Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Klas hade hållits i sadeln som en hel dragon, men han skulle ej längre förmått styra den skrämda hästen. Marsch till din sofkammare! befallde herr Åke sin unge ättling. Gossen lydde vresigt, efter en sirlig, i Stockholm inlärd bugning för gästerne i tältet. Hvad heter du? frågade grefvinnan den orädde tolfåringen, som behagade henne. Bennu. Hvad är din far? Torpare. Bennu hade ofta hört, att hans far varit tattare, men alltid svarat på detta tillmäle med knytnäfvarna. Du har bränt dig på hakan? Och på handen? utropade grefvinnan. Vi lekte på ängen med brinnande pilar. Och detta kalla de barnlek! Ers nåd och grefvinnan såg bönfallande på herr Åke gossen får ju stanna kvar i er tjenst? Efter ni önskar det, ja. En vildbasare är han, och mina ryttare ha icke gjort honom tamare. Jag skall skicka honom till Gerknäs. Pojkarne äro styfve, det är bäst att de skiljas. Såg ers nåd Klas till häst? Han rider ej illa för sina år. Hvad tycker ers nåd? Å ja, han lyckades verkligen få hästen att skena. Men han hölls i sadeln! Pilen hade kunnat afkasta en gammal ryttare. Sådan verve, sådan eld! Fäste ers nåd sig vid Pilens bogar? Grefvinnan, som icke fäst sig vid Pilens bogar, tillkallade än en gång Bennu, hvilken pligtskyldigt inväntade vidare order utanför tältet. Du har hittat en guldkedja. Hvarför behöll du ej henne? En guldkedja är dyr. Jag visste, att ers nåd tappat kedjan, svarade gossen okonstladt. Och du begär ingen hittarelön? Bennu rodnade, det hade han icke tänkt på. Med fältmarskalkens tillåtelse kan du behålla denna silfvernål som hittarelön och som minne af mig. Råkar du engång i nöd och jag kan hjälpa dig, så framvisa denna nål; han är ensam i sitt slag, jag skall igenkänna honom. Bennu mottog nålen med högröda kinder. Sedan han skildes från torpet, var detta första gången en kvinna och en så vacker, så förnäm dam hade sagt honom ett vänligt ord.
De förslag till en ny Representation, som vid 1809 och 1810 årens Riksdag gjordes och särskildt finnas utgifne, så väl som det då upprättade förslaget om inrättande af en Riksens Ständers Lagoch Hushållnings-Beredning. Det allmänna förslaget, att, derest någon § i Grundlagarne skulle förändras, de dermed omedelbart i sammanhang stående §§ måtte undergå enahanda förändring. Sluteligen får Constitutions-Utskottet anmäla, att, enär en närmare kännedom af de förslag, som i afseende på ofvananförde Grundlagarnes rum till förändring blifvit gjorde, skulle behöfvas, kunna de igenfinnas i Constitutions-Utskottets vid Urtima Riksdagen i Örebro år 1810 afgifne Betänkanden öfver föreslagna förändringar i Grundlagarne. Örebro den 13 Augusti 1812. På Constitutions-Utskottets vägnar A. G. Mörner. J. A. Tingstadius. J. P. Sandberg. Pehr Nilsson. G. A. Silverstolpe. 462 Riksdagen 1812. Memorial med förslag till ändring af 56 § RiksdagsOrdningen. Med hemtad anledning af inora Utskottet gjorde anmärkningar, och då tvänne Riksdagars erfarenhet öfvertygat Constitutions-Utskottet, att en allt för vida utsträckt tid för utöfningen af Motionsrätten icke annat kan än öfver det ändamål som åsyftats utdraga Riksdagarnes längd, har Utskottet trott sig böra tillstyrka, att 56 § Riksdags-Ordningen måtte i så måtto förändras, att i stället för tvänne månader ifrån Riksdagens början, blott En månad skulle insättas. Constitutions-Utskottet har ansett, att, när längden för Riksdagen rätteligen bör antagas till allenast tre månader, ganska väl två månader kunna behöfvas till beredande hos Utskotten och afgörande af Riksens Ständer af de frågor, som inom en månads förlopp hos Riksens Ständer kunna väckas, i full öfvertygelse att ingen Riksdagsman bör kunna anse sin Motionsrätt inskränkt derigenom, att en kortare tid för dess utöfning föreskrifves.
IDUNS JULNUMMER förste hofstallmästare cTOrchimont är gift med en finsk friherrinna v. Bonsdorff, gamle kabinettskammarherre Reuterskiöld å Gimo (far till den nyligen aflidne ministern i Petersburg) med en finsk friherrinna Aminoff, att två finska friherrar v. Troil äktat en svensk grefvinna Gyldenstolpe och en fröken v. Troil, o. s. v. Polsk-svenska liaisoner af ifrågavarande slag äro ganska talrika. Främst härvidlag går grefliga ätten Engeström, hvilken, som bekant torde vara, redan för öfver hundra å r sedan erhöll polsk » indigenatsrätt » till tack för svenske ministerns vid polska hofvet Lars v. Engeströms (till sist svensk utrikesstatsminister) polskvänliga hållning under Polens dödskamp. Ministern hade för öfrigt äktat en polsk adelsdam, hvilket exempel följts af h a n s afkomlingar i tre led, hvilka i regeln varit bosatta i f. d. Polen; så t. ex. bor den nuvarande grefven i Polen. Hans son, gift med en Zablocka, h a r emellertid, åtminstone tills vidare, bosatt sig å det till familjefideikommisset hörande Göksbo i Upland. Grefvens enda dotter är gift med en polsk grefve v. Szembek i Posen. Af andra svensk-polska aristokratiska äktenskapsförbindelser må anföras den gamle » riksdagsveteranen » frih. v. Klinckowströms äktenskap med en dotter af den polska familjen de Labensky; äfvensom generalmajoren frih. Stjernstedts båda fruar (Ciechanowiecka); hvarGREFVINNAN EBBA MÖRNER, FÖDD MÖRNER. lohe, Löwenstein.
— Anslag till Riksgälds-Kontorets Enkeoch Pupillkassa „ 600: 600: Utgifter för Riksgäldssedlarnes in vexling och annullerande . „ 163: 26. 7. 398: 39. 2. Jemlikt protokollet för den 25 Maj innevarande år, hafva Fullmäktige förordnat, att en med 73 R:dr 16 sk. då beviljad vedergällning för en extra ordinarie tjensteman samt 4 extra kammardrängar, hvilka biträdt vid inventering af en betydlig mängd, å särskilda förvaringsställen upplagda, handlingar och räkenskaper rörande det så kallade Kreditsedelverket samt f. d. General-Assistans-Kontoret och Kongl. Nummerlotteriet, borde förskottsvis utbetalas af de till kontors-expenser anordnade medel samt framdeles godtgöras af det belopp, som genom samma handlingars föreslagna försäljning kunde komma att inflyta. Då Fullmäktige, enligt Reglementets 177 §, äga att till ”belöning för extra arbeten och uppmuntran för extra ordinarier” disponera ett särskildt årligt anslag, anse Revisorerne omförmälda vedergällning hafva bordt utgå af detta anslag, men icke af expensmedlen; kommande naturligtvis den ersättning för ifrågavarande förskott, som medelst försäljningssumman kan beredas, att minska den genom handlingarnes föryttrande påräknade inkomst. Efter hvad här ofvan åberopade kapitalräkningar jemväl utvisa, hafva utgifterna för Rikets Ständers hus uppgått tili 724 R:dr 22 sk. under år 1845 och 1,964 R:dr 32 sk. 4 rst. under år 1846. Utaf de till ytterligare utgifter vid samma hus förskottsvis utbetalda och vid 1846 25 — 1846 års slut oreclovisade medel, 1,036 R:dr 41 sk. 3 rst, skall, enligt Revisorerne meddelad upplysning, ett belopp af 431 R:dr 6 sk. 8 rst. vara å Riksgälds-Kontorets vägnar bevakadt i aflidne Kommissarien J.
§. nedanföre stadgas, den af Riksens Stander tillförordnade LryckfriyetsrKomites yttranden öfwer äklagade förbrytelser af Domstolen infordras, berörde Komitör äliggande wara, att genom grundeliga, samt pä rättwlsa och sakernas upplysta Lfwcrwägande byggda Utlätandcn, Domaren i dch pröfning biträda och underlätta, samt derigenom samfällt med honom bidraga till förebyggande af sädana omildare tydningar, och deraf flytande oriktighcter i Lagens tillämpning, som genom äklagarcs ofta bfwerdrifna och ensidiga nit föranledas kunde. Warandes ändamälct med detta Förordnande ingalunda, att för en Swenske Män tillständig Frihet i tankar, mindre för obetydliga ämnen och genomett otälsamt aktgifwande dcrpä, ywälja Författares trygghet och nergwäfiva det allmänna förstän, dets mod och wcrksamhet, utan blott, att sädana märk, liga förgripelser, som härleda stg, antingen frän brottslig ilska eller högst wädlig obetänksamhet, och hwarigcnom Samhällets yttre eller inre lugn werkcligen äfwentyras, mä till förtjent bestraffning framdragas. Men ware ock ivid sädana tillfällen ben brottsliges näpst sä myFct säkrare och allwar, ligare, som räktwisan deraf blir större och för he, la Samhällets ögon tydligare, ej mindre genom killräckligheten af sjelfum den lagliga friheten, än genom undantagens högsta billighet och deras för Statens lugn synbara nödwändighct. 6. §> Ännu höra under benna Lags föreskrifter, twet?, ne för Litteraturen wigtiga ämnen, nemligen, Förfat lä» - 1250 Den 2 October. tareS Ägande-Rätt till hivad af dem alstras, och Dokförsäljningens-frihct i anseende till Utländska Skrifter.
Jag är visserligen tacksam för Hr von Köchs understöd, men får dock anmärka, att han yrkat endast befrielse från en fjerdedel af bevillningen efter Usta artikeln, hvilket skulle göra blott 4 eller 5 års afkortning. Jag föreställer mig dock, att ingen kan vilja pålägga någon viss del af folket en beskattning, som icke förut egt rum, och så länge det ifrågav:de onus qvarstår, bör ock lindringen ega rum. Jag fortfar derföre att yrka återremiss. Gr. Lagerbjelke: I)e här ifrågasatta lindringar voro af långt större betydelse då de infördes, än de nu kunna vara, emedan bevillningen efter l:sta artikeln var mycket högre förr än nu. De beviljades med afseende å befolkningens i vissa orter fattigdom, men lika fattigt folk torde icke vara svårt att påträffa i hvilken landsända som helst. Beträffande Gr. Mörners framställning om befrielse för dem, som hafva ett större antal barn, sä äro de åsyftade personerna redan befriade från mantalspenningarne och dymedelst äfven från bevillning efter l:sta artikeln. De åtnjuta således en lindring af 60 öre, eller lika mycket, som om de hade 6 barn, då nemi., efter nu gällande författa., de egde afdraga 10 öre för hvarje barn. Det enda, som härvidlag förtjenar någon uppmärksamhet, är frågan om befrielse för dem, som utgöra Kungsgårdshjelpen; men detta borde snarare ske genom efterskänkande af denna skyldighet, än genom eftergift af bevillningen. Mot öfverlemnande till 254 Den 18 Maj e. m. (Jtsk:t af denna fråga har jag ingenting att invända, men anhåller om bifall till §:n i öfrigt. Gr. Mörner: Mitt yrkande i afseende å § 144 får jag härmed frånträda. Beträffande öfriga ifrågasatta lindringar, får jag hemställa att, om frågan återförvisas till TJtsk:t, detsamma måtte undersöka, huruvida icke de orter, för hvilka dessa lindringar varit medgifna, på sednare tider kommit i en bättre ekonomisk belägenhet. Så är åtminstone förhållandet med åtskilliga af Dal-socknarne, der K.
Val finnes ock detta betyg innehålla att uti Herrar de La Rue Freres Bocker öfver Svenske lånen Lires 4000 afstådde den 2g Martii 1800 af Laurent Ant. Pareto. 4500 afstådde den 26 April 1800 af Etienne Pallavicini. 13,75° afstådde den 15 Augusti 1800 af Bröderne de la Rue och 3000 afstådde den 24 December 1800 af Gabriel Ruffinesgue. uppföras uppå Herr Ministern Lagersvärds namn; men då härmed jemföres nårlagde af Notarien Gambaro utfärdade och vid torra Riksdagen åberopade betyg, enligt hvilket Herr Ministern Lagersvärd icke förr ån år 18IO blifvit innehafvare af hela fordringen, så synas bevisen stå i rak motsägelse mot hvarannan, enär efter hvad Motionen föranleder, Herr Ministern Lagersvärd skall år I800 inköpt den tredjedel af samma fordran, som i Notarien Assoretos betyg år upptagen. Enär nu betygens rigtighet icke får såttas i fråga, så synes råtta förhållandet härmed vara sådant, att Herr Minister Lagersvärd vål kunnat år 1800 vara inne - 55a Stats-Utskottets Betänkatiden. hafvare af de i Assoretos betyg omformålde Låneandelarne; men att då desse hvarken till namn eller Summor igenfinnas uti Gambaros betyg, hvilket likväl upptager hela den fordran för hvilken betalning blifvit såkt, förstnämnde Låneandelar troligen blifvit af Herr Ministern Lagersvärd, före år i g 10, försålde och således varit helt andre ån de som nämnde år å honom öfverlåtos, och i Gambaros betyg om formålas.
Jag fortfar i min anhållan om ålerremiss af Utlåt. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att anslag blifvit ulfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. Frih. Palmstjerna: Hr Dalman har sagt, att det är Sven ska Representationens rättighet att få veta, att det ändamål, som afses med de af K. M. äskade medlen, icke är något annat än det ändamål, hvartill Representationen vill alt de skola användas, och han har tillagt, att det i K. M:s Nåd. Propos. omnämnda ändamål egentligen består uti truppers sammandragning och utrustning af flottan. Men om man genomläser den Kongl. Propostn, finner man genast, alt Hr Dalmans citat derur är oriktig. K. M. säger nemi. ali ”i anseende till 1111 förhandenvarande politiska omständigheter, hvilka nödga K. M. städse vara beredd att vidtaga de mått och steg, som bevarandet af Rikets sjelfständiga ställning i hvarje fall kräfde, har K. M. etc.” Bevarandet af Rikets sjelfständiga ställning är det dyrbaraste föremål för så väl Regeringens, som hvarje Svensk mans omsorg, och då della uttryckligen säges vara ändamålet med den Kongl. Propositionens »flätande, torde all vidare utläggning af meningen med densamma vara obehöflig. K. M. har icke inskränkt sig till endast den framställning, som blifvit gjord af Chefen för Finans-Depart:t och åter finnes i StatsRåds-prol:t. Det var denne embetsmans pligt att fästa K. M:s upmärksamhet på otillräckligheten af de medel, sorn stodo till K. M:s förfogande, ifall några utomordentliga utgifter under nästk. år skulle komma i fråga. K. M. har sedermera fallat ett beslut, som går öfver gränsen af Chefens för Finans-Departd framställning, och hvilket beslut ådagalägger, att K. M. aldrig lemnar ur sigte det förnämsta föremålet Den 1 November f. m. 199 för Hans höga omlanke.
Under förmälan, hurusom det vid rubriken ’ Utländningar. som resa omkring i ”landet och för egen räkning eller såsom utskickade för andra utbjuda eller sluta handel om utländska voror,”— intagna stadgande, att bemälde personer skola för de första 3 månaderna, som de i riket vistas, erlägga 50 Itdr, och sedermera för hvarje månad, "som de derutöfver ämna i riket qvardröja,” ytterligare 50 Itdr, skall, i iöljd af dess nuvarande ordalydelse, blifvit på det sätt eluderadt, att sådana personer, efter de första 3 månadernes förlopp, begifvit sig ur riket endast på några dagar eller timmar, hvilket, serdeles i de södra orterna, lätteligen kunde låta sig göra, samt derefter vid återkomsten erlagt ny afgift för ytterligare 3 månader med endast 50 Rdr, har uti afgifven motion Herr Halling, såväl till förekommande af en dylik förtvdning, som för att åt hela stadgandet i öfrigt gifva en förment lämpligare redaktion, med uteslutande af den nuvarande föreskriften om rättighet för utländning att af den för sednare tiden nedsatta afgiften vid utresan återbekomma hvad möjligen blifvit för mycket erlagdt för ifrågavarande stadgande, föreslagit följande förändrade lydelse: ”Utländningar, (deiuti ej inbegripne Norrmän för Norrska produkter}, som resa ”omkring i landet och. för egen räkning eller såsom utskickade för andra, ut”bjuda eller sluta handel om utländska varor, skola vid ankomsten, med uppgifvande af tiden, huru länge de vilja i riket sig uppehålla, till vederbörande ”uppbördsman för kronobevillningen i gränsorten erlägga 50 Rdr för tiden till ”och med tre månader, samt för hvarje månad af året derutöfcer ytterligare 50 ”Rdr.
Och, då Utskottet följakteligen saknar den RiksStånden6 pluralitet uti Beslut, som Riksdagsordningens 44 §• bjuder, så vidt Utskottet skall kunna motionen å nyo upptaga, och Utskottet redan tillförene, medelst flere Utlåtanden, förklarat de orsaker, hvilka, af dess åtgärder oberoende, vållat den sällsamma Cirkel-gången af detta mål 5 så har det ansett sig nu böra genast om ofvannämnda förhållande vördsam underrättelse meddela, på det tillfälle måtte öppnas, atthårutin - Resi). och Ekon. Tit sk. Betankanden, 331 han vidtaga de ytterligare mått oell steg, hvartill Riksens Höglofl. Ständer, i stod af samma §., kunna sig befogade Tinna. Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärs• och Ekonomi Utskotts Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar viddess af Ivänne Respective Riksstånd återremitterade Betänkande, rörande yrkade upphäfvande af Stockholms Stads rättighet att uppbära Parm-, Torg-, Braach Renhållnings penningar, då Hö, Halm, Ved och Brännkol införas, samt af Landtmannens åliggande, att i vissa Städer erlägga Hågoch Mätare-penningar för inkommande varor, Detta Betänkande har till Utskottets förnyade åtgärd blifvit återförvisadt. l:o Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln, genom ProtocollsUtdrag af den 4 innevarande månad, med anmodan att bestämdt uppgifva, huruvida de så kallade Torg-och Renhålliiings-afgifter, hvilka till Stockholms Stad erläggas, grunda sig på några äldre privilegier eller icke, hvarjemte a? Herr C. J. Hertzenhjclm i Serskildt anförände blifvit anmärkt, att han icke anser ifrågavarande afgifter undgå benämning af Constitutions-vidrig beskatt - 052 Besv, och Fikon. TJtsk.
nä’r détl enskildes rättighet och pligt Uppmanar ho* norn att rycka giftbägare!! ur handen på den Lagutskottet* Utlåtande N:• 155; 5 ggnslöne, vore det äfven icke endast en rättighet, Utan ett åliggande för Lagstiftningen alt till hejdande af ifrågavarande, samhället öfvers värn mande onda , kraftfullt ingripa i alla de förhållanden, dit detsamma vunnit inträde, och Lagen borde således äfven uppställa straff för den, som inom husliga kret-’’ sen öfvar dryckenskap } samt Herr Biskopen af Wingård', att vinsten för theorien af den grundsattsen , att dryckenskap bör betraktas såsom brott o;h bestraffas endast så vidt andras säkerhet och frid derigenom störes, eller oro och förargelse i allmänna lefvernet åstadkommes, syntes mindre, än den practiska våda, sorn der?' af kan härflyta. \ 4:0. Beträffande straffbestämmelsen i ali* mänhet för fylleribrott är anfördt ? af Herr Prosten Racbrnan i att nu gällande Strafflagar för detta brott böra, långt ifrån att mildras, desto hellre skärpas, sorn den på dryckenskapslasten begifne, hvilken Utskottet syntes hafva velat taga i försvar, uppenbarligen röjer förakt emot Gud, Öfverhet, Samhällsordning och medmenniskor, samt derföre med skäl bör betraktas såsom bjidf brottslig och vanfrejdad; hvaremot G rLag\Jtsiottits Utlåtande N:d 155. Herrar P. G. Cederschjöld och E. Z, Munck af Rosenschöld yttrat, den förre: att, då dryckenskapslasten , enligt historiens vittnesbörd , vore i aftngande , i följd af en mer och mer sig utbildande opinion om skamligheten af denna last, straffen derföre äfven böra mildras; samt den senare: ait fylleribrott i allmänhet är nog straffadt , dels genom den skam och det förakt , hvilka den Sdrager sig, som ofta gör sig till brottet skyldig, och dels derigenom, att den rusige får ansvara för den allmänna förargelse och för de förseelser, han under sitt mer eller mindre sanslösa tillstånd åstadkommer och begår.
Af det anslagna beloppet har, Riks-hufvudbok utgått endast Tillkommer: Ny anvisning, se Tab. Litt. B men, för jemnande af Hufvudsumma afdragas Indelta Räntor efter markegång Värde, enligt 1861 års Rikssom, för jemnande af Indelta förslagsvärde i den nya nu ökas med Indelt Spanmål: Enligt 1861 års Riks-hufvud ges 134 hvartill lägges, för jemnande af Indelta spanmålen i den nya Riks Staten Tillhopa 134 derå förslagsvärdet, ä 2 R:dr Oindelt Spanmål: Enligt 1861 års Riks-hufvud ges — 31 hvarifrån af dr ages, för jemnande af Oindelta spanmålen i den nya Riks-Staten 1 Återstå 29 derå förslagsvärdet, å 2 R:dr Anm. Tillökningen å HufvudRiksmynt. 5 . dragnings-Statcn. slag: Förslag till blifvande Riks-stat: Penningar. Transport Summa titeln blifver således 63,580 R:<lr 733,035 72 1,179,104 70 Indelta Räntor enligt markegång på förslag. Indelt på förslag. Mått. kub.-f. Värde å 2 R;dr kubikfoten. Mått. Värde förslagsvis ä 2 R:dr kubikfoten. Extra Sfatsreglerings-anslag. B:dr öre För en gång. Till pensioner åt visse, till framlidna Hennes Majit Enkedrottningen Desiderias hofstat hörande personer af lägre tjenstegrad; för tiden från och med den 1 Maj 1861 till 1863 års slut, å 12,171 R:dr om året I 32,456 i 7 Tab. Litt. B. Allmänna Indragnings-staten Xy anvisning. Till åtskilliga till framlidna Hennes Majit Enke-drottningen Desiderias hofstat hörande personer af lägre tjenstegrad, årliga pensioner, tillsammans (utom ett extra stats-anslag, se Tab. Litt.. A.) Lands-sekreteraren i Orebro län Gustaf Fredril:
Andra slag 32 sk. äfvenledes per skålp. licvillnings-Utslcotlcls Memorial, M 14, 39 I Presteoch Borgare-Stånden hafva bifallil, men Ridder skåpet och Adeln samt Båroch TaBonde-Ståndet, med vidblifvande af gällande tulltaxa, ogillat Utskottets förslag att i 9el-arbeten. tarifen införa artikeln Hår och Tagelarbeten med eller ulan infattning och lås, och åsätta denna arlikel en införselslull af 2 R:dr 32 sk. skålpundet. Så vida icke Ridderslcapet och Adeln samt Bonde-Ståndet skulle vilja i detta afseende förena sig i de öfriga Ståndens beslut, måste följande omröstning anställas: S8:o. Den, som bifaller Utskottets förslag att i tulltaxan upptaga artikeln Håroch Tagelarbeten med införselstull af 2 R:dr 32 sk. skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Yinner Nej, kommer denna artikel icke att i tulltaxan intagas. Borgare-Ståndet har bifallit, men de öfriga Stånden, under bibehållande af gälnacktor, lande taxa, ogillat Utskottets förslag att nedsätta införselsafgiften å Häcktor, Hakar mm och Hyskjor från 1 R:dr till 24 sk. skålpundet. Utskottet inbjuder Borgare-Ståndet att frånträda sitt från de tre andra Ståndens skiljaktiga beslut, och föreslår, för annan händelse, följande proposition till omröstning: 59:o. Den som, i enlighet med tre Stånds beslut, anser införselstullen å Hakar, Häcktor och Hyskjor böra bibehållas vid T R:dr per skålpund, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Yinner Nej, nedsättes denna tull till 24 sk. skålpundet. För artikeln Hängslen, nu åsatt införselstull af 2 R;dr för ett dussin par, hade Hangsten Utskottet föreslagit följande tullbestämmelser:
Men om befordringar endast kunde göras i de händelser, då löner vore lediga, så skulle förtjänsten utan tvifvel komma alt lida, och oftare få slå tillbaka, än om titlar sparsamt och med urskiljning utdelades. Hade Konungen icke denna rättighet, så skulle han nödgas att vid befordringar, mycket mera än som nu sker, hålla sig vid tjensleäldern, och mindre vid förtjensten. Fråga någon chef för ett verk eller en embetsmannacorps, hvad det vill säga att draga, fram dugligheten. Alla de, som äro äldre än den befordrade, uppresa sig deremot, och begagna alla medel, för alt nedsätta och försvaga en sädan chef. Regeringen sjelf skulle komma i samma svårighet, om hon icke ägde den förmedlande utvägen alt på förhand utmärka den duglige genom en titel. Ulan denna utväg, har man mycket svårare än eljest, att i ett collegium fä en skicklig tjensteman till adjungerad ledamot. Om lian är en ibland de yngre, så kommer genast den anmärkm: Huru kan den tagas, och sältas vid collcgiibordet, när så mänga finnas, hvilka äro äldre än han? Ilar han lyckligtvis titel af landskamererare, eller något dylikt, sä går det lättare än eljest. Min öfvertygelse är således den, att dugligheten kommer snarare än eljest att stå tillbaka genom detta tvång. Huru förhåller det sig på den ccclesiastika embelsmannabanan? Ungefär pä samma vis. Mången duglig universitetslärare har endast derigenom kunnat qvarhållas vid universitetet, att Konungen gifvit honom professors titel. Jag vet ett stort exempel derpå, som blifvit mig berätladt af personen sjelf. Ilan fick medel till att blifva qvar vid universitetet, derföre alt Konungen gaf honom professorstitel och en hans slägting följaktligen ansåg det då löna mödan alt underhålla honom.