Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Företogs till pröfning Allmänna Besvärsoch Oeconomiae-Utskottets den 1 dennes afgifna samt den 19 i samma månad på bordet lagda Utlåtande öfver de hos Ridderskapet och Adeln samt PresteStåndet gjorda anmärkniegar vid Utskottets den 25 sistlidne Februarii meddelta Betänkande, i anledning af väckt fråga om nödvändigheten af förklaring i vissa delar utaf Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse den 3 April 1816 om öfverenskommelser rö-' rande Prest-rättigheter, Herr von Hauswolff, Carl Gustaf Rein' hold: Då nu OeconomiaeUtskottet meddelat den förklaring, att hvad Utskottet föreslagit icke hade afseende på Gottland, hvarest tvist uppstått om bibehållandet af den så kallade ConventionsStadgan, hvilken tvist ännu ps Kongl. Maj.ts Nådiga afgörande beror, har jag icke något deremot, att Utskottets Betänkande bifalles, endast den, på sätt berördt är, af Utskottet lemnade förklaring uti den underdåniga Expeditionen till Kongl. Majt varder intagen. Då nu Hans Excellence, Herr Grefven och handtMar skalken gjorde Proposition på bifil af Utskottets Utlåtande, med anmodan till ExpeditionsUtskottet, att uti Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Majt, rö. rande detta ämne, intaga, att den af OeconomieUtskottet föreslagnä förklaring icke hade afseende på Gottland, hvarest tvist otn bibehållandet af den så kallade ConventionsStadgan uppstått, hvilken tvist ännu berodda på Kongl. Majrts Nådiga afgörande, blef samma Proposition med Ja besvarad. Föredrogs å nyo Statsutskottets den 12 dennes aflåtna, samt den 16 i samma månad på bordet lagda Memorial , angående Kongl. Maj;ts Nådiga Skrifvelse, rörande Intraderne från Ön St. Barthelemy j och ansåg Ridderskapet och Adeln samma Memorial endast böra läggas till Handlingarne.
De arnimlatoriska deribland uträtta ganska ringa, emedan barnen lätt glömma hvad de under en föregående termin lärt, särdeles om en längre tid förflyter emellan läroterminerne. Afven andra förhållanden kunna ofördelaktigt inverka, synnerligast föräldrars högst beklagliga liknöjdhet för sina barns större upplysning utöfver måttet af den förfäder eller de sjelfva ega; större jordegares sätt att begagna eganderätten genom hemmans och torps indragning under eget bruk, hvarigenom en alldeles egen och betydlig klass af gift statfolk uppkommit, hvilkas vanliga torftiga belägenhet sällan medgifver någon undervisning i hemmet eller deras barns sändande till skolan vid den ålder, då de kunna användas till smärre arbeten i husbondens tjenst, t. ex. vallgång, vid skörd, trösk, m. in., hvilket förhålllande man ofta ser och erfar. Det vill synas, som skulle herrar skolinspektörer gjort sig nog stor förhoppning derom, att dessa och andra barn, äfven från den mindre, fastän sjelfegande bondeklassen, mera allmänt skulle öfvergå från de smärre skolorna till fasta skolans högre grad, men detta torde vid nu varande förhållande mera sällan inträffa, emedan föräldrarne ofta anse inheintandet af småskolans minimum tillräckligt för deras barns fortkomst, således ännu icke insett eller rätt uppfattat undervisningens utsträckning till sitt rätta värde. Måhända har en stor missräkning egt rum vid folkskolestadgans första påbjudande, då församlingarne anbefalldes bygga och inrätta skolor, samt förse desamma med lärare och detta nästan utan allt bidrag å Statens sida, sådant skulle naturligtvis blifva för många, kanske de flesta, ganska svårt och betungande, och har ingalunda bidragit att göra folkundervisningsväsendet kärt eller med värma af folket omfattadt, men för tiden derefter, rättast från år 1851, har ej funnits skäl till klagan, emedan både Regering och Ständer, med berömlig omsorg och frikostighet, nitälskat för sakens framgång, dock hufvudsakligen till förmån för fasta skolan, hvaremot de öfriga fått föga deraf. Härtill kan äfven räknas den betänksamhet och fördröjda anordning af de beviljade understöden, som de första åren egt rum inom ett och annat konsistorium, hvilket förhållande emellanåt hopat medlen i Statens kassa.
Hvem af Eder mine Hrr, har icke sett, snart sagt, i hvarenda stad af Sverige, utländskt kläde, åtminstone i de städer som jag besökt, är det för alla bekant, att der säljas och förbrukas utländska kläden under det att de i tulltaxan stå förbjudne: T. o. m. den ledamot af Norrköpings fabriks-societet, som var närvar, i Utsk., förklarade alt han ansåg klädesfabrikationen kunna påräkna ett säkrare skydd genom en väl beräknad införseltull än genom det n. v. förbudet. Jag vill nu nämna en artikel, som för oss landlmän är af vigt, nemi. smör. Deraf har förut inkommit 60,000 Lif i landet årligen, under det att tullen var billig. Förlidet år, sedan tullen blifvit högre, nedsjönk denna import till 28,000 LU och öfverallt är det bekant hvilka demoraliserande brott som i detta afseende eger rum i de norra orterna. Jag vill nämna en annan artikel. Jag var förliden gårdag, tillika med några andra medlemmar af R. o. Ad., inne i en bod och såg der saxar, hvilka kostade accurat lika mycket som efter deras vigt för dem bordt betalas i tull. Så beskedlig är väl icke ulländningen att han ger oss varan för intet, och när då priset å dessa varor icke är högre än den tull som hade bordt derföre erläggas, så är det ju uppenbart, att de icke kunnat komma Dea 31 Maj f. m. 201 in pä loflig väg och skyddet för våra näringar år ringa då varorna inkomma på della vis. Jag tror Iveriom, att näringarne skyddas bätlre om tullarne blifva lägre, så att icke tullförsnillning och lurendrejeri komma alt äga rum, d. v. s., alt det icke blir så stor fördel som nu, att begå dessa brott, som äro så demoraliserande. Vidare har man sagt att det vore lämpligt alt bibehålla förbuden derföre att då äger alltid K. M. i sin makt att kunna borttaga eller sänka tullen, d. v. s. att representationen skulle yttra en åsigt, men hoppas på alt Konungamakten skulle verkställa en annan.
Landtm, framställde vidare, att Hr Hjerta yrkat, att R. o. Ad. måtte afslå förevande punkt, med förklarande, att sedan beslut blifvit faltadt om anslag för jernvägars anläggande, R. o. Ad. vill taga i öfvervägande frågan om anskaffande af medel dertill; samt att Hr Gripenstedt yrkat bifall till denna punkt, med den förändring, att efter orden ”sorn af R. St. blifvit eller blifva beslutade”, skulle tilläggas: ”och vunnit K. M:s Nåd. stadfästelse.” Hr von Troil: För min del instämmer jag med Hr Gripenstedt, och anhåller om bifall till det af honom föreslagna amendement. Då Den 20 September f. m. 97 Då härefter Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han fiirst torde få hemställa om R. o. Ad. behagade oförändradt fifalla Utsk:s förslag i förevande punkt, anmälde sig och yttrade Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabr.: Jaganhåller det Hr Gr. o. Landtm, behagade framställa propos. på bifall till första punkten i Uisk:s förslag, med förbehåll likväl, att Ståndet serskildt må pröfva det af Hr Gripenstedt föreslagna tillägg; emedan man då icke är förhindrad, att kunna bifalla punkten, utan att behöfva antaga delta tillägg. Hr Hjerta: Om R. o. Ad. skulle svara Nej på Hr Gr. o. Landtnäs propos. om afslag å punkten, är R. o. Ad. ändock oförhindrad att antaga antingen Hr Gripenstedts eller Hr Hjärne* förslag. Hr von Hartmansdorff: Då ingen har tillstyrkt oförändradt bifall, icke ens Gr. Gyldenstolpe, så kan jag ej se, alt dermed kan vinnas'något annat än en votering till, och som det nu är nära middagen, skulle detta möjligen kunna ofördelaktigt inverka på frågans afgörande, derigenom att åtskilliga ledamöter icke skulle vilja af dessa mellankommande hinder låta afhålla sig från att aflägsna sig.
Jemte det jag anser, att de af de före gående värde talarne åberopade skäl böra föranleda till återremiss, anhåller jag få fästa Bevilln:s-Utsk:ts upmärksamhet på, om det kunde låta sig göra att utesluta sista delen af §:ns andra mom. Det förefaller mig nemi. som det skulle blifva ganska främmande för dem, som ej egentligen äro upbördsmän, att öfvervaka en sådan kontroll i beskattningsväg, förutan det myckna besvär, som naturligtvis blir en följd af att hålla reda på alla dessa kringresande theatersällskaper. De af Utsk:t i detta hänseende föreslagna embetsmän äro tillräckligt sysselsatte förut, hvarföre det vore önskligt, om Utsk:t ville uptänka något annat sätt för kontrollens handhafvande. Jag anhåller om åtcrremiss. Återremitterades. § 18. Gr. Mörner: Det är visserligen en vacker tanke, som ligger till grund derför, att gåfvor till akademier, kyrkor, vetenskapliga samfund, skolor, pensions-anstalter samt sjukoch fattigvårdsanstalter m. fl. i litt. d af 5:te mom. upräknade inrättningar och fonder skola vara fria från de i denna § stadgade bevillnings-afgifter, men jag kan dock ej neka, det jag hyser vissa betänkligheter i afseende på denna föreskrift. Man kan nemi. föreställa sig, att, till följd af dylika gåfvor, allt 142 Den 15 Maj. för mycken fastighet kan i en framtid komma på död hand, och, utan att vara fiende till en fri religionsutöfning, har det dock icke kunnat undfalla mig, att vissa religiösa sekter gå väl långt i sitt nit att samla gafvor och skänker. Mig vill det således synas, att det ej vore så nyttigt att desamma upmuntrades i denna sin sträfvan, derigenom att, på det allmännas bekostnad, frihet från bevillnings erläggande dem beviljas, och skulle jag derföre tro, att denna § borde i någon mån jemkas, hvarföre jag anhåller om densammas återremitterande. Hr von Koch: Jag tror ej, att här är någon ändring gjord i nuvarande Bevillms-Stadgas 36:te §. Hvad beträffar Gr.
Komedien Gustaf I är skrifven vid en jubelfest, som hölls 1621 för att fira det 100-åra minnet af Gustafs uppresning mot Christian Tyrann. Dess fullständiga titel lyder så: ”En Lustigh Comoedia, om then Stormechtighe Sweriges, Göthes, Wendes Konung etc. Kong Gustaf then Första, Huru han til Regementet i Swerige bleff uphögd, tå han Konung Christiern Tyrann af Landet uthdriffuit hadhe, och huru han genom Gudz nådh uprättade Swerige ifrån Påfwens mörcker och wilfarelse, och införde Ewangelij reena liws thet Påfwen länge bortröfwat hadhe. Skriffuen aff M. Andrea Joh. Prytz, Eloq. Prof. P. uthi Upsala, Och hållen thersammastädhes then 31 Maij Anno 1621, hvilket war thet hundradhe åhret ifrån thet Konung Göstaff först satte sigh emoot Konung Christiern. Omtryckt i Stockholm 1649. Stycket har prolog, epilog och 5 akter samt behandlar Gustafs historia från hans uppträdande som fäderneslandets befriare till och med Westerås riksdag och lutherska lärans antagande. Dess gång är följande. I första akten kommer Gustaf från Calmar, gör ett fåfängt försök att uppvigla smålänningarna, begifver sig till erkebiskopen och får der höra omtalas Stockholms blodbad, är sedan nära att falla offer för Aron Pederssons förräderi, underhandlar med dalkarlarna, understödd af Lasse Olofsson, som berättar om Christians tyranni och grymhet; dalkarlarna besluta att resa sig. I andra akten ser man: träffningarna i Vesterås; Bengt Bjugg, öfverrumplad af Lasse Olofsson; Gustafs budskap till Gustaf Trolle och dennes uppbrott mot Upsala; Gustaf vikande undan. Tredje akten innehåller fortsättningen och slutet på befrielsekriget:
Härvid bör likväl i betragtande tagas, att, genom den föreslagna lagförändringen, omyndigs förmonsrätt endast i sådan måtto blifvit tillbakasatt; att omyndigs fordran skulle komma att utgå näst efter intecknad gäld, men deremot uppflyttats framför den, som Kronan, kyrkor och fat - Lag-Utskollels Betänkande., jY.-o 81. 17 tigcassor hos deras uppbördsman ega; samt atl Utskottet här ofvan föreslagit ändringar i vissa delar af Ärfda-Balken, sorn betrygga omyndigs ställning genom en säkrare controll å förmyndare, än hitintills egt rum. Utskottet tror, att ofvannämnde betänklighet bör försvinna, när man sammanlägger dessa omständigheter; dock anser Utskottet den sisla af dem vara så vigtig, att bifall lill omförmälde ändringar i Ärfda-Balken bör utgöra villkor för beslutet om nedfiyttning af omyndigs panträtt. Föröfrigt bör ej lemnäs oanmärkt, att Herr Wijks motion åsyftar flera andra vigtiga lagförbättringar, hvilkas införande vore önskligt, såsom: alt få den förmonsrätt, som tillägges barna-arf, uttryckligen tillerkänd åt allt hvad omyndig hos förmyndaren har att fordra; att erhålla förtydligande af lagbuden, angående inteckningsegares anspråk på fastighets afkastning under concurstiden, samt om beskaffenheten af hvad, under egenskap af uppbörd, må med förmonsrätt utgå; att socknemagasin och alla allmänna af Kongl.
Icke heller har man i Europa ansett sig kunna antaga det i Amerika följda syslemet med rörliga axlar, emedan detta, ehuru fördelaktigt vid kurvor med små radier, likväl har de olägenheterna, att axlarna slitas mera, att konstruktionen blir mera komplicerad och mindre tillförlitlig sami alt dels lill följd häraf, dels till följd af den mindre stadiga rörelsen, säkerheten i väsendtlig mån lider. Men om också maferielens konstruktion i detta afseende skulle i framtiden vinna någon anmärkningsvärd förbättring, sä kan man dock aldrig göra sig oberoende af cenlrifugalkraflens verkan och det menliga inflytande denna verkan, såsom ofvan är visadt, utöfvar, lika litet som man kan göra sig oberoende af tyngdkraftens verkan i sligningarne. Dessutom är det gifvet, alt en större kraft erfordras för framdragandet af ett tåg genom kurva än på rak linie, dels derföre alt friktionen i förra fallet verkar hinderligare, dels emedan dragkraflen ej får verka i rät linie. Det måste visserligen medgilvas, alt icke obetydliga besparingar i terrasseringsarbele ofta kunna åstadkommas genom begagnande af små krökningsradier, meri jag tror mig här ofvan hafva visat, hvilket ofördelaktigt inflytande de skarpa kurvorna för framtiden utöfvar å trafiken och dess materiel. Det är svårt ali till siffran bestämma i hvad förhållande besparingen i anläggningskostnad slår till de ökade utgifterna för slitning af räler, lokomotiver och vagnar, äfvensom det är svårt att i siffror uppskatta värdet af den tid, sorn vid passerandet af de skarpa kurvorna, går förlorad; endast erfarenheten kan i detta, som i mänga andra fall, gifva ett bestämdt utslag, men Sverige har haft den lyckan att ur främmande länders jernvägshistoria äfven i denna fråga hemta värderika upplysningar. Del är med stöd häraf och på den grund att anställda beräkningar gilvit vid handen, alt endast en jemförelsevis obetydlig besparing i lerrasBih. till li. St.
N:o 99. angående väckt fråga örn uplålande till staden Malmö af Kronan tillhörig mark för dels utvidgning af stadens begrafningsplats och dels sammanbindande af tvänne galor derstädes. XI. R. 44. XII. B. 34. A. 119. XIII. E. 113. — N:o 100. angående beviljande dels af ett byggnads-lån åt de brandskadade i staden Jönköping, dels ock af anslag och lån i och för tomt-regleringen i nämnde stad. XI. R. 44. XIII. B. 110, 192. Å. 20t. XV. U. 121, 145, 147. A. 158. E. 228. — N:o 101. angående särskilda anslag, dels för åtskilliga uti Kongl. Slottet i Stockholm och Gripsholms Kongl. Lustslott, till eldfaras förekommande, nödiga befunna byggnads-arbeten, dels till upfö - ( 150 ) rande af elt Ridhus för Hof-Stallels i Stockholm behof. XII. R. 117. XIII. B. 334. A. 372. XIV. U. 170. 15. 243. Propositioner och Skrivelser, Konungens Nådiga. — N:o 102. angående pension å allmänna Indragaings-staten för t. f. Cbefen vid Skogs-Institutel, Hofjägmästaren m. m. J. A. af Ström. XII. R. 117. XIII. B. 334. A. 372. XIV. E. 47. — N:o 103. i fråga om beloppet af den uti 63 §. Regerings-Formen främst omförmälda Kreditiv-summa. XII. Proprie borgen, om uphöraude af denna. Se Borgen. Proste-tunnor, om rättighet för t. f. Kontraktsprost att under extra nådår upbära. V. B. 412, 496. VI. A. 8. E. 23. — angående beviljande af. Se Stats-Ulskottets Utlåtande N:o 73.
Directm har dels genom dess egna ledamöter, dels genom i byggnadsyrket sakkunniga män sedermera låtit än ytterligare granska förhållandet och dervid funnit, att samtliga plåtarna, med högst få undantag, mer eller mindre äro så skadade, att den gamla täckningens bibehållande och lagande, ehuru medförande högst dryga Den 2 Mars e. ra. 45 Kostnader, endast lunde afhjelpa bristfälligheterna för en Kort lid, efter hvars förlopp enahanda och kanske ännu större kostnader finge förnyas. Directm ser sig således nödsakad till R. o. Ad. hemställa, att taket måtte få helt och hållet omtäckas på enahanda sätt, som det förut varit täckt, och tror, att, ehuru kostnaden för tillfället visserligen blir ganska dryg, en sådan åtgärd för cassan i längden blir mindre betungande, än flera efter hvarandra påkommande kostsamma reparationer. Öfver kostnaden för en sådan omtäckning har Directm låtit af Professoren Estenberg upprätta kostnadsförslag, hvilket, sedan värdet af de gamla plåtarna blifvit afdraget, upptager en netto-kostnad af 8,g4o r:dr 4° sk> h:co; ett annat förslag har äfven blifvit upprättadt af Kopparslagaren Edström, upptagande netto-kostnaden till 8,172 r:dr 28 sk. 9 r:st. b:co. Till följd af dessa förslag, och ehuru Directm visserligen förmodar, att under loppet af arbetet en och annan reparation kan finnas af nöden, som nu ej så noga Kan beräknas, anser Directm dock, att hela netto-kostnaden för takets omtäckning ej bör öfverstiga gooo r:dr b:co.
B:co om dagen hvardera samt 2:ne Notarier Bos Hedervärda Bonde-Ståndet, jemte Vice Secreteraren derstädes, Herr Eagmannen Georgii, livardera 5 R:dr Banco örn dagen, från och med 4’de dagen före Riksdagens utblasning till och med 8 de dagen efter dess slut, hvarå dock "borde vid sluc-liqviden afdragas hvad nämnde Notarier och Vice Secreterare i afräkning härå ledan uppburit. Derb irutan har Hedervärda Bonde-Ståndet genom Protocolls-Utdrag den 11 i sisth månad till Stats-Utskottet remitterat Riksdagsoch Banco-Ful!mäktigens Anders Danielssons från Elfsborgs Ijän Memorial angående beviljande af enahanda förhöjning i Tractamenten för Ståndens samt Stats-Utskottets Notarier och Cantzlister sorn vid sista Riksdagens slut bestämdes; åberopande i denne Remiss Hedervärda Bonde-Ståndet dess förbehåll härom vid afgörandet af frågan otn desse belöningar vid denne Riksdag. Stats-Utskottet har i anledning häraf under öfvervägande tagit detta ärende; men dervid för sin del ej funnit skäl tillstyrka den ifrågaställde förhöjning å de redan beviljade Siats-Utskottets Bctiinkanden. 2025 Dagtractamenten; hvaremot Utskottet ansett sig icke böra underlåta att föreslå, det Secreteraren vid Riksgälds-Verket, Herr Protocolls-Secrete. laren och Riddaren Sylvan, sorn biträdt sammansatte Statsoch Banco-Utskotten uti deras vidlyftige och vigtige arbeten, måtte i stället för de 133 R:dr 16 sk. i månaden, sorn för honom såsom Secreterare för Riksgälds - Verkets ärender äro beviljade, tilläggas lika arfvode med de öfrige Secreterarne vid Utskotten i allmänhet, nemi. 166 Rdr 32 sk. i månaden. Till Stats-Utskottets åtgärd har för öfrigt dels blifvit från Högvördige Präste-Ståndet remitterad en anmälan af Riksens Högloft.
Utskottet jemväl hafva besvarat en af Herr Halling väckt, från Borgare-Ståndet remitterad motion, åsyftande, ali alla på Hufvud-Titlarne hädanefter uppkommande besparingar måtte oafkorlade i liqvid emellan Stats-Verket och Riksgälds-Contoret det sistnämnde tillgodokomma, samt att, i händelse Rikets Ständer sådant be - Siats-Utskottets Utlåtande, N‘.o 92. 7 slöto, det af under Riksdagen vunnen erfarenhet finge bero, huruvida StatsUtskottet kunde anse sig föranlåtet att, genom föreslående af tillökning uti nuvarande anslaget å 8:de Hufvud-Tileln till Extra Utgifter eller i Indragnings-Statens belopp, bereda tillgångar för de utgifter, hvilka hittills blifvit bestridda af besparingarne och tilläfventyrs skulle finnas för längr* eller kortare tiri oundvikligen nödige. Slockholm den 3o April 1840. R eservationer. Vid 1 :s t a Punkten: af Herr Hels indius emot Utskottets beslut, alt till serskild pröfning företaga ilen ordinarie och extra Stals-regleringen. Vid 2: d r a Punkten: af Herr Professoren Thomander: ”Emot det förslag, att nuvarande innehafvare af sådane tjerister, under hvilkas löner spanmåi finnes inbegripen, som, enligt nu gällande Författningar, bör efter årliga Riksmarkegångspriset ersättas af Slals-Veiket, skulle hädanefter icke för nämnde spanmåi ega rättighet till annan lösen, än den lill 7 R:dr tunnan intill nästa Riksdag, får jag 111 ig vördsamt reservera, på den grund, alt ett dylikt staddande skulle, efter mitt förmenande, icke kunna stå tillsammans med bemälde Embelsoch Tjenslemäns i fullmakter eller constilutorialer dem tillförsäkrade prival-rält, i hvilken Statsmakterne icke kunna utan genom våldshandling åstadkomma inskränkning.” Häruti instämde Herr Prosten Stenhammar.
Brefvet den 11 April 1814, rörande vilkoren, sättet och ordningen för virkes erhållande från Kronans skogar i länet, finnes stadgadt, dels ock att icke något slags privilegium å den mark, hvarifrån byggnadsvirket hemtas, må anses vara Bolaget, nu eller framdeles, medgifvet. 5:o att, i likhet med hvad sorn vid föregående tillfällen och i öfverensstämmelse med Rikets Ständers då fattade beslut, blifvit andra bolag för likartade ändamål medgifvet, lokomotiver, vagnar, maskinerier och redskap samt materialier, af hvad beskaffenhet de vara må, som till jernvägens anläggning och bringande i fullfärdig! skick för trafikens öppnande erfordras, må af Bolaget tullfritt i riket införas, med vilkor och iörbehåll, att Bolaget, hvarje gång sådan införsel eger rum, låter å de effekter, som skola införas, aflemna specifik förteckning till Kongl. Maj:ts General-Tullstyrelse, hvilken det tillkommer att bestämma de kontroller, hvarunder införseln må verkställas; samt 6:o att, mod afseende på de betydliga kostnader, som med Bolagets tillämnade verksamhet äro förenade, och behofvet för Bolaget att, åtminstone under den första tiden efter jernvägens öppnande, kunna påräkna afsättning och användning af Gellivare-jernmalm äfven utom landet, Bolaget under de 10 första åren efter det jernvägen blifvit fullbordad må från riket tullfritt utföra årligen Ett Hundra Femtio Tusen (150,000) skeppund Gellivare-jernmalm; 22 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 36. Dock att samtliga ofvanstående medgifvanden skola till all kraft och verkan upphöra, derest jcrnvägsbyggnaden icke kommer till stånd eller befinnes nöjaktigt utförd samt till allmän rörelse, enligt taxa, som af Kongl. Majk godkännes, upplåten inom en tidrymd af sex år, ifrån den 26 Mars 1859 beräknad.
Taktäckning af Tegel börjar i en del af Länet allmännare begagnas också af Allmogen. Der har mait likaledes för sådant ändamål gjort början med användande af det i sednast^ tider uppfunna Takpapper. Det fordna stängsel-sättet med gärdesgården sam' mansatte af hela små träd och sönderklufna större, bibehåller sig oförändrad^ Detta lefnadssätt, sorn erfordrar och föröder en ofantlig mängd af Skog» är visserligen högst olämpligt på en skoglös ort, men stengärdes-gårdar äf0 •alltför kostsamma och finnas derföre blott på ganska få ställen. Lefvar^0 bäckar, vatten-grafvar och jordvallar brukas icke. Tilläfventyrs äro de ej heller tjell liga under ett så kallt luftstreck, och måhända skulle äfven deras underhåll fordra en större arbetsstyrka än det egentliga jordbruket bär kan umbära, Bergsrörelse drifves endast i Länets norra och östliga delar. Dannemora Jernmalms-fält är den grund, hvarpå hela denna rörelse inom Länet hvilar. Dessa rikhaltiga, och för sällsynta egenskaper berömda och namnkunig8 » Glufvor indelas uti 1:0 Norr» fältet, sora innehåller 28 särskildta Giufvu-öppniiigar och såkallade skärpningar, med sina åtskilliga namn; 2:0 Mellan-fältet med 11 st. Grufvu-öppningar och 3;o Södra' Fältet med 3x st. Grufvor och skärpningar. Hela antalet af öppna och ödelägga Grufvor och Skärpningar vid Dannemora uppgår till 70 st., af hvilka de nu med arbete belagda äro 16 st., ehuru de serskildta arbetsrummen i dessa Grufvor äro* 23, utaf hvilka 18 st. arbetas för Malm-tägt, hvaremot de öfriga 5 endast bedrifvas för beredandet af Grufvornes framtida bestånd i afseende på anfart, vatten-uppfodring och luftvexling:
Viclare köreclrog Oepartements-Llceken i unclerclänigliet: 2:0 Oireotionens ökver Li vil-8tatens Oensionsinrättning unclercläniga slcrikvelse clen 27 nä8tiiclne Ouni, innekattancle clet ak öemälcle Oireetinn, till 1i»Ijll ak I^ongl. Naj:ts Vallida köiesliiakt uti Liek lien 21 8i8tlillue Oelcruari, akgikne Iltlätancie, i kräga om lieloppet ak clet 8tatslcillrag, 80m lclekve erkorclerligt kor pensioneringens upprättlcällancle ä 8a väl Onsliilcla 80m Allmänna Onlleseli Öupill-konclen.