Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att l«.fva efter lineal är så förskräckfulltalig publik och rikligaste bifall. ligt tråkigt. » Nästa nyhet å denna scen blir Offenbachs glada » Du är allt en liten underlig kurre, du! operett » Sköna Helena ». Men får gå. Jag har då för min del sett För fattiga barns bespisning inom Maria församling gifver denna församlings kyrkokör under ledAdelsnäs många gånger — oeh sjön är det ning af herr Hugo Lindqvist i morgon lördag i vackraste jag vet. » Maria kyrka en konsert, som lofvar blifva af intresse. » Ja, inte sant? » Hon släppte årorna, lade Programmet upptager nämligen Gilles vackra messa händerna i knät och såg sig omkring med en n:r 7, samt en fantasi, koral och fuga af S. Bach » Det skulle bara inte finnas &amp; Abert, af dir. W. Heintze (som för öfrigt komundrande blick. mer att sköta orgeln) arrangerad för sexstämmig några stränder — de stänga, tycker jag. Man blandad kör. Båda dessa nummer ega nyhetens beskulle bara se det här underliga, blanka, blåa hag, och Iduns varmhjertade läsarinnor skola säkert rundt omkring, så kunde man inbilla sig, att icke försumma att, på samma gång de skaffa sig Hvad sjelfva en njutningsrik afton, skänka de hungrande det hvarkeu hade början eller slut. små en skärf. man då skulle känna sig fri och kunna andas lätt! Inga stängsel eller hinder, hvart man såg — • upptill den ändlöst höga himlen och under en också en ändlöst djup himmel — och man sjelf som en liten sväfvande punkt midt emellan två oändligheter! » Hon blundade, liksom för att bättre sätta sig in i denna tänkta situation, men han små- skrattade och sade: » Nej, hör du, Ingrid, nu skarfVar du allt dugligt — här är knappast fyra alnar till bottnen. » Hon slog upp ögonen, lutade sig ut öfver båtkanten och sade: » Ja, men man ser den inte I Hvarför kan man iute då få inbilla sig, att det inte fins någon botten, om man tycker det är roligt? » » Jo, ger na för mig, bara jag slipper. Jag är den nyktra prosan, jag.
Brot. 1840. 4- Sami. 2 Afd. talle Haft. 2 10 Staissamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 44- af Adelsfane-Regementet på lön anslaget, har Kong!. Maj:t icke funnit vara något bevis om hemmanets förändrade natur, då endast mantals-räntan blifvit indeldl,. utvisande 1746 års Jordebok, att flere skattehemman den tiden varit indeldta eller på lön anslagne till Civile och Mi 1 ita i re tjenstemän, -^hvilket upplyser, att indelningen icke hade något sammanhang med egande-rätten. Af föregående orsaker för folie äfven det skäl, man velat hemta af antrckningarne i 1668 års Jordebok vid hemmanet Lilla Brännarp: ”Herr Adrian Tripp köpt. lill frälse”, och sådant desto heldre, som Kyrkans och Erestens friheter blifvit undantagne och köpet således icke sträckt sig längre, än till K ronaes behållna räntor, hvilket förhållande än ytterligare bestyrktes af Hallands Beskrifning om Kyrkohemmanet Lindarne m. fl. , af innehåll, att ”smöi-räntan och städsel-rälten njuter Kyrkängen del af hemmansräntan Kronan, större delen Tripparne”. Hvarförutan, och till bevis om kyrkans, och Pastors lill hemmanen egande städselrätt, förekomme, alt Hallands ofvannämnda beskrifning, upprättad efter Kongl. Majrts Befallningshafvandes föresk lif t, af Kronofogdarne och Häradsskrifvarne i orten, upptager för hvarje, hemman serskildt åboernes namn, liden, då de af kyrkan och Pastor städt hemmanet, hvad de i städja betalt, och huru den blifvit fördeldt, hvarvid anföres,. att grunden för fördelningen hemtades af landgillets belopp.
JY2 48, i aoledn. af gjorde anmärkn:r vid Utsk:s Betänk. JVs 37, öfver väckte motioner, ang:de broltsmåls-lagstiftningens förbättring; och förekom nu uti förfaltms-förslaget. § 22. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag vidhåller min förut yttrade åsigt, att rån bör med lifsstraff beläggas. Men då R. o. Ad., 14 11 162 Den 31 Oktober. såsom jag vill minnas, bifallit det af Ulsfe. i Betänk. M 37 §:n 24 framställda förslag, samt Utsk. äfven bär vidhållit enahanda mening, så lärer det väl vara förgäfves att yrka hvad jag förut underställt Ståndets pröfning. Uppå härefter framställd propos., biföll R. o. Ad. förevande §. § 23. Bifölls. § 24. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, alt R. o. Ad., som bifallit den emot denna § svarande likalydande 26:te §:n i Utsk:s förra förslag, torde finna densamma ej föranleda till annan åtgärd än att läggas till handlingarne. Ropades Ja. § 25. Bifölls. § 20. Hr von Hartmansdorff: I det Utsk. nedsatt de förut föreslagna 4 åren till 2:ne, har Utsk. förmildrat straffet. Men då R. o. Ad. redan bifallit den i förra Betänk, framställda 28:de §:n, anhåller jag att Ståndet måtte vidblifva sitt förut fattade beslut. Hr Carleson, Ed v. Henr.: Utsk. har nu förmildrat straffbestämmelsen, af det skäl, som vid behandling af Urte §:n gjort sig gällande. I öfverensstämmelse med de från 2:ne Stånd framställda anmätkn:r, ansåg Utsk., alt man skulle komma att accumulera straffen allt för högt, samt att R. M. skulle kunna tvingas mellankomma, och genom benådningsrätlens användande rälla felaktigheterna i lagen.
Utskottet anför under Litt. a) ”Då den utaf Herr af Billbergh "och flere ifrågasatta utvidgning i Karn - Den ta Augusti f. m. "marRättens pröfningsoch granskningsrätt, “utöfver hvad Utskottet i Betänkandet N:o ”12 föreslagit, skulle, enligt Utskottets me”hing, medföra en icke lämplig inskrähk"ning i Svenska Folkets rätt att sig sjelft "Beskatta,’’ Härvid frågar jag, om det kan kallas inskränkning i Svenska Folkets Beskattningsrätt, att en oväldig Auctoritet controllerar, att £ ändernas beslut lika tillämpas på alla ställen? Utan denna conlroll blifva Taxeringarne godtyckliga. Committeerna böra då benämnas för BeskattningsCommitteer, emedan de och icke Rikets Ständer blifva de beskattande. De utgöra likväl icke Svenska Folket. Detta tror jag bevisa motsatsen af hvad Utskottet anfört. b) ”Då 2:dra punkten tydligen inne håller, att den rättelse, hvartill skäl kan ”förefinnas, må, i anledning af besvär, ”meddelas.” Förut är bevisadt, att besvärsrätten icke utgör någon fullgiltig garantie emot författningens olika tolkning i olika Län. KnmmarRätten är det enda Verk, dit alla Läns Räkenskaper ingå; således det enda Verk, sorn kan känna författningens lika eller olika tillämpning på alla ställen. c) ”Då partiella jemnkningar i Taxeringsvärdet äro föremål för bedömande af Den ta Augusti t. m. "PröfningsCommitteen, och anmärkning endast hör få ega rutn, om minirnitariffens ”vardén understigas, helst bestämmandet af "Näringarnes klassvärden är Committerades "ensak.” Egenteliga meningen af denna premiss erkänner jag mig icke förstå. Mitt förslag åsyftar ingen anmärkningsrätt emot de partiella taxeringarne. Den får endast nu ega rum, då författningens grunder oriktigt tillämpas.
Stander att härom reglera pä det sätt de kunna finNä tjenlig?, vd. Ltlxrs, D. Till Riksens Höglofl. Ständers Banco'Utssotkr yttrande öfwer Herr Capitaine!: Friherre Lsilltr Li-Z! von r^otit«rnr Memorial, angäende Rikets penninge-rörelso in, m> lcmnade Preste-Ständet dest bifall vt -axis, Lx krotocolio, fl. IF. ^.Im^ur-Lt» tltdrag af Protokollet, hällit hös Högrvördige Pre» ste-Ständet den 14 April r8r>o, S. D. Ekar ben af Riksens Höglofl. Ständers peditions-Utffott förcflagne UNdcrdäniga ffrifwelse till Kongl. Majll, angäende Lönr-förbattring för Rikets Penninge-löntagande Embets och Tjenstemän »u till ju» siering uplästes, och dä Preste-Ständct redan under den utte dennes förenat sig med Wälofl. Borgare»Ständet om den ändring uti underdäniga Expeditionen rörande Stats - Dcn 17 Zlprjj.
Finnas andre, hvilka för en eller annan orsak skull icke kunna offentligen utlalas, så äro desse säkerligen af den natur, att de icke fordra någon vederläggning. lior till Bevillnings-Utskottets Utlåtande Ar.o l\5. 2 3 Men nian kan med all billighet af mig fordra, att, då jag önskar prohibiliv-systemets bibehållande, redogöra för den större säkerhet och skygd, som della skall lemna framför skyddslullssystemet. Ehuruväl jag på det högsta önskade, att icke behöfva, ej en gång med minsta skymt af tadel, träffa någon province eller Corporation, känner jag dock för väl min pligt sorn representant för att icke för denna låta alla considerationer vika. Då jag derföre oförställdt erkänner, att landet och näringarne icke njutit all den fördel af förbudssystemet, som dermed varit åsyfladt, så tvekar jag ej heller att derföre kasta skulden på den, som sysselsätter sig med lagöfverträdelser, eller ock på den, hvilken bar sig lagarneS handhafvande och verkställande uppdraget, eller ock på båda gemensamt. Jag har i det föregående visat, att prohibitioner både äro rätlsenliga och nödvändiga; om nu desse icke uppfyllt sitt ändamål, så är det sannt, att mindre nit och bristande controler understödt dem, som begått öfverträdelserue, och att Rikets Höglofl. Ständer derpå böra rigta sin uppmärksamhet. llvatje uppsåtligt brott emot gifven lag innebär redan i sig sjelf en moralisk förbrytelse, men då denna förbrytelse är af natur att undergräfva samhällets närande krafter, bör den så mycket mer draga til! sig|allmänna opinionens förakt och från Statsmagtcrnes sida nödiga correctiv. Vill man nu hafva funnit dessa correctiv i upphäfvandet af sjelfva Förbudslagen, så är det säkert, att inga lurendrägare och smuglare i allmänhet mera skola finnas, nion lika säkert är det ock, alt tullförsnillare skola eludera den nya lagen lättare och säkrare än någonsin, så mycket mer, sorn det Höglofl.
Upplästes Kongl. Maj:ts Nådiga Proposi* sition till Riksens Ständer, angående ersättning för den förlust i årlig inkomst Allmänna Barnhusinrättningen i Stockholm måst vidkännas genom StorFurstendömet Finlands afträdande. Gifven Stockholms Slott den 8:de Mars 18 15• Remitterades till StatsUtskottet. Kongl. Majrts Nådiga Proposition till Riksens Ständer, angående ett årligt anslag af Allmänna Medel till underhåll och vård af med Veneriska sjukdomar behäftade personer, vid LänsLazaretterna och särskildta Curhuslnrättningar i Riket. Gifven Stockholms Slott den 15 Mars 1815 J upplästes och remitterades till StatsUtskottet. Upplästes och remitterades till ConstitutionsUtskottet, Kongl. Majrts Nådiga Proposition till Riksens Ständer, om uppskof till nä - Den 2 g Mars. 203 Sta Riksdag , med afgörandet af de hvilande grundlagsfrågorna Gifven Stockholms Slott den 28 Mars j S»5- Föredrogs ConstitutionsUtskottets sedan sistlidne Riksdag hvilande Memorial af den 1 Augusti 1812, angående sättet till Grundlagsfrågors behandling och afgörande. Lades på bordet. Friherre Mannerheim, Lars Augnst, hade inlemnat ett Dictamen i detta ämne, hvilket upplästes , så lydande : Likaså förmätet det vore att stadga, att en Grundlag aldrig skulle kunna förändras , likaså vådligt vore det, att blottställa densamma för ögonblickliga och tillfälliga omständigheters omognade intryck.
Broars iståndsättande å Kårböle-vägen 156. Bro vid Tranarp öfver Rottne-ån ibid. Brunnsvikens sänkning m. m * ibid. Bråborgs Kungsgård, angående arrendet för densamma 146. Bränvin sbrä n n ings-bevilln in g, restitution eller afkortning af 141. Byggnads-lån, ifrågaställde förändringar uti föreskrifterne angående liqvidationsoch bokföringssättet af . 101. Bålsmännens beklädnad, första uppsättningen af angående . 190. — förseende med kojer och täcken 38. Böhle och Hamre byar, anslag för väg till . 156. C. Calix fögderi, löne-anslag för Häradsskrifvare!! i 121. Cancelli-Personalen i Stats-Utskottet; om tillökning deruti . 1. •— Riksståndens och Utskottens; aflöning för densamma 7, 10, 98. Cancelli-Styrelsens Handkassa, dess öfverlemnande till Riks gälds-Contoret 32, 67. Carlbergs Kungsgård; angående en derunder lydande jordrymd 57. Carlscrona befästning 37, 71. — fortsättning af dockbyggnaden i 38. •— skeppsbyggeri-Institutet i 39, 73. — utvidgande af läroanstalten derstädes för Sjö— Cadetter 38. Carlshamns hamn, angående anslag till 156, 230. Carlstens fästnings bestyckning ni. m 37, 71, 162. Carolinska Med. Chir. Institutet, arfvode för en ny Professor vid ... 41, j5. Catliarince kyrka i Stockholm, lån för reparation af . 217, 265. CharUv-SigillalOi-Ver ket; angående anslaget för papperets tillverkning, m. in 40, 74. fyllnad i Allönings-Staten för . ibid. Christianstad, angående anslag för en Slöjdskola i 122, 185. Civil-Departementets anslagen derför ... 39, 73.
Slutligen blef det Bengt för mycket, och han skref ett bref till Truls, hvari han underrättade denne om, att bland dikterna funnes saker, som vore sårande för hans syster, samt att han i egenskap af broder kräfde Truls att stå till svars derför. Den senare blef ursinnig och genmälde, att han härutinnan icke vore någon som helst räkenskap skyldig; för öfrigt vore flickorna mycket förståndigare än man trodde, och det förelåge intet skäl att tro, att Bengts syster skulle utgöra ett specielt unikum; hade han, Truls, kommit med gård och hushåll och det hela klappadt och klart, hade det varit en annan sak för henne. Nästa bref från Bengt saknade «vän» i öfveroch underskrift samt innehöll, att den som kunde säga en sådan lumpenhet om hans syster kunde han ej längre nämna som vän. Hvarpå Truls upprepade, att han icke betraktade fenomenet såsom något för Bengts syster specielt nesligt, då det ju enligt hans mening vore något för bondflickorna å slätten gemensamt; emellertid vore Bengt den förste och ende, som vågat kalla honom, Truls, lumpen, och det vore nog för att bestämma deras förhållande till hvarandra. Bengt fann sig ha gått för långt samt skref ett sårigt och rådvillt bref, hvari han häfdade, att det funnes skilnad emellan att stämpla en person lumpen och att tillvita honom en särskild lumpen handling; derjemte bad han Truls utveckla, hur han kunde säga, att han icke betraktade det han sagt om systern såsom kränkande för denna. Dertill svarade Truls icke; och så voro de komna från hvarandra. När Truls vid sin första visit å «Morgontidningens» byrå åter slapp in i det allraheligaste, fann han der i stället för det äkta paret, som han väntat sig, en hög, rank, elegant herre med grått hår och svarta mustascher i ett ansigte af påfallande ungdomsfrisk teint. Herrskapet Forsmann var stadt på resa å kontinenten och väntades icke tillbaka förrän fram mot julen; och professor Heyden skötte chefskapet. Truls fann för sig en stillsam och älskvärd herre, den mest sympatiska person, han ännu råkat på i hufvudstaden.
Slutligen hade denna nya enhet del företrädet att enkelt och bestämdt uttrycka förhållandet emellan silfiets var v - 16 Banco-Ulskollels B.-tdakn atle, N.-o ao. tle och silfi ets vigt, emedan kionans silfve.halt skuKe utgöra just jemt i/too .if fii mait silfver. Jag h n varit vidlyftig i den vederläggning, hvari jag ingått. Jag skulle icke varit det, om Utskottet Idoli icke alltför strängt behandlat den motion, fö- hvilken jag if i ar. Ty icke ing, aLt Utskottet ej velat tillstyrka Frihet re JVredes förslag för det närvarande, det har icke eller velat göra något för all lätta dess införande i en framlid; utan snarare Ivertom genom ett och annat af sina beslut i amuel, motarbetat detta införande; derigenom har det visat sig hafva föga allvar med det vackra berömmet om decimal-syslemels väsendtliga och obesltidliga fördelar. För att nu rädda ett vackert förslag från en förtidig glömska, och för alt försöka förekomma att ej för mångå förbinder emot dess antagande framdeles må uppstaplas, har jag velat fästa uppmärksamheten på detsamma i Riks-Slånden, att man möjligen der må döma annorlunda, än Utskottet och finna, huru många fördelar och huru få olägenheter dervid äro fästade; och kunde det lyckas alt få en förrnonlig tanke åtminstone inom något al Riks-Slånden för detta förslag uttryckt, så skulle ändå något vara vunnet för en sak, som jag ansett för god att för hastigt lemna utan afseende, och derföre så ifrigt förfäktat. Jag bar ännu att anföra ålskillige anmärkningar vid några serskilda punkter af Utskottets förslag. Så anser jag namnet Riksdaler kurant icke vara så mycket bättre än Riksdaler Riksgälds, all någon förändring deraf varit behöflig. Jag skulle äfven önskat, alt man ännu fortsatt med runstyckesberäkningen så länge man ännu fortfar med sk i 111 ilga r och Riksdaler; förändringen tjenar lill föga båtnad nu; så länge det gamla fortfar i hufvudsak, hvarföre göra ombyte blott i småsak.
Med anledn. häraf tror jag det rättaste vore att frågan blefve till StatsUtsk. återremitterad, för att komma under ny behandling. StatsUtsk. säger sig. befara, att genom bifall till K. M:s Propos. kunde inträffa, att man icke finge veta hvad kommendants-aflöningarna ginge till. Till en viss grad är detta sannt, men jag skulle tro, att efter det af K. M. framställda förslag kommer man närmast rätta förhållandet, ty K. M. har uptagit det högsta belopp och den högsta grad, som på något ställe kan förekomma. Det är således möjligt, ja till och med troligt, att KommendantsStaten komme att kosta mindre än hvad som VII H. 4 50 Den i Juli e. m. blifvit till B. St:r upgifvet, såvida K. M:s förslag antages; bifalles deremot StatsUtsk:s nu förevarande Betänk., så skall Kommendanternes aflöning ovilkorligen blifva högre än Utsk. antagit. Besparingar på den s. k. KommendantsStaten komma nog att ega rum, men utgifterne på reseoell traktamentsfo-nden att så mycket mera ökas. På grund af allt detta anhåller jag om återremiss af hela denna punkt. Frih. Tersmeden: Den punkt, som nu är föredragen, rörer icke — efter hvad jag tror — KommendantsStaten i sin helhet, utan ÖfverKommendantens i Stockholm aflöning. För honom var af K. M. icke ifrågasatt någon traktaments-ersättning, utan bestämdt arfvode: med Kommendanten är deremot förhållandet motsatt. Jag hemställer då, om icke det mål, Hr af Klint åsyftat, vinnes bättre genom att nu först afgöra litt. a) af denna punkt, och sedermera vid litt. b), som handlar om aflöning för Kommendanten, ytterligare afhandla sjelfva tvistefrågan. Ty icke är det skäl att, emedan man vill hafva Kommendanten aflönad med traktamente, återremittera frågan om arfvode för OfverKommendanten. Gr Anckarsvärd:
Landtm, och emottogs Landtm:sklubban af främste nämnde ledamoten Fullmäktigen för Grefliga Ätten M 8 Oxenstjerna af Korsholm, Frih. Åkerhjelm, Carl. Nålar och Nät. Utsk:s i afseende på dessa artiklar afgifne förslag biföllos. Oljor, fela. I fråga om denna artikel yrkades dels bifall till Ulsk:s förslag, dels att uti den föreslagna rubriken '"Bom-, Harn])- Palmoch Spermaceti-oljor med 6 rst. införsels-tull pr U, måtte uptagas äfven Kokosnöt-olja, dels ock alt, med afslag å Utsk:s för - 76 Den 6 Maj e. m. slag i afseende på ”andra till Apotheks-varor ej hänförlige eller eljest ej specificerade slag fela Oljor”, den derå nu stadgade införsels-tnll måtte bibehållas. Frågan huruvida, såsom Utsk. föreslagit, endast Bom-, Hamp-, Palmoch Spermaceti-oljor, eller derjemte Kokosnöt-olja borde uptagas med 6 rst. införséls-tull pr få, företogs serskildt till afgörande, ocb, efter med blandade Ja och Nej besvarad propos. lill bifall å Ulsk:s förslag i denna del, hemställde Hr Frih. o. Ordfin om R. o. Ad. biföllo att jemte dessa Oljor Kokosnöt-olja borde uptagas med 6 rst. införsels-tull pr få, samt utföllo svaren härvid med starja Ja jemte åtskilliga Nej; hvarpå Hr Frih. o. Ordfin förklarade, att han funnit Ja öfvervägande. Beträffande sedermera ”Andra till Apotheks-varor ej hänförlige eller eljest ej specificerade slag feta Oljor, framställdes propos. först till bifall å Utsk:s förslag och derefter till bibehållande af nu stadgade införsels-tull, samt utföllo svaren dervid med blandade Ja och Nej; hvarpå Hr Frih. o. Ordfin förklarade att han trott sig finna den sednare propos:n besvarad med öfvervägande Ja.
Sängb fjär införa* be af vingSlättgben atttib nttvifor tjura ftor betoittningSafgift blifvit för tjwarje perfon faftftättb. (7) iitoiit (<Sta!>) <3pdfcn of Sött föt ot 18 ♦ ♦ 2tf £ayeringä4oinnuttéen un t-* • -tr rt O O 3* roS ■»SS cr o: to 2. g.co H.o* S3 2 to 2 <» r; » PV’ to* 5F -X; ^ un ■& H O! -tr —' äa 2» ^ o A, R2 fr, rv 3 tto C tS -tr » i SKantatSjfvifwen i 97, San, S3etatar t ärlig I)t|ra 1,550 9?:bv, ning: iPvijfmngHommittccn Sejtutabe fövänbviitgav i bt af XayeriitgMammittéen f>äfiSvba Scmiflniitgsbclofjfjen, fä att £ajM g o r ut n I ii r 8:0. 2lf Sonö ^fcöftttttg&¥i?ttttmrté fccflnto&e föraitårutgar t $<t$rrtitgös (timgren öftner ^nfomftfrennttntngen t för or 18.» ®en ffattffljtbigeS S O 3 e?
Friherre Heming , kstaes j rrtbab ffg fä nplpsa , att Stats-Utstottek icke hade ärnst föreflä nägon scr stild - Den 11 April. 345 skild Taffel för Bonde « Ståndets Secreterare, utan hade det warit detta Ständs Ledamöter i Utskottet som derups pä yrkat, men deremot hade Utskottet ansett Bonde-Ständets Secreterare wara i och för Riksdagens skull underkastad nödwandighcten af ätstittige utgifter och derföre trott medbilligheten öfwerensstämmandc, att han wid Riksdagens flut erhölle Gratification. Hwad för öfrigt Taffel för honom beträffade hade redan twännc Riks-Ständ beflutit, att en kädan icke skulle wid tillkommande Riksdal gar honom bcstäs, Friherre Hjert», lsxel, yttrale sig, att efter de upplysninger Friherre liming behagat lemna, wille han för sin del icke wägra bifall till Ut,stöttets Betänkande, men lillstode gerna, det han ansäge denna Tjenstemans räd kunna för bättre köp erhällas lika goda. Herr dlorckenstMpc. Dä den warda Ledamoten Friherre kleming nu yttrat, att dcn söreflagne Gratifikationen till Bonde-Ständcts Secreterare grundar sig derpä, att han stall hafwa ersättning för sitt wistande wid Riksdagen sär jag allenast erinra att om händelsen gör, cstt han förut bor pä stället, der Riksdagen hälles, sä kan han wäl icke dä hafwä betalning för det hans egna rum nyttjas till bostad ät honom säsom Bond-Secreterare; och blifwer dertill utsedd någon som är boende längre ifrän, är icke att srugta, det icke genom wän och wäns wänner eller ock Ständer sjelf i sinom tid ät honom förcfläs tillräcklig Discretion. Herr Grcfwen och Ordföranden proponerade Nidderstapet och Adeln att under instämmande i de mne Riks-Ständs Beslut, som ansett Taffel för Bonde-Ständers - 346 Den ir.
J 60 — 470 2:0 Ått Inventarieconto eller Förteckning öfver Kyrkans tillhörigheter af böcker m. m., öfverensstämmande med verkliga förhållandet, alltid blifvit hvarje års Räkning bifogadt. 3:o Att Pastor i årligt arfvode och för skrifmaterialier icke tillgodonjutit mer, än i Rdr 24 sk., samt att den aflöning af 1 Tunna korn, sorn årligen, allt sedan år 1807, af kyrkofonden utgått till Sockens examinerade Jordegumma, sannolikt måste hafva tillkommit genom laga sockenslämmobeslut och med vederbörande Åuktoriteters bifall ; helst, under loppet af så många år, ingen anmärkning emot denna sednare ägt rum, hvarken å Lands-Kontoret eller i Kongl, Kammar-Rätten. Angående Räkenskaperna för Tygelsjö och Klagstorps Kyrkor, I Oxie Härad. Bland de anmärkningar, hvartill Rikets Ständers Revisorer funnit anledning vid granskning af Landtkyrkornas i Skåne, Halland, Blekinge och Bohus Län Räkenskaper, är det endast trenne, som träffa Tygelsjö och Klagstorps Kyrkor, eller Orgelnistens, Belgtramparens och Barnmorskans löner, hvilka af Kyrkornas mede] utgå. Ått uppgifva ursprungliga grunden till Orgelnistens och Belgtramparens aflöning af Kyrkorna, är för Kyrkornas Syssloman nu mera icke möjligt, då några äldre handlingar till upplysning i frågan icke här finnas. Så mycket är dock visst, att dessa löner, enligt kyrkostolarne, ulgått i Tygelsjö allt sedan 1750, och i Klagstorp sedan 1752, samt till vida högre belopp än det nuvarande. Barnmorskans lön har af Tygelsjö och Klagstorps Kyrkor utgått allt sedan iöo5. Då nu dessa löner funnos upptagna i Kyrkornas Räkenskaper och, redan vid nuvarande Pastors tillträde till Tygelsjö Pastorat , utgått, de förra 63 å 65 år, och den sednare 12 år, tilltrodde sig icke Kyrkornas