Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och nu farv äl, farväl , du min hjertans allrabästa vän! Det v et jag visst, min håg skall aldrig ändra sig; Och blir du ej min brud på jord, så skall i hi mmelen Hos Gud en gång mitt brölopp stå med dig. (Omfamning. Erik går in i stugan. Anna aflägsnar sig bland träden.) _______ Erik. ANDRA AFDELNINGEN. IV . INDELNINGEN ELLER TAFLAN. ( Öppen plats. På sidan i fonden en kyrka. ) FÖRSTA SCENEN. (komma från olika sidor och mötas) ANDERS. BENGT PÅ ÅSEN. Åh se go' dag, Anders! Är du också här? J ag mener alle mennisker hemme i sockna gått öfver skogen hit te storkörkan i dag . Husbo'n och matmor och Anna ville nödvändigt gå hit för te hö re Pros ten predike, och då följde jag med. Anders. Bengt. Jag såg , att Nämndeman och Nämndemans-mor i Hult också kommet hit. Nånå, der hemme i lellsockna ha vi allt en så dålig prest, att en kan behöfve få li te bättre sj älaspis i bland, och då fråger en inte efter te g å ett par mil. Ja, det är rik tigt ett syndastraff, att vi ska ha en tåcken s tackere på predikstoln, som komministern vår. Han har ett s å ynkligt lågt målföre, och inte är det mycke bev ändt med det han säjer heller. Åh, med predikningera går det fälle an, men när han ska läse opp pappera och kungörelsera, då är det för eländigt. Då stammer och hacker han änna som ett stampverk. Men hvarför har du inte gått in i körk an? Nej, jag är inte ve tåck et sinnelag nu, att jag kan höre en predikning med rik tig andakt, och då är det bäst te v are ur körkan. Hvad är det fatt med dej då? Du är inte så l ustig och glad nu som förr. Hvarför var du inte med oss 8 dar i dag se'n om mi dsommersnatta, då vi gått ifrå Nämndemans?
Fråga om upphäfVande af stadgandet ätt, då Norrskt Lakegods Utur andra hand styckevis försäljas, vigten deraf bör i kärlet inbränn ås. N:o n, angående Gästgifveriers anläggning och Gästgifvares tillsättande. '/if ilen 18 sijilidnö Martil: N:o 12 , angående prses,tanda till Bruken af åboerne å de hemman, hvilka Bruks-idkare till Skatte inlöst. N:o i3, rörande vackt fråga om upphäfvande af föreskrifter att af allmogen utfärdade Kungörelser om Auctioner och andra Hushållsangelägenheter böra af vederbörande Kronobetjent påskrifvas, innan de från Predikstoläriié Uppläsas. FÖrfetdgs till pröfning Allmänna BesvärsÖch OeconomieUtskottets den 2.5 sistlidne Fö Ridd. o. Ad. Den 7 April e, m, bruarii afgifne, samtd. 5 dennes på bordet lagde Betänkande om anläggande af en väg på allmän bekostnad emellan (JfverTorneå och Kengis, Herr Montgommerie, Gustaf, anförde skrifteligen: (Se Bilagan N:o 4.) Hans Excellence Herr Grefve Mörner, 'Adolph Goran: Jag misskänner ingalunda det ädla i Herr Montgommeries motion, och tror visserligen, att Regeringens uppmärksamhet och omsorg i afseende på främjandet af odlingar och nyttiga företag bör sträckas till alla provincer, och är af ganska mycken vigt, men jag tror ock, att allt måste tagas i det förhållande, som tillgångar och omständigheter medgifva. Frågan om den väganläggning, hvarom Herr Mont-, gommeries motion handlar, tyckes mig dock vara högst outredd, när kostnaden för densamma först uppgafs till 100,000 R.dr och nu mera nedsättes till 10,000 R:dr; och det torde således vara svårt att i ämnet fatta ett hufvudsakligt beslut, innan en närmare och mera bestämd uppgift i förberörde fall kan anskaffas.
Då alltså Utskottets förslag blifvit af tre Riks-Stånd godkändt, får Utskottet inbjuda Borgare-Ståndet att, med frånträdande af dess skiljaktiga beslut, antaga Utskottets af de öfriga Riks-Stånden godkända förslag. På sätt inom Preste-Ståndet blifvit anmärkt, har sid. 29, rad. 40 nedifrån, i författningsförslaget ett förvillande tryckfel insmugit sig, i det ett komma blifvit satt mellan orden ringare och skolbetjente, hvarjemte ordet ringare felaktigt blifvit tryckt med stor begynnelsebokstaf; hvilket härmed rättas. Utskottets förslag om afskaffande af den stigande skalan för stämpel å bouppteckningar och införande af lika procentberäkning, samt att stämpeln måtte bestämmas till Rdels procent af behållningen, har blifvit bifallet af Ridderskapet och Adeln, men af de öfriga Stånden återremitteradt. Derjemte hafva Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet godkändt Utkottets förslag om befrielse från stämpel för bouppteckningar, som visa mindre behållning än 1,000 R:dr, hvilket förslag deremot blifvit återremitteradt af Presteoch Bonde-Stånden. Slutligen har Utskottets hemställan, att vid bouppteckningar efterlefvande makes giftorätt i behållningen måtte från stämpel befrias, blifvit gillad af Bonde-Ståndet, men af de öfriga Riks-Stånden återremitterad. De vid Utskottets förslag om afskaffande af den stigande skalan och införande af lika procentberäkning gjorda anmärkningar hafva väl till någon del afsett frågan om upphörande af den stigande skalan, men hufvudsakligen varit rigtade emot det af Utskottet föreslagna procentbelopp. I detta afseende hafva inom Preste-Ståndet de. fleste talare ansett nämnda belopp för lågt; hvaremot inom Bonde-Ståndet anmärkts, att vid jemförelse mellan nu gällande stadgande och Utskottets förslag det sednare ledde till förhöjning i afgiften för den fattigare, men till nedsättning för den förmögpare delen af befolkningen.
Direktion låtit genom vederbörligen förordnad Landtmätare den 30 November 1857 uppmäta såväl den till Bolagets disposition redan upplåtna mark, hvilken, oberäknadt slussvaktarebostället, men med inberäkning af den utaf gamla kanalen upptagne yta, 19 qvadratrefvar 50 qvadratstänger, befunnits utgöra en areal af 56 qvadratrefvar, som ock det för kanalombyggnaden erforderliga nya område, innefattande en rymd af 36 qvadratrefvar 3 qvadratstänger, eller tillsammans 92 qvadratrefvar 3 qvadratstänger; vid hvilken förrättning påstående hade blifvit framstäldt ej mindre af kungsladugårdens nuvarande arrendator C. I. Hollström, på hvilken ofvanberörde arrendekontrakt blifvit transporteradt, än äfven af Chefen för Strömsholms stuteri samt det vid tillfället närvarande Krono-ombud, icke allenast derom att full ersättning mätte kungsladugården tilläggas för den jord, som kunde varda åt Kanalbolaget upplåten, utan ock att kungsladugården måtte bibehållas vid orubbad! åtnjutande af sin rätt till all afkastning af de nuvarande kanalbankarne, eller om sådant icke kunde medgifvas, ersättning derför efter laga värdering erhållas. Sedan
Ej må beslut fattas, derest icke, jemte den som för tillfället förer ordet, minst två ledamöter äro närvarande. Aro meningarne lika delade, gälle den, hvilken ordföranden biträder. § 48. Ordförande och ledamöter af pensions-anstaltens Direktion ansvare, en för alla och alla för en, för vården af de under Direktionens förvaltning varande medel, äfvensom för hvarje nämnda förvaltning rörande beslut eller åtgärd, i hvars fattande eller vidtagande de deltagit. Fel och förseelser af ordförande eller ledamot i Direktionen åtalas, då fråga är om balanseller räkenskapsmål, inför Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-rätt, men i alla öfriga fall inför Kongl. Maj:ts och Rikets Svea Hofrätt. § 49. Aflider ordförande eller ledamot, eller åstundar han det i nåder anförtrodda uppdraget sig afsäga, har Direktionen att sådant hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla. § 20. Direktionen eger att antaga en Kamererare, som tillika är Sekreterare, samt i öfrigt nödigt skrifvarebiträde och vaktbetjening, hvilkas aflöning bestämmes uti pensionsinrättningens aflöningsstat. Atal emot Kamererare!) eller annan af Direktionen antagen tjensteman anstäiles i balansmål Kongl. Maj.ts Nåd. Proposition N:o 113. balansmål inför Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-rätt, men för alla öfriga fel och förseelser i tjensten inför Rådstufvu-rätten i Stockholm. Direktionen vare ock berättigad att, utan föregånget åtal, skilja tjenstemäunen och vaktbetjeningen ifrån deras befattningar, så snart inrättningens bästa det erfordrar. Dock vare sådant beslut icke gällande, derest ej fyra utaf Direktionens ledamöter derom sig förena; böraude skälen till beslutet i protokollet antecknas. I sådant beslut må ändring icke sökas. § 21. Kamererare!» ställe för de medel, som kunna honom anförtros, sådan borgen, som för Kronans uppbördsmän är föreskrifven. § 22. Förslag till pensions-inrättningens aflöningsstat skall af Direktionen uppgöras och till Kongl. Majrts nådiga pröfning och fastställelse anmälas.
Arnu e än den af cirka 7o,^oo man wi nu äga. Sjelfwa Frankrike, nästan ständigt i krig, torde ej hafwa en talrikare krigsmaqt, i proportion af desi folknummer. Jag häller före at man icke bör anwända sä mycket til sitt förswar, at man fluteligen ej har något ar Den 21 Iulii. Z75 at förswara. Historien wittnar at flere Riken blifwit olycklige igenom för mycket, än igenom för litet talrika Arin er. Men om Kongl. Maj t med Riksens Stander skulle anse nödigt at föröka krigsmakten, bör det wäl icke ste pä Rustoch Rothällares bekostnad ensamt, utan alla andra Näringar i proportion med Jordbruket, äfwen dertil bidraga; och will jag i det sall upgifwa ett förflag huru sädant mä kunna ske med den aldraminsta kostnad I följd af allt detta fär jag ödmjukeligen anställa, at sedan detta Memorial blifwit lagdt pä bordet til nasta eller andra Plenum härefter, Högwalborne Herr Grcfwen och Landtmarstalken dä täckes lata det komma under öfwerläggning och derefter göra Högloft. Ridderstam och Adeln den proposition: at Wargerningen efter slutad fred stall uphöra och det lemnäs til bwar och en Rustoch Rothällares frihet at anskaffa Margerningskarl, om han sä för godt sinner. Sedan, säsom jag förmodar, Högloft. Ridderstam pet och Adeln härtill gifwit bifall, kunna respektive Med-Ständerne derom underrättas, dä de helt witzt sig med Ridderstam och Adeln häruti förena. Stockholm den 8 Julii 1302. Remitterades til allmänna Beswärs och O-> econorniä Utstottet. Herr Grefwen och Landtmarstalken föreflog wid detta tillfälle, at, om Högloft. Ridderstam och Adeln sä behagade, den författning mätte widtaqas, at när ett mäl til wederbörligt Utstött remitteras, de andra Ständen hädanefter - Z?
» Men de komma att sätta sig på tvären, » profeterade hon därpå melankoliskt och började med konstförfaren hand slå ullgarnsbryggor öfver det gapande svalget. » Dina möjligen, för de bli väl likadana tjurskallar som du själf, » förmodade Rut vanvördigt. » Men du tycks för resten alls inte bry dig om, att Elin och Ebbe inte komma hit i jul, » tillade hon därpå brådskande, angelägen att försvaga intrycket af sina utmanande ord. » Prat! » utlät sig Disa lakoniskt. » Prata kan du göra själf, » genmälte Rut med värdighet. » Jag bara talar o m, hvad som står i Elins bref till mamma. » » Och jag bara säger, att det vill jag se, innan jag tror. Hette det kanske inte så i fjor också? Och ändå, när det kom till kritan, julade både systerbiten och svågerstumpen här precis som vanligt. Hvad skulle väl hindra dem i år? » » Ebbe har förstås inte råd. » Ruts lilla ansikte fick ett hånfullt uttryck.I » Han tycks inte riktigt ha reda på sina skyldigheter som äkta man, den gode svågern. » » Och dem vill kanske du lära h o n o m? Ebbe är en hederspascha, kom det ihåg, min goa Rut. Han tycker bäst om mig af sina svägerskor, och det bevisar, att karl ' n har smak. Och säger han, att han inte har råd, så har han det inte heller och därmed punktum. — Men ynkligt är det, riktigt storynkligt, » afbröt hon sig plötsligt nedslagen. » En jul utan Ebbe och Elin blir ingen jul alls. Pengar, pengar! Usla mammon! Snöda vinning I » Disa stödde armbågarna mot bordet, satte händerna för ansiktet och stirrade dystert fram mellan de utspärrade fingrarna. Rut iakttog med njutning verkan af sina ord. » Men, Rut du. R u t. » började åter Disa m e d tydlig ansträngning, » skulle vi inte kunna — m e n nej, jag vet inte, hvad jag säger. F a s t vänta! » tillade hon med uppstrålande min. » Här är hufvud, här! » Hon knackade sig eftertryckligt i pannan.
Beträffande de anmärkningar, som blifvit gjorda i afseende pä mönstringstiderrse, Ordförandeskapet i Directicnen, uti de fall, dä regementet ligger förlsgdt inom flere Län, Directionens befattning med rustningshästars anskaffande, cassation af munderingspersedlar, samt begagnandet af vadmal till soldatens beklädnad, åberopar Utskottet den mening, Betänkandet innefattar. Mot Utskottets förslag, att alla ledamö* terne böra underteckna besluten, i händelse de skola gälla, har äfven blifvit anmärkt, att, om någon biand ledamöterne vore af särskild tanka och vägrade sin underskrift, beslutet ej kunde fordras till verkställighet; men, som det är allmänt vedertaget och tillhör den collegiala formen i allmänhet, att äfven de ledamöter, som äro af särskild tanka, underteckna de gemensamma besluten, utan att derigenom vara förhindrade, att i Protocollet bevara sin enskilda mening, sa anser Utskottet, genom erinran om detta sakens förhållande, den sålunda gjorda anmärkningen förfalla. Detta underställes Riksens Höglofl. Ständers egen upplysta pröfning, jemte anmälan, att Betänkandet blifvit af Högv. PresteStåndet bifallet. Stockholm d. 19 Aug. 1325. 1184 kltsv. och Ekon. Utsk. Betankitnden• Ankom den 29 Äng. 1823.
Och ehn» ru Wi ogille derca förfarande i ali dest grund sawe. le Wi dock til fredande af Rederska,nets och AdelnS wärdighet, rvid vesta assägelser lata bero, lil sölje 868 hwaraf för detta von Ledul ixsnbeirn, vaviä den yn>rre, och Friherre Lecicrsirom, LIee5, komma at wara deras Avrljkap förlusijge, samt förlora den rättighet, ak Adelig! Namn och Sköldemärke nyttja. Widare har Friherre kjerrs, I-Ignr, förklarat, at han ifrån det ögnablickct uphöide ac wara Ledamot af Ridderffapet och Adeln, hwarmed sig conformera! Idom, kcdr, och dllerliervooö, ^odrn willielm^ci!eei^>srre, ^xsl, har förklarat, al han frän dek ögnablicker afsade sig sin rätt at deltaga i öfwcrläggnjngarna pä detta Riddarhus under Edert Ordförande, ar Fullmägtigfkapet för Desi krmcchrl uphörde, och ar han för sin enskillda del uphör ac wara Medlem pä detta Riddarhus: och /väeldeim, ^odsn chreänc, har urläkir sig, det han högtideiigen förklarade, ar han uphör at wara Ledamot qf Riddcrskapet och Adeln, afsägaiide sig alla dermed förenade cxclutiv, rättigheter. Och som desie sednare ej bestämdt sig yttrat, hu« rurvida bet endast är deras Riksdagsmanna-ratt de sia aflagt, eller om derunder äfwen förstas afsägelse fran Aoelflapet; alitsa hasme Wi genom Wart ^ulkiiiX-Omrilers.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att Herr Netherwood j Wilhelm , afsagt sig den honom uppdragne befattning, att vara Ledamot i ExpeditionsUtskottet. Herr af Uhr„ Carl David , uppläste följande: Att Sverige, likasom andra civiliserade .Nationer, ifrån äldre tider främjat upplysning och befordrat Vetenskaperne, är en sanning, som minst på detta rum fordrar någon bevisning. Men då de Theologiska, Philologiska, Natural-IIistoriska, de rent Mathematiska, och Militaira Vetenskaperna sålunda åtnjutit all vård och uppmuntran, måste å andra sidan medgifvas, alt de applicativa eller de, som skulle grundlägga kunskaper, egenteligen användbara och nyttiga för Näringsidkare, intill de sednasle åren, blifvit helt och hållit förgätne. Ändteligen har man nu äfven insett behofvet af dem, och Technologiska Institutet här i Staden, samt Bergsskolan i Fah - Den 28 November e. rn. Iun, hvilka Inrättningar, begge hafva för ändamål, att bibringa Näringsidkare de flere för deras handteringar nödiga kunskaper synas vara en borgen derföre, att Svenska slöjder och handtverk hädanefter skola bedrifvas med större fullkomlighet och framgång, än det liittils varit möjligt, såvida nämde inrättningar sättas i tillfälle att uträtta allt det goda, man. af dem har skäl att förvänta; och är det af sådan anledning jag nu får den äran fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet, på BergsSkolans närvarande ställning och behof. Bergsskolan i Fahlun grundar sig lill en del på anslag af p:de HufvudTiteln, till ett belopp af 2800 R:dr, samt till en del, eiler med 1200 R:dr utur Fahlu BergslagsCassa.
Mig synes att detta ärende icke behöfver uptaga en så betydlig del af tiden, att delta bör utgöra något hinder för frågans lösning. Jag tager mig friheten hemställa, om icke LagUtsk. vid denna riksdag, dä Utsk. har antydt, att det icke ämnar befatta sig med den nya lagen, skulle hafva bättre lid, än vid de föreg:de, då dessa lagar varit föremål för LagUlsk:s åtgöranden. Jag vill nu besvara Gr. Horns anmärkn., som kan vara ganska riktig, nemi. att en nedgräfning i jorden af trådarne kan vara skadlig, der den skulle kunna förstöra förut anlagda underjordiska diken. Det är sanni att om direktionen af telegraflinien tages så, att den går på tvären öfver sådane anläggningar, så skulle det kunna medföra stor förlust på ett fält, som är försedt med underjordiska vattenaflopp; men det är väl icke sagdt att trådarne ovillkorligen skola läggas i en riktning hvarigenom förut varande anläggningar skulle förstöras. Jag föreställer mig, att trådarne kunna ledas några alnar lill höger eller några alnar till venster, och om dessas läge kan någorlunda ställas i öfverensstämmelse med jordegarnes intresse, så skulle en sådan gräfning blifva ganska nyttig: ty samma graf, hvari tråden lägges, skulle tvifvelsutan kunna jemväl tjena till ett underjordiskt vattenaflopp. Dessutom, då här icke är föreslaget att man skall uplåta jorden för intet, utan mot ersättning för skadan och 50 proc. Den 15 Februari. 17 proc. förhöjning derutöfver, så måste det väl ligga lili den eller deras intresse, som anlägga telegraf-linien, att för densamma söka den riktning och den lokal, der ersätlningarne till jordegarne blifva minst kännbara, och der de således åstadkomma minsta skadan för jordegarne. Jag tillstyrker återremiss till Ulsk. af betänk. Hr Fahnehjelm: Jag önskade blott fä uplysa ett par facta, i anledn. af Hr von Hartmansdorffs yttrande. Han yttrade, att han icke kände, att utomlands elektriske telegrafer vore inrättade annorlunda, än utefter jernvägslinier.
Att detta berijr gfveu den ekononlislra f ' rQgsn, kan ej fiirnelras. JLI siimre aflijnadt ett mbete ar, ju mer befordrar det arbetsjfflrtet. Oc11 i denua. jiiktancle strid for tillvczron afnotes kvinligheten. Att skaffa biittre afloning A t det lwinlign arbetet bor slltsii, Bfven frQn denna synpunkt &amp; dt, vara en nf I-ivinnororeIsens fiirniirnsta uppgifter. E t t ouudgiingligt villkor, for att lrvinnans arbete skall bli till viilsignelse iil., att lion vjd vaiet af arbete IAter sig bestanmas af. sina i~zdiciduella nnlng. Lbt oss betona ~individuella)), ty hvad de allmant kvinliga anlagen betriiffa, s l iiro 11e oss tiimligen obekanta. Hvad iir riickvidden af kvinnans intelligens? Jfan definierar den si, och man definierar den ' s&amp;, men naturen ler och skickar upp 118 sktdeplatsen en begifvad kvinna, och se, pk h e m e passar definitionen icke in! Det ar som om natr~ren ropade: giir om era definitioner, de aro for triinga! Kvinnoarbetet kan ej riitta sig efter krinuans psykolagi, ntan psykologien kommer att vlxa fram ur kvinnoarbetet. KI-innororelsen har intet schema att g&amp; efter, inga g m d s traditioncr att fiiljit, inga tearier att tilliimpa, den bur blott en ledstjiirua natnren, aldan hon talar i de individuella anlagen. S&amp; inycket viktigare df att f ~ l j a denna enda ledstjiirna, ja, det iir en samvetssuk.
Vid 1860 års slut ägde denna Inrättning fast egendom, uppskattad i värde till 932,104 R:dr, af hvilket värde 127,747 R:dr belöpte på fastighet i Stockholm och återstoden 804,357 R:dr för hemman, belägne i Stockholms, Upsala, Södermanlands och Westmanlands Län. Af hemmanen är dock större delen under skattemannaoch ständig besittningsrätt upplåten mot låg ränta. Kapitalbehållningen vid nämnda års slut utgjorde 64,283 R:dr; inkomsterna för samma år 78,370 R:dr 51 öre och utgifterna 69,715 R:dr 9 öre, af hvilket belopp 48,025 R:dr 58 Öre beräknats hafva utgifvits till underhåll in natura och 21,689 R:dr 51 öre utgjort utgifter af andra slag. Antalet af de å Inrättningarne samma år vårdade utgjorde 333. Såsom förut i denna berättelse finnes omförmäldt, hafva de till hospital för sinnessjuke afsedda byggnader å Kungsholmen, till åstadkommande af hvilken sjukvårds-inrättning Rikets Ständer anvisat medel, blifvit åtminstone hvad byggnadernas yttre delar vidkommer, under loppet af år 1860 fullbordade; och hafva Rikets Ständer, vid Riksdagen 1859—1860, ytterligare anvisat dels till bestridande af utgifter för inrättnin gens första ordnande och inköp af utredningspersedlar för en gång 30,000 R:dr och dels för inrättningens förvaltning och underhåll 22,500 R:dr, att med en tredjedel eller 7,500 R:dr utgå för hvartdera af åren 1861, 1862 och 1863. Genom Nådigt Bref den 24 Februari 1860 förordnades bland annat, att
Modeplanscherna åtfölja rekvisitionerna. [2495] [1969] VID KONGL, GYMNASTISKA CENTRAL-LNSTITUTET till » j » §• § o. STOCKHOtM Bazaren å Norrbro. alla söckendagar Läkare: Doktor W a l l g r e n; Läkare: Doktor Levin; L ä k a r e: Professor M u r r a y; Läkare: Doktor Levin. B o s t a d e n. Ett präktigt putspulver till fönster och F fukta b r ä n d magnesia m e d benzin. B l a n d n i n g e n måste förvaras i glasflaskor m e d glaspropp, för att det flyktiga benzinet ej skall afdunsta. Gulnadt linne göres h v i t t igen, om m a n lägger det i sur tjärnmjölk; j u gröfre linnet är, desto längre bör det ligga i. T i l l mycket fint l i n n e får mjölken ej vara alltför sur. E C Maria. Sparsamma mödrar skola säkert med glädje mottaga beskrifning på ett enkelt medel stt göra sina små slitmalars skosulor starkare. Så snart de nya skorna k o m m a från skomakaren, värm e r m a n en flaska linolja och ingnider sulorna med oljan så ofta ocb så mycket, som de k u n n a insuga. Glasburkar springa lätt sönder vid ifyllning af v a r m sylt o. s. v., om m a n ej först v ä r m e r dem. M a n k a n d å slå i den hetaste sylt, u t a n att behöfva befara att burken skall spricka. F å L T 7 C K. s m ö d r a C! F ö r s ö k e n Til. 2.40 („, ' f (ScWumberger) K r. 1,75))) Voslauer, Goldeck » » 2.75 j .., .. d ' Estournel. i buteljer. K r.
Att i afseende på 'vilkoret för begagnandet af berörde belopp, 4,4°OjOoa Pidi'j Ridderskapet och Adeln samt BorgareStåndet beslutat: att detsamma får icke användas utan i och för för - Den i3 Januarii e. m. stärkning af Bankens reela fond, dä detta af BancoFullmägtige nö~ digt prof vas; hvarföre Utskotten få inbjuda Högvörd. PresteStåindet att med desse z:ne Ständ härom sig förena; men antages ej delina inbjudning, föresläs följande Proposition, etc. Jag anhåller, att Herr RiddarhusSecreteraren behagade uppläsa det från PresteStåndet ankomne Protocollsutdrag, som innefattar Ståndets beslut i denna omständighet, på det man må tillförlitligen erfara , att PresteStåndet antagit berörde inbjudning. Undertecknad RiddarhusSecreterare uppläste Högvördige PresteStåndets Protocollsutdrag af den 18 sistlidne November, innehållande, hvad som angår i3 Punkten af Statsoch BancoUtskottens Memorial N:o 21, i anledning af RiksStåndens beslut i afseende på de af Utskotten uti Betänkandet N:o 14 gifna tillstyrkanden i fråga om Myntbestämningen och dermed gemenskap ägande ämnen, att PresteStåndet, i afseende på vilkoret för begagnandet af StatsVerkets skuldbelopp 4,400>°00 R-'dr, förenat sig om det af Ridderskapet och Adeln samt BorgareStåndet fattade beslut: att detsamma icke får användas utan i och för förstärkning af Bankens reela fond, då detta af BancoFullmägtige nödigt prof vas; hvarigenom votering i denna fråga af PresteStåndet ansetts öfverflödig. Den i3 Januarii e. ra. 127 Herr Hierta: Sedan jag nu liört att det är tre Stånds beslut på hufvudsaken, har jag intet att invända emot redactionen af Herr Skogmans förslag, men anhåller endast om proposition till afslag å hela §:n, på det någon jemkning må kunna äga rum.