Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Diverse utgifter Lagsökningskostnad Af nedanstående tablå inhemtas dels bura den till Banko-DiskontVerket af Statslånefonden anvisade summa varit fördelad emellan de särskilte Län, som tillböra Diskont-Verkets distrikt, samt hvad låneti emot endast namnsäkerhet angår, äfven i hvad mån medlen 14 tillgodokommit olika näringar och yrken, dels ock mot hvilken säkerhet de vid slutet af år 1858 utestående lånen blifvit utlemnade: (Se bilagan Litt. A.) Från Låne-Kontoren har annan uppgift om lånens fördelning icke blifvit Eevisorerne meddelad, än att vid Låne-Kontoret i Malmö utgifvits mot inteckningssäkerhet 94 lån å Rdr 843,700: —- „ namnsäkerhet . 732 d:o „ „ 2,138,450: — Säger 826 d:o „ R:dr 2,982,150: — samt att vid Låne-Kontoret i Wisby de utgifne lånen på följande sätt fördelats: till Handlande 37 st. å Rdr 81,350: — „ Handtverkare och Näringsidkare 17 d:o „ 32,100: — „ Militäre, Ecclesiastike och Civile Embetsoch Tjenstemän samt Ståndspersoner 16 d:o n 44,100: - „ Jordbrukare och Allmoge 28 d:o . „ 39,150: — Säger 98 st. å R:dr 196,700: — I sammanhang med nu afgifna redogörelse för Statslånefondens förvaltning få Revisorerne anmäla, att Chefen för Kongl. Finans-Departementet, uti en Revisorerne tillhandakommen skrifvelse af den 9 nästlidne September, .gifvit tillkänna, att, enär användandet af ifrågavarande, i början af år 1858, af Svenska Statens dertill befullmägtigade
Sällan eller aldrig kunna besvuren angå så betydlig prisskillnad, att det i någon betydlig mån kap inverka på den fördel, räntetagare eller räntegifvare kunna hafva i afseende på begagnandet af uppsägningsrätten; och jag kan således icke anse det ppiparkta förhåljandet vara något, sorn bevisar olämpligheten af den tid, StatsUtsk. fö* peslagit. Hvad åter angår Hr Hjärnes anprärkn., att det vore * 10 Den 19 Januari e. m. lämpligast att sätta markegången i Mars månad, oell att denna markegångssättning borde gälla för löpande årets skörd, finner jag andra olägenheter dermed förenade än dem, sorn talaren sjelf uppgifvit och vederlagt. Jag kan icke föreställa mig, huru liqviden sedermera skulle komma att äga rum för de räntor, som skulle utgöras af nya skörden, om priset vore satt efter nya skörden, emedan priset emellan gamla och nya skördarna kan variera ända till 5o ä 100 proc., då deremot mycket mindre variation emellan markegångspriset och det verkligen existerade priset uppkommer, om markegångspriset bestämmes i Nov. eller liec. månad, med afseende på den redan gjorda skörden, än om priset sättes förut, innan man vet, hurudan skörden blir. Att det ena årets förlust skulle jernnäs med det andra årets vinst genom 10-års-markegångssättningen tror jag nog; men derigenom vinner man icke, hvad som åsyftas, nemi. att markegångspriset skall mera öfverensstämma med det gångbara priset. Det är detta ändamål, man skall närma sig; men dertill fordras först nödvändigt, att markegångspriset sättes med afseende på det års ränta, som skall antingen in natura levereras eller contant betalas, och dernäst, att markegången bestämmes på den tidpunkt, då prisen kunna vara någorlunda bestämda. Lämpligaste tiden härför vore visserligen Jan. månad; men då lagen stadgar, att uppsägning skall ske före Thomae dag, kan det icke komma i fråga att framskjuta tiden för markegångsprisets bestämmande längre än till d. 4 Dec.
S. D. Till Stats-Utskottet remitterades Kongl. Maj:ts nedannämnda, denna dag öfverlemnade, nådiga Propositioner till Rikets Ständer: l:o angående väckt fråga om upplåtande till staden Malmö af Kronan tillhörig mark för dels utvidgning af stadens begrafnings-plats och dels sammanbindande af tvänne gator derstädes m. m.; 2:o angående beviljande dels af ett byggnadslån åt de brandskadade i staden Jönköping, dels ock af anslag och lån i och för tomtregleringen i nämnde stad; 3:o angående skatte-försäljning af åtskilliga lägenheter under Elfsborgs kungsladugård i Götheborgs och Röhus län; 4:o angående afsöndring af jord från Ultuna kungsladugård och Kronoparken Asen, till utvidgning af Upsala Central-hospitals område; 5:o angående anslag af vinsäd till Ulrika församling i Östergöthlands län; äfvensom Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse af den 15 innevarande månad till Rikets Ständer, angående begärdt understöd för fullbordandet af Norbergs jernväg. Den 19 och 22 Augusti. Från llögv. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-Uiskottets Utlåtande N:o 21, i anledning af gjorda anmärkningar emot Retänkandet N:o 4, angående grunderna för den blifvande allmänna bevillningen samt föreskrifterna för deras tillämpning. Ståndet biföll och godkände: l:o Utskottets hemställan, sidan 3, angående bevillningen af embetsoch tjenstemäns, samt betjentes löner; 2:o yttrandet, sidan 4, med anledning af Herrar Wallenbergs och Björcks der omförmälda motioner; 3:o förslaget, sidan 5, rörande bevillningen å rörelse och näring samt fast egendom; 4:o 88 4 och 6 samt 8 145 mom. 5, enligt Utskottets förslag i Retänkandet N:o 4; 5:o
Om det vore bestämda utgifter, anvisade på de tillgångar, som BevillmsUtsk. upgifver, kunde det vara lik - 4 Den 13 November. giltigt om man beräknar 5 mill:r eller 5,200,000 R:dr, men då så icke är förhållandet, så skulle, ifall inkomsterna icke upgå lill det beräknade beloppet, Slats-Kont. råka i stor förlägenhet^ och icke kunna fullgöra de utbetalningar, som detsamma åligger. Afven Riksg:s-Konl. skulle hafva mehn deraf, emedan de utgifter, som af dessa inkomster skola utbetalas, äro mycket förvillande. På grund af hvad jag således haft äran anföra, får jag tillstyrka, att tull-inkomsterne icke måtte beräknas högre, än 5 mill-.r R:dr. Det är visserligen sannt, att inkomsterna för innevar:de år torde upgå Jill vida högre belopp, men R. o. Ad. känner nogsamt, hurusom della års förhållanden äro exceptionella, samt icke under någon längre lid kunna fortfara. Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabr.: Den siste värde talaren har erkännt, alt tull-inkomsterne för innevar:de år komma att upgå till större belopp än hvartill de blifvit beräknade, men han tilläde, att sådant härleder sig från de under året inträffade exceptionella förhållanderua. Jag anser dock alt de exceptionella förhållanden, på hvilka jag förmodar Frilun åsyftat, icke hafva haft någon inverkan på tull-inkomsterne, ty den ökade import, som möjligen egt rum genom handelns afstängning från Finland, tror jag icke varit serdeles förmånlig, emedan en stor del varor blifvit lagde på nederlag och sedermera förts ut öfver Haparanda. Men om också exceptionella förhållanden egt rum, tror jag likväl, att de af R. St. nu beslutade föiändringar, hvilka jag hoppas skola vinna K. M:s bifall, nemi. förbudens uphörande och åtskilliga varors förtulIning efter vigt och ej efter värde, skola komma att ytterligare föröka inkomsterne, Och då del lätteligen med siffror kan bevisas, att tullinkomslerne, lill följd af R.
Dessa lika tydande Utslag äro jemväl till Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning, genom serskilda å mina vägnar anförda besvär, i underdånighet hemställda. I sammanhang med nästförestående mål bör nämnas ett annat, som, af mig redan den 26 Juli 1887 till anställande af laga åtal förvisadt, Kongl. HofRätten öfver Skåne och Blekinge nu mera äfven pröfvat och afgjort. Medelst Utslag den 17 Oktober i836 hade Wemmenhögs HäradsRätt, som ansett Smeden Mathias Nieinson och Gossen Anders Storm i Nötesjö förvunne, att hafva ute å marken olofligen tillgripit fyra kappar växande potates, värderade till 16 sk. Banco, derför, under åberopande af 43 Kap. 1 §. Missgerningsbalk©*!, Kongl. Brefven den 20 December 1737 och den 1 Maj 174b samt Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807, dömt desse personer att hvar för sig böta det tillgripnas sexdubbla värde, med 2 R:dr eller, vid bristande tillgång dertill, i stället straffas med åtta dagars fängelse vid vatten och bröd samt dessutom undergå uppenbar kyrkoplikt; hvilket Domslut kommit till verkställighet sålunda, att Niemson erlagt böterna, men Storm ulsLått kroppsstraffet, samt bägge undergått kyrkoplikten. Emot omförmälda Utslag var, efter min tanka, först och hufvudsakligast att anmärka, det HäradsRätten ansett och bedömt åtalade tjufnadsbrottet i likhet med stöld af på åker eller äng befintlig säd, hö eller halm, som, enligt åberopade 43 Kap. 1 §. Missgerningsbalken och deröfver, genom Kongl. Brefvet den 1 Maj 1745, gifven förklaring, låge i tveböte emot annan tjufnad och, fastän till ringare värde, icke finge med snatteribot försonas.
Jag ber blött att få fästa ttpmärksamhetfen derå, ätt kött icke 236 Den 20 Maj e. m. torde vara någon olämplig värdemätare, enär, på sätt tabellen utvisar, priset derå år 1814 och 1853 varit på några sk:r när detsamma. Det blefve således snarare till länets fördel än skada, om dagsverken till kött förvandlades. Hr Palmer ant: Då R. o. Ad. redan beviljat återremiss å en del af Betänk, samt Hr Prytz’s framställning synes mig hafva ganska goda skäl för sig, får jag understödja hans begäran om återremiss. Genom en sådan åtgärd förlorar man ju ingenting, men den säkra vinsten är, att frågan blifver mera utredd, hvilket måtte öfverensstämma med allas önskan. Gr. Sparre: Jag hörde icke nog tydligt Hr Prvtz’s sednaste yttrande, för att upfatta, huruvida han afstod från sitt yrkande å återremiss eller icke. Var det sednare händelsen, vill jag med honom mig förena. Jag har redan, vid behandlingen af förslaget, ronde andra län, uttalat den åsigt, att man borde, så vidt möjligt vore, göra afseende å länets innebyggares mening och då jag i förevande fall icke tillåter mig någon tvekan derom, att ju icke den mening, Landshöfd:n i Gefleborgs län här uttryckt, öfverensstämmer med räntegifvarnes inom länet åsigt, så synes det mig som R. o. Ad. borde derå fästa afseende. Ståndet har redan förut bifallit, att räntepersedel' förvandlas endast till spannmål, hvilket jemväl blifvit af Utsk. i afseende å 2:ne andra län, Blekinge och Christianstads, tillstyrkt. Vid sådant förhållande anser jag StatsUtsk:s ledamöter sakna skäl att motsätta sig den återremiss, Hr Prytz begärt och hvarom äfven jag anhåller. Hr Prytz: Mitt sista yttrande innehöll, att då jag icke fann mig vara understödd i min begäran om återremiss, ansåg jag mig böra derifrån afstå, helst frågan i allt fall ånyo skulle komma under StatsUtsk:s pröfning. Men då jag nu funnit ett sådant understöd så väl af Gr.
Den 10 Februarii, att i Eders Kongl. Höghets Ynnest och Nådiga bevågenhet stådse få vara inneslutne. Riksens Ständer framhärda Scc. Många yttrade härtill deras bifall. Herr Hallenborg, Carl Johan, framleranade ett förslag till underdånig Lyckönsknings-adress till Hans Kongl. Höghet KronPrinsen, hvilket upplästes, så lydande; Högborne Furste! Då Riksens Ständer nu hafva Nåden upp. vakta Eders Kongl. Höghet, sker det med alseende å det Konungsliga budskap, som underrättat oss om Eders Kongl. Höghets ingångna trolofning med Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Josephina af Leuchtenberg. Redan flere gånger hafva Riksens Ständer haft nåden uppvagta Eders Kongl. Höghet med Adresser, påkallade af händelsernas anledningar och af Riksens Ständers alltid varma önskningar för Eders Kongl. Höghets väl; men utaf alla tillfällen, som hitintills erbjudit sig för oss, att tolka de känslor vi och Nationen hysa för Eders Kongl. Höghets Person, år detta det högtidligaste af alla. Den förbindelse Eders Kongl. Höghet ingått, och som enligt våra förhoppningar, snart genom Religionens heliga och oupplösliga band skall fullbordas, år redan i den enskiita med - SzS Den 10 Februarii, borgarens obemärkta bana det vidtigaste stegetj bura vida större år det icke då, från den upphöjda plats Eders Kongl, Höghet blifvit beskärd t Eders Kongl. Höghets sällhet och lycka år oskiljagtig ifrån det folks vi representera, ej allenast genom den tillgifvenhet, som Eders Kongl, Höghets högt värderade egenskaper allmänt förvårfvat sig hos Nationen, utan äfven genom principen af den constitutionella rnonarchien, som sammansmälter den regerande Dynastiens interessen med det styrda Folkets, och framställer i sitt fullkomliga ideal, den sköna bildén af en talrik slägt med odelad kärlek för ett vördadt öfverhufvud. Vi önska förhoppningsfullt att äfven i Eders Kongl.
— Men aldrig blifva vi förmögue nog att på Gottland hålla garnisoner, som trygga oss mot en öfverrumpling; neli befästningar äro något, i mån allenast af försvararne på vallarna. — Endast genom befolkningen således, kan Gottlands försvar blifva påräkneligt Nu är till öfverflöd kändt, all Gottland kan idkeligen försörja ett mångdubbelt antal innevånare. Men då bör folkökningen på ön i möjligaste måtto befordras — dock visst icke i pur arithmelisk hänsigt,— icke genom de medel sorn i drifbänk framskaffa ogräs; meri medelst användande af dem, genom hvilka välmågan ökar en behållen och belåten befolkning. Till hvad grad Gotlländuingarne kunna påräknas, synes tillräckligen deraf, att några och 4°>O0° innevånare nu ställa 6 ä 7000 man i beväringsleder; således hvar 3:dje eller 4-tde mansperson, nemi. alla karlar mellan i5 och 5o år. Med undanlag blott af de absolut och totalt soldateska, Österrikiska och Ryska befolkningarna på gränslinjerna emellan Christenheten och Turkiet eller Asien, kan ett annat exempel af en sådan beväring icke i hela Europa uppvisas — och, i hvad angår Gotlländningarnes ypperliga 111 iIitäriska egenskaper, åberopar jag tryggt alla de militärer, som på Gottland tjenstgjort; och främst åberopar jag den, här på denna bänk närvar, patriotiske man, som qvarlefver af de 2:ne, hvilka aldraförst åvägabragte och organiserade denna så vigtiga beväring, och sedan i sin egenskap af landshöfding på Gottland så kraftigt vidmakthöll den. •—Må jag härvid anmärka, alt äfven denna väsendtligen fosterländska anstalt är under närvarande Regering tillkommen och bör, jemte så många andra skapelser, lefva i våra tacksamma minnen. Att Gottland, i mån af dess förkofran, skulle blifva för inkräktare begärligare, vore elt inkast, af hvilket min åsigt alldeles icke sknlle åverkas.
Aflöning och pensioner för tjenstemän och betjening samt gratialer 5,184: 4,957: 40. Balans till påföljande år: — Beträffande de uti föregående revisions-berätteleer omförmälda, sedan flera år i räkenskaperna, balanserade, poster under titel: »utestående tiondeoch dagsverkslösen», få Revisorerne meddela, att det häraf återstående beloppet, 189 R:dr 29 sk. 10 r:t, blifvit under år 1854 indrifvet och redovisadt. Någon anmärkning vid räkenskaperna har ej förekommit. Haga Kongl, lustslott. Räkenskaperna hafva för båda revisions-åren undergått granskning i Kongl. Kammar-rätten utan anmärkning. Inkomster och utgifter redovisas sålunda: Debet. Balans från föregående år: Tillgångar 192: — 10. Uppbörd: Stats-anslag 3,000: 3,000: Passevolans-medel för underhållande af Norska häst jägarnes kasern och stall 150: 150: Transport: 3,150: - — 3,150: — 185 — Transport: 3,150: 3,150: Arrende-medel 550: 550: — Leverering af Hans Maj:t Konungens enskilda medel 555: 32. Diverse inkomster 787: 31. .— 348: 16. Balans till påföljande år: Balans från föreqående år: Balans till påföljande år: Härvid hafva Revisoreme ej funnit något att anmärka. Haga lustpark, » Af räkenskaperna, hvilka för båda revisions-åren undergått Kongl. Kammar-rätten utan anmärkning, inhemtas: granskning i Debet. Balans från föregående år: Tillgångar Inkomster: Af Hans Maj:t Konungen anslagne Balans från föregående år: — Utgifter: Balans till påföljande år\ Summa 4,559: 41. 2. 4,715: 6. ö! Någon anmärkning från Revisoremes sida har icke heller härvid förekommit. Gripsholms Kongl, lustslott. Räkenskaperna, för båda revisions-åren granskade i Kongl. Kammar-rätten, Utan anmärkning, utvisa: Debet. Balans från föregående år: Uppbörd: Credit.
Cognac af till och med ta graders 2 styrka 1 Kanna I 3 deröfver 1 Kanna ] 24 — 2 andra slag af Socker eller Rumin: af till och med 12 graders t Kanna I 2 styrka 1 Kanna I >Fr itt 3 —. —. deröfver t Kanna 1 24 — af Ris eller Arrac: i af till och med 12 graders 1 2 — —• styl ka • 1 Kanna i \ 3 « deröfver . 1 Kanna I 24 — ) Bröd: 4 — af Hvete I Skålp. — 2 — (Fr ill 2 — af Råg ... 1 Skålp. — 1 — v > i3 16 — Bäfvergäll . 1 Skålp. 1 16 Böcker: på främmande språk samt Chartor, Musikalier, Notoch Ritböcker Fr ia. Fr ia. på Svenska tryckte 100 R:dr v. 20 Fr ia.| . Buldan, se Väfnader. Bär, ej specificerade, se Frugter. Bil. till Expedition tUtskottets Förslag till und. Qvantitet för Tullheräkning Infot sclt ull. Biblar gifne till Svenska Bibel-Sällskapet med inbundet rent eller linieradt papper Bönor: Hvita eller så kallade Turkiska Trädgårds Åkerbönor, af alla slag, lika med Ärter. Cacao (oo R:dr v. 1 Skålp. 1 Lisp. 1 Skålp. Fr 25 ia. 4 40 5 — Fr }F. ia. ia. i a .— Caffe 1 Skålp. — 4 ta i a — brändt, och alla till Caffesurrogat användbara brända växter. Camelotte, se Väfnader. Canelknopp, se Canel. Canoner, se Jern. Carma), se Färger, ej speciGcerade. Carotte, se Tobak. Cassia Lignea, se Caoel. < 44 RMlili Expeditions-Utskottets Forsing till imd. Skrifvelse Tullvärde. Qvantitet för tullbevakning. Införseltull. Fr it t t Cider I Kanna 12 .
L N. Utdrag af Protokollet, hållet i Linköpings Dom-Kapitel den 10 Februari 1773. S. D. § i5. Hemställde Konsistorie-Notarien M. Wallenberg, om i@ke, då utredandet af de flera räkningar för stridiga Pastoraters inkomster, samt uppbörden och redogörelsen derför, är förknippadt med lika så stort, om icke långt större besvärlighet, möda och ansvar , sorn andra i Stiftet skeende uppbörder, honom kunde, i anseende härtill , tillåtas att deraf, äfvensom af kollektoch stamboksmedlen , njuta 6 procents arfvode. Hvilket Konsistorium, såsom på all billighet grundadt, pröf■yade skäligt alt bifalla. Ut supra. Ex protocollo, J. Friedleif. L. N. Skara — 357 Skara Stifts Konsistor» underdåniga Utlåtande. I anledning af hvad Rikets Ständers år 1841 församlade Revisorer, i deras öfver Stats-Revisionen afgifna Berättelse , anfört och framställt om uppbördsoch redovisningspro visioners beräknande efter olika grunder inom olika Stift, samt om lämpligheten att, genom allmän författning, bestämma, huruvida och, i sådant fa 11, till hvad belopp provision eller procent bör af hvarje slags medel få af uppbördsmannen eller den redovisande beräknas, får Konsistorium, på Nådig befallning, afgifva följande underdåniga Utlåtande. Af de medel, Rikets Ständers Revisorer omnämnt, uppbära och redovisa detta Konsistorii tjenstemän inga andra , än kolleklmedel samt besparda löneinkomster af lediga Presteller Skolläraresysslor, jemte vederlagsraedel under extra nådår. För denna uppbörd och redovisning hafva de, med tillämpning af Kongl. Brefvet den 17 Mrs 1768, beräknat Sex procent. Detta Kongl. Bref är väl, på sätt Revisoerne anmärkt., egentligen ut får flad t för Åbo Stift; men då uppbörden är förenad med lika möda och ansvar för tjenstemän nen vid Konsistorier i allmänhet, bär detsamma blifvit ansedt äga gällande kraft äfven för dem.
IVlå det tillåtas mig alt lill vederläggning upptaga ett förslag, sorn hela J. O. H:s brochure andas, och hvilket Hr Petre' uti sin motion mera direct uttalat, nemi. alt Utsk. skulle utgå från principen 0111 likstämmighet med Norrska sjövapnet. Utsk. tyckes äfven hafva anlydt detta, då det tillstyrker; att Sveriges sjöförsvar bör ordnas efter berak - D en 13 M i j f m. ning af samverkan med Norriges Holta. Men man hör ihågkomma, alt Norrige, sedan det lösrvcktes från Danmark, har blifvit ett särskildt Rike oell satt i en alldeles sidoordnad likhet med Sverige, samt att Norrska grundlagen erfordrar någon ändring, innan JNorriges flotta med säkerhet kan påräknas i gemensamma krig. Dessutom måste jag bekänna, att jag, med gifven böjebe att af de begge Rikenas. förening hemta de största förhoppningar, skulle tilltro Norrmannen mera än mensklig förmåga, om, vid ordnandet af sitt sjöförsvar, han kunde lösrycka sig från århundradens fiendskap oell fördomar emot Sverige, oell dervid endast afsåg Norriges och Sveriges förenade behof. Af dessa fördomar kommer den mängd roddfartyg, hvilka, efter en broderlig förening med Sverige, äro för Norrige mindre af behofvet påkallade. Af hvad jag sålunda anfört, torde vara ådagalagdt, att Sveiige mäste ordna sitt försvar såsom Sveriges väl det krafver, utan att Norrige ornnämnes i vår statsbudget. En af de ideer J. O. H. hyllar , och hvilken han yttrat på II ra ställen, är, alt en mindre skärgårdsflotta , väl styrd och använd, kan, medelst begagnande af termopyler och många andra uppgifna medel, nästan fördubbla eller mycket föiöka sin styrka, d. v. s. slåss emot och sysselsätta en mycket starkare fiende. Jag medgifver ej allenast detta påtående, utan anser detsamma för alldeles tillförlitligt och säkert; men den skärgård, i hvilken detta sätt att strida egentligen kan äga rum, är den utanför Stockholm från Arholma till Dalarön.
Lagerbjelke, nödvändigt, att genom ett slags preem i nm upmnntra allmänheten att begagna sig af det nya systemet. Det saknar icke så helt och hållet, som Hr Printzensköld synes föreställa sig, ali analogi med förhållandet under nuvar:de omständigheter. Vi känna nemi. alt å hufvudstadens Postkontor rekommenderade bref skola inlemnas kl. före 6 e. m., och inlemnas de efter detta klockslag, ehuru före tiden för postens afgång, får man till postförvaltaren erlägga en serskild afgift. Således befinnes, att under nuvande förhållanden existerar det faktum, att rekommenderade bref af lika vigt och värde, destinerade till samma ort, draga något olika afgifter; hvaraf en del tillfaller postförvaltaren för dess besvär. Precist på samma sätt förhåller det sig med det nya systemet. Den afgift af 1 sk., Utsk. här föreslagit böra till postförvaltaren utgå, är att anse såsom en vedergällning för det ökade besvär, han måste vidkännas genom det kontanta postportots utbytande emot de i hans ägo varande frimärkena. Man har sagt, att då frimärken böra få köpas å Postkontoren, kan det för postförvaltaren vara enahanda, om han försäljer dem i större myckenhet eller ett i sender; men under den brådska, som råder å Postkontoren vid postlimmans annalkande, kan det icke vara honom likgiltigt, om han tilläfventyrs skall sysselsättas med penningevexling, eller om han får emottaga brefven försedde med frimärken. Hvad åter angår beloppet utaf den postförvaltare tillkommande ersättning, delar jag Gr. Lagerbjelkes i det afseendet uttryckta åsigter, att bestämmandet af detta be-~ lopp bör öfverlemnas till K. M., dervid tillika bör stadgas, att maximum icke får öfverstiga I sk., till förekommande af all öfverdrift i anspråken derå.
Somin; wlifvet pk en stor ganiin,zldags, gästfri svensk lierrgkrd liar ocksa inycket, soin paininner oni - idealet. E n asvunnen lifsfornu blir nog snart: iifven det, soin liela den värld af iiitressen och Bskkdningar, denna lifsforin representerade. E n del ställen finnas nog alili~i, so111 li2lla de gainla traditionerna uppe, nien ' det ar icke langre detsainina. sedan, var allt sig Och dock för icke mera än ett ' tiotal oriibbadt likt; en lie1 rad * med de inest karakteristiska t j r p et: sanilades kl. sex i salolongen p&amp; lierrgårdei för att .dricka svagt te ur tunna kinesiska koppsir. Varden, briikspatronen, af gaininal friherrlig ätt, som tilll~ïingade sin dag med att läsa - mest, antikviteters - ocli som också betraktade viirldeii, när han koin .ur sitt tobaksiiipyrda ide, med de mest alskligt opraktiska ögon under den isgrå luggen. Men ingen gick siiker för. hans skämt, ibland otvetydigt skarpt under dat hiimoristiska hölj et. Den lilla finiiylta värdinnan, soin beliiillit sin ungdoiiis nätta vaxt ocli poetiska sinne; prydlig i sinå &gt;koaffyrer » ofvanpå de kvittenglättade zrgardinerna~; fin och älsklig soin hennes egna tekoppar. Förvaltaren, långliäiidt; knarrig och kvick, med en sällspord förniiga att lägga sin fysionomi i ' skrattretande vinklar; släkting i huset och allsinäktig på. godset, ' sh att efter årslång fajd friliei: i.innan ärinu icke lyckats f&amp; slasktunna utaiiför kökstrappan. Studenten, baronens proteg6 i Upsala, .soin o111 sonirarna egentligen Ir uppvaktade damerna ocli spelade.