Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
utropa bespotketter, tarne med ett » pikant » leende och söka en wcddinglripp och nya toaletter. komma ifrån ämnet med någon krystad c kvickhet. Det var också en fråga! mumla skenmoralisterna med vanlig tankeytlighet Så, hemma, lifvet tog sin gilla gång och vilja — ej höra talas om det » opassande » hvar enda afton i en ny salong. ämnet. Den allvarliga, tänkande kvinnan däremot, hvilken har en klar uppfattning Dylan glömde nästan, att det fanns i värlaf, huru djupt just oförklarade ting ingripa den i människans lif, måste anse det som sin en vrå, som kallades den egna härden. plikt att bortlägga den vanliga tillbakadra 1890 IDUN 351 genheten oeh uttala, hvad hon anser nytunga flickan måste lära sig förstå, att enrinna genom lifvet, hvilken med maken detigt för sitt köns bästa. dast den platta, tanklösa människan kan lar allt, nöd och lust, genom öfverseende, klok fördragsamhet leder honom till det Beträffande sann blygsamhet, hvad som uppfatta dessa förhållanden tvetydigt. passar och icke passar, hvad som är tillModerns läppar skola i de flesta fall goda och sålunda fängslar honom vid sig. Drömmen om en ideell, aldrig grumlad låtet och icke tillåtet, råder i allmänhet stor mindre säga något nytt än sådant, som begreppsförvirring och tarfvas i sanning en kan föra till sundare åsikter; ty fullkomligt lycka är en fata morgana, åt hvilken ingen noggrann undersökning. aningslös torde en ung flicka i vårt kulturbrud borde sorglöst öfverlemna sig. Hägringen försvinner, och mången ung hustru Det finnes otaliga människor, som förlif ej ofta växa upp. vexla en genom slumpen eller föräldrarnas Skolkamraternas och i synnerhet Ijänarryckes omildt upp ur sin flickfantasis gyllaktsamhet gynnad tanklös okunnighet med nes hemliga hviskningar kunna verka skadne drömmar samt blickar grymt besviken dygd. Hade de rätt, eller bestode det kvinligt; icke så en moders eller samvetsgrann ut i det prosaiska hvardagslifvet. I stället liga värdet i ovetenhet, så hade ju den läkares allvarliga, förtroendeväckande ord.
M. måtte tillåta att husbehofsqvarnar skulle få finnas i samma hus, som tullmjölqvarnar, så hafva Utsk:n förmodat, att ett sådant sammanbyggande af qvarnar aldrig egentligen varit förbjudet; men att till följd af ett Rammarcollegii utslag af den i5 Dec. 1797 uti ett enskildt mål, stadfästadt genom ett R. bref af den 1 Dec. 1800, den praxis sedermera gjort sig gällande att förhindra sådant. Men nu är saken den, att så förhållit sig i alla tider, och att det icke är blott en praxis, utan ett i lag faststäldt förhållande. Om sådant, det oaktadt, icke alltid iakttagits, så är det icke lagens fel, ty lagen kan icke förekomma missbruk; men så ofta de åtalas, blifva|de afhulpna, och detta har varit grunden för ofvannämnda Rammarcollegii utslag. Det är äfven tydligt att en så beskaffad rättighet, som Utsktn föreslagit, Den’ a4 April c. m. 349 omöjligen kan medgifvas för de missbruks skull, hvartill den skulle föranleda; ty livad hindrar då ägaren afen tullmjölqvarn att der inlägga 3 eller 4 husbehofs-stenpar, hvarigenom han kan tillverka 3 ä 4 gånger så mycket som med de skattlagda, utan att derföre erlägga någon skatt, men till mehn för andra qvarnägare. Jag anhåller att Hr Ridd.Secretm ville upplysa huru de öfriga Stånden beslutat i frågan, samt att jag derefter måtte återfå ordet. Undert. Ridd.Secret. tillkännagaf, att PresteSt. återremitterat och BondeSt. bifallit detta betänk.; BorgareSt. hade alslagit de 2 lörsta punkterna, men godkänt de håda sednare. Frih. Cederström:
Enligt de grunder för ränteförenklingen, som, efter nu i underdånighet yttrade åsigt, företrädesvis böra godkännas, komme emellertid blott en del af de löningsräntor, som nu utgå efter markegång, att äfven hädanefter på lika sätt utgöras, hvaremot det öfriga skulle utsättas till ett visst belopp i penningar; men på det någon förlust härigenom icke må tillskyndas räntetagare, torde den del af penningeräntan, som motsvarar förut indelta, men förvandlade, persedlar, böra, på lika sätt som kommitterade föreslagit i fråga om ersättningen till åtskilliga allmänna verk och inrättningar m. fl., i stället utsättas till visst belopp i spanmål och lösen derför beräknas efter samma grund, som för de bibehållna persedelräntorna. En följd häraf blefve dock, att alla indelta räntor och tionden måste till stats-verket indragas och ersättningen derifrån utgå, enär för räntornas beräknande till betalning af de skattskyldige och för deras godtgörande till indelningshafvarne olika grunder komme att tillämpas, samt en reglering, hvarigenom blott vissa i penningar förvandlade räntor skulle indragas, men, med de öfriges bibehållande att utgå direkte till räntetagarne, åt dessa för de indragna räntorna an visas ersättning i andra spanmålsräntoreller i kronotionde, ofelbart komme att leda lill ytterligare invecklingar och dessutom icke ens vore verkställbar, då för kronan behållen afradseller kronotiondespanmål icke alltid till motsvarande belopp inom orten funnes att tillgå. En ytterligare fördel bereddes derjemte för löntagare, då ersättningsbeloppen utginge qvartaliter. För de indelte regementena borde dock dessa ersättningar till hela det belopp, som tillkommer hvarje regemente, utbetalas Lill Regementslönings-direklionen, hvilken, om, på sätt Rikets Ständer lör deras del beslutat och lämpligt synes vara, de till regementena anslagna utarrenderade boställen, åtminstone tillsvidare, förblifva under vederbörandes disposition, äfven hädanefter lärer komma att taga befattning med uppbörden och fördelningen mellan vederbörande löntagare och de derför inflytande arrende-afgifler.
Dertill kommer, att redan en af de nuvarande valklasserna, eller Komministrarnes, icke annat än undantagsvis sänder riksdagsmän. 1 anseende till dessa tjenstemäns svaga lönevilkor och svårigheten för dem att bekosta fullmägtiges underhåll vid riksdag, har uti Grundlagen icke blifvit stadgad någon skyldighet för dem, alt utse riksdags-fullmägtige, utan har endast rättigheten dertill blifvit dem förbehållen. Ett sådant förhållande synes likväl icke fullt öfverensstämma ined den föreskrifternas ovilkorlighet, som torde kunna af en Grundlag fordras. Utskottet har derföre, och för att undvika nödvändigheten, att, i afseende å de nu till inträde 4 Konstitutions-TJtshottcts Memorial N:o 38. i Preste-Ståndet ifrågasatta nya valmännen, meddela en föreskrift af samma beskaffenhet, sam den, hvilken nu gäller för Komministrarne, trott sig ega skälig anledning att föreslå det de tillkommande nya valmännen förenas med Kyrkoherdarne och Komministrarne till en enda valklass. Derigenom minskades valklasserna frän fem till fyra, och vunnes jemväl mera bestämdhet i fråga om antalet af Preste-Ståndets representanter. Detta antal har Utskottet trott lämpligen kunna bestämmas till sjutiofem; och under förutsättning att till riksdag infinna sig dels alla de, sorn Konungen kallar, dels äfven endast en fullmägtig från hvartdera Universitet, erhålles nämnda summa, om antalet af riksdagsmännen från hvarje stift i allmänhet ökas med en. Härifrån hafva undantag blifvit gjorda ej mindre för Calmar och Wisby stift, hvilka, i anseende till dessa stifts få valmän, icke ansetts kunna åläggas skyldighet att bekosta underhåll för tlere fullmäktige, än som nn eger rum, — än äfven för Lunds stift och Stockholms stad, uti hvilka valdistrikt ett motsatt förhållande komme att uppstå, hvadan ock riksdagsmännens antal blifvit föreslaget att förhöjas: för Lunds stift, från fyra till sex, och för Stockholms stad från två till fem.
Mor Ingrid «vispade på vällinga» således, mor Ingrid satte fram frukosten med hela dess lilla tillbehör, och gick sedan in till den stackars Elin, som låg och yrade i häftig feber, talande om sin döda moder, ropade på henne och grät bittert då hon icke kom, talade om Lena, Gunnar, lille Gustaf, den döda patron, mamsell Sara och sin nya tjenst, men allt så oredigt och fragmentariskt, att man deraf ej kunde sluta till hennes inre tankar; ty hvad som egentligen plågade hennes själ, det utsade hon dock icke; och det var en qväfvande ångerkänsla öfver att nu känna plåga och afund, öfver att hon tyckt sig finna kärlek och tillgifvenhet hos Gunnar för sin maka, då hon förut alltid bedt Gud just allra ifrigast om detta. – Ack jag är en usling! – sade hon i feberyrseln. – Jag är icke värd att lefva och andas under deras tak, de goda, dygdiga menniskorna! Jag är ett odjur, som Gud förskjuter, och det blef jag när mor dog ifrån mig, och ingen mera tydde Skriften och Guds ord för mig, så som hon och vår pastor det gjorde. Och jag – egenkära troll – jag trodde jag kunde tyda den sjelf, både för mig och Abraham, och derföre straffas jag ock! Så der ungefär, och snarare mera otydligt och afklippt, våndades Elin, men kände sig likasom lugnad, när hon af Lenas hand fått den lilla muggen med ölost, och fått under heta tårar kyssa och krama denna hand. – Nu ska’ du ge dig tillfre’s, Elin lilla, och intet ligga och prata stolleri – sade Lena, som just icke särdeles hört på Elins tal, eller deraf dragit ringaste slutsats. Och derefter gick Lena, tung i hågen, men god, alldeles förvånande god, till sina många värf och göromål; ty sådana har en bondhustru, som vill och kan sköta sitt kall, otroligt många, hvaraf det äfven nästan alltid inträffar, att välståndet eller obeståndet i bondstugan beror på matmodern der, och långt ifrån så mycket, som man tror, på karlarnes superi, hvarpå allt ondt skylles, både det otroligt myckna som deraf kommer, och allt det som deraf icke beror.
[2849] från flere utmärkta o. prisbilliga S I O E kvaliteter gen. Hrr Specerihandl. Glasögon « * ~; | [30691, Pincenez, Teateroch Reskikare m. m. af bästa kvalitéer hos &gt; Fabrikör C. KORK. O A CD S3. I En samling råd och upplysningar | för hemmet och hushållet. BearbetI ning från tyskan af 0. H. Med I ^ 6 8 upplysande träsnitt. Obs Piano-Exposition 18 drottninggatan 18, Stockholm. Se stora anonsen i Idun n-.r 4 2. J. Ii. f Lottsedlar till Zoologiska utställningens Konstlolteri expedieras till landsorten mot postförskott, om rekv. insändes under lotteriets adress. Siuregatan 3, Stockholm. Vinsterna bestå af högst värdefulla oljemålningar m. m. Lottpris: 1 krona. H v a r j e h u s m o d e r, som sätter värde på att vid hembakning erhålla goda småbröd och tårtor, spisoch knäckebröd, olika sorters limpor, oh .. „ slags karameller och glace samt god jäst m. m., m. m. bör insända 7 5 öre i frimärken till C. O. Ekblad &amp; Comp:s bokhandel i Vestervik, då portofritt erhålles en tillförlitlig S a t S - b O K för nämnda ändamål. K O P Hemik Gahn Victoriatvål! Pris 3 kr. Af särdeles intresse är beskrifningen på damerna i Fez och Mekinez, deras hem, hemlif och kostymer. ä m n e n. Pianinos Orglar. Nya modeller efter Rönisch och Steinway &amp; Son. Enda försäljare för • PIANOAFFARJ J5 [3104] I A.W. &gt; extra fin delikatessill, » » anjovis, alla slag. sardiner, ryska och franska ärler. sparris, hummer, Haricots verts, hos 46 69 Fredrik S y d o w 46 69 efterkraf. l: s t a 3. R. NordlixiCJ, [2982] Lilla Nygatan 23. Prenumerera på närmaste postanstalt.
För hennes eminenta talang som öfversättarinna talar dock kanske allra bäst den mängd skilda förläggarefirmor, hvilka vetat försäkra sig om hennes medverkan, först och främst herr Skoglund, på hvars förlag som bekant Marie Corellis samtliga arbeten utkommit, samt dessutom Fahlcrantz &amp; Comp., Norstedt &amp; söner, Wahlström &amp; Widstrand m. fl. m. fl. Förutom sin rastlösa verksamhet som öfversättarinna drifver fröken Kullman därjämte äfven en annan, kanske en smula mindre intressant, men säkerligen mera lukrativ — gissa hvad. Jag medger, att det verkligen inte ligger så nära till hands att hitta på, det fröken Kullmans andra vita? genus sedan sex år tillbaka är — en blomstrande kolaftar. Säkerligen är hon Stockholms, ja, jag undrar, om man inte skulle kunna säga — hela Sveriges enda kvinnliga handlande inom denna bransch, och många af hennes kunder, hvilka läst hennes förträffliga tolkningar af främmande författare, hafva ofta fallit i en lätt förklarlig häpnad öfver att se samma namn under en lakonisk kolräkning som på titelbladet till exempelvis den fantasirika, af österlandets trånande poesi fyllda Ardath. Hon har aldrig debuterat som författarinna samt påstår sig ej heller kunna göra det — mais souvent femme varie, säger ordspråket. För öfrigt måste ju öfversättaren ständigt i viss mån vara författare liksom författaren väl är att betrakta såsom en slags öfversättare, den där har att tolka hjärtats och fantasiens språk, hvarvid det ofta är kvistigt » nog att vara grundtexten trogen. » Mina vackraste verser äro de jag aldrig skrifvit, » utbrister Sully-Prudhomnie någonstädes, och världsliteraturen öfverflö- dar af dylika missmodiga utgjutelser öfver oförmågan att låta det skrifna blifva ett eko af det tänkta. Ehuru således i sin person förenande » blåstrumpan » och » kolhandlaren », ger dock fröken Kullman ej intryck af någondera, och däri sätter hon sin stolthet. Kvinnoemancipationens koryféer hafva aldrig lyckats väcka hennes intresse eller förvärfva hennes medverkan, och hon afskyr hjärtligt " den moderna kvinnotyp, hvars sträfvan går ut på att förflytta stödet för sina rättigheter från mannens ridderlighetskänsla till kodificerade lagparagrafer.
Vill någon under tid, som nyss sagd är, i stad öller å landet, såsom särskild näring, idka destillering med redskap af annan beskaffenhet, än i 20 § är tillåtenj gore derom ansökning hos Kongl. Maj:t. Sådan destillering skall ske under ständig tillsyn af kontrollör och mot den afgift för dag, som för bränvins tillverkning i större bränneri minst erläggas får. Afgiften skall förskottsvis och för minst en half månad i sender inbetalas tiil den, sorn äger krono-utskyider i orten uppbära. % 22. Den, som vunnit rättighet till bränvins destillering, vare sig i stad eller på landet, under tid, då bränvins tillverkning icke är tillåten, skall, minst 14 dagar förr än han destilleringen företager, sådant hos Konungens Befallningshafvande skriftligen anmäla och uppgifva den lid, hvarunder han vill destilleringen utöfva, äfven som till rymd och beskaffenhet den destilleringsredskap, af hvilken han sig begagna vili; bifoge ock i hufvudskrift, eller bevitnad afskrift, justerarens mätningsbevis om redskapen samt vederbörnnde uppbördsmans intyg att destilleringsafgiften blifvit för en half månad i förskott erlagd. Destilleringsidkare, som sin redskap ändrar, skall derom hos Konungens Befallningshafvande göra anmälan, innan den ändrade redskapen får begagnas. Minsta tid, hvarför någon må enligt denna § till bränvins destillering sig anmäla, vare en månad. * 23. Med destilleringsredskaps mätning, stämpling och försegling under tid, då destillerings-rätt icke utöfvas, förhållas på sätt angående redskap för bränvins tillverkning stadgadt är. § 24. Apothekare må alla tider af året etc. I händelse detta förslag till lagstiftning för bränvins destillering skulle af Rikets Ständer befinnas antagligt, undvikes mäskeoch jäst-karens försegling, tillsyningsmäns förordnande och deras aflöning m. m., och komma följande af Utskot - Särskilda Utskottets Memorial, Avo -H. Någon förändring i paragraf-följden och i rubrikerna, äfvensom i straffbestämmelserna måste, i sådant fall, äfven göras.
Då det ligger i sakens natur att här egentligen är fråga om den högre afdelningen af dessa läroverk, som ungefärligen motsvarar hvad fordom kallats gymnasium, i hvilken afdelning alltid lärjungarnes antal måste vara jemförelsevis ringa, torde, hädanefter som hittills, sammanförandet af dessa färre lärjungar, hvilka tillika äro de lill åren mera försigkorone, inom ett inskränktare antal högre läroverk vara lämpligt, likasom det visar sig vara af andra länders erfarenhet bekräftadt. Med afseende på stats-verkets tillgångar och måhända äfven på tillgångarne å skickliga lärare synes det derför vara mest förenligt, om man steg för steg fortgår på denna bana och, i mån af mera framstående behof, småningom ökar de högre elementar-iäroverkens antal. Tillsättandet af 44 nya lektorater på en gång, om Kongl. Maj:ts Proposition biföiles, eller af 60 sådane, i händelse Rikets Ständer tillika godkände de väckta motionerna i ämnet, skulle sannolikt vara förenadt med svårigheter och icke allestädes försäkra den offentliga uppfostran om den framtid, hvarje biidningens vän vill för densamma påräkna. Rland Stats-Utskoltels Utlåtande N:o 148. 41 Blund de läroanslaller, hvilkas upptagande bland de högre elementar-läroverkens antal Kongl. Maj:t föreslagit, sirö (vänne, hvilka, på grund af särskilda Nä di ga beslut och undervisningens i enlighet dermed för flera år tillbaka verkställda anordning, i sjelfva verket redan kunna anses såsom högre eleinentar-läroverk, nemligen läroverken i Jönköping och Östersund. Alt dessa förhållanden, såsom redan lör handen varande och af erfarenheten stadgade, böra vid den nya regleringen företrädesvis afses, finner sig Utskottet i första rummet böra tillstyrka.
Majrts Nådiga framställning om Socken-magasiners inrättande, sökt utreda orsakerna härtill, som skulle vara att finna i det förhållande, att inga säkra garantier för deras ändamålsenliga förvaltning varit med forslaget om deras anliiggande förbundne, begärt, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att inrättningen af spanmåls-lånemagasin inom Dalarne mätte uppmuntras, äfven om sådant icke skulle kunna verkställas utan med någon uppoffring från Statens sida, samt att förslag till nödigt Reglemente för förvaltningen af dessa magasin jemväl, efter vederbörandes hörande, mätte utgifvas, uti hvilket borde, enligt motionärens åsigt, åläggas Pastor jemte Häradsskrifvaren att biträda de bland Allmogen valda Magasinsföreståndarne med räkenskapernas förande vid inoch uttägterne saint Kronofogden att utan ersättning besörja resternas indrifvande efter godkända resllängder, och slutligen Kongl. Maj:ts Befallningshafvande att öfver Magasinen hafva den allmänna uppsiglen och att om deras ställning årligen göra sig underrättad. Sedan Stals-Utskotlet för behandlingen af dessa frågor sammanträdt med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, så hafva Utskotten tagit desamma, jemte de vid remissen deraf inom Hedervärda Bonde-Ståndet afgifna yttranden, i öfvervägande; och få härvid förklara, alt, då Utskotten, uti sitt, i anledning af Kongl. Majtts Nådiga Proposition om undsättning åt behöfvande i missväxtår, afgifna Utlåtande framställt förslag, i afseende på de åtgärder, Utskotten vid sådana tillfällen anse ändamålsenliga, samt Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskoltens Utlåtandei N'.o 181. 15 Olof Benj amins sons ofvan upptagna yrkande i detta hänseende icke i någon mån öfverensstärrmer med Utskottens sålunda uttryckta åsigter, så få Utskotten derföre hemställa, att Oloj Benj amins sons berörde förslag må förfalla.
Björnstjerna synes åsyfta, en sådan minskning af denna valeur kunde åstadkommas, alt privatbankerne derpå kunde ingå, så skulle jag icke hafva så särdeles mycket emot antagande af den alltför stränga ansvarigheten för directionerue i första hand; men till en början har ett Stånd afslagit rättigheten för privatbankerne att utgifva egna sedlar, del andra väl medgifvit en sådan rättighet, men antagit en scdelvaleur, sorn jag är öfvertvgad om är för hög, och del 3:dje Ståndet tror man sig kunna vara ganska förvissad om, kommer äfven alt afslå nyssnämnde rättighet. Het är således fåfängt att söka åstadkomma en förändring, som man kunde hoppas skulle gä igenom, och dä återstår ju inlel annat än alt tillse,-om ej pä annat sätt de credit-anslalter, som jag och många med mig anse vara nytlige, skulle kunna bibehållas. Elt sådant förslag har af PresteSt. blifvit frainlagdt och af Frih. Baab motionerad!, och ehuru jag visserligen icke i alla dess delar vill försvara detsamma med hänseende lill de många anmärkningar, som dervid blifvit gjorda, särdeles af Hr Hjerta i fråga om tiden, hvarinom Riksbanken borde erhålla betalning för eller inlösen af privatbankernes invisningar, tror jag likväl det nyttigaste och bästa vore att, med afslående af 1 § å Ulskins förslag, R. o. Ad. till Bancooch LagUtsk:n remitterade det af PresteSt. egentligen väckta och af Frih. Baab modifierade förslaget, med anhållan lill de sammansatta Utsk:n att sä fort sig göra later deröfver med utlåtande inkomma.
!ram ~nellnn peln~ves dnnlrel Eiir ntt fslln her1 i stoftet liwnfor clet guldskimraacle Mihrnb - men jag fick, nojn mig 1iiec1 att Bse de katolslre pi.elateruns processione~ *, s c l i o i i ~ ~ a ~ n nf e ~ orgelns ~ n ~ l ~ miikI !tlz: omnn i (let fria igen mijttes vi nll.tid nf snmwn l~licln l~ijstsol och * snrnmn. blomcloft i luften. Mlinniskoi: nn i Corcl.ov: ~ iilski, so111 sngclt blonimor och ett Ingnt, lit ' - (let mlirlw oclrsb 134 clou vidstrii.clrtn., viilskiihtn mliiggning - I? ; e.sen rle la V.ictoi * .ia - s o ~ n tjiinnr d m Bmdiista, i. det sammn 11.iirmnc1e sjg. Ilet Ii,r b r ~ d i i Spanien att I ' ij1.n kistan opj~en till: Iryrkogtden - ' Atininstone 1x1 .vi sett dettn eti; par gAnger, cld rlle di ' d; .~. m r o barn. D11: IAg mi clen lilln rl6d.n utl~yntnci mzcl blo~~imo~: .i sin t~: &amp; nga, sista BBdcl .. Men i ett vnsrnt lclimnt fo~ %.nrli * as rlen. liflosn lwoppm fort, och (lei; lilln nnsikteii sl' lg redml. ohyggligh lit, cliir det, utsatt ffir solens strilar, stack h a m ~nellau spetsn~: och I~lommor. Kistan. gungade h.it ocli dit nnder biirnrnes fogn tdrtliasta steg.
U!:o 244 6rixenstjerna, Friherre, Fusimagtig Haxps, L^rl VViflrelm z Ojwerste-Lieutenant. N:o 247 Olfslvärck, Friherre, Fnllmägkig OckerilröMz Friherre, vice A miral» Likaledes af en öpnad lista till wal as en ledamot i Banco-Utjikoitct efter Herr von Xotinen befanns wara wald: M:o 408 Herr Oanekvartlt I^iljeliröm. lacob Naiooin, Capitaine R. S, O, Up - 124 Den 5 Maji. Uppå gjord proposition af Heer Lcmdt-Marstalken bestoi Ridderstam'! och Ädeln för sin del att det nn af Riksens Ständer walda serstilte Utstött ställe oföriöfwadl börja sina sammanträden. Zerr k^lack., Larl sraäric, upläste ek! memorial sa lydande ; Wördsamt Memo-ialt En mok Konung och Fosterland redlig! sinnad, npmarksam astädare af dek stora politrsta städespelet. stall icke förfela upläckren af badas bekymrande lage kjll de» sä brydsamma allmänna skattningen i Europa, och den med förfärliga rustningar ät Norde» antagande striden. Sckrlle icke med denna kännedom, tankaren ännu läktare inse: att-den mäst päkrängande af tidcp»>, ekens fordringar är—.Fosterlandets förswar, deria förswar onckeligen utgör ett as Monarkens ömaste äliagander, är del icke mindre för folket en aldeles »»vilkorlig, en inför efterkidenS dom ansvarig pligt. B strå äro de stormar som genomfara tvär politista »verld, mörka de moln som stocka sig öfwer säkerheten och friden. Hwilken lugn bctänksambek är icke högnödig hos alla interesterade mägtige?