Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rikenas tulltaxor antagna qvantitet för dylika varors förtullning; den torde ock närmare öfverensstämma med de vanliga behof, hvilkas tillfredsställande är afsedt; ty om, å ena sidan, 30 alnar kläde endast undantagsvis kunna antagas vara på en gång erforderliga i ett hushåll, är det deremot alltför sannolikt, att ett lika alntal bomullslärft i mänga fall vida understege behofvet. Lika ändamålsenlig, som denna förändring, anser Utskottet också det af Herr Ekelund anmärkta utbytet af ordet »resor» till färd, då meningen alls icke varit att försvåra gränstrafiken, utan fasthellre att åt hvar och en i gränsorterna bosatt person, utan afseende å hans sätt att färdas, medgifva rätt alt medföra de förnödenheter han för sig och sitt hushåll förskalfat sig. Der denna gränstrafik skulle brukas i handelsafseenden eller utöfver författningens mening, der lära de offentliga myndigheterna icke underlåta att iakttaga det allmännas rätt. Utskottet, som sålunda funnit de emot förslaget gjorda anmärkningar icke förtjena afseende, får deremot, instämmande i de skäl Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse och Kommitténs betänkande innehålla, vördsamt tillstyrka, att Rikets Ständer måtte äfven för sin del i sin helhet antaga omförmälda förslag till förnyad förordning angående Sveriges och Norriges ömsesidiga handelsoch sjöfarts-förhållanden. Stockholm den 9 Mars 1857- Reserva - Bevillnings-Utskottets Betänkande JYi 6. 17 Reservation: Af Herr W. M. Ekelund. »Emot Utskottets beslut att godkänna § 6, sådan den blifvit föreslagen, får jag mig reservera.
Utlkottet, forn icke mifskänner den fördel en Nation bör hafva deraf, att defs Regeringsfätt fåledes efter hand utbildas, i fynnerhet då med detfamma det vinner förmågan att tillväga bringa den National-anda, forn utgör EngeKka Syfiemets hufvud företräde, kan likväl å andra lidan ej annat än medgifva, att det är i fynnerhet Regerings-fättets verkningar forn hufvudfakeligen bidraga till en fådan National andas daning; att der de förra ej kunnat tillräckligen pröfvas och den lenare ej hunnits tillfkapas, är det efter varande omftändigheter man malte beräkna, ej blott de utvägar forn man (kulle vilja, men äfven dem lorn man fer lig kunna vidtaga. Då man i fynnerhet tyckts yrka en Reprefencations-förändring, för att aflägsna de Stånds.tvilier och förekomma den föndrmg och det mifsförftånd, forn hitintills få ofta hotat med Samhällets upplösning, torde det lika litet kunna anfes för confequent forn enligt med ändamålet, att utaf de fyra Stånden, ehuru med en eller annan tillfats, for. mera erne Stånd, hvilka åtminftone Ikulle hafva anfeendö af (om ockfå de ej i verkligheten gjorde det} att upplifva och bibehålla den Hull - nåd emellan de privilegierade och oprivilegie» rade, forn man velat mildra eller åtminftone till fina påföljder utplåna. Vöre det icke att fåledes nogare utmärka punkterne till anfall och förfvar , och vore det icke att hos de ena con. centrera behofvet af det fenare, hos de andra möjligheten till det förra? I en tid, då hvarje hvälfning medför nya pällåenden, då ett jämnande af förmåner är ett lika allmänt forn ofta mifstagit yrkande hos mängden, (kulle väl en fålunda befiämd fördelning af den Lagfiiftande magten kunna blifva varaktig, lkulle den Hutas a morlunda än med oordning och anarchie3 eller Defpotifm?
Bättre hade varit att blott till en redaction sammandraga alla gällande lagar, afskilja derifrån alla de stadganden , som kunde finnas föråldrade och olämplige och ifylla hvad som kunde brista. — Det förhöll sig med samhällskroppen, som med menniskokroppen. En hastig förändring i den senares lefnadsordning vållar vantrefnad och illamående , och af rubbning eller afbrott L samhällskroppens åldriga bruk och vanor uppkommer nödvändigt vantrefnad och oordning, lån hastig och total lagförändring vore i synnerhet äfventyrlig för allmogen samt för äldre Domare och Embetsman , hvilkas nu egande lagkunskap blefve på en gång tillintetgjord , hvaraf ej annat än oreda kunde förväntas. — Då för öfrigt Criminal-Lagen ej ännu hunnit utarbetas , borde man ej så mycket skynda med Civil-Lagen , hvilken i så många fall sammanhänger med den förra. Man visste dessutom , att Högste Domstolen ännu ej fullbordat sin granskning af förslaget till Civil-Lagen , men att denna gransk» ja LagUtslottett Beiänkandt N:o 74. ring likväl, enligt grundlagen, mäste föregå Kongl. Maj:ts pröfning i Stats-Rädet. Alt på förhand begära vissa grundsaitser eller vissa delars antagande vore alt begära det omöjliga , helst Högsie Domstolen, hvars tid är af Dornare-göromål fullt upptagen , ej kan under Riksdagen medhinna omförmälde granskning ; och som Kongl. Majit i alla fall redan förklarat, att Kongl, Majit ej ansåge lämpligt antaga förslaget , innan äfven andre sakkunnige mäns granskning föregått; så borde det med andra ärenden redan nog syssel. satta Lag*Utskottet ej betungas med pröfning af ett förslag, som , om det än kunde blifva färdigt att föreläggas Rikets Ständer, lik*» väl icke af Konungen antoges.
A§t den ä Länen förfallne ränta ickebliswit ordentcligen infordrad och erlagd för nästledit är, dä enligt den förtekning, som älföljt Fullmägtiges relation och är daterad den or sistledne April, räntan ä gansta mänga län till belydeliga Summor, hwilka redan är 1806, blifwit bewiljade, berörde dag befanns wara obetald. Den pä en del förfallne ärs-ränta, som den 21 sistledne April icke war liqviderad har innan korrr tid derpä blifwit infordrad, sa att för närwarande föga deraf Lrerstär ä nägot Län, som icke beror pä laga utsökning; hwilket af Boksiurs. Contoirers bilagde förtekning närmare uplyses. 7:0 Att Stads-Maklaren Oaill^Z Län med Kammererare» VouAt8 Caution icke blifwit upsagdt förr än den 16 Februarii innewarande är, änskönt Rätlegäng redan förledit är upstält angäende Öf« werste Lieumanren kockg till Kammererare» Oller. Den i8 November. ' mark utgiftte och af denna endosierade samt såsom Hypotheqve för nämnde län lämnade Skuldebref: Ccntoiret har ingen ting äfwentyrm derigenom att länet icke förr blifwir upsagdl, och kostnaden, som i och för Rättegången kunnat komma i fräga, bör siuteligen ersättas af Läntagare eller Cauiisnist, sä att någon förlust icke dymedelst Contoirek rån tillskyndas.
Den 2 Oktober. desamma icke rörde något R. o. Ad. föredraget ärende, elier någon allmän fråga, utan endast åsyftade en förändring af den ordning, hvaruti de å bordet hvilande målen skulle å listan till nästa plenum upföras, för att inför R. o. Ad. föredragas, hvartill komme, att ändamålet med ett dylikt förslags väckande skulle helt och hållet tillintetgöras genom en bordläggning deraf, ansåge H. Exc. att de af Gr. Sparre och Frih. Tersmeden nu framstälda förslagen icke vore af den beskaffenhet, att de kunde läggas på bordet, utan borde de af R. o. Ad. i pågående plenum antingen bifallas eller afslås; och finge H. Exc. derföre nu hemställa, huruvida R. o. Ad. behagade besluta, att LagUtskits Betänk. N:o 53, samt BankoUtsk:ts Mern. N:ris 41 — 44, skulle å föredragningslistan för nästa plenum uptagas näst efter de mål, om hvilkas upförande i främsta rummen beslut redan blifvit fattadt. Ropades många ja jemte några nej; och förklarades ja hafva varit öfvervägande. Föredrogs Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:ts Utlåt. Nio 161, i ani. af K. Mits Nåd. Skrifvelse med det af Komiterade afgifua underd. Betänk, och Förslag angide Koramunalstyrelser. Exc. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, att med föredragningen af detta ärende finge sfi tillgå, att Komiterades Förordningsförslag paragrafvis genomgingos, med iakttagande deraf, att vid de §§, hvaruti Utskit föreslagit förändringar, Utskits förslag gjordes till föremål för R. o. Adins afgörande, äfvensom att efter hvarje §:s uplästiing tillkannagafs, hvilka beslut Presteoch BondeStin derom fattat; och finge H. Exc. på förhand nämna, att det sistbemälde RiksSt.-t bifallit Utlåt, i dess helhet. Gr. Mörner:
Då allmogen drar så svår borgelägers tunga, så må väl ock vi gerna föda, så många vi kunna, af konungens folk.” Fru Ebbas blick råkade nu falla på hennes mans ena stöfvel, den han höll utsträckt på mattan och på hvilken en mängd lera fasttorkat, sedan en utfärd på morgonstunden. Fleming följde riktningen af hennes blick, log smått och sade: ”förbarma sig, nu får jag väl bannor. Aj, aj, Ebba kära. Aldrig får du din man ens borstad, än mindre klädd i sammet och siden, som herrarne der i Stockholm. Men du är mig ju dock alltid huld, om än jag är en skogsbjörn, som hvarken lär sig dansa eller att fästa papillotter i raggen; ja, icke ens lär sig aftorka ramarna, så att han ej skulle sätta tassfärdor på dina hvita golf.” ”Och dock, min herre och make, gläffsa hundarne och rycka björnen i hans lurfviga pels!” ”Låt dem rycka, och låt dem skälla. Hundgläffs fäller ej björnen.” ”Hvems är gården deroppe, som ser så ståtlig ut”, frågade Jacob Illka, som numera blifvit vald till anförare. Bondehären tågade uppför en backe. ”Den tillhör herr Ifvar Tre Flammor.” ”Ånej, herr Ifvar dog ren i somras. Gården ärfdes af hans systerson, unge herr Enevald Fincke.” ”Då står han i skyldskap med Svedjeklas, ty jag vet att Tre Flammorna i tiden, genom gifte, kom i någon slags slägtskap till Flemingarna. Mera behöfdes icke, genom dessa ord var gårdens unge egare dömd, och till den vackra gården störtade hela skaran. Solen sken blekt öfver den nedanför kullen belägna insjön. Tallar och granar stodo mörka på afstånd, närmast gården skakade björkarne sina fina löflösa grenar. Gårdens unge husbonde, Enevald Fincke, stod på trappan, då de ifrigaste af bönderna började skönjas. Hans blick mörknade allt mer, då han såg huru skaran tätnade, och slutligen vände uppför vägen till gården. Drängarne voro ute i skogen; det var ock allt detsamma, hvad skulle de förmått mot denna mängd!
När en nation vill sönderbryta en af grundvalarna för sin författning, då är det icke den enskilde, icke ett eller vissa Stånd, som göra upgoffringarne, lika litet som landets minnen tillhöra det ena eller andra St:t. Brytningen träffar det hela. Men då i en sådan stund den enskilde har att uttala sig om dessa allmänna uppoffringar, må man icke undra, att han med allvar frågar sig sjelf, om genom dem ett offer göres blott åt ögonblickets anspråk, eller tillika åt fäderneslandets lycka och utveckling. Kan han icke i det nya, som erbjudes, se ett bättre än det gamla som skall kastas å sido, då är det hans pligt att icke fördölja denna sin öfvertygelse, utan öppet framlägga sina betänkligheter. Det är denna pliktuppfyllelse, som sökt sitt uttryck i den reservation, hvilken härmed är afslutad.» Orsaken hvarföre jag anhållit om dessa anförandens intagande uti denna riksdagens prot. är, förutom den hufvudafsigt som dermed åsyftats, alt denna riksdags protir mera, än föreg:de riksdagars, ©tvifvelaktigt, efter min förmening, komma att af en hvar Riddarh.-ledamot förvaras, såsom varande den sista riksdagen under de gamla förhållandena. Utbedjande mig det Höglofl. St:ts benägna öfverseende för den långa tid jag nödgats taga detsamma i anspråk medelst — uppläsandet Den 20 Januari. 145 uppläsandet af de citerade handlingarne, måste jag ytterligare ännu en stund påyrka samma öfverseende; — ingalunda förundrande mig öfver att tålamodet tyckes tryta; men jag får trösta mig med att sådant händer inom alla representantkamrar, dervid jag såsom ett exempel, ibland de många, tager mig friheten citera några ord utur Postoch Inrikes-tidningar, hvilket tidningsnummer jag tillfälligtvis har hos mig. Artikeln innehåller en tilldragelse inom Italienska deputerade kammaren för den 18 J)ec. nasti, år, så lydande: »Man ropade och skrek om hvarandra, utan att några rediga meningar kunde urskiljas; då lugnet efter en qvarts timma någorlunda kunnat återupprättas» etc. Ifrån Förenta Staternas kongress skulle ännu bullersammare tilldragelser kunna citeras; men jag öfvergår nu till fortsättningen och slutet af mitt anförande.
Götheborgs Elfsborgs Dito 155,555: Skaraborgs Dito 140,060: Nerikes Wermlands Dito 96,146: Westmanlands Gefleborgs Dito 117,963: Wester-Norr lands Dito 61,801: Jemtlands Westerbottens Norrbottens Stockholms Stad 27,648: Post-Verket 75,000: Charta Sigillata Dito. 222,353: KontrollDito. 4,035: TullDito. 255,000: Avesta Krono Inspektion 901: Metallvågarne Svafvelbruken , 552. Levererad inom Augusti ffpsala Län Stockholms Dito För år 1810 D:to Dilo Dito Dito Dito 829: 6,807: 5,147: 57: 6,378: lands Gottlands Kalmar Blekinge Jönköpings Kronobergs Christianstads Dito 363: Malmöhus Hallands Götheborgs Dito 2,643: Elfsborgs Skaraborgs Nerikes Wermlands Dito 15,934: Westmanlands Kopparbergs Getleborgs Dito 2,789: Wester-Norr lands Jemtlands Westerbottens Norrbottens Dito 1,751: Stockholms Stad Tull-Verket . Alunverken . Blekinge Jonköpings Kronobergs Ellsborgs Nerikes Wermlands Kopparbergs Gefleborgs Norrbottens Avesta Krono-Inspektion . — 5o: — 5o: Krigs-Kollegii Ar25,226: — tilleri-Afdelning 23,3o2: 1,934: Transport 248,91a: 6. 6. ii8,65i:39. i. 307,563:45. ']• Förskott er: Kongl. Räntekammaren Upsala Läns Ränteri Stockholms Dito Södermanlands Dito . Östergöthlands Dito . Gottlands Dito . Kalmar Dito . Blekinge Dito . Jönköpings Dito . Kronobergs Dito . Christianstads Dito . Malmöhus Dito . Hallands Dito . Götheborgs Dito . Elfsborgs Dito . Skaraborgs Dito . Nerikes Dito . Wermlands Dito . Westmanlands Dito . Kopparbergs Dito .
Det är mer än vä! bekant, hvilka stora ansträngningar Preussens regering och folk (i detta hänseende fullkomligt eniga) underkasta sig, för att skapa en Nordtysk sjömakt, äfvensom att vid Landtstandernas sista sammanträde det vid Uiigens nord - 126 Motioner hos Ridder skåpet och Adeln 1862. N:o 47. östra kust belägna Jasmund allmänt föreslogs till hufvudstation för den Preussiska marinen. Denna fråga är för närvarande hvilanda, till följd af de politiska förvecklingar, som i Preussen uppstått, men det kan icke länge dröja förrän den Anner sin lösning; och om, såsom man har all anledning att förmoda, Jasmund blifver den Preussiska flottans hufvud-depot, så kommer utan tvifvel Stralsunds-banan att innan kort dit fortsättas öfver Rugen och öfver det grunda sund, som skiljer denna ö ifrån fasta landet. Angbåtsfarten ifrån Ystad till Stralsund erfordrar 7 å 8 timmar, ifrån Ystad till Jasmund 4 å 5. Ystads hamn är med få och korta undantag isfri. Ett intyg från Lots-åldermannen Enebuske, som finnes bilagdt den af bolaget till Kongl, Maj:t ingifna underdåniga framställning, utvisar att under de 12 åren, 1847—1858, hamnen 5 år varit fullkomligt isfri, 4 år af is besvärad under 3:ne veckor, 2 år under 14 dagar och i år under 8 dagar; likasom äfven att Östersjön icke tillfrusit sedan vintren 1844—1845 och att, då någon gång vid Ystad uppehåll inträffat i sjöfarten, detta härledt sig ifrån drifis, hvilken med sydliga vindar blifvit förd emot den Svenska kusten, men efter några dagar åter drifvit till sjös. Man kan således säga, att Ystads hamn hr nästan alldeles isfri och enahanda ar förhållandet med redden vid Jasmund. Angbåtsfarten emellan dessa begge städer är således fullkomligt obehindrad.
Biföllos. 40:de punkten. Hvad Utskottet i denna punkt hemställt och tillstyrkt ogillades af Ståndet, som beviljade det af Kongl. Majit äskade belopp, 300,000 Ridr till fortsättande under innevarande statsreglerings-period af befästningarne vid Stockholm på landssidan. 4 Usta och 42:dra punkterna. Godkändes. 43:de punkten. Tillstyrkandet i mom. a) bifölls, och ansågs förslaget i mom. b), till följd af Ståndets vid 6:te punkten mom. b) fattade beslut, hafva förfallit. 44:de, 45:te 46:te och 47:de punkterna. Biföllos. 48:de punkten. Utskottets hemställan blef af Ståndet bifallen, med ogillande af motiveringen dertill i de delar, mot hvilka anmärkningar uti^Herr Stjern granals, Utlåtandet bifogade, reservation förekomma. 49:de, 50:de och 5lista punkterna. Biföllos. Slutligen godkände Ståndet så väl den vid Utlåtandets slut förekommande beiäkning, som de vidfogade tabellerna, så vidt de af Ståndet nu fattade beslut ej derutinnan föranleda förändringar. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Vtskottets Utlåtande Nio 84, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens fjerde Huf vudtitel. Härvid förekommo: Inledning, pag. I. Lades till handlingarne. Punkterna 1 till och med 10. Biföllos, äfvensom Ståndet dels godkände tabellen Litt. A., dels låt bero vid den anmälan, som finnes, pag. 5, näst efter 6:te punkten, moni. Litt. b. Elfte punkten. Afslogs. Punkterna Prot.-Utdrag den li April i860. 329 Punkterna 12 till och med 23. Biföllos, hvarjemte Ståndet lät bero vid den anmälan, som följer, pag. 19, näst efter 20:de punkten. Tjugondefjerde punkten.
Utskottets Utlåtande, VU x. s 112 — n4, återrem. af Adeln, ix s 179, af PresteStåndet, IX S 187, bif. afBorgai’eStåndet, ix s 190, återrem. af Bonde-' Ståndet, IX s 210. Ytterligare Utlåtande, Vil s 812 —■ 822, bif. af BorgareStåndet, IX s 669, af Adeln, IX 688, af PresteStåndet, ix s 693, af BondeStåndet, IX s 710. Underd. Skrifvelse, x I. s 7x6, 717, börande, om, öfver alla frågor onx Lagförändringar; Motion, remitt. till Lag-. och Ekon. Utskotten, II s 1156. Utskottens Utlåtande, VII 1. s 197—• 200, bif. af Adeln, IX s 271, af BorgareStåndet, IX s 276, af BondeStåndet, IX s 279, af PresteStåndet, IX s 286, —- — förslag till RättegångsBalk, om antagande af. Motion, remitt. tili Lagutskottet, II s 1255. Utskottets Utlåtande, Se Domstolar. — en, om föreslaget tillägg till Ansvarighetsför RiksgäldsFullmägtige. Conslit.
Strömrensningsanslaget primitivt varit egnadt åt de Norra Provinserne, men då vid i8a3 års Riksdag beslutades, att anslaget skulle fortfara lill det dubbla belopp af 100,000 R:dr, hvartill det år 1818 bestämdes, skedde det mot vilkor, att medlen skulle användas till sjötransporters lättande i allmänhet, och således äfven för de större vattendragen i det Södra Sve - Den 26 Februari i f. m. a35 vige, Jag får i öfrigt, då jag nu för sista gången jttrar mig i ämnet, upplysa, att trakten kring Götha Elf sjelf gjort hvad den kunnat för communicationens underhållande på denna Elf. Götheborgs Stad cederar för detta ändamål en Staden tillkommande afgift, som uppgår till mellan i4-och i5,ooo R:dr om året, äfvensom Trollhätte CanalRolag, för underhållande af Elfvens segelbarhet, cederar 5 procent af sin årliga inkomst, eller omkring 4>°00 lEdr, så att orten sjelf med närmare 20,000 R:dr årligen bidrager för det omnämnde ändamålet. Men delta allt förslår icke, i anseende till de betydliga uppgrundningarne, som förorsakas dels af en mängd sågspån, och dels genom hafvets fortfarande fall och Scandinaviska halföns till vext på Vestra kusten, hvilket phenomen, ehuru jag icke här närmare kan förklara dess orsaker, befunnits efter anställde vettenskaplige undersökningar coustateradt, Herr von Hartmansdorff: Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 PROTOCOLL, HÅLLNA HOGLOFLIGE Lil&JlSlläl M Urtima ttiköfcagen i j&arhljolm . T ' O ^ ••;V BS. JFörsta BEiiftet* .*> , V, . , £s;si* STOCKHOLM. Hörbergska Boktryckeriet, 1844. A L. Genom öppet nådigt bref af den 20 Maj 1844 hade K. M. behagat kalla samtlige Sveriges Rikes Ständer, att d. 11 Juli samma ar till ett urtima riksmöte i Stockholm sig infinna, och täcktes K.
Constoch StatsUtskln hafva vägen öppen alt göra anmärka, mot Regertns åtgärder, men att tillintetgöra Regerius åtgärder, dertill har hvarken SlatsUtsk. haft anledn. att göra tillstyrkan, eller Ständerne rättighet att sådant bifalla, i händelse det hade blifvit tillstyrkt. SlatsUtsk. har icke tillkännagifva sin tanke i sjelfva saken, — deruti har StatsUtsk. handlat rätt, — utan SlatsUtsk. har hållit sig vid frågan i sin verkliga beskaffenhet, i sin juridiska form betraktad; men här hafva af en föregående talare blifvit yttrade aninärknlr i sjelfva saken, och då ber jag all få lemna några upplysningar i anledn. af samma talares framställning. Frågan kan betraktas utur aine synpunkter, nemi. först den juridiska, och då tror jag att resultatet skall blifva, att desse herrar, hvarom nu fråga är, hafva juridisk rättighet att blifva på indragnings-stat uppförde. Den kan äfven betraktas linder formen af f. d. i likartade mål vidtagna beslut af Ständerna, nemi. från praejudicaternes sida, och då blifva de äfven berättigade att uppföras på indragn.staten. Hvad den juridiska delen först vidkommer, vill jag upptaga det påstående af talaren, att något embete icke blifvit indraget, utan att blott namn-förändring ägt rum. Yi hade före sista grundlagsförändringen ett embete, som hade följande hufvudsakliga functioner, att nemi. föredraga målen i Konungens conselj, men utan rättighet att vara rådgifvare i någon annan angelägenhét än i den, för hvilken de voro föredragande: detta var karakteren af statssecret.-befattningen. Det embete, som (rädt i stället, förenar, jemte rättighet och pligt alt föredraga de ärenden, som höra till den föredragandes departement, rättigheten och pligten att öfvervara de öfriga departementens föredragningar och vid dem Konungen råd gifva.
Ridderskapets och Adelns Deputation, för att till Hans Majit Konungen återlemna Landtmarskalks-stafven: V. 723. Ridderstad, Carl Axel Soldan, dess vttrande: II. 463. Ridderstolpe, Grefve Carl Gustaf, dess yttrande: I. 430. Ridderstolpeska egendomen vid Skeppsbron, angående denna Staten tillhöriga, till Riks-Arkiv tillförene begagnade egendom: R. V. 562, 589, A. 589, E. 698. Riex, G. A., f. d. Lokomotiv-förare, i anledning af väckt förslag att Staten måtte öfvertaga honom ådömd ersättningsskyldighet till personer i följd af den vid Sandsjö jernvägsstation den 23 December 1864 timade olyckshändelse: B. V. 463, 536, A. 536, E. 698. Rikets Allmänna Elementar-läroverk: se Elementar-läroverk. Rikets Allmänna Indragnings-Stat: se Riks-Statens Nionde Hufvud-Titel. Rikets Elementar-läroverk: se Elementar-läroverk. Rikets Navigations-skolor, angående löne-förbättring åt lärarne vid dem; motion af Herr Alfred August von Francken: se Motioner. Rikets Ständers Bank: se Bank, Rikets Ständers. Rikets Ständers Helsnings-Deputalioner til! Hans Maj:t Konungen och den Kongl. Familjen vid Riksdagens början: I. 9. Rikets Ständers Afskeds-Deputationer till Hans Majit Konungen och den Kongl. Familjen vid Riksdagens slut: V. 706. — —, angående samlingsrum för dessa deputationer: V. 706. Rikets Ständers Fullmägtige i Banken och Riksgälds-Kontoret, äfvensom uti Direktionerna vid Läne-Kontoren i Göteborg, Malmö och Wisby, angående val af Ridderskapets och Adelns Ledamöter och Suppleanter ibland dem: II.
För öfrigt och som efter hwad redan i underdänighet är nämndt Pre» strrjkapet icke syneböra deltaga i befordrandet af ägcenskaps uplöfande torde ansökningar om Konungens Nädiga dispence i stikå fall lika som Nade» ansökningar i alla öfriga ärender böra i wänlig ord» ning inlcmnas till Konungen och wara bifogade med bewis om nndergängne lagliga warnings» grader pä satt propositionen innehåller eller i händelse skillnaden sökes för nesligt kroppsstraff med behörigt Utslag och patecknat bewis om desi laga kraft och stras» fets uudcrgäende; hwarefter Konungen i fall fä nödigt pröfwas, lärer täckas infordra wederbörande Prestmäns eller Dom-Capiteks underdäniga utläkan» de i saken tillika med öfrige för ändamalel nödige upsysningar. Slukeligen och hwad angär tiden för nytt Giftes ingående för de Makar, som pa nu anförde skäl warda af Konungen eller Domare åtskiljde anledningar ej förete sig till alman inskränkning deri, ä» Den 28 Februarii. 1575 än som tvid ondra dylika fall i följe af 42 Cap. r §. Giskermäls-Balken och Kongl. Förordningen den 2Z Martti 1807 bör iagttagas; tillstyrker Högste Domstolen i underdånighet att samma stadgande östren tvid nu ifrägawarande tillfälle mä tjena till efterrättelse, till winnandc af nödig likhet uti LagDpningen uki Veste med hwarannan gemenskap ä» gande ärendcr. In sielem xrotocolli Lamuel Arsenius. Uplästes widare: Kongl. Majus Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angäende stället, hrvarest Auction mä förrättas pa Fastighet ä Landet, som för Gäld blifwit i mät tagen. Gifwen Stockholms Slott Ven 8 Februarii igro. Hos ongl.