Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Likasom i folkens råhetstillstånd, tänker man icke på framtiden, utan lefver endast för dagen. Detta onda genomgår alla classer inom värt samhälle; den ene vill i sitt lefnadssätt vara lika god som den andre, och betraktar man förhållandet inom arbetesclassen, så finnér man ofta, att om arbetaren på tvenne dagar förtjenar så mycket, att han deraf kan lefva de öfrige dagarne af veckan, så befattar han sig icke med något arbete under den återstående tiden, utan lägger händerna i kors. På sådant sätt samlas inga rikedomar. Samme värde talare har äfven gjort anmärkn. emot Utsk:s förslag, att de ifrågakomne obligalionerne borde, för alt göras begärlige, af Riksg.cont. utfärdas, på den grund, att K. M. -icke äger något inflytande i Riksg.cont. och således icke kunde garantera att det fullgör sina förbindelser. Detta är just förhållandet med Ranken, der har K.. M. icke något alt säga; men om obligationerne utgifvas af Riksg.cont., så kan K. M. garantera dem, derföre att 11. St. enligt grundlagen äro förbundne att ansvara betalningen af Riksg.- cont:s förbindelser, och fullgörandet deraf sker, om icke annorlunda, genom åtagande af ökade skatter. Man säger i afseende på desse obligationer, hvilka för åtskilliga ledamöter icke synas vara särdeles populära, att de innefatta en väg till utländsk skuldsättning. Jag tror, att deruti ligger ett mistlag. Den utländska skuldsättning, som genom desse obligationer kan komma i fråga, den är redan grundlagd genom 11. St:s föregående beslut. Det finnes nemi. en § i nu gällande bancoreglemenle, som innehåller, att Rancofullm., när så behöfves, äro berättigade att förskaffa sig utländska län, (det heter visserligen creditiv, men är dock egentligen ingenting annat än lån) ända till 2 millioner r:dr silfver; och derigenom är ju redan den fruktade skuldsättningsvägen beträdd, i fall någon sådan behöfver komma i fråga; och det är just för att minska behofvet af skuldsättning, som Utsk. föreslagit utvägen af obligationer.
Kunde man derföre göra en förändring, hvarigenom den 8 H. ^6 202 Denia Juni c. m. moraliska skadan undanröjdes, så tror jag ali man uträttade livad som för ögonblicket bäst behöfdes och för Riket medförde någon allmän verkan. Eli sådan förändring skulle efter min förmening bestå deruti, att man, på sätt Hr Bergenstråle redan yttrat, afskaffade hållskjutsen. Man säger, att denna åtgärd vore ett sätt att gå tillbaka från den beqvämlighet, som de resande redan äga. Det är visserligen sannt i afseende på dem, men det är ett framskridande i hänseende till den skjutsskyldige och hans moralitet. Det förderf, som resan till gästgifvaregården för reservbonden vanligen medför, är utan tvifvel mindre, ty hans vistande i hållstugan är merendels kortare. Om der då saknas den slam af sysslolösa eller äfven försupna menniskor, sorn nu vistas derstädes under väntan på skjutsning, så är föga att befara. Della är ruin allmänna åsigt af ämnet. I öfrigt instämmer jag med Gr. Posse och andra talare derutinnan, att om någon förhöjning af skjutslegan skall göras, bör det ske endast för alt åstadkomma entreprenader. Der det ej kan ske, höiman för närvar, låta andra försök förfalla, emedan de icke medföra någon framgång. Vid de särskilda punkterna af betänk, anhåller jag alt få göra några anmärknlr, hvilka jag ej tror ännu vara framställda of någon annan. Skulle likväl så vara, torde det få lända till min ursägt, att jag varit hindrad öfvervara hela denna öfverläggning och således icke hört allt livad som blifvit anfördt. Den 6:te punkten har följande innehåll: J’Om minst ''hälften af ett skjutslag antager sålunda erbjudna villkor, "skall entreprenad för denna del afslulas oell skjutslegan för "den station, der det sker, utgå till det förhöjda beloppet.
Vid fortgående å infanteriets löningsstat till närmaste graden ofvan kompanichefen, har innehafvaren deraf eller tredje majoren, såsom innehafvande vanligen en öfvergångsbeställning, ansetts kunna åtnöjas med 3,200 Rdr ”egentlig lön”, eller endast 200 Rdr mer än för kompanichefen ansetts vara behöfligt. 12. Andre Majoren har, med afseende på hans egenskap att vara ständig bataljonschef, af komitéen ansetts förtjent af åtminstone 400 Rdr större aflöning än tredje majoren, och sålunda blifvit i staten uppförd till 3,600 Rdr ”egentlig lön”. 13. Major, Corps’ Chefs närmaste man, hvilkens befattning är jemförlig med andre majorens vid regemente har derföre blifvit till lika aflöning med den senare föreslagen. 14. Öfverstelöjtnant, förste Major, eller Regementschefs närmaste man, innehar i förhållande till den öfriga befälspersonalen en grad och befattning af öfvervägande vigt och betydenhet. Med hänsyn härtill har komitéen ansett den egentliga lönen i nämnde grad icke kunna bestämmas till lägre belopp än 4,400 Rdr, överskjutande andre majorens nyss föreslagna lön med dubbla skillnaden mellan denna och tredje majorslönen. En till jemnande af beloppet obetydlig förhöjning i den nuvarande medellönen af ifrågavarande grad inom hela infanteriet skulle visserligen härigenom uppstå. 15. Öfverstelöjtnant, Corpschef med det fristående befäl, de vigtigare åligganden och det större ansvar, som af honom fordras, synes kommitterade icke kunna frånkännas en förhöjning i förste majorslönen af 1,000 Rdr Rmt, och har derföre blifvit i normalstaten uppförd till 5,400 Rdr ”egentlig lön”, överskjutande i billig mon det nuvarande medelbeloppet af öfverstelöjtnantslönen. 16.
Statskonst förskottsvis bestridda utgifter, för hvilka Statsanslag ej blifvit af E. St:r beviljade; N:o 185, i ani. af K. M:ts Nåd. Propos. till E. St:r ang. dispositionen af medel, som influtit för skedd expropriering åfjord 218 Den 22 September. från den Landshöfdingen i Stora Kopparbergs län på lön anslagna kungsgården Noret; Nio 180, i ani. af väckt fråga om ersättning af Statsmedel till delegartie i laga skifte uti Grimstorps by för förluster i följd af jernvägsanläggning; N:o 187, i ani. af väckt fråga om inköpande af boställe åt Häradshöfdingen i Helsinglands norra Domsaga; N:o 188, i ani. af K. Mits. Nåd. Propos. ang. begrafnings ooh öfriga kostnader i följd af H. Mit Konung Oscar lis dödliga frånfälle; Nio 189, i ani. af K. Mits Nåd. Skrifvelse i fråga om löneförhöjning för år 1857 åt de vid storskiftet i Stora Kopparbergs län samt afvittringen i Westernorrlands, Westerbottens och Norrbottens län anställde Landtmätare; Sammans. Stats-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.Utskit: Nio 31, i ani, af väckta motioner om dets understöd af allm. medel, dels förändrade lagbestämmelser, till befordrande af Skiftes verket på Gottland; Bevilln.Utskottet: Nio 40, i ani. af väckt fråga om förtydligande af R. Stirs beslut äng. tull å ättika; Nio 41, ang. städernes saluaccis; N:o 42, till Högv. PresteStit, i ani. af dess skiljaktiga beslut i fråga om
Jag ser intet förloras genom det dehe i fräga »varande sä Ledamöter ej biwista Plena, i synnerhet i ett as bögt upplyste personer sä talrikt Ständ som Högloft. Ridderskapet och Adeln, och således ej nägon inconvenience af deras uteslutande, men wäl, såsom redan nämndt, pä motsatta sidan mänga swärighetcr och stridigheter »not espriten af sjelfwa Constitutioncn, hwartill kommer att 148 Expeditioner till Riks-StLnden. emellan frälse och ofrälse Justitice-Räden skulle uppsta den skilnad, att den ena delen skulle äga en rättighet, som icke kan utöfwas as den andra, da, i min tanka, i afseende ä rättigheter de alla böra Mara lika gualificerade, äfmensom en gifmen analogie synes mig i Justitiee-Nädens uteslutande med det som af Utskottet är stadgadt för Stats-Näden." Med Herr Professoren Doctor Wijkman förenade sig Herr Bergs-Rädet von Stockenström och Herr Ofwersten Skjöldebrand, hwarcmot Herr Riddarhus-Secreteraren Silverstolpe samt Herr Biskopen Doctor Nordin instämde uti Herr Biskopen Doctor von Rosensteins öfwer frägan yttrade mening. Till besluts fattande och dä Utskottets Herrar Ledamöter sörmärktes wara af skiljaktiga tankar, företogs omröstning med slutne sedlar öfwer följande justerade proposition: "Den som bifaller Justitice-Rädcns behörighet att äga tillträde med säte och stämma uti Riksens Ständers Plena och Utskott, skriswer Ja; Den det ej will skriswer Nej." Sedlarne öppnades, och Lcfunnos wara gifne af Bonde-Ständet'3 Nej, as Borgare-Standet likaledes 3 Nej, af Prefte-Ständct 2 Ja och 1 Nej, samt af Ridderskapet och Adeln 3 Ja och 2 Nej.
Jag hoppas inte så mycket numera. Det kan ju vår och solsken här, när han kom hem från Upsala och allt det andra. Han fick tankar, som vi aldrig kunde få, Och jag blef trött... Ni veta inte hvad det vill säga, att bli trött på det sättet... Inte kunde pappa leda honom, och min sorg förstod inte Kristofer. SIGRID. hårda ord kommo, gäckeri öfver mitt toffelregemente... vanden? Förstod mamma någonsin hans nya tankar och sträfFRU GERMAN. hjärta vill förstå och följa med sina barn... Fråga Char Det fins ingen moder, Sigrid, som inte af hela sitt ANDRA AKTEN lotte Du kan inte inse, du, hvilken frätande ångest och ängslan det är att känna sig bli efter. Mins du... hos sig, hur jag satt härinne och drack punsch med nog mins Gustaf det... när Kristofer hade några bekanta dem. Det var det roligaste jag visste. De sade ibland, öfver... Men hvad gjorde det ändå, när allt var öppet och ärligt? SIGRID. och jag med för att inte vara sämre, ord som jag rodnade Hade de inte ofta rätt? FRU GERMAN. nya sanningar skulle realiseras i lifvet... ty ofta voro de lika sväfvande som mina ord nu... Ja, då skrattade de och... och kungar och prester, som de ville ha bort. åt mig, för att jag inte insåg sammanhanget mellan moral Då måste jag ju tiga... (Något häftigt) Sen gingo de in i då skratta alltid våra söner i smyg. Kanske... Men när jag frågade dem, huru deras Kristofers rum och talade visst om sin egen moral... ty SIGRID. Mamma är bitter. WOLFF, stiger upp. att det är sant. Men det är sant... sant... Det kan inte hjälpas, FRU GERMAN. på allt detta, har jag funnit huru ytligt och svamligt och När jag nu under långa, ängsliga nätter sett tillbaka grönt det egentligen var. Jag har förstått, att allt i botten gick ut på eget behag, eget beröm, egen storhet, och att de, som ville reformera hela samhällen inte kunde offra därför annat än stora ord, och att bakom orden inte en VÄRFLOD
A. i75. — öfver väckt motion om stadgande, att den, som beträdes med stöld utur täckt jordgraf, der jordfrukter förvaras, skall stralfas enligt 6 § i 4° Cap. MissgerningsBalken. XXXII. B. 206. Å. 3n. LI. U. 246. LIV. A. i59. — i anledning af väckte motioner rörande granskning af det utaf LagComite^n utarbetade förslag till allmän CivilLag, samt om denna Comite'es fortfarande eller upphörande. XXXIII. B. 476. XXXV. A. 253. XL. E. 129. — öfver väckt motion om skärpning af straffet för den, som med samnad band, eller andra resan, begår rån och stöld, samt om anstalter dels till förekommande af häktade missgerningsmäns rymning, och dels till rymd fånges efterspanande 3o3 och gripande. XXXVI. B. 161. XXXVII. A. 269. LagUtskottets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden öfver väckt motion, att den, som första resan begått stöld, och inom 48 timmar sitt brott sjelfmant upptäcker, samt det stulna återställer, må befrias från uppenbar kyrkopligt. XXXVI. B. 162. XXXVII. A. 269. — öfver väckt moLion om skärpning af straffet för stöld, samt om belöning af allmänna medel för tjufvars upptäckande och gripande. XXXVI. B. 162. XXXVII. A. 270. — öfver väckte motioner om ändring af strå Hagarne för stöld, m. m. XXXVI. B. 162. XXXVII. A. 270. — öfver väckt motion om ändring af Rättegångseller Fatalie-timman vid HäradsRätterne. XXXVI. B. 162. XXXVII. A. 270. XLIV. U. 74. XLVII. A. 183. öfver väckt motion om förklaring öfver 5 och 6 §§ i 23 Cap. RättegångsBalken. xxxvi. ii. 162. xxxvii. 270.
St. ur i84~ ) 162 om sådan förändring i terminen för uppbördsstämmorna i nämnde provins, att dessa måtte få förrättas i Juni månad, genom Nådig Resolution af den 30 Januari 1830, med afslag derå, tillåtit vederbörande att, då serskilda något år (örekommande omständigheter gjorde ett sådant anstånd nödigt, derom till Kongl. Majit med underdånig ansökan lör tillfället inkomma, uti en den 20 Februari 1845 ingifven skrift i underdånighet anhållit, att, då det vore för sent att i Januari eller Februari månader till Kongl. Majit ingifva ansökan i ofvanberörde ändamål, helst, inan svar derå kunde meddelas, de utlysta stämmorna för sig gått, Eders Kongl» Majit» Befallningshafvande måtte i Nåder berättigas att, när Calmar sund under nämnde tvänne månader vöre ofarbart och besväradt med is, så att varutransporter ifrån teland till fasta landet icke utan fara kunde företagas, uppskjuta uppbördsmötena till Juni månad; och har Eders Kongl. Majits Befallningshafvande i Länet uti underdånigt utlåtande af den 22 Mars 1845, enär det sålunda sökta anståndet hvarken vore af trängande behof påkalladt eller ens för de skattskyldige sjeKve fördelaktigt, samt dessutom icke med gällande ordning för uppbördens redovisning förenligt, äfvensom detsammas beviljande genom Eders Kongl. Majits Befallningshafvande mindre lämpligt, ansett sig icke ega skäl tillstyrka Nådigt bifall till ansökningen, hvilken StatsContoret jemväl uti underdånigt utlåtande af den 4 April 1845 funnit icke böra föranleda ändring uti ofvanåberopade Nådiga Resolution af den 30 Januari 1830. 2:o. Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 15 Maj 1845, angående hos dem, med anledning af stadgandet i StatsContorets Kungörelse den 8 December 1836, att Eders Kongl. Majits
S Semi. i7 Baft i 2 Allm. Best.- och Ekon.-Utskottels Betänkande, N:o 97. hansson frän Wermland, Anders Ericsson från Örebro Län, Lars Boethius från Stora Kopparbergs Län och Anders Jansson från Westerås Län. Utskottet har tagit denna motion uti öfvervägande; men som den controll å tillverkningens beskaffenhet, hvilken ligger i tackjernets behöriga stämpling, numera är så mycket nödvändigare, sedan tackjernshandeln blifvit frigifven inom Riket, och den för närvarande högt uppdrifna productionen jemväl påkallar en noggrannare tillsyn deröfver, att qvantiteten icke må ökas på qvalitetens bekostnad, så och enär det dessutom måste vara högst angeläget för stångjerns-tillverkaren att med bestämdhet vela, hvad »lags tackjern han använder, anser Utskottet någon eftergift uti de bestämmelser, som i afseende å tackjernsstämplingen blifvit uti Kongl. Förordningen den 29 Januari i83i gifne, icke vara lämplig; hvadan Utskottet hemställer, att ifrågavarande motion må förfalla. Ank. till Exp. Utsk. d. 4 Dec., kl. 1 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om upphäfvande af Kongl. Förordningen den 19 Juni 1843, angående kol-mät ning en inom Bergslagen. Hederr. Bonde-Ståndet har till Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets handläggning remitterat en af Riksdags-fullmägtigen Lars Jacob Boéthius från Stora Kopparbergs Län väckt motion , deruti öfverklagas, att Kongl. Förordningen den 19 Juni i8^3, som tillerkänner Stora Kopparbergs
Herr LandtMarskalken yltrade sig, att om Ridderskapel och Adeln behagade uptaga mäler till afgörande, sä hade hes Herr Landt-Marskalken an» mätningar att kala blifwrt gjorda, i anledning Hwaraf, han först upropade: Zerr stotklieb, carl kreöricst, som upläste följande dictamen: Walborne Herr Landt-Marffalk! sa ock Högloflige Ridderskap och Adelf Uki Högloft. Constitulionö-Utffottels, wid sista - §28 Den y Iuml. sta Riksdag afgifva, och nu till Zlidderskapet vch Adelns pröfning öfweriemnahe betänkande/ angarns de sältet alt behandla frågor om ändring i grnndlagacNe, är tillrackeligen utredt och uplyst, allvy» lika frågor' icke Utan wada att föras utur deras a» syftade riktning kunna behandlas enligt Zö §. Re» Zerings-Formen, och att, dä i della afseende nä» gon annan bestämd föreskrift icke finnes hwärken i Regerings-Formen eller Riksdagsr Ordningen wi» dare, an all Riks-Skändens sammanstämmande be» stut fordras till grundlags stiftande, uphäfwande elter ändring, Let är nödigt till winunande as et! stutellgt resul'at, alt stadga en bestämd reglementarisk form för grundlagsfrågors behandling och af» görande. Med askgren fästad pä detta förhällande, har bemälle Csnstimiions-Utlkott till nu,varande Ständers pröfning dch beslut tillika öfwerlcmnat ett sörsiag lill de föreskrifter som Utstottet ans.tt reda till ändamalek.
Under perioden hafva exporterats 124,159 st. bjelkar, 679,623 tolfter plank och bräder, 6,718 st. sparrar, 2,331 st. spiror, 6,597 par årämnen, jemte ett obetydligt parti ved, brandstakar, berlingar, taksticksämnen, lathwood och splitved. Såsom ofvan är antydt, hafva slcogseldarne på senare tider betydligt aftagit. Sådane hafva likväl icke uteblifvit under ifrågavarande femårsperiod, men antalet och omfånget af desamma kan icke uppgifvas. Understundom hafva de förorsakats af vallhjon och vägfarande, som icke utsläckt af dem upptända eldar, understundom genom svedjande oell afbränning af affall efter skogsafverkning och någon gång genom åskeld. Priset å skogsprodukter under perioden kan anses hafva varit i medeltal 1 R:dr 50 öre för ett sågtimmer, 1 R:dr 85 öre för ett byggnadstimmer, 6 R:dr för en famn ved, 27,5 öre för en tunna kol, 2 R:dr 21 öre för 100 st. gärdsel och 1 R:dr 63 öre för 100 st. stör. Torftägt begagnas icke, och stenkol användes, utom för jernvägar och ångbåtar, endast till någon mindre mängd vid jerngjuterier och mekaniska verkstäder. Tabb. Nås 5 och 6 visa förhållandet med dödade rofdjur och af rofdjur dödade husdjur. Tabb. Några allmänna åtgärder för rofdjurs utödande hafva under perioden icke vidtagits, utan har sådant lemnats åt den enskilda företagsamheten. Inom de flesta socknar äro, genom ingångne föreningar, belöningar till olika belopp utfäste för dödandet af varg, björn och lo eller deras ungar. Bidragen till dessa belöningar utgå inom en del socknar efter skatt, inom andra efter antal ägande kreatur och inom en del socknar efter båda dessa grunder gemensamt. o B) Bergsoch brukshandtering en samt F) Fabriker, manufakturer och handtverk. Åberopande tab. N:o 7, 'M>.
Speeners reformation och dess pietistiska Conventiklar har Hr Gyllenskjöld vidrört och anfört att de varit välsignelsebringande. Det förvånar mig likväl, att, då man erkänner det välsignelsebringande af dessa pietistiska sammankomster, man ändock vill hafva lagbud, som hindra folk att blifva delaktige af denna välsignelse. Jag kan icke fatta denna motsägelse. Hr Gyllenskjöld har ytterligare sagt, att enl. Symboliska böckerna, menskan är skyldig att lyda öfverheten, såvida hon icke bjuder oss alt synda. Jag känner icke igen detta uttryck, men detta hindrar icke att det ju kan vara rätteligen citeradt. I Augsburgiska bekännelsen äro församlingarne uttryckeligen förbjudne att lyda öfverheten och biskoparne, då deras befallningar äro stridande emot Guds ord. Serskildt talas der om biskopar, huru församlingarne icke skola lyda dem och i den §, hvarom jag talar, finnas de orden: ”vakter eder för de falska profeter, som komma till eder i fårakläder, men invertes äro de glupande ulfvar”. På denna grund hafva fäderne uttalat denna mening. Genom antagande af Hr Gyllenskjölds motion qvarstå dock samvetstvånget lika orubbadt som förut, ehuru, jag medgifver det, något förmildrande deruti åstadkommes, och jag kan icke neka, att jag af honom förväntat, det han skulle vilja hafva det okristliga och oprotestantiska Conventikelplakalet belt och hållet uphäfdt, i stället för att deruti göra modifikationer, sorn till ingenting tjena. Beträffande Hr Gyllenskjölds mening att det skulle innebära trots emot öfverheten att icke obetingad! ställa sig Statens lagar till efterrättelse i trosoch samvetsmål, så tror jag snarare att det å öfverhetens sida skulle innebära ett uppenbart trots emot Gud att stifta eller bibehålla lagar, som ingripa i menniskornas trosfrihet. Folket vill icke i dessa omständigheter trotsa öfverheten, det vill blott begagna sig af den rättighet, som det har sig tillförsäkradt i Guds ord.
Riksdagen, angående beräkning af dess början samt motionstidens slut från öfverlemnande till Stats-Utskottet af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof: I. 44. —, angående af Kongl. Maj:t bestämd dag för dess afslutande: VII. 388. Riksdagens förlängning, angående anmodan till Expeditions-Utskoltet att uppsätta och till Riks-Stånden inkomma med förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse rörande —: II. 118. —, angående underdånig skrifvelse till Kongl. Majit rörande —: II. 118. —Kongl. Maj:ts Nådiga Svar derå: II. 308, A. 308. Riksdagens utblåsande, angående: I. 3. Rikdags-arkiv, angående ytterligare anslag för det inom Rikets Ständers lius inrättade —: B. IV. 347, 430, A. 430. Riksdags-Berättelse, Riddarhus-Direktionens, angående: B. II. 234, 255, A. 255. Riksdags-Beslutet, justering af Expeditions-Utskottets förslag till ingress och §§ uti —: Riksdags-hesUitet, dess underskrifvande, angående: VI. 90. Riksdags-Fullmäglige, Bonde-Ståndets, om ändring i 17:de §:n, 2:dra momentet Riksdags-Ordningen, angående bestämmande af arfvode lör dem: B. I. 180, 194, 395, 417, A. 418. Riksdags-handlingarne, angående anvisande af arfvode lör befattningen med deras mottagning, vårdande och utdelning: B. IV. 84, 136, A. 136. Riksdags-kostnader, Herr Landtmarskalkens och Herrar Talmäns, angående godtgörande deraf: B. 1. 180, 194, A. 194. Riksdags-kostnaderna, angående deras bestridande af Riksgäldskontoret: B. I. 109, lil, A. lil, E. 332.
3,000 — 1,170 — 30 1,200 — 1,400 — 1 Regementsskrifvare vid Stockholms d:o 1.500 — 1,000 2,340 — 60 2.400 — 2,800 — 2 D:o vid Carlskrona d:o . 3,000 — 1,170 1,170 I R:o (ställd på indragning) . 795 — 30 825 — 1,000 1 Bokhållare vid Stockholms d:o . 1 200 — 800 1,590 — 60 1,650 — 2,000 2 D:o vid Carlskrona d:o . 2,400 — 795 - 795 • 1 D:o vid f. d. Hofjaktvarfvel (att indragasV 795 — 30 825 — 1.000 — l Inspektor vid Carlskrona d:o 1,200 — 800 795 — 30 825 — 1,000 l I):o vid d:o d:o Af desse har Förvaltningen föreslagit 2:ue att indragas. men deremot anser Dep:s-Chefen, alf alla böra indragas och i stället åt 4 tjenstemän anslås i skrifvare hjelp. N.-o 4 lill Kongl, Maj:Is Nåd. Prop. No i. om Statsverket 1856. Vu va ra lili* lön i*i* på slut Lj uspenningar neli Arf\ oilf ii. Sportler1 i medeltal. Suni ma lin varn n de inkomst Förvaltningens af S. \. förslag. Embeten och Tjenstår Föredraga odens fot slag Löner och A efvin!»*n Pensions* belopp Kuli-. ii Hulr. ii. K.dr. ö. l\: dr Ö
Avesta kopparoch manufac t u r t u 11 Tionde och hammarskatts-jern Alun-tionde S v a-f v elbr u k s-1 i on de Mantals-pe n ningar ne samt lagmansoch h är ads hofdingerä lita n , nu beräknade till omkring 3g5,ooo r:dr b:co, utgöra inkomsttitlar, hvilka väl egentligen tillhöra de personliga skatterna, men som, då dessa i alla fall utgöras af husbönder och familjefader, drabba isynnerhet de mindre jordbrukarne , handtverks - classerna och dagarbetarne. Upphäfvandet af dessa skattebelopp har vid flera riksdagar varit yrkadt; och tidpunkten för tillfredsställandet af folkets billiga anspråk å nedsättning — företrädesvis i de skattebördor, hvilka hårdast trycka de arbetande folkclasserna — torde på goda skäl kunna anses vara inne; hvarföre jag tror 111ig böra föreslå Ulsk. alt tillstyrka It. St., att ifrån inkomstberäkningen utesluta dessa titlar. Häraf följer, att den del af lagmansoch lia1'adshöfdinge-räntan, som directe utgår till personal, bör af Stats-verket godtgöras, hvartill Riksgts-conloret intill nästa riksdag borde bemyndigas att, på Stats-contorets årliga reqvisition, utlemna nödiga medel. LStändiga rotevacance-afgiftev . Tillfälliga rotevacanceoch mö tesafgifter K neckte-ro tefrihets -medel Båtsmans-vacance-af gift Så vidt denna afgift icke kommer alt försvinna, genom städerna ålagd skyldighet att uppsätta deras båtsmanshåll, utföres den här till ofvanstående belopp. Under förmodan, att Utsk. ifrån samtlige RiksSt. har att emotse motioner om Nummer-lotteriets uteslutande ifrån Statens inkomstkällor, och då upphörandet af denna inrättning icke skä - ligen kan komma att belasta indrag - nings-staten, har jag trott mig böra anse denna inkomst-titel såsom för framtiden försvunnen. Slats-inkomst r:drb:co Extra ordinarie Stats-inkomster. Under förmodan att R.