Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utaf förestående qvittence, hvars tillförlitlighet så mycket mindre bör be - Stat s-U tskottets B e t ä 11 k a 11 d e n. tviflas, som detsamma legat lill grund för den med Herr Presidenten Friherre Fock slutade Liqvid om Spannrnåls-upphandlingen, vederlägges äfven möjligheten deraf, att någon utleverering kunnat ske från fartygen, dåTqvitlencel upplyser, att Säden skall hafva ingått till Ivrono-Magaziliet till hela sitt belopp åren 1817 och och 1S18, men först år 1819 till undsättning för behöfvande i Upsala Län blifvit använd. Hen besynnerliga motsägelse, som i flere afseenden råder emellan del af Stats-Utskottet åberopade q vil tense, samt det betyg Hof-Qvartermästareu Grandinsson meddelat och hvilket senare Herr Tham för sin anmärkning begagnat, har Stats-Utskottet icke eller förr än nu varit i tillfälle att till närmare undersökning anmäla, emedan detta Betyg icke funnits bland de Handlingar i Allmänna MagazinsBirectionen, som med meranämnde Spannmåls-upphandling egt gemenskap. Ytterligare har Herr Tham till vägledning för StalsUtskottet i denna Anmärk nings-fråga trott sig böra omnämna, att Kongl. Allmänna Magazins-Directionen redan genom beslut af den 28 Juni 1820 meddelat Herr Presidenten Friherre Fock Bgo St a t s-U t s k o 11 et s Betänkande it. fullständig decharge för de till Spanmålsupphandlinger utägne medel. Härvid får Stats-Ulskötlet göra deni érindran, att Kongl. Birectionens nyss anförde Beslut hvilket för Utskottet ingalund da varit okändt, tydligen slutas med hänvisning till den kraft och verkan KongL Brefvet af den i8:de Januarii ij8i förmår; och då i följd af samma KongL Bref, Herr Presidenten Friherre Focks redogörelse ej Varit fritagen från KongL Kammar-Rättens vidare granskning, har väl genom Birectionens beslut någon inskränkning
Jag har begärt ordet, för att förena mig med dem, hvilka önska att frågan måtte delas. Jag har gjort det, hufvudsakligen af det skäl, att jag önskar att den sednare delen måtte bifallas och den förra förkastas. Jag har ytterligare ett skäl derför, nemi. att den sednare delen är ojemförligt vigtigare, och det synes mig som skulle motionärens Önskan i hufvudsaken vara uppfyld, om den sednare delen hifalles. I händelse de öfriga Stånden icke utsatt någon tull för de varor, i afseende å hvilka de beslutat förhud; så blir händelsen den, att votering kommer att ske i förstärkt StatsUtsk., icke derom huruvida varan skall vara förbjuden till införsel eller tillåten med den af R. o. Ad. åsätta tull, utan deröfver, huruvida för varan skall bestämmas den af R. o. Ad. åsätta tull eller icke någon tull; ty då frågan om förhud är af ekonomisk natur och blott utgör en principfråga, så lärer den icke kunna blifva föremål för behandling i förstäi k t StatsUtsk. R. o. Ad:s åsigt kan således icke blifva förtryckt genom de trenne Ståndens beslut i den ekonomiska frågan. En värd talare har stöd t sina motiver derpå, att ämnet vore en bevillningsfråga, deruti intet Stånds mening kunde förtryckas, ulan der hvarje Stånd äger rättighet alt få frågan underkastad votering i förstärkt StatsUtsk. Det är äfven min öfvertygelse; men jag tror också, att ett Stånds beslut icke förtryckes af de tre Ståndens, derutaf att de tre Ståndens beslut i förbudsfrågan anses såsom R. Sirs , emedan derigenom icke är afgjordt mera än hvad Konungen sjelf kan göra; ty R. St. hafva deras rättighet öppen att votera om tullbeloppet.
Ridderffapet och Adeln, om det icke ina rvara Friherre von bRmn förbehällit, at om ban dertil sjelf sinner sig befogad, framdeles fa förwara sina skäl i Ridderffapcts och Adelns ö'ro tULOll, Ropades starka I a och Herr Grefwe» och Landtm arffalken förklarade pä undertecknads begäran, at det ingalunda kunnat wara hans linning, at utöfningen af en sadan förbehållen rättighet skulle fä äga den ringaste inflytelse til uprifwande af Ridderffapcts och Adelns fattade besiut. Friherre kleming, Lin 8. Dä Friherre von lllLten säkerligen sjelf inser, at han såsom Ledamot af Stats Rådet ej mera kan pä Riddarhuset uptrada attala, torde Ridderffapet och Adeln deremot sinna naturligt, at det är honom tilständigt, genom ffrift eller tryck, öfwer den nu afgjorda fräga, utweckla sina tankar. Högloft, Ridderffapet och Adeln instämde uti detta Friherre kleming yttrande. Up - 720 Den 13 Junk. Uplästes et Dmtamen til protocollet gfHekk Uosens^erna, Olod, sä jpdande: Uti klenum den 19 sistledne Maji, hemställe Friherre biljenermwL tU Ridderffapet och Adelns ompröfning, huruwida et af Herr cumrbing författadt, dä upläst och tik BewillningsUtffottet reinitterLsjr iHeniori-rl borde fä föredragas til Högloft. Ridderffapet och Adelns afgörande. Jag wägar i dag äterföra Högloft. Ridderffapet och Adelns upmarksamhet pä samma ämne, ödmjukast föreställande, huruwida Ms-moritler forn emanera frän andra än dem som werkeligen utgöra Medlemmar af Riksens Ständer, böra fä förekomma Högloft.
Han kastade en blick på frukostbordet för att se om allt var i ordning och beredde sig sedan att gå in med rakvatten åt sin husbonde, som hade till vana att lika punktligt och knappast mera melodiskt än tupparne börja sin dag. Là, la, la, là, la, la, ljöd det derinnefrån i alla möjliga drillar och omöjliga tremulanter, det kunde nu föreställa hvad som helst, men att det skulle vara Max’ stora tenoraria ur »Friskytten» eller »La Mandolinata» – hvilketdera hade ännu ingen fått klart för sig – tror jag hvarken salig Carl Maria eller »La Mandolinata’s» mera härdade kompositör skulle vilja gå in på. Men det betydde också ingenting, ty det fans inga musikkännare i gubben Hellmans omgifning, och att han sjelf icke längre kunde förfoga öfver några större röstmedel, skulle ni finna helt naturligt, om ni såge honom nyvaknad. Han har nyss vaknat, och solen skiner honom i ansigtet, det runda, finniga, rödfnassliga ansigtet, så att han måste sluta ögonlocken och skygga sig med handen, men icke ett ögonblick upphör han att tralla, om icke för att någon gång uttrycka sin belåtenhet ännu tydligare med en hvissling, som han lärt sig i sina unga dagar i någon Stockholmsgränd långt bort på söder, dit han nu icke en gång skulle vilja skicka sin betjent, af en nattrucklare till målaregesäll, som han nu icke skulle vilja taga i handen, nej icke en gång för hederslegionen, ehuru han gjort alla ansträngningar i verlden för att skaffa sig den. La, la, la – det var så oändligt skönt att vakna i det ljusa tornrummet och veta, att Medelhafvet låg utanför blått och glittrande, åh, hvad det var obeskrifligt, innerligt förnöjligt att kunna få sträcka sig så der trånmatt, så der halfsofvande på de mjuka kuddarne, att få fingra lättjefullt på det broderade sidentäcket och med halfslutna ögon se på rummets mattor, speglar och bohag, hur alt var fint och elegant.
Till siffran kan visserligen denna minskning beräknas och visa sig ganska känbar; men i verkligheten blifver dock den så beräknade förlusten på alla de artiklar, som icke blifva tullfria, endast nominel, af den kända och erkända sanningen, att rätt afmätta, billiga tullbestämmelser utgöra det enda hitintills upptäckta verksamma medlet emot tullförsnillningar, likasom det ock utgör den bästa drifkraften till industriel verksamhet, hvarigenom tull och andra intrader, i stället för att minskas, i väsendtlig mån förökas, synnerligast medelst ökad import; och då en ökad import ovilkorligen måste härleda sig från ökad export, ty den förutan kan den icke åstadkommas eller åtminstone omöjligen bibehållas för någon nämnvärd tid, så ligger det ock, enligt mitt förmenande, största vigt uppå, att äfven detta mål, så fort möjligt, uppnås, och detta kan det ju icke förr, än den tullsats, som dertill anses passande, kommit i tillämpning. Att vi af Frankrike nu genast på en gång erhålla de onekligen stora fördelar, som Sjöfartstraktaten erbjuder oss, borde väl ock utgöra ett skäl för oss att icke begära eller påyrka ett alltför långt uppskof med aflemnandet af den ersättning derföre, som dessa tullnedsättningar anses att utgöra, och detta så mycket mindre, om, såsom jag här sökt visa, detta kan ske i full öfverensstämmelse med vårt eget rätt förstådda intresse. På grund häraf är det, som jag vördsammast föreslår, att den af komiterade föreslagna öfvergångstiden för tullnedsättningarne å sidenoch 75 ylleväfnader icke må utsträckas öfver tre år, och att, om öfvergångstid för några af de öfriga artiklarne anses oundgängligen nödig, denna då måtte bestämmas till ett, högst två år. Stockholm i April 1864. P. Murén. Vid det af komitéens pluralitet afgifna betänkande och förslag rörande en Handelsoch Sjöfartstraktat med Frankrike, får jag anmäla följande reservation: Uti sitt den 30
— N:o 65. i anledning af väckta motioner om föreskrifter derom huru förfaras bör då någon öfvergifvit fäderneslandet eller försvunnit, men eflerlemuat egendom. IX. B. 591. A. 609. — N:o 66. i anledning af väckt motion, angående forum för handläggning af frälsemans konkurs. IX. B. 591. A. 609. Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden. — N:o 1. i anledning af väckt motion om ändring i 15 Kap. 1 §. Byggninga-Balken, i fråga om skyldighet att gräfva dike omkring svedjeland. V. B. 99. A. 136. — IN:o 2. i anledning af väckt motion om förhöjande af ansvaret för antändande af ljung å allmänning, af okynne eller sjelfsvåld. V. B. 99. A. 136. Lag - ( 73 ) Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden. — N:o 3. i anledning af väckt motion om ytterligare underdånig framställning hos Kongl. Maj:t om utfärdande af förklaring öfder 8 $. i 2 Kap. af Fiskeri-Sladgan den 14 November 1766. V. B. 99. A. 136. — N;o 4. i anledning af väckt motion om ändring af den i 20 Kap. 4 §. Byggninga-Balken och dertill hörande Författningar meddelande stadganden i fråga om de undersökningar, som böra föregå anläggandet af husbehofs-, mjöloch såg-qvarnar. V. B. 99. A. 136. — N:o 5. i anledning af väckt motion, dels om utfärdande af en författning till bestämmande af qvarntullens och så kallade doftmarkers belopp, dels ock angående uplåtande af de i Svartån, inom Såby socken befinleliga, obegagnade vattenfall. V. B. 99. A. 136.
Nuj:ts Nädigu tustställelse, men du, ut otvununtörde moulier, tor det vigtigu ändumälets vinnande, det vöre oundgängligt, utt stuten dertill lemnade något Ilidrug, pä det utt Ötver-Oii eeteuren tor I^undtmäteriet ej ullenu8t, du någon ut dem, till livilIiU8 tjenstepligter det llorer utt 8ocline-eliurtor oell llesliritningur tortuttu, tunnes dera llutvu nedlagt synnerlig mödu eller viclkänts 8er8liildu kostnuder, mätte liunnu tilldelu llonom någon skälig vedergällning dertör, utun oelit ör Lliurte-verkets tortsk^ndunde lditvu i tilltälle att använda undra dertill 8liielilige personer, unsäg Oepurtements-Llleten 8ig llöra i underdunigliet tillstyrka, utt lvongl. AIuj:t mä 1l08 Ilikets stunder toresia, utt ett ärligt un8l»g, llvur8 kelopp Oepurtements-Llieten etter de llerukningui-, lian i 8umräd med Olver-Direeteuren tor I^undtmuteriet uppgjort, trodde llöru lle8tämniu8 2 l till 3ooo l3:dr, mä ä 8taten för 6enera1-fandtmäteri-6ontoret n^taga.8, för kitt, efter de före8lirifter oeli nnder de eontroller, som 6nna8 nödige för lierörde ändamäl, använda8. Denna nnderdäniga liem8tällan, 8om af 8tat8-llädet8 öfrige fedamöter liiträdde8, deliagade Kongl. lVIaj:t i buller liilalla. I)) Oin löne-an8 lagen, med mer», för fandt-8taten8 tjen8temän oeli lietjente.
Jag skulle ej dispu tera 5 procent, eller hvilken annan procent som helst , om den vore jämförlig med den procent, som är lagd på koppartråd till 2 procent, och på plåtar till 5 procent. Dä desse manufacturer äro belagde med 2 och 3 procent, hemställer jag, om manufacturen af slantar möjligen kan beläggas med högre tull, än annan manufacturerad koppar. Jag an-, håller endast för conseqvencens skull, att Ridderskapet och Adeln måtte betänka denna sak. Grefve Spens: Här har blifvit anmärkt af den siste värde talaren inconsequencen af en så betydlig tull, sorn Herr Hjerta och Friherre Wrangel föreslagit, när tullen är lägre på koppartråd. Det är sannt och jag medgifver ali-; deles, att det första och nödvändigaste är att bibehålla principen, men jag frågar, om man ej här måste taga i betraktande den omständighet, att här icke blott är fråga om tvänne slags manufacturvaror, utan att den ena nemligen slantarne, har ett fixeradt tillverkningssätt och tillverkningspris, som ej corrigerar sig sjelf af andra omständigheter, och att således om kopparprisen stiga aldrig så mycket kan ej denna vara följa med, och priset pä slantarne förändras, förr än Ständerne besluta en sådan förändring. På denna grund tror jag att denna sak är i något annat förhållande än Ben jo Augusti f. m. då annars fråga är om tvenne varor af gamma råämne. Grefve Cronhjelm: Den siste värde talaren har yttrat sig för att visa, att ej kopparmynt är i samma förhållande som annan kopparmanufactur. Jag hemställer om så är. Jag tror att priset å slantar lika med det på andra varor, måste rätta sig efter conjuncturen , och corrigera sig sjelf, ty om kopparprisen stiga, så behöfver man i alla fall ej föra ut slantarne, ty det är en industri, som är lätt påhittad, och af inhemska personer kan användas att inväxla slantar och nedsmälta dem till koppar, för att sedan utskeppa den.
Att angifva orsakerna till berörda missförhållande är mycket svårt, då de äro af synnerligen växlande och mångartad beskaffenhet, och det är icke heller vår afsikt att Hvarför slappas vår yras vingar, i denna lilla uppsats inlåta oss på den frå- hvarför tiga vi timmen lång? g a n. Ännu svårare är det naturligtvis att Hon, den yngsta, hvars stämma klingar finna botemedlen emot det onda, och man kan högt öfver våra i skratt och sång — icke heller hoppas att i en hast kunna se, hon år blek som den bleka natten: åvägabringa ett bättre sakernas tillstånd. — » Rosornas tid är allt får kort. » — Men mycket kan vinnas på de partiela reOch hon sliter sin ros ur hatten, formernas väg, och det är för en sådan, till kramar den sönder och slungar den bort. utseendet liten och obetydande, men som Glädjens rosor vi tro ganska verkningsrik reform, vi denna lyste röda. gång tagit till orda. Det gäller det nu Våra löjen gängse sättet för utfärdandet af tjänsteäro döda. betyg och ett förslag till en ny norm i Låt oss le mot hvarann i natten, detta hänseende. le bland rosor och vin och sång! Då vi skrifva detta, ligger framför oss Hjalmar Söderberg. ett betyg, så lydande: I romanbi lagan begynner i dag, sedan » Fru Holmfrid » nu af slutats, en ny roman: » Portvakiar sonen » af den tyske författaren Otto Elster. Detta arbete har i förf:s hemland väckt berättigad uppmärksamhet för det lika underhållande som djupgående sätt, hvarpå det behandlar några af vår tids mest brännande sociala och etiska frågor. Det har ock rönt utmärkelsen att publiceras genom det högt ansedda skönliterära förbund, som existerar i Tyskland under namnet » Verein der Bucherfrennde ». Vi kunna med visshet förutsäga, att det remarkabla verket i ovanlig grad skall fängsla och uppbygga våra läsarinnor.
'1 skålp. — 6 Plymer: Strutsoch andra slag . ■1 skålp. 45 Pomada 1 skålp. 1 — Pomcranser 1 skålp. — 6 Pomeransknoppar och Skal 1 skålp. — 7 Porslin: oäkta, Sten eller Fayence: hvitt eller enfärgadt, men omåladt: Talrickar .. 1 skålp. 5 andrå pjeser 1 skålp ■TT* 10 måladt eller trvckt: J Talrickar .. 1 skålp. — 10 andra pjeser . 48 äkta: hvitt eller enfärgadt 1 skålp. ; — 20 förgyldt eller måladt i figurer eller med blommor .. 1 skålp. — 40 Persikokärnor; hänföras under Apotheksvaror. Pinsbach; hänföres under Metaller, sammansatta. Pipor, Tobaks-; hänföras under Piphufvuden. Pistacier; hänföras under Frugter och Bär, ej specificerade, torra. Pistoler; se Gevär. Platåer; se Decorationer. Pläter; hänföres under Metaller, sammansatta. Porfyr; hänföres till Sten, ej specificerad. 32 Förslag till Tull-taxa. Anm. Kärl och redskap af äkta porslin för pharmaceutiska eller vetenskapliga behof må, sedan beskaffenheten och qvantite ten blifvit hos Sundhets-Collegium, Vetenskaps-Akademien eller vederbörande Universitets-Fakultet uppgifna oell god kända, af Apothekare och Vetenskapsmän införas oljer, Penningebörsar, Ridihyler och Väskor: af heleller halfsiden andra slag Potates Potatesmjöl * Pozzolana Qvicksilfver Redskap och Machinerier, eller delar deraf, rade . ' . Rigabalsam Ris, oskalad eller Paddy Russin * Russinstj elkar Rör: Bambuoch Spanska Rottingar, Vassoch andra slag Rötter, ätbara, alla slag ej specifice - Qvantitet för Tullberäkningen. i skålp. \ skålp. I skålp. 1 skålp. Införsels-tull. Riksmynt. ' R:dr Fritt. 50 Fri. Fritt.
Ännu värre blifver om Herrar Committerades förslag: att en, sådan bör hafva uppfyllt 27 år, icke anta. ges. Det skall lifva mången yngling med stor inbillning om sig sjelf: att våga på försöket, se» dan han under en liderlig ungdom, icke vårdat sig om, att inhemta tillräcklig kännedom i sitt yrke, och ingenting mindre varit än arbetsam, och såleds icke närt något hopp: stt blifva sin egen; Den redbare och arbetsamme Handtverk.mannen» sorn hunnit sitt mål, under mödan och fliten, skall, ehuru icke ångrande någondera, med sorg. se: att man fråntager honom brödet genom fri. heter, kemnade (äfven åt utlädningar) dem hara aldrig aliade i sin ungdom. Jag yågar föreslå t §68 ZagUtslsottéts lietånkanién, xxxviii Ingen må få till Mästare blifva antagen , som icke ian förete säkra bevis derpå: att han aibetat minst 3tne år sorn Lä-gosse och g:ne år so,m Gesäll å någon verkstad, samt att han fullgjort behörige Gesälloch Mastare.prof. Vid Håglöf!. Rerednin» gens förslag, till antagande af 12 §•, åberopa! jag mig de dervid redan gjorda anmäikningar af Herr Leffler och Limnelius. Afven vid 13 §. gör jag samma anmärkning och förenar mig derjemte med Herrar Ledamöter af RorgarStåndet uti HögloQ. Afdelningen, uti denna tanka: att Lågan bör först våckas hos Ma. gistraten , när Handtverkare, som bor-uii en Stad, vill till Landet flytta. Hvad angår frågan om Handtverkares skyldigheter, som flytta till Landet, så 5r det t ätt vist: att de fullgö a alla de onera som deras vederlikar, hvilka i Staden qvarstanna ^ åligga, då de vilja författa Handtverket på Landet.
I detta afseende får jag erinra, att ifrågavar, förslag ingalunda innehåller, att BondeSt, * Den 16 Octolier e. m. 29 Mand sig må upptaga flera ledamöter, utan endast upphäfvande af de riksdagsmanna-qualificationer, som bero af de åtskilliga hemmansnaturerna. Då det är sjelfva jorden, sorn qualificerar till representation, synes det mig principenligt, att icke det ena jordstycket må lemna större rättighet alt deltaga i Nationalrepresentationen, än det andra. Den värde ledamot, som egentligen fästat uppmärksamhet på hvad grannlagenheten i detta fall skulle fordra, nämnde, att alla fastighetsägare borde vara representerade Jag får tillägga, att de borde vara berättigade såväl att välja som alt väljas till representanter, och med detta tillägg tror jag, att denna ledamot och jag kunna vara ense oin det förslag till gemensam tanka, sorn jag framställt. Men för att beriktiga några begrepp torde jag få till besvarande upptaga åtskilliga af Hr v. Hartmansdorff gjorda anmärkningar. Ilan har presupponerat, att 0111 detta förslag skulle vinna den' grundlagsenliga behandling, som jag önskat, skulle resultatet deraf blifva, att löst folk, extra länsmän, brännvinsadvocater rn. fl. vunne inträde i BondeSt. Hr v. Hartmansdorff har likväl sedermera sagt, att detta Stånd utmärkt sig genom sin sans och sitt lugna omdöme. Jag inser icke, hvarföre detta Stånd, dä det vid riksdagarna utmärker sig genom sans och lugnt omdöme, icke jemväl hemma vid val af representanter skulle utmärka sig lika så fördelaktigt. För öfrigt tror jag, att, då man granskar förhållandet på närmare håll, man skall finna, att i fråga om municipala befattningar detta Stånd icke gör stort afseende på, att ett sådant uppdrag lemnäs åt någon af den class, inom hvilken, enligt grundlagen, dess ombud vid riksdagarna skola utses, utan att allmogen ofta med mycket förtroende åt personer, som tillhöra andra samhäilsclasser, uppdraga att föra dess talan.
Enligt uppgifterne i tabellen skulle af åkerjorden årligen användas till odling af hvete 4,384 tunnland, råg 64,426, korn 28,058, hafre 19,703, blandsäd 558, ärter 1,467 och potatis 15,991 eller tillsammans 134,587 tunnland, motsvarande nära två tredjedelar af åkerjordens hela areal. Totalförhållandet i afseende på utsäde och skörd är uppgifvet sålunda: af säd. af potatis. utsäde, i tunnor 119,108, 95,945; skörd, d:o 581,220, 599,725. För att på sannolika grunder utröna, huruvida dessa siffror någorlunda angifva det verkliga förhållandet, eller om de icke kunna tåla någon förhöjning, torde till en början böra undersökas, huru mycket af sädesskörden kan skäligen anses åtgå för länets eget behof. Den årliga förbrukningen af spaninål till föda åt befolkningen är olika uppgifven inom norra och södra delarne af länet, nemligen för hvarje person till lf tunna inom den förra och till 2 tunnor inom den senare länsdelen. Med antagande af sistnämnde beräkning, såsom 12 Calmar län. Utsäde. Skörd. den, hvilken torde stå verkliga förhållandet närmast, och då länets folkmängd år 1860 utgjorde omkring 221,000 personer, uppkommer således för nyssberörde behof en årlig förbrukning af 442,000 tunnor. Åtgången till utsäde är beräknad till 119,108 » Den qvantitet säd, som årligen användes till kreaturens utfodring, är af Hushållnings Sällskapen uppgifven att utgöra 95,056 » Såsom åtgående till bränvinsbränning torde, äfven med beräkning att potatis dertill hufvudsakligen användes, böra antagas minst 8,000 » Summa årligt spanmålsbehof 664,164 tunnor. När nu hela årliga sädesproduktionen är beräknad till endast 581,220 » så skulle resultatet blifva en årlig brist af 82,944 tunnor.
N:o 3g. till Rikets Ständer, angående rättighet för Di rectionen af Armeens pensionscassa till ett räntebärande creditiv i Rikets Ständers Bank. IV. 238. R. 451. XIII. N:o 40. till Rikets Ständer, angående bidrag af allmännamedel till Strömsholms canaloch slussveiks nybyggnad. Propositioner och Skrifvelser, Konungens nådiga; — N:o 4>. till Rikets Stander, i anledning af framstäldt förslag, att liallva tulluppbörden för inkommande utländska stenkol må lill understöd för Höganäs stenkolsverk anvisas. V. 21. R. 68, ig6. XIII. B. 110. A. 2gJ. E. 611. — N:o 42. till Rikets Ständer, angående frågan om lindring uti den hemmansägarne i Jemtland åliggande roteringsoch rustningsskyldighet. V. 21. R. 74. XIII. B. 625, 648. Å. 68g. XVII. U. i75. XVIII. A. 102. E. 323. A. 33i. — N:o 43. till Rikets Ständer, i fråga örn Landtränlmäslares befrielse från skyldigheten att för remisslage erlägga bevillning. V. 21. R. 72. VIII. B. 148. A. 227. XXVI. E. 114. — N:o 44- till Rikets Ständer, angående nedsättning af räntan å det för staden Wenersborg beviljade byggnadslån. A 278. XXII. U. 207. XXIII. E. 3. — N:o 45. till Rikets Ständer, angående eftergift af personella utskylder för afskedade, till underhåll berättigade soldater och deras vederlikar under expectance-tiden.