Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 3:dje afdelningen, eller general-intendents-embetet, bör i sig förena handläggningen af alla de angelägenheter, som nu af krigskollegii intendentsoch aflönings-afdelningar besörjas, och hvilka ärenden, äfven inom general-intendents-embetet behandlas och afgöras å 2:ne särskilda afdelningar under enahanda benämningar; instämmande kommitterade i den af krigskollegium mot 1838 års komité yttrade mening, att behandlingen af de frågor, rörande indelda arméens boställen m. m. krigskollegium nu åligger, fortfarande bör af krigsförvaltningen utöfvas, och således icke enligt nämnda komités förslag till kammarkollegium öfverlly tias Jemte ofvanberörda ärenden skulle tillhöra de särskilda embetena alla sådana af krigskollegium nu in pleno behandlade mål, hvilka icke till sitt innehåll verkligen äro af gemensam beskaffenhet, utan endast beröra ett visst embetes förvaltningsområde, dock med undantag af utfärdandet utaf de kungörelser och cirkulärer, hvilka skola i svensk författnings-samling intagas. Huruvida någon jemkning i den allmänna arbetsfördelningen embetena emellan kunde finnas lämplig, bör få ankomma på embetenas egen gemensamma pröfning. Kongl, krigsförvaltningen bör, beträffande rang och värdighet, bland rikets styrelseoch förvaltnings-ver k intaga deri plats som Kongl, krigskollegium nu innehar, nemligen näst efter Kongl, krigshof-rätten och näst före Kongl, förvaltningen af sjörendena. Till vinnande af nämare samband inom armée-administrationen i allmänhet föreslås: att cheferne för krigsförvaltningens särskilda embeten må till öfverläggning i förekommande frågor kunna sammankallas af chefen för landförsvars-departementet, i närvaro jemväl af endera eller båda expeditionscheferne inom nämnda departement, samt att det inbördes förhållandet emellan ifrågavarande styrelse-orgauer må, så litet som möjligt, blifva bundet af formella iakttagelser och föreskrifter. I enlighet med de åsigter kommitterade redan uttalat, angående den ställning de nuvarande militärledamöterne i krigskollegium borde intaga uti krigsförvaltningen, föreslås, såsom chefer och ledamöter inom de särskilda embetena af här ifrågasatta förvaltningsverk: i general-fälttygmästare-embetet: Chef:
39 ten inom hvarje D i s t r i c t, och för Fahlu Bergslag, af Grufve-Kätten och — Se Bihang, 3 Sami. sid. 182, aoo, 802, 209, S4i, 344- Ridd. och Adelns Prof. d. 10 Julii e. m. p. 477; d. 12 Julii f. ra. p. 638; d, i4 Juli! fm. p. 681; d, 29 Julii e. m. p. 1,236; d. 5 Aag. e. m. p. 159 och 802; den 27 Aug. e. ni. 2 Afd. p. 253; d. 5 Sept. f. m, pag. 8jo och 3o8; d 3 Oct. p. 96; d. 4 Oct. e. m. p, 110; d. 7 Oct. f. ra. p. 130. Preste-Ståndets D:o 4.' Borgare. Utsk. Betänkande N:o 3. 4:o Till smärre redactions-jemkningar, föranledda af det inom Utskotten införda omröstnings-sätt. Regeriligs-F ormen. 56 §. 2 morn. sista punkten. Blifva åter något Stånds tan li vilke genom samfäld, icke efter Stånd anstäld , omröstning, skiljaktigheterna före - Blifva litel' något Stånds lan li vi Ike genom s a m - f ä 1 d o in ros tu in g, skiljakligheterna före (An rn.
– Nej! – Jag är kär ... – Det tänkte jag var ditt vanliga tillstånd. – Ja, men nu är jag allvarsamt kär, det vill säga kär i ett fruntimmer, med hvilket jag skulle önska gifta mig. – Nåväl, hvad kan jag göra dervid? – Vänta! Ehuru jag har temligen stor framgång hos könet, är jag dock ingen musernas gunstling. Olyckan vill att min sköna är poetiskt stämd, och som det i öfvermorgon är hennes födelsedag ... – ... önskar du att jag skall hjelpa dig med några verser. – Alldeles. – Och i hvilken genre skola de vara? – En kärleksförklaring, likväl något beslöjad. – Du bör dock gifva mig några upplysningar om föremålet. – Hon är blondin och heter Elise. Mera behöfver du troligtvis ej veta. – Nej, det är nog. Jag skall försöka att göra det bästa. – När kan du få dem färdiga? – Jag skall skicka dem till dig i morgon. – Tack! Vid tillfälle kan du räkna på återtjenst. De båda unga männen skildes åt för att gå hem och sofva den sömn, som endast ett godt samvete och en rundlig sexa kan skänka. Vadell hade ordentligt erhållit de begärda verserna, tillika med ett bref ifrån Sylvén, och hade behörigen aflemnat dem hos föremålet för sin kärlek, sedan han dock förut kopierat dem med sin vackraste stil på doftande, rosenfärgadt silkespapper. Ett par minuter sedan Vadell aflägsnat sig, hade fru Elise P. ännu icke läst det papper, han lemnat henne. Drömmande satt hon i en sjelfsvåldig, men intagande ställning uppkrupen i soffan, under det hennes vackra ögon med ett temligen likgiltigt uttryck voro fästade på det rosenfärgade papperet, som låg på ett litet sybord bredvid henne. – Jag skall väl ändå se hvad han skrifver, sade fru Elise, i det hon vårdslöst, nästan med motvilja vek upp det hopvikta bladet. Säkert, tillade hon, är detta lika tråkigt som han sjelf. Fru Elise tycktes dock hafva misstagit sig i detta förhastade omdöme, åtminstone att dömma af den allt mer och mer tydliga förvåning, ja, rörelse, som målades i hennes ansigte under läsningen.
i Kalmar 2: 5 0; Lilla Maud o. lille John 2: —; Nanny B. Kihlberg, Uddevalla 1: —; M. S. dito 1: —; Fru Dahlin 5: —; Helene G. Holck, Göteborg 5: • —; A. W. Z. 1: —; Fanny K. L., Ljungbyholm 2: —; Prenumeranter i Waldemarsvik 5: —; Hilda Ekström, Wexiö 5: 5 0; C. S. 0: 5 0; Emilie IL af O — s 2: —; A. Sid., Södertelje 1: —; R - s 3: —; Vadstena poststmpl 1: 5 0; En barnavän, Karlskrona 1: —; Tre små syskon i Små- land 5: —; Från tio syskon 1 0: —; Från svalor i Örebro 3: —; Elsa o. Hanna 1: 5 0; H., Stockholm 1 0: —; Luttan 5: —; Ekebor 7: —; Em. P. Malmborg, Hölö 2: —; L. M. Blomstrand, f. Stjärnqvist 2: —; C. O. o. S, H. Viskafors 1: —; postanv. fr. anonym 5: —; Sigrid N — n, Grängesberg 5: —; anonym 1: - —; Amelie Westfelt, Sandarne 3: -; Hallstahammars poststmpl 1: —; E. T. 1: —; D. o. E., Kalmar 1: 5 0; Sölvesborgs poststmpl 1: —; Prenumerant, Göteborg 0: 3 0; Henriette H g 1: —; Ponte 1 0: —; En lycklig vermländska 1: —; L. Callerström, Päskallavik 2: —; C. Raphael, Stockholm 1 0: —; Beda Wra 2: —; Katrineholms poststmpl 5: —; Hedvig Gyllenhaal 1: —; I. Å. Dylta bruk 3: —; Fru E. Ga, Nyköping 2: —; A. Solberg, Vesterås 5: —; Sigrid Fors 1: —. Förtröttens icke!
Prat. 1817—1818, lO'.dt Sami, N;r 65. Underdåniga Skrifvelser. genärernes och Gäldenärens förenade ratt, anse Riksens Ständer denna §. böra börjas sålunda: Under Anslassiiden luten Göde Män fust egendom lagligen värderas, Uj må dock sådan egendom förr, un Inställelse-dagen framflutit, säljas, utan sä är, att den före Konkursens början o. s. v. 7- §• Riksens Ständer finna icke lämpligt att i fråga om sättet till de under anslagstiden inflytande medels användande binda Borgenärernes egen pröfnings rätt genom ett ovilkorligt lagbud, att dessa medel skola räntlösa nedsättas i allmänt förvar. I detta lika som andra hushållningsärnnen, bland hvilka flera kunna vara af lika stor vigt, måste Beslutet lämpas efter förefallande omständigheter, hvarom endast Borgenärerne kunna döma. Mera i detta än i andra fall uppstår ej heller någon våda om Beslutet fattas af Borgenärer, som ännu icée genom bevakning styrkt sin fordrings-rätt. Gäldenärens uppgift, de vid första förhöret styrkta anmälanden, och bevisning vid Sammankomsten genom fordringshandlingajnes företeende måste tjena till grund vid förefallande omröstningar. Binge ej detta tagas för gifvet, så borde man af Lag-Förslaget vänta serskild föreskrift angående omröstnings-sättet vid de under Anslagstiden tillåtne Sammankomster. Dessutom har Lag-förslaget sökt förekomma möjlighet till missbruk i detta afseende genom stadgandet, att Besluten kunna öfverklagas och upphäfvas om de finnas grunda sig på origtig röstberäkning. Ur sådana skäl, och då erfarenheten visat, det Borgenärer hittills utan hinder eller oreda utöfvat rättigheten att besluta om förränt - Underdåniga Skrifvelser. 515 ning af de under Anslags-tiden influtne penningar, hafva Riksens Ständer velat i underdånighet föreslå följande ändring af 7:de §:n. Penningar, som för sald egendom eller för fordringar inflyta och till Boets förvaltning ej nödiga aro, skola af Gode
Detlaf honom föreslagna undervisningen hemilia i föräldrarnes hus, bedrifven af en välfräjdad skollärare,-, tror jag kunde vara ganska nyttig; men jag fruktar, attsådana skolor, med de föreskrifter sonfjiär äro föreslagna^ möjligen kunde af mindre ädla bevekelsegrunder motarbetas, och detta ville jag, för min del, söka att förekomma. Den 18 Juli. Vid 16 §:n, liva rest handlas om aga, får jag anmärka, att Ulsk:n i min öfvertygelse galt för långt i speciella föioskrifter. Jag förenar mig äfven i delta fall med Hr Rib bings, A, yttrande; ”Stadgarna 0111 slryk eller aga i skolan, allraminst för läsning, och laga ålal mot skollärare, om han är för sträng, hade jag Irott höra ur förslaget utgå, men att, om något ändtligen derom skulle stadgas, del hörde heta: ”aga må i allmänhet inom skolan icke äga runi.’’ Först då kan den komma i fråga, när varningar föregått, och den, som sig derefter ej rättat, blifvit salt i särskild class, gemenligen straffelassen kallad.’’ Jag tror mig veta, att man vid elementar-skolan här i Stockholm har funnit ganska mycken fördel af en sådan dass, och alt skammen att blifva förflyttad dit gjort den lill ett ganska lämpligt straff, och all annan aga umbärlig. I 17 §:n förekommer en fråga, som vissei ligen är af mycken vigt, och som ej kan vara främmande för någon, som tänkt sig in i ämnet. — Har föreslås nemi. i usta morn.:.
Derest, i följd af posthållares eller skjutsentreprenörs oförmåga att fullgöra skjutsningen, eller af annan orsak, posteller skjutsbefordringen möjligen skulle komma att tillfälligtvis afstadna, åligge det på landet innehafvare af hittills skjutsningsskyldige hemman, och i stad hittills skjutsningsskyldige invånare att, mot den vid stationen gällande lega, bestrida skjutsningen intill dess denna kan genom Post-styrelsens eller Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes försorg åter blifva ordnad. Om, under skjutsningen, häst störtar eller upptröttnar, eller annat för befordringen hinderligt fall inträffar, åligge det innehafvare af närbelägna hemman, att, mot full godtgörelse, genast lemna det biträde, hvarmed de kunna för befordringens understödjande tillhandagå. Slutligen har Jonas Andersson, i 3:dje punkten af sin motion yrkat att behöfliga medel för ändamålets vinnande nu måtte anslås; och beträffande således beloppet af dessa för ändamålet i allmänhet erforderliga medel, så har, på sätt här förut är omförmäldt, sammansatta Utskottet vid sistförflutna riksdag, på anförda skäl uppskattat detsamma till 600,000 R:dr R:mt. Någon anledning finnes icke att antaga, det förslagets genomförande nu skulle föranleda till andra kostnader, än som då ansågos derföre erforderliga; utan lära fast mera de under sednare åren öppnade jernvägslinier och införda postdiligenser snarare underlätta det afsedda företaget; och tillstyrker således Utskottet Rikets Ständer att besluta det till betäckande af kostnaderna för skjutsningsbestyrets öfver tagande anvisas å 6:te Hufvudtiteln ett förslagsanslag af 600,000 R:dr R:mt årligen under nästa statsregleringsperiod. Hvad särskildt vidkommer frågan om postskjutslegans höjande till likhet med den för entreprenadskjuts gällande, samt om de kostnader, hvilka derigenom borde för Postverket uppstå; så hafva dessa kostnader blifvit, på sätt nämndt är, vid sistförflutna riksdag beräknade till 70,000 R:dr R:mt, till hvilket belopp Rikets
Hvad sluteligen Vällofl. Borgare-Ståndet anför, rörande ändringar i ii, 14» 20 0f-h 21 Voteyings-Propositionerne, så tvekar Utskottet så mycket mindre att dem tillstyrka, sorn de nyed undantag af hvad i den förstnämnde, förekommer, om Längor, hvilka nu först äro tillagdt?, egentligen endast innefatta förtydliganden af Vällofl. Ståndets mening och det i alla fall eger en ostridig rätt att få sine skiljaktig^ Beslut till afgörande fullständigt uppfattade. Detta varder dock Riksens Ilöglofl, Ständers upplysta pröfning vördsamligen understäldt. Betänkande, med Förslag till enny Författning, angående Brännvins-bran - Betänk anden. 29 ningen och. de derföre bestämda avgifter. Sedan Riksens Högloft. Ständer behagat, under den i5 och 17 dennes, bifalla den af Bevillnings-Utskottet upprättade Tariff för Husbehofs-Brännvins-brännings-afgiften, återstår för detta Utskott, endast att, i enstämmighet med Grundlagens föreskrift i 6q och 70 §§. af Regerings-Formen, med tillämpning af den sålunda fastställde Bevillnings-grunden, uppgöra förslag i afseende på de för denna Beyillnings-afgifts debitering och utgörande nödiga föreskrifter, dervid oförhindradt att, på Sätt Utskottet i dess den i5 nästvikne månad aflåtne Betänkande, likaledes omforma ler, uppgifva hvad Utskottet anser nyttigt och nödigt för utöfuingen af denna beskattningsrätt, Till vägledning under detta arbete, har Utskottet lagt den i stöd af Riksens Högloft, Ständers underdåniga Skrifvelse, af Kongl. Maj;t, under den 6 September i8i5, till allmän efterlefnad utfärdade Kungörelsen, angående IIusbehofs-Brännvins-brånningen, och de derföre bestämde afgifter, uti hvilken författning
Om en hufvudredare icke funnes, inser jag ej heller huru man skulle kunna på ett nöjaktigt sätt bestämma om fullgörandet af de många åligganden, som, enligt samma Förordn., tillhöra hufvudredaren å rederiets vägnar, såsom exempel hvarpå må åberopas skyldigheten att aflägga redare-ed m. fl. åligganden. Såsom skäl lör det gjorda förslaget, att låta utnämnandet af en hufvudredare bero på rederiets godtfinnande, har här åberopats förhållandet i främmande länder. Jag känner ej de omständigheter, sorn göra det möjligt att i andra länder undvara en hufvudredare; men att saknaden deraf bär i landet, der fartvgslotter vanligen äro på ett stort antal personer fördelade, skulle vara ganska menlig, är otvifvelaktig!; och af erfarenhet från det embetsverk, jag tillhör, hvaruti ständiga indrifningar från rederierna af ersättning för godtejorda konsulsförskott förekomma, kan jag bedömma med hvilka oöfvervinnerliga svårigheter detta bestyr skulle vara föenadt, derest icke en hufvudredare funnes för de fartyg, sorn egas af flere personer. Då för öfrigt såväl det år 1835, som det år 1847, afgifna förslag till ny sjölag innehålla bestämmelse om att utseendet af en hufvudredare för fartyg, tillhörande flere personer, skall vara obligatoriskt, hemställer jag att nu förev.de § måtte erhålla den i sådan syftning af Ulsk:t föreslagna redaktion. Hr Rabenius: Hufvudsakligen på de skäl, som innehållas i motiveringen till K. M:s Propos., har jag inom Utsk:t påyrkat att K. M:s Propos. i denna punkt skulle antagas; men då likväl Utsk:ts majoritet icke funnit skäl att antaga densamma, bär jag icke velat sätta mig deremot, och detta så mycket mindre, som fördelar och olägenheter kunna andragas för båda åsigterna. Likvist måste man erkänna, att det hörer till bolags natur att hafva en styresman. 318 Den 16 September e. m. Hvad Gr.
Det skulle i detta afseende wara honom ganska Nyttigt akt kunna rädföra sig med den CommiNLe deruti han är Ordförande, art äga tillgäng pä de upplysningar och underrättelser som den samlat och att wik» en blifwande Riksdag för Riksens Ständer kunna framlägga resultakcrne af denna samlade erfarenhet. O n jag rätt uttryckt mina tankar i detta ämKk, torde Högloft. Rioderffapet och Adeln finna at jag hwars Den M October. 4779 hwarken i sistnämnde hänseende eller i öfrigt tillämnat Comiltöen nägon större rättighet eller werkningskrctS, än den hwarjc enstild medborgare, eller annan Corporation kunde begagna, fastän man icke kan wänta sig sädan werksamhet af andra, än Män, hwilka äro bestämde och skyllinge att ät det allmännas nytta uppoffra stn tid och stna kunskaper. Jemte den sanna belöningen, som ligger uk! medwetandct att hofwa gagnat stna medborgare, är jag öswertpgad att Riksens Ständer, om de wid nästa sammankomst finna, att Committeen gjort sig förtjent till erkänsla genom nyttig werksamhet, stola belöna desi möda; men vin »ti denna Committé icke inwäljaS män, hwilka, sedan deras utkomst blifwit tryggad, endast af det förra motivet uppfylla denna wäntan, sä förtjena de icke sitt crhällna förtroende, sä skulle de icke ens swa, ra mot ändamälct, om det more dem säsom uttryckelig Lag föreskrifwit. Slukcligen hemställer jag wördsammast, om icke detta anförande bör till Högloft. Constitutions-Utstotkek hänwisaS och mä de öfrige Ständen meddelas. Remitterades till Constikutions-Utskottet, hwars jemte Författaren erhöll tillstånd att detsamma med de öfrige respcckive Ständen communicera. Ett af Friherre V^Idsö^kH, 6- inlemnadt Memorial upplästes sä lydande: Wördsanit Memorial!
Ständers tillförordnade Revisorers nedanskrefne Berättelser, nemi: 1:0 Afdeni4Dec. 1822, angående StatsYerkets Förvaltning och Räkenskaper. 2:0 Af den i3 Dec. 1822, rörande de under Kongl. Commerce - Collegium stälde Fonder och medel. 3:o Om Allmänna Magazins-Inrätlningens Räkenskaper för 1819 och 1820, samt Inrättningens förvaltning 1820, 1821 och 1822; samt 4:o Af den t4 Hec. 1822, om Förvaltningen af de till Strömrensningar m. m. anslagne medel. Äfvensom Friherre Boijes, Ludv., den 29 nasti. Januarii, hos Högl. Ridderskapet och i i3a RiksStändens Adeln uppläste och med Preste-Ståndet communicerade Anförande, beträffande inhibition tills vidare af Lagsökningar för skulder till Filial-Disconterne, uti hvilket Anförande flere af Preste-Ståndets Ledamöter instämt. Till Lag-Utskottet. Riksens Högh Ständers Justi tiae-Ombudsmans Berättelse om dess Ämbets - åtgärder nn m., sedan sista Riksdag. Prosten m. m. Doctor Palms Anförande om Förmyndares frikallanden ifrån skyldigheten, att hvart 3:dje år öka sina Myndlingars Capital med den under tiden upplupna ränta. Prosten Hagbergs Memorial, rörande närmare bestämmande af den lid, inom hvilken hinder för lysning och ägtenskap böra anmälas och styrkas. Till Bevillning^-Utskottet: Prosten Grapes Hemställan, om icke Ecclesiastique-Ämbetsoch Tjenstemän må anses berättigade, att i uppgifterne till Beredningsoch Taxerings-Committe'erne, angående deras årliga löneinkomster, afdraga det lönebelopp, som af dem erlägges, till Medhjelpare eller Vicarier, hvilke sjelfve ansvara för Bevillningen utaf den lön de af sine Principaler åtnjuta.
— Jo, du predikar, — fortfor Gabrielle retsamt, — jag vet ingen människa, som har en sådan förmåga att predika som du. Om du skall säga några ord, så blir det genast ett föredrag, om du skall göra en förebråelse, så blir det en straffpredikan, som aldrig tar slut! 3) Första kapitlet af en ännu outgifven, längre berättelse med denna titel.232 GENOM SKUGGOR. — Och jag vet ingen, som har en sådan förmåga att såra som du! — utbrast Joh^n, blek af sinnesrörelse, — det är, som om hvart och ett af dina ord vore ett nålstyng! — Nå, hvad skall du med mig då! Tror du det vore roligt att hä en hustru som jämt sårade dig? — Du har en gång gifvit mig ditt löfte, Gabrielle! — Ja, du höll på så länge, att jag slutligen af idel trötthet gaf med mig. M * en nu är jag också trött, och nu vill och skall jag bli fri! Johan svarade ej. Han lade armarne i kors öfver bröstet och stirrade dystert ned i golfvet. Han visste med sig själf, att han var en ung man, som af alla, såväl yngre som äldre, tilldelades epitetet » hygglig »; han visste, att han såg bra ut, att han var arbetsam, att han hade goda affärer, att alla mammor med giftasvuxna döttrar voro mycket artiga mot honom. Hur kom det sig då, att han ej kunde vinna Gabrielle? — Vill du sanningsenligt svara mig på en fråga? — sade han slutligen, i det han lyfte upp hufvudet och såg på Gabrielle med en genomträngande blick. — Ja, det beror alldeles på hvad det är för fråga, — svarade den unga flickan vårdslöst. ■ — Jo, jag vill veta, hvarför du bryter med mig, jag vill veta, om det är endast därför. därför att du ej kan fördraga mig. eller om du har. om du är. om orsaken därtill är något annat. tycke ... Gabrielle vände hastigt bort hufvudet. Hon rodnade ej, ty hon hade i allmänhet icke lätt att rodna, men det gick liksom en svag skiftning öfver hennes fina hy.
År 1778 uppsattes, sedan kriget med Preussen påmint om behofvet deraf, genom Furst Hessensteins försorg, en Pionnierkorps i Stralsund af 200 man med 2 öfveroch 4 underbefäl. Bestämmelserna för denna korps innehållas i Kongl. Brefvet den 22 Januari samma år. Nämnde trupp bibehölls till dess den, med Pommerns intagande af Fransmännen, upplöstes genom Kongl. Bref den 6 November 1807. De få spridda öfverlefvorne deraf begagnades dock vid befästandet af Stralsund år 1813, hvarvid deras öfning och vana vid fältarbeten kom väl till nytta för vårt dervid okunniga både befäl och manskap. Genom nådigt Bref den 7 Augusti 1789 anbefalldes Krigs-Kollegium att låta upprätta ett Pontonkompani och utfärda instruktion för detsamma; hvilket äfven verkställdes samma år. På grund af Kongl. Bref af den 9 November 1791 upprättades passevolans kontrakt för uppsättandet af 150 man pionnierer å Sveaborg. 46 Stats-Ulskottets Utlåtande, M 83. År 1794 uppsattes å samma fästning en annan ingeniörtrupp, under namn af Valldrängar, 400 man stark; men denna trupp blef, till följe af illa beräknad sammansättning, aldrig rätt duglig, och indrogs efter Irenne års förlopp. Dä Finska kriget år 1808 utbröt, insåg man genast bebölligheten af ingeniörtrupper vid arméen och i brist af under freden bildade dylika, mäste desamma nu nydanas. Af General-Ordres den 26 April sistnämnde år synes att Generalen Friherre Armfelt inrättat en så kallad Arbels-korps, hvilken, enligt samma GeneralOrdres, vann Kongl. Maj:ts bifall; och ville Kongl. Maj:t »framdeles i nåder för»ordna om denna korps organisation, då underdånig rapport inkommit om den nytta »den medfört och hvad i dess sammansättning erfarenheten kunde vid handen gifva »behöfva jemkas.» Den af General Armfelt föreslagne plan fastställdes medlertid.
Om, till exempel vi skulle upptaga ett Utländskt lån, omkring tre millioner att dermed genomsåtta vår realisation, så ginge på ungefär 40 år allt det redbara vi uti vår Bank äga ut, att betala räntor, och i så fall blef vår Bank äfven förstörd. Så länge Bancosedlarne, hvilka kunna förenas med Riksgäldssedlarne sedan de hafva ett bestämt värde sins emellan, till besparing a£ Betjening, utan svårigheter uppfylla sina bestämda ändamål, att, uti handel och vandel skilja hvarje Medborgare åt, och antagas uti alla utskylder, hvarföre skola decasseras? Hvad rörer oss inom landet uti hvad värde våra sedlar stå hos Utlänningen. Att våra sedlars värde bestämmer Cursen, tror jag vara ett stort misstag lät oss bortlägga all flärd och öf verflöd hvarigenom våra importer ej behöfva öfverstiga våra exporter, då blifva våra Handlandes växlar för fullt godtegne, hvilka åro det representiva myntet dem emellan. Det är onekligen vår Nations eget fel, att vi ej hafvå Öfverbalance uti Handeln med så många, och för Utlänningen oumbärliga exportvaror; då vi verkligen ej behöfva förskrifva utifrån någon mera nödvändighetsvara än salt. Härvid bör observeras — de TullFÖrfattningars totala förändring, som utestängt oss från alla de förmåner, hvilka andra Nationer i följd deraf fått eo6 Den 5 Martii, begagna, till var stora förlust, och deras bevisliga vinst, på vår bekostnad. Låt oss förbjuda nyttjandet af blott 3 öf~ verflödsvaror, hvarigenom införseln förbjuder sig sjelf, det vöre efter ruin tanka Caffe, Vin och Sidentyg Caffe kan ersättas på många sätt; Vin med Mjöd och hemmabrygdt Öhl; Sidentyger, med hemmavåfda tyger, sorn ock vore en skyldighet emot vårt nu mera gnälla kön. Tobak kostar oss mycket penningar hos Utlänningen uppmuntra planteringen deraf, genom betydliga premier och belöningar. Jag ansvarar sedan för öfverbalance i handeln.