Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då R. o. Ad:ns tid och tålamod under de sednaste dagarne varit satt på bårda prof, vill jag ej ytterligare göra det, synnerligast som jag föreställer mig, att en hvar i denna fråga stadgat sin öfvertygelse, och en afvikelse derifrån endast kunde vara att förvänta af ett med framstående talang hållet föredrag. Den 3 Mars e. m. 99 Jag inskränker mig således till hufvudpunkten, i afseende hvarå jag ber att få framställa följande: Dels med anledning af ofull ständigheten och bristfälligheten af den utredning, som förunnats det af Hr Gr. von Platen framlagda förslaget till förändrad organisation af flottans officerskorps, innan detta förslag till behandling af K. M:t uti Stats-Rådet företogs, dels på grund af, som jag vid ett löregide tillfälle anfört, olämpligheten och ändamålsvidrigheten af sjelfva den föreslagna organisationen, tager jag mig friheten vördsamt hemställa, att R. o. Ad., med underkännande af den föreslagna punkten och det deruti, om än i förtäckta och sväfvande ordalag, uttalade godkännandet af samma organisationsförslag, ville såsom sitt beslut antaga min Utlåtit vidfogade reservation, anhållande jag således, att denna måtte blifva uppläst, och att Hr Gr. o. Landtm, behagade derå framställa propos. Gr. von Platen, Baltzar: Då den värde ledamoten af detta Stånd, hvars reservation nyss blifvit uppläst, med afseende å hvad förut egt rum inskränkt sig till att begära uppläsande af sin reservation och hänvisa till det anförande, han vid remissen af K. Mits Propos. afgifvit, ehuru detta, att döma af Utskits Betänk., der icke synes hafva utöfvat något synnerligen starkt inflytande, skulle det vara orätt af mig att länge upptaga R. o. Adms tid. R. o. Ad. må nu ej af mig förvänta något nytt; jag har redan haft så många tillfällen att både i tal och tryck tillkännagifva mina åsigter; och då jag icke haft skäl att en hårsmån vika derifrån, skulle det endast vara att återupprepa, hvad jag flere föregide gånger yttrat, och sål. onödigtvis sätta R. o. Adms tålamod på prof.
Kammar-Rätten granskade för år 1834 utarij men för år 1835 med anmärkningar, samt redovisa för användandet af berörde anslag sålunda: Debet. B dl ance från föregående året: Extra Uppbörd . 15: Centonal-medel för Wadstena Krigsmanshus Lassa 14:14. 4. Credit. Konstnärs-Arbeten 250: - — 850: Emot serskild redovisning anordnade medel 800: - 800: Balance till påföljande året: Summa 18,968: 23. 9. 22,203: ii. 5. l.o. Af Kongl. Slottets Byggnads-Ansiag 25,000 R:dr äro under hvarje af ofvaimämnde år i räntor för upptagne Lån till Lejonbackens ombyggnad från Kongl. StaU-Contoret utbe Laide 10,000 R:dr. — 147 — 2:o. Vid 1835 års slut voro i Kongl. Stats-Contoret för Kongl. o o Slottets byggnadsarbeten 3,000 R:dr innestående, hvilka sålunda öka Fondens ofvanupptagne Behållning vid samma tid 8,777 R:dr 26 sk. 3 list. till 11,777 R:dr 26 sk. 3 r:st. Dessa Räkenskaper hafva icke å Revisorernes sida tili någon anmärkning föranledt. Kongl. Styrelsen öfter Fängelser och Arhets-Inrättnlngar i Riket. Dess Räkenskaper, hvilka för år 1833 blifvit i Kongl. KammarRätten granskade uta?ij men för år 1834 med anmärkningar, hafva deremot för år 1835 ännn icke undergått revision derstädes, af anledning att desamma först i Juli månad innevarande år tili bemälde Embets-Verk aflemnats. Inkomster och utgifter redovisas sålunda: Debet. Balance från föregående året: Stockholms Upptaget Diverse Inkomster. — 2 Balance till följande året: Credit. Balance från föregående året: Utgifter: Prins Carls Uppfostrings Anstalt 1,166:32.
N:o 163 Angående yrkad ändring uti Kongl. Brefvet den 14 April 1791 samt Kongl. Förordningen, om Landrmäteriet i Riket, den 12 Augusti 1783, 1 hvad rörer föreskriften om skiftens antal vid storskiftesförrättningen* N:o 164. I anledning af yrkad förändring uti Enskiftes-förordningen, i hvad den angår huru med föregången Storskift.-sdelning förhållas bör, då enskifte begäres. Trot. TJtdr. d. 16 Septemb. 1823. I anlndning af gjorda Anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande, angående Byggnadsskyldigheten vid Kyrkoherde Boställen. I anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens förut meddelte Betänkande, angående rättighet till grustägt å andras egor, för undethållande af allmänna vägarne, samt sättet och ordningen till samma rättighets bestämmande och begagnande. S. D. e, m. Då nu å nyo föredrogs Statsoch Bevillnings-Utskottens, den 6 dennes, under N;o 460, aflåtne samt den 9 derpå följde e. m. på bordet laggde Memorial, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddelade utlåtande, om tryckning af handlingarne i Bevillningsfrågan vid 181 y års Riksdag, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att enär sistnämnde Utlåtande redan blifvit af de öfrige frenne Riks Stånden bifallet, för dess del dervid låta bero. S. D. e. m, Wid förnyad föredragning af Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens, den 29 sistlidne Augusti under N:o 175 afgifne, samt den 9 dennes e. m. på bordet lagde Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut Bihang till R. S. Trot. ry.de Sami. 61* j)66 fet.
* 1 stället för att på alla sätt höja dess själfkänsla och låta den förstå, att man betraktar hvarje arbetets man såsom jämnbördig med den rikaste mannen, om han blott själf betraktar saken så och vill hjälpa sig själf, säger man åt arbetaren, att man betraktar honom som tillhörande en pariakast, ett proletärstånd, och att han ej kan försörja sig själf. Då Ludvig XI träffade sin kökspojke och frågade honom hur mycket han kande förtjäna, svarade pojken, som ej kände honom: » Jämt så mycket som kungen I » — » Hur så? » — » Jo, jag förtjänar så mycket jag behöfver, och det är väl fallet med kungen också! » Så svarar en engelsk arbetare, om man bjuder honom den tyska försörjningen. Bramsen, ur hvars förträffliga framställning vi hämtat de flesta faktiska redogörelser i denna artikel, kan därför med full rätt säga: » Vi mena ej att den tyska lagstiftningen är dålig, utan att det är en lagstiftning, hvilken man ej kan afundas Tyskland. Krafvet var därstädes framstäldt och fullgörandet öfver-taget af statsmakten till följd af öfvervägande politiska orsaker. Man har menat, att, då arbetareståndet själf ville gå in på att intaga en undantagsställning mct att erhålla materielt understöd, så var det bättre att inleda en kompromiss genom det systematiska införandet af de sociala reformerna än att fortfarande låta den rena, oordnade socialismen få ytterligare sprida sig, förgiftabefolkningens sinne och hota statens säkerhet. Och man har sä mycket hellre varit villig att göra medgifvanden på vissa vilkor, som ett direkt ingripande från statens sida dock städse ökar dennas antoritet, i samma mån som det förringar medborgarnes själf-ständighet. Det sist nämda är en olycklig omständighet, hvilken dock till en del uppväges af fördelen för statsmakten, hvilken har for afsigt att hänvisa till » den sociala reformen », då den framdeles vill gå ännu kraftigare tillväga mot den socialistiska riktningens anhängare. VI kanna, lika litet som andra före oss, underlåta att prisa det mod och den tillförsigt, hvajrmed i Tyskland språnget at i det stora obekanta företagits.
Och skall jag den tiden hemsöka dem som öfver tröskelen springa; de deras herrars hus uppfylla med rot och bedrägeri. På den tiden, säger Herren, skall upphäfva sig ett högt rop ifrå fiskaportenom, och en gråt ifrå dem andra portenom, och en stor jämmer på högomen. Jämrer eder, I som bon i qvarnene; ty hela krämarefolket är borto, och alle de som penningar församla, äro förgångne. På den tiden skall jag utransaka Jerusalem med lyktor, och skall hemsöka dem som ligga på sine drägg, och säga i sitt hjerta: Herren varder hvarken godt eller ondt görandes. Och deras ägodelar skola till rofs varda, och deras hus till ett öde; de skola bygga hus, och intet bo deruti; de skola plantera vingårdar, och intet vin dricka deraf. Ty Herrans store dag är hardt för handene; han är hardt när, och hastar sig svårliga. När det ropet om Herrans dag kommandes varder, så skolade starke ropa bitterliga. Ty denne dagen är en grymhets dag, en bedröfvelses och ångests dag en väders och storms dag, en mörkers, och dimbos dag, en molns och töcknes dag; En basuns och trummetes dag, emot de fasta städer och höga borger. Jag skall göra menniskomen bekymmer, så att de skola gå omkring såsom de blinde; derföre, att de emot Herran syndat hafva; deras blod skall utgjutet varda, lika som det stoft vore, och deras kroppar såsom träck. Deras silfver och guld skall intet kunna hjelpa dem på Herrans vredes dag; utan hela landet skall genom hans nits eld förtärdt varda; ty han skall snarliga en ända göra med alla de som bo i landena. Församler eder, och kommer hit, I obehageliga folk; Förr än domen utgår, så att I om dagen bortryken såsom ett stoft, förr än Herrans grymma vrede öfver eder kommer, förr än Herrans vredes dag öfver eder kommer; Söker Herran, alle I elände i landena, I som hans rätter hållen; söker rättfärdighetena, söker ödmjukhetena; på det att I på Herrans vredes dag mågen beskyddade varda.
– Snösparf. – Ripa. – Fjelluggla. – Ren. – Isbjörn. – Fjellräf. – Lemmel. – Insekter. – Hvalross. – Säl. – Hvalar. Om man ej fäster afseende vid de få samojeder, som under senaste åren slagit sig ned på Novaja Semlja eller om sommaren kringströfva på Waigatsch-öns slätter, äro alla de länder, som i gamla verlden utgjort polarfararnes forskningsfält – Spetsbergen, Frans Josefs land, Novaja Semlja, Waigatsch, Taimurhalfön, de Nysibiriska öarna och kanske äfven Wrangels land – obebodda. De bilder af lif och omvexling, som infödingen med sina egendomliga seder och bruk vanligen erbjuder resanden i främmande, aflägsna länder, finner han ej härstädes. Men i stället är det djurlif, som der möter honom om sommaren – ty om vintern försvinna nästan alla varelser, som lefva öfver hafvets yta, från den högsta norden – friskare och kanske till och med rikare eller rättare sagdt mindre doldt af växtlifvets yppighet än i södern. Det är dock ej de större däggdjuren, hvalar, hvalrossar, salar, björnar och renar, som i främsta rummet ådraga sig uppmärksamhet, utan de otaliga skaror af foglar, hvilka kringsvärma polarfararen under nordens långa sommardag. Långt förr än man inseglat på det verkliga ishafvets område, ser man fartyget omgifvet af skaror af stora, gråa foglar, hvilka flyga eller snarare sväfva utan att röra vingarne tätt vid hafvets yta, höjande och sänkande sig med böljsvallet, ifrigt spanande efter något ätbart föremål i vatten Häckningsplats för alke-kungar. Foulbay på Spetsbergens vestkust, efter fotografi tagen af A. Envall den 30 augusti 1872. brynet, eller simma i fartygets kölvatten för att uppsnappa utkastade afskräden. Det är den arktiska stormfogeln64 (»Mallemuck», »Hafhäst», Procellaria glacialis L.).
Hvad sjelfva saken angår, så vågar jag påstå, i olikhet med Hr Hjärne, som sade sig tro att man numera gått ifrån den stränghet, hvarmed man i höljan gick tillväga, att så icke öfverallt åtminstone är förhållandet, då än i dag föreskrifter på sina ställen finnas ang:de antalet af hästar som inom kort tid, ^:dels eller { limma skall af entreprenören tillhandahållas, och hvilket antal är så stort, att, vid åtskilliga gästgifvaregårdar, det för entreprenören är alldeles omöjligt att efterkomma stadgandet, hvadan äfven vid sådane gästgifvaregärdar, entreprenader om skjutsningsbestyret icke kunnat afslutas. Då jag, lika med Hr Hjärne, varmt nitälskar för uprättandet af entreprenader hvarigenom skjulsningsskyldighelen småningom skulle lyftas från jordbruket och då jag älskar att vidblifva en bana, som man redan med framgång beträdt, så får jag säga, alt jag icke känner annat medel än att dessa entreprenader på allt sätt underlättas och befrämjas. En anleda, dertill finnes i förhållandet af ökade kommunikalions-anstaller, sedan den tid entreprenader inrättades: Det är allom kändt att ångbåtarnes antal växer dagligen, att sådane nu gå vägar dem de förr ej besökt eller befara vägar till långt större mångfatld än tillförene. De resande kunde med dem färdas med mindre kostnad och större agrement än till lands, och deraf blir ock en följd att det större antal hästar, som vid gästgifvaregårdarne skall hållas tillhanda, för att genast, eller inom ^ timma vara lill reds för de resandes skull, vanligen står hela dagen obegagnadt. Denna omständighet är för entreprenören betydligen betungande; och jag anser att 11. St. i det förhållandet ali man numera har erfarenhet derom, att ångbåtar och andra kommunikations-anstalter, mer och mer begagnas, hafva en giltig anledn. att till Regeringen framföra den önskan, alt vederbör. Landsh-.r böra erinras derom, att hästantalet som entreprenören skall inom kort tid tillhandahålla icke bör blifva för stort. Gr. Lagerbjelke: I afseende å hvad Frih.-ne Cederström och von Stedingk yttrat är jag förekommen af det svar Gr. Sparre redan lemnat.
Den Sjette: Af Tjenstemän som hafva Landshöfdingarnes och andre Myndigheters Fullmagter eller Constitutorialer och deras vederlikar; samt Stats-Utskottets Betänkanden. 77g Den Sjunde Classen ■> Af all Vaktbetjening. 4:0 Att, efter Tabellernes föranledande, delegarnes antal i hvarje dass skulle blifva irsta dassen 2:dra —• Att delegarnes årliga bidrag till inrättningen skulle blifva fyra proCent årligen utaf Pensionsbeloppet, med undantag för de 2:ne sista eller 6:te och 7:de Classerne, deri tre proCent borde erläggas; och hvilka tillskott komma att vidtaga från det ordinarie Ion erhålles; genom hvilka afgifter, enligt uppgjord Förslags-beråkning ofver delegarnes förmodade antal, skulle kunna blifva att påräkna ett sammanråknadt årligt tillskott, för inrättningen, af 20,320 R:dr 36 sk. 10 r:st. 7:0 Att,hvad anginge proportionen, som kunde antagas mellan Tjenstemånncns antal i hvarje Class och dem som der stanna, tills de blifva berättigade till pension, calculationsvis uppkomme det förhållande, att maximum, som forst inom en tid af 40 år förmodas uppnås, skulle blifva, i i:sta Classen ... 30 Pensionairer. 2:dra — 30 3:dje — 60 4^de — 6 o 5 Att efter sådan beräkning skulle, vid de förste fem årens förlopp, till Pensionairernes underhåll, erfordras en årlig utgift af 54,200 R:dr, samt når åter antalet om 40 år nått maximum, 100,000 R:dr årligen. 9:0
Om antingen förste låntagaren, eller den, som genom köp, arf eller testamente inträdt i hans rättigheter och skyldigheter, skulle afstå sin egendom till borgenärers förnöjande, eller ock om, i anledning af årsproklama, fatalier skola bevakas, innan det för lånet utgifna skuldebref till Riksgäldskontoret inkommit, böra kommitterade opåminde, vid ersättnings-ansvar, uppgifva för Riksgäldskontoret det å lånet uttagna belopp, som skall bevakas. Beträffande här ofvan bestämda yttersta terminer för de nya byggnadernas brandförsäkring och lånehandlingarnes insändande, så hafva dock Rikets nu församlade Ständer roedgifvit, att dessa terminer må för den del af ifrågavarande lån, som varder använd lill uppbyggande af det nya rådhuset, förlängas, så alt det derför intecknade skuldebref, jemte tillhörande handlingar, icke behöfva vara till Riksgäldskontoret insända förr än vid 1852 års slut. § 33- Till följd af Rikets Ständers under innevarande riksdag fattade beslut, skall Riksgälds-kontoret öfvertaga de, genom Kongl, brefvet den 6 Maj 1846, åt Kongl. Statskontoret uppdragna bestyr och åligganden i afseende på det byggnadslån af trettiotusen r:dr, som Kongl. Maj:t, med anledning af den i början af sagde år inom staden Amål inträffade eldsvåda, beviljat och sedermera å mindre krediti vet Bih. till R. St. För verkställigheten af detta beslut hafva Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, att alla de rättigheter och fordringsanspråk, som, genom åberopade nådiga bref och vederbörande låntagares skuldförbindelser, blifvit Kongl. Statskontoret tillerkände, måtte, i laga ordning, på Riksgälds-kontoret öfverlåtas, samt att ej mindre Kongl. Majits befallningshafvande i Elfsborgs län, än magistraten och byggnadskommittén i Åmål måtte förständigas om de förändringar, som omförmälde beslut kommer att föranleda i förut meddelade stadganden angående lånehandlingarne och dervid förekommande anmärkningar samt lånemedlens redovisande och inbetalning m. m.
Disscnter-lagen ej blir gällande; och «1 uiligen d) Herr Spängberg: att, med npphäfvandc af alla hittills gällande lagar, rörande affall frän Lutherska trosbekännelsen, stadgas måtte: c att den, till främmande trosbekännelse hörande, prest eller annan person, som antingen döper och i vilsefarande trossatser uppfostrar barn af Lutherska trosbekännare, äfven när sådant sker under sken af barmhertighet eller med föregifvande, att det egt rum på begäran, eller på annat sätt lockar och förleder sådan trosbekännare till affall från Stats-kyrkan, eller genom meddelande af undervisning i främmande trossatser, dop, konfirmation eller annan dylik åtgärd, medverka* till dess affall från Stats-kyrkan, skall förvisas riket; men att den, som affallif, törst skall af sin själasörjare och, om sådant ej finnes tillräckligt, inför veder-, börande konsistorium uppmanas att återvända till sina fäders tro och, om han icke låter sig deraf rättas, suspenderas från utöfningen af alla medborgerliga rättigheter, intilldess han sig bättrar och erkänner sin villfarelse?. I sammanhang härmed har Utskottet till pröfning äfven företagit ett af herr Tersmeden särskildt väckt förslag, att Kongl, kungörelsen den 24 Januari 1781, så vidt den förbjuder bevistande af främmande religions-öfningar,' mätte upphäfva?. Hvad nn först angår frågan om rcligions-frihet jemte införande af Norrska ..
202 Den i i Maji f m, hvar och en serskildt* Såsom bevis derpå att min conclusion icke öfverensstämmer med mia premiss i afseende på den dementaira och den applicatiua uppfostran, anför Herr Friherren att ”KrigsÅcademiens nedra afdelning cir eleméntarifk och dass högre är applicativ: men jag tror mig kunna ådagalägga att den nedra afdelningen ehuru må hända till någon del? elementarisk i Uiromethoden, likväl till sin anda och hela åsyftning är likaså ensidig sorn den öfra, nemligen genom Mditairijk exeriice} Uniform, Kamrat/kap, Exempel, discipjine med få ord; alltsammans bringar ynglingen uteslutande, ovilkorligt och utan val till Krigsyrket; något undantag lärer näppeligen kunna anföras. Således har jag ickei tninslutsatts motsagt premisserne, och icke eller gökt nedrifva ett hus utan alt hafva ett annat alt bo lin, ty jag har vördsamt blott föreslagit KrigsAcademiens förenande med Gymna/ierne och A~ iademierne och'dervid tillika yrkat varsamhet och ett noga bepröfvande* Under erkännande af dertill bristande kunskaper och erfarenhet, förbigår jag det omständliga a t Friherrens kr it ijka undersökningar af XJni~ verfiteternas, Gymnafernäs, Trivial och Apolcgi/ljkolornas samt enjluldta uppfojlrans, beskaffenhet och mer eller mindre ändamålsenlighet med tidens anda och samhällets fordringar, och vågar blott, äfven af skyldighet att icke för mycket upptaga Ridderskapets och Adelns tid med länga anmärkningar och reflexioner, fästa mig vid ■det som ovilkorligt hör till mitt ämne, säker derom att någon mera skicklig och sakkunnig Den 21 Maji f. m. 2o3 In jag Gkall bepröfva och bedöma det bela , också af hvad Herr Friherren i detta afseende så detailleradt utvecklad. Den jemnförelse
För upprätthållande af den Arméens Pensionskassa, enligt förut fastställda grunder, åliggande pensionering hafva Rikets Ständer, för hvartdera af åren 1864, 1865 och 1866 å Riksgälds kontoret anvisat ett kreditiv af Åttatiofem tusen femhundra R:dr, att qvartalsvis under hvarje år till pensionskassan utbetalas, dock med skyldighet för Kassan att till Riksgälds-kontoret afstå det Kassan för hvartdera af nyssnämnde tre år tillkommande förhöjda vederlag för de till Statsverket indragna rusthålls-afgifterna, samt med förbindelse för Kassans Direktion att, så snart det årets räkenskaper, för hvilket anslaget är afsedt, hunnit afslutas, hos Fullmägtige i Riksgälds-kontoret behörigen ådagalägga, om hela anslaget eller huru stor del deraf varit för ändamålet behöflig, samt att, i händelse det lyftade beloppet icke åtgått, öfverskottet återlemna. § 162. För fortsatt tillämpning af de nya pcnsionsstaterna för befäl och tjenstemän vid Arméen och Gotlands Nationalbeväring såväl för innevarande år som under nästa statsregleringsperiod, hafva Rikets Ständer StatsUtskottets Memorial N:o 220. dels för år 1863 å Riksgälds-kontoret såsom fyllnadskreditiv anvisat ett belopp af Femtio tusen R:dr, för att dermed betacka den brist, som för Arméens pensionskassa möjligen kan uppkomma i den kreditivsumma af 100,000 R:dr, som Rikets sednast församlade
Af sådan anledn. finnes intet rimligt förnuftskäl, än mindre någon grund i billighet och rättvisa, att XJlsk. afslagit hvad som är nödigt för att sätta Högsta Domstolen i tillfälle att kunna dtimma, ty Domstolen kan ej behandla målen, förrän revisions-secreteraren hinner bereda dem, och de måste således hvila, om han ej hinner genomgå handlingarna. Jag begär, att Utsk. måtte bifalla hvad Konungen föreslagit , och i sammanhang dermed upptaga den motion, som Just.Statsministern nu framställt, för att .på ett ställe föreslå R. St. hvad som bör på stat uppföras, så att Revisionen ej mätte sakna nödig personal för ärendenas ordentliga föredragning. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag instämmer med de ledamöter, som sist yttrat sig i tillstyrkan alt hvad K. M. begärt för Just.re visionen måtte varda på stat uppfördt. Jag instämmer äfven med Gr. Posse deruti, att anslag böra beviljas för det departement, som Just.ministern behöfver. Men jag tror mig ej kunna instämma i den delen af hans anförande, sorn innehåller, att Just.ministern skulle, sedan den nya organisationen inträdt, varda chef för Just.revisionen. Den utgör, om man så må säga, dels en beredning åt Högsta Domstolen, och dels Domstolens betjening. Den bör således stå under chefen eller ordförtn i Högsta Domstolen. Denne är ej längre Just.ministern , sedan det nya skicket inträder; således inser jag ej , huru han dermed kan fä befattning. Det är omnämndt, att organisationen skulle göras i likhet med Norriges. Der är förhållandet, att Just.departementet, stående under en Statsråds-ledamot såsom chef, "är alldeles Den a Maje m. 67 skiljdt från Högsta Rätten och tjenstemännen derstädes. Detta förmodar jng äfven blifver förhållandet här: inen det är i alla fall en organisationsfråga, sorn' tillhör Konungen och ej StatsUtsk. att bestämma. Men som penningar behöfvas i alla händelser, så nämner jag nu äfven denna omständighet, på det man må tillse, att medlen varda tillräckliga för håda personalerna. Frih. Cederström:
Som de skäl StatsUtskottet anfört, egenteligen åro grundade på en jemförelse med Malmö , tyckes det, emot hvad Herr Hjerta anfört, att Utskottet ej ovillkorligen bestämt att Staten ej bör gifva sådane bidrag i allmänhet, utan att någon gång undantag kunna äga rum. Om så år, tror jag att ett sådant skäligen borde göras i afseende på denna fråga. Derföre anhåller jag om åtörremiss af Utskottets Betänkande. Jag tror att det vore bäst om Utskottet dröjde med afgörandet af detta ämne, tilis det kan synas, örn icke medel Den 2i Martil, torde finnas till en större eller mindre summas afsåttande för en eller annan Hamnbyggnad , och att pröfningen af det ena eller andra företagets företräde till understöd åt Kongl. Maj;t öfverlemnades. Herr Hjerta■ Jag anser mig endast böra nämna, att hvarföre Malmö Hamn blifvit nämnd i Betänkandet, var för det att motionairen jerrifört Lidköpings Hamn med Malmös i eeconomisk vigt. Utskottet har blott utgått från den grundsatts jag förut nämnt, och enligt hvilken det äfven redan afsfyrkt andra dylika företag, såsom för Jönköping m. m., fastän dess Betänkanden derom ännu ej hunnit inkomma. Herr Tham: Hå den siste värde Talarert upplyst, att StatsUtskottet redan afslagit flere dylike frågor, så tror jag det vara ån mera angeläget att återremittera Betänkandet, på det saken, såsom Herr Ehrenborg föreslagit, tills vidare må !å hvila. Mig synes att det vore ganska olyckligt, om Utskottet stadgade sorn princip, att afslå alla sådane motioner, innan Statens verkliga tillgångar åro utredda och upplyst blifvit, om hjelp kan medgifvas till något eller några nyttiga företag, sådant yore att lägga hinder i vågen för utvecklingen af en bland Statshushållningens vigtigaste grenar. Herr Lagerhjelm, Pehr: Jag instämmer i. lpvad Herr Hjerta yttrat.