Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Cylinderhattar, frackar, rester af militäruniformer, bestraffade polismän utan tjenst, men med galonprydda mössor, utsläppta förbrytare, efterspanade misstänkte, alla slags personer, som hade någon anledning att sky dagern och menniskorna, samlades här att ostördt roa sig efter bästa förmåga natten igenom. Det låga rummet var öfverfullt med rök. Samuli kunde icke se det hvälfda taket, der uppe var luften tjock, så den skulle kunnat skäras i skifvor. Långt borta i fonden var en upphöjning, en hop små fotogenlampor brunno deromkring. Uppe närmast denna estrad var det lifligare bland gästerna. Det skrattades och skreks, halfsjöngs och hojtades. Samuli tog sig en stol, bestälde sig af en kringspringande piga en biffstek och öl, och så väntade han hvad som komma skulle. Fyra fem herrar i fantasikostymer sprungo in på estraden, bockade och stälde sig i rad. Så begynte de sjunga. En var första sopran, en andra, en var alt och så ett par basar. Samuli tyckte i början, att det verkligen liknade sång, men så påminte det honom om kattorna vid Torparbacken, då de skreko i hunger. Publikum skrattade, några sjöngo med, endast några trötta stackare gäspade åt alltihop. Andra numret intresserade allmännare. Der kom något in på fyra ben, ett stort djur i hvita fällar. Det dansade och svängde sig, pep och jamade, stälde sig än på fötterna, än på händerna, under jubel nedifrån. Men då applåderna ljödo som starkast, afkastade det pelsen, och derur kröp fram en stor och yppig qvinna, klädd i en balettdanserskas lätta drägt. Hon satte armarne i sidorna och begynte sjunga. Men sången var hes, hon hostade och blef allt mer utan röst. Ackompagnerande henne med glasen, märkte man icke i början något, men när slutligen ingen sång hördes, föll det en af åhörarne in att ropa till sångerskan, att hon skulle sjunga bättre. Hon blef ond, rynkade ögonbrynen och hötte med knytnäfven åt den näsvise.
SJlajit, meb anlebning jemwäl af Nitets StänberS farom gjorba frants fällningar, funnit gobt utfärba nåbig förorbning i ämnet, inbringar i Sebalt fteitgl. 9ftaj:t, i öfwereitSjfämmelfe meb NifetS StänberS efiftcS|tatoaH.ullberbåniga anfåttan, beflutat ättbring od) tillägg uti 5 fap. 4 ocf io g§ famt 12 lap. 2 § af 1827 årS SlifteSftabga, jentförb meb Äongl. 3 9 Äungörclfeit bett 9 Snitt 1832, E>av ttdbig Sttttgörelfe E;äroitt blifvit utfärbab. 2tf fötefomtnen anlebntttg bar i »aber blifvit förorbnabt, att, ont sinbrtng t un b afvittring inom 28efter Sätt förerommer bi), enjtafa Remman etter mtbbgge nieb bett belägenhet, att biva b i tttegor för bt)ttö, hemmanets etter ntjbbggetö bejiånb erforbrad, ej fatt inom bet i -1824 årö 2tfvittringS Sör afvittring och ffatttäggning i Suled Sapp ma rf är ett ferffilb ®tabga i ttåber utfärbab. Äutma?frt13p3 Uppå veberböranbed berent gjorba framftättttingar, t)ar Sötigt. 9Jtaj:t »cwfnings* funnit ffäligt förorbtta, att be för Slifet i attmänbet gättanbe flabgan 3öib jfiftedverfet ocb tanbtmäteriet i attmänbet baftva årett 1830, Sanbtmätcri
Två nya jernverk hafva under perioden tillkommit, nemligen Rosendal i Fagerhults socken af Handbörds härad med en stångjernshärd, en kniphammare och en kupolugn samt Carlshammar i Fliseryds socken af samma härad med två stångjernshärdar, två spikhammar och en kupolugn; varande privilegierne utfärdade å det förra verket år 1858 för A. F. Rosander och å det senare år 1859 för J. Lundberg. Den vid öfverums jernbruk i Norra Tjusts härad redan förut idkade tillverkning af hvarjehanda redskaper och maskiner för jordbruket liar under nu ifrågavarande tidrymd vunnit en betydlig utvidgning. Dessa tillverkningar, som blifvit prisbelönta vid flera landtbruksmöte)!, finna god afsättning ej blott inom orten, utan äfven i andra delar af riket. F) Fabriker, manufakturer och handtverk. I detta afseende får jag åberopa bifogade tabell N:o 7. Hvarken på landet eller i städerne finnes någon fabriksinråttning af den betydenhet, att den ensam lemnar sysselsättning och lifsuppehälle åt en större del af traktens befolkning eller i och för sig kan utöfva något mera märkbart inflytande på den arbetande klassens bergningsvilkor. De hit hänförliga inrättningar, vid hvilka det största antalet personer finna arbete, torde vara skeppsvarfvet) i Calmar, Westervik och Oscarshamn, två tändsticksfabriker i Calmar och en vid Gunnebo i Tjust anlagd fabrik för tillverkning af skrufvar och stift. Bland de under perioden tillkomna nya fabriker bemärkes företrädesvis en vid Calmar inrättad, med ångkraft drifven cichoriefabrik, som anses vara lönande och hvars tillverkningar finna afsättning till flera aflägsna orter i riket. De cichorierötter, som förädlas å denna fabrik, hafva hittills till största delen införskrifvits från utlandet, men torde hädanefter blifva producerade i trakten å flera för sådant ändamål anlagda plantager, hvaraf en större tillhör fabriken. Emellertid är det ett icke ringa antal af länets innevånare, som sysselsätta sig med fabriker och manufakturer.
OCH UTFÖRANDE. AFDELNING \ Stockholms\ • Tidningens &lt; M U S I K ' INSTRUMENTER ED FINFIN KUNDKRETS I EN AF SÖDRA SVERIGES AF ALLA SLAG, ORRE SJÖSTÄDER, FINNES ATT PÅ FÖRMÅNLIGA UKOR FA ÖFVERTAGA. KURANT LAGER. AFFÄREN Ä P I BÄSTA FLOR. ERFORDERLIGT KAPITAL C:A ERHÅLLAS OCH FRÅN 100 KR. SVAR TILL » FÖRMÅNLIG AFFÄR », DENNA ININGS EXP. (S. T. A. EN FÖRSTA KLASSENS R PRINS KÖREN 1 6. FINNAS NU ATT ILLGÅ. PRIS 2 KRONOR. E OCH FRÅN B 8 SEGERINGAGATAN — YEETERLÅNGGATAN LE. BERGS HÄR E Förtäljts i våra Butiker FÖRTJÄ- BERÖMMET IMPOSANTA STORA MINNE, UPPE PLATS £ T Pärmar S DAG KARL FEMHUNDRA, t I J D P P Ö R V U I S SIG TEMPEL TILL Zingarrtröm S I SOM DET PUBLIKEN DIREKT HJÄLTEKONUNGENS KRONPRINSEN, (BAS). STORA LED För utstyrslar, 1 6 P A, HVARJE D E N I DET DALARNA. KÖREN DUKTYGER, LINNEOCH BOMULLSVAROR, Y K BILLIGAST HOS FÄFSKOLA I ÖREBRO. BRÖDERNA SVENSSON &amp; C:O, UPPSÄTTNING F ALLA FÖR ETT HEM LÄMPLIGA VÄFNADER I VANG VÄFSTOL FRÅN 4 TILL 10 SKAFT, SKÅNSKA ALLIOGEVÄFNADER, DAMAST M. M. NINA V. ENGESTRÖM. AF SVENSKA, NORSKA OCH FINSKA TYPER.
Vi hafva ett alldeles tillräckligt utrymme för den närbelägna, om vi vilje deråt vända vår håg och våra kapitaler; men den Svenska sjöfarten på närbelägna länder, har en medtäflare i den Norska och det år den, som förhindrar upkomsten, eller rättare, utvidgningen i större mån af vår, och detta är naturligt, derföre att Norrmännen segla för bättre pris än vi och alt sjöfart i Norrige är en folknäring, upkommen af lyckligare förhållanden än hos oss är fallet; ty på vattnet sker den mesta kommunikationen hela Norrska kuststräckan utåt, hvarigenom sjöfarten der blifvit folknäring lill den betydliga grad att den Svenska aldrig kan med densamma mäta sig i synnerhet som de flesta hamnar i Norrige icke erfara tvånget af längre vintrar som lägger band på deras sjöfart. Jag anser således att lull-lindringarnes fortfarande eller uphörande föga verkar, hvarken förmånligt eller skadligt på den mindre handelsflottan, likaså, äfven föga på den stora; utan torde det vara andra förhållanden, som i det hänseendet förtjena större Den 4 Juni e. m. 321 upmärksamhet. För ali åter komma till dea mindre handelsflottans förmodade fördelar af lull-lindrlDgarnes borttagande, torde mig tillåtas ytterligare få Dämna ett ord: jag anser denna sjöfart icke genom tull-lindringarnes borttagande befordras på annat sått, än derigenom, att varor som från Transatlantiska hamnar blifvit af andre nationer förde till de oss mera närbelägna, sedan förnämligast medelst ångbåtsfarlyg hitföras för att fylla våra behof af sådana aflägsna länders, för oss nödiga produkter. Om denna s. k. mindre handelsflottan endast skall segla tilt oss närmast belägna kuster, kan ej, åtminstone så, som eljest, det stora ändamålet vinnas, all erhålla invandt sjöfolk, som är af så mycken vigt att äga, ännu mindre, vinnes detta genom ångfarlen.
Vid granskningen af denna räkenskap har det icke undgått Revisorernes uppmärksamhet, hurusom det sätt, hvarpå redovisningen för de utlånta medlen uti hufvudredogörelsen eger rum — och hvilken redovisning endast summariskt upptager totalbeloppen af utlåningarne vid årets början och slut samt af de kapitalafbetalningar å gamla och utanordningaf af nya lån. som under årets lopp blifvit verkställda, — icke lernnar någon fullständig och redig öfversigt öfver hvarje särskild låntagares ställning och de förändringar, denna ställning under året undergått, Revisorerne föreställa sig, att en sådan öfversigt lätteligen skulle vinnas derigenom, att särskilda konti eller liqvider upprättades med hvar och en låntagare; och synes något hinder för detta förändrade bokföringssätt — derigenom dels det utrymme, intresse-kontot för närvarande intager, skulle kunna roed tre fjerdedelar förminskas, dels de mångå förteckningar och sammandrag med derå gjorda annotationer, hvilka numera såsom verifikationer åtfölja räkenskapen, blefve obehöfliga — så mycket mindre böra möta, som hela antalet låntagare icke uppgår till fullt 40 stycken. Uti redogörelsen för karantänsinrättningen vid Känsö afföres ett belopp å 56 R:dr 65 öre, utgörande betalning till Apothekaren A. Holmberg, jemlikt afgifven räkning, för levererade medikamenter, utan att denna räkning, i öfverensstämmelse med gällande föreskrifter, undergått granskning i Kongl. Sundhets-kollegium; hvilket Revisorerne velat omförmäla. § 2. § 3. - 64 — § 4. I slutet af revisionsåret har till Konvoy-kommissariatets kassa ifrån Kongl. Flottans station i Karlskrona inlevererats 126 R:dr 46 öre, utgörande ”till expeditionen med Fregatten Eugenie åren 1851—1853 influten ersättning för återlevererade medikamenter”; hvilket förhållande synts Revisorerne vittna om en anmärkningsvärd långsamhet i redovisningsväg. § 5. Säkerhetshandlingarne för de utlånta medlen hafva, vid verkställd inventering, befunnits i god ordning. Kongl. Krigs-kollegium.
I öfrigt vill jag väl icke tala om att personer här blifvit utmärkta, som sjelfve förklarat sig drifva bränvinsbränningsrörelsen i stort, men då Statens Embetsoch Tjenstemän här blifvit apostroferade och påbördade af att vara spanmålshandlare, bränk vinsbrännare och bränvinsköpare, så får jag förklara, att jag tror det icke vara rätt af Hr von Hartmansdorff att framkasta så skarpa beskyllningar mot dessa personer; ty då de upträda här såsom representanter, får man väl icke påstå att de hafva biafsigter och se endast på sitt eget intresse. Hr von Hartmansdorff har äfven försvarat en annan farlig sats, och då han påstår sig försvara en sak som är rättvis, så är det verkligen besynnerligt att begagna detta argument. Hr von Hartmansdorff säger att om våra soldater skulle behöfva anlitas för att uprätthulla ordningen, och skydda deni, som i enlighet med lag och författningar utöfvade bränvinsbränningen, så skulle de måhända svika uti krigslydnaden mot sitt befäl. Detta är verkligen en något skarp anklagelse emot vår armé; men försvaret torde höra öfverlåtas åt bättre talare än jag, och jag förmodar att det ej skall uteblifva. Hr von Hartmansdorff började sitt anförande med det som jag ungefärligen skulle vilja sluta med. Hr von Hartmansdorff satte i en tveksam dager R. o. Ad:s rojalism för det att R. o. Ad. häromdagen i en annan fråga hade olika åsigter med Hr von Hartmansdorff. Här är en fråga om att R. o. Ad. skulle, enl. Hr von Hartmansdorffs förmenande, visa brist på rojalism, genom att ej vilja låna sig lill att anhålla hos K. M. att Han ville, bryta Sitt ord, och Hr von Hartmansdorff har sagt att man synes vilja upoffra allt derför. Jag har ej ett ögonblick betviflat R. o. Ad:s beredvillighet att göra upoffringar för Konung och Fosterland, samt att vi icke skulle vara tveksamma rojaiister; men jag tror det icke vara välbetänkt af Hr von Hartmansdorff att göra sådana framställningar.
Kamrern. Men så säg henne då Berta. Låt henne göra som hon vill. Lovisa hjälper mamma i hushållet nu, då vi inte längre ha någon jungfru, och vi ha aldrig några hemligheter för henne. Hon skulle till och med känna sig djupt sårad, om vi någonsin tilläte oss att taga nyckeln ur en låda, när hon är här och vaktar huset. Lovisa (skrifver under; reser sig långsamt). Det är bra. Det skall herr kamrern riktigt ha tack för. Kamrern. Hvad då? Lovisa. Att kamrern stält så bra till för Berta. (Går.) Kamrern (tar sin hatt). God morgon! Fru Bark. Men låt oss nu först få tacka er, bäste kamrer! Kamrern (sträft). Behöfs inte. God morgon. (Bugar sig och går.) Berta (omfamnar modern och svänger om med henne). Åh, mamma, hvad jag är glad – hvad jag är glad! Du vet det kommer öfver mig ibland midt i alla bekymmer en sådan där uppsluppen, yster lifsglädje. Jag är så glad, att jag ville skrika, jubla, dansa. Men så har jag också vunnit en stor seger i dag. — Du ser helt häpen ut, mamma. Tänker du kanske som Wilhelm, att jag är girig? Nej du, det är något annat jag har vunnit i dag, än några värdepapper. (Drar henne till en stol och sätter sig själf på en pall vid hennes fötter.) Du skall höra hvad det är, mamma. Det är ett förtroende, jag vill gifva dig. Fru Bark. Ah, jag förstår, mitt barn. Han har friat. Du tycker då verkligen om honom? Berta (reser sig häftigt och går framåt golfvet, blir en stund stående med sänkt hufvud, skakar på hufvudet och går tillbaka till sin plats). Nej, mamma, du misstar dig – det var inte det, jag menade. Det var bara om dig och mig, jag ville tala. (Talar med bortvändt ansigte, under det hon leker med moderns hand.) Ser du, alt sedan jag begynte tänka, är det en sak, som ständigt har grämt mig. Det är, att du varit så svag för pappa, så att du uppoffrat oss, Lissi och mig, för, att tillfredsställa hans dåliga böjelser.
Memorial, med förslag till sammanjemnkning af de inom Rihs-Standen fattade shljaktiga beslut, i anledning af l t skottets Betänkande N:o ^, öfver väckt framt 16 om förändring . J ^ Kapitlet Jorda-Balken y - / tJ / t r 7 d) och. upphäfvande af 8 § i ’ n ( 7>/-\ m kels Stä^Hpr^1?r81vBnänla“.de har La§-Utsk0Uet, på hemställning af Riets Ständers Justitras-Ombudsman, föreslagit utfärdandet af en författning nangennm stadgas; alt 7 § i Jorda-Balkens 16 Kapitel skall erhålla föl']' loiandiade lydelse: ”Rymmer landbo bort inom stämmotid lite iord egaren Befallmngshafvanden till alt honom, och allt det han n ed siVfört nsk ä ska11 ock ? ^ ^ «<, dr; , p f C dens, som jordegarens rätt häfver; och alla de, som med atl hjelpa landbon afflytta, höte hvardera fem daler”; och att 8 (i :,P1Zr K“P,d °Cl' B“lk ***» •i» »11 kraft och “ertan n ^n!‘.?tIfra"
De hade gemensamt offrat åt de gudomligheter, hvilka betraktades som äktenskapets beskyddare, åt allfader Zeus, åt Hera och den jungfruliga Artemis. Hermione hade afskurit sina lockar och nedlagt dem på vishetsgudinnans altare. Dessa ceremonier förrättades, såsom vederbörligt, dagen före brölloppet. På aftonen af brölloppsdagen trängdes väldiga folkskaror på Tripodgatan och torget nedanför Akropolis, för att betrakta brudtåget, när det från Krysanteus’ hus skulle begifva sig till brudgummens, beläget vid ingången till Piræiska gatan. Begge husen voro sedan morgonen smyckade med löf och blommor af brudparets unga vänner. Slutligen visade sig tåget. Det öppnades af en med hvita hästar förspänd vagn, i hvilken bruden åkte vid sidan af nymfagogen eller brudriddaren, en ung, ogift vän till Karmides. Vagnen efterföljdes af en hvitklädd, bekransad skara, som i händerna bar facklor. Bland de sköna flickor, Hermiones väninnor, som tillhörde densamma, sågos Ismene och Berenike. Ynglingarne, som parvis beledsagade flickorna, voro till större delen förnäma främlingar och lärjungar af Akademia eller tillhörde de sådane med Krysanteus eller Karmides befryndade familjer, hvilka, i trots af den allmänna oviljan mot arkonten, nödgades af bruket att deltaga i högtidligheten. Hermione var klädd i en drägt af byssos och purpurtyg, samt enligt gammalt häfdvunnet bruk beslöjad. Slöjan dolde hennes bleka anlete, som annars skulle förrådt oro, lidande och dystra aningar. Tåget beledsagades af musikanter, som läto den lydiska flöjten tona i lifliga, sprittande melodier. Det hela erbjöd vid facklornas sken en högtidlig anblick, men likväl ingalunda så glädtig, som andra uppträden af samma slag. Ynglingarne och flickorna skämtade icke med hvarandra, såsom annars var öfligt. Från de talrika åskådarne hördes inga bifallsrop. De iakttogo djup tystnad. Inga vänner till brudparet trängde sig fram, för att lyckönska det.
Således har det öfverskott, hvilket räkenskaperna för förstnämnde år utvisade, under derpå följde tvenne år minskats med R:dr 1,147,812; 39. 10. hvilken minskning nära motsvarar den, enligt sednaste Revisorers Berättelse, under åren 1843 och 1844 uppkomna tillökning, 1,320,810 R:dr 6 sk. 5 rst., i Riksgälds-Kontorets behållna kapitalöfverskott vid 1842 års utgång. Den under nu ifrågavarande tiderymd inträffade förändring i Riksgälds-Kontorets finansiella ställning har dels föranledts genom de vid sistförflutna Riksdagar beviljade och till utgående från detta Verk anvisade extra eller tillfälliga statsanslag och dels förorsakats genom de högst betydliga brister i förslagsanslagen för åren 1843 och 1844, sorn af Riksgälds-Kontoret måst godtgöras; hvarförutan ofvan omförmälda lyftning af de, vid 1845 års början, i Kontoret innestående spanmåls-kreditivmedlen minskat de bokförda lillgångarne, enär Kontorets härigenom uppkomna ökade fordran för samma kreditiv, såsom redan är anfördt, blifvit inom linien i räkenskaperna upptagen. Utom nu meddelade uppgifter, hvilka grunda sig på af slutade och skuldernas och under denna revision granskade räkenskaper, hafva Revisorerne trott tiiigångarnes sig jemväl böra anföra nedanstående, ur Fullmäktiges Berättelse hem-bel°PP den 30 tade upplysningar, angående Riksgälds-Kontorets skulders och tillgän1 gars ungefärliga belopp vid medlet af innevarande år: Enligt nyssnämnde Berättelse, utgjordes de räntebärande skulderna, den 30 sistlidne Juni, af: — 8 — a) ouppsägbara obligationer R:dr 6,750: b) återstående obligationer för Rikets Ständers Banks försträckningar under 1808 och 1809 års krig.
port och där afbördat sig den ena flocken resande efter den andra — alla ditkomna i samma syfte: att öfvervara uppförandet af ett religiöst GustafAdolfs-festspel, författadt af dr Paul Kaiser, förutvarande pastorn vid tyska församlingen i Stockholm, nu vid Mattheiförsamlingen i Leipzig, och till stor del utfördt af borgarfamiljer från Lutzen och dess omgifning. Föreställningarna ha gifvits å stadens teater » Rothe Löwen » under 10 aftnar från den 6 till och med den 19 juli. Dramat, som är skrifvet på vers, framställer i liffulla och handlingsmättade scener konungens hela fälttåg, börjande med hans afskedstagande i riksförsamlingen i Stockholm och slutande med drabbningen vid Lutzen och konungens död. Vår ena illustration återger just den vackra och gripande scen, då » guldkonungen », i närvaro af rikets ständer, har kysst sin treåriga dotter Kristina till farväl. Gustaf Adolf håller barnet på sin arm och anbefaller det i ständernas vård, medan de å sin sida svära den lilla tronarfvingen tro och huldhet. Den andra illustrationen visar oss slagfältet vid Lutzen morgonen den 6 november 1632. Efter att krigsråd hållits och krigspsalmens sista strof förklingat, skingras ändtligen dimman. » Framåt i Herrans namn I » ropar konungen, därefter beder han innerligt: » Jesus, hjälp mig i dag att strida till ditt helga namns ära! » Gustaf Adolfs fältherrar svinga, eldade af kamplust, sina svärd, och den store konungens sista strid för trosfrihetens sak begynner. Uppsättningen var verkställd under ledning af författaren samt förste regissören och premieraktö- ren vid Leipzigs stadsteater, hr Oskar Borcherdt, hvilken senare äfven återgaf titelrollen på ett sätt, som af platskritiken enstämmigt betecknats som förträffligt. De svåra ensemblescenerna gingo jämnt och sä- kert, och det hela präglades af en entusiasm, som vittnade om, att en hvar af de uppträdande omfattade saken med varmt intresse. » SYSTER » AF EVA. SOFIE FORTS. SKISS IDUN 1899. — » Ja, där har ni nu min hela bikt.
Detta har Utskottet således taalt i öfvervägande; och som, hvad beträffar sistberörde anmärkning Utskottet anser, att de uti dess förut afgifna Betänkande i detta ämne upptagna skäl, pia hvilka Utskottet funnit sig icke kunna tillstyrka, det ett sådant åliggande, som nyssbemäldt är, må Domare foreskiifvås, äga den grund, att någon förändring deruti ej kan vara lämplig, hälst det Förordnande, som af Domaren skulle meddelas, huru lång tid uppgiften af det bestraffade brottet borde uti Prestbevisen fortsättas, komne att helt och hållet i de flesta fall bero på Domarens godtycke, Utan att någon säker gräns för detsamma skulle kunna läggas; alltså tror Utskottet sig äga tillräcklig anledning, att i denna del åberopa omförmälte dess förra yttrande. skot - J'ien ig Juni. Hvad åter vidkommer de öfrige anmärk™ bingarne, sa ehuru, vid det Utskottet uti sitt af. Jemnade Utlåtande ansett, att det för Presterskapet borde få vara öppet att med afseende å de tillika anförde omständigheter, bedöma vid hvilka tillfällen personers begårigne och bestraffade förbrytelser borde i de bevis, som dem meddelas, göras kunnige, Utskottet för denna sin stadgade tanka hämtat grund af öfvertygelse, att en mogen urskillning vid hvarje sådan^ fall skulle leda det beslut, som i detta ämne blefva fattadt af den prestman, hvilken Utfärdade beviset, har dock Utskottet nu insett, att, i likhet med hvad deremot blifvit in vändt, möjligen vid flera tillfällen, dels osäkerhet och tvekan skall kunna lins Prestevskapet uppstå, hvilka brott böta betraktas af sådan egenskap, att nödigt är det förbrytaren, till hvaijeoiu han afflyttar , uti Prestg betyget medför underrättelse om gern ingens för-1 ölvande, dets olika begrepp härom kunde lända till skiljaktigt förfarande vid bevisens utfärdande.
Någon viss summa behöfver man ej » fordra » till kläder, lör att erhålla det nödvändiga, ty lyx är öfverflödig, tarfvas säkerligen endast en enkel anhållan,förutsattattmannen vet, det hustrun endast begär nödvädiga artiklar. En 4-årig dotter kan i allmänhet förbruka en del af sin mors afiagda kläder. Nöjen böra ej fordras, och i hvad fall som helst kunna de göras så billiga, att intet konto erfordras. Det bästa nöjet sommartiden för en 4-årig dotter är frisk luft och en sandhög. John Björn. Carry skall hvarje kväll ingnida stället med en salva bestående af: Ichthyol 3 gr., Vaselin 30 gr. och Cumarin 0.2 gr. Svea Mineralvattenfabrik 3 3 t o r g s g a t a n a Läskevatten jämte b r y g d t h kolsyradt Sockerdricka, Champagnedricka, Champagnelemonad, Hallonoeh Fruktlemonad. 0 C Belltelef. " * B Order pr post eller telefon expedieras omgående, Allm. telef. (Med porträtt.) — Midsommarvaka; poem af Daniel Fallström. Några ord om lärarinnebetyg och deras värde; af L. — Iduns skollofskoloni. — Sommartankar; af Alvar Ariridsson. — Min första lärarinna; ett minne af IMene Nyblom. (Forts.) — » En hufvudsak »; af R. H. — Kalfstek. — Smånotiser från kvinnovärlden. — Striden om hjärtan; ur ett kvinnolifs historia, af Johan Nordling. (Forts.) Förslag till matordning för veckan 22 — 28 juni. — Handarbeten. — Syltning. — Inläggning. — Toaletten. — Bakning. — Källaren. — Huskurer. — Bostaden. — Tvätten. — Allmännyttigt. — Läkareråd. — Frågor. — Svar. Att är vår Garn-, må (Nord. A. - B. Göteb. 3632x7) slutsäljas under juni månad med stor rabatt hos K A R L S S O N Indiska packadt i bleckdosor och stanniol, säljes genom Hrr specerihandlare. och t o r g.