Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lag, gifven alt bevara allmänt lugn, utan alt återhålla allmän ”upplysning.” Likaså har Utskottet funnit, alt Indragningsmagten icke eller låter sig förena med hvad Regerings-Formen uti dess 16 § bjuder, eller alt "Honungen bör ingen förderfva eller förderfva låta till ära och välfärd, ingen afhända eller afhända låta något Con s titti! ion s-Utx l o t tets Memorial, IV'-o i 6. 7 gods utan ransakning och dom,” —att Indragningsmagten vidare är stridande mot de i i § 4 morn. Tryckfrihets-Fororduingen bestämda vilkor för riktigheten att utgifva perio lisk skrift, äfvensom all den icke står tillsamman med Svenska folkets lynne och tänkesätt, t allmänhet utmärkte af frisinne, aktning för lag och rätt samt ovilja mot äfven skenet af godtycke. Om Indragningsmaglun, när den infördes, än ma hafva varit af politiska förhållanden påkallad, för att i Regeringens hand lemna medel till skyndsamt bestraffande, likasom till förekommande af Tiyckfrihetens missbruk , så är denna magt, i Utskottets tanka, likväl numera icke i något afseende behöflig. Indragningsmagten får nemligen icke anlitas i annat fall, än då dagblad eller periodisk skrift är vådlig för allmän säkerhet, eller utan skäl och bevis förnärmande personlig rätt, eller af fortfarande smädlig egenskap; men i alla dessa fall lemna domstolarne tillräckligt och vida säkrare skydd än Indragningsmagten. En för allmänna säkerheten verkligen vådlig periodisk skrift kati icke undgå att straffas, antingen för uppmaning till myteri och uppror eiler åtminstone för lögnaktiga uppgifter och vrängda framställningar till allmänhetens förvillande och förledande. Förnärmar den åter utan skäl och bevis personlig rätt, så beror på elen förnärmade personen, för hvilken indragningen icke lemnar någon upprättelse, att i laga ordning utkräfva en sådan, och bör det icke påräknas, att den embetsman, som har Indragningsmagteus bandh öfvande sig anförtrodt, skall med sin uppmärksamhet kunna löja och undersöka hvarje mot enskild person uti periodisk skrift förekommande angrepp.
Olivecrona, hvarvid kostnaderna för ifrågavarande kanaloch sluss-anläggning beiäknats till 120,903 R:dr Banko; varande af förbemälde motionär föreslaget, att Rikets Ständer, under de vilkor, som för dylika stats-bidrag voro eller blefve stadgade, mätte för anläggningen af en båtled mellan Noraoch Fåsjöarna, i enlighet med det dertill sednast uppgjorda förslag jemte tillhörande ritning, bevilja ett stats-anslag utan återbetalnings-skyldighet å 80,000 R:dr Banko; och har motionären vid sin framställning härom yttrat, att derest Rikets Ständer ville sålunda med ett bidrag, motsvarande tvåtredjedelar af kostriads-summan, befordra verkställigheten af ifrågavarande för bergslagen vigtiga och högst nyttiga förelag, kunde med säkerhet antagas, att ett bolag för detsammas utförande genast skulle blifva bildad t. Uti det i denna motion åberopade underdåniga utlåtande, som
Enligt träffad öfverenskommelse med LazareLts-direktionen, har antalet af de för Länets räkning å Serafimer-lazaretlet bestämda sjuksängar erhållit en esomoftast högst behöflig förökning från 20 till 3o, hvartill de ökade kostnaderne komma att tills vidare godlgöras genom årligt bidrag af 1,000 R:dr Banko, som utgå af öfverskotten å kurhusmedlen; men hvilken anstalt, på sätt direktionens skrifvelse den 9 Oktober i83a omförmäler, dock ej tagit sin början förr än med nu löpande år. Och då, derförutan, Länsstyrelsen esomoftast varit i bekymrande förlägenhet för beredande af nödig läkarevård dels åt personer af arbetsklassen, sorn med pass försedde ämna sig till Stockholm, men i närheten af staden angripas af sjukdomar, innan de hunnit förskaffa sig arbete eller ständigt tillhåll, dels åt löse personer, som under hvarjehanda förevändningar vilja begifva sig til! Stockholm, men inom Länets område insjukna och måste botas, innan de kunna till sina hemorter återsändas, och dels åt sådane fattige, ofta utan stadigt hem varande Länets innevånare, sorn för brist på utrymme eller sjufedomarnes beskaffenhet ej kunna å Serafimer-lazarettet intagas; behagade Eders Kongl. Maj:t, uppå derom gjord underdånig hemställan, i nådigt bref den 27 Februari i83o tillåta,'att sådane sjuke fingo utrett dertill inredt rum å Smedjegårdshäktet intagas till vård af häktets läkare och hvarvid underhållskostnaderna skulle, der så ske kunde, af de sjuke eller — 3i — vederbörande församlingar utkräfvas, men livad sålunda ej kunde ersättas, af Eders Kongl. Maj:ts Sundhets-Kollegium, uppå anslaget tili smittosamraa sjukdomars botande, utbetalas.
Nro 310, angående utsättande af en praescriptionstid, inom hvilken de från Riksgälds-Contoret utgifne credit-sedlar böra till inlösen företes, bifölls; Nro 3rr, i anledning af en lill Fullmägtige i Riksgälds-Contoret ingifven och af dem till Utskottet öfverlemnad ansökning af åtskillige Tjenstemän vid nämnde Contors-Credit-Sedel-Verk, alt, vid deras nu innehafvande tjensters indragning, varda bibehållne vid de för samma tjenster på Stat uppförda löner, äfvensom angående deras pensionsrätt, bifölls; Nro 3i2, i anledning af Herr Domprosten Lidmans motion, att Riksgälds-Contoret måtte befullmägtigas, alt på vissa vilkor sätta till Götha-Canal-Bolags disposition de 93,926 Rdr Brco, som der äro deponerade, till säkerhet för Canalens framtida underhåll, bifölls; Nro 3i3, \ anledning af Kongl. Majrts till Utskottet aflåtne Nådiga Skrifvelse af den 6 sisllidne September, i fråga om lån af allmänna medel till segelfartens skyndsamma förbättrande å Götha eif, och en hamn-anläggning vid Götheborg, bifölls, S. D. Föredrogs å nyo och återremitterades Stat s-Utskottets Utlåtande, Nro 314, i anledning af väckt fråga om pensions-uuderstöd'åt enkor och barn efter Läkare, hvilka aflidit i Cholera-farsoten. S. D. Föredrogs å nyo och återremitterades Stats-Utskottets Utlåtande, Nro 315, i anledning af väckt fråga om understöd af allmänna medel -till framlidne Justiliae-Ombudsmannen Poignants t v änne omyndiga söner. » S. D. Föredrogs å nvo och bifölls Stats-XJtskcttets Berättelse, Nro 3*i, angående den innevarande Riksdag verkställde granskning af StatsRih. till R. St.
Jag blir annars satt i den olyckliga belägenhet, att ej kunna votera, emedan jag kunde bidraga till ett resultat, stridande emot det jag önskar. Jag anhåller vördsamt om den proposition jag nu yrkat. Grefve Cronhjelm: Då jag anmälte mig, hade discussionen tagit den riktning, att fråga endast vore om återremiss. Jag ville i anledning deraf nämna, det 4p §• i Riksdagsordningen stadgar, att blott allmänna mål ovilkorligen skola återremitteras. Sorn detta ej är något allmänt mål, anhåller jag, att proposition måtte göras på hufvudfrågan, ej på återremiss. Friherre Sprengtporten, Jacob Willielm: Då Ridderskapets och Adelns beslut i afseende på offentligheten kommer att erhålla en lefvande form i lagbudet, är jag af samma tanka som Herr Tham, att detta bör inflyta i RiddarhusOrdningen. Hvad åter angår den nu ifrågavarande propositionen; så förenar jag mig med Friherre Anckarswärd och Herr von Hartmansdorff, Den 3 Febr nar ii f. m. 79 samt anhåller, att Herr Grefven och Ordföranden måtte framställa proposition i öfverensstämmelse med hvad LandtMarskalken vid sista Riksdag gjorde; blott med borttagande af orden: såsom RiddarhusUtskottet föreslagit. Det beror sedan på öfverläggning, om saken skall in i RiddarhusOrdningen, eller bör på annat sätt behandlas. Jag hemställer således, att Herr Grefven och Ordföranden behagade först fråga, om Ridderskapet och Adeln åstundar återremiss; och då jag förutser, att den frågan blir med Nej besvarad, att den proposition jag föreslagit, derefter kunde framställas. Grefve Frölich: Jag vill endast anhålla alt få besvara några anmärkningar af Grefve Posse. Det synes som han fattat, att jag begärt någon proposition i sak. Det har jag änuu ej gjort. Tvärtom har jag reserverat min rätt att få yttra mig i saken, när jag vore öfvertygad att alla bifrågor blifvit afskilde. Hvad min så skiljda proposition beträffar, vardén blott framställd såsom en ledning för Herr Grefven och Ordföranden att afdela frågan så, att vi komma att få någon proposition i saken.
Be tänka 11 den. 661 och Manufactur-Medlen, ehuru redan avslutade, ännu icke hunnit undergå revi sion i KonglKantinar-Rätten, har Utskottets åtgärd varit inskränkt till granskning af Munufactin-Discontoch Ull - Discont-? fondernes förvaltning och räkenskaper för sisllidne år. 4-f den berättelse, som Utskottet vid plenna förrättnings början från Kongl. Pornmerce Cqllegium erhållit, har Utskott tet inhemtat, att under sisllidne arne lörprdnanden blifvit af Kongl. Majrt i Nåder vidlagne, sopa kunna anses ega sammanhang med Manufactur-Discont-fondens förvallning i allmänhet, nemligen ett af den 3:dje April 1822, enligt hvilket rättighet lill lån i fonden af Bomullsväfveri-idkare icke må till godonjutas för andra Bomulls-, vöfnader och Tyger, än dem, som enligt 8:de Art. 7 §. af 1770 års Kongl. Hallordning, åro försedde med tillverkarens inväfde namn, jemte Stohloch StyckeNummer; och det andra af den 11 December samma år, hvarigenom stadgas, alt pappersbruksegarne i Riket, som förut haft en summa af /p>,ooo Rrdr af Mauufactur-Discont-fenden lill Låns för sig afsatt, skulle ifrån och med år i8a3, lika med Öfrige Fabriksidkare, upptagas i den alL 66:2 Stats -U l s k o 11 et i Betänkande 11. miinna repartilionen af Manufactur-Discontfonden. För öfrigt liar Kongl. Maj:t, linder loppet af nästlidne är, genom särskildta Nådiga Bref lill Kongl. Commerce-Collegium, beviljat följande personer rättighet, alt i Manufactur-Discont-fonden uppbära
Förutom stöflarne bör man medföra ett par lätta skor af galoscheradt kläde, lasting eller fint skinn. Dessa böra vara försedda med sulor, för att man i nödfall skall kunna gå med dem på jemn landsväg, men böra på samma gång vara så mjuka, att de kunna tjenstgöra som tofflor. Hvad strumpor angår, så bör man medtaga två eller helst tre par tjocka ullstrumpor till marscher o c h ett par tunna ulleller bomullsstrumpor att påtaga, då man på hviloplatserna utbyter stöflarne mot skorna. En af de säkraste utvägarne för att undgå skoskaf är att ofta — gerna ett par gånger dagligen — tvätta fötterna och ingnida dem grundligt, i synnerhet mellan tårna, med cerat eller annat fett. Att tvätta fötterna med bränvin är också förträffligt. Sä ofta tillfälle gifves, bör man låta rengöra eller " i nödfall sjelf tvätta sina strumpor. Om det är möjligt, bör man påtaga rena strumpor hvar morgon. Om man trots dessa försigtighetsmått är nog olycklig att få blåsor på fötterna, drager man en stopp1H5 nål med en ullgarnstråd igenom dem. Vätskan i bläsorna rinner då ut o c h tråden, som får sitta qvar, håller det lilla hålet öppet. Operationen medför icke den ringaste smärta. För att hastigt framkalla ny hud insmörjer man det skadade stället med glycerin-tannin. Drägten bör göras af helylle, mörkt, starkt tyg, och sä slät o c h enkel som möjligt. Plisséer och liknande grannlåter samla blott dam och smuts. Helskuren drägt är mycket opraktisk. Då man blott har en enda omgång, är del vid torkningsscener en stor fördel att kunna behålla öfverdelen på, som sällan blir våt, under det kjolen upphänges till torkning. Af kjolar behöfver man icke flere än de två man har p å: en kulört underkjol af flanell eller trikot och en mörk, slät kjol af velour eller cheviot. Af underkläder lägger man i renseln en eller två omgångar, allt efter som vigten tillåter. Till toilettoch sysaker gör man sig ett par små vaxduksväskor, hvilka rymma mycket, men taga ringa plats.
800: — 1,800: — » dito i sänkningen af Långasjön och Galnegöl samt derinvid liggande mossars utdikning, a 2,340 R:dr 2,340: — 2,719: 4. inom Christianstads län: till deltagarne i pitdikningen af 8 myrer inom Örkeneds Socken af ÖsRa Göinge härad, å 3,000 R:dr 3,485: 94. 3,485: 94. » dito i utdikningen af 6 myrer inom Wittsjö socken af Westra Göinge härad, å 1,650 R:dr 1,917: 27. 1,917: 27. » dito i utdikningen af myrer vid Hyngarp och Snårshult inom samma socken, å 525 R:dr 610: 4. 610: 4. » dito i mossutdikningar vid Björstorp, Hästhult och Mörkhult inom nämnde socken, å 1,680 R:dr 1,680: — 1,680: ■— Transport: 8,623.446: 96. 8.635,266: 48.
Neutrala Kärntvål till ylletvätt och gast sålunda: Mynttorget 7 » V » kg. tvål kokas i 2 liter vatten; när tvålen är upplöst, tillsättes under omröring 20 å 25 liter ljumt vatten; i denna utspädda lösning neddoppas plaggen. Vid ylletvätt böra såväl lösningen som skölj vattnet hafva 36 å 38 grader. » Finnas hos de flesta specerihandlare samt i mina butiker. N:r 19 Stora Nygatan. — N:r 29 S:t Paulsgatan. CHAMPAGNE OELLEVEAU FRÉRES &amp; C° (VIN CMOISI POUR LES GOURHETS) (Guldmedalj) Säljes genom Hr Apotekare och Handlan STOCKHOLM de. NYUTKOMMEN PRISKURANT FÖR 1899 HÅLLES KONSTNADSFRITT PÅ BEGÄRAN. MED FÄRGLAGDA PLANSCHER, E Agentur för Skandinavien, Finland o. Ryssland hos And. Rynergf, Stockholm. Lådor ä / i Q. exp. äfven till privatpersoner. Smedman den äldres Sydsvenska H Segerlinds-Blanksvärtan, (märket Elefanten i stöflar), M o n t é n s Oleintvål till linnetvätt användes lämpli12 Om NI N Pil$ner TELEF. 36 A hvarje sparkassebok kan lyftas intill 1,000 kr. i månaden ntan uppsägning. Pörsäljes uti alla välsorterade parfymerier. Depositionsränta 5 % Sparkasseränta 5 % Z-iiricn. s jukgymn. Prospekt på begä- ran. Adress: Stockholm, Mästersamuelsg. Al m. tel. 667. (S. T. A. 58291) Kurs i Sjukgymnastik Tandläkare TOM von HALL. — och Massage Hvard. Helgd. G från 15 Okt. Al m. Grundlig un| | 1 Jakobstorg Upplysningar och prospekt erhål as genom Väfskola i Örebro. d ervisning i Doktor O. Wide, Stockholm. — uppsät ning g *: af alla för ett hem lämpliga väfnadcr i vanSTOCKHOLM.
Jemte utöfvandet af denna sin presterliga verksamhet, som uti Amerikanska tidningar på det högsta lofordats, hade Unonius under de sista åren af sitt vistande i Chicago äfven varit tillförordnad Svensk och Norsk Consul, utan Stats-Utskottets Utlåtande JY:o 152. 67 någon annan inkomst än tillfälliga liögst obetydliga sportior, och jemväl i denna egenskap ofta anlitats af nödlidande landsmän, och har den Svenska beskicknin gen i New-York i skrifvelse till härvarande Utrikes Stats-ministern om denna hans verksamhet afgifvit ett högst fördelaktigt vitsord. Men fattad af oemotståndlig hemlängtan hade Unonius sistlidet år återvändt till fäderneslandet, i afsigt att söka inträde i Svenska kyrkans tjenst, från hvilken afsigt han dock sedermera funnit sig böra afstå. Emellertid och efter att, på den ringa sparpenning, han medförde från Amerika, och den obetydliga inkomst, han genom enskild undervisning i engelska språket kunnat bereda sig, hafva öfver ett år uppehållit sig i fäderneslandet, der Unonius ännu icke lyckats vinna någon anställning, befunne han sig för det närvarande med hustru och en talrik familj i särdeles betryckta omständigheter; — och har, på grund af nu omförmälda förhållanden och med hänsyn till Unonii utmärkta förtjenster om de i tusental till Amerika under de sista 15 åren utvandrade svenskar och norrmän, motionären, med hvilken Biskop Anjou och Doktor Säve samt Domprosten Knös' sig förenat, föreslagit, att Rikets Stän der måtte åt Unonius anvisa antingen en årlig pension af 500 R:dr Runt att utgå från och med den 1 Januari 1860, eller ock, der detta icke skulle kunna beviljas, en gratifikation för en gång af 3S000 R:dr.
Om dessa hufvudbestämmelser för Taxerings-kommittéernas verksamhet gillas, torde det vara nödigt, att följande förändringar i Bevillnings-förordningen göras, nemligen: aj att bevillning af handel och rörelse (§ 8) lastställes till en för hundrade; bj att bevillning af fast egendom (§ 19) erlägges med 40 öre för hvarje tusende af det uppskattade värdet och i samma förhållande för värde derunder, hvilket är detsamma, som en procent af egendomens afkastning, hvilken, i likhet med hvad för boställen i 8 0 föreskrifvet är, beräknas till 4 procent af egendomens taxerings-värde; c) att alla i Bevillnings-förordningen upptagna minimi-tarifer borttagas, och endast den allmänna föreskriften gifves, att hvar och en, som icke har en årlig inkomst af trehundrade riksdaler riksmynt, är frän all afgift efter 2:dra Artikeln befriad; samt slutligen d) att bevillningen för andra verk, inrättningar, bolag, m. m., bestämmes till enahanda procent, som förut angifvet är.” Af Herr Professoren Agardh: ”Emot Utskottets beslut att bibehålla det så kallade Bevillnings-afdraget oiorändradt vid 5 procent, sedan bevillningen för inkomst af handel, näring och rörelse blifvit nedsatt till 2 1/2 procent, får jag mig reservera. Bevillnings-afdraget, som år 1812 infördes i Bevillnings-förordningen, sattes i stället för den direkta beskattningen af kapitalet, och sattes till procenten lika med den procent, hvarefter inkomst af handel, näring och rörelse beskattades. Handlanden, näringsoch rörelse-idkaren erhöll, mot vilkor att han från sin till bevillnings utgörande uppgifna inkomst ej lick frånräkna räntan på de i rörelsen instuckne 42 Bil. till Bev.-Utsk. Bet. N:o 5. kapitalerne, rättighet, att från den till kapitalisten förskrifna räntan afdraga samma procent, sorn han från inkomsten af sin rörelse erlade i bevillning.
Af Herr Prosten Ödmann: ”Redan vid början af representationsfrågans behandling inom Utskottet, yttrade jag min öfvertygelse, att den reform, sorn. Bilaga N.o 2 till Conititulions-Ulskotlcts Memorial, N.o 38■ 3 i della fall så högt och så allmänt påkallades, icke rimligen kunde onder nuvarande förhållanden till vägabringas, om man i det afgifvande förslaget kastade å sido allt afseende på det nu bestående och endast bjggde på rationella grunder. Jag förmodar nemligen, att det, som under sekler fastväxt vid nationen, icke med ett penndrag kunde bortskaffas; att de nu existerande Riks-Stånd icke frivilligt och obetingadt afsade sig sin representationsrätt; att, om än, emot ali sannolikhet, en majoritet kunde lör en så råd i cal reform inom alla Riks-Stånden vinnas, sanction derå af den andra Statsmagten icke erhölies; att, om man ville vinna något af det reela, man måste rätta sig efter omständigheterna och afpruta något af det speculaliva; att således Utskottet endast då ändamålsenligt fullgjorde sitt kall, när det beredde möjligheten att nu eller snart komma till ett mål, om icke det högsta eller mest rationella, dock i väsendtligaste delar motsvarande nationens önskningar och behof, samt öppnande vägen till nja reformer och förbättringar af vårt statsskick. I annat fall trodde jag Utskottets moda vara förspilld och dess arbete mera tillhöra studerkammaren-, än det practiska lifvet, blifva ett ytterligare bevis på fåfängligheten af försöket att tillämpa Statsförfattningarnes theon, såsom en abstract vetenskap, utan modificationer af det förflutna och närvarande. Utskottets majoritet har tänkt annorlunda; och det återstår då för mig intet annat, än att reservera mig mot ett represenlalions-förslag, för hvilket, i dess närvarande, skick, jag icke väntar någon framgång eller allmän sympathi, hvarken inom de respeclive Riks-Stånden eller inom den större delen af Svenska folket. Jag skall nu redovisa för mina åsigter af detta vigtiga ämne. Att nationen i dess helhet, men icke vissa Stånd eller delar deraf, borde representeras, lärer ej nekas.
Alltså förutsätter sjelfva denna föreskrift om anteckning i förteckningen, att denna skall upptaga äfven de före innevarande år tillsatta förmyndare. Om således äfven påbudet i 2 § rörande dylik förtecknings upprättande må förekomma mindre klart, innehåller dock förordningen stadganden, som rätt öfvervägda, lemna fullständig förklaring öfver en sådan mera skenbar än verklig otydlighet. Upprättandet af de i frågavarande förteckningarne utgör imedlertid för domrarne å landet och för domstolarne i de större städerna ett icke ringa arbete och, detta oaktadt, är utsigten att erhålla sådana förteckningar fullständiga och tillförlitliga ännu för en tid ganska mörk. Orsaken härtill är den oreda, som uppkommit, i följd af hittills saknad föreskrift om forum i förmyndaremål. Huru nog graont än en dylik förteckning, i enlighet med förmynderskaps-protokollerna för 50 å 60 år tillbaka, upprättas, i en stad eller ett härad, kan den dock icke innebära visshet, att ej någon eller några omyndiga, hvilkas fäder vid dödsfallet lydt under staden eller häradet, uppehålla sig å fremmande ort, alldeles utan förmyndare eller försedda med sådana, förordnade af annan Rätt. Hade imedlertid förmyndare verkligen blifvit förordnade, tillvägaginge alla domstolar och domare lika noggrannt i forskandet efter förmynderskap, och tillitades den angifna utvägen att öfverffytta förmynderskapen till den Rätt, hvarunder den omyndige har sitt hemvist, så kunde man väl emotse en lycklig fullbordan af lagstiftaren afsigt och ett derigenom åsyftadt betryggande af de omyndiges säkerhet, men lätt är att inse, huru aflägset detta mål ännu är och huru mycken nitälskan och outtröttlig ansträngning hos domare och domstolar måste förutsättas, om man skall kunna hoppas, att detsamma någonsin skall fullkomligt upphinnas. § *• Innehållet af denna § är här ofvan till större delen återgifvet; men vissa punkter deraf måste här ändock upprepas. Der föreskrifves, att förmyndare skall för hvart år afsluta räkning och vid början af följande året den räkning ingifva till Gode männen eller Socknenämnden. Men tvekan kan uppstå, till hvilken sockens gode män eller nämnd räkningen skall ingifvas.
Sländer soni mep uprnuntran och beskydd ofelbart omfatta hwar och m Nitisk och rättskaffens Medborgare, wägar jag alleröd, mjukast afgjfwa en berättelse om den Fabriques-rörelse jag inrättat; och anmäla de swärigheter som ännu mö« ta mig, för att fullkomligt utföra den plan jag an, tagit. Jag war ben förste här j Riket som är 1799 erhöll Konungens Nädiga tillständ att inrätta Klädes, Fabrjque pä Landet» detta tillständ bcwiljades i en an« kagen Compagnions namn >loacf> kiostbsrss, och stäl-, let ffukle wara min dä nyligen inköpta Egendom H-:delFrälse»Hemmanet Elfwik pä Lidingön. Denne klostbarss hade förut under 1; är§ tid pä min bekostnad gjort Resor i Tyskland och England för att inhämta kunskap om de der inrättaöe bästa Mcchaniske machi, ner för kardning och spillning, hwilka här i Riket dä moro okände. Under loppet af nära twännr är jag spHclsat, temed uppförandet af nödige Byggnader, arbetade klostkerss med 4 Snickare z Smeder och 2 Swarfware pä inrättningen af machinerict; men dä hela mitt Capital war uttömt och besigtning skulle anställaaf Herr Directeuren Llkvmss och Herr Rädman krestin . w. fl., erhög jag af ben förre den bedröflig-, uplySriing, att hela machineriet war odugligt och utani werka samt att kiostbc-rg icke förstod hwad han ätagit sig att utföra, jag war dä nödfakad att skilja klost bsrZ - Den 4 October. L237 der^ frän mitt Compagnie med en förlust af 6020 R:drr och ingen ting af hela machincriet kunde nyttjas. Mine uppbyggde och endast till Fabrique tjenlige Fem stora Byggnader, gjorde wig nödsakad att börja nyr försök med skickligare Mechapistcr.