättens kränkande genom en tillåten allmänt
45 tillfälle orda derom, hvarföre jag med anleda, af den K. propos:s lösliga beröring af frågan, blott i förbigående ansett mig kunna lika lösligen vidröra den. Comiterade för beredandet af skatteförenklingen hafva föreslagit : alt K. M. genom propos. till R. St. matte i nåder föreslå, att kronorusthåll, säterier och bergsmanshemman samt andra sådana, under åborätt upplåtne kronohemman och lägenheter, hvilkas åboer af K. Maj:ts bef;de antagas och som, enligt hittills gällande stadganden, emot till staten ingående afgift, kunnat till skatte köpas, må utan lösen erhålla skattenatur, under iakttagande, att denna skaltemannarätt för hvarje egendom tillfaller den person, som vid förändringen innehar lagligen befästad besittningsrätt eller pröfvas vara dertill berättigad; dock att den afgift till Wadstena krigsmanshus-kassa, som af icke berustade kronohemman i händelse af skatteköp bordt utgå, skall dervid erläggas, beräknad till det belopp, som uppkommit i händelse lösen efter 10 års räntor blifvit godtgjord; samt att K. Majds befdle må äga att, sedan behörig utredning försiggått, förordna om ifrågavar. hemmans och lägenheters omföring i jordeboken, hvarefter K. Maj:ts befales vederbör, innehafvare meddelte resolution, som emot vanlig lösen bör utfördas men karteras likasom för skattebref är föreskrifvet, kommer att utgöra den handling hvarmed skattemannarätten bestyrkes. K. BI. har icke funnit skäl att med bifall till hvad comiterade sålunda föreslagit derom lill 11. St. göra framställning. Comiterade hafva likväl i min tanka så fullständigt utvecklat skälen för sitt tillstyrkande, alt den kronojord, som ännu under beständig besittningsrätt innehafves, måtte utan lösen iklädas skattenatur, att jag finner mig böra biträda samma mening oansedt de invändningar deremot, som uti Hr Stuarts betänk, vidfogade reservation finnas anförde, och hvilka af Hr departds-chefen för finanserna synas äfven blifvit underkände.
Man ser dock af Utoch Inländska Tidningar, att EgendomsLotterier i flera är der ägt bestånd, utan att man någonsin hört talas om de menliga följder, som nu här befaras. Jag nekar derföre icke att sådana ju möjeligen kunna komma i fråga, men de böra otvifvelaktig! stå att afhjelpa derigenom, att till Styrelsen öfverlemnas fullkomlig rättighet, att vidtaga de åtgärder, som kunde förebygga sådana olägenheter, hvarföre jag med anhållan, att Betänkandet i förevarande ämne varder återremitterad!, ville tillägga det förslag, att i den blifvande underdåniga Skrifvelsen framstäldes den önskan , att Kongl Maj:t täcktes, sedan Riksens Ständer uppfyllt det i Kongl. Majits proposition gjorde yrkande , äfven i nåder vidtaga de anstalter sorn ansågos nödiga, för att förekomma alla förStaten menliga följder af den ifrågavarande Kotteriinrättningen. Friherre Cederftrom: Det är endast i afseende å hvad här blifvit yttradt, att Egendoms-försäljning genom Lotteri icke skull* vara 11$- Rtn 20 Oetober f, m. i Allmänna Lagen ibland Laga fäng uppräknatjj tjorn jag anhäller alt fä upplysa, att det städse, varit tillitit för Arftagare, att lotta om den arida Egendomen, och detta sätt att förvärfva, hat alltid varit ansett såsom laga fång. Grefve Cronhjelm, Polycarpus', I likhet med, Herr von Hartmansdorff får äfven jag yrka återremiss af Betänkandet. De förenade Utskotten hafva icke ansett den föreslagna Lotteri-in* rättningen såsom någon egentelig Lagfråga; men jag hade dock trott, att Utskotten härvid bort närmare observera innehållet af 89 §• • RegeringsFormen, om hvars lydelse jag nu tager mig, friheten påminna. Herr Ribbing, Arvid'.
Den summa af 210,260 r:dr 7 sk. 3 r:st., som i Banken varit slående till fond för det stora creditivet, är nu redan vid denna riksdag anvisad, på sätt Utsk:s betänk, innehåller, och det vore besynnerligt, om de beslut, Sländerne redan fattat, skulle komma att öfverändakastas, och man skulle komma att återgå dertill, att en dylik fond ånyo skulle bildas. Hr von Hartmansdorff: Jag anhåller, alt de värde ledamöter, som motsatt sig mitt förslag, ville gifva akt på skillnaden emellan grundsatsen att bilda en sådan fond, och sättet att använda de medel, som skulle höra dit. Det är möjligt för Riksg.cont. att låta den fonden utgöras af räntebärande papper, alldenstund Contoret äger sådane i sina händer, och i delta fall kommer icke en enda skilling af sedelstocken att dragas ur rörelsen. Deremot är det tydligen mera lätt för Riksg.cont., att i behofvets stund sälja sina räntebärande papper och lemna penningar till Konungen, än det är för nämnde Conior att, i ett land, der inga statslån förut finnas, upptaga sådana och lemna medlen till Konungen. Om Riksg.cont. möjligen skulle behöfva upptaga län, så finge man väl se huru lätt det blefve. Jag tror mig veta, att en af de talare, som nyss yttrat sig emot mig, förut under denna riksdag varit af den mening, att, i händelse Bankens behållningar hade blifvit lemnade Iill Riksg.- cont., så bade de kunnat användas till fond för det omnämnda creditivet. Det var då utan tvifvel meningen, att i räntebärande papper lägga dessa penningar, som utgöra mer än 200,000 r:dr, eller, som Frih. Palmstjerna sade, 4- å 500,000 r:dr. Man bör, efter min tanka, icke förkasta en riktig grundsats, derföre alt man ej kan utföra den genast. Jag har dessutom redan visat verkställigheten vara möjlig, utan alt på något sätt förminska sedelstocken.
„Den som öfvervinner, honom vill jag gifva att äta af lifvets träd, som är i min Guds paradis“. 2, 7. „Den som öfvervinner, honom skall jag göra till pelare i min Guds tempel, och ut skall han icke mer komma, och jag skall skrifva på honom min Guds namn och min Guds stads namn, det nya Jerusalems, hvilket nederstiger af himmelen från min Gud“. 3, 12. „Jag hafver icke funnit dina verk uppfyllda inför min Gud“. 3, 2. b) Samma skilnad mellan Gud och Kristus eller, hvilket är detsamma, mellan Gud och sonen iakttaga nya testamentets författare öfverallt. Vi anföra följande exempel: „Ty en enda är Gud; en enda är ock Guds och menniskors medlare, Jesus Kristus menniska“. „Ty om ock der äro de som sägas gudar, vare sig i himmelen eller på jorden, såsom många gudar och många herrar äro; så är dock för oss en enda Gud, Fadren, af hvilken allt och vi till honom, samt en enda herre Jesus Kristus, genom hvilken allt och vi genom honom“. „Om genom den enes [Adams] öfverträdelse de månge döde äro, mycket mer hafver Guds nåd och gåfva uti den ena menniskans Jesu Kristi nåd uppå de månge öfverflödat“. Rom. „Välsignad Gud och vår herres Jesu Kristi fader, som efter sin myckna barmhertighet hafver födt oss på nytt till ett lefvande hopp genom Jesu Kristi uppståndelse från de döde“. „Paulus kallad till Jesu Kristi apostel genom Guds vilja“. Jemför inledningsorden till Paulus’ öfriga bref. „Jag tackar min Gud alltid för eder skull för den Guds nåd, som eder gifven är i Kristus Jesus. 1 Kor. 1, 4. „Gud hafver uppväckt herren och skall uppväcka oss genom sin kraft“. „Men Gud vare tack, som gifver oss segern genom vår herre Jesus Kristus“. „Men den som stadfäster oss samt med eder till Kristus och hafver smort oss, är Gud“. 2 Kor. 1, 21. „Allt är af Gud, som hafver försonat oss med sig sjelf genom Jesus Kristus“. „Jesu Kristi uppenbarelse, den Gud hafver gifvit honom“.
Af opasslighet och andra serskilda förhinder ulurståndsatt, att kunna fungera på Riddarhuset uti plenum i dag pä e. m. kl. 7 får jag anhålla att Hr Riddar!).Sekret, ville vara god anmoda Den 28 Augusti e. m. 521 den tili plenum nämnde främste Grin, alt i mitt ställe benäget föra ordet bland H. R. o. Ad. I ani. häraf öpnades plenum af främste närvarande ledamoten, fullmäktigen för Grell, ätten N:o 8 Oxenstjerna af Korsholm, Hr Gr. Hamilton, Henning Ludvig Hugo. Justerades pleni-prot. för d. 12 nasti. Juli. Fortsattes pröfningen af StalsUtskis utlåt. N:o 340, i ani. af väckte motioner, dels i fråga om ändring uti redan bestämda vilkor för den af Rikets sednast församlade Ständer lemnade garanti i afseende på anläggningskostnaden för en jernväg emellan Orebro och Hults lastageplats vid Wenern, dels oek angide ifrågaställd utsträckning af denna jernvägsanläggning lill Köping. Härvid förekom: Momentet N:o 6 af %:tira punkten. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Enl. de stadgar, som gälla för de två största af Staten till någon del bekostade kommunikalionsanstalter i Sverige, eger Staten rättighet, att genom ombud deltaga icke allenast i revisionen, ulan äfven i förvaltningen. För min del, vet jag icke något skäl, hvarföre icke samma förhållande äfven skulle ega rum med nu ifrågavar:de jernvägsanläggning, då erfarenheten har visat att det varit serdeles nyttigt att Slaten, på sätt redan blifvit nämndt, haft ett ombud med i Direkt:n för Strömsholms och Götha kanaler. Det är också gifvet, alt ett ombud endast vid revisionen icke kan så djupt intränga uti hemligheterna af bolagets förvaltning, som en direktör, hvilken deltagit i samma förvaltning. Jag vågar derföre vördsamt föreslå följande förändrade lydelse till denna punkt: ”Staten eger rätt alt genom ombud, som af K. M. utses, deltaga så väl i bolagets direkta, som i granskning af bolagets förvaltning”.
Af Friherre Boude, Enut, om lönejörhöjning åt Distriktläkaren vid Tumba bruk. Behofvet af en läkare inom Svartlösa och Öknebo, samt en del af Sotholms härader i Södertörns domsaga har i denna folkrika trakt från längre tider varit känbart; en okänd välgörare donerade derför i början af detta seklet ett kapital för detta välgörande ändamål, hvaraf årliga räntan Etthundrafemtio Riksdaler skulle utgå till aflöning åt en läkare, hvarjemte en del af kommunerna i förening med Rikets Ständers Banks pappersbruk Tumba hafva uppbyggt bostad. Detta oaktadt, och ehuru enskilde jordegare såväl sorn Tumba bruk bidragit med så kallade årsackord, så har dock allt sammanlagdt sig visat, att någon läkare, i följd af för små inkomster ej qvarstadnat någon längre tid, utan på de sista tjugu åren dels nästan årligen varit ombyten, dels platsen måst skötas af oexaminerade läkare och dels stått obesatt. Att för en del af domsagan erhålla läkare från hulvud staden, har visat sig vara nästan rent af omöjligt, synnerligast till dem af socknarne som äro fem å sex mil långt bort belägna, och för de närmare bufvudstaden äfven nära omöjligt eller åtminstone då emot ett pris så högt, att befolkningen ej haft råd att använda en i alla fall så osäker utväg. Provincial-läkaren är visserligen boende i Stockholm, men det har visat sig största svårighet att vid sjukbesök få reda på honom, synnerligast då han vanligen är upptagen af tjensteåligganden för länet i allmänhet. På grund af förenämnda motiver och, bland dessa, med synnerligt fästadt afseende på att Tumba bruk med sin talrika personal ligger inom distriktet, och läkaren der Bih. till R. St. U Sami. 1 Afd. 38 298 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865. N:o 150. är stationerad, att genom enskild välgörenhet Etthundrafemtio Riksdaler årligen till aflöning ansloges och att kommunerna gemensamt med nämnda Statens bruk uppfört läkarebostad, får jag vördsamt föreslå: att Rikets Ständer anordnar ett statsanslag på ordinarie stat, stort Attahundrafemtio
Diket, då vöre alltid samma förmögenhet qvar för a11 inom rikskroppen sprida lif och rörelse; dock måste i alla afseende» dessa summor utprejas af den skattdragande allmänheten, helst Statens tillgångar alltid medtagas för underhållande af Statsmaschiiiens oafbruten gång för öfrigt, ty ingen lärer med all sin proplieliska förmåga våga påslå, alt jernvägar inom Sverige, jemte den dryga administrationskostnad, sorn dermed är förenad, kunna sjelfva komma alt godtgöra sina ränteoch kapilalloilusler. Det är upplyst genom andra länders erfarenhet, alt det miltal, som bär är föreslaget, fordrar för sin fullständiga och oafhrulna gång flere tusende embclsoch tjenstemän samt byggnader och verkstäder under alla möjliga benämningar. En annan svårighet torde ej heller böra förbises, nemligen den arbetskraft, som mäste dragas från niiringarne för bearbetningen af dessa jernvägar, och af della, sammanlagdt med hvad förut är omnämndl, torde man kunna göra någorlunda klart för sig, huruvida det är möjligt att på samma gång. jordbruket, bergsrörelse, fabriker och handteringar af alla slag kunna samtidigt med jernvägsbyggnadei lia vinna ilen åsyftade förkofran, som man föreställt sig genom jernvägars snara tillkomst; månne icke detta, som var ämnadt alt Ivila nalionalvälmägan, i loista hand åstadkommer eli ulmagrande? Det torde derföre vara nödvändigt iakttaga så mycken moderation, alt det. ena kan uppehålla sig i jemnbredd med det andra. Ingen lärer vilja bestrida, all icke jernvägar äfven inom vårt land kunna i mångfaldigt afseende blifva gagneliga och till och med i afseende å tidsförhållandena oumbärliga; men om något så trängande behof deraf ännu förefinnes, alt Staten bör, utan alt pröfva huruvida jernvägar inom Sverige med sitt egendomliga läge kunna vara lika gagneliga som i undra länder, nu rusa åstad och företaga sig eli så vidt omfattande jernvägsnäl, som ingen enda stat i Europa vågat åtaga sig — derom torde tankarne vara delade.