Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nej, vinner Nej så upkommer öfverläggning om de upgifne Alternativer hvilka till förändring skulle antagas.» Votering anstäldes med slutna sedlar som innehöllo Af Högloft. Ridderskapet och Adeln. Af Högvördige Präst Ståndet. Af Wällofl. Borgare Ståndet. Ja ' 4 Nej 2. Af Hedervärda Bonde Ståndet. Herr Grefven och Ordföranden förklarade för sin del, det han funne frågan genom denna votering, hvari 2 :ne Stånd stadnat emot 2 komma att förfalla. Herr Regerings Rådet Hallenst jerna för min del kan jag icke finna annat än att mitt förslag, hvilket af tvänne Stånd blifvit bifallit och af tvänne afslagit bör till Ständerna aflemnas med skälen med och mot. 38 § Riksdags-Ordningen föreskrifver det, utan undantag för förslag som komma till Constitutions Utskottet. Om förslaget komme från Riksens Ständer eller ett annat Utskott och 2 :ne meningar, en tillstyrkande en af styrkande eller som är detsamma 2 Stånd som tillstyrka, 2 som afstyrka, skulle då förslaget anses afslaget? Eller när Konungens Propositioner från Ständerne remitterade ankommande till Constitutions Utskottet och 2 :ne meningar derom upstå eller två Stånd emot 2 sig förklara, skulle då saken anses förfallen? Jag anser en Riksdagsmans förslag hos Constitutions Utskottet af enahanda beskaffenhet till behandling dei'städes som ett af Konungen, Ständerne sjelfve eller något Utskott väckt, och till Constitutions Utskottet remitteradt mål och att föreskriften att utan anmälan hos Stånden der väcka frågor icke kan förändra behandlingssättet. 338 Den 4 Augusti 1812 Herr Lagman Sandberg yrkade än vidare att Proposition måtte gifvas till antagande eller förkastande af Herr Regerings Rådet Hallenst jernäs Memorial, hvarmed Herr Assessoren Arosenius sig förenade. Herr Borgmästaren Egge fann att då den nu framställde Propositionen som af 2 Stånd blifvit besvarad med ja och af 2 :ne med nej innehöll att i händelse
Derest någon varder vid samma tid vald till ledamot af begge Kamrarna, eller till ledamot af endera för flera distrikter, må på den valde ankomma att bestämma, i hvilkendera Kamaren han vill såsom ledamot inträda, eller för hvilket distrikt han vill anses till riksdagsman vald. Dock åligger honom att hos Konungens befallningshafvande i distrikt, der han blifvit vald, men riksdagsmannauppdraget ej mottager, härom göra skyndsam anmälan. § 69. När för den, som blifvit till riksdagsman vald, laga hinder möter att uppdraget emottaga eller i befattningen fortfara, skall nvtt val anställas. § 70. Uti riksdagsmannaval må icke någon embetseller tjensteman obehörigen inverka. Den det gör, miste sysslan. Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse, N:o 83. 23 Beträdes någon annan att genom löften eller hotelser hafva stört valfriheten, straffes han på sätt allmän lag bjuder. § 71. Vid val må ej andra vara tillstädes än de, som i valet deltaga, så ock den eller de embetsmän, som med förrättningen hafva befattning. § 72. Riksdagsmanna-fullmakterna underskrifvas och utfärdas ofördröjligen, för ledamot i Första Kamaren af ordföranden och minst fyra medlemmar i den nämnd, som verkställt valet, och för ledamot i Andra Kamaren, af valförrättare och de honom till biträde vid valet utsedde valmän. Fullmakterna böra hafva följande lydelse: till Första Kamaren: »I kraft af föregånget riksdagsmannaval inom N. N. län (eller Stockholms stad) varder N. N. härmed befullmäktigad att i nio år, räknade från nästinstundande riksdags början (eller vid serskilt inträffad ledighet: intill den år — inträffande lagtima riksdag) vara ledamot af Riksförsamlingens första Ramare. » (ort och lid.)
Ber är redan erindradt, al wexebupköp genom den föreflagne stmckionsn icke är Updragit ät 0lomml88a!itklue, ulan at det allid ankommer pä Herrar Zullmägri gr - LOiZ Den sz Mars. e. m» ge sjelfws at härom förordna; och at äfwenhwarje gang utse den person som stall ^verkställa Herrar Fullmägtiges beflut. Icke eller är uti In8t,ucLionen stadgadt, at Lommissgrierne stola biwista Herrar Fullmägtiges öfwerläggningar, sä at i afseende pä 6ontoiret8 wexel-upköp mera icke behöfwer komma til Lommi^ssriernes kunstap, än hwad / Herrar Fullmägtige finna för godt at dem meddela; men om Herrar Fullmägtige stulle falla med deras förtroende pä en commissarius at werkställa wexel-Uphandling, sä bör wal den härwid nödIvandiga tystnad kunna bewaras äfwen sä wäl af honom som af Kamereraren. At hälla hemligt hwad af Wexlar Lontoiret köper, är hwarken möjeligt, da flere personer nödvändigt stola lägga hand wid Anordningarne och betalningens ttt-3«8iANLr!mcle; och en sädan hemlighet stulle ocksä wara utan ändamäl, hwaremot och öä ^ommi882rikrne stola Utgöra en aclministrerauäe corps, hwilken, enligt hwad i allmänhet är stadgadt, eller ock af Herrar Fullmägtige särstildt bestutes, stola besörja alla conwn-ets utgifter 5 hwaruri jä^ hufwudsakeligen ingar betalningen för wexlar , sä stulle det wara aldeles stridande emot sjelfwa krincipen för LommiskLriLtet» inrättning, at stilja någon til Werkets aäministration hörande äetsii e ifrån deras befattning. Uti Stats-Utstottets
Denna fond och egendom skulla naturligtvis, om Lotteriet upphäfdes, tillfalla Ständerne; men efter mitt begrepp om rätt och billighet, skulle väl icke Staten gerna kunna tillvälla sig fonden, utan att också vidkännas att oetala de löner, hvartill räntan är anslagen, och som också dertill förslår. I följe af detta rättsbegrepp yrkar jag alltså, att derest, sorn jag hoppas, Lotteriet afskaffäs, ej mindre Directionen än dess nu lönhafvande betjening hvardera intill deras dödsdagar, vid deras iulia löner varda bibehållne. Qeh jag tror mig icke heller böra undanhålla det ytterligare skäl, sorn jag är viss skall verka på hvarje medlem af detta hus. Ibland Directionens Ledamöter, befinna sig 2:110 personer, som hafva den största rätt till ett närmare deltagande. Den ena är Sveriges store Skald, Herr af Leopold; denne man, som jemte bortgångne medbroder, burit Svenskg namnets ära, i fitterairt afseende, till en höjd hvarutöfver det, måhända, icke är ämnadt att gå. Träffad af sjukdom, synes han stå nära slutet af sin förtjenstfull lefnad. Qeh visserligen, skulle ingen af oss vilja tillskynda honom nå-, got bekymmer. Den andra är Herr Wasastjer-. na, som, då en främmande magt tillvällade sig Finland, försakade icke blott de inkomster, en. Den 26 Fehruarii, god tjenst i Wasa HofRätt gaf, utan äfven de större förmoner, som af en främmande Herre erbjöds honom; och det för att tillfredsställa sin dygdigt Svenska känsla, som kallade honom att förblifva, hvad han visade sig vara, en redlig Svensk. Den belöning han, för ett så vackert handlingssätt, har rönt, har, som jag tror, inskränkt sig till en plats i Nummer-Lotteri-Direclion; och jag frågar, hvem af oss skulle välsamveteligen vilja tillåta attén skilling förminskades af hans inkomst.
Enär de missbruk af betjening å Lands-Canzlier, till förekommande hvaraf samma motionär jemväl föreslagit, att i allmänhet föreskrifvas må, det Öfver-Exseculorers Utslag i utmätningsmål skola till de sökande utskrifvas i den ordning, målen blifvit färdige till afgörande och, när de sökande sig anmäla och erbjuda lösen, lill dem genast ullemnns, ej kunna äga rum, med mindre vederbörande förmän underlåta den i dessa afseenden dem åliggande tillsyn, samt, vid det förhållande, att jemväl utmätningsmål kunna vara af mer och mindre vidlyftig eller invecklad beskaffenhet, så att för utarbetande af besluten deri olika lid erfordras, ett sådant stadgande skulle föranleda dertill, att af en mängd korta och enkla mål, hvari, då arbetet på flera händer fördelats, såsom inom Lands-Canzlien i allmänhet tillgår, beslut kunna författas, innan ett och annat, förut till afgörande afslutadt, mål kunde, i anseende till dess större vidlyftighet eller mera invecklade beskaffenhet, med slut afgjelpas, expeditionen lomme alt, lill skada för en mängd sökande, fördröjas, anser Utskottet sistomförmäldta förslag ej eller böra till någon åtgärd föranleda. Stockholm den 4 Augusti 1840. Anie. till Exp. Utsk. d. 5 Aug., kl. 3 c. m. Betänkande, i anledning af väckt motion, att på Magistrat i hvarje stad md öfverlåtas rättigheten att upptaga och handlägga lagsökningsoch utmätningsmål mot dem, som lyda under stadens jurisdiction, lika med hvad för Borgmästare och Bäd i Götheborg redan är stadgadt, och, i följd deraf. Konungens Befallningshafvandes befattning med lagsökningar mot städernas invånare upphöra.
Jag frågar å min sida, huru det skulle taga sig ut om Frih:n med karbasen trakterade ett för honom oangenämt tjenstehjon; den ena taflan blefve kanske lika vacker som den andra. Man har sagt, att stadgandet om husagan är till tjenarens egen fördel; det är på samma sätt som man kallar det en förmån för slafven att vara slaf. Hå denna rätt emellertid är barbarisk, och då den aldrig begagnas annat än af de råaste husbönder, bör den ovilkorligen afskaffas, hvadan jag anhåller om bifall till Betänk. Att Hr Printzensköld derå skulle yrka afslag kunde jag nog tro, emedan han innehaft ett embete, som han sjelf angifvit som ett af de allra grymmaste. Gr. Anckarsvärd: Jag begärde ordet för att yttra mig emot de af Pir Printzensköld Iramstälda åsigter, men då tiden är långt framskriden vill jag afstå från ordet, under förhoppning att han följer mitt exempel. Hr Printzensköld: Jag vill blott meddela Hr Cederschiöld, att jag ej ett ögonblick skulle hålla på husagan såvida man i stället ville medgifva husbonden rättighet att skilja sig vid ett försumligt tjenstehjon. När man lagstiftar, skall man göra det så att ingen orättvisa upkommer, utan rättigheter och skyldigheter komma i ett rätt förhållande. Många ledamöter hördes ropa på propos. Hr Hjerta: Jag vill icke till granskning uptaga Frih. Ce derströms mot mig riktade yttrande, der han vänder i det löjliga mitt exempel om tämjandet af hästen. Jag vill blott anmärka, det jag är öfvertygad att Frib:n skulle kunna med sitt sköna blomsterspråk tämja hvilket vilddjur som helst; och jag kan ej förstå huru den, som är så fin i sina yttranden, kan vilja försvara något så brutalt som husagan? Under det B. o. Ad. öfverlagt om detta ärende, tror jag mig veta, att det blifvit af de 3 öfriga Stånden afgjordt i enlighet med Utsk:s förslag.
Om, såsom jag hoppas, Arme'ens Pensionscassas obligationer vinna den cours, de böra hafva i anseende till sin soliditet, och vi komma derhän att fondera Riksg.conlts skuld på ett sätt, som bereder säkerhet åt dess papper, hafva vi måhända grunden redan lagd för sådana fonder, sorn erfordras för frambringandet af solida privatbanker. I fall detta betänk, anlages i sin helhet, tror jag, att erfarenheten 358 Den 3o Juli e. m. skall lomma att besanna, att solida privatbanker ej siola begagna sin creditivrätt på banken, men deremot de mindre solida, till föga fromma för landet. Det är på sådan grund jag skulle önska, att privatbanker ej finge creditivrätt, såvida de ej äro sådana, som åtaga sig belåning af spannmål, hvilka Utsk. i första momentet särskildt upptagit. Andra bolag och särskilda personer skulle jag tro ej heller nu böra få creditiv i statsbanken, hvaremot jag tror, att just dessa bolag och enskilda personer böra hafva creditivratt i de privata banker, som uppstå; ty jag anser det vara en missförstådd ide', att låta creditiven utsträckas för långt i statsbanken. Creditiven böra begagnas såsom öfverassignering, i fall de skola göra den åsyftade nyttan, och detta måste ske så nära Banken, att Banken är i tillfälle att följa assignanten och tillse, huru han bedrifver sin creditivrörelse. Det är alltid svårt för en stor statsbank alt på långt afstånd utöfva denna controll. Hon kan göra det i stort med stora privatbanker och hypotheksföreningar; men controllen öfver mindre associationer och enskilda personer blefve ytterst svår. Jag skulle derföre hemställa, att R. o. Ad. bifölle punkten på det sätt, att irsta och 2:dra mom. blefve antagna, men de 2;ne öfriga afslagna. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Jag skulle visserligen, om jag följde den grundsats, som jag redan vid återremissen af Utskrs förra betänk, uttalade, och den jag ännu vidhåller, tillstyrka afslag på denna punkt i BancoUtskrs betänk.
Likaledes afslog Ståndet Stats-Utskottets Utlåtanden: N:o 131, i anledning af väckt motion, angående upphörande af Kronans återlös ningsrätt till de s. k. Trippiska hemmanen i Halland m. m.; N:o 136, i anledning af Kongl. Majrts nådiga Proposition om anslag till Auditören Georg Scheutz och hans son Edward Scheutz, för en af dem uppfunnen maschin för uträkning och tryckning af mathematiska tabeller; och N:o 137, i anledning af erhållne återremisser å Utlåtandet N:o 63, angående Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om eftergift för Notarien E. Lundblad, såsom arrendator af Strömsholms kungsladugård, af halfva spanmåls-arrendet för år 1852. S. D. Vid skedd föredragning återremitterades Banko-Utskottets Memorial N:o 37, med hemställan att den i Banken inrättade särskilda anstalt för besörjande af fastighetslåne-kommissioner måtte fortfarande varda bibehållen, hvaremot samma Utskotts Utlåtande N:o 39, i anledning af Aurora Cedergrens ansökning att fortfarande fa tillgodonjuta det arfvode af 66 R:dr 32 sk. Banko, hon hittills i egenskap af formbindareelev å Tumba bruks stat uppburit, godkändes. Prot.-Utdrag den 16 Juni 1854. Från Höglo fl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utskottets den 10 och 14 dennes på bordet lagda 1
Öhboms balans. (I. A.) Utaf Kongl. Maj:ts ofvanhögstberörde, den 20 nästlidne Juni aflåtna nådiga skrifvelse (N:o 79) med dertill hörande handlingar, inhemtas hufvudsakligen, att, sedan i anledning af väckt påstående utaf Götheborgs och Bohus läns landskontor, att de skaltskyldige inom Götheborgs fögderi, hvilka vid den är 1837 anställde restransakning befunnits hafva underlåtit, att hos häradsskrifvaren söka annotation å sine för år 1836 erlagde kronoutskylder, uppgående till ett sammanlagdt belopp af 15,198 R:dr 41 sk. 5 rst. b:ko, måtte förpligfas att, i mon af hvarderas skattbelopp, deltaga i betäckandet af förre kronofogden Christoffer öhboms återstående uppbördsbrist, utgörande, enligt verkställd utredning, 7,800 R:dr 41 sk. 11 rst. b:ko, Kongl. Majrts Befallningshafvande i nämnda län, genom utslag den 4 November 1847, förpligtat ifrågavarande skattskyldige till den af landskon toret yrkade ersättnings-skyldighet; samt Kammarrätten, hvarest omförmälde beslut blifvit af de skattskyldige öfverklagadt, medelst utslag af den 3 December 1849 samma beslut hufvudsakligen fastställt; så hade, uti en till Kongl. Maj:t den 19 December nästlidet är ingifven skrift, ej mindre häradshöfdingen Daniel Asplund å egne samt åtskilliga socknars vägnar, än ock riksdagsfullmäktigen Erik Christensson, såsom ombud för häraderne inom fögderiet, i underdånighet anhallit, att de skattskyldige måtte från den dem ålagda betalnings-skyldighet af ifrågavarande balansmedel varda befriade; till stöd för hvilken anhållan sökanderne i underdåBih. till R. St.
BankoDiskont-Verkels inom linien förda lån. vernes framställning . §. 9. (1853 års Revisions-Berättelse §. 17.) .Sorn det, jemlikt §. 5 i den för Utskottet gällande Instruktion, tillkommer Utskottet att, rörande sådana administrativa, ekonomiska, eller räkenskapsärenden, hvilka endast afse tillämpning af redan utaf Rikets Ständer gifna sladganden, med Rikets Ständers rätt besluta och förordna, torde något särskildt yttrande här icke erfordras : e :-~ angående godtgörelsen för års slut vid Banko-Dlskoutverket inom linien förda lån indrifningen anledning af Revisoaf de till och med 1848 §. 10. AförSosäker°diEfter det Direktionen öfver Låne-Kontoret i Götheborg, genom Ri ' skönt fordran, kets Ständers bifall till Utskottets vid sednaste Riksdag afgifna Utlåtande N:o 82, blifvit berättigad att för åtskilliga, på räkningen osäkra fordringar, afförda lån, efter pröfning af omständigheterna i hvarje särskildt fall, ackord antaga, om och när sådant erbjudes, eller genom ändamålsenliga åtgärder kan tillvägabringas, samt LåneKontorets ombudsman den 4 Maj 1852 hos Direktionen anmält att, genom hans bemedling, sådant ackordsanbud å 50 procent af återstående kapitalet för ett af Ofverjägmästaren A. R. E. Kjellson, mot borgen af Fänricken J. IF. Muhl. och Landtbrukaren S. H.
De 1,000 kronor, som skankts af stiftelsen Lars Hiertas minne och hvilka möjliggjort grundlaggandet af tidningen " Jordemodern ", framhöllos som en sikrdeles välsignelsebringande ghfva. Vidare namdes med tacksamhet dr Wretlind, utgifvaren af " Jordmodernn, hvilken tidning vasentligt bidragit att höja barnmorskornas vetenskapliga insigter; samt dr Sondén, som kostnadsfritt förelast id de af siillskapet anordnade förel8sningarne om antiseptikens betydelse, till hvilka förelasningar samtliga Stockholms barnmorskor varit iubjudna. Att slllskapet erbilllit fribiljetter till Stockholms arbetareförenings torsdagsförelasningar, hvillra, handla om m&amp;nnisliokroppen, omnamdes afven sAsom särdeles vt.ilvilligt. Af s&amp;llslrapets rovisionsberattelse frarngkr, att kassnbehlllningcn under Ar 1888 ökats med nigot mer Kn 500 kronor, d att den nu utgör 2,047 kronor. 1 ' idskrz) ten " Framnabts, som i Göteborg utgifvits af Albert Breinholm och Alma ~reinholm-akermark, har upphört att utkomma. Vid Nya Huns samqviim höll fröken H. Lundin ett föredrag on1 yrkesskolorna i Paris siisom forts&amp;ttningskiarser till folkskolan, bviiket gaf anledning till meningsutbyte i Imnet. Den kvinhga ungdomeras 7~els~aåi.d och intellektuella uppfostr~m var ämnet för ett nyligen af Professor S. Ribbing i Malmö Föreliksningsförening ballet föredrag. Talaren visade huru i stallet för den unga flickans husliga uppfostran, som var nog, s&amp; 1Pnge hemes enda mil1 var det husmoderliga kallet, nu sattes en uppfostran i bokliga och andra kunskaper, som skulle göra henne rustad att Förv&amp;rfva sitt brod, i handelcc hon ej komme att blifva familjernoder.
Alla kunnbart och bevisligen fattige, då Domaren eller Tjenste ma anén tecknar å handlingarna ordet:- Gi alis, efter derom inför vederbörande Rätt eiles Collegium gjord anmälan, I©4 BevillningsUtsk. lldanhanden. 3:0 Allt sorn rörer Kongl. Maj:ts och Kronans rätt och hos Kongl. Maj;ts samt Dess Stats» Expeditioner, Hofoch Öfver-Rätter, Coliegier , Domstolar och Direcrioner, Deputationer, Corn» jnittéer, Privilegierade Publiquej Verk, Inrättningar och Contoir, eller ock på andra ställen, der Kongl. Maj:tä och Rikets rätt är i fråga , kan beslutas , skriftligen författas och der förvaras , eller till Kongl. Majit och andre Verk ä Embetets vägnar insändas, äfvensom alla inneliggande Protocoller, Registraturer , Domböcker ©eli Diarier m. m. sådant; Och likaledes alla skrifter och handlingar, som till .TustitiEeCancellersEmbetet samt Riksens Ständers Justitieombudsman ingifvas eller derifrån utgå i ärender, som tillhöra (Sessa Emhetens åtgärd. 4:0 Alla anordningar samt publique Verks och private Personers Assignationer, samt de så kallade kopparsedlar_ 5:0 Ansökningar och Aetioner , som röra Academier, Gymnasier, Kyrkor, Skolor och Hospitaler, Fattigvårds inrättningar, PensionsCassor och alla andra fromma Stiftelser, samt Academiehemman , hvilka ej äro Skatte , så väl som Afoch Tillträdes Husesyner å alla Kronans och Statens Boställen, de derom fallands Utslag och Bref, Contracter om Caractersbyggnader å Militiae Boställen} samt om KronoLef ve» rantser. 6:0 Ransakningar, Observationer och Förklaringar, som angå Kronans Räntor eller härröra från redogörelse för disponerade medel, samt Uppbördsman? i dessa mål anförde besvär; Bevillning*Utsk. Betänkande.
Ståndet derefter, vid meddelandet af sina beslut, åt Bevilln.Utsk. uppdrager all afsöndra och särskildt upptaga de reglementariska stadganden, hvartill K. M:s nåd bifall erfordras.” Om ett sådant förslag af R. o. Ad. antages, så fortgår pröfningen af betänk, obehindradt, ingen tidsutdrägt vållas och Bevilln.Utsk. kan sedan göra afsöndringen, hvarefter denna särskilda del af stadgan afgår lill K. M., på samma sätt, som det tillgår med den reglementariska stadga, som hörer lill brännvinsförordningen. Då Hr Frih. o. Landtm, började hemställa, om R. o. Ad. ansåg öfverläggningen fulländad, anmälde sig Frih. Nauckhoff, och yttrade: Innan Hr Landtm, skrider till den slutliga åtgärden med klubban, anhåller jag att få veta, huruvida det af Hr von Hartmansdorff uppgifna förslag blir föremål för propos. emedan jag i sådant fall önskar att ytterligare få tillägga några ord, innan öfverläggningen anses slutad. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt han trott sig böra framställa propostna på det sätt, alt han först framställde propos. på Utsk:s förslag; om R. o. Ad. ej antoge detta, ansåg han sig böra framställa propos. på Hr von Harlmansdorffs förslag; antoges icke detta, vilie han göra propos. på iaG Den 7 Oclobcr f. m. Hr Rosenblads förslag, oell om icke heller delta antoges, hade lian trott sig böra framställa propos. på de uteslutningar, sorn af flera talare blifvit begärda. Frih. Nauekhoff: I sådant fall anhåller jag att få hafva mili talan öppen, i händelse ilen forsta proposln ej, bilälles, oell i dess ställe något af de här uppgjorda förslagen kommer alt framställas till antagande. Hr Rosenblad: För att förminska antalet af propos:r, skall jag låta mitt förslag till propos. förfalla och instämma i Hr von Hartmansdorffs sednaste förslag.
Elter föredragning af Lag Utskottets den 15 och lii dennes pu bordet lagda Betänkande N:o 62, i anledning af väckta motioner om arfsrätt för oäkta barn, afslog Ridderskapet och Adeln så väl det af Utskottet framställda förfaltningsförslag som ock alla de i ämnet afgifna motioner. S. 1). Föredrogos och biföilos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Ulslwtlets Belänkanden; N:o 184, i anledning af väckt motion om indragning af Konvoj Kommissariatet samt ölverflyllande till Stals-Konloret af de Kommissariatet hittills åliggande göromål; samt N:o 188, i anledning af väckta motioner, i fråga om meddelande af föreskrifter, i afseende å Ilypolheks-föreningarnes verksamhet. S. D. Vid föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-UIskollels den 12 och 16 dennes bordlagda Memorial N:o 193, i anledning af Riks—Ståndens skiljaktiga beslut vid behandlingen af Utskottets Betänkande N.o 161, i fråga om det af Kommitlcrade uppgjorda Förslag lill Förordning om Kommunal-slyrelse på landet, stannade Ridderskapet och Adeln uti följande beslut. Med anledning af Utskottets första yttrande angående de delar af ifrågavarande Förslag, hvilka blifvit af Rikets Ständer godkände, beslöt Ridderskapet och Adeln förständiga Utskottet alt, jemlikt 75 § Riksdags-ordningen, uppgöra och lill Riks-Slånden inkomma med förslag lill sammanjemkande af Ståndens skiljaktiga beslut rörande § 8 uti meranämnde Förordnings-lörslag; och lades yttrandet i öfrigt till handling arne. Bih. lill R. St. Likaledes ålades Utskottet att afgifva sammanjemknings-förslag angående 11 § I moni. och 58 §. Med afslag å Utskottets inbjudning rörande 11 § 5 moni. vidblef Ridderskapet och Adeln sitt derom fattade beslut.