Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ett annat förhållande inträffade likväl sedan Rikets Ständer vid 1853 och 1854 års riksdag beslutat, att de jernvägar, som vore att anse för stambanor, skulle anläggas genom Statens omedelbara försorg, och att kostnaderna för dessa jernvägs-anläggningars utförande borde af Staten bestridas. Såsom en gifven följd af Rikets Ständers sålunda fattade beslut och ett oundvikligt vilkor för samma besluts verkställande ansågo sig Rikets Ständer nödsakade att icke blott tillfälligtvis, utan för en längre tiderymd beträda skuld sätiningsbanan, helst de för Statens förestående jernvägs-byggnader erforderliga högst betydliga tillgångar icke dessförutan kunde anskaffas, och de härtill upplånte medlen endast småningom återbetalas. Till en början trodde Rikets Ständer sig likväl icke behöfva utsträcka den beslutade upplåningen utom landet, utan förmodade att allt hvad utöfver andra dertill disponibla tillgångar erfordrades för ej mindre Statens än enskilda bolags med bidrag af allmänna medel understödda jernvägs-anläggningar skulle kunna emot fonderade stats-obligationer Inom landet upplånas I afseende på denna upplåning, och de obligationer, emot hvilka densamma skulle verkställas, meddelades vid sistnämnde riksdag följande, enligt Rikets Ständers derom gjorda anhållan och Kongl. Kungörelsen den 3 Februari 1855 i nåder gillade och fastställda beslut och stadganden, nemligen: l:o. Genom upplåning för Statens räkning, enligt det hör nedan angifna inhemska fond-system, anskaffas de medel, som, utöfver befintliga och disponibla tillgångar, erfordras för bekostande eller understödjande af de jernvägs-anläggningar, som blifvit eller Stats-Utskottets Utlåtande N:o 165. 9 eller blifva beslutade, äfvensom de medel, hvilka för inlösen af dylika anläggningar, om sådan pröfvas böra ske, äro erforderlige. 2:o Denna upplåning sker genom fonderade, inom riket utgifna räntebärande obligationer, lydande å Svenskt mynt och utfärdade, på Rikets Ständers vägnar, af deras Riksgäldskontor. 3:o Obligationerna ställas pä innehafvaren, men äro å dennes sida icke uppsägbar. Deremot eger Riksgälds-kontoret att dem nppsäga till inlösen efter sex månaders förlopp.
Den 24 Martil, J. m. 397 tiden icke nedlagda på Fastigheter å Landet och i Siäderne Då hade Landet erhållit tvänne års förmånligtjfkördar , med full tillgång af egen Spannmål, oc(i,örn vid sådana oms än‘theter den antagna Bevillnings - mcthoden : ve kunde bära sig, så är väl ingen fördel, deraf ati vänta , i ett nästan alldeles motsatt förhållande. s Det är sagdt, att den B villning, sorn nu utgår, trycker den jordbrukande Menigheten. Men den erfarenhet jag äger, gifver mi.v; mycken ankdning att 1 vifla derpå , åtminstone an* ser jag icke allmänna öfve 11 yg< isto hos nitra än »47,000 boiaste Bönder fullkomligt tillkännagifven genpm några al sextio röster emot några af fyratio, innom deras Stand, utan är,., tvärtom af den öfvertygelse, att Allmogen häruti, sorn i mycket annat, önskar att undvika täta ombyten. Om lag icke origtigt uppfattat en värd Ledamo . yttrande, skulle det, sorn kunde brista i Bevillningen på ett ställe, tagas på ett annat ; men sådant kunde icke låta sig göra , utan att nedsätta den enskilta Förmögenheten och göra alla lika fattiga. Herr Påhlman, Otto Fredric : För att icke missbruka Ridderskapets och Adelns tålamod, torde jag endast få förklara , det jag fullkomligen instämmer uti hvad Friberrarne Wirsén och Anckarsvärd redan anfört. Under den tid af flera är jag varit Taxeringsman i Stockholm , då 18lo års Bevillningsförordning lände till efterrättelse , hade jag iner än ofta tillfälle eri fara, huru TaxeringsComitéen knappt någon dag kunde vara förvissad att hafva handlat rättvist, huru ali pröfning endast berodde på godtycko och afgjordes genom voteringar, samt Ihuru svårt, om icke omöjligt, det var, att berörde Förordnings-grunder alltid kunna tillämpa. Dessa grunder äro uppgjorde efter vack. ra Principer, häintade ur Böcker, nicn icke ■ lämpade efter vår tids människor, hos hvilka nu mera Spartanernes fullkomlighet icke finnes.
N:o 452, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående ett serskildt anslag för Kongl. Theatern, motsvarande de för denna inrättning å Stat uppförde summor, hvilka Rikets Ständer förklarat böra med 1840 års slut upphöra. Bifölls; samt N:o 453, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående anslag till arfvoden för adjungerade Ledamöter i Svea och Götha HofRätter. Bifölls. S. D. Vid förnyad föredragning af Statssamt Allmanna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens följande fyra Utlåtanden, fattade Ståndet nedannämnde beslut. N:o 155, i anledning af erhållne återremisser af Betänkandet N:o 108. Ståndet biföll så väl Betänkandet N:o 108, samt Utlåtandet N:o 155. N:o 156, i anledning af erhållne återremisser af Utlåtandet N:o 99. Ståndet lät bero vid Betänkandet N:o 99 och lade Utlåtandet N:o 156 till handlingarne. N:o 157, i anledning af erhållne återremisser af Betänkandet N:o 112. Bifölls; samt N:o 159, i anledning af Kongl. Majrls Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående förändring i Södra Skånska lufanteri-Regementets rotering, i följd af f. d. Adelsfane-boställenas befrielse från ordinarie voterings utgörande. <v Bifölls. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens följande sex Betänkanden, nemligen: N:o 44, i anledning af väckt fråga, huruvida anteckning uti prest-belyg bör göras, angående brott, hvilka blifvit al minderåriga begångna. 2l6 Trot. Utdr. d. 20 Mars 184.1 N:o 45, i anledning af väckt fråga om deportation af brottslingar.
Jag får anmäla min reservation emot R. o. Ad:s nn fattade beslut, och får uti prot. förvara uttrycket af den öfvertygelse, att jag anser mellanmeningen i den af BancoUtsk. föreslagna skrifvelse, hvilken man här sökt framställa såsom ganska oskyldig, vara tillkommen med afsigt att på denna omväg lemna Konungen en andel i b:colagstiftningen, den han enligt grundlagen icke äger. Jag önskade emedlertid, att Hr Gr. af Wetterstedt, som här jemte Gr. Horn sökt lugna de farhågor mot en obehörig magtinkräktning, som en och annan trott sig upptäcka uti den ifrågavar. skrifvelsen, måtte lyckas att, derest densamma af R. St. bifalles, i Conseillen göra gällande samma tolkning deraf, sorn Hr Gr. tyckes hafva velat genom sitt instämmande med Gr. Horn här understödja. Hr Stuart, Garl Gust.: Gr. Frölich behagade vid R. o. Ad:s sista sammankomst förklara, att de af mig då meddelade uppgifter, ang:de tillkomsten af frågan om K. M:s autorisation för upptagandet af ett utrikes creditiv för Bankens räkning, vöre, om jag rätt fattade Hr Gr:s ord, ”falska och oriktiga.” Då jag naturligtvis måste anse det vara af den högsta vigt, såväl för min personliga karakter, som för den aktning, hvarpå jag såsom representant kan äga anspråk, att mina framställningar icke gifva den ringaste anJedn. till ett sådant omdöme af det Stånd, hvilket jag halden äran tillhöra, har jag, till ådagaläggancje af sannfärdigheten af mina uppgifter, förskaffat mig följande officiella intyg om den egentliga motionären till den i berörde afseende inom BancoUtsk. väckta frågan; och jag får således anhålla om tillåtelse att uppläsa denna handling, för att derefter varda i R. o. Ad:s prot. intagen. Transsumt af prot., hållet uti R. H. St:s BancoUtskott följande dagar i835.
Alltid var det historier om askes, om fastor, hudflängning och andra fromma försök till köttets dö- dande, som lågo uppslagna på Ingrids bord. Henrika förstod henne och hånlog. » Hon börjar bli rädd för sig sjelf, » tänkte hon. » Jo jo men! Nu begriper jag också, hvarför hon är rädd för sina drömmar. » Hon låtsade ej som hon märkte, att Ingrid vid måltiderna ej rörde maten och att hon tagit sig till att komma för sent till bordet, så att hon lättare skulle kunna dölja sina svältförsök. Som om Henrika skulle vårdat sig om att göra några föreställningar eller invändningar! Hon visste, att Ingrid en gång af hållit sig från att smaka en bit på tre hela dagar, och såg, att hon i följd deraf var så matt, att hon ej kunde resa sig från stolen. Då gick narrspelet för långt, tyckte hon. Hon lät Hanna, uppasserskan, sätta in en tillbringare mjölk och några aptitliga smörgåsar på Ingrids nattduksbord, sedan hon lagt sig, men följande morgon var brickan alldeles orörd, den hade endast blifvit flyttad till en stol bredvid dörren. ' Hanna viste att berätta underliga ting om fröken Ingrid. En morgon, då hon kom in i hennes rum, hade hon funnit henne ligga oklädd på bara golfvet och sofva. Sängen hade hon icke rört den natten. En annan gång ertappade hon henne med att sitta oeh drypa smält vax, på sin bara arm, alldeles som den heliga Birgitta. Och en qväll, då hon var inne och bäddade, frågade fröken Ingrid henne, om hon någonsin hade sett djefvulen. Och då hon svarat nej, hade hon fått en ny fråga: om hon kände till någon flicka, som hette Margaretha och som suttit i fängelse och blifvit tokig, der för att hon fått se den onde. Ocb då Hanna bedyrade, att hon höll sig för god till att ha någon bekantskap med tockna jäntor, frågade fröken Ingrid henne, om hon aldrig känt sig rädd för att bli tokig? Allt det der var litet besynnerligt, tyckte Hanna, och det var väl aldrig möjligt, att fröken kundi vara riktigt frisk.
Genom en under loppet af åren 1845 till 1847 verkställd förändring af husets inredning har tillfälle blifvit beredt för intagande af ytterligare tio Enkor å Inrättningen, i följd hvaraf de derstädes underhållna Enkornas antal vid slnlet af år 1847 uppgick till 83. Gåfvor och testamenten hade då ökat Inrättningens kapital till 210,800 Ridr. Inkomsterna under åren 1843—1847 hafva varierat mellan 12,000 och 17,000 Ridr, samt utgifterna emellan 9,000 och 10,600 Ridr årligen. d) Fabriks-Fattigkassan. Utom fastigheter till ett värde af 17,175 Ridr, ägde denna Kassa år 1847 ett kapital af 7S,975 Ridr 16 sk. 5 rist. Dess inkomster voro 9,059 Ridr 43 sk. 2 rist., och utgifterna 8,017 Ridr 32 sk. Å Fabriks-fattighuset funnos samma år 86 underhållstagare, och utom detsamma erliöllo 236 behöfvande understöd. e) So opiska Fattighuset hade vid 1847 års slut en fond af 9,674 Ridr 37 sk. 1 rist., ställd under Stockholms stads Consistorii förvaltning; och utgingo af samma fond 182 Ridr till sju fattighjon. f) Katholska Församlingens Fattigvård. Jemte det i förra Berättelsen omförmälda Fattighus har församlingen en Stiftelse, under namn af Euphemiae Inrättning, med en fond af 2,666 Ridr 32 sk, deraf 4 behöfvande Enkor njutit understöd. Fattigvården var i öfrigt år 1847 i samma skick, som år 1842. g) Timmermans-Ordens Hospital. Hospitalshjonens antal år 1847 var 10, livilka erhöllo husrum och sjukvård, samt i penningar under vintermånaderna 3 Ridr och den öfriga tiden 2 Ridr i månaden, jemte beklädnadspersedlar.
Har någon anmält sig att bränvin tillverka, men vill derifrån afstå, eller uppgifven tillverkning till tid eller belopp inskränka, och har ban icke, på sätt 14 eller 16 § innehåller, anmälan derom gjort; vare skyldig alt den oafkortade afgiften erlägga före den dag, då tillverkningen skolat börjas. Sker det ej; varde afgiften hos honom ofördröjligen utmätt och miste han all rätt att under det löpande året bränvin tillverka. % 46. Til! säkerhet för afgift, som ogulden är, äge Kronan panträtt i den skattskyldiges bränvinstillverknings-redskap samt all i bränneriet till mäskning och jäsning inrättad 13 redskap, jemte det i bränneriet eller å det ställe, der bränneriet befinnes, varande bränvin och de kärl, hvari detta förvaras. § 47. Varder bränneri genom vådeld eller annan olyckshändelse förstördt, må i förhållande till tiden, hvarunder bränvinstillverkning måst till följd deraf inställas, af kortning eller återbäring af bränvinstillverknings—afgiften beviljas. Om sådan afkort ning eller återbäring må ansökning, åtföljd af undersökningshandlingar om olyckshändelsens tillkomst och förloppet dervid, ingifvas till Konungens Befallningshafvande, hvilken ansökningen pröfvar och sitt beslut Kammar-Rätten underställer. När bränvinstillverkningen af Konungen inställes under tid, då den enligt denna författning eljest tillåten är, äge tillverkare att återfå den tillverknings-afgift, ban för sådan tid förskottsvis erlagt. Om mätning och profning vid bränvins tillverkning i Större bränneri. § 48. Vid hvarje Större bränneri skall, då bränvin der tillverkas, vara anställd en edsvuren kontrollör, der ej flera sådana brännerier kunna under uppsigt af en gemensam kontrollör ställas. Denne kontrollör, som antages särskildt för hvarje termin, hvarunder bränvins tillverkning är tillåten, erhåller under tiden af Staten arfvode med högst 3 R:dr 16 sk. om dagen, och af bränvinstillverkaren, utan ersättning, kost och ett eget, möbieradt, eldadt och städadt boningsrum å det ställe, der bränvinstillverkningen utöfvas.
Skrifvelse, N:o 165. rättvisa och billighet, emedan, vid en på 1740-talet å Gottland verkställd allmän skattläggnings-förrättning, denna förmenades hafva blifvit byggd på otillförlitliga grunder, såsom närmare kunde inhemlas af skattläggnings-instrumentet, hvilket bland annat skulle utvisa, att förrättningen skett utan föregånget behörigt kungörande och utan att allmogen blifvit vederbörligen kallad alt dervid bevaka sin rätt. Det ovissa och föga utredda förhållandet hade fortfarande foranledt rättegångar, och det vore således, ej allenast för egarne af de hemman, inuti hvilkas egor, på betydligt afstånd från presteborden, en stor del af klockare-jordarne voro belägne, utan ock för presterne och klockarne af vigt, att få, en gång för alla, klart och tydligt genom undersökning bestämdt, huru med dessa jordar sig förhaller, hvarefter först en af behofvet påkallad reglering af klockare-lönerna kunde ega rum. Rikets Ständer hafva tagit förevarande framställning i behörigt öfvervägande, och om äfven det icke kunnat visas, att det förhanden varande förhållandet med klockarnes på Gottland hoslälls-jordar ledt lill missbruk genom klockarnes betungande utöfver billighet med utskylder och tjenstbarheter lill kyrkoherdarne, synes det dock Rikets Ständer vara af vigt, att ali anledning till någon förmodan derom må undanrödjas och att klockarne på Gottland försättas i en mera oberoende ställning, än hvaruti de för närvarande sig befinna, hvarföre Rikets Ständer ansett sig höra hos E. K. M:t i underdånighet anhålla, det E. K. M:t täcktes i nåder anbefalla vederbörande att söka tillvägabringa en reglering af de utskylder, hvilka af klockarne på Gottland böra till presterskapet derstädes utgöras för de boställs-jordar, klockarne innehafva, så att utskylderne blifva för en längre tid bestämde j framhärdande Rikets Ständer etc.'. Stockholm den 13 Augusti 1851. N:o 166 ExpeditionsUtskottets Förslag till und.
Eanco, hvilken efter hvad uti Kongl. Maj.ts Högstberörde Kådiga Proposition emformäles, bestar utaf de, enligt äldre.och sednare Författningar, uppå Bevillnings-Uppbörden i Stockholms Städ , for Uppbörds och Mantals» Corntnissariema tillåtne afdrag; men hvarföre någon tillgång af Bevillningsrnedlen nu ej kunnat . erhållas, sä att dessa afdrag måst Riksens Ständers Riksgälds Contoir ersättas. Då nu Stockholms Stads rättighet att på Bevillnings Uppbörden derstädes göra dylika afdrag och innehållningar , som de nyss ömförmälte, blifvit af Herrar Fullmägtiga i Riksgälds-Contoiret bestridd , och denna fråga äfven står uti oskiljaktigt sammanhang med Hans Exc., Ofver-Ståthålla» rens m m. Hr Gr. Carl Mörners till Stats-Utskottet öfverlemnade underdåniga Skrifvelse af d. 10 sisth Mars, angående den Stockholms Stads Krono» Uppbörds-betjening ti Hägde ordinarie anönings förflyttande på Kronans Stat , och hvaröfver StatsUtskottet under denna dag Betänkande afgifvit ; så liar, af dessa förenade anledningar , Utskottet trott sig bora särskildt Utlåtande meddela öfver förrherörde till afskrifning i Nåder föreslagne summa af 5,283 R.dr 3 sk. 5 r. Banco. Al Riksgälds-Contoirets Handlingar inhämtas, att sedan uti nämnde Contoir anmärkning blifvit gjord dervid, att uti den från Stockholms Stad inkomna Summariska Redogörelse för år 1810, under Titel af anordning , blifvit affordej 1,109 R^i' 42 sk. 10 r.; och likaledes under Deri 11 Juli. under Titel af leverering 1,347 B-dr 4 7 sk 6* r., eller tillsammans .2,457 Rsdr ' 42 sk. 4y jr. Banco; så hafva vederbörande, uii deras lin i ofver afgilné fork
Skulle dock rensningen komma till stånd, skulle inom några år vattendraget ånyo igenflyta och nedsjunka till sitt förra djup, hvarigenom den förutsatta nyttan blefve ingen, hvaremot för deltagarne i arbetet återstode att återgälda det möjligen erhållna statsbidraget. Uti sitt i ämnet afgifna underdåniga utlåtande har Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader, med vitsordande af den sednast uppgjorda arbetsplanens fullständighet, hemställt att, om statsbidrag skulle beviljas, detsamma mätte utgå i samma förhållande till beräknade utdiknings-kostnaden, som för dylika arbeten i allmänhet följdes, eller hälften af kostnadsförslagets summa, i hvilket fall understödet borde inskränkas till 126,400 R:dr. Utskottet har icke förbisett det gagn ifrågavarande arbetsföretag skulle medföra för den i ekonomiskt hänseende mindre väl lottade ort, som af detsamma skulle hafva fördel; men då, enligt hvad motionärerne antydt, den af dem äskade summa vore oundgängligen nödig att, dels såsom lån, dels såsom anslag, erhålla, ifall arbetet skulle komma till utförande, samt Utskottet anser betänkligt att för arbeten af ifrågavarande beskaffenhet bevilja statsunderstöd annorlunda än såsom lån, hvilket, om det, såsom Vägoch Vattenbyggnads-Styrelsen föreslagit, af Rikets Ständer anvisades, enligt vanligen följda grunder icke borde öfverstiga 126,400 R:dr, eller vida mindre, än hvad motionärerne begärt, samt ovisst torde vara om, ifall sistnämnda summa endast såsom lån beviljades, arbetet komme till utförande, helst då en betydlig del af de hemmansinnehafvare, som antagits skola af arbetet hafva gagn, anmält protest mot dess utförande; finner 8ig Utskottet, i betraktande derjemte af den omständigheten, att vederbörande myndigheter och kommuner, såvidt handlingarne utvisa, icke varit hörda och sig yttrat hvarken i fråga om det gagn för orten, som arbetet kan komma att medföra, eller om interessenternas behof af det begärda staf sbidraget eller förmåga att återgälda detsamma, böra hemställa: 43: o. att Rikets Ständer till ifrågavarande årensning icke nu må anvisa några medel.
Hade StalsUtsk., på sätt af mig med flere yrkades begärt alt katnmar-collegii, stats-konlorets oell kammarrättens u11 åt:n uti frågans alla detaljer, skulle infordras oell SlatsDtsk. tillställas, hade Utsk. undvikit att visa sig sä okunnigt ang:de Svenska medborgarnes rättsförhållande till kronan. Hvad K. M. nu föreslagit med förbigående af samtliga hemmans innehafvares hörande, kan icke utan att djupt kompromettera styrande och lagstiftande myndigheterna, blifva bifallet, och aldrig, enl. hvad K. M. Sjelf yttrat, enl. hvad ofvan anfördt är, ega rum, annorlunda än genom frivillig öfverenskommelse med hvarje hemmans innehafvare särskildt. R. St. torde alltså förnya deras vid föregtde riksdag gjorda tind. hemställan, att samtlige hemmansinnehafvare må i ämnet höras, att i händelse samtlige hemmansinnehafvare förklarat sig villige, att afstå frän rättigheten att leverera räntorna in natura emot deras kontanta erläggande efter den föreslagna medelmarkegången, R. St. medgifva, att förändringen må i nåder fastställas; men derest icke alla hemmansegare vilja afstå sin rätt till räntornas leverering in natura, kunna R. St. icke medgifva, att föränd?ingen autages för dem som dertill äro villige, emedan Slats-räkenskaperne derigenom skulle blifva än mera invecklade och Statsverkets indragning af räntorna till Staten icke görlig. Förslaget innehåller, att priset för fem år, efter medium af de fnregtde 10 årens, skulle fastställas första gången till och med 50 eller för 2 år, under vilkor att de skattskyldige uuderkännes rättigheten, alt utgöra persedelräntorna in natura.
Grundén, om pension åt t. f. Kamreraren vid f. d. Genera 1-Assistans-Kontoret G — 4 1 166 b. 7 Dec. b. 2 Dec. b. 2 Dec. a. 7 DeC; Grundlag, Norriges, om utdelning a. 17 Juni b. 16 Juni bland Itiksdagsmännen af — 4 1 70 —- a. 17 Juni b. 17 Juni Grundlagarne: uppgift å hvilande 13 Dac. förslag till ändringar i — 3 — 2 13. 17 Dec. 13, 17 Dec. 13, 17 Dec. 4 » ytterligare uppgift å dito — 3 — 3 28 Febr. 28 Febr. 28'Febr. 28 Febr. 30 ; » uppgift å de af samtliga Riksstånden vid denna Riksdag bifallna förslag till ändringar i . — 3 — 4 — a. a. 3 Jan. a. a. 30 Dec. a. a. 3 Jan. a. a. 7 Jan. 3 2 ■ aq | i co c! to co r, £* 03 B ► Hl n> BT O B ~ 2 o 5-” o; 5^ 3 <r+- * s CD CO C Ridd. o. PresteBorgareStändet. BondeN-.o N:Ö] Sid" 1 Adeln. Ståndet. Ståndet. N:o ¥ Grundlagarne: ytterligare uppgift om Riks-Ståndens beslut angående återstående hvilande förslag från sista Riksdag till ändringar i — 3 7 — a. a. 11 Mars a. a. 11 Mars a. a. 18 Mars a. a. 14Mars » Kongl. Maj:ts Svar angående bifallne ändringar i — 1 2 3*5 Se vidare Regeringsformen och Riksddags-Ordningen.
Sparres yttrande, nemi. då han klandrar dem, som velat bibe hålla de 3:ne första §§:ne, med borttagande af alla de öfriga, hvarigenom man, såsom han uttryckte sig, sålunda ville tillgodohålla alla friheterna, men afskudda sig kontrollerna. Jag anhåller härvid, att få fästa upmårksamheten derpå, alt så väl i det yttrande Gr. Liljenerautz afgifvit, som äfven i det förslag jag framställt, delta icke är fallet. Gr. Liljencrantz har nemi. från och med 4:de §:n velat återremittera Betänk, till LagUtsk., på det alt Ulsk. matte komma i tillfälle, all npställa lämpligare garantier. Jag åter anser mig i den föreslagna redaktionen af 4:de §:n, hafva nedlagt alla nödiga kontroller. Slutligen ber jag, all fä i minnet återföra, huru R. o. Ad. betraktade saken på 1726—1727 års Riksdag, då denna lag stiftades, och anhåller, alt för sådant ändamål fä upläsa följande, utur mitt första anförande på detta rum, den 22 sisth Dec.: ”Del är ”verkligen tillfredsställande, ali finna en motion r den syftning, som ”Frih. Raab väckt inom delta hus, der redanför nära 128 är se”dan, man efter att hafva i skarpa ordalag ogillat Presterskapets, till ”papism urtartade monopolium, fattade ett beglul, alt plakatet skulle ”i liberal anda förklaras genom ett universale till doinstolarne. Den ”lidens LagUtsk., Just.-deputationen hade nemi., till följd af gjorda ”motioner afgifvit ett förslag, enl. hvilket konventiklar skulle vara ”tillåtna, ehuru under vissa vilkor, såsom att de skulle hållas offentligen, och icke lönligl, icke under Gudsljensten, att de icke ”(inge hållas sednare, än till kl. 7 om söndagsaflnarne, m. m. Men ”allt detta förföll derigenom, att Irenne Stånd voro belåtna med ”plakatet i dess oförändrade skick.”