Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om samma Capitationsafgift bibehålies, som nu utgöres, belöper den, enligt GeneralSammandraget öfver i S13 års Bevillning, för en mantalsskrifven folkmassa af 1,401,468 personer, till Riksdaler 1,021,636 R:dr 8 sk., och kan, sedan alla afskrifningar blifvit gjorda, med säkerhet utföras till ioooooq År 1810 blefvo Tarifferne förslagsvis inrättade efter ett påräknadt behof af 2 millioner, och höjdes icke (enligt hvad redan blifvit anmärkt), fastän Bevillningen med en half million ökades, hvilket nödvändigt skulle förorsaka brist. Efter beslutet vid Örebro Riksdag år 1812 har Bevillningen, enligt Statsbehofvet, bort utgöra 2,642,180 R:dr 17 6 k. 6 r;st. Ehuru den summan, hvilken nu erfordras, icke är känd, likväl, och som Konungen i dess nådiga yttranden förklarat Staten icke fordra till Transp. 1000000 Den 29 Mars. 237 Transp. ioocooo ökning i Bevillning, och ej eller deraf kan hämtas någon bestämd anledning till dess förminskning, antages suppositionsvis.att summan ej bör kuni förslag öfverstiga 2,700,000’,' hvarföre den härjemte bifogade Tabell blifvit calculerad till 2,892,355 R dr 40 sk., men sedan afdrag skett för dem som förmodas blott gifva capitationsafgift, äfvensom för penningelöntagande Embetsman , med 692,355 R:dr 40 sk., rester 2,200,000.
Srändet, att Onsdagen i nästa mecka den is September köretaga Wal af de Electorer, hwilka samma dag böra wälja Riksens Ständers Justitiä-Ombuds. man, och dest Suppleant, hwarefter, pä de näst. följande dagarna, den Nämnd, som bör bedöm, ma Justitiä-Domstolens förhällande, samt Eleo. torerne till Tryckfrihets CommitteenS utnäm. nande, ffulle komma att utses. ve suprs. Lx ?kotocollo O. Almgvist. Utdrag af Borgare Ständets Protokoll wid urtima Riksdagen i Arebro den 7 September 1310. S. D. Äemitterades: Till Stats-Utstottet: Kongl. Maj:ts Nädiga Proposition af den Zv Augusti, angäende betalning af Hamburgske Ban - Den 7 September. 343 Banquierernes, Averho sfs Arfmir -ars, E. A. von Halle Sons och Luis 6.- Iencquels fordringar, äfmensom Kongl. Maj:ts Nädiga Proposition, röran, de Förwaltningcn asi Kongs. och Kongs. Ladu. gäroarne; Gifwen Orebro Slott den 3 Sep. tember 1810. Till Lag-lltstottet: Kongl. Maj.ts Nädiga Proposition af den 17 sist! d e Augusti, om en särskild Författning i wisa omst ndigheter, angäende intekning i fast Egendom, vt suprs. Lx krotocollo l). ValerillS. Utdrag af Borgare-Stävdetö Protokoll wid Urtima Riksdagen i Arg bro -m 7 Scptlmbcr 1810. S. D. "^»emitterades: Till Brwillnings-Utstottef: Herr Borgmästaren Lindströms Mems. rial, med förslag till ändring uti de i 11, 12, 15 Z44 Den 7 September iz och 14 Mom. af Bewillnings.Förordningens 8 Art. 6 §. sörestrifne Terminer. Till Lag-Utskottet:
Alla ansträngde sig att bringa i glömska det pinsamma in-tryeket från hans första ankomst och han rönte många prof på den djupa sympati och hjertliga vänskap, som utgör en af det militära kamratlifvets vackraste sidor. Mamma Merlin vet ännu icke hvad som tilldragit sig, men hennes torino håller fortfarande kunderna qvar; det är hon som ftrser det unga parets vinkällare. När Amelies make stundom sätter sig om kvällarne vid sin uogi hustrus fötter, medan hon betraktar honom med sina stora srarta ögon, hvilkas glans beslöjas af ömheten i blicken ... lägger han sitt hufvud i hennes knä, påminner henne om deras ftrsta möte och upprepar med sin rörda något timida röst: » Säg, älskling, hade jag inte rätt i att låta bli att taga binoclen på den der dagen? » Moderna jord-förhållanden af Gustaf F. Steffen. Vi känna alla den irländska » landt-ligan », dess program och politiska inflytande. Om Henry Georges agrar-socialistiska forslag samt om den entusiasm, hvarmed desamma helsats af engelsktalande människor på denna sidan och hinsides Atlanten, hafva vi alla hört talas. Tack vare otaliga specialundersökningar, har det ändtligen blifvit oss klart, att den genom sin väldiga export här i Europa så fruktade nord-amerikanske hvetehandlaren snarare arbetar med forlust än med vinst, att hans smärre odlingar oftast äro djupt skuldsatta, att de berömda jättefarmarne bedrifva en ohållbar » Raubbau » samt göra bankrutt, sä fort de hinna, och att de vigtigaste åkerbruksprodukterna mer och mer böija bli föremål for de ökända monopoli-seringarne (kallade » comers », » trusts », » syndicates », » ringa » o. 8. v.).
Reservation: ikk Ilr Lommercebädet i5anresso?r: limot 8tats«cb bancobltskottens nu justerade utlätande, i anledning ak gjorde anmärkningar inom 3:ne sk besp. biks8tänden vid fltskottens första betänkande lV:o 26 , angående anslag till 8trömrensningar oeb lättande ak Vatten-communikationer, kär jag ock denna gang reservera mig. dag kan dervid ej obemäldt lemna Utskottens debandling, att ej ens lala för sig uppläsa, mindre gran - §68 8tatrLancoock Ekonomiska cle gjörke ock frän Xiks8tänclen meö äterremissen keleclsagacte anmärkningar, kag vill, kör vnöclig villl^ktigkets unclvikancle, öenna gang i kukvuilsaken enclast åberopa min kullstäncligare Reservation, viclfogac! okvsnnämncle bltskotsens torrs Letänkancle, iler jag kar sökt utrecla, kuru clet jf, Zgava, ancle ^orema/s a//mäana samt nöcl väncligketen att 6e reclan psbörjacle ock till en clef långt framsk> iöns arbeten klifva kullborclacje, ovilkorligen pLksila ett bet^clligare anslag, än clet rom 8tatsvck llanco-I7tskotten tillstyrkt; 77— äfvensom att weile! verkligen ej saknas att öka öelta anslag, om ej till ivo,noo Ikcir såsom clet förut varit, öock åtminstone till 7Z,ooo X:clr för är; att »letia nu sr sa m^c^ ket nöclvänciigare, som saknaöen af allt anslag för är 1829 mecitagit äfven öen tillgång, som uti cle vanligt!
Allm. Besv.- och Ekon.-Etsk. Betänk. N:o 119. R. St. underdån. Skrifv. Handelsfrihet, angående oinskränkt handelsfrihet. Se Näringsfrihet. Handtverk, om ändringar i nu gällande Handtverksoch Fabriks-ordning i afseende å rättighet till idkande af handtverk. Motion N:o 208. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. R. St. underdån. Skrifv. Hallsson, Eric, frän Gefleborgs län, Motion N:o 130, om ändringar i 16 och 31 §§ af Kongl. Fiskeri-stadgan den 20 Juni 1852, rörande sågverksegares skyldighet att hålla spånkisla. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk. Betänk. N:o 10. 31 HällSSOH, Eric, från Gefleborgs län, Motion N:o 131. om ändring i (iden för auktioners hållande å landet. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 37. R. St. underdån. Skrifv. Motion N:o 314, om tillägg till 15 § i Kongl, förordningen den 7 December 1860, i Iråga om rättighet för bolag äfven å landet att utan föregående auktion bedrifva handel i minut med bränvin. Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. HällSSOll, Henric, från Wester-Norrlands län, Motion N:o 134, om inskränkning i den nu medgifna tid för idkande af elgjagt. Sammans. Statssarnt Allm. Besv. och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 34 och Utlåt. N:o 52. R. St. underdån. Skrifv. N:o 188. Motion N:o 135, om högre folkskolans i Sollefteå församling förändring till tvåklassigt elementarläroverk samt anslag till lön åt Rektor vid detsamma. Stats-Utsk. Utlåt.
Banco-Utsk:s Betänkande, N:o gi. Utskoltet. Jag inser, att någon plan för Bankens administration, efter rigliga Banccgrunder, hvarken kan för närvarande uppgoras, eller, om den kunde uppgöras, skulle komma ali godkännas.” rMen deremot önskade jag, alt BancoTJtskottet, medgifvande Låne-Rörelsens bedrifvande med dertill anslagna Fonder på samma sätt som hittills, ville föreslå Rikets Ständer, att berättiga Banco-Styrelsen att,på sätt JBanco-Ordningens 44 §• tilläter, få upp* luna penningar, när de emot billiga vilkor kunna erhållas, och att sedan, efter egen fri pröfning af hvad omständigheiertie kunna fordra, i Utlåningsväg, efter rigtiga Bancogrunder, göra deni frugtbara.” 'Tillfälle berediies härigenom till jemförelser, som torde hinda framtiden till gagn. Rikets Ständer hafva förr en gång erfarit, huru det förtroende, de hyste för sina Fullmägtige, blifvit motsvaradt.” ”Fullmägtiges handlingar äro föremål för hvars och ens fria bedömande, hvarje ord, sorn går ur deras mun, antecknas, och i långliga tider vittnar för eller emot deras rättskänsla och deras förstånd. Voleiingslådan åter, hvarifrån, efter långa debatter, Instructionerna slutligen utgå, medvetslös som grafven, emottager hvad deri nedlägges, Bilt, till B.-St. Prot. 1828 och i 829, 6 Sami. 3' Band. andra Haft. 3 10 Ranco-Utskts Betänkande, N:0 gli och stundom förblifver en graf för rättvisa och förstånd.” Från Högvördige Preste-Ståndet harBanco-Ulskollel, enligt Remiss af den 16 November, fatt emottaga ett anförande af Herr Prosten Forslind, hvilket innehåller i allo enahanda Förslag, som det bär ofvanintagna, utaf Herr Lefrén_, med uteslutande endast af den i dess y:de punkt omnämnde utlåning emot 7 procents ränta till Handels-Rörelsens understöd.
Dtslotten ansett: att r c/en väg gruni/Zagarne Zenrnn öv/iet en ^»c/an än«/r/»g Lori/e LereiZas r 72 §. som /ö> /rnnrtii/en ^a,r a/Z>ö/'ir <rZZ ZttstäZZeZ^e a/ Fnnäen^ -r/iggnni/en mot egne ZZrccZZiorrr / Oell vilja Dtslotten, i Långelse k. 8t:r slrulle tinn» nöclväncligbeten af förstnämnöe Dagstiftningsätgärcl, framdeles i förening meä lag Dtslottet uppgöra oell för k. 8t:r framlägga kufvuclgrunöerne till ilen blifvancle RanlRagen. Ila Reclamots särslilclta ^ttranöe åtföljer. Den ro lunii 1829. öÄrskZZiZt ^-ttrani/e.- Drefve v. ^c/tverZ».- lag clelar ej ileras åsigt, bvilla i gruncllagsparagrapber söla garantier mot framtida "inställelser afLanlens äligganilen mot egne creilitorer. " Ln 8 e t ä n l a n 6 e n, ?l:o 4. t tZ lin Regeringsform är eneli Ian ej vara annat 811 beltenlelt ett n/t-r/ emellan bollet ock iless Regering, kuru i sawkällsorclningens väseniltligaste rlelar, item emellan vara slall; elen utgör beslrifningen pä öeo öem emellan uppdragna rägang. Dtt foll, regeringsform, till sin iilee Zltlre an bärle lag ock rlomuremslt, län ej ga längre än blott anttila 6e relativa förkällanclen för kvilla lagar skoZ-r utarbetas. 8a är, bos oss, ilen satts som uti 86 §. as R. R:o blifvit uppställd, uti serslilö L^r^clsriketslag
1840 4 Sami. 1 Afd. 1 fläft. 2 6 Stats-Utskottets Memoria], N.o 6, en i det allmännas tjenst sällsynt verksam och af Rikets Ständer med bifall och understöd uppmuntrad man, finge af Sökanden, jemte hennes harn, fortfarande lillgodonjutas; — Och Directionen öfver Stockholms Stads Undervisnings-Verk samt. Kongl. Stats-Contoret underdåniga utlåtande häröfver afgifvit; Så liar Kongl. Majit, uti Nådig skrifvelse af den i innevarande månad, jemte förklarande, att Kongl. Majit icke funnit den sökte Nådårs-förmonen kunna beviljas, i anseende till Professoren Lings utmärkta förtjenster, Synnerligast om Gymnastiken, till Stats-Ulskottet öfverlemnat ofvanberörde underdåniga ansökning med tillhörande handlingar, i afseende å bibehållande för Enkan Ling och de omyndige barnen af den männen och fadren viii sista Riksdag personeit beviljade, å allmänna Indragnings-Staten uppförde, löneförhöjning af 600 Ridr. Hvad handlingarne i änrsnet innehålla, har Utskottet i öfvervägande tagit; Och då Professoren Ling genom siLt snille och sin flit både hedrat och gagnal fäderneslandet, samt hans namn ostridigt kominer alt intaga elt runi bland samtidens utmärktare män, och den gärd utaf erkänsla och aktning Nationen är skyldig hans minne, icke kan värdigare bevisas, än att emot nöd trygga föremålet för hans enskildta ömhet, finner Utskottet sig böra ti lisl vi ka Rikets Ständer, att Professoren Lings eflerlemnade
Län ett nytt fängelse blifvit, med sammanskjutna medel, å entrepenad uppfördt, hade åtskilliga reparationer å detsamma, jemte tillbyggnad af bagarestuga, vedoch materialbod samt upptagande af en brunn befunnits nödiga, innan detta häkte kunde för ändamålet begagnas, E. K. Maj;ts Befallningshafvande framburit Länets invånares underdåniga anhållan, alt meranäninde häktes iståndsättande, hvartill, enligt upprättadt kostnads-förslag, 2247 R:dr 87 sk, 8 rst. Banco nu erfordrades, äfvensom häktets framtida underhåll måtte af Statsmedlen bekostas, dels en af E, K. Maj:ts Befallnings - 414 Exp. Utsi. Förslag till lind. Slrijv. N:o 174-. hafvande uti Jemtlands Län, i underdånig Skrifvelse den Maji 1827, gjord hemställan, alt ett Läns-häkte af sten, i stället för den, genom vådeld, den 1 April 1826, förstörda fängelsebyggnad, måtte, i anseende till uppgifna omständigheter, med allmänna medel varda uppförd t , dels ock en af Fullmägtige, vid innevarande Riksdag, från . Westerbottens och Jemtlands Län tili E. K, M. ingifven underdånig ansökning, att, med stöd af hvad E. R. Maj:ts Befallningshafvande uti ofvanberörde afseenden andragit, invånarne uti samma Län mätte från skyldigheten att bygga och underhålla Läns-, fängelserna i Nåder befrias. I sammanhang härmed hafva R. St. till pröfning förehaft RiksdagsFullmägtiges från WesterNorrlands
«Men så mycket är visst och säkert, att om det är de män, som ryktet hviskar om, så passa de illa in i den skånska bondens stuga, – i alla fall der, som «Landtmannabladet» hört hemma.» «Nå, kanhända har Nils Svensson uttagit de allra räligaste,» sade landstingsmannen, grinade och såg öfver till sin hustru. Vid det ansigte, han der såg, blef han helt upplagd samt fortsatte lätt humoristiskt: «Jag tror inte, det är så illa heller, som kandidaten tror. Jag tänker, det blir mycket bra folk, allasamman. Vi ska nog dra försorg om, att företaget lägges i händerna på idel hederliga och vederhäftiga personer, som hvarken ryktet eller Nils Svensson kan säga nånting på. Såvidt jag vet, har ej heller kandidatens principaler haft något slags betänkligheter. Och det borde ju vara en garanti för kandidaten. – För resten,» tillfogade han vänligt beskyddande, «jag kan visst gerna säga kandidaten, att det alldeles inte blir tal om annat än att kandidaten stannar kvar i den nya tidningen.» Kandidaten reste sig helt lugnt, rätade på kroppen ett tag och log lite utmanande. «Det blir det väl jag, som kommer att afgöra,» sade han och knyckte på nacken samt såg sin vis-à-vis rakt in i ögonen ... Ut på kvällen trädde redaktören in på «Kramers hörna» för att få sig en nattstyrkare. I det lilla mellanrummet fann han Nisse helt allena i halfdunkel, med käppknappen under hakan och i djupa tankar stirrande ned i sin whiskytoddy med det flytande citronskalet. Han slog sig stillatigande ned och bestälde äfven han sin whiskytoddy. Nisse rörde sig icke och sade heller ingenting; bara hifvade upp de tunga ögonlocken och blef sittande och tittade in i det unga ansigtet framför sig. «Ja, ja, hä,» sade han. «Har du upplefvat nånting större!? Du ser så högtidlig ut. Har du kanske spelat hasard, och bränt dig, och lofvat dig sjelf heligt, att aldrig mera spela hasard?» Redaktören log, – en smula trött, och betydligt fast. «Nej, inte precis det,» svarade han efter en paus.
Drängen, som borstade hans stöflar, var ålagd att bära vantar under proceduren, ty hans händer ansågos vara för smutsiga att få stickas in i patrons stöflar. Modern fortfor att vara demokrat i sitt innersta. Hon var alltid enkelt men rent klädd. Barnen skulle alltid vara hela och rena, men icke mer. Hon var förtrolig med tjenarne och straffade genast ett barn, som varit ohöfligt mot någon af dem, genast, utan dom och ransakning, på blotta angifvelsen. Hon var alltid barmhertig mot fattiga och hur svårt det än var i huset fick aldrig en tiggare gå utan en bit mat. Alla gamla ammor, fyra stycken, kommo ofta på visit och mottogos då som gamla vänner. Stormen hade farit fram väldeliga öfver familjen, och skrämda som hönsfoglar hade slägtens spridda medlemmar krupit till samman, vänner och fiender om hvarandra, ty de kände att de behöfde hvarandra, att de kunde skydda hvarandra. Faster hyrde två rum af våningen. Hon var enka efter en berömd engelsk uppfinnare och fabriksegare, som slutat med ruin. Hon hade pension, på hvilken hon lefde med två döttrar med fin uppfostran. Hon var aristokrat. Hade haft ett lysande hem, hade umgåtts med notabiliteter. Hon hade älskat sin bror, icke gillat hans äktenskap, men tagit hans barn till sig under det stormen gick öfver. Hon var klädd i spetsmössa, och kysstes på hand. Lärde brorsbarnen att sitta rätt på stolen, helsa vackert och uttrycka sig vårdadt. Hennes rum buro spår af förgången lyx och talrika och förmögna vänner. En stoppad jakarandamöbel med virkade öfverdrag i engelska mönster. Den aflidne mannens byst, klädd i vetenskapsakademiens frack och med vasaorden. På väggen ett stort oljeporträtt af fadern i borgerskapets majorsuniform. Detta trodde alltid barnen att det var en kung, ty han hade så mycket ordnar, hvilka senare befunnos vara Frimurarordens insignier. Faster drack thé och läste engelska böcker. Ett annat rum beboddes af morbror, diversehandlare vid Hötorget, jemte en kusin, son af den aflidne farbrodern, elev vid Teknologiska institutet. I barnkammaren höll sig mormor.
År 1788 vaknade krigshågen hos honom, och han engagerade sig vid Zelows cossacker.- Redan var D en 27 Maj f. m. lian på förslag lill cornett, då Gustaf III, som hade upptäckt hans ovanliga anlag för scenen, vägrade hans utnämning och anställde honom vid sin personliga uppvaktning. Men för alt trösta ynglingen, lät Konungen 2:ne gånger cornmendera honom som kurir till armeen i Finland, och sålunda tillföll Hjortsberg den äran alt vara nära sin Konung — under sjöslagen i Wiborgska viken och vid Svensksund den 3 och 9 Juli 1790. — Sålunda Isar han blifvit vår scenes yppersta prydnad, derföre att lian icke fick blifva krigsman; hans lysande bana är nogsamt känd, och Gr. Hamiltons lika grundliga som vältaliga anförande har icke Jeninat något osagdt, ej heller möjlighet att säga'bättre. — Gr. Lagerbjelkcs af Gr. Hamilton citerade tal har tillfyllest utvecklat, hurusom numera icke något konstnärsyrke är uteslutet ifrån dem, i hvilka den genialiska öfverlägsenheten hedrar och pryder landel, och dermed nr tilli äckligen bevis!, alt denna förtjenst och deraf följande anspråk äro Hjortsbergs. — Så kallar jag honom, utan titulatur, ty aldrig sade man M:r Talma eller M;r Garlick. — Standermes godhet för Hjortsberg blir äfven en ät en annan högt förtjent man visad välvilja. Jag menar Hjortsbergs måg, Hr Berg, förutan hvilken vi icke hade den lyriska stene, som nu hedrar hufvudstuden. Upplästes till justering och godkändes nedannämnda från Exped.Utsk. inkomna förslag till R. St:s und. skrifvelse!- till K. M., nemligen." N:o i5, ang:de i frågas t ä 1 d t anslag til! ett i Götheborg inrättadt naturhistoriskt Museum; N;o 16, ang:de anslag af statsmedlen till en vid Stora Råby i Skåne inrättad räddningsanstalt för moraliskt vårdslösade barn. Öppnades Hrr Electorcrs lista till val af 2:ne ledamöter i Allm.
Skynda ... Ska’ de känna igen kaptensmössan Tramp, tramp. Fortare ... Gud, de stänga vägen, de gripa mig, de fatta mig ... Tramp, tramp. Fortare, fortare, fortare i Jesu namn ... Tramp, tramp ... Nåd ... Här slog f. d. sjökapten Hedenberg sin hand hårdt emot sängstolpen och reste sig med ögonen slutna och skjortan som en svettdränkt klut fastsmetad vid ryggraden. Blek, dödligt förskrämd, ännu skälfvande under drömmens hejdlösa ångest for han upp ur sin slummer. Den nyss flydda drömmen bredde fortfarande sin fantastiska slöja öfver allt ikring honom, och en skåpkant, som han såg midt emot sig, blef med gesimsstyckets snidade hörn till en lång, lång man i brunt, i tobaksbrun väst och snusbrun rock, en lång man med ett litet fult, grinande och förvridet ansigte, omgifvet af glesa röda polissonger, ett ansigte, som satt högt uppe på den gängliga, magra, tunna kroppen som en täljd krycka på spetsen af ett spanskt rör ... Och de små mefistofeliska, grunda ögonen, de plirade så ondskefullt, så hjertlöst och så hånande emot honom, medan de tunna läpparna derunder logo ett sardoniskt löje, så oxeltänderna syntes, gula och vinstensbesatta ... En frossattack skakade mannen i sängen som ett asplöf. Hans hjerta dunkade. Hans knän skallrade. Han drog benen upp till bröstet och kröp lik ett mörkrädt barn i vanvettig fasa ner bland kuddarne, för att just, då hans hufvud maktlöst föll ner på örngottet, märka, att han ingenting sett – utom kanten af ett skåp. Och under det han drog en matt liten suck af tillfredsställelse, såg hans öga, hur hvarje möbel i rummet efterhand antog sin hvardagliga skepnad – soffor, stolar, bord, hvad det nu var. Med ens kom han i håg, att han bara hade drömt, att han helt beskedligt och lugnt låg i sin säng i Grand hôtel du Louvre et de la Paix i Marseille.
För att kunna antagas till tjensteman vid Banko-Diskont-verket, fordras att hafva undergått någon sådan akademisk examen, som berättigar till inträde uti Konungens Kansli eller rikets Rät tegångseller Räkenskaps-verk. Sedan Utskottet uti Betänkandet N:o 61 föreslagit, att i Banko-Reglementet bör stadgas följande: »Tjensteman i Kontorsskrifvare-grad må emottaga och bibehålla annan ordinarie tjenstebefattning, såvida densamma icke är för Bankens tjenst hinderlig. Öfrige tjenstemän få icke innehafva annan ordinarie tjenstebefattning»; så, och under förutsättning alt Rikets Ständer gilla denna tillstyrkan, har Utskottet skolat föreslå, att inom. 3 af 96 §. i Reglementet må sålunda förändras: 6:o. Jemf. § 96, mom. 3. Den Bankens TjenDen Bankens Tjensteman, som steman, som till och derigelill tjenstebefattning vid Banko nom finner sig föranlåten alt lemna Diskont-verket redan blifvit eller sin tjenst i Banken, må lemhädanefter varder förordnad, och nade. derigenom kommer att frånträda tjensj i Banken, må, i händelse han skulle önska att, vid inträffande ledighet, i Bankens tjenst återgå, derstädes tillgodonjuta den touroch befordrings-rätt, han i samma verk innehade, då han det lemnade. Ditt. lill B. St. B» Angående Låne-kontoret i Götheborg.
Ständer, utan åger hvar och en, som år missnöjd med, eller anser sig förorättad af en Tjenstemans åtgärd, att deruti i laglig ordning söka rättelse. I afseende åter på sjelfva frågan, så finnes både bland Riddarskapet och Adeln samt BondeStåndet sådane, som innehafva frälse räntor. Det år likväl ganska sannt, att desse ej utgöra pluraliteten, och just derföre böra Ko. nungens Befallningshafvande äga rättighet att tillkalla personer, så att förhållandet emellan räntegifvare och räntetagare blifver vid Markegångs-såttningen lika. En sådan författning år nödig, i fall som Utskottet föreslagit, räntegifvare skola hafva options-rått; och jag tror, att om Betänkandet bifalles, får man på de flesta ställen tillfällen att complettera antalet. Herr Grefven och LandtMarjluilken frågade , om Ridderskapet och Adeln ansåg Oeconomie-Utskottets Betänkande böra, i anledning af de utaf Herr Tham dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteras. Ropades Nej. I anledning hvaraf Herr Grefven och Landt - 554 Ven i5 Maji c, m. Marjkalhen gjorde proposition till bifall af Oe conomieUtskottets Utlåtande, hvilken proposition ined Ja besvarades. Justerades PleniProtorollet för den 22 sistlidne April föroch eftermiddagen. Herr Munck af Rosenskjöld, Eberhard, anförde skrifte!igen: (Se Bilagan N.-o 4.) Justerades PleniProtorollet för den 25 och 5o April föroch eftermiddagarne. Upplästes och lades på bordet följande från nedannämnde Utskott inkomne Memorial oell Utlåtanden: Från ConstilutionsUtslcttet: Af den g dennes : N:o 15. Angående förslag till ändring i 07 Riksdagsordningen. Angående förslag till ändring i 60 §. RegeringsFormen. Af den 10 dennes: Med förslag att ett helt Moment oell Den j5 Maji e, m, $3? någon del af ett annat i 5 §. TryckfrihetsFörordningen måtte uteslutas.