Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Visserligen skulle enskildta medborgares, häidst de jordbrukandes, belägenhet märkeligen lättås, så väl genom någon minskning i allmänna skatterne, som genom deras bättre jemkade fördelning; men Comrnittéen hat ingalunda förlorat utur ögonsigte, alt detta önskvärda resultat kan vara begränsadt af sjelfva görligheten; att enskild fördel måste vika för Statens oundgängliga behof, samt att Eder Kongl. Majit , sorn sjelf är högste Domaren öfver hvad dessa kräfva , möjligtvis i dem kunde träffa ett hinder emot verkställigheten af Dess landsfa'derliga önskningar. Hvad den enskildta krediten beträffar, kunde densamma, enligt Coinmittéens öfvertygelse upphjelpas genom vissa jemkningar uti Lagstiftningen rörande Inteckningsväsendet, häidst i de stadganden , som vid vissa inttäffande fall upphäfva all säkerhet , saint i dem , der utsökningsverket af alltför långsamma former försvåras. Som den enas behof att lefva af sina räntor vanligtvis är lika gifvet, som nödvändigheten för den andra att söka lånebiträden , skulle det tyckas, att så snart den lagliga säkerheten upphört att vilseföras på konstgjorda omvägar eller underkastas oredlighetens invändningar, borde snart förtroendet åter upplifvas, och med detsamma äfven kapitalernas omlopp. Skulle, hvad detta sednare betraffar , en ännu högre grad af liflighet anses erforderlig än den, som de ofvan omnämnde medlen synas erbjuda , torde detta ändamål vinnas genom ett slags central-inrätt - Betänkande om Rikets Penninge-Perk. 359 ning i sjelfva planen närmare utvecklad . Ilvars bestämmelse borde vara att verka både såsom låntagande och långifvande, samt hvars insättningsbevis, då de en gång hunnit blifva kända, skulle tjena såsom en verkelig och betydande tillökning i rörelsekapitalet. Det hufvudförslag, sorn härjemte i underdånighet bifogas, med dertill hörande tabeller och calkuler , innehåller en fullständig utveckling af de särskildta ämnen, som här ofvan blifvit på ett hastigt öfverfarande sätt vidrörde. Hvart enda bland dem beror väl icke ovilkorligen på antagandet af alla de öfrige: De torde likväl i allmänhet finnas vara temmeligen nära sammanstämmande.
M. ganska visligen förfarit, på de grunder, som Ilr Silfverstolpe 1111 utvecklat; men jag kan icke underlåta alt begagna detta tillfälle, för att tillkännagifva min oförgripliga mening, alt ett sådant förhållande af stridighet emel - C72 Den 28 December. Ian R. St:s framställningar till K. M., och de framställningar, som man erhåller när man remitterar så beskaffade mål till Konungens Bef:h:de och till Consistorierne, nästan kunna tagas för afgjordt, att de skola äga rum. En sådan divergens i åtgärder blir, alt jag så må uttrycka mig, nästan framkallad genom de former, som Herrar föredragande hos K. M. nu måste iakttaga. Jag tager mig friheten, att fästa den värde ledamotens af Conseljeu uppmärksamhet derpå, att man således icke torde böra lägga alltför mycken vigt på sådana divergenser, som uppkomma, just genom dessa auctoriteters qvalificationer. Frill. Raab: Jag bade visserligen tänkt att begära återremiss pä denna fråga, men då Hr Silfverstolpe upplyst om utgången af densammas handläggning förut, sä vill jag icke motsätta mig det af honom begärda förfarandet dermed, öfvertygad derom, att om också det af Utsk. gjorda förslag afslås, Ulsk. är oförhindradt, att upplaga frågan, i sammanhang med den första punkten. Jag får i alla fall ett ökat skäl att yrka afslag specielt af detta förslag, deruti, att om man borttager den inkomst, som presterna erhålla af likstolen, så skulle den ersättning, som derföre komme att lemnäs, åtminstone i min ort, betydligt understiga hvad presterskapel nu få. Det är fallet med de flesta bönder, att de lemna ifrån sig egendomen till sina barn under mannaåldern, oell att de således vid sitt frånfälle icke hafva någon betydligare förmögenhet. Kanske några få hundrade r:dr utgöra boets behållning, hvaraf | proc., som bär är föreslagen, skulle falla ned lill några skillingar. Jag anser således delta förslag vara obilligt emot presterskapet, och hemtar deraf ett ökadt stöd för mitt yrkande af afslag till denna punkt. Ilr Silfverstolpe:
Lösen af skattfe-frälse-hemman, som säljas utom börd, om upphörande af frälse-ränte-ägares rätt till, samt om rättighet för jord-ägaren att lösa räntan, när densamma utan börd säljes. V. B. 126. A. i85. X. E. 257. U. 397. XI. 112. XII. A. 107. Löwen* Friherre Axel Wilhelm, yttrande. Löwenhjelm, Hans Ex. H. Grefve Carl Axel, yttranden. Hr Frih. Salomon, yttrande. II. 2o3. Löwenström, Johan Jacob, yttranden. II. 56. V. 314* M. Magazlns-fonden, f. d. Allmänna, angående, samt betalningsvilkoren för erhållna spannemåls-understöd. V. 188. R. 226. XVI. B. 91. A. 109. E. 23i. XVII. _U. 164. A. ( »48 ) Magazinshus, ota uppförande af, vid Mörbylånga och I Strömstad. Se Strömstad. Makar, frånskilda, som med hvarandra å nyo vilja träda i äktenskap, om laga lysning för. V. B, 125, Å. 181. X, E, z5y. U. 397. XI. 112. XII. A. 107. Malmö f, d. DiskontYerk, Berättelse om förrättad revision af. Se Revisorer; Revision, — f. d. DiskontVerks fordringar, om afskrifning af sådana, för hvilka någon ytterligare betalning icke kan förväntas. Se afskrifning. — LåneContor, om en militärpost till bevakning vid. XIII, B. 29. A. 37. E. 181. XVIII. B, 86. A. 269. — LåneContor, oni revision af. Se Revision. —•
Vidare liar Kongl. Majit» Befallningshafvande, på blotta förmodan att de kunde under.håLlas, ytterligareföreslagit - 1 28 — Summa 600 man Det ofvan anmärkta misstaget hafva Kongl. Krigs»- ocb Kammar-Collegierne icke observerat, utan i underdånighet ytterligare tillstyrkt, att de till Landstaten anslagne Boställen, de ruslhullen un deri agde Augmentsliemmao, IJäradshöfdinge-Bostället i Norra Domsagan, de-lill Gustafs och Carlbergs. Kopparverks betjenande med kol och* körslor underlagde hemman, Inqvarterings-, Postoch Gästgifveri!] em man; äfvensom de redan afviltrade, under odlings-och frihetsår uppiåtne 66 of3 mantal ’’lorde i beräkning ingå" ochderföre i rund summa föreslagit 200 man, ehuru, j)å< sätt jag ofvan haft äran anmärka, de der redan ingått i beräkning. Kongl. Collegierne hafva ansett sig icke kunna dela Landshöfdingen* åsigter i fråga-om jordvärdet, såsom-, måttstock för roterings-och rustningsbördan i Jemtland, jemförelsevis med Rikets öfrigeorter, enär icke antagas kan, att rotar, sorn innefatta etT större liemmansvärde i en ort, hafva större förmåga att draga roteringsbesväret, än rotar af ett mindre liemmansvärde i en annan. Jag för min del tror, alt ett hemmans värde Bestämmer sig sjelf, i förhållande till hemmanets afkastning; ty ett hemman, sorn gifven sin egare eller brukare en större afkastning eller säkrare utkomst, anser jag alltid mera värdt, än ett annat, sorn ger mindre eller ingen, och föijakteligen anser jag äfven, att ett hemman af större värde kan draga en större andel af allmänna bördor än ett mindre. Ibland andra skäl, som Kongl.
Majlis disposition ett årligt reservations-anslag af 70,000 R:dr Hunt, alt till Postverket utgå såsom ersättning för den ökade kostnad en sådan förhöjning i postskjutslegan förorsakar, med bemyndigande tillika för Poststyrelsen att använda de besparingar, som å della anslag kunna göras, till ordnande å poslvägar af gemensam befordran för post och resande; hvarjemte Rikets Ständer lill E. K. Majit i underdånighet öfverlemna att bestämma de reglemenlariska föreskrifter, hvilka för denna trafik kunna befinnas nödiga. 8:o. Beträffande Tullverket har E. K. Maj t begärt, att det likaledes af tullmedlen direkt utgående förslags-anslaget till detta verks stat och omkostnader måtte från 1,600,000 R:dr upplagas till det belopp, som i afdrag på Statens tullinkomst, blifvit vid beräkningen af statsinkomsterna antaget, nemligen 1,800,000 R:dr eller 200,000 R:dr högre, än hvartill berörde anslag vid sisllidne riksdag bestämdes. Då, enligt hvad Rikets Ständer inbemlat, Tullverkets utgiftsslat för år 1859 blifvit af E. K. Majit fastställd till en summa af 1,823,099 Ridr 84 öre, hafva Rikets Ständer väl ansett anslaget till delta verks omkostnader för nästa statsregleringsperiod icke kunna upptagas lill lägre belopp än det af E. K. Majit nu föreslagna, men likväl icke kunnat undgå alt fästa uppmärksamhet vid den omständigheten, att dessa utgifter på sednare åren i betänklig grad stigit.
Bifölls. 302 Den 3o October f. m. y: de B ev il In ing s Gr unden. Att skyddstullen bestämmes å sådana varor, sorn förr varit till utförsel förbjudna, till betryggande mot de olägenheter, som man förut, genom förbuden, sökt förekomma, Uppå gjord proposition blef denna BevillningsGrund frt Ridderskapet oell Adeln godkänd/ 3:dje BevillningsGcrunden. Att de artiklar, sorn i Sverige kunna produceras och tillverkas, men hvarken i erforderlig mängd eller till den godhet, sorn andra länders industri dem framkallat, beläggas med en mindre full, men dock icke så låg, att den förhindrar möjligheten af inländsk täflan med utlänningen. 4-'de Be villningsGrunden. Att alla utländska produeter, colonialvaror och fabricat, som inom landet hvarken produceras eller tillverkas, beläggas med en så af passad tullafgift, att den kan förenas med Statens fördel å ena sidan och med den skattdragande medborgarens bästa, å andra sidan, samt med behörigt afseende å nödvändigheten att icke föranleda till tullförsnillning och underslef. Dessa båda BevillningsGrunder blefvo, hvar för sig, af Ridderskapet oell Adelil godkände. Den 3o October f. m. 363 5;te BevillningsGrunden. Att råämnen för inhemska fabricat och tillverkningar beläggas med den möjligaste minsta tull. Ileir Cederschjöld^ Pehr Gustaf'. Principen är visserligen riktig; men det borde tilläggas att råämnen, som ej inom landet kunna produceras för inhemska fabricat och tillverkningar, beläggas med den möjligen minsta tull. Eljest torde collision kunna uppslå med sådana råämnen, som inom landet produceras, t. ex. ulloch fårafveln derigenom betydligen hindras, Herr Tham: Då det i den förevarande Grunden heter: ”att råämnen för inhemska fabricat och tillverkningar beläg”gas med den möjligaste minsta tull,” tror jag, att råämnen, som äfven produceras inom landet, blifvit bevarade från allt för låg tull, hvarpå Utskottets tillämpning af tullen å ull är tillräckligt bevis.
Maj:t äfven anbefallt Läns-styrelsen att inhemta yttrande af stadens borgerskap, om och på hvad vilkor staden vore beredd att till kronan upplåta någon till uppförande af Landtstals-embetshus passande tomt i residensets närhet, samt under hvad vilkor staden ville till kronan öfverlåta nuvarande läns-residens-byggnad; och hade, sedan borgerskapet härpå dels svarat, att borgershapet vore villigt alt af en i residensets närhet tillgänglig, vid södra sidan af torget och den s. k. packar-lafven belägen tomt, till larultstats—byggnad afstå en sträcka närmast residenset af 58 alnar i längd, med behöflig och efter belägenheten lämpad bredd, mot rättighet för staden att i den blifvande landtslatsbyggnadens jordvåning fä nödig lokal till förvarande af stadens brandsprutor och inredande af våghus sig kostnadsfritt upplåten, dels förklarat, att staden vore benägen till kronan afstå nuvarande residenshus i befintligt skick, emot en summa af 10,666 R:dr 32 sk. banko, motsvarande i kapital det årliga hyres-beloppet såsom ränta ä 5 procent, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande uti afgifvet utlåtande anfört, att stadens spruthus och våghus icke gerna kunde utan skada förläggas å annat ställe än den til! öfverlåtelse åt kronan erbjudna tomten; att källar-våningen i det blifvande landtstats-embetshuset icke behöldes för annat ändamål än vagnslider åt Landshöfdingen och vedbod åt embets-rummen; alt staden på ifrågavarande tomt nu hade. utom spruthus och vågbod, äfven auktions-kammare, häkte, Rådhus-arkiv och flera uthus, för hvilket allt en kostsam nybyggnad på tomtens återstående del mäste af staden ombesörjas; samt alt residens-huset vore brandförsäkradl för 16,666 R:dr 32 sk. och i sitt nuvarande skick Värdt minst 33,333 R:dr 16 sk. banko; hvadan Kongl. Maj:ts Befallningshafvande på dessa med flera skäl förordade de af staden, såväl i ena som andra hänseendet framställda anbud och vilkor.
Maj:ts Utslag uppå aflidne borgmästaren Neanders dotters myndig förklarade Andriette Augusta Neanders i underdånighet gjorda ansökning, att, sedan sökandens aflidne moderfader i lifstiden Majoren Sven Aderman, som för en nyttig uppfinning i krigsvettenskapen genom K. brefvet den 3o Augusti 1740» till belöning erhållit Halltorps kronohemman på Öland af trenne mantal, alt för sig, barn och arfvingar under skaltemannarätf, och tjugu års räntefrihet besitta och jemväl från sig på andra öfverlåta, den 3o Oclober 1750, jemte dess hustru Christina Elisabeth von Strokirch upplåtit all deras rätt till nämnda hemman med inbergad gröda å numera äfven aflidne Ry ttmästaren Baron Hummerhjelm och dess hustru Maria Gripenvall, emot erhållna niotusende femhundrade daler silfvermynt, med det uttryckliga förbehåll, att derest, emot förmodan, omförinälda egendom skulle till någon annan utom Ryttmästaren Baron Hummerhjelms bröstlinea upplåtas, egendomen i sådant fall borde först hembjudas Majoren Aderman eller hans arfvingar, för den köpeoch aflrädessumma, andre ville gifva, men bemälte Friherre och Ryttmästare tio år derefter, eller den 10 Augusti 1760, sedan sökandens morfader aflidit, utom sin slägt bortsålt Halltorps hemman till Lieutenanlen Edvard Liljehorn, hvilken åter försålt detsamma til! Contre-amiralen L.
Men it.är a ena sidan en sadan grund icke är lagd i Be.wiltningsFörordNingenoch ä den andra det icke elley wore rättwistat Stockholm och Götheborg erlade willning När de icke fä brännasa jyNes Set was ra pa det högsta billigt, ät bckagaxins-vireckionen betalar för rättigheten at fa förädla SpaNMal til Bränwin; hwad angär Friherre Leclerströms anmärkning - at Senna fragä wore en enskild Ledamots motion, får jag härpä allenast swara - at fragan icke här kan wara derom, Utan om BewillningsUtskottets uplästa krotocolis-Utdrag. För öfrigt lärer Höglofl. Ridderskapet och Adeln lätt finna, at det mäste wara för Bewillnings» Utskottet högst angeläget, at känna Niks-Scandens tankar, hwarest ersättning bör sökas för den brist af 19,200 R:v» i Branwins-Bewillningen, som upkomMer genom Skock - 948 Den 2z Mars. Stockholms och Götheborgs uteslutande fran rättigheten at bränna, och at det i betydlig man stall lätta Utskottets arbete, at derwid hafwa en sä uplysande ledning. Friherre bljsrts, ^reörio. Dä jag ingalunda kan finna den projeKer-räe Bränwins-beivillningen grunda sig pä rättigheten at supa, utan pä den at tilwerka Branwin, kan jag ej med Herr lb»m instämma i det pästaende, at Jnwänarne i Stockholm och Götheborg böra erlägga denna afgift nu mera, sedan Riksens Ständers beslut fråntagit dem brännings-rättigheten.
- J~rnvagskonzitdn, har i sitt motiv till ny afloningsstat for jiirnvagspersonalen (sid. 289) uttalat siisom sin mening, att afloning for kvinlig lrontorssl-zrifvc ?lre borde sattas lagre an hitiills af den anledning: satt s a m a clrbetsprodukt icke Iran, sarskildt via n1el.a frnmskriden Blder, pbrilrnas af kvjnna som af man,. Detta pbstbende stir diir fnllkomligt obevisadt. Vid en sb vilrtig frbgas behandling, och hvars afgorande lrommer att djupt ingripa i tnsentals kvinnors lif, borde man va1 kunna begara sf de man s o n hiir suttit till doms, att nbgot bevisande statistiskt material framlagts pS hvilket cle kunnat stodja sin mening. Men jntet sStdant har forebragts. - Ja~nvtigssty / r-elselz bter, 1ne.d sin mer iin trettiokiga erfarenhet af lzvinligt arbete har i sitt till kongl. maj: t afgifna betanIrande motsatt sig lromit6ns forslag och ptiyrkat bibehalande af de gamla lonerna. Utan tvifvel Br det den goda afloningsprincip, som gjort sig gallande vid jernvagen en sB lbng foljd af Br, hvilken Bterverlcat pB det kvinliga arbetet diir, och kommit niimnda styrelse att U I ~ I * ~ C ~ en helt anna.n lsikt iin den, som komith hyst. S %kraste va.gen att necltqcka kvinnan och lninska hennes arbetsprodulct iir utan tvifvel den att, som ofta skor, bot.ala h e m e en alltior ringa lon.
Ständer fastställde Aflönings-Stat för Lau^ien bifogas L. Wid jämförelse emellan Bilagvrne i-ie. och L. befinnes, at stillnaden emellan hwad, urom Herrar Fullmägtiges kkonorarium 6000 R:d., nu til tjenstgörande wid Niksgälds-Oomoiret ärligen ätgär, eller R:d. 15,9": Z2.H., och den Summa som efter det upgjorde projeÄet til Afiönings>Skat för Embetsmän och Betjening, ffnlle erfordras, nemligen 16,836 N:d. Z2 H., Utgör 925 R:d., hwilken tilökning dock wid en skeende reZIermZ, da flere xroviKionslla Arfwodes-Löner komma at uphöra torde aldeles förswinna. Det ena och det andra underställes wördsammeligen Riksens Höglofl. Sränders pröfning. Stockholm den 26 Martn i8iv. Pä Höglofl. Ridderstapets Pä Högwördige Pra och Adelns Ledamöters fte-Ståndets Ledamö wägnar ters wägnar Llaes kleming. lii. VVeiäman. Pä Wällofl. BorgarePä Hederwarda VondeStandets Ledamöters Ständers Ledamöters wägnar wägnar Scbmiät. ^nöers vilsson. kröäelius. k>it. Calcul, som wisar nu warande beloppet af Aflöningen wid Riksgälds-Lomoiret lil Herrar Full mag - Den 29 Mars. e. m. 1299 magtige, tjenstgörande Betjening, LxxeÄanter och ^euLionaircr. ^ Nriiga beloppet af Lön eller Arfwode. 12 Riksens Högloft. Ständers Fullmägtige 3 ;ooR:V. - » 6020: Fullmagtiges Lxxeäition.
R;dr, måtte förhöjas med 10,974 R:dr, hvaremot tjenstemännens och vaklbetjeningens rätt till ljuspenningar skulle upphöra och derigenom ett belopp af 430 R:dr Stals-verket besparas. I den föreslagua staten hafva Rikets Ständer ansett jemkning i nedannämnde delar böra ega rum: a) Beträf - Exp editionsUtsko t tets Förslag lill underd. Skrifne Is c N:o 492. 633 a) Beträffande först de tre Byrå-chefs-bcfattningarne, är den åsigt, redan vid föregående tillfällen al Rikets Ständer uttalad, alt en af dessa platser bör utan olägenhet för ärendenas gång kunna indragas; oell har äfven E. K. M:t, jemte förklarande alt den Byrå-chefs-beställuitig, till hvilken hörde beredningen och föredragningen af lag-frågor, är oundgängligen behöflig, antagit, alt indragning af någondera utaf de två öfriga be fatlningarne framdeles, sedan enderas innehafvare afgålt, kommer att ske. Vid sådant förhållande anse Rikets Ständer, alt den för samtlige Bvrå-cheferne begärda anslags-förhöjning, hvarigenom deras aflöning skulle ökas till 4,500 R:dr för hvardera, skäligen kan nedsättas till en summa, som motsvarar skillnaden emellan sammanräknade beloppet af Byrå-chefernes nu innehafvande löner, utgörande 7,323 R:dr, och den för två af dessa embetsman ifrågaställa förhöjda aflöning af tillhopa 9,000 R:dr, hvadan Rikets Ständer beviljat en sådan tillökning, uppgående till 1,677 R:dr, hvilket belopp blifvit släldt lill E. K. fyhls Nådiga disposition för Byrå-chefs-göromålens bestridande. />) Den inom förevarande Expedition anställde Kanslist, hvilkens lön för närva rande utgör 1,200 R:dr, har ansetts böra erhålla 2,000 R:dr, i aflöning.
Eea 7 Juli. f. ni. 555 Herr Zibet, Ebbe Ludvig, uppläste härvid ett så lydande Vördsamt Anförande till Protocollet: Hvad beloppet af de i StatsSummorna för Kongl. Majit, Hennes Majit Drottningen och Kongl. Prinssessan aF StatsUtskottet anslagna sUmmor artgår, så hafva samtlige RiksStånden derom enhälligt kommit öfverens; men i afseehdé på tiden, ifrån hvilken de borde komma att utgå , derom hafva Stånden, 2 Stånd emot 2 Stånd, stadnat i skiljaktighet. Ridderskäpet och Adeln samt BorgareStårtdet hafva förklarat, att de icke förr än ifrån 18i6 års början kunde komma att utgå; men Prestoch BondeStånden, att de ifrån innevarande års början kunde få komma Konungen’, Hennes Majit Drottningen och Prinsessan tillhanda. Då 2 Stånd således äro emot 2 Stånd, tror jag icke att det tillkommer ExpeditionsUtskottet antaga hvilken mening det behagar. Det vore att tillägga samma Utskott en pröfnings» och domsrätt sorn det icke äger. Icke heller kan det tillkomma de 2 Stånden emot 2 Stånd, ty det vöre att döma i egen sak. Således är frågan om tiden, från hvilken Konungen, Hennes Majit Drottningen och den Kongl. Prinsessan böta komma i åtnjutande af de bifallna tillök* 235 Deh 7 Juli. f. itt. ningar i Statsummorna , ett ämne soth Sto» ra Nämnden kommer att decidera. Jag anser således ingen Expedition i detta ämne kunna ifrån ExpeditionsUtskottet emanera, förr än detta föregått. Af samtal härom med Riksens Ständers Ombudsman, Friherre Mannerheim, tyckte jag mig finna att dess tanka i detta ämne var den samma som min , och styrktes jag derigenom så mycket mer i min fattade opinion om den saken; och anhåller jag ödmjukast om proposition härå. Herr Silverstolpe, Gustaf Abraham i Det torde tillåtas mig att vid detta tillfäl* le få rättfärdiga ExpeditionsUtskottets för* farande.
Den 9 Julii. pä den öfwertygelsen, att en lycklig och gynnande tidpunkt, bör med möjeligaste skyndsamhet begagnas för ett företag , hwars widsträckthet och storhet, gör att det nödwandigt skulle asstadna, sa snart mindre lugna tider skulle göra swarigheter för en tillrackelig Arbets-stvrkas erhållande; isynnerhet ar detta att bedara sa lange ej Canalei.S widsträckkare delar hunnit sin fullbordan; är en gang detta målet hunnit, skav del bliswa läktare, att, under hwatz tidskiften som halst, sammanknyta desse segelfartenS ätskil'de delar, genom de längsammare, men mera Stationaire Sluss-arbeten; man tror sig altsa aldrig nog kunna begagna det lyckligare nuwarende tidehwarfwtt, hwilket ester min fasta öfwenygelse, stall oförryckt föra detta stora företaget till maler, da Naturen ei upphör wisa sig benägen derföre, och den widsträckta båtnad, hela Riket deraf stall störda, är gifwen, om endast företagets fortfarande får hugna sig af det utmärkta hägn och bestydd, Eders Kongl. Mast hittils tc.ckts ltmna det, som bade Merkel» wigt och nytta i alla hänseenden sä wal förstenar. Wisst har, som jag redan haft näden namna, bade möjelighcten öch nyttan siere gänger under det förflutna äret bliswit satt i fräga, uti Allmänna Papper, af Tidningsstrisware med twätydig fröid, till och med Pensionerade frän det land, der minst af alla, man kan wara nöjd med Canalen; men just detta talar; efter mln underdämga tanka, för, och e> emot fåken. Ty tvärr har esta en del af Allmänheten tili witz grad lyssnat ar desse Jngifwelser, samt trott dem bestyckte genom en och annan frän stora företog oskiljaktig hwardagshändelse, som okunnighet och farhaga skapat till oöfwerwinneliga hinder och olyckshändelser; hwariblano i synnerhet