Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
1 skalp, smör tvättas och röres, tills det blifver hvitt och pösigt, med 1 ägg och | skalp, socker, då iröres 1 jumfru konjak, till sist väl 1 skalp, mjöl; göras i hvad form man behagar, kunna äfven göras som smörbakelser med sylt emellan och smörjas med äggulor, annars med mandel och socker. Amy. Prinsessbakelser. | skalp, mjöl, § skalp, smör, \ skalp, socker och 3 lod bittermandel arbetas väl till samman, utkaflas tunnt; uttagas med en stjerna, öfverströs med 3 lod hackad sötmandel, blandad med socker. Amy. Huskurer. Mot lindrigare magkatarr. En af mina bekanta, som en längre tid plå- gats af äckel och qväljningar, synnerligast om törmiddagarne, och knappast fick ned en liten kopp kaffe med ett par skorpor vid frukosten, blef af en äldre dam tillrådd att på sängen dricka en kopp kokt vatten — endast vatten — så hett som möjligt samt derefter stiga upp och genast gå ut och gå en stund. Till frukost skulle hon i stället för kaffe dricka te eller ännu bättre en stor kopp hafrevälling, kokt med hälften vatten och hälften mjölk samt s. k. ångkokt hafremjöl. Den skall litet eller intet saltas. Efter att en 3 veckors tid ha följt rådet kände hon sig mycket bättre och gladare, och hennes förut gråbleka by är friskare. Mot tandvärk. A f alla de droppar och dylikt, som jag försökt både för andra och mig sjelf mot detta mest plågsamma och mest irriterande af allt ondt, har intet bättre motsvarat sitt ändamål än jodtinktur. En hårnål uppvikes och ena spetsen omlindas med litet bomull, hvilken neddoppas i tinkturen och sedan en stund hålles i den ihåliga tanden, eller om tanden är hel, gnides mot tandköttet. Man får vara försigtigatt tinkturen, ej kommer när de andra tänderna eller läpparne, ty den efterlemnar brandgula fläckar, hvilka äro ganska svåra att få bort. byrå. resårConstance Elbe, [558] Humlegårdsgatan 8, 2 tr. PLATSSÖKANDE.
Den 11 October. 37 Sleglor och Föreskrifter till de Skattffylldigas och Taxerings - Mannens samt andre Wederbörandes efterrättelse. r. 3^id Mantalsstrifningen bör icke allenast uppgifwas de Egendomar och Lägenheter, Werk och Inrättningar, som man inom Taxerings. Districtet äger, utan ock som man derstädes innehar under Arrende eller efter annan upplåtelse; ty derwid mäste, förutan uppgift ä personer och innehafwande Embete, jemwäl angifwas all Egendom och befattning, hwarföre Skydds, afgift äger rum, helst denna afgift, lill följe af Z. Art. tz. 4- Mom. owillkorli. ilen bestämmes efter förhällandet wid Mantalsskrifningen, utan afseende ä sedermera inträffa. R förändringar med Egendomar eller annat. Efwen iakttages att Husbonde meddelar före. nämde uppgifter i afseende pä betz Tjenare och husfolk, samt Förmyndare för sina Pupiller, ^ mtingen detze senare wistas eller äro Mantals, ''skrifne ä den ort, der Förmyndaren sjelf bor, kller annorstädes. 2. För rörelse och befattning som idkas i nnat Taxerings. Distrikt, än der den Skatt, skyldige sjelf är boende eller för Egendom och lägenheter som ban der äger eller arrenderar, ker uppgiften i den Ort der Egendomen är be. ägen, eller der rörelsen utöfivas. Pä lika sätt för. Z8 Den 11 Ookober. förhälles med angifning af Husfolk och Tjenst» hjon ä annorstädes befintliga Egendomar. Z.
Och torde till godtgörande af den efter sådana grunder belöpande ersättningen, för närvarande och intilldess beloppet kan definitivt bestämmas, ett förslags-anslag at‘ 1 1,000 r:dr varda anvisadt. Med hänsigt lill beräknandet af de indelningar och boslälls-arrenden, som, i utbyte mot ofvan omförmälde anslag skulle vid en blifvande statsreglering indragas, vill Kongl. Maj:t meddela, alt den del af det å Tule hufvudtiteln uppförda anslag för Jägeristaten, som till Skogsplanteringskassan bordt ingå, uti special-staten för detta år beräknats till kontant 4,051 r:dr 25 sk. 1 rst., hemmansräntor med kronovärdi af 1,013 r:dr 19 sk. 4 rst. och efter markegång uppskattade lill 7,181 r:dr \"i sk. 4 rst., samt 2 tunnor spanmål med värde af 12 r:dr. Hvad desse löne-anslag verkligen utgjort, kan icke, utan närmare utredning, upplysas, enär indelningarne och arrendemedlen i allmänhet äro uti räkenskaperne sammanförde; men som emellertid beloppet deraf kan antagas hafva varit något högre, än i Riksstaten beräknats, anser Kongl. Maj:t att, vid den ofvanuppgifna inkomstsummans fördelning emellan ordinarie räntan och arrendemedlen, med beloppets beräknande Kongl. Maj.ts Nåd. Prop. N:o 27. 19 till jemnt 11.000 r:clr, bör upptagas under den förra Uteln 8,000 r.dr och under den sednare 3,000 r:dr. 9:o. Strömsholms Stuteris medel.
Prop. N:o 1, om Statsverket ISS6. 47 Transport 56.033: 33. 13,500: — 1,330,958: 99.;. en förmodad tillgång från nuvarande Riksstats-anslaget med . 454,566: 15 samt att, sedan Artillerioch FortifikationsAfdelningarne af anslaget erhållit sina andelar med tillsammans 250,347 R:dr, icke mera återstår för Intendents-Afdelningenän 452,439: 36. måste skillnaden häremellan 2,126: 27. såsom ett Intendents-Afdelningens behof fyllas, då summan B:ko R:dr » 58,160:12. motsvarande i Riksmynt 87,240: 37;. utgör det anslag, som för Intendents-Afdelningen Olifver af nöden. Sedan Bonde-Ståndet vid förra Riksdagen hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, det manskapet vid Gottlands National-Beväring måtte tillerkännas slitnings-ersättning under möten, till lika belopp med hvad Rikets öfriga beväringsmanskap åtnjuter, eller 4 sk. B:ko per man för hvarje exercisdag; samt Krigs-Kollegiuin, häröfver hördt, i underdånighet upplyst, att, om den begärda slitningsersättningen beviljades, en ny utgift af 4,500 R:dr B:ko uppstår, hvartill Kollegium icke hade några medel sig anvisade, vill Kongl. Maj:t, enär denna ansökning stödjer sig på billighet, föreslå Rikets Ständer att för ofvanberörde ändamål anvisa ett belopp, att tilläggas Intendents-Afdelningens anslag med 6,750: — hvarigenom hela anslaget för Krigs-Kollegii afdelningar skulle förhöjas med 107,490: 37i. Lifmundering för indelta infanteriet.
Län, betalas wrnligen efter Markegång, och uptageS pä Förslag a 4 Rdr Tunnan för 182 T;c Afrads-Svannemal pä Förslag, disponeras till Regementet m. m. efter Statspris a i Ror 16 fl Tunnan — Arrende-Medel af Kongegärdar med flere lägenheter enligt Sammandrag — 40,019 34 — D:o för Ädelfors; Gnldwerk 152 Due. a 93 fl. 219 Z2 — Krono-Tiondc-Silfwer,Myntarelön ochSlagffutt af Sala Bergslag D:o för Löfås Silfwer-Wrrk KovparRäntan och Slagskatten enligt 4y4§ Skep. Koppar pä 3,829 Skeppund. 20,314 32 35,660 Förslag a 50 Rdr Skeppuodcr Tiondeoch Hammarfk-urs-Jern pä Förslag Stångjern a 5 Rdr 16 fl. Skeppandet 17,832 Skep. Tackjern a 2 Ror Skep. Alnn-Tionden pä Förslag 172 Tunnor a 8 Ror Dylta Swafwel Bruks Tionde pä Förslog Kalkngns-Asgift pa Gottland, pä Förslag BoskapS - Penningar och Åkerskatt af Stockholms Stad efter Conrrack Afwesta Kopparoch Mannfactnr.Tull pä Förslag Mantals-Penningar' Dito . hagmansoch HLradshöfoinge-Räntan Dito — Charcä-Sigillalä Necognitisns-Argift T:o . Kronans Andel af Saköceu, funt Konungens Ensaks-och WiuS böter D:o Inkomst i Pcnuinsar. Tunnan.
Den förste värde talaren begär, efter min tanke, allt för mycket af folkskolan, då han anser den redan vara fullkomligt färdigbildad. Det är dock icke mera än något öfver 20 år sedan den första folkskolestadgan utkom; anslagen till folkskoleundervisningen hafva väl ständigt ökats och folkskolan har varit och är i successiv utveckling samt närmar sig allt mera de lägre läroverken, men ännu är den dock icke mogen för sammansättning med elementarläroverken, utan skulle en sådan åtgärd vara, såsom Utslct säger, »ett brådstörtadt steg, som för visso icke skulle lända till undervisningens fromma.» Dtu 17 Mars f. m. 397 Hvad angår de svårigheter, som äro förbundna med en förening af folkskolan och elementarläroverket, så hafva dessa dels förut dels nu blifvit utvecklade. Föremålen för dessa olika bildningsanstalter kunna ju aldrig blifva desamma, ty deras uppgift är ju så olika; folkskolans ändamål är att mottaga barnen och lemna dem snart, vanligast för att utgå i det praktiska lifvet, under det att deremot elementarläroverket skall utbilda dem till något högre, således behålla dem en längre tid, tills de erhållit insigter motsvarande den lefnadsbana, de erna egna sig åt. Läroämnena äro ej desamma, så länge som tyska språket ingår uti undervisningen i elementarläroverkens lägsta klass, men ej tillhör hvarken den högre eller lägre folkskolan. Rimligtvis kan ock detta språk ej lörläggas till folkskolan, utan bör tillhöra elementarläroverken, derföre att erfarenheten visat att ett tidigt studium af tyskan hetydligt underlättar studiet sedermera af så väl döda som lefvande språk. Vidare måste man sätta olika fordringar på förmågan hos en folkskolelärare och en lärare vid ett elementarläroverk; de behöfva nemligen olika kunskaper och böra till en del använda olika undervisningssätt. Den utmärkt skicklige folkskoleläraren torde i många fall komma att vara en medelmåttig lärare vid ett elementarläroverk eller rättare uti de ämnen, som tillhöra elementarläroverket.
Hon har talat sig röd af ifver, hon gHr fram till en pulpet, doppar pennan i bläcket och nästan sticker den i handen på grosshandlar Möller. Hållande andan af spiinning, star hon på tå och ser öfver axeln, i det grosshandlarn med sliingar af förargelse skrifver sitt namn och sil en etta och en nolla. Han hinner inte lyfta pennan, förrän mamsell Klein med ett alskvardt leende sager; " Grosshandlarn glömde en nolla - sk der ja, - 100 var ' ju meningen - och nu lika mycket af grosshandlar Backström - s&amp;, s&amp;. kom bara .3 " Kan mamsell Klein inte vara nöjd med óO? nomöjligt har. det går inte an att skämma listan. mecenaterna först - sedan på slutet kommer smAfolket med sina bidrag. så, der j a. det tar sig.riktigt stiligt u t. Hon viker ihop listan, sedan hon f ~ r s betraktat t namnen med samma hänryckning som en konstalskare erfar framför en tafla af första rang. Hon tar emot pengarne och stoppar dem i någon af de många hemlighetsfulla fickor, hvaraf insidan af hennes kappa tycks bestå. " Ja, och så far jag säga adjö och tacka s&amp; mycket för denna gången. Pengarnes användande skall jag noga redogöra för. När jag behöfver nkgot en annan gtng, tittar jag val in igen - det ä,r s&amp; angenämt att taga mot, der det gifves af ett godt bjärta. Farväl och tusen tack! " Och s&amp; kunde hon g&amp; outtröttligt fi4.n det m a stället till det andra, alltid mottagen med sura miner och med öknamnet " Listana slgngdt efter sig, sedan hon vii1 hiinnit ut genom dörren. Det var likväl aldrig för egen räkning hon begiirde, ehuru ingen någonsin kom underfund med, hvad hon sjäK llefde af. Man visste blott, att hon hade en liten otillräcklig pension efter fadern, som varit embetsman, men för öfrigt var det en gåta, hur hon kunde lefva och existera.
Skilnaden är blott, att behofvet af lärares bildande nu blifver större. Derföre torde måhända en förhöjning af 5o proc. i den föreslagna summan behöfvas. Det torde likväl vara lii t tore alt få ett förslagsanslag, såsom Frih. Sprengtporten framställt, hvadan, och då det för ändamålet är lika tillfylh stgörande, jag tillstyrker begagnandet af en sådan utväg. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt det förslag, som tycktes förena de flesta meningarna, voie Frih. Sprengtporten», att ett förslagsanslag af 9000 rtdr skulle på Riksstaten uppföras på vederbörlig hufvudtitel. Hr von Hohenhausen: Jag erkänner att det lind-' gick mig, alt Frih. Sprengtporten nämnde ordet förslagsanslag, ocii då jag ej kan hafva något emot, att 9 >00 r:dr såsom förslagsanslag å Riksstat uppföras, så afstär jag ifrån mill förra yrkande, och förenar mig med hvad Frih. Sprengtporten här föreslagit. Uppå derefter framställd propos. blef Fiih. Sprengtporten» förslag bifallet. 38o Den t8 Februari f. m. Morn. litt. c. Hr von Hartmansdorff: Som R. o. Ad. beslutit uppskjuta pröfningen af 4 §:« i förevar, betänk., och detta morn. just åberopar 4 §tns 5 morn., så torde R. o. Ad. finna, att, i öfverensstämmelse med det beslut Ståndet redan fattat, pröfningen af frågan om detta anslag också bör uppskjutas, hvarom jag vördsamt begär Hr Frih. o. Landtm:s proposition. R. o. Ad. beslöt, att pröfningen af Utsktns förslag i mom. litt. c) skulle uppskjutas tills R. o. Ad. fattat sitt beslut om 4 §:n i Ulsk:ns förslag. Hr af Sillen, G eorg Axel, uppläste följande: Sedan H. R. o. Ad. nu fulländat öfverläggningen rör:de Stalssamt Allm. Besvärsoch Ekon Utslcns utlåt.
Men ett ord, Mina Hrr! En gammal regel säger att man bör göra hvar man rätt. Likså bör man ock göra hvar qvinna rätt. Jag röstar för bifall. Flere ledamöter yttrade härtill bifall. Frih. Armfelt: Jag har endast önskat tillägga några ord, med anledning af Frih. Tersmedens yttrande. Han sade, att det fruntimmer, som Hr Nordenfalk omförmält hafva först vid Stockholms och sedan vid Carlstads Rådstufvurätt sökt myndighet, måtte hafva varit en lösdrifverska. Så lärer likväl inga lunda vara förhållandet. Om nemi. en qvinna är i tjenst t. ex. här i Stockholm, så är hon mantalsoch skattskrifven dersammastädes; men om hennes fader dör i t. ex. Wermland, så är det forum, hvarunder hennes fader lydde, äfven hennes forum. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels afslag å Lag-Utsk:ts förev:de Betänk., framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till detsamma och sedermera propos. på afslag derå, hvilka båda propos:r med många ja och nej i blandning besvarades; hvarefter förnyad propos. på bifall till Betänlct gjordes, och då svaren nu utlöllo med talrika och starka ja, blandade med många nej, förklarades ja hafva varit öfvervägande. Den 28 Mars e. m. 397 Sedan votering påyrkats, upplästes och godkändes följande förslag till voter:s-propos.: »Den som bifaller Lag-Utsk:ts Betänk. N:o 28, i ani. af väckta motioner om ändring i föreskrifterna rörande ogift qvinnas myndighet, röstar vinner nej, afslår R. o. Ad. detta Betänk.» Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 72. Nej — 51. Föredrogs ett från Högv. Preste-St. ankommet prot.-utdr.
Är det åter fråga om, at t Academien icke kan betala laglig ränta, på de medel, som den behöfver upplåna, och ett sådant förhållande blifver tillförlitligen adagalagdt, det vill säga, alt de tillgångar Academien nu åger, ej arra til!räck 1 ige för dess verkeliga behof, sa måste anslag af allmänna medel göras för atc fylla hvad sorn brister; men deremot synes det mig aldeles orätt, alt, utan verkligt nödtvång, begagna statens credit, sorn bör sparas till sadane tillfällen, då det Allmännas väl o - und.gängel igen det kraf ver, och annan utväg till penningars erhållande ej finnes. Jag nödgas derföre yrka afslag på det sökta biträdet. Äfven får jag erinra, att Utskottens tillstyrkande förutsätter att lånet skulle meddelas mot procent. Uetta kan gå an, om upplåt,ingen för Statens räkning kommer att ske mot lika ränta; mén om sådant bifalles blott afKidderskapet och Adeln, och PiesteStåndet, samt Borgare och BondeSianden deienot bestämma räntan till fetn procent för Siaislanen, så måste frågan gå till Nämnd. Om Nämnden då bestämde fern procents ränta så skulle val en lika ränta äfven af Academien erlägga», och då Ridd. och AA. Prof, Viii Band. ay Den 10 September f. ml vore det hufvudsakligaste ändamålet af Äösr demiens begäran, att nemligen erhålla lån mot lindrig ränta icke vunnit; och kanhända skulle, vid sådan utgång af frågan dm räntan,' Academieri Helt och Hållet frångå siri anhållan orri låhe understöd. Herr Hjettar Gustaj: Jag utber mig, att fdrst få besvara den hårda beskyllning för incoriäeqVetts bos det Utskott, som förut afslagit s§ manga begärta anslag, att nu til 1styria def ifrågavarande. Jag måste först erinra om skillnaden emellan arisia^ ööh lån, och skillnaden emellan att haridlä ensamt eller i sällskap. Det låter visserligen tänka sig, att plurälitéten t StatsUtskoifét utgö'r minoriteten i sammansätta Statsoch BartéoUtskotten.
Staten nu vidkännes derför, är mindre betydlig; men hufvudsaken, eller sjelfva befattningen fortfar emedlertid att existera och utöfvas. Det finnes ibland köpmän icke mer än en tanka derom, alt detta är en orimlighet, enär mäklarne, oaktadt de äro edsvurne och aflagt tysthets-löfte, i afseende på de enskilda affärerna, som åt dem uppdragas, nu äro nödsakade att två gånger i veckan bryta denna ed, då de skola till vexel-controlleuren afgifva en förteckning på alla de vexelslut, som för dagen blifvit gjorda med yppande icke allenast af trassenternes och remittenternes namn, utan äfven summornas storlek. Det ligger likväl i sakens natur, att ingenting är mera ömtåligt för offentligheten, än enskilda penninge-transactioner, särdeles i handelsväg. Jag behöfver icke vidröra de anledmr, som i öfrigt kunna finnas, för att visa befattningens umbärlighet, emedan de redan tillräckligt blifvit framlagda för föregrde Ständer. Jag anhåller blott, alt denna motion måtte varda remitterad till StatsUtsk., som icke lärer underlåta att hos R. St. föreslå en förnyelse af deras ofta tillförene gjorda framställning i detta hänseende. 3. Enligt nu gällande föreskrifter skola besvär öfver de utslag, som af Konungens Bef:h:de och Öfverståth.-embetet meddelas i mål rör:de förseelser emot polis-författningarna, äfvensom besvär och nådansökningar af personer, dömde att vafföras till de allmänna arbets-inrättningarna, fullföljas directe hos K. M. Dessa mål hafva, enligt officiella uppgifter, de sednare åren utgjort ett ganska betydligt antal nemi.: år 1836 190. — 1837 — 3og. — i8j8 — 290. Ändamålet med nyssnämnda föreskrift är visserligen att sådana mål skola desto förr blifva afgjorda i sista instansen; men deremot bör det såsom sannolikt kunna antagas, att i5x Den 7 Mars e. ro. största delen af dera icke skulle fullföljas längre än till Hofrätt, om de förut dit hänvisades. Det är allmänt bekant, att Högsta
Härad måga ifrån berörde dagsverken eller derföre enligt 1810 års Riksdagsbeslut utgående lösen efter Markegång, ifrån detta års början såsom med Snefringe Härad skedt, af R. St:r befrias. Häruti har Hr Lagman Noréus instämt. Af Eric Andersson från Westmanlands Län: För min del kan jag icke gilla H. StatsUtskottets Betänkande till svar å Göran Anderssons från Westerås Län väckta motion om befrielse från de så kallade Hjelpedagsverken , som af Åkerbo Härad blifvit utgjorde tiil Kungsörs KongsLadugårdar. Det förekommer mig högst besynnerligt, att StatsUtskottet kan vara sig olikt, då det i en dylik fråga, sammansatt med Ekonomiutskottet, afgjorde och frikände Snefringe Häradsboer, att utgöra dylika Dagsverken af samma beskaffenhet till Strömsholms Stuteri. Dessutom hafva 180g års R. St:r bestämdt yttrat, att så snart Kungsoch KungsLadugårdar skulle utarrenderas, skulle en sådan Dagsverksskyldighet in natura upphöra. K. M:ts Bref af den 3 December 1812 bestämmer uttryckeligen, att 408 Stats-Utskottets sädane Hjelpe-dagsverken, som icke grunda sig på Resolutioner och Författningar, skola genast derefter upphöra, och då förhållandet efter min tanka, är i likhet med Snefringe, vet jag icke hvar en undersökning skall vara mera behöflig i den ena provinsen af samma Län af samma beskaffenhet. Jag tillstyrker alltså, att Hjelpe-dagsverksskyldigheten för Åkerbo Härad , som icke grundar sig på K. Resolutioner eller Författningar, och endast frivilligt åtagande, måtte genast upphöra med samma vilkor som för Snefringe Härad är bestämdt, nemi. att Åkerbo Härad måtte afstå den DagsverksTunna eiier ersättning i Spannemål utgörande 121 T:r 25k:pr Säd till K. M:t och Kro-> nan, som skulle motsvara 2260 Dränger-hjelpedagsverkan.
Med hastiga steg gick han kring rummet, från den ena möbeln till den andra, strök pröfvande med fingret öfver soffoch stolskarmar, öfver den framstående kanten af bokskåpet och fönsterposten. Vid hvarje sådant försök uppsamlade hans pekfinger en valk af hopade stoftkorn. Han höll ännu på att vid tvättkannan utplåna spåren deraf, då den unga frun med en glad uppsyn inträdde. «Kors, är du redan hemma, söta Fredrik?» Är det för tidigt, då klockan är tre qvart till tu? genmälde denne något buttert. «Nej, visst icke. För mig kan du ju aldrig komma för tidigt. Dessutom så» Dessutom så får jag då säkrare än eljest tillfälle att komma in i ostädade rum, der dammet ligger halftqvarters tjockt, och der det ena plagget är slängdt hit, det andra dit. «Förlåt, min söta du. Jag hade lofvat följa kammarrådinnan, för att bese några tyger i Hedbergs bod – och den Stina, hon är ju så vårdslös, om man inte alltid hänger henne på hälarne.» Ja, din egen paryr har du ej försummat, det ser jag. För en så gammal hustru som du vore det dock bättre att se efter barn och hushåll. Med en mönstrande blick for han öfver hennes eleganta drägt, från den näpna negligeen, hvars genomträdda röda band synbarligen voro beräknade för att låna litet af sin glänsande färg åt den nu något bleknade kinden, öfver den rikt veckade klädningen af elastiskt yllemusslin, ända ned till fotens ljusblåa tygkänga. Hon följde med ögonen mannens blick och rodnade – af harm skulle man varit frestad att tro, ty hennes röst antog något deraf, då hon mera utropade än sade: «Herre Gud, så obillig du är! Huru vill du då, att din hustru skall klä sig? Fordom misshagade det dig icke» men hon afbröt här sig sjelf, då hon märkte, hvilket intryck detta «fordom» gjorde – ty mannen grep till sin öfverrock. I stället fattade hon skyndsamt i den handduk, han nyss begagnat, och började med den aftorka bordet, under det hon tillade: «Litet dam är väl ej hela verlden; det står ej länge på att få det undan»
Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle att, såsom Gr. Gyldenstolpe föreslagit, cirkulationskapitalet för lån emot pant af fast egendom fördelas på det sätt, att 5,650,000 r:dr hållas tillhanda för inteckningar i egendom å landet, samt 850,000 r:dr för inteckningar uti hus och jord i städerna utom Slockholm. Ropades ja. Frih. Cederström, Claes Rudolf: Då vid afgörande af den 23:dje punkten det visade sig, att så många talare, till hvilka jag är öfvertygad om att husets ledamöter hysa ett stort förtroende, ägde den åsigten att förevar, förslag om tillökning i fastighets-lånefonden borde afslås, så ansåg jag mig icke böra fördröja beslutet i frågan genom någon gensägelse, till hvilken, bland öfrige ledamöter, kanhända en eller annan funnit något besvarande nödigt. Nu åter anhåller jag att emot utgången af denna punkt få nedlägga min reservation. Fastighetslånefonden användes på ett för jordbrukaren fördelaktigt sätt, enär han genom amortering är i tillfälle att under loppet af en längre tid terminvis afbetala sin skuld. Jag anser följden af detta beslut blifva, alt allmogen går till enskilda låneinrättningar, och att den enskilde får göra den vinst, som eljest staten fått uppbära. Reservanten Hr Skogman har äfven medgifvit, att någon vinst ginge för staten förlorad härigenom, men han anser denna förlust icke böra, vid jemförelse med öfriga omständigheter, sättas i paritet med dessa sistnämnda, hvilka Den 19 April f. ni. 195 han förmenat gifva styrka ål hans åsigt i det liela Jag lemnar derhän afvägandet af detta förhållande. Jag fäster mig vid förlusten af räntevinsten och jag tror alt man äfven bordt begagna tillfället att kunna bereda landtbrukaren en lättnad, hvaraf han är i behof. I ämnet äro för öfrigt förhållanden synbara, hvilka synas innebära åtskillig bristfällighet i ärendets redan vid föregide riksdag gjorda uppfattning till vissa dess delar. Jag hade trott att rättelse derutinnan icke nu bordt uraktlåtas.