Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta badrum skiljer sig från allt, hvad vi i den vägen hittills varit vana att se, och vi finna snart ett helt annat system än det gamla vanliga här tillämpas. Innanför badrummet ligger ett mindre, där de hälsobringande insvepen fås. Här står säng vid säng alldeles som på ett lasarett, men m e d den skillnaden, att här inga karboloch sublimatånger förpesta luften, som dessutom, tack vare den utmärkta ventileringen, alltid är g o d och ren. Förestånderskan på fruntimmersafdelningen är den af alla kvinnliga kurgäster omtyckta och afhållna syster Sigrid Liljedahl, som, efter att förut hafva varit sjuksköterska på Sofiahemmet, tillika med föreståndaren på herrafdelningen, herr Gösta Linderstam, i " Wörishofen genomgått sin kurs i den kneippska behandlingen. H o n biträdes af andra unga damer, hvilka med lif och lust ägna sig åt sitt kall och alla äro älskvärda och förekommande. Det säger sig själft, hur angenämt det är att få mottaga behandling af personer med bildning och omdöme. Här på Kneippbaden är behandlingen så varsam och mild, och ingen nykomling på lifvets stig kan svepas med större omsorg och omtanke än de stora barnen här af sina snälla sköterskor. Också hafva dessa svep, som man i början ser så snedt på, en utomordentligt god verkan. Att närmare beskrifva den kneippska kurmetoden hvarken kan jag eller tillåter utrymmet. Den, som intresserar sig för saken och sin egen välfärd, komme hit och se. Faktiskt är emellertid, att den, som genomgått en kallvattenkur här, icke ångrar sig, utan i stället prisar den såsom mild, välgörande och behaglig. Här ha varit yrvädersdagar med 12 grader under fryspunkten, men aldrig har man hört någon af de till mer än ett " hundratal uppgående kurgästerna klaga öfver begjutningarna eller halfoch sittbaden och det, ehuru temperaturen i vattnet icke öfverstigit 3°. Tvärtom har jag under min vistelse här aldrig sett belåtenheten större än just en sådan ruskig dag. Det var som o m den härdande kuren redan gjort verkan, så att man föga aktade Bores afkylningsförsök. Den kalla behandlingen är dessutom af så kort varaktighet, endast några sekunder, att man knappt hinner erfara någon köld, men i stället inträder en behaglig, värmande känsla efteråt.
Utskottet anser sig böra, i anledning häraf, upplysa: att Utskottet erhållit del af så väl den defensions-plan, sorn å ifrågavarande befästningar har afseende, med dertill hörande ritningar och kostnadsförslag, som ock vederbörandes yttranden, angående lämpligheten och behöfligheten af hufvudstadens befästning åt sjösidan, hvaraf Utskottet kommit i tillfälle inhemta, att följande kostnader erfordras: till Waxholms fästnings fullkomliga iståndsättande, så att icke allenast fästningens insida, genom vissa liniers höjning, blir defilerad och nödig säkerhet mot stormning vunnen, utan äfven tillräcklig eld mot sjön, samt en nu saknad commenderande beskjutning mot Waxön och vissa delar af Rindön beredes, och hvarigenom fästningen, oberäknadt redan färdiga samt 12 under arbete varande Casemattehvalf, ytterligare erhåller 21 diverse hvalf, af hvilka 10 med 2 våningar 460,000. till Rindö befästning en återstående kostnad af 259,000. till en tornbyggnad å Tallholmen 210,000. och till befästning af Kammarholmen 259,000. ö • tillsammans 1,188,000. samt att om, på sätt Chefen för Ingenieur-corpsen, uti dess underdåniga Memorial af den 7 December 1839, tillstyrkt, till dessa befästnings-arbetens utförande skulle komma att användas årligen 150,000 R:dr, Waxholms fästningsbyggnad inom 12, och de öfrige befästningarne inom 7 år skulle kunna fullbordas. På grund af hvad
Heurlin. sa Statttamt .Ulm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, S:o 6. Ank. till Exp.-Utsk. d. 20 April, kl. 2 e. ra. Betänkande > i anledning af väckt motion om rotehdllarnes på Gottland befriande från skyldigheten att anlägga båtsmanstorp. Till Stats-utskottet har blifvit remitterad en inom Hederv. Bondeståndet väckt motion, deruti riksdagsfullmäktige Christen Persson och Ingemund Odin från Gottlands län föreslagit, att de rotehållare å Gottland, för hvilkas rotar båtsmanstorp ännu icke funnes, måtte befrias från skyldigheten att sådane torp anlägga; till stöd för hvilken motion blifvit anfördt: att såväl rotehållare, som båtsmän funne sig med det i orten brukliga aflöningssättet belåtne; att anskaffandet af den till torp erforderliga egovidd af åker och äng mötte betydliga svårigheter i en landsort, der roteandelarne voro så spridda, att de stundom lågo på flere mils afstånd från hvarandra och der båtsmanshusen måste byggas af sLen samt således blefvo ytterst kostsamma att uppföra; hvartill komme, att tjenliga torplägenheter uppdrifvas till de orimligaste priser, och dessutom, alt erfarenheten visat, hurusom båtsmän, hvilka erhållit torp, icke förmått de samma häfda, utan råkat i obestånd och med hustru och barn fallit roten till last.
Frågan vore nu likväl icke endast att kunna producera till afsalu gödboskap, utan äfven smör, ost, fläsk och kött, såväl för landets eget behof, som ock till afsalu på utlandet; i följd hvaraf Akademien, som ansett att utställningar och prisbelöningar af slagtdjur och mejerialster borde åvägabringas, för att derigenom ytterligare rigta allmänhetens håg och uppmärksamhet häråt, hos Kongl. Maj:t i underdånighet hemställt, att för städerna Stockholm, Göteborg och Malmö, såsom hufvudafsättuingsorter för de delar af landet, der ladugårdsskötsel ocd mejerihushållning mera omfattande bedrefves, måtte utsättas årliga expositionsoch försäljningsdagar för slagtdjur, smör, ost, fläsk och kött, vid hvilka utställningar premier borde genom Hushållningssällskapens samverkan utdelas för de utmärktaste djuren och de bästa till export tjenliga öfriga utställningsföremålen; med anledning af hvilken hemställan Kongl. Maj:t genom nådigt Bref den 3 Februari nästlidet år förklarat hinder icke möta för Akademiens Förvaltningskomité att, efter meddelande med vederbörande lokalmyndigheter och i samråd med dem, å tider, som kunde finnas lämpliga, för nämnda städer utsätta sådana expositioner och försäljningsdagar, som Akademien föreslagit; att med anledning häraf komitéen aflåtit skrifvelser i frågan till Öfverståthållare-embetet, till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Malmö och Göteborg samt till Hushållningssällskapen, med uppmaning till dessa sednare att distriktvis förena 28 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 60. sig om sammanskott af medel till utdelning af premier vid de afsedda utställningarne.
Till åtlydnad af hvad den för Banco-Utskottel nu gällande Instiuclion uti 10 §. ii Banco~Utsk:s Memorial, N:o i34. stadgar (se Bih. till R -St, Prot. i8a3, 6 Sami. 3:dra Bandet, pag. 357) oc^ sedan Rikets Sländer ytterligare, med anledning afBancoUtskottets Betänkande Nto 7, beslutat att bibehålla den ordning i fråga om Instructions uppgörande för Banoo-Ulskotien, från Biksdag till Riksdag, som år 1818 blifvit införd och sedermera iakttagen, får Baneo-UU skottet härigenom underställa Rikets Ständers pröfning följande, med afseende å vidtagne beslut under innevarande Riksdag, uppfattade Förslag till lnstruction för nästblifvande Banca-U [skott, $. U Ledamöterne af Banco-Ulskottet skola vid deras inträde lifligen aflägga Tysthetsed, enligt följande af Rikets Ständer fastställda Formulaire: Jag — utvald och förordnad att vara Ledamot af Rikets Ständers BancoUtskott, förpligtar mig härmedelst att, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers Beslut, nu och framgent tyst och förtegadt hålla hvad som rörer enskilde personers förhållanden till Banken; så sannt mig Gud hjelpe till lif och själ! Serskilda Reversal, upprättade i likhet härmed, skola af Utskottets Ledamöter! samfäldt, och jemväl af den Betjening, sorn vid dess Cancellie blifvcr anställd, i4 Banco-Utsk:s Memorial, N:o 134- September 1668, samt nu mera, efter de förändringar närvarande förhållanden påkallat, bestämda genom de af Kongl Maj:t och Rikets Ständer år 1 83o fastställda Lagar, angående Myntbestämningen o'ch för Rikets Ständers Bank. Varande det Utskottet uttryckligen förbjudet, att omedelbart till öfverläggning upptaga något, som syftar till rubbning eller förändring i dessa Bankens bufvudgrunder.
— Vidare äranfördt: att reorganisation af KrigsCollegium och detta Embetsverks förening med Förvaltningen af Sjöärendena utan tvifvel skulle åstadkomma en betydlig besparing i Statsutgifter; att då, under ett fortsatt experimenterande i Gevärsfabrication, stora summor gått förlorade, utan annat resultat än att 1766 och 1811 årens modeller funnits vara de bästa, vore det tid att vidtaga ingripande reformer i denna väg, dervid det förtjenade undersökas, om icke de orter i Dalarne, der tillverkning af liar med framgång bedrifves, skulle vara de tjenligaste för anläggning af Gevärsfactori; att indelta Cavalleriet i så målto synes felaktigt organiseradt, som de till samma Fiegementen inöfvade hästar ofta förlora sin tjenstbarhet derigenom, att de för befälet och iotarne under n månader af året äro odisponible, hvadan ifrågavarande Cavalleri borde antingen indragas eller erhålla en förändrad organisation, till undanrödjande af omförmälde olägenhet och beredande af det gagn, som med indelta Cavalleriet åsyftas; att någon viss princip icke är iakttagen vid Chefs-Embetenas inrättande, då sådane finnas för Regementen med 1,200 man och [Allin, Besvärsoch Oeeonomic-Utslollet.s Utlåtande N:o t3a. 3 för Regementen med endast 5oo man, i följd hvaraf, om en förändrad plan i berörde hänseende antogs, sådant nödvändigt skulle leda till besparing; och att, efter inrättande af Läroverket å Mariaeberg, Krigs-Academien vid Carlberg synes kunna helt och hållet upphöra, i synnerhet om Lärare i Militair-vetenskaperne anställdes vid Rikets Universitet, derigenom Militären måhända skulle vinna en mera allmän humanistisk hildning än vid Krigs-Academien, och mycken nytta för den studerande ungdomen i allmänhet vara att förvänta.
Herr von Hartmansdorff : En Ledamot har yttrat, ett om Särskildta Utskottet blefve tillsatt, torde OeconomieUtskottets redan antagne betjening vara tillräcklig. Jag tror ock att det vore tids nog att föreslå förökadt antal, när man fått se, om de för göromålens behandling vore nödvändigt. En vård Ledamot har hemställt till mitt omdöme huruvida den personal som Utskottet åger, kan anses tilli äcklig, och jag skall söka svara derpå. Under trenne Riksdagar har jag tjänstgjort dels vid Riddarhusoch dels vid UtskottsCanzlierne. Jag har således någon erfarenhet orri hvad som der kan uträttas eller ej, ehuru jag icke vill mäta densamma med nuvarande Ledamöters i OeoonomiUtskottet. Vid 1812 års Riksdag i Örebro, då tryckfrihetsfrågan behandlades uti ConstitutionsUtskottet, och då göron ålen voro ganska betydliga, isynnerhet som VerbaiProtocoil fördes öfver rådplågningarne, var Secreteraren tillika RiddarhusCanzlist. Ehuiu vi blott voro trenne Canzlister under honom, eller en för hvardera afdelningen, medhunnos likväl göromålen. Se. eireteraren hade ändock tillfälle, att såsom tjen - 456 Den 12 Februarii. steman och jag såsom åhörare, att öfvervara Ridderskapets och Adelns sammankomster på Riddarhuset, utan att jag tror, det någon underlåtenhet i arbetsllit kunnat af våra kamrater tillvitas hvarken honom eller mig. En annan Ledamot har velat göra skillnad på de tjenstemän, som hafva lön, och på de lönlösa. Denna skillnad betyder efter min tanka litet eller intet. Ehvad de civila tjenstemännen hafva lön elier icke, så år det säkert att de plöja ej, de så ej, eller sysselsätta sig med närande arbete, utan de tära. Hvar och huru de af samhället taga medlen dertill, år en annan fråga, som ej hörer hit att undersöka. Grefve Posse, Arvid:
Hans Excellence Herr Gref ven och LafidtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg StatsBevillnihgsoch EkonorrtiUtskottens ifrågavarande Utlåtande böra, på grund af de dervid gjorde anmärkningar, till UtskoLlen återremitteras. Ropades Ja. Ånyo föredrogs StatsBankooch LagUtskottens den 28 sistlidne November under N:o 28 afgifne, och den 21 derpåföljde December förmiddagen på bordet lagde, Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottens under N:o 16 förut meddeldte Betänkande, angående Förslag till Lag för Rikets Ständers Bank. Herr Hjerta, GustafJag anhåller, att få veta, om tre eller blotL två Stånd beslutat, att denna Lag skall komma i fråga. Undertecknad Riddarhus-Secreterare: Från de öfriga Stånden har ännu icke ankommit någon officiel underrättelse i detta afseende. Herr Hjerta: Jag vågar nu, lika som sista gången, yrka, att Utskotten måtte afstå från sitt förslag om en Lag för Banken, och endast inskränka sig till den redan beviljade Lagen för Myntbestämningen. Jag Den 13 J a n u a r i i f. iri. 5t anförde då flere skäl för min mening; men Utskotten hafva icke gjort afseende derpå, utan sökt vederlägga dem och slutat med att, såsom förut, tillstyrka Lagen. Jag vågar fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på vigten deraf, att, om vi inlåta oss i en Lagstiftning af denna natur, den måtte blifva så fullständig och innebära så tillräckliga och säkra garantier, att de i allo ersätta de förut gällande ordningar och stadgar; eller ock innehålla så få Lagbestämmelser, endast i rättsförhållanderne emellan Banken och enskildte, att de kunna tillämpas af de Domstolar, som skola dumma i dylika fall. Jag är af den öfvertygelse, att hela lagen är oriktig, men om den skall finnas, bör den upplaga endast dessa fall. Utskotten bestämma en mängd omständigheter, som ej höra till saken; men föreslå deremot en serskild Lagstiftning, om Banken ej kan fullgöra sina förbindelser.
Men icke måtte meningen vara att upskjuta all handläggning af frågan till dess en sådan utredning kan åvägabringas. Att återigen föreställa sig att genom en blott remiss till domstol vinna denna utredning, anser jag vara att hysa något för sangviniska förhoppningar. Min tanke är icke att Kamereraren är fullkomligen skuldfri. Jag vill icke ingå i något annat bedömande än att säga, alt det är klart, alt Den 22 Mars. 149 ifall någon efterskänkning eger rum, denna icke kan angå de omyndiges rätt och icke några andra än dem, som efterskänkt summan, nemi. R. o. Ad. Således förfaller det inkast, man gjort, att Wadstena Adliga Jungfru-slifls-kassa skulle blifva lidande, om frågan icke ginge till domstol. Förfaller nu det inkast alt man icke kan vinna någon klarhet i sjelfva förhållandena, hvad återstår då att vinna genom sakens öfverlemnande till domstol? — Intet. — Hvad kompromissen angår, så får man dervid tänka sig att R. o. Ad. åt densamma skulle delegera sin makt, och då jag finner genom handlingarna att Kamereraren erbjudit sig att inför en kompromiss upträda, för att der få saken afgjord, och förklarat sig med dess beslut blifva nöjd, och då i rättsbegreppet af en kompromiss ligger, alt den skall vara annorlunda sammansatt än så som jag tänkte då jag först yttrade mig, så vill jag gerna öfvergå på deras tanke, som fordra alt denna kompromiss skall vara så sammansatt, som vanliga bruket kräfver. Är den så sammansatt, då har den ju kraften af Domstol, ty förord bryter lag, och då har man förlorat intet genom öfverlemnande! af saken lill en kompromiss, men man har hyst någon upmärksamhet å deras tankar inom huset, hvilka anse, att denna fråga hör behandlas med grannlagenhet. Och jag frågar Eder Mine Hrr om icke mot sjelfva Kamereraren någon liten grannlagenhet skulle vara på sin plats. Det är ju 17 år han tjenat R. o. Ad. till dess fulla belåtenhet.
Men går man lill dem, så finner man, efter hvad förut är sagdt, ej någon sådan skillnad, som den ifrågaställde. Såsom ett brott af enahanda art, utan någon skillnad i ansende till det stulnas större eller mindre värde, betraktas stöld (tyveri) i både den Danska och den Norska lagen; och denna omständighet har jemväl af mången blifvit åberopad emot bibehållande al den hos oss antagna skillnaden, helst man borde söka alt bringa vår och brödrafolkets lagstiftning till öfverensstämmelse sinsemellan, så att samma gerning ej må hafva annan karakter om den föröfvas på ena eller andra sidan af den gräns, som i geografiskt hänseende åtskiljer de begge länderna. Sednare meningen delades äfven af flere bland Lagberedningens Ledamöter; och de anmärkningar, som uti ifrågaställa hänseende uttalats af några få Ledamöter inom Riks-Stånden synas, så vidt förhandlingarme i ämnet uppenbara, ej hafva vunnit sådant understöd, att man deraf kan sluta till en allmän önskan om förändring i denna del af gällande lagstiftning. Endast en allmänt utbredd mening kunde likväl rättfärdiga förändringen; men då den således ej är att antaga, då dessutom åsiglorne om hvilket belopp bitr utgöra gränsen äro väsentligen skiljaktige emellan dem, som påyrka förändring; och da i detta fall all bestämd rättsgrund 6 Lag-Utskottets Utlåtande, JYt 48t saknas, tror Utskottet sig hafva egt giltiga skäl för bibehållande af hvad gällande lag i denna del stadgar. Härined har Utskottet yttrat sig i anledning af de anmärkningar, som riktats emot de hufvudsakligaste grundsatser, som genomgå ifrågavarande lagförslag. För de öfriga, hvilka afse mera speciela stadganden, redovisas lämpligast i den ordning omförmälde stadganden förekomma. Vidkommande följaktligen 1 §, så har Herr Henschen inom Borgare-Ståndet anmärkt såsom en brist, att i denna § saknas en definition på stöld, helst meningarno angående betydelsen af detta ord skulle vara synnerligen skiljaktiga emellan jurister och andra. Juridiska fakulteten i Upsala hade (. ex. härutinnan varit af annan mening, än f. d. Lag-Kommittéen.
DET STOCKHOLM, som går o c h s o m strängt Den fantasiens kraft o c h stämningens finhet, taget b o r d e gått för länge s o m m a n oftast funnit hos konstnären, har särskildt sedan är d e n v y af tomi d e t sistnämnda verket på ett efterdömligt sätt terna i början af Strandförmälts m e d blick för d e n historiska o c h etnogravägen, s o m Idun i detta fiska sanningens kraf o c h ett sorgfälligt b e m ö d a n d e nummer meddelar sin att se dessa till g o d o. Med anledning af prof. M:s uppnådda 70 år har läsekrets. BISEOP:N V. JOHANSSON. Hu! O c h hafvet! stora h a f v e t. du elaka. » » Ja, det gjorde j a g. h ä r. h ä r. » (Forts.) A. Blomberg foto. MODELLEN TILL RIKSVAPNET FOR NYA RIKSDAGSHUSET. Arealen har tillhört Stockholms stad, men är nu för en betydlig s u m m a försåld till grosshandlar I. Hirsch, hvilken å dessa tomter, där för närvarande ångvedsågerimaskiner surra o c h stenkolsupplagen sota ned marken långt utöfver gatan, ämnar låta uppföra en palatskomplex, värdig entrén till Stockh o l m s praktfullaste aveny. ETT AFSKED. STUDIE AF ELSA LINDBERG. A d i n e heter hon. — A d i n e! Å h! Skjut d u u p p resan. d u. ÅTERFÖRENADE! — IDUN 1899. 6 — T T U N G L. T E A T E R N har gifvetvis tagit ett steg i rätt riktning, då d e n på förhand uppgjort e n ordnad plan för de symfonikonserter, s o m under musikåret k o m m a att gå af stapeln. E j n o g m e d, att dagarne för d e s e x konserterna bestämts, äfven programmen hafva i hufvudsak fastställts.
När afdelningens förslag, som jemväl sedermera blef Ulsk:s, förekom till behandling i Utsk:s plenum, så uplrädde jag emot förslaget i den syftning, att jag väl ansåg den ifrågasatta anstalten till sin princip nyttig och gagnelig, men deremot fann det ganska betänkligt, att den skulle af Staten garanteras, emedan företaget onekligen är underkastadt mycken äfventyrlighet och vi icke sakna exempel deruppå, att Staten genom dylika garantier blifvit inkastad i många vidlyftigheter, hvilka undvekos, derest den ofvannämnde principens praktiska tillämpning och utveckling gjordes till föremål för den enskilda omtankan, hvartill den ock verkligen företrädesvis synes lämpa sig. Jag befästades ännu mera i denna åsigt, just genom ett af Utsk. begagnadt motiv, nemi. att utlänska assurans-kompanier med serdeles stor fördel etablera agenter här i landet, och sålunda derifrån utdraga penningar. För att inverka på BondeShs ledamöter fästade jag ser - Den 15 Juli e. ni. 345 skildt upmärksamheten derå, att Statens garanti för jernvägarne icke visat sig gagnelig. Sedan jag slutat mitt yttrande, förklarade, utom åtskilliga ledamöter af R. o. Ad., alla tillslädesvar:de ledainöterne af BondeSt., alt de instämde i den af mig yttrade åsigt, men vid den votering, hvarigenom Utsk:s beslut skulle i frågan bestämmas, bände sig icke destoraindre, att största delen af BondeSt:s ledamöter voterade emot mig, så att jag, som beräknat att få 18 röster med mig, hvilket, enär Utsk. ej vid tillfället var fulltaligt, hade utgjort pluralitet, endast fick 5 röster. Vid denna ovanliga och för mig lika oväntade som ovälkomna sakens utgång återstod för mig intet annat än alt reservera mig emot beslutet; och ämnade jag afgifva denna reservation skriftligen, i enlighet med min ofvan uttryckta åsigt.
Bank-rörelse, med rättighet att utlärda tryckta eller graverade credit - Bancooch Lag-Vtskoticns Memorial A':o 6. i »edlar, må af enskilda personer endast drifvas i förening till Bolag, hvilket inom sig hör utse en ansvarig och, efter Bolagets godlfinnande, afsättlig f)irection, för att, enligt kungjord instruetion och under control af offentlig myndighet, Banken förvalta samt i alla mål för Bolaget lagligen tala och svara. 3 §. Sådan Bank-inrättning skall vara grundad, antingen på delegarnes ansvarighet endast för beloppet af deras tecknade actie-summa och kallas då Jfctie-lBank, eller på delegarnes ansvarighet, en för alla och alla för en, för fulin beloppet af Bankens förbindelser, i hvilket fall den kallas Solidarisk Bank. Är Banken af det senare slaget, vare Bolaget dock obetaget att med sig förena serskilda, endast i moll af gjord teckning ansvarige, så kallade Cominandit-delegare. 3. $. - De, sorn vilja inrätta Sedel-Banker, söke hos Kongl. Majit privilegium derå^ hvarvid företes ej mindre de för Inrättningen uppgjorde förslag till Bolags-reglor och, Låne-Reglemente, än äfven pro.f-blankelter lill credilsedlar. Och ankomme på Kongl. Majit alt. efter pröfning, huruvida Bank-inrättningen kan vara för landet fördelaktig eller menlig, det sökta privile gium bevilja eller förvägra. I hvarje Bank-pi ivilegium kommer alt inlagas det uttrycklig» förklarande, att Banken ingalunda, mera än andra enskilda företag, må kunna påräkna understöd af allmänna medel, eller att Staten på något sätt skall bidraga tili Bankens upprätthållande och utredning. 4 §• På längre tid, än 20 år, må privilegium ej förunnas; men önskar Bank-Bolaget fortsätta sin rörelse utöfver den i privilegium bestämda tiden, söke då förlängning deraf, minst 18 månader före oclrojens utgång. 5 §.
Diskontverket, eller att åtminstone derpå göra afbetalningar, sistlidet år till Direktionen inkommit med en skrift, deruti han förmält sig hafva för afsigt att till Banko-utskottet ingå med ansökan att, mot erläggande af halfva kapital-beloppet 500 r:dr banko, vinna eftergift för den andra hälften, hvaremellertid han anhållit om befrielse, i afbidan på beslutet härom, från den å honom yrkade bysättninc; med anledning hvaraf Direktionen den 17 Juli samma år medgifvit, att det ifrågasatta bysättningspåståendet finge hvila, under vilkor, att Kommendanten Bergenstråhle inom den 1 påföljde Oktober i afräkning på sin ifrågavarande skuld till Diskontverket inbetalade 16 r:dr 32 sk. banko och allt framgent ett lika belopp vid hvarje qvartals början, intill dess Rikets Ständer kunde hafva pröfvat den tilltänkta ansökningen om eftergift af större eller mindre del af skulden; och har Direktionen, ehuru de Kommendanten Bergenstråhle sålunda förelagde afbetalningar blifvit behörigen fullgjorda, likväl vid det förhållande, att Bergenstråhle icke, uti sin till Utskottet ingifna ansökning, såsom vilkor för den sökta afskrifningen, utföst sig att erlägga den uti ansökningen till Direktionen omnämnda hälften af skuldens kapital - Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 31. 3 belopp, eller ens någon del deraf, ansett sig, för sin del, sakna skäl att den sökta afskrifningen tillstyrka. Då utsigt icke förefinnes, att Diskontverket någonsin skall erhålla full godtgörelse för meranämnda, vid 1836 års revision såsom osäkeit, inom linien förda lån, har Utskottet, med fästadt afseende å innehållet af Kommendanten Bergenstråhles ofvan omförmälda till Diskont-direktionen ingifna ansökning, i fråga om det belopp, han tilltrott sig kunna i betalningsväg åstadkomma, ansett sig böra hemställa, att hälften af ifrågavarande lån måtte, med 500 riksdaler banko, jemte öfverräntan, få afskrifvas, under vilkor att Kommendanten F.