Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Man skall icke beräkna den förlust, Ståndet gör i upplysning, lagkunskap och förfarenhet, icke rubbningen af en nyttig och genom tiden stadgad häfd; man skall anse skomakaren, efter detta embete olyckligtvis blifvit framkastadt, och en hederlig skomakare-ålderman en gång varit en skicklig riksdagsman, lika god som en borgmästare att sköta rikets värf och hafva ett mera borgerligt intresse. Man skall finna en vis lagstiftningsprincipe deri, att endast borgare utgöra Ståndet. Jag tror, såsom jag nyss nämnt, att det är af största vigt att låta hvart Stånd bibehålla deras urgamla inrättning, och att Stånden sins imellan icke tilllåta några innovationer, så visa de ock måtte vara. Skulle en annan representation komma att äga rum, då är tids nog att derefter skapa nya förhållanden. Men vill man bibehålla den gamla, låtom oss bevara alla dess gamla former. Efter dessa ideer, som gifvit anledning till min framställning, och hvilkas rigtighet jag först underkastar Höglofl. Utskottets pröfning, må det mig tillåtas att göra några anmärkningar vid den vederläggning Utskottets värde Ledamot, Herr Kammarherren, Riddarhus-Secreteraren och Riddaren Silverstolpe gjort af Herr Kongl. Secreteraren Rothliebs Memorial, såsom tillika rigtade emot mitt, och att utverka ett blidare omdöme om denne unge man, som ehuru af den gamla adliga Classen likväl likasom jag vågar tro pluraliteten af Ridderskapet och Adeln ädelmodigt och mera liberalt inse orättvisan af den nya ordningen och önska, att den nya Adeln måtte med inträdet på Riddarhuset sättas i enahanda villkor och belägenhet, och Konungen således äfven återfå Konungars urgamla rätt vid adliga värdighetens utdelande.
Skrifvelse, A .o 6'7. 51 Indelta Räntor Spanmål Indelt på förslag. Oindelt. Summa irenningar. enligt markegång på förslag. Matt, Värde å 2 R:dr kubikfoten. Mått. 1 Värde förslagsvis å 2 R:dr kubikfoten. Riksmynt. R:dr. Ö. R:dr. ö. _ Kub.-f. k. R:dr. ö. Kub.-f. k. R:dr. Ö. Skri frelse, N:o 67. Tafo. Kitt. 15. Extra Stntsreglcrings-auslag för Försvarsverket till lands. 1 Riksmynt. Värfvade Arméen: R:dr. 5. Lifgardet till häst: Fyllnad i anslaget till kok-inrättningskostnader 90C — Husar-regernontet Konung Carl XV dito dito 900 — Svea Lifgarde dito dito 50C — Andra Lifgardet dito dito . 250 — Svea, Göta och Wendes Artilleri-regementen med Fyr - verkare-korpsen dito dito . 2,275: — Gotlands Nationalbeväring dito •• 250: — 5,075 För Artilleri-behof: Till skjutförsök 20,000: — „ anskaffning af refflade kanoner och spetsprojektiler, ammunitionsvagnars inredning, riktinstrumenter, m. fl. mindre utgifter 55,000 — r ammumtionsvagnar 4,470 — „ fältsmedjor 4,800 — B sjukoch medicinal-vagnar 3,400 — 1 reservlavetter 2,200 — „ trossoch expeditionsvagnar 1,000 „ fourage-vagnar . 3,200 „ ridoch anspanns-persedlar 50,373 40. „ positionsoch belägrings-artilleri 36,750 — „ infanterigevär 320,250 — i „ modeller för tändnålsgevär 15,000 — 516,443 40 För Fortifikations-behof:
I anledning häraf hade Stats-kontoret, uti afgifvet underdånigt utlåtande, jemte upplysning att någon sä beskaffad ansökning, som af enkan Standertskjöld blifvit omförmäld, hvarken före eller efter ofvannämnda proskriptionstids utgång lill Stats-kontoret inkommit, i underdånighet anfört: att af handlingarne väl inhemtats, Stats-Utskottets Utlåtande ,yW 171. 3 det Majoren Standertskjöld, som den 16 November 1801 befordrades till Kapiten vid Arméens Flottas Sveaborgs eskader och under 1808 kommenderades till Sveaborg, vid denna fästnings öfvergång blifvit fången och derefter afförd till staden Rostow i Jaroslawska guvernementet, äfvensom att han år 1810 med majsrs-grad erhållit afsked ur Svensk krigstjenst och den 23 Juli samma år ingått äktenskap med sökanden, som numera befunne sig i fattiga omständigheter; men att, oaktadt verkställda undersökningar, upplysning deremot icke kunnat vinnas om eller till hvad belopp aflöning för Standertskjöld under ifrågavarande tid ina hafva blifvit innehållen och till Statsverket indragen, samt att, om än antagas måste, att af lönen, utgörande, enligt 1808 års stat, för personer med kapitens-grad 150 R:dr Banko årligen, halfva beloppet under fångenskapen författningsenligt innehållits, uppgift saknades om tiden, när Standertskjöids fångenskap upphörde. Då det emellertid icke borde betviflas, att de lönemedel, som för Standertskjöld under fångenskapen må hafva innehållits, ännu hos Statsverket innestode, enär, efter hvad tillgängliga handlingar visade, Standertskjöld icke. funnes upptagen bland de officerare, hvilka efter återkomsten från fångenskapen utbekommit indragen andel af sin aflöning, hade Statskontoret öfverlemna! till Kongl. Maj:ts nådiga pröfning, om icke, vid sådant förhållande och med afseende tillika å sökandens styrkta medellöshet en gratifikation, till belopp, som Kongl.
Men om sådant inträffar förr än nya jordeböcker kunna uppgöras, bör, efter Comiterade» åsigt, ränteförvandlingen provisionelt tillvägabringas på det sätt, att de gamla räntorna, för hvarje socken sammanräknade, förvandlas till ny ränta efter den grund, som fastställes, hvarefter, i den mån jordeböcker hinna upprättas och räntorna för hvarje hemman varda bestämde, beräkningen efter nyssnämnde förvandling upphör. FfI fråga om hemmansräntorna inom nämnde Län förekommer derhjelp. °'D jemte, att uti vissa delar af Länet utgöres en serskild ränta, under benämning af Fahlu Kungsgårdshjelp, som i Wika, Thorsångs, Svärdsjö, Sundborns och Schedvi socknar af Kopparbergs Fögderi, samt i Tuna socken utom bron och Säthers socken af Säthers Fögderi utgår med ved och stockar, efter markegångspris, äfvensom i Näsgårds Fögderi uti samma effecter, men hvilka liqvideras efter kronovärdi, utan förhöjning. Och upplyses förhållandet med denna ränta, sådan den i 1844 års SpecialRäkningar upptages, af bilagan Litt. M., som utreder: att värdet deraf nämnde år beräknats till 1465 R:dr 13 sk. 7 rst.; att häraf äro enligt Stat till Landshöfdingen och för embetsrummens eldande anslagne 462^-|§ lass ved, upptagne efter markegångspris till 635
Uti det å denna hufvudtitel för ”skrifmaterialier och expencer samt ved och ljus” uppförde förslagsanslag 17,782 r:dr 31 sk. 9 rst. hafva, enligt Statskontorets räkenskaper, uppstått brister: för år 1842 af 3835 r:dr 18 sk. 9 rst. samt för hvartdera af de påföljande 3:ne åren af minst 2600 r:dr; och har Utskottet, med afseende å angelägenheten deraf, att de anslag, hvilka förslagsvis uppföras, beräknas till ett behofven någorlunda motsvarande belopp, funnit sig böra hemställa, att det å 7:de hufvudtiteln för skrifmaterialier och expencer samt ved och ljus uppförde förslagsanslag må bestämmas till en summa af 20,000 r:dr, med den tillökning, som för slutsummans jemnande kan blifva erforderlig. Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 91. 13 Anslaget till extra utgifter. 18:o. Enär det å 7:dc hufvudtiteln uppförde anslag till extra utgifter med år 1849 komme att befrias från en derå för viss tid anvisad betydligare årlig utgift, men extra utgiftsanslaget å 8:de hufvudtiteln deremot visat sig vara otillräckligt, liar Kongl. Maj:t föreslagit, att förstnämnda anslag måtte nedsättas ifrån 35,000 r:dr (ill 31,000 r:dr, i ändamål att derigenom bereda tillgång för en motsvarande tillökning i 8:de hufvudtitelns enahanda anslag; till hvilken reglering Utskottet tillstyrker Rikets Ständers blifall; och har i följd häraf förändringen blifvit å efterföljande tabell iakttagen. Kongl.
Ständer till folkundervisningens befrämjande under innevarande statsregleringsperiod anvisat den nuvarande personliga skyddsafgiften, hvaraf skulle utgå: till folkskolelärare-seminarierna, efter den fördelning Kongl. Majit kunde finna lämplig R:dr 45,000 „ understöd för seminarii-elever „ 20,000 „ arfvoden och resekostnader för skole-inspektörer , 17,000 „ förbättrande och tillhandahållande af undervisningsmateriel samt till understöd för utgifvande af lämpliga läroböcker, kartor m. m. för folkskolorna „ 10,000 „ understöd för högre folkskolor „ 12,000 „ folkskoleväsendets utveckling och förbättring „ 75,000 samt till löneförbättring åt de vid redan befintliga fasta folkskolor anställde examinerade lärare, hvilkas lön, oberäknadt husrum och vedbrand, icke uppginge till 400 R:dr . „ 80,000; Stats-Utskottets Utlåtande N:o 139. 75 och då Kongl. Majit, med kännedom om Rikets Ständers varma nitälskan för allt hvad, som kunde bidraga till spridande af upplysning och bildning, hyste den tillförsigt att Rikets Ständer äfven under den kommande statsregleringsperioden ville för folkundervisningens befrämjande anslå den personliga skyddsafgilten hvars belopp efter sannolik beräkning komme, att under de år, nämnda statsreglering skall omfatta, uppgå till 285,000 R:dr årligen, har Kongl. Majit, beträffande fördelningen af dessa medel och vilkoren för åtnjutande af understöd deraf, velat till Rikets Ständer aflåta den framställning, som synts Kongl. Majit vara af för handen varande förhållanden påkallad. Hvad anginge seminarierna, har Kongl. Majit ansett först böra tagas i betraktande den fråga, som förut någon gång varit föremål för öfverläggning, nemligen huruvida icke antalet af dessa läroanstalter numera skulle kunna i någon mån inskränkas.
Maj:t, sorn, efter behörig granskning, godkänt de afgifna räkningarne för ofvanberörde beskickningar till främmande hof, samt till Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-rätt öfverlemnat redogörelser för öfriga af Svenska statsverket gjorda förskott, har i nåder förordnat, att sammandrag öfver samtlige ifrågavarande utgifter skall Rikets Ständers Stats-Utskott tillhandahållas; och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Ar och dag som ofvan. CARL. J. A. Gripenstedt. Kongl. itaj.ls Nåd. Proposition .Y:« i 1 i. Protokoll öfver Finans-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t honungen i sammansatt Svenskt och Norskt Stats-Råd å Stockholms Slott den tö April 1860. Närvarande: Hans Exc., Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Exc., Herr Stats-ministern för Utrikes Årendena, Friherre Manderström, Hans Exc., Herr Norske Statsministern Sibbern, Stats-råden: (Vallensteen, Gripenstedt, Almqvist, Ehnemark, H rr Grefve Hamilton. Björnstjerna, J/ almsten. Norska Stats-råden Möinivhen och Birch-Reich ernvald. Chefen för Finans-departementet, Stats-* pellstedt, föredrog i under dånighet: 1 :o. Riksmarskalks-embetets underdåniga memorial af den 15 sistlidne Februari med en af Förste Ilof-intendenten P. G. Welin upprättad verificerad redogörelse öfver de genom honom bestridda utgifter i anledning af Hans Majit Konung Oscar I:s dödliga frånfälle och likbegängelse, nemligen: för liköppningen och halsameringen .
M. anmäla ofvanstående beslut, med underdånig anhållan, så val att K. 31. vid hvarje förekommande fall måtte täekns, efter förutgående pröfning, bestämma både beloppet af den åläggande afgiften inom det fastställda maximum och behållningens fördelning åt de särskilda föremålen, som att K. BI. tillika vid de städer, der vissa under landsrätt lydande ställen äro så nära med städerne förbundne, att de i detta hänseende böra dermed förenas, täcktes bestämma en lämplig tull-linie, och derjemte i nåder inom ett visst afstånd från denna tull-iinic förbjuda all bränvinsminutering. Remitterades till Bevilln.Utsk. Frih. von Paykull, Johan Gustaf, anförde skriftligen: Bland stora män, som frejdat Svenska namnet, finnes kanske ingen utmärktare än Linne'. Hans snille och hans förtjenster äro för verlden bekanta och behöfver icke mer några loford, men det är de minnen, som ännu i vårt land finnas af denna lärda man, hvilka jag önskade att se räddade från en ytterligare förstöring. Att rätt häfda minnet af sina yppersta män, hr det sätt hvarpå nationen återgäldar den ära hon af dem fält emottaga, och denna gärd af tacksamhet är en kraft, som lifvar efterkommandes håg att följa värdiga efterdömen. Det ställe, der Linne' mycket vistades och af honom ägdes, heter Hammarby och är beläget nära intill Upsala. Det är af ett mindre betydligt egendomsvärde, men af desto större ryktbarhet såsom den store naturforskarens hem. 1 sitt nuvar. förfallna skick är dock Hammarby en valfartsort för vetenskapsidkare från alla länder, men Linnés trädgård ligger förvildad och öfverväxt med buskar och gräs, såsom en betesmark. Flere dyrbara qvarlefvor finnas doek efter den namnkunnige mannen och de rum han begagnade äro ännu bibehållne i det skick han lemnade dem. Den lärosal der han föreläste, visas äfven. Om också nuvar. ägare har vilja och förmåga att vårda och underhålla detta såsom sig bör, så äger dock nationen ingen säkerhet att sådant i framtiden äfven iakttages.
Herr ?rintsl<ölcl, ?aul, sedan Herr Hofjunkare» keutei-lfic-lm behagat medgifwa rigtigheten af mina senast gjorda erindringar wid desi föregäende päminnelser emot min motion angäende en förnyad Krono-Spannemäls Magasins Inrättning, sa fär jag nu blott i afseende pä wär skiljaktighet, uti sj lfwa hufwud. frägan, eller huruwida denna Inrättning, efter mitt pästäende, är nyttig och nödwändig, eller efter Hofiunkarcns nu äter yttrade tanka mindre gaanclig, och i anseende til befarade förluster äfwentyrlig, ödmjukeligen anföra, at, ehuru wi bäda grunda wära omdömen pä öfwertygelse samt n>t för det allmänna bästa, sä är likwäl den skilnad, uti förhällandet osi emellan, at min öfwertygelse härleder sig frän en mängärig befattning med styrelsen af ifrägawarande Maga» Ven 24 Augusti. 1219 , Magagazins-Inrättmng, samt ea sadan derigenom munnen erfarenhet, til ^erhållande hwaraf, Herr Hofjunkaren icke haft tilfälle: detta oagtadt underkastar jag willigt, sä wäl mitt Förstag, med deruti, för detsamma, andragne ffäl, som hwad Herr Hofjunkaren ckeutei-Ickelm deremot anfört nogaste granskning och bcpröfwande, utaf Höglofl. Beswärsoch Oeconomie - Utskottet, hwarthän fragan för detta ar worden remitterad, och det icke utan en tilfredsställande förhoppning, at de af mig harwid äspftade.wigtiga föremäl warda af Utffoltet billigade och godkände. Uplastes följande irenne Protocolls-Utdrag frän det Högivördiga Preste-Ständer. Utdrag af Protoeollet hällit hos, Högwördige PresteStänder den 21 Augusti 1809. S. D.
Län, densamma ibhorn gariska korrt tid äfvert blifva antagefi i de' öfra Provincerhe i Och då éffccten deraf är ett i högsta grad tilltagande Åkerbruk med besparing af den reelare sädén, som fötut blifvit använd tid Brännvinsbränning , måfte någon allmän fördel derigenom icke kuftriä Uppstå, att, med hämmande härutaf, betagd dm, sorn hafva lust och drift att föröka sid PrödUctiött, tillfället dertill genom ändring af én författning, som så nyligen b ifvit stadgad i detta afseende. Och i förlitande hvarpå mången Landthushållare användt dryga PörlagsSummor, hvilka titan dess vållande skulle gå föi loraded Tili Den 34 Mavtii, e. m. 417 Till mognare bedömmande af dem, sorn inse detta fullkomligare, hemställer jag , huruvida hastigt och otta ombytta Principer och föreskrifter uti Osconomiska ämnen befordra allmänna säkerheten samt underlätta eller förqväfva den enskifta Industrien. Det tyckes väl åtminstone, att om man ock med liknöjdhet behagar anse de olägenheter och förluster, sorn Enskilta funna tillfogas, genom vidtagne Författningars alltför täta ombytlighet, de likväl borde fä vara så länge gällande, till dess man med visshet och pålitlighet hunnit blifva öfvertygad, om de tor det Allmänna verkligen äro nyttiga eller skadliga, samt pröfning-n deraf icke inskränkas endast till förhållandet innom de närmast intill Hufvudstaden belägne Provincer, utan de öfrige jemväl, såsom delar af det hela, få komma t beräkning: Och vågar jag i anledning härutaf ödmjukast underställa , örn icke 1S15 års Kongl. Förordning, angående BränvinsBränningen i Riket, måtte orubbad få äga bestånd, åtminstone till nästa Riksdag, på det verkeliga Resultatet derutaf fullständigare må kunna inhämtas, hvartill den koirta tid, som Högstberörde Förordning hittills existerat , tilläfventyrs varit otillräckelig.
Slutligen skulle af de 1,500,000 R:dr Banko, hvarmed fonden till diskontering och utlåning för handel och näringar samt till kassa-kreditiv åt enskilda personer blifvit vid innevarande riksdag förstärkt, enligt Utskottets framställning en summa af 1,250,000 R:dr B:ko eller 1,875,000 R:drR:mt från Handelsoch Närings-diskont-fonden återtagas, hvilket förmodas utan olägenhet för allmänna rörelsen kunna ske med . Samtlige dessa medel, hvaraf, på sålt förestående utredning visar, en del redan finnes och återstoden efter hand hlifver att tillgå, anser Utskottet höra sammanföras till en gemensam fond, benämnd Bankens reserv-fond, hvilken af Fullmäktige skulle få användas till vissa bestämda ändamål, deribland äfven lill meddelande af försträckning åt Filial-hanken, så väl i form af lån sorn kreditiv. Vid öfvervägande nu af frågan om det belopp, som härtill må anslås, har hos Utskottet kommit i betraktande icke allenast alt en del af nuvarande Filial-banker, i anseende dertill, att alla af Rikets Ständer för ändamålet anvisade medel redan äro disponerade, ännu icke kunnat utbekomma hela den försträckning, hvartill de äro berättigade, utan äfven att å en mängd olika orter inom Riket åtgärder äro vidtagna för nya Filial-bankers inrättande, hvaraf kan slutas, det benägenheten alt bilda sådana Banker är i starkt tilltagande. Obestridligt är ock alt en utsträckning af Filialbanks—systemet skulle medföra både allmän och enskild nytta; ty för den Bank, som verkar inom en trängre krets, underlättas alltid tillfället all uppsamla ofruktbara kapitaler i orten, hvilka eljest icke skulle komma allmänna rörelsen till gagn; en sådan Bank bör jemväl, genom den nära kännedom dess styrelse eger eiler kan sig förvärfva om de lånsökandes ekonomiska ställning och affärsförhållanden, bättre än en Bank-förvaltning med vidsträckt låne—distrikt skydda sig mot förluster på sin utlåning, och den enskilde kan endast genom alt hafva Banken i sitt granskap draga fullkomlig nytta af den rörelse, Banken bedrifver.
Derföre så hafva vi betänkt hos Oss, att det mätte vara rättvisligen, att hvar och en utgjorde sin ärlige skatt eller hvad hjelper som kunne blifva beviljade, efter sora han hade ägor och bruket till. Och derföre håfve Wi afärdigat denne Oss älskefige, ädle och välbördig Wår Troman och Kammarråd, Ilans Akesson lill Biurum, samt Den 23 0 c t o b c r f. m. sami Wår Befallningsman vid Nora och Lindesberg Tideman Persson och Johan Ottesson, att de skola låta eder Wår mening derom förstå, att hvar J vele der lill bevilja och gifva ut edre utlagor, eftersom hvar och en kan hafva bruket till, då vele vi cflcr denna dag alldeles hafva eder förskont, som är först och främst, all hytteoch hammarskatt skole J alldeles vara frie före, item den hjelp J härtill dags häfver utgjort till månadspenningar. Sedan edert arliga skattcjern sholen J ock vara frie pire. Desslikes för de kol J pliige utgöra för jernet. Deremot igen så begäre vi, att J vele gifva oss hvart tionde pund i gjuteverk och smidt jern och hvad sorn Gud täckes gifva eder af berget, eftersom de vid Kopparberget gore, och sedan vara för allt frie, hvad namn det helst hafva kan, som J härtill utgjort bafve, så går det som oss tyckes rättvisligen till, och den gifve då mer, som mera bruk häfver, och den mindre sorn mindre bruk bäfver, och der J då få något, så få vi med, få J ock litet, så få vi med litet. I vele fördenskull låta oss eder mening härom med våra utskickade uttryckeligen låta förnimma, och befalle eder Gud samteligen och synnerligen. Af Orebro den 18 Februari år 1008. Carolus.” Ifrån denna skrifvelse började inträda förhållanden af ytterligare contracter, såsom jag nu sedermera kommer alt nämna. Uti Bergsordn. pag 154 finnes af 1049 den 6 Juli Drottn.
Om alt detta stal!. med säkerhet för Kongl. Mast.t och Kronan wederbörligen iakttagas och fullHiöras, fordrar det ^ä mycken bade tid och möda för bade Werkets Swresman och Betjening, att ingen ledighet kan päräknas till anwändande pä andre - Den 9 Julik. zo-rr dre göromål, som kunna bidraga till förbättrande af deras knappa Löningswilkor. Da wid alla andra Collegier och publique Werk wanlioen njutes wista manaders ferier om äret, är tjenstgöringen i StatsContoiret jemn och oafbruten under alla Söcknedagar hela aret igenom, cch ärs icke Helgedagav undantagne, enär expeditioner förekomma, som icke tala det minsta uppskof utan fordra en promt werkställighet. Wid de fleste öfrige Collegier kanäfwen Betjeningen påräkna någon inkomst af sa kallade Sportler; men tet ligger i sjelfwa Werkets natur och organisation, att i Stats-Contoirct och RänteKaminaren näara sädane aldeles icke gifwas. StatsConroiret är äfwen i saknad af en Registrator; en Svstla, som icke wid något af de öfrige pubuque Werlen saknas, och som är af sa mycken nödwändighet sa wal för Werket som enstildte Personer till handlingars emottagande och införande i Diarium samt underrättelsers meddelande ät sökande m. m» Denna StatS,Conloirets belägenhet i afseende pä en trägen och beswärlig tjenstgöring, m. ,n. har hwarken bordt eller kunnat undfalla Srats-Utstottets uppmärksamhet; och Riksens Högl.
Genom Höga Resctiptet af den a i Majt 18ig, har Kongl, Majn förordnat, att sådana hemman i Halland, till hvilka kyrkorna nu innehafva städsel-rätt, icke kunna till Skatte försäljas, eller kyrkorne ifrån Städselrätten skiljas, så framt icke visas kan, att kyrkorne en sådan dispositions-rätt, sedan Danska tiden, sig obehörigen tillegna^’, och då Kongl. Maj:t i Nåder icke gjort afseende på min underdåniga framställning om sådan förklaring deröfver, att, vid tillämpning af Rescriptet i dylika frågor, noga bordé tillses och pröfvas, om och huruvida kyrkors och Pastorers åberopade Urminnes häfd till Städsel-rätt af kyrkohemman vere så beskaffad g6 R. St. Just'. Omb. "Emit. Ber. tl, 4 Nov. i8;8- och med sådane bevis beledsagad, som Allmänna Lagen 1 15 Cap. 1 och 4 JordaGBalken föreskrifver; så qvarstår visserligen IHögstberörde stadgande, efter min oförgripliga mening, såsom ett undantag ifrån den allmänna i Lag stadgade ordning och bevisning, hvarmed fast egendom och rättighet försvaras ina; men tillämpningen deraf uteslöt likväl icke möjligheten och rättigheten att med Lunds Landsbok, KronansJordeböcIcer och andre legala åtgärder, som efter iBrömsebro-freden egt rum, behörigen ådagalägga, att, vid Hallands afträdande, egde Konungen Städsel-rätten till många kyrkoliemman derstädes, och alt kyrkans dispositions-rätt öfver hvarje sådant hemman följ - agtligen blifvit, sedan Danska tiden, obehörigen tillegnad, derest icke laglig åtkomst-titul kunde visas.
Icke som skulle det falla någon in afd förneka, att förhållandet könen emellan ar en mycket vik-tig faktor i mänsklighetens utveckling, men att göra detta förhiillande till a och o i kvinnans hela lif och lilcval d j a i dess tjänst alivända &gt;) endsist yttre medel&gt;, det ar farligt, det är förnedrande; det är att göra sig till mA1sma.u för nutidens mest osunda laror - en Schopenliauers, en Hartmans, eller, för att hålls oss till närmare exempel, en Strindbergs. Ingenting kan heller vara mera stridsiide mot den nya tidens szmcZcc uppfattning af ämnet, hvilken snarare g t ut på att t5imja an ' egga den sinliga böjelsen. D&amp; iimaet ar af största; vikt vore Dagny tacksam om någon allvarligt tänkande man eller kvinna, som står ungdomen nära och söker verka för dess sunda utveckling, ville lsmiia henne en utredning af frågan: .H2; i17xc ~ e f o r n z e cmses ~ i förl~ciilandet 7cöne9z mzel lan P öns7cca~~7c (, ' Här sluta vi vår npps: ~ts med att å reusinnade och tänkande kvinnors rägnar på det allvsrlipaste protestera mot den onämnda förfas har graiislrade frarnstiillniiig af kvinnans uppgift, p&amp; samma gåmg vi vmns oerfarna och lättledds läsarinnor att antaga och i lifvet tillämpa havs ladoinar. Amerikanska kvinnoklubbar. Bref från Boston. Kvinnoklubbarne spela liar i Nya England - jag tror ngstan jag v&amp;gar saga har i Förenta Staterna - en roll, hvaroin man i Europa knappast liar en aning. Maii in % dock ej häriiied tanka sig riktiga klubbar för clainer, s&amp;d,zna som man Iran f&amp; se dein i England, med lasruiii, inottagniiigsrm, matsalar och andra af dessa klubblifvets fördelar, so111 iniinneii s&amp; länge lyckats belililla för sig själfva. Shdana klubbar finnas, mig veterligt, icke har i Boston.