Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag uteslöt med flit i motionen om jernvagsfondens förstärkning medelst inhemsk kredit, en dithörande fråga, såvida den vinner önskvärdt afseende, men som i motsatt fall fordrar särskild pröfning, nemligen ett af raddningsmedlen för ny utländsk skuldsättning för de banor man byggt, nar den materiel som består af rails blir försliten, en omständighet som Friherre af Ugglas icke synes ha öfvervagt i de förledande kalkyler vi afhörde i förmiddagens plenum Det har länge varit allmänhetens önskan att dessa rails borde tillverkas i jernets urgamla hemland och de finnas sorn lika med mig anse för en blygd för vårt industriela lif att nödgas köpa denna dyra artikel från England i brist af förmåga hos jernvägsegare alt åstadkomma de dyrbara anläggningar, hvarförutan tillverkningen blir så dyr, att skilnaden i pris emellan bär tillverkade och de Engelska har synts för stor, och man möter oss å handelsintressets sida med anförande af den sats, att det är en nationel förlust att högre betala inhemska fabrikater, som för billigare pris hunna erhållas hos utländningen; men denna theori har i praktiken ofta sina stora undantag och knappast i något fall äro de åskådligare än i detta. Vi bekosta dyrbara geologiska undersökningar, gifva understöd åt segelleders utförande för att åtkomma malmer, som vi förut ega i sådant öfverflöd, att verkstäder antingen måste delvis nedläggas eller svagt drifvas derför att vågarne icke kunna utskeppa ankommande jernet och derföre sänkes i pris, men vi försmå, att i stället använda det synbara öfverskottet af rudimaterien på en tillverkning hvaraf vi äro i ytterligt behof, och som efter förslitningen har ett fullt värde till sin i behåll varande vigt såsom ämnesjern, hvaremot den Engelska qvarlefvan lämpligast torde endast kunna begagnas för nedsmältning i hytta såsom mindre tillsats till goda Svenska malmer.
Lycklig är nog qvinnan, då hon lyckats armbåga sig fram till en god anställning på lifvets marknadstorg, lyckligare är hon dock, när hon i sjuksalen, barnhemmet eller lärorummet känner med sig, att hon har en skön mission att fylla; men allra lyckligast är den qvinna, som fått ett eget hem, en älskad make och kära små barn att lefva för. Jag trotsar hvera som helst att förneka sanningen häraf. Och dock kan man bäfva, så fort tanken ledes in på äktenskap. Men hvad är då orsaken härtill? Naturligtvis det oförnuftiga sätt, hvarpå så månget äktenskap ingås. Men huru skall man då värna sig sjelf från att, om man vill göra, hvad hjertat manar, nämligen gifta sig, ej gå så der oklokt till väga? Jo, man skall akta sig, för att ej äktenskapet blir ett förbund mellan omaka makar. Ty det är sådana onaturliga äktenskap, som göra, att så mången hånar, ja, förnekar den äktenskapliga lyckan och säger: » De som äro inne vilja ut, och de som äro ute vilja in ». Men mot sådant hån kunna tusentals lyckliga makar protestera. Läs t. ex. Luthers tankar om äktenskapet! De äro höga och sublima som hela denne ädle mans lifsåskådning. Och man skulle kunna anföra många källor, som öfverflöda af loftal öfver äktenskapets välsignelser. Men det skulle blifva för vidlyftigt, och jag vill endast i korhet påpeka, att, då man läser om store män, skall man i regel iakttaga, att de flesta växt upp under handledning af en » klok och kärleksfull moder » samt en i allo hedervärd fader. Synnerligast skall man finna, att beskrifningen öfver modem vittnar om, att den der » store mannen » haft ett det mest älskliga och ljufva barndomshem. Se t. ex. biografier öfver Carl v. Linné. Huru vigtigt är det ej derför, såväl för oss sjelfva som våra efterkommande, att qvinnans uppfostran blir den möjligast bästa. Och till det målet syfta vi alla, fast uppfattningarna om dess vinnande skilja sig be: tydligt från hvar andra. Godt, om de bara
Den 19 Junii i83o föredrogs Fullmägtiges i Riksgälds-Contoret utlåtande i ämnet, då Kongl. Maj:t förordnade om dispositionssätlet af ifrågavarande credrtiv. S. D, föredrogs Commerce-Collegu anmälan om åtskilliga förberedande åtgärder till Uiiprocluctionens befrämjande, hvilka i Nåder bilöl los. i83i den 12 Mars fastställdes, på försök och tillsvidare, Commerce-Collegu förslag till förnyad t Reglemente för Ull-Discontfondens förvaltning samt till Kungörelse angående inrättande af ett Ull-Contor. 12 6:0 Angående emottagande af förseglade anbud å tryckningen af Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll vid nästa Riksdag m. m. Anmäld d. 22 April i83o; och skulle Hof-Caneellers-Embetet till efterrättelse meddelas. I 2J:ö Angående vidtagen anstalt i afseende på vissa Academiers, Collegiers och allmänna Inrättningars rättighet att från Banken utbekomma Silfvermynt. Anmäld d. 22 April s. å. och vederbörande till efterrättelse meddelad. 128:0 Om ett tillägg i Rikets Ständers förslag till ny Tulltaxa, angående restitution af införsels-tull för utländska rudimalerier, då de förädlade exporteras. Anmäld den 7 April s. å. Häröfver skulle Cornmerce-Collegium, ellar General-Tull-Styrelsens hörande, afgifva underdånigt utlåtande. Den 14 Augusti s. å. ytterligare anmäld, i sammanhang med Rikets Ständers skrifvelse angående Tulltaxan. 129:0 Angående upptagande af ett lån i Silfver å 2,000,00® R:dr till förmon för fastighetsegare. Vunnit all den åtgärd, som på Kongl. Maj:t ankommit. Bil. till R. St. Just. Ombud sm, Emb. Ber. den i5 J an. 1834. 85 l3o:0 Angående utmynlning af Banken* tillgångar i Guld ock Silfver.
Så finner man, att, under det tackj erns till verkningen under åren 1850—1859 utgjort i medeltal årligen 3,593,240 c:tr, stångjernstillverkningen 2,629,872 c:tr och jernmanufakturoch stål375,622 c:tr, halva samma tillverkningar under åren 1860—1862 redan uppgått till: tackjern 4,226,360 c:tr, stångjern 3,214,702 c:ir och jernmanufaktur och stål 565,896 c:tr. Jemföres härmed t. ex. silfveroch koppartillverkningarne, så finnes deremot, att, då silfvertillverkningen under åren 1850—1859 per år utgjort 2,868 //., densamma under åren 1860—1862 nedgått till 2,449 it. och att koppartillverkningen, som under den förstnämnda perioden be - 16 Motioner hos Borgare-Ståndet 1865. N:o 12. stigit sig till 38,352 c:tr, under den sistnämnda blott uppgått till 37,720 c:tr; allt per medium. En bland de väsendtligaste och hufvudsakligaste anledningarne till detta sorgliga förhållande lärer utan tvifvel igenfinnas uti just den beskattning, hvarmed dessa sednare tillverkningar äro betungade.
Det kan ju vara nog med lagbudet, enär det står sedan i den offentliga myndighetens skön, att stadga vitén, om sådana visa sig behöfves, hvarvid vitesbeloppet lättare kan rättas efter tidsförhållandet, än för närvarande torde låta sig bestämmas. Då således de gjorda förändringarne icke synas mig vara af något verkligt behof påkallade, och då det för öfrigt icke torde vara skäl, att, i oträngdt mål, skilja sig från K. M:ts Propos., får jag anhålla om afslag å TJtsk:ts och bifall till K. M:ts förslag. 354 Den 22 Maj. Hr Estenberg: I likhet med föregående talare, anser äfven jag denna Utsk:ts stränghet vara alldeles obehörig, hvarföre jag äfven gillar K. M:ts Propos. i denna §. Att icke främmande församlingar skulle hafva samma rätt som våra egna, att kunna stänga sina dörrar, förstår jag icke. Våra kyrkoherdar och kyrkoföreståndare hafva ju sig öppet att tillsluta dörrarne. Här t. ex. en prest, som hela Stockholms stad vill höra predika, någonstädes i staden komme att predika uti högmässan, och skriftermål uti samma kyrka skulle hållas före högmässan, så skulle, derest icke denna rätt vore medgifven, att tillsluta dörrarna under skriftermålet, det för högmässan plats sökande folket under pågående skriftermål komma att intränga ända fram till altaret, hvilket vore högst störande, särdeles om nattvardsgång samma dag skulle ega rum, då det kunde hända att mången församlingsbo, för trängsel skull, finge aflägsna sig från både skriftermål och nattvardsgång och gå hem igen med oförrättadt ärende. Hvad för öfrigt beträffar dissenters, så veta vi ganska väl, att det understundom uppstår bitterhet emellan olika trosförvandtcr, som kan föranleda begär att störa hvarandra. Sådant har också handt för någon tid sedan, då pastor Scott predikade i Engelska kyrkan, och man inträngde dit sjungande bacchanaliska visor.
Då tillståndet verkligen är sådant, icke föranledt af misshushållning eller ett öfverflödigt lefnadssätt; der den innevånare, som, med största möjliga inskränkning af lifvets behofver, undgår brist och trängande nöd anses hvad man kallar behållen och förmögen; och der någon förhoppning om inträffande bättre tider icke är att påräkna, i anseende till kringliggande orters allt mer och mer aftagande penninge-tillgång, hvaraf den närvarande fattigdomen i anseende till aftagande tillfällen till arbetsförtjenster och afsättning, varit föranledd, skulle det vara ej mindre omenskligt än overkställbart att påtänka nya och ökade skatter: Af sådan , Betänkanden, N:o ia3. 33 dan, på grundade skäl fotad öfvertygelse är det, som jag på det högsta, för hemmavarande protesterar emot den af Högh Afdelningen föreslagne tillökning i de [för Wermland hitintills bestämde Mantalspenningar oell LagfuansRäntan; och yrkar, att, otti detta oagtadt, en slik föreslagen tillökning, till likhets vinnande i benämningen öfver hela Riket, icke möjligen skulle kunna undvikas, Länets innevånare då ovillkorligen måtte få tillgodonjuta någon deremot fullkomligt svarande minskning i annan Onus, hvarföre den eftergifne Fångskjutsen så mycket mindre kan anses, som då Lagmansräntan, lika med den, utgår af Matlag, beräknas Mantalspenningarne efter personalen, — En Vida åtskilld beräkning, Nits Strindlund: Jag sorn ej kunnat dela dert mening hvaruti Högh StatsUtskottet stadnat, får i anledning deraf lemna följande reservation i Då med anledning af K, M:ts Nådiga Proposition om StatsVerkets tillstånd och behof, Utskottet till R.
Den i April. uppgift på de af samtelige RiksStånden antagne Förslag till ändring i Grundlagarne; samt underrättelse derom, att Stats-Utskottets Utlåtande öfver gjorde Anmärkningar vid Utskottets Betänkanden, så val angående yrkadt anstånd med indrifvandet af den återstående delen af Westerbottniska Lånet, som skall erläggas af Invånarne i Norrbottens Län, som i anledning af väckt fråga om Allmänna Erandförsäkrings-Inrättningens ställande under tillsyn af Riksens Ständers Fulimägtige i Banqoen och Riksgälds-Contoiret, blifvit lagde till handlingarne. Af dtn 24. sistl. Martil, om bifall till följande från nedannämnd» Utskott inkomne Betänkanden, nemligen: Ifrån Stats* Utskottet: Angående ny Stats Reglerande för Gripsholms Slottsoch Djurgårds-betjening; angående en till Upsala Barahus donerad Kronofordran; om lösen för Osmunds Jernet elter Kronovärdi, utan förvandling elter Maikegång ; angående KronoTionde Spannmålens utgörande tilt Stockholms stora Barnhus; — om förändring i Roteringen vid Westerbottens Regementet. Ifrån JBanco^Uiskottet: I anledning af väckt fråga om fördelning af arbetet emellan Riksens Ständers Revisorer Den 1 April, öfver StatsBancooch Riksgälds-Verken, samt tryckning af samtelige Revisions-Berättelserne m. m. Ifrån Allmänna Besvärs■ och OeconomitzUtskottet: Om jämkning i Båtsmans-Roteringen i Halland; rörande deltagande uti Krono-SkjutsningsBrefbäringsoch Krono-Fjerdingsmansbesväret m. m.; i anledning af väckt fråga om en Fristads inrättande för sådana Personer, hvilka mindre af verkelig ondska och elakhet än af andra tillfälliga orsaker förlorat medmänniskors aktning; — rörande gjord Motion om nödvändigheten af förklaring i vissa delar af Kongl. Kungörelsen den 3 April i&i6, om öfverenskommelser rörande Presterättigheter; — om jämkning i.
De blefvo dock småningom slagna ur brädet af hertig Fredrik Adolf. » Den unge fursten förlofvade sig hemligen med henne och ämnade gifta sig. Men giftermålet förhindrades, säges det, af hennes farbror, den bekante Axel Fersen d. ä. Ulla Fersen blef i stället bortgift med friherre Nils von Höpken, en allt igenom oduglig och snart på alla sätt förfallen herre. Det nu utställda porträttet, som tillhör baron C. Falkenberg på Lagmansö, ger med och trots sitt något sybaritiska tycke ett mycket älskvärdt intryck: ungdomligt öppet, gladt, tindrande, godmodigt, korteligen, äfven här något af detta omstridda gustavianska solskimmer, som så lätt förflyktigas vid sededomarens stränga granskning, men som åtminstone alltid ägde så pass mycken verklighet, att det kunde inspirera konstnären liksom diktaren till att skapa idealbilder af gratie och esprit. * » Kvinnokraft » blir ämnet för ett föredrag, som fröken Ellen Key kommer att hålla å Vetenskapsakademiens hörsal nästa måndag. Den framstående föreläsarinnan skall därvid till bemötande upptaga de angrepp, som riktats mot henne med anledning af hennes tidigare föredrag om Missbrukad kvinnokraft och om Naturliga arbetsområden för kvinnan. * Svenska konstnärernas förening öppnade i måndags sin femte utställning i Konstföreningens lokal vid Kungsträdgården. Utställningen som omfattar mer än ett hundratal taflor, mest landskap, innehåller flera goda alster. Främst bland alla och som ett särdeles utmärkt konstverk glänser grefve G. von Rosens porträtt af aflidne lektor Pontus Wikner. Ensamt detta är värdt ett besök å utställningen. * En ungdomstidning, som för sitt friska, omväxlande innehåll och sin rena, fosterländska anda vunnit såväl föräldrars och lärares ' varma erkännande som den unga publikens lifliga tycke, är Kamraten, illustrerad tidning för Sveriges ungdom. Den kan utan all tvekan betecknas som Skandinaviens förnämsta ungdomsblad. Ännu kunna alla nummer från årets början erhållas, om prenumeration med det första verkställes å närmaste postanstalt. * Teater och musik. har inom loppet af den senaste veckan framfört en debutant och en gäst. Debutanten var löjtnant Forsell, hvilken på onsdagen i nästförflutna vecka uppträdde som Figaro i Rossinis opera » Barberaren i Sevilla ».
165 minska för de öfriga sjukas underhåll och skötsel, hvilka äro intagne på Hospitaler och Lazarettet Hvad åter beträffar Magazinslnrättningen och granskningen deraf, får jag upplysa, att det var först 1810 efter Urtima Riksdagen i Örebro, som denna Inrättning erhöll ett Creditiv på Banken af 3oo,ooo R:dr; och icke 1809, såsom en värd Ledamot synes hafva trott. Det oagtadt tillät Kongl. Majrt redan 1809, att Riksens Ständer skulle få revidera denna Inrättnings Räkenskaper; men det var ett serskilt begifvande, som icke för Riksens Ständer medför någon rättighet, i afseende på andra Verk och Inrättningar. Jag förnyar hvad jag i början yttrade, att jag bestridt Revision icke af det skäl, att densamma skulle vara på något vis att frukta, utan derföre, att om Riksens Ständers Revisorers granskning skulle ulsträckas till allt, blef densamma antingen ofullkomlig och ett hastverk, eller ock permanent; men sådant var ej ändamålet med Revisionens inrättande, utan endast att undersöka, huruvida medlen blifvit använde till de behof, hvartill de varit anslagne. Den speciella granskningen är uttryckligen genom Riksdagsordningen undandragen Riksens Ständer, och ålagd de Publique Embetsverken. Om Revisorerne tro sig äga förmåga, alt utfinna visare och ändamålsenligare grunder för förvaltningen af Allmänna Inrättningar, vill jag ej motsäga sådant, men likväl måste jag bekänna, alt hittills har ej erfarenheten gifvit bekräftelse derå. Herr Påhlman: StalsUlskollets Betänkande 166 Den 5 Junii. gifver icke någon anledning dertill, hvarken att Revisorerne skulle meddela föreskrifter för HospitalsFondens förvaltning, eller att deras befattning skulle blifva permanent. Den sist verkställde Revisionen måste, i anseende till början af innevarande Riksdag, afslutas en månad förr än annars varit vanligt, och likväl medlianns den Revisorerne af de flere särskilte Verk åliggande granskning. Det synes således, som granskningen af HospitalsFondens förvaltning och räkenskaper allt för väl skulle kunna af Revisorerne på den vanliga tiden medhinnas.
Mutsedel, som alltid bör i deröfver fördt protokoll ordagrannt intagas, skall innehålla: l:o tillstånd för inmutaren eller hans rätts-innehafvare, att, under förbehåll af den rätt, jord-egaren tillkommer och annan inmutare hafva kan, med arbete belägga och, så länge grufve-driften i behörig ordning underhålles, sig tillgodogöra den angifna fyndigheten,? hvilken till belägenhet, art och öfriga beskaffenhet skall, i enlighet med de inkomna handlingarne och förevisadt prof, der sådant blifvit infordradt, noggrannt beskrifvas; 2:o den benämning, hvarunder gruf-anläggningen från andra dylika skiljas må, om mutsedeln lyder å någon ny-upptäckt fyndighet, men i annat fall det namn, hvarmed grufvan förut varit betecknad; 3:o tiden, från hvilken, på grund af skriftlig anmälan eller aflemnadt mutbe vis, inmutningen gäller; så ock 4:o föreskrift för inmutaren, att inom två månader från mutsedelns utfärdande, låta densamma kungöras i kyrkan till den socken eller församling, der fyndigheten är belägen, vid äfventyr af inmutningsrättens förlust, om annan sig dertill anmält, innan kungörandet sedermera sker.^ Meddelas Kongl. Majlts Nådiga Proposition, N:o 92. Meddelas mutsedel å sådan öfvergifven eller sönad grufva, för hvilken visst utmål finnes tillförene vara bestämdt, då skall ock, så vidt ske kan, vidden af det för grufvan gällande utmålet i mutsedeln intagas, med hänvisning till det beslut hvarpå utmålet sig grundar. §9. Ej må en mutsedel lyda å flera på särskilda ställen befintliga fyndigheter, eller, i fråga om en och samma fyndighet, som i berg eller jordlager blifvit anträffad, eller gäller för stora fält deraf, än som med arbete i stadgad ordning belägges. § 10.
Inom Sunnerbo och Albo härader har sänkning af sjön Möckeln och dermed sammanhängande vattendrag gjort 1500 tunnland odlingsbara; Tutaryds och Ryssby socknar äga 5000 t:d odlingsbara mossar; Hvitaryds, Berga och Ljungby samt Dörarps socknar erhålla genom utdikning af Kåtaåns mader och sänkning af Widöstern flere tusen tunnland, likaså Pjetteryds socken genom Wiesjöns, Ljunga genom Skärsjöns samt Hamneda genom Lagaåns sänkning vidsträckta marker. Inom Albo härads nästan alla socknar odlas för närvarande högst betydliga vattendränkta områden och likaså i Kinnevalds härad, särdeles på gränsen mot Blekinge. Rinkabysjöns fullbordade tappning har beredt Konga och Kinnevalds härader betydande tillökning af åkerjorden, och dylika arbeten förehafvas äfven i Uppvidinge och Norrvidinge härader, i synnerhet inom Algutsboda, Dädesjö, Ekeberga, Hornaryds och Nottebäcks socknar. Hästar uppfödas ej inom länet till dess behof, utan uppköpas på marknaderna från angränsande provinser. Boskapsskötseln har fordom utgjort den förnämsta och är ännu en hufvudnäring för länet, så att uppfödande af och handel med oxar bedrifves inom de flesta socknar.
Vid en jemförelse mellan resultaterna under dessa båda tidsperioder synes, att bruttoinkomsten per mil visserligen minskats med 707 R:dr, men att deremot driftoch underhållskostnaden minskats vida betydligare eller med 2,447 R:dr per mil, och att således behållningen ökats, per mil räknadt, med 1,740 R:dr elier med 38 procent, samt att slutligen hela behållningen för de 8 första månaderna af innevarande år äro mer än 123 procent större än för samma månader under 1859, fastän våglängden ökats med endast omkring 70 procent. Trafiken har således för innevarande år visat ett förmånligare resultat än under föregående. * Detta resultat var också att förvänta, emedan underhållsoch driftkostnad ökas i mindre proportion än våglängden, till följd deraf att åtskilliga utgifter, såsom aflöning till Trafik-direktör, Föreståndaren för machin-afdelningen, öfrige gemensamma tjenstemän, förvaltningsoch diverse omkostnader samt aflöning till lokomotivbetjeningen och en del verkstadsoch bevakningspersonal äro desamma, antingen banan befanns endast 10 mil till Falköping eller 17 mil till Götha kanal. I ofvanstående uppgifter om driftoch underhållskostnad är icke slitning eller nyanskaffning af sliper och räler inbegripen och icke heller nyanskaffning af lokomotiver och vagnar, men väl allt slags underhåll af den rörliga materielen. Nu arbetande Stats-utskott har i sitt utlåtande N:r 158, på grund af såväl mina upgifter som andra länders erfarenhet, antagit den årliga slitningen af räler till 4,000 R:dr, af sliper till 2,500 R:dr, underhåll och nyanskaffning af lokomotiver till 3,500 R:dr, underhåll och förnyande af passagerareoch godsvagnar till 1,500 R:dr, allt per mil räknadt, så att sammanräknade kostnaden för underhåll och nyanskaffning skulle komma att uppgå till 11,500 R:dr per mil årligen.
Franskmændenes Fölelse er naturligtvis i mange Ting forskjellig fra vor, men dette kan ikke forhindre os fra at indrömme, at ingen Kunstner i vor Tid giver et skjönnere Udtryk for en skjönnere Fölelse, end f *. Ex. Paul Dubois. Heller ikke maa vi her hjemme tro, at vor Kunst er ærligere i sin Opfattelse og Udtryksmaade, end den franske. Der er netop, især i den yngste Slægt af franske malere (Bastien-Lepage og Gaillard, Neuville, Detaille og Berne-Bellecour, Landskapsmalere Ségé og Bernier, Historiemalerne Laurens og Ronot, og mange Andre), en saa udpræget Villie til kunstnerisk Aerlighed og Sandhed, at Vermehren og Dalsgaard, Rump, Kyhn og la Gour lige saa lidt have Noget at lade dem höre *, som Köbke og Lund-bye vilde have haft det. Og naar det ikke alene er Tale om den ærlige Villie, men om den Kunst at gjennemföre Aerligheden lige ud i det Yderste af. Kunstværket, er den franske Kunst gjennemgaaende mere ærlig end den danske. Detta är ju en vacker och sanningskär bekännelse af en Höyens lärjunge? Jag har ansett mig böra anföra den af aktning för docenten Langes namn på det konstkritiska området och för att visa, det litet hvar i Danmark nu mera verkligen fått ögonen öppnade för den franska konstens stora betydelse, hvilket onekligen kan hafva sitt inflytande på äfven de öfriga skandinaviska landeri, fastän vi redan långt före danskarne förstått tillbörligt uppskatta fransk konst. Men hvem skulle väl tro, att den som gifvit ett så oförbehållsamt erkännande åt " Udlandets Kunst " likväl strax derefter råder sina landsmän, att icke bekymra sig om Frank * Jemförelsen är onekligen naiv.
Långlakan, på förstnämnde bys egor, under Maj månad 1851 genombröt en af naturen bildad och af byamännen omsorgsfullt vidmakthållen fördämning samt öfversvämmade och förstörde en del al deras jord jemte dervarande hägnader; och har motionären hemställt, alt Rikets Ständer, med afseende å de särskilda förhållanden, som, enligt hvad motionen bifogade handlingar ådagalade, härvid förekomme, måtte tillerkänna bemälde nödlidande jordegare en skälig och billig ersättning utaf allmänna medel för den genom denna naturhändelse dem tillskyndade, olörvällade skada, hvilken, vid derå anställd besigtning och värdering, blifvit uppskattad till ett belopp af 1,281 R:dr 3 sk. 6 rst. Rgs. Vid genomgåendet af åberopade handlingar har Utskottet, bland annat, inhemlat, att, enligt det af kronofogden och en annan i orten bosatt tjensteman jemte 2:ne nämndemän upprättade besigtningsoch värderings-instrument, arealen af den skaltlagda jord och slog, som vid ifrågavarande tillfälle öfversvämmades och bortsköljdes eller förstördes, utgjorde 1 tunnland 8,134 kappland, eller 28,283 kappland reducerad åker och 11,879 kappland reducerad slog; alt förlusten genom den skadade eller förderfvade jorden och hägnaden värderats lill 604 R-.dr 20 sk., hvartill borde läggas kostnaden för den förstörda dammens återuppbyggande, hvilken kostnad uppgick till 676 R;dr 31 sk. 6 rst., allt Rgs; att, enär ofvaobemälde jordegare, i anseende till de knappa omständigheter, deruti de befunne sig, vore i stort behof af ersättning för deras lidna egoförlust, helst de, utan afseende derå, måste fortfarande utgöra de för den förlorade jorden belöpande kronoutskylder, hvarigenom således beloppet al deras förlust, ilall den icke blefve ersatt, komme att årligen ökas, Kongl. Maj:ls Befallningshafvande i Länet 6 Stats-Ulskottets Utlåtande N:o 105. funnit sig föranlåten ingå till Kongl.