Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sats, som skulle lyda Jag » han icke » tyda Motsats blef — o dumbom, bara tig! Långt tillbaka, uti forntid grå, Fanns en konung själfvisk väl som två. Hiifvudordet. Här vår visa ändtligt har ett slut, Alla småord ha vi plockat ut, Men det stora hela, Som vi haft att dela, Skall väl också få sin ordtribut. Namn på andligt brödrakotteri, Öfvande båd ' bön och tiggeri, Ej för snygghet kända Förr, men nu, kanhända, Ha de såpa i sitt skafferi. S. Gåta. Rullande sten jag är, Mossa ej växer där, Örnavingar jag har, Fjärran ikring jag far, Bådar båd ' ondt och godt, Täljer båd ' stort och smått, aar. u r, i ocKan Det doftar hyacinter! — Det är ej längre vinter, Mot fönstrets mörka hvälfning Slår solens varma gull. Därute skyar skifta, Och nakna grenar vifta, Och u p p ur hvita drifvor Står jordens svarta mull. Ellen Lundberg. S. Idun PRENUMERATIONSPRIS PR ÅR IDUN — » 5: IDONS MODETIDN. UTAN PL. IDUNS MODETIDN.MED PLANSCHER OCH HANDARB. UTGIFNINGSDAGAR: KR. 5: — DEN 12:TE ÅRG. REDAKTÖR O C H UTGIFVARE: FRITHIOF HELLBERG TRÄFFAS SÄKRAST KL. 2 — 3. RYRÅ OCH EXPEDITION: KLARA S. KOMMISSIONARER ANTAGAS ÖFVER HELA LANDET PÅ ALLDELES SÄRSKILDT FÖRMÅNL. VILLKOR. STOCKHOLM, LÖSNUMMERPRIS: 8 ÖRE. ZETTERBERG. Experimentet misslyckades. Redan konstnärinnans apparition var allt utom lämplig, och hennes raffinerade koketteri har säkerligen aldrig varit mindre på sin plats.
In q v a rter ingsp e n ning ar å t Regimentsskrifvare, angående 154. » i garnisonsorter utom Stockholm 228. Inkomsterna, Betänkande angående . 33. » återremiss härå .. 58. Institutet för Blinda och Döfstumma, angående anslag till . 148: 100. Inventering af Flottans förråd i Carlskrona 139. Jordeboksverket, angående kostnader för fortgången af 185. Jordeböcker, angående tiden för granskning af 49. Justitie-departementel, angående anslagen under 42. Justilie-ombudsman, Rikets Ständers, angående förhöjd aflöning för honom och hans kansli .215. » angående pension för , .217. Jönköpings f. d. fästningsområde, angående upplåtelse af vissa delar af 44. K. Kanslibetjening, angående tillökning i Stats-Utskottets 1. » angående aflönings bestämmande för Riks-ståndens och Utskottens .54. Kanslistarfvode, angående ett ytterligare dylikt 27. Kanaler, angående statsbidrag till . 158. Karolinska Medico-kirurgiska Institutet, angående anslag till . .148: 46. Kasten, A. H., angående pension till . 168: 11 Utlåtandets Nummer och Moment. Kemiska Institutionen i Upsala, angående anslag till - . .148: 79. » » i Lund, d:o 148: 83. Klappe, Östra och Vestra, angående utbyte af ... 45. Kock, A. V., Statskommissarie, angående gratifikation till . 253. Kolsnaren, angående sänkning af - 158: 43. Kommerse-collegii fonder, angående revisionsberättelse rörande . 19. Komministersboställen, i Stockholms län, angående kronotionde af . 85. » angående kostnader för vattenledningar å . 223. Kommitlébelänkande, angående utdelning af 38. Konow, (J. G. von, Major, angående pension till hans enka . 167: 100. Konstnärer, angående inköp utaf arbeten af Svenska .148: 59, 92.
BondeStåndet framställd: att den, genom utlåning af anslagen till Försvarsverket, inflytande ränta äfven må komma Försvarsverket till godo, utan att förblandas med de öfriga extra anslagen, för hvilken anmärkning följande hufvudsakliga skäl äro anförde: att den regel, som ock syntes vara riktig, i allmänhet vore antagen, att då en summa till ett visst ändamål anslås, den ränta, hvilken deraf kan uppkomma, äfven bör till samma ändamål användas, hvilken regel också vore vid förevarande fall tillämplig; att då det berodde af K. M:t allena att genast anordna hela Anslagssumman eller att deraf innehålla större eller mindre del, det följaktligen endast hvilade på Dess an - 616 Stats-Utskottets ordnanden, huruvida någon eller ingen ranta skulle kunna uppkomma, att R. St:r blott borde tillse, att den möjligen blifvande räntevinsten, icke frånrycktes dess rätta ändamål; Försvarsverkets iståndsättande och upprätthållande/ att sådant likväl skulle inträffa, om ifrågavarande §. oförändrad antoges, helst den rån-» ta, sorn förmodades kunna erhållas af anslagen för berörde stora ändamål, då skulle Lomma att förblandas med tillgångarne för de öfriga extra anslagen, hvilket dock destomindre kunde vara R. Sttrs mening, som fulla beloppet af de summor K. M:t för FörsvarsVerket begärt, ehuru desamma erkänts vara behöflige, icke kunnat, i anseende till bristande tillgång, anvisas; att då man ägde skäl, draga i tvifvelsmål, huruvida alla de till FörsvarsVerket gjorde anslag skulle kunna fullt utgå, enär brist lätteligen kunde uti åtskilliga förmenta tillgångar uppkomma, det vore naturligt, att den ränta, som K. M:t funne sig kunna till förmån för Staten inbringa: jemväl blefve för Militaire och inga andra behof använd: och har, uppå alla dessa skäl, sistberörde §. ansetts böra erhålla denna lydelse:
Just nu kunde det möjligen vara nyttigt att äga en fond till biträde åt näringarna, till förekommande af de olyckor, som genom de okloka spärrningarna ägt rum och kunnat äga rum, trots auetoriteterna. Något kunde måhända hjeJpas genom sådana för näringarna använda medel. Jag vill således hafva frågan öppen, och instämmer alisa i begäran om återremiss. Gr. Posse, Arv.: Då jag väckt den motion, som gifvit anledn. till utlåt., hade jag måhända bort vara den, hvilken först yrkat återremiss; men jäg vågade ej hoppas framgång för en sådan begäran, och har derföre iakttagit tystnad. Sedan jag likväl nu af tvenne ledamöter hört yrkas återremiss piå skäl, sorn synas mig högst vigtiga, ber jag att få förena mig med Frih. Ehrenborgh och, likasom hail, anhålla, att utlåt, mätte återförvisas, StalsUtskts tjttlåt, N:o 248 återremitterades, Ånyo föredra,gs och bifölls StatsUtskrs d. 1 dennes på bordet lagda utlåjt. N:o 9.4g, i anledn, af K. M:s till Utsk, afiåtna nåd. propus., ang:de rättighet för Götha kanalbolag att i Riksg cont, lyfta medel till anskaffande af ångbogseringsfartyg. j i Föredrogos åriyö oell biföjlos BancoUtskts d, j dennes på bordet lagda monier, och betänkm: Den 3 September. 37 N:o 3i. ang:de tractamente åt en prot.förande samt särskildt renskrifniqgsarfvode åt en caneellist; N:o 33 äng;de understöd af Bancofullinägtiges dispositionsräkning IN:o 2 för Enkan H, G. de Mare med 7 minderåriga barn; N:o 34. i anledn. af de vackla frågor om ytterligare utvägars beredande till underlättande af förslitna småsedlars utbyte i landsorterna. Företogs till pröfning BaneoUlsk:s d. i dennes på bordet lagda memor.
1 anledning af hvad sålunda här ofvan blifvit omförmäldt, föreslår Kongl. Majit följande hufvudsakliga bestämmande!): att alla utskrifningsskyIdige, som icke genom lyte, obotlig sjukdom eller kroppslig svaghet, äro till krigstjenst oförmögne eller otjenlige, skola utan afseende på längden approberas; hvaremot de, sorn äro behäftade med lyte, sjukdom eller kroppssvaghet af sådan beskaffenhet, att de befinnas till krigstjenst oförmögne eller otjenlige, ovilkorligen må kasseras; att, om någon af nämnda orsaker icke allenast är till krigstjenst oförmögen eller otjenlig, utan äfven hindrad att vid den mönstringen föregående läkare-besigtning sig inställa, sådant skal! vid mönstring styrkas med behörig Läkares under edelig förpligtelse utfärdade, genom den bevärings-skyldiges egen försorg anskaffade betyg; eller, om han ej kan skafta sådant, med intyg af Pastor i församlingen och Kronofogden i orten; alt hvar och en beväringsskyldig, som blifvit till krigstjenst approberad, skall, derest han icke tillhör tjenst eller yrke, som särskildt fritager från vapenöfning, under fredstid i två på hvarandra följande år under föreskrifven tid undergå vapenöfning; dock alt befrielse från denna vapenöfning kan ega rum för den, som för vinnandet af sådan befrielse erlägger ett kontant belopp, på sätt här nedan föreslås; att nämnda belopp, genom hvars erläggande befrielse från vapenöfning i fredstid vinnes, må bestämmas till Etthundra Riksdaler Riksmynt, med Kongl. Majit förbehållen rätt, att, efter hvad den vid tillämpningen vunna erfarenhet kan föranleda, öka eller minska detta belopp med högst Tjugu Riksdaler samma mynt; att befrielse från vapenöfuings-skyldigheten likväl icke må vid mönstringarne tilldelas flere, än halfva antalet af de inom hvarje mönstringsdistrikt för året approberade bevärings-skyldige; börande, i den händelse att flere än halfva antalet sig 16 Kongl. Maj:ts Nåd.
Ståndets uppmärksamsamhet derpå, att enligt gjorda beräkningar, som af trycket utkommo förlidna år, åtgå till brännvinsbränningen i Riket omkring 2,5oo,ooo famnar ved årligen, hvaraf de små lyftpannorna proportionsvis consumera mest. Om remiss af detta anförande till vederbörligt Utsk., tillsammans med redan afgifna motioner i brännvinsfrågan, får jag ödmjukast anhålla. Lades på bordet. Hr Strussenfelt, Adolph Ludv., hade inlemnat följande 2tne anföranden: i:o Ändamålet med detta yttrande är att fästa R. St:s uppmärksamhet på den olikhet, som äger ruin vid behandlingen af de hos underdomstolarna anhängiga mål, hvilka, i anseende till svarande parters uteblifvande, ulställas till företagande å annan tid. Större delen af underdomare bruka nemligen att i sjelfva uppskofsbeslutet ålägga käranden att derom lemna svaranden tidigt och bevisligen del före den tid, målet åter till handläggning förekommer; hvaremot några få underdomare (som jag tror) ganska riktigt anse käranden, då han ordentligen stämt, böra fritagas från allt communicationsbesvär, och att det är svarandens skyldighet sjelf efterhöra till hvad tid målet kan varda utsatt och det ansvar, hvartill han, i händelse af ytterligare uteblifvande, gör sig skyldig. En sådan olikformighet i behandlingen är redan i sig ett ondt; men af ännu betänkligare följder torde det blifva, om, såsom jag tror, den mest vedertagna praxis, hvilken genom sin allmänhet hotar att blifva lag, hvarken är öfverensstämmande med vår nu gällande lag eller förenlig med en enkel och skyndsam rättegångsordning.
Hen förträfflige embetsman, till hvilken lian i ändamålet vände sig och som omtalat delta för mig, insåg den stora nyttan af saken, men tilltrodde sig ej ens att göra propos. derom, emedan medel saknades. Om nu en så stor summa hade varit användbar för näringarna på det sätt motionären yrkat, är det väl något tvifvel underkastadt, att icke Sverige deraf haft mångfaldiga fördelar? Härifrån hade det blifvit en lätt afsättning, och lättare än från Holland, på Preussen och Ryssland, i anseende till den lättade communicationen emellan oss och dessa sistnämnde länder; men lian måste fara härifrån med oförrättad! ärende. Utan allt tvifvel måste åter manga andra sådana händelser förefalla. Summan borde visserligen icke hafva blifvit använd utan ränta. En annan värd ledamot, hvars åsigt jag högaktar, har sagt, att han skulle vara beredd att bifalla principen, om användandet vore fritt från alla scrupler. Om bifallet gifves, kan det åtföljas af förbehåll och controller. Det första vore, att lån icke upptoges i större scala, än att användandet vore af Regeringen ansedt som allmänt nyttigt. Må det tillåtas mig att erinra derom, att Konungen under denna riksdag, öfvertygad, att de tillgångar till lättnad i rö« reisen, som Manufact.disconten lemnat, genom den ökade productionen funnit en gräns, begärt ett ökadt anslag af 600,000 r:dr. 3Vå val! om detta lemnäs åt Manufact.disconten, vore det måhända visserligen af den natur, att det skulle tillfredsställa den sistnämnde ledamoten, och om motionen bifalles, har man der tillgångar; åtminstone kan man undanrödja alla farhågor derigenom, att lånen ej få upptagas annat, än i den mån rörelsen påkallar behofvet. Jag slutar med att, jemte det jag anhåller, det Utsk. ville taga denna stora ide' i ett noggrannt öfvervägande, lemna mitt understöd åt den begäran, Gr. v. Rosen framställt. Het vore beklagansvärd t, om en vacker och nyttig inrättning skulle behöfva inskränkas inom en så liten scala.
Den inom flere ^°cknar vidtagna ordning att församlingen sjelf för året bestämmer affdfterna till fattigvården och hvad understöd hvarje fattighjon skall åtnjuta synes väl icke tillhöra en fulländad fattigvårds-inrältning, men lUst denna ordning anser jag för min del vara för en Landsort den mest ^odamålsenliga, tv då beviljas understöden af dem som bäst känna de attiges mer eller mindre behof, och dessa åter erinras icke onyttigt öerorn, att de såsom underhållstagare äro beroende af dem, som utgöra Underhållet Der åter, som en frikostig fattigvård blifvit genom föreskrifter för a]ja fall organiserad och den behöfvande endast har att anmäla ■g hos en fåtalig Directiou eller en föreståndare för att komma i åtLandsh, 5-årsberättelse öfver Vermlands Län. 6 njutande af försörjningen, der 'pockan^Tom «» hvad den dock egentligen ’som sådana begrepp utveckla sig, tillstå* rättighet; och i samma idogheten, ty den som i lättja och liderlig' pas fatiighjon' och »»“ tillbringa!' genom försörjningens omvårdnad het användt små basta är lil loring g obemedlade arbetaren, sorn sorgslösare .»«_ iHerdo*. an dea försörjer sig och da med ansträngning af sina attynanc erfarenhet lemnar till och sina. Dessa förhållanden och an ™ ^ institulioner för fattigvård sorn nied rum för den förmodai ^ ^ kfinner att det gafs en lid, finnas, ju mindre anta fattige! 8 . nerat, då en genom testameu förr än något stadgande °® . 8 &äste skickas utomlands, emedan inga te gjord donation till de * dillen hade man då, såsom nu miss fattiga inom Riket fonn . klämna samt följaktligen äfven fattige*» vext er och många missöden st J ^ din tiden erkände icke eftersom testator välvillig[ , ^ der \t då någon känsla af blygsel emot någon gerna sig vara fat 8ar dessutom icke reglementerad, hvarföre ““"görande händer frivilligt öppnades för den behöfvande, i «v.f ää ~ med öfverbefolkning
o ^2 sk 826: ^6. 6- DränFe-sloAsverken 1,20^ 3/?^, s sk. 6 rst ^89: ri. k. 8kä!szö bske, 3//j mil frän ^isb^, förr ^itvit 2 Lät l?jäliLsk, a i L:8r 02 sk. Lät, men är för närvoroncle obeZu^nuclt. 8umms ^,5oo: I^räiiskiljes tjenste»: oo»r»»rs Löne» Libebälles vid tjenste»: Lnc/e/^s Lone» 00L Le§e/)e»»/»^vr»e .. ^ L)^»rAär^Ldorpe^ 28 tunn!. 18 kopp!.» inberäknocl en uppböjcl Skor viä torpets egor, togn of Lills OjurK>Lrcls-8nAsn 8 tunni. >3 kopp!., efter nuvoronels grrenäs 38 t:r A 1/2 k:pr, bälften räx sol, korn, ä 8: 36. ... 220:— r«i , I0l tunn!. 19 :Lz kopp!., 8«rg5ieks utorrenäei ocle g 33 loss bättre bö, t 32, 286: 82. —- 2.M6 skiften, 36 tunn!., utorrenöeroöa pä 3o är till rniclfgstsn 18^9 för 36 t:r 4 k:pr sZ6, bälften rä§ vek korn, ^ 0, 36, ... » ... » . , 20^: 3o, §« Donz?.
Landshöfdingar måtte i nåder uppdragas, att söka tillvägabringa frivilliga överenskommelser i de Socknar, der Sockenmagaziner äro inrättade, att, der det utan olägenhet kunde verkställas, någon mindre del af Ma - i® Den 2 Junii, gazinsfonden alltid bibehölls inneliggande ifrån ett ymnigt år, då utlåningen af hela Magazinsfonden icke tarfvades, hvaremot de Socknar, som sådant medgåfvo, borde deremot njuta någon företrädesrättighet i utlåningsvåg eller någon annan lämplig ersättning, samt att de derigenom uppkomna årliga behållningar borde genom Herrar Landshöfdingarne komma till Konungens och Allmänna Magazinsstyrelsens kännedom. För meddelande af undsättningar, som år Magazinsinråftningens vigtigaste föremål , synes andra grunder, ån de hitintills följde, böra vidtagas. Man har af välmening och utan undersökning, om de behöfvande kunde betala spannemål elier icke, för vida utstrågkt förinonen att erhålla Spannemål på credit, stundom till nedsatte priser emot de gångbara, och denna förmonligt lättade lånetillgång har icke be. redt hvarken allmän eller enskilt nytte, utan deremot har följden blifvit, att Sveriges jordbrukare nu åro skuldsatte öfver en half Million R:dr hos Allmänna Magazinslnråttningen, som de säkerligen icke varit, om icke låntillgångarne varit så ganska låtta, men då detta förhål, lande, i en mindre Scala, närmar sig tili förhållandet i anseende tili Disconterne, fordrar åfven detta varsamhet ej mindre vid återfordrandet af erhållne lån, ån vid utgifvandet af nya, och synes mig, att då utborgr.ing af Spannemål, vid nu varande förhållanden, icke alldeles torde kunna inställas, förfiutne miss* tag, i anseende till utlåning, så böra råttas, att enär credit för Hemmansbrukare, emot säkerhet j kan bevilijas, den ieke bör medgifyas
6 H. G 82 Den 14 Juni e. 111 Or von Hartmansdorff: Ifall öfrige ledamöter je papa åtgnd uppfattat mina uttryck så som Frih. Tersmeden, så vore del gifvit att jag talat mycket oredigare på e. m. än på f. m. Men om mina uttryck blifvit rigtigt uppfattade, sä tror jag mig hafva talat redigt både pä f. m. och e. m. Jag tror mig icke hafva någondera gången sammanblandat lån med anslag. Jag har icke begärt, att räntan skulle vara obestämd, utan jag har yrkat, att räntan icke måtte bestämmas förr, än StatsUtsk. erfarit, huruvida riksg:s-kont. kan erhålla penningar mot billigare vilkor än 4] eller 5 procent. Jag har trott, att denna erfarenhet snart kunde vinnas, kanske förr än StatsUtsk. hunnit besvara denna ålerremiss. I motsatt fall kunde svaret derå något fördröjas, pä det att bestämd visshet mätte ägas. Frih. Tersmeden förmenar mig vara särdeles förskräckt för nuvar. penningeförhällanden. Jag vill önska, alt de, som nu göra sig säkra i detta fall, icke mätte med tiden försättas i större förskräckelse än den, hvaruti jag nu befinner mig. Den, som söker, att med förutseende, möta vidriga händelser, plägar när de inträffa blifva minst förskräckt, än den, som icke anar en fara hvilken står för dörren. Jag önskar, att Statens och riksg:s-kont:s utgifter måtte ordnas så att vi må undgå en urtima riksdag. Men om en sådan för bristande förutseende inträffar, sä lärer man nogsamt få erfara hvad han kostar. Hr von Hohenhausen har vitsordat, det StatsUtsk:s ledamöter på f. m. yttrat, att riksg:s-kont. skulle ikläda sig egenskapen af mäklare. Nu är det icke brukligt, att mäklare drifver sin befattning med förlust, utan tvertom att de förtjena derpå. Ingen skulle eljest vilja åtaga sig dylika bestyr.
N:o 445- Angående Götha CanslBolags Götheborgs och Malmö f. d. Discontlnrättningars tillstånd och förvaltning. Öfver väckt fråga om tillök ning i det af ManufacturDiscontFonden bestämde låne-anslag för Glasbruken. N:o 447- Öfver väckt motion, angående Revision af Lästafgift3Fondens förvaltning. rjcn 2 September e. rn. SOS Frän Siatssamt Allmänna Befvärsock OeconomitUt(kotten: Af den 19 sistlidns Augusti: N:o 441. I anledning af väckts motioner, om Kongl. LifRegements HusarCorpsens reducerande till Infanteri. I frågan om Stadsprivilegier för Trelleborg, om hamnbyggnad derstädes m. m. Frän StatsBevillningsJamt Allmänna Besvärs-i och Oeconomie-Utjhotten: Af den 19 sistledne Augusti; N.o 443. I anledning af väckte motioner om ytterligare understöd för Nybyggarne i de Norra Provincerne. Frän Stats-, LagJamt Allmänna Befvärsoch OeconomieUtf otten; Af den 21 sistlidne Augusti: Öfver väckte motioner, angående dels befrielse från Skattläggning för Husbehofs Mjöl och Sågqvarnar, dels ock rättighet att obehindradt samt utan föregångne syn på stället få sådane Qvarnar, samt andre Vattenverk anlägga. S04 Den 2 September e. rn. Frän Bevillning5- famt Allmänna Befväroch OeconomieUtskotten; Af den 28 sistlidne Augusti: N o 36. I anledning af väckte motioner, om inskränkning i Finska handeln. Frän Banco-Utfkottet: * Af den 23 sistledne Augusti: Med generelt förslag till reglementariska stadganden för de serskilde afdelningar af BancoDisconten , som Statsoch BancoUtskotten tillstyrkt böra inrättas för Rikets Vestra och Södra landskaper. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållet hos Höglofl, Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm förmiddagen den 2 September 1823. S. D.
Dessa inkast har man trott sig böra i förväg möta. * I de Domsagor, hvarest Domare.Boställen för närvarande finnas, kunna dessa Boställen, genom utbyte, flyttas närmare intill det för hvarje Domsaga blifvande Tingsställe. Domsagor åter, som ej aro försedde med Boställen, är det ej nödigt att något hemman dertill användes. Det är nog, att så mycken jord anskaffas, sorn fordras till tjenlig boningsplats, jemte dervid oumgängligt utrymme; och detta kanske genom köp eller utbyte mot annan K ron-jord, så snart det möjligen later sig göra. Emedlertid och intill degs sådan anstalt binner vidtagas, är det ej besvärligare för Domaren, att göra några mils fesa, hädanefter, till en vecko elior mänads-session, än förut, till ett Urtima Ting, eller ifrån det ena Tingsstället till det andra, under Lagtima Tingen* Hvad Nämnden angar, så kan man, äfven med bibehållande af dess Domföra antal till sja och med antagande af nio månaders sessions-tid om året, föreskrifva, att i alla Domsagor, som ej hafva färre än sju Socknar, nio Nämndemän väljas - Den 5 Maj. 71 jas i hvar Socken, och att en bland dem är öfter tour tillstädes vid hvarje session. Om cn Domsaga ej har sju Socknar, kunna flere .Nämndemän utses i hvar Socken; om deremot Socknarnes antal är störrekunna flere Socknar förena sig örn nio Nämndemän. På detta sätt hliv hvarje Nämndeman, i händelse Domstolens session hålles en gång i veckan, skyldig att infinna sig fyra gänger om äret; inträffar åter sessionen icke oftare, än en gång i månaden, så fordras hans närvaro årligen endast en gäng, i förra fallet beböfver han blott en eller annan dag uppehålla sig på Tingsstället, hvaremot han, i sednare fallet, torde komma att qvarvara något längre.
Obligationer bör snarare bestämmas till 6, än 5 procent om året, så mycket mer, som det är den lagliga Räntan, och dessutom t Procent mer eiler mindre ej lör Län-; tagare bör kunna blifva någon märkbar vinst eller förlust, men för dessa Disconfer, att som jag förut nämnt göra en mera jemn och rätt-i vis utdelning, än den föreslagne medelst någon Ränteersäbmng, som vid första eller sista utdel ningen kunde erhållas, dock hollst vid der» första, för att derigenom än mer accreditera Obligationerne. Sluteligen får jag anmärka, att såsom inkomst af förra Directeurernes och några Lån-i tagares seqvestrerade Egendomar endast är tillsammans beräknadt 70,000 R:dr, men som lik-: väl bör blifva v;da betydligare, om dessa personer med vederbörlig stränghet behandlas, hel 1st de säkert ej satt sig så tiflsägandes å bar backe, till den för deras nog tydligt framställde räfst, som en gång förr eller sednare bordt inträffa. Herr Heykensköld) Detlof, anförde skrif* teligen : Vid genomläsandet af det Högloflige Utskottets Betänkande, har jag ej kunnat undgå att anmärka det sätt , hvarpå det uppgjort och vill utreda Götha CanalDisconts affairer , hvarföre jag ödmjukast anhåller, att dervid få yttra mina tankar. Den ! 7 Martu , e. m. Efter den af det Högloflige Utskottet gjorda Calcul, skulle, när alla utelöpande AsSignationer, TreprocentsRs verser och Fordringar pä Afskriimngs-räkningarne upptagas såsom Skulder, men endast en obetydlig Cassal behållning, jemte de utestående DiscontLånert , upptagas såsom tillgång, uppkomma en brist at ej mindre än 526,6 8 R.'dr, eller jag vågar fråga :
Uvärtom blefwo deras'Oneia betydeligt ökade, genom Konung Xli:s den zo September 1712 i Bender utfärdade privilegium för Srats-decreterarcm Lasten keil, hwilken äfwen sjelf eoutrasignerat Konungens samina dag Utfärdade Bref til Bergs-Lollegium om werkställigheten af berörde privilegium, jemte antydan at alfwarligen förekomma, det Axbergs är 1710 upbrände Stangjerns-Hammare ej blefwe äter upbygd. Detta privilegium innehaller, utom mycket annat, bekräftelse pa de förra privilegierne, öfwerlätelse af Dylta Swaswrl-Bruk til Stats-8ecretera1-eri peil och deh Arfwingar, tilstand ac nedlägga Alun-Werket, och at ej behöswa drifwa Swafweltilwerkningen widare än efter Skogs-tilgang och beqwämlighet, dock at tilräckcligt Swafwr! stul!e finnas til Lronans behof. Alla Swafwelbruket underflagne Frälse-, Kronooch Skacte-Hemman i Fri-Sochnarne, som Rorerings-frihet åtnjutit, skulle utgöra körslor, kol och wed efter förra privilegier, warandes allmän kolning och wedhuggning derstädes förbuden. Dagswerken borde in natura prm8tera8, Z2 h. af hwarje helt Hemman, men af Odal-Frälfe hälften mindre.