Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidare och i anledning af nådigt beslut, att, med innevarande års början, all befattning med fästningsbyggnaderne och försvarsanläggningarne vid Carlskrona, jemte underhållet deraf, skulle från befälhafvande Amiralen och honom underlydande stater återflyttas till Krigs-kollegium, som sedermera egde att dermed förfara, på sätt Kollegium förut, i afseende på rikets öfriga fästningar, hade sig i nåder upp draget, samt i följd häraf en material-bokhållare behöfdes till biträde åt fortifikationsbefälhafvaren i Carlskrona, har Kongl. Majit begärt, alt nämnde bokhållarelön, hvilken, då den på nådig befallning år 1820 af Ingeniör-korpsen afstods, uppgick till ett belopp af 320 Ridr, med derunder begripna 20 tunnor spannmål, motsvarande den aflöning, som i sednare tider varit fortilikalions-redogöraren i Carlskrona bestådd, måtte från S:te till 4:de Hufvudtiteln öfverilvttas, och med 320 Ridr tilläggas statsanslaget för lngeniörkorpsen. Af de upplysningar, Utskottet förskaffat sig i detta ämne, har Utskottet inhemtat: att, sedan befattningen med fästningsbyggnaderne vid Carlskrona öfvertagits af befälhafvande Amiralen, förklarades genom nådigt Bref den 26 Oktober 1820, att den å lngeniörkorpsens stat uppförde materialbokbållarelön, 500
Men då E. o. Ad., på förmiddagen, förmodligen af fruktan alt blifva allena om sitt beslut, och att i det bela få mindre, afslålt från vidhållandet af en sådan grundsats; så vill jag nu icke yrka votering, utan blott hafva härigenom uttryckt min egen mening i detta hänseende. Gr. Frölich: Då jag icke vinner något understöd fou mitt förslag, så faller det af sig sjelfl, att detsamma icke kan gå igenom. Jag får då draga mig tillbaka med blott den anmärkning, att den summa, som R. o. Ad. nu går att bevilja, och hvilken, såsom vi på förmiddagen hörde, lärer komma att utgå i 60 år, är motsvarande ränta af 3 millioner r:dr. Jag letnnar åt efterverlden att bedomina, huruvida de kunna anses klokt använda, våra statsinkomster, då vi på det sättet ändamålslöst nedgräfva dem. Jag har sagt min tanke till protocollet. Jag kan icke hjelpa det. Det får blifva som det kan. 5:te punkten blef af R. o. Ad. bifallen. 6: t e punkten. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att BorgareSt., i anledn. af denna 6 punkt, lill de öfriga RiksSCn afgifvit en inbjudning, hvilken dels rörde denna punkt, dels några af de punkter, som redan varit under R. o. Adis ömpröfning. Upplästes den del af BorgareSCs prot.utdr. af den i5 dennes, hvilken angår Ståndets, vid pröfningen af 6 punkten i utlåt. Nio 435 litt. A, fattade beslut och hvaraf iuhemtades alt Ståndet beslutat, att gemensamt för Carlstens fästning och Marstrands hamnförsvar, samt för befästningsarbeten vid inloppet lill Carlskrona, anvises en summa af 160,000 r:dr, med 4°)°oo r:dr årligen under 4 år, att af K. M. i mån af behofvet och för beredande af sysselsättning åt de å nämnda ställen förvarade arbetsfångar emellan begge dessa fästningsarbete!! fördelas; äfvensom Ståndet bifallit TJtsk:s tillstyrkan, att R.
Kvartalsprenumeranterna torde ofördröjligen förnya prenumerationen å Idun jämte Iduns Modetidning, på det de ej må riskera att gå miste om ett eller annat af de första numren i kvartalet, hvilJcet lätt kan ske, ifall prenumerationen uppskjutes. Vidare vilja vi bedja våra ärade läsarinnor hafva godheten att till dem af sina bekanta, som varit bortresta under sommaren och så- lunda ej kunnat prenumerera på julikvartalet, meddela, att detta ännu kan erhållas komplett. Tredje ringen. S k i s s af Adolf Heliander. B et var så tyst, så tyst därinne i den lilla eleganta budoaren. De ljusa rullgardiynerna voro nedfällda, men kunde likväl ej hindra, att solstrålarne smögo in vid sidorna, lekte sig fram mellan fikus och palmväxter och dansade gladt öfver den i rosa och hvitt hållna brysselmattan. I två af det lilla rummets hörn voro små djupa soffor placerade, blott afsedda för ett förtroligt samtal mellan tvänne, och mellan dessa befann sig en elegant atenienne af ebenholts, öfverfylld af dessa hundrade små- saker af sévres och kristall, af kinesiska och japanska arbeten, hvilkas nyttiga ändamål man har svårt att gissa, men som taga sig så bra ut, ordnade af en ung kvinnas hvita fingrar. Ett litet bokskåp midt emot inneslöt ett väl valdt bibliotek, elegant inbundet, och i hörnen stodo på smala, refflade piedestaler byster, öfverskuggade af rika makartsbuketter. Snedt öfver golfvet stod en låg divan, liksom sofforna och stolarne klädd med rosafärgad kreton, och här. Stilla, tyst. den unga kvinnan, som hvilar där, tyckes slumra ännu. Hufvudet, omviradi af det mörka håret, hvilar lätt på den spetssmyckade kudden, och de smärta formerna, omslutna af en ljusblå morgonrock, sträcka sig slappt pä divanens mjuka resårer. Det fina ansiktet är blekt, de långa, mörka ögonfransarne darra emellanåt, och små sprittningar kring läpparna bebåda ett snart uppvaknande.
Jag får således, i anledn. af hvad jag nu anfört, yrka, att det begärda anslaget måtte nedsättas med £:del, och att således endast 9,000 r:dr årligen intill nästa riksd. måtte beviljas till fortsättande af lagberedningens arbeten. Slutligen instämmer jag med flere föreg:de talare deruti, att R. St. måtte uti den und. skrifvelsen till K. M. uttrycka en bestämd önskan, att lagberedningens arbete malle så ställas, alt det kun afslutas före nästa riksdag, och att således det af StatsUtsk. nyttjade ordet ”förhoppning”, icke måtte i den und. skrifvelsen inflyta. Jag tror att man numera icke bör öfverlemna sig åt några förhoppningar, utan tydligen uttrycka hvad man verkligen åslundar, för att en gång få slut på dessa kostnader, som eljest måhända aldrig skola upphöra. Af alla dessa skäl yrkar jag således återremiss af utlåt. H. Ex. Hr Gr. Posse: Jag ber om tillgift för det jag ånyo upptager R. o. Ad:s tid med ett yttrande; men som detsamma endast bar till föremål att upplysa några misstag, kati jag vara helt kort. Man har sagt att de 4 redan färdigtryckta balkarne skulle kosta 300,000 r:dr; men så är icke förhållandet; ty den som vill genomläsa StatsUtsk:s betänk, mäste linna, att den första lagcomitéen kostade något öfver 157,000 r:dr. Den utarbetade fullständiga förslag till civiloch kriminallagar, hvilka vid 1834 års riksd. öfverlemnades till R. St.; men R. St. funno icke för godt alt vid den riksdagen behandla frågan; hvad anledn.-n dertill kunnat vara, vet jag icke; men allt nog, man påfann utvägen att hos K. M. begära nedsättandet af en s. k. tablå- comitée, sorn skulle uppgöra en jemförelse emellan den gamla lagen och de nya lag-förslagen. Denna comitée kostade omkring 46,000 r:dr.
Det i Sverige på riksdagarna församlade presterskapet hade ansett sig, utan lagligt bemyndigande, för ett National-concilium, som, under namn af Riks-konsistorium (Consistorium Regni) utöfvat domsrätt. Någon fråga om en ecklesiastik öfver-styrelses inrättande hade sedermera, med undantag af enskildes vid 1722 och 1730 årens riks-möten derom väckta förslag, under de efterföljande regeringarna ej förekommit. Mot slutet af Gustaf HI:s regering, år 1786, hade för presterliga befordringsmål en Ecklesiastik-beredning blifvit inrättad; hvarefter vid Allmänna Beredningens införande, år 1789, de ecklesiastika målen dit öfverlemnats, och en biskop blifvit utnämnd att i sådana mål der vara ledamot och föredragande; men efter år 1804 hade icke någon dylik presterlig ledamot vidare funnits. Ecklesiastik-beredningen hade år 1818 upphört, oell dithörande mål sedermera blifvit handlagda i Allmänna Beredningen, till dess denna år 1840 blifvit upphäfd. För kyrko-ärenden funnes således icke ännu någon gemensam eller oafbruten central-styrelse i 2:dra instansen. Erkebiskopen hade, utom åliggandet att, enligt 24 kap. 14 § Kyrko-ordningen, i vissa fall varna biskoparne, icke någon väsendtlig myndighet öfver biskopar och konsistorier i andra stift. Desse, som borde, hvar inom sin krets, vaka öfver lärans renhet och riktiga meddelande, öfver folk-skolorna, kyrko-tukten och förvaltningen af kyrkans medel, voro sjelfve utan uppsigt. Om biskoparne försummade sina åligganden i omförmälda hänseenden, så vore det ej någon högre embets-myndighet, utom departements-chefen, som det ålåge att tillhålla de felande att fullgöra sina skyldigheter.
Vill man således att soldaterna, sedan de blifvit utslitna i tjensten, skola duga till någonting eller hafva någon annan utsigt än att ligga militärförsörjnings-anstalterna till last, så är nödvändigt, att de skola ständigt sysselsättas, samt att de få ett bestämdt arbete och en viss förtjenst, så att de äfven må kunna bespara något till den tid, då de erhålla afsked. Utsk:t har, bland annat, i sitt Betänk, anfydt, det jag skulle med mitt förslag hafva alsett att bringa soldaterna till likhet med kronoarbets-korpsens karlar. Jag kan lili förevide fall ej finna någon annan likhet än den, att de bada skulle arbeta; men soldaterna skulle erhålla betalning för sitt arbete; och detta, som jag vill hoppas, i största möjliga måtto, då kronoarbets-korpsen deremot får så godt som intet betaldt. Hvad som å andra sidan vid mitt förslag företer sig såsom en fördel, hvilken icke lärer af någon kunna bestridas, är, att vid stora arbetslöretag ofta karlarnes anställning i massa just utgör ett vilkor för deras antagande till arbetet; ty om hvar och en karl särskildt skall förskaffa sig arbete, går han icke sällan i mistning om anställning vid sådana större arbetsföretag, der han aldrig för tjenstgöringens skull kunde infinna sig mer än vissa dagar i veckan; då deremot, om reg:tet uppgjorde kontrakt med arbetsgifvaren, ungefär lika många man dagligen kunde aflemnas, ehuru icke samma karlar för hvarje dag, då de, som voro i vakttur, alltid voro hindrade. Vidare säger Utsk:t att, »så vidt Utsk:t erfarit, tillfälle till arbetsförtjenst icke saknas å de orter, der värfvade trupper äro förlagda.» Detta kan visserligen vara sannt, hvad förhållandet i Stockholm beträffar, ehuru det tillfälliga arbete, sorn soldaten kan söka sig, ofta betalas ganska lågt; hvarföre han också ej så sällan heldre h. o. h. försummar att arbeta, än gör det, för en dagspenning, som lian anser alltför ringa; men så är icke förhållandet öfverallt annorstädes, t. ex. vid de artilleri-kompanier eller kommenderingar af öfrige regementen, som äro lörlagde vid våra fästningar.
Det var icke heller denne mästares sak att för sin enskilde båtnads skull förvara den såsom ett arcanum. Af hans lärjungar vore den medicinska gymnastiken spridd inom och utom fäderneslandet. Nu, sedan den, hemma redan under decennier utöfvad, burit det Svenska narn - 4 Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-U(skottets Utlåtande M 36. net till utlandet, syntes det ingalunda vara för bittida att förskaffa äfven denna vigtiga del af gymnastiken en fast ställning i samhället och vetenskapen, såsom den, att döma efter allmänhetens fortfarande förtroende och sakkunniges obestridliga, om än tysta, bifall säkerligen i hög grad försenade. iMu egde det egna förhållande rum, att i en lokal, tillhörande en offentlig stats-anstalt, inqvarterat sig en privatanstalt af det omfång och den betydenhet, att en Föreståndare med 6 ä 8 biträden dagligen flera timmar voro sysselsatte med behandling af sjuke till ett antal af 200 till 300 om året (år 1854 var antalet 248), utan att utöfvaren af denna mekaniska medicin sökt eller erhållit något berättigande eller aktat nödigt, att, oaktadt uppmaning, lemna Rikets Medicinal-styrelse någon redogörelse för sin verksamhet till sjukdomars botande, hvadan Gymnastiska Central-institutet, såsom kurativ-anstalt, befunne sig i samma falska ställning, som qvacksalfvaren, hvilken för sin befattning med sjuke kunde lagligen tilltalas och derifrån hindras.
Direktionen att, för inlösen af lagsökta lån, tillhörande fonden för lån på namn och reverser upptagna, af jordbrukare inom Wäsby och Sahibergs fögderier af nämnde län, kunna, efter förutgången pröfning och med åtskilliga dervid fästade vilkor, under tiden till och med Juni månads utgång år 1846, bevilja nya lån å lika eller mindre belopp, än det eller de till inlösen ifrågakommande, hvilken förmån sedermera blifvit utsträckt jemväl till jordbrukare inom Upsala och Stockholms län, samt tiden, hvarunder densamma komme att beviljas, förlängd till den 13 November nyssnämnde år. Yid pröfning af desse Fullmäktiges åtgärder, hafva Revisorerne yttrat sig finna medgifvandet att till inlösen af lagsökt lån bevilja nytt lån, med antagande af elen förre gäldenärens namn, destomindre vara med Banko-reglementets innehåll öfverensstämmande, som, enligt samma reglemente, omsättning af lagsökt lån icke får medgifvas, hvarvid Revisorerne likväl förklarat, att Banko-Utskottets Berättelse, N:o 14. 49 do till stöd för berörde åtgörd anförda utomordentliga förhållanden, enligt Revisorernes öfvertygelse, varit af serdeles ömmande beskaffenhet. Ehuru
Vidkommande Informations-befälet, har blifvit upplyst, att de nu utgående arfvoden till detta befäl äro allt för ringa för att vid informations-befattningen kunna fästa personer med erforderlig skicklighet, helst om undervisningen vid Regementenas Informationsverk kommer att ytterligare utsträckas, hvarom fråga äfven blifvit väckt; och får jag alltså för detta befäl i underdånighet föreslå följande arfvoden: för Informations-Kapiten 800 R:dr. i stället för 225, » Informations-Officer 400 » i stället för 150, » Informations Under-Officer 150 » i stället för 75 R:dr, allt Riksmynt. Vidare, och då Artilleri-regementenas detachementer, äfvensom Artilleribatteriet i Norrland, jemväl hafva behof af Informations-befäl, lämpadt efter deras styrka, föreslår jag i underdånighet följande nya Informations-arfvoden för Underofficerare : vid Detachementet ä Waxholm, » Dito i Wisby, » Dito å Carlsten, » Dito å Carlsborg, » Dito i Landskrona, Bil. JM 5 till linny/. Maj:ts Nåd. Prop. JM 1, am Statsverket 1836. vid Artilleri-batteriet i Norrland, ett å hvartdera stället, till belopp af 30 R:dr R:mt. Sluteligen utgå nu arfvoden för läkarevården vid Artilleri-detachementet i Wisbv tned 75 R:dr och för Slotts-Prcdikanten a Elfsborgs fästning med 93 R:dr R:mt; anseende jag dessa arfvoden böra nägot förhöjas, det förra till 100 och det sednare till 150 R:dr s. m. För öfrigt, och för den händelse Bataljons-Predikanter, på sätt jag förut i underdånighet hemställt, varda på stat uppförde, skulle det arfvode af 150 R:dr R:mt, som för närvarande bestås en »Predikant» vid Artilleri-detachementet i Landskrona, komma att försvinna.
Sl:r må uti underd. skrifvelse anhålla att K. M:t täcktes: l:o låta undersöka, huruvida tillfälle till undervisning uti alla till Medicine-doktors-graden hörande ämnen må kunna beredas qvinna, derhän att hon kan erhålla rättighet till läkarekonstens utöfning, samt meddela resultatet af denna undersökning till en kommande riksdag; 2:o tilldela qvinna rätt att erhålla sådana beställningar vid telegrafocb postverken samt jernvägarna, till hvilka hon, efter aflagda föreskrifna kunskapsprof, kan anses lämplig; samt 3:o tilldela qvinna, som genomgått fullständig och godkänd lärokurs vid Statens Seminarium för bildande al lärarinnor, kompetens till lärare-befattningar vid lägre elementar-läroverk och pedagogien); 4:o af Frih. Cederström, att R. o. Ad. måtte för sin del besluta: »att qvinna må vara berättigad att aflägga afgångsexamen vid elementarläroverket samt kunskapsprof och examina för vinnande af medicinsk grad vid universitet, samt att qvinna, efter nöjaktigt fullgörande af sistnämnda prof, må erhålla venia practicandi, dock utan rättighet till vinnande af offentliga läkareplatser; äfvensom att hon, möjligen med någon utvidgning emot hvad hittills varit henne medgifvet, må kunna erhålla de anställningar vid telegrafoch postverken samt vid jernvägarne, till hvilka hon enligt af K. M:t nådigst utfärdande författning, efter nöjaktigt aflagda kunskapsprof, som för dylika anställningar äro Den 3 Februari e. m. 323 föreskrifna, anses kompetent; 5:o att Betänk:t mätte återremitteras; samt slutligen 6:0 att detsamma skulle afslås. Härefter framställde Hr Gr. 0. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan oförändrad, hvartill svarades talrika och starka nej, jemte några ja, sedermera propos. på bifall till samma hemställan med den af Hr von Koch föreslagna förändrade lydelse, då svaren utföllo med talrika nej, blandade med ja, vidare propos. på antagande af Hr Huss’ förslag, som besvarades med talrika och starka ja, blandade med många nej, vidare propos. på antagande af Frih.
Naj:t jemväl till Vädig prökning 8ven8li3 Veadenrieug anil ällan om 86l'8lii1d garantie ak ataten kör den inIioni8t, Veademien Inttilla kör ökverlätel86n ak 8itt Didning8privilegium egt päräkna. Longi. Naj:t kann väl denna anbällan ieke liunna bikalIa8; men 80m kräga blikvit väelit om ökv6r6N8kommel8s emellan Veademien oell 8tat8-Vidningen8 dittill8 varande an8varige kedaekeur, Lsn^li-Rädet Z'. angäende det ollieielä bladets kort8atta utgikvande genom bemälde (lan/di-lläd, under körbindel^e kör bonom att till Veademien erlägga enallanda arrende, 80m Veademien, enligt körra eontraetet, uppburit, b eli a ga de Longi. Naj:t, till underlättande ak denna ökver6N8komniel86, dels meddela Vädig kör8älirau om ett serskildt ärligt tillskott ak Idon Fl. IVIajds egna tillgängar kör lietäelignde ak möjligen kör tid 1 iings-ntgikv aren nppkommande körlu8t, del8 i Väder tilläta, att det kör 8tats-kidningen dittills begagnade trvekcri med tillbörande ekkeeter linge kor samma ändamäl under nästpäköljande är till liedaeteurens disposition upplatas, emot en till kem procent ak tr^ekeriets uppgikna varde beräknad lipra ak 1 väll undrakem tio Riksdaler, bvilken Ilpra borde till akbetalning
Med underdånigt afseende hära, och enär Härtill kommer, att hos Riksens Ständer, framsiällmn, jar blifwir gjorde, icke endast, vm Spannemäls-Ma» H , - ^ -astlis Den 4 December. »29 gazins inrättningens bestånd, man ock om desi sä beskaffade mwidgande, hwarigenom ä ena sidan spannemälens skadliga wanpris, och ä den andra sädeöprisernaS oskäliga stegring mätte kunna sörekommaS, samt derwiv tillika pa flere anförde skäl och grunder, blifwit yrkadt, Stockholms och Götheborgs Krono-Bränneririers fortfarande gäng för Kongl. Maj.ts och Kronans räkning; sä hade efter hwad jag i ödmjukhet tror, behandlingen as förberörde ftägor om Allmänna SpannemälsMagazins inrättningen och hwad dermed sammanhang äger, bordt föregå allmänna bränwinsärendct, eller åtminstone desie bägge sräqor gemensamt, till Riksens Högloft. Ständers öfwerläggning föreställas. Det kunde wäl också wid dylikt förhällande, wara anledning till den underställning, om icke afgörandet af husbehossbränningsfrägan i hela desi widd, mä hwila, till desi allmänna Magajinsärendet äfwen blifwit till föredragning och afgörande beredt.
Det sjuka i saken borde kunna, om icke hjelpas, åtminstone betydligt förbättras, om den unga flickan finge en grundlig undervisning i åtminstone det vigtigaste af hvad som hörer till ett hems skötande. Men i dessa stycken spela öfning och vana en stor rol. En flyktig kurs kort före bröllopet, som nu är vanlig — eller ingenting als i den vägen — är således långt ifrån tillfyllestgörande. Undervisningen bör börja redan i barnaåren (t. ex. vid 10, 12 års ålder) och sedan gå jemnsides med den högre bokliga utbildningen, som naturligen då måste maka åt sig; dels gifvas med större urskiljning, dels komma efteråt — om tid och lägenhet det tillåta. Detta icke på det att fruntimmerna skola hålla till i köket, vid sömmen etc. mer än en samvetsgrann husmoder redan nu gör. Nej, tvärt om — för att de skola bli satta i stånd att med minsta möjliga uppoffring af tid och krafter på ett tillfredsställande sätt uppfylla sina plikter i den vägen. Endast på så sätt är det tänkbart att husmodern skall få någon frihet att lefva ett eget lif, att utveckla sig sjelf och således också blifva bättre i stånd att fylla sin plats som maka och moder. Som moder j a; — men här ha vi åter en betänklig lucka i vår uppfostran. — Månne icke hvarje qvinna skulle hafva mera gagn af litet undervisning i helsolära, barnauppfostran och sjukvård, än t. ex. af all den fingergymnastik, hon tager på pianot? Man skrattar och tycker den unga modern bär sig näpet åt, när hon ovan och okunnig icke ens kan taga i sitt barn, utan att bära sig fumligt åt. Det skulle vittna mera om förstånd och hjerta att gråta öfver att en så hjelplös varelse helt oförskyldt råkat i så ovärdiga händer. » A r det ej förvånande att, fastän på barnens behandling deras lif eller död, deras sedliga välfärd eller fall beror, likväl icke ett tecken till undervisning meddelas om barnauppfostran åt dem, hvilka förr eller senare måhända blifva föräldrar?
R:dr 4,565,000: — och således ett sammanlagdt belopp af R:dr 9,315,000: — under år 1864 „ 9,112,000: — och under innevarande år » 8,362,000: — 26 789 000- Summa R:dr 74,139,000: — För de jernvägsanläggningar, som väl blifvit företagna och utförda, medelst dertill beviljade statsbidrag, men icke genom Statens försorg och för dess räkning, hade, enligt Rikets Ständers vid 1859 och 1860 samt föregående års riksdagar fattade beslut, före början af sednast hållna riksmöte från Riksgälds-kontoret utbekommits såsom anslag R:dr 112,500: — och i egenskap af räntebärande lån med årlig af betalning .. Utaf de vid sistförlidna riksdag för sådana jernvägsanläggningars utförande beviljade lån hafva redan utbetalts: lånet för anläggningen af jernväg från Helsingborg till den mellan Landskrona och Eslöf anlagda jernbanan ... R.:dr 1,100,000: — lånet för jernvägen mellan Christianstad och Hessleholm » 720,000: — lånet för jernvägen mellan Wexiö och Alfvestad ... „ 434,000: — lånet för jernvägen från hamnen vid Köping till Uttersbergs bruk » 500,000: — utaf lånet å 2,450,000 R:dr för jernvägs anläggande från Ystad till södra stambanan vid Eslöf » 1,633,333: 34. utaf lånet å 1,200,000 R:dr för Landskrona—Eslöfs jernvägen » 1,100,000: — och utaf lånet å 3,240,000 R:dr för anläggningen af jernväg mellan Uddevalla och Wenersborg samt Herrljunga station vid vestra stambanan » 1,545,236: — y Qg2 g^ Summa hittills för enskilda jernvägars anläggande utbetalda statsbidrag R:dr 13,326,069: 34.
Sjette Artikeln af de i Näder stadfästade Bo, kags,Rcg!orne, förmår, ibland annat: sä framt ej särskildre omständigheter fordra Errra Sam, niankomst. sammanträde Canal, Directionen jn s)lenc> blott en gäng onr äret Till Exrra Sammankomster, derest Directionen icke sjelf derom öfwercnskommic, be, ftännnes rid och orc af Ordföranden Uti Canal, Directionen böra under Ar, betsärcn minst Fem, och derefter minst Tren-. ne Ledamöter, utom Ordföranden, och Bankens Fullmägtig, wid hwarje Sammankomst wara tillstädes. Berättelsen af Bankens Ombud till Herrar Banco-Fullmäktige under den i Februari >8*, ef, ter första allmänna Sammanträdet, innehaller: "alt hos
Stad sökt ersättning för utgjord Inqvartering, föredrogs nu å nyo, hvarvid Ståndet^ aom redan bifallit förra Utlåtandet, N:o 166, beslöt, att senare Utlåtandet skulle läggas till Handlingarne; S. D. Föredrogos a riyo och bi föl los StatsUtskottets Utlåtanden: N:o 368, i anledning af väckt motion öm upphörande af Dagsverksskyldigheter under Sandby Kungsgård; N:o 270, i anledning af väckt motion om Statems förpligtande att ersätta Boställsinnehafvare för uppkommande arrende-brister; N:o 271, angående af åtskilige Landstats*tjenstemän i Vesterbotten, Skåne och Prot. Utdrag den 19 October 18^9. 147 Westmanland sökt tillökning 1 deras lönings* förmoner; N:o 273, i anledning af Herr Biskopen Doctor Wallins motion om anslag till Stockholms Stads Storkyrka ; N:o 274, i anledning af anmärkningar vid Betänkandet, N:o 9 6, i afseende på åtskilliga uti Riksgälds - Contoiiets räkenskaper balancerade fordringar och tillgångar; N:o 277, i anledning af ifrågaställdt upphörande af Skinnskattebergs Bergsslags privilegier ; Nio 278, » anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss på Handlingarne i målet, rörande upphörandet af Ny-Eds Sockens Bergs-r lags-frihet; N:o 279, i väckt fråga om indragning af det till Nyköpings Schola varande anslag ; och N:o 284, i anledning af erhållen återremiss på Betänkandet, N:o 216, angående verkställd granskning af redogörelser öfver t vänne k rut försälj ni ngs-expeditioner. S. D. I anledning af Lars Nilssons, från" Norrbottens