Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Handelsrörelsen torde sä en gladare utsigt, helst när wi bebömma Köpmännerne ester deras utseende och lefnadssätt; men besinna wi, att utländska handeln eN längre lid want tillstängd, sjöfarten osäker, och mycken brist pa flere waror; sä torde rikedomen ej wala fä allmän hos Handels-standet, som en del tror. DL de«» A»v DtN r6 Decembrr. detta Ständ får nyttja winst och förlust-eonto, som ef kan bestridas, torde bewillningen för Riket blifwa o, säker af deni. Af hwad jag nu anfört, syneS tydeliqen, att be sa kallade rika, komma akt Utgöra bewillningen till största delen. Sedan Jnlekningo-Pro!oco!!erne, Dis» contcn och Banquen bli wik ragragade, sär w n; snart sedan fatt pä de rika. Jag vastor ait det sins manga rika; Vlifwa deste för fa till m.r.U k, gär det som förr att bewillningen drabbar öäde fattiga och rp ka. Manga capitalistep torde finna fin räkn. >a ait tels Utsöka fina fordringar innan tiden lili sz. sta ve. willningens erläggande infaller, dels fd . D -f Minstas rörelse capilaier. Hwem km ätägga. be<-la bewillning för de ren ingar, som soem ras innom läs och nycklar. Sädant star j kitta rike bliswik werk» stalt t ären 1767 och 1768. J".m an smara att icke samma nu kan hända. D/tta kunde i en hast göra mycken stada för gäidbundna mcnnlstor i detta Rike. Jag stall ännu tydligare bewisa omöjligheten för ketta Rike att kunna utgöra en sä stor bewillning, so n Stats Utstoitet förestår uri fem ars tid. Jag tar blott söimögenhetS-afgiftcnS utgörande till grund. Conritteens tryckta handlingar »plysa helt tydligt, att h>ga Rlk-ls förmögenhet i Grader, Bruk, Jord, E» gendomar.
Varandes antalet af handlagde, förfikte Och till Domstol instämde mål i Norrige under sistnämnde år lika med hvad Herr Tigersköld uppgifvit; äfvensom enahanda proportion i det närmaste förefinnes under de föregående åren; och då det icke kan undfalla någon menniskovåns uppmärksamhet och lifliga deltagande, hvilka högst vigtiga följder i moraliskt och medborgerligt hänseende härflyta af stiftad fred och och enighet mellan Medborgare, samt derigenom att Lagarne för den fattige göras verksamme, utan behof af de ofta invecklade och alltid kostsamma rättegångsform merna, har Herr Cederborg ansett sig icke behöfva göra någon närmare utveckling af LagUtskottets BetÅnkandeit. 403 ämnet, utan trott, att saken skall tala för sig sjelf, saint att de svårigheter, sorn möta vid verkställigheten, skola besegras af det upplysta nitet och den kraftfulla viljan. Herr HieSleiters Memorial innehaller hufvudsakligen den tillstyrkan , attEörlikningsDomstolar må inråttas, såsom ett botemedel emot den tilltagande mängden af rättegångar och långsamheten i Lagskip. ningen, samt ?tt Lagutskottet må uppdragas, att utarbeta ett fullständigt förslag till desse Domstolars organisation. Af RiksdagsFuilmågtigen Lars Ericsson år anfördt, att då han, emot förmodan, uti LagCommyttéens förslag till Råttegång-B ilk, Saknat tillstyrkan af FörlikhingsR Uters antagande, och det, efter MotknairenS omdöme, icke vöre tjenligt, att thy förutan indraga LagmansRötcerne och inråtta pertnanente HäfadsRätter; så och|e nedan en moralisk förbättring i Allmogens tänkesätt samt i och med detsamma mindre håg för rättegångar skulle beredas, om redlige Bönder kunde blifva förordnade till Ordföranrier eller Bisittare uti CompromissRätter, föreslår Lars Ericsson. att FörlikningsDomstolar må varda inrättade ; hvarjemte han uppgjort förslag till deras organisation.
Emot. den, förhöjning i chartae sigiilatai-afgfflen å sådane öppna bref, hvilken Utskottet tillstyrkt, hafva anmärkningar blifvit gjörcke inom Hogloflige Ridderskapefc och Ådeli), Hög yördige Preste-Ståndet samt' Välioilige Borgare-Ståndet, De skäl, som emot förslaget blifvit framställd^» hafva likväl synts Utskottetv af mindre vigt, än de-sorn Utskottet lagh till grund-för; deli: föreslagna förhöjningen; och får Utskottet, af sådan anledning, under åberopande af de n o i v, sorn i. det återremitterade Betänkandet anföras» vördsamt vidblifva dess tillstyrkande i detta afseende. Deremot liar Utskottet, i anledning af deivaf Herr Hallgren väckta fråga om chartering af Naturalisationsbref, och efter inhemtad upplysning att. sådane bref, i den bemärkelse de bärförekomma, nu mera icke med—/ delas, funnit sig böra föreslå, att denna rubrik må ur Författningen helt och hållet bortgå, och att såledés, i stället för Adelsoch Naturalisationsbrefy må sättas, endast Adelsbref. Fullmagter. Derviij har Herr Dom-Prosten Heurlin anmärkt, att begagnandet af orden lön på Stat i frågan om det -belopp, hvarå afgiften borde beräknas, icke vöre fullt lägligt; då med lön på Stat rätteligen förstås lön, som utgår af Stats-Verkét;: men Magistrats personer och andre Tjenstemän hafva löner» stundom betydliga,; sorn utgå dels af städernes bidrag; dels af enskilda inrättningar och fromma stiftelser.. Utskottet, sora funnit det af Herr Dom-Prosten Heurlin anmärkte förhållandet böra rättas, får derföre tillstyrka, att orden lön d Stat, under rubriken fullmagter,. må utbytas mot orden verklig lön-, och af enahanda-anledning: torde äfven i slutet af punkten, rörande chartering af förordnanden och nntagninssnevis för Städernes Betjente m.
I anledning af den vid sednaste stats-revision framställda erinran om behofvet af vissa förbättringar i post-anstalterna, så att, exempelvis, bref och tidningar måtte, när helst sådant kunde ske, befordras med ångfartygs-lägenhet eller på jernväg, har Generalpost-styrelsen, uti sin underdånigst afgifna förklaring, anfört, dels att bref och tidningar alltid försändas med ångbåt eller på jernväg, der sådant lämpligen kunde ske, men att det berodde på ångbåts-rederiernas godtfinnande om och på hvilka vilkor de ville medföra post; äfvensom Post-verket ej kunde betala porto för tidningar och fribref, då porto ej för desamma af Post-verket uppbäres, och icke heller för betalda brefporto-andelar till ångfartyg mer än en gäng, enär, om ett med ångfartyg kommet bref, för hvilket rederiet erhållit halft porto, ytterligare sändes med ångfartyg, emot halft porto äfven till dettas rederi, Post-verket deraf ej skulle få någon behållning; dels att de jernvägar, hvarå kommunikation egde rum, ännu voro så få och kommunikationen så afbruten, att postbefordringen derå hittills varit och ännu en tid torde blifva inskränkt till en obetydlighet. Revisorerne anse sig härvid böra erinra, att då Rikets Ständer vid de t vänne sednaste riksdagarne anvisat öfverskotten å Post-verkets inkomster att användas till post-anstalternas utvidgande och förbättrande, det synes föga sannolikt, att Generalpost-styrelsen skulle, i följd af bristande tillgångar, varit urståndsatt att i sådant afseende vidtaga erforderliga åtgärder; hvilken förmodan äfven vinner stöd af räkenskaperna för revisions-året, som utvisa, att Post-verkets netto-behållning, uppgående vid slutet af år 1855 till 481,545 R:dr 11 sk. 8 r:st.
Tager han sådant emot, tå det, såsom af fri vilja bjudes; bote hundrade daler och gifve äter thet han tog. Frågan skulle, som det synes mig, vara tillräckligt besvarad genom åberopande af dessa lagbud. Men ConstitutionsUtskottet finnér, att rådslagen och åtgärderna icke åsyftat eller beredt någon* inskränkning i Rustoch Rotehållares. fria val att fortfara under tvänne år med Passevolancens erläggande, eller att återgå till directa underhållsskyldigheten, hälst den enkla i allmänna termer utfärdade erindran om contractstidens snart annalkande slut, långt ifrån att innebära något tvångsband eller ens någon uppmaning, blott anvist vederbörande, att obehindradt uttrycka deras åstundan. I detta 33 IL 3 34 Den 17 Julii f. m. förklarande erkänner således Utskottet, att man öfverlemnat till Vedcrbörandes fria val att fortfara med Passevolance-afgiftens erläggande, eller återgå till directa underhållsskyldigheten. Det är likväl detta öfverlåtande till en menighet, för att fritt välja mellan åtagandet af 2:ne pålagor, söm i Grundlagen och allmänna Lagen finnes strängeligen förbjudet; och som det dessutom är en fullkomligt erkänd sanning, att' någon direct underhållsskyldighet af soldaten under möten och marcher icke åligger Rotehållare enligt KneckteContracten, hvilka, efter MötespassevolanceContractets slut, återträda i full kraft och verkan, måste den till vederbörande gjorda hemställan om fritt val mellan 2:ne lika olagliga afgifter anses såsom en anmaning till allmänheten att åtaga sig en skatt, hvarom endast vid allmän Riksdag kan beslutas. Att ConstitutionsUtskottet velat förbise detta förhållande, förundrar mig icke; men någon anledning har jag dock haft att vänta, det ConstitutionsUtskottet skulle fästa sin uppmärksamhet vid den motsägelse, som yppar sig mellan de åberopade Kongl. Skrifvelserna.
För indrifna Balanceoch Anmärknings-medel har äf f. d. Krigs-Comitéen blifvit levereradt 44,341 R:dr 39 sk. 6 r. 6:0 Convoy - Medel: Som Convoy-Commissariatet levererat, i stöd af Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den 8 Januari 1812, till bestridande af omkostnaderna till Svenska Handelns beskydd i Östersjön, 100,000 R:dr. 7:0 För prisdömda varor.- Enligt Eders Kgl. Maj:ts Nådiga Bref af den g Lösen för den delen af Saltpeter-skatten, som, år l|u, ej blifvit af Hemmansägarne in na - Deri 14 JilH, natura leveféräd, och hvarföre särskild tedo och räkning kominer att visas, §3,412 E:dr 45 sk, ior* För år a813 hafva de Särskildta ellet1 tiltfälliga Medel och inkomster, sorn tiilflutit Stats* Verket, beståit uti följande, nemligenä 1:0 Öfverskott pä tgl i års inkomster, enligt Bilagan Litt. B., 568,851 R:dr 2t sk, Detta öfverskott härrör till den betydligaste delen från den, genom höga Markegångar, in« träffade förhöjning å en del Landt-rentor, äfvensom vinsten på Tull-Arrendet utöfver^ At?‘ tende-summan» 2:0 Besparingar å 1811 års utgifter, enligt Bilagan Litt» C., 127,538 R:dr 4 sk. Härutaf hafva 62,§42 R.'dr 15 sk. 8 rist. Uppkommit på tredje Mufvud-titUln 18x1, Och således återförde till samma Hufvud titel för åt. X8I3, att användas till Militaire-behof. 3:0 Län af Banken:
Uti nådig skrifvelse af ilen 12 sistlidne Juni har E. K. M:t, behagat meddela Rikets Ständer att roterings-fcirrättningarne inom alla de rikets län, der Soldat-rotering egde rum och berörde förrättningar kunnat anbefallas, blifvit till slut bragte, samt att de längder, som upprättats öfver den af roterings-kommissionerne, för Stockholms, Westmanlands, Upsala, Södermanlands, Östergöthlands, Jönköpings, Elfsborgs, Calmar, Götheborgs och Bohus, Gefleborgs, Wermlands, Nerikes och Skaraborgs län verkställda, af E. K. M:ts Krigsoch Kammarkollegier, efter förulgången granskning och rättelse, i underdånighet tillstyrkta nya Soldat-rotering, blifvit af E. K. M. för Dess del, godkänd, och har E. K. M. derjemte i nåder tillkännagifvit, att den nya ordinarie roteringen inom Stora Kopparbergs län, hvilken genom nådigt bref den 21 September 1826 blifvit uppskjuten, intill dess de redan då i länet pågående storskiftesoch egodelnings-förrättningarne hunnit afslutas, hittills icke kunnat till företagande anbefallas, enär nyssberörde hinder för roteringsförrättningen ännu förefunnes, samt att, då en längre tid komme att förflyta, innan resultatet af den blifvande roteringsförrältningen derstädes kunde Rikets Ständer meddelas, men den nya soldatroteringen inom hela riket, med undantag blott för detta enda län, vore fullbordad, E. K. M:t ansett skälig anledning icke vara för hand att med den definitiva pröfningen af detta roteringsärende längre Earpedilions-Utskollets Förslag till und. Skrifvelse N:o 195. 525 låta anslå, destomindre sorn en sådan pröfning, i hvad den tillkomna nya båtsmansroteringen anginge, redan vid sista riksdagen egde rum.
Ledamöterne i Andra Kammaren njuta reseoch dagtraktamente af Länet, men icke de af Första Kammaren. I öfrigt torde tillatas mig nämna, att dä jag 550 Expeditioner till Riks-Stände». här utsatt antal af personer, eller belopp as summor, har sädant skett endast exernpelwis, emedan bestämmandet deraf nu blott ungefärligen lärer kunne, lata sig göra, intill deh närmare grunder kunna erhällas efter Bewillnings-Förordningens föranledande. Endast wipa allmänna grunder för »verkställigheten af Reprcsentations-sättet tror jag nu kunna sörestrifwas, hwarwid torde böra förutsättas, att hela Lagstiftande Corpsen tillsammantagcn ej bör utgöra mindre än 300 och ej utöfiver 400 personer: att i Första Kammaren wore Landt-Marstalken och i Andra Kammaren en Taleman, bada efter Regerings-Formens föreskrift tillsatte. Ordförande: att i Beskattningsfrägor, da Kamrarne wörö af olika meningar, en Nämnd likaledes efter Grundlagens föranledande formerades till »vederbörligt antal af Ledamöterne i bäda Kamrarne uti samma proportion, som iakttages wid Utskottswalen. Hwad »nera af detailerna, svin i Analogie med Rcgerings-Formen och Riksdags-Ordningen kan behöfwa provisoriskt sörestrifwas, anser jag sä mycket mindre äswentyrligt, att det i exccution lemnäs till Regeringens åtgärd, som utom det, att alltsammans icke förr än wid Riksmötet kunde definitift för framtiden beslutas, förblifwa bade Konung och Folk förbundne af Grundlagarne, som blott nu i fragan vin Representations-sättet fordra någon särskild tillämpning, hwilken likwäl pä intet wis är stridande emot Negerings-Formen, ty denna förutsätter wäl pä nägra stallen efter närwarande skick, »nen fordrar icke Representationens fördelning i särskilde Ständ.
ProlUtdr. d. 2 8 Mars 1840. 189 N:o 20, angående Kållands härads invånares rättighet att erhålla utsyning på Kronoparken Råda-Ås. Bifölls. N:o 22, angående yrkad rättighet för åtskilliga härader inom Skaraborgs Län till utsyning på Krono-parkérne Halleoch Hunneberg. Bifölls. N:o 23, angående väckt fråga antingen om de till boställen åt Cheferne för Blekinge och Södra Möre Båtsmans-Compagnier fordom upplåtna Krono heinmans försäljande till skatte, eller ock om förändring i tillsynen å samma hemman. Bifölls. N:o 24, i anledning af sökt eftergift af det staden Öregrund beviljade låne-understöd, eller förlängning af de derföre stadgade bqtalnings-terminer. Återremitterades. N:o 23, angående väckt förslag att, till minne af Carl von Linné, i hans födelseort anlägga en inrättning för trägårds-odlingens befrämjande. Bifölls. och N:o 2(i, angående ett föreslaget låne-understöd af allmänna medel, för anläggningen af den nya vägen emellan Borås stad och Fläskjums gästgifvaregård. Bifölls. S. D. Föi ■edrogs ånyo Bjvillnings-Utskottets afgifna och den 21 dennes på bordet lagda memorial N:o 2, 0111 återlemnande af Johan Pehrssons från Upsala Län, inom Hedervärda Bonde-Ståndet, väckta motion, angående besvär öfver markegångs-taxorne. Borgare-Ståndet ansåg ondörmälda motion tillhöra Stats-Utskottels behandling. F rån Hederv. Bonde-Ståxdet.
Rätten derå bevis om den åtgärd, sorn meddelad varder, sedan den i Protokollet tecknad ar; stånde dock borgenären fritt, alt äfven i sådant ändamål vid annan Under-Rätt förete handlingen, om han derå skriftligen förklarar i hvad mån inteckningen nedsättas, förändras eller dödas må; och läte Rätten, då detta sker, handlingen med det förklarande i sitt inteckningsProtokoll ordagrannt införas; teckne ock bevis å handlingen, att den så företedd varit. Sedan varde Protokollet ingifvet till den Rätt, som inteckningen beviljat; och vare det så gildt,' som hade handlingen der blifvit företedd. Aro flera inteckningar i samma egendom beviljade å samma dag, på grund af särskilde lika lydande handBih. lill R. St. Maj:ls Nåd. Proposition, M 47. lingar; och hafva, i fall inteckningarne blifvit förnyade, förnyelserna äfven å samma dag skett, dä må ej någon af de inteckningar nedsättas, förändras eller dödas, utan att den handling, hvarå inteckningen grundad är, i hufvudskrift företes för den Rätt, sorn inteckningarne beviljat. 26 §. Mom. 1. Nöjes man ej åt Rättens beslut i dessa mål, håfve lof att besvära sig deröfver i Hofrätten inom den tid, som i 16 Kap. 1 § stadgas. Besvärar sig någon öfver beslut, hvarigenom Under-Rätt helt och hållet eller lill någon del afslagit ansökning om intecknings beviljande eller bifallit ansökning om intecknings dödande, nedsättning eller förändring; vare då skyldig att, å landet sist å det Lagtima Ting, som infaller näst efter en månad sedan tiden för besvärens ingifvande i Öfver-Rätt utgick, och i stad, inom en månad från nämnde tid, till Under-Rätten inlemna bevis, att besvären till Ofver-Rätten inkommit; och varde det bevis i Under-Rättens Inteckningsprotokoll intaget.
ERIKA (fortsätter). ... så skulle det vara mig särdeles kärt!" (med vanlig ton) Och då suckar hon, och säger... (vänder sig om, men får i detsamma se Dogmér, och säger helt oskyldigt till de andra) Nu kan jag min lexa! (alla flickorna, utom Clara, sätta sig vid stora bordet). DOGMÉR (afsides, i det han tyglar sin förtrytelse). Den gemena ungen! men vänta! (högt, och med mild stämma) Det gläder mig att se flickorna så flitiga! (går till Anna och säger lika mildt) Vill mamsell Anna vara så god och gå in till mamsell Palmén... hon har något att tala med er om! ANNA (utan att se på honom, går in i första rummet till höger). DOGMÉR (afsides). Vänta, min stolta mamsell! Kommer du nu inte härifrån, så vore det underligt! (högt till Clara, dock så att inte de öfriga hora det) Fröken Clara! CLARA (kort). Vill magistern mig något? CLARA (som förut). Jag trodde lektionen vara slut för i dag. DOGMÉR. Jag ville ge' fröken Clara ett godt råd! DOGMÉR. Det är också inte som lärare, det är mera som en uppriktig vän... DOGMÉR. Var inte så förtrolig med mamsell Holm ... det är inte något sällskap för en ung flicka sådan som Clara. DOGMÉR. Derför att ... men fröken Clara får tids nog veta ... tänk då på mitt vänliga råd Adjö fröken Clara! Jag hoppas att friherrinnan befinner sig CLARA. Hvarför inte? CLARA (som förut). Magistern är alltför god. (Clara gör ett stumt jakande tecken; Dogmér afsides) Kunde jag bara få veta om hennes köld är hycklad eller verklig! (högt till de andra flickorna) Farväl, mina barn! Varen snälla och lydiga! (till Erika) Lilla Erika, som kan så snällt sin lexa, skall jag nog komma ihåg vid examen! Farväl! (går genom fonden). Fjerde Scenen. CLARA (för sig). Hvad kunde han mena i fråga om Anna?
M:s fullmagt erhållit förtroende-embeten, och jag hade icke trott att llr Gr:n, då jag talat endast om konslilutorialer, som utfärdas för Länsmän, ifrån den till dessa underordnade embetsman inskränkta diskussionen skulle höja densamma upp lill de förtroende-embeten, sorn föras med Kongl, fullmagt. De skäl jag anfört har Hr Gr:n icke vedarlagt. De må gälla för hvad de kunna, jag respekterar Hr Grins, men fortfar i milt yrkande. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag har väl endast un der 7 månader utöfvat ett Landsb.-embete, men jag vill tillstyrka för den mening, som Gr. Liljencrantz uttalat och som är Utskis, anföra hvad som vederfors mig. En Länsman i Cal mare län hade deltagit i ett skogsåverkans brott samt var derföre dömd och hade pliktat. Skogsåverkan anses väl icke vara stöld; men jag öfverlemnar åt Eder mine Hrr, att afgöra hvad det vill säga att laga skog ifrån en annan. Jag frågade efter i Lands-kansliel, huruvida Länsmannen var försedd'med konstitutorial eller fullmakt. Han hade fullmakt. Hvarföre har han fått en sådan? jo, derföre att ackord egt rum för Länsmanstjenstens erhållande. — På det att innehafvaren måtte äga någon säkerhet för sina utlagda penningar, hade han erhållit fullmagt i st. f. konstitutorial. Då vände jag mig till en af mina vänner i Götha Hofrätt, och frågade om jag kunde blifva af med Länsmannen, utan att lagföra honom, då lian bade fullmagt. Dertill svarades: du mäste lagföra honom; men du får troligen ändå behålla honom, emedan han försonat sitt brott med böterna. Nu frågar jag, i hvilken ställning en Landsb. skulle komma lill länets innevånare, om han hade flere sådane Länsmän hvilka han mäste begagna till verkställighet af Kronans tjenst samt huru dylika Kronobetjent måste af allmänheten anses.
Uppä de grunder, hwilka redan genom Protokoll sUtdrag af den 14 nästledne Februarii blifwit de Respektive Med-Ständen kommunicerade, och enär PresteStändet icke allenast lika med bwad utffottet i desi förra Betänkande yttrat, fant» hwarje Medborgare i män af Zidd. och Ad.prst. L:te Bauö. 2:ör» Afd. r?:- i6. L42 Den 6 April. af förmäga LLra mildra de under wapnen gränade,och i striden blesterade stridsmäns mäst tryckande nöd och bekymmer, utan ock trodde att Löntagaren, som endast i anseende til! sitt ärliga underhäll, njuter fördelen af krigarens bemödanden för Rikets förswar, till denne, när han blifwit äldrig eller förlamad, af sina knappa tillgäugar för ingen del bör sammanskjuta mera än dest lycklige Medborgare, som igenom Soldaters krigiska dygder, pä en gäng njuter flydd för innehafwande E» gendom och ärlig inkomst, kunde Ständer icke antaga Utskottets oftvanförmäldte Förslag, som synes kasta huswudsakliga tyngden af walförtjente men afskedade krigsmäns underhäll pä Embcts -> och TjenstemannaClasten, utan förblef Ständet till alla delar wid desi utt berörde Protocolls,Utdrag upgifna Förslag, det mä hwarje Swensk man intill nästa Riksdag ärligen till Wadstena Krigsmanshus Costa erlägga 2 procent af den Summa, som enligt den blifwande BewillningsFörordningen i Betoillning pä honom belöper, de likmal hanskärr undantagne, hwilka förut aro förbundne, att till Amiralitets Krigsmans-Castan contribuera; utr hwilkct Förslag de öfrige Respective Ständen äfwenleLes nu skulle inbjudas, att sig med Preste Ständer förena.
P. 70g. -— om Statsoch LagUtskottens Utlåtande, i anledning af motioner om JIofRättens öfver Skåne och Blekinge ställande på Indragnings-Stat, samt upphörande af en AdvocalFiscalen i Götha HofRätt tillagd ersättning för förlorade sportler. P. 711.* — om en stor Deputation till II. K. H. Kronprinsessan. P. 711. — om Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskoltens Betänkande angående en ny författning om Mått, Mål och Vigt. P. 712. —• om Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betänkande rörande Gårdfariliandeln. P. 712. — om nedannämnde Utskotts Betänkanden : Stats-Utskottets: 257 i) angående befrielse från Tiondes utgörande pä io års tid för Alun-tillverkningeu vid LovertsBruk; 2) rörande Häradsskrifvaren Rydings ansökning om utbekommande af innehållen Mantalsskrifningsprovision; 3) om lösen till Skatte af Jerkö Holme i Blekinge Län; Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotlens: 1) rörande inrättande af en Skola i ÖfverTorneå Socken; a) i anledning af flere framställningar om ProvincialLäkares tillsättande i åtskillige Län. P. 790. — om BancoTJtskottets memorial, med åtföljande Tableauer öfver BancoVerkets hela ställning. P. 791. — om RiddarhusUtskottets svar på anmärkningarne rörande Utskoltets Betänkande, angående Bänkmäns anskaffande. P. 793.