Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den kännedom Riksens Ständer aga om Konungens tänkesätt för Eder KonglHöghet hade gjort Riksens Ständer förwisiade, att Hans Majit med tillfredsställelse skulle emottaga en önffan, grundad pa Hans Majits eget efterdöme; och Riksens Ständer tro sig ej eller mera wärdigt kunna smara emot den rätt Eder Kongl. Höghet redan förwärfwat pa deras och Nationens erkänsla, än da de förbinda Sweriges framtida öden med HanS Majits och Eder Kongl. Höghets wardande Namn. Uppläst hos Riddoch Adeln d. 2Z April. Prest - Ståndet den 2z - Borgare-Gtandetd.Lz , , Bonde-Standet d2; Riksens Högloft. Ständers Justitia-Gmbudsmans Berättelse, rörande dest Embetes. Lörwaltning är 1811. ^en tid ar nu för handen da jag för den wördadé Allmänheten får framlägga det utlåtande, hwilket Rik - Den 2z April. 45 Riksens HögloftStänders Justitia Ombudsman, likmätigt hans Jnstrucions 14 §., är skyldig att ärligen genom trycket kungöra. Uti min wid det förledne årets början afgifne Berättelse yttrade jag, att de till min åtgärd inkomna Ansökningar och Klagomal icke bibringat mig andra, än tillfredsställande begrepp om Lagffipningens tillstånd. Hwarken de upplysningar, hwilka under anställda resor i otterne, förlidne sommar, kunnat inhämtas, eller beskaffenheten af under^ det förflutna årets lopp till ett ej obetydligt antal ingångna Ansökningar, Beswärsffrifter och Handlingar hafwa gifwit anledning till ett förändradt omdöme. Af nagra ibland desia har jag dock funnit skäl Stt ställa Personer under laga tilltal. Andra ater hafwa inledt mig pa de anmärkningar öfwer Lagar och Författningar, hwilka jag här för den upplysta Allmanheten wördsammeligcn får framställa:
Direetivnen destobelldre vägade i underdanigbet bo^^as, att Bolaget bnge åtnjuta befriel8e frän den genom Kammar-kättens ifrågavarande Utslag adomda bevillning, 80m densamma skulle utgä af ett elibit»!, nedlagdt i ett 8ä 8tort national-företag 80m Oötba Lanal. Kburu Kongl. Naj:t fnnnit elen af 6ötlia (lanal-Direetion Lälunda underdanigst begärda eftergift af i lrä ga varande, Lanal-Lolaget adomda bevillnings-medel ej kunna af Kanzi. Naj:t i leader bifallas, bar Kanzi. Naj:t emedlertid velat till Likets nn församlade 8tänders 8tats-Dtskott bärjemts öfverlemna de ämnet rörande bandlingar, ^>ä det Ilikets 8tänder ma lililva i tillfälle att, med billigt afseende ä förekommande serskilda skäl oeb lorbällanden, den af 6ötba Lanai-Direetionen sekta eftergiften bevilja. Kongl. Naj:t förblifver Likets 8tänders 8tats-IItskott med Kongl. Mid oeb Hnest välbevågen. Datum ut su^ra. c^.LD dOU^N. -r/ />,-oMro//ek ö/r-e-> 8r^-7?a^ ä 8Mc/c/lo//n^ 8/ott 27 aböL 18^0. Närvarande: dustitic6-8lat8-Ninist6rn, Hans Kxeellenee Herr 6refve 8t3ts-Nin!stern för Dtrikes-Krenilena, lians Kxoellenee blerr Krilrerrs Sr/c^e/^. Ltats - /Vrrr/rFK 82.
Platt-, | tum tjockt och deröfver, under 12 tums bredd och öfver | tums fyrkant d:o d:o," höjdes tullsatsen från 2 R:dr 24 sk. till 3 Rldr 24 sk., äfvensom en lika förhöjning af tullsatsen bestämdes för rubriken ''Bandoch Platt-, under | tums tjocklek, Bultoch Gallersamt Sänksmide, rundt eller kantigt, knipoch fyrkantaf f tum och derunder, Skäroch Klipp-jern d:o.” Ståndet, som biföll Utskottets å sidan 35 framställda förslag, att nu befintliga förbud mot införsel af "oförtenta Jernplåtar" må upphafvas, ogillade deremot den för berörde plåtar föreslagna införsels-tull, hvilken, utan afseende på Utskottets indelning i 2:ne olika slag, bestämdes för båda slagen gemensam till 5 R:dr per skeppund st. v. Med ogillande af Utskottets första hemställan å 39:e sidan, ansågos "Kopparstick, Estamper samt Lithografiska arbeten" böra hänföras till varor, som äro vid införsel tullfria och fördenskull uti förteckningen på dylika varor upptagas. Vid artikeln "Ljus" antog Ståndet, som ogillade Utskottets förslag i denna del, följande förändrade tullsatser, nemligen för "Talg-ljus" 2 sk., för”Stearinoch Margarin-ljus" 4 sk., för ''hvita Vaxoch Spermaceti-ljus" 12 sk., samt för "Ljus, andra slag," 9 sk., allt per skålpund. / Ståndet, som biföll Utskottets vid artikeln "Oljor, feta" gjorda förslag, att "Bom-, Hamp-, Palmoch Spermaceti-oljor” sammanföras under en rubrik med 6 rist införselstull per skålpund, ogillade den å rubriken "andra till Apothelcsvaror ej hänförlige eller eljest ej specificerade slag feta Oljor" åsätta införsels-tull, hvilken bibehölls vid det belopp, nu gällande Tulltaxa innehåller, eller 1 sk. 4 rist per skålpund.
Utgift: Kongl. Stats-kontoret. Till Kongl. Räntekammaren levererade medel, hvilka influtit såsom ersättning för lemnadt understöd till Svenskt sjöfolk, hvarför Konsuler blifvit förskottsvis godtgjorde 4,945 94 Afskrifning: Enligt Kongl. Kollegii beslut den 31 December 1857 8 42j Balans till år 1859: Till Konsuler förskottsvis utbetalde ersättningar för bestridde omkostnader för Svenskt sjöfolk, om hvilkas godtgörande af rederier Advokat-fiskals-embetet fått sig uppdraget att besörja, 3,099: 3. Statistiska Kontor den 13 Oktober 1860. Efter förordnande: E. Q. Leijonmarch, i _ 14 — Utdrag af MS5S års räkning öfver det, genant Kongl» brefven och Sjöfarts-fonden beviljade anslag till godtgörande af Sven - Riksmynt. Debet. Behållning från år 1857 15,653 78 Inkomst: Af Kongl. Kouvoy-kommissariatet anordnade medel för år 1858 2,000 Summa R:dr 17,653 78 Stockholm af Kongl. Koinmerse-kollegii — 15 — den 14 September1S43 och dem G Augusti 1858. ctf Mandels ■ike och Norske Konsulers utgifter för Svenske un ders» ter. Credit. Riksmynt. Afskrifning af de till Svenske och Norske Konsuler förskottsvis gjorda utbetalningar, för hvilka någon ersättning icke kunnat erhållas, enligt Kongl Kollegii beslut, 2,615 26 Aterleverering: till Kongl. Konvoy-kommissariatet, på grund af Kongl, brefvet den 6 Augusti 1858, 15,007 67 Balans till år 1859: Efter förordnande: TZ. G. L&jonmaroh. Kapital-slut öfver Ull-diskont-fonden för år 1858. Skuld: ti ebet. Balans från år 1857.
Statsreglering blefvo fyllnads-anslag till de för Kammar-Kollegium och Kammar-Rätten år 1841 fastställde In terim s-s ta ter fortfarande af Rikets Ständer anvisade med 7,532 R:dr 31 sk. 11 rst. för det förra, och 13,075 R:dr 28 sk. 9 rst. Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. om Statsverket 4853. 45 för det sednare af dessa Embetsverk, hvilka fyllnads-anslag dock, med hänsigt till embetsverkens möjligen skeende reorganisation, beviljades endast för så lång tid, som nämnde Statsreglering blefve gällande, och att utgå såsom arfvoden. Val hafva förslag till förändrade lönings-slater för om förmälda embetsverk numera blifvit uppgjorda och till Kongl. Majlis Nådiga pröfning öfverlemnade; men Kongl. Majit anser emedlertid icke lämpligt att för närvarande begära uppförande å slat af de anslag, sorn, i följd af de uppgjorda förslagen till nja löne-stater, skulle för Kammar-Kollegium och KammarRätten erfordras. Kongl. Majit vill alltså nu endast föreslå, att ofvanberörde, till fyllnad uti ifrågavarande Embetsverks In terim s-Stater erforderliga summor måtte till fortsatt utbetalning under förut bestämda vilkor anvisas. I öfrigt böra anslagen för dessa tvenne Embetsverk tillökas med hvad som motsvarar de på dem belöpande andelar i gratifikations-medlen för extra ordinarie Tjenstemän och Vaktbetjente, eller för Kammar-Kollegium med Ridr 1,000: och för Kammar-Rätten med » 900: 3:o. Slats-Kontorel. Utan att antaga det af Kongl. Majit vid sednaste
Huruvida arméen dock var mindre tjenstbar, i brist af fredlig öfning , torde — utom segrarna i Savolax under Stedingk — de vid Uttismalm , Likala, Walkiala, Kellis Baracker etc. mot en alltid öfverlägsen fiende bäst upplysa; men indelnts-verket, detta Carl XI:s storverk, som Carl Johan kallat Sveriges palladium, är nu mera i mångens tanke urmodigt, oaktadt det orubbadt torde kunna väl förenas med det nu till Sveriges lycka införda bevärtssystémet, såvida detta icke en dag blir Preussiskt. Ingen Svensk önskar lifligare än jag, att vi kunde på samma gång uppfylla alla behofver, så i afseende på löneförhöjningar, som armée-personalens öfning, så vidt den under freden kan utbilda krigaren, och derjemte anskaffa en materiel, som i allo svarar emot principen, alt Sveriges försvars-systéme bör utgöra ett fullbildadt helt; men, mine herrar! nekom ej, att detta öfverskrider nationens krafter. Ett helt försvars-systeme måtte innefatta sjö- och landtförsvar; det sednare är tryggadt genom den gamla stammen, förstärkt och rekryterad med bevärtn, alltid fulltalig. Det praktiska för kriget bibringas snart den unga bevär:s-rekrylen af ett kunnigt befäl, äfven sedan kriget börjat, då han 0cn i3 Maj (, m. derjemte införjifyas med en gammal stam; men kustbefästningen, örlogsfartygen, med deras utredning, böra vara färdiga före krigets utbrott, — det torde annars, med all theoretisk öfning för armeens personal, hafva sig något svårt med landets försvar. Om, såsom för 5i år sedan, en jemngod Svensk flotta hädanefter kan gå att i öppna sjön söka den Rysska, som fiende, är ett problerne, som framtiden må lösa — för nutiden ser det mörkt ut; — men ett sjövapen mäste vi äga eller snart förskaffa oss, som förmår trygga våra kuster och skydda vår handelsflotta. De mera sakkunnige än jag må bestämma proportionerna emellan seglande oell roddsamt ångfartyg.
Oldenburgska husets manliga och kvinnliga högheter, alla med omisskänneligt släkttycke: stora kroknäsor och tjocka läppar, som aldrig tala om köttets försakelse men ofta om öfvermättnadens slapphet och leda. Också vittna de yngre generationernas ansikten tydligare och tydligare om fädernas missgärningar, medan drottningarnas glasartadt högdragna blickar ha ett uttryck som ville de erinra alla efterkommande om plikten att bevara rasen ren. Kung Kristian VII, som denna morgon stigit upp vid högst onådigt lynne, sitter vid fönstret i sitt kabinett och ser gäspande ut öfver trädgården och parken. Från slottsholmen med dess cirklade rabatter och slingrande gångar leda hvita bryggor med förgyllda ornament öfver till den mindre holmen med det snirklade lusthuset, och till stränderna rundtom träsket, där den franska trädgårdsmästarekonsten skapat en sirlig idyll af den enformiga naturen. Mellan trädens linierade kronor och boskéernas klippta löfverk, som redan börjat gulna, posera dryader och oreader af marmor, skymtar det fram små grottor af fantastiskt arrangerade kalkstensblock, rinner en liten bäck genom ett berglandskap i miniatyr, där den brusar och skummar vildt i konstfullt anordnade katarakter. Och från det högsta fjällets topp, ofvanför grandungen, femtio fot öfver hafvet, skådar det norska lusthuset ut öfver sjön, där simmande hvita kiosker drifva om på vattnet. Men i detta smånätta panorama hänger himmeln grå öfver trädtopparna. Det är höst i luften; det fattas sol. Och monarken med det tunna blodet, som är högst ömtåligt för vädrets skiftningar, huttrar högljudt i sin bekväma stol. Bakom honom står en lycklig man, som nått målet för sina äregirigaste drömmar om ett lysande lif. Också känner han djupt sin egen betydelse som direktör för H. M:ts spektakler och som konungens ständige sällskapare. Han vet att han på båda dessa platser har en mission, och något tvifvel på sin förmåga att fylla den, hyser han alldeles icke. Redan har han gjort det gamla skådespelshuset till föremål för en grundlig reparation, och allvarligt beslutit sig för att, med hjälp af öfverkapellmästaren Sarti, höja den dramatiska konsten i enlighet med sina egna, högtrafvande konstnärliga idealer.
2:o förklarades 1 momentet af 11 § böra, till följd af Riks-ståndens derom fattade beslut, erhålla den i friherre Raabs vid Utskottens utlåtande N:o 2 fogade reservation föreslagna redaktion med uteslutande af orden: ”med iakttagande deraf, i afseende på pannor, som hädanefter stämplas, att höjden, mätt å lägsta stället af densamma, skall vara minst l af diametern’'. 3:o Antogs den i afseende på sista momentet af 12 § af Utskotten framställda inbjudning. 4:o Yidblef Ridderskapet och Adeln sitt förut i fråga om beskattningen fattade beslut, samt godkändes de föreslagna voterings-propositionerne. 5:o Lade Ridderskapet och Adeln de till andra Stånd framställde inbjudningar till handlingarne samt godkändes hvad Utskotten i öfrigt hemställt och yttradt. S. D. Vid föredragning af Stats-utskottets den 14 dennes på bordet lagda utlåtande N:o 240, i anledning af erhållne återremisser å betänkandet N:o 196, angående sättet, ordningen och vilkoren för utbetalningen af anslagsoch lånebidrag till befrämjande af allmänna arbeten, godkändes Utskottets i afseende på l:ta punkten afgifna yttrande samt blef Utskottets i fråga om 2:dra punkten gjorda tillstyrkande af Ridderskapet och Adeln bifallet, med den förändring, alt näst efter de i slutmeningen förekommande orden: ”derest vederbörande låntagare så åstunda” skulle tilläggas: ”och vederbörande intecknings-hafvare det medgifva”; hvarjemte förevarande utlåtande i öfrigt icke ansågs erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. S. D. Föredrogos och biföllos Stats-utskottets den 14 dennes på bordet lagda utlåtanden: N:o 243, i anledning af erhållne återremisser å betänkandet N:o 158, angående rusthållarnes innom det s. k.
Under konungens aftonmåltid i sällskap med hofvet en nyårsafton, samma år Armfelt blifvit elefanterriddare, inträdde kammarlakejen Wetterberg (som vid sin död sedermera var löjtnant), klädd i full separationskarls-skrud, på hvardagsspråket kallad «palt«, med bajonett vid sidan, en repstump i ena handen och i den andra ett bref, hvilket han öfverlemnade till öfverste-kammarjunkaren baron Armfelt. Det lydde så här: «Min nådigste baron! «De få ögonblick jag kan undanstjäla Björkman 81 «och spånråcken, sysselsätter jag med läsning af hans «excellens justitiekanslern Lilljestråhles öfversättning «af Eloisas bref till Abelard; och som jag finner nå«gon likhet mellan henne och mig, sedan Kämners«rätten stadfästat mitt kyskhetslöfte, tager jag mig «den friheten att med några ord uppvakta min nå«digste Abelard. «Mins ni, när ni i gardes-surtout passerade gra«derna hos mig, och huru många gånger vi skrattade «åt er lilla sabel och halfspända pistol? Huru för«håller 82? Lyckan har väl varit emot oss olik «i sina utdelningar; dock äro ni och jag, min baron, «de enda vid Gustaf III:s hof, som innehaft någon «dansk värdighet, och i anledning häraf vågar jag «hoppas om ert mäktiga biträde; ty för er myndiga «snabel måste portarna falla och er gamla vän och «tjenarinna försättas i frihet samt återfå sitt urgamla «anseende. Hälsa hans excellens baron Carl Sparre; «bed honom kasta ett öga på sin ödmjukaste tjena«rinna. Sist jag talte vid honom var det i Ronan«ders farstuga vid det olyckliga tillfället på Norr«malmstorg 83. «Vid alla skiften är jag med glädje «Min nådigste barons «ödmjuka tjenarinna, «Danska Sorgen.« «P. S. Jesus välsigne min nådigste Abelard «med ett godt nytt år!«
Seglations-ordningen af den 28 November 1835 innehåller i 32 §, alt, när gods stiger lill högre antal, mått, mål, vigt eller värde, än hvartill det uti angifnings-inlagan blifvit uppfördt, må för 10 procent och derunder af öfverskottet, någon förhöjning i lull ej beräknas och alt för hvad deröfver är, tull-afgifterne skola till dubbelt belopp utgå; samt i 33 §, att, då någon angifyer en vara med lägre tull i stället för den verkliga, som är högre tull underkastad, afgifterna skola å den sednare varan erläggas till Statssamt Allin. Bese.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, A:o 127. 13 lill dubbelt belopp mot hvad taxan utsätter. Af dessa äfvensom af förberörde stadgande uti 34 § af 1835 års Seglationsordning hafva således uppkommit inkomster för packhus-inspectionerne under 2:ue serskilda titlar, nemligen: Packhus-procent och Beslagare-andelar, de förra utgörande 10 procent af influtne enkla umgälder för varu-öfverskott och de sednare 50 procent af influtne dubbla umgälder för varu-öfverskott. Af dessa bar Packhus-procenten icke tillvuxit i högre grad än som motsvarat tillökningen i tull-uppbörden, men deremot Beslagare-andelarne år från år betydligen okats ända till år 1842, då, vid regleringen af den från nämnde års början gällande nya Tull-taxan, de förändringar deri skedde, att dels tullberäkningen för alla tullbara väfnader skall bestämmas efter vigt, hvarigenom trafieanten föranledes att begagna tillåtelsen alt låta quantifets-uppgiften bero på undersökning i packhuset; dels, enligt 7 § af Tulltaxe-underrättelserne, rörande controll å tull-angifningarne af varor, som förtullas efter värde, förhöjningen i värde-uppgiflerne icke vidare blifver af packhus-föreståndarnes pröfning beroende, hvaraf uppstått den nödvändiga följd, att de Tull-tjenstemännens extra inkomster, som utgått under benämning af beslagare-andelar, alldeles försvunnit.
Skrifvelse, N:o 197. väl om bebofvet af cn skyndsammare försäljning, som om verkslällbarbeten af godsets försändande, i försäljnings-ändainål, till stad; 4:o att alla de varor, som genom väta icke äro underkastade förskämning eller som eljest vid besigtningen finnas oskadade, skola, såsom fullgoda varor, enligt tulltaxan förtullas, hvaremot med tullberäkningen för de öfriga må förhållas, såsom i l:sta mom. af denna §. stadgas. 5:o att, änskönt godset såsom oförtulladt försäljes och det är inroparen öppet lemnadt, att detsamma antingen till inrikes förbrukning disponera eller inom stadgad preskriptionstid reexportera, det skall ankomma på säljaren att, medelst en gemensam inlaga, som inom fjorton dagar efter auktions-förrättningen bör, med bifogande af auktions-protokollet, ingifvas och serskildt upplaga hvad till återutforsel ämnadt är, å tullkammaren angifva hela det varuparti, som försåldt blifvit, och att belöpande afgifler för detsamma inom den i Seglations-ordningen föreskrifna tid inbetala, vid påföljd, som i sagde författning jemväl stadgas. §. 21. Den serskilda afgift, som utgår under benämning Afgift till Handelsoch Sjöfarts-Jondcn, uppbäres, jemte införselstullen, på sätt Kongl. Maj:ts nådiga kungörelse af den 19 Juni 1835 derom stadgar, eller Kongl. Maj:t finnér skäl att framdeles i nåder förordna. Städernas tolag och andra dem på vissa varor beviljade afgifter uppbäras genom deras egen försorg och skola, intill dess nu ifrågakomne förändrade grun der för deras utgörande varda stadgade, erläggas efter de för hvarje stad gällande föreskrifter, hvarvid beräkningen bör ske efter de tullvärden, som dels i 1845 års tulltaxa och dels i härvid fogad serskild förteckning finnas upptagna. Varor, som i allmänhet äro fria från införselseller utförselstull, befrias jemväl från tolag vid inkommande eller utgående.
För tillämpning af Regerings-Råds ansvarighet för embcts-utöfningen torde böra utstakas den ordning, som uti 101 § RegeringsFormen är i afseende på Högsta Domstolen stadgad, hvaraf äfven skulle följa tilllägg i föreskrifterna uti 102 § rörande organisationen af Riks-Rätt. Deremot och då i väsendtliga hänseenden olikhet är emellan sjelfva föremålen för Högsta Domstolens och Regerings-Rättens verksamhet, och skiljaktiga meningar inora representationen tillförene uttalat sig angående lämpligheten af den föreskrift uti 103 § Regerings-Formen, enligt hvilken vid hvarje Riksdag skall på en utsedd nämnd ankomma att döma, huruvida Högsta Domstolens samtlige ledamöter gjort sig förtjente, att i deras vigtiga kall bibehållas, har Utskottet icke ansett sig böra föreslå enahanda stadgande i fråga om Regerings-Rättens ledamöter. I fråga om bestämmandet, hvilka mål bord*» tillhöra Regerings-Rättens pröfning, har Utskottet ansett det vara lämpligast, att i Grundlagen antydes endast ärendernas allmänna egenskap, att vara hos Kongl. Majit genom besvär öfver cmbetsmyndigheters meddelade beslut fullföljda, men icke tillhörande Högste Domstolens upptagande, och att genom särskild stadga, stiftad såsom civillag, må göras den inskränkning, som till följd af vissa ärenders särskilda beskaffenhet må vara erforderlig. Deremot torde kunna i grundlagen bestämdt stadgas behörighet för Konslilulions-Utskollcls Memorial, M Ii. <1 för Regerings-Rätten, att upptaga ansökningar om resning i mål af sådan beskaffenhet, alt de kunna tillhöra Regerings-Rättens slutliga pröfning. Det förslag, hvars grunder Utskottet sålunda sökt utveckla, angår otvifvelaktig! ett ämne af största vigt; och med all sorgfällighet har Utskottet sökt att göra sig redo för alla de betänkligheter, som härvid möjligen kunna möta.
St. under öfvervägande kommit, men då, genom bestämmandet af en alltför kort besinningstid, Arrendatorn betages uppmuntran att i Boställets häfd och skötsel nedlägga en kostnad och en omsorg, som blott af en längre besinningstid kunna honom återgäldas, samt, derest åter arrendetiden alltför långt varder utsträckt, eller utöfver den tiderymd, som vanligen omfattar mannens verksamma ålder, Boställets begagnande måste genom transport öfvergå från en Arrendator till en annan, sannolikt till föga båtnad för Boställets häfd och vård, när detsamma under de sista arrendeåren, hvarå Contractet lyder, af ny brukare varder emottaget, hafva R. St. trott sig i underdånighet böra hemställa, att den längsta tid för ett Militi-as-Boställes utarrenderande väl må till Trettio år bestämmas, men att åt Regementseller Local-Comiléernes pröfning må öf-verlemnas att, då en ökad fördel, ej mindre för Indelningshafvaren , än för Boställets häfd, deraf kan förväntas, före Auctionen nedsätta och kungöra arrendetiden till och med Femton år, derunder ett Boställe icke, efter R. St:s åsigt, i något fall, må lill enskild man under bruk upplåtas. Exp. Utsi. Förslag lill and. Skrif». Då den hittills följda ordning, enligt hvilken Militice Boställen, samma dag och limma, blifvit, uppå tvänne ställen elier i Krigs-Collegium oell å Lands-Contoiret, genom Auction utbjudne, blott föranledt tidsutdrägt och kostnad för Ombuds befullmägtigande å det ena auctionsstället, tillstyrka R. St. i underdånighet, att dylika Arrende-auctioner, Indika i de delar, deruti ändring, genom E. T<C. M:ts Nådiga bifall till R.
I anledning häraf, har E. K. M., genom Skrifvelse till Rikets Ständer den 1 Februari nästlidet år, i Nåder täckts tillkännagifva, att Committerade för Kyrko-lagens öfverseende, med ledning af de från Consistorierne i Riket, efter Stadsförsamlingarnes hörande, infordrade underdåniga utlåtanden i ämnet, utarbetat och till E. K. M. afgifvit förslag lill Förordning om Sockneslämmor och Kyrko-Råd, äfvensom att Committerade för faLtigvårds-anslalterne, efter erhållen del af de i detta ämne inkom ne handlingarne, i Committerades förslag till Communal-lag, behandlat frågan om Socknestämrna på landet; hvilka begge förslag blifvit med Högstberörde Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer öfverlemnade, dervid E. K. M. täckts förklara Sig förvissad, att Rikets Ständer skulle åt de vigtiga angelägenheter, dessa förslag omfatta, egna all deli uppmärksamhet, de förtjena. Efter åtskilliga härom hos Rikets Ständer gjorda framställningar hafva dessa angelägenheter utgjort föremål för Rikets Ständers öfverläggningar, och Rikets Ständer få nu i underdånighet till E. K. M. framställa de åsigter, som dervid gjort sig gällande. Rättigheten alt deltaga i Socknestämrna har hittills, så vidt några bestämmelser derom funnits, varit uteslutande fästad vid fastigheterne; delagheten har varit beräknad efter fastigheternes storlek, och bidrag för Communala behof hafva vanligen utgått efter enahanda grunder. Detta gäller dock egentligen endast 0111 landet. I afseende på städerna linnes i Kongl. Förordningen den 26 Februari 1817 intet annat stadgande än, att, der Socknestämmor förut varit bruklige, må de och på lika sätt hädanefter hållas, hvaremot alla öfrige föreskrifter i denna Författning tydligen visa, att man dermed endast haft afseende på landet. För administrationen inom städerne finnas serskildte äldre stadganden, som tydligen förutsätta, att de communala angelägenheterna inom dessa samhällen skulle hufvudsakligen endast röra Borgerskapet och i någon röön fastighets-egarne.