Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dagarne äro då långa och vägarne goda, och det vore äfven för tjenaren en vinst att erhålla sin korta ledighet under denna vackra tid. De olägenheter, Utskotten anfört, äro alltför partiela och alltför obetydliga, för att kunna uppväga de fördelar, som landet i allmänhet skulle tillskyndas genom flyttningen vid midsommarstid; och med tillämpning af den grundsats, att det helas allmänna väl i främsta rummet bör afses och befordras, tvekar jag således icke att vördsamt föreslå Rikets Ständer, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet, anhålla, att, med ändring af 1å kap. 2 § Handels-balken, sådan den lyder i Kongl. Kungörelsen den 22 April 1819, stadgas måtte: att "rätta lego stämma skull mara från den 21 Juni till samma tid året derefter, så å landet, som i staden, med undantag af Stockholm, der tvänne legostämrnor ega rum, nemligen den 21 Juni och den 21 December,” samt att legostadgan måtte i enlighet härmed rättas.” I Herr Hasselrots mening hafva instämt Herr Ribbing, A., Herr Tersmeden, P.R., Herr Prosten A P. Traneus och Herr S. G. Wetterberg. Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 7. m:o 7. Ank. till Exp.-tTtak. d. 3 Juli 1854, kl. 6 e. m. Betänkande, i anledning af vackt fråga om upphäfvande af eller tillägg till gällande stadganden, angående rättighet för husbonde, att tilldela tjenstehjon husaga. Genom remiss från Hederv. Bonde-Ståndet har Lag-Utskottet fått till behandling emottaga en af Riksdagsfullmäktige!! Johan Johansson från Örebro län väckt motion, deruti han, ehuru medgifvande, att den i 14 kap. 5 § Handels-balken och 2 art. 5 § af Kongl.
Cl. A.) Från Bonde-Ståndet har Stats-Utskottet erhållit remiss å serskilde af Riksdagsfullmägtige Ola Svensson från Malmöhus, Tobias Lind från Göthe - 6 Slats-ZJtskotlets Utlåtande, N:o 194. borgs och Bohus, Lars Pettersson från Blekinge och Niclas Nilsson från Calmar Län till bemälde Riks-Stånd ingifne memorialer, deruti anlbres, hurusom de afgifter, hvilka vid egande-rättseller åbo-ombyten å kronoskatteoch krono-rusthåll, samt vissa inom Blekinge och Södra Möre Härad och Calmar Län belägne, till Båtsmansrotering indelte, hemman, utaf afträdaren erläggas till Wadstena Krigsmanshusoch Amiralitets-Krigsmans-Cassorna, och hvilka afgifter i äldre tider, i anseende till dåvarande låga fastighetsvärden, kunde utan serdeles svårighet utgå, numera sedan hemmanens pris stegrats till ofta öfverdrifvet belopp, hvaraf åter täta åbo-ombyten vore en följd, blifvit för allmogen i högsta måtto betungande. Med afseende härå och då något tvifvel icke vore för handen, att ju de till förrberörde tvänne Cassör infljrtande öfriga inkomster, i förening med deras samlade ansenliga behållningar, lemnade full tillgång för utbetalniug af de pensioner och gratificationer, som derifrån borde till afskedade krigsmän utgå, är af motionärerne yrkadt, att ifrågavarande afgift måtte från En procent af hemmanets värde nedsättas till En per mille eller det belopp, som vid fastighetsköp i allmänhet till Krigsmanshuset erlägges, så vida icke äfven sistnämnde allmänna afgift skulle kunna helt och hållet försvinna; och har, vid detta ärendes föredragning till remiss, en stor del af Bonde-Ståndets Ledamöter förklarat sig instämma uti de af motionärerne sålunda yttrade åsigter. Den afgift till Wadstena Krigsmanshus, om hvars upphörande eller förminskning nu är fråga, har ursprungligen tillkommit genom Kongl.
Möjligtvis skulle ju äfven ett grundlagsändrings-förslag, som ej i ringaste måtto blifvit af Utskottet behandladt, eller vid förehafd pröfning till och med der kort förut förkastadt, komma att genom omröstningens odiskuterade utslag blifva på Ständernas bord hvilande till nästa riksdag. Jag bestrider lagligheten af en sådan omröstning, som jemväl i sina påföljder kan blifva uppenbart stridande emot grundlagens både anda och bokstaf: och får ytterst nedlägga min vördsamma protest emot ett i flerfaldigt hänseende så vådligt prejudikat: hvarjemte jag icke kan underlåta förklara den af Utskottet föreslagna åtgärden vara så vida förtidig, som hvarken Ridderskapet och Adeln ej eller Presteståndet sig utlåtit öfver de af Utskottet i memorialet N:o 10 anmälda oförenliga skiljaktigheter, än mindre de samma behandlat, efter hvad Regerings-formens 56 § derom bjuder. Uti denna reservation har Prosten Ljungdahl instämt; samt b) Herr Tersmeden, JY. ”Då jag biträdt dessa voterings-propositioners afgifvande, hvarigenom ett förslag till ett fullkomligt upphäfvande af våra grundlagar, lill och med utan Konstitutions-Utskottets hörande, kan blifva förklaradt hvilande på Ständernas hord, bör jag tillkännagifva, att det å min sida skett visserligen med ringa stöd af samma lagar, men att jag blifvit dertill tvingad af omständigheter vid frågans behandling utom Utskottet, hvilka aldrig kunnat vara i lagen som möjliga förutsedde. Dessutom hafva Professor Lindgren, Domprosten Reuterdahl oell Doktor Broman sig reserverat. B/h. tilt B. St. Konstilultons-UtskoUels Memorial, JY$ 22 & 23. i J\o 22. Ank. till Exp.-Utsk. d. 8 Aug. 1831, kl. 12 m.
Det är för en hvar kändt, att bränvinsbrännarne jemväl detta år icke skurit guld med täljknifvar, som man säger; sannolikt är, att denna omständighet kommer att afskrämma från denna produktion under kommande tider; ett förhållande, hvilket vi visseriri gen böra vara nöjda med. Emellertid synes mig, så väl i afs:de på denna punkt, som den förra, kunna anmärkas, att de äro probabilitets-kalkyler. Det kan väl icke göra så mycket om en missräkning egt rum, emedan bristen alltid måste ersättas; men jag måste dock med afs:de på denna punkt inlägga en protest mot att 398 Den 25 Febrnari. göra sig beräkning på en näring, sorn man bör motverka i möjligaste måtto, och hvilken beräkning jag derföre hoppas är vida när mare en probabilitets-kalkyl. Hr Stjernsvärd: Då jag i allo delar den åsigt, som Gr. Sparre visat sig hysa ang:de denna punkt, vill jag för korthetens skull inskränka mig till att med honom instämma. Förev:de punkt blef, uppå härefter framställd propos., af E. o. Ad. bifallen. 6:te punkten, ang:de tidningsoch kor tstämpel-afgifterna. Denna puukt lades till handlingarne. Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, StatsUtsk:s d. 24 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 270, ang:de förbättring af lönevilkoren för Eiksg:sKont:s tjenstemanna-personal och vaktbetjening. Vid föredragning af StatsUtsk:s d. 24 dennes på bordet lagda Mern. N:o 271, med förslag till voter:s-propos., i auledn. af EiksSt:ns skiljaktiga beslut i fråga om begärdt anslag eller lån för staden Christianstads kostnader, till följd af kolera-farsotens härjande derstädes under höst-tiden år 1857, blef den i detta Mern. föreslagna voter:s-propos. af E. o. Ad. godkänd.
Utsk. har utsatt ifrågavar. tid af det skäl, som Hr von Rosen anförde, nemi. att sällan eller aldrig besvär från landet inlemnas annat än genom ledamöter i Pröfnings-comiteen, och ganska ofta händer det, att en eller annan ledamot ej kommer förrän kl. n och till och Den 10 Octobcr f. ra. med först emot kl. 12; hvarförutan Utsk. utsatt klockan 12 derföre, att allmänheten är van vid denna tid, som äfven gäller vid alla domstolar. Den tiden glömmer allmänheten aldrig, men om vi sätta ut klockan 9 eller 10, så komma många ej ihåg det. Jag har dessutom ej sett någon olägenhet af nuvar. stadgande. Frih. Cederström, Thure: Jag får vördsamt förklara, alt jag för min del har ingenting att erinra deremot, om de stadganden, som i 1835 års bevilln.förordn. finnas intagna, blifva antagna, blott med del undantag, att jag anhåller få fästa II. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, huru obilligt sista stadgandet i 143 §:n af nuvar. bevilln.förordn. är, att ledamöter af Pröfnings-comite'en i Stockholm ej skola erhålla något arfvode. Det är på intet ställe så besvärligt att vara ledamot af Pröfnings-comite' som i Stockholm. Det händer icke sällan, att de besvär, som inkomma lill Pröfnings-comile'en derstädes, utgöra 1200 å i5oo mål. Dessa mål skola särskildt pröfvas, hvaraf ej sällan inträffar, att Pröfnings-comiteens sammanträden vara oafbrutet 2 ä 3 månader, derunder ledamöterne äro tillsammans minst 2 gånger i veekan föroch eftermiddagarna. Jag har under frenne år varit ledamot af Pröfnings-comite'en i Stockholm och dervid funnit dels huru svårt det varit att få personer, sorn velat åtaga sig att vara ledamöter i Pröfnings-comite'en, och dels svårigheten att erhålla ledamöter, som velat uppoffra sin lid med alt oafbrutet deltaga i dess arbeten.
Regeringens nu afgifna förslag de fleste af tjenstemännen icke skulle erhålla någon väsendtlig förbättring i sina inkomster, utan åtskiliige t. ex. de sex äldre Notarierne i stället komme att lida minskning härutinnan. Om nu i betraktande tages hvad tjenstemän i andra embetsverk åtnjuta, visar det sig, att t. ex. Notarierne i K. M:s och Rikets Kammar-Collim sedan längre tid tillbaka i lön och sportler åtnjuta 1,200 Ridr biko. Då likväl tjenstgöringen såsom Notarie i HofRin förutsätter åtminstone lika träget om icke trägnare arbete och kanske större skicklighet än i Kammar-Collim, torde det jemväl vara billigt att Notarierne i HofRine tilldelades enahanda inkomster, som Notarierne i Kammar-Collim. Jag vill likväl i detta hänseende allenast föreslå att de äldste Notarierne i HofRin måtte undfå inkomster motsvarande Notariernes i Kammar-Collim, men de yngre åtnöjas 4 22 Den 31 December e. m. med något mindre, hvaremot sportlerne borde så fördelas, att hvarje expeditionshafvande erhölle lösen för hvad han expedierar, och den nuvarande Sekret:n tilldelas ersättning för den minskning i inkomster, som för honom härigenom upstode. På grund häraf och ehuru jag f. n. icke vill föreslå något ökadt antal ordinarie tjenstemän utöfver det, hvarmed HofR:ne sjelfve ansett sig belåtna, hemställer jag vördsammast, att lön på Stat måtte till följande belopp åt HofR:nes tjenstemän anslås, nemi.: Svea IIofRält: Sekreteraren men då Sekreteraren kommer att afstå all andel i domslösen, bör åt den nuvarande Sekreteraren beredas särskild lönefyllnad. Advokat-Fiskalen Actuarien - • . 5 förste Notarier å 1,000 10 andre Notarier å 800 5 Extra-ordinarie Notarier arfvode ä 400 En vice Advokat-Fiskal med skyldighet att tillika tjeustgöra såsom Fiskal 2 Fiskaler å 1,000 2 Fiskaler å 800 1 Archivarie ' samt dessutom enligt K.
S. D. Yid förnyad föredragning af Banko-utskottets den 14 och 15 dennes på bordet lagda utlåtande N:o 60, i anledning af erhållen återremiss, i vissa delar af Utskottets betänkande N:o 42, med förslag till reglering af bankens låneoch kreditiv-rörelse, stannade Ridder skåpet och Adeln i följande beslut: l:o Afslogs den af Utskottet föreslagna voterings-proposilionen, i frågan om förhöjning af cirkulations-kapitalet för lån emot pant af fast egendom i städerna och på landet, med förklaring att denna fråga, sedan i beslutet derom 2 Stånd stannat emot 2, hade förfallit; 2:o Yidblef Ridderskapet och Adeln jemväl sitt förutfattade beslut om oförändradt bibehållande af 1 mom. i banko-reglementets 202 §; 3:o Yidblef Ridderskapet och Adeln jemväl sitt förut fattade beslut de frågan om inrättande af ett lånekontor på Gottland; 4:o Vidblef Ridderskapet och Adeln äfvenledes sitt förut fattade beslut, att föreskrifterna i 209 § af banko-reglerrientet må fortfarande få gälla till efterrättelse; 5:o Vidblef Ridderskapet och Adeln likaledes sitt förut fattade beslut i Iråga om inrättande af flere låne-kontor; 6:o beträffande det af TJtskottet afgifna förslag lill reglementariska föreskrifter i afseende på kassa-kreditiv åt enskilde, vidblef Ridderskapet och Adeln sitt rörande 1, 5, 6, 7 och 9 mom. förut fattade beslut, samt biföllos nu 3, 4 och 8 morn., men i afseende på 2 mom. beslöts, att Banko-utskottet skulle anmodas att, för den händelse alt Ridderskapet och Adelns beslut om fastighets lånefondens bibehållande vid nu stadgadt kapital-belopp, kommer att blifva Rikets Ständers, inkomma med förslag, huru den derigenom disponibla summan af 500,000 r:dr må i annan väg lor bankens lånerörelse användas, och beslutet rörande det al Utskottet föreslagna stadgande derom, att i händelse bankens säkerhet sådant fordrar, krediliven må kunna uppsägas lill inbetalning inom 3 månader, uppskjöts tills Ridderskapet och Adelil till pröfning förehaft Utskottets utlåtande N:o 61; och 452 Prot.-utdrag den 47 Juni 4848. 7:o
Att imedlertid äfven den s. k. allmänna opinionen nemligen den litterära, lyssnat till dylika föregifvanden, i stället att rådfråga berättelsernas, synes icke otroligt, då man sett publicister, som för öfrigt icke röjt någon mot mig obenägen sinnesstämning yttra sig ogillande öfver denna gren af min embetsförvaltning såsom t. ex. att »mina fiskaliska åtgärder blifvit något för småaktigt utsträckta, » att dessa således »hvarkeu kunde vinna bifall och kanske ej heller höra till Justitie-Ombudsmanna-kallet.» Att jag haft mycken motgång bör jag visserligen icke förneka, och utan tvifvel hade det varit vida bättre, om jag alltid fått rätt, då det bordt förutsättas, att jag äfven haft rätt. Då så icke skett, måste visserligen deremot förmodas, att jag haft orätt; och svårligen kan jag vänta, att granskande sakkännare gifva sig mödan, för att pröfva vigten af de skäl, hvaraf jag varit föranlåten till de steg, jag vidtagit. Jag hoppas dock, att i fall denna lycka någon gång mig vederfares, man åtminstone icke skall kunna tillvita mig något verkligt ofog eller anställande af talan i andra fall, än då giltiga anledningar dertill visat sig, eller då slutliga utgången berott af omständigheter, hvilka först under målets utförande kommit i dagen och för öfrigt må gälla hvad de kunna. Imellertid bör jag vara beredd derpå, att hvad jag här anfört till rättfärdigande af mina åtgärder, icke kommer att mycket uträtta, och att den prägel af småaktighet, som i opinionen blifvit påtryckt min fiskaliska verksamhet, icke genom mina försvarsskäl utplånas. Jag får då nöja mig åt tillfredsställelsen af den tanken, att man åtminstone icke tillvitat mig hafva för småsakerna försummat, hvad vigtigare varit; och jag hoppas, att om än man ej kan förlåta det någon förment obetydlighet blifvit beifrad, man dock icke häri skall finna en pligtförgätenhet, sådan som den skulle varit, att hafva lemnat någon rättmätig klagan utan afseende eller något upptäckt groft fel opåtalt. Stockholm i Februari 1858. S. L. THEORELL. i? St, Just.
Rörande Erik Olofsson på Högarne, Olof Hägg och Olof Olofsson på Fagerlandsvallen, samt Olof Östlund i Korsmyrbränna, af hvilka ingen nu var i sockenstämman närvarande, men hvilka förmodat sig vara fri från alla kraf å resterande materialier m.m. i anledning af församlingens yttrande sistl. vår, att om de då framskaffade 2:ne tolfter bräder till förevarande snickring i kyrkan och läktaren skulle dermed få vara, hvilket de då inte fullgjorde, yttrade församlingen nu, att dess mening med berörde yttrande icke var att de skulle få eftergift på hela skulden, utan blott någon lindring och icke besväras med lagsökning. I följe deraf yrkades att desse 4 sistnämnde skulle betala i samma proportioner såsom för Svärd var beviljadt, eller med 4 r.d:r 32 sk. b:co hvardera. In fidem N. S. Edlund 1838 d. 28 october är förestående protocoll i allmän sockenstämma uppläst och erkänd intyga på församlingens vägnar: Nathanael Ersson Stafsgård Olof Hindricksson i Grötom Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll, hållet vid allmän sockenstämma i Häggenås sockenstuga d. 28 october 1838. § 1. Justerades och underskrefs förestående protocoll. § 2. Som anmäldt blifvit att bonden Lars Ersson i Österåsen, hvilken sistl. vår blef ålagd att emottaga gästgifveriet därstädes, hos Kongl. Maj:ts befallningshafvande gjort ansökning, om utbekommande af gästgifvarelönen för senare hälften af innevarande år såvida Pär Pärsson uppburit ifrågavaarande lön för hela året, och konungens befallningshafvande remitterat detta mål till Liths vällofliga häradsrätt, att där undersökas och utredas \afgöras/, så valdes nu nämndemannen Nils Svensson i Häggesta att vid nu förestående höste-ting uti nämnde sak bevaka Häggenås socknemäns rätt och bästa, förklarade församlingens ledamöter sig nöjde med hvad fullmägtigen dervid lagligen gör och låter. § 3.
Lag sig yppa, och så ofta målet ej hör, vare sig, såsom blott Ordningsmål, under hans egen pröfning, eller, vid personliga förolämpanden, till den oförrättades enskildta beifran de, åligge Hof-Canzleren, antingen han funnit qvarstad äga rum, eller endast åtal vid laga Domstol, att Skriften ofördröjligen och omedelbart till Justitise-Canzlerens laga åtgärd öfverlemna. 4:o Till Ordningsmål räknas, om, vid Tryckeris anläggande, uraktlåtes hvad 1 § 5 Mom. derom stadgar, eller om Boktryckare underlåter att enligt 1 § 10 Mom. å Skriften utsätta sitt namn, tryckningsorten och årtalet, eller om han en hos honom tryckt Skrift till llof-Canzleren eller dess Ombud inom utsatt tid icke aflemnar. I dessa fall äge Hof-Canzleren att, i öfverensstämmelse med hvad denna Lag stadgar, den brottslige genast pliktfälla, denne likväl obetagit att, der han sig så befogad finner, hos Konungen, i Dess Justitim-RevisionsExpedition, underdåniga Besvär anföra, i Stockholm inom 15:de dagen och i Landsorterne inom en månad, sedan han utaf Hof-Canzlerens Utslag bevislig del undfått. För öfrigt äro Ordningsmål ej andra än sådane Oeconomiska, som enligt något framdeles tillgörande Boktryckerioch Bokhandels-Reglemente till Hof-Canzlerens 280 Riksdagen 1812. pröfning kunna köra och till rubbning af något stadgande i denna Lag icke leda. 5:o Så snart någon förbrytelse emot denna Lag blifvit af Hof-Canzleren bos Justitim-Canzleren anmäld, åligge den sistnämnde att ofördröjeligen låta förbrytelsen, genom tillförordnad Actor, vid behörig Domstol åklaga; och bör han dessutom, för egen del, genom vederbörande Ombud, öfver Tryckfrihetens lagliga bruk tillbörlig uppsigt hafva.
Af Herr Hasselrot, med hvilken Herr Kistner instämt: ”Då jag ej kunnat dela den mening, som, i strid mot Utskottets förra beslut, i nu afgilna Utlåtandet gjort sig gällande, torde det tillåtas mig att för min åsigt få redovisa. Utskottet har rigtigt anmärkt, att i vår lagstiftning förekomma två arter af fribets—straff, en svavare och en lindrigare, samt att till den förra höra straff-arbete och aibcte å fästning eller tukthus, och till den sednare fängelse å fästning eller tukthus utan arbete, äfvensom enkelt fängelse med eller utan arbete. Men vid bedömande af det nu förkastade förslaget synes Utskottet ej vilja uppfatta, alt en bestämd skillnad emellan dessa straff-arter blifvit deruti behörigen iakttagen, och vid sitt försök att afhjelpa nu uppgifna brist synes mig Utskottet hafva botat den med en ännu större, då nemligen, enligt Utskottets förslag, omförmälda skillnad blifvit till stor del upphäfven. Att gradmätaren på ”svårigheten” att uthärda ett frihets-straff, kan vara någon annan än tiden, har Utskottet medgifvit samt att, då tiden är lika, denna större eller mindre svårighet består i fångarnes olika behandling. Detta behandlingssätt har hittills icke varit i lag bestämdt; men man har förfarit så, att hvar och en som blifvit dömd till straff-arbete eller arbete å fästning och sålunda till den svå - Lag-Utskottets Utlåtande N:o 48. 7 rare arten af frihets-stralf, blifvit insatt i någon af de större straff-anstalterna, der han blifvit iklädd fångdrägten och underkastats lika sträng disciplin och behandling, sora alla andra der förvarade grofva brottslingar. Helt olika hafva deremot de blifvit behandlade, sorn varit dömde till den lindrigare fängelse-arten, såsom politiska fångar, vårdslösa gäldenärer, uppbördsman, som kommit på balans, förbrytare emot författningarne om tull och bränvin samt alla de, som i brist af böter dömas till fängelse.
Jern: smidt eller valsadt: stäng-,plåt t-,^tum tjockt och deröfver, under 12 tums bredd och öfver ■§■ tums fyrkant, införselstullen. i5o voter:s-propos:n förbigicks i följd af Ståndets förut fattade beslut. Jern: smidt eller valsadt: stång-, platt-, f-tum tjockt och deröfver, under 12 tums bredd och öfver tums fyrkant, utförselstullen. Gr. Hamilton, Henning Ludv. Hugo: Utom det alt Ståndet i allmänhet antagit såsom grundsats, att ej frångå sitt beslut, der det varit deladt af andra Stånd , torde jag behöfva fästa uppmärksamheten på nödvändigheten att icke göra det i detta fall, då frågan är om huruvida stångjern bör draga 32 eller 16 sk. tull vid utförsel. Inbjudningen antogs icke, men l5i voter:s-propos:n godkändes. Jern: smidt eller valsadt: smältstycken. IÖ2 voter:s-propos:n godkändes. Jern: smidt eller valsadt; bandoch platt-, under jj. tums tjocklek, m. m. 153 och 154 voter:s-propos:na förbigingos i följd af Ståndets förut fattade beslut; den i55 godkändes. Jern: smidt eller valsadt: plåtar, förtenta, linder ■§■ tum tjocka, af till och med 6 lisp:s vigt stycket. 156 voter:s-propos:n förbigicks i följd af Ståndets förut fattade beslut, och den 157 godkändes. Jern: smidt eller valsadt: plåtar, oförtenta, under tum tjocka, öfver 6 1 i s p: s vigt stycket. Hr Gripenstedt: ITär är visserligen R. o. Ad. ensamt om beslutet och inbjudes alt derifrån afstå; men denna fråga är af stor vigt, och det gäller ett slags plåtar , som ej inom landet finnas i tillräckligt antal. Jag hemställer således, att R. o. Ad. ville vidblifva sitt beslut och afslå inbjudningen.
I båda fallen finnér jag, på de af Utskottet anförde skäl, brottet böra strängt och allvarligen beifras; men jag tror likväl, att i det senare af dessa fall brottets straffbarhet betydligen höjes derigenom, alt det här icke blott, såsom i förra fallet, utgör ett tillgrepp af enskild persons egendom, utan derjemte en kränkning af den helgd, sorn bör tillhöra en offentlig af Staten stiftad och våidad, för samhällets väl högst^ vigtig Inrättning. DA Staten under sin speciela vård emottagit det åt den allmänna posten anförtrodda brefvet, och afsändaren, sedan lian inlemnat det på Post-Contoret, är alldeles urståndsatt att sjelf draga någon vidare försorg om dess bevarande; så har Staten just derigenom iklädt sig en förbindelse; att åt .detta i dess förvar lemnade bref, genom en strängare straffbestämmelse emot den, som uppbryter det och derur stjäl penningar eller annat, gifva ett ännu kraftigare beskydd, än det åtnjöt, innan det var på detta sätt lemnadt i Statens vård. Emedlertid, och ehuru jag visserligen tror, attén ny Straff-Lag borde göra ett tillbörligt afseende på dessa båda modificationer af den här ifrågavarande förbrytelsen, är jag likväl i allmänhet af den lankan, alt, till dess det redan utarbetade förslaget lill allmän CriminalLag hunnit genomgå slutlig granskning, inga andra förändringar af vår hittills gällande Straff-Lag böra vidtagas, än de, som af en trängande nödvändighet kunna vara omedelbart påkallade, på det att ej genom alltför många parliela förändringar sammanhanget af det hela må rubbas eller brytas. Ur detta skäl, hvartill ytterligare må läggas, att antagandet af Motiouairernes förslag måhända skulle leda lill en alltför stor åtskillnad mellan straffbestämmelserna för de båda här nämnda modifikationerna af brottet, tror jag det vara rådligast, att det hittills stadgade straffet tills vidare bibehålles;” 3:o af Herr Holm: J’Lagar, hvilka icke kunna tillämpas, äro ett oling, som bör undanrödjas, på det att icke lagens oanvändbarhet och kraftlöshet må åstadkomma förakt både för sjelfva lagen och för Jagskipningen.