Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid förnyad föredragning af LagUtskottets den 22 sistlednc Julii under N:o 128 aL gifne, samt den 29 derpåföljde eftermiddagen på bordet {agde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldtt Betänkande, angående förändring i sträffet för Hållkarl, sorn lordrar drickspenningar, elier med ovett beinötcr resands; fann Ridderskapet och Adeln att, enär sistnämnde Betan - Den 5 Augusti f. m. kande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallet, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borrie läggas till handlingarne. Då nu å nyo föredrogs LagUtskottets den %2 sistledne Julii under N:o 129 afgifne, samt den 29 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtanden, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, angående Testamentens bevittnande och bevakning; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af de öfrige frenne RiksStånden bifallet, för dess del dervid låta bero. Föredrogs å nyo Lag-Utskottets den 22 sistledne Julii under N;o. 130 afgifne, samt den 29 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, dels om behörig Domstol, för upptagande af åtal mot Hol Rätter, Coliegier, Nedre JustitiaeRevision , Allmänna Ärendernes Beredning, Kongl, Majus Befallningshafvande och Allmänna Magazins-Direetion ; dels ^ock. angående Embefsoch Tjenstemänncns i Nedre Revision subordinerande under Konungens Högste Domstol. Herr tion Hartmansdorff, Augitfi'. Jag bör vördsamt underrätta Ridderskapet och Adelil, 156 Pen 5 Augusti /, m. att i Set Betänkande från Serskildta Utskottet, som nu är färdigt och under justering, har i allmänhet ett förslag blifvit gjort till ansvarighet för Embetsmän och till bestämmandet af de
Mia rodnade häftigt, och när Alice vände sig om, mötte hon hennes timida, skrämdt generade blick. – Nå! det är således fröken Bruun! Alice stod och smålog under tången, som hon förde med båda händer. Jag, som alltid förut har gissat på Elin – Åh, jag! Tycker någon det! Nej, då, en så romantisk svärmare som Felix Danner går minsann inte och blir kär i mig! — Men i början misstänkte jag ju Mia för att ha litet maskopi med honom – hon blinkade åt Mia. Han sa’ ju inte nånting, förstås – det är nu engång för alla inte hans starka sida att prata; – men det var ändå liksom en stilla kurtis – Åh Elin! Hvad skall fru Lexow nu tro? Alice skrattade högt, nästan ystert. Denna späda, skrangliga flicka, med sina stela, inlärda manér och sin nervösa, tafatta ängslan vid hvart ord hon skulle säga, med sin spanande blick, sitt osäkra leende, sin gråa hud och sin väluppfostrade, styfva timididet – hur i all verlden kunde någon tro, att Felix skulle tycka om henne! Men hon gick strax in på Elins skämt, hon kände ett grymt, tanklöst nöje vid att “bry“ den lilla stackaren för honom, som hon visste inte tänkte på henne – icke med den ringaste tanke. – Det skall fröken inte bli generad för. När fröken bara sjelf tycker om honom – Nå, Mia Åh, Alice, var snäll att låna mig kammen ett ögonblick Hur gick det med lektionerna i botanik? Jag tyckte det var något tal om det i vintras Det är visst för resten det enda han har aning om – litet naturlära Mia skrattade tvunget: Åh, det hoppas jag, han har glömt för längesen, liksom jag. – Du skall få se han kommer en vacker dag Är det bra så här, tycker ni? Litet väl purrigt, eller hur? Hon vände sig om emot dem med nackspegeln Att han kommer en vacker dag med portör och spade och det hela. Och – allvarligt – det vore så likt honom! – påminner dig om ett aftal. Det är förresten en beundrare, som hvem som helst kunde vara glad öfver, – söt är han, rigtigt så man kunde bita i honom ibland. – Usch, Elin, att du vill tala på det viset! – Pytt!
Hr von Troil: Någon propos. på Hr Stråles förslag i detta fall torde icke behöfvas; ty sedan R. o. Ad. afslagit det föreslagna mom. uti Utsktns betänkande, utan att sätta något annat i stället, följer af sig sjelf, att Ståndet icke vili hafva något stadgande i detta fall. I anledn. häraf förklarade H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., att då intet stadgande rör:de något minimum för hvarje delägares teckning af R. o. Ad. beslötes, måste frågan om bestämmande af ett sådant anses förfallen. 19 § af Utskottens förslag. Den häremot svarande 2.0 § af Gr. Frölichs förslag upplästes. Uppå derefter framställda propostr blef Utsktns 19 $ afslagen och 20 § i Gr. Frölichs reservation bifaNen. Då nu till föredragning skulle uppläsas 20 § af Utsktns förslag, anmälde sig och yttrade Frih. Boye, Fredr.: Jag får vördsamt hemställa, om icke Dc n ig Mars ö. iii. icke Hr Gr. o. Landtm. ynnestfull! skulle vilja framställa den fråga till R. o. Ad., huruvida icke R. o. Ad. vill skiljas åt; ty det tyckes gränsa till det löjliga, att, sedan vi nedsmält till det ringa antalet af 9 ledamöter, vi skola afgöra så vigtiga ämnen, som här äro i fråga, H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det han hoppats i afton kunna sluta den del af förslaget, som angår actiebanker. Hr Stuart: Jag instämmer så mycket hellre Uti Frih. Royes anhållan, som i afseende på actiebanker äfven förekommer den i 19 § af Gr. Frölichs förslag införda föreskrift, angrde delägarnes ansvarighet för teckningssumman, hvilken fråga onekligen är af stor vigt och icke, utan vidlyftig discussion, lärer kunna afgöras. H. Ex. Hr Gr. o, Landtm, yttrade, att, då nu hågra ledamöter af R. o. Ad, yttrat den önskan, att plenum måtte afbrytas, II.
FilialDisconternes Gåldenärer, lindrigare tillämpadt, ända till dess 1820 års Revisorer, bland hvilka jag äfven hade den åran att vara medlem, vid detta ämne, fästade särskild uppmärk^ samhet och ansågo detta undseende med låntagare i allmänhet böra inskränkas, hvarföre Revisorerne ock föreskrefvo ett begränsadt förhållande. Detta vidtogs äfven med den 1 Januari 1821. 1822 års Revisorer hafva sedermera, efter noggrann och allvarlig granskning meddelat Fullmägtige decharge äfven för deras befattning med utredningarne af f. d. FilialDisconterne, och denna decharge år leornad i så hugnande och tillfredsställande ordalag, att något icke kunnat vara för Fullmågtige mera uppmuntrande. Jag anhåller att dessa anmärkningar må, i händelse af återremiss, till Utskotten få åtfölja. Friherre Wirf in, Gitftaf Fredric'. Det borde vara öfverflödigt att uti Högloflige -Rid. derskapets och Adelns minne återföra förhållandet vid sista Riksdagen, i den fråga, som nu är för handen; men hvad Herr Friherre Boij® Den 5 Martil, derom behagat yttra påkallar likväl några ord till svar; lör hvilkas afhörände jag utber mig Ridderskapets och Adelns tålamod. Det var ingalunda en indragning af FilialDisconterne, till de skuldsattes skada, som Riksens Ständer vid sednaste Riksdagar vidtogo; det var tvärtom en utredning, förbunden med dryga förskotter och uppoffringar, för att komma de skuldsatte till hjelp. Disconterne hade redan, förr än Riksdagen inträffade, upphört att betala, och var det just denna händelse sorn föranledde Riksens Ständers sammankallande. Fordringsägarne hade, vid sådant förhållande, laglig rättighet att disponera öfver massans tillgångar. Fordringsägarne voro, dels Riksens Ständers Bank för creditiverne, dels enskilte medborgare, som insatt sine penningar mot 5 procents ränta; tillgångarne åter bestodo uti löpande reverser, alla förfallne inom 6 månader.
S. D. Föredrogos och biföilos Lag-Uishottels nedannänmde den 24 dennes på bordet lagde Belänkanden: N:o 78, i anledning af väckt motion, angående förändring af hvad lagen stadgar om härads-nämnds röst-rätt; N:o 79, i anledning af väckte motioner, angående förändring dels af 25 kap. 1 § Rättegångs-baiken, dels ock af sättet för val af nämndemän; och N:o 80, i anledning af väckt motion, angående jäf emot härads-nämnd. Från Högv. Presle-Ständet. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottels nedannämnde Memorial: N:o 271, med förslag till voterings-proposition i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga om begärdi anslag eller lån för staden Christianstads kost nader till följd af kolera-farsotens härjande derstädes under höst-tiden år 1857. Voterings-propositionen godkändes. N:o 272, angående verkställd omröstning i fråga om den förre Justitie ombudsmannen Theorell tillerkända pension. s Lades till handlingarne. N:o 2 75, angående verkställd omröstning i fråga om eftergift af den f. d. Lands-kamereraren Svante Lindberg ådömda ersättnings-skyldighet. Lades till handlingarne. N:o 274, angående verkställd omröstning i fråga om ett anslag till Lifbevärings-regementet. Lades till handlingarne. N:o 275, i anledning af verkställd omröstning i fråga om löne-förhöjning åt statens embelsoch tjenstemän m. fl. för år 1857. Lades till handlingarne. N:o 2 76, angående verkställd omröstning i fråga om medels anvisande till påbörjande af Stockholms befästande å landsidorna. Lades till handlingarne. N:o 277, angående verkställd omröstning i en fråga rörande den tili folk undervisningens befrämjande anslagna halfva personliga skydds-afgiften. Lades till handlingarne.
Icke har den 40- åriga freden försvagat vårt mod, försoffat vår håg, eller förlamat våra krafter; icke har den utplånat ur Svenskmanna-sinnena den kri - Den 1 November f. m. 185 giska anda, som tillhört våra fäder och som gifvit utmärkelse åt de frejdade namn, som mången af Eder, mine Hrr, har den lyckan att bära! lag bifaller förslaget, under hopp att hafva rätt upfattat dess betydelse. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Att R. o. Ad. skall be döma denna fråga från dess rälla sida, derom är jag fullt föivissad, och vill derföre icke heller uptaga tiden med utvecklande af de skäl, som uppenbarligen ligga till grund för K. M:s Nåd. Propos. och StatsUtsk:s deraf föranledda Ullål. Men jag anser mig ej böra lemna obesvärad! åtskilligt af hvad Hr Dalman ytlral, helst jag derigenom blifver i tillfälle alt lemna en nplysning, som torde skingra en af nämnde talare och flere med honom hyst villfarelse. Jag ämnar icke följa Hr Dalman på den politiska utflykt han företagit 'sig, icke heller till besvarande uptaga de hårda ord, som jag i hans anförande fåll upbära. Jag är så van alt höra mig och mitt offentliga handlingssätt häftigt och bittert klandras, att Hr Dalmans anfall ingalunda öfverraskal mig; men jag är trygg i medvelandet, att jag alllid sökt att efter bästa förmåga och insigt upfylla de kall, som varit mig anförtrodde, och derföre studsa äfven alla tadlets pilar tillbaka från den sköld, hvarmed en mångårig, oförvillig Ijenstemannabana mig försell. Den uplysning, jag nyss nämnde mig ämna meddela, afser Hr Dalmans fråga, hvarföre icke Regeringen af Norriges Storihing äskat medel för de behof, lill hvilkas fyllande det ifrågavaride krediti vet är begärdt. Jag ber den värde anmärkaren bemärka, att de Norrska förhållandena, hvilka i mångå hänseenden äro olika med våra, jemväl äro det i financielt afseende.
Gr. Anckarsvärd, Carl Henrik; — 338. Frih. Tersmeden, Wilhelm Fredrik; — 376. Rantzou, Johan Albert; — 107. Ilr Ulfsax; Fullm. Frih. Hermelin, August Sö derling; — ig3. „ Bäck i Finland; Fullm. Gr. Spens, Carl Gustaf; — 1117. Cederschjöld, Pehr Gustaf. Sta ts-Utskotte t: — g Gr. Horn, Claes Fredrik; — 126. , von Platen, Baltzar; — 275. Frih. Sprengtporten, Jacob Wilhelm; — 921. Hr Cedercrantz; Fullm. Hr Tersmeden, Carl Reinhold; — 2109. A. , Anckarsvärd, August; — i43o. „ Gyllengahm; Fullm. Hr von Troil, Emil; — 14-7f)- 5) Ulfhjelm; Fullm. Hr af Geijerstam, Carl; — 1736. B. „ Hallenborg, Carl Johan; — 220g. , af Harmens, Henrik Otto. Bevillnings-Utskottet: — ii3. Gr. Ehrensvärd; Fullm. Gr. Hamilton, Jacob; — 1. Frih. Oxenstjerna af Eka, Carl; — 257. Klingsporre, Mauritz Philip Staffan; —■ 279. „ Wrangel af Sausis; Fullm. Frih. Åkerhjelm af Margretelund, Johan Carl; — 2g5. Ramel, Hans; — 66. Hr Lilljehök till Gälared, Ludvig; — 96. Pauli, Axel Georg; —• 100. Uggla, Göran Gustaf; — 1842. „ Edenhjelin,'Gillis; — 1917. „ Berg von Linde; Fullm. Gr. Posse, Fredr.; — 1955. „ von Oelreich; Fullm. Hr von Post, Ernst Jacob; — 19^9. „ von Krämer; Fullm. Hr Ribbing, Bengt. Banco-Uts kottet: — 319.
Detta åliggande har sedermera genom enskildta Contracter emellan Roten och Soldaten blifvit bestämdt. Ganska säkert skulle icke någon karl, detta betingande förutan, ingå för nummer, och det är ju blott om sättet för utgörandet af detta underhåll, som Ständerne nu beslutat, utan att ändring derigenom, enligt min öfvertygelse, åstadkommits i KneckteContracten. Långt ifrån att oenighet och missförstånd emellan Rote och Karl under närvarande förhållanden allmänneligen ökats, hafva tvertom så väl vederbörande Landshöfdingar som RegementsBefälen nitiskt sökt använda allt sitt inflytande för att tillvägabringa ordning samt bestämdhet i utgörandet af de Roterandes och Knecktens ömsesidiga åtaganden; och jag tror, att, om äfven Rikets Ständer skulle finna skäl ingå på Grefve von Fersens förslag, hvilket jag ej anser af behofvet påkalladt, samt Kongl. Majit dertill täcktes lemna Sitt Nådiga bifall, skulle resultatet ej blifva särdeles olika mot det närvarande förhållandet, det vill med andra ord säga: Roteringsbesväret bibehållit till grunden, enligt hvad Konung Carl XI stadgade, men i visse detailler lämpadt, till följe af Ömsesidiga öfverenskommelser, efter tidens
Ma jets till Dess Kammarkollegium den 17 Januari 1782 i nåder aflåtna bref, och ej eller utslaget den 20 Juli 1780 härtill så föranledde, alt Lagmansrätten, i brist al mera uttryckligt stadgande, ansåge sig utan öfverskridande af sin gräns kunna deri ingå; utan prolvade Lagmansrätten rättvist att, med upphäfvande af alla Häradsrättens pa denna grund i sin dom fästade beslut, i anledning af åtskilliga åberopade författningar förklara samtlige i fraga varande frälseskatte allmogen*) under Trippiska godset skyldige att till Trippiska arfvingarne, på sätt de slikt påstått, uppfylla skyldigheter och utgöra räntor, efter som hvarje hemman af *) Denna benämning motsvarar endast en del af beminansåboarna, nemligen dem, sorn voro skatteman, såsom ägare af hemmanens jord; men samma benämning användes origtigt äfven på de öfriga. ålder funnes taxeradt enligt Kronans publike jordebok, och att pennjngeutskylderne efter tre daler silfvermynt riksdalern betala, och persedelsräntan antingen in natura eller i penningar efter länets årligen fastställde markegång. Emot denna dom fullföljdes talan endast å hemmansåboernes sida, med biträde af Kronans ombud; och Hofrätten dömde dan 2 Juli 1793, med åberopande af ingen annan grund, än 1782 års Kongl. Bref och 1786 års nådiga Utslag, samt pröfvade med stöd deraf skäligt att, med ogillande och upphäfvande af Lagmansrättens dom, Tingsrättens utslag gilla och fastställa; hvaremot genom Kongl.
Maj:ts nådiga befallning i remiss å transsumt, hvad Kongl. Flottan rörer, af Rikets Ständers Revisorers underdåniga berättelse, angående verkställd granskning af stats-verkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning år 1858, samt Förvaltningens af Sjö-ärendena^ derpå grundade föreskrift i särskild kommunikations-resolution, får jag härmed i underdånighet afgifva utlåtande. — 325 — Enligt 2 § i nämnde transsumt, hafva Revisorerne ansett det bokföringssätt, som tillämpas vid redovisningen för anslagen till Flottans materiel, icke vara fullt tillfredsställande samt räkenskaperna vid företagen granskning icke lemna de upplysningar, som desamma kunde och borde erbjuda; och hafva Bevisorerne derjemte yttrat den åsigt, att hvarje fartyg bör hafva sitt särskilda konto, upptagande dels kostnaden för fartygets såväl nybyggnad som underhåll, medelst en noggrann specifikation öfver de för detsamma under årets lopp utgifne belopp för dagsverken, dels uppgift å qvantiteten af förbrukade materialier, upptagna i värde efter medelpris. Om det, å ena sidan, icke kan bestridas, att det nuvarande bokföringssättet, hvad redovisningen för anslagen till Flottans materiel beträffar, icke är fullt tillfredsställande, utan synes böra undergå förändring, till båtnad för redovisningens åskådlighet, så måste det, å andra sidan, medgifvas, att det ingalunda är någon lätt uppgift att uppställa en räkenskap af denna omfattning så, att densamma, äfven vid en till någon viss period eller del inskränkt granskning, erbjuder alla önskvärda upplysningar.
Jag skall snart skaffa mig hela sällskapet från halsen! &gt; Därmed sprang han emot sin kollega, professorn i matematik. » Hallå! Spring då inte omkull mig! » ropade denne förvånad. » Ni tyckes vara i föga vänlig stämning. » » Ja, här ha vi nu hela palrasket, » sade Knorre, » titta dit in bara. Hela salen är full af fruntimmer och jag förefaller mig själf, som vore jag husfader i ett jungfrustift. Men jag förutsåg det där, jag. Då jag förra gången i konsistorium oppoBenämning på en, som ofta dummar sig. S. Redigeras af Sophie Bidrag mottagas med Proköp. Linge. tacksamhet. Charad. En kvinna, som mitt första icke kan, Sig reder säkert ganska slätt i världen. Hon skattar nog ändå åt lyxen, Barden Men stackars hennes barn och hennes man! Mansnamn. Hvad » husan » för krig emot. S. Aeolus. Hvad modets slafvar kunna kallas. Hvad du ej kan göra med en solstråle. En börda. T D s Logogryfen: Gärdesgård; gärd, dåre, gås, grå, år, gärde, rädd, säd, snar, gräs, ärg, ärr, dräng, sägen, rese, resenär, säng, ägg, n; nl, grädde, Ordfiirvandlingsgälan: Ranunculus aoris; 1) Iloskiide, 2) Arkipelagen, 3) nejonöga, 4) Uggleviken, 5) Nebukadnezar, 6) Canterbury, 7) uister, K) leopard,!)) | I M R G K P S K Diamantgätan: Begynnelsebokstäverna bilda namnet på en, under Gustaf Vasas tid, namnkunnig person. 2) Fyrfota djur. Idun PRENUMERATIONSPRIS PR A R \ IDUN KR. 5: - J.DUNS MODETIDN. MED PLANSCHER OCH HANDARB. &gt; 5 IDUNS MODETID, UTAN PL.
Jag tillerkänner visserligen icke Const.- Utsk. den rättighet, som den siste värde talaren velat gifva, det. Utsk. äger lika litet som II. St:r rätt alt annorlunda tolka grundlagarna än deras bokstafliga lydelse innehåller på sätt uti 83 § Reg.F. tydligen stadgas. Utsk. hade således absolut efter deras lydelse bordt tillämpa BondeSt;s gemensamma tanke, som innefattade afslag å det af Utsk. afgifna grundlagsändringsförslag. Men nu innehåller 66 § Reg.F., (som Frih. Palmstjerna rätteligen säger är vidlyftig) i slutet: ”varde Const.Utsk., genom val af RiksSlms plena, till slutlig jemkning förstärkt till ett antal af Tjugu personer af hvarje Stånd, hvilka, genom samfälld omröstning, skiljaktigheterna förena, och det dymedelst fullständigt beredda utlåt, hvile sedan till R. St:s afgörande, som ofvan sagdt är.” Alltså kan ingenting komma under förstärkt Utsk:s pröfning, som icke efterlemnar sig ett förslag, såsom hvilande till påföljande riksdag. Det nu förevar, betänk. N:o 13 innefattar likväl att ifall nej vinner, kommer intet att hvila eller såsom det heter ”att det föreslagna tillägget icke bör i grundlagen inrymmas.” Jag kan derföre icke instämma uti Frih. Palmstjernas begäran om återremiss i ändamål att lemna Const.- Utsk. tillfälle alt framställa sina skäl. Frih. Palmstjerna: Den af Frih. Cederström nyss upplästa mening innefattar, att det förstärkta Utsk. äger genom samfäld omröstning skiljaktigheterna förena. Denna del af § har Const.Utsk. ansett mera bindande än det efterföljande af meningen, dervid Frih. Cederström hufvudsakligen fäst sig. Då nu nämnde värde ledamot uppfattar grundlagen pä ett sätt och Const.Utsk. på ett annat, önskar jag att detta Utsk. mätte komma i tillfälle att utveckla sina skäl: Frih. Cederström har nu tämligen utförligt utvecklat sina och torde man derföre böra bereda Utsk. rådrum att sig närmare förklara, hvarigenom frågan sluteligen kunde af R. o. Ad. bättre bedömas än nu, då saken blifvit af Utsk. så knapphändigt behandlad.
Hamilton bar emot Utsk:s beslut i denna punkt afgifvit en reservation af denna lydelse: ”Sedan genom de upplysningar, hvilka Bevilln.Ulsk., med anledn. af Hr Linderskölds i ämnet väckta motion, förskaffat sig, blifvit fullständigt utredt alt den inkomst, chartm-sigillatae-försäljningsmannen vid hufvudkontoret i Slockholm förut kunnat påräkna, genom de i förordmn ronde stämplade pappers-afgifien i sednare tider vidtagna förändringar, så betydligt förminskats, alt den numera ej torde kunna beräknas till högre än omkring 500 r:dr om året, en summa, som jag ingalunda kan anse motsvara hans ansvarsfulla befattning, har jag inom Revilln.Utsk. röstat folden förändring i 18 § af ofvanberörde förordn., att chartse-sigillalfe-försäljningsmannen vid hufvudkontoret i Stockholm skulle, lika med försäljningsmännen i landsorten, fä beräkna sig till godo 5 procent af det försålda eller använda chartse-beloppet.” Orsaken hvarföre berörde försäljningsman hittills icke fått beräkna sig lill godo samma försäljningsprovision, som öfrige försäljningsman i riket, lärer varit den, att den förre hittills ensam haft försäljningsrätt i Stockholm; men då detta förhållande numera förändrats och hans inkomster af försäljningen i följd deraf förminskats, torde billigheten fordra, att hau behandlas lika med andra försäljningsman i riket. Under sådane omständigheter hemställer jag vördsamt, alt R. o. Ad. målte antaga det förslag till beslut, som Gr. Hamilton uti den af mig nyss upplästa reservationen föreslagit. Hr Aminoff: Genom de verifikationer, som charlse-sigillala;- ombudsmannen här i Stockholm till Bevilln.Ulsk. inlemuat, är upplyst och styrkt att hans inkomst af försäljningen år ifrån år nedgått. Den utgjorde 2000 r:dr b:co då han tillträdde tjensten. Hans försäljnings-procent var då, på grund af de skäl den föreg:de talaren anfört, bestämd till lägre belopp än den som tillerkändes andre försäljningsman i riket. Hufvudsakligast var det derföre, att han ensam hade rätt alt försälja stämpladi papper.
T-^ill Statssamt Allmänna Besvärs-och Oeconomie-Ufskottens gemensamma handläggning har Vällofl. Borgare-Ståndet behagat öfverlemna ett till Ståndets Protocoll muntligt gjordt anförande af Herr Westman, deruti uppmärksamhet begäres för den besparing»' sorn vid Salpetergärdens transporterande skulle vinnas ”om, 1 stället derföre att upphörilen deraf nu börjas i Vesterbotten och sedan fortsättes, samt Salpetern föres landvägen; densamma blefve från stället, der den uppbäres, förd till närmaste Sjöstad och se-' dermera derifrån transporterad sjövägen.” Utskotten; hvilka, i anledning af derin* Hemställan, gjort sig underrättade om den ordning, som vid Salpeterns uppbärande och transporterande genom landet för närvarande eger rum, hafva dervid inhemtat, att, jemlikt Vih, till Rlkt-St, Prot, 18x8 och 1S29, 4 Semi. 2 Afdel. 5 ■ i-de H;t. 34 Stats■ samt Allm.Besv.o.Oec.Utsk. £///.N:o 28. Kongl.
Till följd af Ståndets beslut öfver första punkten i Utlåtandet N:o 40 blefvo ifrågavarande tvänne Utlåtanden till Utskottet återremitterade; N:o 55, Utlåtande, i anledning af väékt fråga om understöd af allmänna medel åt Professoren m. m. Johan Hedenborg; N;o 54, Utlåtande, i anledning af väckt fråga om ersättning från Statsverket till aflidne Skeppstimmermannen J. L. Hedströms arfvingar för kontante medel, dem Hedström i lifstiden öfverlemna! till Chefen å den sedermera förolyckade korvetten Carlskrona; N:o 55, Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående förvandling till penningar af persedel-skatterna; och N:o 50, Utlåtande, i anledning af väckt motion om återbäring af origtig debitering af rotefrihelsafgift å hemmanet Fahlskög N:o 2 ; Sistnämnde fyra Utlåtanden biföllos; hvarjemte N:o 58, Memorial, i anledning af återremiss å 6:te § af dét i Stats utskottets Utlåtande N:o 15 framställda förslag lill förnyad instruktion för Rikets Ständers Revisorer vid granskningen af Riksgälds-kontorets ställning och förvaltning. Lades till handlingarne. S. D. Efter skedd föredragning biföllos Sammansatta Staissamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 1, angående arfvode för sammansatta Utskottets Sekreterare; Utlåtande N:o 2, i anledning af Kongl; Maj:ts nådiga Skrifvelse, i fråga om den tillämnadc fyrinrättningeris vid Hernöklubb förläggande till Lungön utanför Hernösand; 244 Prol.-UIdrag den i6 Februari i860.