Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då Utskottet nu åligger, att öfver detta ämne utlåtande meddela, tror Utskottet sig böra aldraförst uppgifva, att de så kallade Trollhälte-Slussverks Lottsedlarne äro utfärdade under den i Mars 1750 för tillskott, till Trollhätte-Slussverks byggnad; och skall, enligt deras öfrige lydelse, under de 3:ne näst påföljande åren på TillskottsSumman godtgöras 6 procents årligt interesse, och sedan från dI Mars 1753 i ioo:de år Tolf procent årligen, utan skyldighet, (såsom det heter) för innehafvaren, att låta sig utlösas från thenne eller the flere förmåner och rättigheter, som uti K. Kungörelsen d, 25 Oct. 1749 finnas ouiförmälde. Beträffande den sökte och af Hrr Fullmäktige tillstyrk te * förnyelsen af de bortkomne, ifrågavarande 2:ne Lottsedlarne, så, yiär de samma redan år 1813 blifvit allmänligen efterlyste, men ingendera af dem alltsedan år 1804 är vorden, till Interessets utbekommande, uti RiksgäldsContoiret företedd, förekommer det mer än sannolikt, alt merberörde Lottsedlar, hvilka voro under nu mera afl. BruksPatronen Bagges vård, blifvit, * 56 Stats-Utskqttets Tid den sistnämnde år, Götheborgs Stad öfvergångne eldsvåda uppbrände eller på annat sätt förstörde. — Imedlertid och så länge någon »löjlighet är tänkbar, att Lottsed larne skulle kunna framdeles till rätta komma, anser Utskottet förnyelse icke böra meddelas under annat villkor, än att Staten är fullkomligt betryggad för allt framtida anspråk. I anledning af en, vid sisth Lagtima Riksdag, förekommen fråga om en från Slussmästaren Dahlstedt bortstulen RiksgäldsContqirets Obligation, hafva R. H. St.T, uppå Utskottets derom gjorda hemställan, bifallit och låtit Hrr Fullmäktige till efterrättelse meddela, att K.
Besvärsoch Jikon Utsktns den 7 dennes på bordet lagda utlåt, N:o 5, i anledn. af gjorda anmärkntr vid sammansatta Utskms betänk.N:o 2, ang. grunderna för förändrade föreskrifter om brännvinsbränningens, Utöfning samt afgifterna derför. Likaledes lades ånyo på bordet, på begäran af Hrr von Hartmansdorff, A11 g., samt Westfelt, Nils, Bevilln. samt Allm. Besvärsoch Ekon-Utsk:ns den 7 dennes på, bordet lagda mern. N:o 6, i anledn. af återremiss utaf förevar. Utsktns betänk. N:o 3, ang. ersättning till kronolänsmännen för resor, sorn af dem anställas till försegling af brännvinsredskap. Vid förnyad föredragning af Allm. Besvärsoch Ekon.« Ulskts den 7 dennes på bordet lagda betänk. N:o 100, i anledn. af motion om förändring af sältet att aflöna tjenstemän och betjening vid tullverket, samt upphörande af de i detta afseende stadgade sportlar och expeditions-afgifter, blef samma betänk, ånyo lagdt på bordet af Hrr Prytz, Lars Adolph, och Bildt, Knut. Ånyo föredrogs och bifölls Allin. Besvärsoch Ekon.- TJtsk:s den 7 dennes på bordet lagda betänksn.- N:o 101, i anledn. af väckt motion om upphörande af den afgift, som erlägges för begagnande af vägarne å K. Djurgården; N:o 102, i anledn. af väckt motion om ändring af hittills gällande bestämmelser om Sveriges och Noriges ömsesidiga handelsförhållanden; N:o io3, i anledn. af väckta motioner dels om utsträckning af föreskrifterna i K. kungörelsen den 27 Äng. 1823, om domares skyldighet att lemna pastorerna förteckning öfver sakfällde personer, dels om uppgifter å personer, sorn, efter häfdande, inför domstol lofva hvarannan äktenskap. Föredrogs ånyo Allm. Besvärsoch Ekon.-Utskts den 7 dennes på bordet lagda betänk.
55185) LEJA gifves af medicine kandidat A. Kjellberg, legit. sjukgymnast. Prospekt pa begäran. Adr. : Stockholm, Mästersamuelsg. Allm. (S. T. A. K o n s t v ä f n a d Tandläkare John FABRIKEN Förfrågningar om lämpliga garnsorter och färger besvaras omgående och prof med prisuppgifter sändas på begäran. Kurs i HALL. (D) Vi rekommendera vårt rikhaltiga lager af alla slags garn, i såväl ull som bomull, till billigaste priser i äkta, fornnordiska växtfärger, passande till Andrees S J U K G Y M N A S T I K T a n d l ä k a r e T O M von (Schweiz.) Ullspinneri, Väfveri, Garno c h Väfnadshandel. Guldmedalj vid flera utställningar. k Sidentygs-Export. aÉsik S i n g e r s SÄLLM lämnas undervisning af skickliga lärarinnor till äldre och barn i alla slags Slätoch Konstsömnader, Märkning, Filetguipure, Knyppling, Macramé, Träsnideri, Glödrilning, Läderplastik, Glasetsning, Spånoch Bastarbeten m. m. Fritt val af arbete och tid. Tillträde när som helst. Billiga priser. Prospekt på begäran. Broderier, Märkning, Uppritningar och Monteringar utföras på beställning. — Allm. Telef. Beställningar emottagas å all slags sömnad äfven då tyg inlämnas. — p i — e Reelt Borddukar, Mattor Profver utlämnas till landsorten. o r t é r r) 2 2. de jeunes demoiselles. Education soignée. Vie de famille agréable. Confort möderne. Demander le prospectus aux Directrices M:elles Guillaume, Rosevilla, Neuchätel (Suisse). (H. — förtjänar det bästa erkännande för det alltigenom goda utförande, s o m k o m samtliga n u m m e r till del. Den fulltaliga publiken, hvaribland kronprinsen, prins Eugen o c h hertiginnan af Dalarne befunno sig, lade också upprepade gånger i dagen sin belåtenhet.
Kommittéen, från hvilken sålunda förslaget egentligen utgått, har hyst den åsigt, alt användandet af prygeloch daggstraffen väl borde, synnerligen under fredstid inskränkas, men att för det fullkomliga afskaffändet af nämnde straffarter såsom extrajudiciel näpst hinder mötte, dem Kommittéen icke tilltrodde sig att kunna undanrödja. De skäl, hvarpå Kommittéen stödt denna sin åsigt, hafva synts mig så öfvertygande, att jag tager mig friheten här nedan anföra dem, i förhoppning att hvarje representant behagade af dem taga kännedom, innan han afger sin röst till bifall eller afslag å Utskottets betänkande. Kommittéens utlåtande i denna del lyder sålunda: Vid bestämmande af den extrajudiciel bestraffningen för manskapet, har Kommittéen tagit under noga öfvervägande den ofta förut framställda fråga, huruvida icke det nu brukliga prygeleller daggstraffet skulle kunna afskaffas. Inseende vigten af de skäl, som tala emot lämpligheten af ett straff, hvilket hufvudsakligen afser inverkan på menniskans djuriska natur, tror Kommittéen ock att för disciplinära förseelser kroppslig aga bör, i den mån det ske kan, inskränkas, men för dess fullkomliga afskaffande synas dock hinder möta, hvilka Kommittéen icke tilltrott sig kunna undanrödja. Då scha - }] Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o H. vott — och andra dermed jemförliga straff, såsom den felandes fastbindande vid master eller träd, eller hans inneslutande i bur eller dylikt, som man på många ställen sökt inom krigsmakten använda i stället för kroppsstraff, torde anses lika mycket, om ej mera förnedrande än dessa sistnämnda och således ej vara att framför dem föredraga, skulle följaktligen, i händelse all kroppslig aga upphörde, arrest och fängelse blifva den enda bestraffning, som i ordningsmål kunde tillämpas. Vid många tillfällen torde dock tillgång saknas till tjenliga arrestoch fängelserum. Vid andra åter synas sådana straffs användande ej vara ändamålsenligt eller lämpligt.
Efter vederbörandes hörande, på sätt i förra berättelsen omförmältes, hafva förslag till af nöden anseddde förändringar i föreskrifterne, angående allmogens rätt, att till färder eller vandringar utom orten för alt söka sig arbetsförtjenst, begagna sig af vederbörande pastorers betyg i stället för vanliga resepass, blifvit i underdånighet anmälde till Kongl. Maj:ts nådiga pröfning. Enligt det vid denna berättelse fogade utdrag af Länets markegångstaxor för åren 1838 till och med 1842 utgör medelpriset å ett mansdagsverke 25 skillingar Banko eller lika som under nästförutgångne fem åren. 6 § 3. Näringar. Jordbruk. Brukningssätt, sädesslag, odling af potatis, lin, hampa och humla äro fortfarande sådane, som de tillförene blifvit uppgifne. Spannemålsafkastningen inom Länet stiger väl småningom i det förhållande, som åkerbrket efter hand genom odlingar utvidgas och förbättras; men kan likväl, i synnerhet i de öfre länedelarne, nu, likasom förut, ej fullt svara mot behofvet af spannemål, hvaraf det kan antagas, att vid pass en tiondedel torde från andra orter i vanliga år anskaffas. Vid svagare skördar eller inträffande missväxt erfordras deremot, efter hvad flerårig erfarenhet beklagligen visat, uppköp af spannemål till den myckenhet, alt Statens mellankomst genom undsättning på ett eller annat sätt blifyer oundviklig, enär det åt den enskildta omtankans mer eller mindre otillräckliga förmåga icke kan få helt och hållet öfverlemnas, huruvida den större och fattigare delen af befolkningen skall kunna erhålla erforderlig tillgång på lifsförnödenheler till billigt pris, eller vid sådane olyckstillfällen blottställas för hungersnöd. Till besparing af arbetskraft vid åkerbruket äro nya mekaniska inrättningar under dessa åren icke införde, och de förändrade brukningsmelhoder och redskap, som en och annan ståndsperson nyttjar, hafva icke blifvit allmännare antagne till efterföljd och begagnande, förutom i afseende på odlingen af foderväxter, hvartill allmogen jemväl uppmuntras derigenom, att frö dertill åt densamma tillhandahållas, på sätt här nedan vidare förmäles.
Samma lycka har följt mina bemödanden på förvaltningens, som på krigets bana, och längre, än Edra önskningar vågade sträcka sig, har Försynen ledt framgången af Mina företag. För tjugu år tillbaka räknade det gamla och krigiska Sverige icke 2,400,000 innevånare. Dess folkmängd uppgår nu till nära 3,ooo,ooo. Edert Statsutskott har upplyst, att Landet då trycktes af mera än 53,000,000 R:dr skuld; 44>000>000 deraf äro redan dödade. Eder Bevillning uppgick år 1812 till ett belopp af 2,65o,ooo R:dr; den har efter liand blifvit minskad med nära en fem - Den ig Mars e. m. 417 femtedel. Edra grundskatter hafva dessutom erhållit en betydlig lättnad. Vid Riksdagens början gaf Jag Eder tillkänna, att Banken hade ökat sin metalliska fond med nära 1,000,000 R:dr. Då Jag i dag slutar Ed ra öfverläggningar, kan Jag tillägga, att den under loppet af sistlidet år vunnit en tillväxt af 800,000 R:dr, utan att likväl den utelöpande sedelstocken af 3o,000,000 blifvit ökad. Båda håfvens förening har dessutom kostat Staten en summa af 5,000,000 R:dr. Detta arbete, hvars dristiga plan ensamt tillhör Eder, nalkas nu sin fullbordan. Ifrån början med enhälligt bifall unders löd t, har detta företag lik väl sedan blifvit föremål för stridiga omdömen, hvilkas {underlighet för arbetets fortgång Jag lyckönskar Mig att hafva undanröjt. Min förvaltning har sett sig ofta föranlåten, att hejda sin gång, för att söka ursprungen till de mötande hindren, och icke blottställa för vådliga skiften de nya krafter och den national-anda, som den framkallat. Den har lyckats, att draga denna halfö undan missödet af borgerlig osämja och af bedröfliga följder. Jag har kufvat ärelystnadens och vapenstyrkans retelser, och gjort dem till lydiga bundsförvandter åt Lagarne.
Samma &amp; r utgingo i den lidande miinsklighetens tjanst tre de forsta i hela varlden lagligt och fullstiindigt instrument-larila l m n - morskor, af hvilka den ena nedslog sina bopilar i Jerna socken af Falu lan pb 13 mils afstdnd f r t n narmaste liikarestation. Nar efter 25 Br en sammanfattning af de officiela uppgifterna ' om de instrumentala forlossningarna framlncies, vjsade det sig att resultaten af v4ra bammorskors utofning af den instru~nentala forlossningskonsten utfallit lika fordelaktigt $om de, hvilka erhhllits friin anstalter ledda af de utmiirktaste operitorer~, sager ofvannamnda historilx. Nyttan af den beviljacle riittigheten Br nnmern sfi allrniint insedd af sveuska follcet, att det iir hardt n8r omojligt for en barnmorska att blifva antagen i nggon forsamling utan att vara instrnmentexauiinerad. Nasta mera betydande forslag till utvidgning af barnmorskans - verksamhet 8,terfinner. man i slutet af 1860-talet nti ett betankande, sorn afgafs a£ en komitl: sorn Kongl B1lajj: t nedsatt for utarbetande af forslag till lag for sundl1etsv8sendet i riket. Komith framhhller dari vikten af ntt i hvarje samhalle (kommun) finnas personer, ssom genom sin erfarenhet och sin formdga att battre an allmogen fntta och verkstiilla liilrares foreskrifter i allmanhet kunna gora betydlig nytts &amp; t hela by gdens hi&amp;lsov&amp;rd)), sarnt f oreslBr Bartill barnqorskor. Komitkns forslag ledcle dock icke t-ill ntigon Qtgiird.
Den 24 Mars» högaktning öfwer hans yttrande, som är L fullkomlig likhet med hwad själen i mig dicken Mr öfrigt ber jag blott fa tillägga, i anledning af hwad en wärd Ledamot behagat uplysa, at någon berättelse om Stats-. Werkets förwaltning icke warit kundgjord sedan 1772, ak jag tror just detta wara ett skäl, hwarföre sadana numera böra publiceras. Grefwe l^örnei-z Elioif Loran. Dek är kan hända förmätit af mig at kala i elr amne, som jag under öfwerlaggningarne innom Utskottet icke öfwerwarik, som dessutom af kunnige vck aktningswärde Ledamöter redan blifwic sa wäl uplyst; men i anledning af d. olika Syn-kuncker^ under hwilka personer med lika goda afstgter be. traktat der, torde del tilläras mig anmärka, ak jag tror en förblandning af sjelswa amner för öfwerläggningen har äga ruin, ar jag funnit ingen hafwa nekar publiciteten af den i fräga warande kevisorerues berättelse, men ak endast är fragan om riden när den skulle börjas. Det ar i anseende bertil som jag torde fa urweckla mitt fäkt ar se saken. Kevisorer, såsom Ständers Ombud, hafwa också deras gransknings-.Narr, emedan den utgör ändamäler af deras befattning; men de hafwa ej derföre Ständers beslutande rätt. De äro twerrom sjclfwa underkastade pröfning, och deras anmärkningar kunna icke anses gällande förr än de af Riksens Ständer blifwit godkände. Ar dessförinnan kungöra dem, wore ju således at utkasta ibland Allmänheten blorioner, som möjligt wis kunde wara oriktiga, som wid en framrida pröf-. ning kunde befinnas orättwisa. Der wore at utsätta Embetsman för ett klander, för hwilka - Den 24 Mars. 1061 ket de innom en längre tiderymd icke ffulle kunna förswara sig, hwaröfwer de ej förr än wid nästa Riksens Ständers sammankomst kunde inga i Förklaring.
Och dessutom kan det efterdöme, som är af så hög vigt hos sjelfva presterskapet, icke vara likgiltigt hos någon, hvars verksamhet tillhörer kyrkan och guds-tjensten, om än på underordnad plats. De embetsoch tjenstemän samt betjänte, hvilka sålunda, enligt Utskottets tanka, böra uteslutas från rättigheten att tillverka bränvin, äro: Öfver-Ståthållare; Under-Ståthållare; Landshöfding; Lands-Sekr eter are; LandsKamererare; Kronofogde; Länsman; Landseller Slads-Fiskal; Polis-tjensleman; Domare på landet; Borgmästare och annan Magistratsperson i stad; Ecklesiastik 20 Särskilda Utskottets Betänkande N:o 8. embetsoch tjensteman$ Kyrko-betjänt-, Folliskole-lärare; Justerare af bränvins-villverknings-redskap; Bränvinskontrollör och tillsy ntn g s-man, så och i allmänhet embelsoch tjensteman, som, till följd af sin innehafvande befattning, han komma att deltaga i beslut om bränvins-tillverkning eller kontroll derå. Fråga, huruvida desse sålunda undantagne personer må förbjudas idka bränvins-tillverkning endast på de boställen och hemman, som kunna vara dem till lön anslagne, eller om förbudet må vara för dem ovilkorligt, har varit föremål för öfverläggning inom Utskottet, som slädnät vid den öfvertygelsen, att, om bränvinsbrännings-rättigheten icke vidare fästes vid egendom, utan blifver rent personlig, bör personen icke på ett ställe kunna äga en rättighet, som han saknar på andra. Ej heller kan, om denna grundsats skall konseqvent följas, det tillåtas innehafvare af boställen att medgifva dessas arrendatorer att därstädes tillverka bränvin. Äfven förtjänar att tagas i betraktande den vigtiga omständigheten, att boställenas skog eller annan tillgång till bränsle bör skyddas mot den sköfling, som bränvins-tillverkning kan derå förorsaka.
Jag fruktar dock, att inhemska beliofvet, ännu öfversliger hvad vi med egne tillverkningar inom större delen af dessa slags arbeten kunna fylla, och att den mängd dylika alster, som i andra länder med stor skicklighet förfärdigas och till lindriga priser försäljas, ännu lägga hinder i vägen för någon activare utförsel af våra Manufacturvaror, äfven om den med serskilda fördelar kunde uppmuntras. Hinna vi så långt, att vi få öfverskott af inhemska Slöjdoch Manufaclur-tillverkningar, sedan inhemska behofvet deraf blifvit fyllt, att de i allo kunna mäta sig i värde och duglighet med de bästa utländska, och att de kunna afyttras till samma eller lindrigare priser än dessa; så erfordras inga konstlade eller serskilda biträden för våra manufacturproduclers exporterande, ty då uppkommer detta Den 3o December e. m. förhållande af sig sjelf: bästa anledningen till de flesta nyttiga företag i merkantil väg. Att sträcka Stapelstads-rältighet, om äfven endast för exporten, till alla våra Städer, såsom den värde Motionären föreslår, tror jag icke i något hänseende uppfyller det dermed åsyftade ändamålet. Villkoren för en Stapelstads möjliga florerande äro, som mig synes, i första rummet, att dess läge är beqvämt och lämpligt för bytesoch transitohandel med utlänningen, och sedan, att dess innevånare äro industriösa, speculativa och i tillfälle att disponera större capitaler. Med denna åsigt af saken, låter det icke tänka sig, att man af våra obetydliga, inuti Landet liggande folkoch penninge-falliga, små-Städer, skulle kunna göra ändamålsenliga StapelStäder. Jönköping har en längre tid ägt StapelStads rätt; och ehuru denna Stad i flere hänseenden icke är obetydlig, vågar jag dock tryggt säga, att Staden af denna titel icke dragit den minsta fördel. Södertelje och Carlstad, af hvilka den förra fått, och den sednare begärt, enahanda rättighet, komma sannolikt, måhända med mera skäl, än den förra, att framte enahanda förhållande.
Rätt i öfrigt, i afseende å förmyndare-inseendet, utöfvar samma funktioner, som i afseende å andra förmynderskap, hvarå Rättens vårdnad ligger, — nemligen att tillhålla försumlige förmyndare att aflemna räkning, — pröfva gode mäns anmärkningar emot redogörelserna m, m. Några praktiska svårigheter vid tillämpningen af denna anordning synas ej möta; ty besväret för den Rätt, hvarunder förmyndaren bor, att till den andra Rätten öfversända gode männens anmälanden, lärer väl vara alltför obetydligt, att förtjena något vidare afseende. I sammanhang härmed anser sig Utskottet böra anmärka några smärre förändringar, dem Utskottet funnit nödigt föreslå i nu gällande lagstiftning i ämnet. Så har Utskottet ansett att i 'I § borde tydligen bestämmas forum i förmyndaremål för den händelse, att den omyndiges fader är okänd eller ej har stadigt hem vist. Det stadgande, Utskottet derutinnan föreslagit, är dock icke någon förändring, utan endast ett förtydligande af lagen, i enlighet med de i 10 Kap. Rättegångsbalken redan fastställda principer. I 2 § af Utskottets förslag, motsvarande den 3 i gällande lag, har Utskottet uteslutit föreskriften att, om ej gode män på landet äro valde, tillsynen öfver förmynderskap hörer socknenämnden till, och i stället ålagt socken att alltid välja gode män. Socknenämnderna äro nemligen nu mera upphäfda; och antalet ledamöter i de i stället loreskrifna kommunalnämnderna är ej, såsom i de förra socknenämnderna, obegränsadt, utan inskränkt till högst elfva, hvadan ett af de skäl, hvarpå förra riksdagens Lag-Utskott grundade ifrågavarande stadgande, sålunda bortfallit. I 4 § af Utskottets förslag ålägges förmyndaren att till gode männen inlemna sin räkning i två exemplar, af hvilka det ena förvaras af gode männen och det andra, försedt med bevis om uppvisandet, till förmyndaren Lag-Utskottets Betänkande M S2. 15 återställes.
Summa således minskar dén förut i Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse om Stats-Regleringen upptagne Statsbrist och afdrages fran det deruti uppförda Revillnings-behof.— Till befordran af lättnad och enkelhet vid uppbörden, må med det genom denna förhöjning uppkommande runstycketal förfaras sålunda, att, enär detsamma understiger eller jemnt uppgår till 6 runstycken, beräknas det titl En half skilling, men, i händelse det deremot öfverstiger' nämnda belopp, bestämmes Åfgiften till En hel skilling; dock med framdeles iakttagande af den hittills vanliga moderation för Bref, hvilka i vigt gått öfver vissa bestämda Lodtal. Vidkommande betalningen för Bref från och till Utrikes orter, i afseende hvarpå, sedan Porto för dessa br^f blifvit, efter den år 1814 i Kiel afsiutade Traktat , betydligen morh Riket förhöjd, Öfver-Post-Direktionen i underdånighet begärt och Eder Kongl. Maj:! i Nåder bifallit en motsvarande påökning i Svenska Post-Taxan , så att ett förut med 16 sk. Banko betaldt Bref om Ett lods vigt från Stockholm till Hamburg nu kostar En R:dr samma mynt från hvarje Post-Kontor i.
Banco - Utskottet, då det tillika blifver rätta tiden att söka undanrödja de betänkligheter, som Höglofl. Banco.Utskottet mot ifrågavarande beläning vid förra Riksdagen yttrads. Härmed förenade sig Herr Borgmästaren Montan, 5:0 Herr Commerce-Rådet Santesson.- Jag kan ej heller gilla det undantag från beläning af Våg - effecter, och andra inhemska export-tillverkningar, som Utskotten gjort för Tackjern, som äfven till en del är exportvara, och i alla fall en oförderflig och säker pant, då den belänas till ett proportionel ligt nedsatt värde mot det gångbara, i likhet med hvad iakttages för beläning af Stångjern och öfrige Våg-effecter. Den ena handteringen bör ej fä tvinga den andra, utan alla njuta lika Banco-Utskottets Betänkanden. 407 rätt: på desse grunder instämmer jag nied Herr Nilsson och Riksdagsman Eric Ericsson uti deras anförde Reservationer i denna del från Höglofl. Utskottens Beslut; äfvensom jag, i afseende på Utskottens afslag å väckte frågor om utsträckning af Banquens lån emot pant af exportable effecter, till alla delar instämmer uti de af Herr Öfverste-Lieutenanten Hjerta och Herr Bagman Norceus afgifne yttranden. 6:0 Riksdagsmannen Eric Ericsson från Carlstads Län åberopade ett förut uppläst anförande; Finnance-Beredningens förslag skulle visserligen kunna gifva anledning till flere anmärkningar. Men min ringa insigt i de så mycket omtvistade ämnen, hvar om .fråga är, hindrar mig att deröfver företaga en fullständig undersökning. Det är blott i en enda punct, som jag trott mig finna ett nog lätt upptäckt misstag, för att våga ett bestämdt ogillande deraf; och detta endast går jag att nu anmärka. I händelse nemligen Banco-Styrelsen får uppdrag, att, på hittills vanligt sätt och mot vanlig ränta, belåna alla inom Riket producerade, ej förskämning underkastade, och icke i andra Lån-Inrättningar belänta, Exportvaror; borde visserligen tackjern icke längre uteslutas från rättigheten till belåning. Tillverkningen af denna vara har länge nog njutit alltför liten uppmuntran.
Utskottets önskan, att misslyckandet i lösningen af ett eller annat mathematiskt problem icke må föranleda profvets underkännande, står i den fullkomligaste harmoni med Stadgan för ifrågavarande examen och hela den anda, som genomgår densamma, men denna önskans uttalande i en skrifvelse från Rikets Ständer är just derföre, enligt mitt omdöme, fullkomligt öfverflödig. Hvad åter beträffar sista punkten att muntliga afgångspröfningen skulle af yngling få undergås och han i densamma under vissa vilkor kunna godkännas, äfven om han icke kunnat godkännas i mer än ettdera af de tvänne skrifprofven för främmande lefvande språk och mathematik, så synes mig denna punkt stå i bestämd strid med andan af hela ordningen för läroverket och der förekommande maturitetspröfning samt i hög grad skadlig för realstudiets grundlighet. Enligt min tanke bör en yngling icke anses på reallinien mogen till afgång, derest han ej kan aflägga godkänneligt skrifprof både i lefvande språk och i mathematik. Den yngling, som saknar förmåga att vinna mogenhet, bör icke erhålla vitsord att han eger sådan mogenhet. Utskottets förslag i denna del synes förutsätta att fordringarne för besagda prof faktiskt äro så stegrade, att ynglingar med vanliga fattningsgåfvor ej kunna fullgöra dem. Denna förutsättning synes mig sakna nöjaktig grund. Vöre den grundad, så borde botemedlet sökas icke i profvets och studiets stympande, utan i fordringarnes nedsättning till det skäliga måttet.