Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ocix ehuru för Sallpetter-fonden, vid ifrågavarande förändring och nedsättning af dess tillgångar från och med nästa års början, icke skulle blifva att påräkna vidare inkomst än ränte-medlen å de Summor deraf, som äro utlånade eller ytterligare kunna blifva förräntade, synes likväl ofvannämnde återstående behållning vid detta års slut 473,102 R:dr 10 sk., lemna vida mer än tillräcklig disponible tillgång för sistnämnde årliga utgifter intill nästa Riksdag, då Riksens Ständer blifva i tillfälle, att, efter sig företeende omständigheter, härom ytterligare förordna. Hvad nu angår Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, i afseende på Saltpetter gärdens nedsättning från J till £:dels Lispund af hvarje Mantal, emot det att den af Kronan hittils bestådde betalning af 1 R:dr 8 sk. för Lispundet skulle försvinna; så lära Riksens Ständer, med underdånigt erkännande af Kongl. Majrts häruti yttrade Nådiga afsigt att bereda jordbrukaren lindring i dess utskylder, emottaga detta erbjudande och dervid jemväl medgifva att den hittills ålnjutne betalningen för levererad Saltpettersgärd 1 R:dr 8 sk. per Lispund må upphöra vid utgörandet af den qvarblifvande skatten, eller £:dels Lispund per Mantal; såsom ock till Kongl. Maj:t öfverlemna , att, , med »434 StaU-Utskottets Betänkanden, den här ofvan calculerade behållningen af Saltpetter-Fonden, låta besörja de erforderlige ntgifterne i och för Gärdens uppbörd och transport samt
Preste-Ståndet skulle inbjudas att uti beslutet, rörande denna §, sig med Bonde-Ståndet förena; § 6 ogittadeSj och beslöts i enlighet med hvad Bengt Gudmundsson föreslagit, att: Såsom säkerhet för den del af grundfonden, hvilken ej ovilkorligen skall bestå af contante medel, må begagnas, icke endast Rikets gällande mynt samt controlleradt guld och silfver, utan äfven fastigbelsinleckningar, actier eller allmänna Verks och inrättningars räntebärande obligationer, hvilka bolaget godkänt och öfver hvilkas säkerhet Konungens Befallningshafvande sig utlåtit. Ej må lill grundfond räknas hvad ej Konungens Befallningshafvande såsom fullgod säkerhet antagit, utan det är inteckning i fast egendom å landet inom tre fjerdedelar af taxeringsvärdet, med bifogad vederhäftig borgen för det fall, att inteckningsgifvaren häftar för sådant gods, som före inteckning har förmonsrätt. Den del af grundfond, hvarom i denna § sägs, skall i landtränteri - 872 Prot.-Utdrag j den q5 April 1848- et eller annat allmänt förvaringsrum nedläggas uti cassakista, etc. (se Utskottens förslag); § 7 ogillades, och ansågs, i öfverensstämmelse med Bengt Gudmundssons förslag, denna § böra erhålla följande lydelse:
Råsocker, alla slag 1 tt 8 öre; Raffineradt, alla slag, såsom Topp-, Kandioch Kakäfvensom Krossadt eller Pulveriseadt socker » 13 öre; Emot detta redaktions-förslag erinrade Sockerbruks-idkarne i Stockholm och Göteborg, att Havanna-terres-socker, ehuru utgörande en till viss grad raffinerad vara, skulle komma att tullbehandlas såsom råsocker, hvarigenom den inhemska socker-tillverkningen beröfvades skydd och Statsverket inkomst; hvarförutan det vore svårt, om icke omöjligt, att skilja Havanna-terres från krossad raffinad och s. k. krossad lump, med hvilken det ock i sockerhalt vore fullt jemngodt. Kommers-kollegium och General-Tullstyrelsen, uti afgifvet utlåtande, ansågo jemväl nämnde sockerslag böra, såsom dittills, tullbehandlas lika med raffineradt socker, serdeles som Havanna-terres egde betydligt högre värde, än vanligt råsocker och vore af den renhet, att det kunde omedelbart ingå i en allmännare förbrukning samt således i viss mån ersätta raffinad-socker; hvadan nämnde embetsverk föreslogo en så lydande redaktion: »Rå-socker ; raffineradt, lie villnings-Ulskot tels Betänkande M 23. 41 »Råsocker; raflineradt, alla slag, såsom Topp-, Kandioch Kakäfvensom Havanna-terres samt allt krossadt eller pulveriseradt socker.» Teknologiska institutet, som jemväl, i anledning af sockerbruks-idkarnes påminnelser, fått tillfälle att afgifva yttrande, redogjorde deruti för betydelsen af de olika benämningar, med hvilka särskilda slag socker utmärkas, och hvilka benämningar, hemtade från de skiljaktiga berednings-sätten, icke angåfvo den högre eller ringare socker-halten. »Endast denna,» yttrade Institutet, »men icke de olika berednings-metoderna, kunde i allmänhet på vetenskaplig väg utrönas; och för bedömande af varu-värdet vore kännedomen af det begagnade renings-sättel föga upplysande.
Det förefaller dessutom högst besynnerligt, att endast befälet skall ega denna »yrkesskicklighet»; man tyckes rent af hafva förbjudit maskinister och manskap vid skärgårdsartilleriet att vara någorlunda hemmastadda på öppna sjön, för att i stället hålla dem i fullkomlig medvetslöshet om hvad ett sådant färdande vill säga. Antagom nu ett skärgårdsfartyg, fördt af en officer, måhända nyss transporterad från arméen — hvilket ju kan ifrågakomma — och således troligen saknande den »yrkesskicklighet», Gr. von Platen omtalar, samt försedd med en besättning, sådan vi nyss omnämnt den, och att detta angripes af ett fiendtligt dylikt, svagare beväradt, men med sjövandt befäl och manskap. Jag hemställer huruvida då det icke vore bättre, om »yrkessam - 62 Den 11 November f. ra. manblandningen»J fortfarande bibehållits så pass, att fartyget vore i stånd att någorlunda försvara sig. Djupgående och grundgående, se der två ord, som mycket ofta förekomma i Gr. von Plåtens förslag. Det första man då måste fråga sig, är: hvad menas med dessa uttryck? Någon siffra hade val bort uppgifvas för att antyda hvar grundgåendet upphör och djupgåendet vidtager, eller åtminstone något förhållande angifvits, som karakteriserat dessa två olika slags fartyg och derigenom det inre och det yttre sjöförsvaret. Då nu så icke skett, har jag icke kunnat draga några slutsatser, beträffande skillnaden mellan djupoch grundgående fartyg. Om man också icke kunnat af Gr. von Platen fordra, att han vid sista Riksdagen, då han nyss tillträdt sitt vigtiga embete, skulle fullständigt redogöra för alla hithörande omständigheter, så hade jag dock väntat mig att nu, efter tre års för lopp, få höra fullständigare uttryckt denna princip, som nu, sådan den är angifven i dessa ord, är, för mig åtminstone, alldeles formlös. Då jag sålunda icke a priori kunnat vinna någon kännedom om densamma, har jag sökt på analytisk väg, a posteriori, leta mig fram, men äfven detta har misslyckats.
mTcetibcep«i förefommcn anleDning f>afwa jfärpta fontroller i affeenDe «*$}»««* utbetalningen af Dplift utflpttnings5unDetfiöD blifmit meDDelaDe. ©torjtiften <3öiD ffor(Fifies?förrättntngarne i ©tora kopparbergs? län, l;milfa ^ringar!1’ omfattat ©märDfjö, ©opf)ta SftagDalena, Sftora, Serna famt Oetter* ocfj Öfraer^alungö focfnar, famt afmittringömerfet i De norra lä* nen, fywilfet för fullborDanDet af åtecflåenDe fmärre afmittrings?*regle* ringar pågått i brunflo, iiitfjö, §rojtmifenö, fölinge, ©unne, Omifené, 5^pfjö, fftätanö, UnDeröåferö, Éfjre, källö, DjferDals?, åoebe odj Sännäs focfnar af SemtlanDs? län, famt för öfrigt blifmit 35 fuHföfjbt i Sjuöbalö forfén, äfroenfom på Dfroanåferö odj Söjuråferö fronoallmänningar af ©efleborgö (än, t häfwerö, Q3orgfjö, 9?ju* vunba, 3nba(ö, Sibenö, #olmö, ©ätta, <28iffjö, ©ubmunbrå, 3^am» fete, åpelgumö, SKefele, Sibern?, Sunfcle, ‘Söibpggerå od) SRätra forf* nav af <2Befter
Med afseende å embelsoch tjenstemäns i allmänhet knappa lönevilkor, hafva Riket» Ständer ansett det vara af billighet påkalladt att bereda någon lindring i da 408 Expedilions-Dtskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o i Si. dryga afgifter, hvarmed dessa löner för närvarande äro betungade, hvadan Rikets Ständer funnit skäligt alt, vid befordran i samma tjensteväg från en tjenst tiil en annan, stämplade pappers-afgiften för Fullmagter och Konstitutorialer må, i likhet med hvad vid förflyttning från lägre till högre lön inom samma grad nu är stadgadt, utgå endast efter det belopp, som motsvarar skillnaden emellan de löneinkomster, som liillrädas, och dem, som förut innehafts, med iakttagande likväl att, då någon utnämnes lil! beställning af den beskaffenhet, att lön på stal dervid ej åtföljer eller först framdeles kommer att åtnjutas, stamphult papper, enligt ofvannämnde grunder, beräknas efter skillnaden emellan den innehafda lönen och den lön, som åtföljer sådana beställningar, som med den tillavancerade äro jemförlige, hvarvid den, sorn sålunda löst fullmagt, bör, dä, lill följd af erhållen lön eller ytterligare befordran, ny kartering för honom ifrågakommer, anses som om han verkligen innehaft ett lönebelopp, motsvarande det, hvarför han redan erlagt lösen; börande dock såsom allmän regel gölla, alt beloppet af stämpladt papper för fullmagt eller konstitutorial eller resolution å lön icke må i något fall understiga hvad som för resolutioner i allmänhet stadgadt är; Och hafva, i öfverensstämmelse härmed, stadgandena i 5 §. under rubrikerne Fullmagter samt Transporter och hylen äfvensom motsvarande stadganden i 6 §. erhållit den förändrade lydelse förslaget utvisar.
»Pelatus me’ ögad o’ Herodes me’ tån.» »Hycked va’t du sa me’ ögad, o’ hycked va’t du sa me’ tån? För ja tytte du sa allt ihob me’ mongen», hånar Hans och belönas med ett skallande skratt. Han är dagens hjelte. Och så fortgår det. När klockan slår tolf skils man åt, och det blir tyst på gården. Men derute faller snön så lugnt och jemt, det blir fråga om att köra i släde till ottan. Ludde. När Ludde var liten och gick i kolt och när Ludde växte upp, då var han just sådan, som hans mamma önskade och just sådan, att alla andra mammor sade till sina elaka små gossar så fort de gjorde något fuffens: »Se på Ludde! Aldrig gör Ludde på det viset». Nej, Ludde gjorde aldrig något. Hemma stälde han aldrig till oordning, bråkade aldrig och visade sig aldrig olydig. När der kom fruar till hans mamma, kunde han i timvis sitta på en högbent stol utan att så mycket som dingla med fötterna, som alla andra små gossar gjorde. Ludde satt alldeles stilla med ett fromsint och godlynt leende öfver sitt rundkindade ansigte, ibland nära att somna, det är sant, men alltid lika leende och god, också när hufvudet med en nick och hvälfning med ögonen föll ned på bröstet eller slog tillbaka handlöst, som om den lilla halsen skulle knäckas. När Ludde då slog upp sina ljusblå ögon, kunde han nog se mammorna knuffa på hvarandra och le med ett så tydligt uttryck af beundran, att Luddes hjerta svälde af glädje och han beslöt att alltid vara lika snäll. Hans mamma var lycklig och stolt. Hon hade ingenting i verlden mer än Ludde, men så var han också hennes dyrbaraste skatt. Hon hade aldrig en tanke hvarken natt eller dag som inte ytterst rörde Lndde; och det som mest sysselsatte henne var hur hon skulle kunna bevara honom obesmittad af denna verlden och dess ondska. Hon var prestenka, lefde i en by och hade hört mycket ondt om skolorna i staden.
Per Öfverskotter å StatsVerkcts inkomster . 10. „ Special-utgifts-titlarne 13. „ Extra statsregleringens special-titlar 14. för å dessa conti afförda förskotter. Kongl. Rähtekamma ren A 15. för kontant insatta förskotter. „ Utgående balans ... 39. Crediteras: Per Utgående balans . 39. — 297 — venled.es na kreditivets belopp, tilldess det antingen insattes eller afskrilVes. 38. Rikets Ständers RiksDebiteras: Grediteras: gnids-Kontor. An Ingående balans . 1. Per Ingående balans 1, för rest å förra årets för lyftade kreditiver, statsfyllnads-summa. för charta-hvitstämpKapital-conto 2. •ing, för statsfyllnadsför andel i öfverskotsumman, terna. för extra statsregle)> Sammandrags-conto rings-anslaget. Räntekammaför andel i öfverren A 15. skottcrna. för liqviderad charv Special-utgiffs-titlarne 13. ta-hvitstämpling, för charta-hvitstämpför liqviderad ränta å ling, (fyrdubbel noMariebergs-lånetm. m. tering.) Utlåningar för mindre » Extra stats-regleringens kreditivet 35. special-titlar 14. för öfverlåtelse. för besparing. Utgående balans 39. w Kongl. RäntekammaRiksgälds-Kontorets ren A 15. fordran: för afbetalning å för lyftade kreditiver, statsfyllnads-summan, för chartahvitstämplevererade krcditivling, medel m. m. för andel i öfverskot>! Utlåningar för mindre terna. kreditivet för ränta. 35. )> Utgående balans . för rest å statsfyllnads-summan. 39. * -g » IIqUo*DUI1IUICUI, saint slutligen: 39. Utgående Balans. Debiteras: Crediteras. An Besparingsfond 13. Per Kapital-conto 2. för oersatt brist. >>' „ Kongl.
Skulle vid tillämpningen en eller annan kolumn på något ställe kunna antingen borttagas eller Pag. 1. JV. a) Debet. Enligt 00 års Förvaltnings-stat för Kongl. Stats-Kontorct, upptagas K:dr Tillgång, Penningar. 000 — I. ex. Kongl. Slaj:ts hofhållning. b) Pag. 3. Summa R:dr j 000| — | — | N. Spanmål under pennin gc-löncrna 000 Debet. Enligt 00 års Förvaltnings-stat för Kongl. Stats-Kontoret, upptagas R:dr Allmänna Indragnings-statens anslag till förhöjning, enligt medel-riks-markegång, för spanmål under lönerna ersätter följande belopp, nemligen: enligt kalkylation den April 1842. sedan från samtliga embetsoch tjenstcmänncns under lönerna beräknade spanmål för 3:ne månader, 000 T:r, afräknats för 1 månad å en Stats Kommissarie-lön 00: för 3 månader å Bokhållare-lönen i N. N. Kontor 0: etc. etc. etc., ‘00: S:r OOT.r som utföras ;å 10 sk. med (eller annorlunda uppstäldt efter hvad lämpligast vara kan) (Brist genom äkursdifference, som af Rikets Ständers Riksgälds-Kontor ersättes, (å Debets sista sida införes) Uppsummering. Debet. d. 0 April d. 0 Juli d. 0 Oktober. pag. 3 000: etc. etc. Tillsammans R:dr 000: etc. etc. t. cv. anslagen i allmänhet. Med Kongl. Stats-Kontorets hufvudbok öfverenstämmande. N. N. Tillgång, Penningar. 000 00 00 — 305 — gen ä conti. behöfva tillsättas, kan sådant lättligen verkställas, utan att här behöfva specielt angifvas. < JV. Pag. 2. Anordnings-beKassan, hvarå Utgift Anmärkningar slutets datum. anordnas. Credit. Penningar. 1842 K. April 1 Dito 00 etc. etc. Summa R:dr 000 — - N. Pag. 4.
Förvisso läto Blanche och Ridderstad med flere höra tal, hvari blixt och champagne-dunder icke saknades, medan pauserna fyldes medelst vackra svängningar af glasen efter skålarne, små effektfulla stamningar, och slutligen reciterande af en oändlighet af verser, skrifna för tillfället. Naturligtvis afslöts det hela med sång och spel, då damernas skål ej heller uteblef. Men det kommer en afton på allt. Huru underligt att i minnet se denna tafla och på samma gång veta att största delen af alla dessa, som då lyste och skattade åt lifvets glädje, nu hvila i den tysta fristaden, under det att ett »ungt Sverige» äfven på litteraturens område kraftigt och ståtligt skjutit upp, så att vår ära alltjemt häfdas i flera rigtningar. Det var under en den härligaste natt som ångfartyget med Aganippens eget folk och hela skaran af hedersgäster återvände. Skämtet lekte på alla läppar och väl hundra gnistrande qvickheter ramlade mellan relingen och månfloden på vattnet »Se så, nu äro vi framme!» Och af hela den glänsande högtiden har blifvit ett fattigt – skuggspel! Hösten var åter inne. Från alla slags utflygter, från land och strand, återkommo Stockholms litteratörer, men de samlades ej mera hos sin forne brunnsintendent. Han hade då måst inställa sina regelmässiga aftongillen och såg endast någon gång ett helt litet sällskap. Men i det allra längsta besökte han sina vänner och mötte alla sina pligter och otaliga göromål med det fasta mod som bodde i hans mannahjerta – dock syntes numera icke så sällan ett uttryck af lidande på hans ansigte. Men ingen häntydde derpå, ty det var påtagligt, att man ej kunde göra honom något misshagligare än att låta honom förstå att man observerade det någonting lefde inom honom, som gaf en falsk färg åt hans infallna kinder, och sände ett falskt leende upp på läpparne då de kanske hopdrogos af bemödandet att kufva de grymmaste plågor. När slutligen hvad han ansåg som dödens annalkande ryckte hemligheten om hans ädla kamp ifrån honom, ville han ej att hans mångåriga strider skulle blifva okända. Och det var då han, såsom förut är nämdt, till A. J.
Redan år 1836 upgick aflöningen och omkostnaderna för Tullstaten till 1,282,373 Rdr, men det liar blifvit nödvändigt, att för imiev:de år ytterligare öka lönerna för Tullstatens tjenstemän, hvaraf följer, att det belopp, som erfordras till Tull-administrationen, fullkomligt upgår till den af K. M. föreslagna summan, nemi. 1.800,000 Kdr. Jag anser således, att StatsUtsk. rätteligen bordt fastställa förslags-anslaget till det af K. M. äskade beloppet, emedan denna summa verkligen erfordras; men då sjelfva naturen af ett förslagsanslag gör att nedsättningen icke blir af någon vigt i afs:de å medlens utgående, och då de öfriga St:n troligen bifalla StatsUtsk:s Betänk., så vill jäg icke i detta afs:de framställa något särskildt yrkande, utan låter för min del äfven bero vid Utslcs förslag. Förev:de punkt blef, uppå härefter framställd propos., af K. o. Ad. bifallen. / 13:de punkten, angide öfverflyllning af eli anslag af 9,000 Rdr från 7-ie till Sidra Hufvudtiteln. Denna punkt lädes till handlingarna. 14:de punkten, ang:de förslags anslaget lill skrifmaterialier och expenser m. m. Denna punkt bifölls, med förbehåll om iakttagande af den förändring, som af It. o. Ad:s förut fattade beslut kunde föranledas. la;de punkten, ang:de öfriga lill Tide Hufvudlileln hörande anslag. Denna punkt bifölls. Vidare förekommo nedannämnde punkter, rörande anslag för tillfälliga behof, nemi.: Punkten a, angide anslag för ombyggnad af Drottningholms bro; punkten b. angide anslag för fortsättning af Wadstena slotts yttre islåndsällande ; punkten c, angide anslag för vidmakthållande af Kalmar slolt; och punkten d. angide anslag lill inköp för Kronans magasiner oell bagerier af nya målkärl och vigter. Dessa punkter biföllos.
När frågan är alt välja ståndspersoner med egendom, involverar detta begreppet af en census; när frågan är om de orepresenterade lärda, måste någon viss grad bestämmas; i frågan om embetsmän, måsteman fastställa antingen K. fullmakt, eller, såsom ett af de tryckta förslagen, capitaines-grad eller något dylikt, d. v. s. man skall, da man öfvergår till positiva bestämmelser, komma till precist samma svåiigheter som för de allmänna valen, och detta tor -j af representationen. När slutligen alla dessa censusåsigter i det femte Ståndet hunnit göra sig gällande, månne man icke kan frukta, att de skola göra sig gällande i de andra, och i afseende på deln, med hvilka detta femte Stånd skall sitta tillsammans i samina kammare för att arbeta? En beständig kamp skall således blifva följden af hvart och ett annat beslut att förändra nationalrepresentationen än genom en öfvergång till allmänna val, på ett eller annat sätt. Detta är den orsak, jag upprepar det, som bestämt mig för allmänna val och icke några theoretiska skäl. Man tadlar att Coust.Utsk. infört census-siffror. Sverige har i sin närvar, representativa författning en egenhet, som skiljer den ifrån alla andra länders, der representationer önnäs. Med de begge Stånd, i afseende på hvilkas valrätt förmögenliets-eensus är införd, är förhållandet icke lika som utomlands; der heter det, alt den som har vissa sk illing sterling. får välja, och den som liar en pence derunder får icke välja; hos oss, att den besuttne väljer efter hemmantal. På samma sätt förhåller det sig med de flesta af BorgareSt:s valdistricter. Då detta är förhållandet, så bar man derigenom efter min tanke gjort denna så mycket omtvistade fråga om census till en obetydlig detalj, i stället för att den utomlands är en vigtig principfråga. Det är just begagnandet af denna egenhet, som är en af de bästa sidorna af Coust.Utsk;s betänk.; det är just härigenom, som det låga egendomsvärde af 2Öo r;dr kan medgifvas såsom berättigande till valrätt, och som denna detalj kan ändras ulan alt rubba systemet.
Den kloke Dumbom lär nog, fastän hans Biograf ej upptecknat det, – hafva sagt, att den som är rädd, ej är modig. Icke heller månde han, (den rädde) inom sig hysa synnerliga föreställningar om sin dråplighet. Åtminstone fick Augusta sällsamma tankar. — Så högst betydande, som hon förr trott sig, torde hon nog icke vara – hon blef ju liksom blyg vid blotta åtankan af Margareta. – Blyg är man för Främmande, så länge man icke känner dem – månne hon ej kände Margareta? – Var ej denna som alla andra, åt, drack, sof, talade äfven, fastän just icke så särdeles mycket? Visserligen var Margareta lik andra menniskor, – men egentligen grufligt lik sig sjelf. – Hur kunde hon alltid tycka om detsamma? Hur kunde hon komma ihåg allt hvad hon sagt, och alltid säga detsamma? Hvarföre blef hon aldrig ond, aldrig ledsen? — Hur kunde man vara blyg för henne, och ändå finna sig allrabäst i hennes grannskap? – Hvarifrån allt detta? Dessa in i hvarandra länkade tankar och frågor hade långsamt – större delen af ett år förflöt derunder – och Augusta sjelf ovetande, ledt henne dit, der hon väntades af Margareta, som med en Moders ömhet skådat den unga flickans första steg sig till mötes, och måst använda all möjlig sjelfbeherskning för att qvarstadna på sin en gång intagna plats och ej ila till den vacklandes hjelp. Augusta var nu kommen till en fråga, hvars svar, en dag utletadt, skulle föra henne vida – hädanefter vandrade Guvernanten troget bredvid sin Elef. d. Min godaste Margret. Min näst Mamma och dig bästa Vän (på jorden förstås) Gudfar R., var här i går och sade att om jag så ville fullskrifva ett helt ris papper till dig, skulle han taga det med sig, då han, den lyckliga menniskan!! på sin uppresa ämnar hälsa på dig, och du kan se af medföljande lunta om jag begagnat hans tillbud.
N:o 5o, i anledning af väckt fråga om skyldighet för Landtboer, Arrendatorer, Torpare, Inhyses och Tjenstehjon, att till hemmansegare eller husbonde betala sin skuld , innan de från orten få afflytta} N:o 5i , i anledning af vackt fråga otn straffbestämmelser fördem, som, genom fylleri och en oordentlig lefnad, förorsaka, att deras hustrur och barn falla allmän Fattigvård till last; N:o 5a; i anledning af väckt fråga om förbud emot lysning till äktenskap för Tjenstehjon och löst folk, derest de ej kunna styrka sig ega utvägar att berga sig och barn m. m. Från Högvördige PresteStåndet* S. D. Då nu å nyo föredrogs Bevillnings-Utskottets Memorial, N;o 43, i anledning af skiljaktiga beslut inom respective Biks-Stånden, angående stämplade Pappersafgiften , stannade Preste-Sfåndet i följande beslut: VoteringspropositioDerne vid 4 1 morn. a) och b) godkände». "Prot. Utdrag dtn 17 Augusti 1829. 63 Utskottets tillstyrkande, rörande förändringar vid samina §. och mom. c), bifölls. Voteringspropositionerne, rörande 4 9 morn., godkändes; 6:te och yide Voteringspropositionerne, i anledntng af 5 godkändes. I afseende pa beräkningsgrunden för Fullmagters chartering, vidblef PresteStandet dess beslut, samt godkände 8 Voteringspropositionen; 9 Voteringspropositionen blef likaledes godkänd. 10 Voteringspropositionen, rörande 8 $•, godkändes. Utskottets tillstyrkande, rörande redactionen af 13 7 morn., bifölls. Likaledes biföll Presfe-Ståndet det af Uti skottet, under 16 §., föreslagna stadgande.
Förordningen den 6 April 1799 icke äro lämpade efter den nära ge, menstap, som de häruti uppräknade förbrytelser hofwa med hwarandra 1 §. förestriswer böter, för första gången Lurendrägeri af det till införsel förbudna gods, till ett lika belopp med wahrans wardesch för andra gängen eller ostare dubbeltsa wida det, LurendrägM uppgär till 50 N:dl, men i annor händelse pligtas första gängen nysinaMnde Suinma, och andra gängen eller oftare dubbelt, äfwcnfom förbrytaren i förra fallet, för första gängen Lurendrägeri icke tuera anses wärdig, att deltaga eller komina Under omröstning tvid wal till sadane publique förrättningar-, som bexo af medborgeligt förtroende, och andra gän. gen, om han ar Borgare, mister sin Borgeliga rättighet och näring, samt z:dje gängen chwad warde det Lurendrägade stiger kill, ställas för 'en Päle pä Torg att stämmas twä timmar, utom det att wahra» i alla hänseenden är förwörkad; hwarjemte förbrytarens namn stall uti Postoch Znrikes-Tidningarne införas, wch böterne i brist af tillgäng förwandlas i allmänt arbete i progressift förhållande efter förestrefne grunder. z §. anser inpractisering af det gods, som till införsel är tillätit, och hwarigenom Tullen försnillas, med förlusten af wahran, ock en fjerdedel af dest wärde i böter, hwilka i brist af tillgäng, efter All - * Män - i86«