Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Våra fäder må också hatva varit huru visa som helst, så är detta dock icke ett bevis för att deras institutioner skola vara passande för de under nuv:de tider förändrade förhållanden. Dö jag finner att bördsrätten numera icke eger någon giltig grund eller stödjer sig på någon särskild uplättning af äganderätt till fast egendom på landet, utan endast föranleder osäkerhet i besittning af fast egendom och prejerier; sä får jag för min del instämma tued den motionär, som yrkat böröstat lens på landet afsk..ffande, och anhåller jag hos H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, om propos. derpå. Gr. Sparre, Erik: Likasom ofta förut varit händelsen vid behandling af frågor af denna beskaffenhet, som röra familjens eller slägtens rätt, i afs. å eganderätten, måste jag äfven nu vara af olika mening med de 2 sista talarena. Jag vill icke ingå i någon särdeles vidlyftig undersökning eller jemförelse mellan förfädrens visdom och nutidens: den eua torde vara lika god sorn deu andra; men i det afstdet ha man verkl. skäl att prisa våra förfäders vis - 202 Den 13 J u n i. bet. Det iir icke eller uteslutande på den sednare de stödja sig, sora yttra betänkligheter vid förändring af bestående lagar. Dea omständighet, att en lag bestått och varit tillämpad genom århundraden, torde gifva densamma en viss auktoritet och föranleder, att man drager något i betänk, att aldeles uphäfva densamma. Hvad nu särskildt beträffar bördsrätten, så är förhålet icke, såsom en talare här antydt, att densamma oskiljaktigt sammanhang r med arfvejords-svstemet, så att den borde med detta stå och falla, och att derföre den förändring, som vid sista riksdagen vidtogs i afs. å testamentsrätten, borde ovilkorligen medföra en förändring i fråga om bördsrätten. Det må tillåtas mig att som bevis för detta mitt påstående anföra, att de män, som först framkommo med förslag i detta hänseende, nemi. LagKomitéens ledamöter, KommerceRådet Stenius, Häradshöfding
I2» Aistdes och ej närmare Man» och Ladugärds, ku^n än zoo alnar, bygger Kyrkoherden ett TorkLus eller ja kallad Badstufwa, minst io alnar läno och 8 alnar bred , med sine behörige La'war, under Tak af Torf eller Tegel ; cch räknas delta hus of T>mwer för ett och ett holft, al brändt T« gel eller St^ggsten för 4, af obrändt Tegel eller Lera för z och af Sten för 6 ärs Byggnad. § ZZ I LadugLrden som icke närmare MmgLrdS» husen än ioo alnar anlägs fär, stau Kyrkoherden bygga Fähus, Fårhus och Swinhus ester uödtortten under ett T k af wäibunden Halm, Torf eller Tegel. Sadan Byggnad anlagd och inredd pä fält 5 §> söreffrifwer, minst 24 alnar läng 14 alnar bred och 5 alnar hög inwandigr, gäller uppförd af Timmer och rödfärgad för 6 är, af brändt Tege! rappadt uman och utan för 15 äes af obrändt Tegel eller Lera för 12 och af Grästen cll.r Sa«östen murad med bruk för 2v ärs Byggnad. §. ?4. Den »7 Januarlk. Näst intill denna Byggnads ena gafwtl, samt under lamma Toklag uppsätter Kyrkoherden af Korswttke eller Stolpar med stiften kill rväggar sm Redskapslider, sammanbyggd! med SädeS L dan, jvm t estäras Loga samt ett eller lwänne evis läii.psdt esler nödtorften och gärdens storlek. Leila hus med ri»bchör och behörigen rödfärgadt, rainoö lör z och ert hcht ärS byggnad af Timmer, rnm ga^r u.pdygdt af Tegel, för tio, af obräcdt T^get eller ^ Lera för 8 , och af Grästrn eller Sandsten för 14 är, pä Byggnadsskyldigheten. §. 35.
N:o 70, angående förslaget om Polisens ställande under Kongl. Hof-Rättens granskning, o 57, LagSamt Allmänna Besvärs-och Eko.' nomi-Utskotten , om förslag till förändring af Enskiftes-För fattningar ne. Nto 58 , angående Förordningen oin Stängselskyldigheten. Prot. Ut dr. rf. 7 April i S18- 263 Allmänna Besvärs neli Ekonomi-Utskottet. jtfto 57 angående förändring i mätningssättet af Säd och Halm. S. D. Vid förnyad föredragning af BankoUtskottets Betänkande N:o 25 angående Specificerade förteckningars insändande öfver Assignationer, som på Banken utfärdas, blef detsamma af Borgare-Ståndet ogiUadt, med förklarande derjemte , att Ståndet anser det hittills gällande författningar böra bibehållas. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Höglofl. Stats-Utskottets Memorial af den 6 April, med anmälan , att som uti frågan om sökt utbekommande af framlidne Regerings-Badet von Schevens pension, tvenne Stånd bifallit Utskottets afgifne Betänkande , men de tvenne öfrige detsamma afslagit , så vöre detta ett ämne, hvilket enligt 69 §. Regerings - Formen borde utaf det förstärkta Stäts-Utskottet afgöras. Fran Hedervärda Bonde-Ständet. S. D. Vid förnyad föredragning af Lag-Utskottets den 18 Martil meddelta utlåtande, innefattande svar på återremisser af Utskottets förut afgifna och af 3:ne Stånd redan gillade Betänkanden, angående: 1. Förlupen makas rättighet att nytt giftermål ingå.^ 2. Åtgärders vidtagande till Sjö-Lagen* öfverseende , och 3. Sökt företrädesrätt af jordägare till brukares lösa egendom ; Fann Bönde Ståndet , som redan den 7, 17 och 24 nästvekne Februarii bifallit Utskottets Ä64 Prot, Utdr, d 7; April 1818. Sistnämnde
BARK. af Wilhelm och jag skall minsann lexa upp honom men hvad är det för pjoller att taga så illa vid sig. Wilhelm är en glad själ jag håller FRU BARK. Lissi säger, att hon aldrig vill se honom mer Nå, det går väl öfver. Det är svinaktigt gjordt Den bittraste upptäckt för en hustru. Wilhelm Det stackars Det är vår stackars Lissi. Hon kom till staden Ack, min käre gubbe vår familj träffas af därinne i Bertas rum och gråter gråter så det mycket af den pojken men en lymmel är han BARK. henne, tror hon? Nå, vi få tala om det där sedan. Jag skall säga Wilhelm sanningen och skall inte jag har brådtom nu tag fram FRU BARK. Men vill du inte hälsa på Lissi? BARK (tvekande). blick, innan jag går ut (närmar sig dörren till höger) gråter hon, sa' du? FRU BARK. Ja hon snyftar och är alldeles utom sig. BARK (vänder tvärt om). tårar jag är för god, ser du. brådtom Då är det bäst låta henne vara. Jag har aldrig Nej tack, Jo nog ville jag gärna se henne ett ögonlägga fingrarna emellan, det skall bli säkert men Åh, hvilket prat! Hvem skall då underhålla kunnat se ett fruntimmer gråta. FRU BARK. till henne Och så har jag Men hon skulle nog lugna sig om du kom in BARK. Wilhelm är en lymmel Nej, säger jag! Jag vill inte se henne gråta FRU BARK. Lille Ville är också här. BARK (vekt). Ah! är pojken också med! FRU BARK. Skall jag ropa ut honom? (Går mot dörren.) BARK. Jag har inte tid, säger jag. Jag lofvade Borg komma med pengarna strax på morgonen. Kommer jag inte, ställer den skojarn till spektakel FRU BARK (med ångest). röfva dem det sista och lemna dem bara fattigdom i arf ? BARK (uppbrusande). ut om den saken i natt? Jag skall säga dig en Seså börjas det nu igen? Ha vi inte talt Pontus lille tänk på barnen skola vi beNej jag har inte tid. Har han vuxit mycket? sak, min kära hustru jag är en god man det skall ingen kunna neka men min godhet har en gräns och jag är häftig reta mig därför inte!
Genom Kongl. Brefvet den 20 Februari 1603, hvilket vore den äldsta kända handling, som rörde allmänningen, hade Finnar och nybyggare på samma allmänning blifvit tagne i Konungens hägn och försvar, men i början af 1700-talet bade södra delen af allmänningen upplåtits genom rekognition åt Åbro masugn och Brattfors hammare, hvarefter Kongl. Bergs-kollegium, genom resolution den 6 Maj 1710 närmare bestämt de rättigheter, som tillkomme de å allmänningen skattlagde lägenheter. Vid de rättegångar, som af egaren till Ockelbo-verken blifvit på sednare tider anställde mot innehafvarne af de gamla odlingarne å allmänningen, hade visserligen, genom Kongl. Maj:ts Domar, dels bruksegarne förklarats icke ega någon rätt till nämnde odlingar, dels all till svedjande och odling å allmänningen redan år 1710 inkräktad mark blifvit, med bruksegärnos uteslutande, till framgent begagnande åt åboerne upplåten och förbehållen; men sedermera hade bruksegarne dels af Häradsrätten dels af Hofrätten blifvit tillerkände bättre rätt än innehafvarne till icke mindre än femtioåtta lägenheter, hvilka icke kunnat styrkas varit odlade före år 1710, hvarföre desse åboer blifvit drifne från hus och hem, hvilket föranledt våldsamma uppträden mot Ivronobetjeningen, derför åtskillige af åboerne undergått bestraffning. Till förekommande af oupphörliga tvister och rättegångar, samt för beredande af ömsesidig trygghet och säkerhet, hemställde derföre motionären, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t hemställa om afvittring af allmänningen, så att den så kallade Svalmarken måtte skiljas från den öfriga delen af allmänningen samt de rå och rör, som å allmänningen funnes betecknande de gamla lägenhets-innehafvarnes egovälden, måtte eftersökas och undersökas och derigenom lagligen bestämmas hvad som tillhör de å allmänningen bebyggde och odlade lägenheter, hvarefter endast återstoden kunde komma i fråga till skattelösen af bruksegarne. Besvärsoch Ekon.-Utsk.
Vid sådant förhållande har Utskottet trott sig böra inbjuda Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet att förena sig om den mening, att Ekman å Allmänna Indragnings-staten uppföres till åtnjutande af 438 R:dr årligen intilldess han genom fullmakt å annan tjenst erhåller högre lön, än den han för närvarande innehar, eller ock blifver anställd i Stats-kontoret såsom kanslist med aflöning, enligt nu gällande stat, under iakttagande, att nämnda belopp, 438 R:dr, minskas eller upphör i den mån Ekman kommer i åtnjutande af någondera utaf nyssberörde förmåner. För den händelse, att denna inbjudning antages, föreslås följande voteringsproposition: - Stals-Ulskniicls Memorial, N:o 244. »Den, sorn anser, att ifrågaställd ersättning från Allmänna Indragningsstaten till förre tillförordnade kanslisten i upplösta Allmänna Magasins-kontoret, A. Ekman för honom vid förändrad organisation af Stats-kontoret. frångången aflöning icke bör beviljas, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, hafva Rikets Ständer beslutat, att Ekman å Allmänna Indragnings-staten uppföres till åtnjutande af 438 R:dr årligen intill dess han genom fullmakt å annan tjenst erhåller högre lön än den han för närvarande innehar, eller ock blifver anställd i Stats-kontoret såsom kanslist med aflöning, enligt nu gällande stat, under iakttagande, att nämnde belopp, 438 R:dr, minskas eller upphör i den mån Ekman kommer i åtnjutande af någondera utaf nyssberörde förmåner. Antages icke denna inbjudning, mäste votering ega rum, jemlikt följande proposition: »Den som anser, att ifrågaställd ersättning från Allmänna Indragningsstaten till förre tillförordnade kanslisten i upplösta Allmänna Magasins-kontoret, A.. Ekman, för honom vid förändrad organisation af Stats-kontoret frångången aflöning icke bör beviljas, röstar • / d ' den, det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, hafva Rikets Ständer beslutat, att kanslisten Ekman må å Allmänna Indragnings-staten uppföras till åtnjutande af 438
Till Banco-Utskottet remitterades följande bordlagda motioner: l:o Herr ÖrströmSj om skyldighet för Privat-Bankerne i Riket, att i hvarje Residence-stad i landel hålla ett Invexlings-contoir; i hvilket ämne flere yttranden äro afgifne; 2:o Herr Norinsj med förslag, att Rikets Ständer må besluta, att af Banco-vinsten skall afsättas tillräcklig fond, för att, med utvidgande af den redan inrättade Handelsoch Närings-Disconten och under samma förvaltning, bilda en för skeppsbyggerier till Handels-llottans förökande serskild lånetillgång; och 3:o Herr Wijks j om fortfarande af det creditiv för Spar-Bankerne i Riket, hvarom 201 §. 3 afdelningen 4 Art. af Banco-reglementet för Bankens lånerörelse handlar. Från Hedervärda Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo följande af Stats-Utskottet afgifne Utlåtanden, nemligen: N:o 11, angående medels anvisande till Gevärs-fabrikationen. Återremitterades. N:o 12, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition angående, medels anvisande till Carlsborgs Fästningsbyggnad år 1840. Bifölls. N:o 16, i anledning af väckt motion om ersättning till Rusthållarne vid Bih. till R. St. Dragon-corps för munderingars slitning under garnisons-tjenst i Stockholm år 1838. Bifölls. N:o 17, med anmälan att Utskottet varit föranlåtet hos sig ytterligare antaga en Canzlist, samt anhållan om Rikets Ständers medgifvande dertill. Bifölls. S. D. Föredrogos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets på bordet hvilande utlåtanden:
Kansliråd i lifstidenädömdt ersättningsansvar i målet rörande den efter aflidne Tullförvaltaren M. F. — N:o 27. angående Riksgälds-Konlorets förvaltning under den sedan början af 1850 och 1851 års Riksdag förflutna tid. IV. B. 168, 367. A. 369. — N:o 28. i,anledning af Kongl. Majds Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständers Stats-Utskott, angående verkställd fördelning emellan särskilda Embelsvei k af den utaf Rikets Ständer anslagna summa lill gratifikationer och ljuspenningar åt extra ordinarie tjenstemän och vaktbetjente. IV, B. 168. A. 369. V. E. 6. ■— N:o 29. i anledning af väckt motion om åtgärders vidtagande till förekommande af felaktigt silfvermynt. IV. B. 169. A. 369. — N:o 30. angående utvändig reparation oell dekorering å Riksgälds-Kontorels hus samt nptörande af ett jernslaket vid den nya strandgatan nedanför samma luis. IV. B. 169, 369. V. A. 7. — N:o 31. i anledning af väckta motioner om anslag till beredande af lili lalle för Officerare af Arméen alt ingå i utländsk krigstjenst. IV. B. 169, 369. V. 7. A. 12. — N:o 32. angående låneunderstöds beviljande för verkställande af tomtreglering inom den år 1849 nedbrunna del af Lidköping eller den s. k. gamla staden, IV. B. 169, 369. V. 12. A. 28. IX. E. 256. — N:o 33. angående pension för Krigs-Rådet S. G. Ebrenstams enka, Charlotta Gripenstjerna, samt hennes dotter. IV. B. 169. A. 369. V. E. 6. — N:o 34. i anledning af erhållen ålerremiss af en motion. IV. B. 215. A. 369.
Före 1858, då korpsen egde ett ringa årligt arbets-anslag, var utrymmet, oaktadt den inskränktare verksamhet, som var en naturlig följd af de ringare medel-tillgångarne, likväl så otillräckligt, att såväl korpsens offi cerare som dess gravörer måste arbeta i sina egna hem, och endast de få kommenderade officerarne kunde å embetsrummen arbeta, — olägenheter, så påfallande, alt de endast behöfva omnämnas för att inses. Då sedermera, efter ett ökadt arbetsanslag, K. M:t tillåtit hyrandet af en större våning till inrymmandet af den betydligt ökade arbetspersonalen, såsom rum för ritoch gravyr-arbetena m. m., mäste likväl särskild lokal anskaffas för kart-tryckeriet, särskild för galvanoplastiska inrättningen, hvarförutan genom enskild välvilja en ytterligare högst behöflig lokal erhölls för fotografiska arbeten. Korpsens arbeten voro således fördelade på fem olika ställen, ifrån yttersta ändan af Riddarholmen till slutet af Drottninggatan vid Kungsbacken. Olägenheterna häraf äro många och ganska betydliga, såsom:
Det uti 1859 års revisions-berättelse utbalanserade värde å inventarier och materialier, utgörande tillsammans 19,849 R:dr 36 öre, har blifvit från räkenskapen uteslutet. Kongl. Theaterns arbetares sjulioch hegrafnings-hassa. Debet. Uppbörd: För försålda biljetter till theatervindens balkonger . Credit. Utgifter: Balans till spelåret 1859—1860: Kontant behållning Af det å riks-statens sjunde hufvudtitel för Kongl. Theatern uppförda anslag hafva 37,500 R:dr lyftats för tiden från den 1 Juli till den ,31 December 1858 samt återstoden för första hälften af år 1859; och sedan Kongl. Ofver-Intendents-embetet deraf godtgjorts 1859 års afbetalning å förskjutne kostnader för gasbelysnings anbringande inom 192 — Kongl, operahuset med 3,000 R:dr, hafva öfrige 72,000 I?:dr, allt R:mt, blifvit använde för Kongl. Theaterns allmänna behof. § 2. Kongl. Theaterns skulder, hvilka, såsom sista revisions-berättelsen visar, vid slutet af spelåret 1857—1858 utgjorde 158,850 lf:dr, har under nuvarande revisionsår nedgått till 122,111 R:dr 44 öre, allt Riksmynt. § 3. Sedan, med H. K. H. Kronprinsen-regentens nådiga bifall, förste Direktören för Kongl. Maj:ts Hof-kapell och spektakler, för betäckande af en under spelåret 1857— 1858 i Kongl. Theaterns kassa uppkommen brist, den 21 Juli 1858 uti Stockholms stads enskilda bank i sitt namn upptagit och derefter till Kongl. Tbeater-direktionen öfverlemnat ett lån, stort 36,000 R:dr Runt; så hade H. K. H. Kronprinsen-regenten, enligt ett i afskrift räkenskapen bilagdt utdrag af protokollet öfver hof-ärender den 19 Oktober 1858, i nåder bemyndigat bemälde
Behöfver jag ej sofva som andra, och dock måste jag stå upp hvarje natt och gå till hospitalens sjuka? Har jag ej fruktan som andra, men jag måste gå till de högförnäme herrarna på deras slott och tala dem tillrätta? Jag måste gå till de pestsmittade, jag måste se all last och all synd. När såg du annars en jungfru göra allt detta, men jag måste.» »Å stackare,» sade han och strök sakta öfver hennes hand. »Stackare.» »För jag är ej djärfvare eller klokare eller starkare än någon annan,» sade hon. »Det är lika svårt för mig att göra sådant som för alla andra jungfrur. Du ser det ju. Är jag ej hitkommen för att tala med dig om din själ, men jag har alls ej vetat hvad jag skulle säga dig.» Det var märkligt, hur ogärna han ville låta öfvertyga sig. »Du kan ändå ta miste,» sade han. »Hur vet du, att du kan kalla dig Kristi brud?» Hennes stämma började skälfva, och det var som skulle hon slita hjärtat ur sitt bröst, då hon svarade: »Det började tidigt med mig, du, jag var ej mera än sex år. Då gick jag en afton med min bror på ängen nedom dominikanernas kyrka, och just då jag höjde mina ögon mot kyrkan, såg jag Kristus sitta på en tron, omgifven af all makt och härlighet. Han var klädd i lysande kläder som den helige fadern i Rom, hans hufvud var omgifvet af ett paradisiskt ljus och omkring honom stodo Pietro, Paolo och Giovanni evangelista. Och medan jag betraktade honom, inträngde i mitt hjärta en sådan kärlek och helig vällust, att jag knappt kunde uthärda. Han lyfte handen och välsignade mig, och jag sjönk ned och var så borttagen af lycka, att min bror tog mig i armen och skakade mig. – Allt sedan dess, Nicola Tungo, har jag hållit Jesus kär som min brudgum.» Han invände åter: »Du var ett barn då. Du hade somnat på ängen och drömt.» »Drömt,» upprepade hon, »skulle jag hafva drömt alla de gånger jag sett honom?
M. ”täcktes förordna om en sådan förändring af elementar-läroverket, att nuvar. apologistoch lärdomsskola samt gymnasium må komma att utgöra en enda fullständigt sammanhängande skola, med 2:ne bildningslinier; dels att den ambulaloriska eller ämnesläsningen hvad lärarne angår, hvilken redan på gymnasium äger rum, måtte vid det förenade undervisningsverket anbefallas; börande det dock få bero på närmare pröfning, huruvida detta lärosätt, äfven i den första eller förberedande klassen, må tillämpas, och anhöllo R. St. derjemte, att, då ephorus och lärare derom voro ense, jemväl ämnesläsning för lärjungarne måtte vid det allmänna elementar-verkel varda i nåder tillåten”. Jag beder Eder, mine Hrr! icke fä'sta eder vid de mindre omständigheter, som här förekomma, utan blott vid den hufvudsak jag omnämnt, nemi. att tillgång pä båda slagen af undervisning må finnas. Dernäst yttrade PresteSt. i sin särskilda skrifvelse af d. 23 Maj 1845, att Ståndet grundat sitt afslag pä de och de skälen; anförande Ståndet dervid hufvudsakligen: ”att, om K. M. täcktes lemna nåd. uppmärksamhet ål revisionens förslag ang:de blott en partiell förening af lärdoms ocb apologislskolor, nemi. hvad gemensamhet i de 2:ne nedersta klasserna vidkomme, och derjemte i nåder bereda utväg alt dels inrätta flera fristående apologislskolor, dels utvidga de med lärdomsskolorna pä de flesta ställen redan förenade, sådant vore en förbättring af värt undervisningsväsende, hvilken PresteSt:s fleste ledamöter ansett mest ändamålsenligt motsvara lidsfordringarne och samhällsbehofvet;” etc. Vidare förekommer: ”Vid samma riksdag anmälde äfven PresteSt., under d. 19 Maj 1845, lill K. M. sin und. anhållan att, vid den förestående regleringen af rikets elementar-läroverk 422 Den ti Maj e. m. lönerna för iler anstäld» lärare malle blifva så bestämda, alt alf förhöjd årsberäkning för bemälde lärare malte kunna upphöra.”
Af det underdåniga utlåtande, Eders Kongl. Majits och Rikets Kammar-Kollegium, jemlikt erhållen nådig befallning, efter vederbörandes hörande i ämnet, afgifvit, inhemtas, ibland annat: att ön Rummaren eller Rummarön, som, enligt Jordeboken, utgör 10* till 5| förmedlade mantal, i äldre tider tillhört och ännu tillhör Wermdö pastorat i allt verldsligt, juridiskt och administrativt afseende, samt jemväl i ecklesiastikt hänseende fordom varit med nämnde pastorat förenad; att afståndet emellan Rummaren och Nämdö kapell utgör mer än En mil, men emellan Rummaren och Djurhamn icke fullt en half mil, alt sjöfarten från Rummaren till Nämdön under starka ostliga vindar är både svår och farlig, hvilket i vida mindre mån inträffade med öfverfarten till Djurhamn; att sedan, genom flere Kongl. Bref, Rummarön förklarats tillhöra Öster-Haninge pastorat, Kongl. Majit., enligt nådigt Bref den 1 Augusti 1768, tillåtit Rummaröboerna, hvilka deltagit i Djurö kapells uppbyggande, predikantens aflöning och boställets anskaffande, att i alla afseenden tillhöra sist bemälde församling, emot förbindelse att Lill presterskapet i Öster-Haninge utgöra vanliga och lagliga rättigheter, samt att härefter Rummaröboerna, genom Kongl. Resolutionen den 24 Maj 1771, förklarats skyldiga att efter hemmantal deltaga i alla de onera, som åligga Nämdö socknemän i anseende till kyrkan och dess vidmakthållande, samt dennas betjente. Vid dessa förhållanden har Kammar-Kollegium, lika med Eders Kongl. Majtrs Befallningshafvande i Stockholms Län och Konsistorium Ecklesiasticum i Upsala, underdånigst tillstyrkt, att ön Rummaren må i allt ecklesiastikt afseende, så väl i onera, som rättigheter, förläggas till
Att, i afseende på den 41 §. RegeringsFormen, Konungens myndighets-ålder till fyllda, 18 år skulle bestämmas; jnen att för öfrigt samma 41 §• skulle förblifva alldeles orubbad. 2:0 Att frågorna om de nya Constitutionella förhållanden emellan Sverige och Norrige ej be höfva - Den 8 Maj. *59 hofva till annan Riksdag hvila, utan genast kunna afgöras; hvarjemte Borgare-Ståndet ansett, att de förenings-stadganden, som i afseende derpå göras, böra uti en särskild, från Svenska och Norrska Constitutionerna afskild, Riks-Act upptagas. 3:0 Att Constitutions-Utskottets Betänkande till alla öfriga delar gilla och bifalla. 4:0 Att den i anledning af 8 §. i Norrska Grundlagen föreslagne Comité af 13 personer från hvardera Riket, inom denna Riksdags utgång, med Tre Ledamöter från hvarje Stånd, utväljes , för att vara i beredskap, i fall af inträffande behof. 5:0 Att Borgare-Ståndet förklarar, det något skriftligt stadgande af den framlidne Konungen, rörande den omyndige Konungens uppfostran, icke i Sverige kan anses äga någon kraft; och hvilket allt skulle de Respectiva Med-Slånden Vördsamt och vänligen meddelas. Ut Supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. S. D. Med bifall lill Ståts-Utskottets den 26 April afgifna Utlåtande, rörande det Lån af 120,000 R:dr, som En af Rikets Herrar f. d. General-Gouverneuren m. m. Herr Grefve Eric Ruuth utaf Wismarska Pantskillingen innehar, beslöt Borgare-Ståndet tillika, att Protocolls-Ut drag - 15» Den 8 Maj. drag till Stats-Utskottet skulle afgå, med anmodan; att uti Instructionen för de blifvande Fullmäg. tige i Biksgälds-Contoiret, föreskrifva infordrande af behöriga värderingar öfver den pant, som för detta Lån blifvit intecknad. Ut Supra. Ex Protoeollo Carl Magn.