Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Under-Rätt dömt i grofvare brott, säger Lagen i 5 §. af 25 Gap. Rättegångs-Balken, må ej i fullbordan gå, utan sände sin ransakning och dom genast in till HofRätten, att der först vidare pröfvas och kärskådas. Enär delta stadgande förekommer, sedan i samma §. är förut Leskrifvet, huru i andra brottmål, ehvad de äro svårare eller mindre, den missnöjde må sig besvära i Hof-Rätten, och att, om han det ej gör, han ej deri har vidare talan, synes mig i sjelfva sammanhanget och uppställningen den, äfven med ordalydelsen instämmande, mejling vara af Lagstiftaren lemligen klart uttryckt, att den anbefallda närmare pröfliingen afsåge det enda, reen vigtiga föremål, att, i fråga om brott af så grof beskaffenhet, som ofvannämnde Lagrum omtalar, och hvaraf påföljden ofta är den skyldiges bestraffning till lif eller ära, möjliga misstag i strafflagarnes tillämpning skulle, utan föranledande af serskild klagan, kunna , genom en strängare granskning, af Öfver-Domaren rättas, och den anklagades rätt lika säkert vårdas, som Lagens kraf uppfyllas. Det af Öfver-Domstolar, serdeles uti senare tider, iakttagna förfarande, att, när Bil. till K. M. Nådiga. Propos. N.-o 8r. 3g det fran Under-Domaren insända Utslaget innefattar beslut äfven uti andra, icke af underställnings - egenskap varande brottmål , de der antingen emot den egentliga brottslingen, eller emot någon af de fördelaktighet angifna, blifvit anmälda, inlåta sig i pröfning af sådana beslut, ehuru klagan deröfver å någondera sidan icke blifvit anförd, är således, ehuru nu mera temligen allmänt vedertaget och gilladt, efter milt omdöme, icke rätt förenligt med Lagens ofvan åberopade föreskrift.
I en af våra dagliga tidningar stod nyligen ett med författarens tillstånd införd! utdrag ur det under arbete varande häftet af Biskop Agardhs statistik. Detta utdrag innehåller en framställning af metersystemets historik och jag begagnar så mycket heldre denna artikel såsom ledning för min framställning i detta afseende som mina upgifter genom att stödjas af Biskop Agardhs auktoritet blott kunna vinna i värde. Redan länge bade den idéen föresväfval de lärde att införa ett nytt måttsystem, som skulle vara grundadt på någon oföränderlig, ur sjelfva naturen herntad storhet, och som således skulle vara för hela verlden giltigt. Då utbröt den första Fransyska revolutionen och under dess första ifver denna gyllene tid för de abslracla tlieorierna! Så i politiska som ekonomiska mål dekreterade konstituerande församlingen år 1791, att ett nytt system för mått, mål, vigt och mynt skulle införas, och såsom grundmått antogs längden af sekund-pendeln, hvilken är oföränderlig. Likväl öfverleronades saken åt en kommission af den tidens berömdaste lärde och alla nationer inbjödos alt sända ombud till densamma. Denna kommission förkastade sekundpendelns längd såsom mått och upgaf i stället för första gången idén om att taga någon viss del af jordens omkrets till grundmått. Nya stora gradmätningar anställdes genom bela Frankrike och Spanien och sedan man först haft en provisorisk meter trodde man sig är 1798 verkligen med visshet hafva sig bekant längden af jordens omkrets öfver polerna och år 1799 fastställdes definitivt meterns längd. Det egna är emedlertid att man ända lill denna dag ej är rigligt säker på om man känner den rälla längden af jordmeridianen oell följaktligen om man verkligen fått af dess J:del till enhet eller ej! Sednare års grad mätningar hafva nemi. i det fallet satt saken i ny ovisshet. Emedlertid fastställdes, som sagt atris af nicridianqvadranten, så - 182 Den 22 Februari f. m. clan man trodde sig känna den, lill enhet och denna, som hlef lika med ungef. 3 fot 3| turn Svenskt, kallades en meler.
Utdrag af Protocollet hållet, hos Högvärdig a Frest-Ständet vid Urtima Riksdagen i Stockholm, den n Mars 1815- S D. Vid justering af Expeditions-Utskottets Förslag till Riksens Ständers underdåniga Tacksägelse-Adress till Hans Majtt Konungen och Hans Kongl. Höghet KronPrinseu, samt dervid bifogade särskildta underdåniga Skrifvelse, Ilar Prest-Ståndet för siri del åt dess Talman uppdragit att hos Kongl. Majtt underdånigst hemställa , om icke Kongl. Majtt i Nåder skulle täckas gifva Riksens Ständers derutinnan högtidligen förklarade tänkesätt af underdånig tacksamhet, undersåtlig kårbek och orubblig tillgifvenhet 'för Hans Majtt Konungen och Hans Kongl. Höghet KronPrinsen samt Rikets heligt besvurna grundlagar, ali nödig publicité, både inom och utom Riket, på sätt Hans Majtt Konungen i sin vishet för godt finner; och skulle de öfriga Respectiva Stånden igenom Protocolls-Utdrag vördsamt och vänligen in - Den 11 Mars. 447 inbjudas alt åt Herr Grefven och Landt-Marskalken samt de öfriga Respectiva Talmannen gifva enahanda uppdrag. Ut Supra. Ex protocollo J. U. Almqvist. Utdrag af Vallöf. Borgare-Ståndets Protocoll, hållet vid Urtima Riksdagen i Stockholm, den ii Mars 1815. S. D. Upplästes och godkändes den utaf Expeditions-Utskottet uppsatte och till justering insände Tacksägelse-Adress till Hans Maj:t Konungen och Hans Kongl. Höghet Kronprinsen, samt den särskildta underdåniga skrifvelse Riksens Ständer beslutit, angående mått och steg i afseende på f. d. Konungen och hans efterkommande. Ut Supra. Ex Protocollo Carl Mag. Robsahm., Utdrag af Vallöf. Borgare-Ståndets Protocoll, hållet vid Urtima Riksdagen i Stockholm, den 11 Mars 1815. S. D.
Bref til! Styrelsen af den i4 och 21 Julii samt 29 September, att försäljning i minut emot contant betalning finge ske från 2'ne uppgifna Magazin, men verkan häraf blef på det hela obetydlig. Sedan utsigterna af en förmånligare sädes-afkastning i de flesta Pro vincet* stadgat sig och mer än troligt var, att de fleste Kronans Räntegifvare skulle under den instundande vintern in natura lefverera sina sädes^katter, hvarigenom saknad af nödigt utrymme på många ställen kunde med visshet förutses, framställde Styrelsen hos K. M:t, i underd. skrifvelse af den 3 September meranumndo Betänkande!!, N:o 208. 3i 1 är, dessa bekymmer såsom talande skäl för medgifvande! af en vidsträcktare Spannmålsförsäljning och uti Nåd. Svar så väl härå, som å UtredningsStyrelsens den i4 October ytterligare aflåtne underd. skrifvelse i samma ämne, behagade K. M:t d. 24 November till efterrättelse meddela, att, då K. iVht insett nödvändigheten af att frånskilja Spannmåislagren den säd, som vore af mask angripen, men tillika funnit att sådan förskämning i ökad mon under den kallare årstiden icke borde befaras, så ville K. M:t lemna Styrelsen Nåd. tillstånd, att besörja om försäljning på allmän Auction och med sex månaders anstånd för betalningens erläggande, emot ställd vederhäftig borgen, utaf de sädesqvantiteter, hvilka redan då kunde vara så betydligen af mask angripne, att verklig fara vore för handen, det den nya Säden genom sammanblandning med den äldre kunde taga skada och vore tillfinnandes i sådana Magazin, der afrad under vintern måste emottagas, men utrymme felades alt skilja den ena sädesposten från den andra; dock att äfven denna försäljning blefve inskränkt till det oundgängligaste och i verket ställd så långt frampå vintern, som ändamålet kunde medgifva, då fråga endast vore att derigenom undanrödja vådan för den nya intägten.
Sits afsigt och bevilln.förordning bokstaf, t. ex. att nedsätta hemmansvärdet i massa, ulan behöriga skäl, samt till och med under miniini-tarilfen, alt på lika sätt sänka annat uppskattningsvärde å egendom, att ytterligare nedsätta borgerskapets bevillning för rörelsen, eller annorledes; så är äfven fara värdi, att tillfället ej alltid lemnäs obegagnadt. Äldre tilldragelser med afseende på uppskattningsvärdet å hemman och det ännu tillvarande missförhållandet deri, Rikets län emellan, antyda öppet hvad man derom bör tro. — Dessutom, och detta förtjena!- noga öfvervägas, hafva Taxeringsoch Pröfnings-comiteerna icke befattat sig ensamt med den egentliga taxeringen. De hafva jemväl granskat och förändiat, och stundom nedsat eller underkändt debiterade afgifter, samt lära ej underlåta att göra detsamma hädanefter. Skulle då öfver Pröfn.coiniteens beslut, i dessa fall, besvär af Kronans ombud ej heller få anföras? Af Utskts förslag hemtar jag svaret nej; och motsägelsen emellan 124 ocl1 l25 §§:na blifver derigenom uppenbar. — Får vidare Kammarrätten icke heller upptaga och afgöra anmärkningar, som vid revision af räkenskaperna knnna förekomma mot debitering af bevillningsmedlen, när så är, att Pröfn.comité behandlat debite1 ings-åtgärderna ? — Äfven härpå måste svaret blifva nekande; och något hvar bör således kunna inse hvarthän detta allt slutligen skall leda. Jag yrkar fördenskull på ändring i Ulskts förslag lill 366 Do II 29 M a j. 17.5 §:n, så att besvärsrätt må tillkomma så val Kronans ombud, som den skattskyldige, äfvensom på en härmed instämmande förändring i 126 §:ns redaclion. Art. 5. §§ 128 till och med 1^0, samt i41 och 142; äfvensom 151, iD2 och i53.
Hans formel är ”Men och Om”; han säger, bifallande: ”ja, det är väl så, Men” och: ”ja, det är visst bra (t. ex. en bra karl), Om bara inte” Hvaraf man ser, att Men och Om utgör hans lilla förbannade sax. Han är i sin natur skef; han ser aldrig någon sak simpliciter såsom den saken, utan ser nödvändigt bredvid. På sådant sätt ser han alltid så mycket ondt han behagar, i det Goda, och så mycket godt han behagar, i det Onda. Voltaire är alla Grinares Furste: han var så stor Grinare, att han grinade Gud Sjelf i synen (såsom man kan se af hans poem öfver Lisabons Förstöring); det var då icke underligt, att han gjorde spe – af Naturen och af Rousseau. Derför är ock det enda, som hos en Grinare är rätt (eller icke skeft), hans passion för Parodier och Farcer; ty hans egen själ är ej annat, än en lefvande parodi på all mensklig skönhet och all Naturens sanning. ”Fånarne”, deremot, äro det enfaldigaste, men i utsträckning, eller på bredd, mest tongifvande slaget af Smädare. De kunna beskrifvas endast genom denna identiska sats: Fånar äro Fånar. Det kan synas förunderligt, att Fånar kunnat komma till ton och tongifning: men sådant har skett derigenom, att förnäma Fånars omdömen blifvit upprepade af alla de mindre förnäma, ända ned till den minsta. Hos hvar och en Fåne ligger nämligen en lust, att bära sig förnämt till. Också plägar han, leende, säga t sin själ: ”Jag Kan” – och tillägga, med utbrytande harm: ”Skulle Jag inte Kunna”? På slikt vis har, af alla Fånarnes sammansatta o-toner, den högljudda ton uppkommit, hvarmed de dömma öfver alla ämnen, efter idel minnesläxor och hvilken som helst i bruk varande smak. Någongång skrifva sig Fånarne, liksom klokt folk: pro Sensu Communi. Men de kännas derpå, att de tro hvar man af stort snille vara galen; såsom deras fäder trodde, att hvarje sådan man var en trollkarl, som hade compact med Satan.
Riksdaler för hvarje Län med tillhopa Två Tusende Fyra Hundrade Riksdaler, att utgå intill denna Riksdag, då mera bestämda uppgifter på verkliga behofvet borde erhållas och vid en blifvande reglering af Landt-Staternes löner tagas i öfvervägande; hvarjemte och som af de utaf Kongl. Majit i detta ämne till Stats-Utskottet remitterade handlingar inhemtats, att i de fleste Län Krono-Fogdarne samt i åtskilliga andra jemväl Härads-Skrifvarne, Magistrater och Kyrkor deltogo i kostnaden för omförmälde tryckning, ansågo Rikets Ständer den sålunda beviljade tryckningskostnads-ersättningen i främsta rummet höra komma sistbemälde Tjenstemän och Autoriteter till godo, samt den, ofvan stadgade tryck ni ngs-ersättning öfverskjutande kostnad af Läns-Styrelsernes egne Tjenstemän ensamt bestridas. Då således hvarken Kronofogdar eller Magistrater numera äro pligtige att uti ifrågavarande kostnad i någon rnon deltaga; samt, om ett deremot stridande bruk eger rum i Bohus Län, eller annorstädes, nämnde Tjenstemän och Autoriteter ega att deruti söka rättelse genom anförande af klagomål å vederbörlig ort, ulan att Rikets Ständer lärer tillkomma att dermed taga befattning; hemställa Utskotten vördsamt, att ifrågavarande motion, såsom till någon åtgärd icke föranledande, må förfalla. Hvilket dock till Rikets Höglofl. Ständers egen pröfning öfverlemnas. Slockholm den 12 Julii i834. STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Boktryckeriet, i834- Slait»arnt Alhn. Bctv-.* och Oeconomie-Utskottena Utlåtande N:o 1Q. c N.0 10 STOCKHOLMS HÖGSKOLA Utlåtande, i anledning af väckt fråga, om Kronos fcjut sens anskaffande.
DireGtionen vid ansvar iagttaga, att det sker i den ordning och efter den föreskrift som stadgadt är i det utfärdade LåneReglementet; ankommande påKamererarens särskildta ansvar om någon af de i samma Reglemente påbudne uppgifter saknas, och pä Fiscalens, om den lagliga åtgärd uteblifver, honom tillhörer att verkställa. §• 9* Alla Skuldsedlar till Svarar mot 9 §. hvarje Cassa eller TestamentsFond skola numerera* efter den ordning i hvilken de blifvit beviljade och penningar derå utgifna Äro Cassorne i behof af sina penningar, böra af de lån, som anses lika säkra och för hvilka räntornc blifvit Den 19 Julii e, m. lika ordentligt inbetalte, det äldsta efter nu imer, till en del, eller helt och hållet först infordras, efter iagtta•get? förbehåll om uppsägningstid. i° §. De yttranden och utlå- Svarar mot io§» tanden, hvilka af Tjenstemännen inför Directionen afgifvas, skola i Protocollet intagas, om de äro munteliga, eller åberopas såsom bifogade, om de äro skriftligen 11 §. *> Directionen föranstaltarSvarar mot 11 §. det RiddarhusCanzliet alla Söcknedagar samt KaramexerareContoiret 2:ne å 3 Den 19 Jul i i e. m: 391 12 §. Pensioner, Stipendier in: m. böra, enligt Föreskrifterne, utdelas af Directionen, sorn noga efterser, att ansökningarne äro med nödige betyg och allegater försedde. 13 §• Directionen låter årligen den 2 Maji, men om, då Helgedag inträffar; näst derpå följande Söcknedag öppna Stiftsmatrikeln till lottning och inskrifning enligt särskildt derom utbomne För. fattningar, och bör derest sådant sker under påstående Riksdag, LandtMarskalken anmodas, att dervid vara tillstädes. ■m - 14 §•
669 hvar och en kan äga5 de ofverflödiga ater att behålla på IndragningsStat de löner, hvarå de erhållit Fullmakter, till dess de till annan tjenst med motsvarande lön kunna förhjelpas. Uppbörden afStatsVerkets Inkomster,hvilken hittills tillhört Statskontoret, kunde derifrån flyttas till Riksgäldskontoret, som då blifver det ställe, der alla publika Intrader, ej mindre de Ordinarie än Bevilloingen , inflyta. I stället för de hittills å RiksStaten befintliga HufviidTitlar, får hvarje Minister sitt anslag, hvarunder de till upprätthållande och förkofran af de honom underlagda Styrelsegrenar beviljade medel uppföras och uaderafdelas. RiksgäldsContoiret komme således att ersätta StatsContoiret, hvilket till följe deraf upphäfdes, men den oumbärliga Betjeningen vid det sednare Verket komme af det förstnämde att användas. Beträffande redovisningen för allmänna medel och Revisionen af alla räkningar öfver om händer häfd uppbörd, hvilken nu sker hos KammarRätten, har Utskottet stadnat i den öfvertygelse, att densamma hvarken bör vara beroende af någon bland de disponerande Embetsmännen, hvartill samtelige Mitmtrarne komma att höra, eller stå under en enda persons inflytelse. Utskottet, som härvid öfvervägat, att Riksens Ilöglofl. Ständer förbehållit sig att taga kännedom deraf, huru de till Statens tjenst anslagne Summor förvaltas, men tillika trott sig inse, huru o* tillräcklige de hittills bruklige Ständernas Revisioner äro, får i anledning deraf föreslå, om icke KammarRättens RevigionsContoir 6jo Serskildta Utskottets Bctcinkandetu kunde ställas under RiksgäldsContoirets inse*» endje; till granskning ät HandSingarne och medel; då, i fall tvist mellan Redogörarne och Revisionen uppstår, densamma, efter fulländad utredning, borde i vanlig Domstolsväg afgöras.
Visserligen har jag mig bekant, att i en landsort domaren tog sig för att å inlemnade bouppteckningar göra sådana arfskiften på papperet, i ändamål att derigenom bereda sig en sportel-inkomst, men hvad blef resultatet? Jo, att dessa arfskiften oftast måste sedermera kasseras, emedan domaren ej baft tillgång till fullständiga upplysningar, för att derpå grunda ett lagligt arfskifte. Utsk:ts förslag är, som sagdt, visserligen ganska vackert och billigt, men deremot icke praktiskt, och jag yrkar derföre afslag derå. Hr Fåhraeus, Joh. Fred.: Giftermålsbalkens 10:de kap. stadgar i l:sta §:n med tydliga ord, att onär man och hustru äro sammanvigde, då eger hvardera giftorätt i boet». Det förekommer mig således synnerligen rättsvidrigt att påfordra stämpelafgift för en handling, som icke tillerkänner mig annan rätt, än att behålla hvad jag redan eger. Denna åsigt yttrades älven vid öfverläggningarna på detta rum, när frågan sisth riksdag förevar. Då emellertid under diskussionen i dag åtskilliga praktiska betänkligheter blifvit anförda emot Utsk:ts försteg i det skick det nu är, förenar jag mig med en föreg:de talare i anhållan om återremiss. Gr. Posse: Man har icke kunnat bestrida rikligheten af den här uttalade grundsats, och då torde det väl också icke vara omöjligt att vinna en praktisk lösning af frågan. Den åsyftade befrielsen för efterlefvande make kunde ju beviljas eventuell, eller med vilkor att vederb:de företedde arfskifte på samma gång som bouppteckning inlemnas. För att från Utsk:t erhålla ett nytt försteg i denna syftning, instämmer jag med dem »om yrkat återremiss. 506 Den 8 April f. m. Frih. Rappe: Äfven jag instämmer gerna med dem som begära äterremiss, blott R. o. Ad. behagar förklara, att Ståndet gillar sjelfva principen, och att återremissen åsyftar endast att få ett nytt förslag, som är lyckligare formuleradt.
I fråga om samma kyrkas begagnande af de korpser, som utgöra hufvud, stadens garnison, har Utskottet af erhållne handlingar inhemtat, att nedannämnde garnisons-församlingar, enligt derom träffade och ännu fortfarande aftal, fått åt sig, under högmesso-gudstjensterna, upplåtna särskilda bänkplatser i kyrkan samt förklarats berättigade begagna kyrkan vid kommunions-förhör, skriftning och nattvardsgång, nemligen: Svea Lif-Gardes, på grund af år 1803 upprättadt kontrakt, emot en årlig afgift till kyrkan af 100 R:dr i samma myntsort, hvaruti regementets aflöning utgår; Svea Artilleri-Regementes, på grund af Kongl. Brefvet den 26 Augusti 1807, enligt hvilket för kyrkans upplåtelse åt Artilleri-församlingen, skulle till kyrkan i ett för allt erläggas en då anvisad summa af 2.000 R:dr B:ko; Lif-Gardets till Häst, enligt år 1816 träffad öfverenskommelse samt år 1823 afslutadt kontrakt, emot erläggande af 60 R:dr B:ko årligen; och Andra Lif-Gardes, enligt likaledes år 1828 afslutadt och sedermera förnyadt kontrakt, mot en årlig afgift af 100 R:dr B:ko.
Ilibets btänelers underdåniga 8biikvelse, om lagmansecb kläi aclsliökdinge-räntans samt 8terbbus-akgiktens uppbörande, bskallde slutligen i ljäder, att Lbrikvelse bärom, sadan den kinnes krotoeollet bilagd, sbulle rnider denna dag till Ilibets 8tander expedieras. Kx Krotocollo, /7^cd/'. //eööe. >: 165. loir till Lxp lllsk. ä ?7 Uars I8t1, lil. I e I» §/c/ //ve^se lir/.eis §§«?rk/b om Mö^e8-d^ttS86no^«7re6?r8 tt-rr/s oe^ tis e/e^s/ öss7nic/k/a ^ost/rak/ers ö/ner^r/tttt-rcie Kkaksve^e^,- Koe^^o^ms K/ott c/en 82 I^e Ilos Kongl. lVlaj:t bakva llibets 8tänder, uti sbrikvelse elen 30 nästkörllutne Oeeeniber, i underdänigbet tillbännagikvit, att de, kör att bereda någon minskning i den sbattsb^ldiga jördens onera, kör deras del beslutit, att, säsom vederlag kör den ak Hustoel) llotebällare dittills utgjorda Nötes-passevolanee, 8ju k:dr L.eo ärligen, till kättarens eller 8oldaten8 underbäll, krän innevarande ärs början uppå kibs-8taten anvisa till Kongl. Naj:ts lXädiga disposition en summa stor 176,000 k.dr ärligen, under de vilbur oeb körbebäll, samma sbrikvelss i ökrigt innebäller, samt med körblarande derjemte, det Kibets 8tänder anse den ak kustbällarne vid
Bonde-Ståndet af riksdagsfullmäktigen Lars Olsson från Stora Kopparbergs län väckt motion, deruti han föreslagit en förändring af "12fi § uti stadgandet, rörande rotehållaren och soldaten vid de indeldta regementena’', som innehåller, att ”rotehållarne skola (vid de regementen, hvarest de icke äro från munderingens vårdande befriade) till munderingens förvarande anskaffa en serskild inrättad kista, uti hvilken persedlarna böra förvaras; skolande dessa en gång i hvarje månad uttagas och visiteras; samt, när vackert och torrt väder inträffar, utvädras; kommande det på rotehällarnes ansvar, derest munderingen genom vårdslöshet tager skada”. Motionären hemställer, att detta stadgande måtte förändras så, att raunderingspersedlarna hädanefter ej må förblifva under rotehållarens tillsyn och ansvarighet, utan att desamma böra vårdas af kompani-cheferne och deras underbefäl. samt förvaras uti kompaniernas trossbodar. Dessa, fastän tillräck - 8 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 53. liga för deras hittills afsedda ändamål, torde dock för kistornas inrymmande blifva för trånga, men detta hinder anser motionären med ringa kostnad kunna nndanrödjas, derigenom, att de inreddes för klädernas upphängande i ta ket till deras skyddande från råttor, samt med luckor för att åstadkomma deras vädring.
Att alla Krouans behof skola genom offentliga Auctioner upphandlas; Borgare-Standets Privilegier 2 8- Om sökande till Bur-och Mästerskap, m. in.; Borgare-Ständets Privilegier 5 §. 3:o. Stadganden vin pligter och onera. Exempel: Om Rusttjenftcn; Adelns Privilegier 21 8- Bilaga till Mem. N:o 83. 459 De Presterskapet älagde moraliska skyldigheter i Presterskapets Privilegier 28 Z. Att viii Adelig Enka eller Jungfru later lägra sig, har hvil förbrutit allt sitt fasta ars under närmaste arfwingar; Adelns Privilegier 29 tz. Stadgauden som innefatta förmaner. 4:o. Sädana allmänna medborgerliga rättigheter, hwaraf, genom wär sednare utfärdade Allmänna Lag, särskilda Författningar, eller wara sednaste Grundlagar, ingen Medborgare är i saknad. Exempel: Att hwarje Adelig tjensteman skall njuta sitt tillbörliga underhall efter Rikets Stat; Adelns Privilegier 2 Z. En dylik rättighet förunnad Presterskapet; Presterskapets Privilegier 2 Z. Att om en Adelsman förwerkat sitt gods nnder Kronan, skall ej hans hustrus, barns eller folks del deruti inmängas; Adelns Privilegier 26 8- Försäkringarnc vin egendoms-säkerhet, lvm finnas i alla Ständs-Privilegierne. — Att Handel och Näringar ej skola skadas genom Monopolier; Borgare-Ständets Privilegier 2 F. Att ingen Embetsman skall hindra Bönderncs »valfrihet till Riksdagsmän; Bonde-Ständets Privilegier 3 Z, m. fl. 5:o. Constitutionella rättigheter för Ständ i National-Representativnen. Exempel: Stadgandet om ival af Riksdagsmän för Borgare-Ständet; Borgare-Ständets Privilegier 6 Z. För BondeStändet; Bonde-Ständets Privilegier 3 §. Om Preste-Ständets rang såsom Ständ; Prcste-Ständcts Privilegier 25 §. Bonde-Ständets rang; BondeStändets Privilegier 3 §. 6:o.
Med förmälan, alt Hr Wästfelt, Fredrik Philip, och Hr von Döbeln, Ernst Georg, hvilka nu blifvit utsedde att vara, den förre ledamot af Banko-Utsk:t och den sednare ledamot af Riddarh. -Utsk:t, förut varit Suppleanter i samma Utsk., anmodade Hr Gr. o. Landtm. R. o. Ad:ns Hrr Elektorer att välja en Suppleant i Banko-Utsk:t efter Hr Wästfelt och en Suppleant i Riddarh. -Utsk:t efter Hr von Döbeln. B. o. Ad. åtskiljdes kl. 12 på natten. In fidem, 0. Brakel. Fredagen den 16 Mais 1866. Plenum kl. 6 e. m. Justerades ett prot.-utdrag för den 14 och 15 dennes. Hr Stuart, Fredrik Gustaf: Jag anhåller att lå i R. o. Ad:ris protok. antecknadt, att jag, vid frågan orri jernvägen genom Wermland, röstat för den norra sträckningen. Dea 16 Mars. 359 Föredrogs ånyo Bevilln.-Utsluts den 3 och 10 dennes på bordet lagda Betänk. N:o 4, ang:de stämpelpappersafgiften. Hr Gr. o. Landtm, föreslog, att detta Betänk, jemte dervid fogade förfättningsförslag skulle punktvis företagas till afgörande, med iakttagande deraf, att i sammanhang med de hemställanden i sjelfva Betänkd, hvilka hade afseende å föreslagne ändringar i vissa delar af nu gällande Kungörelse ang:de stämpelpappersafgiften, dessa delars text skulle förekomma till pröfning, äfvensom att de obetydligare jemkningar i redaktionen, för hvilka Utsk:t icke ansett nödigt att i Betänk:t redogöra, sist skulle företagas till behandling. Ropades ja. Utsk:ts hemställan öfverst å sid. 2. Bifölls. Utsk:ts hemställan medlerst å samma sida. Hr Fåhreeus, Eduard: