Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bland de vid '1828—1830 års riksdag tillagda, borttagna eller ändrade föreskrifter i bevillningsförordningens 3:dje och 4:de artiklar torde här böra uppgifvas följande: i bevillningsförordningen utsatta fioler finge icke utlagas förr, än Konungens Befallningshafvande derom förordnat; rätter borgare skulle för sin person och borgerliga näring mantalsskrifvas i den stad, der han vore borgare, men »kontingenteller genant-borgare», der lian vore bosatt; frågor om rätt mantalsskrifningsort skulle pröfvas af Konungens Befallningshafvande samt dess beslut öfverklagas hos Kammarrätten; den minskning i hemmansvärdet, som minimitariffen medgåfve och hvilken förnämligast vore afsedd till jemkning hemmanen emellan, finge äfven begagnas till allmän nedsättning, i händelse en socken eller ett härad eller län, efter Konntéernas pröfning, vore deraf i verkligt behof; Beredningskomitén, som förut, om skäl förefanns, egde höja, men icke fick nedsalta det af egaren uppgifna fastighetsvärdet, berättiga des att, utan afseende på den aflemnade uppgiften, bestämma fast egendoms värde; dock borde anledningen till det uppgifna värdets förändring i protokollet antecknas; stadgandet, att ingen egendom finge åsättas lägre än dess sannolika saluvärde, om den utan tvångsmål skulle för säljas, blef uteslutet, I allmänhet syntes vid fast egendoms uppskattning mindre afseende, än i förut meddelade föreskrifter förutsattes, behöfva fästas å köpeskillingarnas belopp, hvadan dittills gällande stadganden om köpeafhandlingars jemförande vid bruks samt andra verks, fabrikers och inrättningars värdering blefvo uteslutna; för jernbrukens taxering skulle enklare och bestämdare grunder tillämpas under iakttagande af förut bestämdt, maximum och minimum för den behållna vinstens beräkning; hyressumman jemte andra förmåner, som af stadsegendom uppbures, borde vid sådan egendoms uppskattning jemväl afses, och finge brandförsäkringssumman dervid icke understigas.
1890 183 ombesörjer genom fullt kompetenta personer uppköp i alla möjliga branscher GRATIS åt Iduns abonnenter och for uppdrag åt andra mot en obetydlig ersättning. saker skickas mot efterkraf Alla och f l returneras (dock genast) mot fraktkostnaden. Dubbelt porto torde medsändas. T Husmödrar! LEKTIONER GIFVER UNDERT UTEX. LÄRARINNA FRÅN » HANDARBETETS VÄRMER », ÅT DAMER OCH Den som önskar fin och god anjovis BARN I KNYPPLING, SNÖRMAKERI (UTAN MASKINER), SCHATTÉRSOM, GULDBRODERI, HVITBRODERI, BRO-)) DERI Å PLYSCH, SIDEN, KLÄDE M. M., MAKRAMÉ, FILET-GUIPURE, MÄRKNING (FLERE SORTER), HÅLbör hos herrar handlande efterfråga " SÖM OCH FORNNORDISKA SÖMNADER, MONTERINGAR AF FÄRDIGGJORDA ARBETEN SAMT UPPRITNINGAR A PLYSCH, SIDEN, KLÄDE M. MODELLER TILL PÅSEENDE. FRITT VAL AF ARBETEN OCH LEKTIONSTID. Benj. G. Mollen &amp; C:os i Lysekil och BRAHEGATAN 4, 2 TR. UPP. Anna Andersson. i synnerhet Mollens » Victoria-Anjovis », [1785] hvilken är non plus ultra. STÄRKELSE, V svenskt fabrikat, gifver linnet, utan att förstöra det, en bländande hvit färg. Till salu hos alla specerihandlande i riket. 2093) W 1 R E N &amp; Co, Angenäm och vederkvickande hvila efter arbetet erbålles uti Hjalmar Peterson [^49] &amp; C:nis N Y A FÄLLSTOL SISRA.DDAREGRA.ND 2, fullt jämförliga med de engelska. kraf från Hjalmar Peterson &amp; C:nis Bokhandel, Karlstad. Till förekommande af förvexlingar är vår Nya Fällstol alltid stämplad på de båda kortstyckena som uppbära armstöden O S J 3 R.
3. men då härifrån afdrages den eventuela nybyggnads kostnaden, uppgående till 15,453: 18. 8. så blir Arbets-Inrättningens egentliga förlust 72,052: 24. 6. uti hvilken summa äfven är inbegripen Garnisonens underhållskostnad, R:dr 5,878: 41» 8. Siats-Utskottets Berättelse N.o 343. Norra Corrections-Inrättningen. — Brist, att fyllas af Statsmedel 1 £>-477: — 3* Norrköpings Spinnhus. Inkomster , * 6,25o: 34. J. Götheborgs Spinnhus. Förlust ä Inrättningen 3,998: 7. 9. Uti ifrågavarande Räkenskaper balanceras väl alltifrån år 1808 en skuld till Långholms Spinnhus af R:dr 95: 35. 4- men er*är detta Spinnhus numera till namnet upphört och blifvit med Correetions-Inrättningarne iuförlifvadt, hvarförutan nämnde summa redan blifvit af Stockholms Fattigvård Spinnhuset godtgjord, synes ock, att beloppet bör utur Räkenskaperne afföras. Och Utskottet får af sådan anledning föreslå Rikets Ständer att hos Kongl. Majit i underd. anhålla, det förrberorde ba-< lancerade medel måtte, i vederbörlig ordning, befordras lill afskrifning, I afseende på de af Utskottet serskildt granskade lånehandlingarne har förekommit, att, ehuru den skuld, hvarför Ryttmästaren C. W. Wenus till Arbets-Inrältningarne häftar, väl blifvit år i83i minskad med i,3i4 R;dr 2 sk. 8 r:st, eller ifrån 3,575 R;dr 6 sk. till 2,261 R;dr 3 sk. 7 r.st., med hvilket sistnämnde belopp samma skuld till i832 års Räkning blifvit utbalanceradj så hafva dock afbetalriingarne hufvudsakligen å Capitalet blifvit afförde, hvaremot ränteskulden under loppet af året ökats med.
Ugj:d fä, Olifver llil<et8 8dunder med gil Xon^l. lXäd oell ^nN68d 8dgd86 vglbevgZen. 8docl^llolm8 8lodd den DLeemder i844- «H'^'FFF. //e/m. 6o//e////^«/. k/tt/eaA a/' //ott/eo//<tt ett////ttsZ />///»/- ////?v 7l/^tt /fo?/////^// //^/ /? ^oe/l//o/m^ ^/ott /e/r // /)eeemöe/' lVgrvgrgnde:
Igången ensam var tillräcklig att uppjaga priserna på alla varor och således äfven på Guld och Silfver, så muste den också, utan att behöfva biträde af någon underhalance i handel, ovedersägligeu boja priserna på de med Silfver jemngoda vexlarne. Detta Sedelmyntets aftagande värd® och ingalunda den problematiska underbalancen i handel, var således egentliga orsaken till coursens hastiga uppstigning. Man finner derföre coursens uppspringande stå i förhållande till sedelstockens förökning, hvarföre coursen också 1809 först började rasa, och sedermera fortfarit, allt efter som de, genom Bank, RiksgäldsContoir och Disconter nyskapade sedlarne mer och mer kommit i omlopp och kunnat verka på den inom landet rådande mynt-opinionen. De fall, som coursen under denna tid stundom gj^rt, torde hufvudsakligen bero på de redbara penningar, som i Landet inkommit i Subsidier etc. , samt på de mått , som kan bända blifvit vidtagi a för att söka ändra sjelfva myntopinionen. Allmänt ropas : att bristande Vexeltillgång ensamt uppjagar coursen, och att endast öfverflöd på vexlar kan fälla den. Men öfverflöd på vexlar, såsom varande blott privata mäns enskilda egendom, synes omöjligen lunna återgifva våra sedlar deras förlorad© t 458 Den 7 Juli e. ni. värde. Naturligtvis han man <j hoppas.x att rara handlande skola vara mera berecU villiga att försälja sina vexlar till underpris än. hvar och en annan, att på sådant sätt föryttra det Guld och Silfver, sorn han kan äga utöfver sitt nödiga behof. Helt visst skulle köpmannen heldre förvandla sin vexel i utlånd ka varor, än i ruhe ruska sedlar. Om tillgång ater brister på yex;- lar, så blir utlänningen salt i nödvändighet att requirera iner varor af oss för att blifva betald, heldst han visserligen ej låter afspisa sig med vårt pappersmynt. Härigenom uppmuntras och okas inhemska arbetsfliten, vexeltillgäng skapas, och vextlbehofvet fylles likasom af ‘•ig sjcdf.
Som pojke fick jag till uppgift ett problem, som jag ännu icke lärt att lösa, nemi.: »när enmark smör kostar 12 sk., hvad kostar då ett lass hö?” Så ungefär förhåller sig med det problem, man har att lösa, då man skall sätta värde å dessa domar. Det tvistas t. ex. om bättre rätt till börd, om rätt till arrende, och många dylika saker; huru skall då värdet bestämmas? Jag kan det icke, och mina föregångare i embetct hafva icke kunnat det heller. Att det icke skulle varit öfverklagadt förut, är ett misstag, ehuru förh:det icke är af natur att kunna blifva allmänt öfverklagadt. Det är icke för min egen beqvämlighet jag gjort mitt yrkande, utan emedan det ej är lämpligt att en underordnad embetsman fattar beslut, som endast domaren bör ega rätt att fatta. På denna grund förenar jag mig aldrahelst med Hr Ehrenheim i anhållan om återremiss, på det hela detta mom. måtte utgå, äfvensom på det stadgandet om pardonsbref måtte uteslutas. Någon har framställt den förmodan, att dermed skulle menas pardon åt soldater; men om K. M:t under krigstid meddelar sådan, så blir det utan lösen. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Tvenne talare hafva här begärt förändring af Utsk:ts förslag, derföre att det skulle vara otydligt. Der står dock, först att det skall erläggas 13 rdr för K M:ts domar, då värdet icke är bestämdt eller icke öfverstiger 3,000 rdr; och sedan kommer det särskilda stadgandet med graderade belopp för de fall, då ett bestämdt värde är i fråga. Om man således blott följer ordatydelsen, torde ingen otydlighet kunna uppstå, hvadan jag anhåller om bifall till hvad TJtsk:t föreslagit. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Jag är af den siste värde talaren förekommen. Yi hafva haft alltför många prof på den nästföregående talarens skarpsinnighet, för att icke Den 26 Maj f. m. -165 enhvar skulle finna, det han gör sig sjelf den största orätt, då han påstår sig icke kunna reda sig med tillämpningen af detta stadgande.
Balans till år 1803: Skuld: Konsistorium: Wähnermanska kassan 449: 6. Filipstads elementarläroverk: Summa Kredit. Utgifter: Konsistorium oHcci q!' Arvika dito - 3,437: 34. Åmåls dito — 4,770; 24. Balans till a?' 1863: Kontant Utlånta behållning. medel. Fordringar. Summa. Fordringar. Summa. Romanska stipendiekassan 4 : 88. Karlstads elementarläroverk: Kristinehamns elementarläroverk: Filipstads elementarläroverk: Arvika elementarläroverk: Utlånta medel. Fordringar. Åmåls elementarläroverk: Konsistorium i Hernösand. Med anmärkningar granskad i Kongl. Kammar-rätten, lemnar denna räkenskap följande öfversigt af inkomster och utgifter: Debet. Balans från år 1861: Tillgångar: Konsistorium Örnsköldsviks dito Östersunds dito Umeå dito Skellefteå dito Piteå dito Luleå dito Haparanda dito Balans till år 1863: Skulder: Konsistorium: Allmänna byggnadskassan Finska folkskolors kassor Norbergska stipendiekassan Lappska ecklesiastikverkets kassa Bergman—Miilerska donationen Hernösands elementarläroverk: Byggnadskassan Örnsköldsviks elementarläroverk: Egna kassan Östersunds elementarläroverk: Egna kassan Wikströmska premiekassan Skellefteå elementarläroverk: Egna kassan Luleå elementarläroverk: Kredit. Balans från år 1861: Utgifter: — 223 — Umeå elementarläroverk. Balans till år 1863: Tillgångar: Konsistorium: Allmänna byggnads kassan Piteå dito Haparanda dito Emeritidito Premieoch fattigkassan Folkskolelärare-seminarium Fordringar. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 lies isorer anmärkt, rörande Konsistorii räkenskaper för åren 1846 och 1847.
Ladufogden ville dock ej bestå mera penningar, än som var nödvändigt att förflytta » vår son » till landets egen hufvudstad. Och der — men hvarför fortsätta skildringen af ett lif, hvars enda mål var det egna jaget! » Vår son » slutade sitt förfelade lif på det numera icke ovanliga sätt att genom ett sjelfmord ådraga sig samtidens uppmärksamhet. Han hade då uttömt sina föräldrars tillgångar, men de erhöllo i stället ett afskedsbref från honom, och det brefvet blef offentliggjordt i flere tidningar. hålles ett nummer I veckan under hela qvartalet. För hvarje 6-tal abonnenter, som samlas, och för hvilka afglften Insändes till Redaktionen af Det nya i huset. jtEj|f tomten. An i går vid morgonoäkten fans här blott den gamla slägten; förr ' n man tände aftonljuset, kom dock ännu en i huset. tomten. Såg du det? Förste tomten. Hans små händer! Förste Intet tåckare kan Andre tomten. Underbara! vara! tomten. Ljusan dag, då natten föll, noga vakt om allt jag höll: klar och lugn var spiselns flamma, stjernans milda blick del samma. Förste Nå, hvad strängt för tomten. Lugnet vakta, larm och buller akta! Förste t tomten. göra? Andre tomten. • Regn, fall lätt på rutans släfva! Vind, kan gerna fjerran blifva! Kissemiss, så artig var och i natt ditt oljud spar! Lilla råtta, tyst och blyg, genom bod och trappa smyg! Andre tomten. Er jag säger, port och dörr, knarren ej så gällt som förr! Förste tomtenSäg, hvar råkas vi härnäst? Andre tomten. Hår. Förste Tst — tomten. steg! Andre tomten. Försvinna Annie öllfit de många uppsatser, som i detta ämne influtit, och som visserligen bevisa, bäst! Berg. Idun bör ej saknas i något hem; den vill för alla vara en god tomte, en tillförlitlig rådgifvare. att intresset för det samma är lifligt, kunna vi dock naturligen icke införa alla för att ej trötta med ideliga upprepningar.
Vid föregående riksdag lärer upprättandet af register öfver R. o. Ad:s prot. varit hetaladt med 20 r:dr per ark. Utsk. har här föreslagit 15. Jag bar sedermera lått den upplysning, att arbetet är af den beskaffenhet, alt 20 r:dr icke kunna mera än nätt och jemnt ersätta det. Således hemställer jag, huruvida icke R. o. Ad. skulle finna skäl att, för uppgörande af register, nu stadga samma ersättning som vid sista riksdagen bestämdes, eller 20 r:dr per ark. 070 Den 22 Maj. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag anhåller, att i della hänseende få instämma med Frih. Tersmeden. Jäg tror, det vore så mycket mera skäl, att R. o. Ad. bihcliölle samma arfvode, som vid förra riksdagen, eller 20 r:dr för arket, som trycket nu lärer vara något drygare, hvarigenom mera arbete således faller på dens lott, som får det om händer. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Jag har visserligen intet att invända deremot, att arfvode! bestämmes lill 20 r:dr, men skulle dock önska, att delta beslut delades af flera Stånd, så alt det blefve ett R. St:s beslut, enär det icke lärer ankomma på R. o. Ad. att få detsamma gällande. Jag hemställer således, huruvida icke beslutet kan tagas i den form, att det åtminstone iedde till påföljd för de 15 r:dr, om icke de 20 kunna genomdrifvas. Ty om R. o. Ad. bestämmer 20, ett annat Stånd 15, och ett tredje 16, så kunna dessa olika beslut icke binna sammanjemkas före riksdagens slut, och Riksg.cont:s Fullmäktige skulle då kunna göra svårighet att utbetala äfven de 15. Jag hemställer, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes framställa propos. till bifall på Ulsk:s förslag om 15 r:dr per ark, och derjemte på en tillökning af 5 r:dr, sä vida R. o. Ad. anser en sådan tillökning nödig, i anseende till det bitare trycket. Hr von Hartmansdorff:
Det är delta, mine Hrr, som bevisar för mig, att frågan har, af Hr von Hartmansdorff åtminstone, icke betraktats ur dess intrinseca värde, utan ur en ren politisk synpunkt, af motstånd mot det håll, hvarifrån den kommit, — motstånd mot reformer, motstånd mot dc bemödanden, som en ny Regering gjort, att fä sådane ändringar, som äro af högsta vigt, som af föregående Ständer varit erkända som sådane, som aldrig blifvit motsagda af andra än dem, som icke vårdat att deråt lemna uppmärksamhet, emedan man då ansåg det omöjligt att kunna fä fram sådane reformer. När nu äter sådane reformer äro i fråga, då ger man evasiva svar, då stiger det Stånd fram, som icke besitter någon lagfarenhetskunskap, som icke borde tala om att experimentera, pä ett sätt, sorn man skulle vänta af rädda jurister, som vilja se prejudieater för sig innan de våga handla efter sitt eget sunda förnuft, sitt eget omdöme, då säger jag, träder detta Stånd fram för att gifva ledning. Men, miue Hrr! i samma stund, som PresteSt. stiger fram på detta sätt, för att bli vår politiske ledare, så förklarar jag, hvad mig angår, att jag känner en ytterligare kraft inom mig att bestrida en sådan ledning från detta Stånd, ty det kunde gerna aflägsna sig ifrån riksdagarue. För att med några ord gifva R. o. Ad. närmare tillkänna hvarför jag anser denna frågas princip vara af natur, att hvarje menniska kan sjelf intränga i densamma, om man gör allmän menniskokännedom till föremål för sill studium, får jag såsom en anledning dertill framställa, att den kan närmast liknas med sjelfva Christendomens princip, den rörer äfven menniskans inre, icke blott dess yttre, så, som Christendomen först på jordklotet framträdde. I dess enkla framställning, så var den icke annat än ett förkunnande, att menniskorne voro Guds barn, att vi alle voro bröder, alt vi skulle göra oss andeligen fria, att vi icke skulle anse det riktigt att vedergälla ondt med ännu värre.
Detta är sannt, men detta förbiseende har väl motionären men icke Fullmäktige låtit lägga sig till last, utan de hafva föreslagit, att dessa förändringar må medgifvas ät dem, som sådant åstunda. Nu har inträffat, alt nära hälften af dem, hvilka undfått så beskaffade lån, sjelfve begärt denna förändring och, enligt hvad uppgifvit blifvit är skälig anledn. till den förmodan, att den återstående hälften äfven dermed skulle finna sig synnerligen belåten. Jag anhåller derföre om återremiss af denna punkt, på det StatsUtsk. måtte äga fria händer vid pröfningen af Fullmäktiges ofvan omförmälde under Utsk:s handläggning varande skrifvelse. Hr Bildt, Didrik Gillis: Utsk. har ingalunda underkändt Hr Brincks motion derföre, att den icke vore ledande till någon ändamålsenlig författning, utan derföre, att StatsUtsk. icke bifallit några lån till enskildta personer, hvarföre Utsk. följt den, som mig synes, ganska riktiga princip, att det icke borde stifta några nya lagar, hvilka icke kunde tillämpas. Då emedlertid, enl. hvad Gr. Lagerbjelke nu upplyst, en mängd låntagare vilja ingå pä den af Hr Brink föreslagna förändring, och hvilket för Utsk. var okändt, då frågan der förehades, ser jag icke något hinder för Utsk. att frågan upptaga och behandla i den syftning motionären föreslagit, hvarföre jag förenar mig med Gr. Lagerbjelke i anhållan om återremiss. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag vill icke motsätta mig den af Gr. Lagerbjelke yrkade återremiss, men jag befarar, alt ej mindre inom Utsk. än inom med-Stånden framställes den anmärkning, att en dylik åtgärds vidtagande med de ifrågavar. lånen skulle menligt inverka på inteckningshafvares rätt i sådan egendom, hvars Den 14 Juni e. m. 77 innehafvare undfått lånen och att fördenskull det är nödigt, att, vid sådana tillfällen, icke blott låntagaren, utan äfven de som i egendomen hafva inteckningar blifva hörde, innan handlingen kan blifva beståndande.
Med anledning af cle gjorda aninärkningärne föreslår Utskottet för den anmärkta punkten följande redaction; ”Så att de föreskrifter för Discoiit-Con”toirens förvaltning, sorn Riksens Ständers Ban”corUtskott, deras Revisorer öfver Stats-, Ban-' ”corneli Riksgälds-Verken, eller Hernr Banco”Fullmugtige för tillämpningen af Riksens Ständers vid denna Riksdag fattade Beslut, utan ”rubbning af de för Bolaget gällande stadgar, •”efter omständigheterna finna nödigt meddela , ”för att i möjeligaste måtto leda dessa Discoht”Verks operationer till allmänt nyttiga iindä”mål, ofelbart och vid den påföljd sorn af blifvande Ständer pröfvas lämpelig, verkställas ”och efterlefva».” Emot anira" punkten hafva ej några anmärkningar blifvit gjorda. Vid 3:dje punkten har blifvit anmärkt, att den der fordrade ersättnings-sUmma af 50,000 R:d årligen för Filial-Disconternas öfvertagande, är alldeles för högt beräknad, och skulle för Bolaget förorsaka förlust i stället för vinst af Malmö Discönt-rörelse. Utskottet har efter föregången öfverläggning ansett den fordrade summan kunna nedsättas till 30,000 R:d årligen, ~ sagom hvartill Banken» inkomst af Götheborgs och Malmö Discont-Verk hui&till i det gämasie uppgått: så vida Riksén - Den 4 Augusti tetis Ständer skulle finna att något lunder för antagandet af Utskottets förslag i allt öfrigt genom denna i sig sjelf mindre betydande omständighet kunde föranledas. Såsom säkerhet för den föreslagna reparations-fonden, örn deri samma för Byggnadetl användes , anser Utskott tet pantforskrifningen af hela Verket och dess tillhörigheter höra äfven dertill Utsträcka^» Vid öfverläggning rörande de
Hans Excellence Herr Grefwcn vch Ordförandens' Sedan deN proposition jag gjort blifwit med Ja och Nej beswarad, och äfwcn votering blifwit omtalt, är 'dek >uin ffyldighet att fb» resta en contra - proposition: Och dä, r anseende till Holde Z Regerings - Formen^ den som blifwit förestå» gen icke lärer kunna antagas, kan jag ej göra någon annan än till bifall pä z:je Momentet utan all tilläggning. Ropades Nej och Ja. Grefwe dornar: Det är ej blott pä förmodan eller gissningar jag grundat min mening. Jag har uppläst sjelfwa Regerings - FormcnS § och dot är i följe deraf jag trott det wara emot Coiistitulionen att tilläta en enskilt Ledamot af Constitutions-Uksköttet, att sedan det ej funnit skäl lill anklagelse, fäson, sin enskilta mening göra en deremot stridande anmälan i Ständet. Det är blott som en moiwigt emot en sädan rättighet, som jag peka, en säban personanswarighet. Grcftve Oe In Onrstre; Jag kan alldrig förmoda att Regerings»Formen skulle hafwa 2:ne W snörrätt stridande mot hwarandra. Gref. 4423 Den 19 October. Grefwe körner: Derom är ingen fräga; men skulle den io7:de Z fä den tilläggning som här yrkaS, sä förändrar sädant förhällandek. Herr Lllverstolpe, 6ustak Om CderS Cxcellcnee ej tror sig kunna göra en proposition emot dcn iio:de § Regerings-Formen, sä hemställer jag ock ödmjukeligen om dcn kan göras emot Len lo/tde. Herr Ib am: Torde hända kan en förening här äga rum. Den iio:de § som är sednare än den I07:de, till hwilkcn en tilläggning här förefläS, stadgar uttryckeligcn att ingen Riksdagsman kan under tilltal ställas utan genom ett uttryckligt beslut, hwaruti fem sjektcdclar af Ständet deltagit.
Lagerbjelkes förslag, innehållande: ”Afgifter för så väl personers som varors forslande å jernbanan bestämmas genom af K. 51. godkänd taxa, hvarjemte bolaget åligger att vid påfordran och emot serskild af K. 51. fastställd, afgift å jernbanan fortskaffa trupper och krigsmarteriel samt andra Kronans effekter” samt hemställde om R. o. Ad. bifölle delta förslag. Denna propos. besvarades med ja och nej, hvarefter Hr Gr:n o. Ordf:n förklarade det han ansåg ja hafva varit öfvervägande. Frih. Cederström begärde votering. 544 Den 28 Augusti e. m. Uplästes och godkändes följande voter:spropos:n. Den, som bifaller att såsom tillägg vid 6:te mom. af 2:dra punkten, StatsUlsk:s utlåt. N:o 340, antages ett så lydande stadgande: ”Afgifter för såväl personers som varors forslande å jernbanan bestämmas genom af K. Al. godkänd taxa, hvarjemte bolaget åligger att vid påfordran och emot serskild, af K. Al. fastställd afgift å jernbanan fortskaffa trupper och krigsmateriel samt andra Kronans effekter”, voterar Ja j den det ej vill, voterar Nej; vinner nej, varder förenämnde stadgande icke af R. o. Ad. antaget. Efter voteringens slut och sedan den undantagna och förseglade voter:ssedelo blifvit öpnad, befunnos rösterna hafva utfallit som följer Ja — 28. Nej — 20. Hr Gr:n o. Ordf:ns härefter framställda propos. till bifall å det 3:dje af Gr. Lagerbjelkes förslag, innehållande: ”Åled jernvägen skall förbindas en elektro-magnetisk telegraf-linie, hvilken vid påfordran skall ställas till K. Al. och Kronans disposition”, besvarades med starka nej, blandade med ja, hvarpå Hr Grin o. Ordf:n tillkännagaf det han ansåg nej hafva öfverröstat ja. Härvid begärdes af Gr. Lagerbjelke votering, hvarefter till justering uplästes och godkändes följande votenspropos.