Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
ConstifutionsUtskottet, som trott sig, till följd af Remisserna och deras innehåll, ej allenast förpligtadt, att upptaga Ärendet, utan äfven befogadt att detsamma, med Tre åiksStånds öfverlåtna rätt, afgöra, har ansett 75 § Riksdagsordningen och den deruti undantag vis åberopade 6g § af Regeringsformen, böra härvid förnämligast tjena till norm cch ledning för bedömandet. Och då, enligt Riksens Ständers förordnande, RiksgäldsContoiret allena besörjt FilialDisconternas utredning, hvilken följaktligen egt nära sammanhang med Contoirets inkomster och utgifter, och direct vercat på desamma, alldeles oberoende af, ivarifrån de förra härflutit eller de sednare blifvit ersatta, måste inlösandet af dessa fisconters ännu utelöpande Skuldförbindelser tydligen medföra en till RiksgäldsContoiret hörande, från utredningen oskiljiktig och dervid i förstone, efter ordentig bokföring och upprättade numeilistor, låräknad och godkänd utgift Men om ock, hvad sorn af RiksStåndens olika åsiger vill skönjas, fulla tillämpligheten af of'annämnde 6g § vore tvifvelsmål underrastad, borde i allt fall, efter Utskottets anka, företrädet lemnäs åt det behandlingsiatt, hvarigenom främjades ett af Riksens iträn der uttala dt bestämdt slut, i fråga om tllmän uppoffring till förekommande af tnskildta förluster; och Utskottet finner Siedes Grundlagens rätta förstånd, särskilta ömande omständigheter och Riksens händers egen värdighet samfält påkalla ä - 312 Constitutions-ZJtskottets betänkanden rendets hänskjutande till Förstärkta StatsUtskottet Genom ProtocollsUtdrag får Constitu-I tionsUIskottet tillika vördsamlignn bifogal Sju dess Ledamöters i målet yttrade sär. skilda mening.
Sager har, enligt hvad de i K. M:s och Rikets Götha Hofrätt förevarade lönereqvisitioner utvisa, uppburit såsom lön pa stat: Jr iS38. för de tre första qvartalen, tillsammans b:co r:dr 3641 *8. Betygas. Jönköping den 11 October 1839. G. Stridbeck. K. Hofrättens vice Advocat-fiscal. Begärdes på bordet. Hr Gyllenhaal, Lars Herman, uppläste vidare följande: Sedan K. M. uti skrifvelse af den 8 Mars 1834 ' nåder uppdragit åt H. Ex. Hr Just.-Slats-ministern att, gemensamt med Presidenterne uti K. M:s och Rikets Hofrätter, företaga granskning af Hofrätternas löningsstater, och med förslag till de jemkningar och förbättringar deruti, som af behofvet och omständigheterna syntes påkallade, tidigt före nästa riksdag till K. M. i und. inkomma; så har jag, till und. åtlydnad äf denna nåd. befallning, i Oct. månad 4*’ 1837 till II. Ex. Hr Just. Slats-ministern aflemnat ett så beskaffadt förslag, så vidt det angår K. M:s och Rikets Götha Den i5 Februari e. m. ”9 Hofrätt, hvilket förslag hufvudsakligen ’ lärer legat till grund för den af H. Ex. till K. M. ingifna und. hemställan om förändrad och förbättrad lönereglering för samtliga Hofrätterna, efter pröfning af hvilken hemställan K. M., med afvikande derifrån i vissa delar och med nedsättning af åtskilliga lönebelopp , lill Rikets nu församlade Ständer aflåtit nåd. propos. i ämnet; derifrån likväl all fråga om förbättrade löner för Hofrätternas tjenstemän blifvit helt och hållet utesluten.
Landtbruks-Akademiens sammankomst d. 22 dennes, samt anmodade de ledamöter af Ståndet, som önskade erhålla dessa biljetter, att anmäla sig hos Riddarhus-Fiskalen. Upplästes följande protokoll: »Ar 1866 d. 17 Januari sammanträdde den Nämnd, som eger att döma huruvida Högsta Domstolens samtlige ledamöter gjort sig förtjente, att i deras vigtiga kail bibehållas; då öfver följande propos. röstades: Den, som anser omröstning böra på det i 103 § R. F. och 64 § R. O. föreskrifna sätt anställas till uteslutande af någon bland Högsta Domstolens ledamöter, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; 148 Den 20 Januari. Vinner nej, blifva Högsta Domstolens samtlige ledamöter bibehållna; Och befunnos, efter voteringens slut, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad samt de öfriga voteringssedlarne blifvit öppnade, rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 0. Nej—47; [ följd hvaraf Nämnden ansett Högsta Domstolens samtlige ledamöter böra vid deras embeten bibehållas.» Hr Hr. o. Landtm, hemställde, att Exped.-Utsk:t skulle anmodas uppsätta och till Riks-St:n ingifva förslag till den underd. skrifvelse i ämnet, som borde till K. M:t aflåtas; hvilket bifölls. Vidare upplästes ett protokoll åf följande lydelse: »Ar 1866 d. 19 Januari sammanträdde Rikets Höglofl. St:rs Elektorer för val af kommitterade till tryckfrihetens vård; och belunnos, efter valsedlarnes öppnande, dertill hafva blifvit utsedde följande: Riksantiqvarien och K. af K. N. 0. Bror Emil Hildebrand; Bevisions-Sekreteraren och B. af K. N. 0.
Ytterligare Utlåtande gill. med förslagen ändring, af Adeln' III. s. 428, 429, bif af Presteståndef, lil. s. 456. af Borgareståndet, III. s. 459. instäm, med Adeln, af Bondeståndet, lil, s. 464, Provincial - Läkare, om anslag för en särskild i Herjeådalen StatsUtskottets betänkande bif. af A. deln, s. 259. af Presteståndet, s. 263. af Borgare, ståndet, t. 265. af Bondeståndet, s, 268. om tillsättande af, i åtskilliga Län; Ekonomi Utskottens betänkande bif, af Adeln, s. 282. af Presteståndet, s. 288, af Borgareståndet, s. 291, de äro nödige. LagUtskottets betänkande återrem. af Adeln, s. 199. bif. af Presteståndet, s. 201. af Borgareståndet, s. 2o4. af Bondeståndet, s. 209. Ytterligare Utlåtande, lagdtjtill Handlingarne af Pre - a 2 6 stestSndet,1 s. 4to. af Bondeståndet, s. 4?8, afsL af Adeln, s. 4?o. Qvarantaines afgifterne, om nedsättning af, vid Känsö för Svenska Fartyg. StatsUtskottets betänkande af Adeln, s. J179. af Presteståndet, s. J180 af Borgareståndet, s. 1186. > Qvarnar, om rättighet' att vid skatthgde husbehofsSåg-, få försåga så stort antal 'stockar som heldst EkonomiUtskottens betänkande, bif. af Presteståndet, s. 771. af Bondeståndet, s. 816. af Borgareståndet, s. 831. af Adeln, s. g49, — örn skat tläggningsmethoden af Såg. och Mjöl.
Hvad först angår Peter Perssons yrkande, att en allmän deiningsgrund måtte bestämmas för hvarje Län, få Utskotten yttra, dels alt en allmän grand för deltagningsrätt i skog och utmark redan är vorden för bela Riket stadgad uti Kongl. Brefvet den 2 September 1689 och Kongl. Förordningen den i3 Julii 1742, i enlighet hvarmed den rättighet ett hemman anses innehafva i dylika samfäiligheler skall mätas efter dess oförmedlade hemmantal, och dels att deiningsgrund uti inegor jemväl finnes bestämd genom allmänna föreskrifter, meddelade uti 1 Gap. 1 och 3 §§, Byggn. Balken och i5 Gap. 2 §. Jorda-Balken. Hvad Lagen i sistberörde afseende innehåller, har likväl sedermera blifvit ändradt genom de, för åtskillige Län, uti flere Författningar bestämde serskilde delilingsgrunder, men der annorledes icke är stadgadt, gäller allmänna Lagen ännu lill efterrättelse. Det torde emedlertid vara öfverflödigt alt bär upprepa berörde serskilda Författningar, sedan Lag-Comitéen derföre redovisat uti motiven till 4 Gap. Byggn. Balken nya Civi l-Lag-förs laget, hvilka Utskotten i detta hänseende få åberopa, endast med det tillägg, att deiningsgrund vid skiften inom ett och samma hemman i Halland är vorden utstakad uti Kongl. Brefvet den 6 Junii i82r, samt att om rätter deiningsgrund vid egoskiften 1 Herjeådalen är förordnad! uti Kongl. Brefvet till Kammar-Coiiegium den 2 Maji 182G. Vid granskning af dessa Författningar hafva Utskotten icke funnit stöd för den mening, som synes hafva föranledt motionen, nemligen att olika delilingsgrunder inom ett och samma Län följas. Föreskrifterne äro Bihang till R. St.
Likväl vet jag, att betänkligheter hysas, hufvudsakligen grundande sig derpå, att ett sådant referat, meddeladt åt Tidningarne, blifver ofificielt, och att de fel, som i ett sådant referat möjligen skulle upstå, kunde verka mer för ett missförstånd af E. o. Ad:s förhandlingar än sådant, som, icke kommande från E. o. Ad., likväl af Tidningarnes enskildte referenter infördes. Jag tror dock att detta fel skulle undvikas, om till Frih. Eaabs förslag fogades, att de Kanslister, som skulle upsätta de referater, som här äro i fråga, skulle vara förpligtade att hafva desse referater till dagen derpå färdiga, och att referaterna icke finge till de olika Tidningsredaktme utlemnas förr, än på tredje dagen, då det stöde hvarje ledamot fritt att under en dags tid granska den upfattning Kanslisten af hans anförande gjort och införa de rättelser, som i sådant fall skulle kunna erfordras. Det är visserligen sant, att allmänheten ett par tre dagar senare erhölle underrättelse om hvad som å Eiddarhuset förhandlades, men vinsten af att erhålla det väl, torde öfverväga förlusten af ett par dagars upskof. Dessutom får jag fästa upmärksamheten på ett företräde, som förefinnes i Hr Cederschiölds förslag framför Frih. Eaabs, det nemi. att i Hr Cederschiölds förslag står att referatet skall fullständigt intagas. Det är något som icke är i Frih. Eaabs intaget, och jag tror att dessa ord måste tilläggas för att förekomma de stympningar, som genom partier å ena eller andra sidan skulle kunna verkställas. Jag önskar att Frih. Eaabs förslag måtte antagas, och att Hr Cederschiölds icke måtte äf E. o. Ad. gillas, emedan först och främst tidsutdrägt derigenom skulle ega rum, och för det andra, om frågan går till Utsk., skall den sedermera underställas Ständernas pröfning. Om nu några Stånd förkasta den så torde blifva kinkigare att för egen del fastställa en sådan åtgärd, än om man ansett det från föräta början såsom 20 Den 22 Oktober. beroende af ett Stånds önskan. Jag begär derför propos. på Frih.
Utdrag den 28 Sept. 1829. beskrifningar af dubbla, enkla och half-Pistoriska Bran neri verk, nemligen: att ett dubbelt Pistoriskt verk utgöres af tvänne afverkningspannor, jemte 2;ne sa kallade första rnäskvärrnure eller förpannor, samt dessutom af 2:ne mäskvärmare, hvardera af de senare försedd med sitt klar-apparat eller så kallad rectificator, med tillhörande afkvlningsanstalt; att ett enkelt Pistoriskt verk bestar af en afverkningspanna, med sin tillhörande förpanna, jemte mäskvärmare, rectificator och kyl-apparat; och att ett half-Pistoriskt verk bestar af en afverkningspanna, utan förpanna, men försedd med mäskvärmare och rectificator; och skulle de öfriga respective RiksStånden vördsamt och vänligen inbjudas, att med Borgare-Ståndet sig förena uti beslutet om dessa, under N:o 4, här upptagna beskrifningars införande uti den, angående brännvinsbränningen, utkommande Författning. S. D. Föredrogs å nyo samt bifölls Statsutskottets Utlåtande, N:o 238, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 131, rörande tillökning i lönen för Kyrkoherden i Vaxholm. S. D. Vid fortsatt föredragning af Statsutskottets Utlåtande, N:o 237, i anledning af återremiss från 2:ne Riks-Stånd af Utskottets Betänkande, N:o 128, angående regleringen af Riks-Statens andra Hufvud-Titel, med dertill hörande Utlåtanden, N:ris 130 och 13 I, fattade Ståndet följande beslut; Pro t. Utdrag den 2g Sept. 1S29. 9 5 ty.de stare vid Stats-Rådet och Högste Domstolen Betänkandet N:o 128 och Utlåtandet N:o 237 bifölios. 14:de punkten, angående Chartce Sigillatceverket, Skrifmaterialier och Expenser, jamt Ljuspenningar.
Vid förnyad föredragning återremitterades Stats-Utskottels Utlåtande N:o 427, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, i fråga om anslag för Cabinetts-Cassans behof. S. D. Remitterades till Lag-Utskottet en äf Ola Jeppsson från Blekinge Län den 17 dennes vackt motion, alt Lag-Utskottet måtte anmodas afgifva förslag till de ändringar i Kyrkolagenj som kunna blifva en följd af Sländernes beslut, angående Klockareoch Skol-lärare-tjensternes förening, Bih. till R. St. Prot. 1841. 9 Sami, 2 Band. 18 »38 Prot. Utdr. d. 1 Mars samt öfrige ämnen, hvilka förekomma uti Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande N:o 5 och 128, rörande allmänna stadganden och anslag lill folkundervisningens befremjande; och skulle Olai Jeppssons motion jemväl communiceras med respeclive Med-Slånden.
Alt derför inköpa säkra obligationer vore väl det mest ändamålsenliga, om nemligen dessa obligationer derjemte vore lätt realisabla, eller af den beskaffenhet, alt de med visshet när som helst, utan betydligare förlust, kunde säljas på den utländska penningmarknaden och sålunda omedelbarligen förvandlas til! silfver; men i händelse de icke egde denna egenskap, utan vore så beskaC.<de, att, då de i behofvets stund uppsades, de borde af landets egna innebyggare inlösas, kunde, i tider af penningenöd, deras realiserande framkalla en strypning, som blefve kännbar och svår i mån af beloppets storlek. För motionärens uppfattning framställde sig deremot Ivaline alternativer, som med säkerhet förde till det önskade målet, det ena, att genom en småningom skeende indragning, motsvarande åtminstone någon del af Banko-vinsten, efterhand förminska den nuvarande sedel-ansvarigheten; det andra, att använda vinstmedlen till reela fondens förökning genom vcxelköp för silfver-indragning, hvarigenom den utelöpande sedelstocken icke skulle iida någon förminskning; — varande denna sednare, eller den, enligt motionärens tanke, minst motbjudande utvägen af honom förordad genom framställande af det förslag, att den Banko-vinst, som uppkommit från 1856 Ars slut, icke må på annat sätt utsläppas i allmänna rörelsen än genom upp köp af säkra vexlar, när kursen så medgifver, i ändamål att derför erhålla silfver lill förstärkning af metalliska fonden; och har motionären i öfrigt förmält, att, i händelse detta eller något dylikt förslag skulle vinna framgång, det komme att bero på Utskotts och Rikets Ständers pröfning, huruvida det inköpta silfret skulle indragas i Bankens hvalf eller emot högsta möjliga ränta insättas hos Bankens säkra hus i Hamburg eller också till större eller mindre del användas till att förskaffa Banken säkra räntebärande papper, antingen inländska, ställda pä utländskt språk och säljbara på utländsk börs, eller säkra utländska stats-obligationer.
Före hvarje mantalsskrifnings slut, upprättas å förriittningsstället en förteckning å dé böter som anses jemlikt denna §:s 3:dje, 4:de eller 5:te mom. böra utgå; hvilken förteckning, sedan den af Häradsskrifvaren blifvit undertecknad samt af två fastighetsegare eller socknemän till rigtigheten bestyrkt, skall insändas till Vår Befallningshafvande, som, efter pröfning af härvid förekommande omständigheter, förordnar angående indrifning af de påförda böterna och derjemte bör vidtaga de åtgärder, hvilka, i anledning af anmälda andra försummelser eller för behörig verkställighet af hvad i denna förordning blifvit föreskrifvet, kunna erfordras. 9:o Den, som icke åtnöjes med Vår Befallningshafvandes, i fråga om nu stadgade böter, meddelade beslut, eger att deröfver hos Kammarrätten sig besvära inom eller sednast å fyrationdefemte dagen efter erhållen del af samma beslut; dervid hvad angående böters nedsättande då ändring i meddelade beslut sökes är 1 allmänhet föreskrifvet bör iakttagas. 10:o De böter, hvartill Häradsskrifvare eller Pastor gjort sig skyldig, tillfalla uteslutande de fattige inom den församling, der den bötfällde är bosatt; men af andra böter, som på grund af denna författning ådömas, åtnjuta de fattige endast hälften, och tillfaller den andra hälften Häradsskrifvaren § /|2- Såsom uppmuntran och särskild vedergällning, eger Häradsskrifvaren att för de med mantalsskrifningarna förenade bestyr åtnjuta utaf allmänna medel en provision, motsvarande tretionde penningen af de, på grund af sagda förrättningar och dervid upprättade mantalslängder, vederbörande skattskyldige påförda mantalspenningars belopp. § Vid mantalsoch skattskrifmngarna inom städerna Stockholm och Göteborg komma derom särskildt meddelade föreskrifter att tjena lill efterrättelse; och må äfven de i afseende på den årliga mantalsskrifningens förrättande inom andra städer och orter hittills iakttagna särskilda stadganden, så vidt de icke strida emot hvad nu är förordnadt, fortfarande tillämpas. § H. Allt hvad här ofvan är stadgadt, rörande
Kronprinsens förmälning oell verkstälda utrikes resa; och af Hedervärda B<>ndeSlåndet den föreskrift, det borde, med bifall till StatslJtskottets i ämnet af. låtne Betänkande, de 300,000 R:dr af Saltpeter fonden , som till nämnde kostnads betäckande disponerades, på det sätt och utan Brölloppsgärd ersättningsvis komma Jordbruket till godo, att vid den blifvande Bevillningens fördelning, nämnde 300,000 R:dr afdrages på det belopp, som eljest skulle af Hemman och Städernes jord erlaggas , efter samma grund , sorn saltpeter-afgifierj, hvarigenom fonden uppkommit, blifvit utgjord. Men enär detta ärende endast blifvit af tvanne bland de respective RiksStånden och jemväl af desse i olika afsigt öfverlemnadt till Bevillningsutskottet, sorn ej från de tvänne andre er - 356 Btvillnings^Utskotteti Bettinkanden. hållit någre föreskrifter, så liar detsamma icke ansett sig i s-äkens förevarande skick kunna derutmed taga någon befattning., vitan får endast till Riksans Högiofl. Stander -vördsamligen hemställa', om icke frågan må, i händelse den icke fm ries på annat sätt afgjord , till Stat.sUtskottet ölverlemuas, för att, sä framt en sammanjemnkning af de akiljaktige meningarne ej star att vinna, genom dess försorg till Högloft, förstärkta StatsUtskot-tets pröfning hänskjutas. Stockholm den 18 Julii 18-23. Ankom den 22 Julli 1823. Ytterligare Memorial, angående en utvidgad. Fribref srätt för Stijdernes Magistrater. i-'edan Riksens Högiofl, Ständers Bevillningsutskott, uti Memorial af dera 3 dennes, framställt den skiljaktighet i åsigter, sorn inom Utskottet förefallit, i afseende på den uti Vallöf!
Efter 80 års stilla lefnad, sängliggande under de två sista, afled hon i januari månad 1772 på sin ärfde egendom Skenäs i Vingåkers socken. Min sorg var så mycket större, som jag varit hennes käraste barn. Ofta yttrade hon för mig sin önskan, det jag måtte blifva i tillstånd utlösa egendomen af mina syskon och blifva hennes efterträdare. Denna önskan har ej kunnat uppfyllas. Jag var dock nöjd, att egendomen kunde bibehållas i slägten. Hos min bror och efter hans frånfälle hos min brorson har jag varit på Skenäs lika hemma och med mindre omsorg, än om jag varit dess egare. Minnet af en huld mor, som mig på detta ställe hundra gånger omfamnat, har blandat min förnöjelse därstädes med de ömmaste känslor. Under mitt korta vistande på Skenas förledne sommar hade arfvet mellan oss syskon, två bröder och en syster, blifvit skiftadt i lika delar utan afseende på den obilliga förmånsrätt, som frälsemän sig tillegnat i förfång af ett svagare kön. Min bror, bättre hushållare än jag, hade långt för detta sig beredt att inlösa sina syskons andelar, hvarmed min syster och jag voro bäst belåtne. Min syster hade tillika sig förbehållit beboendet af en byggning på gården jämte någre andre förmåner under sin lifstid. Jag för min del var snart expedierad. Större delen af arfvet hade blifvit prenumereradt hos min bror, och återstoden har inom kort tid i daglige behof likaledes blifvit förtärd. Jag hade ännu något på Skenäs, som mig tillhörde, min hustru och mina barn, dem jag under revolutionstiden lemnat hos min syster. Ehuru öfvertygad jag borde vara, att ingen möjlig omvårdnad skulle saknas, lefde jag dock under frånvarelsen i ständig oro, isynnerhet sedan min dotter varit nära på vägen att mista lifvet genom det vådligaste fall, hvilket jag ej utan rysning kan beskrifva. Under det min hustru det sistledne året i vagn med sina barn höll gossen, fyra år gammal, på sina knän, hade flickan, nyfiken att se sig omkring, lutat sig mot vagnsdörren, som af betjäntens försummelse icke läst, flög i ett ögonblick på sidan.
Ä:ré Sronminéponna, enfel Silo SJRdfTrodrmare ; £>ilo tito meb enfri recffftcafioné<opar«f SDito bifo nieb bubbel bifo ; Sifo bito SPifforijT . ; : ^nsarmeb foriibet dr tiBwerfabei oco f:r Sbbelfe* s. ö Smtebefronnbe SmSetc o cl) Stjenjf, i ©tas ben eller po beg anini dannie eller or* renberanbe 3orbcgenbotnar od) Waenbeter, ©crf od; Snrdttningar. £ol mig f>o fofjanbe, font nfgif* ma fdrjfilbta uppgifter; 3?. SR. Offer» erod. Om någon af be ©fattffplblged QSorn, SRonbHngar eller Jpusfolf ager fobone (fflenbottinr od) fdgenfeter, 935erf od) Snrdttningar, t>rcorföre afgift, enligt i. Ärt. etfdagos ber, utindr*- ftd bet frebndb namnet, ccj) om negon af bein dr gift, npptngeS buffrnn naii efter mannntn, 5orm-uIatrt. Uppgift tid 35erebning6*£ommitteen i 9?. 9v. ©ocfen för 18 SBåcbe. gnfomfl Unbertefnaö ager uti ofwannåranbe ©oefen: ^rålfe&emmanet $(åll ©itc ^Torpa ©fatte* 2Dito ©fog$6o ©fattlaggba ^ull^/olqmarnen $or§a niet» 3 par (Tenar, forn går meftabelen af året — ©ågqmarnen $orj?a6öl meb 2:ne daniar, fem går ofroer 4 månaber af året . ©umma cf Strrenberar gralfefjemmanet genstorp
Dä K. M:s nåd. conlrapi«pos., rör:de lagen för inrikes Peo 14 Maj, vexlar, blifvit begärd på bordet och således kommit under öfverläggning, torde det tillåtas mig att i anledn. deraf yt-» ra några ord, Jag hade visserligen önskat, hvad jag ock anser ttå i bestämd öfverensstämmelse med våra grundlagar, att en gemensam lag blifvit utfärdad för den inrikes och utrikes vexelrörelsen, och att K. M« sålunda sanctmnerat det af R, St, i berö’rde hänseende framställda förslag i sin helhet; men då så icke skett (jag lemnar anledn. till denna styckning af R, St:s förslag för det närvar, derhän), så är det dock för mig en tillfredsställelse, att Konungens egen b äga insigt af vår industris och vår creditrörelses behof beredt R. St, till-» fälle att, genom antagande af K. M:s contrapropos., åt landet skänka en lagstiftning rör:de inrikes vexlar, hvilken, efter min öfvertygelse, är af behofvet lika mycket påkallad, sorn den i sina följder torde visa sig välgörande för både den större och mindre näringsidkaren, Jag har förut, då detta ärende utgjorde föremål för R, o, Ad:s pröfning, yt-. trut den tanka, att de mindre brister, som naturligtvis må-. Ste finnas i ett förslag, dervid erfarenheten inom vårt land icke kunnat rådfrågas, icke hör hindra oss från att taga detta första Steg på den nya banan, jag tillstyrker således bifall till K, M:s contrapropostn, och att Utsk, måtte med ali möjlig skyndsamhet besvara densamma, H, Ex, Hr Gr. Mörner, Adolph Gör.: Jag erkänner bela obehagligheten af att, då tiden är så långt framliden, uppehålla R, o. Ad.; men då fråga blifvit vackt om hvad som varit
De stora fastager med blad och stjelk, som tobaksfabrikörerne här förbruka, utgöra hufvudsaken, och dessa kunna väl icke föras landvägen öfver gränsen från Norige. Derjemte får jag reservera mig emot nedsättningen af tullen för cigarrer ifrån 1 R:dr 80 öre till 1 R:dr 30 öre, för karfvad tobak ifrån 50 öre till 45 öre, för malen eller snus ifrån 55 öre till 50 öre, och för stänger och karotter ifrån 60 öre till 55 öre, allt per skålpund. Mig synes att den nuvarande och af Kongl. Maj:t i sista Tulltaxan af den 24 Mars 1865 införda tullen böra bibehållas icke just för att skydda en inhemsk fabrikation, som icke torde tillhöra de aldra nödvändigaste, utan för att skaffa Staten en betydlig inkomst vid införseln af de dyra utländska tobaksfabrikaterna, som äro öfverflödsvaror. Vid artikeln kaffe. För min del anser jag tullen för 1 skålpund kaffe böra höjas från 10 öre till 12 öre, som gör, efter J864 års import, en tillökning af 310,000 R:dr, samt den nuvarande salttullen, som år 1864 utgjorde 219,600 R:d'r, böra bibehållas. Genom dessa båda artiklar skulle erhållas 529,600 R:dr, hvilka tillika med förhöjningen i tullen på oarbetad tobak, 267,000 R:dr, skulle inbringa en sammanräknad statsinkomst af 796,600 R:dr och en riklig tillgång beredas att till folkundervisningen anslå 620,000 R:dr eller ett belopp motsvarande den personliga skyddsafgiften, som skulle utdelas till eller återfås af hvarje församling i förhållande till dess folkmängd.