Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Departementets behandling hörande mål årligen varit i stigande, utgjorde särskildt de nu ifrågavarande en ny tillvext af mera än vanligt vidlyftig och magtpåliggande beskaffenhet, erfordrande ej mindre träget arbete och stor noggrannhet, än ock förtrolig bekantskap med de i dithörande ämnen gällande mångfaldiga stadganden. Häraf följde, att dessa och med dem sammanhang egande ärendens bearbetning inom Departementet lämpligast borde öfverlemnas åt en eller två af dess tjenstemän, hvilka sattes i tillfälle att hufvudsakligen deråt egna sina krafter och sålunda äfven dervid förvärfva den erfarenhet och vana, som kunde lända till det vigtiga och mödosamma arbetets underlättande och påskyndande, — ett mål högeligen önskvärdt såväl för de öfriga göromålens obehindrade fortgång inom Departementet, som ock för hela löneregleringsverkets bringande till en tidigare fullbordan. Vidare har Kongl. Majit uti särskild, den 21 September nästlidna år till Rikets Ständer aflåten, af samtliga Riks-Stånden till Stats-Utskottet remitterad nådig Proposition (Nio 55)—jemte erinran, hurusom de förhållanden, hvilka föranledt Kongl. Majits ofvanberörda framställning, redan vore för handen, så att antalet af sådana ärenden, i det skick att de kunnat inför Kongl. Majit till afgörande anmälas, under de sednare månaderna af året i betydlig mån tillvext, hvarföre ock två af tjenstemännen i Departementets expedition voro särskildt och träget sysselsatte med bearbetning af omförmälda ärenden, — föreslagit att, på det behandlingen af dessa vigtiga göromål mätte kunna med erforderlig kraft och skyndsamhet fortgå, ett extra Bih. Ull B. St. (Fortsättning.) anslag af 3,000 R:dr måtte äfven för innevarande år ställas till Kongl. Maj:ts disposition. Af hvad sålunda blifvit anfördt har Utskottet funnit ådagalagdt, att särskildt biträde för bearbetande af ifrågavarande ärenden är af behof påkalladt; och då de för
Pluralilelen af länets innevånare föreslå, att hemmansklyfningen der måtte Gottland»l»n. tillåtas efter hemmantalet till l/4:dels eller minst l/8:dels mantal, men icke derunder annorledes, än efter föregången pröfning; hvaremot Landshöfdinge-embetet förmenat, alt en oinskränkt hemmansklyfning vöre mest förenlig med allmänt och enskildt väl; men om Kongl. Maj:t skulle pröfva en sådan icke vara lämplig, föreslog Landshöfdinge-embetet besutenhet å en jord af sex tunnland af medelklassen, som kunde årligen afkasta 20 tunnor spanmål, nödige för underhåll af ett mindre hushåll. Häremot svarande äng och odlingsmark skulle bero på hemmanets beskaffenhet; men all klyfning med tagen grund för hemmantalet ansåg Landshöfdingeembetet för obillig och osäker. Landshöfdingen och länets innevånare sammanstämma i den tanken, att ingen Upsala lån. allmän måttstock för hemmansklyfning, i anseende till hemmanens olika beskaffenhet, kan ega rum, ulan alt Kongl. Förordningep den 30 Januari 1747 och Kongl. Förklaringen den 24 Januari 1751 måtte få fortfara att tjena till efterrättelse samt således icke mantal eller öretal, utan en, efter föregången undersökning, vunnen visshet Bih. lill B. St. Bet. 2 Södermanlands län. Skaraborgs län. Kalmar län. Hallands län. om tillräcklig besutenhet, må blifva rättesnöret för bifall eller afslag af sökt klyfning; ett klyfning icke må blifva ovilkorligen förenad med skyldighet lill äktenskaps ingående; att uppbud och lagfart icke må hindras å någon hemmansdel, huru liten den ock vara må, så framt anmärkning eller påstående af enskild man deremot icke väckes. Landshöfdingen och länets innevånare anmäla den enhälliga önskan, alt hemmansklyfningen i delta län måtte få förblifva vid föreskrifterna i Kongl.
Stats-Raden: Hans Ercellence Herr Friherre Rosenblad, Herr Friherre Fleming, Herr Friherre Adlercreutz, Friherre von Platen, Friherre Adlerbeth, Hof-Canzleren Friherre af Wetterstedt, Tillförordnade Stats-Secreterare», Stats-Cornmiharien Wirsen. Tillförordnade Stats-Secreteraren anhöll, att inför Kongl. Maht till justering fa i underdånighet uppläsa det, enligt Kongl. Maj:t§, wid Krigö-Erpeditionens underdåniga föredragning den 9 uti inwarande manad, gifne nådiga Befallning, af honom författade Förslag tili en Nådig PriMsilion till Riksens Stander, angående erforderliga medel för m ny wägs anläggande emellan Wermland och Jemtland samt de i sammanhang dermed widtagande anstalter. Och som Hans Kongl. Mast i Nader gillade detta underdåniga Förslag, sa skulle Nådig Proposition, i enlighet dermed, till Riksens Stander i behörig »rdning expedieras. kix?rotc>colio, Ulsvr. Esster Lalin Den IZ Maji. 27S Uppläst hos Ridd. och Adeln den 2; Majk. Prcste-Ständet den 2; Borgare-Ständetd. 2; - » » Bonde - Ständet d. 2Z » Rsngl. Maj:ts L^ladiga Proposition till Riksens Stander, angäende erforderliga mede! för en ny wägs anläggande emellan wermland och jemtland samt de i sammanhang dermed widtagande anstalter. Gifwen wrebro Slott den iz Maji 1812. ^edan Kongl. Mast funnit godt anbefalla en undersökning vin möjligheten och kjenligaste sattet att, till communicationens och rörelsens befordrande i det inre af landet, anlägga en ny wäg stan stränderne af Wenern till Rikets nordligare Provincer, och t sadant ändamål under den 22 Martil nästledit ar beordrat bfwer-Adjutanten, Majoren I.
Mig tillhör icke att utlåta mig öfver anledningen dertill, att K. M. icke afgifvit någon framställning i ämnet; men det kan dock icke förmenas mig att förutsätta, att berörde förhållande berott derpå, att högsta domstolen f. n. befinner sig, så att säga, uti en öfvergångsperiod, i följd af den under förra riksdagen högsta domstolen gifna förstärkning af 4 ledamöter. Regeringen har antagligen, före allåtandet af samma framställning, velat inhemta erfarenhet, huruvida denna förstärkning varit nödig eller icke. Afven jag yrkar på återremiss. Hr Tornerhjelm, Rudolf: Då jag är förekommen af de båda föregående talarne, sorn yrkat återremiss, vill jag icke länge upptaga R. o. Ad:s tid. Jag har endast velat förklara, att jag icke kan godkänna det skäl, som (Jtsk:t lagt till grund för sitt afstyrkande af motionen. Det är nemi. de obotfärdigas förhinder, som är framlagdt uti detta skäl. Här är redan förut upplyst att löneförhöjningar'för Justilieråden under föregångna riksdagar skett, på enskilda motionärers framställning; och vid riksdagen 1856—7 egde enahanda förhållande i allmänhet rum, såväl för militära som civila tjenstemän. Af orsaker, dem jag nu icke vill anföra, har vid denna riksdag verkligen företett sig en viss obenägenhet, för att icke säga afvoghet, mot 2:dra hufvud-titeln; men då en motion blifvit väckt, i följd hvaraf man kan få , ett sådant missförhållande rättadt, samt återremiss uti samma syftning blifvit begärd å den nu föredragna punkten, instämmer jag uti detta yrkande, på det att Utsk:t måtte taga frågan under förnyad pröfning och gifva Juslitie-råden inkomster, som någorlunda motsvara deras lefnadskostnader. Frih. af Ugglas, Gustaf: Det är ingalunda min afsigt, att vilja bestrida, det högsta domstolens ledamöter böra vara försedde med en riklig aflöning.
På grund af dessa förhållanden och i betraktande af den aflidnes under en ovanligt lång embetsmannabana i flerfaldiga värf ådagalagda utmärkta skicklighet och redbarhet, är vordet föreslaget, att bemälda enka måtte för sin återstående lifstid varda uppförd å allmänna indragningsstaten till åtnjutande af en årlig pension af 600 R:dr; och hafva Rikets Ständer, med afseende å härvid förekomna synnerligen ömmande omständigheter, funnit skäligt på det sätt bifalla den gjorda framställningen, ätt Expeditions-Sekreteraren Hadophs enka, Lovisa Carolina Fredrika Hadorph, född Svedberg, å allmänna indragningsstaten tillägges för sin återstående lifstid en årlig pension af 300 Riksdaler'. 60:o Under anförande hurusom aflidne Lands-Kamereraren Lars Johan Gardell i lifstiden medelst samvetsgrannhet och rättskänsla i förening med kunskaper och skicklighet förvärfvat sig ett högt anseende både såsom embetsman och medborgare samt huruledes äfven Rikets Ständer vid sistförflutna riksdag, på Eders K. Maj:ts derom gjorda nådiga framställning, oaktadt Cardell icke oafbrutet i Statens tjenst tillbragt den i författningarne stadgade tid af 30 år, med afseende å Gardeils utmärkta förtjenster beviljat honom en årlig pension att af honom efter erhållet afsked tillgodonjutas, har uti en hos Rikets Ständer gjord framställning blifvit föreslaget, att enär Gardell i September månad 1860 aflidit, medan han ännu qvarstod i Statens tjenst och innan han sålunda fått begagna sig af den honom tillagda pension, samt Gardell vid sin död efterlemnat en ålderstigen enka och en oförsörjd dotter i knappa omständigheter, Rikets Ständer måtte bevilja enkan Gardell en för hennes återstående lifstid utgående årlig pension å allmänna indragningsstaten af 400 R:dr.
Stockholm den 2 December 1844- Häremot anmäldes följande reservation af Herr von Trolig S. G.: ”Utan att bestrida rigtigheten af den slutsatts, hvartill Utskottet kommit att, i anseende till otillräckligheten af för folkskolorna anslagne tillgångar, för närvarande afstyrka bifall till Herrar Wallmans och Gustafssons motioner, har jag likväl trott att åtminstone den för - 22 Allm. Besv.- och Ekon.-Vtskollets Betänkande, N-.o 101. sta af dessa framställningar är af den vigt, alt den forljenat med något mera uppmärksamhet behandlas. Då man med hvarandra jemförer 6:te och 7:de §§. af Kongl. Majrts Nådiga Stadga angående folkundervisningen af den 18 Juni 1842, finnér raan visserligen, att det minimum af kunskaps-mått, som erfordras vid utgången ur skolan, utgöres af innanläsning, religionskunskap, kyrkosång, skrifva och de fyra räknesätten, men att derjemte fysisk och politisk geografi, fäderneslandets och den allmänna historien, räknekonsten till och med Regula de tri uti hela och brutna tal, geometri, linear-teckning och naturlära äfven utgöra föremål för undervisningen. För mitt begrepp synes det obestridligt, att de fattiga barnens framtida utkomst och bergning vida mera befordrades, samt att de danades till långt nyttigare medlemmar i samhället, om dessa sednare iäro-ämnen utbyttes emot undervisning i practiska yrken, handtverk, slöjder, trädgårdsskötsel m. m. Lector hallmans motion häntyder visserligen icke bestämdt på ett sådant utbyte, utan kanske snarare på en tillökning i dessa afseenden, men då det sednare icke gerna låter sig verkställa, hade, enligt mitt förmenande, Utskottet bordt omfatta detta tillfälle att uttrycka den åsigt, att alla de Järo-ämnen, som, utöfver det fastställda minimum, i folkskolorna genomgås^ borde, med mera nytta för de flesta af barnen, kunna utbytas emot undervisning i practiska slöjder.
Oeras längre sammanwaro sta. dar bäda; stullc likwäl sä täta TjcnstehjonS,ombyten, i afseende pä de mindre ätföljande beswärligheter, förkastas; fä tilstyrkcr jag at fiyttningstiden blir vin Wären den 2s Nsrtii eller ben if ^ursii. Oc» förstnämnde tiden synei flere afsecndcn wara den tjcnligastc, »nen i synnerhet este? man »vid samma tid merendels allmänt tilirädcr Jord § Landet, hä het ej blir en obetydlig förmon a! til lika tid kunna lega och antaga tjenstefolk. Ocn sednare tiden ctz>s ler ben 15 ^sunii har deremot den förmon med sig, a§ ivid ven ärstidcn kan man lättast pä 8 dagar sakna tien. fiefolkct, och fä sit dä mindre angelägna arbete, medelst §s j bk fleste ytter säker tilgäng xä legdarbtarerytt?- stäldt. Jag tror mig ej böra upphälla Ridberffapet och Adela med uprepande af redan käade stäk, som hindra dea befarade folk-utflyttningen i fall fiyttninZStiden inföll vm Sommaren. §. s. utsätter upsäg-ninq-tiden tik endast z da» gar vm äret, ben 21, 22, 2Z junii. En sä kort tid kan rj af nägon ordsak wara nödvändig, men vät lämna tik» fälle ät en illak och konstig Husbonde at twinga det enfaldigare Tjenstchjonet qwarblifwa i tjcnstcn emot ben fed, varewilja. Upsägnings-tiden tycket mig utan olägenhet kunna börja-, hwad dag Husbonden och Tjenstehjonet, se» dan dr lärt känna hvarandra, behaga, och räcka til 2 mä, väder för flyttning-tiden. §. 6- omtalar vm OrlosS-Scdlarnebeskaffenhet sälunda ..
Utsk. lämpningen af Kongl. Skrifvelsen den 19 Maji 1824 få den ändring gjord, att Norrländska Allmogen, som härstädes ämnar försälja sina varor, skall vara försedd med prodnctions-betyg från någon i orten varande autoritet, att nämnde varor utgöra deras gårds-afvel, hvarå Höglofl. Utskottet icke funnit anledning att bifall tillstyrka; så får jag mot detta beslut mig reservera, med åberopande af samma Kongl. Förordning, som stadgar, att de, som 8ro berättigade till Norrländska varors försäljning härstädes, böra vara sjelfberoende, derstädes bosatte personer, roed hvilka troligen förstås hemmanseegare, som utgöra Allmoge; under hvilken benämning Soldater, Torpare och Drängar, som för egen räkning handla, icke kunna inbegripas, hvilka likvisst, under ofvannämnde utsträckta benämning, att ej bero af andra, trott sig berättigade att, utan afseende å hvad 4 C«aP* 2 § Handejs-Balken och Kongl. Öfver-Ståthållare-Embetets Kungörelse den 5 Junii 1824 uti 2 morn, stadga, utöfva detta nu öfverklagade missbruk, hvarvid Höglofl, Utskottet icke fästat sin uppmärksamhet, hvadan jag vördsamligen anhåller, att denna min reservation måtte få Ilöglofl, Utskottets Betänkande åtfölja, för att Rikets Höglofl. Ständers pröfning vördsamt under* ställas, Bcsv. och Oecon. Utsk. Ankom till Exped. Utskottet d. 6 Maji 1829. Betänkande, i anledning af åtskilliga föreslagna åtgärder till lindring i Rustnings-besväret.
593 alt hatten, inberäkriadt löst eller fastsittande rör, som sammanbinder pannan med afkyinings-redskapen eller mäskvärmaren, icke får innehålla mer än tre fjerdedelar af pannans rymd; att lös hals för pannans förening med hatten ej får användas; att mäskvärmaren icke får innehålla mer än en femtedel utöfver pannans rymd; att ånga hvarken från pannan ej heller annorledes får insläppas uti den i mäskvärmaren inneslutna mäsk, utan blott ledas derigenom medelst rör; att iankrum hvarken i mäskvärmaren ej heller i andra delar af redskapen får linnas; att bränvins-ångan, sedan den utgått från hattröret, icke får ledas i uppåt gående riktning, samt all med redskapen icke får vara förenad något slags reklifikations-apparat, ej heller någon af redskapens delar vara så inrättad, att bränvin kan åstadkommas utan omkokning eller s. k. klarning. §. 7. 1 mindre bränneri får pannans rymd ej understiga tolf och ej öfverstiga tjugu kannor; och vare, der mäskvärmare begagnas, största pannerymd femton kannor, allt med inberäkning af två kannors kokrum. §■ 8. På samma egendom å landet, eller gärd eller lägenhet å stads område, får bränvin icke samtidigt tillverkas i liera än ett bränneri, ej heller i samma bränneri Dera än en redskap linnas. Med egendom å landet förstås här hemman, hemmansdel eller lägenhet, försedd med egen ladugård, der utfodring sker. §• 9. Bränvins-tillverkning, hvartill jord berättigar, må ej annorstädes än å samma jord utölvas. §• io. Den, som vill tillverka bränvin, utan att genom jords innehafvande vara dertill behörig, göle derom ansökning, om han å landet bor, hos Konungens Befallningshafvande i länet och, om han i stad är boende, hos Magistraten, Vid ansökningen foges bevis, som hans behörighet styrker. Derest sökanden linnes vara till bandteringens utöfning behörig, varde tillståndsbref för honom utfärdadt.
Dek gä sines exempel pä Professorer (hwiltka äfven räknas till Prsste-Ständet) som mors ägare af ända ti > 8 hus, och sä snart en ledamot af PrestevStändel blisiver ägare af ett hirs, bliswer det genast pr>vilegieradt. För sin del yr» trave Herr G enven den öfvertygelse, att hus icke höra ändra natur derföre akt de ombyta ägare. Arv ktusijjtzk: U elus och Preste-Ständets hus aro, enligt hwardeeas privilegier, fria frän alla borgerliga oners. Utom inqvartering som Åtminstone Avel» atog sig wid lagtima Riksdagen. Hvaruti Paeste-Ständeks da giorde conecssioner be, star, kanner jag ej med säkerhet; men dä nägra ytterligare sättas i staga, fordras dertill Ständeks samtycke; och som berla samtycke nu ej lärer kunna erhääas, sinner jag för min del, icke annar än att hels frägan försal er-. Deni 6 Augustd 761 Zerr Landt Marskalken hemställde, om ej Ridderstapel och Adeln ansage, akl dä dcnns fråga wore af privilegii beffaffenhet, och PresteStändets tanke i sädant fall ej kunde ogillas, Expeditions - Utskottet borde underrättas, atl i fall bemal e Ständ icke wille frän sitt yrkande afstä, nägon expedition as detta mäl icke symes Ridderffapet och Adeln kunna äga rum. Bifölls. Justerades nägra §. §. af Riksdags-Beflutet. (8refwe De la Laräis anmälte sia och anhöll, i anledning af hwad Friherre ak
Departements-cheferne i General-tullstyrelsen, dels ock att den förut vid afdelningen för skjutsärenden anställde Aktuarie* hvilken från inrättandet af denna befattning ålegat uppsätta hithörande skrifvelser, finge såsom Sekreterare ä staten upptagas, med en ärlig aflöning af 4,000 R:dr i stället för förut åtnjutna 3.000 R:dr. 293 — Hvad beträffar de af Rikets Ständers Revisorer omförmälde förmånerna af andel i provisionen för utländska tidningar samt af boställsvåning, hafva dessa förmåner tillkommit nuvarande innehafvarne af Departementschefs-embetena, innan de, utan egen ansökning, från Sekreterare och Kamererare till Departements-chefer i nåder utnämndes; vid hvilket tillfälle likväl inkomsten af tidningsprovisionen nedsattes till det belopp att, då detta tillägges aflöningen å stat och, hvad särskildt beträffar Kameral-departementschefen, värdet af boställsvåningen, samtliga löneförmåner för nuvarande Departementschefer — enligt den utredning, som innefattas uti en af undertecknad General-postdirektör vid afgifvandet af förslag till Departementschefs-embetenas besättande aflemnad underdånig pro memoria — understiga de inkomster, som dem förut i egenskap af Sekreterare och Kamererare tillkommit. Det öfverskott, som härigenom uppkommit å provisionen för utländska tidningarne, har för år 1864 blifvit till postkassan redovisadt med 2,335 R:dr 24 öre.
SreDje D:o meD 20 D:o odj Deröfroer . $jerDe D:o meD 10 D:o odj Deröfroer ♦ gemte D:o meD unDer 10 arbetare ^ogöar, (Btrufwe*, i £re Claier: XPtD ftom ömtfroor: $örfta ©äfen SlnDra D:o SreDje D:o . ♦ 3v:Dr 20 — 12 — 8 — 4 — 2 3t:Dr 20 - 15 — 10 4o EPtö mttibre dmtfwor. §örjla Slaten . 0v:fcr 6; — Slnbra b:o 4; — £rebje b:o — 2; — UppfyningemÅn wtb gcufroot, i §re Slajjev: görfta Slaten ♦ 9t:br 3: — Slnbra t>:o * * . ♦ ♦ — 2: — £rebje b:o — 1: — SåltjTarer, 25vut», i §tDci Claier: gör fia Slaten ER:br 6: — ^Inbra bio ♦ *.«*»« ♦ 3j (Bdaeblåfare, i gern €(a£er: görj^a €(afjen „ ♦ £K:br 8: — Slnbta b:o ♦ . ♦ — 6; — Scebje b:o ♦ ♦ . ♦ — 4: — gjerbe bio * * * * * * « * * — 3i —~ gemte bio . * — 2: — jfnfpectoter, 5öctom, Camrer, are odj ©Erifrrare, (ifa niet) bein i 27 §. maemåfiare, 23ygtjmajlare odj <§ammarfhieber met) flere anbra arbeta föreflånbare, roib 23ruf od) Q3ergm’f, i Sre €(afier: görjla Staben i 3v:br 5:
Jag var icke tillstädes, då Herr Rosenblad sökte att vederlägga mig, men han har haft den godheten sedermera säga mig, hvari hans vederläggning skall bestått. Den värde talaren har först frågat, hvarifrån jag tagit, Den 6 J u 1 i i e. m. 229 att Utskotten tillstyrkt något lånesystem. Må det tillåtas mig att omvända frågan. Utskotten hafva de facto tillstyrkt utfärdandet af en skuldförbindelse på fyra Millioner; och det är i detta tillstyrkande jag tagit mitt påstående om lånesystemet. Jag lemnar åt hvarje sundt omdöme, att afgöra, om jag häri misstagit mig. Vidare har Herr Rosenblad äfven behagat framställa, "hvar jag tagit Utskottens af mig föregifna ' tillstyrkande af 4 i Millioners indragning "från allmänna rörelsen.” Jag nödgas äfven till svar härå hänvisa honom till Utskottens Utlåtande pag. gvt, der det står: "Vid öfvervägande af detta förhållande och ”med fästadt afseende å angelägenheten der"af, att Banken för framtiden, till bedrifvande af dess rörelse, äger en bestämd ”summa, få Utskotten härmedelst tills ty r”ka Rikets Ständer: att för Bankens grund”fond må förklaras det i Calculen öfver ”Bankens ställning upptagne återstående belopp Banco R:dr 4>4OI>432: '3* 2 af Statsverkets capitalskuld för 1808 års krigskostnader, samt i följd häraf Riksgäldskontoret uppdragas att, efter skeende in”betalning af de öfverskjutande Banco R:dr ”i432: 13. 3, å jemna summan af denna ”capitalskuld, 4'400>000 R;dr Banco” (jag försäkrar att här står med tydliga ziffror 4,4oo,ooo R:dr Banco) "utfärda en dess förskrifning å Rikets Ständers vägnar, (men nu komma vi till det sanuskyldiga) "stäld Den 6 Ju 1 i i e. m. ”till Banken eller Ordres och bärande 4 ”procents årlig ränta på capitalet.”
Det ähfägés-.för afgjordt, att en till skjutsning brukbar häst, skall icke erhallas för mindre än 100 R:dr Banco, och ej uthärda längre än uti 2 år; man uppgifver afståndet imellan Gästgifvaregårdarna till ij mil, och man beräknar 3:ne dygns bni to varelse för hästar och skjutsbonde, såsom endast inbringande de för denna väg beräknade skjutspenningar ,• och häruppå grundas uträkningar , sorn leda till det resultat, att skjutsnings skyldigheten kosrar hvarje helt hemman öfver 2 00 R:dr B:o ärligen, samt att de med ett sådant onus betungade, i synnerhet om dö äro Skatte-bönder, dermed omöjligen kunna längre uthärda. Härvid röjer sig antingen okunnighet om verkeliga tillståndet i Landet, eller en föresatts, att för ett visst ändamål svinnande, göra de Den iG Juli» i 393 tde inferå sallsyiita svårighétet' till älimärina och oundVikéliga. Den sorn färdats de större stråk-, vägar, på hvilka skjutsnlttgs-besväret ät mest tryckande, torde visserligen, orri han efter utseendet förstår att någorlunda bedöm ma häst krea* turs värde j hafva lätt för att göra sig öfver\ tygad, att nät pi dessa vägar en skjutshäst fin* hes, sorn kan anses värd ioo R:dr B:cö, finnas åtmtndstöne äö sorn icke äro värde 50, och att den tid, som tnånga af dem nyttjats till resan* des förskaffande, mera närmar sig till to år och ofta derutöfver, än till arne. Afståndet iiriellah de flesta Gästgifvaregåtdar är större äri tnil, ofta till och med Det är på långt när icke sällsamt, att på dessa Vägar återskjuts erhålles från Gästgifvaregården, dit skjutsen Verkstälts, eller att satrima skjutsbonde arne gångofc på dygnet fortskäffar resande. Det är Ock ganska sälsairit, att den skjutsande får vänta på dea resandes ankomst längre tid, sedan hafi vid Gästgifvaregården sig inställt.
Lag, i sammanhang med densammas öfriga text, uti den ordning ämnenas natur fordrar, samt att berörde arbete kunde i möjligaste måtto påskyndas, sä att det ifrågavarande Lagverket niå i god tid, innan nästa Lagtima Riksdag bör infalla, genom, trycket komma till allmänhetens kännedom. Beträffande sättet för verkställande af Lagförslagets granskning vid en blifvande Riksdag, i afseende hvarå Lag-Utskottet blifvit anmodadt att med yttrande inkomma, anser Utskottet nuvarande Ständer icke kunna grundlagsenligt fatta något beslut, hvadan Utskottet också anser sig obehörigt att dertill uppgifva förslag; ntcn för att möjligtvis lemna någon vägledning för omdömet samt å berörde fråga än vidare fästa uppmärksamheten, vill Utskottet göra en kort framställning rörande förloppet, då förslaget tHl in34 års Lag, af Rikets Ständer granskades. Sedan, uti skrifvelse till Kongl. Majit, den 21.
Utdrag den 16 Mars 1829; 85 Slagna underdåniga anhållan hos Kgl Majit, om vidtagande af nödig Författning, hvarigenom de personer, hvilka sakna bestämdt uppgifvet och godkändt näringsfång, måga allvarligen tillhallas att söka tjenst oeh försvar, angående hvilken fråga Ståndet förbehöll sig att framdeles öfverlägga och besluta. SD. Föredrogos ånyo och biföllos följande Banco-Utskottets Memorial och Utlåtanden : 1:0. N:n 22, angående autorisation för BancoSiyrelsen, att kunna föryttra och till Silfver omsätta det, efter 100 R:dr per Skeppund utpräglade, Banken tillhörige, gamla Slantmynt, på sätt redan är medgifvet, i afseende på gamla Kopparplåtar ; 2o. Nto 25, med anledning af 182731'* Revisions-Berättelse, rörande några bestämnianden , i fråga om Guld och Silfver, som från Banken, eller för dess räkning, å Kongl. Myntet emottages; 3:0. Nto 26, i anledning af 1827 års Revisions Berättelse, om vidtagande af sådan Författning, att Banken måtte kostnadsoch porto-fritt erhålla det Silfver, som uti Ränterien deponeras i afbetalning för Fastighetslån, och si Prof"; Utdrag den 16 Mars 1829.’ 4:0.