Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I hwem thet är en lust, hwem thet behager än.” och man skall finna det otroligt, att alexandrinerna i fägnesången och i balletten äro skrifna af samma författare. Den 28 Juni 1646 dansades i Stockholm en ballet eller Boutade kallad "Les Effets de l’Amour,” i 10 inträden utom slutdansen. Förf. var en Sieur de Monthuchet. Samma år till firande af landtgrefve Fredrics af Hessen Eschwegens bröllop med prinsessan Eleonora (drottningens kusin) gafs i September en ballet i 15 inträden, kallad ”L’Amour Constant”och behandlande Ulyssis och Penelopes historia. — Den 4 April 1649 dansades i närvaro af deras Majestäter en ballet, kallad ”Les Passions Victorieuses et Vaincues” i 15 inträden. Vi komma nu till de i poetiskt hänseende märkligaste af våra Svenska balletter eller de, hvilka tillskrifvas Georg Stjernhjelm: ”Den fångne Cupido,” ”Fredz-afl” och ”Parnassus Triumphans.” Georg Stjernhjelms lefnad är tecknad i allmänt tillgängliga verk af Hammarsköld, Atterbom, Geijer och flera; vi inskränka oss derföre att omnämna, att han var född 1598, dog 1672 samt att hans verksamhet som ballettskald inföll under åren 1649—51, då han vistades i Stockholm som Antiquarius Regni och Custos Archivi samt ännu stod i hög gunst hos Christina. Lika lågt som man nedsatt Messenii dramer, lika högt har man upphöjt och prisat Stjernhjelms balletter; ja, Hammarsköld håller icke för omöjligt, att han under gynsammare omständigheter skulle kunnat blifva en medtäflare till Shakspeare i den dramatiska konsten420. Med all aktning för Stjernhjelms stora snille, kan man dock omöjligen instämma i detta omdöme. Stjernhjelm har i sina balletter mera visat sig som lyrisk, än som dramatisk skald.
R:dr till Bankofullmägtiges disposition, för att utdelas såsom arfvoden åt Bankens ljugo äldste e. o. tjenstemän. 94. » Grefve Lewenhaupt, Claés Magnus, om ändring i Jagtstadgan, för så vidt den rörer ejderskytte. 95. » Friherre Cederström, Rudolf, om beviljande af anslag till fullbordande af nord vestra stambanan, med sträckning från Christinehamn öfver Carlstad till Arvika. 96. » Friherre af Ugglas, Gustaf ang. sättet för anskaffande af medel till nord vestra och östra stambanornas fullbordande. 97. » Herr Fitinghoff, Conrad Rlechert, om beviljande af ett anslag å 76,250 R:dr för väganläggning från Ramsele socken till Tåsjö kyrka. 98. » Densamme, om anslag till ett nytt lägre elementarläroverk i Sollefteå. 99. » Densamme, om ändring i 1 § 15 Kap. Rättegångs-Balken. 100. » Herr Liljenstolpe, Axel Fredrik, om karta-sigillata-förordmngens reviderande. 101. » Densamme, om tillerkännande af någon godtgörelse åt mamsell Octavia Carlén för arbetet »Anteckningar öfver Kongl. Lifrustkaramarens och Kongl. Klädkammarens samlingar.» 102. » Densamme, ang. e. o. tjenstemännen, deras ställning samt befordringslagarne. 103. » Herr Linroth, Carl Johan Guslaf, om befrielse från bevillning för pensioner. 104. » Herr Treffenberg, Curry, ang. ändringar i Instruktionen för Landshöfdm garne i rikets län samt de vid Läns-stvrelserna anställde tjenstemän. 105. » Densamme, om erforderlig inskränkning uti onödigt mångskrifveri vid landskanslierna. 106. » Densamme, om befrielse från åtskilliga Läns-styrelserna nu åliggande göromål. 107. » Densamme, om ändring i 2 § 2 Kap. Strafflagen. 108.
Den närmare tillsynen öfver denna prenumeration , så under som mellan Riksdagarne, jemte omsorgen om åtgärders vidtagande lill att förekomma omtryckning af vissa handlingar, såsom Rikets Ständers Revisorers och JustitiseOmbudsrnans Berättelser, Landshöfdingarnes Fem-års-Berättelser, RiksdagsBeslutet, m. fl., för Bihangets completterande , äfvensom om vissa dertill bestämda exemplars af Bihanget vederbörliga utdelande bland Rikets Stan - 4 Expeclitions-Utskottets Memorial, N:o 3. der vid början af nu pågående Riksmöte, var, på grund af Rikets Ständers bifall till Éxpeditions-Utskottels under sistförflutne Riksdag derom, uti Memorial N:o 3o, gjorda framställning, uppdragen ät en Utskottets tjensteman, som derför mellan Riksdagarne uppburit ett arfvode af i ett för allt 200 R:dr B:co. Detta allt har Utskottet ansett sig böra hos Rikets Ständer vördsamt anmäla, med hemställan, att, derest Rikets SLänder finna för godt besluta, det prenumeration å meranämde Bihang äfven under innevarande Riksdag skall öppnas, enligt samma grunder, sorn under den näst föregående, samtliga nyss uppräknade bestyr måtte antingen, såsom förhållandet var vid sista Riksdagen, öfverlemnas till Expeditions-Utskottet, med rättighet alt desamma åt en sin tjensteman, emot skäligt arfvode och redovisnings-skyldighet, uppdraga, eller ock anförtros Rikets Ständers Riksgälds-Contorr. Stockholm den 28 Februari 1840. Reservationer: af Herr Conlracts-Prosten Svedelius , som anmälde sig vara i så måtto skiljaktig från Utskottets beslut, att Herr Prosten icke ansåg något alternativ böra i detta ämne bos Rikets Stander föreslås, utan endast hemställas, att Rikets Ständer i detta ärende måtte förfoga, på sätt lämpligast kunde finnas; af Herr Grefve Cronstedt: ”Jag anser endast det senare alternativet böra Ständerne underställas.
Hvar de än voro, stannade de ju hos hvarandra, det var det enda vigtiga, och hon unnade honom så gerna den tillfredsställelsen att gifva efter för ögonblickets infall. Egentligen ville han helst se allting, var otröttlig i att göra färder, att klättra upp på alla höjder, bese alla kyrkor och museer, bo på alla slags hotell och tala till alla slags menniskor. För honom var det den första upptäcktresan i verlden, och med hans lifliga uppfattning var det ett nästan öfverväldigande stoff att taga vara på. — För Nina var det hufvudsakligen en kärleksresa, och hon önskade ofta, att han ville slå sig till ro litet mera, gifva sig mera tid, så att de två kunde tillbringa något af denna lyckliga ferietid tillsammans, utan att ständigt låta sig förströs af alla saker utomkring dem. När de hade kommit upp på en höjd, hvarifrån de hade någon härlig utsigt, tänkte Nina: »Här skola vi sitta tillsammans och ge oss god tid.» Men knappt hade de satt sig, förrän Tofte fick öga på någon annan punkt, hvarifrån man bestämdt hade en ännu bättre utsigt, och uppe var han, och lätt som en ung pojke sprang han uppför en brant sluttning och vinkade åt Nina att komma efter. Han stod der uppe med hatten i handen, svetten i pannan och strålande ögon, och blickade ut öfver allt som låg för deras fötter. Medan Nina skyndade sig upp för att nå honom, såg hon blott på honom och hviskade för sig sjelf med spetsen af läpparna varma, hänryckta ord till honom, hvilka han icke fick höra. — När hon då kom dit upp, tog han henne om lifvet, pekade omkring sig och visade på alla de olika punkterna de sågo. Nina tänkte blott på, att han höll henne fast om lifvet, att hon var nära honom i detta ögonblick. Hon hade hoppats, att de fortfarande på hotellerna skulle vara för sig sjelfva, men snart började Tofte tycka mera om att äta vid table d’hôte än på deras enskilda rum. Det var ju så roligt att se så många nya ansigten och höra alla de olika språken omkring sig. Vid en middag i Lugano sutto de midt emot en ung amerikansk flicka, som var mycket vacker. Hon var knappt sjutton år, hade ett tjockt, ljust lockigt hår och de allra praktfullaste mörka ögon.
Stats-Utsk. Utlåt. Rå- och Rörs-hemman, angående skyldighet för dem att deltaga i vissa byggnader. Se Byggninga-balken. Räntor, om uppbörd och redovisning i sammanhang med kronouppbörden af de åt Militie-staten anslagna indelta räntor samt om åtskilliga dit hörande föreskrifter. Motion N:o 317. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Räntor oell tionde-anslag, om ändring i sättet för uppbörd och redovisning af indelta. Motion N:o 268. Sammans. Statssamt Allm. Besv. och Ekon.-Utsk. Betänk. Rättegångs-balkcn, om ändring och tillägg till 1 kap. 1 § om nämndemans val. Motion N:o 124. om tillägg till 17 kap. 16 § angående edgång och edliga intyg. Motion N:o 66. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 23. R. St. underdån. Skrifv. N:o 142. om förändrad lydelse af 17 köp. 29 § i fråga om verkan af vittnes utsago. Motion N:o 397. Rättegållgs-fullllläktige, om förtydligande af bestämmelserna derom i 15 kap. 2 § 1 morn. i Rättegångs-balken. Motion N:o 236. Rönne å, om anvisande af statsbidrag till beslutad brobyggnad deröfver vid staden Engelholm. Motion N:o 265. Stats-Utsk. Utlåt. Rörviks-Slllldet i sjön Åsnen, om statsbidrag till en brobyggnad öfver. Motion N:o 487. Stats-Utsk. Utlåt. Sakramental-lageil, om upphäfvande af Kongl, förordningen den 7 Mars 1855, så att 2 § i 1 kap. Missgernings-balken måtte återfå sin ursprungliga lydelse. Motion N:o 302. Lag-Utsk. Betänk. N:o 36 och Utlåt. N:o 56. R. St. underdån. Skrifv.
Kunde man t. ex. i penningevärde bestämdt uppskatta de serskilda förmonerne: att alltid erhålla sädén väl bergad; att, genom sädens inbergning, utan att dess torkning på marken behöfver afvaktas, hvad som nu bortrinner under skördandet och införandet, då hlifver landtmannen förvaradt, och ändtligen att säden, såsom riad, genast eger ett högre handelsvärde, samt kan, utan besvär och fara för förskämning, i längre tid förvaras, — så skulle detta sammanräknade värde vida öfverstiga det contanta bidrag, som nu blifvit föreslaget till högst 100 R:dr på en gång, eller den motsvarande lindringen i 10 år, med io R:dr om året. Att dessutom sådane uppmuntringar Bih. till R. St. JO Stats-Utskottets Utlåtande IV.0 l53. icke ensamt varaktigt befrämja ändamålet, derom vittnar det af Her^ Bruncrona bär ofvan omnämnde exempel. Utskottet tror deremot, att ett hufvudsakligt binder för Riors allmännare begagnande måste sökas deri, dels att constructionen af dessa byggnader icke ännu är fullt ända målsenligt lämpad efter vårt lands serskilda förhållanden och dels, att kunskapen om Riors skötsel, och äfven om de stora fördelar de medföra, icke är allmänt spridd. Vinnes upplysning i dessa hänseenden, så bör man, i Utskottets tanka, kunna förutsätta att, i .första band, de förmögnare och, efter det exempel desse lemna, de mindre jordbrukarne skola begagna dessa Inrättningar; och bar i öfrigt Kongl. Maj;t, efter hvad kändt är, nyligen utfäst betydliga praeinier för uppfinningen af de bästa Torkinrättningar, hvarjemte, enligt hvad en Ledamot bos Ridderskapet och Adelil upplyst, Landtbruks-Academien för närvarande är sysselsatt med försök att utröna hvilka Torkinrättningar finnas vara de tjenligaste och minst kostsamma.
Uppbördsmännen rättighet till uppbärande af 3 skillingar på Riksdalern för hvarje taxerad, som öfver tiden uteblef med fullgörandet af sina utlagor. Natur - 633 Den r ] Juli f. m, ligtvis var 5a deras interesse förbundet med fördröjandet af betalningen. Dröjsmålen blefvo ofta ganska långa, mariga taxerade undanföllo, flyttade från orten, gjorde Banemerootte, och högst betydande afskrifningav måste således uppkomma. Man vet, att före denna tid gjordes en gång en af* skrifning på fem, och en annan gång på nio tunnor Guld, i förlorade Taxeringssummor. Nu hafva dessa förluster och dessa afskrifningar upphört. UppbörusCommissarierna, emottaga nu mera inga penningar, undantagandes de smärre Summor, som gå under fem Riksdaler, de skattskvldige deponera dem sjelfva i Banken: och nu har för första gången det exempel inträffat, att Bevillningen varit inbetald på dagen. Ridderskapet och Adeln torde 'lätt finna, att sådant är ■en följd af ett förändradt löningssält; en hvar inser lätt, att UppbördsCommissarier, särdeles så oupphörligen sysselsatte som sådana Tjenstemän äro, omöjligen kunna lefva med en lön af 500 R:dr. När inkomsten af 5 skillingar pä Riksdalern tydligen borde tipphöra, i anseende tili de skadliga följderna deraf, fordrade rättvisan, att jag för dem borde föreslå en tillökning, med hvilken de kunna hafva sin utkomst. Jag tror att denna tillökning blir en Statens vinning, jag hoppas att alla interesse-förluster och ali» betyd - V. Ben 14 Jul'1 /• m - 639 betydliga afskrifningar skola hädanefter upphöra och det skulle på dessa skäl vara mig mycket kärt om Ridderskapet och Adela skulla behaga godkänna hvad StatsUtskottet i sitt Betänkande tillstyrkt. Härvid ropades af flera om proposition, hvilken Herr Landt Marskalken genast gjorde, och StatsUtskottets Betänkande biet af Ridderskapet och Adeln bifallet.
Det gifves ingen dithörig frihet, som ej här träffas använd och med en obryddhet utan like: t. ex. vid förhållandet mellan singularis och pluralis (såsom ”vi gör”, eller ”benen mig bär”, eller ”blixt och skyar prålar”, eller ”bödlar sågs vandra”, eller gå, kom, sup i st. för gån, kommen, supen; vid bruket af ovanliga, någongång rentaf origtiga ordformer (såsom skärt för skurit, stog för stod); vid apostropheringar och sammandragningar, särdeles af imperfekter (såsom klacklappa för klacklappade), – och mera dylikt; att ej tala om syntaxens mångfaldiga sjelfsvåld. I den Fredmanska sånggudinnans skaldespråk, är sådant ej något fel. Det endast kan klandras, att den högre och den lägre grammatiken stundom blifvit sammanmängda på ett sätt, som ger ett störande intryck af slarfaktighet. Sällan går detta dock så långt, som då det t. ex. heter i fröjdqvädet vid Konungens återkomst från kriget: ”Prester! öppnen nu templet och buga I alla rikets vinklar och vrår, Och förkunnen i ringaste stuga” m. m. eller i ”Zions Högtid”: ”Himlens kroppar rycks och hvälfva”; hvarofvan, i samma stroph, läses den flerfaldigt felaktiga raden: ”Ström och floden våldsamt rinner”. Lyten af så beskaffad art, som i alla fall visa sig mindre sparsamt än önskligt vore, stöta naturligtvis mest, när de (liksom här) möta oss i stycken af högtidligare slag, eller af en annan ton än den egentliga Fredmans-sångens. Vi vilja ej vidare fördjupa oss i anmärkanden af brister, som här och der, åtminstone för stränga nagelfarare, blotta en försummad städning: något lågt eller oädelt uttryck på obehörig plats, någon onödigt besynnerlig ordställning, någon alltför våldsam ellips, någon blindmening, någon origtighet i bild, något för långt drifvet eller på opassande ställe 143 användt bruk af slurfvigt dialekt-uttal, ja – hvad af alltsammans dock är det sällsyntaste – något rimtvång, eller till och med rimfel.
Då nu gemensamt föredrogos Stats-Utskottets Utlåtanden N:o 59, i fråga om utgifternas reglering under Riks-statens Åttonde Hufvudtitel, och N:o 216, i anledning af återremisser å nyssnämnde Utlåtande, stannade Ståndet i följande beslut: l:o Anslaget för fångare vård, skjuts, underhåll, medicamenter, m. m. samt spinnhusen, a) Med ogillande af livad Utskottet föreslagit, fann Ståndet skäligt, att, utöfver det för detta behof nu uppförda anslag, 245,380 R:dr årligen, ytterligare bevilja, att å stat uppföra 180,000 R:lr, förslags-anslag. b) Hvad Utskottet hemställt rörande förvaltningen af de anslag, sorn för fång väsendet i dess helhet erfordras, godkändes. c) Godkände Ståndet, hvad Utskottet i Betänkandet N:o 216 föreslagit, i afseende på Fångpredikanten vid Malmö Corrections-inrättning och Stads-Commistrarna i Malmö, och lades Utlåtandet N:o 59 i denna del till handlingarna. Derjemte beslöt Ståndet, att hos Kongl. Majit göra underdånig hemställan, det läcktes Kongl. Majit för nästkommande Ständer framlägga ATådig proposition om förhöjd aflöning för predikanterna vid Länshäktena och Corrections-inrättningarna inom Riket. d) Den af Utskottet i Utlåtan let N:o 59 tillstyrkta, i N:o 216 vidhållna, underdåniga skrifvelsen, bifölls. é) erfordrade ingen åtgärd å Ståndets sida. 2:o Kronans Hus och byggnader i Landsorten. Utskottets afstyrka bifall till den äskade tillökningen i anslaget för detta ändamål godkändes. Kommandes sålunda anslaget att till oförändradt belopp uppföras. 3:o Fann Slåndet icke fordra någon åtgärd. 4:o Anslaget till Saltpeter-näringens upphjelpande, utgörande 194,000 R;dr, beviljades att till oförändradt belppp utgå.
Under denna synpunkt betraktad, vore saken önskvärd; min enskilda öfvertygelse i frågan är deremot den, att nalionernes inre trefnad och gemensamma yttre styrka hvilar på bibehållandet af de institutioner, som öfverensstämma med folkens olika nationaltyp, alt således sambandet nu och framgent endast bör fastknytas genom federativa band. Den 2t Octo b er f. m. a7 Emot slutet af detta anförande skall jag vidare söka utveckla mina ide'er i detta afseende. Att anföra alla skälen för tvåkammar-systemets företräde, vore att uttrötta Ståndets af mig redan pröfvade tålamod. Det vore dessutom endast ett upprepande af hvad andre före mig bättre tänkt och bättre uttryckt. Således inskränker jag mig hufvudsak ligast till all åberopa de förträffliga skäl derför, Utsk. andragit i sitt enkammarförslag, jemte dem Hr von Troil anfört i sitt yttrande på Riddarhuset, hvari bevises tvåkammar-systemets företräde äfven med afseende på betryggande af folkets intressen. Jag beklagar, att jag icke haft det nöjet afhöra Hr von Troils talangfulla yttrande, men en sorglig anledning har i längre tid förhindrat min härvaro inom Representationen. Ännu ett skäl för tvåkammar-systemets antagande synes mig förtjena uppmärksamhet, ehuru det icke förut blifvit anfördt. Alt inskränka valrätten under en period, då man öfverallt nödgas utsträcka densamma, .synes mig vara mindre väl betänkt. BondeSt:S nuvar. valrätt bör således orubbad bibehållas. Det democratisba bond-elementet är urgammalt i vårt land; allt sedan Thorgny Lagmans tid är bonden van att personligen föra sin politiska talan. Att nu, då BondeSt. blifvit väl upplyst om sin makt, styrka och betydenhet, göra inskränkning i dess valrätt, är politiskt vådligt. Med den uppoffrande anda, som alltid utmärkt Svenska BondeSt., och sorn gör dess minne så dyrbart i våra Svenska häfder, är det äfven nu färdigt att nedlägga sin personliga representationsrätt på fäderneslandets altare.
Detze äro mine tankar uti ifrägawa. rande sak, och stall jag med tacksamhet emottaga rättelser i de mäl hwaruti min tankeför. mäga kan wara felaktig; men skulle för sjelfwa basis af detze mine tänkesätt ej nägot decideradt mot - Den 25 September. L5 motsägande hwarken uti Grundlagen eller i de wiv förledne Riksdag frän detta Utstött afgängre Eppeditionerne sig förete, och Högloft. Utskottet icke desto mindre ej skulle finna de gjorde anmärkningar förtjena alt upptagas, fär jag wördsamt anhälla att detze mine enstilte tankar bifogas Högloft. Utskottets Betänkande till Riks. Ständen, och dä den ort hwars Representant jag har den äran härstädes att wara är nog lycklig att belt och hällit sä midt mig bekant är, wara befriad frän Kongs Gärdar och deras underhällande, lärer ljusligen seS att mine yt. iranden ingalunda äro härledde fran egennyttiga afsigter. Och dä jag derjämte utbeder mig att sä äran tillkänna,gifwa -det jag hyser den djupaste undersäteliga wördnad för min Konung, hwars godhet och beskydd min hemort mera än nägon annan ar i behof af, och hwars äliggauden inför Thronen, sä till sägandes föga nägon inföding utan wid trängande nöd, och för deras enstillta interetze, äro i tillfälle att fä frambära, sä wägar jag för hwar och en enskild af det Högloft. Utskottets Herrar Ledamöter försäkra att ingen motsträfwighet emot Kongl MajstS önskan förmäot mig till yttrande af detze mine tankar, utan blott min öfwerty. gelfe om sjelfwa saken, dä jag altid med den warmaste undersäteliga tillgifwenhet will och enligt plikt stall omfatta alla tillfällen till underlättande af Konungens höga omsorg för Ri. kets wäl t den högst obetydeliga mon det pä mig kan ankomma. Bengt »4 Den 25 September.
Statens skyldighet att till elementarläroverkens vidmakthål lande och förbättrande bidraga blifvit erkänd. Detta torde få antagas hafva utgjort bevekelsegrunden till de tid efter annan beviljade anslag till don utvidgning eller nybyggnad af läroverkshusen, hvilken i de flesta städer blifvit en nödvändig följd af de förbättringar och tidsenliga reformer undervisningsverket undergått, och hvilken man icke billigtvis, med tillämpning af den föråldrade principen för städernas skyldighet att bygga och underhålla skolhus, ansett sig kunna pålägga de redan förut af skattebördor nog betungade stadsinnevånarne. Ekesjö stad, som har ett femklassigt elementarläroverk med sex lärare, hade redan innan förstnämnde åsigt vunnit ett allmännare erkännande, verkställt en för staden dyr nybyggnad af ett skolhus, som fullt motsvarar äfven vår tids stegrade fordringar pä beskaffenheten af ett sådant, utan att staden härtill erhållit något statsbidrag, utan endast från stiftets byggnadskassa 2,800 R:dr, som Högstsalig Hans Majestät Oscar I i nåder beviljade. Husen äro i städernas brandstodsbolag försäkrade till 15,000 R:dr och tomten har i inköp kostat 2,000 R:dr. Dä Ekesjö stad. till följd häraf,’icke anlitat Staten om anslagsbidrag, såsom många andra städer, men billigheten kräfver att äfven Ekesjö kommer i åtnjutande af någon bland de fördelar en riktigare uppfattning af elementarläroverkens allmännyttighet medfört, vägar jag föreslå: att Ekesjö stad befrias från framtida underhållsoch byggnadsskyldighet af dervarande elementarläroverkshus. och att kostnaden för deras underhäll eller nybyggnad hädanefter må ur stiftets byggnadskassa utgå.
Diverse omkoslningar » .. 3,135: ig. Cours-DifFerence 2,611: i5. Extra till General-Consul Lagerheim Hamb. B:o 500 . 1,458: 18. samt hemliga utgifter för afslutade Handfcls-Tractater . 5,000: — Afsatte medel för Sjö-Expeditioner 45,000: Ej egentligen till året hörande utgifter: General-Consuln Ehrenhoff efterskänkte reparations-kostnader å Consu lad-huset i Marocco P:ster 15,000. 42,284: 24. 8. Gratilicationer till Norrrska befälet vid i8a8års expedition 2,666: 24. — Utgående Balance till 1832: Behållning i Rikets Ständers Bank 114,372: 33. 3. Fordringar af dels Diverse Verk 38,251: — 3. EfFecter under försäljning i Tunis 22,040: 2. g. På afskrifning beroende medel . 512:23. 11. Bil. Sammandrag af Bok Debitorer. Insående Ballance-Conto (specificerad under ultimo December 1831) 244,966 Inkomster för året: Convoy-afgift med Observationsmedel Alltså behållne R:dr 277,606:25. 1. Norrska Stats-Verket lemnat 25,000 R:dr Specie — 55,415:35. Litt. B. slutet för år i832. Creditorer. Ingående Ballance-Conto specificerad under Ultimo December 1831 oberaknadt der äfven uppräknade obalancerade skulder 131,000: — Utgifter för året:
Men om min afföda nödgas vika undan inkräktarens våld från Frihetens i and, der den af mig lärt, att fosterjordens försvar är den första och heligaste af en fri medborgares pligter, den att dö fri den andra; om Nordiska Halföns Jordbrukare, Fri och Sjelfägande från Hedenhös, förvandlas till träl, derföre att medlet, som Gud och Naturen gaf till försvar och förkofran, vid rätta tiden lemnades utan omtanka; då skall min vålnad bedröfvad, men fri från förebråelse, följa mina ättlingar till lyckligare stränder. Begärdes på Bordet; och blef commun nication med de öfriga Respecti va Stånden af Ridderskapet och Adeln tillåten, samt, på väckt fråga af Grefve Kalling, Pehr, och Friherre Boije, Eric Johansson, Grefve von Pia. ten anmodad att låta detta sitt anförande till Trycket befordra, Den i Maj,. Upplästes ett Protocolls - Utdrag från Vallöf]. BorgareStåndet af denna dag, af innehåll, såsom orden lyda, att, sedan, med anledning af BorgareStåndets, enligt Dess Protocoll för den 24:de och 27-'de April, vidtagne åtgärder, Herr Majoren och Riddaren Palman uti Höglofl. Ridderskapet och Adelns Plenum sistnämnde dag afgifvit den förklaring, hvartill lian funnit sig föranlåten, i afseende på de af honom emot BorgareStåndet gjorda tillvitéiser och det missnöje, detta Herr Majorens uppförande åstadkommit; bar BorgareStåndet beslutit att, då den värdighet, så i rådslag som beslut, ett Riksstånd alltid äger iakttaga, nu fordrade, att ali skriftväxling med Herr Majoren Palman måtte, å Ståndets sida, upphöra, till Haps Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken samt Höglofl.