Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majrt ville i Nåder stadga, att de, sorn härefter söka inträde i Idof - 270 Den 5 Mars e. m. Rätten, böra vid Universiteterne examineras äfven uti Bergs-Lagfarenheten. Om ock detta yttrande icke föranleder till Utlåtandets återremitterande, hvarom jag anhåller, torde det dock få bifogas protocollet, såsom min reservation emot beslutet, i fall Ridderskapet och Adeln skulle bifalla Utskottets Utlåtande, hvaraf efter min tanka skulle följa erkännande af den princip, att Domaren icke behöfver känna de lagar lian skall tillämpa. Herr Tham, Wollrath: Lika med Ekonomiutskottet, är mig icke obekant den underdåniga hemställan Rikets Ständer vid sista Riksdag gjorde, och den efter min åsigt mindre grundade tanka deri, som syftade på BergsDomstolarnas upphörande. Man hade måhända bordt vänta mera varsamhet i en så vigtig angelägenhet förden näring, som tillskyndar Riket den hufrudsakligaste exportvaran. Den af Bergsliandteringen uppkommande export, är nemligen 3 å 4 gånger större än den export, som kan åstadkommas af Rikets öfriga Näringar. Den uppgår till 10 å ii millioner R;dr, då Rikets öfrige exportarticlar endast uppgå till omkring 3 millioner Riksdalers värde. BergsDomstolarne inrättades till Bergs-Brukets skydd, och behofvet deraf har ännu icke upphört; jag skulle verkligen önskat, alt man varit mera eftertänksam i fråga om Den 5 Mars e. m. den näringsgren, hvilken för fäderneslandet är af den ojemförligt största vigt. Då jag kom till denna Riksdag, kände jag icke tillvaron af den Comité', som nu omnämnts, och hvilken jag i början fruktaele vara en blott parade-Comité, för att bifalla utan tillräcklig undersökning redan fattade beslut. Jag säger utan undersökning, då de auetoriteter, från hvilka Domaremagten skulle ryckas, och de till hvilka den skulle gifvas, icke blifvit i ämnet hörde.
Silfverstolpe, David August Leonard, dess yttranden: I. 427; V. 242, Silfverstolpe, David Ludvig, dess yttranden: I. 98, 156; II. 664; III. 73; IV. 625. Silfverstolpe, David Willielm, dess yttranden: I. 123, 425; II. 642. Silfverstolpe, Fredrik Otto, dess yttranden: II. 4, 46. Silfver-tionde, angående: se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 22, rörande beräkningen af Stats verkets inkomster. Sillén, Lars Gabriel af, dess yttrande: I. 52. Sillén, O. F. af, Siats-Kommissarie, angående en gratifikation åt honom: B. V. 686, 699, A. 699. Sinclair, Grefve Carl Fredrik Adolf, dess yttrande: I. 441. Sjukbesök, i anledning af väckt motion om bestämmelser rörande ersättning åt provincial-läkare för —: B. II. 61, 91, A. 91. Sjöförsvars-Departementet: se Riks-Statens Femte Hufvud-Titel.
Sedan Rikets år i8a3 församlade Ständer, med anledning af flere hos dem gjorda Motioner, om åtgärders vidtagande att befordra de bildade Samhälls-Classernas öfvergång till produetiva yrken, bland annat till ao Kongl. Maj.-ts Nådiga Propos. Kongl. Maj:t framställt den underdåniga önskan, att förslag måtte utarbetas till inrättande af ett Handelsoch Navigations-Institut, samt alt Kongl. Maj:t täcktes så väl olver dessa förslag, som rörande tillgångarna för verkställigheten deraf, höra vederbörande Handels-Societeter, och derefter, i händelse för hand varande medel icke funnos för ändamålet tillräckliga, till Rikets Ständer vid deras nästa sammankomst framställa ämnet i hela dess vidd, med uppgift på det bidrag, som af Staten kunde erfordras; så har Kongl. Maj:t, som, efter inhemtande al Commerce-Collegii och Förvaltningens af Sjöärendena underdåniga utlåtande, under den 23 Januarii 1827, tagit detta ämne i Nådigt öfvervägande, dervid funnit godt i Nåder förklara: att, då till en del ganska olikartade kunskaper erfordrades för en Köpman och en Sjöfarande, undervisningen i de för utöfning af Handel och Navigation behöiliga Vetenskaper och kunskapsgrenar icke, såsom Rikets Ständer syntes åsyfta, lämpligen kunde blifva föremål för en enda geniensam läro-anstalt; att, hvad alltså först beträffade sättet att för dem, som voro sinnade att egna sig åt Handeln, bereda ett ökadt tillfälle att förvärfva dertill nödig bildning, Kongl.
Nils Jeppson från Malmöhus län, hvilken, jemte förmälan att den i Kongl. Brefvet den 4 December t830 meddelade föreskrift, att brefbäring endast tvänne dagar i veckan skulle ega rum, derest icke något ärendes vigt och angelägenhet påfordrade undantag, icke blifvit efterlefvad och alt de brefbäringsskyldige på liera ställen belastats med fortskafländet af kronöbetjeningens poster fyra gånger i veckan fram och filer till postkontoren, anhållit, att det Utskott, till hvilket frågan kunde remitteras, måtte taga densamma i öfvervägande samt derefter, i äfgifvet Betänkande, föreslå en ny författning, så klar och tydlig, att hvarken för kronobetjeningen eller brefbärarne anledning funnes till annan tydning än den, andemeningen i författningen innebure, samt att Konungens Befallningshafvande och kronöbeljeningen måtte förständigas, att icke ålägga allmogen andra tyngder och besvär, än hvad Kongl. Majit stadgat, vare sig i afseende på brefbäring eller andra onera och utskyfider. !Utskotten, sorn ansett sig böra gemensamt behandla ofvanberörde motioner, hafva tagit desamma i öfvervägande; och hvad först angår förslaget, att Staten eller ock Kongl. Postverket mått', bestrida kostnaden för krono-brefbäringens utgörande; så enär genom Kongl. Cirkuläret den 30 November 1849 omförmälde onus blifvit betydligen lättadt och så fördeladt, alt kostnaden för detsamma bestrides af alla de till utgörande deraf pligtige hemman, få Utskotten, med afseende jemväl derå, att Postverkets öfverskott äro för andra ändamål påräknade, tillstyrka, att nämnde förslag må förfalla.
Akademierna i alla dem rörande ansökningar och aktioner; Ak adem i-he m m a n , som ej äro skalle; Aktioner, fisk a lisk a; Aktioner, rörande akademier, gymnasier, hnshållnings-sällskaper, kykor, skolor och hospitalet-, lalligvårds-inrältningar, pensionskassor och alla andra fromma stiftelser, samt akademi-hemman; Afoch Ti I I trades-h usesy ne r å alla kronans och statens boställen, samt bref och utslag derom ; Afsked för ryttare, dragoner, soldater, båtsmän och spel i nummer; Afskrift er, som för historiska och öfrige vetenskapliga upplysningar ur riks-arkivet meddelas; Allmogen för: alla besvärsskrift^, ansökningar och förklaringar med dertill hörande bilagor, sorn hos Oss i underdånighet ingifvas, jemte de resolutioner, utslag och domar, hvilka, med anledning deraf, till allmogen utfärdas, de suppliker, som i Väre egne händer aflemnas, och de prestbevis, deraf allmogen, enligt författningarna, eger att i stället för pass sig begagna, då den söker arbete i landsorterna ; Anordningar; m. till ti. St. Ansökningar till
Utur en olika synpunkt med den, ur hvilken Konungen ansett 103 §:ns föreskrift, har Utskottet trott sig böra betrakta det deruti innefattade stadgande. Då Utskottet med skyldig vördnad och tacksamhet erkänt den omsorg för Domare-Magtens oberoende, som ligger till grund för den i Konungens Nådiga Proposition innefattade framställning af ämnet, har Utskottet likväl i anseende till Högsta Domare-Magten, såsom utgörande sista Instantien, icke kunnat godkänna behofvet af ett alldeles lika förhållande. Utskottet har trott att vid afgörande af detta ämne borde, jemte afseende på grundsatsen af Domare-Magtens oberoende, förenas den, att denna Magt, genom vissheten att utom grofva uppenbara förseelser i intet fall kunna skiljas från Embetet, icke måtte utgöra en alldeles ocontrollerad och oförbättrelig del af Lagskipningen, att den igenom en sådan slags sjelfständighet icke måtte uppresas till en Stat i Staten, möjligtvis lika vådelig för enskildtas välfärd som den styrande Magtens verkningsförmåga och Samhällets lugn. Utskottet har trott, att möjligheten att undvika dessa olägenheter och att ändock bibehålla Högsta Domstolens Ledamöter uti ett skäligt oberoende, gåfves endast uti en inrättning, som satte dem blott i farhåga för allmänna omdömet; att denna 494 Riksdagen 1812. inrättning vore så mycket nödvändigare för en Domstol, hvars Utslag af ingen annan kunde öfverses eller ändras, och att, då emellan Riksdagarne det vore omöjligt att förese hvem som en framtida pröfningsrätt kunde tillkomma, skulle det för Högste Domstolens Ledamöter icke gifvas något säkrare medel att bevara sig för omröstningens följder än att göra alla rätt, och att således Lagen skulle tinna det kraftigaste stöd uti en inrättning, som icke skulle medgifva enskildta orättvisor.
Maj:t skulle i nåder godkänna det af Styrelsen öfverlemnade förslag, hemställde således Styrelsen underdånigst, huruvida icke Kongl. Maj:t skulle i nåder finna skäligt vid nästinstundande riksmöte utaf Rikets Ständer äska ett anslag af 500.000 r:dr banko för uppförande af nya Läns-cellfängelser, samt att detta anslag, utan afseende derpå, om de fängelser, som påbörjas, kunde för samma anslag fullbordas, finge för ändamålet användas med 100,000 r:dr år 1851, 200,000 r:dr 1852 och återstående' 200.000 r:dr under år 1853, på sätt Kongl. Maj:t kunde finna godt derför i nåder föreskrifva. Vid denna underdåniga skrifvelse voro fogade dels utdrag af Fångvårds-Styrelsens vid ärendets handläggning förda protokoll, med deruti intagne yttranden, samt dels det uti Styrelsens byggnads-kontor upprättade kostnadsförslag, så lydande: Förslag öfver kostnaden efter generel beräkning för uppförande af nya Läns-fängelser med celler i de städer, der sådana fängelser saknas. 3 5 £ o "I o-“»: n ST. 1* Cfj Summa kostnad. ilai efter tatsminist' r. förslag. tr1—. Enligt specielt uppgjordt förslag med beräkning lör .. 102 erfordras bärtill 105,000:- hvaraf till förberedande arbeten och anskaffande af byggnadsmaterialier är anvisadt 25,000: Återstår således fyllnaden i förslagssumman 80,000: — 49 i Westerås: Enligt specielt uppgjordt förslag med beräkning för 66 69,916: 32 — lil i Götheborg: Efter generel beräkning för . 102 120,000: 45 i Halmstad: Efter „ , för . 66 70,000: 57 i Orebro: Hvarest, för erhållande af tjenlig byggnadsplats, förekommer förflyttning af uthusen till Landshöfdingeresideriset 66 75.000: 58 i Jönköping:
Genom den ifrågavarande organisationen hafva de dittills till löner för RegementsCheferne vid indeldta Arméen anslagne indelningar blifvit bestämde till löner för Inspections. och BrigadChefer, hvarförutan Statens contanta årliga bidrag, sådane de för närvarande äga rum, utgöra ungefärligen följande belopp, nemligen: Till Expectance-löner åt de Inspectionsoch BrigadChefer, som ej kommit i åtnjutande af indelningar: B:co R;dr 14,000 samt till arfvoden för de vid Inspectionerne och Brigaderne tjenstgörande Adjutanter g,000. tillsammans B:co R:dr 23,000. Härtill kommer, att de till löner för RegementsCheferne anslagne ÖfversteLieutenantsIndelningarne äro dels mindre tillräcklige för ändamålet, och dels till den grad otillräcklige att årliga tillskott uti deras inkomster funnits böra någre Regementschefer tilldelas och hafva, under olika benämningar af Statsmedlen utgått. Då man härvid jemväl täger i be - Dea 21 Februarii• 569 tragtande den vinst för Statsverket eller de tillgångar för behof, hvilkas fyllande understundom framställt bekymmersamma föremål för Regeringens omsorger, gått förlorade genom uteblifven disposition af Armeéns ÖfversteLieutenants-Indelningar, hvilkas umbärlighet för detta ändamål säkrast blifvit ådagalagd genom deras användande till ett annat j 6å torde man i en tid af allmän penningeförlägenhet, allmän klagan öfver ökad svårighet af StatsUtskyldernes utgörande, samt under en hos Regering och folk. förenad omtanka att finna utvägar till afhjelpande af de i desse ämnen befunne olägenheter, äga många och grundade anledningar, att, såsom ett nytt vedermäle af Konungens faderliga omsorger för sitt lands väl och sina undersåtares fördelar, önska antingen återinförandet af Armeéns förra, vida mindre kostsamma, organisation, eller någon annan, den Hans Kongl. Majit i Sin vishet kunde finna lämpelig att vidtaga i förening med inskränkning i de dryga kostnader som åtfölja den närvarande.
Utskottet har tagit dessa motioner uti öfvervägande; och ehuru Utskottet visserligen medgifver, alt en så beskaffad tillåtelse, som den nu ifrågasatta, skulle i vissa fall medföra fördel för den enskilde, äfvensom att underslef och försnillning icke helt och hållet kunna förebygges genom förbudet, att inom samma qvarnhus inrymma tulloch husbehofs-qvarnar, finner likväl Utskottet, att de i berörde hänseende nödige controller skulle genom en dylik tillåtelse så försvåras, att de blefvo nära nog 0verkställbara. Då det, i Utskottets tanke, vore olämpligt, att på sådant sätt liksom bereda lagbrytaren lättare tillfälle, att ansvarslöst kunna kringgå i lag och författningar gifne föreskrifter, samt härtill kommer, att den inskränkning, sorn den enskilde i detta fall måste underkasta sig, icke är af serdeles betydenhet, då, enligt Kong). Brefvet den 8 October 1828, vid skattläggning af Bih. Ull R. St. Prot. 1844. 8 Sami. 15 Höft. 2 10 Allm. Besv.- och Ehon.-U Iskottets Utlåtande, N:o 93. qvarnar, qvarnegarens egen husbehofs-mäld icke får till ränta upptagas och beräknas, så anser Utskottet sig böra hemställa, att ifi åga varande motioner icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Ank. till Exp.-Utsk. d. 2 Dec., kl. 10 1. m. Utlåtande, i anledning af erhållen äterremiss af Betänkandet N:o 37.
N:o 5 r; angående våckt motion ont närmare bestämmande af Fjerdingsmåns skyldigheter m. m. N:o 52; 1 anledning af våckt fråga; rörån; Ridd. o. Ad, Prof, 3 Band. 35. 5i4 Den 52 April e. m, de skyldigheten att in natura lefverera hö och halm till Kongl. Hofstallet i Stockholm, N:o 55; Angående förbättrad reglering af Postgången. N:o 54; i anledning af våckt fråga angående ständige Tiondesåttningar för de räntegifvare och räntetagare, emellan hvilka någon öfverenskommelse, i detta hänseende, ej kunnat träffas. Upplästes och lades på bordet följande från nedannåmnde Utskott inkomne Utlåtanden: Fran Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten: Af den 5 dennes: N:o lii; i anledning af väckte motioner om förhöjning i betalningen för det underhåll, aom lemnäs tågande troupper, om Städernes befrielse från Inqvarteringsskyldigheten m. m» Från StatsUtskottet: Aj den 12 dennes: N:o 112; angående beräkningen af StatsVerkets inkomster till nästa Riksdag. Aj den 19 dennes: N:o 117; i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande, angående anslag Den 22 April e. m. 5i5 å Stat till ved för LandsCanzlierne och Rlnterierne. N:o 119; i anledning af väckt fråga om lösen till Skatte af tvenne i och vid Gefle varande Krono LaxFisken. N:o 120; i anledning af RiksdagsFullmågtigen Eric Svenssons Memorial, om understöd för Sillfisket i Bohuslänska Skärgården# N:o 121; i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående verkståld undersökning om Kronans förpantade Hemman och Lågenheter. N:o 122; i anledning af Herr M. Bagge» Memorial, om ersättning till Uddevalla Stad för Tertial och Sextal af Accis och Bakugns-penningar.
Disconten gått till andra ändamål har jag förut visat likaväl kunnat ske på andra vägar; och nästan allt hvad arbetet kostat har imellertid slädnät i de orter Canalen genomskär eller 1 de som gränsa derintill. Då vår utländska riksskuld nu ar betald,då importerna förmodligen mer af sig sjelf än genom förbud komma att mindskas och exporterna troligen ökas, så är ju sannolikt, att Capitalen böra dels blifva lediga, dels tillkomma; och månne dessa ej med mera nytta för det allmänna skulle kunna instickas i Götha Canal Bolag, än användas i de lika så mycket som importhandeln öfverklagade Egendomsspeculationerna, hvarigenom Egendomarne, äfvensom deras producter, tros oupphörligen skola stiga. En ovedersägelig nytta, som Canalarbetet redan åstadkommit och ytterligare i';54 Den 2g Juli e. m. skall tillvägabringa, är arbetskraftens förökande derigenom, att arbetare inöfva? till Bättre methoder, äfvensom denna kraftens nogare beräkning och bokföring. Dit visar sig påtagligt, dels af de tryckta Berättelserna, dels af sednare inkomna handlingar, i livad betydlig man denna arbetskraft ökats de sednare arén. De nu sednare arbetsbetingen vittna äfven om den uppmärksamhet man dervid fästat, ty dessförutan hade det Varit omöjligt att bringa dem till hvad de nu äro: mindre kostsamma för Bolaget och bättre lönande för Arbetaren. Jag sätter denna enkla och i mångas ögon obetydliga sak nästan i första rummet, emedan flera tusende arbetares handlag och öfning, då dessa arbetare sedan spridas öfver hela riket och meddela dem åt tusendetals andra, åstadkomma en niechanisk effect som aldrig kan nog högt skattas. Det är från den länge föraktade och af mångå ännu för onyttig ansedda SlrömsholmsCanalen som vår gråstenshuggning i Sverige mer allmänt daterar sig. Må hända få vi från Götha Canalarbete räkna perioden för en säkrare kunskap om de tjenliga?te murbruksämnen i Sverige och deras förmonligaste beredning, åtmindstone för murning under vatten.
Det må vara, att icke mer än TL af tjenstemännen äro adelsmän; detta oaktadt är det endast en T'g af de adelsmän, som här hafva Den 13 Augusti f. ra. 343 säte och stämma, hvilka icke äro tjenstemän. Jag tror, att R. o. Ad. genom förnyade beslut om förhöjd bevillning eller ökade utgifter skadar sig sjelf, och att detta sträfvande att nedsätta Ståndet, sorn af den siste värde talaren omnämndes, ännu mera skall fortgå och uppsporras, om mani H. Ståndet så blindvis uti hvarje plenum beviljar nya anslag. Ståndet vill verka något med sina inbjudningar hos de öfriga Stånden, torde det vara nödvändigt att visa måtta i beviljandet af anslag Jag tror icke, att Svenska Adeln bör nedtryckas, och jag är ledsen öfver, att den är i opinionen nedsatt; men jag är öfvertygad, att detta icke kan hjelpas derigenom , att R. o. Ad. beviljar en mängd förhöjda utgifter, äfven då de ej kunna bestridas, utan att bevillningen okas, hvilket jag tror oss i närvar, ögonblick böra med omsorg söka undvika. Jag instämmer i Hr Dalmans begäran om bordläggning af detta ämne, i den afsigt, att detsamma må blifva föremål för särskild discussion. Frih. Palmstjerna: Jag har icke yttrat mig om R. o. Ad:s rätt att taga sina beslut i frågor om löneanslag och icke heller om dervid ifrågakommande motiver samt följderna deraf, utan jag har endast yttrat mig om inbjudningar till de öfriga Stånden att förena sig i dessa beslut, hvilket jag anser i högsta grad olämpligt och oriktigt. Skälet dertill har jag redan framställt och innefattas i korthet deruti, att jag anser ett Stånd, som har så många löntagande ledamöter, ej böra med en anhållan örn löneförhöjning gå till de öfriga Stånden, som ej äro löntagande.
Uppåt - från Rörås - till fjälls, den drar Slingrande femmila vägegz, Sjöar och backar mara kring sig har, Xrypa~de dvergbjör7c och snö, som: livar Stannat vid gräsvzcxna tegen. Fjärran af eviga sinön besatt Högfiället reser sin lavita hatt. ' Än sina bugter mot dalen styr Vägen bland grönskande .7~ullar, Blommande ängar och naken m y, Fradgande forssar der skummet yr! - Allt från cariolen som rzcllar - Undrande ser man och ' dju2) t man drar Höglafidets .tuf t zlti lungors. par. Skzcggorna falla i af toivstu ?zd .Vidt ifrdn topparna höga, Sluten i sätrars och skogars r ~ n d, Der bort i fjärran i dalens grand Ligger d&amp; n malma ge^,^ öga " Leende ljus zdi sommar7cvall Speglande skogar, sätrar och fjäll. i Fram på dess iiarliga östra strand .Vägen i krökar sig bojer Der invid björkkladda uddens rand Jzut i den sjunkande solens brand n Fjal h a s n u9- gröns7ca sig höje,:. Hemmet för halsa, trefizad och ro Gistfria, v&amp;zZiga sommaibo! Harald ~iedbeck. Om kvinnokongresserna i Paris sommaren 1889 af Fredrika-Bremer-Förbundets delegerade a). Tidningarne hafva redan lemnat mer eller mindre fullstandiga och tillförlitliga redogörelser for kvinnokongressen, hvilken hållits denna sommar i Paris i samband med den der pagående världsutstalliiingen. Det torde dock återsta att meddela några detaljer, intryck och reflexioner, hvilka kunna vara af intresse for Dagnys läsare. - Den basta karaktaristik i få ord, som man skulle kunna. gifva öfver det franska folket, vore, att det &amp; r ett folk benaget för ytterligheter.
Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: JM 53, i anledning af väckt motion om ändring i Kongl. Kungörelsen den 18 Ma rs 1843, i fråga om ersättning åt särskildt tillförordnad domare för syn å militieboställe; JM 51, i anledning af väckt motion om en ny lag, rörande vattenrätten; JM 55, Prol.-Utdrag den 7 Februari 1863. 217 M SS, i anledning af väckt motion om upphäfvande af hittills gällande reglementen för vården af sockenmagasiner, samt öfverlemnande åt kommunalslyrelserna att öfver samma magasiner förfoga; och M 56, i anledning af väckt motion om lämpligare fördelning emellan socknar inom samma pastorat af den återvunna helgonskylden. Från Hederv. Bonde-Sländel. S. D. Jemlikt Ståndets förut fattade beslut, företogs nu val af Revisorer med deras Suppleanter för granskning af Statsverkets, Bankens och liiksgälds—kontorets tillstånd, styrelse och förvaltning; och befunnos, efter voteringssedlarnes aflemnande och öppnande, följande ledamöter hafva blifvit utsedde: till Revisorer under 1863 års revision: Johan Lehberg från Nerikes län, med 104 röster; Carl Anders Larsson från östergötlands län 95 » Olof Nilsson från Westerbottens län 72 » Per Persson från Wermlands län 71 Gustaf Johansson från Kronobergs län 65 Per Byström från Jemtlands län 58 Till deras Suppleanter: Balter Sven Ersson från Kopparbergs län, med . 77 Erik Andersson från Westmanlands län ... 58 Per Olof Bomfeldt från Wester-Norrlands län . 27 till Revisorer under 1864 års revision: Erik Magnus Falk från Skaraborgs län, med 96 Gustaf Hultman från Nerikes län 90 Anders Johan Sandstedt från Jönköpings län 71 Nils Andersson från Wermlands län 67 Nils Olsson frän Malmöhus län 61 Carl Johan Svensén från Calmar län 61 Till deras Suppleanter: Carl Joh. Leon.
Utgår man från delta begrepp om språket, tror jag, att den värde talaren skall finna, det jag icke gjort Utsk. en tillvitelse, som är obehörig, och icke heller i ordalag för Utsk. förnärmande. Det tillhör det Höglofl. Utsk., likasom hvarje annan korporation, bestående af menniskor, att kunna begå misstag i uttryck och yttranden. Såsom ett misstag betraktar jag den af Frih. Åkerhjelm uplästa meningen, och det må StatsUtsk. icke förlycka. Jag förnyar min anmärkn., att Ulsk:s yttrande strider root sanna förhållandet. Jag har emellertid icke begärt ordet, för att vederlägga Frih. Åkerhjelm, utan egentligen för att besvara hvad Gr. Sparre invändt emot mitt anförande. 72 f Den 11 April e. m. Jag erkänner villigt min stora underlägsenhet under Hr Grin i alla möjliga hänseenden, och jag erkänner gerna, det mitt anförande varit af beskaffenhet att, som Grin yttrade, det knappast lönade mödan att besvara; men sorn Hr Grin visat detta anförande den upmärksamheten, att genmäla detsamma, raä det äfven i illåtas mig, att i detta hänseende icke blifva Hr Grins gäldenär, helst jag å min sida är långt ifrån att betrakta Hr Grins invändningar såsom icke förtjenta af ett svaromål. Hr Grin har tillvitat mig som skulle jag hafva förebrått K. Svea HolRätt ensidighet, derför att befordringar till dombordet ske hufvudsakligast från fiskalsexpeditionen. Såsom skäl för ett dylikt befordringssystem har Grin anfört, att dugliga tjenstemän inom civilexpeditionen icke vore att tillgå, och att man således mäste taga dem, der de inom HofRin voro tillfinnandes.