Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag förenar mig således med de Hrr, hvilka yrkat återremiss af denna punkt å Stalslltsk-.s betänk., med begäran, att der måtte uppföras, om icke fulla beloppet af sista årets utgifter för detta ändamål, åtminstone icke under den summa, som af Frih. Palmstjerna blifvit uppgifven. Hr Gripenstedt, Joh. Aug.: Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 - Den is Augusti. §99 rit just för denna fyllnads stull, som han öfwer flera andra artiklar sia yttrat. Herr Landt-Marffalken erindrade, akt han ej bestämt upgifwit mer an den första artikeln, hwarigenom fyllnad skulle kunna winnås. Zrlherre Ltael von Hollstein: Dä det arén pligt att föreflä utwäg att fylla bristen, när minsk, ning i en päraknad tillgäng yrkas, fär jag dertill föreflä Disconter och recognitions skogar. Grefwe Norner, ^stolpli (-öran: Jag har också lika med de warda ledamöter som nyst talat, önskat en lindring för löntagare, och jag har yttrat den tanka, att om landttullarne ätcr upkommit, hade ibland de afgifter som dä kunnat indragas, löneprocenten förstbordt komma i flaga. Men utom en sadan tillgäng, yä tidernas brbcf är sä betydligt, tror jag saknaden af hela afgisten pä löner skulle blifwa alltför stor, för att med någorlunda lätthet och billighet kunna ersattas. Om man deremot stadnar wid akt, derifrån undantaga löntagare, hwars hela lönebelopp ej gär utöfwer 200 R:dr, skulle minskningen i den päräknade summan icke blifwa sä betydlig och utan swarighek kunna utaf öfwerskolket pä andra artiklar ersattas. Deremot tror jag ej art de afdrag som aro föreflagne för civile embetsmäns hjelpare i stensten, borde åtminstone ej öfwer en wist gräns M"dgif» was. Det kunde dä latt leda till missbruk och hindrade all säkerhet i calculen.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den a3 Oet. 183/4- Preste-SlAndet den 23 Borgare-Ståndet den 25 — —■ Bonde-Ståndet den 27 Rikets Ständers Underdåniga Skrif velse, angående porto-afgiften för inrikes brefvexlingen. (Bevilinings-Utsk. N;ris 21 & 3o.) S. A. K. Vid granskning af Post-Taxorne för inrikes brefvexlingen, som af Rikets Ständer vid sista Riksdag uppgjordes, och hvarvid vägens längd eller afståndet emellan orterne togos till grund för porto-afgiftens beräknande, hafva Rikets Ständer ansett porto-afgiften nog hastigt stiga ifrän 20 mil; hvadan Rikets Ständer funnit, att Post-Taxorne för inrikes bref vexlingen böra på det sätt jemkas, att för bref på en väglängd af till och med 3 mil betalas 2 sk. lodet ifrån 3i till och med 5 —• — 3 - 55 .— 10 — ■— 4 — —• — 10I —. 20 — —. 5 20? — _ — 35 • 6 - 35* — . 5o 7 5oJ 70 8 7°* • 9° — T* 9 9°? 110 — 10 1 10J i3p — —, 11 — —> derutöfver _ Vi*, —. 12 . Hvarförutan Rikets Ständer, med afseende å de flere olägenheter, sorn, genom postens ojemna och osäkra ankomst samt afgång till och ifrån Gottland, uppkomma för dervarande correspondenter, hvilka ofta, utan ali nytta för dem sjelfva, erlägga porto-afgift för bref, och då afgiften för väglängden, t. ex. från Stockholm, icke utgör mera än 8 sk. lodet, samt i något fall inrikes orter emellan icke öfverstiger 12 sk., funnit billigt, att nedsätta afgiften för sjötransporten af posten till och ifrån Gottland till 2 sk\ i stället för 4 sk. lodet, som för närvarande derföre beräknas.
Ofver hvad af Kommitterade blifvit anfördt i afseende på frisocknehemmanens rolerings-kostnad, jemförd med deras nuvarande åligganden lill svafvelbruket, anse Kollegierna något yttrande desto mindre erforderligt, som Kongl. Majlis nådiga bref af den 29 April S83u innehåller, att frågan om roleringen skulle hvila, till dess den om tjenslbarhelernas indragning blifvit afgjord, samt dessa begge frågor ej heller mod hvarannan egde något egentligt sammanhang. I enlighet med Kollegiernas föreslående beräkning skulle alltså den ersättning, som för indragning af tjenstbarhet! na och öfriga lös'maner borde Dylta bruksegare tillkomma, utgöra följande belopp, nemligen: för grufvedagsverkena Banko R:dr 42,553: 16. — !> vedprestationen. , O ■*r*' O o 8. 3 i}. tillhopa Banko U:dr 92,659: 24. 5 i hvarifrån borde afgå: för svafvcl-leveransens upphörande. CO CO så alt bruksegarnc skulle erhålla eli kontant belopp af . dt»,058: 2 5. 7 i. Bruksegaren fordrar deicmol: för grufvedagsverkena 59,280: 5) vedprestationen 58,485: V förändringen i sättet för tiondens utgörande . 1 598: 42. — Banko H:dr 99,165: 42. — men hvarifrån afgår för svafvel-leveranscns upphörande 18.750: då den af honom äskade kontanta ersättningen uppgmge tili 80,4 13: 42. — och således 21,555 R:dr 16 sk. 4Sj rst. mera än den bär ofvan beräknade ersättning, hvilken vore den högsta, som rimligtvis borde kunna komma bruksegaren tillgodo, helst Statsverket genom denna ersättning, i förening med allmänningarnes upplåtande under skattemanna-rätt, kommc att vidkännas en uppoffring, sorn vida öfverginge den fördel, Staten herodes genom rotering af de nu derifrån befriade, under
Anckarsvärd har gillat denna form, men under namn af ledning för Utskottet. Om Stånden besluta något till ledning för Utskottet, så står det ej Utskottet öppet, att följa sin öfvertygelse, i händelse den vore deremot stridande. Jag anhåller, att man måtte skilja mellan det Grundlagsenliga förslaget, att förelägga tidenj och det mot Grundlagen stridiga, alt vilja ålägga Utskottet vissa instructioner, , enligt hvilka det skulle göra sina framställningar. Det står väl ej i Grundlagen, huru ett Betänkande skall vara författadt, men det står, att Utskotten skola målen bereda, och inkomma med sine förslag. Då de första gången till Stånden inkomma, få de ej förändras, men det beror på Stånden att återremittera eller förkasta dem. Jag är öfvertygad, att det icke ingår i Friherre Anckarswärds mening, att inqvisitoriskt ålägga Utskottet, hvad det ej enligt Grundlagen och sin öfvertygelse kan göra. Det är nog, att det har fullt att göra, att det ej förhalar tiden, och alt det ej önskar att förhala den. Den 12 Januari!. 387 Herr Lagerhjelm: Sedan jag sednaste gSngeu upptog Ridderskapets och Adelns tid, har motionen undergått tvenne alldeles nya skepnader. I sin första form rörde den ett nytt sätt att bestämma StatsRegleringen. Under denna egenskap var det som jag emot densamma åberopade 5g §. RegeringsFormen, ty jag ansåg den föreskrifva hvad StatsRegleringen skulle innehålla, och att Utskottet hade att rätta sig efter denna §., ulan att förklaringen öfver densamma tillhörde någre särskilde Stånds Ledamöter. I det hänseendet åter, att Motionären yrkat StatsRegleringens afdulande uti flere Betänkanden , så bör det väl ej vara Motionären, som suttit i StatsUtskottet, obekant, att alltid så skett. Det är också alldeles nödvändigt. Mig är det visserligen icke obekant, att 44 §• Riksdagsordningen medgifver Rikets Ständer rätt, att föreskrifva viss tid för Belänkandens afgifvande från Utskotten. —•
Adelskjöld för jernvägens anläggning med en spårvidd af 4 fot uppgjord och af det för detta företags utförande bildade aktiebolag antagen plan, enligt hvilken kostnaderna för ifrågavarande jernväg skulle uppgå till 2,155,000 R:dr, blifvit af Kongl. Maj:t gillad och fastställd, bestämdes genom Kongl. Brefvet d. 15 Nov. sistlidet år, sagde låns belopp till $ af den beräknade kostnadssumman eller 1,436,666 R:dr 67 öre, under dervid gjordt förbehåll, att jernvägsbolaget utfäste sig att, i händelse, efter arbetets fullbordande i enlighet med don fastställda planen, det skulle visa sig, att verkliga kostnaden för ej mindre jernvägens anläggande än den erforderliga rörelse-materielens anskaffning icke uppginge till den summa, sorn beräknats, då genast, om så komme att yrkas, till staten återbära hvad af bolaget uppburits utöfver två tredjedelar af denna kostnad. Efter afgifvandet af särskilda förbindelser, rörande den sålunda vilkorligen stadgade återbetalningen samt jernvägens framtida vidmagthållande äfvensom en af Fullmägtige godkänd skuldförbindelse för hela lånebeloppet jemte derå upplöpande ränta efter 4 procent årligen , har Borås jernvägsbolag, i förhållande till redan skedda inbetalningar å den bestämda aktiesumman, från Riksgälds-kontoret utaf meranämnde lån utbekommit: under sistlidne Februari månad R:dr 286,000: — „ „ Juni månad „ 175,000: — „ „ Juli månad „ 119,000: — och „ , September månad .
Ständer uti underdånig skrifvelse till Kongl.|Maj:t af den 30 Octo ber 1809 anhållit, det Kongl. Maj:t i Nåder täcktes vidtaga nödiga anstalter till Götha Canal arbetets-utförande, och att arbetsmanskap af Infanteri Regementerna måtte dertill lemnäs, har Utskottet ansett sig böra taga såsom alldeles gifvet, att det varit denna Riksens Höglofl. Ständers egen underdåniga begäran, sorn grundlagt deras öfvertygelse om rättvisan och billigheten uti det beslut, hvarmedelst Riksens Höglofl. Ständer vid 1815 års Riksdag gillat och bifallit detta Utskotts den 1 Juni samma år afgifna Betänkande, hvilfeetitillstyrker afslag å den vid nämnda Riksdag georda anhållan om Helsinge Regementes befriande från arbete vid Götha Canal. Då för öfrigt ej allenast 14 §• uti 3809 ars Regeringsform tillägger Kongl. Maj:t Högsta Befälet öfver Rikets Krigsmagt till Lands och Vatten, utan ock Kongl. Maj:t, uti Dess ofvan omförmäldt» Nådiga skrifvelse af den 12 Februari 1811 förklarat, att Tropparnes Commenderande till Canalarbetet skulle ske genom Konungens tjenstgörande! GeneralAdjutanter, tror Utskottet det vara utan allt tvifvel, att denna fråga äfven innefattar 1lesv. och Ekon. TJtsk. Betcinkandcn. 491. ett commandomål; och uti denna öfvertygelse styrkes Utskottet ännu mera deraf, att de öfriga 5ne Respective RiksStänden gillat och godkänt de skäl, på hvilka Utskottet uti Dess under den 17 sistlidne Januari afgifna Betänkande, tillstyrkt afslag å Riksdagsmannen Wessings med de Heres ifrågavarande motion. Stockholm den 5 Aprili 1818. N:r 85- Riksens Höglo/l. Ständers Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotts
Där satt han länge m e d hufvudet lutadt i händerna och väntade på någonting, han visste ej rätt h v a d; m e n där skedde ingenting, där kom ingenting; det var blott en stor h u m l a, s o m förirrade sig in under skärm e n, surrade länge och väl omkring där inne, b r u m m a n d e h o n o m ä n i det ena örat, än i det andra, skulle så ut, m e n stötte hufvudet i väfven och började åter en irrfärd i skuggan därunder m e d ett ideligt och ilsket surrande. Allt detta hörde h a n hälft omedvetet, utan att j u s t reflektera däröfver, s o m ett ljud i fjärran; ena stunden kände han på sig, att det var dånet af något aflägset, brusande vattenfall, och började j u s t få så pass reda och beherskning öfver sina tankar, att han var på vippen att gå till d o m s m e d sig själf, för att han aldrig observerat det förut, då m e d ens den öfvertygelsen smög sig öfver h o n o m, att det var någon besynnerlig, entonig vaggsång, hvars pinande enformighet allt mera söfde honom in, till dess han helt plötsligt vaknade upp till full sans, vid att h a n gled ned af den låga stolen och h a m n a d e raklång på gräsbacken. Han tog eft par glas portvin till middagen och kände sig mycket kryare däraf. Fram på eftermiddagen, när det blef svalare, började han åter måla något litet, m e n hade ej hållit i därmed lång stund, förr än h a n kände sig förbi och gick bort och satte sig på trappsteget till stättan. Vid h a n så hade sutit en stund, kom Törne gå- ende m e d händerna i byxfickorna, hvisslande på en munter stump ur någon favoritoperett. Nar han fick ögonen på Berger, s o m blek och slö satt och hängde på stättan, stannade han tvärt.
Jag ber om förlätelse, frägan är äfwen om skjuts för Säterier. Grefwe ^torner, ^.clolk 6äl-Ln: Dä jgg nu blifwit nämnd, kan jag ej undgä anmärka, at längt ifrän at wilja strida emot pluralitetens tanka har jag, dä jag fann plurali. teten deremot, friwilligt afstätt ifrän at yrka den af mig wäckta frägan om skjutsning pä Säterierna. Men wid den nu förewarande af Baron /tllel.-rvärä gjorde motion, kan jag ej undgä anmärka, at densamma innefattar twänne frägor: den ena om concetzioner i allmän Ket - 108 Den 8 Julik. het, den andra et sätt at förekomma dem för framtiden. Den förra tror jag wisierligen det wara Ridderstapets och Adelns ratt at uptaga och afgöra, ehuru jag afstätt ifrån at prka den. Men hwad den sednare angär, dä Len innefattar en mesure ärnad til et stags förswarsmedel, tror jag den bör i Letz sammanbang med Constitutionen och med afseende pä densamma behandlas. Ropades äter Ja, Nej och votering. Grefwe Oe la Q^räie, fLcob. Det stadgande i Constitutionen, som hit wil lämpas, rörer blott allmänna frågor: Detta är en enffild fräga, hwilken således kan af Ridderstapet och Adeln omedelbart afgöraä: Friherre ^ä^i8vllrä har sjelf wäckt frägan rörande Skjuts för Säterier. Herr Grefwen och Landtmarskalken förklarade sig ej kunna göra proposition öfwer förevarande ämne, emedan sädant stulle wara stridande emot Constitutionen. Grefwe ve Ig, 6aräie utbad sig fä weta hwilka paragrafer af Regeringsformen häremot stridde; hwarpä Herr Grefwen och Landtmarskalken upläste en del af ss och 89 §. Z.
Ropades starka ja, blandade med nej, i anleda, hvaraf Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att ja öfverrostat nej. 4:de punkten. Frih. Cederström: Harvid förekommer i första rummet den besynnerligheten, att Utsk. anmäler, det BondeSt. icke afgifvit något yttrande i frågan, Utsk, föreslår väl, ali samma Stånd bör besluta i saken, men tilltror sig tillika att föreslå voter:s-propos:r. Jag hade trott, att det varit Utsk:s skyldighet, när Utsk. erhöll prot.utdr., som utvisade att BondeSt. verkligen icke förehnft och beslutat öfver denna punkt i betänk., att från BondeSt. begära del af Ståndets beslut i denna punkt, innan fråga kunde uppstå om voter.s-propos-.r; och hvad voteris-proposma i och för sig sjelfva beträffar, så och då frågan är af pur administrativ beskaffenhet, nemi. om förvaltningen skall utöfvas af en eller flera myndigheter, och ingalunda rörer controll å medlens användande, — så hade Ulsk. icke bort föreslå någon sådan rättighet för StatsUtsk. att med R. St:s rätt afgöra saken; ty då ämnet, såsom jag nämnde, icke är af statsregler:s natur, så kommer Utsk:s tillstyrkan att förfalla, med mindre tre Stånd förena sig om detsammas antagande. Jag anhåller derföre om propos, till afslag å voter-.s-propositionerna. Hr Lefre'n: Ehuru jag i saken instämmor med Frih. Cederström, anhåller jag dock om återremiss, på det Utsk. må komma i tillfälle alt, som sig bör, först begära del af BondeSt:s beslut, innan Utsk. inkommer med förslag till voter:s-propos:r. R. o. Ad. har nemi. rättighet att få veta hvad BondeSt. har beslutat, innan R. o. Ad. tager något beslut i ämnet. Är det icke heller klart, så rår jag ej derför. Hr von Hartmansdorff:
att infinna m i g på öfverenstid, m e n så h ä n d e, att j u s t p å d e n kom jag e n g o d v ä n u p p till m i g, o c h naturligtvis .ej k u n d e visa p å dörren, därför att henne j a g e g e n t l i g e n skulle till l i t e t s e n a r e, lugnt ned Men för hur det kaffebrickan världens att o c h så satte vi oss prata nu märkliga ting, glömde vi totalt en ännu längre paus m e d tystnad, reflexioner en ändtligen oroligt fru hem, kan omöjligt afvakta sig irrar hit och är svarad min fråga, hvart vän sig öfverläggning han, skulle kunna tillbaka man fick af. gade visserligen ger till utmärkt ledighet » J a g ber fruntimret men som min och gick klinlaborerande åt okända damer samtalet, sade: så m y c k e t o m ursäkt, d e t s k u l l e v ä l i c k e g å an, att j a g profva före fruntimret, j a g har finge så rysligt brådtom. » Fru föreföll jag skulle » Ack, icke nu lille ej trefiig tal den i regel timmar kommer senare, stället för och nu å tete så m å s t e jag hungern han äro förstås utan — här själf snälla 1 man e n, t v å till man förut lämna bud o m detta sömmerskan, — mycket kundernas en arbete slarf v å l l a r omöjligt vis kunden själf Jag han p å b e s t ä m d tid få förargad, u t a n att besinna, o f t a är o r s a k därtill, dels g e n o m det afbräck i arbetet hennes bristande punktlighet åsamkat, det dåliga föredöme Förhållandet nackdel. gällde dels indirekt Men mer, vore än det nu att så, att erkännande ställa ren ej värd djupare oss tio ord. kvinnor ymnigt detta florerande beträffar, slarf, bevisar Låt vara till att älska anse oss äga.
Med lemnadt bifall till Utskottets hemställan rörande förändring af 17 §, ville Ståndet anmoda Utskottet, att med det sålunda förändrade stadgandet bringa i öfverensstämmelse innehållet af 16 §. Öfriga delar af detta betänkande biföllos. N:o 7, angående stämpling af spelkort samt afgiften derför; bifölls. N:o 8, angående städernas Salu-accis; bifölls. N:o 9, angående Postbevillningen; bifölls. Vrån Vällo/l. Borgare-Ståndet. S. D. En af Herr Brinck, under åberopande af 56 § Riksdagsordningen, väckt motion, hvaruti hemställes, huruvida icke, med anledning af skedd tillämpning af Aktiebolags-lagen, Rikets Ständer skulle finna lämpligt, att hos Kongl. Majit, genom underdånig skrifvelse, göra framställning örn behofvet af mera bestämda föreskrifter, rörande de ändamål, för hvilka Aktie-bolag må kunna stiftas, föredrogs ånyo och remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet. S. D. Föredrogs ånyo och remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet en af Herr Brinck, med anledning af 56 § Riksdagsordningen, väckt motion derom, att Rikets Ständer må, genom underdånig skrifvelse, hos Kongl. Majit göra framställning derom, att raserande af någon ibland rikets fästningar icke måtte företagas under fredstid, innan Rikets Ständer derom blifvit hörde och fått tillfälle sig deröfver utlåta. S. D. Föredrogos ånyq Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets utlåtanden och memorialer: Nio 102, i anledning af återremiss utaf betänkandet, Nio 39, angående Fjerdingsmans-befattningen; bifölls. Nio 103, i anledning af väckt motion om bestämmande af Magistratspersoners åligganden, i afseende på inventeringar uti Landtränterierne; återremitterades.
Rydströms motion, om ändring och tillägg 1 8 §. af 17 Cap. Rättegångs» Balken; fran Vcilloft. Borgare-Ständel: N:o 53, öfver Herr H. A. Falkmans förslag till ändring af 24 i Kongl. Förordningen den 13 Bih. till Rikt-St. Prot. I AfJ. 3. 1 me Hu. 2 'dra B:det> Lag-Utskottets Utlåtande N.o 104. Julli 1818, angående inteckning i fast egendom; N:o 55, öfver Herr B. H. Santes sons motion, om ändring i Kongl, Kungörelsen, den 18 December 1823, så vidt den rörer ändring af 84 §. i Kongl. Förordningen den 13 Julii 1818, örn inteckning i fast egendom; N:o 84, öfver Herr lundmans motion, om rättighet för fordringsegare att hos Konungens Befallningshafvande erhålla så kalladt Promotorial i Lagsökningsrnål; samt fr firl Hedervärda Bonde-Ståndet: jNJo 6q, öfver Herr Prosten Hvassers motion, att oäkta barn må berättigas taga arf efter sina möt drar; och N:o 79, öfver Riksdagsfullmägtigen Anders Danielssons motion, om ändring af rättegångs, eller fatalis timman v*d Häradsrätt; Lag-Utskottets Utlåtande N.o 104. 35 mea sorn desse Betankanden blifvit af Tre Biks-Stånd bifallne, nemligen: N:o 50, af Preste-Ståndet, d. 28 April; af Borgare Ständet d, 29 April; af Bonde-*Ståndet d. 24 April ; N:o 71, af Preste-Ståndet \ af Borgare-Ståndet* d. 17 Julli; af Bonde-Ståndet 5 Nio 53, af Biddersk, o.
StalsUtsk. inlåta sig i votering om, huruvida dessa ordinarie inkomster skola försvinna eller bibehållas. Det är deras skyldighet att bibehålla dem vid beräkningen, och, i händelse någon fråga väekes om dessa inkomsters förändring, så skall den behandlas på sätt för lagstiftningsfrågor är stadgadt; eljest inkommer man på en väg, hvars följder man ej kan beräkna. — Jag anser det vara tydligt och klart alt dessa kungsgärds-reparalionsmedel, hvarom nu är fråga, finnas fastställde och utsatte i de skattläggningslagar, som äro gällande för Fahlu län, och hvilka lagar åro tillkomna under de tider, då i dylika ämnen Sveriges Konungar ensamt voro lagstiftare; Och derföre att vår grundlag förbehållit R. St. att gemensamt med Konungen besluta angående dessa skattläggningslagar, uppstår ingalunda någon rättighet att indrifva frågan i först. StatsUlsk., för att pä denna väg borttaga en statsinkomst, som genom de civila lagarne är uppkommen. Voter:s-propos:n är i min tanke stridande mot grundlagen, och jag fullföljer mitt yrkande, att densamma måtte ogillas. Dä nu öfverläggningen förklarades fulländad, hemställde Hr Gr. o. Landtm, om R. o. Ad. godkände den i förevar:de punkt föreslagna votens-propos. N:o 5, och ropades härvid ja och nej, hvarefter Hr Landtm, förklarade det han trott sig finna att ja varit öfvervägande. Dun 23 September e. m. 419 Ur von Hartmansdorff: Jag vill lill svar å Hr von Troils anmärka, blott säga, att, pä sätt R. o. Ad. torde erinra sig, jag yttrat att om man borttoge hvarje serskild ordinarie ränta, så skulle de 1,762,000 ndr, hvilka nu äro, såsom ordinarie räntor, upptagna, komma att försvinna. Som de ej kunna umbäras: sä måste de, på annat vis ersättas. Det lärer således vara tydligt, att jag ej sagt annat än hvad som beslår. Upplästes lill justering och godkändes följande voler:s-propos.:
Ständers pröfning får Banco-Utskottet härmed vördsamt framställa, hvad Utskottet, efter noggrann öfverläggning, samt med behörigt afseende på Herrar Banco-Fullmägtiges infordrade Utlåtande, ansett böra iakttagas vid Regleringen af Discont-Rörelsen i Riket, i den män de privata Delägarnes Octroyer, så väl i Riks-DiscontVerket sorn Götheborgs och Malmö DiscontVerk, löpa till ända. Utlåningarne i Riks-Discont-Verket togo sin början den 3 Januari #§02, Reglementet för Götheborgs Discont-Verk är utfärdadt den 13 October 1802 och för Malmö Discont den 15 Febr. 1803, men dagen, då deras utlåningar tagit sin början, kan ej af Bankens handlingar bestämdt inhämtas. Som Octroyerna för hvardera äro ineddelte på 15 års tid, och rentan alltid i förväg - Den 2 8 Juli. väg afdrages, följer att, hvad Lånen på 6 Måna-der beträffar, revenuen för 15 år härefter förloppet af 14-f år kommit Discont-Verken till godo; och att, såsom en följd deraf, rättigheten till ingifvande af Lån på ett halft års tid då upphör; Directionerna dock obetaget , att äfven efter nämnde tid utgifva sådana Lån, sorn till betalning förfalla inom i5:de årets förlopp. Hvad Götheborgs Discont angår, äger Banco-Utskottet den öfvertygelse, att, då ett Discont-Contoir i Götheborgs Stad dessförutan, existerar, kan förstnämnde Discont-Verk efter berörde tid helt och hållet upphöra, och Ortens behof genom Götha Canal-Discont behörigen fyllas.
513 gått i bredd med tidens stigande odling i öfriga näringsgrenar, hvilket förhållande förnämligast synes härröra från bristen på undervisuings-anstalter i skeppsbyggerikonsten, hvarigenom förorsakats, alt skicklige skeppsbyggmästare ej finnas inom landet att tillgå, helst den för längre lid sedan inrättade Constructions-skola i Carlscrona endast afser krigsskepps byggande och är mindre lämplig, i fråga om inhemtandet af konsten att bygga handelsfartyg, dels i anseende till den skiijagtiga constructionen af dessa olika slags fartyg, dels, och i synnerhet, emedan till ett enda krigsskepps fulländande vanligen åtgår en tid, som, använd vid ett coopvaerdi-skeppsvai f, vore tillräcklig att bibringa en elev de kunskaper, sorn erfordras för byggandet af flere serskilde slag af handelsfartyg. Då emedlertid sjöfarten, en af landets vigligaste näringar, till så stor del beror på skeppsbyggeriet, är det en vigtig angelägenhet för Slaten att tillse, det undervisning-anstalter i skeppsbyggeri-konsten, äfven så vidt elen afser handelsflottan, icke saknas; men ehuru nyttan af flere sådane undervisnings-anstalter icke kan bestridas, serdeles vid betraglande af den fördel, ett utvidgadt skeppsbyggeri skulle medföra, hafva Rikets Ständer dock trott, det endast 2:ne dylika anstalter böra inrättas, en i norra och en i södra delen af Riket, dels emedan det nödvändigaste behofvet dermed blefve afhulpet och dels i anseende till den större kostnad, som, af fleres bildande skulle blifva en följd.