Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lief. denna inbjudning lill alla delar af Preste-Ståndet antagen. SD. Föredrogos och Jades till handlingarne Stafs-Utskottets Memorial:. N:o 454,. i anledning af erhållen återremiss å Siats-Utskottets Utlåtande N:o 43a; N:o i anledning af erhållen återremiss å Stats Utskottets Utlåtande N:o 435; N:o 406, i anledning af erhållen återremiss å Ståts-Utskottets Memorial N:o 441 • Si D. Föredrogos Stats-Utskottets Memorial: N:o 460, angående tiden för nästa revision af Stats-, Bancooch Riksgälds-Verkens räkenskaper ochförvaltning:: bifölls; N:o 46r, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, rörande Friherre Franc Sparres motion, om medels anvisande å 8:de HufVud-Titeln, så väl för underhållet af Arbets-Compagnieria på Kungsholmen, som för dessas sysselsättande med fastnings-byggnadsarbetet vid Carlskrona: voterings-propositionen gillades». S. D.
Ad. samt BondeSut att biträda de öfriga Ståndens beslut i afside å lydelsen af 5:te momit i samma g. Uppå begäran af Hr von Koch, meddelade undertecknad den uplysning, att R. o. Ad., vid behandlingen af Utskits förnyade Utlåt, angide förslaget till förordning om kommunalstyrelse på landet, beslutat att ålägga Utskit att upgöra och till RiksStånden inkomma med förslag till sammanjemkning af Ståndens olika beslut rör:de den 11 :te §:ns lista morn., samt afslagit Utskits inbjudning i afside å lydelsen af 5:te momit i samma g och vidblifvit sitt förut derom fattade beslut. Hr von Kochi Jag får anhålla, att R. o. Ad. måtte, med ogillande af Utskits yttrande angide lia mom;t af denna g, ålägga Utskit att inkomma med förslag till sammanjemkning af RiksStins derom fattade olika beslut. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, samt H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder yrkande endast blifvit frarastäldt derom, att R. o. Ad., med ogillande af Utskits yttrande angide den förev;de gins lista morn., skulle ålägga Utskit att, jemlikt 73:dje gin R.O., derom afgifva sammanjemkningsförslag, blef propos. på detta yrkande framstäld och med ja besvarad; hvarefter gjordes propos. på antagande af inbjudningen röride 5:te momit af merberörde g, hvartill jemväl svarades ja. Utskits yttrande angide g 23. Lades till handlingarne. Utskits inbjudning röride g 24. Hr Hjärnei Denna g är oförändrad antagen af Preste-och BondeStin. BorgareStit har fattat ett afvikande beslut i ämnet, men står ensamt vid detta beslut, hvarföre detsamma ej till någon åtgärd kan föranleda. R. o. Ad. har, med uteslutande ur 2idra momit af orden »samt försummelse af» och »uteblifvande från läslörhör», i öfrigt antagit gin.
Hvad detta syftemål var, har Banko-Utskottet, i dess af Ständerna gillade förslag tydligen angifvit, nemligen en nödig ansedd bestämmelse af den påföljd, som borde äga rum för öfverträdelse af ifrågakomna förbud. Huru nyssberörda för Banko-Fullmäktige meddelade föreskrift bör af dem verkställas, tillhör det icke Hofrätten att afgöra; men då Justitie-Ombudsmannen synes till stöd för sin åsigt om betydelsen af samma föreskrift antaga, att den icke i annan o * _ n ’ syftning skulle kunna på ett med lag och rätt i allmänhet förenligt sätt verkställas, anser Hofrätten sig böra i underdånighet erinra, ali, enligt. 7G:te och 77:de §§ Banko-Reglementet, ledamöter i Diskont-Direktionerna äro icke endast de af Riksstånden valde, utan ock derjemte i Stockholm fyra andra personer och vid hvardera Lånekontoret ett Banko Ombud; att åberopade förbud i 78:de § är gällande för alla ledamöter i Diskont-Direktion och således äfven för dem, hvilka ej äro af Riksstånden utsedde, att desse sistnämnde enligt 2:dra morn. i 7(5:1 e § och 12:te mom. i 77:de § kunna från sina befattningar af Banko-Fullmäktige entledigas, när helst Fullmäktige finna sådant lämpligt; att Fullmäktige följaktligen äga att sjelfve vidtaga en sådan åtgärd för verkställighet af åberopade föreskrift i 78:de §. och att, enär Fullmäktige sålunda kunna, utan Domarens anlitande, fullgöra detta uppdrag i vissa fall, verkställighet deraf på enahanda sätt äfven i annat fall ej bör anses vara mot allmänna rättsbegrepp stridande.
Den 29 Maji; 559 dass för att derigenom bereda en högre Bevillaing, hvilket torde tillåtas mig med exempel upplysa, sedan jag törst anmärkt, att i allmänhet ganska orätt fordras Bevillning efter 2 Artikeln af annat Tjenstefolk, än som kan beräknas till öfverflödig Betjening, och till uppassning , och allsingen rättsgrund finnes i föreskriften, att en Husbonde skall betala afgift efter andra Artikeln för i hushållningen nödige behöflige Tjenstehjon, såsom Inspectorer, Fogdar, Rättare, Trädgårdsmästare, Hushållerskor med flere, och hvarföre af Utskottet önskades få upplyst, efter hvilken rätts princip Bevillning efter andra Artikeln bör för dem erläggas, då flere Tjenstemän, icke en gång de, som njuta 2 å 300 Riksdalers lön, sådan erlägga, och i händelse icke detta stadgande står i förening med rättvisa och lika beskattningsgrunder lör alla medborgare, hvarom jagtviflar, ytkar jag, att stadganden derom, med unw dantag af Laquaijer och Betjening för uppassning, må i Betänkandet utgå.
Bland de många » Solness » - tolkningar, som framlagts, torde den, hvilken Anna Wahlenberg utveck lat i denna tidnings spalter, vara den sannolikaste och allmänast omfattade, och vi kunna, som äfven redaktionens egen uppfattning af dramats innebörd, återhänvisa till densamma. August Lindbergs Halvard Solness hade flere goda moment, men som helhet kan prestationen icke anses tillfyllestgörande. Det var något ogenomfördt och osäkert öfver spelet, som föga bidrog alt ställa den i sig själf dunkla personligheten i klarare dager. Fröken Borgström däremot öfverraskade i Hilde Wangels oerhördt svåra parli med ett kanske föga djuptänkt, men hurtigt och korrekt grepp på rollen och rönte härför lifligt erkännande. De öfriga framställarne höjde sig i intet afseende öfver en blygsam medelmåtta. Vasaleattrn har med fru Anna Pettersson-Norrie U P notisboken. Svenska kvinnor på Chicagoutställningen. Kommissarien för damkomitén vid utställningen i Chicago, friherinnan Thorborg Rappe, samt fröknarna Storkenfeldt och Gerda Nyström Det gick väl an, då mönster-summan Ej lägre än tolf kronor var. Då lät det ännu: » Lilla gumman, Som den » erfarna » ej du spar. » Teater och musik. afreste från Göteborg i onsdags till Chicago via Liverpool. Kvinnoslöjd. En väggbonad, som är bestämd för världsutställningen i Chicago, exponeras för närvarande i fröken Giöbels lokal vid Kungsträdgården härstädes. Den är broderad på skärt siden och utmärker sig för lika solidt som smakfullt arbete. Ritningen till mönstret är utförd af fröken M. Adelborg, och broderiet är verksläldt af fröken A. Bundsen. Det vackra arbetet är väl värdt ett besök af dem, hvilka inlressera sig för inhemska konstbroderier. Ut till hedningarne. Fröken Stinu Sahlin, enda dotter till prof. C. Y. Sahlin i Upsala, som under flere år såsom föreståndarinna på ett utmärkt sätt ledt Upsala högre elementarläroverk för flickor, lämnar med detta läsårs utgång sin befattning för att utgå som missionär, troligen till den indiska missionen. Inga damer.
Vidare har Borgare-ståndet, jemte här ofvan omförmälda beslutet att ur författningen utesluta rese-pass, ”sorn af Kongl. Maj:t eller på Dess nådiga befallning utfärdas åt personer till resor i enskilda angelägenheter”, i afseende å nedannämnde rubriker fattat följande från Utskottets förslag afvikande beslut: a) ”Sjö-pass: se certifikat och pass’’, skulle utgå och i stället införas: “Sjömans rulla : se folk-pass.“ b) Skiljobref i äktenskap och trolofningar, hvarå karte-afgifteu blifvit höjd ifrån föreslaget belopp af 20 öre lill 25 öre, samt c) Våg-allester till Iåns erhållande, hvilka ansågos böra förses med slämpladt papper till belopp af 25 öre, i stället för 15 öre. Enär 3:ne Riks-stånd jemväl i dessa afseenden godkänt Utskottets förslag, hemställer Utskottet, att Borgare-ståndet måtte, med frånträdande af sina skiljaktiga beslut, gilla de bestämmelser förfaltnings-förslaget härutinnan upptager. § 4, mom. 3. Med föranledande af anmärkningar, som, vid föredragning af detta moment, synas hafva blifvit framställde emot den af Utskottet föreslagna tarif för bouppteckningars kartering, har Borgare-ståndet återremitterat densamma ; men endast en del af de yttranden, som angående denna fråga blifvit under diskussionen afgifna och hufvudsakligen blott sådana, som innefattat försvar för det återremitterade förslaget, hafva kommit till Utskottets kännedom; hvarföre Utskottet jemväl i delta hänseende finnér sig ursländsalt att de gjorda anmärkningarne till bemötande upptaga. Då det med Kongl. Maj:ls Proposition öfverensstämmande förslaget dessutom blifvit af 3 Stånd godkändt, anser Utskottet sig icke ega skäl att deiifrån afvika.
Äfven jag anser PresteSt:s förslag vara alltför kategoriskt för att kunna antagas. Jag skulla likväl för min del önskat, att Ståndet inskränkt sig till att anmoda Utsk:n att i möjligaste måtto miftska sin cancellipersonal i den mån göromåten sådant medgåfve. Jag vill likväl tro, att en sådan uppmaning icke kan behöfvas, Hvad särskildt BancoUtsk beträffar, får jag dock upplysa, att i fall PresteSCs inbjuda, skulle antagas, Utsk. blefve tvunget att till Stånden ingå med anhållan att åter få anställa den afskedade cancellipersonalen, emedan detta Utskrs göromål inom denna månads slut omöjligen kunna blifva i den mån förminskade, att de derefter kunna vederbörligen bestridas, så vida någon minskning i Utsk:s nuvar. cancellibetjening skulle komma att vid nästa månads början äga rum. R. o. Ad. beslöt, att PresteSt:s prot.utdr. endast skulle läggas lill liandlrna. Uppå begäran af Frill. Boye, Ludv. samt Hr Gunther, Carl Gust., blefvo vid förnyad föredragning ånyo lagda på bordet Const.Utsk:s raemor.: N:o 48. med utlåt:de öfver återremisserna på förslaget i memor, N:o 34 till en ändamålsenligare organisation af Statsrådet; N:o 49' med uppgift å särskilda grundlagsförändringar, som föranledas af Ståndens gemensamma tankar, rör:de Hofcancellerens Statsdepartement. Ånyo föredrogs StatsUtskts d. 19 dennes på bordet lagda berättelse N:o 326, angtde verkställd granskning af K. Krigsacademiens räkenskaper. Lades till handlingarna. Hr Dalman, Willi. Fredr.: Så väl den nu föredragna som alla efterföljande StatsUtsk:s berättelser, ang:de verkställda räkenskapsgranskningar, ådagalägga tydligen, till huru föga dessa revisioner tjena. Utskts betänkm innefatta nemi. icke annat, än några korta utdrag af räkenskaperna, hvaraf man icke kan hemta något slags upplysning rör:de förvaltningen eller bushållsanordfiingen i detail.
Utdrag af Protocol/et, hållet uti Riksens HögloftStänders Lagutskott den 21 October 1823- S. D. Till justering upplästes Utlåtandet i anledning af återremissen af Be - 110 J.^Utskotta t Het Mandén. tänkandet N:ö 152 otti ändring i 1818 ård ConcursLag; hvarvid Herr Ribbing åberopade sitt förut i detta ämne afgifne yttrande; och Herr .Borgmästaren Hagander anförde: ”Jag har icke deltagit i Utskottets först afgifna Betänkande* öch anser inig icke kunna biträda de nu beslutade tillägg och förändringar* åberopande de motiver, hvilka finnas anförda uti LagUtskottetS vid 1818 års Riksdag om ifrågavarande ämnen afgifna Betänkande.” Ut supra. Éx Prorocolio Joh. Jac. Kleman. Atokoih den 7 Nov. I8l3< Utlåtande, i anledning af återreniiss af Utskottets Betänkande N;.o 155, öfver åtskilligt af Fiskals Å?nbetet i Rikets Ständers Bank väckte samt af BankoUtskottet hos Riksens Ständer anmälde frågor om ändring och undantag i Allmänna Lagar och Författningar» för betryggande af BankoVerkets säkerhet. Hedervärda BondeStåndet, som under den 1 siiti. Sept. återremitterat Lag* i.agUtskötttts Bet linh niidtri. iiv Utskottets Betänkande Nio 152, angående föreslagne ändringar i ConcUrsLagen af år 1818. har vid föredragning af nu ifrågavarande Betänkande N:o 153, ansett detsamma ega så nära gemenskap med det förra, att det* i afseende på visse förekomne stadganden, icke kunde oberoende deraf afgörasj hvarföre BondeStåndet, under åberopande af samma skal, hvarå åter* remissen af Betänkandet N:o 1^2 sig grundar, äfven funnit skäligt återförvisa Betänkandet N:o 153 till förnyad handläggning.
Hvad Frih. Rantzou beträffar, är han visserligen icke passiv, ty jag hartnig särskildt bekant, att Hr Frih. står i spetsen för en petition om representationsförändring, sorn för närvar, eirculerar här i Stockholm, och der Frih. Boye bland underskrifterna säkerligen icke skall linna någon mindre upplyst än han sjelf. Jag har för öfrigt ingenstädes såsom vilkor för en representationsförändring hört yrkas allmänna val, och jag tror för min del, att en ändamålsenlig representation hos oss kan grundas äfven på en annan basis; men jag tror icke destomindre, att den nuvar. fyroch ståndsindelningen är lika olämplig och förderflig, såsom uteslutande en allmän anda och hindrande ali gemensamhet i öfverläggning och beslut. Hvad Frih. Boye yttrat om de monarkiska och demokratiska principernas afvägning innebär deremot, efter min tanka, bara toma ord och dunster. Dessa gamla satser angå ej de nuvar. samhällena och bevisa endast, att Frih. Boye alldeles icke förstår den nya tiden. Den monarkiska principen upprätthållas nemi. i vår tid ingalunda af de ruttna aristokratierna, utan deraf, att den upplysta delen af folket vunnit den öfvertygelse, att hvarken bildning, industri eller något slags förkofran kan trifvas och bestå annat än i ett ordnadt samhälle; och hvad Sverige angar, kan dess samhällsskick under Europas närvarande förhållanden endast bestå med den monarkiska principen. Men jag är öfvertygad, att om man än hos oss organiserade den mest completta aristokrati, skulle den upplysta delen af folket likväl utgöra Regeringens enda säkra och tillförlitliga stöd. Detta är min trosbekännelse. I öfrigt förundrar det mig, alt Frih. Boye, som icke framlagt någonting hvarken till förändring eller förbättring af vårt statsskick, tilltror sig så öppet kunna fördöma det förtjenstfulla förslag, deri Gr. Spens sökt förlika det närvar, med ett önskvärdt bättre. Hvad slutligen angar Frih.
Angående reglering af Adjunkternes löneförmåner upplyser deremot Utskottet: att den i Kongl. Maj:ts Nådiga Cirkulärbref af 1839 gifna föreskrift blifvit i de fleste stift fullgjord och Adjunktslönerne således reglerade, samt att, der detta ännu icke skett, en sådan reglering kunde och borde vid Prestmöten åstadkommas. Denna reglering delvis måste icke varit tillfredsställande för frågans lösning, då efter 14 år denna lilla fråga icke hunnit utkämpas. Att den skulle regleras vid Prestmöten hörer kanhända till de fromma önskningar och hvilar derjemte på det antagandet, att Prestmöten skola hållas. Jag vill icke här haka mig fast vid Utskottets motiver, då jag förkastat resultaten till hvilka det kommit; men vid dessa sednare må det tillåtas uppehålla mig. Vid en jemförelse emellan Adjunktens ställning och en extra ordinaries i något af Rikets embetsverk mäste jag då erinra, att Adjunktens ställning blir lika dålig och usel under största delen af hans hela tjenstetid, och att han vanligen först vid 40 år erhåller komministratur med löne-inkomster motsvarande en bättre rättarolön. Deremot har en extra ordinarie vanligen inom tio Allm. Besv. och Ekon.-Llsk. Betänk-, A'.o SO. 17 tio år öfversfått sin svåraste period, under hvilken han erhållit, utom ljuspenningar, vanligen mer och mindre betydliga gratifikationer och löne-inkomster genom förordnande. Antagom likväl att liknelsen vore sann, huru skickliga skulle äfven dessa extraordinarier, så utrustade för utkomst, vara för religionsvården och Kyrkans tjenst? Vi stå sålunda på samma ställe, utan att gått ett steg framåt. Föga bekymrad härom, låtsar man vara döf för ropen om reform, vara blind för det drama, som utomkring oss spelas upp af katolicismens och sekt-andans proselytmakeri, hvilket inom oss gifver sig på det eftertryckligaste tillkänna i våra, på samhällets djup, med hvarje dag, kringgripande läsåroch separist-rörelser å ena sidan och öfverhandtagande demoralisation och indifferentism å den andra.
Friherre Stael von HolsteinCorfitz Ludvig: Som ärendet är ef mycken vigt, förbehåller jag mig, att lill ett annat Plenum få inlemna skriftligt Yttrande. Emellertid får jag dock anmärka, alt åtskilligt i den Historiska Berättelsen, om tillkomsten af Roteringen, är annorlunda framstäldt, än hvad Konungens Proposition, som blifvit Roleskyldige till antagande förelagd, innehåller, hvilket så mycket mera förundrar mig, som tillräcklig tid att granska Ämnet icke felat. Friherre Björnstjerna åbe - Den g Januarii. 491 par flera, så väl Konungens Beslul, sorn andra Propositioner, men alla dessa förfalla, så framt de äro afvikande från den sista, som genom Konungens Befallningshafvandes i Malmö och Christianstads Län i April och Maj Månader 1813 framställdes, då ett cathegoriskt Svar af Roteskyldige äskades, om de i den nya och förändrade Propositionen ville ingå eller icke; och då vanligen ett senare Beslut upphäfver ett äldre, så är det detta sista, sorn endast är gällande. Här har icke eller blifvit, till styrka för hvad de värde Talarne i denna sak anfört, något annat än deras eget vitsord blifvit uppvisl: Jag deremot vill grunda min vederläggning på Konungens Skrifvelse till Herrar Landshöfdingar oell deras i följd deraf utfärdade Kungörelser. Häraf inhämtas, att Konungen gjort en ny Proposition af 8 Pun eter, till antagande eller förkastande af hvarje enskilt Rotehållare: Af dessa innehåller första Puncten, som jag här får uppläsa, alt nuvarande Extra Roteringen i Skåne, 2572 Rotar, skulle förbytas i ständigt Kneck tehåll, indeladt på 2000 Nummer i bägge Länen, men diflerencen, utgörande en minskning af 572 Rotar, anses såsom förmedling iär äe ytterligare skyldigheterj Rotehållarne, genom det ständiga Knecktehållet, sig åtaga, bestående dels i 8 Riksdalers Passevolance, dels till Beklädnad. Tredje Puncten:
Första afdelningen af denna §. eller orden: ”nu gitter ej den, som tappat häfver, gifva ut hvad dömdt är, innan saken för Hof-Rätten kommer; sätte der full horgen före: gitter han ej heller det; ställe då borgen för sig sjelf, eller träde i fängelse till sakens utslag,” skola från lagtexten uteslutas. Lag-Utskottets Betänkande , N.o 56. 27 Jorda-B cilken. XIV Gap. 3 §• Denna §. är ändrad sålunda: Nu vill någor med den synedom sig ej åtnöja; vadje då under Hof-Rätt , sorn i Riittegångs-Balken sägs. Fullföljes vadet, och finnér Hof-Rätten ny syn t arfvas; utnämne Hof-Rätten en af sina ledamöterj att synen hålla, och kalle två Under-Domare i orten att honom biträda. Det protocoll, som vid synen fores, gifve Hof-Rätt s-ledamot en till HofRut len in, och Hof-Rätten döme sedan i saken. Drages saken under Konungen och finnes den ej tillräckligen utredd, ändå att syn föregått, då må ytterligare syn hållas, och namne Konungen i Högsta Domstolen dertill en af dess ledamöter; läte ock genom Hof-Rätten kalla två Under-Dom are, att vid synen biträda. öfver denna syn skall protocoll lill Konungen in gifvas, på sätt om den syn, som HofRätt förordnat, sagdt är. Ful dessa syner måge ock vittnen höras, der någor af parterne det äskar. Göres emot vittne jäf, varde det ändå hördt; och prof ve sedan Hof-Rätt, eller Konungen jäf vet, så ock hvad verkan vittnesmålet ega må. Finner [Iof-Rätten eller Konungen syn nödig, och är den ej af UnderRätt hållen; då må Hof-Rätten eller Konungen låta synen af Under-Rätten verkställas; och pröfve sedan saken. 5:o
Om en Armse stall uppställas af 90,000 Swenste män, mäste hwar 2Z:dje person af man - och qwinno-könet, ungdom och ålderdom osméhufwud beräknadt, medtagas, hwilket blefwe nära wid dubbelt större utstrifning an Frankrike och österrike, under sednafte stora krig, mäst widkännasoch jemwäl i det anmärkningswärda afscendet moro desto kännbarare, som pä wart sista olyckliga krig mellan Zo och 100 tusende man blcfwo uppoffrade. Den z:dje frägan eller huru nödiga penningar för Armeen, helst af go,ooo man bestående, stola crhällas, är icke mindre wigtig? Erfarenheten har ju sä nyligen lärk och rvisat följderna af saknad nödig pcnninge tillgäng för Armeen, Med est noggrant handhafwande af Rikets Financer efter nu stadgade' grunder och Författningar, kunna wäl, säsom man bör förhoppas» nuvarande refwor botås, men för mig är det ingalunda fankbart, hivar medel stola erhyllas för en 90,020 man'^ Annee, Lyckligt om den nu stadgade dryga Bewillningen kan utgä, men föga möjligt gtt erhälla eller ens päräkna Något derutöfwer. Zstid en sund betraktelse häraf, torde alltsä wara rädligast att lämpa Armeringen efter hönnäs gan samt derwid städse hafwa säsom en bland grundpcs färne till ögnamärke, att Tryuppen aldrig mer mä sakna desi tillbörliga sold, och mätte detta blifwa med säkerhet werksiättbart för osman föreflagne 62,900. maits Arn>>'e. Fästom asm en än widare uppmärksamhet pä möjligheten att fournera Armeen med nödiga gewär, ammunition, kläder och proviant.
Reservationer till Protocollet, Herr Borgmästaren A. Landegren anför de t ”Det torde vara först genom Kongl, Maj:ts Nådiga Påbud den 14 Augusti 1812 4 §., som den Magisiraterne i allmänhet tillagda rättighet, att utfärda resepass för Städernes Borgerskap och invånare blifvit inskränkt till endast de Städer, der Landshöfdingar ej residera, ty, enligt Kongl. Brefvet till Landshöfdingarne den 6 April 1696 samt Kongl. Resolutionerne på Städernes Besvär den 28 Augusti 1727 och 19 Januarii 1787, har denna rättighet till alla Städers Magistrater blifvit utsträckt, och derutöfver hafva genom Kongl. Resolutionen den 17 Augusti 1762 Magistraferne i alla Städer ansetts berättigade, att uifärda resepass äfven till Norrige, som då var ett främmande Rike, äfvensom genom Kongl. Brefvet den 6 April Adis Ledis vägnar: Arv. Arv.son Posse. vagnar: Es. Tegnér. vägnar; C. Fr. Lundman, Led s vägnar: Nils Mansson, P. Hc rnhlo m. 'Lagtami Allm. JBetv. o. Oec. Utsi. Uti. N:o i. 7 1757 S'idernes HallRälter autoriserats att utfärda resepass för dem underlydande Fabrikörer och Manufacturister med deras arbetare, samt Judars förpassande, jemlikt Kongl. Brefvet den 10 Mars 1807, åt Magistraterna öfverlemnats. Något skäl torde ej finnas, att betaga Magistraterne i Landshöfdinge-Residencestäderne förpassnings-rättigheten , ty då i allmänhet Magistraterne uti dessa Städer äro bättre organiserade än i de min-! dre Städerne, kunna deras embetsmannaskicklighet fullkomligt jemnföras med Herrar LandsSecreterares; och pröfningen af pass-sökandes reserättighet är bland de minst magtpåliggande ämnen för dessa Autoriteters tjenstebefattning.