Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lades, med godkännande af Utskottets yttrande, till handlingarne. S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Lag-Utskottets Utlåtande, M 48, i anledning af återremisser af Utskottets Betänkande, JVs 21, i fråga om tillägg till iagstiftningen angående äktenskapsskilnad, afslog Ståndet Utskottets uti förevarande utlåtande framställda författningsförslag. S. D. Vid förnyad föredragning af Lag-Utskottets Memorial, M 49, i anledning af ålerremiss af Utskottets Betänkande JVs 53, öfver väckta motioner om förändring i stadgandena angående giftomannarätt, antog Ståndet, med afslag å Betänkandet JV° 33, det i Doktor Forssells, vid förevarande memorial fogade reservation, framställda förslag; och skulle de öfriga Riks-Stånden vördsamt och värdigen inbjudas att i detta beslut med Preste-Ståndet sig förena. S. D. Föredrogos ånyo Lag-Utskottets nedannämnda Betänkanden och Memorial : JVs SO, i anledning af väckt motion om utsträckning af tiden, inom hvilken Underrätts s. k. småprotokoll skola till Hofrätt insändas. Bifölls, med erinran om iakttagande af den rättelse, alt förfnttningsförslagets begynnelseord: »Med ändring af de två första momenten af Kongl. Förordningen» utbytas mot orden: »Med ändring af de två första momenten af 22 § i Kongl. Förordningen». JVå 51, i anledning af väckt motion om bestämmande af tid för klander emot tilleller afträdeshvsesvn å kronojord. Bifölls. Jtä 52, i anledning af väckt motion om giltigheten af vitén, utfästa för fullgörande af enskilde emellan slutade aftal. Bifölls. Prot.-Uldrag den 19 Augusti 1863. 523 JVs 55, i anledning al' väckt motion, angående beräkning af bouppteckningsarfvode för fast egendom. Bifölls.
Hvad slutligen beträffar tiden, för att det Lagstadgande, som, i anledning af den Proposition, Eder Kongl. Majit later till Rikets nu församlade Ständer afgå, kan komma att antagas, skall träda i verksamhet, så är min tanke, alt det, efter kungörandet, bör tjena till rättelse vid bedömande af alla de frågor, hvilka härleda sig från uppkomne förhållanden, efter det Författningen utkom, men att det alldrig bör tillämpas på dem, hvilka förut existerat, helst hvars och ens ansvarsförbindelse synes mig böra mätas efler det skick, hvari den ingicks, och ett annat Lagtolkningssätt skulle orättvist inverka på ingångne borgens-förbindelser för upbördsmän och aila controlerande och i sådan egenskap för uppbördsman ansvarige myndigheter. ” Justitias-Råden Stråle och Isberg åberopade i underdånighet hvad. bemälde Justitiae-Råder uti förevarande ämne i Högsta Domstolen yttrat; hvarvid Justitiae-Rådet Stråle i underdånighet hemställde, om icke Kongl. Majit skulle täckas uti den Nådiga Propositionen lill Rikets Ständer, vid hvilken Högsta Domstolens protocoll och det af Justitiae-Rådet upprättade förslag lärer komma att biläggas, till Rikets Ständer yttra, att, i händelse Rikets Ständer skulle finna samma förslag antagligt och verkställbart, Kongl. Majit ville derefter taga ärendet i närmare öfvervägande. Uppå Stals-Rådets öfrige Ledamöters underdåniga tillstyrkande, täcktes Kongl. Majit i Nåder gilla ofvanom förmälde, af Hans Excellence Justilise Stats-Minislein afgifne Lagförslag; Och befallde Kongl. Majit, att Pro - s Kongl. Majit Nådiga Proposition K:a 49. position i ämnet skulle till Rikets Ständer afgä, sådan denna Proposition finnes detta protocoll bilagd. I öfrigt förordnade Kongl. Maj:t, att Högsta
Så kunna aldrig höga Spannmålspris öfver en billig Proportion, vara en vinst för Allmänheten, Den allmänna så väl som den enskildta Hushållningen hafva näppeligen någon så fruktansvärd fiende, som Bränvinet; den förra, i anseende till den mängd Utrikes Spannmål, till hvars införskrifvande dess tillverkning föranleder, om ej hungersnöd skall befaras; och den sednare genom så mångas förstörda välmåga , så mångas oduglighet till alla nyttiga företag, så många rysliga brott, som allt härflyter från denna grundorsak. Förgäfves skjutes skulden endast på missbruket i en sak, der missbruket är nästan oskiljaktigt från bruket. Der lätt tillgång är på Bränvin, kan, äfven med de bästa anstallter, fylleri och liderlighet aldrig fullkomligen afböjas. Men i en tid, då allt mätes efter Calcul på Penningevinsten_, månne sedlighet, dygd och moralisk förädling kunna anses värde, att, emot den, få komma i någon beräkning? Om det väl nu mera vore i mångas tycke, en löjlig öfverdrift att yrka ett totalt upphörande af all Bränvins både tillverkning och förbrukning; kan jag dock ej afhålla mig ifrån att önska ett fullkomligt inställande af det förstnämnde eller dess tillverk - Den 24 Jänuarii. 317 ning, intill Resultatet af detta årets Skörd kan någorlunda bestämmas, och föreslår, att Riksens Höglofl. Ständer måtte derom hos Kongl. Maj:t göra underdånig anhållan. Jag yrkar vidare för framtiden inskränkning i Bränningstiden och tror, att 6 månaders årlig Bränningstermin är mer än tillräck elig för en HusbehofsBränvinsbränning. Jag tillstyrker att öfverlemna åt Konungens upplysta ompröfvande, huruvida ofvannämnde Bränningstid kunde behöfva antingen förkortas, eller all Bränning vissa tider inliiberas, i anseende till missväxt eller andra inträffande händelser. Jag önskade att Städerne ej måtte få tillåtas att tillverka Bränvin, emedan en del af dem ej hafva några Jordägor och kunna således ej producera
Pris endast Gustaf Picbls BryggerM B. | Stocfcbolm 6 6 GÖTGATAN reéommenberar Btna Cager I 3 &gt; af: T$Rällare B R U N S S O N S K o n s t v ä f n a d s s k o l a, Birger Jarlsgatan 27, Stockholm, börjar vårterminen för betalande elever den 15:de nästkommande februari och torde skriftliga och muntliga anmälningar ske före kursens början. Beställningar på alla sorters Konstväfnader mottagas fortfarande såväl i Väfskolan som i dess försäljningslokal, Klarabergsgalan 21, och utförcs arbetet ordentligt af bästa kvalité och till möjligen billigaste priser. KOR. Expedieringen sker mot förut insänd likvid och postförskott. När 5 kronor insändes med postanvisning eller rekommenderadt bref, tillsändes adressaten omgående bältet fraktfritt till närmaste postkontor. Mot värdelösa eftcrapningar varnas. Svenska Exporfbyran, H a l m s t a d Denna firma är den enda i Sverige som försäljer äkta Elektriska lifbälte. INARBETADT FÖRMÅNLIGA LIFBRAND VILLANVISAR. P Hofleverantörer till H.M. Drottningen af England. erhållas hos alla större specerihandlare inom riket. och kulört, i storartadt urval till bal-, sällskapsoch promemetereller styckevis från 50 öre pr meter till kr. 20: —, direkt till privata personer. sändes till fabrikspris franco och tullfritt till hemmet UROSSE &amp; BLAGKWELL, L™ 21. O N och tirtejkr £biMtt * UNDERVISNING I LINNESÖMNAD ineddelas af bildad flicka. Ny metod, utnn tråckiiiui. Ilvaije kurs (pris 15 kr.) omfäflar 1 månad, 3 timmar dagl. Elev syr endast eget arbete. Karin Egnér, Nvbrogatan 53, 4 tr. Kikstcl.
Hennes m a m m a vågade knappt för för ytterligheter, den söta och präktiga ett ögonblick anförtro vården om hennes fru Anny. Som flicka dref hon pianosporlilla person åt någon annan. Barnet var ten med passion, tills hon som fästmö gick blifvet hennes lifs hufvudplikt, för att icke helt upp i kärleken, för a t t som hustru lefva säga den så godt som uteslutande och enda blott för hängifvenheten och husligheten. hon medhann att helt fylla. Förr brukade hon utföra sina husliga syssNu stod hon emellertid inför ett n y t t skede i lifvet — moderskapet, i hvilket hon kunde lor, medan mannen var borta, och sedan väntas uppgå med raseri, åtminstone påstod h a n slutat sitt arbete, vara hans ständiga hennes kvicka och näbbiga syster Lisa detta, sällskap och kamrat. Men n u upptog lilla när hon såg de utstuderade ekiperingsanSara nästan all hennes tid. Det var inte ordningar, som vidtogos, och hörde de uppvärdt att tänka på någon hjälp till kollatiofostringsteorier, som uppgjordes för den nering n u längre eller några små lugna, treiiiga språkstunder, alltid var det något, väntade lilla. » Jaså, han skall från första stund skydsom skulle styras och ställas med barnet. das för alla skadliga intryck, juvelen? — Och mannen var en alltför öm och intresJa, nog blir det väl en märkvärdighet af serad fader för att reflektera öfver, till den lyckliga individ, som får kalla dig för hvilken biperson i huset han nedsjunkit. Fru Amys väninnor uppgåfvo inom kort m a m m a och Charles för pappa, » sade Lisa, sänkande rösten, på det a t t Amys hårdt sina försök att få henne att deltaga i de förälskade make, som inträdde i rummet, små förströelser, hon före den lillas ankomst då och då kunnat förmås att vara med om. inte måtte höra hennes lilla utfall. Fru Amy slog en knyck på nacken. Hon Fru Amy åberopade så ofta nödvändigheten tyckte inte om skämt i fråga om de dyra af att i första rummet tänka på Sara, att plikter, som väntade henne; men Lisa var de naturligtvis icke ville söka förmå henne nu en gång van vid att säga, hvad hon svika sina dyra plikter.
N:o 1, med uppgift å de till afgörande beredda grundlagsändrings-förslag, med afseende å en ändamålsenligare organisation af Statsrådet, samt till de grundlagsändringar, som blifva en följd af Ilof-cancellers-befaltningens föreslagna upphörande. Frih. Boye, Ludv.: Med den rätt, som Riksd.Ordn. lemnar riksdagsmannen, anhåller jag, att delta mern. ytterligare måtte läggas på bordet. Om mitt minne ej bedrager mig, begärde R. o. Ad., att Hr Frih. o. Landtm, uti Talmansconclaven skulle öfverenskomma med Talmännen om dagen, då denna fråga skulle i alla Stånden förekomma. Jag känner icke utgången häraf, men har hört sägas, att frågan ej är lika föredragen, och i sådant fall vore dröjsmålet blott ett verkställande af R. o. Ad:s uppdrag till Hr Frih. o. Landtm. Frih. Cederström, Gustaf Carl: I frågan om bordläggning af Const.Utsk:s mern. N:o i anhåller jag att få förena mig med Frill. Boye; men tillika vågar jag framställa en förfrågan, huruvida uti Taimanseonclaven något beslut blifvit fattadt, rörtde föredragningssättet af detta memorial. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, i följd af tvänne Den ig Februari f. m. ledamöters begäran, detta mål lomme att till nästa föredragning hvila; hvad föredragningssättet anginge, ansåg Hr Landtm, detta vara en fråga, hvilken det ännu vore för tidigt att företaga, och att rätta tillfället för dess pröfvande inträffade dä Ulsk:s meni. Liefve lill slutligt afgörande föredraget. På sätt R. o. Ad. i sista plenum beslutat, halliLandtm., i gårdagens öfverläggning med Talmännen, föamfört R. o. Ad:s åstundan, att Gonst.Utskrs på hordet hviJande förslag måtte, med det första, till afgörande föredragas.
Vid ett sådant förhållande tror jag det icke nu vara rätta tidpunkten och tillfället, alt stadga huru förfatlningarne skola förslås i fråga om hvem som har beslutande rätten vid nämnde förrättningar och jag vill således suspendera mitt omdöme ang:de de olika tolkningar, som i detta afseende blifvit framställda. Emellertid tror jag, att hvad som blifvit anfördt icke lämpligen bör föranleda åtgärd, utan att, om tilläfventyrs någon är missnöjd med nuvar. förordn., det bör ankomma på denne, alt särskildt väcka motion om und. hemställan till K. M. ang:de utfärdandet af ett förtydligande i författningen om mantalsoch skattskrifningar. I anledn. häraf tillstyrker jag bifall till hvad Utsk. föreslagit. Hr Gr. o. Land tm:s härefter till bifall å Utsk:s yttrande i denna punkt framställda propos. besvarades med starka ja, blandade med nej, hvarpå Hr Landtm, tillkännagaf, alt hatt funnit ja hafva öfverröslat nej. Uppå sedermera af Hr Gr. o. Landtm, gjord förfrågan om Frih. Raab ansåge den af honom nu väckta fråga böra såsom särskild - Den 8 April e. m. 113 skild motion behandlas, förklarade Frih. Raal) sig vilja afstå derifrån. 25:o Ang:de Hr Hammarbergs förslag om ändring i 41 § och 2t5:o Ang:de af samma motionär föreslagen ändring i 42 §. R. o. Ad. biföll hvad Ulsk. i dessa punkter yttrat. 27:o Ang:de Hr Thoms motion, att föreskrift måtte meddelas om och efter hvilken grund de i 43, 57, 58 och 64 §§ stadgade böter skola, vid bristande tillgång till deras gäldande, till motsvarande kroppsstraff f örvandlas. Hr Tham: Jag tror mig bäst bevisa, alt Utsk. i sin tydning har orätt, om jag upprepar de orsaker som hafva föranledt mig alt väcka denna motion. En K:s bef:de går in till K. M. för att begära förklaring om luiru skall förhållas med böter efter bevilln:s-förordn:n.
Antager Riksförsamlingen ett förslag, som icke af Konungen blifvit framstäldt, underställes Riksförsamlingens beslut Konungen, som eger att gilla det elier, om Han ej finnér det ordagrannt antagligt, gifver Riksförsamlingen tillkänna de orsaker, för hvilka Han förslaget icke godkänner. Derest Konungen under riksdagens fort gång Sitt beslut fattar, meddelas Hans svar Riksförsamlingen å rikssalen. Kan Konungen icke förr, än Riksförsamlingen åtskiljes, fatta och meddela Sitt beslut, är Han oförhindrad att före nästföljande riksdags öppnande, förslaget ordagrannt bifalla och kungörelse derom utfärda. Sker det ej, anses förslaget hafva förfallit, och bör Konungen då underrätta Riksförsamlingen å nästa riksdag om de skäl, som hindrat förslagets antagande. Vill Kongl. Maj:ls Nåd. Skrifvelse, N.o 83. 65 Vill Konungen till Riksförsamlingen aflåta sådant förslag, som i denna § omtalas, eller har Riksförsamlingen underställt Konungen dylikt af Riksförsamlingen antaget förslag, bör Konungen, innan Han Sitt beslut fatlar, inhemta Statsrådets och Högsta Domstolens yttrande. Med förklaring öfver Civiloch Kriminalsamt Kyrkolag förhålles, som med RF. § 88, sådan lags stiftande. De förklaringar, som, till svar på inkomna förfrågningar om lagens rätta mening, Konungen genom Dess Högsta Domstol emellan riksdagarne gifver, kunna af Riksförsamlingen ogillas, hvarefter de icke längre gälla, eller af domstolarne iakttagas eller åberopas må. § 81. I hvad som rörer rikets allmänna hushållning och grunderna för allmänna inF. § 89. rättningar af alla slag, ehvad de höra till allmänna uppfostringsoch undervisnings . nion). 4» verken, allmänna fattigvården, landtbushållningen, bergverken, eller annat sådant, eger Konungen lagstiftande makt. Vill Konungen åt Riksförsamlingen öfverlemna att gemensamt med Honom afgöra något, som rikets allmänna styrelse i dessa delar angår, då förfares dermed, på sätt om lagfrågor stadgadt är.
Hr Frih. o. Landtm, lillkännagaf, att Hr Lind af Hageby, Carl Aug., och Hr af Bjerken, Pehr Göran, håda ledamöter i Ridd.Utsk., i anseende till dels tjensteföi hållanden , dels enskilda angelägenheter, funnit sig nödsakade att på någon tid afresa från riksdagen och derföre afsagt sig sina befattningar såsom utsk.ledamöter; hemställande Hr Landtm., om R. o. Ad. behagade bifalla deras tillika gjorda begäran att blifva vid sin riksdagsmannarätt bibehållne. Bifölls. Hr Landtm, anmodade Hrr Electorer att vid deras nästa sammanträde utse nya ledamöter i de nu afgångnes ställe. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Då R. o. Ad. biföll Ekon.Utsk:s betänkm angrde skjutsningsanstalterna i Riket, yttrade jag bland andia betänkligheter deremot äfven den, att förhöjda anslag till resekostnads-eisättning för embetsoch tjenstemän skulle blifva behöfliga, och att jag i detta afseende ville göra en framställning till R. o. Ad. Jag begagnar tillfället alt göra den nu. Den 18 November f. m. 87 Hr von Hartmansdorff uppläste derefter följande; Genom H. R. o. Adis bifall, sisth Lördag, till Allm. Besvärsoch Ekon.Utskls betänkln Nlis 26 och 107, angide skjutsningsanstalterna i Riket, bar, medelst 3 Stånds sammanstämmande beslut, blifvit afgjordt, det R. St. medgifva att skjutslegan må ökas till högst 32 sk. milen, för hvarje häst, på de gästgifvaregård!»', vare sig å landet eller i städerna, der skjuts-entreprenader ingås. På det att den ifrågavar. stegringen icke måtte verka till en alltför kännbar tillökning af Statens och enskildes kostnader för embetsmäns resor, hafva R.
Läkarekonstens preserverande del och om det som bidrager att förekomma alla tor hälsan, skadliga inflytelser att i tid iakttaga och häfva deras verkningar samt att kunna fatta och begr pa Läkares föreskrifter och med nytta läsa ocii begagna de i sådant afseende utgifna Läkare-böcker, utan att just dertill nödvändigt be höfves att bevista medicinska föreläsningar. En och samma'har väl icke så ofta, som man önskat, jemte de presterliga studierna äfven idkat de medicinska med den grundlighet att däri kunna gradmras, men så har erfarenheten likväl visat, att orsaken dertill ej så myrket legat uti svårigheten af dessa studiers förening, som icke mer och egentligen uti saknad billig uppmuntran och belöning för en sådan uimärktare kunskap och förmåga att gagna, enär, enligt Kongl. Brefvet den 31 Mars 1S 13, generelt för alia Prester som studerat medicin stadgas, att •de endast skola vid förslag och befordringar hafva företräde för dem, hvilka med dem hafva lika många tjenste-år. Visserligen blir det en förlust för den vid Universiteterna studerande ungdomen att jakna detta understöd, som alltid skulle gagna genom det tillfälle under ett längre academiskt vistande derigenom bereddes en blifvande, eller nyligen ordin: råd, Prest, till ytterligare förkofran, icke allenast uti den för en bildad menniska så nödiga och nyttiga kännedom uti natuivetenskaperna, utan äfven uti Den 5 Martil, de Presterliga studierna; ra^o, då den allmänna ställningen snarare förutsätter besparingar än den msdgifver ökade anslag, kan jag, för min del, icke annat iin med Herr Cederschjöld instämma deruti, att Medico-theologiska stipendiilonden ans ås till de nya behof för Medicinalverket som vid denna Riksdag kunna pröfvas mera angelägna , och hvaribland i synnerhet Veterinärinrättningen påkallar allt det biträde, som nied tillgångarne möjligen kan förenas. Herr Hjärne, Carl Jacob:
Klara vill behålla den förvärfvade första platsen, liksom hon förr höll på den sista. Men det förstnämnda är betydligt svårare än det andra, och Klara måste ligga i af all kraft. Hon ägnar samma arbete åt alla de mångfaldiga ämnen, som dess värre drifvas i våra högre flickskolor. Ä r redan detta betydligt enerverande, så kommer därtill det eviga pianospelandet och gör resten. Efter ett år är Klara endast en skugga af sitt forna jag. Mamma förlofvar sig med herr Fridman, och nu upptäcker denne plötsligt, att Klara, är » bara talangfull ». Bara talangfull! Klara fröjdar sig hjärligfc åt, att hon inte är något geni; nu skall det väl ta en ände med allt pianodunkandet. Men nej! Fru doktorinnan skulle visserligen hellre äga en genialisk dotter än en » bara talangfull »; men om nu också Klara endast är talangfull, så bör icke denna hennes talang gå under. Och det blir vid det gamla. Klara är klen, och fru doktorinnan förundrar sig första gången Klara klagar. Hvad kan fattas barnet? Läkaren kommer. » Hvila! Hon är öfveransträngd! » — Dumheter, menar fru doktorinnan; hvad skulle hon öfveranstränga sig med. Att spela piano är ett nöje, och skolan måste hon väl ändå alltid gå igenom. Det blir fortfarande vid det gamla, och Klara blir allt sämre. Då dör herr Fridman några få veckor före det tilltänkta bröllopet. Och Klara hoppas — och är åter glad, trots mammas sorg. Men fru doktorinnan älskade den döde; hvad som erinrar om honom är henne kärt, och hon betraktar det som ett heligt testamente att odla den talang, som han upptäckt hos hennes barn. Och det blir alltjämt vid det gamla. Å r förgå. Klara har ränn t upp till en lång, sjuklig flicka, på hvilkens bleka kinder cirkelrunda feberrosor blossa; ögonen ligga djupt inne och lysa med en nästan hemsk glans. Klara är sjuk — en blomma, darrande för lien, som svänges öfver henne. Så kommer en kulen höstdag, då Klara inte förmår stiga upp; hon vet inte själf, hvad som felas henne, men det känner hon väl, att hon är sjuk, dödssjuk. Läkare hämtas. Han skjuter fru doktorinnan ut genom dörren, undersöker och utfrågar den sjuka och skakar betänksamt på hufvudet.
Det är ofta svårt att uppdraga gränsen mellan hvad som bör tillhöra den civila och den administrativa lagstiftningen. Att ett skriftligt kontrakt emellan fartygsbefälhafvaren och besättningen bör upprättas är otvifvelaktigt, men att ett stadgande härom skall inllyta i förev:de lag finner jag icke vara oundgängligen på kalladt. Bestämmelser i nu ifrågaställa syftning finnas för närvide meddelade uti de nådiga föreskrifter, hvilka äro införda å formulär till sjömansrulla, bifogadt K. Förordnm den 1 Mars 1841 ang:de Svenska fartygs passoch nationalitets-handlingar. Sålunda innehålla nämnda föreskrifter att vid påmönstring i Svensk hamn hvarje man af besättningen skall af sjömanshus-direktionen, på rederiets bekostnad, förses med motbok, deri, bland annnat, det emellan befälhafvaren och sjömannen afslutade kontrakt skall finnas infördt; äfvensom att vid påmönstring å utrikes ort sjömannen skall med en dylik bok förses af befälhafvaren å fartyget. Häraf synes att stadganden i förevtde ämne hittills ansetts böra utgöra föremål för administrativ lagstiftning, och jag tror äfven att de der lämpligare hafva sin plats; hvarförutan i sådant fall den fördel alltid vinnes att de jemkningar och ändringar i dylika detaljbestämmelser, hvartill erfarenheten kan gifva anledning, lättare kunna tillvägabringas, än om dessa ändringar skola ske i den ordning, som för stiftandet eller ändrandet af civillag är föreskrifven. Jag anhåller att §:n måtte oförändrad antagas. Hr Olivecrona: Den siste värde talaren har lemnatden upplysning, att Utsk:t ansett det af mig påyrkade stadgande H. VI. 22 338 Den 17 September f. m. böra hänföras till den administrativa lagstiftningen, och derföre icke aktat nödigt att här intaga det. Jag vet dock icke, oin det kan anses tillhöra nämnda del af lagstiltningcn; ty just aftal om lega af tjenstebiträde har blifvit räknadt till den allmänna lagfarenheten, och dessutom har, på sätt jag förut yttrat, i förev:de lag influtit ett stadgande derom, att skrililigt aftal skall upprättas, då befälhafvare antages.
Rören från imkylaren till behållarne måste anbringas på ett sätt, som kontrollören finner betryggande, hvarjemte de från pannorna till imkylaren gående rörgångar, äfvensom lankrum och bäcken, der sådana finnas, icke få vara försedda med någon öppning, genom hvilken de kondenserade och från pannorna utströmmande spritångorna kunna uttappas, med mindre öppningen står i direkt förbindelse med sprit eller lankbehållarne. § 57. Hvarje bränvirisbränneri sättes under ständig kontroll, och får ingen bränvinsbränningsapparat upplåtas till bruk, innan kontrollbetjeningen kommit tillstädes, och i förening med öppningsförrattnings-mannen funnit allt i behörig ordning. Till kontrollbetjeningens begagnande är hvarje brukare af ett bränneri förpligtigad, att uti eller invid bränneriet anskaffa ett rent och varmt rum med säng. § 58. Ingen kan göra anfordran på att erhålla kontrollbetjening till sitt bränneri, med mindre han i stad 8 dagar och på landet 6 veckor, innan rörelsen skall begynna, der - Norska Regeringens underd. Utlåtande. om gjort anmälan hos de i § d9 omförmäldta embetseller tjenstemän. Detta gäller emellertid icke för dem, som vid det tillfälle när apparaten förseglas, uppger vid hvad tid häri ämnar få den åter öppnad til begagnande. Derest någon, efter gjord anmälan, förändrar sitt beslut, eller af andra orsaker icke kommer att begagna sin apparat på bestämd tid, får han ersätta de utgifter, som blifvit föranledda deraf, att kontrollörerna icke kommit att begagnas. § 59. För hvarje bränneri upprättas och auktoriseras ett särskildt protokoll till kontrollbetjeningens bruk. Anföres något uti detsamma, som kan hafva inflytande på brukarens rättigheter, pligter eller skattebördor, skall protokollet framläggas för honom, eller den, som å hans vägnar är tillstädes, för att förklara sig; begagnar han icke denna utväg, äger protokollets innehåll full bevisningskraft emot brukaren. Protokollet skall hela tiden finnas i bränneriet under kontrollörens förvar. När denne lemnar bränneriet, öfverlemnas det försegladt till brukaren, som då är ansvarig för detsamma. § -10.