Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
H§rr Ori^snevälcir, ^<>ksn k^srmsn, äswnsteL. jsuier>snr, R. S. O «) 879- — Lftreirclonu, Jokan Oulkif, RotNuästare. 886. — I^ii^LMglft, Fullmägrrq Herr I^orä:nftvlpe, kreöric, Karpmwjullkare i Kammar. 0'»!lsZft». yoz. '— tisek., Osor^ t-Isrmsn, »jor., L) 920. — 6.- ipenmsrir, Falimägkig Friherre Lkreat>v<irci, kreäric, Ocnera! Ellior, R. S. 0. 922. — LerAmrn, /rmbrr.Lu, Magnus, OsVrrfke^isursnLiu^ N. S. 0. c) 92Y. — OrouksZLn , Larl I^snilL, Lz^ikains, R. S. O. 9Z!. -— 6ripskik>sr§, l-Ians I-Iencic, öferste, R. S. 0. ch 9Z8. '— k-ju^entoir, Fullmagkig Herr L-rikeim OvIIrnllcIoir! ^8vsnle lVlauriir, Öftverfte-iftieurrn-inr. -) 947. — I^renc, polian Ksinkc>!ä, Eifwersle» pieulen» nr, R. SO. 944. — Vs Leiske, Mkerr Oi!!/, lVla)or. 94;. — krrlK, O^r! ^.xel, Fendrick. 959- — Lsklerek, Ouftsk, I-ieurerisnr. /) 9?9- — ^vxeftkril, Lira Ouftsl, iVIsjor. 1104.
Så drog Jephthah in på Ammons barn till att strida på dem; och Herren gaf dem i hans händer. Och han slog dem, allt ifrån Aroer intilldess man kommer till Minnith, tjugu städer, och intill vingårdaplatsen, en mägtig stor slagtning. Och vordo så Ammons barn nedtryckte för Israels barn. Då nu Jephthah kom till Mizpa till sitt hus, si, då gick hans dotter ut emot honom, med pipande och dansande, och hon var enda barn, och han hade eljest ingen son eller dotter. Och som han fick se henne, ref han sin kläder, och sade: Aj! min dotter, du gör mig en hjertans sorg, och bedröfvar mig; ty jag hafver öppnat min mun inför Herranom, och kan icke kalla det tillbaka. Men hon sade: Min fader, hafver du öppnat din mun inför Herranom, så gör med mig såsom utaf din mun gånget är, efter Herren hafver hämnats på dina fiendar. Ammons barn. Och hon sade till sin fader: Allenast beder jag dig om ett, att du unner mig två månader, att jag går neder på bergen, och begråter min jungfrudom med mina leksystrar. Han sade: Gack; och lät henne gå i två månader. Så gick hon bort med sina leksystrar, och begret sin jungfrudom på bergen. Och efter två månader kom hon igen till sin fader, och han gjorde henne såsom han lofvat hade; och hon hade intet skaffa haft med någrom man. Och en sedvänja kom upp i Israel, att Israels döttrar gingo årliga till, och begreto Jephthahs den Gileaditens dotter, fyra dagar om året. Och de af Ephraim skriade, och gingo norrut, och sade till Jephthah: Hvi drogst du i strid emot Ammons barn, och kallade icke oss, att vi hade mått dragit med dig? Vi vilje uppbränna ditt hus med dig i elde. Jephthah sade till dem: Jag och mitt folk hade en stor sak med Ammons barn; och jag kallade på eder, men I hulpen mig intet utu deras händer.
Hvad åter Hr af Billberghs anmärkn. beträffar, får jag fästa uppmärksamheten derpå, att man i redactionen af underrättelserna till tulltaxan sökt förekomma bestämmandet af för låga tullvärden. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s yttrande, rörtde coeffurer. Ropades starka nej, blandade med ja. Uppå derefter framställd propos. beslöt R. o. Ad., att införseltullen å coeffurer skulle bestämmas lill 25 proc. af värdet. Corinther, dadlar. Utskrs yttranden biföllos. De co ra tio ner, plateauer med tillbehör och ornamenter. Gr. Posse: För min del ville jag gerna undvika att någorstädes bestämma en skyddstull af 5o proc.; och då jag i afseende på decorationer, plateauer och ornamenter anser det alldeles öfverflödigt, tillstyrker jag, att man här må hålla sig till den vanliga högsta skyddstullen af 33£ proc. Gr. von Fersen: Om jag ej missminner mig, har anledningen för Utskrs uppstegring af införseltullen på denna artikel varit, dels att den ansågs som öfverflödsartikel, och dels att man tog för afgjordt, att tullvärdet skulle blifva lägre än verkliga värdet. Då nu Gr. Posse nyss upplyst, att den sistnämnda farhågan på annat sätt kan förekommas, tillstyrker äfven jag för min del, att tullen å decorationer m. m. må bestämmas till 33£ proc. R. o. Ad. beslöt, att införseltullen å denna artikel skulle bestämmas till 33-J proc. af värdet. Dref och drefmat; dricka, porter, öl och andra slag. Utsk:s yttranden biföllos. a 38 Den 16 December f. m. Fisk, färsk. Gr. von Fersen:
Dessa slags Skolor, som hvar och en erkänner ej vara annat än nödfalls-skolor, finnas för närvarande, till all lycka, enligt den officiella uppgiften, ej i mera än 377 socknar af 2,3o8, hvilka Sverige innehåller; men det är också just dessa, sorn, enligt Utskottens förslag, skola utspridas och inom 5 år komma att inrättas öfver allt i landel, emedan de Fasta Skolorna, om än en sådan, enligt Utskottens förslag, kornrne att inrättas i hvarje Pastorat, dock, enligt hvad hittills erfarenheten visat, och hvartill skälen i det föregående äro framlagde, blifva jemnförelsevis ganska obetydligt begagnade, och derigenom göra sådana nödfalls-skolor öfver allt behöfliga. Således måste, i fall Utskottens förslag antages, nästan hela vår folk-undervisning hädanefter komma att bestå i den högst ofullständiga och orediga undervisning, som ifrån sådana Skolor kan meddelas. Jag fruktar, att de mest menliga följder skola deraf uppstå, ej blott för folkets bildning, som skall betydligen nedsjunka under hvad den för närvarande är, ulan ock för folkets religiositet och sedlighet, som i dessa tider behöfver ett kraftigare stöd, än del svaga, som sådana Skolors undervisning kan lemna. Deremot synes det mig, alt, i fall de Fasta Skolorne förvandlas till de af mig föreslagne hemläsnings-skolor, så blifva sådane ambulatoriska Skolor, utom i några få trakter af Riket, alldeles öfverflödiga, emedan hvarje Fast Skolas område blir betydligen utvidgadt, och kan, i stället för alt som nu, endast sträcka sig lill en ordentlig skolgång, eller en fjerdedel mils afstånd, nu utsträckas till ett område af flere fjerdingsväg från Skolan. I stället för alt, genom ett så enkelt medel, som en sådan regelbunden hemläsnings införande i Skolan, afhjelpa de hinder, som uppstå af boningarnes aflägsenhet och föräldrarnes behof att behålla sina barn hemma, hafva Utskotten i stället föreslagit åtskillige tvångsmedel för att förmå föräldrarne, att låta sina barn regelbundet bevista Skolan.
Hwad äter taxering af Caractere beträffar som förekommer uti 8 Mom. pag. 20*) sä kan jag ben för min del ej billiga, dä det alldeles strider emot ben antagne hufwudgrunden. Det synes wara en stagS vrättwisa, alt sädane personer, ware stg Militairc eller Civile, hwilka pä deras wälförhällande i synnerhet under krig, ej kunnat (med afseende ä Rikets financcr) pä annat sätt uppmuntras och belönas än medelst förhöjning ä Caracteren, skulle för det be sä berömligt utmärkt sig, att Konungen till wedermäle af sitt nädi, ga wälbchag ansäg sig böra tid efter annan gifwa dem Det serlkildt tryckta Bewillnings-Utstottets Betänkande - Den 10 October. 4065 förhöjning af tjenstgradcr utan att med detsamma kun. na öka deras innchafwande lönings-förmäncr, just dcr. igenom äfwen päläggas en förökad afgift framför dem hwilka dels ej haft samma tillfälle att sig distingucr» och derföre ej avancerat, dels ock wäl utmärkt sig, men ej ägt tillfälle att flere gänger ådagalägga prof af skicklighet och tapperhet, och sälcdcs ej erhällit mera än en grads förhöjning. Jag fär derföre yrka alt hela 8 Mom. som angär Caracterer mä fbrswinna. Widare omtalar samma pag. uti z Mom. om afgiften för Hustrun denna afgift synes mig frän 16 till 17 Classen, och sä widare, wara för mycket ökad; dä jag för min och mia Hustrus samfäldta Egendom och inkomst redan erlagt Bewillning, synes Hustrun ej widare böra betala; men om denna afgift anses oum. härlig, bör densamma frän och med I7:de Classen ned. sättas till en mera billig proportion emot fbregäcnde Cl asser. Hwad äter 4:de och s:te Mom. eller afgiften för hcmmawarande Söner och Döttrar widkommer, anser jag denna afgift för stor.
Maj ts nådiga disposition och användas vid möjligen inträffande kassabrist i Stats-kontoret samt af detsamma återgäldas, när stats-verkets tillgångar det medgåfve. I anledning af denna underdåniga hemställan har Herr Departeinents-chefen, för att utreda orsaken, hvarför ett ökadt behof för Stats-kontoret att till sin disposition hafva en betydlig kassatillgång visat sig vara för handen, erinrat derom att en förvaltning, som hade sig ålagdt icke allenast att på bestämda tider utbetala stora summor enligt fastställd stat, utan ock derjemte att, vid förefallande behof, tillhandahålla betydliga belopp såsom förskotter, måste antingen hafva en del af sina inkomster förskottsvis och återstoden samtidigt med utgifterna disponibla, eller ock äga ett särskildt förlags-kapital att tillgå, tilldess inkomsterna successive inflöte. Det förra vore icke förhållandet med Stats-kontoret. Långt ifrån att det löpande årets inkomster, hvilka äro afsedda att betäcka dess utgifter, skulle ingå förskottsvis eller åtminstone samtidigt med utbetalningarne, vore deremot uppbörden såväl af de ordinarie skatterna, — något öfver åtta millioner — som en stor del af den till G-j millioner R:dr beräknade bränvins»katten framskjuten flera månader in på året efter det, för hvilket utskylderna äro beräknade. Det vore således klart, att ett förlags-kapital icke kunde undvaras; och ett sådant egde äfven Stats-kontoret, under namn af stats-verkets grundfond, uppgående till omkring fem millioner Riksdaler.
M*j;t skulle olver ett sådant förslag inhemta StatsContorets underdåniga utlåtande, ämnar jag, utan tvifvel, i 51 Ben 4 April /, mi i detsamma då som nu afstyrka, såsom möjligen skadligt.- alltid onyttigt. I anledning af den anmälan, som vid 1822 års Revisionsförrättning är vorden gjord att eti summa äf 5»574 R:dr 37 sk. 3 runstycken, som vid Tullverket influtit genom en Finska Fartyg ålagd afgift, att användas vid Åbo Academie-byggnader, enligt Korfgl. Brefvet den g October 1811, blifvit afsatt tillen extra pensionsfond för fattiga Enkor, med yrkande tillika, att som, enligt grunderne för Statsregleringen vid 1809 och 1810 årens Riksdag, Statsverkets *lla tillgångar utan undantag, 6ko* la till redovisning i dess räkenskaper upptagas, så borde ock ifrågavarande fond till Staten indragas, men dé personer som nu af Räntan erhålla understöd, i stället åtnjuta denna förmån uppå något af redan varande Statsanslag; har StatsUtskottet sådant nu till bifall föreslagit; och att, till följd deraf, fondens behållning må med Statsverkets öfrige tillgångar sammanslås, men de derå anviste Pensionsbeloppen deremot öfverföras på allmänna IndragningsStaten: dervid StatsUtskottet tillägger, att Riksens Ständers beslut härom, lärer hos Kongl, Maj-.t i underdånighet böra anmälas, för att derå vinna behörig vevkftällighet. Vid hvad StatsUtskottet sålunda andragit, tillåter jag mig följande erinran: Den 4 April J, nu 55 Det är mer än n år sedan KonglMajtts nådiga beslut om denna disposition fattades. Räkenskapen för Åbo Academiemedlen är af Räntekammaren årligen aflagd, och i StatsContoirets
I betraktande af allt detta och då det är af synnerligen stor vigt, ej mindre att Revisions-sekreteraren icke qvarstår på denna plats längre, än han kan bibehålla sin arbetskraft oförminskad, än äfven att icke den ringaste anledning till misstanke må kunna framkallas derom, att den befordran, som under nuvarande förhållanden företrädesvis tillfaller Revisions-sekreterarne, eller den till ledamot i Högsta Domstolen, tillgodokommer dem derföre att de icke vidare förmå att fullgöra sina åligganden såsom Revisions-sekreterare; tillstyrker Utskottet Rikets Stats-Utslcottets Utlåtande N:o 39. 17 Rikets Ständers bifall till Kongl. Maj:ts nådiga förslag, att samtlige Revisions-sekreterare framdeles må endast medelst förordnande tillsättas.“ Uti denna reservation hafva instämt Herrar G. H. Stråle och A. O. Wallenberg. Vid öde, 8:de och 10:de punkterne: a) af Riksdagsfullmägtige G. Bjerkander och Daniel Danielson: “Hå Hof-Rätts-Ledamöternas löner så nyligen blifvit förhöjda genom den lönereglering, som vidtogs vid 1856—1858 årens riksdag och sådana förhållanden nu icke äro för handen, som göra ytterligare förhöjning af behofvet påkallad, så har jag icke kunnat biträda Utskottets förslag härutinnan, synnerligast som Kongl. Maj:t icke föreslagit någon förhöjning för desse tjenstemän på andra vilkor än att en jemnlcning i Revisions-sekreterarnes aflöning skulle ske.“ b) af Riksdagsfullmägtige Lars Rasmusson, Jonas Andersson och Sköldberg. I id 22:dra punkten: Af Herr Ekholm: “Sedan Rikets Ständer vid sistlidne riksdag bifallit Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om anvisande af ett extra anslag af 7,000 R:dr R:mt, att såsom räntefritt lån tilldelas numera aflidne Häradshöfdingen Knut Wilhelm Sandels för uppförande af bristande byggnader å Häradshöfdinge-bostället Mälby i Wester-Fernebo socken af Westmanlands län, att af Boställshafvaren återbetalas med en
I följd häraf, och sedan en granskning af de från Stockholms stads förvaltande verk inkomna tabeller blifvit, genom mitt föranstaltande, ombesörjd, hvarvid befunnits, att de afgifna tabellerna icke ådagalade stadens verkliga financiella ställning för de år, sora de omfatta, till inkomster och utgifter; har jag, i skrifvelse den 27 nasti. April, anmodat Stockholms stads Drätsel-commission att låta, efter särskild lemnad föreskrift, uppgöra och lill mig så skyndsamt det möjligen ske kunde, insända för ändamålet erforderliga och fullständigt upplysande tabeller och uppgifter. Dessa tabellers uppgörande med den noggrannhet, som ämnets för hufvudstaden vigtiga beskaffenhet klafver, har at Drätsel-commissionens tjenstemän ännu icke medhunnits; Den 19 Augusti f. ra. skolande, sedan dessa tabeller och uppgifter, om hvilkas aflemnande ytterligare påminnelser skett, lill mig inkomma, samt borgerskapets äldste, enl. deras förbehåll, undfått det af mitt utlåt, lör afgifvande af deras yttrande i frågan om öfverlemnande lill Stalén af slädens äganderätt till packhus och boställshus för tullijenstemännen, de infordrade tabellerna och uppgifterna, jemte mitt eget utlåt., till Commercecolltm insändas. Hr Möllerhjelm anhöll, alt detta anförande mätte få remitteras lill Bevilln.Utsk., till det afseende Utsk. derå kunde vilja fästa. Uppå derefter framställd propos. beslöt R. o. Ad. remiss till Bevilln.Utsk. af Hr Möllerhjelms anförande. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt Hr Reutersvärd begärt, alt det i förra plenum vidtagna beslut ang:de föredragningen af StatsCJtskrs utlåt, rör:de mötespassevolancen skulle upprifvas, och StutsUtsk:s nämnda utlåt.
När nu, till följd af en K. propos., brandstodsbolagen, i fall Sländerne gå dem till mötes, vinna en sådan utvidgning i sin myndighet, att do särskilda deläga me i härads-brandstodsföreningarne nästan se sig nödsakade alt ingå i länets allmänna brandstodsbolag, och sålunda dea skyldighet, som förut ålegat kronofogdar och häradsskrifvare, att utlaga och redovisa de medel, som tillkomma häradsföreningarne för lemnade brandskador, småningom upphör, skulle jag anse det vara af oberäknelig vigt, om kronobetjeningen finge sig i stället ålagdt alt uppbära och redogöra läns-brandstodsbolagen tillkommande medel. Beträffande svårigheten, som skulle möta emot debiteringslängdens insändande före den 1 Aug., så är derföre sörjt inom Nyköpings län på det sätt, alt direclionen äger upptaga lån, för att genast efter inträffad brandskada kunna vara i tillfälle att bispringa den af olyckan hemsökta och dymedelst äfven göra det öfverflödigt för kronofogden att genast uttaga medlen samt i sådant afseende underlätta fullgörandet af den skyldighet, som Utsk. honom ålagt.-På dessa grunder kan jag ej annat än ifrigt yrka bifall till betänk., anseende att det skäl, som Hr Fåhraeus anfört deremot, eller att man ej skulle äga rättighet att ålägga en tjensteman ett sådant besvär, måtte kunna höfvas derigenom att samma besvär ålegat honom för häradsbrandstodsföreningarne. Ilr von Hohenhausen, Mich. Silvius: Då möjligt vis ett missförstånd kunde uppstå om sijltet, på hvilket brand - Den 9 November e. m. 183 slodcn fiir närvar, upptages pS Gottland, alltsedan ett sådant bolag inom den södra domsagan inrättades, under det Frih.
Det är TryckeriFöreståndaren, som af BankoFullm. fått sig updraget att anskaffa alla redskap, pressar, lönnar m. m., och dessa halva blifvit bestälda hos utländska konstnärer, ehuru största delen deraf kunnat erhållas i fäderneslandet, hvarigenom vida större skyndsamhet kunnat iakttagas, än som nu varit förhållandet. Emellertid voro dessa förberedande åtgärder för sedeltillverkningen, när uuv:de BankoFullm. af lt. o. Ad. inträdde i BankoStyrelsen, ej på långt när fulländade; ej en enda press eller form var inkommen, och det fordrades den nye Ordförandens hos Fullm. hela kraft, för att kunna förmå den gensträfvige sedeltryckaren a t påskynda fabrikationen al de formar, som voro nödvändiga för sedeltillverkniugeu. Oaktadt allt detta, var det ändå ej möjligt alt få dessa pressar m. m. färdiga under år 1858, utan de kommo först under 1859 till sitt fulla antal; och huru kan man då lägga Fullm. till last, att sedeltillverkningen började så sent som skedde. Det är otvifvelaktigt, att, om erforderlig skyndsamhet blifvit iakttagen, så skulle sediarne ofelbart varit i omlopp vid den tid, K. St. beslutat att det nya myntsystemet skulle i allmänna rörelsen begagnas. Derföre anser jag det klander, sorn Fullm. få upbära af BankoUtsk:t, vara något hårdt. Det synes mig, att Utsk. bort skilja mellan de föregående och efterföljande tiderna, samt låta klandret drabba dem, som deraf gjort sig förtjenta. Jag anhåller således att denna punkt ej måtte af R. o. Ad. bifallas, utan att densamma lägges till handlingarne, emedan, jag försäkrar Frih. Tersmeden derom, hvilken som blir ledamot af Bankens styrelse, är lika angelägen, sorn någonsin BankoUtsk., att det bästa papper, som kan erhållas, också blifver vid Tumba tillverkadt; och tror jag dessutom, att man lika litet kati lägga Fullm. detta pappers dåliga beskaffenhet till last, som det kan tillräkrias Frih.
M. täcktes, efter granskning af de utaf vederbörande anmälde omständigheter, och derest ändamålet anse* kunna fullkomligen vinnas på ett för ortens innevånare mindre betungande och kostsamt sätt, i Nåder tillåta , att, utan hinder af hvad Jagt-Stadgan i allmänhet föreskrifver, denna öfverenskommelse ma för den Ortens innevånare sorn densamma ingått, till efterrättelse i Nåder fastställas , och de uti JagtStadgan bestämde skyldigheter deremot för dem upphöra. Riksens Ständer framhärda etc. Underdåniga Skrifvelser. 195 N:o 83. Uppl. o. gcdkänd hos Ridd. o. Ad. d. 11 Julli 1 SS3- Preste-Ståndet d. 11, — *—• Borgare-Siandet d. 12 —• •—• Bonde-Ståndet d. 12 — •— Riksens Ständers Underdåniga Skrifvelse , angående ändring i Kongl. Förordningen den 5o, Junii 17**7. samt Kongl. Förklaringen deröfver den 24. Januarii 17 51, rörande Flemmans-Klyfrän gar och besutenhet: S. A. K, H os Riksens Ständer har den förändring uti Kongl. Förordningen den 30.. Junii 1747 saH»t Kongl. Förklaringen deröfver af den 24 Jan. 175,1 angående Hemmans-Klyfningar och besutenhet blifvit yrkad, att frågor i berörde ämne hädanefter kunde, lika med alla andra tvistemål, Uti vanlig rättegångsväg , från Bagmans-Rätt få uti Hof-R.ätt och vidare till E. K. M. fullföljas ; Och emedan det är en för lagstiftningen godkänd grundsats, att hvar Och en part må ega , att uti Under-Dorastalarnes Utslag och Domar, i stadgad ordning, hos Öfver-Domaren söka ändring och rättelse, samt jemväl hos K. M, sin talan slutligen gällande göra; alltså och clå den, sorn med .Lagmans-Rätts Dom i fråga om Kerumäns.
Af Biskop G. D. Björck: Med förslag till ändring i Jöreskrif terna rörande Folkskolelärares aflöning och åligganden. Under det att sedan flera år vår kyrka lider af en tryckande prestbrist, hvarigenom det blir ytterst svårt för stiftsstyrelserna att uppehålla den presterliga Motioner i Preste-Ståndet 1862. N:o lil. 223 tjenstgöringen i församlingar ne och på många ställen så väl ordinarie som extra ordinarie prestman öfvermåttan ansträngas, uppvexer vid pesterskapets sida ett folkskolelärarestånd, hvars åliggande till en del redan sammanfalla med församlingslärarnes, hvarföre ock en nära förbindelse till barnens och ungdomens undervisning i kristendomen redan är i Kongl. Stadgan om folkundervisningen grundad mellan presterna och folkskolelärarne. Till begges båtnad, men i synnerhet för befrämjande af kyrkans och folkskolans gemensamma sak, tyckes det mig vara önskligt, att den nämnda förbindelsen blifver både innerligare och mångsidigare. I den mån foskskoleläraren vinner och eger en sannt kristlig bildning och derigenom finnes skicklig att vara, hvad han i ett vigtigt afseende redan är, en församlingens tjenare i ordet och lärdomen, synes mig en sådan lärares verksamhet i större mått kunna och böra komma den nödställda kyrkan till godo och från detta håll ett kraftigt understöd kunna påräknas för det af andeliga och verldsliga bestyr öfverhopade presterskapet. Det förstås af sig sjelft, att församlingarnes skolelärare böra i alla hänseenden vara försedda med lönevilkor till nödtorftig bergning och att förhöjning i lön så mycket mera bör åt dem beviljas, om man af dem fordrar en utvidgad verksamhet i församlingens tjenst.
Stats-UtffottctS Memorial den 12 dennes, angä<nde sättet för werkställande af Ehartä-Sigillakä-Werkets hwitstämpling sasiit säkraste Controllen derwid; Bestöt Bonde-Ständet att gilla och antaga hwad Utskottet härutinnan föreslagit. Ve supra. S. D. Föredrogs, Högloft. Expeditions-Utffottets den 12 dennes afgifne Memorial, hwaruti föreffrift begäres i afseende pä Erpeditions-sättet af Riksens Ständers underdäniga strif.öelser angäende r:o De för Landshöfdingarne i Wisby och Malmöhus Län till aflöning anflagne Kungsgärdar Roma Kloster och Alnarp; saint 2:0 Rörande Arrendets utgörande för de i Lidra Clastens Zidje afdelning upptagande Krono-Lägenheter. Bonde-Ständet beflöt att hwad första omständigheten angär skulle Stats-Utskottet anmodas, att Ständens ffiljagtige meningar sammansämka och med Resultatet deraf till Riksens Ständer inkomma, och att det förstärkte Stats - Utskottet borde pä sätt 6g §. Regerings - Formen fSreflrifwer denne sednare frägan med Riksens StanderS Rätt afgöra. Ve supra. S> D. Pä lika sätt som Wälloft. Borgare-StändeL i ProtocollS-Utdrag af denna dag sig yttrat, beflöt Bondc-Ständet att de i sammanhang medDewillnings,frägan genom Ständcns Mjagtiga meningar ännu oafgjorde delar, och hwarom Högloft. Erpeditions-Ulskottet uti Protocolls-Utdrag sistlidne gärdag hegardt Riksens Ständers föreffrift, böra af det förstärkta Stats-Utffottet pä sätt 69 §. af Negcrings-Formcn förcffrifwer sä ffyndsamt afgöras som omständigheterne det tilläta. Vt supra. SD. Uti de ordförändringar i Riksens Högloft.
Riksförsamlingen skall, utan afseende på något den aflidne Konungens testamente angående riksstyrelsen , på sätt 114 §, stadgar, förordna en, tre eller fem förmyndare, hvilka Regeringen under Konungens minderårighet må i Hans namn, efter denna Grundlag, föra. 53 §• Skulle den olyckliga händelsen inträffa, att den Konungaätt, hvilkénj arfsrälten tili Puket uppdragen är, på manliga sidan utginge, sammankalle interimsstyrelsen Riksförsamlingen inom den i nästföregående §. stadga - Hör till Conslilulions-UlskoLtets Memorial, N:o 36, 19 de lid, efter den sista af nämnde Ätt regerande Konungens död. Riksförsamlingen skall då ett nytt Konungahus utkora, med bibehållande af Rikets grundlagar. 54 §’ Om, emot förmodan, interimsstyrelsen underläte att, i de fall, föregående 50, 52 och 53 §§. omförmäla, Riksförsamlingen genast sammankalla, åligge deL Rikets Hofrätter att befalla dem, som skola förrätta riksdagsmannaval, samt Dom-Capitlen dem, sorn vid valmannaval skola ordet föra, att de val genast utsätta, på det riksförsamlingen må kunna sammankomma, alt Rikets rätt iagttaga och skydda. 55 §. Då Konung, omyndig Konungs förmyndare eller interimsstyrelse sammankallar till urtima Riksdag, för hvilken nytt, allmänt val till Riksförsamlingen ej eger rum, bör sammanträdet icke utsättas tidigare, än trettionde dagen efter den, då kallelsen i hufvudstadens kyrkor kungöres. Urtima Riksdag, sorn i 50, 51, 52 och 53 §§. omtalas, eller hvartill Konungen äskat, det nytt val allmänneligen ske skall, bör ej kallas till någon dag tidigare, än den femtionde, ej heller till någon sednare, än den sextionde efter den, då kallelsen i hufvudstadens kyrkor kungöres.