Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Län motion om afrads-spanmålens lösning efter markegångs-pris, m. m.; 16:o Per Jonssons från Öland motion örn löne-förhöjning åt Kronofogdar, Häradsskrifvare och Länsmän; 17:o Johannes Anderssons från Skaraborgs Län motion om upplåtelse af en del af kronoparken Wahraskogen i Kinne härad af Skaraborgs Län till cn allmän lastageplats; 18:o Mans Månssons från Calmar Län motion om försvinnande af grundskatten för tullmjölqvarnar, samt dessas taxering endast till bevillning. Bevillnings Ut skottet : l:o Magnus Frjkbergs från Wermlands Län tillägg till förut ingifven motion, rörande gårdfarihandel med bränvin; 2:o Pehr Mårtenssons från Jönköpings Län motion, att utländska vaxljus m. m. må beläggas med cn införsel-tull till 50 procent af varans värde; 3:o J. O. Widegrens från Östergöthlands Län motion om tull å utländsk ull och kläden; 4:o Pehr Jonssons från Öland motion, angående bränvins-bränningen. Banco-Utskottet: Olof Olofssons från Westerås Län motion örn rättighet för Kronofogdar att meddela vederhäftighets-bevis, då lån sökes i Rikets Ständers BancoDiscont-verk. Lag - Prol. TJtdr. d 11 Mars 1840, m Lag-Utskottet: l:o Pehr Sundströms från Wester-Norrlands Län motion om bestämmande af viss tid, inom hvilkin målen böra vara afgjorde i Högsta Domstolen och Hof-Rätterne; 2:o Densammes motion om upprättande af taxa för vinnande parts rättegångs-kosl nader; 3:o Håkan Nilssons från Christianstads Län motion om åtgärder för vinnande af lagfart, då nödiga åtkomst-handlingar saknas; 4:o Olof Lindbäcks från Hallands Län motion, angående sältet för utmätningars verkställande. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: l:o Pehr Jönssons från Skåne motion om rättighet för S. M. Adjuncter i Lunels Stift att efter 42 lefnadsår vara befriade från missiv-tvånget, m. m.; 2:o Peter Mårtenssons från Jönköpings
Således skulle jag önska 3 att tullen å Den 20 Augusti e. m, 933 ull blefve höjd , i enlighet med Herr Ugglas förslag. Herr af Wingård'. Jag får gifva tillkänna, att Utskottet väl betänkt sig, innan det satt denna tull, och att man ärfarit att den grofva ull, som hos oss finnes , är alldeles otillräcklig till vårt bebof. Man kan finna, hvad behofvet deraf skall vara , då våra fabriker tillverka comtnisskläde till 80,000 alnar om året , och detta till ring* del af egen ull. Jag tror, att den tull som Utskottet föreslagit, Jemnar mesta säkerhet. Friherre Wrangel: Jag tror nu som all tid , att då utlänningen kan öfverflöda med en vara innom vårt land , så är det svårt att med honom concurrera , och det har gjort att man skaffat sig ullen utifrån; men jag anser, att i samma 6tund som våra fabriker ej med samma lätthet som hittills kunna få ull utH från, uppmuntras landthushållare, att skaffa grof ull till försäljning. Friherre Cederström'. I afseende på frågan om Commisskläde , anhåller jag att få fästa ' Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet, på eättet huru det tillverkas i andra länder , der det för ett nedsatt pris kan säljas. Det är af framledne Presidenten Edelcrsntz upplyst, att det icke är möjligt att tillverk* på vanliga Fabriker Commisskläde till det nedsätta pris, som i England äger rum , och att orsaken , hvarföre det låga priset i Englaud förefinnes Den 20 Augusti e. m, på denna vara, är, att vid dess tillverkning iakttages , att Allmänheten låter spinna sin ull på fabrikernes Machiner, och väfver klädet i sine enskilte hus , hvarefter det öfverlemna» till Fabrikerne, hvarest det apreteras och färgas. Det har blifvit yttrat att vi sakna tillgång på grof ull. Jag bör dervid upplysa, att vi på Gottland och Öland äga en betydlig tillgång på grof ull, men som föga eller intet användes af våra fabriqueurer , ehuru priset ej är hö«re än 16 a 24 sk. för skålp.
„ Anders Jonsson från Wermlands län, dels om vissa ändringar uti vilkoren för det vid sistlidna riksdag lemnade statsbidrag för segelleds öppnande från Hattefura vid Wenern förbi Köpmannabro genom sjön Åkelången m. fl. vattendrag till sjön Stora Lee, m. ra., dels ock att det för sjöarne Östra och Vestra Siléns förening medelst kanal och slussar af Kongl. Maj:t i Dess nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof ifrågasatta anslag, måtte till hela sitt belopp få under år 1867 utgå. Pehr Pehrsson från Stockholms län, om befrielse för skeppare å alla på inrikes orter gående fartyg och båtar från skyldigheten att vid inseglande genom någotdera af inloppen Furusund, Sandhamn eller Dalarön, der lägga till för undergående af tullvisitation. „ Georg Nyqvist från Wermlands län, om anslag till löneförbättring åt tio ordinarie provincialläkare. 22 Förteckning å Motioner i Bonde-Ståndet. Al Georg Nyqvist från Wermlands län, om utsträckning i vissa alseenden af rättigheten att tillverka bränvin. „ Georg Nyqvist från Wermlands län, om låneuuderstöd för anlägg ning af en jernväg emellan Filipstad och lämplig punkt på nordvestra jernstambanan, i händelse denna sednare komme att gå öfver Norum, m. m. N:o 346. „ Hans Hagermarck från Gefleborgs län, att för folkundervisningens befrämjande den s. k. personliga skyddsafgiften må till hela sitt belopp komma hvarje församling tillgodo, m. m. N:o 347. „ Hans Hagermarck från Gefleborgs län, om anslag för fortsatt byg gande af norra jernstambanan från Upsala i rigtning åt Sala och Storviks station på Gefle—Dala-banan. „ Erik Ersson från Gefleborgs län, om ytterligare anslag åt den af Doktor O. Sandahl i hufvudstaden anlagda s. k. medico-pneumatiska anstalt. „ Carl Isak Bengtsson från Kronobergs län, om pension åt Provincial läkaren D. J. Billengrens efterlemnade enka, Wilhelmina Billengren, född Dahlberg. N:o 350.
:: Förbundets vårsamkväm agde rnnl den 3. april i hotell Contiaentals festvåniiig. Det angeniima och talrikt besökta sa~kvaiiiet illuStrerades, utom af vacker musik, af ett i liög grad iiitressant föredrag af professor Montelins öfver » Mariakulten D. 1: Allmänna stljlendiefonden. Genoin ordföranden för lokalkoniiten i Ostersund, landshöfdingslcaii fru Tecla Asplund, liar till Janitlands lans afdelning af Allmänna Stipendiefonden öfverlainnats ' kronor sm-. Komitén för utredning a f de till Danmark ' utvandrande allmogeflickornas stallning och arbetsförhållanden liar såsom gåfya af Pa,trio tiska sällskapet erhållit 500 kronor för a t t därmed bekosta tryckning och spridning af upplysningar om de förändrade förhållanden rörande denna utvandring, som under de senare åren agt rum. Nämnda trycksaker hafva expedierats till presterskapet i det sydliga Sveriges olika för' samlingar. Dessutom har under året till de församlingar, hvarifrån utyandring i större utsträckning ännu pågår, en liten folkskrift, ~Attonde budet&gt;, blifvit afsiind. Skriften utgick i en upplaga af .1,500 ex.. rån skilda håll. Sverige. En kurs i popultir kirurgi (s. k. samaritkurs) har för ett antal. af 20-30 damer hållits p %, Fredrika-Brenier-Förbundets byrå. iiiider en tid af 5 veckor, med tvenne lektioner i hvarje vecka, under ledning af Förbundets lärai-inna i fältskärskurs, fröken A. Sterky. ' 5 Yärldsufsfällningen i Chicago. Först i dessa dagar hafva utatallningsföreniålen återkommit till Sverige, och på den svenska damkomiténs byrå äro många händer ater i flitig verksamhet för ordnande och afsandande till de respektive ägarinnorna af de många olikartade alstren af deras flit. Med tillfredsställelse har damkomitén sett sina bemödanden krönta af framgång i det att bland 60 utstallare, 44 erhållit pris.
När en sådan ung Docent blifver Lektor, får han genast 2,000 Kdr i lön, under det att en Adjunkt eller Kollega, enl. Utsk:s förslag, måste tjena i 16 eller 18 år, innan han får de här omtvistade 2,500 Kdr. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Det är med anledn. af en utaf den siste värde talaren gjord upgift, som jag begärt ordet. Det borde icke vara för honom okändt, att, enl. den sednast utfärdade skolstadgan, hafva Docenter icke någon företrädesrätt till lektorsplatser. Alla, sorn fullgjort föreskrifna prestanda, hafva lika rätt att vid dessa platsers besättande komma i åtanka. Det skäl till bifall å förslaget, han på berörda upgift grundat, torde således hafva förfallit. En annan talare har omnämnt, att Adjunkterna icke skulle afhålla full sysselsättning af klassläsningen, då det hädanefter endast D • n 20 N o t e in b • r #. m. 031 blifver tvenne klasser der klassliisning eger rum. Det torde ursäktas mig om jag, utaf den framställning om revision af skolstadgan Ständerna beslutat, samt af hvad jag kan läsa mellan raderna i Utsk:s förslag, drager dea slutsats, att man lårer komma att få nästan lika mveken klassläsning hädanefter som hittills. Detta är emellertid icke med bestämda ordalag uttaladt, men erkännas måste, att en tillstymmelse dertill kan sökas i förslaget att skilja skolans båda lärareklasser, så att Lektorerna skulle bilda en afdelning och Adjunkterna en annan. Denna klass-skillnad står i uppenbar strid med den tanke R. St:r uttalade vid 1848 års Riksdag. Då förslaget således, i min tanke, uti ifrågavide hänseende är felaktigt, får jag förena mig med dem, som anse, att den rålinie, man så skarpt velat updraga mellan Lektorer och Adjunkter, bör försvinna. Gr. Lagerbjelke: Den siste värde talaren liar redan be svarat några af Ilr Tharns anmärkrnr; jag anhåller att få till vederläggning uptaga en, som han förbigått.
Förskott, om Statskontorets ersättande för åtskilliga sådana » se Aflöning. Försvars-Verket, om vissa anslag till Försäljning, af en del Kronans egendomar » af det s. k. Materialhuset N:o 274 i Calmar » af åtskilliga Kronan tillhöriga byggnader i Götheborg G. Gensd’armeri, om uppsättande af Gesällvandring, om inskränkning i rättigheten till Gevär s-fabrikation, om anslag till för år 1854 N:0 1 38 45 r,‘> tel ö CO Ch i ö po .g-S* Riks-Ståndens Beslut. Preste Ståndet. b. 23 Aug. b. 18 Nov. Borgare Ståndet. Proposit. er Skrifvelse!’. Samling. Afdelning. eller Memorial. Utlåtande, Betänkande Riks-Ståndens Beslut. Underdånig Skrifvelse. tn P03 Oq Cfl Cd o 2L P Kidd. o. PresteBorgareStåndet. BondeGevär, åtskilliga slag, Anslag till, N:o N:0 Sid. Adeln. Ståndet. ! Ståndet. ~N:0 ¥ se Stats-Reglering, Extra, 4:de Hufvud-Titeln. Giftomannarätt, om förklaring af lagens stadgande om — 7 i 10 b. 18 Febr. l.b. 18Febr. b. 16 Febr. b. 15 Febr. Gottland, om statsbidrag till ändamålsenlig kommunikation deremellan och fasta landet af Sverige i 207 b. 16 Aug. å. 18 Aug. b. 9 Aug. b. 5 Aug. Svar på återremiss ■ — 4 i 315 a. a. 17 Okt. a. a. 11 Okt. a. a. 14 Okt. a. a. 14 Okt. 107 20 » om ändrad boningsort för Provincial-Läkaren i Södra
Handlingarne ådagalägga föröfrigt att de, i afseende å omförmälde ofrimans frälsehemman i kronoräkenskapen förekommande skiljaktigheter, till en del uppstått deraf, att, under det roteringen alltsedan år 1685 orubbad qvarstått, har deremot hemmanens natur fortfarande varit rörlig, så att, när ett frälsehemman öfvergått i ofrälse mans hand, detsamma ansetts förlora sin natur af rent frälse och fördenskull påförts odelshalfva uppbördseln, och å andra sidan, när det åter öfvergått i frälsemans ego, återförts till sådant frälse och sålunda befriats från sistnämnde afgift. Reträffande beloppet af nu föreslagna minskning i Kronans ingäld, är genom företedda räkenskapsutdrag utredt att för de 105| mantal ofrimans hemman, sorn utgöra odelshalfva uppbördsel, rusttjenst-bevillningen år 1852 utgått med tillsammans 337 R:dr 21 sk. 9 rst. b:ko för hela länet; att den för 111 ofrimans hemman i Sunnervikens och Norrvikens , fögderier påförda tillökning i mantalsräntan, nemligen halfva hjelpveden, samt särskildt i Norrvikens fögderi halfva skrifvareorten, utgjort på grund af 1749 års jordeboks-förändringsextrakt tillhopa endast 18 daler 11 öre silfvermynt, som icke undergå förvandling; och att odelshalfva uppbördseln för de ofrimans hemman, som ej hafva högre rotering än andra roteringsskyldige hemman, icke, enär hemmantalet allenast utgör lf mantal och algi ('ten omvexlar från 24 öre till 3 daler 24 öre silfvermynt uppgår till mer än högst 3 R:dr 21 sk. B:ko. Genom hvad sålunda förekommit, anse Rikets Ständer det vara tillförlitligen ådagalagdt, att de om ofrimans frälsehemman i Bohus län gällande stadganden i (lere hänseenden skiljaktigt blifvit tillämpade.
Ståndet beslöt: a) alt personlig skyddsafgift bör bibehållas, med vilkor, alt beloppet bestämmes, sedan Statsbrist-summan blifver utredd, och med iakttagande, att denna afgift ej kommer att öfverstiga 24 sk. för man och 12 sk. för qvinna, b) alt samma afgift bör utgå ifrån och med fyllda 18 år, och c) att i öfrigt godkännes 1 §. uti Bevilluing-s-Författnings-förslaget, med tillägg enligt Utlåtandet, Nio 27. 3:o Andra Artikeln af Bevillnings-Författningen. §.2. Med ogillande af Bevillnings-Utskottets Utlåtande, N:o 27, godkände Ståndet, hvad Utskottet i Betänkandet, N:o 12, angående upphörande afCentonal-afgift å löner, tillstyrkt, äfvensom Ståndet gillade förslaget till 2 §. uti Bevillnings-Författningen. (Bil. Betänkandet, N:o 12.) §. 3. Förslaget, enligt Betänkandet, Nio 12, godkändes. §• 4- Godkändes, enligt Betänkandet, N:o 12, med förändring och tillägg, enligt Utlåtandet, N:o 27. §§. 5, 6, 7, 8 och 9. Antogos, enligt Betänkandet, N:o 12. §. 10. Ståndet a) godkände den, genom Utlåtandet N:o 27 förändrade redaction af inledningen till denna §, b) gillade de i 10 §. upptagna miniminfgifter för Grosshandlare, andre Handlande, Mäklare, Skepps-CIarerare, Apothekare, samt egare af skeppsvarf, fabriker och manufacturier, c) biföll Utskottets tillstyrkande, angående läste-afgift för fartyg, d) beslöt näst efter tariffens slut följande förtydligade bestämmelse: ”Hå Skeppsredare uppgifvit och, på sätt uti 8 §. föreskrifves, blifvit taxerad för behållen inkomst af sitt skeppsrederi, högre, än hvad den här in Bih. till R. St.
„ Svea LifGardet „ 5,866: 27. — „ Andra LifGardet „ 5,866: 27. — tillsammans R:dr~ 18,568: 27. 6.- likasom, vid ny reglering af H. K. H. Kronprinsens HussarRegemente, en tillökning på det hela ägt rum af 1,321 R:dr 39 sk,; hvilka nya utgifters uppförande på stat blefve af Kongl. Maj:t äskadt. Rikets Ständers underdåniga svar härå, genom Deras skrifvelse angående regleringen af Tredje Hufvudtitelns utgifter af den 6 November 1834, 13) i 4:de och 5:te punkterna, lydde, att sorn Rikets Ständer förutgångna Riksdagar, vid beviljande af ökadt anslag för GardesRegementerna med tillsammans 14,993 R:dr 11 r:st., åsyftande egentligen förbättring i Underbefälets löner och i mathållningen för truppen, tillika anhållit, att utväg för tillökning i det högre Befälets löner måtte beredas genom någon minskning i dess personal, men de nu ifrågakomua ytterligare anslag för GardesRegementena 12) Bihnnget till RiksStandens Protokoll i834 och i835, irsta Samlingen, irsta Afdelningen, p. i3 och 14. 3) Samma Bihang, torde Samlingen, irsta Afdelningen, Nro 184-. 38 hufvudsakligen afsåge förhöjning i Befälets löner, Rikets Ständer icke kunnat sistnämnda anslag bifalla; och att då, vid anställd jemnförelse emellan den förut gällande och den nya staten för Kronprinsens HussarRegemente, befunnits, att med ytterligare anslagssumman likaledes hufvudsakligen åsyftades lönförbättring för det högre Befälet, Rikets Ständer på samma skäl, som i afseende å GardesRegementena blifvit anförda och vid förra Riksdagen föranledde afslag å då väckta enahanda fråga om tillökning för detta HussarRegementes stat, icke kunnat det nu begärda anslaget bevilja.
Den i5 ^ulii 1829. berervation. Kk ^ViVsso/r fran Oarlstads Dan: Dburu denna min Notion, genom tvenne Ständ» deslut emot tvenne förföll vid sista Riksdag, anser jag slen dock kalva vunnit ett mägtigt stöd frän den allmänna öfvertygelse» genom D. R:s 0. K:s samt Dederv. DondvStändels gillande af dävarande LancoDtskottets framställde åsigt af ämnet. Dramlidne Dresidenten (»refve KVirsens 6a akgikna Reservation oell de deruti yttrade belänkligbeler i detta ämne kalva nu blifvit lagné till grund för Utskottens akst^rkande beslut, ocb Diskotten basva ansett dessa betänkligbeter lika gällande i fraga om invexliog af sädant m^nt i Svenska Rronollppbörden. Det är likväl ieke min tanka om saken ocb jag tvillar mycket om det kan vara den allmänna. Un af Uppbörden oberoende Vexlingsanstalt torde icke kunna anses underkastad samma olägenbeter bäraf. Om K. St:r för detta ändamål uppläto ett Oreditiv, som visserligen ieke bebölde vara stort, dä dess ändamål endast vore att underlätta rörelsen inom Oränse-provinsernas allmoge, sa skulle detta säkerligen alltid kunna bikebällas vid lika belopp derigenom, att, antingen vid invexlings-coursens bestämmande emot den löpande coursell, en skälig fördel beräknas för Vexel - Letsnkandrn, K:o 7. >4' fonden, bvaremot utvexling derikrän linge ske efter allmänt gällande cours, eller oek, om coursell för inocb utvexling klefve stående ocb pa vissa tider af Vederbörande bestämdes, ett skäligt agio stipulerade» för bada delarna, bvarigenom belt visst den använda Vexelfonden skulle bevaras fran försämring, om dea icke möjligen kunde vinna tillvext sedan vexlingskostnaderna vore bestridda.
Chère maman! » Professorn mumlade en svordom och kastade undan den ovälkomne störaren, visserligen icke hårdt, men tillräckligt häftigt för att barnet skulle falla omkull, hvarvid det uppgåf ett gällt skri. Oemotståndligt, snabbt, kastade modern slöjan af sig, tog det gråtande barnet i sina armar och försökte trösta det med ö m m a ord och smekningar, tydligen glömsk af allt annat. Professorn, som såg förtviflad ut, mumlade något om » dumheter », men så ryckte han på axlarna, lik en man besluten att göra det bästa af en falsk situation, och sade i sin gamla kåserande t o n: » Mes dames, voilà: » den förvandlade sköna » har förvandlat sig själf till » den tröstade fula » i stället. Que voulez-vous! » Han drog sig tillbaka m e d en elegant bugning, och hans fyndighet belönades med en liten applåd. Under tiden gick madame omkring och uppsamlade i en liten antik bägare den frivilliga kollekten, troget följd af den stackars lille, hvars tunga hufvud dinglade hit och dit af trötthet, och i hvars mörka ögonhår ännu tårar glindrade. Ja, bland allt silfver såg jag till och med ett större guldmynt tindra. Det var nog det tyska modershjärtat, som tagit sig detta vackra utbrott, ty tyskarne tala inte bara vackert, ' de handla! * * Ett par timmar senare lämnade jag och mitt sällskap hotellet för att från de öfre klipporna beundra månskenets nästan förfärande skönhet. Jag använder m e d flit ordet » förfärande ». Det händer nämligen ibland i södern, att naturen verkar grym. För att k o m m a i harmoni med skönheten utomkring en, blir lyckokrafvet inom en nästan outhärdligt stort. Man vill vara allt man kan vara, fullt, utan afdrag och prut — och det är så sällan lifvet har plats för helheter! Vår väg förde oss genom själf va den inre staden, öfver ett torg, där folket ännu håller till och nog kommer att hålla till, efter som här uppe hvarken kan beredas ljus eller plats åt den påträngande engelsmannainvandringen.
Bland denna mycket brokiga samling hade äfven funnits böcker och ströskrifter, hvilka sökte bevisa kristendomens sanningar genom att till besvarande upptaga dess motståndares påståenden; och dels på detta sätt, dels genom direkta angrepp på religionen, kom barnet, som förut haft böjelse för mysticism och religiöst svärmeri, att gå till en motsatt ytterlighet, men led svårt af barndomens stundom påkommande rädsla för att vara på en väg, som förde till fördärf. Det kyrkliga lifvet, med sin skenbart stora majoritet, imponerade naturligtvis äfven på henne, och barndomslifvet slutades, i andligt afseende, m e d en tärande trängtan efter nattvardsskolan, som skulle och måste skaffa henne ljus i allt detta villsamma mörker. Keligionsläraren var en tämligen ung man och nygift. Denna senare omständighet föreföll flickan som en profanation af hans kall, ty alldeles omedvetet för henne var den kristendom, hon som barn så svärmiskt omfattat, snarare af katolsk än protestantisk anda; prästen skulle vara Kristi efterföljare i allt; församlingen skulle allena äga hans kärlek och inga jordiska känslor finge upptaga hans hjärta och själ. Nu var emellertid denne religionslärare en af de mest andefattiga, som gärna kan tänkas; nattvardsbarnen fingo blott läsa katekes, katekes och åter katekes, från pärm till pärm samt med tillsatser af tryckta frågor och svar, i den s. k. » Dubbla förklaringen », hvilken också benämndes » Frågeboken ». Dessa böcker hade flickan kunnat utantill sedan sitt tionde år, och förgäfves väntade hon gång efter gång, att prästen själf skulle uttala sig, om ej i mera, så åtminstone om nattvardens uppfattande, så hon visste hvad hon borde tro och tänka för att ej som en ovärdig gäst knäböja vid Herrans bord och därmed ådraga sig andlig och evig död. Men äfven detta hopp sveks; mörkret blef tyngre än förut, och hon ägde ingen äldre erfaren kristen till vän; ingen, som förmådde sprida ljus öfver Skriftens ord. 15B Hennes läskamrater togo nattvardsskolan som en fortsättning af läxskolan.
71 representanter, då Utskottets Betänkande inkommer på Riks-Ståndens bord, icke ännu äro med de deri uttryckte nya principerna så fullt förtrogne, att de torde vara beredde alt, på grund af en klar öfvertygelse, nu afgifva sitt votum i en lagstiftningsfråga af den stora omfattning, som den närvarande. Och vid sådant förhållande, — ett förhållande, som icke torde kunna jäfvas, — lärer ett uppskof med frågan snarare kunna gagna än skada. På grund häraf och under uttryckande af min förhoppning, att frågan om en ny lag i konkursmål skall vid en kommande riksdag vinna en i allo lyckosam lösning, får jag reservera mig emot Utskottets Betänkande i sin helhet, så vidt det angår förslag till ny konkurslag.» af Herr Lagerbjelke, C. J-, med förklaring att han instämde uti den af Herr Olivecrona afgifna reservation i hvad densamma afsåge <§ 35 uti Utskottets förslag till konkurslag. af Herr Domprosten Knös, som instämt i det hufvudsakliga af Herr Olivecronas reservation. af Herr Domprosten Björling: »Emot ofvanstående Betänkande, i hvad det röror förslag till ny konkurslag, får jag reservera mig af följande skäl: Lag-Utskottet har på grund af enskild motion upptagit till behandling det förslag till konkurslag, som blifvit utarbetadt af dertill i nåder utsedde Kommitterade, utan att göra afseende derpå, att Rikets Ständer hafva att sednast vid nästa riksdags början vänta en nådig Proposition om detta förslag, åtföljd af det underdåniga utlåtande, hvilket Konungen redan vid denna riksdags början från Högsta Domstolen i nåder infordrat. Mig förefaller det något ovanligt och obetänkt, att sålunda gå Kongl. Maj:ts nådiga Proposition i förväg och föreslå, att Rikets Ständer skola afgifva ett förslag i ett så vigtigt ämne, i saknad af den snart väntade och högst behöfliga ledningen af denna nådiga Proposition.
»Seså Dick», sade hon och tog hans ena hand – en stor mager hand, der ådrorna lågo högt öfver den fasta benbyggnaden, »nu vet jag hvarför du varit så förändrad emot mig denna långa tid, men nu skola vi vara vänner, som vi förr varit? Du kan inte tro hvad din ovänlighet gjort mig ondt. Jag har ju aldrig haft någon annan än dig och pappa. Han drog handen till sig utan att svara. »Ja, det är godt och väl», sade han omsider, »men så skall det vara en sådan grannlagenhet i allt, och det är det jag inte kan tåla. Det är bara humbug. Hvarför skulle jag nu till exempel inte kunna tala om, att jag varit kär i dig, utan att du genast skulle få den der märkvärdiga tonen? Nu är det ju förbi, och så måtte man väl kunna tala om det.» »Ja generar det inte dig sjelf, så inte generar det mig», sade hon med någon hetta. Han skrattade till, på sitt tvära sarkastiska sätt. »Och hvad tror du till exempel att jag var så förtjust i? Dig sjelf? – själen, kan tänka! Nej, i skinnet var det, derför att det syntes så lent att stryka öfver som ett silkesammet, svalt i färgen och varmt ändå, frestande glanslöst som en skalad bananas. I själen? – jo vackert! Nej, i håret var det, derför att det inte var likt någon annans; inte rödgult, gullgult eller sådant, utan – ja, jag vet inte hur, men så konstlöst, så oförfalskadt, så – ja, så att ingen mer än jag kunde finna det vackert, tyckte jag. Och just deri låg det: ingen mer än jag! Hvem skulle också kunna hitta på det? – en fläta, som dängde på ryggen, och en lugg, som hängde i en stripa ned i ansigtet och fick kastas ur ögonen med en knyck. Det kunde aldrig kallas vackert, men det var naturligt som pelsen på ett djur – och jag var kär.» »Richard!»