Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Här har varit så mycket ordadt både för och emot i denna sak, alt ganska obc - 476 Den 27 Augusti e. m. tydligt återstår att yttra. Jag skall således icke länge uppehålla R. o. Ad., utan vill endast uplaga några anmärkn:r mot hvad jag denna f. m. yttrade. Då jag denna f. m. updtog en liknelse mellan det sätt hvarpå man i brödrariket nyligen behandlade en fråga sådan som den, hvilken nu är under öfverläggning, och liknade det med det sätt hvarpå man i allmänhet gått tillväga, med jernvägsanläggningar inom Sverige, så har Hr Rosenblad sagt alt denna liknelse icke kunde gagna till något eller att det ena icke ens liknade det andra och detta derföre sade han, ali i Norrige icke fiunas djupa vattendrag såsom vi hafva här i Sverige, hvilka man här kan begagna i st. f. jernvägar då man deremot i Norrige måste nyttja de dåliga landsvägarna. Hr Rosenblad yttrade vidare att om han hade haft äran vara ledamot af Slor-lhiogel skulle han tillstyrkt en jernväg der lika så bestämdt sorn han här afstyrkt densamma, derföre alt der är del frågan om anläggandet af en jernväg från hufvudstadeu till Norriges mest besökta handelsort. Nu frågar jag om icke det är samma förhållande hos oss i Sverige? Här nödgas vi också köra på ganska usla vägar och kunna icke fara sjövägen öfver allt utan måste mycket begagna landsvägarna serdeles inom Bergslagen och jag öfverlemna!' ål hvar oell en att säga lmrudana dessa vägar arn. Hvad angår frågan om hufvudstaden så, om nb. vi komma till stånd med hvad Hr Rosenblad så mycket ridiculiserade i f. midd:s, d. v. s. del tillämnade jernvägsnätet, då kunna vi också komma från Stockholm lill Sveriges andra stad. Förhållandet blir således temmeligen lika och tror jag således att om det är Hr Rosenblads allvar att han i Norrige ville rösta för en jernväg, så kunde han äfven göra det här. Jag får ytterligare uplaga endast ett yttrande af Frih. Palmstjerna, som jag verkligen icke kan låta passera. Hr
Hr Frih. o. Landtm, fästade uppmärksamheten deruppå, att BorgareSt. bibehållit orden med arbete, hvilka, 0111 Hr Landtm, rätt fattat Hr Rosenblads första yrkande, lian ansett böra utgå. Hr Rosenblad: Mitt syftemål med förslaget, alt borttaga ordet arbete, är vunnet genom det tillägg, som BorgareSt. beslutat. Hvad jag nämnde om ett redactionsförslag, som jag ämnat framställa, angick första afdelningen af Utsk:s hemställan, som jag anser mindre tjenlig. BorgareSlts beslut har den förtjensten att icke utesluta anläggning äfven af nya vägar. R. o. Ad. fattade derefter enahanda beslut, som BorgareSt. i denna del fattat. Hr Landtm, yttrade, alt 1111 följde det tillägg, som Frih. Cedei ström ansett nödigt, i afseende på underhållet af de vägsträckor, som tillkomma genom omläggning; om Hr Landtm, icke fattat hans yttrande oriktigt, hade lian föreslagit, att åt K. M. skulle uppdragas alt vidtaga de mått och steg, som erfordras att förvissa 0111 de omlagda eller förbättrade vägarnes framtida underhåll af vederbörande menigheter; hemställande Hr Landtm., 0111 R. o. Ad. ansåg att detta villkor borde tilläggas den mening, som nyss blifvit antagen. D e n 29 M a r s e. m. 535 Ropades starka nej, blandade med ja. Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att nej öfven östat ja. Derefter upplästes och godkändes redaetionen af beslutet, så lydande: att för omläggning och förbättring af backi ga eller eljest för communicationen mindre tjenliga delar af de allmänna landsvägarna i Riket lill K. M:s disposition ställes en summa af 200,000 r:dr, att under 4 år utgå med 5o,ooo r:dr årligen, samt alt till K.
Med denna § i hand, kunna nu Fullmägtigc tvinga sedelinnehafvaren ätt, i utbyte mot dess sedlar, taga det dyrare myntet i stället för det billigare omyntade silfret, utan att, vid ett rätt och fördomsfritt sakens betraktande, någon Bankens egen fördel dermed är förknippad. Tvärtom föijer deraf en förlust både för Banken och för sedelinnehafvaren — för Banken, emedan han kunnat bespara sig myntningskostnaden, | procent, — för sedelinnehafvaren, emedan lian icke kan använda myntet för liqviden på utländsk ort utan att der först låta nedsmälta det, hvilket kostar honom T®T procent. Vid utförsel af silfver i myntad form drabbas således det allmänna af en förlust af ]| procent, en förlust som skulle undvikas, derest Bankofulhnägtige ålades att utlemna omyntadt silfver till det pris sorn samma, enligt Myntbestäinnings-lagen, eger, utan beräkning af någon slagskatt, Och orimligheten att belägga uttagning af finsilfver med en slagskatt, sorn väl egentligen må anses hafva tillkommit såsom ersättning för myntningskostnaden och derföre endast i det fall bör drabba, när finsilfver till Banken inlemnas och rnot prägladt mynt utbytes, och icke tvärtom, så sorn nu är fallet, är, efter hvad jag hoppas nu hafva visat och vidare vill ådagalägga, så i ögonen fallande, att ett förslag till ändring af den åberopade §:n må anses fullt berättigad. Då priset på omyntadt silfver, enligt § 101. bestämdes, föreställde man sig och utgick från det antagande, att en riksdaler Hamb. Banco motsvarade 4 R:dr R:mt, att. följaktligen 1 Mark finsilfver, hvars pris i Hamburg är 27 M:k 12 sk. Hamb. Banco, hos oss skulle ega ett värde af 37 R:dr Runt, och på detta antagande har man sedermera alltjemt byggt nya stadganden i Banko-reglementet, det ena mera förvillande än det andra. Men antagandet är falskt.
783,075 kubikfot, » 1860 812,253 » » 1861 754,334 » eller i medeltal 784,221 kubikfot, hvaraf mer än hälften vigtig Säd; från Ystad, år 1859 925,731 kubikfot, » 1860 . 1,215,463 » » 1861 1,104,234 » eller i medeltal 1,081,819 kubikfot, deraf fullt två tredjedelar vigtig säd. De trenne städer, som vid banans slutpunkter äro belägna, hafva alltså en sammanlagd folkmängd af 16,476 personer; irån dem utgår en årlig medel-tulluppbörd af 809,856 R:dr och deras spanmålsutskeppning bestiger sig, efter medelberäkning af de tre sista åren, till icke mindre än 3,078,716 kubikfot. Då man derjemte tager i betraktande att den ifrågasatta jernvägen korsar stambanan, inses lätteligen att, med få undantag, all personaltrafik och en stor de! af godsrörelsen så väl emellan dessa städer, som emellan dem och Malmö, Lund eller upplandet skulle komma att af jernvägen upptagas. Cimbritshamn, på ett afstånd af något mera äu 2 mil ifrån banan, skulle deraf hemta en väsendtlig nytta; och då äfven Christianstad träffat åtgärder att genom en jernväg sätta sig i förbindelse med Statens södra stambana, skulle den hufvudsakligaste landväga rörelsen inom vestra, mellersta och södra delarne af Skåne kunna bedrifvas på jernväg, till stor lättnad för postoch reserv-skjutsskyldige, och tili ökande i icke ringa mån af provinsens produktion.
Dessutom hafva Rikets Ständer medgifvit, att de besparingar, som uppkomma å ofvan uppgifna, för innevarande statsregleringsperiod beviljade, anslag till folkundervisningens befrämjande, må af Kongl. Maj-.t för denna undervisning tillhörande föremål disponeras; och har den slutliga besparing, hvilken under nu löpande statsregleringsperiod derefter kan uppkomma, blifvit anvisad till förstärkning af den i Riksgälds-kontoret innestående allmänna fonden för folkskolelärares pensionerande. Stockholm den 6 November 1863. State-Utskottels Memorial, N:o 222. Memorial, mgående inlösning af ytterligare anmälda, först efter p*cshipfmhS-Udéris sint hos Eiksgälds-fovtoret företedda, EdisgäldssedJar. (E. A.) Uti skrifvelse af den 5 innevarande månad hafva Fullmägtige i Riksgäldskontoret till Stats-Utskottet, öfverlemnat 2:ne till Fullmägtige ingifva ytterligare ansökningar om inlösen af s. k. Riksgäldssedlar, för hvilka den i detta afseende utsätta preskriptionstid förflutit; utgörande de vid dessa ansökningar fogade sed larne följande belopp, nemligen: 4 st. ä 2 R:dr R:dr 8 4 st. ä 1 R:dr . » 4 1 st å . „ 24 sk. 3 .st, a 13 sk „ 1 — tillsammans R:gs Rdr 13: 24.
Kungörelsen den 11 Maj 1855, i underdånighet tillstyrkt, att nådigt beslut uppå Biskopens i Calmar stift förrberörda ansökning måtte i denna syftning af Kongl. Maj:t meddelas. Derjemte yttrade bemälde Kollegier, att det väl icke borde förbises, att vissa af Statens tjenstemän derigenom skulle tillskyndas ökade göromål. Å andra sidan borde likväl ihågkommas att Kronan redan genom den åberopade Kongl. Kungörelsen och Kongl. Stats-kontorets derpå grundade cirkulär af den 25 Juli 1855 vore förbunden att låta i uppbörden emottaga och hålla magasiner i beredskap, likasom för den Kronan behållna, äfven för den indelta afradsocs kronotiondespanmål, hvilken, af räntegifvaren uppsagd till leverering in natura, räntetagare icke ville emottaga, samt att i stället åt denne å vederbörande landtränteri anordna lösen efter medelpriset inom Mars månads utgång det följande året, äfvensom ersättning för forsellönen, hvadan ett öfvertagande både af ali indelt spanmål och af penningar jemte lösen för öfriga räntepersedlar icke innebure annat, än ett utsträckande af nämnde förbindelse såsom en följd af förut gifna föreskrifter. För Kronan skule det ock vara enklast och redigast om alla ränteoch tiondetagare, vare sig de hade äldre eller nyare fullmagter, bestämdt förklarade sig villige att en gång för alla pä förändringen ingå, hvilket dock icke kunde emotses förrän äldre löntagare till större delen afgått; dock borde, enligt Kollegiernas tanka, Kronan icke i något fall åtaga sig att anordna dels penningar, dels spanmål, allt efter vederbörandes önskan, hvilket dessutom vore stridande emot redan gifna föreskrifter, utan borde, om Kronan i sin uppbörd intogo indelt spanmål eller lösen derför och för öfriga räntepersedlar, endast kontant betalning efter medelpris ifrågakomma.
Man hade nyligen förändrat formulären för trooch huldhetssamt borgenärs-ederne; och en förändring i vittneseden, för att göra den fullt ändamålsenlig, vore desto angelägnare, som samma ed vore den mest använda. På dessa skäl har motionären grundat sitt förslag. De öfverensstämma emedlertid hufvudsakligen med dem, som af sista riksdagens Lag-utskott åberopades till stöd för förändring af vittneseden till nära nog enahanda lydelse, som den nu påyrkade. Förslaget derom vann likväl icke Rikets Ständers bifall, utan lagen förblef oförändrad; och Utskottets öfvertygelse är jemväl, att någon förändring i förevarande hänseende ej eller är af behofvet påkallad. Om fråga vore att antaga ett förut saknadt formulär till vittnesed, så kunde tilläfventyrs tvekan i valet uppstå emellan ett af den lydelse, som det nu gällande, och ett så beskaffadt, som det ifrågaställde; men detta fall är ej nu för handen. Man eger nemligen ett af lagstiftaren antaget formulär, hvilket öfver hundrade ar, nära nog dagligen, varit vid donistolarne tillämpadt, som derigenom blifvit för folket allmänt kändt, och om hvars betydelse någon tvekan ej kan uppstå. Hufvudsaken är förpligtelsen alt tala sanning. Visserligen kan en dylik förpligtelse uttalas i kortare ord, ja i vida färre, än den motionären föreslagit, såsom sker i de länder, der vittnet, på domarens uppmaning att edligen betyga, det han skall tala sannt, blott säger: „Jag svär„; men att detta skulle här i landet vara lämpligt, att ett sadant sätt skulle öfverensstämma med folkets föreställningssätt om en förpligtelse af den högtidliga betydelse, som ifrågavarande, synes Utskottet tvifvelaktigt.
Ehuru trafiken å de redan öppnade ban-de!arne visat så tillfredsställande resultat, att såsom öfverskott å rörelsen kunnat till Riksgälds-kontoret aflemnas 50,000 Riksdaler för år 1860 och 200,000 Riksdaler för år 1861, hvarjemte för innevarande år torde kunna med visshet emotses ett öfverskott af 300,000 Riksdaler, anser Kongl. Majit dock nödigt, alt Rikets Ständer fortfarande medgifva att, för den händelse utgifterna för rörelsen å Statens jernvägar och desammas underhåll icke af inkomsterna beläckas, den årligen uppkommande bristen må, sedan räkenskaperna rörande dessa medel undergått behörig granskning, uppå vederbörlig reqvisition, af Riksgälds-kontorets medel ersättas; äfvensom att de belopp, som till Riksgäldskontoret redan ingått elier för innevarande och nästkommande år dit kunna aflemnas, fortfarande för ofvannämnda ändamål reserveras. Vid arbetena å Statens jernvägar hafva under sednaste tiden private arbetare i allt större antal varit sysselsatte, och för innevarande år bar någon kommendering ur armén icke egt rum; men Kongl. Majit finner dock fortfarande beböfligt, att dylika kommenderingar må kunna vid jernvägsbyggnaderna användas, under de i Rikets Ständers skrifvelse den 16 September 1857 upptagna vilkor. Rikets Ständers uti underdånig skrifvelse den 6 Juni 1860 på anförde grunder gjorda anhållan, det Kongl. Majit täcktes låta utarbeta förslag till en sådan Kongl. Maj:ls Nåd.
Civile tjenstemäns uppförande å Allmänna Indragnings-staten, se Hufvudlitel Nionde pag. 5. Civil-Ing enior er, anslag för, bildande af . Civilstatens Pensions-Inrättning: se Pensions-Inrällning. Conrads/ors bruk, eftergift af räntan å lånet till återuppbyggande af Cronstrand, Kapiten, innehållning å lönen för Se vidare Bokstufven K. n pr; PresteBorgareståndet. Ståndet. b. 22 Dec. b. 11 Mars b. 24 Mars b. 14 Juni b. 23 Dec. b. 11 Mars b. 24 Mars b. 14 Juni . 11 Mars b. 11 Mars a. a. 13 Maj a. a. 13 Maj å 6 Maj b. 10 Maj a. a. 29 Juni a. a. 29 Juni b. 15 Jan. b 22 Bec a. a. 22 Jan. ä. 23 Kebr. 22 Maj g. 28 Juni a. a. 10 Juli b. 24 Mars b. 3 Maj b. 4 Mars b. 12 April b. 22 Juni 14 Juni 13 Juli g. 17 Juli a. a. 3 Aug. b. 14 Juni b. 29 Jan. b. 1 Juli b. 15 Jan. b. 22 Dec. a. a. 19 Jan å. 23 Febr. 20 Maj 22 Juni a. a. 10 Juli b. 24 Mars b. 3 Maj b. 1 Mars å. 15 April b. 21 Juni 14 Juni a. a. 13 Juli g. 17 Juli a. a. 29 Juli b. 14 Juni b. 29 Jan. b. 1 Juli b. 23 Dec. b. 11 Mars b. 21 Mars b. 14 Juni b. 11 Mars a. a. 11 Maj b. 10 Maj a. a. 28 Juni b. 15 Jan. b. 23 Dec. a. a. 22 Jan. b. 19 Febr. a. a. 20 Maj g. 22 Juni a. a. 10 Juli b. 21 Mars b.
Likaledes skall, såsom man berättat mig, hela det nuvar. antalet af 21 commissarier, hvilkas aflöning ensam uppgår till nära 35,000 r:dr, komma att, enligt samma förslag, oförminskadt bibehållas. Beträffande särskildt den för cassa-commissarien uppgjorda instruetion, hvars många föreskrifter knappast kunnat utmärkas med hela vårt alphabet, torde äfven densamma, oaktadt dess omständlighet, dock vid en närmare granskning gifva anledning till anmärkning; men jag anser det olämpligt att upptaga R. o. Ad:s tid med någon sådan granskning af denna vidlyftiga instruetion. Granskningen och plöjningen af arbetsordningar för Bankens tjenstemän samt bestämmandet af antalet utaf columner och contor i Bankens räkenskaper synes mig i sanning icke utgöra sådana föremål , hvarmed R. St. böra sysselsätta sig. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Pr o t o c o 11, hållna hos Högloflige Ridderskap^ och Adeln3 vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, År 1823. Elfte Bandet. Andra Afdelningen* STOCKHOLM, tryckte hos Samuel Rumstedt, 1824- / ... ' \ , . \ t 4 Tisdagen den 16 December. Plenum klockan 5 eftermiddagen. Vid förnyad föredragning af Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens den 7 dennes under N:o afto algifne, samt den ro derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, i afseende på jdunkning i fråga om upphörande af Landshöfdingarnes domsrätt i Enskiftes-mål; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, med godkännande af Utskottens Jemnknings-förslag, instämma uti det af Wällöf!. Borgare-Ståndet vid stadgandet i 3:dje punctcn gjorde tillägg. Föredrogs å nyo och bifölls BevillningsLagsamt Allmänna Besvärsocb OeconomieUtskotteiis den 2 dennes under N:o' 66 afgifne, samt den 10 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af yrkade ändringar i den nu gällande Seglations-Ordningen.
Denne vördnadsvärde representant för det manliga Frankrike föreslår, att om kvinnor öfver hufvud skola få utöfva advokatyrket, skall icke tillstånd meddelas dem — förrän de uppnått 50 år! På hvilket underbart sätt » historien upprepar sig själf »! Här i Sverige väcktes för några år sedan en agitation, som gick ut därpå, att inga andra kvinnor skulle få anställas å kaféer och dylika ställen än de, som fyllt 4 0 år. Detta förslag hade, om vi ej missminna oss, sin första upprinnelse från kvinnligt håll. Nu kommer en senator i Frankrike och gör ett dylikt, endast ännu mer rigoröst, förslag för att skydda hrr domares och jurymäns rättskänsla, hvilken icke tyckes vara af allra starkaste slaget där nere i världens hufvudstad. Medgifvas måste ändå, att Simon, trots all sin kvinnofiendtlighet i sak, icke upphör att i form vara den ridderlige och galante fransmannen. Eller kan man insockra ett förnekande af kvinnans anspråk på likställighet med mannen på ett aptitligare sätt än hvad han gör i följande fras: » Det är kvinnornas olycka och misstag detta, att de begära likställighet. Man svarar dem ofta: » Huru kunnen I begära likden moderata summan af 37 öre. Det hela ser ställighet, I, som ären så svaga? » Men det så särdeles aptitligt ut och smakar förträffligt. Teet är af prima kvalitet — » the Ladies ' Own vore åtminstone lika riktigt att spörja dem: Blend » (blandning). » Huru kunnen I begära det, I, som ären så I rummet utmed sker blandning, packning, bokföring och försäljning af de olika tesorterna, vackra? » s o m äfven innefatta blandningar af kinesiska teFör öfrigt finnes det ett sätt att ordna saslag. Här har man att välja på te från 1, 2 5 till ken, som den gode Simon kanske aldrig tänkt högre priser, o c h för 22 öre kan man få te ti 1Jsig, ett sätt att fullständigt utesluta den möjredt af hvilken sort s o m hälst för afprofning om ligheten, att en fager och bedårande kvinnlig man så önskar. Nu är frågan, skulle ej något sådant som detta sakförare skulle kunna draga domstolens och kunna etableras i Stockholm?
Lindstedts balance B) I behåll varande och afsatt, för att till Banken i stadgad ordning öf verlemnas*®^) *) Förvaltnings-kostnader Aflöning och Rese-penningar Discretioner, Arfvoden och Missräknings penningvar • Hushyra och Ved * Postporto i Malmö och Stockholm Contors-omkostnader Ljus-penningar Revisions-kostnad Lagsöknings-kostnad Läne-Contorets Hus och Byggnad . Inventarie-Persedcl-Itäkningen — År 1833 • Bankens disposition har ingått: Den härtill anslagne Fond R:dr i5,ooo (nedsatt år i834 till R:dr 6,000, och li.dr 9,000 återbetalda till Banco-Disconten i Stockholm) Skuld: Jill Banco-Disconlen i Slockholm för aflemnade dels Conlanta medel och dels Reverser Låne-Banken för balancerad vinst Tillgäng: Lassa behållning .. Utestående Lån Hos \ exel-Banken innestående vid årets slut , . , Af Fonden obegagnadt vid hvartdera årets slut Inkomst: Influlne Räntor Utgift: Inbegripen under de Allmänna Förvaltnings-kostnaderna . Som blifvit: Å särskildt Conto afsatt för att till Banken öfverlemnasi#,:’i') Vinst **•) Till Bankens disposition har ingått: (Fortsättning från i83a års Revisions-Berättelse.) D e n 3 1 s t a Dece m ber År 1832. ■ År 1834. t Antal. Summa. Antal. Summa. Antal. Summa. Totalbelopp af utestående Malmöhus Af löpande Creditiv, R:dr 910,898: 42- 8. begagnadt 833,094 26 1 Å det sednare följaktligen obegagnadt 77,804 j6 7 1,000,000 Bankens Revenue har utgjort: a. Utaf stående Lånet för hela året 2,673 1 6 b. Af töjjancle Greditiv, R:dr 600,000, begagnadt Litt.
Ulriksdahl pä lifstid, kunna Ständer dermed icke taga minsta befattning; sa sär jag härwid anmärka, ait flere Kongsgärdar finnas, som warit, och än nyttjas såsom Lust-Slott för Deras Majner, men att Riksens Ständer dock förbehållit sig dispositionen öfwer ägornaOm Hennes Majit Sjelf begagnade den som brukas under Bergshamra, skulle och kunde jag »visit icke göra det påståendet akr Staten skulle för densamma bekomma någon förökad inkomst; men dä Hennes Contrakt tydeligen urstakar (och hwilket jag wct Stais-Ukffottet sett) akt Hon icke skall fä öka eller förändra Arrendakorens under Ulricsdahlo Kongsgård nu innehafwande Arrenden och Conkracter, sones mig att det är Ständers skyldighet och rätt att ställa desie Arrenden i likhet med hwad wi nysi för andra Kongsgärds Arrendatorer hafwa beflutit, och derigenom skaffa Hennes Majck eller Slaten en förökad och billig inkomst: ty annars blif - ^48 Den 27 Zebruarli - bliswa princkperne olika samt Grefwe Lärck, pä wisst sätt pensionerad af Staken, hwilkerjag intetdera kan sinna mig uti att bifalla. Grefwe körner erindrade art Hennes Maj:k Enke-Drotkningen agde en rättighet, som ej kunds Henne betagas, alt såsom Euke-säte fritt disponera om sa wäl UlricSdahlS ägor. som Lustslott; och att da Hennes Majit icke Sjelf wäckt någon fräga om förändring i Arrende-Eonrracket för Bergshammar, sä ägde R-.ksens Ständer icke att under Hennes Mattts lifstid dermed befatta sig. Herr Grefwe» och Landlmarfkalken gj°>de Härefter proposition i likhet med hwad af Grefwe hörnor och Herr kvillman bliswir föreslagit, hwilken med ja beswarades, urom af Herr b4or6enlloip>e, som yttrade sigt
R:dr, . och hvarje biträdande Lärarinna 100 R:dr i arfvode. Barnen undervisas af en särskild Lärare i sång, hvarför denne åtnjuter 66 R:dr 32 sk. Hela ordinarie Lärare-personalen har dessutom hvar sitt boställe inom Skolans lokal, jemte ved och ljus. Så väl Gossar som Flickor erhålla understöd i penningar, kläder, linnen, strumpor och skor, med fästadt afseende på olika behof. Enligt 1847 års bokslut ägde Folk-Skolan i fastigheter och utlånta medel en fond al 84,689 R:dr 2 sk. Utom den andel af Folk-Skole-afgiften, som 33 -från Stads-Nämnclen erhålles, bidrager Församlingen med 2,000 R:dr till utgifterne för Skolan. Med den egentliga Folk-Skolan är såsom en högre Afdelning förbunden den Kraftiska Skolan, i hvilken fattige Borgaresöner hafva företrädesrätt till intagning, men der äfven andra fattiga barn, efter genomgången lärokurs i den egentliga lägre Folk-Skole-Afdelningen, varda intagne. Läraren, som tillika är Kateket för Flick-Skolan, har i lön 500 R:dr, samt i egenskap af hela Skolans Rektor och Protokollsförare i Skol-Styrelsen 100 R:dr; dessutom boställe, ved och ljus. En Dupplikant med 250 R.dr lön, boställsrum, ved och ljus, biträder så väl i den högre Afdelningen, som i Flick-Skolan. Lärjungarne voro vid 1847 års slut 45; men Skolan har rum för 70 å 80. Äfven i denna Afdelning åtnjuta de fattigare Barnen understöd. Kassabehållningen utgjorde, enligt sista Bokslutet, 29,031 R:dr 40 sk. 8 r:st. Handtverks-Skolan för Gesäller och Lärlingar var under åren 1843—1846 besökt af 50 å 60 Lärjungar, hvilka Söndagarne erhöllo undervisning från klockan 1 till 4 e. m. Ifrån och med 1847 har med denna Skola varit förenad en Afdelning af stadens Borgare-Skola, hvarefter antalet af elever uppgått till 100. Undervisningen meddelas numera
Föredrogs punktvis Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 114, i anledning af väckt motion, rörande folkundervisningen i riket, dervid Irsta och 2:dra punkterna afslogos, samtlige de öfrige punkterna hiföllos; den 6:te, som angår läseprofs afläggande utaf sökande till Folkskole-lärare-befattningar, likväl endast med det vilkor, att skolstyrelsens rättighet, att förelägga sådane läseprof, må inskränkas till blott de på förslaget uppförde sökande. Den 23 Juli. Från Högloft. Biddcrskåpet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 19 och 21 dennes på bordet lagde Utlåtande, N:o 121, i anledning af väckte motioner rörande skjutsningsbesväret, afslogos Utskottets tillstyrkanden, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det legan såväl för den vid landtgästgifverierne utgående skjuts, hvilken icke är på entreprenad upplåten, som för kungsoch kronoskjuts må varda bestämd till 20 sk. banko, och blef förevarande Utlåtande i öfrigt af Ridderskapet och Adeln bifallet. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 19 och 21 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 122, i anledning af återremiss utaf Betänkandet N:o 61, i fråga om inskränkning af den genom Kongl. Förordningen den 22 December 1846 beviljade frihet att å landet idka handel m. m., beslöt Ridderskapet och Adeln att bifalla nu förevarande Utlåtande, med den förändring, att uti den af Utskottet tillstyrkta underdåniga anhållan, i stället för de efter Kongl. Maj:ts Befallningshafvande förekommande ord infördes: "eger att densamma efter sig företeende omständigheter afslå eller bifalla, vederbörande dock öppet lemnadt att i händelse af befogenhet, öfver beslutet i laga ordning besvär anföra;” ock» skulle Medstånden Bih. till Ii. St.