Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Beslöts, ark tjensteman, hwilka aga lönings-fö!maner till högst 200 9i:dr, matte befrias frän all löne-afgift: akt de tjenstemän, hwilkas löne inkomiier stiga dcröfwer, bestaitas enligt Bewiilnings-Ulssoitels sista förstag: akt wid beräkningen af öne-inkomster intet afdrag Ntä wara tillätit för de hjelpare ät civile och ec clesiastique Embetsmän: och siuteligen ark det i allt öfrigt förbliswer wid Utsto le>S förgå förstao. 2. §. Bifölls Bewillnings-Utstotteks, i dest förklaring öfwer anmär ningarna, gjorda förstag. Z. h. Bifölls Bewillnings-Utstotteks för läring, rörande bewilunng af rustkjensts marker, samt rörande bewillning efter f älse egendom, som e, utgör ränka i rusttjenst, med förbehåll, att serskilt taxering af hus ej mätte äga rum, u an blott i allmänhet pä byggnaderne afseende, hafwas wid bestämmande af jordegendoms wärde: widare smsägs, atk den i denna arftkel förestagna bewillning pa arbetsfolk borde förhöjas till 50 procent, emot den afgift, som i Utsto leks första förstag ar utfatt. Besiöts, att för krögare och krögerfkor samma closter sch samma afaif för closter, stuile bibehållas, som i ,8,o ars Förordning är bestämd. 4. §. Bifölls förhöjningen till 8 st. per stig för Den 10 Augusti. 673 för kohlnings-räktigheten ä Kronans allmänningar och recogniiioris-stogar. 5:ke §. Bifölls Bewillnings - Ukstotleks sivar pä anmärkningarna. ?:de §. Likaledes. ^:de tz. i och 0 momenterne likaledes.
Utlåtande, angående föreslagen serskild aflöning till Canzlisten i Riksgälds-Contoiret A. Biörck, för 2:ne t fenster s samtidiga bestridande. (Rgs Afd.) I anledning af Canzlisten vid Fullmägtiges i Riksgälds-Contoret Expedition A. Biörcks gjorda anhållan om serskild vedergällning för det han, jemte sin egen tjenst, bestridt Registratorsoch Archivarie-sysslan vid samma Expedition, under den tid, innehafvaren af denna syssa, i anseende till förre Secreteraren, Prolocolls-Secreteraren och Riddaren Sf Ivans sjukdom , bestridt Secreterare-tjensten, hafva Fullrnägtige, som ansett sig icke berättigade alt denna anhållan bifalla, likväl, enär sökanden icke, utan eget begifvande, kunnat åläggas berörde dubbla tjenstgöring, hemställt hos StatsUtskottet, att den härigenom besparde aflöning för den Extraordinarie, som eljest måst tillförordnas att förrätta Biörcks Canzlist-bestälining, och hvilken aflöning lör ett år, 3 -|:dels månader, derunder Biörck samtidigt bestridt omförmälte 2:ne tjensler, utgjorde 587 R:dr sk., måtte få till honom utbetalas, I sådant afseende hafva Fullrnägtige dessutom upplyst, att under den tid, Registratorn och Archivarien, af berörde anledning, förestått Secreterare-tjensten, en besparing för Riksgälds-Contoiret uppkommit al 1 ,g5S R:dr 16 sk., eller det belopp, Secreteraren, i händelse han, vid sitt insjuknande, sökt och erhållit afsked, varit berättigad att såsom pension under omförmälde tid uppbära.
Ständers pröfning vördsamt understäldt. Stockholm den 20 Maj 1815. På Höglofl. Ridd. och På Högvördig» Prest - Adelns Ledamöters vägnar II. F. Strömfelt. På Vällofl. Borgare - Joh. Olof Wallin. På Hedervärda BondeStåndets Ledamöters Ståndets Ledamö - ters vägnar Ståndets Ledamöters vägnar 22. G. Holm. Per Jernström. A, J. Wahlstjerna. vägnar Upp - Den 3 Juni. 103 Uppläst hos Höglofl. Ridd. och Ad. d. 3 Hogvard. Prest-Standet d. 8 Vällofl. Borgare-Ståndet d. 15 Heder v. Bonde-Ståndet d. 8 — Vördsamt Memorial. r ”enom Protocolls - Utdrag af den ers sistlidne Maj hafva samteliga Riks - Stånden ålagt Constitutions - Utskottet att, till befordrande af ett fogande till enstämmighet Riks - Stånden emellan, i den frågan, huruvida de sedan förra Riksdagar beredda förslag till ändringar och tilläggningar i Grundlagarna vid innevarande Riksdag skulle till afgörande företagas eller förblifva hvilande till den nästa, hvaröfver alla Riks-Stånden stadnat i skiljaktiga meningar, Constitutions - Utskottet, så fort sig göra late, skulle till Riksens Ständer upplysningsvis aflemna sina tankar om grunderna, hvarefter den sålunda i skiljaktigt skick Stånden emellan befintliga preliminaira frågan, om Grundlags - förslagens hvilande eller upptagande, må, i brist på ett bestämdt stadgande särskildt för det nu inträffade fall, likväl i full enlighet med Constitutions hufvudsakliga föreskrifter anses och behandlas. Constitutions - Utskottet skyndar härmedelst att hörsamma denna Riksens Ständers anmodan, och framställa de grunder detsamma anser i Grundlagen redan Vara lagde, enligt hvilka, i saknad af ett bokstaflig! Raghild för detta nu inträffade särskildta fall, en sam - Den 3 Juni, sammanjemkning emellan Riks - Ståndens skiljale» tiga meningar nu må kunna äga rum. Den 81- §.
Län 1,400 d;ö - -63,000 d:o Carlstads Läa 4,000 d:o - . 21,000 d:ö Så äro redan 36,300 T:r och 404,000 R:dr af Magazinsinrättningens fonder fästade, eller betydligt öfver de 50,000 anslagne Tunrlör. Att draga de slöra summör, för hvilka de Morra Länen riu häfta, ifrån delli vöre att för långtid hämma all förkofran; ej eller duga de lager der finnas, för det behofvet som nu afses, nemligen tillgång på frösäd i händelse af frost. Öessa Förhållanden torde nögare böra af Utskotten pröfvas. Bäst vöre kanske att låta hvarje Provins få behålla hvad den står till boks för, då styrelsen, jemte det att den derstädes organiserar local Magaziner, sorn fot alltid göra hållandet af stora lager öfverflödigt * kunde få använda öfverskotten, i den mon ds realiseras, till andra inom provinsen nyttiga allmähna företag. I femte punkten af Betänkandet talas ont Magazinernas försäljandet det är här i synnerhet som dea kommande tidens behof böra afses , att öfvergången må bli möjlig utan skakning. Man måste erindra sig, att i de fleste provinser , de privata Magazinerna ärO inrättade blott för åtshandeln, eiler rättare, blott på den uträkning , att man linder vintern och våren blir utaf med den spannmål , som orri hösten och vinterns början blifvit uppköpt* 144 Deri. 2 September /, w. Endast Kronan äger stora Magaziner. Hvad som i början kommer att försvåra spannemålshandedn , såsom enskild speculation, ligger i denna omständighet. Mången torde vilja utvidga sin spannemålshandel, men dels räcker hans kapital icke till att uppföra stora Magaziner, dels torde han icke vilja våga det, i hän, delse vid en annan Riksdag Ständerna åter skulle uppdraga att Styrelsenåt befatta sig med spannemålshandel.
Om man nu ställer lill aldrig så konstigt och derom talar aldrig så väl, så blir dock följden, att för hvarje år, som Svenska handelsbalancen ligger under, så uttages silfver ur Banken. Om det icke ersättes, sä bl ifver Banken tom, och om det skall ersättas, sä måste det lånas utifrån. Riket kommer då att årligen till ntländningen betala, icke blott alla de varor, som införas, utan äfvenledes capitalafbelalningar och ränta på sina län. Rikets ställning Olifver då följaktligen för hvarje år sämre, emedan det varder oförmögnare alt fullgöra sina förbindelser. Ett par exempel kunna upplysa huru införseln stigit, utan att utförseln svarat deremot. Enligt Commercecoll. officiella berättelser voro förhållandena följande, äreno1833 och 1842, när den största silfveruttagningen inträffade: Ar 1833 utfördes stångjern 423,000 Sk$ och 1842 424,000 Skit; skillnaden då endast 1000 Skit. Men hvilken var skillnaden mellan införseln af socker och caffe och vin för dessa begge åren? Jo 1833 infördes 3,248,000 U caffe och år 1842 6,227,000 således dubbelt det sednare året. Af vin infördes år 1833 423,000 kannor oell år 1842 459,000 kannor. Den sistnämnda varan ökades väl icke med mera än JL:del, men sockret med hälften. I>jär skillnaderne icke kunde betalas med jern eller trävaror, så mäste det ske med silfver. Deri linger sjukdomen. Det finnes följaktligen ingen annan kur, än den, som i allmänhet brukas för frossare, för dem, som öfverlastat sig med mat och dryck; man gifver dem ej medicamenter, hvarigenom magen blifver ännu sämre, utan man sätter dem på diet, nödgar dem alt försöka att umbära. Skalden Geijer har om oss och om den fordna Svensken sagt: ”Vår konst att njuta är, hans var umbära, Dch sjelf sig vara nog, var all hans ära.” Detta böra vi minnas ännu i dag.
Sedan vi nu något så när orienterat oss i köket, i hvilket just de ifrigaste middagsförberedelserna pågä — åtta hela rostbiffar, ett dussin oxfileter, fyra hela får, två hela kalfvar, fem, sex salta oxbringor, sextio kilo fisk, se där några siffror på måfå för dagen! — fortsätta vi vår vandring genom de olika kvarteren af den underjordiska staden. Här närmast köket ha vi skuroch diskrummen, i hvilka ett helt regemente diskerskor ifrigt sysslar med sitt mindre angenäma och ansträngande göra. Allt är dock iakttaget för att så mycket som möjligt underlätta det viktiga arbetet. Öfverallt ofvan diskbänkarna löpa rör och kranar, hvilkas olika färger utmärka ånga, gas, kallt och varmt källvatten, kallt oeh varmt flodvatten — ty till den gröfre sköljningen får ej slösas med det dyrbara vattenledningsvattnet — och i rymliga sköljkar puttrar luten för pannor och grytor. Här, som i samtliga lokaler, råder den mest strålande renlighet, och den hvita kakeln, de ljusa färgerna från tak och väggar stråla i kapp med det glänsande porslinet, där det lämnar tvagningsprocessen. På andra sidan af köket komma vi närmast in i den rymliga » kallskänken », där en härligt svalkande temperatur råder, rundt om omgifven som den är med långa rader af höga isskåp och direkt ventilerad af den kalla luften från gatan. Här förvaras, uppskäres och upplägges all den kalla maten för smörgåsbord och » sexor », och aptitretande brokigt breda sig på luftiga fack och hyllor för våra blickar de Hundratals växlande delikatesser, som gifva vårt nationela kära smörgåsbord en sådan retelse, omväxling och färg. Med nästan öm andakt lyfter herr G-riffé från ett isblock en väldig bleckburk med den friskaste, grofkorniga silfvergrå kaviar. korera rundt om. Tvänne väldiga huggkubbar af ek med mordiskt glänsande bilor och en marmordisk midt på golfvet. P å en sida en stapel korgar med olika korfsorter, på en annan ett led kött-tinor af hittills oanade dimensioner. Och där i hörnet en väldig, nära manshög marmormortel, i hvilken färserna förarbetas. Och så vidare.
Men jag stiftar lag, icke efter min egen förmåga att kunna motstå frestelsen, utan efter den stora mängdens, och då vet jag icke, hvarföre man skulle underlåta att iakttaga billighetens fordringar; och jag får ännu en gång erinra, att apothekaren, lika litet som någon annan, kan bränna brännvin utan tillmäskning, hvilket åter gör brännvinsbränningen lika lätt att upptäcka hos honom som hos andra. Likväl har jag ingenting emot, att här stadgas dubbla böter, och inskränker jag mig derföre till propos. derpå i första rummet. Hr af Billbergh: Som, derest jag icke hörde oriktigt, Frih. Boye sednast föreslog, att apothekare i:sta gången skulle böta såsom för olaglig brännvinsbränning i allmänhet, 2:dra gången dubbelt och 3:dje gången mista sina privilegier, så instämmer jag så mycket hellre med Hr Frih. häruti, som det öfverensstämmer med hvad sorn vidare förekommer i 47? 48 och 49 §§> hvarest äfven böterna fördubblas för andra gången förbrytelse. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade godkänna 2 mom. af 41 § mc'd den redaction, Frih. Boye och Hr af Billbergh yrkat. R.opades ja och nej. Hr Cederschjöld: Det var en annan omständighet i Frih. Boyes förslag, som jag anhåller äfven måtte antagas i propos., nemi. att den olofliga brännvinsbränningen skulle ske i sjelfva apotheket, såvida den svårare påföljden skulle äga rum. Frih. Boye: Det är ganska sannt, att jag begärde det; ao6 Den aO Januari. men jag tror, att jag kan föreslå något annat, sorn bättre öfverensstämmer med Hr Cederschjölds och min önskan, nemi. genom att förändra redactionen på följande sätt: ”Apothekare, sorn i denna sin egenskap nyttjar distilleringspannor till större rymd, etc.” Hr Cederschjöld: Om det tillägg, som Frih.
Det skulle vara olämpligt af mig att uptaga tiden med en kritik af detta utlåttde, då en dylik kritik redan förut blifvit på särdeles fullständigt sätt genomförd. Jag ber endast att med några ord få fästa R. o. A:s upmärksamhet på att Const.Utsk. icke kunnat neka att den 2:dra § i Kongl. Propostn hufvudsakligen är både rigtig och nyttig; ty Utsk. har sjelf medgifvit vigten af att ledamöterna i Interims-regeringen äro lika många från hvardera Riket, och att de minskas från 20 till 8. Const.Utsk. har tillika godkändt sättet för deras utväljande och det för ärenders afgörande erforderligaste antal ledamöter, samt slutligen den ändring, som är föreslagen med afseende på Ordftde-befattningen, hvilken också medför tvänne stora förbättringar. För det första skola Svenska ärenden alltid behandlas under Svensk Ordförtde och Norska under Norsk Ordförtde. För det andra skall vid alla tillfällen, då Ordförtde får förhinder, den främste ledamoten af det land han tillhör träda i hans ställe. Då således Const.Utsk. gillat allt det hufvudsaklig» i denna §, så beklagar jag att det hakat sig fast vid ett mom. som är ordagrant afskrifvet ur nuvartde RiksAkten. Ett mom. som bestämmer, att de Svenska ärendena skola föredragas af den till hvars befattning de höra. Först framställer Utsk. en förmodan om hvad som kan vara K. M:s Nådiga afsigt med afseende på föredragningssättet, derefter förklarar Utsk. att ett närmare stadgande i detta afseende bör i RiksAkten inflyta, så vida icke olägenheter i framtiden deraf skola upstå. Föregående talare hafva, enl. min tanka, klart och tydligt utredt, att om ett sådant stadgande vore af nöden, så borde det åtminstone icke införas i RiksAkten, som rör båda Rikena gemensamt, utan antingen i vår Svenska grundlag eller i en särskild derom utgifven förordning. Det har klart och tydligt blifvit bevisadt att om man i RiksAkten ingår i detalj-bestämmelser, så blir följden den att om K. M. och R.
Hvarom inte, så togo de barnen med sig hem till landet igen för att fortsätta för » guvernanten ». » Ty att låta dem läsa bland de små, kunde aldrig hända. » Men som, tyvärr, den privata läroanstaltens ekonomi i hög grad var beroende af lärjungeantalet, så var frestelsen ganska stor att ej, annat än i yttersta nödfall, afsäga sig någon elev. Hvilka sorgliga följder detta kunde hafva för framtiden, besinnade man ej. Men ännu några ord om den ofvan nämda examen. Medan jag under en rast samtalade just härom med skolans rektor, observerade jag, huru en af lärarne talade med den ena efter den andra af de nu utgående eleverna, samt äfven hurusom hans uttrycksfulla ansigte blef allt allt dystrare och dystrare. Som jag var hans vän, anförtrodde han mig snart orsaken härtill. » Lade du märke till, huru hemskt okunnig i mina ämnen den der blonda flickan var? » frågade han mig strax derefter. Och mitt svar lydde: » Ja, det bara förvånade mig,att du lät henne hålla på så länge, när hon inte kunde något. » » Det gjorde jag, » svarade han, » för att offentligen bevisa, att mitt C var ett rättvist nällos ett nummer Ivackan under hela qvartalet. För hvarje 6-tal abonnenter, som samlas, och för hvilka afglften Insändes till Redaktionen af betyg, trots moderns påstående, som säger, att hon har läshufvud och är skapad till lärarinna. » » Men flickan har väl mera sjelf kännedom än så, » invände jag. Och nu fick jag veta, att han vid samtal med flickan fått höra, huru hennes föräldrar, mot flickans önskan, gått i författning om att skaffa henne lärarinneplats och det till på köpet hos en broder till mig. Jag stod. som förstenad. Skulle denna okunniga och, hvad värre var, synbart för studier ointresserade flicka kanske komma att totalt forderfva läslusten för mina kära små brorsbarn. T y var det väl möjligt, att hon, som under sin egen sista examen tedde sig så slö, likgiltig och dum, skulle kunna uppväcka håg för studier hos andra.
När lärare och barn på hösten åter råkas, äro båda uthvilade och ha friska krafter att börja på nytt, och, hvad enligt min åsikt är åtminstone lika viktigt, de ha båda under tillräckligt lång tid varit från skolan och det dagliga arbetet. Barnet har hunnit smälta och pröfva hvad det lärt, och läraren har andats annan luft, ofta genom en resa till en annan trakt fått mottaga nya lifgifvande intryck, genom sällskap med nya människor fått nya synpunkter och intressen, och allt hvad han andligen själf vinner kommer direkt eller indirekt hans lärjunge till gagn. Den lärare, som trött och öfveransträngd ej hinner annat än nödtorfteligen rekreera sina stackars nerver, af honom kan man ej begära den hänförelse och väckelse, som kanske dock en gång skall erkännas vara för mer än all vidlyftig preparation, såvida skolan vill uppfostra och ej endast meddela sina lärjungar ett visst pensum af ofta ofruktbara kunskaper. För lärjungens del är det först och främst det, att han denna tid får vara ', hemma, som har den allra största betydelse. Ett märkligt tidens tecken är, att barnen — alla, såväl gossar som flickor — nu till stor del uppfostras i skolan af lärare och lärarinnor, som m e d allt nit och intresse dock äro främmande människor utan den känsla, som en mor eller far ju har för sitt barn. Skolan har i våra dagar en dominerande ställning. Det har ofta förvånat mig, huru villigt och oinskränkt föräldrar böja sig för den. Det är också regel att ej fordra nå- got af barnen, medan de gå i skolan; läxorna måste gå framför allt. Denna eftergifvenhet beror väl emellertid på de stora fordringar på skolkunskaper i alla lifvets förhållanden, hvilka föra till de orimligaste konsekvenser. Men så är det Barnen må- ste ha betyg, ty utan skolbetyg äro nästan alla vägar stängda. Men behöfver ej barnet lära annat, än hvad en god skola kan lära det? Behöfver det ej andra väckelser och impulser, än dem en g o d lärare kan gifva, ej annan erfarenhet, än den som förvärfvas i skolan? Tänka vi endast efter en liten smula, så finna vi snart, huru ofullständig, huru fattig, huru torr och ofruktbar en bildning, endast förvärfvad i skolan, är.
Departements-chefen anmälde vidare, i sammanhang härmed, beträffande de bland ofvan anförde ersättningar inom Skaraborgs län till Skaraborgs regemente utgående 193 tunnor 12jt kappar spanmål, att, sedan Kongl. Maj:t uti Nådig Proposition lill Rikets Ständer vid 1844 och 1845 års Riksdag föreslagit, alt ett belopp af 1,414 R:dr 27 sk. 2 rst., motsvarande ej mindre berörda spanmåls uppskattningsvärde 1,197 R:dr 43 sk. 2 rst., än ock en till regementet anslagen kontant ersättning af 216 R:dr 32 sk., som förut, enligt 1833 års lönereglering för Indelta Arméen, från anslagen till »jordförluster genom kanaloch väg-anläggningar» tillkommit regementet, måtte från della anslag öfverflyttas till Fjerde Hufvudliteln och kontanta anslaget för indelta regementerna, Rikets Ständer, med bifall härtill, förhöjt nämnde Hufvudtiteis anslag till indelda regémenterna med ett emot omförmälda ersättningar svarande kontantbelopp; men att, i stalJiil. N:o 5 till Kongl. Majits Prop. om Statsverket 4853. 4 Sami. 4 Afd. Prop. om Statsverket t 8 S 3. let att från Sjette
‘Sfla/nå ^flåbigfle bifall åfmerlemnat, ty minbre af £>() uppg/orba grunbcr till en np och allman reglering och fårbelning, fldberne emellan, af beraå 35åtåmanåhålW «tt, efter nafla Dlifébag, infåraå, an femmal en, på grunb af nu tillgänglige upplpånmgar om hemmantalet af fldberneå förb, famt ben unber åren 1824, 182? ocf) 1826 i inebeltal eriagba bemillning af borgerlig näring, fju6 ocI> tomter, upprdttab prooifori)? femfning och fårbelning af merandmnbe Q3åtå* tnanå*prdflation, att från och meb innemaranbe årå bårjan och tnttfl nafla SKiftfbag blifma gdllanbe. 5. 87» $å(l berebanbe, belå af utmdgar får ©parbanEå*mrdttningarne tid nå* gon rdnte*infomfl af fonber, får ^mrlPaö uflånanbe, emot fårejTrifmen nåjaf? fig faferhtt, tillfallen afmaftaå, belå, och i fpnnerhet, till betrpgganbe emot fårldgenhet mib tillfällig och opårdfnab upfagning, på en gång, af infatte £a* pital till betpbligare belopp, hafme c2Bi, uppå beröm af ^ongl. SDlafit af* låten åftåbig proportion, bifallit; a) att ©parbanferne, imber fårbehåfl, att be aro meb anbamålåenliga flabganben fårfebbe, må^illåtaå att, emot ^re procentå ranta, infatta £api* tal h°6 SSanfen, af t återbetalaå efter
~ l i d e liyllningsr festen vid den store kejsarens hof, wlian, livars rikes första griindval hett ' e frihet, täfla skaror af förpinta, utslipade ahetare om att liylla priiisessan Speranza, soni skall Bterge dein hasa och lycka. Vera uppinanar dem att icke sätta tro till dessa bedragliga löften om lycka, som skall skänkas från liöjdeii, utan hellre se sanningen modigt i ögonen. Den fullkomliga. lyckan skall aldrig harska på jorden, men arbetarnes villkor kunna föi.bät&amp;as, om de taga sitt öde i egna händer och ej förlora tiden med att lyssna till falska profetior .. Meii hon blir bortjagad. under hån och srnädeliser, ingen .. vill lyssna till hennes ord; alla ropa efter Speraiiza, soin skall föda sonen Felix, väildeiis frälsare. De sogiala missförliållandena koinina åter på tal då Vera upp. slikt mörkret ' s furste, hvars dotter man s&amp; ofta sagt uenne vars. Hon ber) onom visa sitt rike och efter en vapdring genoni afgrunden, skildrad 8. la Ilapte, loEva? han att visa lienne det ' verkliga helvetet och för henne samt hennes följ,eslagare, Salvator, till ett torg i Londons East-Eiid. Här kiinna de sjalfva se iiur ypperligt satan iiirattat sitt rike: guld och svalt, för mycket arbete och för mycken lattja, glädjeflickor och fälsningssoldater, krog&amp; och missioiislius - allt samL ladt .på ett ställe - de, yttersta konsek~eiiseriia af det fyiidigtt system, hvarph satans rike i det moderna samhället är bygdt. Äf ven Mii himmelen blir Vera bortjagad. &gt;G&amp;, mi.n dotter, din plats &amp; r icke här, säger S: t Peter. Vera (iitbrytande): Är icke sanningssöl~aiidet vägen till sanniiigen i 2 8: t Peter: Iiigali~.iida. Tron är viigen till samingen.
— Ärligt anslag för vården och ökandet af de zoologiska samlingarna i5oo. Dm d:o 0:0 de botaniska 3oo. D:o d:o dra de mineralogiska 400. — Summa r:dr y5oo. eller en tillökning af 5ooo r:dr. I hvilket beslut PresteSt. inbjudit de öfriga Stånden att sig förena. R. o. Ad., som fattat enahanda beslut, fann i anleda, deraf denna inbjudning icke erfordra annan åtgärd, än alt läggas lill handlingarna. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att Hr Edelstam, Fabian, vald att under den åt Frih. Helmelin beviljade ledighet vara ledamot uti Const.Utsk, af.sagt sig detta förtroende, och anmodade i anleda, häraf Hrr Eleclorer att innan hästa plenum invälja en ny ledamot att i Utsk. under ledigheten inträda. Lades på bordet nedannämnda från Utsktn inkomna memorialer och utlåttn, nemi. från Cons tit udon sUtskottet: N:o 38, angtde National-representationens ombildning; StatsUlskottet: N:o 3o5, i anledn. af Olof Olofssons motion om rättelse i förment oriktig tillämpning af den för Westerbotten gällande skattläggningsmetod; N:o 3o6, i anledn. af erhållna återremisser å utlåt. N:o 2°4; _ N:o 307, i anledn. af erhållen återremiss på SlatsUtskts utlåt. N:o 228; N:o 3o8, i anledn. af väckt motion om afskrifning af Grosshandlaren C. F. Liijewalcbs återstående skuld till statsverket, i och för erhållna försträckningar till Westeroch Norrbottens luns undsättning; Nra 3og, i anledn. af R.