Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skola dessa icke i sådant fall erhålla någon särskild vedergällning för ett så betydligen ökadt arbete? Derpå får man i motionen tyvärr icke någon reda. I slutet af densamma yttras väl, men endast i förbigående, att, genom qvarvarandet af Biskoparne i Upsala, Lund och Hernösand, vore tillräckligt sörjdt för vården af de kyrkliga förhållandena i norra, medlersta och södra delarne af vårt land. Häraf skulle man kunna draga den slutsats, att den värde motionären ville hafva Sverige fördelade i 3 stift, ehuru han icke uttryckligen uttalat ett sådant förslag. Jag vågar dock påstå det vara omöjligt för hvilken mensklig förmåga som helst, att i så vidsträckta distrikter på nöjaktigt sätt förrätta de inspektioner, visitationer och öfriga bestyr, som åligga en Biskop. Med afs:de å de lagrum, der Biskoparnes verksamhet omförmäles, skulle visserligen kunna ifrågasättas, att motionen borde till LagUtsk. remitteras; men vid föreg:de tillfällen har man alltid brukat låta dylika gå till Ekon.Utsk. — Petter Jönsson i Träslända är död, mine Hrr! och, så vidt mig är bekant, saknar det af utmärkta förmågor i öfrigt sammansatta Ekon.Utsk. bland sina ledamöter någon hans like i förmågan, att, med fyndiga och ordqvicka framställningar, på ett lifvande och nöjsamt sätt underhålla det Högloft. Utsk:s goda lynne, midt under de besvärliga och ofta ganska prosaiska ämnen, som underkastas dess pröfning och öfverläggning. Måhända kan det alltså häruti finnas ännu ett skäl, att besagde Utsk., till omvexling med sina öfriga maktpåliggande göromål, äfven får något af lättare natur att behandla, till hvilket slag den föreliggande motionen, genom sitt raska och lediga framställningssätt, torde med skäl kunna hänföras; och äfven af denna anledn. hemställer jag, att motionen måtte remitteras till Ekon.Utsk., som vid förflutna Riksdagar handlagt de då afgifne förslag om Biskopars indragning; och torde mina nu framställda anmärkmr dit få medfölja motionen. Gr. Hamilton, Henning:
»Jag antar», sa jag, »att det är vår Herre, som skapat renarna med, och när de nu inte kan lefva utan renmossa, så måste de väl söka den, där den finns, skulle jag tro. Men nybyggarna är inga renar, de, också kan de just hålla sig nå’n an stans, tycker jag. »Och så är de så onödiga — som kulturinsatts betraktade.» »Hvad vet du om det, om jag får lof att fråga? Ingen enda människa är onödig, ska jag säga dig.» »Men de är så osnygga», sa Ada förmedlande. »Så ruinerar de sig inte på kläder och borstar och parfymer då, som vissa andra gör», sa jag med tonvikt. »Och så narras de så otäckt», sa Beda. »Aldrig sins emellan», sa jag. »Bara mot ’Svensken’, för att löna lika med lika.» »Tant Lova är en varm lappvän?» log Kullen. »Det är jag», sa jag, »och tänkte bara höga öfverheten i Stockholm riktigt på, hvad det vill säga, att i sitt rike ha en klick folk, som aldrig knotar, som lefver af själfva landets fattigdom och inte begär annat än att få skörda, där ingen kan så, är jag säker den skulle vara en varm lappvän den med.» »Men de super så förbåldt», sa Ruffen. »Andra gör inte det? Kan du säga, att andra inte gör det? För öfrigt, Ruffen lilla, måste jag säga att det där är något som du inte förstår — värkligen inte alls förstår. Om jag ger dig ett par gamla tofflor med pärlblommor på, så blir de bara ett par gamla tofflor med pärlblommor på, men för en lapp blir de någonting helt och hållet annat. Minns du, Ada, hur Thord spikade upp dina gamla hasor, som han lyckades tigga sig till, öfver rent af som ett altare af sten? Jag är säker, att de där pärltrasorna gaf både honom och hela hans familj ämnen till de mest högttrafvande känslor och drömmar.» »Tant Lova menar, att lapparna är ett fantasifolk», sa Kullen och klappade mig på handen. »Kanske det», sa jag tankfullt.
6 Mom. den ändring förefläs, att af Stads-Zord i Bewillnlng af hwarjc tunneland i stället för 4, 6 och io st. synes böra arläggas 8, is och 20 st., och gör fig Bonde - Ständer förwjstadt att Wällofl. Borgare-Ständet med afseende ä d-n frihet för grundränta till Kronans Rotering och Rustning, som dylik jordstamför stattlagde Hemman ä Landet ätnjutcr, lärer inse billigheten af denna Medes förestagna förhöjning. 5:0 Att i r §. 3 Mom. dkt Alternativ bifalleS hwarigcnom Bewillning f-r Caractcrer under wista willtor skulle komma att äga rum. 6:0 Att Z §. 2 Mom. skulle, likhet med hwad Högloft. Riddcrskapct och Adeln bestulit, sä förändras: Alla Lasor, som ej igenom särskilta Rongl. Författningar eller stadgande» äro frän Lontribukioner undantagne eller till fromma Stiftelser inrättade, betala af behållen ärlig inkomst Dewillning efter Tariffen t7t:o 1.
Tio mil från valort belägen, vistelse; och må de ej återkomma, ej heller Utländska Sändebud i landet inlåtas förr, än i de två först åberopade händelser om Riksstyrelsen blifvit förordnadt, i den tredje den omyndige Konungens Förmyndare blifvit utsedd eller, i de båda sistnämnda, ett nytt Konungahus blifvit utkoradt samt, då thronen ledig är, blifvit stadgadt, huru styrelsen föras må, intilldess densamma af den valde Konungen emottages. §. 59. Riksdagsman njute af Statsmedlen ersättning för skjuts efter tre hästar till och ifrån Riksdags-orten, så ock Fem Riksdaler för hvarje resdag och för hvar dag, han vid Riksdagen sig uppehåller. §.60. Underlåter valdislrict att ställa Riksdagsman, vare förfallet lill det vite, Yngre Kamaren bestämmer. Försummar utan laga förfall Riksdagsman att sig till Riksdagen i rättan tid inställa, vare arfvode för den tid, han uteblifvit, förlustig, och bote derutöfver ett lika belopp. Med sådana vitén och böter gånge sedan, som den Kantare förordnar, der den uteblifne sig inställa bordt. Hor lill Conslitutions-Utshollets Memorial} N:o 26. 19 §• 61. Riksdagsmännen i Yngre Kamaren skola dagen efter den, som är för Riksdagens början bestämd, sina fullmagter uppvisa inför den Äldsta af Högsta Domstolens Ledamöter, som icke af laga förfall hindras; samt Riksförsamlingens Fullmäktige i Riks-Banken och Riksgälds-Conloret, hvil-1 ka inom Tre helgfria dagar böra undersöka, huruvida samtlige fullmagterne äro utfärdade i den form, 17 och 30 §§. af Lagen om val till Riksförsamlingens Yngre Ka ma re samt denna Regerings-Forms 48 §. stadga. Hvar Kamare eger derefter sin rätt förbehållen att pröfva, så väl de anmärkningar, hvilka emot fullmagters form blifvit under ofvamnämnde granskning gjorda, som ock alla andra frågor, hvilka emot någon till Kamaren hörande Riksdagsmans behörighet blifvit. Kamarens pröfning underställda.
Detta blef för mig synnerligen märkbart, dä Hr Grefven började utveckla del nya systemets förmenta brist deruti, att det, med förkastande af flere äldre stralfarter, hufvudsakligen li i be holle endast fängelse ”Hvad betyder,” sade lian, ”två månaders fängelse för en brotts ling såsom afskräckande sirad’”? Hr Grefven har således räll, att vid sidan af de mångfaldiga, svårare oell mera skymfliga straden af kroppsligt afflieliv art, äfvensom de för den girige eller utfattige ofta vidrigare bötesstraffen, två månaders fängelse nu, efter vära lagar, destomiiidre förekomma med afskräckande betydelse, som man, ty värr! ofta arresterar och i fängelse inspärrar den lill brott oförvundne eller blott lättsinnigt felan de, ali der förbida mer än tvä månader. Just derföre alt sjelfva lagskipningssystemel jemte straflsyslemel har dessa stora brister, blir allt fängslande inför opinionen icke allestädes hvad det borde eller kunde bli, nemi. betecknande en för hvarje inenniskas karakter motbjudande handling af straffande natur. Den aldrig sjelf straffade, d. v. s. den, sorn icke sjelf antingen erfarit hvilket stråff frihetens förlust medför, eller intuitivt gjort sig reda för stralfels, på rent psychiska grunder bittra beskaffenhet, den drager förhastade slutsatser deraf, alt man nu ser mången liknöjdt uthärda fängelse. Ar det icke klart, ali sådan liknöjdhet, heror på orsaker, sorn under ett annat system böra försvinna, såsom t. ex. alt nu ofta orättvisan af fördröjd! fängslande omgifver den brottslige med en gloria af martyrdom inför allmänna opinionen, hvilken hjelper honom alt förakta oell trotsa lagen, och att lian får tillfälle i fängelset till ständig äggelse af låga passioner, hvilka så länge de retas, undanskjuta all inre mental bestraffning. Jag tror fullt och fast, att i den män Gr.
Tackjerns Gjuteri och Reverber UgnarTegelBruk. Tobaks Fabriker och Snus qvarnar. Tobaks Pip Bruk. VictriolOljeFabriker. ValsVerk' ÅttickeFabriker. 8 Morn. Öfrige Verk och Inrättnigar „ som till beskaffenhet, Rörelse och Inkomst äro skiljaktige från de förre, utgöra Bevillning efter Classer: AskeCalsinérBruk , i Tre Classer: Första Classen . R:dr ao __ Andra Dito « , la _ Tredje Dito , « 5 ~ De, sorn endast förrätta Rafinering, äro från Bevillning frie, FahluGmfvor, Fjerdeparts-delägare deri betala "S o 4 Bevillning! JJtsk. Betänkanden. Fem procent af förra årets behållning, hvilken afgift innehålles vid årliga utdelningar och af Bergslagen godtgöres; hvaremot de Verk, af hvilka denna inkomst utgår, icke skola med serskild afgift efter denna Artikel beläggas, eller till värde upptagas. Grufvor, andre, utur hvilka biytes Malm till afsalu; och deraf ägaren ej tillverkar Tackjern : taxeras till Fyra procernt af den inkomst, de anses gifva. KimrÖksBruk , i Två Glassér: Första Classen „ , R:dr S — Andra Dito ^ — Klingeoch BajonettsSmiden , 1 Två Classer : Första Classen * Brdr 2S Andra Dito 16 Skepp sby ggerilnrdttnin gar, Privilegierade, i Fyra Classer: Första Glassen . B; dr t00 —- Andra Dito . „ 65 32 Tredje Dito , , 50 —- Fjerde Dito „ . 33 16 Stenkärts Fabriker j Tre Classer: Första Classen , R:dr Jo _ And ra Dito « 5 Tredje Dito , g — 3 Mom.
F r i för mediqinska behof, se Apotheksvpror, ej specificerade. 100 U. 24 Kimrök . j 6 — F r i 25 Kli, af andra ämnen än spanmål Kläder, Gång-, Linneoch Säng-, ej specifierade: Nva: fruntimmers-, af till införsel lofgifna tyger: Värde och lull bestämmas efter tyget, hvaraf persedeln hufvudsakligen består, med tillägg af 25 procen t. Anm. Spetsar och etc. 1 m 5 F ri It — G — Knapergall och Ekollon, malen F eller omalen 1 u — 1 2 r i Bil. till Beviltn.-Ulsk. Betänk. Ttt 11*\riffi P Qvantitet för InförselsUtförselsTullberäkn. tull. tull. Itdr sk. r. Kni(Vnr: itdr sk. r. Itdr sk. ■. 3 16 — andra slag, samt gafflar, ej specificerade l ti I F r i a Koppar: r a5 (iårad . Smidd, valsad eller gjuten: i SkM. st. v. 20 111 ' 32 — 166 o 02 — Plåtar och andra ämnen för ytterligare bearbetning i SkfL st. v. 33 .6 — F r i a 3 Kopparnickel i U i F r i 6 Korkskrufvar Kreatur: i U. 2 1 F r i a 200 . — Hästar, utom hingstar I st. 33 .6 — \ 66 32 Oxar . I st. 20 1 4° Kor och ungboskap . I st. IO / F r i a 16 02 — Källvar I st. 3 16 — 20 Svin, utom fargaltar .
Förmodligen är det väl dock detta, som gjort, att man ibland kunnat få se denna lära med en absurd vändning kallas en nationel svensk filosofi. Detta har man, som sagdt, gjort, och fetisch-dyrkarne hafva dervid förbisett, att läran om tingens yttersta väsen och allmänna grund icke rätt gerna kan inskränkas till att vara på något sätt nationel, så vida man icke med detsamma vill utsätta sig för att framställa ett indirekt misstroendevotum mot lärans rent vetenskapliga halt och beskaffenhet. När Boström på detta .sätt för sin omgifhing och förde olika generationer af lärjungar, han uppfostrade, på vetenskaplig väg häfdade det vid den tiden bestående såsom det enda berättigade, verkade detta, i förening med lärarens obestridliga öfverlägsenhet, en auktoritetstro, som i sin ordning åter ledde till den sterila konservatism, hvil-ken tryckt sin prägel ännu på de två senaste årtiondena. Det hjelpte nämligen icke att läraren sjelf året innan sin bortgång fick se “ den enda förnuftiga * representationsformen “ falla och utbytas mot en annan; hans dogmatik står fortfarande qvar och har äfven sina bekännare. Ännu i dag skall, enligt en anekdot, för hvars trovärdighet vi dock ej vilja ikläda oss något ansvar, ty den låter verkligen otrolig, vid tentamina för praktisk filolosofi i Upsala en fråga förekomma, som lyder: hvilken representationsform anset herrn varä den enda förnuftiga? Och när så tentanden i enlighet med hvad han fått hos sig inprägladt af äldre kamrater tvärsäkert svarar: fyrståndsrepresentationen, heter der sedan: Ja, så borde det visserligen vara, men — och så följa några motvilliga medgifvanden för det obestridliga sakförhållandet, att vi nu redan i nära tjugo år kunnat hjelpa oss förutan vår gamla fyrståndsrepresentation. Konservatismen är i och för sig alltid ofruktbar och innebär heller icke i sig någonting positivt skapande, ty huru man än vill vända saken, är och förblir den endast en negation af allt hvad nydaning och framåtskridande heter.
Det låter dock icke förneka sig att en allmännare spridd upplysning och ett derigenom hos allt flera vaknadt medvetande om den ledning, Försynen lemnat menniskan för sitt handlingssätt, också i detta afseende verkat välgörande och att, oaktadt man ännu understundom får höra klagas öfver att heder och tro icke nu skulle menniskor emellan gälla lika mycket som förr, det nu lefvande menniskoslägtet dock äfven härutinnan fyllt sitt kall i det fortgående verldsförbättrings-arbetet. Det skulle, då ställningen i allmänhet är sådan, synas innebära en afvikelse härifrån att åtgärder, som under århundraden varit obehöfliga för att upprätthålla hedern bland den Svenska arméens officerare, nu kunnat ifrågasättas, helst då enahanda åtgärder icke ansetts behöflige hvarken för flottans officerare eller för öfrige, som egnat sig åt rnilitäryrket. Sanningen bjuder dock att förklara det arméens officerare icke stannat efter öfriga medborgare i tillvexande upplysning, bildning och förädling och att åtgärder af nyssnämnda beskaffenhet städse äro helt och hållet obehöfliga. Endast det må erinras alt fullkomlighet icke är en mensklig lott och att det derföre skulle vara ett fåkunnigt anspråk att tro det innehafvandet af någon viss samhällsställning skulle kunna i och för sig tillerkännas kraften af bevis på innehafvarens heder. Men heder begagnas ock ofta i en vidsträcktare och mera skiftande bemärkelse än den nyss omförmälda. Man räknar då dit uppfyllandet af hvarjehanda fordringar i afseende pä en persons handlingar och uppförande, hvilka från synpunkten af hans eller andras förhållanden kunna göras och hvilka, efter omständigheterna, kunna vara af större eller mindre betydelse, kunna öfverensstämma med den verkliga hederns bud, men också understundom uppenbart strida deremot. Det är vanligen inom särskilda klasser dylika slags hedersföreskrifter söka göra sig gällande, naturligt nog med desto större kraft, i samma mån sådana klassers uppfostran, verksamhet och ställning hålla dem mer afskiljda från öfriga medborgare. I samhällets nuvarande skick torde dock dylika sträfvanden, lemnade åt sig sjelfva vinna, föga framgång och snart nödgas uppge fältet. Annorlunda kunde dock förhållandet blifva, om lagstiftningen skulle räcka dem handen till understöd.
Hr Ehrenhoff, Gust. Herm.: På samma gång som jag fullkomligt gillar Hr Lefréns motion, får jag aflägga min tacksamhet för det understöd motionären, gil vit behofvet af det af mig väckta, nyss remitterade förslaget. Hr Ehrenhoff anförde skriftligen: Vid början af sistförfiutne Kiksmöte. tillkännagaf Konungen, att kabinetts-kassans skuld var tillfullo betald. Upkomsten af och anledningen till denna skuld iir allmänt känd, och mången medlem af nu församlade Ständer minnes väl, huru denna fråga för tjugu år sedan bragtes å bane, samt huru det lyckades et.t parti, att .framkalla ett Ständernas beslut i denna sak, som förbittrade den gamle Konungens sista dagar. — Mången till mig skådade med djup smärta, huru Svenska folkets Ombud kunde så misstyda den Svenska ridderligheten, att de. å detta folks vägnar, kunde i en penningefråga föra sak mot en Konung, som de sjelfve i nödens stund kallat, och hvilken Konung, genom sin sjelfförvärfvade ära, gifvit ny glans åt det Svenska namnet. Jag hoppades, att under den fridsamma tid, som inträdde vid Konung Oscars tillträde till regeringen, någon mäktigare röst än min skulle höja sig, för att skydda Honom från följderna af förolämpningen mot hans höge Fader; men ehuruväl man vid sista Riksmötet täflade om milhna i och för enskilda intressen, glömde man Svenska folkets och dess hederttkuld till den döende Monarken. Erkänslan för njutna välgerningar pryda likaväl folken som individen, och om jag såsom enskild person icke har några förpligt, elser i den vägen, så måste jag dock, såsom Svensk, med tacksamhet påminna mig det goda mitt fädernesland njutit under Carl Johans och Oscars spira. Och som jag är öfvertvgad om. att Rikets nu församlade Ständer dela samma känslor, anser jag uttrycken deraf icke värdigare kunna tolkas, än derigenom, att R. St:r, till de framlidne Konungarnes Familj återlemna en summa, hvars behållande för Statsverkets räkning, efter mitt omdöme, är oförenligt med den skuld af tacksamhet, hvari Svenska folket står till dessa Konungar.
Emedlertid upphörde man snart med hingstars hilsändande från Strömsholm, och de framslällningar, som gjorts af Eders Kongl. Maj; Is Befallningshafvande hos Stuteri-Öfverstyrelsen om fö ruvande af ålgården, hafva icke bifallits, af anfördtskäi, att de förut här stationerade hingstarne vid återkomsten till Strömsholm befunnits villna om vanvård under vistandet här. Möjligen har just della föranledi del ofvannämnda inskränkta begagnandet; och då både orsak celi följd mäste anlagas hafva härrört af tillfälliga omständigheter af beskaffenhet att för framliden läll kunna förekommas, hyser jag det hopp, all Jäinet icke länge skall blifva i saknad af ett dylikt nödvändigt vilkor lör den i sig sjelf goda häslracens vidmagllhdlande och förädling. Från norra Ångermanland a flores årligen ett antal hästar till försäljning i Stockholm och orlerne deromkring. Dessa hästar äro dock vanligen icke födde inom nämnda landskap, ulan uppköpas från Jemtland vid eli års ålder. Först vid 4 å 5 års ålder, efter erhållen omsorgsfull vård och tämjning, försäljas de och belalas dä ofia väl. Jag känner exempel, att i Stockholm ända lill 500 r:dr Banko erhållits folén sålunda i nämnda fögderi uppfödd häst. Bristande tillgång på tjenligt hele torde, utom andre för boskapsafvelns befordrande i allmänhet hinderliga ofvan anförde orsaker, böra anla - 35 gas såsom skäl dertill, att de bemödanden och åtgärder, sorn inom Länet egt runi för 1arafvelus upphjelpande, icke varit krönta af framgång. De får, som finnas och icke äro af hell och hållet inhemskt ursprung, uppgifvas vala af Tysk eller Isländsk race. En enskild person har dock sistlidet ur låtit lii tiora får af Southdovvnsrace, som vårdas ändamålsenligt och trifvas väl.
Då Nordberg författade sin Historia om Cati XII, fick äfven lian en belöning af Ständerne, men icke förr än arbetet var fullbordad t. Om Konungen skulle finna någon Historieskrifvare öfver Carl XI:s Regeringstid värdig belöning, lärer han i alla fall icke underlåta att belöna honom; men om Ständerne på förband utfästa denna belöning, skulle Konungen blott blifva Ständernes Commissionär, hvilket naturligtvis skulle blifva föga angenämt. Jag vet ej heller, på hvad sätt den föregående granskning, som Utskottet omtalar, skulle låta sig göra, om icke Konungen öfver arbetet skulle infordra vittra samfunds utlåtanden, ocb delta kan jag för ingen del finna lämpligt. Jag fortfar således att begära afslag å Utlåtandet. Herr Bråkenhjelmj Pehr Reinhold: Jag skulle hafva föreställt mig, att syftningen af motionen varit, att få en SpecialHistoria om Carl XI, ocb jag hemställer till de Herrar, som lagt sig emot detta syftemål, om man kan sammanblanda en sådan Historia med företaget att skrifva alla Svenska Ko - 22 Dcu 12 October f. m. ii ungars Historia. Herr von Hartmansdorff har sagt, att Carl XI:s Historia lefver i alla våra författningar; för min del skulle jag tro, att den så mycket mer behöfver skrifvas, ty ingen Konung omtalas mer och kännes mindre än just Carl XI. Herr von Hartmansdorff har vidare jemfört denna Konung med Fredrik II i Preussen, och sagt, att liksom Fredrik II icke behöfde någon annan minnesvård, än sjelfva Preussen, som vore hans Historia, så vore äfven förhållandet med Sverige och Carl XI. Detta kan, enligt min tanka, bättre lämpas på Carl X och Östersjökusterne, ty de äro hans Historia, sorn kan läsas på Chartan; men Sveriges inre Statsförfattning tillhör Carl XI, och den behöfver kännas något mer, än hvad som visar sig på ytan.
Sistomförmälda författniugs-förslag blef derefter af Rikets Ständer hufvudsakligen gilladt, och har, på grund deraf, inqvarteriugsordning för städerna, utom Stockholm, under den 22 Februari 1841, blifvit i nåder utfärdad och jemväl sedermera uti dessa städer vunnit tillämpning; hvaremot Rikets Ständer, i afseende på inqvarterings-skyldigheten i Stockholm, väl uLi underdånig skrifvelse af den 20 Januari nyssnämnda år, lith. till. R. St.
Deputerade vid de år liga markpgångs-taxornes upprättande må i taxan uppföra värdet i rund summa af så väl dngporlionem, inberäknadt brödet, sorn rationen för tågande trupper och hästar, på det sätt, att i dagportionensvärde ingår, ej allenast hvad bestånds-dclarna af portionen verkligen kosta, utan äfven kostnaden för ved-åtgången ,. kärlens begagnande med mera, samt alt det portionsoch rations-värde, sorn sålunda bestämmes, måtte, i; likhet med hvad Rikets Ständer vid de 2Mie sistförfluten Riksdagarne i> underdånighet begärt, vara oberoende af den, enligt Kungl. Kungörelsen den 20 September 181S, E. K., M:s och Rikets Kammar-Gollegium tillkommande granskningsocK pröfnings-rält af markegångs-taxorne, i hvad E. K. M:s oell Kronans rätt rörer,. samt följaktligen ej kunna af Kammar-Collegium jemkas och nedsättas.. Rikets Ständer framhärda &c„. Stockholm den Julii i834i Expeditions-Ut skottets Förslag till tind. Tipp! Hs t oell godkänd! bos Ridd. och Adeln den a3 Julli i83{. Preste-Slåndet den 23 •— Borgjire-Ståndet deli 23 Bonde-Ståndet den 24 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelses i anledning af väckt fråga om utarbetande af förslag till allmän Communaloch Municipal-Författning. (Lagoch Oecon.-Ulsk. N:o 7.) S. A. K.
TalgVax-, gula . ' hvita och Spermaceti Mandel ... Olja: Bomeller af Oliver Hamp .. Peppar, alla slag Plommon, Cathrinoch Sviskon . Pommeransknoppar och Skal Russin Salt, KokSocker : Qvantitet för Transito-afgiflens beräkning. Transito-afgift. Banko. Mascovad, eller brunt och gult, ordinärt Terresoch Tetes-, samt hvitt Pudersocker ... Krossadt Lumpoch Havana-Terres 1 skålp. R:dr sk. rst. 16 2 .->96 Expeditions-UiskoItets Förslag till und. Skrifvelse, N:o 197. Minimi-qvantitet för Kreditupplaget. 200 kannor 100 kannor Spannmål, omalen: Korn The Tjära Tobak: Blad Stjelkar Knaster Trädvaror: Mahogony, oarbetadt, sågadt eller tillhugget Ulf okammad och okardad: grof Jutsk och Isländsk eller annan här - Fin: med jemförlig all annan på fastager på bouteljer Qvantitet för Transito-afgiftens beräkning. R:dr sk. rst. QQ ■ toV Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N:o 197. 597 Underrättelser om hvad vid taxans verkställighet iakttagas bör. §• I Hvad vid tullklarering af brutet skillingtal ej hinner lii! half skilling uteslutes, och räknas deremot för en skilling hvad af sådant brutet tal stiger till eller öfver en half. §. 2. Med de i Taxan förekommande vigtbestämraelser förstas viktualievigt, der annan vigt icke särskildt är utsatt. §. 3. För alla varor, som inkomma med främmande fartyg, förhöjes den belöpande tullen med fyratio procent, och för alla varor, som med dylika fartyg utföras, med femtio procent, utom i de fall, då, genom serskilda afhandfingar med främmande makter, undantag härutinnan blifvit öfverenskomna.