Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
R:dr förut utbetalts, ytterligare „ 4.000: „ för omläggning af landsvägen mellan Ledhestra och Gullereds gästgifvaregårdar, för undvikande a?backarne Hattäs-liar inom lledevägs härad af Elfsborgs län, 2.800 Hulr, återstoden „ 800: „ för några v äg omläggning ar inom Wäse härad i Wermlund, 1,550 kalr, återstoden „ 516: 32. — „ för omläggning af vägen inom Husby socken ni Stora Kopparbergs län, från Säther och Hedemora till Gefle, 6.800 Rulr, återstoden „ 800: - „ för dito af landsvägen mellan Gefle stad och Harnäs bruk saint vägomläggriing i närheten af Hvarfva by inom Wahlbo socken af Gefleborgs län, 4,250 R:dr, återstoden . „ 1,000: „ för dito af landsvägen mellan Sundsvall och Östersund förbi Kungsgårdsoch Näfst a-back arne inom Selångers socken i Wester-Norrlands län, 1,400 R:dr, återstoden — —- » 466: 32. — „ för anläggning och förbättring af åtskilliga broar och trummor å allmänna landsvägen förbi byn Staa, inom Ahve socken i Jemtland, till Norska gränsen, 4,161 Rulr 8 sk., återstoden * 266: 32. — , för dito af en ny landsväg utmed sjön Gesunden från Stuguns-, förbi Strömnäs, gästgifvaregård till den vid nämnde sjös östra ända mötande landsväg, inom Ragunda pastorat af Jemtlands län, 14,800 Rulr, hvaraf förut utbetalts 9,866 Rulr 32 sk., ytterligare — , 2,466: 32. — „ för åtskilliga å allmänna landsvägen förbi byn Staa i Åhre socken af Jemtlands län nödiga brobyggnader oell reparationer, 5,063 Rdr 8 sk., återstoden „ 1,687: 34. 8. för Skeppsbyygeri-institutet i Carlskrona, utgörande för åren 1849, 1S50 och 1851 tillsammans 10,000 Rdr, hvaraf förut anordnats 4,799 R:dr 22 sk., ytterligare „ 2,946: 44. —- Transport: 36,3(42: 32. 8. — 64 — Beviljade anslag för väganläggningar och vägförbättringar.
Enligt nu gällande föreskrifter är Svenska myntfoten i så måtto olika, att den rättar sig efter myntens storlek. Utom denna oformlighet, har myntfoten den ofullkomlighet, att ej svara hvarken emot den allmänna varuvigten i landet, eller någon af de vigter, hvarefter ädla metaller säljas på främmande orter. Jag an - Den ig O c to ber f. rn. ser af stor vigt, att reda i myntfoten införes. Jag finner ingen betänklighet vid att antaga ett medeltal af hvad det hitlils brukliga myntet innehåller. Jag föreslår, att i R:dr i silfver mätte bestämmas till 53ot8o8ö Svenska ass, eller T%^ ■© victualievigt bergfint silfver, samt att i förhållande derefter underafdelningarne bestämmas. Denna bestämmelse är i sjelfva verket ett medium. Denna ringa skilnad godlgöres, om alla underafdelningarne hålla lika halt, och Svenska Riksdalern blir i alla fall bättre, än Hamburger Riksdalern, som innehåller 528 ass. På dessa skäl anhåller jag om proposition, att såsom utvexlingsgrund må antagas, att 1 R:dr silfver skall utgöra 53ot8o8^ ass, eller victualievigt berg fint silfver, och att underafdelningarne derefter må rättas. Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Emot den siste talarens förslag skall jag utbedja mig, att få anföra några betänkligheter. När man har smickrat allmänheten med det hopp, att penningeägarne skola få åtminstone 1 R:dr specie för 128 sk. i sedlar, anser jag för min del oriktigt, att vilja göra någon ytterligare afprutning, ehuru liten den än vore. Jag kari derföre icke förlika mig med, att man skulle minska myntvärdet nära en skilling Banco, och att man skulle nödgas gifva nära 129 skillingar för alt erhålla den piece, som man förut er - Den 19 Octo ber f. m. i5 bjudit sig att lenina för 128 skilling. Jag kan ej eller inse någon nytta af denna afprutning.
Hvad sålunda och i öfrigt rörande detta ärende förekommit hafva Rikets Ständer tagit i öfvervägande, och då Rikets Ständer af en i General-Post-styrelsens Kammar-kontor upprättad uppgift å stycketalet af år 1851 tili inrikes orter med posterne afgångne betalade bref inhemtat, att, för 173,252 st. af dessa, portot utgjort 2 skillingar per lod, för 447,495 st. 3 sk., för 1,021,521 st. 4 sk., för 1,035,569 st. 5 sk., samt för 1,511,210 st. 6—12 sk., äfvensom upplyst blifvit, att af sistnämnda antal bref de ojemförligen flesta dragit 6 och 7 sk. porto, samt Ii. K. Mils Nådiga Proposition gifver vid handen, att medelbeloppet af nuvarande portosatser utgör 5f sk. per lod, hafva Rikets Ständer funnit, att de i Högstberörde Nådiga Proposition föreslagna 2:ne rayons-porton af 4 och 6 sk. skulle, under det de fördyrade brefvexlingen på kortare afstånd, endast obetydligt lindra densamma emellan aflägsnare orter. 1 samma mån den ekonomiska vinsten för de brefvexlande af en dylik ölvergångs-reform vore i det hela mindre betydlig, torde det ock vara tvifvelaktigt, huruvida denna öfvergång skulle i någon väsendtligare mån kunna fortskynda tillvexten af inrikes brefvexlingen och'sålunda lätta införandet af medelporto-systemet, helst det förra systemet tillika saknar de hos del sednare mest framstående egenskaperna af enkelhet och beqvämlighet, hvaraf likväl, jemte lindring i sjelfva afgiflerne, brefvexlingen synnerligen underlättas. De öfvervägande fördelarne af inedelporto-systemel äro ock i E. K. Mits Nådiga Proposition erkända, ehuru E. K. M:t icke ansett
Då det nu sålunda beräknade qvantum,' fördeladt på små hushåll, af t. ex. blott två manspersoner, kan på ganska korrt tid af* verkas, äfven med en panna af nu befintlig ringaste kannerymd, och således den ännu hos många af Vana och fördom nödige ansedde dranken för ladugården skulle saknas för den öfriga tiden, så och då allt hvad som kan lägga lunder i vägen för det stora ända* målets ernående bör sorgfälligt undanrödjas, och nyssnämnde svårighet lätteligen kan afhjelpas, på det i andra punkten af denna §. föreslagne sätt, då bränning kan lämpligen ske tourvis hos någon af grannarne, och hvar och en sålunda, efter öfverenskommen beqvämlighet, hafva tillgång till drank för hela den tid bränvinsbränningen är i allmänhet tilla* ten, lärer detta, äfven i afseende på den ringa bränvinsqvantiteter.s afverkning, fördelaktiga 84 Eil>t'Bevittna Lagoch Oec.- Utsk. Bet.N:o 6. sätt, hvarigenom, då de nödige enkla controller, sorn blifva föreslagne, statueras, ei något förfång eller missbruk kan ega rum, fin» nas vara så ändamålsenligt och lätt verkställbart, att dess gillande ej bör möta motstånd af någon, som afser ändamålet, 3 §■ För Sääderne vare ock husbehofsbränvins-bränning tillåten till det qvantum för hvarje Stad, sorn belöper efter beräkning af det i nästförestående §. bestämda kannetal, likaledes för hvarje mansperson öfver 15 års ålder i hvarje fastighets-egares eller disponents hushåll; och må det bero af de fleste TÖstegande innevånare i hvarje Stad att, i den ordning, som för beslut om Stadens inkomst eller utgift iakttages, bestämma, huruvida den branvinsbränning, hvartill Staden sålunda är berättigad, skall upplåtas åt fastighets-egarne eller disponenterne, antingen livar för sin andel, eller flere i förening om ett Verk, districtsvis, eller bränningen utöfvas för Stadens gemensamma räkning, i ett eller flera Verk, genom utarrendering. Motiv, -• 3 §•
_ Otti instämmande uti Ridderskapets och Adelnsinbjudning,attanrhodä SlalsUtskottet på RiksStateh anslå nya löher för 2:ne tillökade Ledamöter i Götha HofRätt. Örn instämmande med Ridder skapet och Adeln samt BorgareStåndet, rörande arfvode för StatsCommissarien Widegren. Örn åtetremiss af Statssamt BancoUtskottehs gemensamma, och Banco* Utskottets särskildta utlåtande om Götha Canal, samt af OecanomieUtskottets Betan* kande, rötande Extra Roteringen. Öut instämmande i Ridderskapets och Adelns beslut, förande Grundlagarnas omtryckning, Sedan förändringar deruti blifvit gjorda. Om bifall till StätsUtskottets Utlåtande, angående ytterligare aflöning för RiksStåndens Canalier. — Af den 21 Juli, örn bi* fall till BevillningsUtskottets yttrande öfVet Ståndens anmärkningar vid BeVilinings* Stadgan, endast med den ändring: att Fort* der till fromma Stiftelser pia Varda befriade frun Bevillningsafdrag för deras ut - 1204 Den 23 Julie. m lanta Capital; hvarjemte Ståndet yttrar sig icke hafva funnit de anmärkningar som blifvit gjorda vid 4 Art. 5 §. 24 mom. och 5 §. 2 mom. af Utskottet upptagna och besvarade. — Af den 2 2 Juli, om godkännande af ConstitutionsUtskottets utlåtande öfver Konungens Nådiga Proposition om Norrska StorThingets svar, angående RiksAkten. Från det Vällofl. Bor gar eS tande, t, af den 2 Juli, om bifall med vissa tillägg till OeconomieUtskottets Betänkande, i anledning af väckt fråga, huruvida invånarne uti någon ort kunde förbjudas att hvarest som heldst inom Riket söka sig arbete. _ Om bifall till StatsUtskottets Betänkande, angående utgifning från RiksgäldsContoiret af så kallade CreditSedlar, med tillägg, att denna utgifning skall för RiksgäldsContoirets
Departements-chefen, för sin del, kornmitterades ofvanberörda förslag till förnyad markegångsförordning, särdeles med hänsigt till deri meddelade stadganden om markegångssättningens grundande på prisuppgifter för tiden från och med Oktober månad det ena, till och med Mars månad det andra året, samt sättet för dessa prisuppgifters upprättande och granskning m. m. i hufvudsaklig måtto lemna säkerhet derför, att markegångsprisen varda satta i närmaste öfverensstämmelse med persediarnes allmänna värden; men Departements-chefen trodde emellertid att ett ytterligare betryggande mot förlust å ena eller andra sidan, genom serskilda intressens inverkan på markegångssättningen skulle vinnas, om, Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N:o 66. 35 i enlighet med hvad nu eger rum, fortfarande stadgades, att deputerade för markegångssättningen' borde, så vidt ske kan, utgöras till ena hälften af räntegifvare och till den andra af räntetagare eller sådane tjensteinnebafvare, på beloppet af hvilkas löner markegångssättningen egde inflytande, samt derjemte förordnades, alt särskilda ombud så väl för de förre som för de sednare borde vid markegångssättningarne tillkallas för att höras, med rättighet att å egne och öfriges vägnar emot förrättningen fullfölja klagan. Och tillstyrkte Deparlements-chefen, i följd häraf, att kommitterades merberörda förslag till förnyad förordning angående markegångssättningen mätte med ofvan omförmälda förändringar och tillägg af Kongl. Maj:t i nåder gillas och till antagande jemväl af Rikets Ständer föreslås. Hvad i öfrigt angick de delar af kommitterades betänkande, som omfattade frågorna: om upprättande af ny jordebok„ om mantalsoch skattskrifningen> om kronoutskylder nas debitering, om uppbörden och redogörelse/ij samt om pr ceser iptionstid för skattskyldiges och redogörares ansvarighet ; så tillstyrkte
Den siste värde talaren har sagt, att han önskade, det stängsellagen måtte ega bestånd; jag är af samma mening, och just 174 Den 16 Mari. derför att jag icke vill att den skall ändras i sin grund-princip, så vill jag att i vissa mindre väsentliga delar modifikationer må göras, på det att landet må öfvertygas om att denna lag i sina grunddrag är sådan, att den är tillämplig för hela landet, hvilket den icke blifver, om man vill att den skall tillämpas i alla sina konseqvenser uti hvarje landsort; och det måste väl medgifvas att denna samma stängsellag icke kan vara lika tilllämplig i Norrland som i Skåne. En talare har sagt att det vore farligt att öfverlemna åt landstingen en obegränsad rätt i detta afseende, men den rätt, som öfverlemnas åt landstingen, är ingalunda obegränsad, det är endast en rätt att göra en hemställan till K. M., som det är obetaget att derå lästa afseende eller ej. Dessutom må man ihågkomma att öfver hvarje framställning från landstingen till K. M., eger landshöfdingen i orten att meddela sitt yttrande, och om således skogsbyggden skulle vara slättbygden öfvervägande vid fattande af beslut i ämnet, så må landshöfdingen underrätta K. M. derom. Man har påstått att jag underlåtit att uppgifva i hvilket afseende stadgan skulle behöfva modifieras. Jag har i detta afseende åberopat Utslots motiver; der stå uppgifna åtskilliga mindre vigtiga delar, t. ex. »hvilken tid af året mulbete å gemensam skogsmark må ega rum.» Det lär väl icke kunna anses lämpligt att samma tid bestämmes för att utsläppa kreatur i Skåne som i Norrland, emedan i detta sistnämnda landskap kälen går ur jorden 2 eller 3 månader sednare än i Skåne, och på samma lid som kreaturen i Skåne kunna finna sin näring ute på marken, är denna i Norrland betäckt med snö. Likaså är det sagdt i Betänk:t, att landstingen skulle ega föreslå under hvilken tid af året som stängsel skall hållas i fredgildt skick.
Emot 5:te punkten: af Herr L. J. Hierta: ”Hå den erfarenhet, som rörelsen på jernvägarna inom vårt land hittills lemnat vid handen, långt ifrån att vederlägga, tvärtom svnes med hvarje dag alltmer gifva stöd åt den åsigten, som äfven i andra länder nästan öfverallt gjort sig gällande, att Staten så litet som möjligt bör befatta sig med jernvägars byggande och med rörelsens bedrifvande derå för egen räkning, och då benämningen stambana, om ock ursprungligen ett rigtigt uttryck för begreppet om en för Staten och nationen i det hela angelägen jernvägskommunikation genom hela riket eller emellan de i politiskt och kommersielt hänseende betydligaste hufvudpunkter, deremot vid en vidsträcktare tillämpning leder till det missbruket, att äfven sedan en sådan nödig kommunikation blifvit vunnen, de särskilda provinsernas intressen, på grund af denna benämning, söka att tillvinna sig fördelar på det allmännas bekostnad, genom påyrkande såsom grundsats, att alla stambanor skola anläggas och skötas af Staten och att söka få dem så utsträckta som möjligt; så anser jag för min del att Statens befattning med jernvägsbyggnaderna och beviljandet af direkta anslag dertill borde upphöra så snart den södra stambanan blifvit färdigbyggd, och att det i alla händelser blefve en besparing för Statsverket och en lättnad för de skattskyldige, att för de ytterligare jernvägsanläggningar, hvilka kunna anses af politisk egenskap eller af ett mera allmänt behof påkallade, och hvilka uti det såkallade systemet och i Kongl. Maj:ts nådiga Proposition erhållit benämningarna den östra, norra och nordvestra stambanan bevilja så frikostiga lånebidrag och på så billiga vilkor att enskilda bolag kunna finnas hugade att företaga desamma. Jag reserverar mig derföre emot det eller de beslut, genom hvilka Utskottet ansett sig böra tillstyrka anslag till påbörjande af förenämnda banor för Statens räkning." Emot 6:te punkten: af Herr L. J. Hierta. Emot 7:de punkten: af Herr Friherre af Ugglas, Gust.: ”Frågan om skyldigheten för de orter, hvilka af stambanor beröras, att i någon mån bidraga till bestridande af de för dessas anläggning nödiga kostnader är icke ny.
Häraf lärer likväl, enligt Utskottets förmenande, ingalunda böra följa att myntet å 10 öre, ehuru af något lägre värde, än äV:dels R:dr specie-stycket, som nu utmyntas, skall blifva till omkretsen mindre och sålunda mera svårhandterligt, än sistberörda mynt, enär förminskning af det värde, som motsvarar skillnaden emellan dessa hegge mynt, torde kunna på annat sätt åstadkommas. Med anledning derjemte af de betydliga kostnader, som äro förenade med ommyntning af det nu gångbara silfvermyntet, hemställer Utskottet, att den genom Mynt-Ordningen af den 9 Maj 1835 bestämda utmyntningsgrund må oförändrad bibehållas. Men äfven om, emot hvad Utskottet föreställt sig, silfvermyntet af 10 öre skulle blifva till omkretsen något mindre än myntet af *V:dels R:dr silfver-specie, torde, till förebyggande af misstag, dessa mynt böra genom prägeln från hvarandra särskiljas; på grund hvaraf Utskottet tillstyrker, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att åtsidan af nämnde Tio-öres-stycke förses med sådan prägel, hvarigenom detsamma med lätthet skiljes från silfvermyntet af iV:dels R:dr Specie, samt attfrånsidan må komma att upplagas uteslutande af valören. Beträffande kopparmyntningen har Kongl. Maj:t i Nåder föreslagit utmyntning af ett om 10 öre, ett om 5 öre, ett om 2 öre, ett om 1 öre och ett om 1 öre Riksmynt. Banko-Utskottets Utlåtande, N:o /4. 23 Kopparmyntet af 10 öre anser Utskottet kunna undvaras, då silfvermynt till enahanda värde präglas. Erfarenheten har nemligen ådagalagt att allmänheten hellre tillvexlar sig silfvermyntet af »V R:dr Specie, än kopparmyntet af samma värde, eller 4 sk. Banko, hvilket torde härflyta deraf, att större kopparmynt, i allmänhet, icke äro i rörelsen användbara.
Maj t täcktes vidtaga sådan åtgärd, att den kompetens, som, till utöfning af vissa yrken, såsom läkarens, veterinärläkarens, apothekarens, tandläkarens, fältskärsmästarens och barnmorskans, der yrkesexamen är i lag föreskrifven. blifvit vunnen i Norge, äfven må tillgodonjutas i Sverige såvida samma rätt äfven i Norge tillerkänries Svensk undersåte, samt såvida i de särskilda rikena kunskapsprofven äro och fortfara att vara hufvudsakligen lika.» Från Högv. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets nedannämnda Utlåtanden: M 22, angående beräkningen af Statsverkets inkomster. Utskottets tillstyrkande, sidan 2, angående förslagspriset å Kronans behållna spannmål, bifölls. Likaledes biföllos Utskottets å sidorna S och 15 gjorda hemställanden angående der omförmälda motioner, och godkändes samtliga uti punkterna 1 —22, med afseende på »ordinarie eller ständiga inkomsterna», föreslagna beräkningar Hemställan, sidan 13, bifölls, och ansågs den del af Utlåtandet, hvari yt trande förekommer om beräkningen af »extra ordinarie inkomster», för närvarande icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handiingarne. M 22, Bil. Litt. A i anledning af väckt motion om tackjernstiondes upp hörande inom bergslag. Bifölls. M 22, Bil. Litt. B. i anledning af väckta motioner om upphörande af tionde för tillverkning af metaller, m. m Bifölls. 144 Prot.-Utdrag den 31 Januari 1866. S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande M 31. i anledning af gjorda framställningar om eftergift af Kronans rätt till dana-arf, fallna efter åtskilliga personer, biföll Preste-Ståndet hvad Utskottet i punkterna 1, 4, 5 och 7 tillstyrkt och föreslagit, hvaremot de i punkterna 2, 3, 6 och B förekommande hemställanden afslogos. S. D.
Bryntesgården Lindarfva, angående arrendeskillnads-ersättmng för Bränvinsbrännings-afgiflen, angående användande af en del utaf Bränvins-bevillnings-medlens omedelbara ingående till Riksgälds-kontoret, angående . Voterings-proposition angående Busch, l. A W., angående anslag för en af honom utgifven handbok Byggnader af sten, angående lån för uppförande af By slätten, angående jordafsöndring från Båtsmans-indelningen i Blekinge, angående . Båtsmans-beklädnaden, angående användande af behållningen i anslaget till . Utlåtandets Nummer och Moment. 4 Utlåtandets Nummer och Moment. G. Calmar f. d. fästning, angående upplåtande af lägenheter till Calmar Domkyrka och stad från . » Slott, angående anslag för vidmakthållande af Carlsborgs fästningsbyggnad, angående anslag till . Carlshamn, angående tomten till ett Kronans spanmåls-magasin i » och Asasjön, angående en kommunikationsled mellan Carlskrona fästningsbyggnad, angående anslag till » stad, angående anslag för en vattenledning till Carlstad, angående hamnanläggning vid Carlstens fästningsbyggnad, angående anslag till Carlsson, I. A., Lagman, angående pension åt hans enka Christianstad, angående understöd till följd af kolerafarsotens härjande derstädes .. » Voterings-proposition angående dito . » utgången af voteringen Cederström, Anna Marg., Presidents-enka, angående pension till Civil-departemenlet, angående anslag under D. Dagsverksskyldighet till Kungsgårdar och andra kronolägenheter, angående 1 40. » angående återremiss å dito Dalel/ven, angående flottbroar öfver . 158: 14. ;> angående upprensning af samt en jernväg till Norberg 235: 3. Dana-arf efter enkan Ekedal, född Nordenberg 28. » » jungfru Catharina Tinglöf .51. » » Serafia Lindskog .. 133. » •» Lena Hansdotter . 184. » » Föraren Pihls frånskiljda hustru Charlotta Kindberg . 261. Danska Riksdags-bibliotheket. angående öfverlemnande af riksdagshandlingar till .. 297.
Delta är att stilla ett ytterligare skrå inom skrået. Man har bestämt ett maximum för det kärl, soni får användas vid tillverkningen, och man bär fÖreskrifvit vissa förmer och dimensioner för den apparat, som får begagnas. Detta är alt lägga band på industrien och att hindra uppfinnings-förmågan i dess verksamhet. Det är beslutadt, att bran vins-till verkningen bör vara förbjuden 6 månader af året. Man bar stadgat detta för att motverka en alltför ymnig bränvins-produetion, sedan man likväl öppnat möjlighet för tillverkning af så mycket, som kan vara tillräckligt för att gifva ett rus om dagen åt hrarje mansperson i Sverige. —• Härom gäller samma anmärkning som om föregående punkt; och detta stadgande innebär dessutom den serdeles besynnerliga sats, att det, som bör uppmuntras om vintern, är brottsligt om sommaren. Såsom näring betraktad, har bränvinsbränningen således blifvit belagd med alla de fjettrar, ifrån hvilka man, i allmänhet, önskar befria alia andra näringar. Utskotten hafva, vid beskattningen, tagit pannerymden till grund. Jag liar ej ansett detta beskattnings-sätt vara det rätta; emedan det måste gå i bredd med fiscalisation, som alltid är ett ondt, äfven der den behöfves, — och gifva ökade anledningar till underslef och försvårade controler. Det har dessutom synts mig svårt att rättvist fördela en skatt på grunder, som det beror på tillverkarens skicklighet att betydligt förändra. Att beskatta produetionen, genom en viss afgift för hvarje tillverkad panna — bestämd efter gjorda försök med hvarje, till bränning uppgifven apparat — är den grund, hvarefter jag trott, att skatten bort Bevilln.- samt Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk. Utlåtande N.o 5. 23, bestämmas, och jag delar i detta fall, hufvudsakligen, hvad Herr aj Ekenstamj i sin reservation emot förra Betänkandet, yttrat.
M:s Wåd. förtroende kallat mig, hvarföre jag anser som en helig pligt att för E. K. M:s och Statens tjenst uppoffra egna fördelar och underdånigst anhålla att åtminstone med min på E. K. M:s för Förvaltn. af S.-Ä. i Wäder fastställda interimsstat innehafvande Kamererare-lön, gil R:dr B:co årligen, blifva på expectancestat öfverflyttad, så länge och intilldess E. K. M. Wådigst täckes pröfva mig berättigad att nämnde lön oafkortad för min öfriga lifstid på allmanna pensionsstaten åtnjuta. Stockholm d. i4 Jan. 1825. O. J. Strandberg. Lilchetcn med det till K. IirigsExpeditionen ingifna origiual intygar A. M. Lundström, Prot.-Secrct. och t. f. Registrator. (Afskrift.) Stormägtigste, Allernådigste Konung! Genom till Förvaltn. af S.-Ä. d. 11 Jan. 1825 aflåten Skrifvelse har E. K. M. i Wäder pröfvat godt tillåta mig att från adjungerad ledamot erhålla tjenstfrihet, med bibehållande af Kamererare-lönen på stat, hvilken då redan var bestämd till 1200 JR:dr med derunder inbegripna 114 tunnor spannmål, ehuru den, i anseende till statstillgångarna, ej genast kunde till högre belopp än enligt en i sådant afseende Wådigst fastställd interimsstat, 911 R:dr med derunder begripna 80 tunnor spannmål, utgå, och med denna, ad interim bestamda, mindre lön har jag alltsedan den tiden och till närvarande måst mig åtnöja.