Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kronofogden i Jemtlands Norra fögderi Lön, indeld d:o oindeld Bostället Fogdetjenare-lön Resepenningar Kronofogden i Jemtlands Södra Fögderi Lön, indeld Lön, oindeld Bostället Fogdetjcnarelön Resepenningar Häradsskrifvaren i Jemtlands Norra Fö Lön, indeld . d:o oindeld Bostället Resepenningar Provisioner och debetsedelslösen Häradskrifvarén i Södra Fögderiet. Lön, indeld d:o, oindeld • Remitterades till StatsUtsk. Hr Grundelstjerna Axel Wilh., uppläste 2:ne så lydande motioner: 1. Uti K. M:s vid denna riksdag till R. St. aflåtne nåd. propos. ang:de statsverkets tillstånd och behof, hafva utgifterne vid Postverket, i det skick detsamma för närvar, sig befinner, blifvit förslagsvis beräknade till en summa af r:dr 450,000 oin året, och statsverkets behållning af postmedlen till 125,000 , tillsammans r:dr 575,000; hvarjemte föreslås, att det öfverskott, som Postverkets inkomster derutöfver årligen kunna lemna, må af K. M. få disponeras till bestridande af kostnader för postanstalternes utvidgning eller förbättring. Om nu den för Postverkets årliga underhåll calculationsvis upptagne summa, 450,000 r:dr blefve tillräcklig, hvilket dock ej med full säkerhet kan antagas, enär större tillfallige och opåräknade utgifter vid verket kunna förefalla, så skulle, efter hvad de sednare årens erfarenhet visat, berörde öfverskott kunna beräknas till omkring 26,000 r:dr om året, och dermed böra icke obetydliga förbättringar i postanstalterne inom riket kunna bekostas. Skul - Don 24 Augusti e m. 433 Skulle emedlertid, i följd af gästgifvaresk jutscns öfverlåtamle på entreprenad, legan för denna skjuls komma alt ökas med till och med 8 sk. milen för hvarje häst, på sätt K.
Utsk. måtte upgöra en mera åskådlig tablå öfver ställningen, så att man må kunna bedöma behofvet af det begärda anslaget, utan att jag derföre vill bestrida beviljandet deraf, men jag anser nödigt att kasta en granskande blick derpå. Hr Tornerhjelm: Jag har begärt ordet i anledn. af Gr. Anckarsvärds anföranden, men sedan han förklarat, att lians upgifter vore origtiga, kunde jag afstå från något yttrande i ämnet. De tvänne sista talarnes påstående, att länder kunna vara representerade af Chargées d’Affaires, ämnar jag till en början besvara. De skäl som härför blifvit lagda till grund äro ingalunda nya, men det förundrar mig deremot, att dessa talare, som äga så mycken kännedom af lifvets alla förhållanden, skulle här uttala dylika åsigter. Hrrme känna ganska väl, att Chargées d’Affaires icke hafva det inflytande som Envoyéer. De få endast kommunicera sig med UtrikesMinistern, hvaremot Envoyéerne kommunicera sig dels med UtrikesMinistern och dels med Regenten personligen. Mine Hrr! Hela lifvet är insvept i former. Det är en förm, att den ene hälsar på den andra, och gör man det ej, blifver nian ohöflig. Så är äfven förhållandet Staterne emellan, hvarföre ock om den gne sänder en högre diplomatisk agent, den andra måste göra äfven så. Man har här förnekat vigten af diplomatien, men livad hade väl Rysslands öde nu varit, om icke denna diplomati funnits, och jag tror, att den till fredens åstadkommande uträttat långt mera än vapnens makt. Månne Danmark icke haft fördel af sin diplomati? För att erhålla svar på denna fråga, behöfver man endast ga till liändelserne inom detta länd under åren 1848 och 1849. Det Danska folket som insett detta och hvars representativa insti - Den 24 Mars. 407 tutioner äro så liberala att våra liberala Hrr icke skulle önska sig något bättre än att hafva dem, har likväl icke prutat på de anslag, som blifvit begärde i och för underhållet af deras diplomatiska förbindelser.
•49 len riktigt inflyta till Kronan, ulan äfven tänker pa de skattdragandes hellof. Går nian nu lill en annan fråga, nemi. ang:de de skatldragandes säkerhet derför, all icke möjligen vid debetsedlarnas utfärdande större summor kunna dem påföras, än som vederbör, finner man att deras säkerhet härutinnan nu är beroende på alne underordnade embetsman; det beror visserligen sedermera af dem sjelfva, att, i händelse af oriktig debitering, anföra klagomål, men minsta delen af dessa skattdragande förslår att klaga, den vida större mängden förstår blott att lida. Gr. Posse har anfört svårigheten deraf atf, förmedelst Utsk:s förslag, kunna conlrollera 0111 en kronofogde einottagit förskott. Jag hade i detta afseende föreslagit hvad äfven Ulsk. i sitt tillstyrkande upptagit, nemi. att R. St. skulle hos K. ål. anhålla, alt de närmare föreskrifter, som i följd af de föreslagna åtgärderna kunde erfordras, måtte af K. M. varda i nåder meddelta. Jag räknar naturligtvis lill dessa föreskrifter, att det skulle kungöras för allmogen, att de hädanefter borde erhålla stämplade qviltenser på sina skatter, sami alt deni ålåge iakttaga, i händelse de betalte i förskott, alt få afbetalningen afskriften på qvitlenset, äfvensom att de icke borde betala några utskylder till andra personer än lill kronofogden eller den person, som å kronofogdens vägnar medhade qvittenset. Jag är öfvertygad, all om detta Klefve knngjordl, är det något så enkelt i denna controll, alt allmogen tydligt skulle se sin egen fördel deruti, att icke försumma den. Controllen åter på kronofogden beslår deruti, att han efter slutad uppbördsstämma skall inresa till Konungens Bef:h:de och derstädes antingen aflemna penningar elleiuppräkna de återstående qvillensernn. I delta uppräknande af de återstående qvitlenserna ligger åtminstone en lika stor controll, som uti häradsskrifvnrens anteckningar.
Lunds högre elementarläroverk: Till reparationer Malmö högre elementarläroverk: Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 80. 39 Penningar: Spanmäl: R:dr öre. knh.-fol. k:r. Beträffande de uti rektors lön ingående 39 kub.-fot 9 kannor korn, derför nuvarande innehafvaren begärt ersättning efter 2 R:dr per kubikfot, så och då denna spanmål ingalunda varit i staterna beräknad efter det af rektor uppgifna pris, 2 R:dr per kubikfot, utan vida lägre, och då densamma är af enahanda beskaffenhet, som den, hvilken de 4 adjunkterne och kontor åtnjuta, och hvilken spanmål, hvarå priset, förut beräknadt till 2 R:dr kubikfoten, uppå deras underdåniga ansökning under uen 23 November 1860 blifvit af Eders Kongl. Majit nedsatt till 1 R:dr 60 öre per kubikfot, desse lärare, enligt hvad ofvan blifvit nämndt, nu vilja afträda mot sistberörda pris, anser Statskontoret bemälde rektor äfven böra åtnöjas med ersättning efter samma pris, således med 63: 84. — För den kantor tillfallande afkomsten af en klockarelägenheten i Husie tillhörig äng, hvilken afkomst är uppskattad till 50 R:dr årligen, erfordras, enär densamma ej varit i den å stat uppförda kantorslönen inberäknad, icke heller något ersättningsanslag; men då nuvarande sångläraren vid ifrågavarande läroverk, H. J. Tengvall, i arrende för sagde äng, enligt nu gällande kontrakt, uppbär 85 R:dr, anser Stats-kontoret honom böra, när detta landtgille afträdes, erhålla ersättning för skilnaden mellan beräknade afkastniugen och det arrende, som då utgöres, hvilken ersättning blifvit bland de tillfälliga anslagen här nedan upptagen. Helsingborgs högre elementarläroverk: rektor R:dr 664: 96. l:ste kollega » 217: 90.
Af den 27 Januarii, om Återremiss af Lag-Utskottets Memorial , angåends föreslagen ändrig till det genom 14 §. af Kongl. Förklaringen den ii December 1766 stadgade ansvar för Hållkarl. Af den 27 januarii, örn bifall till följande Betänkanden, nemligen; Ifrån Jag-Utskottet: 1:0 Angående ändring i I §. 23 Cap. Rättegångs-Balken hvad angår antalet af Ledamöter i Kätnnersoch Rådstufvu Rätter. 2:0 Om Domare och Executorers skyldighet i afseende på Gälldenär förunnadt anstånd i Skuldfordringsmål. 3:0 Angående föreslagen ändring af f Cap. 4 §. Utsökning?-Balken. 4:0 Om Förmyndares skyldighet att hvart g:dje år tillöka Myndlingens Arfs Capital med den under tiden derå upplupne ränta. ifrån Allmänna Besvärsoch OeconomiaUtskottet; j;o Angående yrkadt förbud för Tjenste - Den 17 Felruarii. 439 drängar i Halland och andra Orter, att från Länen utvandra, i ändamål att söka Arbete. 2:0 Om bestämmande af Läkares Arfvoför Besigtningar af Recruter. 3:0 I frågan om befrielse för Vestmanlands Regemente från Arbete vid Götha Canal. 4:0 Angående yrkad rättighet att å Marknademe i Riket, Marknadsdagen få köpa och sälja lofgifna Produeter, som af Landtmannen sjelf förfärdigas, utan att albida Marknadens kungörande genom Trumslag. t 5:0 Om stämpling och uppmätning af Bränvins-tillverknings Redskap. Jfrån Stats-Utskottet: 1:0 I anledning af Förslag att allmänna Brandförsäkrings Inrättningen måtte ställas under tillsyn af Rikets Ständers Fullmägtige i Banquen och Riksgälds-Contoiret. 2:0 Angående förändring i Liqviden af Ministern C. Lagersvärds fordran, härrörande från andelar uti Riksgälds-Contoirets fordna Lån i Geoua. 3:0 Om uppskof med redovisningen af Krono Uppbörden innevarande år* 4:0
Kommittéen vågar derföre icke med någon säkerhet afgöra, huru många och hvilka af de uppgifna pannorna böra anses hafva blifvit begagnade endast till bränvinsbränning för husbehof, eller kunna anses hafva tillverkat bränvin med beräkning af ett större eller mindre qvantum till afsalu, ty icke må man antaga, att alla mindre bränvinspannor, äfven då de äro af första klassen, drifvas uteslutande för förstnämnde ändamål. Yäl är det sannt, att i en stor del af landet, serdeles i de nordliga och vissa af de medlersta länen, annan bränvinsbränning med små pannor är sällsynt, än den, som idkas utan ansträngning, endast för att, med en eller 6 Bevillnings-l 'tskottets Memorial, N:o 6. annan tillmäskning i månaden, ofta af den sämsta säden eller skadad potatis, förse hushållet med sitt bränvinsbehof, och sådan bränvinsbränning utöfvas då med ganska enkel redskap, som längre fram skall närmare beskrifvas; men i andra delar af landet har mångenstädes tillverkriingen med de till rymden små pannorna, inrättade likväl i en för ändamålet gynnande form, blifvit ganska högt uppdrifven, så att den lemnat betydliga qvantifeter till afsalu. Hvad beträffar brännerier, som drifvas med större eller sammansatt redskap och i allmänhet alltid afse tillverkning till afsalu, äro äfven desse sig emellan högst skiljaktige. l)e mindre af dessa s\nas inrättade för att till bränvin förvandla en del af gårdens egna produkter och att under vintern sysselsätta en då från åkerbruksarbetet ledig arbetsstyrka, oftast drifna för att på stället bekomma dranken till hjelp vid utfodringen, och äro således att anse såsom en af jordbruket beroende binäring. De större åter, hvilka vanligen numera drifvas med ånga, träffas lika ofta inrättade på små som på större egendomar, och äro merändels för kostsamma i sin anläggning och utgöra en alltför stor rörelse för att stå uti beroende af jordbruket, som deremot ofta får bero af bränneriet.
Den unge mannen for upp som en ursinnig. Han slog sin hand emot pannan och bet ihop sina läppar. Han kunde på en stund icke få fram ett ord. Lidelsefullt kastade han sig derpå ned för den unga flickans fötter. Såg först med lågande blickar på henne, grep så hennes händer och tryckte brännande kyssar på dem. Våldsamt och utan hejd var hans beteende. Slutligen fick han fram några korta ord af kärlek och svartsjuka, vilda och sammanhangslösa. Nej, flicka, nej, och tusen gånger nej. Jag tillåter dig icke att gifta dig med denne ömklige tvärvigg. Du skulle dela hans gråa tarfliga lif! Denne luggslitne tölp utan skick och fasoner, utan utseende och utan ställning i sällskapslifvet. Kort och godt jag tillåter det icke. Malin såg på sin fosterbroder. Hon kände knapt igen honom. Men käre Morti, du har ju ingenting att bestämma öfver mig. Är jag icke fri och kan jag ej gifta mig med hvem jag vill? Hvad är du för mig? en fosterbroder som nästan förnedrar mig med slik betydelselös, aktningslös kurtis, mig en stackars, ensam flicka. Morti besinnade sig ej mer. Han drog den snyftande flickan intill sig och hviskade i hennes öra så många glödande ömma försäkringar. Min skall du bli, och min är du, ingen annans! Malin! du älskar mig, jag vet det. Och jag, jag dyrkar dig, härliga flicka, det vet du sjelf. En kyss af eld, en omfamning lång som en evighet, nej, kort som en sekund. Och så en paus, hvarunder de båda på olika sätt betraktade hvarandra. Hon såg på honom förstulet och med halft nedslagna ögon. De långa fransarne dolde under sin vackra skugga ögats kalla, kloka blick och gaf hennes utseende ett sken af blyghet. Och han! med af ungdomlig hänförelse strålande blickar beundrade han den unga flickan, sin nyförvärfvade brud, sin vackra nya leksak, den svällande frukt, som han blott behöfde sträcka ut handen för att plocka. Deras blickar möttes ändtligen. Det gick som en elektrisk gnista från henne till honom. Solen sken rakt in och gaf hennes bruna hår en rödaktig färgskiftning. Det stod som en skimrande gloria omkring hennes hvita panna.
Sällskapet är tydligen s a m m a n s a t t m e d beräkning på atl så litet s o m möjligt distrahera åskådarnes intresse från hufvudfiguren. Hr W. Rydberg s o m den g a m l e sufflören Salom o n, K e a n s faderlige och trogne vän, skildes dock särskildt med heder från sin uppgift, liksom frö- ken Holmlund i A n n a D a n b y s framställande inlade en rätt verkningsfull vekhet och skärhet. S å » stora barn » äro vi dess bättre a l l e s a m m a n, att vi på premieren k o m m o under fund m e d, att vi kunde hjärtligen glädjas åt den förtrollade leksaksbutiken m e d alla dess skatter, de näpna invånarne, de lifliga danserna, de färgrika dräkterna och de briljanta belysningseffekterna. Den smekande, om än icke vidare originella m u s i k af J. Bayer, som ledsagar de skimrande upptågen, förhöjer lyckligt stämningen af balettmästar Kihlbergs m y c k e t erkännansvärda arrangement. Fröken Ekström strå- lade af fägring s o m dockféen; bland de i baletten uppträdande togos prisen af fru Christensson och det unga syskonparet Inez och Helge Klhlberg, af hvilka synnerligast den s i s t n ä m n d e i harlekins parti ådagalade smidighet och kraft. S o m förpjäser gifvas det roliga lustspelet » Hector » och Offenbachs bekanta enaktsoprett » En soaré i Kåkbrinken », i hvilken särskildt hr Hagman som W e x e l b o r g s landtlige betjänt väcker stor m u n - terhet. Tvänne Reisenauer-konserter hafva under den gångna veckan gifvits i Musikaliska akademiens stora sal, bägge dock egendomligt nog j u s t ej vidare talrikt besökta. Den framstående pianovirtuosen har ej s a m m a lycka m e d sig s o m vid sitt förra besök härstädes för sex år sedan, då h a n vid hvarje konsert hade fulla hus.
DIREKTÖR BRUHN. olycksaliga fabrikens skull! Hade jag bara låtit bli att tänja ut krediten för den FRU BRUHN. Det fins ingen annan råd. Du lyfter de fämtusen på det räcka, äfven utan Hollgrens pängar. Jag har legat och grubblat öfver det hela natten. kreditivet, och med alt som annars fins på hand skall DIREKTÖR BRUHN. Och jag skulle som en vanlig banktjuf! FRU BRUHN. du nu, är du förlorad. Det har varit för många försnill Under din frånvaro kan alt rangeras. Men tvekar ningar på sista tiden. Man skall inte låta nåd gå för rätt. DIREKTÖR BRUHN (vrider sina händer). tillgångar jag skulle kunnat Men jag skulle ha betalt hvartenda öre. Jag har ju FRU BRUHN. Om du haft tid på dig. Men nu gäller det din frihet. DIREKTÖR BRUHN. Och du? De taga alt, alt. FRU BRUHN. I alla fall ja. Jag riskerar således ingenting. 111 DIREKTÖR BRUHN. inför en olycka som denna? Betty! Hur kan du taga det så lugnt, när du står FRU BRUHN. nytt. Länge har den stirrat emot mig formlös likt ett ansigte utan konturer. Nu nyss på två nätter har den klarnat och antagit dragen af ett oundvikligt öde. DIREKTÖR BRUHN. Här behöfs lugn. Och olyckan är för mig ingenting Det är omöjligt. Du visste ingenting. FRU BRUHN. som stått tydligt för mig var nödvändigheten af att vårt äktenskap upplöstes. Inte om vår ruin, den är för mig en bisak. Hvad DIREKTÖR BRUHN. Och nu begagnar du dig af tillfället. Det är nobelt. FRU BRUHN. till förklaringar. (Ser på sin klocka.) Du reser naturligtvis med snälltåget. Du får tänka hvad du vill nu gifs det ingen tid DIREKTÖR BRUHN. Nej. Jag stannar för att omintetgöra din vackra plan. FRU BRUHN. lättare att bli skild från en fästningsfånge. Min plan Ah! Men du glömmer, att det är ännu
Amiralitetet i Carlscrona och Allmänna Magazins-Inrättningen. 10:0 De Öfverskott på Stats-Verkets Inkomster Allmänna Bevillning kommer att utgå ifrån och med 1819. 6:0 Derrså kallade ordinarie Licenten till en årlig Summa af Fyratio Fem Tusen (45,000) Riksdaler. 7:0 Skatterättighetsmedel, hvilka inflyta för de Kronan behållne Hemmans försäljande til Skatte. 8:0 Observations-medel, härrörande från] revisionen af räkenskaperne öfver soda ne medel, som äro ställde under Riksens Ständers omedelbara disposition och i Riksgälds - Contoiret skola redovisas. 9:0 De Auctions-rnedel, som kunna falla för Kronan tillhörige hus i Städerne; härifrån likväl undantagne sådane hus och byggnader, som äro inköpte för Kongl. Amiralitetet i Carlscrona och Allmänna Magazins Inrättningen. 10:0 De Öföerskott pi StatsVerkets Inkomster, Stats-Utskottets Betänkanclen. *069 för nr 181b och påföljande åren, hvilka kunna uppkomma, sedan den utaf dylika Öfverskottsmedel vid denne Riksdag bestämde Summa af 200,000 R:dr, som till StatsVerkets behof hvar. je år får disponeras, blifvit innehållen. 3. §. Riksgälds - Contoiret äger, att med Discont - hvilka, i följd af den vid innevarande Riksdag skedde Stats-Reglering, från Kongl. StatsCoritoiret aflemnas, emot Riksgälds-Contoiret åtagen förbindelse, att, efter Reqvisition, hålla Kongl. Stats-Contoiret till handa hvad som möjligen skulle kunna brista uti Sjats-Verkets beräknade Inkomster för år 181g och nästpåföljande åren. Jemväl skola ifrån Landt - Ränterierne till Riksgälds-Contoiret levereras Skatte-köpeskillingar för Recognitionssarnt Kronans öfrige disponible Skogar, hvilka Skatteköpeskillingar komma att Kongl. Majit till handahållas, de förre för Försvars-Verket samt.
Denna är lätt, ehuru med ansenlig kostnad, verkställbar, genom öppnande af en tillräcklig alloppsgraf norr ut, der Mölna-ån alfor sjöns vatten åt Wettern, och der marken är dels sank, dels jemn utan höjder, och sänkande sig tillräckligt inom ett afstånd af i mil vid pass. — Det ankommer nu på strandägare, att besluta sig Lill företaget, hvilket synes vara ganska lönande örn det verkstälies med drift och ihärdighet. 7 2:0 Invånare. Folkmängden utgjorde vid 1837 års slut, enligt då förrättade mantalssk rifa ingar, 177,383 personer på landet, och 20,742 i städerna, eller tillsammans 198,125. Af desse tillhörde 94,451 mankönet och 103,674 qvinkönet. Den visar sig således, sedan 1832 års slut, ökad med nära 6 procent af dåvarande folkmängd, eller 10,702 personer, vid pass hälften af hvardera könet. När man tillägger det antal, som ej uti mantalslängderna antecknats, torde folkmängden vid 1837 års slut kunna anses uppgå till nära 200,000 personer. Under dessa 5 åren har ej någon allmän farsot varit öfver hela Länet gängse, ehuru vissa mindre trakter deraf kunnat vara hemsökte. Cholera niorbus, som med besättningen på en båt, 1834 om sommaren, fördes från Jönköping till Wadstena, bortryckte derstädes 215 personer, eller helt nära 1 af stadens hela folkmängd. Smittan flyttades äfven till någre få orter inom Länet, men utbredde sig ej med någon betydenhet, och medtog derföre ej så många lif som andra smittosamma sjukdomar, t. ex. rödsot och nerffeber, understundom göra. Förutom de i Wadstena, alledo 90 personer inom Länet af Choleran. Godt helsotillstånd i allmänhet, fred och lugn och tillräckliga skördar, hafva samfäldt bidragit tili förökande af folkmängden, hvilken nu, vid 1838 års slut, kan antagas med visshet uppgå till mera än 200,000.
Sådan ansökning, som senare till Fullmäktige i Riksgäld9- Contoret inkommer, upptages ej tilt pröfning. e) Din förbindelse, som skall at Hypotheks-Förening afgifvas till Riksgälds-Contoret bör vara upprättad enligt nedanstående formulaire: "Enligt N. N. Hypotheks-Förenings vid allmänt sammanträde oss "lemnade fullmakt, förbinde vi oss härmedelst, i hela Hypotheks-Före"ningens namn och å dess vägnar, att noggrannt ställa oss till efterrättelse följande af Rikets Ständer stadgade hufvudgrunder för Hypotheks"Föreningar: (införas) ”Skulle så oförmodadt inträffa, att Rikets Ständers Riksgälds-Con"tor, genom vår uraktlåtenhet i någon mon att punktuelt fullgöra våra "genom Riksgälds-Contoret garanterade skuldförbindelser, blefve tillskyn"dadt någon utgift af hvad slag den vara må, förbinde vi oss, en för "alla och alla för en, att, vid anfordran, fullt utbetala till så väl capital, "som ränta, allt hvad Riksgälds-Contoret, genom dess oss meddelade ga"rantie, blifvit nödsakadt utbetala, och att 3;ne månader, efter derom "erhållen föreskrift, verkställa de ytterligare afbetalningar, Riksgäldskontoret, i stöd af i4:de hufvudgrunden, kan finna sig befogadt, att oss "ålägga. N. N. den (datum) På N. jN. Hypotheks-Förenings vägnar. (underskrifter.) Härjemte bör vara bilagd Hypotheks-Föreningens vid allmänt sammanträde utfärdade fullmakt för Directionen, att ofvanstående förbindelse, i föreningens namn och å dess vägnar, utfärda. /) Den garantie, som å Hypotheks-Förenings skuldförbindelser skall af Riksgälds-Contoret meddelas, upprättas enligt följande formulaire: "Enligt Sveriges Rikets Ständers, vid allmän Riksdag, oss deras Full"mägtige uti Riksgälds-Contoret lemnade uppdrag och fullmagt, garantere "vi härmedelst, i Rikets Ständers namn och å Deras vägnar, fullgörandet "af förestående af N. N.
Norrska Regeringen tydligen visat nyttan för Norriges ha n d els-i n t ressen att, under nuvarande förhållanden uti Archangel, ega en Konsul af så obestridlig skicklighet, som Kaptenlöjtnant Fleischer ådagalagt, och med billigt afseende på de i nämnde stad så högt stegrade lefnadskostnaderna, så ansåge sig Herr Slals-Minislern böra i underdånighet föreslå, att Konsul Fleischers traktamente skulle förhöjas till 2,000 R:dr Hamb. B:ko, dock utan den retroaktiva beiäkning, som af honom blifvit begärd. — Häruti inslämde de öfrige tillslädesvarande ledamöterne af Svenska ^Stats-Rådet, nämligen Hans Excellens dåvarande Justitie-Stats-Minislern Herr Grefve Sparre, dåvarande Stals-Råden, Herrar Friherre Palmstjerna och Fåhraus, Stals-Råden Herrar Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Grefve Gyldenstolpe och Anjou. — Sedan Norrska Slals-Rådels närvarande ledamöter på det kraftigaste förordat Norrska Regeringens förslag, blef detsamma i Nåder bifallet, dock med den inskränkning, ali förhöjningen i löneanslagen skulle utgå först från den 1 Januari 1855. Då Svenska Stats-Rådet uttryckligen inedgilvit, all ifrågavarande löneförhöjning ensamt af Norriges intressen påkallades, men, enligt hvad här ofvan är visadt, ensamt komme alt drabba Sverige, så bar detta rådslag, såsom ulvisande det säll, hvarpå Sveriges och Norriges gemensamma angelägenheter af Svenska Stats-Rådet stundom blifvit behandlade, bordt af Konstilutions-Utskottet till Rikets Ständers kännedom lramläggas. Sedan Konstitulions-Utskottet sålunda redogjort för granskningen af Stats-Rådets protokoll och de anmärkningar, hvartill denna granskning föranledt, lär Utskottet vidare äfven redogöra för sina beslut rörande de anmärknings-anledningar, hvilka hittills under Riksdagens lopp blifvit mot Konungens Rådgifvare inom Stånden väckta och till Utskottets behandling öfverlemnade.