Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förslag om förändring af Adelns sjelfskrifvenhet hafva äfven blifvit vid föregående riksdagar, och sednast vid den sist hållna, underställda Rikets Stän - 8 Konslitvlions-Ulskottets Memorial N:o 35. ders pröfning; men icke något af dessa har anseus fullt tillfredsställande, hvadan de ock förfallit. Å berörda förhållanden har Konstitutions Utskottet fästat sin uppmärksamhet, med anledning af en motion, som ledamoten af Ridderskapet och Adeln Herr Grefve G. F. Liljencrantz, till Utskottet ingifvit och uti hvilken motion förslag blifvit framstäldt derom, dels att Ridderskapet och Adelns representanter skulle utses genom val, dels ock att representationsrätt uti nämnda Stånd måtte tillerkännas åtskillige hittills orepresenterade jordegare. I enlighet med hvad här ofvan blifvit yttradt. instämmer Utskottet med motionären uti hans öfvertygelse om nyttan för det allmänna, att Ridderskapet och Adelns ledamöter utses genom val. Beträffande sednare delen af motionen: så hyser Utskottet i allmänhet den åsigten, att man genom delvis företagna ändringar i Grundlagen, bör uti de nuvarande Riks Stånden inrymma dem utaf de orepresenterade medborgarekiasserna, som ega giltiga anspråk på delaktighet i representationen. Då nu hvartdera af de tre ofrälse Stånden med sig införlifvat åtskillige, förut orepresenterade klasser, och Ridderskapet och Adeln ensamt qvarstår oförändradt, har Utskottet trott sig kunna förutsätta, att detta Ständ icke skulle finnas mindre, än de öfriga Stånden, benäget till uppoffring af innehafvande rättigheter, i händelse fäderneslandets väl ansåges kräfva sådant. Ibland de nu orepresenferade utgöres en betydlig klass af sådana jordegare, som antingen äro eller varit i Statens tjenst.
Domstol rättfärdigat, och må han i händelse betyget finnes falskt, hafva förlorat för den då påstående Riksdagen ali rätt till Säte och Stämma bland Ridderskapet och Adeln. Innehålla de i Riddarhuset befintlige genealogier fullständig underrättelse om den sökandes ålder med dag och dato, är ej annat bevis af nöden; men påstår den sökande, att genealogiens uppgifter äro origtige, hvile itki c Den 3 Junti. (>9 gan om pollets erhållande till dess h«n anskaffar hevig. Anmäla sig på en gång flere, som göra anspråk på hufvudmannarätt, för samma ätt, eller på närmare ättemannaiätt, eller klagar någor öfver utlemnad Pqllet, i grund af påstådd prigtig gen-alogie, då blifve, eller fortfare att vare antecknad den, spm enligt genealogien är närmast berättigad, till dess den andra sio bättre rätt med antagliga bevis inför vederbörlig Domstol styrkt. §. 16. — Se 17 f. Ej må någoo Fullmagt för gällande anses Och antagas, som icke af ättens verkliga hufvudman, eller den dertill efter denna Riddar* husQrdning, berättigad är, blifvit ulgifven. Börandes Fullmagten, antingen med utgifvarens stil öfver allt, skrifven och undersluifven, eller lagligen bestyrkt, ovilkorligen vara förfat* tad efter följande formulair. Till den Lagtima (Urtima) Riksdag, som i N. skall hållas och täger sin början den (dag och.år) befullmägtigas härmed (caracter och namn) att för Grefveliga Friherrlig» Commendeurs Adeliga intaga Säte och Stämma på Riddarhuset, hvarvid han ovilkorligen förpligtas, att stalia Ätten N. N., N:o oo. Den 5 Junii. sig till efterrättelse den af Kongl Maj;t och Riksens Ständer antagne och besvurne Rega-* ringsForm af den 6 Junii 1609 , jemte Riksdagsordningen af den 10 Februarii *8io och oirige gillande Grundlagar.
Den enda deribland bestådda ExpeditionsSecreterafe-lönen utgjorde 860 R:dr, högsta inkomst titeln dit en verkets tjensteman i vanlig befordrings väg och efter en lång följd af år möjligen kan hinna, Denna Embetsgrad åtföljer jemväl, utom aila öfrige ansvarige göromål skyldigheten att vid vissa tillfållen deltaga i StatsSecretcrareEmbetets utöfning och inför Konungen föredraga alla inål, hvilkas handläggning icke af Expeditionschefen kan medhinnas. Ingen extra lön har varit i någon grad beviljad och således måste tvåtredjedelar af med Fullmagt försedde ordinarier tjenstgöra utan den ringaste löninkomst eller ersättning äfven utan någon egentlig befordrings-rätt eller utsigt till lyckligare emploj utom verket. Efter sannolik beräkning skall härefter fordras minst 15 å 20 års oafbruten tjenstgöring att såsom ordinarie ens komma till åtnjutande af copist lön, 179 R:dr. De eventuella inkomster eller så kallade sportler af Kongl, Resolutioner och lösen för «54 Ben 7 Martti. hågra få Fullmagter, grundad på 1720 års Taxa,' äro, åtföljande da bestämda lönerne, för obetydlige att äfven med högsta Lönbeloppet för* säkra örn anständig bergning. Hufvudsakligen lärer detta förhållande uti de öfrige Irenne StatsExpeditionerne vara enahanda. Lofvande skicklige ynglingar, hvilke såsom Extra ordinarier inträdt aflägsna sig mer och mer, och må hända skola redan till arbetsförmåga, Och erfarenhet mognade ordinarie Tjenstemän icke länge äga mod Och styrka att, med ångrade uppoffringar och obelönta mödor framgå på en bana hvarest, om ock den nyttigaste verksamhet, de redligaste åsigter kunna ådagaläggas, icke en tryggad tillräcklig utkomst slutligen kan ernås. Denna teckning är visserligen mörk med det torde a? kunnigare och erfarne män kunna vitsordas, att den icke är uppdragen med de mörkaste sanna färgor. Till Höglofl. Ridderskapets Och Adelös upplysta och rättvisa bedömmande, vågar jag ytterligare hemställa:
Departements-chefen: a) Rikets Ständers, under den 26 Mars 1845, till Kongl. Maj:t aflåtna underdåniga skrifvelse, deruti —-• —- Rikets Ständer i underdånighet anhållit, att Kongl. Maj:t täcktes låta af sakkunnige män utarbeta ett förslag till författning, omfattande så väl nödiga reglementariska föreskrifter för bran vinstillverkningen, som den grund för beskattningen å densamma, hvilken kunde anses innefatta den säkraste kontroll, och att Kongl. Maj:t derefter täcktes i ämnet afgifva nådig proposition till Rikets nästsammanträdande Ständer. b) En af Bondeståndet, genom dess talman, under den 3o April samma år, till Kongl. Mnj:t ingifven underdånig skrifvelse, deruti —- underdånighet anhållit, att Kongl. Maj:t täcktes uti nådig proposition till härnäst sammanträdande Rikets Ständer, framlägga ett förslag till författning, angående bränvinstillverkningen, innehållande stadganden till hämmande af det öfverhandtagande omåttliga förtärandet af rusgifvande drycker samt förbud mot allt slags konstbränning, och endast tillåtelse att tillverka bränvin med enkla redskap. Bih. lill R. St. Prot. i847 och 1848. i Sami. 1 Afd. 6 Haft. « 42 Kongl. Majlis Md.
Den 8ow vkörsndradt kikaller 8tat8- ocl» LancoDtskottvns i luifvuclmomentet af , 2:te puncten gikne tillstyrkan: att i ssminankang med krugorne om m^ntkestämning oell realisation, efter föreslagne bestämningsgrunder, k. 8t:r maga i,08 Kongl. Naj:t i underdänigket föreslå, att en lägre enliet än >664 ars m^ntordning ut8ätter ock 1776 arn realisationsförordning äkeropar, matte för m^ntförkällanderne ock penningekeräkningeu r landet Ke8tämm»8, ock att denna enket ina klifva ett silkverm^nt af lika värde nied >8 sk. i silfver efter 1664 ars myntfot, ock allisa, enligt reali8ation8gruuden, motsvarande värdet af i It:dr k:co, röstar Va. Den det ej vill, röstar Vc/. Vinner Kej, ösvei lemnäs i underdanigket till Kongl. AI^j:t, att ekterVeltenskapsmäns Iiörande utsatta en lin - Dtlatande, K:o 21. 299 di ig inkeräknad i sjelfva myntet, till fö rekommande af detsannuas utförsel eller nedsmältning. 8kulle ater V. I>vrgare-8tändet ej vilja med tl. Londe-8tändet sig förena, att till Kongl. lVlaj:t i underdänigket ökveilemna kestäinmandet af slagskattens inläggande i mintet, lär omröstning köra ske öfver följande Dr oposition: Den som utan någon förändring eller tillägg Infaller 8tatsock Lanco-Dtskottens i kufvudinomentet ak >2!te puncten gikne tillstyrkan, röstar /a. Den det ej vill, röstar Ve/.
Da Ståndet pa besia stal icke kan till osman» nämde tjenste ars beräkning för Medic! lemna sitt bifall, finner Ständet flg likwäl, i öfwerensstämmelse med Kongl. Breswct af den 21. Äng. 1786, Z §. böra till Kongl. Majit i underdänighet hemställa, om icke Kongl. Majit stulle täckas profma rättwist, att wid förefallande befordringar inom Ständet, tilläta Consistorierne att wid eljest jämlik förtjenst och skicklighet göra afseende pä deni -som genom synnerlig insigt och werkfämhet i Läkarc-wärden gjort sig utmärkte och förkjente. SlUtcligen bifaller Ständet hivad Utskottet i öfrigt rörande detta ämne föreslagit; Hwarom de Re» spcctive Med-Ständen och bemäldte Utstött ffulle wördsamt och wänligen underrättas. Ht suxra. S. DSedan Riksens Högloft. Ständers Statsutskotts den 12 dennes upläste Memorial, innehållande Förslag till förökande af Wadstena KrigsmanshusCasians Inkomster, nu ä nyo blifwit föredragit, instämde Prestc-Ständet uti ben allmänna anmärkning, att Prcsie-Ständet, som anser säsom en dyr pligt och desi största tillfredsställelse, att i sin man bidraga till deras underhäll, hwilka, under det de till Fosterlandets sörswar uppoffrat hälsa och lemmar, blifwit satte utur ständ att sig sjelfwe försörja, och som säledes för ingen del will undandraga sig, att i samma män som desi Nespective Med-Ständer till detta ändamäl bidraga, kunde likwäl icke inse nägot stät, hwarföre Rikets Embttsoch Tjenstemän, denna Clasi af Medborgare, hwils 618 Den ty April. hwilkas till större beten betryckta omständigheter hwarje owaldig
Sig vilja, vid reglering af utgifterna under 4:de Hufvud-titeln, taga under nådigt öfvervägande, om och i hvad mån nedsättning af ifrågavarande anslag må kunna Rikets Ständer föreslås; och då det synes vara mindre lämpligt, att Stats-anslagen bestämmas till högre belopp, än som för dermed afsedda ändamål erfordras, hemställer jag nu i underdånighet, om icke det må i Nåder föreslås Rikets nästsammanträdande Ständer, att berörda reservations-anslag nedsättes till 6000 R:dr årligen, med förbehåll likväl, att, på det bristande tillgång för de med detta anslag afsedda utgifter icke må äfventyras, de derå vid nuvarande Stats-reglerings tilländagående befintliga reservationer förblifva till Eders Kongl. Maj:t nådiga disposition/’ Värjv a de Ar m é e n : ”Chefs-embetena vid de i Stockholm förlagda Garnisonsrcgementcr hafva, på sätt jag redan haft Nåden i underdånig - Transport 62,362: 40 Kongl. Mqj:ts Nåd. Prop. om Statsverk. 1850. 19 Transport 62,362: 40. — het anmäla, genom Öfver-kommendanten i underdånighet inlemnat och tillika förordat de vid nämnda regementen anställda rcgements-pastorers samt bataljonsoch sqvadrons-predikanters underdåniga anhållan, alt som den, i ersättning för bristande eller otillräcklig lönc-inkomst, hvilken för regementspastorerne utgjorde i lön 400 R:dr och inqvarteringspenningar 71 R:dr 5 sk. 4 rst. samt för bataljons-predikanlerne endast inqvarteringspenningar till ett belopp af blott 35 R:dr 26 sk. 8 rst. banko, af regementernes presterskap tillförene tillgodonjutna förmån af förhöjd tjenste-årsberäkning genom Kongl.
Möjligen vore det lämpligt att erhålla en återremiss för att kunna jemföra vårt beslut med de öfrige Ståndens, och deri finner jag mycket förnuft ligga; men det beror på om E. o. Ad. vill det. Vill E. o. Ad. åter det icke, måste jag uptaga dess tid ganska länge med anmärkmr emot denna punkt. Jag vill icke yttra mig vidare i afbidan på att få erfara om andra med mig önska en återremiss. Emellertid skall jag passa på att ännu en gång begära ordet. Hr Tornerhjelm: Jag får tacka Hr Cederschiöld för det han rent ut uttalat meningen med den af honom yrkade återremissen; men jag beklagar, att denna eldbrand blifvit utkastad ibland E. o. Ad. Det finnes nog eldfarliga ämnen ändå. Talaren sade nemi., att genom en återremiss kan förhindras anläggandet af de banor 2:ne Stånd beslutat. Således vill han begagna detta medel för att köra bort jernvägsfrågan, så att några jernvägar icke må blifva färdiga till nästa Eiksdag. Jag tror, att när detta yttrande blir kändt inom de öfrige Stånden, den redan befintliga bitterheten skall åtminstone icke förminska den rådande oviljan mot E. o. Ad. Talaren har fullkomligt förbisett ställningen inom landet. En hvar, som något känner affärslifvet, vet, att penningetillgången i landet är knapp. Jag tror, att i den mån vi erhålla jernvägar, vi i samma mån skola 256 Den 13 Juni f. m. fa ymnigare penningetillgång. Jernvägarnes omintetgörande skall högst menligt inverka på handel och rörelse Man kan svara mig, att detta rörer icke R. St:r, men i följd af det utaf Regeringen framlagda förslag har allmänheten hoppats, att statslån till större eller mindre belopp skulle uptagas. Jag kan icke inse någon våda af att R. o. Ad. utan återremiss updrager åt Fullmäktige i Riksg:sKont. att uptaga lån till ett bestämdt belopp, t. ex. 10 mill. Rdr. Således icke något maximum, som i ett annat Stånd blifvit yrkadt.
Revisorer särskildt anmärkta kassor väl under revisionsåret betydligen nedgått, Revisorerne dock, hvad Militieboställs-kassan angick, funnit dess vid 1862 års slut innestående kontanta behållning af 46,051 R:dr 27 öre fortfarande vara större, än som, så vidt af räkenskaperna kunnat inhemtas, för bestridande af Kassans utgifter erfordrats; får Kollegium, till hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad i anledning af dylik erinran tillförene blifvit upplyst, underdånigst åberopa, dels behofvet för Militieboställs-kassan att ständigt ega en större kontant behållning i och för bestridandet af dess på obestämda tider inträffande betydliga utgifter för nybyggnader och reparationer å militieboställen samt inqvarteringspenningar åt innehafvare af sådane boställen, hvarå karaktershus saknas, och hvilka utgifter under år 1863 med 13,057 R:dr 79 öre öfverstigit Kassans inkomster för året; dels att, oaktadt berörda inkomster, deraf större delen vid årets slut inflyta, endast undantagsvis och i ringa män kunna genom utlåning göras fruktbärande, ett lån af 15,000 R:dr under Mars månad 1863 från Kassan utgifvits, hvarefter behållningen vid samma års slut nedgått till 19,243 R:dr 48 öre; dels ock att, i saknad af erforderlig medelstillgång, entreprenadkontrakter hittills kunnat af Kollegium afslutas rörande allenast två af de nio karak - — 300 — tershus, om hvilkas nybyggande Eders Kongl. Maj:t genom nådigt bref den 16 April 1861 meddelat föreskrift, Krigs-kollegium framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter: C. MEIJER. A. W. TOTTIE. GUSTAF FRIIS. C. L. Forsberg. Stockholm den 20 December 1864.
Detta kan ej anses anttorkuns da, än som ett i förwäg lågt hinder twärt emöt Regerings .formens stadgande — och kan den ena Grundlagen emotsäga den andra, som redan är heligt be slvUlkN? En lika stridighet stnner man wid jämförelsen ak bmad som fkljcr i den citerade 86:te § af Rcgcs rings - formen, samt 4 §:s 2:dra, Ztdjc, Pde och ^tte Usidattiag i berörde Förslag, Ordet owilkorligen synes böra upphäfwn alla wilkor; och i förslaget läser nian dock en mängd sädatte pä detta ställe sä mycket Mera öfwcrflödiga, som ben föregående z-dje § tämmc. ligen Den 18 October. ^ttzl lizen widtöftigt afhandlal Tchckfrihetens brcttstigä bruk. Den förbindelse man älagt sölfättarett elieluts giswaren af en bok ali fölBoktryckarn, uppgifwa sitt Namn, det han kj ulan pä lillst äg N af Domaren för töja, är bäde billig och nyttig; men deremot synes den ganska bfwerflödig, öni Hof - Cancellers Embetct skall haswa rättighet» att t föreväg lägga hinder för en böks Utgifwande; frstret qwäfwes jU dä i födelsen, och hwarfbre skall betz stackars får til,ika ryckas Nr sitt inkognito? Oller bdr ett författares namn wara till hands, blott för att tillftibsställa nyfikeNhetcN? sädant bör man e) förmodar Man Mkdgifwcr gerna att Dyckfriheten Mäste hafwa gränser, akt den som uppenbart hädar Gud och Religionen, är mogen för Oanwiken; att ben soui förgriper sig i skrift mot
Då till utskänkning, nu sagd är, tillstånd meddelas, underrätte Kongl. Majrts Befallningshafvande derom vederbörande skattskrifvare. § 24. Utaf de afgifter, som enligt denna förordning inflyta för minuthandel med och utskänkning af bränvin, vare sig i stad eller å landet, insättes i landtränteriet J för Landstingets och i för hushållningssällskapets räkning, för att förvaltas och användas till ändamål, som för länet nyttiga äro. Af de afgifter, som i stad inflyta, tillfälle de återstående staden, men af dem, som från socknar å landet ingå, aflemnas de $ i landtränteriet, hvarifrån det för hela länet sammanlagda beloppet genom Kongl. Majlis Befallningshafvande fördelas på länets samtliga socknar i förhållande till hvarderas folkmängd. Skulle pröfningskomité tillstyrka och Kongl. Majit bifalla, att län för sådant ändamål indelas i distrikt, af hvilka dock hvartdera bör innefatta minst ett fögderi, utdelas, likaledes efter folkmängden, de från distriktet influtna £ emellan dess samtliga socknar. Hvad stad eller socken sålunda tillfaller, användes till kommunala behof inom staden eller socknen, I Stockholm tillfälle hela afgiften staden. När enligt § 23 rättighet meddelas till bränvinsutskänkning på passagerarefartyg, skola derför belöpande utskänkningsafgifter uppbäras i den stad eller kommun, hvarest rederiet har sitt hufvudsäte. § 25. Ä landet vare minuthandel med eller utskänkning af bränvin förbjuden på de ställen, der auktion, marknad, torgdag eller mönstring med beväringsmanskap hålles, eller der menighet för kronoskjutsning eller skallgång samlad är samt inom ä mil från samma ställen. Vid annan mönstring, uppbördsstämma, mantalsskrifning, ting eller annan till folksamling föranledande förrättning må ej bränvin försäljas annorlunda, än vid måltider åt spisande gäster. Ej må någon i landsbygd fara med bränvin från by till by eller från gård till gård, att dermed köpslaga. 8 Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Best.- o. Ekon.-Ulslt. Betänkande M 4. § 26.
häftig, ineii hade soin liteii den vanan att; när halst ett så- dant anfall kom öfver honoin, ställa sig på hufvudet i en för iindaniålet särskildt utsedd ländstol och förblifva der tyst tills vreden var öfver, då han koin på fötter igen, god och glad som förut. Det anförda kan synas som en obetydlighet, inen det var dock första yttringen af ' cleii onflåtliga kamp mot sina, liigre lidelser, som han, visserligen ej alltid ined framgång, nien dock oaflåtligt fiillföljde iiiider hela sitt lif. I öfrigt var kärleken till modern ett betecknaiide drag i hans barnalynne. Tidigt skic+kacies lian från hemmet till en förberedande skola och derifrån såsom frikadett till Karlberg. *) Sim fritider tillbragte haii hos en rik slägtiiig i Stockholm och fick a f honom efter afsliitad kurs 200 kr. till sin officersekipering. Någon annan peniiinghjälp har Iiaii a,ldrig af någon begärt eller erhållit. Att arbeta, spara och försaka för att kunna lefva utaii attl siitta sig i skuld, blef den i m g e sjöofficerens _______ *) Här en kortfattad öfversigt af Stackel bergs bann som tjeiisteman och de offentliga uppdrag han erhöll utom tjensten. Efter att hafva genomgått krigsakademien utnämdes O. Stackelberg 18G till sekundlöjtnant i k. flottan Under de närmast följande åren var han kommecderad till tjenstgöring dels å korvetten " Najaden " under dess expedition till Goda Hoppsudden, del: ri skonerten " Falk " under karantänsbevakning vid Slite och i Öresund. Aren 1851-52 hade han anställning å handelsfartyg och besökte derunder äfven Kina.
Sedan StatsUtsk. i näst föreg:de punkt på de mest välgrundade skäl afstyrkt inköp af en tafla öfver deras nuv:de Majestäters förmälningsakt, synes det mig nog inkonseqvent att tillstyrka, det It. St:r skulle anslå medel till inköp af en annan målares arbete. Jag har icke läst reservationerne, men jag är nästan öfvertygad, att de ledamöter af StatsUtsk., som tillhöra detta Stånd, icke kunnat göra sig skyldige till ett så i ögonen sprin - Den 24 November e. m. 721 springande oförsigtigt handlingssätt. Utsk. har nemi. i fråga om Professor Kraffts tafla anfört det fullt gällande skälet för afslag, att redan förut vöre anslagen en förhöjd summa för inköp af Svenska konstnärers arbeten, sfi att verkställigheten må ankomma på K. M:s pröfning; och då synes det mig vara högst orimligt, att nu tillstyrka en utgift af icke mindre'än 15,000 Rdr för en enda tafla, hvars värde jag visst icke vill underkänna, men hvilken jag dristar tro ej kan med full sakkännedom af StatsUtsk. in corpore bedömas. Jag tillstyrker således, att denna StatsUtsk:s framställning måtte af R. o. Ad. afslås, men kan ingalunda förena mig med Frih. Cederström, att ett särskildt anslag skulle för något sådant ändamål ställas till K. M:s disposition. Jag kan så mycket mindre göra detta, som, utom det redan derför anvisade anslag, icke obetydliga summor i samma syfte årligen sammanskjutas af flera inom landet bildade konstföreningar. Frih. Klinkowström, Eud. Mauritz: Jag förenar mig i allo med hvad Frih. Cederström anfört. Det kan icke ungå att förvåna den, som icke är initierad i StatsUtsk:s hemligheter, att detsamma förordat inköp för en högst betydlig summa af ett arbete, hvilket ej lemnäs den ringaste uplysning. Man har icke allenast ej fått se den ifrågav:de taflan, utan StatsUtsk. gör t. o. m. en hemlighet af hvad den föreställer.
Man kan säga tvärtom, att alla förbättringar i artilleri-skjut vapnet komma i högre mån sjöfästningsförsvaret till godo, än anfallet deremot, af det enkla skäl att man alltid uti en fästningskassematt eller på dess vallgång kan sätta en kraftigare pjes än som hvilken bepansrad ångare som helst förmår bära och använda till dess beskjutning, äfvensom att man på en fästningsmur alltid kan använda en starkare bepansring än på ett fartyg. På dessa tvenne enkla sanningar, erkända af alla försvarskomitéer, som i dessa ämnen yttrat sig, och som dessutom lätt kunna fattas ensamt af det sunda begreppet, hvilar sjöfästningsförsvarets stora och afgjorda företräde, nu och framdeles, hvilka förhållanden som helst i Öfrigt må Bea 26 Mari e. m. 323 kunna inträda. Långt ifrån således att sjöbefästningar skulle hafva genom de nya uppfinningarne i artilleri och sjövapnet förlorat i vigt och värde, så är tvärtom deras öfverlägsenhet som försvarsmedel öfver allt erkänd och kan egentligen icke vara annorlunda. Derför byggas ock öfver allt sjöhelästningar mera än någonsin, så i Europa som i Nordamerika. 1 sistnämnda land tiar nyligen en komité af artilleri-, geni-, och sjöofficerare löst frågan om kustoch hamn-försvaret sålunda: att detsamma skall vara grunriadt på starka befästningar med så grof bestyckning, att en sådan icke af flytande fartyg kan häras. Jag anhåller att här åter få anföra ett par fakta från det pågående kriget i Nordamerika till stöd för hvad jag här yttrat; när under förlidet år en kombinerad attack skulle utföras mot Richmond, hvarvid unionsflottan, med Monitor i spetsen, skulle gå Jamesfloden uppföre och understödja sami skydda arméens venstra flygel, hindrades detta af ett litet fäste, benämndt Darling, beläget på flodens högra strand, till försvar af den tvärt öfver floden anlagda stängningslinien. Detta fästes eld var så kraftig, att flottan, temligen illa tilltygad, måste draga sig tillhaka och hela anfallsplanen omintetgjordes.