Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottets förslag om införande vid slutet af ofvannämnda instruktion af ett nytt moment, afsedt att tjena till ledning vid tillämpning af de i § 8 af Bevillningsstadgan förekommande bestämmelser om rättighet till befrielse från eller lindring i bevillning för inkomst af kapital eller arbete, när den skattskyldiges sammanräknade årsinkomster icke uppgå till 400 R:dr eller icke öfverstiga 1,800 R:dr; men då äfven detta förslag blifvit af tre Stånd godkändt, torde icke eller ifrågavarande återremiss böra föranleda till någon åtgärd. Stockholm den 6 April 1866. Reservation: af Herr Lagerbjelke B. J. S. “Mot Utskottets beslut att, utan afseemis å den återremiss tvänne af Riks-Stånden meddelat, vidblifva Utskottets förslag till 4 Bevilhiinffs-Vtskottets Utlåtande JQ 9. förändrad lydelse af 9 § 2 morn., får jag mig vördsamt reservera; och har jag för min del ansett, att större tydlighet vid tillämpningen af detta stadgande skulle vinnas, derest detsamma erhölle följande lydelse: annat bolag, der dess rörelse hufvudsakligen drifves; men försäkrings-, jernvägs-, kanalmed flera bolag, som drifver allmännare, inom de särskilda taxerings-distrikten ej begränsad rörelse, der bolaget har sin styrelse. “ Stockholm K. A. Lindström 1866. Bevillnings-Utskottets Utlåtande N:o IG. 1 A7.*© lO. Ank. till Exp.-Utsk. den 8 Maj 1866, kl. 1 e. tu. Utlåtande, i anledning af dels gjorda anmärkningar emot vissa, delar, dels ock Piks-Ståndens skiljaktiga beslut i afseende å andra delar af Betänkandet N:o 4, angående ståmpelpapper saf giften. Vid behandling inom Riks-Stånden af nämnda Betänkande liar detsamma, jemte dervid fogade författningsförslag, blifvit af samtliga Riks-Stånden bifallet, med undantag af följande delar deraf, hvilka dels blifvit till Utskottet återremitterade, dels föranledt från Utskottets förslag skiljaktiga beslut.
Vid afgörande af den maktpåliggande frågan angående fortsättning af Statens jernvägsbyggnader, hvilken nu lörelägges Rikets Ständer, bör naturligen, jemte den ledning omlörmäide undersökningar lemna, fästas väsendtligt afseende på de rörande Kungl. Maj:ts Nåd. Proposition M 52. 3 stamjernbanornas anläggning redan vidtagna beslut och åtgärder; och det torde derföre vara lämpligt att hiir i minnet återkalla vissa, vid 1853—1834 års riksdag, då beslut först fattades om jernvägars anläggning genom Statens försorg och på dess bekostnad, af Rikets Ständer tillkännagifna åsigter i ämnet. Rikets Ständer yttrade nemligen, uti underdånig skrifvelse den 18 November 1854, efter framställning af de många vigtiga fördelar för landets industri och rörelse, äfvensom i militäriskt och politiskt hänseende, hvilka erbjödes af en jernbana, som sammanbunde Nordsjön och Östersjön samt Rikets vid dessa haf belägna största städer med hvarandra, — helst från denna bana måste utgå den framdeles säkerligen ifrågakommaude järnvägsanläggningen emellan de förenade rikenas begge hufvudstäder — det Rikets Ständer ansåge stambanan mellan Stockholm och Göteborg vara den, hvilkens anläggning borde i främsta rummet till verkställighet befordras, Vidare och då en jernväg, genomgående det inre af landet från någon af Skånes hamnplatser till Jönköping, likaledes bielke af stor vigt i förutnämnde hänseenden och, jemte det den beredde åt flera delar af riket den förbättring i deras kommunikations-anstalter, som de hittills saknat och hvaraf de vore i högsta behof, komme att utgöra en förening emellan rikets södra och mellersta landskap samt åstadkomma liflig förbindelse emellan Sverige och utlandet, syntes det Rikets Ständer, att anläggning af en jernvägs-stamlinie emellan sydvestra kusten af Skåne och Wettcrns södra ända jemväl borde ofördröjligen företagas.
Ensamt från Öland, som utgör endast 12 qvadratmil, hafva under sednare åren årligen försålts 70 å 80,000 Tunnor säd, och det ehuru ön för eget behof förbrukar betydliga sädesqvantiteter dels till bröd åt en befolkning af 33,500 menniskor och dels till hjelp vid utfodring af kreaturen, hvilka i saknad af höfoder lefva hufvudsakligen af halm och säd, så länge de ej gå på bete. För bedömmandet i öfrigt af spanmåls-exportens verkliga belopp saknas erforderlige materialier. Väl har jag vunnit den upplysning, att från Länet afskeppats till utrikes orter: Län afyttrats till andra inrikes orter, dels sjövägen från landthamnarne och dels landvågen till angränsande Län. Ej heller är det tillförlitligt, att all den ofvanupptagne till ut-* landet exporterade säd varit skördad inom detta Län, hvilket, hvad de två sednare årens skeppning angår, så mycket mindre varit händelsen, som kändt är, att under nämnde år icke obetydliga partier råg blifvit till Calmar Läns städer och köpingar nedförde från Ostra delen af Jönköpings Län, en landsort, som tillförne vanligen måst härifrån köpa en del af sitt sädesbehof. Med full säkerhet kan dock antagas, att detta Län under hvartdera af de nästförllutne två åren afvttrat till andra in-och utländska orter minst 100,000 tunnor spanmål årligen och det till ganska höga försäljningspris, hvilket förhållande väsendtligen bidragit till den öfver allt märkbara förkofringen i jordbrukarens ekonomiska ställning och äfven föranledt, att jordegendomarnes saluvärde under några få år ökats med omkring 50 procent. Under ifrågavarande fem år har markegångsvärdet å de allmännast förekom mande sädessorter varit inom Länets fasta land följande: År Hvete pr Tunna. Råg pr Tunna. Korn pr Tunna. Afradssäd, i råg och i korn, pr Tunna. Hafre pr Tunna. På Öland har nu, såsom alltid tillförne, markegången å råg och hafre varit något lägre än på fasta landet.
Det har insett att den sanna karleken till Fäderneslandet, da den lifligt brinner i ynglingens bröst, mäste gifwa skyldigheten ett högt wärde att för desi skull ga i striden: Att mod och en högre National.-anda skulle säkrare födas i ynglingens hjerta om denna skyldighet förestrifweS såsom owilkorlig: Att den friwilliga Soldaten strider utan delade intresten: Alt ordning, sedlighet, och disciplin swarare bland de legda underhallas: det hade trott sig, bade af grundsats, och af förutseende af en nyttig werkan för framtiden pa den Swensta National-Taracteren, se det rätta beri, att hwar och en yngling inom den utsatta aldern matte förpligtas att sjelf utgå. Men, wid betraktande af sakens nyhet, da erfarenheten latt att allt sant och godt af en stor och kraftig inflytelse endast småningom i werlden spridcs och stadgas, da wid ett möjligen öfwerhängande behof man har trott stg böra aflägsna allt, som, ma wara af fördom, eller mindre tydliga begrepp om sakens förhållande, eller af hwad orsak som hälst, skulle kunna göra Nationen mindre böjd att willigt ga Kongl. Majus afsigter till mötes, har Utskottet trott sig böra tillstyrka, att legning matte tillatas. Det har trott, «tt när ett fritt wa! lemnades at hwar och en att utgå eller genom legning fylla sitt rum, skulle det behöfliga antalet af Stridsman alltid lättare fyllas, i, fullt förlitande att de olägenheter, som legningen åtföljde, genom uppmärksamhet wid manskapets antagande och befälets omtänksamhet, i det mästa matte 254 Den ir Majt. mätte kunna afböjas, intill dej; det allmänna tankesättet, ledt af erfarenheten, säkrast ffulle afgöra hwad i detta Mende bordt stadgas.
Maj:ts nådiga uppmärksamhet å den method, att göra ofruktbara mossfält tjenlige till uppodling, som den i länet några år bosatte Öfverste-löjtnanten v. Ekenstein användt, hvaruti han med oegennyttigt nit biträder alla, som anmäla sig hos honom, till erhållande af kännedom om samma method. Bemälde Öfverste-löjtnant har år 1846 utgifvit en beskrifning med charta om det af honom uppfunna sätt, att odla mossar och göra dem tjenliga till besåning af säd och gräsväxter. Han har under de 2:ne år han haft egendom i länet sjelf odlat och besått 10 tunnland mossjord, hvilken, enligt trovärdige personers utsago, detta år bär särdeles vacker gröda. Odlingssättet är dessutom på skiljda trakter af länet med fördel begagnadt, och blott inom Sunnerbo härad kan antagas, att minst 100 tunnland sådan jord är upptagen efter Ekensteins method. Sistnämnde härad är, som jag förr anmärkt, af naturen särdeles vanlottadt genom dess skoglöshet och de vidsträckta ljungbeväxta fälten. Dessa äro väl till en del odlingsbara, men folket saknar förmåga, att af egna tillgångar förvandla dem till fruktbärande åkerfält. En allmännare undersökning om möjligheten häraf skulle, på sätt Eders Kongl. Maj:t, vid genomresan af denna trakt, nådigst yttrat, vara nyttig och troligen leda till oväntade resullater. Osannolikt är det icke, att, genom statens mellankomst, denna trakt af länet, som till en del liknar en ödemark eller en sandöken, skulle kunna resa sig till lika välstånd med andra bättre lottade orter. Under 1847 års lopp blef väganläggningen emellan Wrå gästgifvaregård i detta län och Breared i Halland nära fullbordad med ett statsanslag stort 15,000 R:dr Banko, hvarigenom den vådliga, så kallade Gyltinge Lid, undvikes och våglängden emellan berörde 2:ne gästgif varegårdar minskats i det närmaste med Jrdels mil.
Bankens vid anfordran betalbara förbindelser, anvisade utvägar, begagnas i den ordning, de bär ofvan äro uppräknade.” 2:dra Alternativet: kommer 63 §, att, i likhet med Borgare-Ståndets beslut, erhålla följande lydelse: ”Oberoende af de åtgärder, Banco-Fullmägtige hafva att vidtaga till förstärkning af Bankens metalliska cassa, åligger det Fullmägtige att, när större uttagningar af silfver från Banken ega rum eller Bankens ställning i öfrigt det påkallar, a) minska utlåningen genom Handelsoch Närings-Disconterne och afslå ansökningar om nya credit!ver; b) alldeles inställa nämnde utlåning samt indraga större eller mindre del af utlåningen på namn och reverser med omsättningsrätt genom BancoDisconten och Låne-Contoren; c) antingen, emot betalningi Banco-sedlar, försälja innehafvande obligationer, eller upptaga lån emot räntebärande förbindelser, ställde på viss tid eller uppsägning, samt d) genom vägran af nya lån, efter hand minska öfriga grenar af Bankens låne-rörelse, den på fastigheter dock i sista rummet; Börande dessa, för metalliska cassans bibehållande, medelst förminskning af Bankens vid anfordran betalbare förbindelser anvisade utvägar begagnas i den ordning, de här ofvan äro uppräknade.” Öfrige uti deLta Memorial icke omförmälde §§ af Utlåtandet N:o 44 äro af samtliga Riks-Stånden gillade. Stockholm den 24 April 1845.
DfwanrörDe ftaDganDe gäller ocf för alla Cajjor, fwilfa njuta mer än $em för dpundrabe af deras utlånte meDel, få att enabanDa afDrag å räntan, i anfeettDe till Dem ofelbart [fall ega rum; Docf undantagas härifrån @par* iSanferne, äfwenfom ©tfconterne, bwareft lån gifwaS på fortare tiD, och Der väntan wiD lånets utlemnanDe uppbäres. §. 38. föewiUning utgöres widare af alla 2lctie*$3olag, ©ocieteter, <2Berf od) Alllmänna inrättningar meD §em procent af Den utDelning, forn icfe öfwer* (figer @ep för hundrade; för l>wad Derutöfver utdelas, erlägges föewinning meD tio procent. Sif infatte Capital i trollhätte gamla ©lufwerfsdmggnaD, för övoilfa tolf procent af dfongl. ?Dfaj:t och bronan betalas,' ett fjerdedel af famnta ränta. 44 Sif ©jb»Slfmtance»©ontotet, ©tocfljolmS ©jbfbrfäfringS»Q3olag, famt alla cinDre Dplife älDre od) npare Slfjociationer, §em procent af l)e(a utbelnings» fumman. Sif 3ern»€ontoiret, Sre Sufenbe 0vtE'SDaler. ©folanDe ali fåDan bemtllntng påföras oci) uppbäras t Dea ort, Der af» fajiningen od) mtnfen utDelaS, famt Derefter t manlig orDning reDomifaS; men i>maD beträffar ©tocffyolm, iufdttes Denna 33emillntng Directe t 3vifSgälDS»Con» totret, f>mareft berdfntngené rftigfyet granfas.
Den 2 Maj om den under Bergs-Collegii förvaltning tillförene ställde Kassa och Korn. merse-Rådet Galléns derifrån erhållna Rån; 38- angående Engelsmannen Thoms sons införskrifvande till försök med ett nytt Jern* beredningssätt; 3g. — — om rättelse i Nådårsoch Be« sparings-Förtattningarne för Civile Embetsoch Tjenstmän med Indelte Römer; 40. Den 9 Maj, angående medel till reparation å Wadstena Slott; ,41. angående Röjtnanten Rousseaus innestående Expektans-arfvode: 42. — — angående Häradshöfdingen Ör tendahls ansökning om Boställe eller Eönförhöjning; 43 om aflöning för Vaktbetjening i Randsfängelset vid Umeå ; 44. om tillökt anslag för Spinn:' busen i Randsorterne, 45; Riksdags-Beslutet’ 729 45! Den g Maj om medel för Krono-förbättringshuset i Stockholm; 46. Den 16 Maj, angående Hasthemmans* och Fördels-Bäntornes utgörande vid Skånska Karabinier-BetJimentet; 47. om åtskillige omständigheter i afseende på Saltpetergärdens utgörande ; 48- Den 21 Maj om Doningsoch Underhålls-Stat för Kongl. Krigs-Akademien på Carlberg; 4g. Maj om medel tili allmänna Skoleoch Bäro-Verkens förbättring; 50. — om Stats-Verkets tillstånd och behof under Biks-Sfatens Tredje Hufvud-Titel; 51.' om tillökning uti aflöningen. för Korporaler , Trumslagare och Fält-Jägare vid ^Vermlands Fält-Jägare-Begimente ; 52. om upptagande i Stat af 3,500 B:dr Hamburger Banko Fyrings-medel såsom inkomst från Danmark; 53. om Talmäns-Tafilarnes indragande ; 54. om utbetalning af aflidne Be gerings-Bådet von Schewens Pension; 55. om medel af Staten till Kas; eern åt Kongl. Andra Gardes-Begimentet; 56.
Angäende en wist summa, som af Herrar Ful magtige i RiksgäldsCvmoiret mä disponeras till arlwode för en Custeur och en Castastrifware wid Credit-sedelwerket, uköfwcr ,8 ro ars faststäl - 72S Den 14 Augusti. fastställda stal, ivid hwilka syftlors tillsättande/ Riksgälds Contoiret dock skulle erindras, alt göra afseende pä de ffickelige personer, svin pä Riksgälds-Conkoirets exspeckance stat kunna tilläfwentyrs finnäs upsörde. Di kupra. G. D. Föredrogs ä nyo Staks-Utffottets, den 22 Junii pä bordet lagda, betänkande, angående Riksdagsmannen Lric krutes frän Carlstads län memorial, rörande skattläggning ä qwarnar, och bestöt Högloft. Ridderffapet och Adelnatt Statsutskottets, i anledning deraf, gifna utlåtande, icke för det narwarande godkänna, tät tupra. S;D« Föredcogos ä nyo Allmänna Beswarsoch Oeconomiä-Utskottetsden 9 Junii och den 3 Julii pä bordet lagda, memorial, angäende fljutsnings skyldighet, samt deltagande i byggnaderna af tingshus och Häradsfängelser m. m.; och angäende werkställighet af beflutade öfwerenskommelser emellan Kyrkoherdar och deras ähörarc om presterättigheter, hwilka Ridderffapet och Adeln hade hänskjukit till behandlande af det kill jemkning af stridiga meningar mellan Ständen tillsatte serskildta Utskott: och sedan Högloft. Ridderffapet och Adeln det serskildta Utskottets betänkande bifallitmen derjemte erhällit underrättelse, att genom ?:ne StändsbeflutberördesammaUtffotts betänkande wore lill nästa Riksdag hanlande; fann Ridderffapet och Adeln, i följe deraf, äfwen de ofwananmälte snäsor under samma upffof inbegripne.
Den stora skilnad finnes sålunda i desse begge delar, att Riks bokslutet, företagit öfver redan aflagd Räkenskap, icke kunde blifva annat än nyttigt, såsom utvecklande både frågan om Stats-Verkets verkliga ställning, och tillika användbarheten af Stats - Commissarien Widegrens Boksluts • method 5 då deremot en utan närmare undersökning företagen ändring med hela Uppbörds -Verket, tili Terminer och Räkenskaps form, var så mycket betänkligare, som den nu gällande Ordningen, stadgad af den store Konungen Carl den XI, under mer än ett Secel med framgång varit nyttjad, är lätt i tsin verkställighet och säker j sin controll, då vederbörande sine skyldigheter iakttaga. Också biföll ej Kongl. Majit denna förändring, utan infordrade Kammar-Rättens, Stats-Contoirets och Kammar-Collegii utlåtande deröfver. Kammar-Rätten har sitt utlåtande afgifvit. Efter den vanliga Arbets-ordningen skulle Kammar-Collegii Provinee Contoir sig deröfver först yttra, innan Stats Contoiret och Kammar-Coliegium toge målet till pröfning. Contoirens utlåtande är ännu ej ankommit till Stats-Contoiretj men om det skulle innehålla att Kronofogdar och Uppbördsman öfver Förslaget först skulle höras, blefve sådant förmodligen af Stats-Contoiret afslagitj åtminstone skulle jag för min del icke gilla det, just af enahanda skäl, som 334 Den 8 December. Herr Grefve v. Schverin framställt, aftfören behörig utredning af Förslagets användbarhet, icke nödvändigt erfordras alla deras tankar, som sedermera skola bringa det till verkställighet^ då deremot, enär å ena sidan den yttersta varsamhet vid detta vigtiga ämnes bedömande aldrig bör åsidosättas, pålitlighet i detta bedömande å den andra likväl bör kunna vinnas, utan en sådan omgång. Jag vågar hoppas att den värda Ledamoten äfven så väl som HögJofl. Ridderskapet och Adeln häraf skola finna ådagalagdt, att inga hinder blifvit lagde för Riks Hufvudboks-arbetet.
Skrifvelse N:o 19i. den hafva Rikets Ständer, i anledning af hvad sålunda förekommit, fattat följande beslut: a) För Kollegii President, hvilken för närvarande åtnjuter ett arfvode af 3,000 R:dr Riksmynt årligen, som utgår af öfverskoltet å indelta räntor, tillhörande Öfversteindelningen vid f. d. Adelslane-regementet, sämt fylles till den del, brist i samma öfverskott något år kan uppstå, af anslaget å 4:de Hufvud-liteln till extra utgifter, är uti den föreslagna slaten lön uppförd till belopp af 9,000 R:dr. Som, i följd af hvad Rikets Ständer i underdånig skrifvelse den 25 sistlidne April, i Iråga om förändrad organisation af de förvaltande verken anfört, en ny reglering jemväl af Krigs-koilegium torde vara att emotse, hafva Rikets Ständer icke ansett lämpligt, att lön för detta verks President nu å stat uppföres, helst vid en dylik reglering nämnde embete till äfventyrs finnes icke vidare behöflig!; och då dertill kommer, att, såsom Deparlements-chefen upplyst, en sådan lön är umbärlig, så länge embetet af dess nuvarande innehafvare bestrides, anse Rikets Ständer, att med Presidentens aflönande kan fortfarande på enahanda sätt som hittills skett tillgå, hvadan Rikets
"St. uppgifva statsoch riksgäldsverkens tillstånd, förvalt’’ning och behof.” Det är det nuvar. StutsUtskts ledamöter förbehållet, att anse sig kunna granska, utreda och för R. St. uppgifva statsoch riksgäldsverkens tillstånd, förvaltning och behof, utan att revidera räkenskaperna. Må det vara Hr von Troil förbehållet alt finna detta vara riktigt. Jag har, såsom jag sagt, deltagit i detta Utsk:s öfverläggningar. Jag liar, såsom dess ledamot, reviderat, räkenskaperna, och det lärer icke vara 11 r von Troil obekant, alt StatsUtsk. har en afdelning för statsverket och en afdelning för riksgäldsverket; alt dessa hvardera besörja revisionen forsin afdelning, och alt således ingen svårighet för verkställigheten inträffar. StatsUtsk. hade ännu hastigare kunnat komma till slut med sina göromål, om det organiserat sig annorlunda, eller så som det föreslogs redan vid 1818 års riksdag, nemi. på en slalsreglerings-division och en statsreviderings-di vision. Då hade den Deli 18 November f. m. ena?? divisionen verkställt liela regleringen af statsverket och dervid fatt taga lill grund de upplysningar, som blifvit meddelade af revisions-afdelningen. Mine herrar! skall stalsregleringen någonsin i Sverige kunna blifva ordentligen grundad på rikliga (acta, icke på labellariska uppgifter från Stats-conioret, hvilka jag lemnar i deras värde, och hvilka jag har det förtroende lill, som alla olficiella uppgifter böla äga tills de kunna befinnas oriktiga, så är en revision af StatsUtsk. nödvändig; och 0111 man deremot skall tro på de förslag, som blifva Utsk. meddelade, så är det alldeles onödigt, alt StatsUtsk. befattar sig med något annat iin att mottaga den K. propositionen, anse den vara riklig oell tillstyrka bifall dertill.' Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinell :
De till ärendet hörande handlingar skola tillhandahållas det Rikets Ständers Utskott till hvars åtgärd denna nådiga framställning varder öfverlemnad; och Kongl. Majit lörblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. År och dag som ofvan. CARL. J. A. Gripenstedt. Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition JVs 116. 5 Utdrag af Protokollet öfver Pinans-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 3 Juli 1863. härvarande: Hans Excellens, Herr Justitie-Statsrninislern, Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström, Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle och Malmsten. Chefen för Finans-departementet, Statsrådet, Herr Friherre Gripenstedt, uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med^Kongl. Maj:tsjpå Stats-Rådets enhälliga tillstyrkande fattade beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ls nådiga Proposition angående upplåtande af en del utaf kronoängen Tyskhagen i Westmanlands län till byggnadsplats för Kungsbarkarö församlings folkskolebyggnad. Kongl. Maj:t behagade, enligt Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörda förslag, sådant det finnes detta Protokoll bilagdt, och befallde alt, i enlighet dermed, nådig Proposition skulle till Rikets Ständer aflåtas. Ex prolocollo Axel Ädelgren c Kongl. Maj.ts Nåd. Proposition JVs 117. %:o 117. Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer om anslag för National-museibyggnadens inredning, jemte andra i sammanhang dermed erforderliga kostnader; Gifven Stockholms Slott den 3 Juli 1863.
Men samma relativa obillighet och orättvisa i statsbevillningen är nu ock den, som i kommunerna medelst fy rksättningarne gör sig så olyckligt gällande i hvad både rättigheter och skyldigheter, Bilt. till II. St. Prat. 1862 & 1863. 8 Sami. 30 Höft. 18 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande J\° 116. både rösträtt och utskylder beträffar. Och botemedlet deremot kan nu ej finnas annorlunda, än medelst en högst nödig ändring i Bevillnings-sladgan. Förslaget till en ny sådan torde ock komma snart nog att i de respektive Stånden till pröfning företagas; och må jag fördenskull, äfven såsom motionär i det ämnet, vördsamt hemställa, huruvida icke denna fråga må böra först i sammanhang med hithörande punkter i förslaget till ny Bevillnings-förordning företagas till afgörande. af Prosten Bergwall: »Då stadsinnevånaren för egande fastighet betalar bevillning till Staten efter fem procents behållning och derjemte, för hvilken helst näring han idkar, en procent af inkomsten samt i proportion deraf bidrager till de kommunala utgifterna; så betalar fastighetsegaren på landet efter endast tre procents behållning af fastighet, men icke ett enda öre för inkomsten af sitt ar bete eller handtering. I denna omständighet ligger, efter mitt förmenande, orsaken till den orättvisa, hvilken, i afseende på bidragen till de kommunala utgifterna, drabbar embetsmannen och näringsidkaren på landet och som framkallat ett allmänt och fullt befogadt missnöje öfver hela landet, hvarhelst kommunalförfattningen blifvit tillämpad. Då hvarje annan medlem i samhället måste, i mån af hela sin, genom arbete (örvärfvade årliga inkomst, bidraga till de kommunala utgifterna, så bör väl icke heller fastighetsegaren på landet derifrån vara befriad. Utskottet har väl sökt att afhjelpa orättvisan dermed att det föreslagit att på fastighetsfyrk skall räknas 6 öre och på all annan inkomst 10 d:o; men mig synes som olägenheten dermed i endast ringa mån afhjelpes. Ett exempel må upplysa förhållandet.
Seffamente eller ©åfma af årlig ränta eller affomff, utan eganbc#rätt till fjelfma egenbomett, mare $3emillning £må procent af capital#fumman, utan affeenbe på, till l>milfen capttalet anflaget är, meb unbantag, font l mom. af benna §. omförmäler, famt för arfmingard laga arfdlotter, äfmenfom för en 46 Ifwar, Då affomften icfc fvoarar emot §cm procenta tänta af £re ^jttnDtaDe NiföDaletS capital. Sif SlrfSmeDel i löö eller fa fl egenDom, capital od) fotDtingar, forn tillfalla anDra arfwingar, än i rätt uppod) neDftiganDe IcD, famt fpjFon od) Deras barn, $re procent, få wiDa arföbeloppet uppgår till £re #unDraDe NifSDaler; efterlefwatiDe mafaS rätt i boet liFwäl från afgift unDantagen. Sif ^iDeutommi^, font IjäDaneftet (HftaS tia arfwinge, ftplD eller offpfD perfott, erlägges af förfta emottagare» af §iDei»kommif3et, 2to procent, od> må 5)omftolarne, efter ftiftarenS DÖD, (5*iDei»commi(3»brefwet tia bewaFanDe i pro» tocollet icfe intaga förr, än ftprft blifwit, att afgtften är gulDen eller fäberget för Denfamma f)oS UppbörDSmannen ftällD. äpmaD i öfrigt, i anfeenDe tia kontrollen öfwer ofwannämnDe SSewillning af $e(tamente, ©åfwor od) Slef, fTaU iafttagaS, Derom länDer till efterrättelfe ilongl. SStaj:tS