Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Afven om mari, i likhet med den värde talaren, afdelar punkten så, att man blott säger det räntan skall bestämmas i silfver, vore derigenom icke någonting bestämdt föreskrifvet, ty det är ej nog dermed att man förvandlar räntan i silfver, utan denna förvandling måste ovilkorligen ske uti e/l visst belopp silfver, för att tanken skall vara utförd till något verkligt, och derföre har Utsk. äfven sagt, att de ordinarie räntorna skola på detta säll bestämmas och utsältas samt för framtiden beräknas och utgöras likmätigt mynlbestämningslagen af d. 1 Mars 1830. Således är sjelfva hufvudsaken alt de ordinarie räntorna skola förvandlas till bestämda silfverräntor. Men denna hufvudsak är icke uttryckt i den del af punkten, hvilken den värde talaren behagat lösrycka, ty, såsom jag här ofvan visat, mäste man på en och samma gång besluta, icke endast om räntornas förvandling i silfver, utan äfven om det belopp, hvaruti denna förvandling skall ske, och detta är deremot icke möjligt utan att på samma gång intaga hvad man påstått endast vara en verkslällighetsåtgärd, men som likväl utgör just den oskiljaktiga och nödvändiga bestämmelse, hvarförutan den så kallade grundsatsen Den 23 September f. m. 389 vore ett intet. Häraf synes det således att StatsUlsk. vid delta tillfälle icke blott förfarit rigtigt, utan äfven omöjligt kunnat förfara på annat sätt, såvida icke hela saken skulle hafva förfallit till ett tomt tal, som icke hade varit bragt till något bestämdt stadgande. Då nu Hr von Hartmansdorff och, såsom jag tror, flere andra med honom liktänkande, redan vid föreg:de tillfällen och äfven nu, hvad denna del af punkten beträffar, medgifvit, att den verkligen vore en statsregleringsfråga, sä kunde jag visserligen, på grund af det nödvändiga sammanhanget emellan densamma och det hela, förbigå den andra delen af frågan, vid hvilken Hr von Hartmansdorff fästat sig, nemi. den af honom benämnde lagstiftningsfrågan. Men jag vill äfven för ett ögonblick ingå i detta resonnement.
''Borgerstapet och husägare af alla andra Ständ, äga att utse Stavens Taxeringsmän; kunna de icke förena sig om Taxerings-Ledamöternes utnämnande, bär ordentligt wal ä allmän Rädstuga .anställas. Sädane wal mä förrättas, antingen pä det sätt, att Borgerstapet och husägare af alla andra Ständ genom allmän omröstning gemensamt utnämna Stadens samteliga Taxeringsmän, eller ock Claste.wis, dä de Wal-berättigade inom hwarje Clasi wälja sine egne Ledamöter af TaxeringsComiteen, och ändteligen kan rättigheten att utse Taxerings.Comiteens Ledamöter uppdragas ät Electorer, sorn antingen utnämnas af Borgerstapet och Husägare gemensamt, eller ock af hwarje Clasi serskildt. Dä walet ster genom Electorer Elasie-wis, iakttages att af hwarje Clatz utses ett emot Taxeringsmännen proportioneradt antal Electorer. Kunna de wal-berättigade icke förena sig om walsätter, afgöres frägan genom allmän omröstning, hwarwid äfwen, som dä wal as Taxrringsmän eller Electorer förrättas, rösterne beräknas efter summan af hwars och ens till Kongl. Majit och Kronan erlagde Bewill mng - S82 Den 16 October. ning för det föregäende äret; dock mä blott de närwarande röster usgifwa. För Stockholm iakttages det serskilda förhällande, art dä ival yrkas, bör det alltid owilkorligen »verkställas genom Electorer, hwilka efter före.iämde grund Clastewis utnämnas. Electorer röste per Capita. Omröstningen werkställes alltid med flutna sedlar." Sid. LZ. 6 Mom.' "I öfrigt gälle för Städerne bwad för Landet sagt är, att dä fullt antal Taxeringsmän af någondera Ciasten saknas, ersättes bristen frän e» annan. Wäl kände och i Staden eller pä dest agor boende personer kunna lill Taxeringsman »valjas, utan att äga hus eller jord. 7. Mom.
Uti de tryckta Revisions-Berätlelserne för åren i83j (pag21) och i83_9 (pag. 28) om förmälas, så väl de efter senaste Riksmöte till och med år 1838 verkställde afbelalningar å de uti Banco-Reglementets §§. 160—162 upptagne fordringar hos Staten, som ock den eftergift och afskrifning af Hjelmare Canal-Bolägs skuld lill Banken och Riksgälds-Contoret, hvilken, enligt Rikets Ständers Beslut och Reglementets §. 164, blifvit beviljad.^ Hvad af omförmälde fordringar under den från senaste Revision förflutne lid ytterligare lill Banken ingått, inhemlas af Commissarialets lill. llöglofl. Utskottet afgifne Berättelse. §. 8. Bankens Låne-rörelse. Bankens egen Låne-rÖrelse i dess serskilda grenar är genom RevisionsBerättelserne samt Commissarialets Berättelse så fullständigt redovisad, att Fullmägtige, med åberopande deraf, anse sig här endast böra upplaga följande, dermed samband egande, ämnen. Rikets Ständers år 1837 församlade Revisorers Berättelse (pag. 22—26) upplyser, dels att Banco-Fullmäglige, vid pröfning af frågan, angående ersättningsskyldighet för försummad bevakning å inslällelsedagen i Låntagarens Concurs af ett utaf numera aflidne Grosshandlaren Anders Broberg And.son i lifstiden, emot pant af jerneffecter hos Banken upptaget Lån, stort 5oo R:dr Banco, den 20 Augusti 183(3, på anförde skäl, ålagt BancoCommissarierne Gyllencreutz och Toran samt Sterbbusdelägarne efter Berättelse af Banco-Fuilmägtige. Baneo-Commissarien v.
Länet, som tillika utgör ett Stift, är indeladt i 2 hä- * rader, 2 domsagor, 1 lagsaga, sammanslagen med Södermanlands och Stockholms Läns, 2 fögderier, 10 Länsmans-distrikter, 3 Prosterier, 43 Pastorater, 8 Ka pel la nier, 93 Socknar med 91 Kyrkor. Med afseende å Jägeristaten är Gottland förenadt med Calmare Län under ett Öfver-Jägmästaredistrict. Ingen till Jägeri-staten börande personal finnes på Gottland. Gottska Sandön, skattlagd i och för rotering till 1 mantal, tillhör norra häradet och Fårö pastoral. Länet underhåller 2 Båtsmans-kompagnier, tillsammans 260 man; hvarje rote utgöres af i det närmaste 4 mantal. Den förut oroterade ordinarie rotering underkastad jord, som finnes å ön, har blifvit indelad i 6 rotar. Det öfverskott som ej kunnat indelas på någon bestämd rote utgör 3 5^ mantal. På ön finnas 12 extra rotar indelade af s. k. privilegierad jord. Aflägsenhet från hvarandra och särskildta förhållanden hafva verkat derhän att mantal af sistnämnde egenskap icke kunnat på viss rote fördelas, hvadan «-) mindre detta hemmantal än äfven de här ofvan anmärkte 3^- mantal komma att, i enlighet med författningarnas föreskrift, erlägga vacance-afgift. Till öns försvar är en National-Beväring upprättad, bestående, med några bestämda undantag, af alla manspersoner mellan 15 och 50 år; den är indelad i artilleri, jägare, infanteri och pikförare; hela styrkan, befälet inbegripet, utgjorde år 1842 9,281 personer. National-beväringen exerceras årligen en kortare tid; men under de sednare åren hafva endast artilleri och jägare till exercis varit sammandragne. Gästgifvaregårdar finnas i norra häradet 28 stycken, innehållande 31-j.V mantal och i södra häradet 25 stycken, om 24| mantal.
Electorerna må ej sammanträda till val, uttn föregånget, in pleno fattadt beslut, och böra minst tretton närvarande i valet deltaga. Valprotocollet bör genast af minst 13 Electorer 24 Den 4 December e. m. undertecknas, och försegladt till RiddarhusSecreteraren aflemnas. Vid Motionstidens slut utses äfven, på enahanda sätt, för hvarje Utskott, Suppleantér till en tredjedel af de ordinarie Ledamöternas antal, för att, hvar i sin ordning , intaga dessas ställe, då de erhållit ledighet, eller äro af laga förfall hindrade att tillstädeskomma. Di Suppleant inträdt i Utkott, såsom Ordinarie Ledamot, utväljas ofördröjeligen ny Suppleant i hans ställe, §. 26. Varder Elector till Utskotts Ledamot vald, upphöre han att vara Elector, gå framt han ej Utskotts befattningen, på sätt 29. § omförmäler, sig afsäger. Elector, som kallas till Ledamot i förstärkt Utskott eller Nämnd, bibehålle sitt uppdrag såsom Elector. §. 27. Tillstånd att pä 2 högst 3 veckors tid från Riksdagen afresa, må LandtMarskalken bevilja fyra eller fern af Electorerne i den ordning de sig defom anmäla.- §. 28. I Utskotten fores ordet af den Ridderskap pets och Adelns Ledamot, som, bland de tillstädesvarande, är elter Matrikeln äldst. Den 4 December e. ml as §• 29* Den som blifvit vald till Ledamot af Utskott eller till Suppleant, ägerätt att i samma plenum Vallistan blifvit öppnad, eller i det nästföljande, denna befattning sig afsäga. Sedermera må detta icke äga rum, utan med Ståndets samtycke, eller efter anmälan hos LandtMarskaiken, och polettens aflemnande, hvarmed en sålunda afgången Ledamots utöfning af Riksdagsmannarätt för den Riksdagen upphör. Ledighet på 2 högst 3 veckor må Ordförande i Utskott kunna bevilja x högst 3 Ledamöter i sänder, i den ordning de sig derom anmäla.
Jag har för min del ej kunnat fatta BondeStåndets beslut i förevarande ämne annorlunda, än att Ståndet, likasom de andra Stånden, bifallit Utskottens ifrågavarande tillägg i sista Utlåtandet; i följd hvaraf det redan lärer vara tre Stånds beslut örn samma tillägg. Ehvad beslut i afseende derå Ridderskapet och Adeln sålunda fattar, lärer det icke hafva någon verkan. Herr Cederschjöld: I det fall, som den siste talaren uppgifvit, får jag hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln skulle finna så mycket mer lämpligt alt förblifva vid sitt förut i ämnet fattade beslut, nemligen att gränsen för den friare jordklyfningen utsträckes till en mil. Jag finner ej skäl, att utan någon ny Lia frångå sitt beslut. Grefve Posse: Herr LandtMarskalken har redan förklarat, att han ansett Rid - Den 29 Aiigusti f. ra. ^43 derskapet oell Adeln hafva bifallit hans sednast framställde proposition, och,.då ingen begärt votering, lärer saken således vara afgjord. Föredrogs ånyo Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskoltens den sistlidne Julii under N:o 48 afgifne, och den 3 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens under N.’o i4 förut meddeldte Betänkande, öfver Kongl, Maj:ts Nådiga Proposition, alt Kongl. Förordningen den 19 December 1827 rörande grunderne och vilkoren för Hemmansklyfning och Jordafsöndring må gälla, äfven i afseende på SäteriRå- och Rörssamt FrälseHemman. Friherre Wrangel, Henning: Då jag förra gången begärde återremiss å Utskottens första Betänkande, misstog jag mig 1 uttryck, men ej i sjelfva saken. Utskollen hafva sökt vederlägga mig, och jag får erkänna, att frågan ej är ingripande i Ståndsprivilegierne, då personer af alla klasser äga rätt att äga och bruka frälsejorden; mendell är deremot ingripande vili jordprivilegierne, som vi ej afstått.
Januarii, under N:o 32,’ afgifna och, den 1 dennes e. m., på bordet lagda Memorial, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens, under N:o g 2 , förut meddelade Betänkande , angående åtskilliga motioner om Post-Inrättningen i Piket; fann Ridderkapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit den 2 November sistl. år f. m. af Ridderskapet och Adeln bifallet, Utskottens ifrågavarande Memorial borde läggas till handlingarne. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Stats» och Banco-Utskottens , den 28 sistl. November, under N:o 33, afgifna och, den 7 derpåföljde Januarii e, m., på bordet lagda Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga; Proposition, angående Låne-understöd af Allmänna medel till Trollhätte Canaloch SlussVerks Bolag, för fullbordande af en Canal«an. läggning vid Ströms Säteri. S. Dt Remitterades tills 4J Prot.*Utdrag den 3 Februarii 1830, Lag-Utskottet: Herr Printzenskölds, Carl, den 1 dennes em, på bordet lagda Memorial, innefattande hemställan, att Lag-Utskottet måtte anmodas , icke allenast till Riks-Stånden inberätta, huru den i Utskottets Betänkanden, Ntris 58 och 103, upptagna fråga, angående ändring i 18 och ig §§. Xntecknings-Lagen, blifvit af Riks-Stånden afgjord, utan ock afgifva ett fullständigt motiveradt yttrande, angående den behandling af ärendet, som Utskottet anser böra af de fattade besluten blifva en följd. Från HögvÖrdigePreste-Ståndet, S. D. Biföll Preste*Ståndet ExpeditionsUtskottets, uti Memorial N:o 354, gjorda hemställan, att den 15 Januarii 1835, för Rikets Ständers nästa sammankomst, ina uti Riksdags-Beslutet utsättas.
Vi äro skyldige att bevara våra rättig, heter, men vi äro derjemte pligtige att ej träda Konungens höga rätt för nära"; vi hafva besvurit 1809 års Constitution, men icke 5720 års RegeringsForm. De anmärkningar, hvilka i Utskotten blifvit gjorda af Friherre Drufva och Herr von Koch, torde likväl vara af den beskaffenhet , att de föranleda till återremiss af Betänkandet. Herr von Koch, Nils, uppläste följande : LandftullsBevakningens på Norrska grän; sen inskränkning till hvad den förr varit, har * jag yttrat vara en besparing för Staten; hvar före jag ock yrkat uti min reservation emot Hög - Den 13 Maji, 3°3 loflige Stafs - och OeconomiaEUtskotfens Be. tänkande, att den nya organiserade Tullbevakningen skulle med nästa år upphöra. Sedermera har jag haft tillfälle skalla mig de när. mare underrättelser: Att hela Kronans Inkomst så väl af Tulluppbörd som gjorda Confiscationer, ej förledit år uppgeck till mera än circa 300 R:dr Banco vid hela Norrska grän. sen ; deremot kostar TullBevakningen nu årin' gen 28,197 R:dr Banco, således utgiften öfver 90 gånger större, än Inkomsten vid denna Tull-Inrättning. Nog dryg och alldeles tillräcklig tyckes, i jemnlörelse med Inkomsterne, den gamla Staten blifva, der kostnaden likväl endast (efter skedd Löneförhöjning 1816) uppgår till 4011 R.dr Banco. Att man , sedan Rikena blifvit förenade , använder en sjudubbel kostnad till bevakande af en inhemsk gräns , mot hvad före densamJ ma, till en främmandes bevakning, ansågs nödigt, och ändamålslöst försvårar Handel och Communication Folken emellan, tycks för öfrigt ej kunna bidraga till det inbördes förtroendets ernående och befästande emellan Nationerna, hvilket synes böra blifva oss en den säkraste borgen för de ömsesidiga fördelar vi skola skörda af vår förening.
Herr/lund afgifvet memorial, hvari yrkas att åtskilliga ändringar uti Kongl. Reglementet för Skydds-koppympningen af den 29 September 1853 måtte varda vidtagne, så att det kommé att bero af vederbörande föräldrars och målsmäns fria vilja, huruvida barn skulle undergå vaccination eller icke. I)e uti förenämnda Reglemente befintliga tvångsstadganden, såsom exempel hvarå 23 § lista inom. åberopats, vore enligt motionärens åsigt, ej allenast obehöfliga, emedan, enligt uppgifter som af vaccinatörer blifvit meddelade, Svenska folket i allmänhet och allmogen i synnerhet, långt ifrån att hysa fördom mot vaccinationen, numera hade stort förtroende för densamma och vanligen ådagalade mycket nit för att få barnen dertill befordrade, utan äfven i vissa fall otillämpliga, så vida man icke skulle djupt såra den menskliga känslan. I afseende härå har motionären erinrat, att, ehuru den stora majoriteten bland Rikets upplysta läkarekorps gillade vaccinationen såsom god, det dock funnes två riktningar af läkarevetenskapen, den homöopathiska och den hydropathiska, hvilkas anhängare ansåge kopporna, under nutidens bättre behandling, icke vara en så svår sjukdom, att man hade rätt, att för dess möjliga afvärjande, sjelf tillfoga sig en annan, såsom vaccinationen med åtföljande lilla feber af dem förmenades vara.
Naj:ts lXäeliga 8krifvelse till Ilikets 8tänclers8t 3tsUtskott, angäencle kostnacierne i oell för Hans Naj:ts oell Dess Höga 6emäls kröning. Naj:t täektes, uppä tillstyrkan af 8tats-Iläcl6t8 leclamöter, i käller gilla cletta förslag, säclant cletsamma 6nnes protoeollet kilagelt, samt kefallte, att, i enlighet clermeel, kärlig 8krifve1s6 skulle till Ilikets 8täne1ers 8tat5-Iltskott afgä. Ilx protoeollo lV:o 69. ^.nk. till Lxp.-IItsIl. ä. 3c> Oec. III. lc> f. m. Long'/. rrA om M^aAa/r r/s 0/' 6r/-ue?r Ltoo/r^o/m^ »5'/o^ e/e,r // Deoem öo, ' Viel innevarande Riksdags öppnancle tillkännagak I^ongl. Naj:t Dess förhoppning att kunna, under Iliksdagens fortgäng, meddela Ilikets 8tänder förslag till en lörkättrad krottmälslag, oell clet gr rnecl tillfredställelse I^ongl. lVlsj:t nn 8er 8ig i tillfälle att, till liikets 8täncler8 pröfning, öfverlemna omförmälde vigtiga del gf det, för merg än trettio är tillkalla, päkörjade n^a lagverket.
Som redan flera Memorialer äro i RiksStånden ingifna, angående Bran vins-forfättnin. garne, och antingen äro eller snart blifva remitterade till Bevillraingsoch Oeconomie-Ut-1 skotten, och dessa Utskott således i hela sin vidd måste granska dessa författningar, anhåller jag vördsamt få föreslå, att alla nu gällande stadgar, som angå försäljningen af bränvin äfven till pröfning företagas. Till sedlighetens bibehållande böra krogars antal så vidt ske kan visserligen inskränkas, deremot hemställer jag, om det är riktigt, atthen Hemmansägare, Som sjelf har rättighet bränna, icke skall äga lof att till egna arbetare få sälja mindre än en kanna bränvin, och att om flere af desse, vare sig underhafvande eller legda arbetare, under varelsen hos Hemmansägaren, sammansätta sig att till deras behof af honom handla en kanna brännvin, det icke är samma ägare medgifvit, att låta dem förtära bränvinet inom hans hus. D etta orimliga förbud brytes dagligen, likasom det, att på ställen der mat hålles till salu, ingen resande rätteligen får köpa en sup emellan måltiderna. Ingen författning bör finnas, som ostraffadt får brytas, derföre böra inga andra utgifvas än sådana, som allvarsamt kunna hand - 302 Den 5 Mcirtii. hafvas. Vid alla tillfällen som Lagstiftaren felar emot denna regel, lägger han sjelf grund till Lagbrottet, och åstadkommer derigenom förakt . för Lagarne; ty värr innehålla våra oeconomi., ska författningar allt för ofta detta fel, och det vore en välgerning emot Nationen, om dessa Lagar vid denna Riksdag derifrån kunde befrias.
Då Kommitterade här föreslagit 50 öre för heleller halftäckt åkdon med fjedrar, hafva de otvifvelaktigt dermed afsett tvåbets åkdon; men Utskottet anser delta, tili undvikande af missförstånd, böra tydligen uttalas. Enär, så vidt sig göra låter, bör genom bestämmelserne framkailas hos posthållarne den önskan att kunna erbjuda de resande beqväma och ändamålsenliga åkdon, anser Utskottet, i betraktande jemväl af den förhöjda skjutslega, som Kommitterade föreslagit, någon särskild betalning icke böra ega rum för sådane åkdon, som sakna dessa egenskaper, ulan ersättningen derföre skola i skjutslegan inbegripas; hvadan orden »8 ipe för öppet tvåbets-åkdon, utan fjedrar, fotsack och dyna, samt 4 öre för enbets-åkdon af samma slag» torde böra utgå och deremot, efter orden »allt för mil räknadt» böra inflyta orden: »Ersättningen för andra i orten brukliga åkdon inberåhias i skjutslegan.» Utskottet tillstyrker således att denna § må erhålla följande förändrade lydelse: Då extra post begagnas, erlägges i lega 1 R-.dr 60 öre för hvarje häst; — 50 öre för heleller halftäckt tvåbets-åkdon med fjedrar; — 16 öre för öppet tvåbets-åkdon 14 Sammans. Statssamt Allm. Best - och Ekon.-Utskottets Utlåtande N:o 8. med fjedrar, foisack och dyna; — 8 öre för öppet enbets-åkdon af sistnämnde beskaffenhet; allt för mil räknadt. Ersättningen för andra i orten brukliga åkdon inberäknas i skjutslegan. Vid § 25. Utskottet tror de i denna § föreslagna bestämmelser ej vara lämplige.
ke denringaste anvisning hvarifrån hon kom eller hvart hvilket otydliga bokstäfver voro inpräglade, men det kunde icke leda till några upplysningar. LIDMAN. Och hos henne fanns icke ett papper, ic hon ernade sig; på min hals hängde väl ett guldmynt, på tydlig penningesumma, tillräcklig för er uppfostran. mig en plats i sitt hus. AURORE. I stället fann Morbror hos henne en beLIDMAN. Och när den var fulländad erbjöd han AURORE. Morbror Struttén var god hushållare och, när ni både ville sköta hans landtbruk och bli min informator, var det ingen dålig affär för honom. LIDMAN. Men jag kan numera ingenting lära er. AURORE. Säg icke det, Lidman, inför er står jag alltid såsom ett okunnigt, barn. hvem har visat mig deltagande och godhet, hvem har intet ni. LIDMAN. Nej, såsom en ljusalf från en bättre verld, låtit mig erfara allt det ljufva och behagliga i lifvet, om AURORE. Hvarföre är ni så okunnig om ert eget värde, kom ihog bara huru mycken möda jag hade att öfvertala er att låta uppföra det lilla Theaterstycket vi likväl icke. plåderade. gåfvo i går afton, och huru mycket bifall skördade det LIDMAN. Det var utförandet, det var er man apAURORE. Jag hörde endast ert beröm. LIDMAN. Aurore! AURORE. Lidman! ANDRA SCENEN. FRIHERRINNAN. DE FÖRRA. språklektion. FRIHERRINNAN. Håller ni ännu på med den tyska AURORE. (förskräckt) Tante! LIDMAN. Friherrinnan? FRIHERRINNAN. (Utan att gifva akt på de ungas förläLiebe, ett herrligt verk men en farlig lektyr min Auund genhet går fram till bordet och öppnar boken). Cabal rore, som man i min ungdom icke skulle satt i en ung flickas hand. AURORE. Ack Tant! mänhet, tro icke att jag misstänker hvarken dig eller den unge herrn, men hvar är Majorskan?
Byggninga-b:n, eller skyldige att utgifva brandstod till dem, som icke äro ingångne i bolaget, mot rättighet all af deni erhålla ersättning, dä eldolycka timar inom bolaget. Men skyldigheten och rättigheten i dessa afseenden äro ingalunda jemngoda, ty mängden af hemman äro nu inne i bolagen, hvaraf blifvcr en följd, att då eldolycka drabbar ett hemman utom bolaget, får bolaget ofta vidkännas en högst betydlig utgift, och då motsatsen inträffar, drabbas de få hemman, sorn icke äro i bolaget, deraf så ringa, att i de liesta fall omkostnaderna att uträkna och uttaga beloppen äro högre, än hela afgiften kan blifva. Inom Skaraborgs län, som har ett brandstodsbolag på circa 19,000,000 r:dr b:co, voro utgifterna år 1843 för eldolyckor till hemman utom bolaget det betydliga belopp af 6,845 r:dr 28 sk. b:co, hvaremot icke någon ersättning kommit bolaget till godo. Häraf kan synas, huru obilligt det är, att ofvannämd» lagrum oförändrade qvarstå, synnerligen dä de nu qvarstå till skada, ej till gagn. Det är öppet för en hvar och när som helst alt ingå uti brandstodsbolagen, som nu finnas inom flere län, hvarifrån, dä eldolycka timål, erhälles full ersättning, i enlighet med brandbref, deremot den, som är qvar uti häradseller sockeu-braudstodslag, ersattes i allmänhet högst ringa samt har dessutom betydlig omkostnad, omväg och tidsutdrägt, för att utfå sin brandstod. Sedan nu mera linnas större brandstodsbolag gemensamma för hela län, hvilka alla hafva lika olägenhet af förenämd» förhållande, vill jag hoppas, att denna mia motion blifver understödd af flere representanter; hvadan jag tager mig friheten föreslå, det R. St. må fatta ett sådant beslut: Inom län, der brandstodsbolag gemensamt för hela länet * finnes, skall den vara befriad från brandslods erläggande, i enlighet - Den 24 Augusti f. tn. 353 lighet med 4, 5 och G §§ af 24 cap.
Jemförelsen visar nemligen, att omkostnaderna utgjort allenast 5,2 % af bruttoinkomsten, hvilket sednare måste anses ganska billigt, särdeles i förhållande till kostnaderna för tulluppbörden, som, enligt hvad man finner af Generaltullstyrelsens berättelse den 19 Maj 1863, för år 1862, eller revisionsäret, belöpte sig till 12,3 %', att det angifna omkostnadsbeloppet omfattar åtskilliga andra utgifter än reseoch traktamentsersättning till Ofverkontrollörer och Kontrollörer, af hvilka flera äro ganska väsendtliga. Sålunda ingå deruti dagtraktamenten till brännerivittnen till ett belopp af 60,425 11:dr 11 öre, uppbördsprovision och remisslage till 27,758 R:dr 69 öre, samt Kongl. Stats-kontorets utgifter för Bränvinskontroll-byråns pers.nal m. m. tijl 10,387 R:dr 19 öre, att icke räkna ersättningar för skrifmaterialier och postporto till Öfverkontrollörer och Kontrollörer, arvoden för vården af bränvinskontroll-effekter i länen, transportkostnader m. m.; och slutligen att i Byråns tanka den billigaste kontrollen långt ifrån vore den fördelaktigaste; varande detta tydligen ådagalagdt af det förhållande att, sedan de mindre brännerierna afskaffades och allt tillverkadt bränvin derigenom blef kontroll underkastadt, statens behållna inkomst af handteringen ökats med nära 3 millioner