Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
R:d i fall Laneo-Sedlarna til äswentyrs redan äro Rsaliieracle. 2:0 1800,000 R:d. Riksgäldsmynt inga iBewillNingen under de 6 sidsta arén och beräknas ej i Loktningen, utan amorteras zoo,ooo R:dr ärligen de 6 sidsta «ren» Således är RMlilstioneN werkställd pa 12 är. 22 ^ Grefwe Ibuutb^ Lrie, uplaste följande til krorocollslt Näppeligen kan et ämne af större wigt, än det förewarande, hos Höglofliga Ridderskapct och Adeln til afgörande förekomma. Dek skall grunda ek samtida folks upkomst och trefnad och efterkommandes tacksamhet, eller ttvärtom. Oktwor i mynter kunna ej annat, an werka oredor i allmänna hushållningen, och det är likwäl pä denna grundpelare, som Rikens säkerhet och bestånd hwilar. Ingen sinnes af ost, mine Herrar, som ej är förwisiad härom! Ingen, som icke mill af yttersta krafter bidraga til ek sa stort ändamål! Det ankommer således endast uppå medlen, som i 'sädant afseende skola brukas, och walet af dem är fördenskull» et afgörande beslut, som skall dana folkets wäl, eller'tilskapa nya olägenheter, ätsöljda af medborgares olyckor och Rikets »vanmagt. Ehuru jag warit och blir af den tankan, atén ivo» sssstvo ^moriirsemLNk af R. G. Sedlarna är den rätta och sanna methodc til rsrlitskion af dem, anser jag af förekomna stal den plan, som Högloft. Hemliga Utskottet, med Konungens Nådiga bifall, til Riksens Ständers klena öfwerlemnat, sadan, at jag med någon jämnkning icke har betänkande ar den samma antaga.
”Jag menar Knapergården har gått an för Julie hittills; derföre tycker jag det äfven härefter är onödigt att resa till Stockholm, för att muntra sig. Byggningen på Möllerupp är snart färdig; då flyttar Gustaf dit, och sedan, tänker jag, har ni här utrymme nog.” ”Utan all fråga, min ärade herr svärfader! Men det är blott öfver vintern vi blifva borta; sedan äro vi mer än glada att åter få komma hem och tillbringa den vackra årstiden på landet.” ”Ödmjuka tjenare! det tror jag nog. En vinter i hufvudstaden kostar vackra fyrkar, hvarföre återresan om våren så der temligen följer af sig sjelf, liksom natten efter dagen. Men det hade icke varit ur vägen, om bror på förhand omnämnt sina planer; ty jag säger rent ut, att denna icke behagar mig.” Ryttmästaren var nog grannlaga eller kanhända för slug, att icke reta sin svärfader genom motsägelser. Han yttrade blott med mycket undseende, att han var ledsen, att saken icke kunde ändras; våningen var redan hyrd. ”Ingenting annat,” svarade bruksherrn, mycket fogligt stämd mot sin måg, för det han ej blifvit ond öfver hans förra, icke synnerligen fina yttranden, ”ingenting annat? Det skall bror icke oroa sig öfver. Jag betalar hyran och gör det med mycket nöje; ty en aning säger mig, att det blir min dotters olycka på ett eller annat sätt, om hon får denna sin önskan uppfylld.” Baronen blef så öfverraskad och ledsen, att han ej visste hvad han skulle göra, för att se sin mest brinnande önskan uppfylld. I detsamma inkom Gustaf. Gubben St–hal meddelade honom genast sitt och baronens samtal. Denne, som väl kände, att ryttmästaren aldrig i längden skulle trifvas i den husliga, stilla kretsen, efter sina fordom så lifliga och bullersamma dagar, och som äfven insåg, att Julie lika litet skulle finna sin lycka deruti, understödde baronens önskan, öfvertygad att, då de båda längtade efter ombyte, det icke skulle tjena till befrämjande af ett trefligt familjlif, om man sökte qvarhålla dem emot deras vilja.
Till Post-styrelsens biträde vid postbefordringens anordnande å postlinierna, äfvensom för tillsynen öfver postförvaltningen vid samma väglinier, anställas distriktvis Öfverkontrollörer, hvilka i och för sina befattningar äro berättigade till fria resor i Postverkets vagnar. § 26. Om till följd af jernvägsanläggning eller af annan orsak, någon å postväg inrättad befordring anses böra i dermed förenade anstalter inskränkas och ordnas på mindre kostsamt sätt, må Post-styrelsen derom gå i författning, dock med iakttagande, att resande beredes tillfälle till fortkomst för enahanda pris, som å bipostyäg, samt att åkdon af sådan beskaffenhet och mot den lega, som i 12 § Sammans. Statssamt Allm. Besa-. och Ekon.-Utsk. Betänkande N:o 21. 19 bestämmes, skola vara att tillgå. Väg-, hvarå befordringen i berörda måtto blifvit förändrad, bibehåller, det oaktadt, äfven framgent sin egenskap af postväg; börande i den mån trafiken det påkallar och tillgångarne sådant medgifva, bipostvägar till postvägar indelas. 3:o. Befordringen å lipostvägarne. § 27. Vid reglering af stationer å bipostväg bestämmes afståndet dem emellan efter samma grund, som är för gästgifveriers anläggning föreskrift en. § 28. Skjutsbefordringen å bipostväg upplåtes åt entreprenör, som skall åt resande tillhandahålla så väl lösa hästar, som ock hästar med åkdon af det i orten brukliga slag; och är resande, som ej färdas med flere än 2 hästar, berättigad att inom en timma efter skedd beställning få skjuts inställd, men för de fall, att flere än 2 hästar begagnas, är, för skjutsens framskaffande, en anståndstid af två timmar entreprenören medgifven. § 29. För Postverkets räkning skall entreprenören å bestämda tider lemna nödigt antal lösa hästar, eller hästar med åkdon af förenämnda slag. Postverket eger äfven å bipostväg, då sådant finnes tjenligt, låta med eget åkdon befordra post och resande gemensamt. § 30. Entreprenör skall hålla erforderligt antal körkunnigo skjutsdrängar. § 31.
Årtal, namn och personer hafva de väl, eller åtminstone hjelpligt reda på, och det är allt hvad man af dem kan fordra. Jag tackar flickorna för den uppmärksamhet, hvarmed de tagit del af min undervisning, och önskar att de så snart som möjligt måtte komma härifrån ... det vill säga, att de så snart som möjligt måtte vara fullärda och redo för lifvets allvarliga pligter, till hvilka de här på ett så värdigt sätt blifvit dresse ... (hostar) vill jag säga educerade! (stiger upp, slår ihop sin bok, bugar sig för auditoriet och lemnar platsen). M:LLE PALMÉN (afsides). Den gemena menniskan! (högt) Flickorna ha nu en qvarts frihet tills examen i 70 musik börjar! (Alla flickorna stiga upp och gå hvar och en till sina anhöriga. Isabella, Elise och Lotten, som icke hafva någon sådan, stanna tysta och sorgsna vid bordet). MAJOREN (sakta till Bruus). Satans magister! det var ett obehagligt misstag på ord, det der! Ni är er lik, gamla menniskoätare! BRUUS. Det var ett mycket oskyldigt misstag ... det är inte lätt att skilja dressur och edukation nu för tiden! (de samtala sakta). FRIHERRINNAN (till Clara). Nå, min snälla Clara, är du mycket glad öfver att få lemna pensionen? FRIHERRINNAN (sakta). Om jag kunnat, så skulle det redan skett förr, men det var din fars vilja att du skulle stanna der i fyra år. Det blir visst inte fyra år förrän till hösten, men... HJELM (som hört samtalet). Tillåter tante att äfven jag hjertligt tackar på Claras vägnar? CLARA (kysser innerligt hennes hand). Tack, tack! CLARA. Kan mamma fråga det? FRIHERRINNAN (småleende). Jag måste väl ... på det du inte må göra det utan tillåtelse. (De samtala sakta). FRU STRÖM (klemande till Alma).
Förutan Sjutton marknader örn året uti Länets Städer, äro på Landsbygden serskild Marknadsplatser utsedde, der tillhopa Sjutton Marknader årligen hallas, eller nu mera, sedan Svenljunga ena marknad nyligen blifvit indragen på ortens Invånares begäran, allenast Sexton. Dessa af ålder brukeliga sammankomster för handel och köpenskap, anses vara nödväiidige, såsom medförande lättnad vid utbyte eller afsättning af Stadsoch Landtmanna-producter; Och de smärre oordningar, som någon gång kulina förefalla, utgöra, i och för sig sjelfve, således icke något skäl lill Marknaders afskaffande, så länge erfarenheten vitsordar att Marknads-ställets lä^e och Öfrige omständigheter befordra ofvanförmälte allmänt Hyltina trafik. — Marknadernes antal här i Länet synes, för öfrigt, icke vara stort, jemförelsevis emot Länets areal-vidd och folkmängd, samt med afseende på tillvarande local-förhållanden. 5. Städet'. a). ^ Wenersborg. Grundlagd under Drottning Christinas Regering, på Hufvudnäs då varande Säteris ägor, vid södra ändan af Wenern, sorn bär genom den lilla Sjön Wassbotten och Carlsgraf 7 5o förenar sig med Götha Eif samt förmedelst Slussarne vid Brinkebergs-kulle, Trollhättan och Lilla-Edet, eller nu mera Ström, vid Elfvens utlopp och Hafvet. — Staden, till en början befolkad frän ilen urgamla Staden Editte, som vard belägen i mil längre Söder ut vid slutet .'af sistnämnde lilla Sjö, har ett för handel och sjöfart ganska gynnande läge samt omgifves af en bördig och väl bebodd Landsort, tillhörande SLindahls Härad pa Dahlsland och Wäne härad af Westergöthland.
Vid genomläsningen af detta Betänk., bär jag icke kunnat undgå att fästa mig vid den motivering, som Utsk:t anfört såsom stöd för sin hemställan, emedan mig synes deruti ligga en viss begreppsförvirring eller ett förbiseende. På sidan 8 heter det nemi.: »Ett bland skarpskytte föreningarnes förnämsta syftemål är obestridligen det, som afser att bereda dess medlemmar den grad af skjutfärdighet, att de kunna, i händelse af fiendtligt infall, vara fullt dugliga att i mindre aldelningar oroa fienden och mot ströfkorpser skydda de särskilda orterna.» Men detta är ingenting mer och ingenting mindre än det ändamål, man afser vid bildande af en landt storm. och äfven om man icke strängt håller sig till den siffra, hvartill samtliga skarpskyttekårernas medlemmar nu sägas uppgå, eller 6,000, utan med afseende å framtiden tager den högsta summa, som förhoppningsvis blifvit uppgifven, eller 20,000, tror jag det ganska lätt kan visas, att dessa föreningar icke utgöra någon landtstorm. Af dessa 20,000 äro öfver hälften i beväringsåldern, och således skulle omkring 9,000 qvarstå i händelse af krig. Om ytterligare häraf 1,000 tillhöra Stockholm och 500 Göteborg, så återstår för landtstormen i det Öfriga landet 7,500 man, som icke kunna kallas någon landtstorm, helst som blott 2 föreningar förbundit sig till någon större verksamhet, än att skydda den ort, desamma tillhöra. Jag har velat fästa uppmärksamheten på detta förhållande, emedan det är af vigt, att icke oriktiga begrepp om dessa föreningars rätta natur utbreda sig. Inom Bonde-St. hafva till och med röster höjt sig för att skarpskyttarne skulle kunna öfvertaga hela landets försvar. Inom Borgare-St. har endast Hr Ridderstad talat emot att af skarpskyttarne bilda en landtstorm.
För nödig öfning kunna de årligen för vissa veckor inkallas, och derefter återvända till sina hemvist. Så vet jag, att det i många år tillgått uti Upsala och Nyköpings Län. Igenom en sådan arrangering tillhörer hvarje Regements - Musicus a4 Bcsv. och Occon. Utsk. Ull.clc N.-o ,97, gS, med de sina den församling, der han bor, och hvilken församling det då åligger alt sörja för desse, i händelse af behof, likasom för andra fattige. Dom-Prosten Lidman: Mot Utskottets ofvanföre fattade Beslut, får äfven jag reservera mig, och åberopar vördsamligen dervid min afgifne reservation vid Utskottets förra i ämnet afgifna Betänkande. Häruti instämde Utskottets samtlige närvarande Ledamöter af Yällofl. BorgareStåndet, Ankom till Exped. Utskottet den 6 Maji 1829. N:o 98, Ytterligare utlåtande i fråga om hemmansdelars utaf olika numer sammanslående under en rök. Då Utskottet den 3 sistlidne Januarii lill pröfning förehade den inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckta motionen, att rättigheten, enligt Författningarne, att sammanslå under en rök serskilda delar af samma hemman inom en by, måtte få sträckas Besv. och Oecon. Utsk. jemväl till delar af olika hemman eller skiljde numer i hy, i händelse de inom ett och samma skifteslag belägna olika hemmansdelar vore så små, att de tillsammans icke öfverstiga ett fjerdedels mantal, kom det härvid tillika i betraktande bvad så väl Skiftes-stadgan af den 4 Maji 1827 i i2:te Capitlets g §, som Kongl. Förordningen den 1 g
Rdr till och med xo Rdr), behandlas lika med nu varande sedlar å 8 sk. till och med 3 Rdr, och således endast i antal och summa, men icke efter stycketal, numer och datum, uti räkenskaperna upptagas och afföras. 3:0 Lämpliga utvägar vidtagas i hvad som rör de nya sedlarnes yttre form och utseende, styrka och uthållighet till om - 4 Tianco-Ulsk:s Memorial, N:o i4o lopp, samt vighet och beqvämlighet för remisser och utbetalningar, äfvensom nödiga försigtighetsmått till trygghet emot deras förfalskning och eftergöring. I sammanhang härmed iakttages: a) att till sedlarne begagnas bättre och Varaktigare papper, tillverkadt af det mest tjenliga ämne; b) att sedlarnes storlek afpassas efter beqvamligheten vid remisser sålunda, att minsta formatet blifver ungefär lika med storleken af ett vanligt sammanviket bref, och största formatet vid pass trenne gånger denna storlek, eller motsvarande sjettedelen af ett ark större skrifpapper; c) att, till säkerhet emot sedlarnes förfalskning eller förhöjning från mindre till högre Riksdalertal, hvarje valeur göres olika till text, format eller papperets färg, och några uti detsamma anbragta, lätt märkbara kännetecken; d) att de så kallade hvitstämplarne alldeles afskalFas å de nya sedlarna, hvaremot, till säkerhet emot deras efterapningmå kunna, å dem användas, jemte tryck med rediga Svenska stilar, skrifven val ur på sedlar från och med 10 Rdr, och egenhändig namnteckning af 2:ne Bankens Tjenstemän, sådan gravur, som i Boktryckare-Press kan b'ifva anbragt, samt eftergörandet af den så kallade vattenstämpeln i sjelfva pappe - Banco-Vts/i.'s Memorial; N:® i4<J. 5 ret möjligast försväras; (hvarvid de af Professoren Pasch införda och begagnade nya methoder, dels med, dels utan Lameller, eller sammanfogade flerdubbla pappersblad, kunna tjena lill ledning); Herrar Banco
?ökni. höra. och m11 icke rtmrm. @ m %&amp;de 3. i lejonhuden iekc lian aldrig flinlir, ii rkmfva fdnt, hade med riifskinnet. Lnriirrkr orilsprdi. han aldrig gjort nigot riorverk. Murtidis. En dragtreform har af nlgra bland de ledande dainernr i aSya Idun., Fruarna h. Charl. Edgren, Hanna Wnge m. fl., föreslagits. Man rände sig till Handarbetets Vänner med en hemställan i saken, och dessa inedg9fs.o att en modclldrZgt. anordnad af Fru H. ii ' ingr och utförd Iia Fröken Lundins bekanta atelier, finge p i föreningens Byra förevisas samt rad och bitr#de leninas u i e for; dop r l h besIaIIniiigar. hvilket skulle ligga utanför föreningens uppgift, dan for fhgral urh brOnenmönrfcr. Uppgiften 5r nu löst p3 ett särdeles lyckligt satt, och modellen sedan en vecka utstäld hos Handarbetets Vinner. Dragten kan $nipas sa val för hrardagshehof som för högtidsskrud och rill genom harmoniskt kgval och naturlig, efter gestalten lainpad snitt förena enkelhet i formen med smak och stil i anordningen. Man rill harigenoin upphäfm modets orimligheter samt förekomnia den oföniuftiga lyx, som det medfor genom att pakalla standiga ombyten och fylla damernas garderob med en m9ngfalil af drägter i olika fornier, medan det leinmr herrsrne i lycklig besittning af blott sin frack och sin bonjour. Ideen synes oss mycket god, och vi uppmana vira Iäsuc att tillegna sig den samma. Särskildt pspeka vi för mödrar dragtens Iamp lighet afven för harn och upp1.5xande flickor. Mönster 9 snitt och Iänipliga kantbroderier samt Ari i afseende pa fargval erhallas afven genom Handarbetets Vänner.
Direction icke underlåta den underdåniga förklaring, att Inrättningens syftemål aldrig varit ovilkorligen egnal till jemn - Revisorers Berättelse, 96 3 vigtens bibehållande i spannmålsprisen, annorlunda ”än så vidt penningetillgå-ngår blifvit af Riksens Ständer beredde”, såsom orden i Kongl. 13refvet den 7 November 1811 lyda. Ätt Direction under vanliga år kunnat tili Landtmannens förmån någorlunda upphjelpa spannmåls-handeln, har härledt sig af sådane tillfällige omständigheter, som Direction här åfvan korrteligen i underdånighet anfört, och någon klagan öfver bristande spannmåls-afsättning eller vanpris kunde så mycket mindre de sednare åren, intill 1820 års skörd, skäligen ega rum, som Direction för nödig -spannmåls anskaffande måst understundom erlägga en för undsättningslagaren nog dryg betalning. Det af Revisorerne anförde exempel på olikheten emellan spannmålsprisen i Ystad och Stockholm, är hemtadt från en tidpunet, då ingen spannmålsupphandiing kunnat af Magazins-Inrätlningen företagas ; men att sådane förhållanden blifvit genom Magazins-Inrättningens medverkande åtgärder i allmänhet förekomne, de föregående åren, inhemtas af lika beskaffade rapporter och uppgifter med dem, sorn legat till grund för hvad Revisorerne i detta ämne nu framstält. Directionen har i flere underdåniga Betänkanden af förlidet och detta år anmält orsakerna till Magazins-Inrättningens overksamhet i spannmålshandeln och förlägenhet med dess betydliga spannmålslager. Ett ytterligare återupprepande deraf, är visserligen Riksens Ständers inför Eder Kongl. Maj:t öfverflödigt, då Eder Kongl. Maj:t af dessa Directions underdåniga andraganden tillfyllest kunnat i Nåder pröfva Verkets ställning på det hela och de oundvikliga följder , hvartill förhållandena ledt; Men ämnets vigt och den omständighet, att Riksens Ständers Revisorer i deras bedömmande om Magasins-Inrättningens gagnande verksamhet, i synnerhet fästat sig vid Inrättningens närvarande tillstånd och oförmögenhet, att mera spannmål uppköpa, föranlåter
Huru skall man kunna upphäfva den rättsform, enligt hvilken en sitt arrende fråndömd arrendator må äga föra klagan öfver en, efter hans förmenande, mot honom orättvis dom? Huru skall väl conlrollen på Den i Mars e. m. i85 på arrendatorer utöfvas med sådan säkerhet cch fullständighet, att boställets skada förekommes, utan att arrendatorens säkerhet i sin besittning och i sin dispositionsrätt alltför mycket störes. Först efter lösandet af dessa problemetvore det tänkbart, alt ett lyckligare förhållande med de utarrenderade boställena kunde inträda. I sanning, lika ömkansvärdt som dessa boställens tillstånd ar och blifver, lika naturlig, lätt och gagnelig vore öfvergången till ett annat förhållande: boställenas försäljning till kronoskatte h e m m a n. I Febr. månad förb år har K. M. i Nåder antagit och fastställt en ny lönereglering för den indelta Armeen och, i sammanhang dermed, stadgat, att vissa uppräknade boställen borde bibehållas till bostäder åt de embetsoch tjenstemän, som ansågos vara i behof deraf; alla de öfriga, d. v. s. största antalet, skulle utarrenderas. Då vissa Committerade redan med loealoch sakkännedom samt noggrannhet pröfvat, hvilka boställen som borde bibehållas, äga vi häruti en bestämmelse gifven, hvilka boställen som, åtminstone i första rummet, kunna och böra underkastas försäljning, nemligen desamma, som blifvit till utarrendering för framtiden föreslagna. Vi vänta oss numera icke det inkast, att en så välgörande åtgärd icke borde företagas derföre, att den medförde ett partielt upphäfvaude af indelningsverket.
Till åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts derom medelade föreskrift, att, i anledning af den nedsättning af 105,000 R:dr i beräknade anläggningskostnaden för östra stambanan emellan Katrineholm och Norrköping, motsvarande kostnaden för den dertill behöfliga jord, som Rikets Sländer vidtagit, i samråd med Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande söka tillvägabringa sådana öfverenskommelser inom orterna, att den erforderliga jorden måtte kostnadsfritt till staten öfveriemnas eller bidrag för densammas inlösen tillskjutas, har Styrelsen satt sig i förbindelse med Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i„ Ostergötlands och Södermanlands län; och har Styrelsen genom Landshöfdingen i Östergötlands län under år 1863 emottagit dels förbindelse från flera egendomsegare inom nämnde län att antingen kostnadsfritt, nemligen egarne till Hults, Stens och Leonardsbergs egendomar, eller emot en bestämd summa afstå den för stambanans anläggning öfver deras egor erforderliga mark, och dels ett kontant penningebelopp af 10,090 R:dr 66 öre, förslagsvis beräknadt, att betäcka deri utöfver dessa frivilliga erbjudanden erforderliga expropriationskostnader inom Östergötlands län, hvaremot Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Södermanlands län sedermera, under den 1! November 1864, underrättat Styrelsen, att af jordegarne endast Oppunda häradsboer för en allmänning och egaren till Claestorp för honom tillhörig mark förklarat sig villiga afstå den jord, som erfordrades, men öfrige egare, nemligen Eriksbergs, Stora Djulös och Enbrostugans, icke voro villiga till en dylik uppoffring, äfvensom att hvarken dessa sistnämnde egare ej heller vederbörande kommuner, hvars yttranden infordrats, befunnits benägna att med något kontant tillskott bidraga till godtgörande af den ifrågavarande expropriationskostnaden. Norra stambanan:
Stat uppförde tjenstebefattningar, följande ovilkorligen skola, senast inom 1835 års utgång, indragas, nemligen: 1 Vexlings-Casseur : q00: 1 Bokhållare 525: 2 Contors-Skrifvare å 3oo R:dr 6öo: 1 Cassa-Skrifvare 3oo: 4 Kammardrängar å 225 R:dr . goo: R:dr 3,225. Kommandes i öfrigt, 1 afseende på de återstående befatt ningarne vid Credit-Sedel-Verket samt Expectance-lönerne, att tjena till efterrättelse hvad i dessa hänseenden finnes stadgadt uti 181 o års Reglemente för Riksgälds-Contoret samt Rikets Ständers vid innevarande Riksdag gifne serskilda Resolution på fyra äldre Tjenstemäns vid Credit-Sedel-Verket ansökning, att varda bibehållne vid nu innehafvande löner m.m. Summa af denna Interims Aflönings-Stat R:dr 7,125: Den vid sistlidne Riksdag beviljade provisionel tillökning af 20 pro cent å lönerne vid Riksgälds-Contoret kommer att intill nästa Riksdag fortfarande utgå, dock under förbehåll, att denna lönförhöjning af 20 procent endast i egenskap af serskilde arfvoden lår uppbäras af tjenstgörande och således icke Expectanter eller af dem, hvilka med bibehållande af löner på Pensions-Stat varda förflyttade. s StatsUtslotlets Utlåtande N:o joS. N.o 4°3. Ankom till Exp.-Utsk. d. 10 Jan. i83->. Utlåtande, i frågan om afskrifning af ett Professor Agren beviljadt lån. (U. A.) Genom Nådig remiss den i3 December sisll. år, har Kongl. Majit, till det afseende saken kunde finnas förtjena, lill Stals-Utskottet öfverlemnal en af Lectorn vid Kongl. Krigs-Academien , Professor Sv.
Lin destfoxmeranöa r6. zri dest Ledamöter, '9. 56.. 8y y>. 44! 862- afgängne 4Z. yc>. Z40. 748- Arsmode sör^ Bewillnings s Utstöts tets Betjente, angde >472- Se I >1 ll iu A i 0 n och Bcwi ll ni»g. V» r>. n l! Hjerna, Herr »LVU,?. 42.„ Lozeinsn, Herr -stde,I^>,. ly. IZ4, Bnn-I-, Herr tle-rl. r8- 242. kondi-, Herr (öIij skiiij'. Zy. Bon.de-Ständ -e t. Dest aybNan om delkagattde k förs - waltmn.uen. och styrelse» af-Riksens Ständers ljLnyu-^ i;s. lys. IYL Venkilstion. rystföll. 204. följ s» 8» soli V meri litz. 2! 4. ksliro-fllstottets Betänkande. 984, följ. VcntilLtion. Ivsv. f^ij. Love, Friherre I.näv!^ ^odanasan. 76Z. 767 776. 7F2. 78b. l)oi. 917, 1084- irn HI4 !!ly. 1120.1246. krsds, Grefwe Visznus kxvöric, ^En af Risets Herrar, m. m. 1242. lltnämnes i Räder ti! Landt-Marffalk. z. Tal ivid Niddrrflapct och Adelns svista samman komst. 4. wid Riksdagens flitt. 1428. k r a u I, e r II f e l m , Herr Larl te',LANUS. 84. 2Io. von Iliuks, Herr Lise;. ty.