Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vore det så, så vore ju de 20 läkarne i full lifskraft för att skjuta undan de der gamla fältläkarne, men sedan skola dessa fältläkare, som nu skjutas utur vägen för de andra, i sin ordning undanskjutas, hvarigenom uppkommer en hel serie af undanskjutna fältläkare, så att vi få en sådan mängd af pensionsbchöfvande, alt medlen icke räcka till, 80 Den 30 November f. m. ty någon gång måste det omsider stadna. När sedan den sis.t tillsatte fältläkaren blir försvagad af ålder, så kan icke heller han inträda i tjenstgöring om det behöfves. Således bl i f ver jag vid, att anse den föreslagna åtgärden ännu alltför obehöflig. I afseende på den förklaring Hr Krigsministern har gifvit på de för gardet till häst besparade 20,000 r:dr, så har jag icke kunnat fatta den. I den K. proposm är det klart uttryckt. Der står upptagen en besparing på karloch sadelmunderingar af 20.000 r:dr årligen. Deraf drager jag den slutsatsen, att det var en effectiv besparing och icke någonting blott för att fägna inbillningen. Nu finner jag deremot att med besparingen icke förhåller sig alldeles så, men anmärkningsvärd! är det i alla fall, att 20.000 r:dr lia kunnat besparas årligen såsom det heter, d. v. s. att för de 5 förflutna åren har en besparing af 100,000 r:dr kunnat äga rum, om åtgärden varit vidtagen för 5 år tillbaka. Om den varit vidtagen för 20 eller 30 år sedan, så visar det sig lätteligen hvilken summa som derigenom skulle hafva blifvit Statsverket besparad, och det må förlåtas mig, att jag icke kan på annat vis se detta, än såsom följden af en felaktig administration, och när sådana besparingar kunnat äga rum på ett ställe, så uppstår tankan på att det kanske kunnat ske på flera ställen. Det är åtminstone förlåtligt att man från den ena besparingen leder sig till möjligheten af den andra, fast den icke råkat att till vägabringas. Det är alldeles icke någon hemlighet huru länge man inom representationen och i allmänhet ansett Lifgardet till häst hafva kostat Staten mera än behöfligt vore.
N:o 5, i ani. af väckt motion om utarbetande af en kommentar öfver Strafflagen; lades dessa Utlåt:n till handlingarne, med förklarande att de deri omförmälda motioner ansågos tillhöra Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk:ts behandling. Föredrogs Frih. Klinckowströms, Rudolf, den! 25 dennes väckte och bordlagde förslag, om tillsättande af ett särskildt Utsk. för behandling af K. Propos:r, dels ang. förändring i grunderna för bevärings-inrättningen samt om bildande af en landtstorm, dels ock ang. grunderna för infanteriets och kavalleriets organisation, om rättighet för den indelta soldaten eller ryttaren till tidigare afsked, samt om arméens vapenöfningar och under-officers-bildningen, äfvensom af andra dylika till R. St:r möjligen inkommande Nåd. Propos:r. Hr von Francken, Georg Wolfgang: Då de ärenden, för hvilkas behandling Frih. Klinckowström föreslagit nedsättandet af ett särskildt Utsk., förut handlagts af en utaf K. M. tillsatt komité, som deråt under lång tid egnat en noggrann pröfning, samt ärendena sålunda redan äro utredda, kan jag icke finna hvartill den föreslagna åtgärden skulle gagna, och anhåller derföre om afslag å Frih. Klinckowströms förslag. Frih. Klinckowström: Det är visserligen sannt att, såsom siste värde talare anmärkte, en komité varit af K. M. nedsatt för utarbetandet af förslag, beträffande landtförsvaret; men när K. M., på sätt Nåd. Proposm innehåller, sjelf begärt att R. St:r måtte yttra sig i fråga om de af K. M. framställde grunder, synes det mig alldeles gifvet, att R. St:r måste uttala ett omdöme i frågan, och att, på det detta omdöme må kunna blifva af något värde, det icke gifves annan utväg än att nedsätta ett särskildt Utsk.
Riksdagsmanna-val anst alles ä den ort, som Pröfnings-Comiteen bestämt, inför den Häradshöfding eller Rädslafini-Rätt, under hvilkens domsaga valdistrictet eller största delen af dess folkmängd lyder. Utskottet, som velat göra Riksdagsrnanna-valen oberoende af all administrativ myndighet, har anförtrott deras ledning åt den oberoende Domare-magten. Å landet, der Rättens sammanträde är förenadt med större svårighet, har Utskottet trott sig blott böra fordra Häradshöfdingens närvaro. I staden deremot har Utskottet ansett RådstufvuRatten både böra och kunna valet öfvervara* 12 §. Sådant val sker genom enkla, omärkta, slutna, hoprullade sedlar, af hvilka hvardera innehåller så många namn, som valdistrictet eger sända Riksdagsmän. Hvar och en, som i valet deltager, /einnar en sådan röst sedel. 13 §. Riksdagsmän äro de, som de fleste rösterna erhållit. Hafva tvä el - 60 Constilutions-Utskotlets Memorial, N.-o 38. ler flere erhållit lika mänga röster, och är valet derigenom oa (gjordt, då anställes genast mellan dem, hvilka sålunda fått lika röstetal, ny omröstning. Fiel hvarje sådan bör, innan sed/arne öppnas, en sedel förseglas och afläggas, hvilken, när röster vid sammanräkningen finnas lika delade, öppnas för att gifva utslag, så vida genom dess öppnande antalet af dem, hvilkas likhet i röstetal lemnar valet oaf gjordt, icke kan ökas. I sistnämnde händelse förnyas omröstningen mellan dem, som sist fått lika röster. Pä samma sätt för hålles, tilldess valet afgjordt är. 14 §. För den, som till Riksdagsman vald blifvit, uppsättes och underskri!ves genast af valf örr ättar en och minst tolf närvarande valmän en så lydande fullmagt: Undertecknade Valförrättare och Valmän i N. N.
Majit inkomma samt dervid föreslå de åtgärder, som kunna finnas lämpliga för vinnande af det åsyftade ändamålet. —■ Krigskollegii utlåtande har den 16 Juli 1862 till Landtförsvars-departementets Kansli-expedition inkommit; hvarefter detta ärende beror på Kongl. Majits Nådiga pröfning. Vidkommande Rikets Ständers begäran om åtgärders vidtagande till förberedande af en sådan reglering af Pensionsväsendet för ^arméen, att hela pensioneringen må kunna af Staten öfvertagas, samt mera enkelhet i grunderna och vilkoren för pensioneringen, jemte förenkling i förvaltningen, åstadkommes, meddelades Direktionen öfver Arméens Pensions-kassa befallning att i detta ämne till Kongl. Majit inkomma med underdånigt betänkande, deruti förhållandet med alla härvid förekommande omständigheter borde fullständigt utvecklas. — Sedan Direktionen afgifvit det infordrade betänkandet, blef detta den 28 December 1861, enligt Kongl. Majits nådiga beslut, öfverlemnadt till Landtförsvars-komitéen, för att tagas i betraktande vid behandling af frågan om pensioneringen af Arméens befäl och tjenstemän. 15:o af den 20 Oktober 1860, angående Auditeurs-tjensternas indragning. (172.) 1860 den 13 November, i underdånighet iöredragen: och remitterad till Krigs-hofrättens underdåniga utlåtande. Sedan härefter Krigskollegium jemväl fått sig i målet yttra, blef ärendet den 3 Juni 1862 i underdånighet anmäldt; hvarvid Kongl. Maj:t ansåg denna fråga då icke böra till hufvudsaklig pröfning upptagas, utan ville Kongl. Majit framdeles, i sammanhang med nödiga förändringar i krigslagarne samt deraf möjligen uppkommande förändring i Krigs-domstolarne, taga Rikets Ständers framställning angående Auditeurstjensterna vid Arméen i vidare öfvervägande.
Hufvudman för egen Ätt, äge han ej, att intaga säte för densamma, nieh väre bibehållen vid innehafvande befattningsåsoni Élector j Utskottseller NäimtdsLedamot. Jag ledeS till detta förslag af de nya’ skäl här blifvit anförde mot möjligheten för eö person, att få välja sjelf om han vilk t90 Den 7 Augusti f. m. vara Ledamot ejler iclie af Utskott. Jag tror att på detta sätt redactionen skall förena åtskilliga af de meningar man här förfäktat. Herr Riben : I anledning af Grefve von Perséns yttrande får jag äran nämna * att d-et strider mot all Lagprincip, att Fullmäktig skulle kunna finnas utan Hufvudman. Härigenom kan det besynnerliga fall inträffa, att en utslocknad Ätt komme att fortfarande representeras. För öfrigt förblifver jag vid mitt yrkandeom bifall lill sista Momentet af förslaget, sådant det är. Friherre Gederström lrar trott, att om vid en sådan casus, som här är supponerad, Fullmäktig lemnade sin plats i Utskott, det kunde bero på- Electorerne att åter invälja honom eller icke. Det är sant; men äfven då uppkommer den olägenheten,' att Electorerne, möjligtvis icke vilja taga bort Ordförandeskapet från den varande Ordföranden. I anledning af Friherre Cederströms yrkande af likhet i Lagstiftningen, får jag yttra, att det ofta funnits nödigt alt vid sidan af allmän Lag ställa en undantagslag. Hans Excellence Herr Grefve t)e la Gardie: Ja‘g kan för ingen del instämma 1 Grefve von Fersens mening. Den är af Herr Riben så fullständigt vederlagd, att jag är öfvertygad grefve Von Fersen skall finna.t att det icke går an. I afseende å andra Den 7 Augusti f. m. igt Momentet, hemställer jag, om icke berörde Moment kunde erhålla följande lydelse: Dör den, som fullmagt utgifvit, eller blifver han sin representationsrätt förlustig, lemne Fujlmägtig det säle han på grund af samma fullmagt innehaft. ■c.. Herr Tham, Wolrath:
Maj:t, som funnit denna begäran billig, ansett tillökningen i beklädnadshjelpen för matroserne böra bestämmas till 15 R:dr för hvarje matros årligen, och alt då, i följd häraf, såsom tillökning i beklädnaden för nuvarande 400 malrosér erfordrades 6,000 R:dr, samt, i händelse förslaget om korpsens tillökande med 200 man godkändes, till full beklädnadshjelp för denna styrka, efter ofvannämnda beräkning af 60 R:dr per man, ytterligare behöldes 12,000 R:dr, sammanlagda erforderliga beloppet för korpsen utgjorde 18,000 R:dr; samt att, hvad slutligen anginge Skeppsgosse-korpsen, den förändring i skeppsgossarnes nuvarande otillräckliga beklädnads-stat visserligen blifvit af vederbörande föreslagen, att hvarje gosse årligen erhölle en klädesbeklädnad och, utom redan bestådda Siats-Utskottets Utlåtande JVs 72. bestådda 2:ne skjortor af blångarnsväf, ytterligare en lärftsskjorta med blå krage, samt att, i stället för kavajer af grått kläde, anskaffades sådane stortröjor, som brukas af matros-korpsen och bålsmanshållet, på 6 års brukningstid, men att för besparings skull, sådan jemnkning deruti ansetts böra åvägabringas, att i stället för en klädesbeklädnad årligen, endast 2 sådane beklädnader på 3 år skulle bestås hvarje skeppsgosse, hvarigenom endast nu ifrågaställa tillökning af 3,344 R:dr i anslaget för skeppsgosse-korpsen blefve behöflig.
Äfven jag var tillstädes, då detta beslut blef fattadt, och jag förebrår mig min försummelse, att ej hafva uppmärksammat ärendets vigt nog hastigt, så att jag kommit i tillfälle göra någon anmärkning mot den af Stats-Utsk:t föreslagna formen, och möjligen tillvägabringa en ändring derutinnan. På sätt Hr Fåhrasus, hvars nyss uttalade åsigt i formfrågan jag i allo delar, har inför R. o. Ad. anmärkt, är det ett factum, att R. o. Ad:ns första beslut blifvit helt och hållet åsidosatt. Jag säger helt och hållet, ehuru den af Ståndet beslutade summan återfinnes i den ifrågav:de voteringsproposm, ty vi minnas alla ganska väl huruledes härstädes, efter yrkadt bifall, yrkadt afslag och yrkadt bifall med tillägg af en varning, vi voterade mellan det första och det sista af dessa alternativer, hvarvid det sistnämnda blef St:ts beslut. När inbjudning sedermera afläts, kunde vi ju ej föreställa oss annat, än att den afsåg, det vårt beslut skulle i sin helhet af Med-Stånd antagas. I dess ställe har man tillåtit det ituklyfvas och beröfvas sin udd. Jag kan häröfver yttra mig desto mera opartiskt, som jag icke inför R. o. Ad. tillkännagifva min åsigt i sakfrågan, och finner icke heller nu tillfället erfordra ett sådant tillkännagifvande. — Utan att således vilja ingå i den ursprungliga, sjelfva sakfrågan, är det endast i afseende å den formella behandlingen sedermera, dels hos Stats-Utsk:t, dels ock i följd af dess hemställan, hos R. o. Ad., som jag måste beklaga det iakttagna förfaringssättet, ithy att R. o. Ad:ns ledamöter synas icke hafva mägtat åt R. o. Ad:ns beslut vindicera den helgd, detsamma, efter min uppfattning, bordt tillkomma. På H. V. 23 354 Den 17 Maj f. ni. dessa grunder önskar jag, för att åtminstone ej genom stillatigande synas misskänna formfrågans vigt, nu att få förena mig i den af Hr Fåhrasus afgifna reservation.
Olägenheten af närvande stadgande i detta fall afhjelpes till en del på det sätt, att vederbönde ombud hos Hof-rätternes tjenstemän göra sig på förhand, eller innan besluten expedieras, underrättade om målens utgång, och dymedelst vinna tid att inhemta hufvudmännens föreskrifter i afseende å medlens fullföljd till K. M. Allt detta sker likväl på sidan om lagen, ty Hofrättens tjenstemän äro genom ed förbjudna att updaga hvad inom domstolarne beslutes. För att afhjelpa den nu omförmälde olägenhet, skulle jag för min del vilja instämma i Utsk:s förslag, att den ifrågavar:de tiden skulle förlängas från 8 till 20 dagar, men detta vore också den enda förändring i lagens nu gällande stadganden i detta fall jag ville tillstyrka, hvarföre jag hos H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, får anhålla om propos. å bifall till Utsk:s förslag till förändring i 1 § 30 kap. R.B. till och med orden ”då utslaget föll”, men deremot anhåller jag om afslag såväl å den föreslagna nedsättningen af revisionssumraans belopp, som ock å den serskilta författningen ang:de inteckningsärendenas fullföljd hos K. M. Hr Printzensköld, Carl: Lika med de 2:ne siste talarne finner jag den föreslagna förändringen i lagens stadgande ang:de revisionsskillingens belopp samt den ifrågasatta författningen i afseende 32S Den 20 Augusti. å fullföljden hos K. M. af de mål, som röra intecknings vinnande i fast egendom, vara alldeles obehöflige och olämplige, hvarföre jag på det högsta afslyrker allt bifall lill dessa förslag. Men jag går ännu längre än dessa värde ledamöter och anhåller äfven om afslag å Utsk:s betänk, i hvad det rörer förlängning af den tid, inom hvilken anmälan af missnöje bör hos Hofrätt göras. Man har anfört såsom skäl för den ifrågasatta förlängningen, att det vore för tvistande parter nyttigt och nödigt att af deras ombud i Hofrätts-orterne i tid få underrättelse om målens utgång, för att sedan kunna meddela dessa ombud vidare föreskrifter i afseende å fullföljden af sakerne och dertill anskaffa penningar.
Utgå, allt hvad rörde förslaget till tillägg deri, i afseende på utländska Språkoch Exercitiemästare samt idkare af de fria konsterna, får Utskottet nu härmedelst å nyo för Riksens Ständer framlägga berörde 28 §. i det skick den efter detta beslut bör till Kongl. Maj:t öfverlemnas. ’’Konungen äger att i Stats-Rådet utnämna och befordra infödda Svenska Män till alla de Embeten och Tjenster inom Riket, högre och lägre, hvilka äro af den egenskap att Konungen fullmagter derå utfärdar; dock böra vederbörande förut med förslag hafva inkommit der sådana hittills ägt rum; vare Konungen likväl obetaget att efter Stats-Rådets hörande uti MilitaireEmbeten nyttja en eller annan utländsk man af sällsynt skicklighet, men icke till Commendanter i Fästningar. Konungen fäste vid alla befordringar afseende endast å de sökandes förtjenst och skicklighet, men icke på deras börd. Till Stats-Ministrar, Stats-Råd, Justitiae - Råd, Stats-Secreterare, samt alla andra Civile Embetsman inom Riket och Domare må sådana män endast nämnas, som äro af den rena Evangeliska Tjäran. Ingen må till Civile Ordinarie tjenster förordnas sorn ejfyllt 2 x år, och om det är Ordinarie Domare - Embete 25. Stockholm den 6 Juli 1815. På Höglöfl. Riddersk. På Högv. Prest-Stån - och Ad. Ledamöters vägnar Rudolf Cederström. dets Ledamöters vägnar C. v. Rosenstein. Pi 742 JDen 7 Juli. Adeln, Högvördiga Prest-Ståndet samt Vällofl. Borgare * Ständet återremitterat åmnet till Stats* Utskottets ytterligare handläggning. De hos Höglofl, Ridderskapet och Adeln gjorda åtskilliga erinringar innefattas uti Herr Protocolls-Sécreteraren J. Adlerbeths, Herr Lo* renzo Hammarskölds, Herr I/ectoren Gustaf Abraham Silverstolpes, Herr Pehr Gustaf Clederskölds, Herr Professoren Doctor Munck af Rösenschölds , Herr Ofverste-Lieutenanten P’ri» herre J.
Friherre Boije: På den delen af sista Talarens yttrande, som kan synas innefatta ett klander på mitt sätt att yttra mig, skall jag icke svara. Hvad åter angår förebråelsen, att jag skulle hafva felat emot Historien, så tror jag den snarare bör göras framställaren sjelf. Jag har ej tält om någon 1734 års Re - Den 27 Maji. 339 geringsform, utan om den af i634, hvilken Betänkandet åberopar. Jag har gifvit den namn af en så kallad Regeringsform , derföre alt den aldrig uppgafs, eller till innehållet utgjorde annat, än en Testamentarisk Instruction för Drottning Christinas Förmyndare; och jag har kallat denna handling ett föregifvit Testamente derföre, att dess autenticitet är gjord ganska problematisk af en Historiograf, som icke saknade anseende. Jag hänvisar den värde Ledamoten till den upplysning i ämnet, lill den kännedom om vissa scrupler, framställde af numera aflidne Biskop Nordin, som Finnes uti en af Svenska LitteraturTidningens blad för Julii månad 1814- Om aha Styrelseformer bäst bedömas efter det allmänna tillstånd, hvartill de föra, så voro 1634 års Styrelseformer de aldraolyckligaste. Detärsannt, alt i Historien paraderar den tidepuncten såsom lysande af krigsära; och det ärsannt, att eröfringar och de tillfällen att rigta sig på Utländska Flender, som ägde rum, gaf vissa familjer rikedom; men att det der bevisar ej någon säkerhet att rättvisan eller Lagarne voro väl administrerade: och Historien, med allt hvad som talar till våra minnen ifrån den tiden, vittnar om motsattsen. Hvar och en känner, att det var det missbruk af Magten, den egennytta, den Nepotisme, som utöfvades af de båda långa FörmyndareRegeringarne, att det var detta missbruk af magten, en magt hvilken det går så lätt an att missbruka, när man en gång fått den, alt det var allt delta, som, mera än annat, kastade hatet på 340 Den o.nj Maji. Adeln, och sedermera derigenom vållade 1686 års olyckliga envälde.
Då denna motion icke har sammanhang med Statsverkets inkomster eller utgifter, torde R. o. Ad. finna, att den icke bör af StatsUtsk. behandlas, utan bör från R. o. Ad. till Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. remitteras. H. Den 10 Augusti. 145 Fl. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om icke den beslutade remissen till StatsUlsk. finge förfalla, och således Hr Ribbings motion borde endast af Allm. Bcsv.- o. Ekon.Utsk. be handlas; hvilket bifölls. Frih. Toll, Gustaf, hade inlemnal följande: Nu gällande inslruclion för llidd.Direct. stadgar i § 13 mom. 2, att Ridd.Sccret.tjensteu aldrig får med något embete i Statens tjenst förenas. Anledningarne till detta stadgande, sorn egeuteligen skedde år 1523, men förnyades år 1829, torde något hvar erinra sig, afven som att det, genast vid tillfället af dess tillämpande första gången, blef genom R. o. Ad:s beslut upphäfvet, och alt det vid tillämpningen andra gängen blef för 4 år snspenderadt, till förmån för nu sednast afgangue Ridd.- Secrct. Ensamt denna händelse vore nog alt ådagalägga olämplighetcn af samma stadgande, så länge icke Ridd.Secret:s lönevillkor kunna bringas till ett belopp, som mera motsvara behofven för en familjs underhållande i hufvudstaden. Flera andra skäl ligga sä nära till hands, att deras antydande mäste anses öfverflödigt. Jag föreslår derföre, alt R. o. Ad. matte besluta, alt förenämnde 2 mom. af 13 § uti instruclionen för Ridd.Direct. helt och hållet må utgå, och denna olägenhet således undanrödjas för den Ridd.Secret., R. o. Ad. kommer att antaga. — Om remiss lill Ridd.Utsk. anhålles. Begärdes pä bordet. Föredrogs ånyo och bifölls Allm.
Uti ett från hedervärda Bonde-ståndet till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets behandling remitteradt memorial hafva riksdagsmännen Johan Jacob Rutberg och Herman Öbom från Norrbottens län samt Gustaf Glad och Johan Westermark från Vesterbottens län fört klagan öfver de svåra olägenheter, som vållas af föreskriften om anskaffande af produktionsbevis för salt lax och smör vid dessa varuartiklars transporterande från Norroch Vesterbotten till afsalu på annan inrikes ort; anförande motionärerne, att, sedan vid 1840 års riksdag upphäfvande af denna kontrollanstalt blifvit yrkadt, och af Rikets Ständer i underdånighet förordadt, utan åsyftad påföljd, hafva olägenheterne af detta uti rikets öfriga provinser okända hinder Allm. Besv.- och Elcon.-Vtskottets Betänkande, N'.o 110. för en oumbärlig varu-omsättning tilltagit; att den befarade insmuglingen af lax och smör från Finland, som föranledt den ifrågavarande föreskriften, väl någon gång torde hafva förelupit, men att missbruket härutinnan varit ganska ringa emot de stora olägenheter, som försöket till deras afhjelpande medfört; samt att produktionsbevisen icke osannolikt blifvit begagnade såsom medel för underslefvet såsom det visat sig vid den för icke lång tid tillbaka inträffade händelse, att en stor mängd dylika på ett anstötligt sätt förkommit, hvarigenom den öfverklagade författningens olämplighet blifvit ytterligare ådagalagd, hvarföre motionärerne anhållit, att Rikets Ständer måtte ånyo göra framställning om ifrågavarande kontroll-föreskrifters upphäfvande.
^ Utdrag af Protokollet hållit hos Högwördige Preste - Sländct den 24 Nowcmber 1809. S. D. Föredrogs och bifölls Riksens Högloft, S änders Allmänna Beswärs«och Aeconomie,Utskotts Betänkande, i anledning Las Herr Ryttmästare» och Riddaren Grefwe ä. krälicks genom Memorial gjor, de hemställan, att Westgöthe, DragomRegemenle mät, re till indeldr Jnfanierie förwandlaö; Hwilket härige» nom skulle de Respective Medständcn samt bemäldte Utskott wördsamt och wänligen lämnas till underrättelse, klr Luprs. Lx kroroeollo P O. eUmyvjst. S. D. Ester öfwerläggning om Riksens Högloft. Ständers Lag UtskottS den 11 dennes afgifne Betän» kande, angäende föreflagne förändringar wid brottmäle ransakande och afdömande, blef detsamma af Preste» Siandet bifallit; Hwilket genom Utdrag af Protocol' let Den 7 December. 405 let skulle de Resptttive Medständen samt Lag-Utsköttek wördsamt och wänligen lillkännagiswas. Lx ?rotoco!lc» 17. Almgvist. S. D. Wid öfrverwägande sa wät as Riksens Högloft. Sländers Lag UtskottS Betänkande, som as sedermera i anledning af skedde anmärkningar inkomne närmare förklaringar, angående ändring i LagenS stadgande i Z Cap. IQ §. Giftermals
Då Utskottet nu förnyar dess förra förslag i denna Punct, får Utskottet tillkännagifva: att Utskottet anser det både billigt och nödigt, att ett Anslag för Oförutsedde Behof på Tredje HufvudTiteln finnes j att Betänkande»!, N:o 23g. i5g dertill af Anslaget för FörsvarsVerket i allmänhet under de föregående åren blifvit afsatte och använde vida större Summor än den nn föres lagné, utan att sådant vid hällne Provisionelöfver StalsVerks-förvaltningen gifvit anledning till någon Anmärkning; att någre Löne-besparingar, efter vidtagande af dermed af Utskottet föreslagen disposition, till Oförutsedde Behof ej synnerligen blifva att påräkna; samt alt nedsättningen till jemn Summa ej förorsakat någon minskning på HufvndTiteln , emedan, såsom af 25:te Puncten i förra Betänkandet kan inhemtas, en lika nedsatt Summa blifvit afdragen vid calculen till utfinnande af Summan för KrigsCollegii Departementer, hvilken således kommit att behålla det belopp, hvarmed förevarande Anslag blifvit minskadt. 29:0 Angående den från Andra HufvudTiteln hinflyttade KrigsHo/Rältens Stat har Utskottet här ej någon Anmärkning att besvara. 30:0 Spanmålsberäkningen under PenningeLönerne har, i anledning af hvad i detta Betänkande blifvit anfördt, ej undergått någon förändring emot hvad som i förra Betänkandet finnes upptaget. 31:0 Slutligen hafva, hos H. R. o. A. Herr Gref.