Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Tio års Ränta i penningar; hvarförutan, vid ofvanberorde förhållande med Rörstrand, en summa, hvaruppå Sex proCent årligt interesse svarar mot den å dess fordna Hemmantal stadgade räntan af 49 Daler 3 öre S:mt förvandlad efter innevarande års Markegång, bör till Stats-Verket inbetalas; och blifver, efter desse grunder, köpeskillingen för denne Egendom, sådan den nu befinnes, enligt infordrad uträkning af Kongl. Kammar-Collegii Första Province-Contoir, följande belopp nemi.; Skatte-köpe-summan af Tio års ränta, jemte Wadstena Krigsmans-hus afgifter 176: 35. 9. Skulle åter Brukets Intercssentet icke ingå på nu föreslagne vilkor för upplåtelsen af Kronans egande rått, anser Utskottet det böra förblifva vid de, om dispositionen af ifrågavarande Lågenhet, nugållande förordnanden; hvilket allt vördsamt understålles Riksens Höglofl. Stånders bepröfvande; Och lårer underdånig skrifvelse till svar å Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition i åmnet afiåtas; Och varda 2:ne Ledamoters särskildta yttranden härjemte bilagde. Stockholm den 26 Maji 1823. Utdrag af Protocollet, hållet hos Riksens Höglofl. Stånders Stats-Utskott d. 26 Maji 1825. S. D. Vid justeringen af Utskottets Beslut , i fråga om besvarandet af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående sökt friare dispositions-rått af den Lågenhet, hvarå Rörstrands Porcellains-Bruk år anlagdt, inlemnade Her Bergs-Mechanicus af Uhr, som härutinnan varit af skiljaktig tanka, följande anförande; ”Då fråga våckes för Kronan, att antingen köpa eller sålja Egendom, eller Stats-Utskottets Betänkanden.
"Hu, hvad är det han säger, hvad betyder detta", ropade Kathrina och fällde af förskräckelse trädet, hvarvid mattan var fästad, så att det föll med buller i golfvet och ljudet återskallade genom rummen. I detsamma öppnades dörren, och in trädde en småsven, som bar ett par höga armljusstakar med brinnande ljus uti, dem han ställde på bordet och aflägsnade sig genast. De unga flickorna stodo bleka af förskräckelse. Fru Ebba nalkades och sade med lugn röst, ehuru äfven hon blifvit obehagligt störd: "Mäster Sigfrid, edra ögon måtte tagit skada af alltför mycket nattvak och skådande opp till stjernorna, så att J icke kunnen urskilja jordiska ting. Hvad är det J sägen?" "Öfverraskad af det hastiga ombytet från skymning till strålande ljus, hade mäster Sigfrid lagt handen öfver ögonen, dem han slutit. Han borttog nu handen, slog opp ögonen, såg sig omkring, och skakade smått på hufvudet, så att hans spikraka hårtestar föllo honom än mer i ansigtet, hvarpå han sköt dem undan och strök sig uppåt öfver ögonen, liksom han velat reda för sig hvad han såg, och sade nu: 'Underlig var denna syn, se här ser jag ju nu idel sköna rosor och blader med kärleksknutar förenade. Måste i sanning, som högvälborna hennes frudöme behagar säga, mina ögon af det myckna nätternas vakande tagit skada. Lär väl behöfva något guld, till deras stärkande nyttja. Torde det väl för hennes frudöme och hennes välborna jungfrudöttrar vara godt att detsamma bruka.'" Hebla, som nu hunnit hemta sig efter obehaget af mäster Sigfrids ord om mattan, sade nu leende: "Käraste mäster Sigfrid, vi hafva lyckligtvis ingen svaga ögon, är det emot sådant, guld skulle vara bra?" "Ja, guldfilspån eller hammarslagg, väl smått och grannt rifvet, så att man det näppeligen känna kan, och spildt i ögonen, styrker synen. Men man dricker det ock emot hjertats affecter och stor rörelse, och skall jag deraf gerna tillreda och högborna herrskapet dermed förse, till framtida behof."
Sta ens för andra ändamål anlitade tillgångar, betänklig grundsats, får Utskottet hemställa att hvad båda ofvannämnda motionärer i omförmälda hänseenden föreslagit må af Rikets Ständer lemnäs utan afseende. Stockholm den 21 Februari 1860. JW ?ö. Arik. till Exp.-Utsk. den 25 Febr. 1860, kl. 8 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion angående ersättning till åtskilliga personer inom Hållnäs församling för oriktigt erlagd slrömmingstionde till pastor i nämnde församling. Uti en hos Bonde-ståndet af Riksdags-fullmägtigen Gustaf Bolin från Upsala län väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion har anförts, hurusom Kongi. Maj; t Stats-Utskottets Utlåtande N:o 71. 9 Maj:t under den 7 Mars 1844 skall hafva meddelat ett nådigt Utslag, hvarigenom en stoi' del af befolkningen i Hällnäs församling, deribland hufvudsakligen torpare, backstugusittare, inhyseshjon och fördelstagare, fått sig ålagdt att till pastor ärligen utgöra fisketionde ”af per båt fjerding salt strömming och 4 fiskeband”. Detta utslag innebure väl formel rättvisa, enär detsamma, med undanrödjande af Kongl. Kammar-kollegii, till tiondegifvarnes förmån i tvistefrågan gifna utslag, fastställt Konungens Befallningshafvandes deri meddelade beslut, som icke blifvit i sin helhet öfverklagadt, hvadan Kongl. Maj:t icke ingått i pröfning af sjelfva saken, men på grund af de utredningar Kongl. Kammar-kollegium i frågan meddelat, skulle, enligt motionärens uppgift, vara ädagalagdt, att högstberörde Utslag ändock vore tiondegifvarnes rätt förnärmande.
Med ett säkert öga fö~enar iion en skicklig Iiand och vet att föra penseln sinidigt och lätt iitaii att famla,. livilket ar eil icke oväsentlig del af det fulländade miisterskapet. På utställningen hörde man mer än en af våra mest framstående arkitekter falla i både förundran och förtjusning öt ' ver det sätt, hvarpå en icke-faclslnan w ocli därtill ett fruntimmers kunde iterge arkitekturen, som hade hon trangt in i dess inre vasen och på samma g8ng s&amp; otroligt lätt ocli lekande. Evad son^ ocksi tilltalar arkitekten och för öfrigt hvarje vän af sund konst ar, att fröken Jolin icke faller. för frestelsen att utsmycka eller restaurera eller w plocka ihop w sina motiv, utan sain-) vetsgraniit aterger dem just sådana. de tett sig för henne. A t t den med en så idog talang utrustade konstnärinnan röner iipp~nuntxnn f r h publiken ar bide rattvist och natiwligt. BEetriga aro väl de, som dragit en 1Kttnadeiis suck öfver att kunna öfverlämna sig åt en stiiiids ogrumlad konstnjiitning ocli slippa Sngsligt och med en otreflig känsla af egen dumhet. rådfråga katalogen om den dolda meningen hos det konstverk de ha framför sig. Och kanske en och aniian, iivilken det annars icke skulle falla in att » be&amp; en skdan extravagaiisv som att köpa en tafla, i öfvermattet af siii tacksamhet öfverruinplat sig sjalf med att lia förvarhat en af dessa vackra akvareller. nJeii ända flera äro väl de, hvilkw med gljadje införlifvat en %Ellen Joliiiw med sin taf velsamling till hemmets prydnad och fromma. Sblunda) ar tvifvelsutan fröken Jolin a o i t Sveriges konstn %rskår den. tjänsten att lm bidragit till återupprättandet af det svenska, niecenatskapet gent öfver stafflitaflan, iivilket under en längre följd af år varit nästan bortdoninadt, och det är ej det sämsta resultatet a f deii Jolin-Bredbergska iitstallniiigen.
Uli denna molion har Riksdagsfullmägtigen Anders Nilsson från Malmöhus Län instämt; hvarjemte, vid ärendets föredragning till remiss, åtskillige Ledamöter inom Hedervärda Ståndet förklarat sig dela lika åsigter med Motionairen, men hemställt om icke, före verkställigheten af förslaget, en noggrann undersökning borde ega rum, till utrönande af hvilka utaf desse hemman voro Presterskapet tillhörige och hvilka möjligen kunde tillhöra Kronan. Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotten, som föreliaft detta mål till gemensam öfverläggning, få vördsamt anföra, att då Annex-j Mensaloch Stomhemman s hvilka redan i Catholska tiden blifvit till förökning i Presterskapets inkomster skänkte och öfverlåtne, dels af socknemenigheter, dels af enskilde donatairer, och således måste anses vara Presterskapet på lön anslagne och af boställs-natur, utan att höra med så kallade Kyrkohemman förblandas, äro genom Kongl. Förordningen den 19 September 1723 bestämdt undantagne från sådane hemman, som kunna till skatte försäljas; då Presterskapet, genom 4 mora. i dess Privilegier af den 16 October nyssnämnde år, blifvit försäkrade alt bibehållas vid Indelningsstommar och deras annexer, alt dem bruka och häfda, eller häfda låta; då det i motionen antydda förhållande, att
Enär nu gällande föreskrift i afseende å kartering af arrendeoch hyreskontrakter öfverensstämmer med de grunder, som för stämplade pappers-afgiflen i allmänhet äro fastställde, samt, hvad beträffar det af motionären antydda missförhållande i beskattningsväg, som vid tillämpningen af berörde föreskrift stundom uppkomme, denna omständighet icke är af beskaffenhet att kunna innefatta giltigt skäl till den ifrågavarande allmänna föreskriftens upphäfvande, har Utskottet trott sig böra tillstyrka, att något afseende å förevarande motion icke må fästas. I öfverensstämmelse med den förändring i tariffen för fastebrefskartering, Utskottet här ofvan föreslagit, har den i 4:de punkten af 8 § befintliga tariff för kartering af Köpe-, Bytesoch Gåfvo-brcf ansetts böra sålunda jemkas, att det lägsta karterings-beloppet bestämmes till 12 sk. för fastighetsvärden under 50 r:dr; kommande nämnde tariff i öfrigt, såsom förslaget utvisar, att förblifva oförändrad. Uti sin ofvan omförmälde motion har herr grefve Mörner fästat uppmärksamhet derå, att uti nu gällande Ivarte-sigillate-förordning bestämd föreskrift saknades i afseende å karteringen af sådane Köpe-, Bytesoch Gåfvo-bref å fast egendom i städerne och på landet, som blifvit af den, hvilken först genom köp 12: Bevillnings-Utskotlets Betänkande, N:o 6. byteelier gafva bekommit fastigheten, medelst åtecknad transport öfverlåtne på annan man. Då dessa handlingar således innefattade två öfverlåtelseaftal emellan serskilda personer, fastän afhandlingarne varit å ett och samma papper skrifne, hade, enligt hvad motionären uppgifvit, vederbörande kontrollanter yrkat och domstolarne äfven i de flesta fall förordnat, att dylika handlingar skulle förses med karta-sigillata> beräknad för hvardera köpet serskildt; men denna åsigt hade likväl icke gjort sig gällande inom Konungens Högsta domstol, som under loppet af sistförflutna år förordnat, att den lagfartssökande endast behöfde prestera karta för det sista köpet.
Sedermera hade Herrar Fullmägtige i RiksgäldsConroirck, i December mänad är i8oz i öswerensstämmelse med Rikets Högloft, Ständers da församlade Herrar Revisorers försl g, i anseende tift någre wid Assistance Contoirct sörefallne oocdentlighetcr, ochnödwändigheten af cn säkrare conrroll pä medlens disposi» tion, bestukit en sadan förändring med delta Werk, att i stället för en Directeur, twcnne Ofwer->Commitzarier derwid borde hafwa styrelsen, saint tillika författat en mera lampelig och utförlig Instruktion, till efterlefnad för WerkekS samtelige EmbetSmän och Betjening för hwilka öswen en ny aflöningö Stat blef uprättad och wid i8c>; och 1807 arens revisioner widare tillökt och i sörhällande till hwarje syoftas beskaffenhet när, niars lämpad; äfwen som Jnstruckionen i någre om, ständigheter ändrades och förbättrades, hwarwid, dä de nuwarande dryga provisionerne pä län samt förfallo procenterne ansetts icke fullkomligen instämma med lombard inrättningens ändamäl: de fattigas hjelp och lin, dring och att någon säker rcvenue pä publika medel, som till ett sä angelägtt behof anwändas, ej borde päräknas, fä wal provisionen pä länen bljfwit esler en billig grund nedsatt, som förfallo procenten aldeles afffaffad, samt till biträde för idoge men mcdcllöso ftöjde idkare, som ej mindre än andra fattiga förtjena hjelp utläning mot lindrigare ränta vä utländske rudimaterier och inhemffe manujaclur tiilwärkningar tillären. Med 446 Dm 7 December.
Skrifv. icke kunde äga rum, men trodde deremot, ehuru det under loppet af denna Riksdag varit i allmänhet antaget att remittera Jivarje fråga endast till ett TJtsk., intet hinder möta, att ju R. o. Ad. kunde remittera den Nåd. Skrifv. vare sig till Bancooch LagTJtskm gemensamt, eller till ettdera af dessa Utsk. särskildt. I anledning häraf och då underrättelse ankommit från Presteoch BondeSt., att de beslutat remiss af detta mål till Bancooch LagUtskm, ville H. Ex., till vinnande af likhet i remiss, först hemställa, örn R. o. Ad. biföll, att K. M:s Nåd. Skrifvelse med förslag till lag för Banken fick till Bancooch LagUtskm remitteras. Ropades starka ja, blandade med nej. Den ii Mars e. m. Gr. Cronhjelm: Jag ber att få anmärka, att jag äfven ropade ja, på den grund, alt propositionen icke innefattade, att motiverna skulle få åtfölja. Hr Dalman: Då jag icke i grundlagen kan finna ringaste anledning dertill, att Landtm, äger vägra proposition till remiss till hvilket Utsk. som helst, så tror jag icke, att Hr Gr. o. Landtm. Kan finna sig förhindrad att framställa proposition å remiss till Constit:s-, jemte Lagoch BancoUtsk:n; och jag anhåller således om upplysning, huruvida detta varit Hr Gr. och Landtnäs mening. IL Ex. Hr Gr. o. Landtm, upplyste, det han verkligen förklarat sig, till följd af grundlagens föreskrifter, icke kunna framställa proposition å remiss af detta mål till Constia IJtsk. Gr. Cronhjelm: Utaf Hr Gr. o. Landtnäs förklaring har jag trott mig finna, att Hr Gr. o. Landtm, ansett sig icke kunna framställa proposition derå, att det af mig gjorda tillägg skulle få åtfölja remissen, af det skäl, att vissa §§. kunde blifva uteslutna ur förslaget och således icke komma under Ståndens pröfning.
Desi nädiga Skrifwelse om Walet af ett hemligt Ulffelt, af hwilka Handlingar Herr Baron och Landt-Marffalken ä Ridderffapets och Adelns wägnar hade den naden emottaga ett Exemplar för att i Ständet särffilt uppläsas. Enär Herr Landt-Marffalken och Ridderffapet och Adeln, ifrän detta med ösiiga ceremonier förrättade öppnande af Riksdagen, ä Riddar - Den zi Ju Riddarhuset återkommit, åtskildes Högloflige Ridderffapet och Adeln klockan half 2. in Uclsin krotoeoUi O. 8ittv6rL>.oIj2e. Tisdagen den zi Julii. klenu.n klockan 11 föremiddagen. Upplästes den af Hans Kongl. Maj:L förledne gärdag i nader astemnade Berättelse om hwad ffg i Rikets^ styrelse ttlldragit sedan sista Riksdag, gifwen Orebro pä Niks-Salen den M Julii 1810. Lades till Handlingarne. Upplästes Kongl. Maj-.ts allmänna nädiga Proposition till Riksens Ständer, angaendeS eatsWerkets tillstånd och behof; gifwen Orebro Slott den 26 Julii 1810. Lades pä bordet till dest Stats-Utskottet hunnit förordnas. Upplästes Kongl. Maj:ts nådiga Skrifwelse till Riksens Ständer om walet af ett hemligt Utskott; gifwen Orebro Slott den 28Juliii8io. Skulle hwila till dest Electorerne hunnit att wäljas. Han Excellence Herr Grefwe anhöll, vfwertygad att Ridderffapet och Adeln med honom delade lika tänkesätt att Herr Baron och Landt-Marskalken behagade för Ridderffapet och Adeln uppläsa sitt förledne gärdag ä RiksSalm - len med sä myckel bifall afbörda Tal till Kongl. Magt, i anledning af Rrkmötets öppnande.
Den siste värde talaren bevisade just, då han, såsom stöd för sitt yrkande om införande i vår nuvaruie fattigvårds-förordn. af ett dylikt stadgande, åberopade den gamla författmu af år 1766, genom denna citation, alt lagstiftarne då löljde samina grundsats; tygenom ordalydelsen i den åberopade §:n visar sig, all denna förfalln. icke stadgade utan endast förutsatte föräldrars och barns ömsesidiga pliert att försörja hvarandra, och någon vidare föreskrift i detta hänseende synes mig icke behöflig. I 4:de §:n af K. M:s år 1853 utfärdade Nåd. Förordn. angnfe fattigvården stadgas, att vid fattig-uuderslöds meddelande, Fattigvärds-Slyrelsen skall afse, bland annat, den ansvarighet för behofvets afhjelpande, hvartill föräldrar eller barn eller ock andre enskilde personer kunna tillförbindas. Della är således precist samma förutsättning, som den värde talaren omförmält i 1766 års förfalln. och i hvilket afseende jag anser att författnms stiftare haft alldeles rätt. De hafva nemi. icke ansett sig här kunna införa ett stadgande, som tillhör familje-rätten; men de hafva vid bestämmandet af samhällets skyldighet alt draga försorg om sina fattige, såsom en förutsättning antagit det bud, som civil-lagen hör innehålla ang:de föräldrars och barns inbördes skyldighet att försörja hvarandra; denna skyldighet har sin grund i naturen och i blodsbandet; men den kan aldrig blifva föremål för fattigvärds-lagens stadganden. Ett sådant stadgande vore också icke, sä vidt jag förstår, behöfligt, och erfarenheten har också visat detsamma. Inom Ulsk:n uplysles dessutom af personer, som derom ega fullkomlig sakkännedom, att utslag blifvit såväl af vederbönde embetsmyndigheter som af K. M. fällde, hvarigenom just med anledn. af den hänlydning, som _ falligvårds-förordnm i detta hänseende innehåller, föräldrar eller barn blifvit ålagde att draga försorg om hvarandra.
Ståndet. b. | 35 34 b. V 34 b. 34. 34 å. v 34 1. b. II 34 b. 35 34 b* 34 C/3CJ vr 1 B. te o ? ~- a B. — t, B N:o b. | 35 b. V 34 1. b. 34 b. v 34 b. | 3 j b. I 34 å. y 34 A 34 b. y 34 a. a. ^5 34 V 34 k 34 b. y 34 a. a, j g 34 }»46 75 1 J.64 95 t i f t 3 3 3 3 3 P. Post-Verket: förcskriftcrne för befordringar derstädes, samt om ny Post-Ordning oell lnstruction för Post-Inspcctorer och Postförvaltare, äfvensom om Jöningssättct för desse Tjenstemän ,,?>> Svar på återremiss om närmare bestämmande af ajne RiksStånds beslut i detta ämne Pousetts gäldbundna bo: gratiGcation till detsamma; se Anmälan G. Predikstolar; se Lagsökningsmål, Prestbevis: om skyldighet för Båtsman, att vid återkomst från commendcring dermed vara försedd , Presterskapets om dess skyldighet att bekosta husesyner, ceconomiska besigtningar och landtmäteri-arfvode för Prestebohl , , , , ,j på Gottland; se Löningssätt. j, om dess aflöning 33933 >>>?>>> „ dess rättighet att fä Embetsbref lill Ko mingens Befallningshafvande fortska flade genom Kronobetjeningen, , sc Brott. Preste-Stdndet; se Archivarie. Preste-taxan: om dess upprinnelse och beskaffenhet Prestgårdsbyggnad; se Byggninga-Balken Cap. 26 §• 2-. Prestgårds-; se Kyrko-byggnad.
% 6 Stalsoch BevillniogsUtskottens Betänkande, N. o 24- huruvida Tumba Bruk kunde med fördel åtaga sig lefvereringar af vanliga papperssorter för allmänna Verks och enskildes räkning, Banco-Fullmägtige, uti deröfver infordradt utlåtande, förklarat sig anse det vara förenadt med ^Brukets fördel, om för arbetspersonalens oafbrutna sysselsättning och öfning mti fabrikationer af olika slags papper, derstädes äfven fick tillverkas serskilde papperssorter till afsalu och synnerligast sådane, som i och för controll erfordra serskilde vattenmärken, såsom papper till Chartce-Sigillatae Contoiret samt till Tullverkets stämpelsedlar, beslutit, att vid Tumba må, så väl för allmänna Verks som enskildes räkning, efter beställning och emot betiugadt pris, tillverkas papper, serdeles för sådane behof, som fordra längre uthållighet och serskilde vattenmärken och vid tillverkningen h varaf strängare coutroller således måste iagttagas, likväl under det uttryckliga förbehåll, att den nuvarande arbetspersonalen vid Tumba Bruk icke för detta ändamål får i något fall ökas; hvarjemte Banco-Utskoltet ' öfverlemna t ett af Bruksförvaltaren vid Tumba, Professoren J. Baggej afgifvet utlåtande af hufvudsakligen samma innehåll, som Herr Rosenblads ofvan omförmäldte motion. Utskotten hafva, efter noggrant öfvervägande af hvad sålunda förekommit, funnit de förändringar, som af motionärerne föreslagits, i afseende så väl å beskaffenheten och stämplingen af Chartae-Sigillatae-Contoirets papper och Tullverkets stämpelsedlar, som ock å sättet för spelkorts stämpling, vara af behofvet högligen påkallade; och få derföre vördsamt tillstyrka Rikets Ständer att, med bifall till hvad sålunda blifvit föreslaget, uti underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes låta anbefalla vederbörande Embetsverk och myndigheter att vidtaga de åtgärder, som för verkställigheten af de föreslagne förändringarne äro erforderlige.
— Prästeståndet instämde i ett R. o. A:s beslut den 8 juni, »att tryckningsafgifterna för de af Constitutions Utskottets Secreterare författade och ibland Riks Stånden redan utdelade Tabeller öfver alla de Förslag till förändringar eller tilläggningar i Grundlagarne, som sedan de 3:ne sistförflutne Riksdagarne hvilat, skulle af den anslagne Riksdagskostnadssumman bestridas». 2 Ståndet instämde med R. o. A:s bifall till utskottets »vid 1809 och 10 årens Riksdag uti 2:ne särskilda Betänkanden afgifna förslag till förändringar i Regeringsformens 37. §». 3 Ståndet godkände utskottets förslag av den 20 juni 1812 om en jury. Utskottet skulle dessutom anmodas att inkomma med utlåtande över de ändringar, vilka ståndet vid antagandet av de 4 första §§ uti T. F. O. den 26 juni 1812 hade yrkat och vilka ståndet, den 27 juni s. å. »förbehållit skola anses, såsom då väckta motioner, hvilka nästk. Riksdag borde till afgörande upptagas.» F. ö. innebar ståndets beslut, att de beslut, som i senaste plenum och nu hade fattats rörande ändringar i grundlagarna, skulle överlämnas till utskottet med anmodan »att författa och till justering hos Riksens Ständer ingifva Redaction af alla de Förslag, som af samteliga Riksstånden blifvit godkända, samt af de §§ i Grundlagarne, hvilka af de antagne förslagen omedelbart bero och således derefter böra rättas». Den 21 Juni 1815 657 Et D :o af den 19 Junii innehållande påminnelse til Utskotten om skyndsamhet i görömålen. (bilägges)1 Et D :o ifrån Borgare Ståndet af den 19 Junii, om samma ämne. (bilägges)2 Företogos3 til pröfning de ännu på bordet hvilande protocoll hvilka til anmärkning hade blifvit ifrån fördelningarna anmälde, nemi. Protocoll hållet i Stats Rådet den 16 Febr. 1813, om fardag för til och afträdande af Boheman vid Amiralitetet.
Den {dagan man sä ofta hört upprepas om en i åtskilliga Landsorter rådande nöd och förlägenhet, kan, i allmänhet framställd och jemförd med landets belägenhet i det hela, visserligen gifva anledning till förundran; men, till sitt föremål närmare bestämd och utvecklad, torde den icke kunna alldeles jåfvas. Understödd af flere Representanters vitsord, förtjenar den i alla fall största uppmärksamhet och den sorgfålligaste pröfning. Jag skulle derföre ieke hafva tvekat att instämma uti den af Herr Hjerta väckta motion om tillsättande af ett Särskildt Utskott, om jag icke ur de af Grefve von Platen anförda skål funnit det för närvarande mindre lämpligt, isynnerhet som vi ånqu kunna 366 Den 10 Februarii, hoppas att från Regeringen med det första erhålla en communication beträffande Landets financiella och oecortomiska förhållanden. Må det emellertid tillåtas mig, att vid detta tillfälle helt enkelt yttra min öfvertygelse örn orsaken till den öfverkiagade förlägenheten. Jag tror nemligen, titan att förneka andra omständigheters inflytelse, att den hufvudsakligen ledet sitt ursprung från det gåldbundna tillstånd, hvaruti en stor del af Rikets innevånare befinner sig, just i följd af den skenbara rikedom, fett tillkonstladt rörelse-capital utspridde, Och af de lättare penoinge-tillgångar och låne-bitråden, som* under den så kallade lyckliga eonjuncturen, föranledde eller förledde så många enskilte personer, att ingå uti egendomsköp och andra misslyckade företag och speculationer, må hända äfven till misshushållning, flärd och ett yppigare lefnadssätt* Denna conjurtctur år för. bi* Licjuidernes tid år kommen. Den år svår, och måste Vara det. Ått afhjelpa, att lindra* så vidt möjligt ar, det betryck den medför* blifver titan tvifvel en af Lagstiftarens och Styrelsens vigtigäre omsorger. Det år att önska Och att hoppas, att medel och utvägar dertill måtte finnäs, Utan att man nödgas längre upp. skjuta den reglering af penningeverket, som rättvisan kråfver och försigtigheten påkallar, och