Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med remissen af förenämnde motion , har äfven Utskottet meddelats åtskilige i följd deraf afgifne yttranden, af: Herr Bruncrona, G. A., sorn, jemte tillstyrkande af motionen, föreslagit, att den af Herr Friherre Sprengtporten föreslagne Tull-accis-afgiflen för Stockholm icke måtte anses såsom en undantagslag, utan borde påläggas allt till stad infördt bränvin, ehuru den deraf härflytande afgiften, med. undantag för Stockholm, borde ingå i de allmänna Tull-inkomsterne, hvilket förslag likväl uti elt senare yttrande i så måtto blifvit förändradt, att endast de större Släderne borde komma i åtnjutande al den för Hufvudstaden föreslagna fördelen; Herr Grefve Cronhjelm, som understödt Friherre Sprengtporten motion, men bestridt den af Herr Bruncrona föreslagna utsträckning till alla Rikets Städer; Herr Friherre Cederström , J., sorn äfven instämt med Motionairen om behofvet af byggnadsanslag, men afstyrkt, att medel dertill skulle beredas på sätt Friherre Sprengtporten föreslagit, samt ansett, att genom Stalsregleringen medel till delta ändamål lämpligare borde anskaffas; Herr Grefve Löwenhielm , G.^ och Hr Rosenblad , B., understödjande Friherre Sprengtporten förslag, samt Herrar v. Troil och Hartmansdorff, med afseende å frågans behandling: bj) Af Herr aj Robsahm, C, R., att en summa af 40,000 R:dr B:eo årligen, ifrån den 1 nästkommande December, medelst 2 sk. B:co ytterligare Accis-afgift för hvarje kanna bränvin, som till Hufvudsladen införes, måtte utgå, insamlad på sätt och i enlighet med hvad Friherre Sprengtporten föreslagit, tili beredande af understöd för Kongl. Theatern, hvarigenom, enligt Motionairens förmenande, Hans Maj:t Konungen och Hans 6 BevillningsUtskottets Betänkande B-'o 4. Kongl. Höghet Kron-Prinsen icke vidare borde besväras med några enskilda bidrag till Theaterns underhåll.
454- Se vidare Bevillnings-, Lag-, samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 4. — och andra brända eller distillerade spirituösa drycker, om än dring till förmån för Rikets köpingar af 2 moni. i 23 § af Kongl. Förordningen den 18 Januari 1855, angående försäljning af. I. 259- H. 288. Se vidare Bevillnings-, Lag-, samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 4. Bränvins-bevilinings-medlens omedelbara ingående till, och redovisande hos Riksgäldskontoret, angående. XI. B. 268, 287, 290 A. 294. U. 436. 438. A. 440. Bräuvins-brännings-afgiften. Se Bränvins-Skatten, Bränvins-bevillnings-medlen. Bränvinsbrännings-termin, om tiilgodonjutande för dem, som under bränningsterminen i December månad 1856 begagnat sin rätt att bränna endast för en månad, af den andra från den 14 Februari 1857. II. 286, 527- R. 531. B. 689, 707. Bränvins mätning och profning uti brännerierna, om förhöjdt dagtraktamente till vittnena vid. I. 433 R. 434. Se vidare Bevillnings-, Lag-, samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 2. 40 — B — Bräuvjnsskatten, om användande af en del af, till de lägre qndervisningsverkens och folkskolornas behof. XI. Bränvinstillverkningar. angående resultaten af den nva Lagstiftningen i afseende å. I. 180. 11. 183. Se vidare Beyillnings-, Lag-, samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 2. Bränvins-tillverkning, angående ändring i 16 och 20 §§ af nu gällande Förordning angående vilkoret! för.
Ju längre altartjänsten skred, dess mer kände han sig likgiltig. En egen kyla bemäktigade sig honom. Ett sorl som af främmande röster surrade för hans öron. Ingenstädes fann han en tanke, vid hvilken han kunde knyta sina egna, ingenstädes en ledtråd, med hvars hjälp han kunde leta sig ut ur labyrinten, ut till ljuset och dagen. Predikan gick, som hade den talats till väggarna. När prästen kommit till bönerna efter predikan och nalkades slutet, gjorde han med ens denna korta paus, som. betyder, att nu kommer Fader vår. Han hade redan begynt med orden: »i den bön, som vår Herre Jesus själf oss lärt hafver», då han plötsligt tystnade. En egendomlig ryckning for öfver hans anlete, munnen lade sig åter i predikans välkända ämbetsmannarynkor, och rösten blef en oktav djupare. Han hade glömt talet till konfirmanderna, och det gälde att reparera skadan. »Det återstår att säga några ord till dem, som i dag för första gången skola begå Herrans heliga nattvard.» Prästen gjorde ett uppehåll, under hvilket man hörde bullret af bänkar, som skötos tillbaka, och skrapandet af fötter, blandadt med ljudet af begynnande snyftningar. »Jag hälsar eder då», fortfor prästen, »med dessa frälsarens ord: Kommer, ty all ting äro nu redo.» »Detta ord säger eder egentligen alt. Kommer, ty all ting äro nu redo. Herrans bord är redo, edra löften äro gjorda, edra tankar äro riktade på honom, och I ären redo att träda fram och mottaga bekräftelsen på eder tro.» Resten hörde Kristian icke. Ty det ryste i honom. Den föregående predikan, glömskan af själasörjaren att tala till dem, som voro stälda under hans faderliga vård, och slutligen detta »alt är redo» – gaf honom intrycket af en verklighetens ironi, så hård, så oemotsäglig, att det ej längre fans någon appell. Man var redo, lika redo som för en vecka sedan, lika redo som för ett år sedan. Här var ingen som behöfde öfvertygas, och det lade man häller icke an på. Alt var ju afgjordt förut. För första gången i hans lif blef det klart för honom, hurudan denna tro var, som man bjöd honom.
Då jag således ej allenast förmodar att ingen Rusthållare, emot sitt bifall kan förpligtas till beredande af en Cassa för framtida Beklädnadsbehof, utan äfven, som anmärkt är, hyser den Den 6 Junii e. m. 77 öfvertygelse, att de besvärligaste detaillerne, för beklädnadens årliga underhållande, icke kunna annorlunda, än af Rusthållare, ombesörjas ; anser jag mig äga anledning till det oradomej att föreslagne BeklädnadsDirectioner vid indeldte Cavalleriet, åtminstone LifRegementets HussarCorps, skulle blifva utan allt ändamål och utan all befattning; börande frågan derom förfalla, så vida icke, hvarom likväl icke nu fråga är framställd, passevolance för rustningsskyldigheten för häst och karl blef, i ett för.allt, träffad; anhållande jag vördsammeligen att geuom återremiss af Betänkandet få anmoda Utskottet, att meddela närmare upplysande omdöme i detta afseende, äfvensom utveckling af hvad efter Förslag borde blifva BeklädoadsDirectionernes åligganden, och huruvida i mindre detailler, någon omsorg icke dessmindre borde Russthållare tillkomma, hvarom Utskottets tanke icke kan af Betänkandet inhemtas; så vida, vid nu varande förhållanden Utskottet icke inser att BeklädnadsDirectionerg inrättning vid IndeldteCavallerier, åtminstone LifRegements Husarcorps, vore olämpclig, och således utan ändamål att föreslå. Herr af Lehnberg, Carl Magnus: Det är ej i afseende på systemet af den allmänna undervisningen vid Rikets Läroverk, 73 Den 6 Jiiniie. Wj eller på bestämmande af dithörande ämnen 5 dessas indelning samt methoderne för deras bibringande, som jag för ett yttrande af mig utbeder ett rum uti Höglofl. Ridderskapets och Adelns Protocoll.
På Ständernas i anledning deraf yt trade önskan, det Kongl. Maj;t täckes låta anställa en fullständig undersökning öfver dessa Elfvar, blefvo Committerade för Sfrömrensningarne i nåder anbefallde, att ofördröjligen gå i författning om verkställigheten deraf. Ehuru resultatet af detina år 1819 utförda undei sökning, icke utföll gynnande för en strömfart» 2^6 Den 5 Martil. öppnande til! det åsyftade ändamålet, mindre motverkad* af oöfvervinneriiga naturhinder ån af deh dertill erforderliga öfverdrifva kostnaden, saint af det icke jemförbara förhållandet, i hvilket ett så vidtomfattande arbete stod till landets närvarande ringa befolkning och kulfur, borde likväl, ett för Riket i allmänhet orh för uppkomsten af denna obebodda Landsort isynnerhet, så vigtigt ämne icke lämnas utan afseende, emedan andra med locala beskaffenheten mera förenliga anstalter till malm-transportens befrämjande kunde, åtminstone till en början lättare vidtagas. Ledde af dessa åsigter, hafva fördenskull Kongl. Kammaroch Bergs-Collegierne hos Kongl. Maj:t i underdånighet föreslagit uppbyggandet på allmän bekostnad ai en masugn, hvilken sedan skulle, under vederbörlig tillsyn, upplåtas till en,skiltas begagnande, och på sådant sätt grunden läggas till Bergshandteringens införande biand Allmogen. Så afgjordt det ock må vara, att endast genom denna utväg en ny näringsgren kan uppstå, och en längre efterlängtad allmännare förädling af en rik naturproduct vinnas, lärer det dock böra medgifvas, att flere väsendtliga förberedelser till utförande af detta förslag ännu återstå. Nya oeoonomiska anstalter fordra, i mori af större omfattning, äfven sorgfålligare förberedande åtgärder, om deras framgång skall med sannolikhet förutses och beräknas, hvarföre ock Kongl. Maj:t i nåder funnit för godt,' Den 3 Martil. 287 ätt vid ber, ålte Collegiers underdåniga hemställan, icke lägga någon afgörande hand, förr ån åtskilliga till ämnet hörande, men ännu saknade upplysningar, hunnit inhämtas.
Det lärer vara obestridligt ett faktum, alt motionen är föredragen af Frih. Tersmeden, och begärd på bordet af en annan ledamot inom Ståndet, således vet jag icke hvad derom vidare nu är att orda, innan vi få veta om den anses hvila på bordet. Jag kan icke begripa huru Hr Frih. o. Landtm, skulle kunna kompromettera sig, genom att tillkännagifva för Ståndet, om motionen är bordlagd eller icke och jag kan icke neka att det förundrar mig högeligen, att ens någon fråga i det hänseendet kunnat upstå eller väckas. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt han i anledn. af 124 Den 11 December. Frih. Tersmedens till honom gjorde framställning ansåg sin pligt och granlagenheten fordra, alt lemna Frilun ett svar och derföre nu finge meddela, att då Frih:ns motion blifvit afgifven först efter det H. Ex hade tillkännagifvit hvad i Talmans-konferencen förelupit, samt tillika omnämnt den hemställan till RiksSt:n, hvarom uti konferensen öfverenskommelse blifvit träffad, och som H. Ex. redan förklarat sig hafva för afsigt att lill besvarande framställa efter det Const.Utsk:s mern. N:o 2 blifvit ånyo föredraget, så och enär Frih. Tersmedens motion enl. H. Ex:s tanke hade oskiljaktigt sammanhang méd nyssnämnde mern., II. Ex. trodde ordningen fordra och annan ordning ej kunna komma i fråga, än att Frih. Tersmedens motion blef anmäld till behandling, i sammanhang med den förnyade föredragningen af Const.Utsk:s oftanämnde meni. Ilr Dalman: Jag tager mig Frih. fästa Hr Frih. o. Landtnäs upmärksamhet derå, att Hr Frih. o. Landtm, sjelf först inför R. o.
Majit genom ministeriella upplysningar om utrikes tillgångarne på detta sädesslag finnér lämpligast för befordrandet af en skyndsam import; äfvensom att upphäfva införsel-tullen på all vårsäd och alla foderväxter; i förening hvarmed Kongl. Majit täcktes i nåder återtaga förbudet mot utförsel af spanmål, och såmedelst trygga handelsspeculationen mot en möjlig import öfver behofvet; att Kongl. Majit derjemte i Nåder täcktes afgifva den lugnande försäkran, att Dess höga afsigt ingalunda är, att låta förbudet mot liusbehofs-bränvinsbränningen utsträckas till längre tid, än redan bestämdt är, eller till och med Augusti månads utgång; tryggande derigenom i möjligaste mon Landtbruket mot den större olycka, hvarmed foderbristen hotar. Friherre Anckar swärd , Carl Henrik, uppläste följande; Då Representanten framträder med förslag, i afsigt att befrämja det allmännas fördel och nytta, är dess första pligt, att så grundligt ådagalägga den han åsyftar, att den motsatta meningen endast har att ve - Den a2 Ju nii f. in. derlägga beräkningsgrundens riktighet, för alt derifrån hämta den enda gällande bevisningen emot förslagets lämplighet. Herr Rothliebs Motion rörande Bränvinsbränningens inställande, under önskan, att den höga Tullen å spanmålen måtte fortfara, såsom utvägar att betrygga Landet emot de hotande följderne af en mera än trolig missväxt, framträdde i sanning i ett ögonblick och under ett förhållande, sorn gör, att man gerna vill tro Motionairen äga mycket vidsträcktare kunskaper uti Statshushållningsläran, och om lagstiftarekallets fordringar, än dem, som uti Motionen helt och hållit saknas; och man vill tro, att Motionairen vid detta tillfälle endast derföre ansedt öfverflödigt, att utveckla några grunder för sin framställning, att han, åt sin Motion, sjelf icke ville gifva anseende af annat, än en öfverenskommen förelöpare till det några minuter sednare ankomne Kongl. Budskapet rörande ämnet, hvilket Motionens återtagande ytterligare synes styrka.
Men det är också det sista, och få se hvad som blir kvar af hela saligheten, innan vi komma hem! Ju längre Grothusen talade, dess muntrare blef han. Slutligen gick han till fönstret och slog upp det på vid gafvel. – Hvad är det? – frågade Müllern och drog frusen igen rocken. – Det är en hop turkar, som stå och vänta på att få se hans majestät rida ut. Det är nämligen störtregn, och då kunna de ju begripa, att han inte vill stanna inne. Grothusen gräfde och letade i rockskörten, och då han hittade ett par tre stora silfvermynt, kastade han dem genom fönstret och ropade: – Så här se pengar ut! Lefve de svenske och deras frikostiga, stora, mäktiga konung! – Är det dina egna pengar eller kungspengar? – Om jag det vet! – Du brukar ju ha dina egna pengar i vänstra rockskörtet och kungspengarna i det högra? – Men vänstra rockskörtet har nådigt medgifvande att till nödtorft upptaga tvångslån ur det högra, Kära du, jag redovisar ärligen. Hvar kväll räknar jag nämligen öfver hur mycket som finns kvar in toto. Folket sorlade, men surmulet knorrande lyfte Müllern pannkakslaggen från elden. – Du har ditt lätta sinne, du bror! Aldrig tilltrodde jag er ändå att bli så förnäma, att ni skulle få en friherre och hofkansler till lifkock, men jag är glad att mina pannkakor smaka herrarna. Ofta har jag frågat mig, hur vi här nere kunnat så villigt och fröjdefullt härda ut alla dessa år. – Det skall jag förklara dig. Det har en sådan särskild tjusning för människor att dageligen och stundeligen vara samman med den, som befaller öfver deras väl och ve, att man kan spörja, om också en gång den himmelska saligheten just kommer att bestå i detsamma. – Det vore väl, om ett sådant tidsfördrif äfven gjorde människor ädlare och bättre. – Tack, bror! Det ordet var åt mig. Nogsamt känner jag, att jag här bland er alla blir föga skonad på min rygg. Kalla mig ni en lättfärdig krabat, en ... Ja, lika godt!
I anledning af väckt fråga, om befrielse ifrån skyldigheten att afskala barken å utsynte Ekar. S. D. Efter öfverläggning om Banco-Utskottets Utlåtande af den hl nasti. Januari, beslöt Prest-Stindet att frågan om medel och utvägar till ombyggnad och vidrnagthållande af Hjel mare Slussverk, bör uti hela dess vidd till sammansatte Statsoch Banco-Utskottets gemensamma handläggning remitteras , med anmodan, att så fort möjligt är, med utlåtande i målet till Riks-Standen inkomma. S. D. Efter öfverläggning om Allmänna Besvärsoch Ekonomi. Utskottets yttrande att Prosten Doctor Stenhammars, till Utskottet remitterade, Memorial, angående saknad eller fördröjd verkställighet af Kongl. Majus och Riksens Ständers vidtagne beslut, uti å t sk i 11 i ge R ikets inre hushållning rörande ärenden, icke tillhörde Utskottets handläggning, har PrestStändet, i förmågo af Riksdags.Ordningens 34 §., ansett berörde Memorial böra .till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets åtgärd och utlåtande 'återförvisas; hvilket beslut igenom Protocolls - Utdrag skulle de öfrige Resp. Stånden Fröt. Utdrag d. 9 Febr. 1818, 103 vördsamt och vänligen meddelas, i "det ändamål som .Riksdags-Ordningens 44 §. föreskrifter. Frän Fällö fl. Borgare-Siandet. S. D. Borgare - Ståndet, som med sakna-’ den af den älskade och milde Konung , hvars bortgång utur tiden vi nu begråte, förenar den uppriktigaste, och varmaste kärlek samt tillgifvenhet för vår nuvarande Allernådigste Konung, och som anser att en underdånig anhållan derom borde ske, att Hans Kongl. Maj:t i Nåder täcktes hugna och glädja
MUSIK-IäSTRUMBNTER af alla slag, och ppsk sändes erans. Strängar Tillbehör erhållas bast och billigast från A. Th. Kilssons Musikhandel, Norrköping. Aktiebolaget SraSsyis M i l a l, Sastaf Atio! ' s Torg nr 14, godtgör å sparkasseräkning 5 % A hvarje bok kan lyftas intill kr. 1,000 månaden utan särskild uppsägning. Bankaktiebolaget Stockholm — Öfre Norrland Drottninggatan 6. Hushållsräkning 5 %. Kassafack till 15. I D U N 1899. — och skinkan be^trykes därmed samt öfverströs med rifvebröd; insattes i ugnen att b ' ifva bryn *; sp-det silas och afredes till sås med tiyffel eller chamtignoner däri. Gahnelit 1 Märgpudding • Till | liter rifvebröd, som blötes i tillräckligt med g ' ädde, tagas 250 gr. finskuren och yäl rensad oxm » rg, 10 ' » gr. skalad ocb rifven sölmandel ocb 30 gr. bitter, 150 gr. socker, 4 skedblad smä t - mör med sitt s«lt, litet citrons-al, 8 — 10 ägg och 300 gr. kä ' nlösa e ' ler urkänade russin. Allt d^tta omblandas väl, häTes i smord och mjölad fo m ocb kokas eller gräddas i vattenbad i två timmtr. Uppstjälpes O ' h spr veras med b-innande sås, som ti Ingas så: 250 gr. socker bl t * s i en kopp vatt-n och kokas i ka am-lh anna, ti ls det ser ljusbrunt ut, då däri sias \ % li er va ten och omröres väl Uppslås i silfv&lt;rskål och får stå att svalna. Dä den serve as, slås däröfver ett par glas fin konjak, som antändes, just då puddingen skall setveras. Sondag (ju ' aftnn): Buljong med vindböj lar; lutfisk med smörsås; risgrynsgröt; mandelformar mod sy ' t.
"fördelar att vänta af det såsom Riksgag”neligt utropade stora företaget? Hade de ”manga millionerne, som nu ligga nedgräf”de i Götha Canal, i stället blifvit använ”de på financernas, jordbrukets, fabriker”nas, näringarnes, slöjdernas, konsternas och ”Läroverkens understödjande och uppmuntrande, hvad lyckliga följder skulle icke ”deraf långt före detta hafva visat sig, och ”hvilken allmän välmåga skulle icke då va”rit rådande inom vårt älskade fädernesland? ”Den vise, den djupsinnige och fördomsfrie ”tänkaren må sjelf dömma och göra con”clusioner, ” ”Med hvad beredvillighet pcb sann tillfredsställelse skall väl den skattdragande ”medborgaren bära sina bördor, och nedlägga sin skärf på fäderneslandets altare, ”då han ser och vet, att så stora summor ”blifvit använde och gått förlorade i den ”allt uppslukande, bottenlösa Ganalen?” ”Det enda medlet, som återstår, är således, efter min öfvertygelse, alt Staten ”rakt drager sig från Canalen; ty om den ”nu icke kan hjelpa sig sjelf, och om Bolaget icke kan utföra återstående byggnader, och upprätthålla verket, sedan Staben redan uppoffrat så många millioner der’’på, så är det icke mera något problem, ”utan ett rent axiom, att affairen är för”tvijlad_, och hela företaget icke blott miss, Jlyckadt, ulan äfven Riksförderfligt,” Den 3o December f. m. 135 ”Må alltså de redan nedgräfde millio”nerne vara bortkastade, och dermed slut; ”ty eljest uppslukar
Rättigheten till bränvins-bränning skall, på landet, åtfölja hemman och hemmansdelar, med åsatt mantal efter Jordeboken, bebyggda, med serskild åbo försedde, utjordar och andra lägenheter, hvilka uti ordinarie eller extra ordinarie rotering deltaga, eller rotefrihets-afgift utgöra, äfvensom icke roterade, men med serskild ränta till Kongl. Majit och Kronan eller till innehafvare af dess rätt belagda torplägenheter, samt i Städerne, den till hvarje Stads område hörande jord; dock tillkommer denna rättigheten icke den jord, som i taxeringsvärde ej uppgår lill 3oo R:dr, utom i de händelser 6 §. upptager. 3 §. I 4)000 99 15,oo© 99 .9° 99 B ev.-, Lagsamt Allm. Besv.- och O econia Utslcts Betänkande N\o 6. 3 Härvid iakttages, att, såsom grund för bränvins-bränningsrättigheten, värdet af åbyggnaden ej får i taxationen ingå lill högre belopp, än som motsvarar högst en femtedel af jordens värde; åliggande det derföre Beredningsoch Taxerings-Comiteerne för år i835, att vid egendomar, i hvilkas taxeringsvärde åbyggnadens värde ingått till högre belopp, serskildt bestämma, i enlighet med den här gifna föreskrift, det fastighetsvärde, för hvilket bränvinsbränning vid dylika egendomar får ega rum, i följd hvaraf den inskränkning i bränvins-bränningsrältigheten , hvartill detta stadgande för ifrågavarande egendomar kan föranleda, ej blifver gällande förr än ifrån och med början af år i836 4 §• Mer än en bränvinspanna al po kannors rymd, eller flera pannor, hvilkas sammanslagna rymd öfverstiger po kannor, kokrummet oberäknadt, må icke uti ett verk eller å samma egendom eller hemmansdel nyttjas.
Enligt hvad Stats-Utskottet under förevarande frågas behandling inhemtat, har den lånerörelse, hvars vid denna riksdag beslutade upphörande framkallat ofvanstående motion, fortfarit alltsedan år 1815. Från början var den utaf Bankens medel för sagde utlåning anvisade tillgång uteslutande afsedd till befrämjande och understödjande af odlings-företag. Enligt de vid 1815 års riksdag meddelade stadganden an gående ifrågavarande då afsatta fonds användande, skulle densamma företrädesvis utlemnas till understöd för smärre odlingar. Under 1823 års riksdag gjorde sig dermot en annan åsigt gällande i fråga om de från samma fond utgående lånen, hvadan då föreskrefs att dessa lån skulle i främsta rummet vara att tillgå för vidsträcktare odlingar samt aftappnings-företag. Under 4828, 1829 och 1830 års riksdag förändrades denna låne-rörelses bestämmelse sålunda, att hufvudsakliga föremålet för densamma blef att lemna understöd åt personer, som till följd af de allmänna skiftes-författningarne vore nödsakade att göra utflyttningar från byar och hemman samt på anvisad utmark inrätta bostäder. Dock skulle, så vidt tillgången medgåfve, äfven andra odlings-lån få utlemnas. Fondens belopp, som af Rikets år 1823 för samlade Ständer var nedsatt till 300,000 R.dr Banko, blef vid 1840 och 1841 års riksdag ytterligare förminskad till 80,000 R:dr B:ko, hvilket sednare belopp ända till innevarande riksdag bibehållits oförändradt.
Då till grund för omdömet i sistnämnde afseende hufvudsakligen hörer beloppet af den vid om egendomen sednast afslutadt köp erligde köpeskillingen, bör han icke eller underlåta att taga kännedom, om, när och i hvad ordning sådant köp blifvit afslutadt, hvarigenom han utan svårighet kan komma det förhållande på spåren, som man i ofvannämnda hänsigt skulle söka att för honom fördölja. Dock inser jag icke, hvarföre Utskottet ratat det oskadliga försigtighetsmåttet att alla reverser, som vid liqvidation efter fastighets utmätning och försäljning företes, borde af Konungens Befallningshafvande påtecknas, om och till hvad del de utur fastigheteten blifvit guldne, eller till hvad del de fortfara att endast emot gäldenärens person och öfriga egendom gälla och hvarföre ej Utskottet , häldre än att förkasta detta correctif, som åtminstone k»n åstadkomma negon nytta, då vanligtvis de fläste intecknade reverser vid sådana liqvidationer företes först är k t det med någre flere, såsom t. ex. att alla intecknade reverser, sorn i concurs bevakas, borde i original företes och bevis derom af Domaren påtecknas: att vid liqvidation af köpeskilling för utmäti Den ii JunitJ. m. lil fastighet, inteckningsbafvande borgenärerne, så vida de blifvit bevisligen kallade, borde, likaledes i hufvudsluift, inför Kongl. Maj:ts Befallningshafvande förete reverserne , vid förlust af all betalningsrätt för desamma: och att, om någon inteckning, som på ofvannämnde sätt blifvit ogiltig, al innehafvaren utprånglades till utlåning, denne ej allenast skulle vidkännas den påföljd, som 4 Cap. 6 §. UtsökningsBalken bestämmer om gifven invisning ej biifver infriad, utan ock ansvara såsom för bedrägeligt förhållande.