Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer ansett böra bildas icke allenast i hvarje Stifts-stad, utan äfven i Hufvudstaden, 6,500 R:dr, hvari är inbegripen den tillökning, som af Seminariernes ökade antal måste blifva en följd. 2:o Till stipendier för elever vid Folklärare-seminarier, enligt 3 §. 3 mom. af Rikets Ständers förslag, 9,000 R:dr, som, i mon af behofvet, fördelas Stiften emellan. 3:o Till understöd för bestridande af kostnaden för folklärares aflönande för de församlingar, som kunna finnas i behof deraf, enligt 4 §. 5 mom. af Expeditkms-TJ tskottets Förslag till und. Skrifvelsej N.o 41*- 1049 af förslaget, 50,000 R:dr, utan att Rikets Ständer ansett något visst belopp böra bestämmas såsom det högsta, hvilket må en socken till sådant understöd meddelas, då detta belopp bör bero af det för hvarje fall ådagalagde större eller mindre behofvet. Slutligen, och då, i likhet med hvad E. K. M:s Nådiga Proposition innehåller, RikeLs Ständer föreslagit, att på församlingarne må bero, att, vid inträffande klockare-ledighet, förena klockareoch skollärare-beställningarne, få Rikets Ständer fästa E. K. M:s Nådiga uppmärksamhet derå, att de genom åtskilliga författningar gifna föreskrifterne om ordningen för tillsättande af klockare, icke öfverensstämma med hvad Rikets Ständer i underdånighet föreslagit att iagtlagas vid skollärares tillsättande; hvarföre Rikets Ständer underdånigst anhålla, alt E. K. M. täcktes tillvägabringa den föiändring af dessa författningar, som för beställningarnes förening kan finnas nödig. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 14 Juni 1841. Förslag till
Prot. 1S65 & 1866. 6 Sam!. 1 Afd. 15 Haft. 1 2 Barnh)-Utskottets Memorial N:o 27. »fast egendom pä landet samt», och i stället under en ny punkt upptagas inbetalningarne ä Allmänna Hypolheksbankens skuld för nämnda fordringar. Beträffande utbetainingarne från reservfonden, förekommer först att, sedan Rikets Ständer, med bifall till Utskottets i Betänkandet N:o 10 gjorda hemställan, beslutat att af bankens behållna vinst för åren 1863 och 1864 ett belopp af 3,400,000 R:dr mä under detta samt nästföljande år 1867 med hälften hvartdera året, eller 1,700,000 R:dr, lill Riksgälds-kontoret i och för Statens allmänna behof aflemnas, innehållet i punkten l:o bör i öfverensstämmelse härmed ändras. Enär kreditiv till filialbanker icke vidare komma att utgifvas, bör nuvarande punkten 5:o ur §:n uteslutas. I Betänkandet N:o 10 har Utskottet, i anledning af de liera vid innevarande riksdag väckta förslag om anvisande från banken af medel till låneunderstöd för jordbruket, yttrat hurusom Utskottet hade för afsigt att afgifva förslag om användande af någon del utaf bankens tillgångar för uppköp af obligationer, som, ställda på en icke alltför lång amorteringstid och i öfrigt af sådan beskaffenhet, att de med någon sannolikhet kunde blifva begärliga för placering af kapital inom landet, utgåfves af Allmänna Hypoteksbanken, hvilken dymedelst skulle finna tillgångar till försträckande af förlagslån; äfvensom Utskottet, som i nämnda Betänkande upptagit lill besvarande of Kontraktsprosten Fant samt Riksdagsfullmäktige J. Rundbäck f ån Göteborgs och Bohus län och Anders Gudmundsson från Hallands län väckta motioner, åsyftande anvisning af bankens medel till jordbrukarnes understödjande i låneväg, tillkumiagifvit sig vilja, vid frågan om användandet af reservfondens disponibla medel, taga dessa motioner i ytterligare öfvervägande.
Jag påminner mig att, under min statssecret.- tid , en herreman, som gerna gjorde alla lill viljes, lemnade 2-'ne prester tillstånd alt vara hans huspredikanter af misstag, emedan han glömde att han redan hade en, då han antog den andra. Denne herreman begagnade ingendera på sitt gods, der han sällan vistades, men hade i hufvudstadén föga mer än några bösseskott till sin kyrka. Så behandlas den saken; då är det väl skäl, att man får betala 33 r:dr i6sk. för missbruket; och herremannen behöfver icke ens betala denna summa, utan det brukas att predikanten sjelf betalar den för det prestei liga försvar han således erhåller. Så mycket är det ock väl värdi, då han derigenom får räkna tjenste - Den 7 Octobcr f. ra. stein-, utan att måhända predika någon enda gang under hela året. Skälet hvarför man bör högt taxera dessa personer, är, att då de sällan göra skäl för namnet och i alla läll blott äro enskildes tjenare, men likväl få rakna tjensteår, de ej må för mycket skada de prester, som verkligen arbeta i församlingen. Hvad åter bi ukspredikanterne beträffar, så är med dem ett helt annat förhållande. De få icke godtyckligt antagas af någon bruksägare, ty 0111 det skedde, så finge de ej räkna tjensteår. Derföre åtaga de sig icke heller en sådan befattning på samma siitt som huspredikanterne, hvilkas ratt är genom Adelns privilegier befästad. Är det fråga om att antaga en brukspredikant, så måste tillstånd hos K. M. begäras, hvarefter vederbör, domcapitel höres och yttrar sig, huruvida omständigheterna äro sådana, alt predikantens anställning är af nöden. Vanligen brukar consistorium då såsom villkor utsätta, att linu skall predika offentligen vissa gånger 0111 året, alt en bestämd lön anslås m. 111. sådant. Således kan svårligen något missbruk med brukspredikantcrs antagande uppkomma, med mindre consistorium skulle vara i samråd derom med bruksägaren , tvertemot presterskapets fördel i hela stiftet, hvilket är nästan otänkbart.
S&amp; egnar han ett sarskildt kapitel At insekternas egendomliga förrniga att undandraga sig en för dem farlig uppmarksamhet genom att antaga en forvillande likhet med de föremA1, p&amp; hvilka de uppebillla sig; ett annat kapitel At de hvita myrorna och deras lefnadsvanor. - I sitt senaste arbete gör Stanley med en nagot hetsig ton Professor Dummond den förebraelsen, att hans skildring af de Central-Afrikanska skogarna ej kan till5bmpas p&amp; storre omraden, att hans resebeskrifning ej ger en trogen bild af Central-Afrika; Stanley har en helt annan erfarenhet af hvad en skog vill säga. Hen Professor Drummond säger uttryckligen, att hans skildringar aro hemtade frAn sjöonnr&amp;det p % Nyassa-Tanganika platsen, detta ä r ju ocksa Central-Afrika, om ocksal blott en del deraf. Stanley har hemtat sin erfarenhet af en skogsregion frin en annan del af Central-Afrika, frin de stora floddalarna, dar viixtligheten antar helt andra dimensioner %n p&amp; höjderna. - Att Professor Drummond ' s beskrifning af skogarna p&amp; högre belagna trakter &amp; r fullt riktig, kunna vi sluta deraf, att den berömde resanden och naturforskaren D: r G. Schmeinfurth ' s framställning af de Central-Afrikanska skogarna ganska nara ÖfverensstMmmer med hans; Professor Brummond ' s namn är dessutom en borgen för tillförlitligheten af hans utsagor. Professor Brummond ' s arbete iir af stort intresse och högeligen larorikt, dartill mycket Iattlast. Passar sardeles v&amp;l för ungdom fr&amp;n 16 år. Fdn nordpolen Pill eqvatorn at A. E. Urelzcn. Denne utmlrkte författare, hvars pilitlighet och rztcaskaplige noggranhet gro höjda öfver allt tvifvel, har i dett&amp; arbete sammanfört nagra sällsynt %skildliga och tilltalande naturoch folklifsskildringar fr&amp;n några af jordens intressantaste trakter.
Beslöts att af fattig-cassan skulle nu tilldelas följande utfattiga inom socknen, nemligen till banco f torp. Pär Ersson i Storgård 1 16 pigan Ingebor Pärsdotter i d:o 1 16 dräng Hans Persson i Backegård 1 16 d:o Nils Ersson i d:o 1 16 jägare Ståhls barn i Stafsgård 1 16 enkan Maria Ersdotter i Österåsen 1 16 d:o Maria Mattsd:r i d:o 1 16 pig Karin Knutsd:r i Häggesta 1 16 gratialist Hans Snygg i Österåsen 1 16 f torp. Isak Larsson i d:o 1 16 enkan Ingebor Hansd:r i d:o 1 gamle man Pär Nilsson i Huse 1 16 Pär Sebrelius i Kougsta 1 16 Alexand. Krus i Huse 1 16 Pär Öberg i d:o 1 16 enkan Maria Olofsd:r i Storhögen 1 16 gl. m. Olof Jönsson i d:o 1 16 Matts Qvist d:o 1 inhys. Erik Olofssons barn i Halasjön 2 pig. Brita Jonsd:r i Kougsta 1 16 Gertrud Salmonsd:r i Nygård 1 16 gl.m. Johan Knutsson på Högarna 1 16 Lars Pärsson i Storbränna 1 16 Måns Wikholm i Munkflohögen 2 Nils Hallberg i Knutbränna 1 16 Gustaf Löfbom i d:o 1 And. Andersson i Andersgård 1 16 enkan Sara Pärsd:r i Munkflohögen 1 16 gl. m.
Likväl torde, när fråga vore om små egendomar, allenast en sakkunnig man behöfva tillkallas, likasom kronobetjent ensam kunde, såsom hittills, uppgöra förslag till arrenden, för de fisken, qvarnar och broar med liera lägenheter, hvartill jordbruk ej hörer, men å hvilka 1847 års författning tillämpas. I enlighet med dessa grunder hade Kammar-kollegium afgifvit underdånigt förslag till förändrad lydelse af Irsta punkten uti Kongl. Kungörelsen den 17 Juli 1847. För häfden af de utarrenderade kronogodsens egor i åker, äng och betesmark saknades deremot ingalunda föreskrifter. Om skogens begagnande, hvilket för närvarande vore tillåtet endast för husbehof, vöre stadganden att förvänta i en ny skogsordning, och för utöfningen af jagt och fiske torde icke något annat än hvad lag och författningar innehålla, behöfva eller böra vid krono-arrendens afslutande iakttagas. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 105 7 Att i afseende å bortarrenderade kronoegendomars bebyggande meddela särskilda för dem alla gällande bestämmelser utöfver de allmänna grunder, som i lag och författningar redan förekomma, skulle, i anseende till dessa egendomars mångfaldigt olika storlek och beskaffenhet, i Kollegii tanke, icke ens vara verkställbar^ utan borde sådant lemnäs till afgörande i hvarje särskildt fall dels vid kontraktets utfärdande och dels genom de beslut, som af Syne-rätt kunde gifvas.
Delta är ett högst oförsigtigt stadgange; om föräldrar på delta sätt kunna varda befriade från sina harns vård, så befarar jag, alt särdeles de fattige skola anse det vara det lättaste sättet att skilja sig från alla omsorger för sina barn, alt nemi. icke låta dem gå i skolan. Det bör således icke iieta skola, utan må. Skiljandet från föräldrarna borde föregås icke blott af varningar, utan äfven af böter &c. Endast rättigheten alt taga barnen från föräldrar-: lia bör qvarstå, på det att sådana, hvilka begagna sina barn för att tigga och stjäla, må kunna beröfvas barnen mot deras vilja. Derefter följer 3:dje punkten: "att barnens underhåll" (ordet underhåll bör försvinna, såsom jag förut nämnt) "jern., "le skplpenningarna, må bos föräldrarna eller målsmännen ’’i laga ordning utmätas.” Jag får dervid anmärka, alt det bör heta: afgifler till skol-cassan. 4‘° "att en l‘sla Pa fcir"äldrarna till de barn, som icke skolgångs-sky Idigheten uppfylla, bör från predikstolen i församlingens kyrka uppläsas." För samhället och för barnet är det likgiltigt, om barnet går i skolan eller läser hemma; således bör det icke heta s k o 1 g å n g s-s k y 1 d i g he t, utan: skyldighet att barnen undervisa. Åtgärden att uppläsa namnen från predikstolen, lemnar jag derhän; måhända är det ett verkande medel; men för dem, som hafva tillgångar att kunna betan la, torde del vara bäst att utsätta vitén, hvarigenom skolCassan riktas; uppläsningen kunde förarga fadren eller målsmannen, så att lian borttoge barnet från skolan, och klefve henne vrång. i4 §:n (sid. 25) föreskrifver, att det bör finnas ”socke n - bi bl i o t h e k:" detta anser jag böra förändras lill "sk o"1 eb i b I i o th e k ;” ty socken-bibliothek kan innehålla hvarjehanda t. ex. romaner och andra böcker, med hvilka socknens fruntimmer roa sig, men derföre icke öro skolan tjenliga.
— Vid 1859 och 1860 års Riksdag, då Kongl. Maj:t föreslog, att det å Riksstaten uppförda anslag för salpeteruppköp skulle från sitt dåvarande belopp, 270,000 rdr, nedsättas till 170,000 rdr, med vilkor, att salpeterfondens tillgångar orubbade bibehölles och räntan deraf finge användas till dithörande utgifters bestridande, yttrade Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse af den 5 Oktober 1860, att enär salpeterfondens utgifter för aflönings-, pensionsoch transportkostnader, m. m. under åren 1854—1857 i medeltal årligen öfverskjuta dess ränteinkomster endast med omkring 19,000 rdr, och dessa utgifter icke kunde antagas framdeles komma att uppgå till högre belopp, utan snarare borde komma att, t mån af minskadt salpeteruppköp, nedgå, samt till det uppgifna årliga behofvet at omkring 2,000 centner salpeter för tillverkningen af krigskrut skulle, efter 45 rdr för centnern, erfordras ett belopp af 90,000 rdr, men hvad derutöfver levererades komma att för salpeterfondens räkning försäljas, syntes fondens utgifter, utöfver ränteinkomsternas belopp, icke kunna uppgå till högre summa än omkring 109,000 rdr årligen, hvadan berörda anslag, med afseende härå, af Rikets Ständer bestämdes i rundt tal till 110,000 rdr.
Frän Statsoch BevillningsUt skot ten : Af den 6 dennes: N:o 64g. 1 anledning af Riks-Ståndens olika beslut angående Tidningars förseende med Charta; Sigillatte stämpel. 33 Den 8 December e, m. 47 * Från Stats-Utskottet : Af den 5 dennes: N:o 649. I anledning af ytterligare väckt fråga om utdelning af Ridderskapets och Adelns Protocoll vid 1817 och 18*8 arens Urtima Riksdag. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte yttrande, uti frågan om Saltpeterfondens utlåning. Af den 6 dennes: I anledning af äterremiss å Utskottets förut afgifne Betänkande, i fråga om grunderne för en ny Instruction för Riksens Ständers Revisorer. Frun B evilla ingsUt sko t L el: Af den 2 dennes: N:o 64. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte förslag till en förnyad författning angående Bränvins. bränningen , och de derföre bestämda afgifter. Af den 5 dennes: N:o 67. Om arfvode för Öfver-Commissarien D. Ek, som biträdt Utskottet vid Bevillnings-författningens uppgörande. 472 Den 8 December c. m. Frän Bafico-Utskottet : Af dea 5 dennes: N:o 93. Öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Memorial , angående de föreskrifter , som må lemnäs föj Bankens utlåning på fast Egendom intill nästa Riksdag. Dels öfver gjorda anmärkningar vid Utskottets förut afgifne förslag till reglementariska stadganden rörande Odlings-Lån , dels i anledning af yppad skiljaktighet emellan Riks-Ståndens härom fattade beslut. Från Lag-Utskottet : Af den 5 dennes: N:o 246. Öfver väckt Motion , angående ändring i 9 Capitlet 2 §. Handels-Balken. Frän Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskott en : Af den j dennes: N:o 247. Öfver gjorde anmärkningar vid Utskottens förut afgifne
(Den Sberopade Handlingen finnes förut tryckt under N:o 6 i denna Samling sid. 64.) Vördsamt Memorial ! Tm fullgörande af Högvördige PrestStån - Besv. och Ekon. Etik. Ectankanclcn, dets anmodan tinder den 15 sistlidna Aprill, hvarmed Hedervärda BondeStåndet, tinder den 2*5 i samma månad, sig förenat, har Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet under denna dag till Höglofl. Ridder-kapet och Adeln samt det Vällofl. BorgareStåndet expedierat hvar sin afskrift af dess under den lg sistlidne Januari afgifna utlåtande öfver Prosten Herr Doctor Stenhammars Memorial, angående saknad eller fördröjd verkställighet af Kongl. Maj:ts och Riksens Ständers vidtagne Beslut uti åtskilliga Rikets inre hushållning rörande ämnen. Ehuru Utskottet ansett sig icke böra i så måtto vägra fullgörandet af de Respectiva Prestoch BondeStåndens nu meddelade begäran; kan det likväl icke förändra sin öfvertygelse, att hafva laglikmätig! förfarit, då det endast till välbemäidta Ständ, hvilka nämnde Memorial remitterat, återlemnade detsamma, jemte anmälan af de skäl, som hindrade Utskottet, att det till någon åtgärd upptaga. Utskottet får derom vördsamt erinra, att den af Högvördige PrestStåndet åberopade RiksdagsOrdningens 44 §. innehåller 2ne serskildta Stadganden, det ena : då någon Konungens Proposition, äfvensom uti RiksStånden väckte allmänna frågor blifvit af behöriga Utskott till utredande upptagne, i hvilket fall ett exemplar af Utskottens yttrande må hvarje Stånd tilldelas ; det andra åter, som här inträlFar : enär Utskott ' ill ^ återlemna något ifrån ett eller flera Riks - 776 Bmi. och Ekon. Utsli. Betnnkanden.
Ugglas föreslagit, nemi. att taga bort liela 4 morn., och i stället låta ordet JernKont. inflyta bland de föremål, som äro från bevilln. befriade. Jag hemställer således vördsamt, antingen om återremiss af Betänk., för att få dessa ordalag på ett ändamålsenligare sätt rättade, så att meningen blifver fullständigt uttryckt, eller också att R. o. Ad. måtte, med ogillande af tillägget, endast låta ordet JernKont. qvarstå, i 4:de mom. af 145 §. Hr von Hartmansdorff: De många olika meningar, som här uttalats, bevisa nogsamt," såsom mig synes, att den af Utsk. föreslagna ordalydelsen icke är riktig, hvarföre jag, i likhet med Hr Printzensköld, begär återremiss, på det att Utsk. må komma i tillfälle att föreslå tjenligare ordalag, än de nuvande. Hr Hjärne: Af samma skäl, som den siste värde talaren, tillstyrker äfven jag återremiss, och afstår från mitt första yrkande. Frih. Tersmeden: Som det visat sig, att alla de talare, som upträdt, insett obilligheten af den nu utgående bevillmn, Den J6 Maj. men, emot slutet af discussionen, aniuärkmr blifvit gjorda i afseende pä redaktionen af 145:te §:n, så får jag lill Hr Gr. o. Landtm, samt Ståndet ödmjukt, hemställa, huruvida det icke skulle låta sig göra att, eftersom förslaget är deladt i 2:ne punkter, bifalla den första, som befriar Jern-koiit. från bevillning, neli återremittera den andra, som angår redigeringen af 145:le §:n. Hr von Hartmansdorff: Jag nödgas bestrida Frih. Tersmedens förslag att skilja htifvudfrågan frän dithörande vilkoren; ty, om man utan vilkor befriar Kont., så är saken förlorad. Hufvudsak och bisak måste derföre följas ål, hvadan jag anhåller om begge punkternas återremiss i förening, på det att ingen söndring må ega rum. Gr. af Ugglas:
För detta dubbla ändamåls befrämjande och med vilkor alt, i fall Utskottets förslag i Memorialet N:o 68 skulle, med eiler ulan ändringar, Iblifva hvilande till nästa Riksdag, nedanstående förslag må Öfverlämnäs till nästa Ständer endast för den händelse att det nyss förut nämnda vid nästa Riksdag af Riksens Ständer eller Konungen ogillas; samt dessutom med förbehåll, att, i fall båda nu nämnda förslag skulle antagas att till nästa Riksdag bvila, Utskottet må få inkomma med utlåtande, huru det nedanstående till sitt hufvudsakliga innehål 1 må kunna med det i Memorialet N:o 68 afgifna alternativet förenas, får ConsLiLutions-Utskotletjdll grundlagsenlig behandling föreslå, att 76 §. Riksdags-Ordningen må erhålla följande ändrade lydelse: Allt, hvad Riksens Ständer efler granskning godkänt eller lemnat oanmärkt, bör anses hafva vunnit decharge, i afseende på det granskade, och ingen ny, till ansvarighet förbindande, granskning af nya Ständer i samma mål vara tillåten. Dock mi en af Con stitutions-Utskottet verkställd granskning af Stats-Rådets Protocoll för en viss förfluten tiderymd icke hindra upptagandet af de anmärkningar, som vid Statsverkets för samma tiderymd, men senare, afslutadg räkenskaper varda gjorda af det Stats-Utskott, till hvilket dessa räkenskaper vid påföljande Riksdag öfverlemnas. Äfvenledes bör, oaktadt —* •— tillkommer. Stockholm den 10 December 1840. Constitut'ons-Utskottels Memorial, N;o 77. 5 N:o 77» Ant. lill Exp. Utsk. den 27 Dec, kl. 2 e. ms. Memorial till Riksens Ständer, med förslag till ändring af $ 6 inom.
Uppstår fråga' om väghållning sskyldighetens fullgörande på sätt hår ofvan sågs, kalle Konungens Befallningshafvande väghällningsskyldige att å landet inför Häradsrätt oell i Stad å allmän Rådstufva sammankomma för att i ämnet öfverlägga och besluta. Beslut om sådan förändring i väghållningsskyldighetens utgörande skall anses fattadt, der af tillstädeskomne väghällningsskyldige två tredjedelar, som derjemte till enahanda andel i nämnde skyldighet deltaga, sig derom förenat. 3:o. Vägpenningar erläggas af vägfarande, vid ankomsten till Härad, Tingslag eller Stad, för hvarje häst eller annat dragkreatur till det belopp, som Konungens De - Sammansatta Lagsamt Allm. Besvärso. Ekon.-Utskottols Betänk. 9 Befallningshafvande i länet eger alt, efter förslag af de väghållnings skyldige och med fåstadt afseende å de med vägunderhållet förenade besvär och kostnader, bestämma. Denna afgift må dock för hvarje kreatur ej sättas högre, än till 4 öre för hvarje mil och ej till lägre än 1 öre, samt beräknas, om blott en allmän väg genomlöper Häradet, lingslaget eller Staden, för denna vägs hela längd, men, om flera vägar genomlöpa, för den mellanlungd, som rppkommer, då längden af de toänne liufvudsaldigaste, hvarandra korsande vägarne inom Häradet, Tingslaget eller Staden sammanlägges. 4:o. Från af gifters erläggande skola vara befriade: Kungliga och Furstliga personer med deras sviter; poster, kurir er, kronoskjuts, tågande trupper, alla kronotransporter, samt länets militäre och civile embelsoch tjenstemän, då de i tjensteärenden färdas. Om sättet för uppbörden, de ställen der den bör ske, samt hvad i öfrigt till verkställighet af denna författning hörer, förordne Konungens Befallningshafvande, efter väghållnings skyld iges hörande.
Bland de nyligen i Stockholm relegerade skolgossarne fanns en tolfårig gosse – äfven han son till en förmögen tjensteman – hvilken skildes från skolan, emedan han öfverbevisades om och måste bekänna att hafva fört ett osedligt lif med prostituerade qvinnor. Och flera minderåringar, dock något äldre än denne, hafva nyligen hemfallit åt samma straff på grund af samma brott, märkligt nog nästan allesammans från bättre lottade och delvis s. k. bildade hem. I sammanhang med sådana ohyggliga företeelser förekomma mycket ofta, dock icke alltid, stöld och snatteri och derjemte också en af skolgossen tidigt börjad öfverträdelse af skollagens bud: »Allt vistande på värdshus, källare, biljarder och dylika allmänna ställen vare lärjunge förbjudet utom i de särskilda fall, då rektor kan finna skäligt att från denna föreskrift medgifva undantag.» Det är icke sällsynt, att våra skolgossar besöka biljarder. Och af försigkomna kamrater får skolgossen snart nog lära sig, att det finns enskilda rum på våra källarlokaler, der skolgossarne i lugn och ro kunna tillställa dryckeslag, stundom i sällskap med lösa qvinnor. Och jag kan tillägga: det går mycket väl för sig att vara med om sådana tillställningar trots tillsyn i hemmet och förbudet att vara borta längre än till viss tid på qvällen. Det går an att hemma förklara, att man går till en kamrat, kanske för att tillsammans med honom »öfverläsa en lexa», ty att ljuga är ju en småsak, när man redan beträdt lastens bana eller står i begrepp att lyssna till frestelsen att göra det. Att efter denna förklaring i stället öfvervara samqvämet i kroglokalen och ändå vara hemma på den utsatta tiden bör ju kunna ske utan någon risk att upptäckas. Den nyss nämnde tolfårige gossen brukade i sällskap med sin informator, en äldre skolyngling vid samma läroverk, uppehålla sig på dåliga ställen om eftermiddagarne. Hvarken den enes eller andres föräldrar hade någon aning om den saken. Och en annan af dem, som nu senast blifvit skilda från skolan, en sextonårig yngling i sjunde klassen, hade ingen, hvarken i skolan eller i hemmet, kunnat misstänka för någon af de förbrytelser, om hvilka nu är fråga.