Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Emot tagen Deputerade af detta Hederwarba Ständ derföre de npriktigaste tacksägelser, och sör-varen noga utiEore minnen, art ingen kan sätta mera warde än Ridderstapet och Adeln pä hwac och en af Evre hederlige medbröder. Framfören detta till Edert Sttind. Sedan Den i3 August!- 799 Sedan alla öfliga Ceremonier Riks'Sranden emellan salunda moro ftillgjcrde, uktryckke Herr LanduMarskalken munkeliaen kill Höglofl. Ridderskåpet och Adeln sine tänkesätt, salunda: Dä jag för något mera än 4 mänader sedan intog detta ställe, hwarifrän jag nu har den äran att för sista gängen under detta lugna Riksmöte tilltala Nidderskapet och Adeln, utbad jag mig dest biständ till utförande af de wiglige wärf, som frän den samma äro oskiljaktig-,'. Jag har behöft, jag har njutit det, och det kraftiga stöd Ridderstapet och Adeln behagat lenina mig af dest bewägeuhe , har ofta warit beledsagadt af sädane utmärkte wänskapsprvf, hwaraf minnet hos mig aldrig kan ucplänas. Wärdes, mine Herrar! derföre nu emottaga min upriktigaste och listigaste tacksamhet, och waren försäkrade, akt känsian deraf kommer i framtiden och i äldrens senaste är atk utgöra min största sällhet. Jemte öftverlemnande af Landt-Marffalks-st:f« wen, rilltalade Herr Landt - Marskalken den äldste närwarande Grefwen, Herr Grefwe Cevenstaupt, Lustaf, pä följande sätt: Jag öfwerlemnar nu denna Staf lill Herr Grefwe>t, af börd och egenskaper berättigad art ben emottaga. Jag anhälier, alt när Herr Grefwen återställer den i Konungens händer, min en stilla tacksamhet för Konungens nåd och förtroende matte blifwa tolkad med samma warina manskap för min person, som Herr Grefwen under loppet as Riksdagen mig städse wisat. Grefwe Don i8 Augusti.
Jag vill dermed icke hafva sagt, att jag anser indelta arme ens idee förenlig med conscriptions-systemet; långt derifrån, men då jag, med qväfvande af min egen åsigt, mäste underkasta mig den större delen af nationens tanke i detta fall, som är att denna indelta annee bör bibehållas som Stam för beväringen, mäste jag deremot å min sida yrka den största möjliga utsträckning af armeens vapenöfningar, ty eljest inträffade alt Sverige underhöll den aldradyraste hop af gamla rekryter, hvilket måtte vara det sämsta af alla försvar. Det har i sanning fägnat mig att höra af en ledamot, som icke tillhör männen af yrket den idee framställas, att med instructions-compagnier skulle äfven kunna afses att underhålla befälets militäriska dsprit. Jag fäster mig synnerligen vid denna ide'e, och tror alt instruclions-compagnier kunna hafva för afsigt lika myckel alt bilda armeens befäl, som den obetydOga delen af stammen, som för Den ao Mars e. m. 195 den obetydliga summan af 3i,ooo r:dr om året han erhålla bildning. Af dessa stal, ocb då ej fråga är om mer än nämnda belopp, förenar jag mig med dem som tillstyrka instämmande i PresteSt:s beslut. Frill. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Enär det visat sig att Regeringen beträdt en riktig bana och conseqvent följt den, så anser jag det vara Representationens pligt att understödja Styrelsens så beskaffade bemödanden. Styrelsen bar visat sig vara mån att skaffa så väl befäl som trupp nödig instruction. Konungen har, för att vidare utveckla den började planen, föreslagit Ständerna att anslå medel till inslructions-compagnier: jag anser det vara Ständernes pligt att bevilja detta anslag. Utom de många andra fördelar, som medelst sådana instructions-compagniers inrättande kunna vinnas, föreställer ]ag mig äfven att ifrån dessa compagnie!- kunde utgå personer, hvilka skulle kunna förestå skolmästarebefattningar i orterna.
Inte heller firas första maj som förr med våfflor och mjöd, af hvilket man drack sig märg i benen! Om hemmen åter upplifvade denna sed och i en tidsenlig form den gamla leken mellan de utklädda vinteroch vårkungarna, skulle barnen erhålla ett oförgätligt minne af vårens återkomst. Allt hvad våren hunnit gifva af blommor och grönt sattes fordom vid pingsten i spisel, i ljuskronor och stakar liksom för att fira vårens seger öfver allt, där elden kämpat mot vinterns köld och mörker! Och huru "klädde" man icke hvar vrå vid midsommaren; huru kär var ej dess fäst med sin "majstång", sin dans och sin musik i sommarnatten! Men på många ställen i vårt land är nu också majstången tyvärr endast ett minne! Alla dessa och andra enkla bruk, som sammanhängde med lifsuppfattningen och med årets tider, voro emellertid fulla af just det enkla bildspråk, den naiva skönhet, som lämpa sig för barnets behof och gifva poesi åt barnets stämningar. Hvarje hem har ju äfven sina särskilda fästdagar, åt hvilka man dock nu mera ofta på samma sätt försummar att gifva denna särskilda fästprägel, som från en kär vana blir ett kärt, rörande minne. Födelsedagarnas och andra bemärkelsedagars traditionella blommor, fästrätter och "firningar" än med "utklädsel" eller knäckkokning eller plättkalas och dylika enkla nöjen kunna emellertid icke ersättas af några mer storartade, för hvar gång nya fästligheter. Hvarje hem har plikten att göra äfven hvardagen och söndagen innehållsrika för barnen, genom små nöjen efter slutat arbete: om vintern sagostunder vid brasan, med äpplen och nötter vid särskilda anledningar; eller sång kring pianot eller läsning af en ny "rolig bok" eller förevisning af ett planschvärk. En mor, som är artist i hemlifvets konst, skapar för aftonens samvaro det lugn, som redan ger barnen en fästlig känsla; hon förstår att med några blommor i en vas eller andra enkla små anordningar för trefnaden fylla barnens sinne med omedveten skönhetsglädje, medan den mor, som saknar hemlifvets konstsinne, däremot dagligen pinar barnen genom den oro, den fulhet, den hållningslöshet, hon kring sig utbreder.
På ofvanomförmäldla skäl anser jag, att privatbankerna icke kunna eller böra, emot rättvisa och billighet, förpligtas att, utöfver sina lagliga åligganden, föreslagna vexlingscontor inrätta; hvadan jag ock i allo afstyrker motionen, under vördsam anhållan, att detta mitt yttrande må få åtfölja motionen till det Utsk., dit remissen beslutas. Frih. Ce ders t rö m , J a cob: Den erfarenhet Sveriges riksbank inhemta! om inflytelsen af vexelcontor, lärer vara tillräcklig, för att afhålla oss ifrån att ålägga nuvar. privatbanker ingå på samina bana. Jag kan således icke med motionären instämma i den tanke, att det vore nyttigt att i sådant afseende stifta en lag; utan anser jag, att möjligheten af privatbankernas existens derigenom skulle annulleras. På andra sidan åter har det, såsom ett medel till afhjelpande af svårigheterna vid uppbörden, blifvit framstäldt, att privatbankssedlar dervid af uppbördsmannen kunde emottagas, för alt sedermera på en gång utvexlas emot riksbankens sedlar. Denna åsigt bestrider jag helt och hållet. Det låter sig icke göra, att vid uppbörden emottaga annat än riksmynt, såvida uppbördsmannen icke är försedd med enskild cassa, tillräcklig för att dermed bestrida utvexlingen till medlens levererande i riksmynt; ty i annat fall skulle, derest ett fallissement af den enskilda inrättningen inträffade, ej allenast en oersättlig förlust för uppbördsmannen uppkomma, utan han också hafva begått ett brott, då lian emot författningarnas föreskrift, blottställt statsverket för stora förluster. Ett sådant äfventyrande af uppbördsmedlen, medelst valutors emottagande i stället för riksmynt, hoppas jag ej kunna blifva tillåtet; och jag afstyrker således motionen tillika med dess_ coroilarier. Hr Lefren, Joli., Pehr: Jag har städse varit bland deras antal, hvilka ifrat för uppkomsten af privatbanker, under villkor att nödiga controiler må äga rum, till säker - Den i a Mars. i3g het för allmänheten att ieke blifva lidande på dessa banker.
Skattelöseskillingar till Stats-Cassan kari inflyta, ej vore gjord, blefve nu faststäldt, att desse medel maga i Riksgälds-Contoiret insättas och Kongl. Majit intill nästa Riksdag tillhandahällas, för att användas till Försvars-Verket saint Arméens materiella behof. Det af Höglofl. Ridderskapet och Adeln gjorde undantag frän Herr Reuterskölds nu anförde Förslag, bestar deruti, att detta Ständ, med förändring af 6:te puncten, förklarat, det alla de Bruks - ägare, som inom den 4 Februarii 1817 hos vederbörande Collegler anmält sig till Skatteköps erhällande, och fullgjort allt hvad Kongl. Förordningen af den 4 Februarii 1811 i sädant ändamål stadgar, böra bibehälias vid rättigheten till Skatteköp, ehuru Skatte-Brefven ännu icke blifvit för dein af vederbörande utfärdade; och har Hedervärda Bonde-Ståndet ater vid i:a puncten, angående den blifvande Grund-räntan ä de till Skatte upplåtande Skogar, tillagt, dela att densamma skall utgöra minst 3 sk. för hvarje Tunnland Skog i Dalarne samt de Rrovincer, som ligga norr om Gestrikland, dels ock att till Stats-Utskottets Betänk anden. 1961 ifrågavarande Skogar icke anses höra de i Skåne belägne Oror eller Allmänningar. Sålunda hafva icke a'lenast förstnämnde 2 me Stånd s'adnat uti hufvudsakligen olika beslut med Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet, utan ock de a;ne sistnämnde skiljt sig uti någre omständigheter; Hvarföre Stats-Utskottet, i följd af 73 §. Riksdagsordningen, fat föreslå, huruledes desse skiljaktigheter måga kunna och böra jemnkas, samt hvad åtgärd, som till ett sammanstämmande Resultat är att vidtaga. Då Höglofl. Ridderskapet och Adelns Beslut, angående Bruks - ägarnes rätt, i följd af gjörde Skatteköps-ansökningar, mera närmar sig till de 2:ne Ståndens, som ansett
Memorialer behandla gemensamt 2ne serskildta ämnen: det ena, rörande äskad underdånig tillstyrkan hos Kongl. Majit, att all Bränvinsbräning genast och till en bestämd tid måtte varda inställd, det andra, innefattande förslag till förändringar i nu gällande författningar om Bränvinstillverkningen, och framtida reglementarisk^ föreskrifter, hvilka böra vidtagas för att göra densamma i möjligaste måtto gagnelig för nationen. Då Utskottet redan afgifvit sitt betänkande i anledning af den förra frågan, skulle det äfven blifva utan allt ändamål, att nu upprepa hvad de remitterade Memorialen i denna del inehålla. Utskottet får derföre inskränka sig till ett kort upptagande af hvad i sednare hänseendet blifvit anfördt, och hvilketiiufvudsakligen innefattas uti följande Memorialer och Anföranden. Besv, ock Ekon, Utsk• B et änka nelen, sig 1:0 2ne serskildta Memorialer af Herr Svedenhjelm, H. L. hvaruti yrkas, en fullkomligt fri och tillåten Brånvinsbränning för hvarje jordbrukare a Landet, sorn äger en tunnas utsäde, Torpare deribland äfven inbegripne; med den inskränkning likväl i pannerymden, att å sammanslagne egendomar, bestående af flere mantal, samt å hela till och med fdel» mantal, pannor af 30 kannors, men å halfva hemman och derunder, samt af Torpare med det bestämda utsädet, endast af 15 kannors rymd linge begagnis.
Den sisla värde talaren har yttrat, att då komiterade föreslagit förenklingen af räntorna, skulle de haft för afsigt, att göra det lättare för de skattskyldiga att kontrollera beloppet af deras utskylder, hvilket dock ej vunnes genom det här ifrågavar:de förslaget. Jag medgifver visst att detta varit elt af komiterades skäl dertill, men ingalunda, strider det nu discuterade förslaget på något sätt deremot. Ar hår någon fråga om, att de nya räntorne skola bestämmas efter andra grunder än komiterade för allmänna ränleförenklingen föreslagit? Nej, visst icke. Det är uttryckligen föreslaget att utsätta dem efter samma grunder, vare sig i penningar eller i ett färre antal persedlar. Frågan är här blott om huru beräkningen af räntebeloppet skall verkställas. Och huru skulle det stå tillsamman med den jemlikhet i beskattningen, som man måste åsyfta, om man ej i afseende å ny skattläggning förfore efter samma grunder och på lika sätt, som man uträknat och förvandladt de gamla hemmanens räntor? Frih. Cederström: Till hvad Hr Sandströmer nu yttrat, torde böra läggas, att om hemmanens skattläggning skulle göras efter de, t. ex. i smör och spannmål förvandlade räntorna; så skulle räntan på dem, efter nuvande methoder och undervisningar blifva mer än dubbelt mot hvad den nu skulle blifva. Denna punkt lemnades utan anmärkn. 16 punkten. Hr von Hartmansdorff: Jag vill i afseende å denna punkt endast upprepa för städeme hvad jag förut yttrat mig om räntegifvare på landet, nemi. att jag bestrider persedlarnes förvandling i penningar. Hr Printzensköld: Jag tager mig friheten göra samma anmärkn. och förbehåll som Hr von Hartmansdorff; men ber alt derjemte få tillägga, det, enl. min öfvertygelse, åtminstone en del af dessa afgifler utgår på grund af donationer; emedan vissa hemman blifvit till städerna af framfarne Konungar npplåtne emot vissa vilkor, som tvifvelsutan äro i donationsbrefven uppgifna.
Jag hade äfven önskat att den del af Sverige, som ligger Norr om Stockholm, icke blifvit i förslaget alldeles förbigången. Det synes mig att ett försök åtminstone borde göras för att öfvertyga sig huruvida denna betydliga del af Fäderneslandet skulle, i någon mohn och efter hand, kunna komma i åtnjutande af den ifrågavarande inrättningens förmoner; och detta så mycket heldre som, äfven i denna riktning, Ångbåtsfart dels redan finnes dels ar föreslagen att ytterligare inrättas. Utan att ingå i några mindre detailler, hvarmed jag, för min del, tror att 11. H. S:r icke böra på förhand sig befatta för alt icke möjligen lägga hinder i vägen för de förändringar som vid förslagets verk - Betänkande n. 345 stadighet kunde blifva nödiga, anser jag det R. H. St:r, med uppgift på de lornäinsta destinationerne — t. ex. Skane med afseende på Tyskland och Danmark; Götheborgs med afseende på vestra provinserna och Norrige — samt Norra Sveriges så långt inrättningen deråt befinnes verkställbar, — borde inskränka sig att genom underd. Skrifvelse anhålla det K. M:t täcktes anbefalla vederbörande Auctoriter att, efter uppgörande af marche-router och reglementariska föreskrifter, verkställa den åsyftade PaketPostlnrättningen, med begagnande af befintliga Ångfartyg, sd lange det 'dr öppet vattens och till lands i de uppgifna riktningarne, under de öfriga årstiderna. Inrättningen skulle då sannolikt, i mohn den af allmänheten uppmuntrades och lemnade inkomst, utvidgas till begagnande i längre sträckningar och på flere vägar. Om R. II. St:r fastställa att hvad af Postmedlen kan inflyta utöfver den för StatsVerket beräknade behållna intraden af 100,000 R:dr B:co, såsom H. Utskottet föreslagit, må af K. M:t få disponeras till Postinrättningens förbättrande, tviflar jag icke att dessa öfverskottsmedel skola blifva tillräckliga för det nu åsyftade ändamålet.
Antom till Exp.-Utslc. 26 Felir, Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid StatsUtskottets Betänkande N:o 172, i f rågan om vissa grunders bestämmande för Hof-Stats-personalens pensionering. (U. A.) Detta Betänkande, hvaruti Utskottet föreslagit till Rikets Ständers antagande åtskilliga grunder för hädanefter skeende regleringar af pensioner för Hof-Stats-personalen, har af Ridderskapet och Adeln blifvit lagdt till handlingarne, af Bonde-Ståndet afslaget samt ålerremilteradt från de öfrige 2:ne Riks-Stånden, med anmärkningar, hufvudsakligen innehållande: de inom Preste-StAndetj, af Prosten Hallström, alt ett förtydligande af det uti ofvanberörde
Besv.-och Ekon.-TJtsk. Betänkande N:o 50. man och lägenheter stel, åt deras innehafvare vidsträcktare rätt till skogens begagnande meddelat, med dervid fästadt vilkor, att, innan denna förmån får åtnjutas, skogen, på sökandens bekostnad, skall vara indelad till regelbunden hushållning, för att under Skogsstyrelsens uppsigt vårdas och nyttjas efter fastställd plan och gifna föreskrifter för afverkning och skötsel, samt att, angående den rätt till skogens nyttjande utöfver husbehofvet, som bör tillkomma kronoåboer samt nyhemmansoch nybyggesinnehafvare i de sex norra länen, måtte särskildt varda sålunda förordnadt, att de bibehållas vid de större friheter, som de jemförelsevis mot andra åboer hittills åtnjutit, under den noggrannare kontroll, sorn till förekommande af missbruk kan varda föreskrifven. Beträffande kostnaderna för indelningen af här ofvan omförmälda åtskilliga skogar, hvilka icke stå under Kronans omedelbara disposition nemligen härads allmänningar, samt utarrenderade publika hemmans och boställens skogar, har Utskottet ansett Staten icke böra på annat sätt härtill bidraga än medelst förskott af medel, der sådant oundgängligen erfordras. Detta har synts vara nödvändigt, enär de enskilda personer, hvilka innehafva dispositionsrätten icke alltid kunna ega de tillgångar, som erfordras för bestridande af de ofta ganska dryga indelningskostnaderna, och det i allt fall icke under nuvarande stora behof af skyndsamma åtgärders vidtagande till kronoskogarnes bättre vård skulle vara lämpligt att nödga Skogs styrelsen afvakta det ögonblick, då vederbörande innehafvare af dessa skogar kunde befinnas villige att åtaga sig ifrågavarande stora utgifter, hvilket möjligen icke någonsin skulle komma att inträffa. Då emellertid indelningen är att anse för en tillökning i egendomens kapitalvärde, har det äfven synts, att Staten skulle kunna ur skogens afkastning återtaga de derå nedlagda kostnaderna.
Pre ste-Ståndets Canzli. Afskrift. Litt. H. Ilalmstädh den 3 Junij (1670). förmiddagh holtz Protoeol uthi begges deras Ex. Ex:tiers nähr warö: Då inkom Landzhöfdingen Herr Johan Hårdh och insinuerade ett memorial, hvarpå han begierte Resolution. 9. Om kyrckio Godz, som åhre bortsulde och förlente, hvilka gifva sitt landgille och ordinarie Ränlha till kyrckian, men alt Extra Ord. till Donatarien, nähr dhe böhre städia, om sådant, icke af Cronones fougde och kyckiones fidlmechlige bör skee, och icke afl' denn som Godset och det extraord. häfver, hvilka sigh det lillwella, ehuruvähl atStädian altijdh accorderas och gifves effter pundtalet som Godzén ränttar till, i det vissa som är landgillet. Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 1S2. 61 Resolutio. Adellsmannens betiente må vähl tillålas att antaga till hemmanets åboe denn person, som lian dertill farner tjenligh och dugeligh, doch så alt emedan städzmåhlet bör fullia landgillet och falla kyrckian till, böhr sådant skee med Cronones Befallningsmäns sampt kyrckioverdernes consens och weetskap, hvilka böhre på kyrckiones v egna r till det bästa accordera medh bonden om städzmåhlet, hvarpå sedan Cronones Befallningsman skall städsmåhlszedell meddehla, och om vederbörande icke kunna härutinnan förenass böhr det för Landshöfdingen angifvas, att han deruthinnan statuerar hvadh skiähJigt finnes. 12. Berettade att när kyrckiogodz blifver odhe, lager donatariens fullmechtige alt griissgiället och kyrckian får intet, som häfver landgillet och det ordinarie. Resolutio.
Ridderskapet och Adeln behagat remittera en af Hr Anrep, Gabriel, väckt motion om ett föriagslån från Riddarbus-kassan för utgifvande af ett genealogisk! arbete under titel: Svenska Adelns Allarla/lor. Af Hr Anreps anförande jemte dervid fogade bilagor inhemtas, att motionären, som förut utgifvit den s. k. Adels-Kalendern, hade för afsigt att uti det nu ifrågavarande arbetet uptaga allt hvad de å Riddarhuset befintliga genealogier innehålla, med uteslutande likväl »af vissa saker som böra förbigåso. Arbetet skulle utkomma i häften om 64 sidor, ett i hvarje månad. Uplagans storlek skulle blifva Ett Tusen exemplar och priset för hvarje häfte 1 R:dr 12 sk. Rmt. Tryckningskostnaden för hvarje häfte beräknades till 375 R:dr hvartill komme 150 Il:dr författarearfvode eller tillsammans 525 R:dr, så att om hela arbetet be räknades komma att utgöra 36 häften, hvaraf 12 årligen utkomma, förlaget upginge till 18,900 lt:dr allt Rmt, fördelta på tre år. Deremot beräknade motionären inkomsterna, med afdrag af försäljningsprovision, efter en afsättning afQOO exemplar till 10,125 R:dr, af 800 exemplar till 9,000 Il:dr och af endast 700 exemplar till 7,825 R:dr allt Rmt. Behållningen skulle således blifva, efter afdrag af 6 procents förlagsränta, i första fallet 3,125 R:dr i det andra 2,000 R:dr och i det tredje 875 R:dr, af hvilken vinst motionären ville till Riddarhus-kassan afstå hälften. Och har motionären tillika föreslagit, alt detta arbete skulle, för alt betrygga dess ordentliga utgifvande, ställas under Riddarbus-Direktionens eller någon dess Tjenstemans öfverinseende samt ett särskildt arfvode af 300 R:dr Rmt anvisas för sistbemälde tjensteman, som tillika borde sköta företagets ekonomi.
Lägger man härtill alla de svårigheter, tillämpningen af en öfverflödsbeskattning skulle medföra, de tusentals öfverträdelser, den i hvarje landsort skulle föranleda, och de fiscaliska åtgärder, som deraf skulle följa, synes det ligga för öppen dag, att Bevilln.Utsk. på goda skäl afstyrkt B. St. att Dt n 12 Maj f. m. att fästa afseende på motionerna derom; hvarförutan jag, med anledning af de inom Utsk. gjorda reservationer, utber mig få erinra, att ali beskattning å utländska viner och andra drycker samt caffe', the' och chocolade bör utgå genom tullafgifter, samt att, då skatt å inhemska brännvinstillverkningen rätteligen bestämmes till hvad den vid närvar, förhållanden bör vara, synes olämpligt att derjemte belägga brännvinet icke allenast med afgift för den, som i minut det försäljer, utan ock med afgift för den, det förtär, och, till äfventyrs i Stockholm, med en fjerde afgift för den, som inför brännvinet till staden. Bevillning för karakterer är jemväl ibland de nödfallsbeskattningar, som man någon gång tillgripit, men återförkastat, och dess upptagande ånyo synes icke hafva något skäl för sig; ty om man, vid frågans öfvervägande, vill utgå från någon förutsättning om egenskapen af detta belöningsmedei, nemi. karaktersfullmagter, mäste den vara att belöningen är förtjent; och då i sådant fall äfven hör antagas, att den blifvit tilldelad i brist af utväg att befordra personer till en karakteren motsvarande tjenst med lön , skulle det blifva en ytterlig orättvisa att ålägga honom skatt, just för det han fått otillräcklig belöning. Jag är fullkomligen ense med en värd talare deri, att directa bevillningen skulle kunna ansenligen minskas, om andra bevillningar och deribland synnerligen chartae-sigillataeafgiften blefve, efter dess grundprincip, tillämpad i sin helhet, hvilket hittills i Sverige icke skett.
Maj:t har äfven ansett lämpligt, att, så län - Kongl. MaJ.-ts Nådiga Propos. -Alo 2. 3 ge beräkning af spannmål under penningelöner fortfar, ett från Riksdag till Riksdag oföränderligt medelpris derå fastställes, och kostnaden dertill, oberoende af Stats-Verkets inkomster i spannmål, serskildt uppföres å hvarje Hufvud-Titel, der dylik utgift eger rum. Kongl. Maj:t föreslår, att detta medelpris, i förhållande till sädesprisenas omvexlingar under de föregående åren, vid Stats-Regleringen bestämmes till Sju R:dr tunnan. Kongl. Maj:t går nu att framställa den Jlufvud-summa, på Hufvud-Titlar fördelad, som Kongl. Maj:t anser för Stals-behofven erfordras. I de fall, då förändringar i nuvarande anslag eller nya utgifter föreslås, iiro skälen dertill i korrthet anförda , med hänvisning till de underdåniga Utlåtanden och Skrifvelser af vederbörande Embetsverk, de Stater och Utredningar, samt öfriga Handlingar, som närmare upplysa förhållandet och komma att till Rikets Ständers Stats - Utskott öfverlemnas. Kongl. Maj:t gör Sig förvissad, del Rikets Ständer skola finna å ena sidan, det Kongl. Majrt ej föreslagit andra tillÖkta eller nya utgifter, än dem nödvändigheten påkallat, och å andra sidan, att hvad för en fullständig reglering af de årliga Stals-utgifterna prof - 4 Kongl. Maj/ts Nådiga Propos. N-o 2. vas nödigt, lian utgå utan förhöjning af nuvarande bcskattnings-summa. Första Hufvud-Titeln : Kongl. Hofoch Slotts-Staterna. Riksdaler Banco. Första Hufvud-Titelns nuvarande anslag är R:dr 738,549: 45: 3. med 269 tunnor under Löner inbegripen spannmål å 6 R:dr tunnan och 22 tunnor 16 kappar spannmål in natura. Kongl. Maj:t föreslår, att anslaget för denna Hufvud-Titel vid Stats-regleringen bestämmes till j48,r.oo: Tillökningen härrör: 1:0