Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men biskopen hade förbjudit honom det, emedan den konsten vore farlig, lätt att missbruka och tvetydig till sitt ursprung. Det fanns, hade biskopen upplyst honom, en gudomlig kabbala, som Adam fick lära i paradiset och med vars tillhjälp han gav djuren och tingen de namn, som motsvara deras väsen och egenskaper; men det fanns ock en kabbala, uppfunnen av djävulen och genom honom spridd bland människorna. Ingen kabbalist kunde med visshet avgöra, om hans konst vore den himmelska eller den djävulska, ty båda funnos och båda övades, den senare förmodligen vida mer än den förra. Under sådana förhållanden vore det klokast att alldeles avhålla sig från densamma; Petros ålade Klemens det som plikt. Denna uppoffring var för Klemens den tyngsta, som han hitintills hemburit åt sin lydnad. Han var av naturen fallen för mysticismen, och de åsikter, i vilka han var uppfostrad, hade utvecklat detta anlag. Förnuftets dödande var ju honom en plikt, vars uppfyllande utgjorde det enda villkoret för hans räddning undan de kätterska villfarelser, med vilka djävulen fångar så många själar. Hans fromma sinne, berövat förnuftets ledning, hans rika känsloliv, stängt inom sig själv för att ej smittas av det oheliga yttre livet, hans livliga fantasi, uppjagad genom en världsåskådning, som fyllde naturen med demoniska makter, måste ovillkorligt leda honom in på denna farliga väg, som går igenom mörka ängder, där vansinnet lurar likt en tiger, färdigt att hugga sina klor i vandrarens hjärna. Vad Klemens ej fick nå med den förbjudna kabbalan, hoppades han vinna med ett annat, i alla händelser tillåtet medel: bönen. Det var efter ivriga böner om upplysning för sitt mörka förstånd, han gjorde de barnsliga försöken att tolka skriftens förborgade mening. Avskrivningen gick under sådana förhållanden mycket långsamt framåt. Han stannade vid varje punkt för att begrunda den, söka sammanhanget med det föregående och det efterföljande. Med lutat huvud och sammanknäppta händer satt han försjunken i dimmiga tankar, gripande i töcknet för att forma det till varaktiga gestalter.
L. S. N:o 12. för Uddevalla. Bagge. L. S. Nio 15. finFahlun. Axel Westlinger. L. S. Nio 17. för Carlshamn. Theodrr Foenander. L. S. Bergsbrukens 4:tle Val-District. V. Cassel. L. S. e': Nio 22. för Lund. F. C. Billberg. L. S. 123 N:o 23. för Carlstad. N:o 231. C. M. Höök. |L. S. Bergsbrukens 3:dje Yal-District. Carl Fr. Geijer. L. S. IN": o 24. för Borås. C. G. Rydin. L. s. N:o 25. för Warberg. M. G, Wallen. L. S. N:o 26. för Arboga. A. Örström. L. S. N:o 27. för Christinehamn. J. P. Ekström. L. S. K:o 28. för Halmstad. Göran Hammar. L. s. N:o 29. för Helsingborg. Göran Hammar. L. S. N:o 30. för Köping. A. Örström. L. S. N:o 31. för Wexiö. Göran Hammar. L. S. N:o 83. för Hudiksvall. P. O. Norin. JL. S. N:o 34. för Mariestad. Gust. Moberg. L. S. ° N:o 35. för Hernösand. E. J. Westman. L. S. N:o 36. för Wenersborg. C. G. Fridstedt. L. S. N:o 37. för Sala. Christin Berglund. L. S.0 Nio 38. för Wadstena. N:o 39. för Hedemora. N:o 391- Bergsbrukens 5:te Yal-District, R. A. Wallander. And. Pett. Lindblad. Fredr. Langenberg. L. S. L. S. 3ST:o 40. för Sundsvall.
Korpsen. jör Subaltern-Officern 223 R:dr, hvarigenom hans arfvode skulle blifva 600 R:dr. » Verkmästaren 230 R:dr, så att hans lön förhöjdes till i,000 » » Handtverkarne, hvar och eri 120 R:dr, derigenom deras aflöning blefve . 300 » hvaremot icke någon spanmäl in natura finge under denna lön inbegripas, utan borde den af Handtverkarne nu åtnjutna sådan spanmål upphöra. » Prest 12 R:dr 30 öre, så att dennes arfvode komme att utgå med 30 R:dr. » Läkare 23 R:dr och hela arfvodet blifva 100 » ArtilleriFör Artilleri-batteriet i Norrland, hvars aflöning utgår från Norrbottens Häst Batteriet i Jägare Suvadrons-fond, anser jag följande förändringar i aflöningen böra ifrågaNorrland. D H J o J b o komma: för Batteri-Chefen, hvars nuvarande arfvode 430 R:dr borde förhöjas till 300 R:dr. oberäknadt den arfvodes-tillökning, som utgår, då Batteri-Chefen är Löjtnant. a Löjtnanten, i stället för nuvarande lön 810 R:dr 1,200 R:dr. » Under-löjtnanten, i stället för 370 R:dr 800 » » Styckjunkaren, i stället för 480 R:dr 800 » » Sergeanterne, i stället för 318 R:dr 300 » » 2:dre Konstaplarne, i stället för 37 R:dr 30 öre 48 » allt i likhet med de föreslagna lönerna för Artilleri-regementena; och komme för öfrigt natura-spanmålen för Under-befälet vid detta Batteri, såsom vid öfriga Artilleriet, vid den nya aflöningens inträdande att upphöra.
3,51 Memorial, öfverklagat de olägenheter, som förorsakas af påbjuden trädplantering utmed Landsvägarna derigenom, att å de ställen, der Landsvägarne genom åkrar och ängar framlöpa, de planterade trädens rötter, jemte dropp och skugga, hindra och förqväfva Sädesoch gräsväxten^ och i ansende dertill yrkat, ej mindre att en sådan trädplantering hädanefter måtte blifva afskafFad och förbuden, utan ock ett Stadgande utfärdat, det de träd, sorn blifvit vid landsvägarna uti åkrar och ängar planterade, genast böra till förekommande af de omförmälda olägenheterna borthuggas. 1 4:0 Af Riksdagsmannen Olof Carlsson från Östergötland är uti ingifvet Memorial yrkadt, att det förbud emot svedjande å sandmo samt bergaktig stenbunden mark, som uti 53 och 54 §§. af Kongliga SkogsOrdningen innefattas, måtte till sin kraft och verkan upphäfvas, enär många orter finnas, hvaribland Riksdagsfullmägtiger, räknar sin hemort, der Landtmannen icke kan äga sin bergning af den inskränkta öppna åkerjord, som till hans hemmansdel hörer, så vida det icke honom tillåtes, att genom svedjande öka sin afkastning och förbättra sommarbetet, hvilket af den uppvexande Ljungen merändels förqväfves, om denna icke som oftast afsvecfejas; uti hvilket anförande Fehr Nilsson från Christianstads Län och Jacob Andersson från Kronobergs Län sig förenat. 5:0 Riksdagsfullmägtigen Ephraim Larsson från Elfsborgs
O! skulle väl du! du, som sjelf så sannt fattar rikedomen och mångfallden af vårt ursprungs allmagt, icke unna din stackars Rosa att helst en gång, ännu en enda gång njuta saligheten af hans mot sina barn visade nåd; ser du der, den herrliga himlen med sitt ljusa skära blå! känner du ej solen! huru mildt hon sprider lif och värme och glädje, ja, ända till din fattiga döende Rosa; ser du ej dessa gröna åkerfält, detta försilfrade haf, hvilka, befriade ifrån sin isiga massa, hvar på sitt fält tyda nytt lif och fortkomst; hör du ej den sorlande bäcken, hvilken obehindrad och munter rinner fram ur jordens kyliga brutna gömmor! och kan du ännu, vill du ännu derefter låtsa vrede mot din arma vän, som snart, snart icke mer äger förmåga att njuta en enda af alla dessa den högstes välsignade gåfvor... Men nej, Mathilda! du tillgifver henne säkert, och det af fullaste hjerta, den förskräckelse hon oförtänkt nog, icke var beredd att härigenom åstadkomma dig." Härefter bad hon med mildhet mig åter ledsaga sig till sin säng, emedan hon efter detta bemödande kände sina krafter betydligt aftagne; lemnade till den på bordet sig befintelige Murgrönan, jemte en varm kyss, en helsning ifrån den längsmed muren uppspirande syskonplantan, den hennes uppsökande blick alltför tydligt varsnat; samt har för resten, under det största lugn, men med den synbaraste mättighet, under jemn dvala tillbringat hela eftermiddagen. Läkarn, hvilken under Rosas opassligbet, flere gånger på dygnet varit att efterse förändringen af sjukdomen, har nästan sagt, ifrån dess första period iakttagit en högst förbehållsam, nedslående tystnad, hvaraf vi, hennes bekymrade omgifning kunnat hoppas allt för litet godt. Äfven honom anförtrodde jag i dag, under enskildt samtal, Rosas företag, det jag af frugtan att onödigt smärta de ömma föräldrarne, för dem forsigtigt förtegat.
Detta i likhet med vad häradshövdingarna har för stämningar. Stockholms slott den 18 november 1801. GUSTAF ADOLPH. Förordning om vad som iakttagas till behörig efterlevnad av stadgan under den 15 juni 1800, angående brännvinsbränningen i riket Stockholms slott den 24 november 1801. Vi vill förordna angående den stadga, som beslöts den 15 juni 1800, angående tillverkning, transport och försäljning av brännvin följande: De som enligt den förordningen vare sig på landet eller i städerna inte har tillstånd att tillverka brännvin, inte heller får inneha redskap för detta. Böterna är 6 riksdaler 32 skilling och redskapen anses förbruten. Den som inte har tillstånd och ändå tillverkar med annans redskap bötar 15 riksdaler och redskapen, vem som än äger dem är förbrutna. Då rättigheten att sälja brännvin med undantag av gästgiverier, källare, värdshus, marketenterier och s k näringsställen, inte sträcker sig till andra än dem som fått tillverka brännvin, straffas oberättigad försäljning med 10 riksdalers böter. Hos den som inte äger rättighet att tillverka brännvin, får inte sur mäsk finnas, då den kan användas till brännvinstillverkning. Böterna är 6 riksdaler och 32 skilling. Förbjudet att använda brännvinspannor som genom sin konstruktion kan innehålla mer än vad som tillåts. Den som nyttjar sådana pannor bötar 10 riksdaler. Döms han ännu en gång bötar han 20 riksdaler och blir redskapen förlustig. Fortsätter han bötar han 30 riksdaler, mister både panna och tillståndet på 4 år. Han skall dock under den tiden erlägga avgiften för tillverkning. Använder bolag i staden otillåtna pannor bötar de 50 riksdaler och pannorna beslagtas. Ingen får äga eller inneha fler redskap än tillståndet gäller. I annat fall skall redskapen göras obrukbara eller avlämnas till något allmänt ställe i tjänstemäns närvaro. Blir under tiden hans ordinarie panna obrukbar, får han byta mot den beslagtagna pannan. Bolag bestående av flera innehavare av mindre hemmansdelar i en by eller gård får förena sig om en panna, när anmälan gjorts till Vår befallningshavande. De får då inte nyttja enskild panna. Detsamma gäller för bolagsdelägare i städerna.
År 1885 företog Ingeborg Westfelt i sällskap med målarinnan Carolina Bendix, numera mrs Bruce, en studieresa genom Belgien och Holland och drog stor nytta af att studera dessa länders rika konstskatter. Ingeborg Westfelt, som emellertid mognat till en bildad dam med lugnt och klart omdöme, har inånga gånger uppträdt emot vår tids impressionistiska riktning inom konsten, denna anomalitet, som man kanske kan kalla » fin du siéclemåleri ». Hon tror, att gredelinkluddarne äro färgblinda, när de icke allenast kunna se naturen i så egendomlig dager, utan äfven varmt förfäkta sin ståndpunkt. Hemlängtan dref emellertid Ingeborg Westfelt åter till fosterlandet och sina åldriga föräldrar, f. d. tjänstgörande kammar junkaren Carl Westfelt och hans maka, född Löthman, och då dessa ej gärna ville släppa ifrån sig sin kära dotter, stannade hon hemma och gjorde sig snart bemärkt genom den elevskola som hon tillsamman med Elisabeth Keyser öppnade här i Stockholm. Den första bekantskapen mellan de båda konstnärinnorna knöts under en studieresa i Normandie, och hade de tillfölje af kännedomen om hvarandras skaplynne och begåfning redan före elevskolans början fullt klart för sig, att de skulle såsom lärarinnor väl komplettera hvarandra. Deras elevskola ha " r vunnit mycket anseende, och de skördade därå både erkännande och inkomster. Hvad som under sista tiden fäst en allmännare uppmärksamhet vid konstnärinnans alster, är hennes verkligt utmärkta porträtt af landshöfding Ryding. Denna målning, som är beställd af riksdagens andra kammare, länder henne till stor heder. För några veckor sedan ingick Ingeborg Westfelt äktenskap med redaktören för tidningen Gotlänningen, herr Emil Eggertz, och har nu sitt hem i Visby. Ehuru Ingeborg sålunda funnit sin Frithiof, skola vi hoppas, att hon icke låter sin pensel hvila, utan att ett lugnt och idylliskt lif på den vackra ön skall inspirera hennes konst. V i endast beklaga, att fältet för hennes egentliga genre, porträttmåleri, blifvit mera begränsad !. Framtida förhållanden kunna dock föra det unga paret till någon större och verkningsrikare plats.
Vi begagnade i den af er berörda artikeln, konsekvent de titlar, de inbjudande damerna själfva användt å det oss tillsända inbjudningskortet. Detta ansågo vi riktigast. Red. Innehållsförteckning *. Drottning Natalia af Serbien; af Montmorency. (Mtd porträtt). — En helgedom; dikt af Oclavto Becr. — » Iduns skollofskoloni »; af Adolf Hellander. — It,direkte; af Ave. I V: Smittstoff. — På dödsbädden; skiss af Vilma Lindhé. (Forts.) — Dantes Beatrice; ett G00- årsminne. (Med porträtt). — ITndviken öfverflöd; af fru Egbcrt. — En orden för damer; dekorerade landsmaninnor. (Med illustration.) — Bäst hvarken brödlös eller rådlös; bedersonm. svar å prisfrågan VII, af » Blind höna ». (Forts. o. slut). — Smånotiser från kvinnovärlden. — Teater och musik. — Striden om hjärtan; ur ett kvinnolifs historia, af Johan Nordling. V I I: Krossade illusioner. (Forts.). Förslag till matordning för veckan 19 — 25 maj. — Bobaget. — Hvarjehanda. Order pr post eller telefon expedieras omgående. Tillverkningen Doktor Per Johansson Riddarsfatan 2. Magar R 9-10,2-3; söndagar 9-10. kontrolleras af Professor Allm. telef. Severin Jolin. [17271 S k o d o n, Anna SANDBERG 23 Drottninggatan 2 3 Hvardagar i) - 1 0, 2 — 3; helgdagar V2W — VallFöreträdesvis mag - o. (bredvid Svea-Salen) Denna vecka: Lsta serien af B e l g i e n. Nästa vecka: ILdra serien af P a r i s. Abonnementskort, gällande för 8 besök, kr. Öppet alla dagar från kl. 10 — 10. Hvarje söndag nytt program. [1357] A. pr telegraf, 46 A young English lady, wishes to find a situation in a family for the summer months. For references apply to s D.
Ständers Serskildta Utskotts Betänkande, angående föreslagen förändrad reglering med aflöningcn för Kr ono-uppbär dsniännen i Rikets Städer. Uti ett frän Vällofl. BorgareStåndet den 50 sistl. April! till Särskilta Utskottet remitteradt Memorial har Herr M. L. Eklund, i sammanhang med de under detta Riksmöte väckta motioner om biträde af Statens medel till aflöning för KronoUppbördsmännen i Rikets Städer, och sedan Högloft. Statsoch Bevillnings-Utskotten, uti deras öfver detta ämne afgifna Betänkanden, icke funnit skäl tillstyrka antagandet af det uti dessa Motioner för bemälte Uppbördsman föreslagna aflöningssätt, med anledning af 56 §. Riksdagsordningen, uti ytterligare motion på anförde skäl föreslagit, att, der så ske kan, Kronans Uppbördsmän mätte komma att verkställa både Stadsoch Lands-uppbörden, eller ock att, der, i anseende till Städernas större betydlighet och folkmängd, sådant icke låter sig verkställa, hvarje person, sam är med. KronoUppbördsverket i desamma sysselsatt, måtte, såsom varande i Statens allmänna tjenst, utan åtskilnad på Stad och Land, af Staten r.flönas. Särskilta Utskottet, som endast fått sig af Riksens Höglofl. Ständer uppdraget att föreslå grunder för en förändrad reglering af den inre Administrationen i allmänhet, och som, enligt dess i öfverensstämmelse med detta uppdrag antagna grundsats för dess åt - 914 Serskildta. Utskottets Betänkandtn, gärder, icke ansett sig böra föreslå förändringar eller tillökningar å några vissa Tjenstewanna Stater, hvilkas bestämmande torde böra tillhöra en för detta ändamål blifvande Comité, har så mycket mindre funnit sig böra ingå i pröfning om det uti ofvanberörde remiss gjorda förslag i afseende på aflöningssättet för Kronouppbördsntiännen i Städerna, som .Riksens Hoglofl.
Rättigheten till bränvinsbrännings utöfvande har åter blifvit fästad vid jorden, men slädernes jordegares rätt dervid inskränkt och beroende af omröstning, ehuru Herr vice Talman Halling och jag, med flera, vid återremissen af första Betänkandet yrkat, att de, i grund af eganderätt, böra njuta lika rättighet, som jordegare på landet, och visat, att den händelse inträffat, alt den, som icke velat bränna bränvin, genom omröstning dertill blifvit tvungen, hvarföre åtminstone i de städer, der jorden med eganderätt innehafves, lika rätt bort gälla, som för landet. Men då jag hyser den öfvertygelse, att en till tid inskränkt och högt beskattad bränvinsbränning endast uppjagar productionen af denna vara, nedsätter priset derå och ökar consumlionen deraf, så måste en fri och måttligt beskattad bränvinsbränningsrätt blifva den enda och rätta regulator för tillverkningen i detta fall. Jag kan derföre icke biträda det nu afgifne Betänkandet, utan instämmer i Herr Grefve Hamiltons reservation, hvari jag dock, under antagandet af en fullkomligt fri näring, anser följande förändringar böra ske: i §. Orden ”enligt 2 §. derlill berättigad” utgå. a §. Utgår. 5 §. i Morn. Orden ''samt den faslighet eller det skattebelopp, hvarföre’’ utgå. a Morn. Början erhåller följande lydelse: ”En hvar vare obetaget att anmäla sig till bränvinsbrännings utöfvande under en, etc. 8 §. Början erhåller följande lydelse: ''Den, som sig till bränvinsbränning antingen icke, på sätt 5 §. stadgar, angifvit eller ock — —- — kan sig dertill anmäla hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, etc. 48 Bevillning^- Samt Allm. Besa.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande , A7: o 5. Då jag icke ännu medhunnit granskningen af de flera föreslagna Beskaltningstarifferne, så förbehåller jag mig att derom tå afge yttrande, då frågan i Ståndet förekommer.” Af Per Persson från Örebro: ”Emot förenade Utskottens Betän kande, får jag i nedanstående delar mig reservera.
Föredr. den 27 Augusti 1816, sedan Krigsoch Kammar Collegierne samt StatsContoiret sig i underdånighet utlåtit; och täcktes Kongl. Maj.-t, under sistnämnde dag, Allmän Kungörelse, angående ersättning för underhåll åt tågande Trupper, i Nåder utfärda; Vid hvilket förhållande den af Bonde-Ståndet särskildt i underdånighet väckta och likaledes anmälda fråga om förhöjning i ersättningen från 8 till 16 skill, för underhåll till Manskapet och i proportion för det till Befälet, icke fordrade någon vidare åtgärd. 12:0. Riksens Ständers underdåniga framställning, af de olägenheter, hvaraf landet betungas genom Båtsmans-transporterne från och till Carlscrona. Ac'en öfverlemnad till Inrikes-Civil-Expeditionens föredragning. 13:0. Riksens Ständers underdåniga anhållan, att någon lindring uti Båtsmans-Roterings 368 JékxticeOmbuäsm. EmbetsBerättelser. besväret inom Blekinge Fän, måtte varda vederbörande i Nåder förunnad. Remi», till Krigs och KammarCoIlegierme samt Stats-Contoiret, som agde att deras underdåniga utlåtanden öfver frågan afgifva. 14:0. Riksens Ständers underd. anhållan, attt Kongl. Maj» vid framdeles blifvande vacancer af Soldat-Rotar, täcktes ålägga Fandshöfdingar och Regements-Chefer, att, med utväljande af de Rotar, hvilka vacanceförmåner kunde tillkomma, både iakttaga jemnhet i fördelningen deraf, och fästa efseende vid locala och andra omständigheter.
Til Justering uplästes det Förslag til Betänkande, svin Utskottets Beredning afgifwit i anledning af Herr Justitie-Rädet von 8croi<irKjr Memorial,om wisteförbudnaskyld-och Ewägerffapsleder' hwilketBetänkande af Utffottets fläste Ledamöter bifölls; Dock yttrade Herr Biskopen Doctor t;ju! klick, i afseende pä bibehällandet af 3 §. uti 2 Capitlet Giftermäls - Balken, följande författade skrifteliga mening. En Rätt, at innan behörig Dommare sig öfwer Lagens tillämpning wid förekommande fall i Laga ordning utlätit för detta fall uphäfwa kraft och werkön, är efter min oförgripeliga mening, en tanka icke gärna förenlig med begrepp om Lagens ändamäl och samhäls-Ordning, uttur detta begrepp synas Rongl. päbudrt om Sclic tantcf den Z October 1'23, Kongl. Brefwet i Kongl. Can eliets Bref den 25 September 175^, Kongl Kungörelsen den 11 Maij 1772 och 1774 wara ursprungen. Hwarje man äger at eftcrgifwa sto Rätt allenast det icke sker med tredje Mans försäng; I följe bwaraf och all den stund beskrifwen Lag är stadgad för z:dje Mans eller sambällets-Rätt, och denna Lag är anförtrodd wederbörande Dommare at skipa will det synas, som en Dispensation i den samma, utan at Dommarens ätgärd föregätt, wore föga annat, än ett uphäfwande af denna Lag. Thet icke rätt och skäl är, thet kan icke heller wara Lag. Lör the skäl som Lagen hafwer med fig, gillas hon; alla Lagar skola wara sädana, 1246 Oen 24 Augusts. at -e tjena ti! det meniga bästa; therfZre thst Lagen bl>swer st'»ö.'1rg, 5a är det icke mer Lag/ ritan olag och bör aflägga.-;.
Hvad månne är orsaken till denna unga, sköna kvinnas ytterliga förtviflan? Är det kanske nå- gon svår synd hon har på sitt samvete? Strax innanför dörren upptäcker Bertarelli sin tyske vän, på hvars uppåtvända ansikte spåras den mest lågande andakt, parad med salig hänryckning. Den lycklige! Idun PRENUMERATIONSPRIS PR Å R: IDUN ' — - KR. 5: - IDUNS MODETIDN.MED PLANSCHER OCH HANDARB. » 5: - IDUNS MODETID. UTAN PL. LÖSNUMMERPRIS: 8 ÖRE. REDAKTIONSSEKR. PÅ: JOHAN NORDLING 12:TE ÅRG. BYRÅ O C H EXPEDITION: KOMMISSIONARER ANTAGAS ÖFVER HELA LANDET PÄ ALLKLARA S. KYRKOGATA 1 6, 1 TR. DELES SÄRSKILDT FÖRMÅNL. VILLKOR. ALLM. SÖDER, STOCKHOLM, IDUNS KUNGL. HOFBOKTRYCKERI. med fel och förtjänster och en lika outtömlig guldgrufva att ösa ur för den konstnärliga skaparlusten. Då drömde man helst om allt det där i en fransk bondby eller i skuggan af Firenzes gamla palats. Men nu börjar konsten trifvas här hemma — till en viss grad åtminstone, och konstnä- rerna också. De senare, de som blifvit riktigt stockholmiserade, ha slagit ned sina bopålar i de mera pittoreskt belägna stadsdelarne, där gatorna orma sig uppför bergsknallar mellan stämningsfulla gamla hus, på hvilkas fasader seklers vintrar och somrar etsat en säregen patina, mellan lutande plank och så godt som hängande trädgårdar, bakom hvilka staden rullar ut sin stora fondkarta af vatten, kajer, parker och husmassor. Det var däruppe på högsta bergskrönet, i ett hus, smyckadt med torn och trappgaflar å la gammal riddarborg, som Idun här om dagen, med sin oskiljaktiga kamera i handen, ringde på hos artistparet Georg och Hanna Pauli.
45 till förbättrande af hela Rikets Penninge-ställning, hvaraf alla både rika och fattiga i sin mohn, konrme att njuta fördelen , tviflar jag icke att en sådan Gärd utan svårighet komme att utgå, och att dervid de mera iörmögne ej undandroge sig att bispringa sina fattiga eller mindre bemedlade Medborgare. Då Banquens behof i detta fall ans«s utgöra en Million R:dr om året, och jag förmodar, att under loppet af ett halft år, utrönas kan, huruvida det stående Lånet ingeck till det för året erforderliga belopp , eller icke, föreslår jag ytterligare, att, så snart nästa halfva år förflutit, BancoFullmägtige till Kongl Maj:t borde inberätta och genom Kungörelse i allmänna Tidningar gifva tillkänna huru dermed förhölle sig, hvarefter Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse komme att utgå om beloppet af den Silfver-Gärd, sorn'för året skulle utgöras. I mohn af behofvet skulle denna Gärd således under 6 påföljande år utgå, och efter io eller 12 år återbetalas, på det sätt, att Landshöfdingarne i hvarje Län, och ÖfverStåthållare-Embetet finge emottaga och tili Socknarne utdela den årliga räntan, samt efter förfallotiden sjelfva Capitalet i Silfvermynt, att sedermera användas på sätt hvarje Socken eller Församling bäst åsämdes. 5:0 Så snart dessa förberedande anstalter blifvit dels vidtagne, dels till utförande påbudne, anser jag Realisationen genast böra taga sin början, på det sätt, att Banquen inlöser, af Elsaa utelöpande Sedlar, så stort belopp som 46 Den 2 Januarii svarar emot dess tillgångar uti Speciemynt: