Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Farmaceutiska Institutet, om ny byggnad för 1 4 1 123 31 Se Åttonde Hufv.-Tit:ns Extra Statsreglmg. Fattigvården i Riket: om ändring i gällande föreskrifter angå- ende — 8 — 130 — b. 28 Juli b. 28 Juli b. 4 Aug. g. 1 Aug. » om anslående af Stubbören till, se Stubbören. » i allmänhet, angående — 4 1 123 135 Se Åttonde HufvudTiteln. Faurås Härad, om anvisande af annat boställe å Länsmannen i Södra Distriktet af, se Kärreberg Sven Andersgård. Finans-Departementet, se Statslleglering, Sjunde Hufvud-Titcln. Fiskerierna, se Sjette Hufvud-Titeln. Fiskeri-Stadgan: om ändring i § 22 g. 6 Juni gf 8 — 94 — b. 6 Juni b. 9 Juni å. 9 Juni Svar på åtörrGmiss 8 151 — a. a. 18Aug. a. a. 18 Aug. a. a. 18 Aug. a. a. 18 Aug. Fjerdingsmän, om ändring i Kongl. Stadgan angående — 8 — 128 — b. 28 Juli b. 28 Juli b. 4 Aug. a. 4 Aug. Flodrensnings-väsendet, om lag angående, se Flottnings-väsendet. Flottans Segellinieskepp, se Linieskepp. » Stationer, se Femte HufvudTiteln. — 22 — ro p-* '—' o g ro ~ C/3 d C/J F. 1. Proposit. Skrifvelse!*. CO os 3- jq t> rö* f; eller ernorial. P; So 3 3 3 CL, Cl, ro ro Kiks-Ståndcns Beslut. TT 3 m c/j 3 ro —. * cr? 05 VS C/J tö * Ridd. o. PresteBorgareBondeN:o N:o Sid. Adeln. Ståndet. Ståndet. Slandet.
Häraf år uppenbart, att en villkorlig utmålnings-resoluiion, meddelad i den ordning, Utskottets förslag anvisar, icke i något fall föranleder uppehåll eller serskilde kostnader; äfvensom det, å en annan sida, år lika gifvet, ali densamma, om skulden erkånnes och utmätning genast följer, besparar fordrings-egaren tiden, och gåldenåren kostnaden, som eljest för utslags erhållande skulle åtgå. Att från Utskottets förslag borttaga föreskriften om skyldighet för under executor att förse sig med behörigt intyg i berörde afseende, vore, efter Utskottets tanka, oklokt, emedan deruti ligger ett nödigt såkerhets-mått emot ej mindre olagliga åtgärder å executorns sida, ån ogrundad klagan af gåldenåren öfver olaga utmätning. Yrkandet om förpligtelse för gåldenåren att, om han bestrider krafvet, beledsaga sådant med laga bevis, vid utmåtnings-åfventyr, kan ej eller af Utskottet godkännas, enär pröfningen af bevisens giltighet ej utan våda skulle kunna öfverlemnas åt dem, som utmätningar vanligen förrätta; och framställningen, att viss tid efter en villkorlig utmåtnings-resolutions kungörande borde lemnäs öppen för gåldenåren, inom hvilken han egde att, vid påföljd af resolutionens verkställighet, göra invändning emot krafvet, torde, såsom åsyftande att bereda gåldenåren ett af ingen giltig anledning påkalladt anstånd, jemväl böra lemnäs utan afseende. Under förmodan, att Utskottet nöjagtigt besvarat de gjorda anmårkningarne, och då två Stånd redan gillat Utskottets förslag samt jemväl många talare i de öfrige Stånden yttrat sig för detsammas antagande, får Utskottet vördsamt återställa Betänkandet oföråndradt till Höglofl. Rid - Lag-Utskottets Betänkande, N\o 159. 15 derskapet och Adeln sami Hedervärda Bonde-Ståndet, som återremisserna meddelat. Stockholm den 16 November i84o.
De stå der alla lutande och matta, % / l bära ändock gladt sin vackra krona, A r hon &amp; z enda då, sum känner nönkn? Hzlr glömde dessa gamla frakta döden! Spörsmal. Af Arna Värn. p finr i vida verldin Elz jag kz~nde hlilla kuq J som kunde oypna blicken För hvad lzjvets fullhet är; 392, zdi lyars sjal jag junive Hvrzd jag blott har cdcnkelt anat, Hiad i mina Busta st~4ntEer Mitza busta tankar spanat? &amp; i, Skall en gång jag honom möta, Fager driiï7~ bli verklighet, Och en lycka zltan griinser Sjira zlpp för evighet?! Eller ha förbi Avarandra i$@ lyvets flud vi dr@it U t m aning huad den ene Kunde för &amp; ?z andre blgvit? Och för hvarje dag, som gunker, Och för hvarje natt, som lider, Pjizrmas v i yrdn hvnra9zdP.a För eviirdel&amp;a tlh? Ruth. Skin af Jane Gernandt. &amp; vuftens dåsiga ljumhet var nästan outhärdlig i de tunga, tysta rummen, och derför hade grefvinnan och fröken Ruth dragit sig. ned på balkongen, som vette utat hafvet. R %da vor0 d e litet sömniga, litet trötta, der de sutto på hvar sin sida om arbetsbordet - grefvinnan med sitt förnäma, hvita hufvud mot stolens +öda kuddar, och flickan med armarna i kors öfver gallerverket och ansigtet lutadt mot ena armbågen., .Ah, Ruth, grefvinnan gäspade och tog upp en tidning, som låg i hennes knä, %läs någonting för mig, annars somnar jaga.
Lika nitisk som jag är att motverka all försämring af myntet, lika nitiskt skall jag försöka att motverka alla directa försök att genom konst förbättra det Jag tror. fitn ii September «, m. att man bör vara angelägen att lemna Svenska Folket full frihet och fullt tillfälle att Öka rörelse-capitalet i nion sorn näringarne och productionen kunna tilltaga. Derföre bör man ej betaga det möjligheten att emot en bestämd norm af i 520 skillingar få sedlar i stället för silfver. Annars kunde det hända att coursen ginge ned ännu mera och att den gäldskyldige finge betala i bättre mynt än det, hvari han bekommit lånet. Det är visserligen sannt, att när ingen gräns kan 6ättas för en myntförsämring, så kunde man tycka att ej heller någon borde sättas för en jnyntförbättring. Men i närvarande tid då ingen radical hjelp medgifves, måste den som äger contant' förmögenhet hellre blottställas för äfventyret att mista en del af hvad han ä - ger, än alla de gäldskyldige utsättas för en total forjiöring. Jag anhåller således om bifall till förevarande punkt, och har velat yttra delta före voteringen, för att få det i protocollet intaget. Friherre Björnftjerna: Det enda correctivet emot det af Ridderskapet och Adeln beslutade .betydliga uppköp af silfver vore bifall till Utskottens tredje punkt, hvarigenom å ena sidan en myntförbättring förekommes, och å den andra likaledes förekommes, att ej mynjet kan försämras. Således tror jag att Friherre Ce~ derströms proposition skulle blifva af olypkliga följder, och hemställer i anledning derutaf, om ej Herr Friherren ville afstå ifrån sitt förslag, eller Herr Grefven och LandtMaiskalken täcktes utröna Ridderskapets och Adelns tanka i denna jpert ii September e. m, 46$ sak, då det är möjligt att Friherre Cederström afstår. Friherre Ceclerjirom: Jag har redan vid flera tillfällen yttrat min öfvertygelse om myntet och dess variationer. Jag tror, att då det lemnäs åt sig sjelf och en förbättring får ske utan konstlade åtgärder, blir den aldrig skadlig.
Sig finna den lämpligaste utvägen att förena de mångfaldigt olika meningar, som i detta ämne uttalat sig, och det nådiga lagförslag, som nu utgör föremål för Utskottets granskning, är, i öfverensstämmelse härmed, upprättadt hufvudsakligen på de grunder, att hvarje kreatursegare väl är skyldig taga sådan vård om sina kreatur, att de icke olofligen inkomma på annans egor, men att, då fråga mellan jordegare, som genom rågång eller lagligen gällande skifte äro från hvarandra skiljda, uppstår om hägnads upprättande till ömsesidigt skydd mot kreatur, den sidan, som stänga vill, dertill eger vitsord, med undantag för vissa i förslaget närmare bestämda fall; samt att hvardera sidan skall i allmänhet till hälften i hägnaden deltaga; och innefattar förslaget härjemte dels anvisning till de jordegare, som vilja öfverenskomma om hägnads borttagande, att derom träffa förening på högst tio år i sender, dels ock förhöjda ansvarsbestämmelser för all uppsåtlig eller genom försummad vård förorsakad ofred af kreatur å annans egor och dels slutligen åtskilliga föreskrifter i ändamål att lätta utvägarne för den, som lidit skada, att derför bekomma ersättning, varande således det nådiga förslaget af följande innehåll: 12 Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Ut skot tets Betänkande JU 38. Förslag till Förordning om egors fredande emot skada af annans hemdjur samt om. stängselskyldighet. Med upphäfvande af hvad i Lag och Författningar angående stängselskyldighet och egors fredande emot skada af annans hemdjur hittills stadgadt varit, utom i de delar har nedan annorlunda sägs, varder förordnadt som följer: Hvar som hemdjur eger, vare pligtig att, medelst hägnad eller vallning eller på annat sätt, om dem hålla sådan vård, att de icke olofligen inkomma på annans egor. I afseende på rättighet för delegare i mark, som i tegskifte eller samfällighet ligger, att der utsläppa kreatur, gälle hvad derom stadgadt är. § 2.
Ridderskapet och Adeln för godt, att till alla delar gilla ExpeditionsUtskortets den 2 i denna månad afgifna samt den 16 derpåföljande på bordet lagda Memorial, angående medel att befordra större afsättning och gagn utaf Bi bånget till Riks-Ståndens Protokoll. S. D. Sedan Högloflige Ridderskapef och Adeln under denne dag funnit för godt att till alla delar bifalla Expeditions-Utskoltets den 2 i denne månad afgifne Memorial angående medel att befordra större afsättning och gagn utaf Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll; beslöt Ridderskapet och Adelö tillika, att i enlighet med hvad Expeditions-Uiskottet i nämde Me - 7o Protokolls-Utdrag. morial föreslagit anmoda Riksens Ständers samtlige Utskott, att, i stället för de Fern Exemplar, hvilka utaf alla till Riks - Stånden ingångne Handlingar hittills blifvit utskrifne, hädanefter i afseende på de ifrån Utskotten utgående Handlingar och expeditioner, iagttnga följande: l.o. Att s| snart i något Utskott ett Betänkande, Protokoll»-Utdrag eller Förklaring är uppsatt oell justeradt, bör detsamma med tillhörande Bilagor genast utskrifvas Ark för Ark, och, i nion af skrifningens fortgång, några Ark efter hand afsändas utan omväg till det Boktryckeri, hrarest tryckningen af Utskottets Handj lingar besorjes. 2:0. Att Under samma tid ofördröjeligen utskrifves ett annat exemplar, hvilket, försedt med underskrifter och Utskottets Secreterares intyg när Boktryckaren af det förra Exemplaret lått del, afgår såsom Original till Expeditions-Utskottet för att begagnas vid det tryckta rättelse-Arkets genomläsning och förvaras bland Utskottets Handlingar under Riksdagens lopp samt bifogas dem vid deras aflemnande till Riddar hus-Arch i vet för säkerhet i framtiden^ Plvarefter af hvarje färdig-tryckt
25g visat vigten deraf, att kunna med förmän använda dem, som för att äfven kunna gagna sitt fädernesland i krigen, med tillräcklig utkomst försedde, kunna (ö dessa platser) för yrket vinna tillfälle att fullkomna sine insigter under freden; på grund häraf, och då en eller tvenne CavalleriFördelningsGeneraler skulle finnas, hvilkas resor och göromål i tjensten 2.‘ne och flera gångor om året medföra mer än dubbel tjenstgöringstid för de hos dem anställde Adjutanter, vågar jag tro det vara rättvist, om man i underdånighet hos Konungen anhöll, det Konungen ville i Nåder sjelf fördela dessa tractamenten i mån af behofven och vidsträcktare eller mindre tjenstf örrättningar; hvaruti jag vördsamt anhåller, att Ridderskapet och Adeln vid beslutets afgörande behagade sig förena. Hvad Utskottet i detta Moment föreslagit, blef, uppå gjord proposition, afRidderskapet och Adeln bifallit. A Momentet. 6 FördelningsLäkares Arfvoden. Herr Rosenqvist: Utskottet har förde så kallade FördelningsLäkarne föreslagit ett arfvode af 100 R:dr; men då detta uppställes i jemförelse med de 8000 R:dr, som blifvit föreslagne för en FältMarskalk, så hemställer jag, på hvilka rättsprinciper en 43 H. ' 17* Den 3o September e. m. sadan fördelning kan vara byggd. Dessa Läkare hafva Capitens värdighet, samt mäste vara Medicinas Doctorer och Chirurgise Magistrar, och jag frågar, huru man väl kan begära, alt sådane personer skola finnas belåtne med en lumpen summa af 100 R:dr, som hvar och en af dem får gifva åt sin dräng. Jag är visserligen icke böjd att öka anslag; men här anser jag mig böra yrka en förhöjning till 3oo R:dr. Herr Lefrén, Johan Pehr: Jag vill blott erindra, att den summa Utskottet föreslagit, utgör endast ett arfvode åt FördelningsLäkarne, hvilka dessutom uppbära annan Ion.
De blifva bradrnogila och så hafva vi till sist en ungdom, som vid 20 års Alder lefvat för fort, en ungdom som ser lifvet i svart, då den ännu ej hunnit längre an till lifvets tröskel. Hvarföre ar den tyska nationen, i så mycket, en stor och stark nation? Jo, derföre att de uppfostra sina barn i enkla hem med enkla vanor, derföre att de tidigt lära dem beundra det .goda, höga och adla i lifvet, lära dem att älska sitt fosterland, sitt folk och sin historia. Vi lagga s % mycken vigt vid %sk %dningsinaterial i vira skolor, hvarföre d % ej göra våra stora man lefvande för ' vår ungdom, såsoni tyskarne gjort det för sin? Och d r historia? Erbjuder den ej rika material för den svenska scenen? Det ena pessimistiska äktenskapsdramat efter det andra g %r öfver våra tiljor och verkar på åskådaren, såsom öfverdrifvet kaltande på barn, tröttande i längden och förlorar derigenom sin udd. Vore det ej helsosamt att föra in litet frisk luft? Det borde ej vara alldeles outförbart och kunde val %tnlinstone löna försöket. För oss Dagny. svenskar, som äro så benägna att apa efter allt utländskt, vare sig godt eller ondt, vore ej detta nagonting vardt att taga efter? Och med denna lilla maning till mitt kara, gamla Sverige vill jag afsluta mina bref fran Leipzig, da jag nu star i begrepp att flytta mina bopalar till Dresden. Vi saga farväl till den lärda, gamla. staden och till alla goda vänner med ett hjertevarmt tack och instämma med Goethe: -, Mein Leipzig lob ich mir! Es ist ein klein Paris und bildet seine Leute., Mödrarna och sedlighetsfragan. Af Esselde. Man talar om ~krisera och asvara tider. ), och det är sant att vi lida af sådana, detta långt ifrån endast inom den ekomiska verksamhets-sfer, hvilken de anförda uttrycken vanligen Jsyfta.
Ersättning för upphörd dagsverksskyldighet till åtskilliga mlitie-bo ställen i Skaraborgs, Malmöhus och Kristianstads län 18,550: 67. Rotefrihets-ersättning till Länsmän 1,859: 70. Ersättning åt Edsgårdens byamän, i anledning af det invid byns strand i Indals-elfven varande fiskes försäljning till skatte, 347: 72. Dito för mist ad indelning 880: 57. Dito för bristande proste-tunnor 64: 43. Dito för förluster genom Göta kanals anläggning 76: 19. Dito till innehafvare af roterade eklesiastik-boställen 9,230: 54. ' esekostnads-ersättning och traktamente till Kommissionerne för undersökning i afseende å Kongl. Flottans segel-linieskepp och fregatter 1,868: 9. Skrifmaterialier m. m. till Kommittéen för sjöförsvarets ordnande 500: — Summa 99.101: 40. § 8. I anledning af Rikets Ständers underdåniga anhållan, det Kongl. Maj:t måtte genom någon eller några dertill utsedde skicklige personer låta utarbeta och till allmän kännedom sprida ett i möjligaste måtto fullständigt sammandrag af de intill närvarande tid utkomna, ännu gällande administrativa, kamerala och ekonomiska författningar och stadgar, hade Kongl. Maj;t, under den 1 Oktober 1858, i nåder uppdragit åt Professoren m. m. P. E. Bergfalk att, jemte andra sakkunnige män till erforderligt antal, utföra detta arbete. Sedan arfvodet till ordföranden och ledamöterne i denna Författnings-kommission blifvit, genom nådigt bref till Kongl.
Olof Olsson från samma län: att Rikets Ständer till beredande af tillfälle jemväl för mindre jordbrukare att få sin spanmål torkad å eldrior och genom ingångna föreningar till gemensamt uppförande af åbyggnader komma i åtnjutande af de fördelar, som detta torkningssätt för spanmåls-producenten medför, mätte anvisa en summa af 500,000 R:dr Riksmynt, att från Riksgälds-kontoret utlånas för befrämjande af eldriors anläggning; varande derjemte i afseende på de häraf beviljade lånens utbekommande och återbetalning af sistbemälde motionär föreslaget: att länen skulle utgå med högst 1,000 R:dr Riksmynt; att desamma skulle under 5 år få begagnas räntefritt; att de skulle återbetalas med en femtedel årligen; samt att låntagarne borde gemensamt ansvara och ställa borgen för riornas uppförande inom ett års tid efter det länet erhållits; och af Riksdagsfullmäktigen Paul Frits Mengel från Upsala län: att ett belopp af 50,000 R:dr Banko mätte anvisas att såsom lån, emot högst fyra procents ränta och successiv ålerbelalnings-skyldighet, efter lämplig fördelning, tillhandahållas de personer, som förbinda sig att i städer, der en mera omfattande spanmålshandel idkas, inom viss stadgad tid anbringa ändamålsenliga spanmålstorknings-anstalter uti dertill tjenliga lokaler; erinrande Mengel i sin motion, deruti åtskillige andre ledamöter af Bonde-ståndet instämt, om de tillfälliga förhållanden, hvilka den under sednaste åren verkställda ovanligt stora och fördelaktiga utförseln af Svensk spanmål förnämligast måste tillskrifvas, samt om angelägenheten alt detta lands spanmål framgent göres tjenlig för utskeppning lill fremmande länder, hvarest dess goda beskaffenhet redan blifvit erkänd, men der någon afsättning för densamma icke skulle kunna vinnas, så vida den icke vore så torr, att den kunde fraktas sjöledes.
Sedan, enligt hvad kommitterade upplyst, (sid. 123 och följ.), hos Kongl. Maj:t i undeidånighet blifvit anmäldt, hurusom, vid företagen granskning af jordeböckerna samt indelningsoch roterings-verken, flere felaktigheter och brister förefunnits, förklarade Kongl. Maj:t, genom nådigt bref af den 24 Maj 1833, att, då å ena sidan vore angeläget, det nämnde felaktigheter och brister blefvo afhulpne, så att en i alla afseenden riklig jordeboks-liggare samt ett pålitligt indelningsoch roterings-verk erhölles, det likväl å den andra vore af vigt, dels att denna fråga, hvarpå många enskilda rättsförhållanden berodde, med nödig varsamhet på behörigt sätt samt utan öfyerflödiga och onö - 15 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 2/ft. diga omgångar behandlades, dels ock att, i sammanhang härmed, åtgärder vidtagas till förekommande för framtiden af sådana missförhållanden, sota härutinnan uppstått, Kammar-kollegium tillika med Krigs-kollegium, i hvad som rörde indelningsoch roterings-verken, borde, innan nådigt beslut öfver berörde framställningar fattades, jemte meddelande af upptysoing om hufvusakliga beskaffenheten af de upptäckta felaktigheterna och huru de måtte anses hafva tillkommit, i underdånighet föreslå, på hvad sätt, i öfverensstämmelse med gällande författningar och under behörigt afseende å kronans och enskildes rätt, men med åstadkommande af minsta möjliga rubbning i bestående förhållanden för de sednare, samt minsta omgång och besvär för vederbörande embelsmän, ifråga varande arbete lämpligen måtte efter hand kunna utföras, och hvad serskildt anslag derföre oundgängligen tarfvades; hvarjemte i förening härmed yttrande borde afgifvas, hvilka föreskrifter erfordrades, på det dylika felaktigheter måtte för framtiden kunna undvikas; och anbefallde Kongl. Maj:t tillika, att, intill dess hufvudsakligt nådigt yttrande i ämnet blifvit meddeladt, några ytterligare anmärknings-memorialer icke finge från Kammar-kollegium till Konungens befallningshafvande aflåtas.
127- (Besvarad i StatsUtskottets Utlåtande N:o 152, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Nionde Hufvud-Titel) — d:o om beviljande af pension åt framlidne Kamereraren och Redogöraren vid Carl Gustafs stads Gevärs-faktori, Anders Christoffer Nicolai enka, Charlotta Sophia Neosander: VII. 359, R. 359. (Besvarad i Stats-Utskottets Utlåtande N:o 152, angående regleringen af utgifterna under Riks-Stateus Nionde Hufvud-Titel.) — Frih. Åkerhjelm, J. C„ angående tillägg till Usta kapitlet 3:dje §:n i Kongl. Maj:ts Nådiga Stadga om Skiftes-Verket i Riket den 4 Maj 1827: I. 127, R. 139; B. VII. 226, 302, 354, A. 354, 357; E. VIII. 17; U. X. „ 218. 247, A. 247. — Hr Åkerman, Fr., om reorganisation af Rikets Ständers Bank: I 385, 474. R. 498; B. VII. Motioner, angående inskränkning af tiden för deras väckande: se Riksdags-Ordningens 56:te §. — angående särskild tryckning och utdelning af de uti Riks-Stånden väckta —; motion af Herr Gustaf Cederschiöld: se här ofvan under denna rubrik. Motionstiden, dess slut, angående: I. 84. —, angående inskränkning deraf: se Riksdags-Ordningens 56:te §. Mulbete, att egare af skogsmark, hvarå annat byalag bar rättighet till mulbete, må kunna emot lösen erhålla fri disposition öfver — M — 175 den för mulbetet obeböflige jordrymd; motion af Herr Wilhelm Fredrik Dalman: se Motioner. Miillern, U., tillförordnad Fält-Läkare m. m..
Deste medel skulle efter Herr Friherre Cederströms tanka bestå deruti, att Rikets Stander uppdraga ät Kongl. Majit att öppna Inrikes Län emer StatsOoligationer med Ränta eller annuileter till ett belopp af 4 a 5 Millioner Riksdaler, och om detta icke ssulle lill fullo erhällas, upptaga Resten som Krigsgärd, utgäende enligt den blifwande Bcwillninaens grunder, hwilken Krigsgärd äfwen borde med Stars Obligationer ligvideras Det foller således i ordning att tillse, i hwad mohn deste utwägar arv anwändbare, och, vin de äga denna egenskap, huru widt de kunna uppfylla det dermed äsyftade andamäl. Att Krig, det mä wara till anfall eller förswar, icke kan föras uran penningar, ar en sanning ^ lika sä obestridlig som den, att Swerige icke äger någon redan samlad fond eller penningestyrka, swarande emot de behof som wida ursträckce Krigsrustningar bereda och af dem uppkomma. Det hörer derföre till sakens natur, att wid händelser af denna egenjkap, erfordcrlige medel »rätte anskaffas. Denwäg som dertill rakast leder, är > Läns upptagande; Men det gör icke tillfyllest, att man will eller önskar erhälla ett sädant biträdeMan mäste äfwen eftersinna, om man karr begagna denna utwag. I detta afscend förekommer i första ämnet, den werkeliga omständighet, att hwilken Längifware som hälst, alltid assar att icke allenast finna säkerhet - 6 > o Den iz I u n i i. kerhet för sina penninaar, utan äfwcn att blifwa öfwerlogad om wstjheten för Räntans erläggande eller Capitalets ätersäende Med annat wilker kan man icke wanka det förtroende, som kallas Credit, och ingen Stat, äfwen den mögligaste, har arnu ansett framgången af ett försök i denne wäq moje/ lig, utan att iakttaga, eller lagga en sadan grund. Likwäl saknas wid Friherre
Den uplysning, som den föreg:de talaren meddelat, har, jag mäste medgifva det, i väsendtlig män förändrat saken. Det var mig obekant, att Bankens tjenstemän ibland alla andra fördelar, som de i jemförelse till andra tjenstemän åtnjuta, äfven hafva den, att icke behöfva bidraga till sin pensions-fond. Då vore deras anspråk att icke vilja tillåta Banken disponera öfver fonden till förmån för Tumba pappersbruks-personal så mycket mera obefogade. Jag log mig också friheten motsätta mig den af BankoUtsk. i afseende häruppå ifrågasatta utvidgning af personalens förmåner, men dä meddelades icke den af Gr. Gyldenstolpe nu lemnade uplysning. Frågan är nu att göra det tillägg som Utsk. föreslagit, och om påföljden drabbade endast den, som skulle mista pensionen, så skulle jag icke hafva någon betänklighet vid att bifalla detsamma; men förlusten kan drabba denne tjenstcmaus hela omgifning, och det vore kanske vid sådant förhållande, då han på ett obrottsligt sätt användt hela sin verksamhetstid för att få sig pensionen tillförsäkrad, nog strängt, alt utöfver det af lagen bestämda straffet ålägga tilläfventyrs hans familj en straffpåföljd, som förut icke är bestämd. Ehuru jag således medgifver alt förhållandet väsendteligen är förändradt genom den uplysning Gr. Gyldenstolpe meddelat, skulle jag likväl hysa betänkligheter vid att bifalla den förordade förändringen. Gr. Gyldenstolpe: Gr. Mörner förblandar tvenne ganska serskilda saker, det ena, pensioneringen af Bankens tjenstemän och det andra, pensioneringen af deras enkor och oförsörjda barn. I detta sednare fall, eller till pensioner för enkor och oförsörjda barn, bidraga visserligen Bankens tjenstemän och dessa pensioner utgå från Bankens s. k. Enkeoch pupillkassa.