Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Landtförsvarskomitén har på goda skäl föreslagit^ denna framtlyttning med två år, men då detta djupt ingriper i den enskilda lefnadsställningen, samt den första klassen vanligen kommer att tillhöra depöterna större delen af första året, anser jag mig böra inskränka fordriugarne på beväringsålderns framflyttning till ett år. Beväringsinrättningen, som är ett hufvudsakligen bidragande medel för arméens sättande på krigsfot, måste vara så ordnad, att den kan hålla krigsmakten fulltalig. Såsom den nu är beskaffad, gifver den icke visshet derom; med afseende hvarå beväringspligten bör utsträckas ett år öfver den nuvarande, så att krigsförstärkningen kunde utgå af 6 beväringsklasser. Under för landet ogynnsamma omständigheter och vid utomordentliga tillfällen kan dessutom för försvaret erfordras större tillgång på folk för krigsstyrkans uppehållande till tillräckligt antal, och inga medel få åsidosättas för att i alla händelser gifva hopp om allvarligt försvar. Yärnepligten bör derföre i Sverige vara minst lika utsträckt som i Norge, och således, utom förrberörda 6 krigsförstärknings-klasser, ytterligare 4 reservklasser genom lag bestämmas. Den armée, ett litet Iand kan underhålla, bör dock icke vara ensam det medel, hvarigenom nationen betryggar sitt yttersta försvar mot vida mäktigare grannar. Hos nationen måste den tanken lefvande framstå och kunna i handling utföras, att för ortförsvaret hvar och en vapenför man är skyldig att, efter bästa förmåga, bidraga till värnandet af egen härd och bevarandet åt efterkommande af arfvet från förfäder, — sjelfständighet, politisk frihet och urgammal national-ära. Genom lag bör en landstorm bildas och nationen tillförbinda hvarje vapenför man att deltaga i denna ärofulla strid, hvilken, oaktadt de stora ansträngningar och uppoffringar den ock må kräfva, icke får af någon åsidosättas, då det gäller fosterlandets väl.
»Där går hon nu och tror att hon har det bra och att hon har sitt gamla sjuka hufvud i lä, när hon håller paraplyn så stadigt bakom nacken – och nu är hon vid hörnet – och blåsten slår emot henne, och snön piskar henne i ansiktet, och paraplyn vänder sig ut och in ... så halkar hon till på köpet, och där sitter hon nu ... Hjälp upp henne den som vill, jag gör det inte, jag har det bra där jag är.» Han släppte åter ned gardinen och kastade bort sin cigarrett. »Hon lofvade att komma half sju, och klockan är redan tre kvart. Hon kommer inte ...» Han sträckte ut sig på soffan och borrade hufvudet i en kudde. »Hvad det blir långt att vänta ... Och jag har redan väntat mer än nog, jag har väntat hela mitt lif.» Han hade längtat efter lidelsen, och likväl hade han flytt den. Men det skulle icke ske vidare. Han ville en gång veta, hvad det var att älska – och att vara älskad. – Det kunde vara på tiden. Men kunde han taga på sig det ansvaret, att föra ett barn i fördärfvet? »Ansvar ... Min far, som jag aldrig har sett, frågade inte efter det ansvaret. Jag har också familjetraditioner!» Ansvar ... Vi veta icke själfva hvad sådd vi så. Vi kunna icke åtaga oss ansvaret för någonting alls, hvarken för att gå framåt eller vända om eller för att stå stilla. Men nu ... Var det inte någon som gick i trappan ... Han sprang upp från soffan och gick ut och öppnade tamburdörren. Greta stod utanför, rödkindad af blåsten och hvit öfver axlarne af snö. Greta satt i soffhörnet närmast brasan, och Hall satt bredvid henne med en stor portfölj i knät, ur hvilken han tog fram fotografier, etsningar och gravyrer. Greta tog den ena efter den andra och betraktade dem tyst och förströdd vid skenet från lampans orangefärgade spetsskärm. Framför dem stod ett litet bord med en flaska curaçao och en ask cigarretter. »Hvad jag är glad att ni kom,» hviskade Hall. »Ni dröjde så länge, och jag var så ensam.» »Ja ... Jag visste inte riktigt om jag borde gå.
S£rippf!a hemmanen i fpaltanb fjär förorbnatö, iffia|"emma'5*n^0c^ anfPrÅf cm åtcriiitofcn tilt bronan af bern btanb befja hemman, nentilt tjmitla ©menffe män reban förmärfmat elter fratnbeteö funbe formärfma bc Srippffa arfmingarneö rätt, ide må å kronans magnar mädaö. sfngmanMe^ antebning af bet teftamente, forn ginffe bruföegaren Sängman i ftamente. tifdttben uträttat tilt förmån för ©menffa od} $inffa folten, tjafma tmänne af 3uftttie!anflerö*@mbetet förcrbnabe £)mbub å ©menffa fottets mägnat öfmermarit boupptecfningen efter Sängman, tjmarmib be fåfom fäfra upp* tagna tillgångarna funnitö öfmerftiga ffulberna meb 1,148/276 mar! 16 penni $inff't mpnt) bcruti inberäfnab faft od} tö§ egenbom i Slätmo titt ett märbe af 137,207 Sft:br 75 öre ©menfft Sfvifömpnt. SSemätba Dntbub tjafma febermera, jemte Dmbubet för $inffa fotfet, mtb mebetböranbe <£)ä* rabörätt i ^intanb bemafat teftamentet od} jemtift .ftärabörättcnö beftut fått omfjänbertaga ben teftamenterabe egenbomen, bmarefter nöbiga före* ffrifter btifmit mebbetabe för tittgångarncö reatiferanbe od} öfmerfänbanbe titt @tatö*!cntoret af be ||§:betar beraf, t}mit!a tittfomma ©merige. 5RifS0ätb«fon»
Då, enligt den utredning af frågan Kammar-kollegium afgifvit, häradsboerne icke torde kunna tillförbindas att uppföra brobyggnaden, har Styrelsen ansett detta böra ske genom Statsverkets försorg, men deremot beträffande vägomläggningen föreslagit, att densamma må anses såsom andra från vägbyggnads-fonden understödda vägarbeten, hvari intressenterne deltaga med en tredjedel af kostnaden, samt att arbetet följaktligen borde genom en af häradsboerne vald direktion utföras. Enär Nyqvarns bros bristfälliga beskaffenhet måste i hufvudsaklig mån tillskrifvas den omständighet, att brobyggnaden blifvit uppförd å dammarne och de så kallade islafvarne för den der befintliga, Kronan tillhöriga qvarn, samt dessa dammar och islafvar, af hvilkas fasthet och bestånd brobyggnaden är beroende, icke äro dugliga till grund och stöd för ny bro; alltså och med hänsigt derjemte till den ej oväsendtliga förbättring och förkortning af allmänna landsvägen mellan Westerås och Enköping, som vinnes genom bros uppförande å den af undersökningsförrättaren föreslagna lokal, anser Kongl. Maj:t den nya brobyggnad öfver Sagån, hvars utförande af oundgängligt behof påkallas, böra till nämnda ställe, den söder om Nyqvarn belägna byn Östanbro, förläggas; men då, hvad angår kostnaden för detta arbete, Kongl.
För prot. som innefattar slutligt Utslag, derutöfver 2 R:dr » eller det högre belopp, som må anses lämpligt. För bevis öfver aflagd borgenärs-ed, då Parten ej begär serskildt prot. deröfver, utan anteckning blott sker å bevaknings-inlagan 50 Öre » Samt slutligen Att ånyo måtte införas det äldre stadgandet, att prot. vid RådstufvuRm icke må serskildt för hvar dag utskrifvas, utan att Parten så begär, och hvarom i sådant fall anteckning bör ske på första sidan, invid anteckningen om lösen. Om remiss till vederbörligt Utsk. anhålles. 5:o En af Gr. Kalling, Pehr, inlemnad så lydande motion : Det var i fjol uti staden Örebro, som en af Svenska Arméens fordna prydnader, en krigare från 1788 och 89 års tid, Öfversten Gustaf Fredr. Ulrick Braun, slutade sina dagar. Född 1771 d. 19 Juli, ingick han år 1785 såsom Underofficer i krigstjenst vid davide Nerikes och Vermlands Reg:te och åtföljde vid krigets utbrott 1788 nämnde Regites LifBataljon till Finland. 364 Den 4 December e. m. Omnämnd med beröm uti rapporten om anfallet och intagandet af Högfors d. 17 Juli 1789, deltog äfven Braun uti affären vid Anjala d. 14 Aug. s. å. Men dessa strider voro blotta förespel till de större, i hvilka han deltog på fälten vid Pardakoski och Kärnakoski d. 30 April 1790, samt den mördande drabbningen vid Saivitaipal d. 4 Juni, der Braun under återtagandet af en kanon, fick en kula i högra sidan, hvarefter hans här och vid flera tillfällen visade tapperhetsprof, belönades med silfvermedaljen för tapperhet i fält.
Icke för att kontrollörernas besvär må underlättas, men derföre att beräkningen efter 50 proc. alkoholhalt, i st. f. den efter 6 gr. styrka närmare öfverensstämmer med decimalsystemet, finnér jag Utsk:ns åtgärd i detta fall välberäknad. Hvad beträffar den förlust i skatt, som länge skulle blifva en följd, får jag erinra att Utsk:n föreslagit en högre skatt än förut. Om nu denna förhöjning kommer till stånd, så återvinner man ju mångfaldt hvad som på denna lilla grad kan komma att förloras. Jag kan således icke inse, hvarföre man skulle afslå en förändring i beräkningssättet, då den står i öfverensstämmelse med det system, som redan är för bela Riket antaget, utan anhåller om bifall till Betänk. Hr Hjärne: Afven jag får hembära Utsk:n min tacksamhet för detta förslag. Jag har, i likhet med Frih. Raab, önskat att man vid denna Riksdag måtte göra så få förändringar som möjligt i denna författning; men då Utslcn här föreslagit en verklig förbättring, önskar jag att den mätte antagas. Frih. Raab fästade upmärksamheten på lättheten att göra beräkningar, då till grund derför tages 50 proc. alkoholshalt, emedan delta tal öfverensstämmer med decimalsystemet. Detta är af en ganska hufvudsaklig vigt med alla beräkningar, som skola göras, icke blott af Kontrollörerne, utan äfven af K?mmarR:n, som en gång skall granska alla dessa voluminösa räkenskaper. För ett enda distrikt blifva dessa så vidlyftiga, att det är omöjligt för ÖfverKontrollören att hinna granska UnderKontrollörens räkenskaper. Man vet att sedan Kontrollören upmätt bränvinet, profvat dess styrka och värmegrad, så har han att med hjelp af VetenskapsAkademiens tabeller verkställa reduktionen till 6 gr. bränvin. Det är af ByråChefen föreskrifvet, att dermed ej får upskjulas, utan att beräkningen skall genast göras i närvaro af vittnen och bränvinstillverkaren sjelf. Efter de tabeller, som nu begagnas, är 49 gr. alkoholbalt motsvarande 6 gr. styrka, hvartill bränvinet skall evalveras.
Som emellertid någon tid torde förflyta, innan Utskottet binner från Riks-Stånden erhålla diskussionen vid berörda återremisser, bar Utskottet, enär det så väl för statsregleringens uppgörande som ock för bestämmandet af tullen å bränvin är af vigt, alt afgilten för bränvinstillverkning, hvilken blifvit af Borgareoch Bonde-Stånden, i enlighet med Utskottets förslag, bestämd till 60 öre för hvarje kanna, men af Ridderskapet och Adeln samt PresteSlåndet höjd till 75 öre, så snart som möjligt varder bestämd, ansett lämpligt att, utan alt afvakta tiden, då Utskottet blifver i tillfälle alt taga sitt förra Betänkande i förnyadt öfvervägande, företaga frågan om tillverkningsafgiltens belopp. Och som Utskottets försteg att bestämma afgiften för bränvinstillverkning till 60 öre för hvarje kanna blifvit af två Riks-Stånd godkändt, får Utskottet inbjuda Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndel att med de öfriga Riks-Stånden förena sig om afgiftens bestämmande till 60 öre för hvarje kanna, bränvinet beräknadt till 50 procents styrka vid 15 graders värme efter Gelsii termometer, allt i medeltal under termin räknadt. Derest denna inbjudning icke antages, får Utskottet, då denna fråga är af bevillnings natur och således måste genom votering i förstärkt Utskott aTgöras, föreslå följande voteringsproposition: ”Den, som godkänner sammansatta Utskottets af Borgareoch Bonde-Stånden gillade förslag, alt afgiften för bränvinstillverkning skali utgå med-BR öre-R:mt för Bih. till B. St.
I motsatt rigtning är anmärkt mot de inskränkningar, som Utskottet föreslagit att iakttagas under den tid, som ansetts nödig för öfvergång till full frihet, att, utan afbidan af någon vidare öfvergångs-period, denna frihet genast kunde och borde inträda, då, enligt hvad af Utskottets Betänkande visar sig, friheten under de senare 36 åren, då den varit successivt allt mer och mer medgifven, verkat förmonligt genom ständigt stigande tillverkningshelopp, med snarare stegrade än fallande priser å varan; och då Utskottet uttryckligen förklarat sig anse beräkningen af skogs-tillgång såsom en otillförlitlig grund för medgifvande af smidesfi ihet, borde en sådan grund icke antagas att gälla för inskränkning af smidesrätten, under de af Utskottet föreslagne perioder för öfvergång till full frihet, och förmenas en motsägelse visa sig emellan hvad Utskottet i denna de! föreslagit och yttrat. Någon anledning skall icke eller förefinnas lill den af Utskottet fö - Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottels Betänkande, N.-o 1/fo. 15 reslagne inskränkning af smidesfi iheten för bruk inom Bergslag, så vida dessa äro grundade på egna, från ortens bergsbruks-rörelse afskiljda, skogstillgångar, då de skola vara fullkomligen jemförliga med bruk utom Bergslag, hvad beträffar de förhållanden, hvaraf smidesfriheten, enligt Utskottets förslag, skulle bero. Framför allt är det klandrad t, att tackjerns-tillverkarne och Bergslageme skola blifva i saknad af all fördel genom den föreslagne förändringen, och alt deras rätt skall vara af Utskottet förbisedd, då inom Bergslagen skola finnas högst få bruk med så vidsträckt smidesrält, som den, för hvilken frihet är föreslagen, och det för sådan frihet i öfrigt antagne vilkoret, att samtlige hytlelags-delegarne böra medgifva upphörande af bergslags-privilegierne vore att anse såsom omöjligt alt åstadkomma; hvarjemte delta vilkor skulle leda till en betydlig ökad beskattning för bergslagshemmanen.
Med förblifvande vid besluten, godkände Ståndet de öfrige YoteringsPropositionerne, dock, 1:0, hvad angår den 24:de, med iagttagande deraf, att artikeln: jernskrotj hvarå Ståndet, på sätt ProtocollsUtdraget af d. 8 sisth October utvisar, beslutat 8 R.:dr pr Skffi i införsel-tull och lika mycket i utförsel-tull, bör i VoteringsPropositionen införas, och 2:0, hvad de VoteringsPropositioner, som omfatta varuartiklar, hvarå tolags upphörande är af Utskottet föreslaget, beträffar, under åberopande af Ståndets härom vidtagne beslut. 7:0 Öfverlemnades till BevillningsUtskottet att iagttaga det tillägg, som Ståndet, i likhet med hvad om artikeln: Segel beslutadt blifvit, enligt meddeladt ProtocollsUtdrag för d. 12 sisth October, förklarat skola vid artikeln: Tågvirke äga rum. Ut supra. In fidem E. G. Runeberg. Betänkande!), N:o 371, 33r Utdrag af Protocolfet, hållet hos "Vallöf!. Borgare-Ståndet vid Lagtima lliksdagen i Stockholm den 17 December 1829. S. D. Vid förnyad föredragning af Bevillningsutskottets Memorial N:o54, med förslag till sammanjemnkning af RiksStåndens beslut, angående Stora SjöTulls-Bevillningen, samt till Voterings-gropositioner derom, fann Ståndet, med ogillande af Utskottets yttrande, att frågan om Tolags upphörande på de i sådant afseende i Memorialet uppräknade varu-artiklar kan, genom tre Stånds sammanstämmande beslut afgöras, denna fråga icke af Ståndet underkastas omröstning i Förstärkt Statsutskott, utan, såsom varande af Privilegii-måls egenskap, böra, i öfverensstämmelse med 114 §.
Då de skäl, jag i milt sednaste yttrande anfört för bifall till denna punkt, icke vunnit den sisla talarens bifall, sä anhåller jag, att få åberopa ett annat skäl, som samme talare upgaf i sista plenum, nemi. att man icke bör spänna bågen för högt. Dessutom ber jag att få tillägga, att vid förra riksdagen beviljades Konsistorie-notarierne löne-förhöjning, och jag tror derföre, att det icke är skäl att nu ytterligare begära en sådan förmån serskildt för Amanuensen vid Konsistorium i Stockholm. Jag förnyar min anhållan om bifall till betänk. Frih. Palmstjerna: I allmänhet tror jag icke, att man bör mycket öfverlägga om nya löner för presterskapet eller om reglering af deras nu innehafvande löner, och aldraminst böra sådane frågor återremitteras till SlatsUtsk. Jag tillstyrker bifall till betänk. 6 H. 10 140 Den 26 April f. m. Då na II. Ex. Hr Frih. o. Landtm, framställde propos. lill bifall ä förevar, punkt, ropades starka ja, blandade med nej, hvarefter H. Ex. förklarade det lian ansåg ja hafva varit öfvervägande. 5:te punkten, ang:de anslag till aflöning af en predikant vid Hillbo kapell af Bollnäs socken; 6:te punkten, ang:de Universitets-bibliotheket i Upsala; 7:de punkten, ang:de kemiska institutionen vid Universitet i Lund; 8:de punkten, ang:de Botaniska institutioner vid Universitetet i Lund; 9 punkten, ang:de Stipendier åt yngre akademiska lärare; och 10:de punkten, ang-.de stipendier åt medellöse theologiw studiosi. Dessa punkter blefvo af R. o. Ad. bifallne. 11 :te punkten, ang:de lönefyllnad ät Kalscnianske Professoren vid Upsala Universitet. Frih. Cederström: Jag anhåller, att R. o. Ad. ville bifalla den nu föredragna 11 punkten i betänk, ock jag anser Utsk. serdeles väl hafva motiverat sin hemställan i den mening, som börjar sista stycket.
Uppå de skäl, som i Protokollet öfver Ecclesiastik-Arenden för den 14 innevarande månad finnas upptagne, äskar Kongl. Maj:t för nybyggnad vid Götheborgs Hospital, utöfver det belopp af 75,000 R:dr R:mt, sorn under nu gällande statsreglering är för ändamålet disponibelt, en summa för en gång af samt för uppförande af en ny Hospitals-byggnad å lägenheterna Hedvigsberg och Conradsberg invid hufvudstaden, utöfver de under nu löpande statsreglerings-period disponible 337,500 R:dr R:mt, ett belopp af att utgå under år 1858 med 213,750 och är 1859 med 101,250 R:dr. På sätt vid de sednast förflutne Riksdagarnc skett, föreslår Kongl. Maj:t, att ett belopp af 37,500 R:dr R:mt årligen må till Seraphimer-Ordens-Gillets disposition anvisas för att, emot redovisnings-skyldighet, användas till betäckande af den brist i Hospitals-fondens inkomster, som för bestridande af nödiga utgifter till Hospitalernas underhåll samt till förbättring af Hospitals-vården möjligen kan uppkomma, utgörande detta anslag för tre år För fullbordande af National-Musei-byggnaden äskar Kongl. Majtt ett anslag af 750,000 R:dr Runt, deraf dock, enligt hvad nyssåberopade Protokoll utvisar, under instundande Riksdag endast 600,000 R:dr behöfva anvisas, eller 150,000 R:dr för hvardera af åren 1857, 1858, 1859 och 1860, — tillhopa Med afseende å angelägenheten deraf, att Riks-Registraturet varder behörigen kompletteradt, föreslår Kongl. Majit att för utskrifning af ännu felande registratur må för 3 år anvisas 3,000 R:dr Runt årligen, eller tillsammans
Nej, än kommer han som en fin kavaljer, än som ett litet vackert flickebarn, så likt ens eget kära barn, som det växer gräs öfver, der ute på kyrkogården — ack, och russin och marcipan har den lille i näfven och små silfverbjellror i håret — och så följer man med det i tankarne och ett, tu, tre är man med på gästabudet och der får man äta så riklig mat och skrifva sitt namn i en stor vacker grön bok med sidor af fint, hvitt hvetebröd. — Det der hafven I bara drömt mor. Den lede kan hvarken föra er eller mig mot vår vilje. — Som han inte skulle flux passa på, när man känner sig missbelåten med någon. Jo jo men! Då piskar han oss med sin ormfläta, och när han slår med henne mellan en sjelf och den man älskar, då blir kärlek hat, och tacksamhet hjerteqval. — Så mycket jag vet, inte har jag sett honom, — sade Elsa bestämdt, — och inte få de mig att säga det heller, om de än svälta mig som en hund. — Osvuret är bäst, min vackra flicka, och ljuger du, lär han nog ta' skadan igen på bröllopsnatten. — Jo jo, min sockergås! — fortfor rösten skrattande, då Elsa icke svarade på denna hemska anspelning, — det blir nog kusligt att vänta på sådan främmande i enrum. Deras samtal afbröts nu för en stund genom häftiga skrik och buller utan för i korridoren. Det var några stackars fångar, som utstodo spöstraff, derför att de uppfört sig otillständigt inför rätten. När det åter vardt tyst, och det aflägsna skrålet från borgarvaktens aftongille var det enda ljud som nådde till fängelset från den yttre verlden, återtog Galna Brita: — De ville narra mig der uppe att säga hur den lede såg ut, när han tog mig första gången, men det vardt ingenting af med det talet, sa' han som bet tungan af sig. — Då tjenar det ju icke heller till stort att I jemt talen med mig derom. — Åh, för dig kan jag nog säga det, min vackra tös.
Alngods: Gaze, Halflinon, Musslin, Nettelduk, Dimity, Batist, Sticktyg eller Piqué samt alla genom väfnadssättet faconeradc, ej specificerade 1 skålp. R:dr sk. 36 r. 6 — * Tyll Andra slag, ej specificerade: 1 skålp. 1 24 2 — * ofärgade 1 skålp. — 24 — 2 16 * färgade 1 skålp. — 2^ 2 3 32 * * tryckte eller pressade Shawlar, Shawletter och andra Dukar, äfvensom genom fasonering till förkläden utmärkta tyger Bomulls-, med blandning till större eller mindre del af lin eller hampa: 1 skålp. 1 skålp. — 32 36 — 1 16 Bolstervar 1 skålp. — 16 — 3 — * Damast 1 skålp. — 36 2 Dräll /^.ndra slag tullbehandlas såsom lika beskaffade tyger af bomull allena. Ylle-, af ull allena eller blandade till större eller mindre del med bomull, lin eller andra ämnen, utom silke: 1 skålp. 24 2 32 * Doffel, Fris, Frisad och Kalmuck . 1 skålp. — 32 1 16 * Filtar och Mattor 1 skålp. — 16 — 36 — Pressduk 1 skålp. — 3 — 3 16 * Siktduk Andra slag: Alngods: 1 skålp. 24 3 ■—- * ovalkade 1 skålp. — 36 6 5 ' * * valkade, två- och flerskaflade Shawlar, Shawletter och andra Dukar, äfvensom genom fasonering till lörkläden utmärkta tvger Linneoch Hamp-: Alngods: 1 skålp. 1 skålp. 1 1 24 — 31 * Blaggarn, Buldan och Kanfas 1 skålp. — S — 1 1(> — Bolstervar 1 skålp. — 16 — 30 10 — * * Kammarduk, Batist och Flor Lärft, hvaraf en qvadrataln väger till 1 skålp. 2 och med 3 lod 1 skålp. 2 1 -1 Förslag tili Tull-Taxa. 33 Tull värde. Linneoch Hamp-: Alngods:
Extra Roteringsskyldige, om legning dertill inom Bevuringsålder . Aterremiss i ämnet . Extra Stats-Regleringen angående (se Ståts-Reglering'. Extra Utgifts-Anslaget angående Evangelii-Boken, om den nyas antagande Återremiss i ämnet . * F. Fabriks-rcdskap, Ofverskärare, kostnaden angående . Spänadsoch Väfnads-machincr, införskrifne Fabriksvaror, om förbud att införa utländska . Återremiss i ämnet • om förbud emot nyttjandet deraf Fahlu Bergslags Skola, anslaget derför Familj en. Kongl., f. d.. om liq viden af dess fordran Farsoters och sjukdomars botande, anslaget derför . Atcrremiss i ämnet Fartygsägares ersättning för förluster genom Lotsars vållande Fartyg, om Lästcafgift för sådana med Turkiska pass Återremiss i ämnet • d:o d:o . Fastighetsvärde, grunderna derföre m. m. (se Bevillning) Faitig-Colonier, om inrättande af Fattig-Försörjnings-Anstalter, frågor derom Återremiss i ämnet . Fattigvårds belastande, i följd af fylleri, straff derför Fattigvården i Stockholm, om anslaget dertill — i Landsorterna — i Carlskrona, om understöd derför — Aterremiss . -y i Götheborg dito (se Götheborg). Fattigprocent, fördelning af den ä confisceradc varor Fem-års-Berättelser, Landshöfdingars, tryckning m. m Berättelser). Filial-Stuteriers inrättande Finska Varor, yrkad högre tull å 0 Aterremiss i ämnet Fiske i Angerman Elfven angående Fiske i Skärgårdar, om frihet dertill p/.. — om anslag till upphjelpande deraf Fiskares bosättning i Bohus Läns skärgård angående Fiskalstjenst för Gonsistoriimål Fjerdingsmäns löner och befattningar angående Aterremiss i ämnet