Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag får således för min del tillsty^rka bifall till Utsk:ts förslag, men anhåller dock att, i den händelse B. o Ad. skulle besluta återremiss, Utsk:t behagade fästa uppmärksamhet vid den af mig i min motion anmärkta bristfälligheten i nuv:de stadgande. Hr Gripenstedt, Johan August: Det torde visserligen vara en sanning, att tillämpningen af det ifrågav:de stadgandet möter ganska stora svårigheter. Men å andra sidan kan icke heller förnekas att, om detsamma h. o. h„ försvunne, staten ginge i mistning af en ingalunda obetydlig inkomst, sorn nu tillflyter, isynnerhet från städerna. Då just för dessa svårigheten af kontroll är mindre, och det är å landet de största ojemnheterna förefinnas, tror jag det klokaste vore att Den 26 Mij f. m. -171 göra en distinktion mellan land och stad, och får jag derföre anhålla om återremiss af denna punkt, på det Utsk:t må taga i betraktande, om man icke kunde genom bestämdare föreskrifter undgå de svårigheter, som nu förefinnas, utan att föranleda alltför stor uppoffring å statens sida. Hr von Koch, Nils Samuel: För min del skulle jag visserligen önska bifall till TJtskits förslag, emedan den ifrågav:de afgiften drabbar särdeles ojemnt och är svår att kontrollera. Skulle betänkligheter möta att genast bifalla förslaget, anhåller jag att ärendet måtte återremitteras. I de gamla föreskrifterna råder den största otydlighet, och en föreg:de talare har äfven anmärkt densamma, då det nemi. är nästan omöjligt att säga skilnaden mellan en arrendator och en landtbonde, hvilket förorsakar stora svårigheter å landet. För öfrigt tror jag mig veta, att denna skatt utgår mycket ojemnt, och det har länge varit egentligen i Stockholm som den blifvit erlagd. Inom Stockholms län tror jag att det först är på sednare åren man börjat fordra arrendekontrakternas företeende vid mantalsskrifningarne. På flera orter sker sådant alldeles icke.
Den 14 Juli. 1305 Kongl. Maj:t, som för öfrigt, 1 afseende pi hvad af Stats-Contoiret blifvit anfördt, rörande vissa mindre omständigheter, såsom angående Uppbörden af Rentehöet och vissa Kungsängars arrenden, önskar, att Erkers Ständer åt Stats - Contoirets framställning måtte lana den uppmärksamhet, som billigheten och fördelarna af verkställandet synas bora förskaffa den, vill endast tillägga, att derest andra Stats-Verket rörande omständigheter skulle inträffa, sorn fordra Rikets Ständers öfverläggningar, ämnar Kongl. Maj:t derom särskildt göra Deras Stats • Utskott Nådig Proposition. För att biträda Rikets Ständers Stats-Utskott med nödiga upplysningar och meddela de Handlingar, som kunna erfordras, har Kongl. Maj:tj i Nåder forordnat en af Stats - Contoirets ^Ledamöter, Stats-Commissarien och Riddaren af Dess Nordstjerne-Orden N, Frödelius, att ga bemälte Utskott tillhanda. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständers Stats-Utskott med Kongl. Nåd och Ynnest välbevågen. Datum ut supra, CARL. A• G. Mörner, Utdrag af Vrotocollet ofver Handelsoch Finance - Ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen i Stats'Rådet - I3°6 Den 14 Juft. det å Stockholms Slott den I Mars 1815, hvarvid Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen var tillstädes. Närvarande : Hans Excellence Stats-Ministern för Utrikes Arenderna Herr Grefve von Engeström, Stats * Baden Hans Excellence Herr Grefve Rosenblad. Hans Excellence Herr Friherre Fleming. Hans Excellence Herr Friherre , Lagerbring. Hans Excellence Herr Grefve Puke. Herr Friherre Adlerbeth. Hof Canzlcrn Herr Friherre af Wetterstedt, Stats-Secreteraren Grefve Mörner.
Det är min käraste sysselsättning, och dessa stunder af oblandad glädje, då våra små gifva far o c h m o r godnattkyssen o c h läsa sin aftonbön, skänka mig vederkvickelse för dagens strapatser. Så sitta min A n d e r s o c h jag och prata en halftimme, tills sömnen manar oss i säng att få en välbehöflig hvila. lik Där är en arbetsdag, s o m m e d få undantag är de öfriga. » Nan. B. P. S. Som vi kvinnor lära ha ett visst privilegium på att skrifva P. S., vore jag d u m, o m jag inte begagnade mig däraf för att bedja er hälsa » El Lepae », att jag aldrig sagt att » potatismos o c h blötta skorpor » äro universalmedel mot papegojsjukdomar. S. flämdemansmor om " öfveransträng * * ning ". I nummer 36 af Idun läses en uppsats o m öfveransträngning. &gt;Här är någonting för dig att läsa, kära Anna. » N ä m d e m a n s m o r genomläste uppsatsen. » Hvad tycker d u? » H o n log. » De fina fruarna b o r d e ut på landet o c h en gång få reda på hvad vi bondhustrur ha att uträtta för dagen, så tror jag icke, de beklagade sig öfver det lif de föra. När man är i arbete från kl. f e m på m o r g o n e n till nio o m aftonen, så är där icke tid till att blifva nervös, o c h ifall man känner sig uttröttad, inte är det värdt att tänka k o m m a till en badort för det. » » Om vi skulle g e n o m vår Idun låta d e m få en inblick i ditt dagliga lif, så kunna de själfva anställa jämförelse. » » Ja, gärna det, o m du tycker det är något att tala o m. Tala då o m, att jag har två tjäaarinnor till mitt förfogande. Mitt första arbete för dagen är att kl. fem på m o r g o n e n väcka d e m. De skola då till half sju mjölka hvar tio kor.
På ofvananförde grunder har jag ansett Utskottet berdt, med anledning af den väckta motionen, tillstyrka Rikets Ständer alt besluta, det Fullmäktige i Rikets Ständers Bank böra, under iakttagande att det af' Rikets Ständer för Bankens behållningar i Hamburg och Altona föreskrifna maximum ej öfverskrides, af Riksgälds-kontoret, efter en kurs af 127 skilling ar banko eller 5 R:dr 97 öre riksmynt pr R:dr Hamburger Banko, inköpa det silfver, Kontoret i Hamburg eller Altona kan hafva att aflåta; kommande det på Banko-fullmäktige att bero, huruvida detta inköp bör ske genom a/lemnande af depositions-attester eller genom af Kontoret utfärdade a vista vexlare Uti denna reservation hafva Herr Doktor Björkman, Herr Doktor Norström och Herr Doktor Sandberg instämt. Herr Friherre Tersmeden, IV. F. och Herr Borgmästaren Malmborg hafva anmält att de, såsom frånvarande, icke deltagit i Utskottets förestående beslut. Blh. till R. St. Prot. i 856—1858. 6 Sami. 1 Afd. 3S Väft. 2 I I I STOCHHOLM, tryokt boa J. JP. Lundberg> !£££« i j Banko-Utskottets Utlåtande M 88. I N:o 88. Ank. till Exp.-Utsk. d. 6 Mars 1858, kl. 6 e. m. Utlåtande, i anledning af väckta förslag om vissa föreskrifter med afseende å statslåne-fonden.
Nu dä jag antagit och sökt göra mer än sannolikt (tp till full »visshet torde man ej kullna kom, ma), att en ärlig Dcwillning af 2^ million R:dr bör kunna utgöras, och det frammanföre uträknade högsta behof bestiger sig till 2,217000 R:dr, sä finner man» att fyllnadcn i 2^ million, eller 28Z000 R:dr, är hwad man kan päräkna att äga qisar till Ränka för och afbetalning pä blifwandc län. Dä dessa äter för hwar mänad ford-a 70000 minst, 8vooo dernäst, samt 90000 R:dr högst, sä ser man lätt, att i första händelsen Bewillnings-bchofwet för 4 mänader, i ben andra för , och i den sista för mänader är fpldt, Om säledes, det man kanske med tillförsigt bör föreställa sig, kriget icke fortfar längre än Z mänader efter medlet af nästkommande Oktober mänad, b. ä., till medlet af Januari nästkommande är, sä bör man icke, om kapitalet fäs pä ett eller annat sätt, sakna utwägar för ränta och afbetalning. Hwad derinom eller derefter skall hända, kan som allt annat i framtiden icke förutses; en snar fred medför jemte alla stna öfriga »välgörande följder äfwcn den, att antinTredje Band. N:o 155,154. gen 1200 Den 2 October. gcn Bcwillningssumman kan minstas betydligt, eller ock bibchällen, genom sitt öfwerstvtl, werka Minskning af Riksstulden; ett länge fortsatt krjgs olyckliga följder j detta och andra afseende», bchöfwcr icke jag anföra, och sä wäl derföre som i anledning af hwad jag wid början haft aran att yttra (se sid. 1,159) afbrytcr jag här mitt förslag.
Jag anser således BankoUtsk. haft goda skäl för sitt förslag, och anhåller följaktligen, att R. o. Ad. ville bifalla detsamma. Frih. Fleetwood: Utsk:s förslag åsyftar hufvudsakligen Bankens ock icke låntagarnes bästa. Man kan förutsätta möjligheten, alt vid något tillfälle låneansökningar i den mängd inkomma, att under flere månader, i händelse de bifallas, tillgång för dem alla icke finnas. Under tiden kunna många förändringar inträffa med låntagares och löftesmäns ekonomiska förhållanden, så alt de, hvilka, vid den tid lånen beviljats, varit vederhäftige, icke äro det, då lånen skola utassigneras. Om således Direktionen ena månaden bifaller ett lån, vet jag icke om skäl dertill förefinnas, huru Direktionen skall kunna återkalla sitt beslut. Detta jemte de upkontmande olägenheterna för Banken har man vetat förebygga, och som jag tror, med ganska mycket skäl, hvarföre jag anhåller om bifall till Utsk:s förslag. Hr Bogeman: Om man endast bör afse låntagares men icke Bankens fördelar, medgifver jag, att Gr. Lägerbjelke har rätt. Den 16 April f. m. Men då jag icke kan göra del, måste jag fortfarande anse Utsk, hafva handlat välbetänkt genom dess förslag till förändring i nu gällande föreskrifter. Om det gamla stadgandet bibehålles, hvad skulle blifva följden, om en kris inträffar och Banken icke kunde tillfredsställa alla lånesökande under 5 veckor, ja 5 månader? Jo Direkt, måste meddela lån åt sådane personer, hvilka under andra omständigheter blifvit sådane vägrade. Det är visserligen godt och väl, att man afser låntagares beqvämlighet och fördelar, men det bör icke ske med upoffring af långifvarens säkerhet, och der före tillstyrker jag bifall till Utsk:s förslag. Gr. Lagerbjelke: Om långifvarens säkerhet och fördelar Sro i en så stark strid med låntagarens, som de 2:ne siste talarne upgifvit, skulle jag vilja å deras skäl fästa afseende. Jag tror likväl, att så icke är förhållandet, och att långifvarens och låntagarens fördelar ganska väl kunna förenas. Att del nuvarande stadgandet för lånesökande är bättre och nyttigare än det föreslagna, är redan erkändt.
Det är af sådan orsak jag anser mig föranlåten väcka motion ronde detta läroverk, väl vetande, att intet ligger Konung och Ständer varmare örn hjerta!, än att, genom ungdomens ändamålsenliga uppfostran och danande, bereda ädla och nyttiga medborgare för kommande lider. För att åskådliggöra läroverkets ekonomiska ställning, torde jag få framställa följande öfversigt af de årliga inkomsterne och utgifterne: yl then (di inkomster: Elemenlar-skolans fond 12,000 r:dr å 5 procent Af skeppsrederiernes fond, som primitivt utgjorde 10,000 r:dr, men hvaraf sedan 4,666: 32., utgörande kapitalet för navigations-skolelärarens lön 233:16. blifvit i anseende dertill, att särskildt anslag för navigationsskolan i Gefle är vordet i nåder beviljädt, återlagne, utgör således återstoden 5,333: 16 S:ma b:co r:dr 3191: 32. Ätli en rni utgifter: Rektors lön • 1000: — Löner åt 3 lektorer å 600 r:dr 1800: — Lön åt ritläraren 200: — Alhenxi andel i sångoch gymnastik-lärarnes aflöning 100: — Ljus, ved, uppassning, böcker, premier, reparationer och tillfälliga behof 491: 32. Inköp af kartor, glober, naturalsamlingar, instrumenter m. ra 100: — S:ma b:co r:dr 3691: 32. Utgifterne öfverstiga således inkomsterne med 500 r:dr b:co, hvilken balans uppkommit genom nedsättning af -det i und. begärda statsanslaget med 200 r:dr b:co årligen samt genom mistning af den lill 300 r:dr b:co uppgående apologistlöuen, hvilken blifvit anslagen lill den s. k. profskolan i Gefle, såsom ersättning för de i und. begärda 240 r:dr b:co, sorn utgöra lärarelönen i lärdomsskolans nedersta klass, men hvilken klass K. M. ansåg böra vara med lärdomsskolan förenad.
Man sjunger med glädje om seger uti de rättfärdigas hyddom; Herrans högra hand behåller segren. Herrans högra hand är upphöjd; Herrans högra hand behåller segren. Jag skall icke dö, utan lefva, och förkunna Herrans gerningar. Herren näpser mig väl; men han gifver mig icke dödenom. Upplåter mig rättfärdighetenes portar, att jag må der ingå, och tacka Herranom. Det är Herrans port, de rättfärdige skola der ingå. Jag tackar dig, att du näpste mig, och halp mig. Den stenen, som byggningsmännerna förkastade, är till en hörnsten vorden. Det är skedt af Herranom, och är ett under för vår ögon. Detta är den dagen, den Herren gör; låt oss på honom fröjdas och glädjas. O! Herre, hjelp; o! Herre, låt väl gå. Lofvad vare den som kommer i Herrans Namn; vi välsigne eder, som af Herrans hus ären. Herren är Gud, den oss upplyser; pryder högtidena med löf, allt intill hornen på altaret. Du äst min Gud, och jag tackar dig; min Gud, jag vill prisa dig. Tacker Herranom, ty han är mild, och hans godhet varar evinnerliga. Salige äro de som utan vank lefva, de som i Herrans lag vandra. Salige äro de som hans vittnesbörd hålla; de som af allo hjerta söka honom. Ty de som på hans vägom vandra, de göra intet ondt. Du hafver budit, att hålla dina befallningar fliteliga. O! att mitt lif hölle dina rätter med fullt allvar. När jag skådar uppå all din bud, så kommer jag icke på skam. Jag tackar dig af rätt hjerta, att du lärer mig dina rättfärdighets rätter. Dina rätter vill jag hålla; öfvergif mig dock aldrig. Huru skall en yngling sin väg ostraffeliga gå? När han håller sig efter din ord. Jag söker dig af allo hjerta; Låt mig icke fela om din bud. Jag behåller din ord i mitt hjerta, på det jag icke skall synda emot dig. Lofvad vare du, Herre; lär mig dina rätter. Jag vill med mina läppar förtälja alla dins muns rätter.
Hufvudgrunden för pröfning i allmänhet af sökt. understöd utaf Odlings-lanefonden vare icke allenast företagets vidd för sig, utan jernföringen emellan erforderlig kostnad och beräknad nytta; så att företräde lemnäs det, sorn anses gifva den högsta prodnelion, med den minsta kostnad och arbets-kraft. 5- 2. De egenteliga Odlings-lanen beviljas en~ dast till odlande af kärr, måssar, sanka och vattensjuka ängar, samt stenbunden och skogbeväxt eller annan oländig mark, äfvensom till sjöars aftappning; och må i kostnads-förslagen endast upptagas rothuggning, stenbrytning, dikning, samt jordens vändning med plog, hacka eller spade. 3 §• I öfverensstämmelse med hvad Riksens Ständer beslutit, komma lån till större odlings-företag, att först utgå af den faststälde odlings-fonden; derefter de lån, som (jena till befordran af Reglemente. 28 5 utflyttningar vid enskiften och storskiften och sist lån till mindre odlingar. , 4 §•, Under namn af större odling förstås en rymd a£ minst 40 Tunneland. 5 §• Ifrån ao till 50 Riksdaler å Tunnelandet må såsom Lån till, så väl större , som mindre odlings-företag utgifvas, i mån af de mer eller mindre betydliga svårigheter, sorn vid utförandet möta; men öfver 50 R:d får, i intet fall, beviljas. 6 §. Till enskild person får, såsom årligt biträde till större Odlings-företag, ej utgå högre summa än 2000 R:dr; och hela Lånesumman ej öfverstiga 6000 R:dr. Då lägenheter, hvarå sådane företag kommit i fråga, tillhöra flera hemman eller Ryår, kan den årliga summan ökas till 4000 R:dr, men öfver 12000 R:dr i ett för allt må ej till pågot företag utlånas. Högsta Låne-summan, som af en person till mindre odling får begagnas, bestämmes till 100a R:dr. a 86 Reglemente.
Departementets försorg i all* manna lidningarne kungjordt. Uti detta underdåniga tillstyrkande instämde Statsrådets öfrige ledamöter, med undantag af Herr Stals-ministern för utrikes ärendena, som, i öfverensstämmelse med sitt i målet förut afgifna utlåtande, i så måtto var af skiljaktig mening, att han ansåg någon framställning till Rikets Ständer om rättighet för vederbörande, att den för högt påförda bevillningen, återsöka icke vara erforderlig, och att utrikes Departementet borde inträda i deras rätt, som icke inom den bestämda tiden af natt och år sig om restitution anmälde. Kongl. Majit biföll i nåder, hvad föredragande Departementschefen, jemte de fleste af Statsrådets öfriga ledamöter, i förevarande fråga i underdånighet föreslagit och hemställt. Ex protocollo L. Chr. Bäck. Utdrag af Protokollet öfver Finans-Ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen uti Statsrådet d Stockholms Slott elen a December 1847. Närvarande: Hans Excellens Justitie-Stalsministern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för utrikes ärendena, Herr Friherre Ihre; Statsråden: Friherre Staél von Holstein, Munthe , Friherre Pejron, Silfverstolpe , lUcern , Friherre Gjllengranat, Faxe, Fåhreeus. Kongl. Maj:ls Nåd, Skrifvelse-, N:o 31. 31 Chefen för Finans-departementet, Statsrådet Munthe uppläste till justering ett, i enlighet med Kongl. Maj:ts den 24 sisllidne September fattade nådiga beslut, uppsatt förslag lill Kongl. Maj:ts nådiga proposition lill Rikets Ständer, rörande befrielse för de vid Kongl. Maj:ts beskickningar å utrikes ort anställde embelsoch tjenstemän från bevillning å den del af deras aflöning, som utaf norrska statens medel bestås; Och behagade Kongl. Maj:t i nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta protocoll bilagdt, samt befalla, att nådig proposition skulle, i enlighet dermed, till Rikets Ständer afgå. Ex protocollo L. C hr.
Brefvet den 11 April 1844 stadgades rörande vilkor, sätt och ordning för erhållande af virke från kronans skogar i Norrbottens län, dels ock Rikets Ständer, enligt underdånig skrifvelse den 30 Juni 1860, med vilkor att bolag för jernvägens utförande blefve bildadt och jernvägsanläggningen af detsamma påbörjad inom 1861 års utgång, medgifvit kostnadsfri upplåtelse af dertill erforderlig, kronan tillhörig mark; så hafva, i anledning af vid sistlidna riksdag gjord framställning om statsbidrag till kanalisering af Luleå eif, för erhållande af oafbruten kommunikation från Luleå till Storbacken, Rikets Ständer, som inhemtat, att ofvanberörda jernvägsanläggning emellan Gellivara och Bottniska viken icke kommit till utförande, men att egarne af Gellivara, under förutsättning att Luleå eif blefve kanaliserad, afslutat förberedande aftal om byggande af en jernväg emellan Gellivara och nämnda eif, genom underdånig skrifvelse den 19 November 1863, i hufvudsakligt ändamål att genom elfvens kanalisering sistomförmälda jernvägsanläggning skulle befordras och bearbetandet af de rika malmtillgångar, som nu lågo snart sagdt obegagnade i Gellivara malmfält, Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 52. 9 malmfält, derigenom underlättas eller rättare möjliggöras, till Kongl. Maj:ts disposition anvisat en summa af 852,000 R:dr för att i händelse aftal, som af Kongl. Maj:t förklarades giltigt, blefve afslutadt om anläggande inom viss~af Kongl. Maj:t bestämd tid utaf jernväg emellan Luleå eif och Gellivara malmfält, under stadgarde vilkor utbetalas för verkställande af nödiga rensningar i Luleå eif samt anläggande af kanaler med lutande planer förbi Hedens och Ede forssar till det bolag, som genom kontrakt, hvilket sednast inom 1864 års utgång borde vara vederbörligen afslutadt, förbunde sig att efter fastställd plan utföra och fullborda arbetet.
Bergström alt vara Rikets Ständers Justitiae-Ombudsmans suppleant. 142. Förordnande för de utsedde Ledamöternei Comiteen för Tryckfrihe tens vård. (6 till antalet) i43 underd. Skrifvelse, i anledning af Arrendatorns utaf Svartsjö Kungs gård, f. d. Grosshandlaren Weners ansökning om nedsättning i arrendet. 144* 1— angående rätta förståndet af den, utaf Rikets Ständer vid sista Riksdag, Landshöfdingen af Wingård förunnade befrielse från ersättnings-skyldighet af åtskillige utaf förre Lands-Seccreteraren Kleman tillgripne och förskingrade mede). 143. — i anledning af Kongl. Maj:t Nådiga Proposition, angående än dring af 8, 9 och 10 §§. samt förklaring af a §. i 17 Cap. Handels-Balken. 146. — angående förklaring af stagdandet rörande Landshöfdingars pensionsrätt. Bih. till R. Skrifvelse, angående viss tid, sorn Landshöfding skall innehaft sitt Embete, innan han kan erhålla Landshöfdinge-pension. 148. — angående serskild vedergällning till Lag-Comiteens arbetande Lel damöter efter nu mera fullandadt uppdrag. i4,9- — angående Canalanläggningen vid Åker. 150. —- angående någre med Stats-regleringen gemenskap egande ali manna frågor. 151. — med tillkännagivande af verkställdt nytt val till Ledamot i Heinlige Utskottet efter med döden afgångne Hof-Marskalken Friherre Reuterskjöld. 152. Förordnande för Häradshöfdingen J. J. Bergström att vara Rikets Ständers Jnslitise-Ombudsmans Suppleant (jemför N:o 141 och se Utskottets Memorial N:o 17.) 153. underd.
Då i allmänhet icke antagas får, alt ett domslut måste blifva mera ofelbart i sak af lägre penningevärde, än der det omtvistade uppgår till högre belopp, och följaktligen den inskränkning i rättigheten att söka högre Rätt, hvilken grundar sig å beloppet af hvad som omtvistas, ej kan ega rum utan på bekostnad af rättvisa; då, beträffande det med ifrågavarande lagstadganden afsedda ändamål, att Öfver-Rätts verksamhet må varda inskränkt till behandlingen af endast vigtiga mål, i betraktande mäste tagas, att hvad för en rik man är, i afseende å penninge värdet, en obetydlig sak, kan för den fattige vara en välfärdssak och alltså i sjelfva verket af stor vigt; samt enär det med berörde stadganden jemväl åsyftade ändamål, att minska rättegångarnes antal, ej bör vinnas derigenom, att någon belages möjligheten att söka sin rätt; så anser sig Utskottet böra tillstyrka: utfärdandet af en författning , hvarigenom förklaras, det ej mindre lagens stadganden i 25 Cap. y, n och 16 SSRättegångsBalken, att emot Lagmans-Rätts , Kämners-Rätts i Stockholm samt Rådstufvu-Rätts domar ej må vädjas, der hufvudsaken ej går öfver visst för hvarje af dessa domstolar bestämdt värde, än ock de Kongl. Resolutioner, som för Kämnersoch RåulslufvuRätter i åtskillige städer innehålla serskilda bestämmelser i berörde afseende, upphört att vara gällande. Stockholm den 12 Juni 1640. 4 Lag-Utskottets Betänkande, N.o 56, Herr Grefve Sparre, Herr Friherre Cederström och Herr Lagergren hafva emot ofvanberörde beslut sig reserverat, på skäl, som innefattas i deras vid betänkandet N:o 56 fogade serskilda yttranden. Ank. till Exp. Utsk. den 13 Juni, kl. 10 f. m. Betänkande, öfver väckte motioner om upphäfvande af KämnersBätter, Lagmans-Bätter och Riddare-Syne-Rätter samt ändring eller upphäfvande af åtskillige lagens runij rörande rättegångs-ordningen. Höglofl.
Jag hade derföre önskat, att R. o. Ad. kunnat antaga det nu föredragna adressförslaget; men då betänkligheter dervid emedlertid äfven hos mig uppstått, så förenar jag mig i den mening, som af Hr von Troil nyss blifvit så väl uttalad. Gr. Anckarsvärd, Carl Henr.: I ett så grannlaga ämne, som detta, har jag ansett mig böra lägga mina tankar på papper, ocii jag (inner af den discussion, som ägt rum, att jag ungefärligen förutsett de invändningar, som skulle komma att göras mot antagandet af BondeStls inbjudning. Jag vill således högst obetydligt uppehålla mig vid hvad flere värde talare anfört, men anhåller att i en punkt få förklara mig, emedan den är angelägen att få utredd, innan j a g ingår i discussion öfver sjelfva saken. Här har blifvit sagdt, alt allt yttrande i afseende å thronlalet skulle blifva ett klander mot Konungen personligen: detta kan jag ingalunda antaga och beklagar, att den olyckan i sednare tider hos oss insmugit sig, att anse yttranden om Konungens regering och regerings-åtgärder, såsom utgörande ett klander mot Konungens i grundlagen heliga person. Man har sagt, at! det icke skulle utgöra någon nytta för folket, om thronlalet besvarades, men också från ett annat håll yttrat, att thronlalet utgått från tidernas kraf; och derifrån 38o Den 26 Februari f. m. leder jag den slutsats, att svaret måtte hafva sin grund från samma källa. Jag tror i motsats mot dem, som förkasta att thronlalet borde besvaras, att det tvertom är af stor angelägenhet inom det coust i 111 tionella samhället, att etb så beskaffadt förfarande äger rum. Gr. Anckarsvärd uppläste derefter följande: