Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att sedan Guldverket blifvit nedlagdt, och ändamålet med de dertill gjorde anslag af Kronan tillhörige hemman och lägenheter således upphört, dessa ej kunna betraktas annorlunda än som vanliga Kronohemman, då de icke finnas bland Kungsgårdar uppförde, samt följaktligen äro skatteköp underkastade; och då, enligt hvad handlingarne upplysa, åborätt till dessa hemman icke finnes, utan företrädesrätlig - f Den i5 December f. m. 5i heten till skatteköp tillhör elen förstbjudande, så måste lösningsrätten tillkomma mig och CancellieRådet Wetterstedt, så mycket säkrare, som, utom oss, veterligen icke någon i berörde afseende sig anmält. 2:0 Att då vi i liqvid om Skatteköpsskillingen erbjudit såkallade Tullgarns räntor, hvilka gifva förmånsrätt till skatteköp framför dem, som dylika räntor icke äga, vi följaktligen äfven äro på denna grund till ifrågavarande lösen företrädesvis berättigade, serdeles som vi på dessa hemman, bestående af 5| mantal, erhållit Rikets Ständers anvisning, istället för Rådmansö Kungsgård, hvilken egendom, utgörande 7 mantal, Kongl. KammarCollegium förklarat oss vara berättigade, att för vår skatterättsfordran inlösa, en förmån, den vi ostridigt skulle tillgodonjutit, om ej Rikets Ständer hade behagat gifva retroactiv verkan åt 1809 års Regeringsform, hvarigenom Kungsgårdar förklaras vara från Kronan inabalienable; samt 3:o Ått då innehafvandet af oliqviderade Tullgarns-räntor tillika medför den hittills obestridda rättigheten till promt immission i odisponerade Kronohemman, det följaktligen är af sig sjelf klart, att liqviden ej kan föregå, utan måste uppgöras efter sjelfva immissionen. 5% Den 15 December f. ra. När detta, jemte hvad handlingarne i målet, som blifvit till Högloft.
Hon bara stirrade på mig med en hälft skygg, hälft nyfiken blick och drog schalen tätare omkring barnet. Jag sade, att jag kommit till henne för att få några upplysningar o m, hur trikotstickerskor och maskerskor ha det, och att 1898 I D U N » Är det en stor fabrik? » » Ä n e j, bara en trettio arbeterskor, många arbeta hemma med stickning. Och inte vidare trefligt är det där heller. De allra flesta flickorna äro otrefliga och några äro jämt i lag med karlar. Fabrikören säger, rent ut ibland till dem, som söka plats, att på det de förtjäna på fabriken kunna de Jag gjorde som hon bad mig och förklainte lefva, så att det är bäst, om de ha exrade på nytt, hvarför jag kommit till henne. ' tra inkomstkällor. » » Jaså! Är fruntimret kanske en af dem, Hon teg ett ögonblick, så fortfor hon som skall hjälpa oss till bättre aflöning? » helt ifrigt. » Min fästman är en ordentlig sade hon. » Ja, det kan väl behöfvas, så gosse, skall j a g säga, men vi kan inte gifta uselt som vi få betaldt för vårt arbete. Ä r | oss, för han är inte myndig än. Han är fruntimret socialist kanske? » i plåtslagare. Ibland när han är ute och Medan hon talade, flyttade hon helt ogeskottar snö från tak nu i vinter, är jag så neradt barnet till det andra bröstet och rädd att han skall falla ned och slå ihjäl sköt sin stol ännu närmare min. » Se, » sig. Men han bara skrattar åt, att j a g är fortfor hon, utan att afvakta svar på sina ängslig. Han har lofvat att köpa mig en frågor, » jag har varit trikotstickerska i flera stickmaskin, så att j a g kan ta hemstickår, men se ' n j a g fick barnet, har jag ning, det är alltid bättre än maskning. Och inte kunnat gå till fabriken, därför får j a g om nu priserna bli höjda, s å. för det hålla på med maskning.
Formulairen Sid. 59, 60, 61, 62, 6z och Cg. ferdinna alldeles. acil xocNcLliä kai Niäck. ock ilen r6 OÄok. tgiC äon IL - » Lor^sre-8kän<jer cleo i6 Lonäe-5känäcr 17 - Stsrmäkligste Allernädigste Konung. anledning af den Nädiga Proposition Eder Maj t till Riksens Ständer täckts afgifwa angäende skyldigheten för alla att deltaga i wär. Bihang. lll. B. Den »6 October. den om de fattiga, samt rörande en serskild i detta afseende wid AmiralitetsWarfs, och Or. gryte-Församlingar wid Götheborg uppkommen fräga, fä Riksens Ständer härmed i underdänighet deras sivar till Eder Maj.t örwerlemna. I afseende pä den första af Eder Mast i Räder framställda fräga, huruwida icke alla Sjömän, hwilka wid Götheborgs Sjömanhus inmönstras, mä äläggas att betala, bwarje Skep. pare i R:dr.^ hwarje Styrman 24 si. och hwar och ?n af det öfriga Sjöfolket 12 tz Banco om äret till de wid nämnde Stad belägne Amiralitets. Warfs, och Orgryte - Församlingars Fattigwärds Inrättning, med hwad mera i sammanhang dermed i Räder blifwit yttradt, hafrva Riksens Ständer, hwilka pä de stät Eders Masts Nädiga Proposition innehäller, funnit bet i allmänhet wara billigt, att äfwen Sjöfolk bidrager till de Fattigas u .
Denna motion vann då ingen framgång, men med glädje har jag erfarit att representanter i de öfriga Stånden nn uptagit enahanda förslag i serskilda motioner. Jag förnyar nu vördsamt samma förslag om nedsättning af berörde bevillning från 5 till 3 proc. af det förflutna årets behållna inkomst för handel, näring, handel och borgerlig rörelse, med tillägg derjemte, att bevillningen af löneinkomster för embetsoch tjenstemän med mindre än 1000 Riksdalers inkomst må nedsättas till 2 proc. af deras inkomster. Slutligen föreslår jag att det i sednaste BevillmsFörordn. införda stadgande, att medarbetare i tidningar äro underkastade bevillning, må försvinna, och förläggare för hvarje tidning ensam beskattas för behållna inkomsten deraf, enär det icke allenast måste vara en tidningsförläggares ensak, på hvad sätt han söker biträden för tidningens utgifvande, och på hvilka vilkor samt på huru lång tid han använder dessa biträden, utan också synes mindre behörigt, att taxeriogskomiléerna inlåta sig uti efterforskningar öfver den inre förvaltningen af ett sådant företag. Staten förlorar ju i allt fall ingenting, och all rättfärdighet är således upfylld, om det i stället stadgas, att förläggare af tidning eller periodisk skrift skall erlägga bevillning för hela den behållna inkomsten deraf. 2:0. Jag tager mig friheten vördsamt föreslå, det R. St. ville för sin del besluta och hos K. M. i underdrhet anhålla, alt tiden för tjenstehjonsflyltning å landet må ändras ifrån den nuvarrdc, sorn Den 31 December f. m. 267 är den 24 October till någon tid straxt efler midsommaren såsom d. 1 Juli eller någon af dagarna näst före eller efter denna termin. Denna förändring har under den sednare tiden, och för det mesta under loppet af innevande år blifvit förordad i ullälanden från en stor del af Länens Hushållssällskaper, äfvensom af pluraliteten bland Ledamöterne vid det i sisi!. Augusti månad hållna allmänna Landtbruksmöte! i Lidköping.
Då förevarande fråga, sorn afser sättet för utgörandet af vissa löneanslag, otvifvelaktigt rörer statens reglerande samt följaktligen, sedan två Riksstånd derutinnan stadnat emot två, lärer, jemlikt stadgandet i 69 § Regeringsformen, böra till förstärkta Stats-utskottets afgörande hänskjutas, får Utskottet i sådant afseende föreslå följande voteringsproposition: 10:o. Den, som bifaller Utskottets, af Borgareoch Bonde-stånden godkända, tillstyrkande, att de till tjenstemäns aflönande anslagna indelda räntor och kronotionde skola, intilldess, vid blifvande nya löneregleringar, indragning deraf kan 12 Stats-Ulskollcts Memorial, JS:o 319. komma att verkställas, enligt gällande indelningsverk fortfarande tillhöra de korpser och löntagare, till hvilka de äro anslagna, äfvensom de tjenstemän, som, enligt fullmakter eller konstitutorial, för närvarande äro i åtnjutande af så beskaffade löner, utan att serskildt förbehåll om förändring är i fullmakten eller konstitutorialet gjordt, ega att, om de det åstunda och icke heldre vilja uppbära dem på sätt här efteråt stadgas, under sin återstående tjenstetid bibehålla enahanda dispositionsrätt deröfver, som nu är dem tillerkänd; men att, i den mån dylik dispositionsrätt upphör, alla ofvanomförmälda indelda räntor och tionde-anslag skola af de skattskyldige utgöras efter enahanda grander, som för de kronan behållna äro gällande, samt uppbäras och redovisas i sammanhang med kronoupphörden, med rättighet för vederbörande korpser och tjenstemän att ifrån ränterierna utbekomma hvad sålunda för deras räkning skall uppbäras, jemte ersättning för forsellönen å den uti indelningarne nu inbegripna sparimål: ankommande dock på Kongl. Majit att låta ifrågavarande löne-anslag och ersättning under det år, för hvilket desamma beräknas, på lika sätt som kontanta löner, qvartalsvis utbetalas, voterar Ja; Den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, är Utskottetsjlörberörde tillstyrkande af Rikets Ständer afsiaget.
Med anledning af Herrar Revisorers beslut, rörande gjord anmärkning, att det å ManufacturDiscontFonden afsatta anslag till Tecbnologiska Institutet hvarje qvartal anticipationsvis uttagits, afgaf Herr Assessoren Lagerhjelm följande reservation: ”Enär, enligt ManufacturDiseontens räkenskaper, Technologiska Institutet under år 1831 , på sätt de af Kongl. Maj:t i Nåder utsedde Revisorer bemärkt, till Fondens förlust anticipationsvis lyfta t sina hos Fonden utfallande qvartaler, så att, exempelvis, redan i November i83i blifvit utassigneradt första qvartalet för år i83a med 3,5oo R:dr Banco, men Technologiska Institutet destomindre varit af en sådan anticipation i behof, ~som Institutets egna räkenskaper för år 183r utvisa, att vid samma års slut Institutet baft hos Banken innestående en contant summa af öfver 10,000 R:dr. Banco; anser jag nödigt att å detta förhållande äfven fästa Rikets Höglofl. Ständers uppmärksamhet, helst Herrar Revisorer redan framställt behofvet, att ManufacturDiseontens vinstmedel få oförryckte användas till Fondens förstärkning och således böra befrias från utgifter af denna art.” De särskilda meningar, som sålunda af Herr Capitainen Linström och Herr Assessoren Lagerhjelm blifvit ;yttrade, skulle, enligt derom gjord begäran, uti Protocolls Utdrag medfölja Herrar Revisorers Berättelse till Rikets Ständer. Som ofvan. Ex Protocollo M. G. von Schantz. Utdrag af Protocollet, hållet hos Rikets Höglofl. Ständers Herrar Revisorer, vid granskning af de under Kongl.
Stjernstedt, Joh. Wilh., såsom ledamot af Serskildta Utsk. begärt och erhållit 3:ne veckors ledighet från denna dag, anmodade Hr Gr. o. Landtm. Hrr Elektorer, att sammanträda till val af en ledamot i nämnde Utsk. under Frih. Stjernstedts frånvaro. iro Den 22 Februari f. m. Uplästes det hös R. St:rs Elektorer vid valet af R. St:rs Just.; Ombudsm. hållna prot., sålydande: Ar 1854 d. 18 Febr. sammanträdde R. H. Sl:rs valde Elektorer för att utse R. St:rs Just.-Ombudsman: och befunnos, sedan valsedlarne blifvit öpnade, rösterna hafva utfallit, som följer: Kammar-Rådet, Häradshöfd., R. af K. N. 0. Sven Lorentz Theorell, som erhållit 48 röster eller enhällig kallelse; till följd hvaraf Kammar-Rådet, Häradshöfd, R. af K. N. 0. Sven Lorentz Theorell blifvit utsedd att vara R. Stms Just.-Ombudsman. Ut supra. G. Lagerbjelke. C. J. Heurlih. A. M. Brinck. Nils Pehrsson. Äfvenledes uplästes samme Elektorers vid valet af R. Stms Just.-Ombudsm:s Suppleant hållna prot. af följande innehåll: O v Ar 1854 d. 18 Febr. sammanträdde R. Stms valde Elektorer för att utse den man, som skall efterträda R. St:rs Just.-Ombudsman, ifall han innan nästk. Riksdag skulle med döden afgå; och befunnos efter valsedlarnes öpnande, rösterna hafva utfallit, som följer: f. d. Revisions-Sekret., Häradshöfd. Ludvig Theodor Almqvist, med 26 röster; och Professoren, R. af K. Ni 0. Pehr Erik Rergfalk, med 22 röster; till följd hvaraf f. d. Revisions-Sekret., Häradshöfd. Ludvig Theodor Almqvist blifvit till R.
R:dr 32 sk. b:ko och andra gången dubbelt. Straffet skulle således, efter domarens-godtycke, kunna ökas till i utöfver hvad 1 det nu är och motionären ville ju minskning. Jag förstår icke detta. Det måtte vara ett misstag. Vidare är här sagdt åtskilligt, som jag skulle vilja uptaga, men dagen är långt framliden och jag kan med den värde motionären enskildt tala härom. Lagstiftningsfrågor äro grannlaga, särdeles när de angå hvad som sker i hemmet och dyrkan derstädes af fredens gifvare, och må det tillåtas mig förklara, att af alla de förslag motionen innehåller, behagar mig minst det, som afser, att jag, för att få hålla andaktsöfningar i mitt eget hus med grannar eller fremmande, härom först skall göra anmälan hos pastor i församlin■ gen. Antagande af detta skulle ovilkorligen lägga ytterligare L band på friheten att söka tilltaga i andelig kunskap. Jag bekla, gar djupt, att kyrkan kommit derhän, att en dylik anmälan skall anses nödig'. Den gamla kyrkolagen bjuder likväl, att presterne skola besöka sina församlingsboer och gå ur och i hus för att tillse icke allenast huru de lefva, utan äfven huruvida de upbygga sig i Guds ords kunskap. Presten måtte väl således åtminstone veta om hans åhörare hålla andaktsöfningar eller icke och skulle anmälan vara af nöden, så borde den väl heldre angå om de underläto det, eller på sin höjd om de göra det annorstädes än i hemmen, men sakna presterne kännedom härom, så befarar jag, att det föreslagna anmälandet är ulan ändamål. För undanrödjande af de missbruk, hvaremot Convenlikel-plakatet är riktadt, har talaren anfört huru Apostlarne, dem han till namn upräknat, varnade sina åhörare. Ja! detta tillkommer ock våra prester och Riskopar att göra och vore i dylika frågor bättre än de föreslague böterne. Talaren har äfven åberopat Upsala mötes beslut af är 1593. Detta beslut förbjuder utspridande af vilsefarande läror och samma stadgande har sedermera uptagits i 3 § 1 kap. Missg:sB:n af 1734 års lag.
N:o 231, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 149, angående väckta frågor om förändrade beskattnings-grunder för mjöloch såg-qvarnar, samt om ödes qvarnars befriande från grundskatt, lades till handlingarne; N:o 232, i anledning af erhållne återremisser å Betänkandet N:o 128, angående väckt motion om förändring i tiden för utgörandet af den till Marstrands kyrka och skola anslagna kronotionden i Tjörns härad, bifölls; • N:o 233, i anledning af erhållne återremisser å Betänkandet N:o 148, angående väckt motion om upplåtelse åt Kongl. Serafimer-ordens-lasarettet af plats för tvättinrättning från Kongl. Maj:ts och Kronans, af Kongl. Carolinska Medico-Chirurgiska Institutet disponerade egendom N:o 1 och 2 i qvarteret Glasbruket å Kungsholmen, samt i sammanhang dermed beviljande åt nämnda Kongl. Institut af anslag, motsvarande den hyresafgift, som för nämnde plats nu erlägges; Med frånträdande af sitt i ämnet förut fattade beslut, godkände Ståndet ifrågavarande Utlåtande; N:o 234, angående upplåtande af rum och lägenheter inom Rikets Ständers hus mellan riksdagarne, bifölls; N:o 235, i anledning af väckt fråga om understöd för Riksgälds-kontorets enkeoch pupill-kassa, bifölls; N:o 236, angående utdelningen af de till Riksgälds-kontoret aflemnade tryckta Riksdags-handlingar, bifölls; samt N:o 237, angående kostnaderne för tryckningen af Protokollerna vid innevarande Riksdag, jemte dertill hörande bihang, bifölls. S. D. Vid skedd föredragning godkändes Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtanden:
»Hvit kalf och rö, vill han ej lefva, får han dö.» Breitenfelds tält var ett lusthus mot denna sjukstuga. Hellre hade Urban Niemand än en gång velat utsätta sin arm för sågen. Det var dock en seg lifskraft i denne skenbart så klene pilt. Efter hand började lungorna återtaga sin normala verksamhet, brandsåren voro alla läkta, ingenting tycktes hindra ett snart återställande. Men fyra veckor efter branden kom oförväntadt en ny fara. Ögonen hade tagit skada af elden, och lunglidandet kastade sig på dessa angripna nerver, såsom dess nyckfulla art ej sällan är. Hvad? Ser sergeanten mig icke? frågade en morgon fältskärn, som nu i läkarens ställe skötte konvalescenterne. Nej, sade gossen. Läkaren tillkallades, undersökte ögonen och förklarade, att allt skulle blifva bra med blyvatten. När detta ej hjälpte, pålades kospillning, därefter svingalla. Därefter inhälldes brännvin i ögonen, och när de endast förvärrades, ingneds alun. Nu hade ögonläkarekonsten uppnått den tidens yttersta gräns. Domen lydde: synen förlorad, intet att göra. Vara sexton år, uppfylld af lefnadsmod, törstande efter bragder, i gunst hos en fältmarskalk, i gunst hos en drottning, viss om segrar, framgång, ära, och vara blind! Det var icke möjligt. Den gudfruktige gamle fältskärn klappade patienten medlidsamt på axeln och upprepade: Kan icke hjälpa't, det är en slät julklapp. Sergeanten är blind. Bed till vår herre och frälsare, som föddes i denna natten, att han öppnar förlåten, han som kan det! Urban Niemand reste sig upp i vredesmod för att slå den eländige, som vågade döma honom till lifstids mörker. Han slog i den toma luften, sprang några steg, snafvade mot en säng och hörde en vresig röst fråga: »Hvad har du här att beställa? Det var slut med Urban Niemands kurage. Han trefvade tillbaka till sin säng, kastade sig på halmen och snyftade högt. Röster hördes, steg bullrade. Ville någon tala till honom, kanske beklaga honom? Han vände sig bort för att icke svara. Hvad angingo honom människorna?
Slats-Utskoliet, som, utom förevarande motioner och deraf föranledda yttranden, emottagit åtskilliga andra handlingar rörande meranämride harrmbyggnads-företag och det härtill begärda statsbidrag, vill ingalunda bestrida den föreslagna hamnanläggningens motsedda fördelaktiga inverkan på rörelsen äfvensom varutillförseln och afsättningen inom Grenna samt den staden omgifvande fruktbara och folkrika landsbygd, och Utskottet förnekar ej heller, alt det för sjöfarten på Weltern, isynnerhet våroch höst tiderna, skulle vara nyttigt och behof ligt om en hamn söder om Wadstena funnes att tillgå på denna stora sjös östra kust; men då statens för allmänna arbetsförelag samt tillfälliga utgifter disponibla tillgångar vid detta riksmöte blifvit vida mer än under någon föregående riksdag lagua i anspråk lör en mängd olikartade samt, med hänsigt till nationens bildning och ekonomiska lill-lånd äfvensom näringarnes förkofran och utveckling mer eller mindre vigtiga och inflytelserika föremål, och då de^sa tillgångar endas.: 28 Stats-Ulskotlets Utlåtande N:o 158. medgifva, att sådana för kommunikationernas underlättande och befordrande föreslagna arbeten, hvilkas ofördröjliga verkställighet synes vara af en jemförelsevis större vigt för allmänna rörelsen, nu varda med betydligare statsbidrag understödda, sä och enär, utom det för hamnbryggan vid Grenna beviljade län, understöd af allmänna medel erhållits för 3:ne andra vid Wettern i sednare tider verkställda hamnanläggningar, nemligen vid Jönköping, Wadstena och Hjo, finner sig Utskottet för närvarande 20.O, icke kunna tillstyrka Rikets Ständer, att, för en ytterligare dylik anläggning vid samma sjö, genom den utanför Grenna föreslagna hamnbyggnad , bevilja, vare sig den utan åter betalningsskyldighet begärda anslagssumman eller det, emot uppgifna betalningsvilkor, som under nuvarande förhållanden synas å statsverkets sida mindre antagliga, alternativt föreslagna låneunderstödet.
— Den stora förlust, som läroverkets inskränkning för Piteå samhälle medfört, hade detta emellertid sökt att efter sin förmåga mildra samt i sådant hänseende åtagit sig att med 1,000 R:dr årligen aflöna en lärare, under förutsättning att honom tillerkändes vanlig tur och befordringsrätt, ■ saint med vilkor att skolan finge för framtiden oförminskadt bibehålla det antal af frenne lärare, som don ännu har, äfvensom att ett löneanslag af Staten erhölles för ytterligare en lärare, så att skolan måtte, StatsUtskottets Utlåtande N:o 123. 61 likasom föro den sista regleringen, få förblifva ett femklassigt läroverk; — ock ansågc motionärerna på grund af dessa ock öfriga anförda omständigheter, att, om äfven Piteå skulle blifva den enda ort inom riket, som fortfarande måste vidkännas cn svår förlust i följd af den reglering utaf elementar-läroverken, som ländt alla andra orter till större eller mindre båtnad, denna förlust åtminstone borde kunna inskränkas till nämnda orts enskilda åliggande att aflöna en lärare, men läroverket i öfrigt få bibehållas oförändradt. Bland dessa framställningar har Utskottet funnit uppmärksamhet böra i första rummet fästas vid de motioner, som afse läroverket i Lidköping. Då nemligen lärjungarnes antal derstädes på en tid af blott 3:nc år mer än fördubblats ock för närvarande icke allenast är betydligt större än vid någon annan tvåklassig skola, utan äfven öfverstiger elev-antalet vid den mest besökta af de treklassiga; kan det icke betviflas att, — om äfven, såsom Utskottet för sin del anser, skolans utvidgning, enligt Herr Wennerströms förslag, till fem klasser för närvarande icke kan medgifvas — åtminstone en ytterligare lärares anställande vid detta läroverk är för undervisningens uppehållande af bchofvet oundgängligen påkalladt.
Exc. i ani. deraf tilikännagifvit, att vid sådant förhållande K. o. Ad. endast egde att afgöra, huruvida den ifrågavide g.n med| det af Hr Nordenfelt föreslagna tillägg borde bifallas, eller om g:n skulle afslås, anmälte sig och yttrade Hr Flach: Jag hemställer, om icke Frih. Armfells och mia framställning om hela lagförslagets ogillande må äfven förekomma till ompröfning. I anledning häraf förklarade H. Exc., att då, i enlighet med It. o. Adins redan fattade beslut angide sättet för föredragningen af Utskits förslag, endast den lista §:n blifvit inför Ståndet föredragen, kunde H. Exc. ej framställa någon propos., som omfattade annat än samma lista g. Härefter framställde H. Exc. först propos. på bifall till oftanämnde g med det af Hr Nordenfelt föreslagna tillägg, dervid svarades många nej jemte åtskilliga ja, och sedermera propos. på afslag å gin, då svaren utföllo med starka ja, blandade med nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Frih. von Knorring begärde votering. Upplästes och godkändes följande voter.propos.i »Ben som bifaller lista g:n i det af Sammansatta Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.Utskit uti Betänkit Nio 15 framlagda förslag till författning, med tillägg vid slutet af gin utaf följande ord: »af hvilka hvar och en bör väga högst 1 ort 75 korn, således 1 <tt. 75 ort kundradet»; röstar Ja; den det ej vill. röstar Nej; 1 356 Den 29 Augusti e. un. Vinner nej, afslår R. o. Ad. ofvannämnda g.» Vid voteringens slut hade rösterna utfallit sålunda; Ja — 16. Nej — 27. !■' § 2- Gr. Lagerbjelke: Sedan den lista §:n blifvit afslagen, torde R. o. Ad.j finna att äfven denna g bör afslås samt att alla de öfriga få dela samma öde. Frih. Armfelt:
Jemte det jag, på sätt jag förut under diskussionen nämnt, i allo instämmer i den af föreg:de värde talare uttryckta förundran deröfver, att man utan all anledning vill, att jag så må säga, tumma den gamla författn:n, ber jag att få erinra derom, att, för den händelse bränvinsbränning vore en industrigren, värd att uppmuntras, det kunde vara skäl att gå till väga utan rim och reson, men då så icke är fallet, är det icke skäl att gå in på Hr von Mentzers förslag. Hr von Mentzer förmenar, att det för hvarje bränvinsbrännare vore af vigt att kunna lämpa tillverkningen efter de priser, som under bränningstiden vore gällande. Under den korta tid bränvinsbränningen varar (15 Oktober—15 November, 15 November—15 December, 15 Januari—15 Februari, 15 Februari—15 Mars, 16 Mars—15 April), förekommer likväl icke någon betydlig fluktuation, och då framställningen i öfrigt icke har några skäl för sig, anhåller jag att R. o. Ad. ville bifalla Utsk:ts förslag i denna del. Gr. Hamilton, Malcolm Walter: Jag anäer det vara både rim och reson att hränvinsskatt icke erlägges för mer än som tillverkas. 1 föreg:de § bestämmes, till förekommande af författnms kringgående, förhöjd afgift för den del af öfverskottstill ver k ningen, som öfverstiger en tiondedel af det anmälda beloppet. Här eger ett motsatt förhållande rum. Bränvinstillverkaren skulle redan vara underkastad den olägenhet att på för - 118 D«n 8 Maj. band hafva inbetalt ett vida större kapital än han behöft, och häri torde ligga nog korrektiv mot tillåtelsens missbruk. Våra filantroper synas för öfrigt icke ega stor anledning till missbelåtenhet, om ett mindre qvantum än eljest komme att tillverkas. Jag förenar mig med Hr von Mentzer i yrkande på återremiss. Frih. Alströmer, Oskar: