Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ett förslag ”för den skattlagde jordens friköpande från ”skattskyldigheten, och att såmedelst afvittra den privilegierade jordens skattefriheter, det är: ett förslag att åvägabringa lik”bet för all jord i afseende å Statens rättighet att, vare sig med en omedelbar ”grundskatt, eller en allmän procent af afkastning, åtkomma sin inkomst af denna, ”likasom af alla andra näringskällor; ett så”dant förslag bör vara välkommet. Finnes ”det derjemte uthärda sakkännedomens och ”den allmänna öfvertygelsens pröfning, och ”erkännes principen såsom den rätta, böra ”icke utförandets svårigheter afskräcka, ”Det kommer nu derpå an, om dessa ”svårigheter kunna blifva jemförliga med ”dem, som skola afhjelpas; och då man nu ”öfverlåter åt en änteresserad allmänhet att ”uppmäta de nya, som kunna befaras, ”vill man här korteligen erinra om de närvarande. ”Den skattlagde jorden är fördelad i ”Hemman, Redan denna omständighet ut”öfvar en ganska menlig verkan på den fria ”dispositions-rätten, i det de, i afseende pä ”Hemmans-inrättningen, gällande förfatlnin”gar förbjuda föryttringar eller fördelnin - II “gar af ett i Jordebok en upptagit Hemman, “till en viss grad af sönderklyfning eller “förminskning, Hemmanen hafva tillkom“rriit och blifvit skattlagde, utan att dervid “varit följd någon bestämmelse eller grundsats, huru mycken eller huru beskaffad “mark dertill erfordrats. Viddén varierar “emellan 5oo, ja derunder, och 3ooo Tunneland, och deröfver, för ett så kalladt helt “hemman. Markens beskaffenheter äro och “förblifva ojemförliga och obestämbara. Det “mått, som bestämmer Hemmanets skattskyldighet i förhållande till andra och kal“las Mantal^ är, i följd af allt detta, äfvenledes olika och ojemförligt. Mantal skall “åsättas alla Hemman utan undantag.
Det blir da mindre staga om huru det till äkwentyrs borde wara, utan fast mera om huru det werkeligen är Hwad således beträffar, att Bouppteckning bör bestämdt upplysa i hwad stick en afliden persons qwarlatenstap sia befinner, samt tjena till grund för "-Eblifwande Arfskifte, sa uppfyllas defia ändamål enar, <mligt Lagens förest-ift i Arfda-Balkens -9 Cap. i 8. gtzoer af behörig person uppgifwes under edlig förpligtelse, att intet med wilja och wettstap är Den 2Z April. zr dö ljdt och utelemnadt. Boets oför skingrade tillwaresse är här grunden för tet tillkommande A»sffistet, ty der alla tillhörigtzeter finnas, der kunna ock alla delas, genom eller utan lottning, med eller ulan »värde. Det ä dem, af gode och redlige Män, satte »värde, förbinder icke wid delning kill efterföljd, ty Arfwingarnes rätt är att stifta Arfwct, således in natura: Ärfda-Balk. 12 Cap. z §. Arfwek stoft läggas i jemngoda delar, sa att ej någon dernon.om lider. Oin Arfwingarne, ehuru de alle myadtacäro, ej äsämjas, stall lottning steLottning äger o»r ä nkligen rum da Arfwingar omyndige äro, 4 § Ingen af defia eller ytterligare i Lagen förekommande föreskrifter stadgar asatt warde saftm måttstock för delning. Endast i samma Cap. ? 8-, der fragan är om lösen utur Sätesgård, förvrdnas, alt denna lösen stall ste efter laga »värdering. Men ftin Lagstiftaren nogsamt insett densammas osäkerhet, har han ock infört det Correctif, att den Lösen tagande ägde Options-rätt att taga penningar eller jemngod ränta, hwi! ketdera han hälst will.
I denna af erfarenheten bekräftade segervisshet rustar sig vår upplysta läkareoch sjukskötarekår, nutidens korshär, att med vetenskapens hygieniska och dietetiska vapen slå ett åtgörande slag för lifslängd och lifslycka. Krigsförklaringen utfärdades under den stora tuberkulosdebatten i Läkaresällskapet förra hösten, krigsplanerna diskuterades på Läkaremötet i somras, krigsgärden med det stolta namnet jubileumsfonden inströmmar ännu dagligen från alla samhällsklasser och landsändar, försvarsfästena heta lungsotssanatorier, och stridsropet är för flertalet af korsmännen » Gud vill det! » Och » Gud vill det! » b viskade i sitt hjärta den kvinna, som, under bidan på hufvuddrabbningen, på eget initiativ med glödande hänförelse öppnade fälttåget mot lungtuber IDUN 1897 kulosen. Denna kvinna är fru Julia Blomqvist, född Biörck, lärarinna i Östermalms folkskola och grundläggarinna af den första fjällkolonien i vårt land. Själf genom fyra somrars vistelse i Jämtland befriad från en mångårig, inrotad disposition för lungkatarrer, behärskades fru Blomqvist af en innerlig önskan att få, som aposteln säger, Imgsvala andra med den hugsvalelse, hvarmed vi själfva af Gud hugsvalats, eller, med andra ord, att, åtminstone under någon del af sommaren, kunna bereda de små bleka, hostande folkskolebarnen samma förmåner, som kommit henne själf till godo, nämligen mild och stärkande fjälluft samt.lämplig och närande föda. Början gjordes med en cigarrarbetares son, som under vintrarna plågades af svår struphosta. Han tillbragte som gäst en sommar hos herrskapet Blomqvist i Jämtland, hvarpå han botad återvände till sina glada och tacksamma föräldrar. Detta gynnsamma resultat kräfde fortsatta ansträngningar. De läkare, med hvilka fru Blomqvist rådförde sig, förordade varmt saken. Det fanns intet tvifvel om dess gagn. Men utrustningen, resorna, underhållet — hvar taga medel till allt detta? Af hvem få nödig handräckning och hjälp?
Landtförsvarsdepartementet Förslag till Voterings-pro position Voterings-resultat » Femte Hufvud-Titeln: Sjöförsvarsdepartementet Förslag till Voterings-pro position Voterings-resultat » Sjette Hufvud-Titeln: Civildepartementet I anledning af återremiss . Förslag till Voteringsproposition I anledning af återremiss å en punkt Voterings resultat » Sjunde Hufvud-Titeln: FinansDepartementet Förslag till Voteringsproposition Voterings-resultat JL W t-rl «! OQ g W CJ CD ^ C» . ?? CO co r5! ^ CO 3 E2 3 £ o O S: ^ P" Biks-Ståndens Beslut. W 3 n. Ga s» cg 2*1 eö' ° cd 22. r5 r*- 3' WJ g; 3* crq 2. ta' P Ö ö Gj Gj g G “ sL§s % B. • Oq W CD 60 C Kidd. o. PresteBorgareBondeN:0 N:o Sid. Adeln. Ståndet. Ståudet. Ståndet. Stats-reglering: Åttonde HufvudTiteln: Ecklesiastik-Ileparte mentet I anledning af skiljaktiga beslut Förslag till Voterings proposition I anledning af återremiss . Voterings-resultat » Nionde Hufvud-Titeln: Pensionsoch Allmänna Indragnings-staterna Förslag till Voterings-pro position Voterings-resultat Stats-räds-ledamot, angående förordnande för handläggning af vissa riksdags-ärenden af en . Stats-råds-protokoll, se Protokoll. Stats-verkets tillstånd och behof, Kongl. PresteStåndet. BorgareStåndet. N:0 197 205 208 10 — 85 — 2. « w ÄT ° ^ m co ~ CO p 1 g o 3 “ “s P: ^ 3 SBiks-Ståndens Beslut. CO <3 PT B ■-i öj cd p crq s. 2. y <■ O CD -3 sr g CD g qq CD qq" O n 3T P p e 3 3. CD CD “ CD 2.
Deputerade förrättat ofver Banco DiscontVerket .Förvaltning och Räkenskaper för nästlidet är 182 2, får Utskottet härigenom till Rikets Höglofl. Ständer afgifva Berättelse rörande samma Verks befunne tillstånd, och derjemte till Rikets Höglofl. Ständers bifall och stadfästelse vördsamt anmäla någre Stadganden, hvilka Utskottet, i afseende på Discont-Styrelsen, för framtiden an» sett böra till iagttagande meddelas. Vid sista Riksdag bestämdes den summa Banco-Discont-Verket, såsom Fond för dess utlåningar i ordinarie väg, på Nämn och Reverser, skulle ega rättighet att af Banquens Medel disponera, till högst 6,000,000 Rtdr, sorn i och för publike pappers beläning finge vidare ökas med 500,000 R:dr. Tillika lemnades Banco Styrelsen rättighet att, i fall anledning till Sillfiske förekomme, och desse Fonder regian funnes fullt begagnade, då kunna till be?' Baneo*Utslottits Betänkanden. 85 rörde Närings understöd temporairt disponera 200,000 R:dr. Ytterligare rnedgafs: Att i Banco-Discontens rörelse, såsom en besparings-fond till betäckande af förluster, skulle Tå qvarblifva detta Verks behållna VinstSumma för sednare half-året 1816, utgörande enligt Bokslut R:dr 139,169.’ 28. 8. Och sluteligen: att till Discont-Verkets disposition skulle anordnas allt hvad tid efter annan åter inglnge utaf Banquens förskottec till Riksgälds-Contoiret för Fil ial-Disconternes utredning, sedan 50,000 R:dr derå först blifvit afräknade såsom fyllnad i det beviljade Fänet till Götheborgs Stad. Utaf sådane influtne ersättningar har Dis conten, intill förlidet års slut, efterhand fått sig af Banco Styrelsen tillagd rättigheten att disponera en Summa af 703,000 R:dr.
Att sedan genom så väl de förra FllialDiscontema, som de för Banquens räkning anrättade Båne-anstalter, ert stor de! Jordegaxe blifvit skuldsatte, de fortfarande Ränteech Capital-afbetalningarne nu visat sig såsom mest tryckande, under en tid, då Bandt-j mannens inkomster i penningar blifvit minskade, i stället för att gifva något öfverskott, som till afbetalningarnes verkställande kunde användas. Anledningarne åter till minskandet af Bandtmannens behållna inkomst, måste sökas dels deruti, att Bandtmanna-varornas pri9 småningom återgått ifrån den böjd, hvartill da genom Krigstillståndet och ett fallande Myntvärde varit uppjagade, dela deruti, att genom den för Statens räkning bedrifne, men sedermera upphörde handeln med Spannmål, denna Bandets hufvudproduct fallit i vanvärde, och att utvägar till penningars anskaffande genom biförtjenster i många fall äro afskurne. 2:0 Att misstroende till BancoSedelns värij de, i förening med svårigheten, om icke omöjligheten , att å utsatt dag återfå sina penningar, i allmänhet afhållit penninge-egare, att till Bandtmän gifva lån å längre tid, och att således de lån, som mast återbetalas, icke kun-j nät af andre enskilde försträckningar ersättas^ 3:0 Att under sådana omständigheter Skatterna blifvit allt mer och mer tryckande, derigenom att de penningar, som i denna väg utur landet indrifvas, samt de som uti betalnin - Banso-Utsk&tteis Betänkanden: *6* gar till allmänna Verk ingå, icke, i anseende till den hämmade rörelsen, återkomma till de liander, sorn på nytt böra förtjena dem, för att kunna fortsätta de dem åliggande utbetal» n ing ar. Aro dessa orsaker till oredan i penningeväsendet de rätta, så äro medlen snart funna!
angående arrendet för (Skellnora kungsgård; 171:0. den 8 tOtarS, ytterligare angående nedfåttning i arrendet för 0örfor§ £ajtffke; 172:0. den g ‘SftarS, i fråga om att uppbörden af åffkilliga förval* tande verks inkomfrer böra af (Statsverket öfvertagaS, emot erläggande ttS [amma verk af befkåmda årSanfTag m. m.; ?3 173:0. bott 11 $flar£, om förånbring i fattet för ©runbråntornetf eller £ronotionben$ utgöranbe; 174:0. ongåenbe verfftålb granjTning of Sajarett^ od) €ur$u^rå?enfl?operne; 17^:0. ben it ‘'DtarS, »tterligare, röranbe erfåttning åt 5)iatftranb£ ©tab för utgforb Inqvartering; 176:0. ben 17 '$flav$, ongåenbe granjTning of. Cfjartå^igillatå^on* toiretS #ufvubbof för år 1826; 177:0. ongåenbe återbetalningen af (ErebitiVmeblen för fpannmåltfuppföp; 178:0. ongåenbe förräntning of be till förfvartfverfet onflogne mebel; 179:0. i frågan om uppljöranbe of Slferbo 4öårab6bag&* verftffTplbigljet unber å\ung£6l)rS ^ungégårb; 180:0. ongåenbe reglering of £Kif£ * ©tatenö brebfe ^ufvub^itef; 181:0. ben 18 tO?aré, ongåenbe ©tat£verfet$ infomfter för år 1830 od) föl/anbe åren intill nafta Dvifobag; f. 33- £5å ef minbre/ till follanbe af ben beråfnabe fjor ofvan upptagne årliga ©tatöbriften, ån till befrribanbe af åtffillige på S^iBgalb&Sontoiret utaf £>(3 anvtfabe utgifter, erforbrabeö en fammanråfnab fuirma af 2,394,600 9v:br om året, beruti inberåfnab en erfåttning af 124,000 2R:br för ben, enligt 2Bårt beflut, uppfjörbe ©alpetergårben, få fjafve ^Bi belé åtagit
När nu den summa, Banken kunde disponera till detta ändamål, sammansmält till blott 600,000 rdr, men redan 8 nya Den IX Ja n u a r i e. lii. 105 Filialbanker erhållit oktrov och anmält sig till bekommande af först räckning från Riksbanken, hade det säkerligen varit loga öfverensstämmande med ofvannämnde Stäudernes åsigt, om medlen blifvit fördelade på det sätt, Utskrt ansett lämpligast, så att på sin höjd 2 eller 3 af dessa banker deraf kunnat erhålla del, riten de öfrige fått intet. Man anser en försträckning af endast 90,000 rdr vara aldeles otillräcklig för en Filialbank att dermed öpna sin rörelse, tnen detta vederlägges bäst derigenom, att sedan sista Riksdagen hafva med ett dylikt understöd frän Riksbanken icke mindre än fem nya banker kommit, till stånd. nemi. i Borås, Uddevalla, Wisby, Orebro och nu sednast i Hernösand. Hade understödet deremot, såsom Utskit påyrkar, blifvit till högre belopp. men på färre händer beviljadt, skulle detta visserl. hafva varit ganska förmånligt för de sålunda gynnade orter och banker, men säkerl. hade derigenom upväckts ganska stort missnöje i de landsändar, som då blifvit lott lösa, men som nu, tack vare Fulimtges åtgärd, se sina banker i full verksamhet Jag tror således att Hrr Fullm. i denna del handlat fullkomligt i öfverensstämmelse med de åsigter, sorn gjort sig gällande hos sistförsamlade Ständer, och med de föreskrifter, sorn blifvit dem gifua. Hr Lilliehöök, Bertil: Det är i anledning af en an märkning, jag vill icke säga beskyllning, som af Hr Wolffelt blifvit gjord, som jag tagit mig friheten begära ordet. Jag skall i största korthet söka bemöta densamma. Hr Wolffelt har klandrat Fulin), derför, att de i små summor hafva fördelat de i Bankens reservfond till filialbankernas förstärkning afsedda medel.
Vid artikeln Tackjern har jag icke delat majoritetens mening i afseende på dess utförsel, och reserverar mig deremot, på den grund, att, förr än utförande af denna rudimateria bör ega rum, måste en fullkomlig förädlingsoch handelsfrihet dermed vara inom landet tillåten.” I denna reservation instämde Herr af Ekenstam> med den förklaring, att han, med det deri förekommande ordet för buds-sy stern, endast menade förbud då, när skydds-tull efter bans tanka ej kan användas såsom tillräckligt skydd för näringarna. Herr Prosten Svedelius förenade sig med Herr Arnberg. Af Erik Pehrsson från Gefleborgs Län: ”En orubblig tull å inkommande spanmål till nästa Riksdag synes i min tanka icke vara ändamålsenlig, ty en sådan bestämmelse skall antingen vid lyckliga skördar blifva otillräcklig, eller ock tvärtom, efter misslyckad årsväxt, blifva allt för känbar folden spanmåls-behöfvande, utan anser derföre, att Höglofl. Utskottet, i enlighet med Rikets sist församlade Ständers beslut, bort tillstyrka, det tull a inkommande spanmål, de år då skörden inom Riket är god, bör höjas och vid mindre gynnande årsväxt sänkas, i samma förhållande som nu gällande Tull-Taxa föreskrifver. Icke obekant om 60 § Regerings-Formen, som tillägger Kongl. Maj:t en sådan rätt, hade jag likväl trott Höglofl. Utskottet bort tillstyrka Rikets Höglofl. Ständer bibehållande af principen af nu gällande Tull-Taxa å inkommande spanmål.” Herr Doctor Grevillius instämde i denna reservation. Tryckt bos P. A. Norstedt & Söner, Kongl. Boktryckare. BILAGA S/xf. I Rikets Höglo/l. Ständers Bevillnings-Utskotts Förslag till Taxa. för Tulla)''gifterne å inkommande och utgående varor. Tul Warde* Qvantitet för T ullberäkn. Införsel-tull. Utförsel-tull R:dr. sk. 4o r. AGAT: R:dr. sk. 4 r. 1 " 1 Sr sk. r* q t skålp. 1 16 — F ri 5 ALABASTER: oarbetad .
Till vinnande af denna högst nyttiga sammanvaro, på ett mer ändamålsenligt, och mindre kostsamt sätt, dristar jag i stället vördsammast föreslå en allmän klubb, för alla 4 Stånden, på Statens bekostnad, försedd med tillräckligt utrymme, i en stor och nationalrepresentationen värdig våning, där de respstive Ståndens Ledamöter å lediga aftonstunder trädde tillsammans, icke för kräsliga måltider och långsam bordsittning, utan för att, ledigt och obesväradt blanda sig med hvaran, samtala än med en, än med en annan, än enskildt och förtroligt, än med flera på en gång, med ett ord: för att friare än vid en måltid, meddela sina idéer, åt hvem man behagar, under det man sjelf vöre för alla lika tillgänglig För dem, som åstundade röka tobak, kunde ett par sidorum dertill anslås,- likasom andra för läsning af Tidningar och Protocoller. Thé och svagdricka kunde serveras, och äfven om anslaget det medgaf, något kall mat vid små bord Om de respective Stånden öfverenskommoj att icke inrätta någon annan enskildt klubb; om Ståndens Talmän beslöto, att hvar-i je ledig afton, åtminstome någon stund, be - De.n 28 Februarii. vista denna allmänna klubb, för att dymedelst uppmuntra ledamöterna af dess stånd, att dea besöka; så lärer väl ingen kunna neka, den oberäkneliga nyttan af en sådan sammanvaro, hvarigenom man upphörde att vara främling för stna medständer, hvarigenom man knöt den personliga bekantskapens närmare samband i ägde tillfälle att utveckla egna tankar, att höra andras, och att genom deras friction, pröfva bådas hallt. Man skulle sålunda, under samqvämets stunder, göra ett jättesteg fram på discussionernes bana; och det skulle vara en skön syn, att åtminstone på denna klubb se Svenska Folkets representation samlad under ett tak, se ståndsskillnaden ramla, och medborgare broderligt blanda 6ig om hvaran. Denna tafla af samdrägt skulle mägtigt inverka på hvarje ädelt bröst, då deremot söndring i umgänge fostrar och underhåller denna söndring i åsigter och tänkesätt, hvilken så ofta dragit ofärd öfver vårt Fädernesland.
Domareembetets utöfning, böta trehundrade daler silfvermynt med 10(1 R:dr banco; hvarförutan han förpligtades att till angifvarna, i ersättning för den skada, de genom förberörde uppehåll med konkursmålet lidit, utbetala sex månaders ränta, beräknad till sex för hundrade om året, efter bevillningsafdrag å de belopp, sorn desse borgenärer på grund af deras bevakningar, i utdelning utbekomme utur gäldenärens afträdda tillgångar; äfvensom den tilltalade skulle till sina vederparter utgifva hvad till lösen för Kongl. Hofrättens utslag erfordrades. Ofver detta utslag hafva underdåniga besvär ej blifvit anförda. Uti ett hos Stockholms Rådstufvurätt anhängigt tvistemål hade parterne den 7 Dec. 1852 blifvit af Rätten förständigade, att dom efter anslag skulle meddelas, men sakens afgörande derefter dröjt till den 10 October 1853; hvarefter klagan hos mig blifvit förd öfver detta obehöriga dröjsmål; och sedan "jag hänvisat detta förhållande till åtal samt Rådstufvurättens vederbörande Ledamöter blifvit inför Kongl. Svea Hofrätt hörde och sig förklarat; så har Kongl. Hofrätten genom utslag den 22 December 1854 sig utlåtit, att emedan upplyst och ostridigt vore, att sedan omförmälte tvistemål blifvit den 7 December 1852 af parterna öfverlemnadt till domstolens pröfning, uti hvilken de tvenne tilltalade Rådmännen och Civilnotarien skolat deltaga, målet hvilat utan handläggning till den 10 Oktober 1853, då deruti beslutats dom, som den 25 i samma månad blifvit utgifven; ty och som bemälte Rådmän och Notarie icke ens uppgifvit, att ifrågavarande tvistemål varit af den vidlyftiga beskaffenhet eller vigt, att längre tid, efter det parterne anfört allt, hvad de åstundat, erfordrats till beredande af slut deri, utan fastheldre
Varande af fleie ledamöter inom Ståndet »Branden i ämnet lemnade. hvilka åtfölja remissen; Hr Winge», angående förändrad ordning vid uppgörandet af Riks-Staten och pröfningen (boaf. u'i hvilket än ne (leie ibland Ståndets öfiige ledamöter afgifvit yttranden; Hi Norins angående förenkling af Beskattningsväsendet samt Uppbördsoch Redo eöielse-Verket, i de de ar, sorti förekomma uti Siats-Ut$kotte>» vid sistförfluten Riksdag afgilne lithanden. N:i - 242, 312, 319 och 329. in. ni.; uti hvilket ämne hållen diskussion i emis en åtföljer; Prot.-Utdrag den 28 December 1850. 61 Hr Sundins, angående förhöjning uti anslaget till lönerne för fyra Intententer vid det Naturhistoriska Riksmuseum; Hr Bjuhrs, om ett årligt anslag för undervisning uti Ängsvattnings-kulturen; Hr Bjuhrs. om anslag till förökning af löner för Lärarne vid Umeå och Piteå Lär doms-Skolor; Hr Wcerns, angående Statsanslag till pension för Chalmerska Techniska Skolans föreståndare, Professoren Palmstedt; vid hvilken remiss serskildta i ämnet afgifne yttranden åtfölja; Hr Bergmans, om anslag till pension för enkan efter aflidne Batteri-Befälhafvaren på ön S:t Barthelemy, Kapitenen David Carl Lyon; och Hr Bergmans, angående förhöjning uti redan beviljad pension till Kommerse-Rådet Santesson, uti hvilken motion Hr Ekenman sig förenat. S. D. Till Banko-Utskottet remitterades följande motioner: Hr Bergmans, om rättighet för Privat-Bankerne i Riket, att utgifva Kredit-sedlar å minst 3 rdr 16 sk. banko, intill slutet af nu gällande ok (roijer; vid hvilken remiss åtfölja inom Ståndet, med anledning af i motionen, afgifna yttranden; Hr Bjuhrs, om afskrifning af Repslagaren i Umeå /.
Bästa tiden för försäljningen befinnes vara om Söndagarne, då menigheterne talrikare i alla fall samlas; men genom köpenskapen drages folket från gudstjensten och den uppbyggelse, deraf borde hemtas. I och med detsamma man inledes i tillfälle och frestelse, att öfverlemna sig åt en sådan obehörig sysselsättnings bedrifvande, ä helgdagen, måste beklagligen det religiösa lifvet deraf lida mehn; till afvärjande hvaraf lagbudens och polisstadgandernes efterlefnad icke blifver alltid och allestädes lätt alt emot sig inritande missbruk upprätthålla; hvadan och enär man alltså nödgas förutse dessa och dylika andra vådor, samt den nya författningen ännu icke har den ålder, att den torde kunna sägas hafva kommit riktigt i gång, synes det mig serdeles angeläget, att ännu i rättan tid vidtaga den förbättrande modifikation deri, hvilken motionären föreslagit och Ulsk. tillstyrkt. Börande jag härvid endast såsom tillägg, erinra, att jag jemväl i det hänseende gillar Ulsk:s åsigt, der den är stridande mot motionärens; detta rörer den del af hans förslag, dervid han förordat, att redan tillåtna salubodar skola, derest församlingarne så begära, numera upphöra. Sådant vore alt gå för långt. I det jag sålunda underkänner motionen i sistberörde dess yrkande, anhåller jag om propos. till bifall å hvad Ulsk. i denna punkt föreslagit, samt alt B. o. Ad. behagade finna skäligt samma förslag oförändrädt godkänna. Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabr.: Om Gr. Lagerbjelke varit tvekande om Utsk:s mening uti förevande betänk., så lärer han genom Frih. Cederströms nu afgifna yttrande, fått ett fullständigt begrepp om hvad Ulsk. med sitt förslag åsyftat nemi. att Utsk. verkligen velat tillerkänna sockenstämma fullkomlig beslutande rätt, ifråga om handelsbodars anläggande. Uti min reservation har jag koi-iligen yttrat, att någon förändring uti näringsfrihetsförfattningen icke borde ske, emedan tiden, under hvilken den varit gällande, varit alltför kort, för att om dess fördelar eller olägenheter vinna någon praktisk öfvertygelse.
Det är väl sannt att de förra lärarne de vid KrigsAkademien äro upförde på ordinarie stat och de sednare icke; men såsom Frih. Wrede visat, bör denna omständighet icke lägga något hinder i vägen ty då de sednares arfvoden äro på stat och de så länge som 20 år och derutöfver varit i samma tjenstgöring, måste de kunna ställas i samma kathegori med lärare på stat vid KrigsAkademien å Carlberg. Skulle likväl frågan behöfva en närmare utredning, vill jag äfven inskränka mig till att i likhet med Gr. Löwenhjelm begära återremiss af punkten. Hr Bildt: I allmänhet torde det kunna sättas i tvifvel, huruvida det är rätt att gifva pension åt tjenstemän som förblifva i statens tjenst, men om man betraktar det speciela fall som bär är i fråga med afs:de på Officerare, hvilka tjenstgöra såsom lärare, så har under långliga tider vid KrigsAkademien på Carlberg den princip gjort sig gällande, att de Officerare som der varit anställde, ehuru icke eller på stat, utan kommenderade ur Arméen, fått åtnjuta pension, beräknad efter arfvodet, när de efter 20 års tjenstgöring afgått från den befattning de vid Akademien innehaft. Att de Officerare, hvilka åtaga sig lärarekallet, befinna sig i en annan ställning än de som möjligtvis blifva kommenderade än till den ena än till den andra tjenstgöringen, är gifvet, och det säger sig också sjelft att de förra måste förskaffa sig helt andra kunskaper än som erfordras blott för att vara en skicklig Officer, ty de kunskaper, man skall meddela, förutsätta att man sjelf har desamma i högre mått, och denna ståndpunkt kan icke vinnas utan trägna studier och arbete.