Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det vore således icke lämpligt att utsätta någon annan tid, ty, om man skulle antaga den 1 Jan., måste en person, som hyrer en lokal, hyra densamma först från d. 1 Okt. lill den 1 Okt. och sedan åter för 3:ne månader, utan att af dessa hafva någon nytta. Härigenom förstördes en icke obetydlig del af den inkomst han kunde påräkna, hvilket åter skadar Stats-Verket och kommunen, sorn skulle hafva en större behållning af det högre arrende, han skulle kunna erlägga, om det ställdes beqvämt lill för honom. Detta i afseende på stad. Hvad åter landet angår, veta vi, alt flyttningstiden är från d. 24 Okt. till 1 Nov , och då personer, sorn åtaga sig krogrörelse, ofta varit tjenande eller också sjelfve behöfva tjenare för dylik rörelse, synes för dem den föreslagna tiden vara den lämpligaste; dock skulle jag tro, att d. 1 Jan. vore för dem lika beqväm som d. 1 Nov. Om R. o. Ad. anser att §:n icke kan bifallas, utan att en förändring i densamma bör ega rum, anhåller jag, att, för den nytta det kan medföra och för den konseqvens i besluten, som jag önskar, tiden måtte bestämmas lika för både stad och land, samt dertill uträttas d. 1 Okt., emedan man på landet möjligen kan rätta sig derefter, hvaremot för stad hvarken d. 1 Nov. eller d. 1 Jan. kan bestämmas. Jag tager mig friheten och lägga detta på hjertat. Hr von Hartmansdorff, A tig.: Det förundrar mig att en Landshöfd. och en Advokat-Fiskal i Kammar-R:n hafva yttrat det utskylderna erläggas samt och synnerligen efter kalender-år. De måtte hafva glömt upbörds-året, som varar från d. 1 Maj till den sista April, de måtte ej heller hafva erinrat sig bruks-året från d. 1 Nov. till d. sista Okt. För sjelfva saken är det likgiltigt huru man räknar upbördsåret, ty, på sätt Frih. Raab anmärkt, står det i 18:de §:n att afgifterna skola förskottsvis erläggas.
',071 bliftva oförändrade pa det sätt, som innom hwarje Landsort är gästande och »varit brukeligt, intill desi sadane öfwerenskommelser kunna träffas, som Anders Nilsson i grund af 9 §. uti Rikfens Stän, ders Besiut af den , Maji 1810, samt Kongl. Kun, görelserne den ro April och ar September samma ar, rist werkstästighet orkar, för den skulid och emedan , i anseende till de mangfaldiga olikheter ukl Presterstapets Löningssätt, som a serffildka orter inträffa , någre bestämda grunder för stile öfwercnskommelser icke kunna af Utfkocret uppgifwas; ty an, fer Utskottet sig icke kunna meddela annan hand, läggning med detta mål, än, akt med afseende pa Anders Nilssons yrkande, tillstyrka Riksens Högloft. Stander, att hos KonglMajtt underdanigst achalia om Desi Nådiga imdwerkan till sa, dane friwillige Contracters uppgörande a de Orter, der sadane icke blifwit träffade, och att till ändamålets sa myckel säkrare »vinnande, Kongl. Majtt i Nader täckes uppdraga Desi Befallningshaswande saint Consistorierne i Riket, att sjclswe eller genom deras Ombud, i fall fkiljaktigheter emellan Kyrko, herdarne och Hemmansägarne, om Lönebeloppet, skulle uppsta, med deras bemedling ga Cvntrahen, terne tillhanda; och tror Utskottet det skulle wara a ömse sidor förmivnligc, om wid samma tillfälle de mer eller mindre obehagelige smärre inkomster eller sportler till benämningen utplanades, och en ersätt, ' ning derföre ät Pastorerne bestämdes i ett för allt ärligen uti Penningar, Spannemäl eller andre wa, ror, allt ester orternas olika beskaffenhet. Dock warder detta till Riksens Högloft. Ständers widare bepröfwande wördsmnmeligen öfwerlemnadt. Herr l°72 Den z Julik.
Jag tror derföre, att, om man bibehåller gamla stadgandet, att mat skall lemnäs den, som sådant begärt, kommer man ändamålet närmare; men jag hemställer likväl, om det är lämpligt, att här göra redaktions-förändringar. Jag har förut fästat upmärksamheteu härpå och vågar påslå, att äfven den mest vande att sam - Den 5 Augustif. m. 37 manskrifva lagar begår ett misstag, om han, så att säga, försöker på stående fot göra redaktions-förändringar. Af denna anledn. anser jag rättast att öfverlemna åt Utsk. att omredigera förslaget, och med ledning af de nu gjorda anmärknme tror jag, att Utsk. kan åstadkomma en redaktion, som tillfredsställer alla. Hr von Troil: Om man vill vränga lagen, tror jag, att man kan få många skäl dertill. Gr. Lagerbjelke har sagt, att om ordet alltid qvarstår, skall den varma maten ögonblickligen vara att tillgå. Jag hemställer huruvida det är möjligt, alt, om en gäst skulle ankomma till en gästgifvaregård kl. 3 eller 4 på morgonen och begära varm mat, den skall kunna anskaffas, innan den blir tillagad. Jag anser ordet alltid böra bibehållas, emedan det innebären förpligtelse för gästgifvaren eller näringsidkaren, att alltid hälla varm mat. Uteslutes åter detta ord, så skulle den, som vill vränga lagen, kunna säga: jag har min rättighet under ett år och varm mat är hos mig att tillgå den första och sista dagen på äret, hvarmed jag upfyller lagens fordringar. Jag anser Utsk:s förslag riktigt och förnyar min anhål lan om bifall till detsamma. Gr. Sparre: Att §:n, sådan den är, icke upfyller dermed afsedda ändamålet, derom tyckas meningarna vara ense, enär de, som försvara saken, vilja hafva den antingen modifierad eller också §:n återremitterad. Jag skulle vilja förena mig med dem, som hylla den sednare åsigten, enär jag, lika med Hr Cederschiöld, anser farligt, atf redigera lagar på stående fot.
Embetsverken hafva derföre ansett behölligt, att förberörda röreller rottingsarbeten, deraf en ej obetydlig införsel eger rum, i taxan upptagas under rubriken »Rör: rottingar, vass oeh andra slag» med en lämplig tullsats, hvilken af dem blifvit föreslagen till 15 öre skålpundet eller till lika belopp med hvad taxan bestämmer för »alla mer eller mindre arbetade trädvaror, ej specificerade, af mahogny, jakaranda och andra utländska trädslag», med hvilka de nu ifrågavarande vore mest jemförliga; och hafva embetsverken, på det att verkliga korgmakare-arbeten af rör, rotting och vass ej må kunna hänföras till den nya taxebenämningen, hemställt, att densamma måtte erhålla följande lydelse : »Arbeten deraf, ej specificerade, som ej utgöra korgmakarearbeten. » Utskottet hemställer, lika med embetsverken, att en sådan bestämmelse må i taxan under rubriken: »Rör, rottingar, vass och andra slag» inflyta. 46 Bevillnings-Ulskoltels Betänkande N:o S. Derjemte hafva Kommers-kollegium och General-Tullstyrelsen ansett sådana rör, som inkomma såsom underbäddning för skeppsladdningar, böra vara vid införsel fria, enär dessa i allmänhet vore bräckta eller genomdruckna af salt och med allt skäl kunde betraktas såsom emballage; och hemställer Utskottet, att ett stadgande härom måtte, på sätt bifogade förslag utvisar. i taxan införas. Sadelmaka Under rubriken sadelmakare-arbeten, ej specificerade, upptager nu gällande rearbeten. faxa dylika arbeten ”med äkta förgylda, försilfrade eller pläterade beslag.” Men då sådan förgyllning, försilfring eller plätering hvarken förekomme ej heller kunde kontrolleras, samt dessutom icke funnes omnämnd under artikeln ”Metaller”, hafva Kommers-kollegium och General-Tullstyrelsen föreslagit att ordet ”äkta” borde ur nämnde rubrik uteslutas.
Godkändes', Prot.-utdrag dsn 18 Maj 1848. 381 N:o 55, i anledning af återremiss af Utskottets utlåtande N:o 17, öfver väckt motion om ökade löne-förmåner för bankens tjenstemän inom 3:dje Ljenstegradeu. och N:o 56, i anledning af väckt motion om ett anslag å bankens stat för en elev hos stereotyperingsoch tryckeri-föreståndaren i banken. Godkändes. S. D. Föredrogs ånyo Expedition s-utskottets utlåtande N:o 9, angående dagen, då nästa lagtima riksdag skall börja, hvilket utlåtande gillades. Från Heder v. Bonde-ståndet. S. D. Föredrogos uedannämde Utskotts utlåtanden och betänkanden , nämligen: Banko-utskottets utlåtande N:o 5.3j i anledning af väckt motion om utgifvande af belöning till gravören Akerberg för aflemnadt prof på nytt sedelmynt m. m. Ståndet lät vid Utskottets hemställan bero; Dito memorial N:o 54j i anledning af ett afgifvet förslag till förändrad organisation af Banko-verket samt reglering af dess tjenstemannapersonal. Bifölls; Dito utlåtande N:o 55, i anledning af återremiss af Utskottets utlåtande N:o 17, öfver väckt motion om ökade löneförmåner för bankens tjenstemän inom tredje tjenstegraden. Ståndet afslog Utskottets hemställan; Dito dito N:o 56_, i anledning af väckt motion om ett anslag å Bankens stat för en elev bos stereotyperingsoch tryckeri-föreståndaren • Banken. Bifölls; Stats-utskottets memorial N-o i6y, angående tiden för nästa revision af Stats-, Bankooch Riksgälds-verkens förvaltning och räkenskaper. Bifölls; Stats-utskottets utlåtande JS:o 168, i anledning af väckt motion om Stats-anslag för en navigations-skola i Vestervik.
Fersens yttrande vill jag blott anmärka, att om man förutsätter en afsigt till underslef genom tackjerns gjutande i form af kanoner, kan samma underslef ske genom d.ss gjutande tili form af kulor, hvilkas dimensioner icke i taxan äro utsatta och således kunna vara af hvilken storlek som helst. Samma förhållande är ock med många andra saker, för hvilka ingen tull finnes bestämd, och hvartill tackjernet skulle kunna gjutas. Jag inser således ingen särdeles vinst af R. o. Ad:s beslut om förbud mot tackjerns utförsel, och tror vådan af mitt förslag vara så ringa, att jag ej kan afstå från min begäran' om votering. Gr. Posse: Jag får förklara, att jag är bland dem, som icke önskat förbud mot utförsel af tackjern; men då detta en gång blifvit beslutadt, är det angeläget, att författningen i öfriga delar uppgöres på sådant sätt, att förbudet icke må kunna eluderas, och att sådan illusion kan ske genom nedsatt tull för oborrade kanoner och hällar m. m., derom har hvar och en kunnat öfvertyga sig, hvilken, såsom jag, sett, huru i Rikets södra stapelstäder export hittills skett af hällar, som varit gjutna ända till jemt i£ tums, tjocklek derföre, att i83o års taxa endast förbjudit utförsel af hällar öfver denna dimension. I Danmark hafva dessa hällar sedermera blifvit behandlade som tackjern; och det a 46 Den 16 Deecmbcr f. m. är således uppenbart, att genom en illusion, hvartill författningen gifvit anledning, har tackjern i sjelfva verket blifvit exporteradt, oaktadt del varit till utförsel förbjudet. Frih. Rantzou: Jag finner mig upplyst af de skäl, Grina Posse och v. Fersen anfört, och vill derföre ej vara envis i denna fråga, utan afstår för min del från yrkandet om votering. Hr Stuart: Sedan Frih. Rantzou afstått från sin anhållan om votering, vill jag nu blott förklara, att jag instämmer uti hvad Gr. Posse sednast y It råd t. Hr Hjärne, Harald: Jag instämmer likaledes med Gr.
Ståndet redan sistnämnde dag vid afgörande af de sedan sista Riksdag hvilande och i vanlig ordning beredde Grundlagsfrågor, äfven fattat sitt beslut rörande ofvannärnnde tvänne §. §., så kunde, i anseende till dem, ingen vidare åtgärd, uti målets nu varande skick, äga rum; och hvilket skulle, genom JProtokolls-Utdrag, ConstitutionsUtskottet tillkännagifva^, på det, i fall detta ämnjö å nyo på vederbörligt sätt väckes och beredas, sådant må på ett med Grunglagarne instämmande sätt ytterligare kunna behandlas och afgöras. Fran Hedervärda Bonde-Ståndet. S. D. Stats-Utskottets Betänkande af den 4:de i denna Månad, som sista plenidag upplästes och lades på Bordet, rörande årligt anslag åt Herr Bergs-Rådet Friherre Hermelin, blef, vid förnyad föredragning, af Hedervärda Bonde-Ståndet bifallit ; Hvarom Respective Med-Stånden och Stals-Utskottet skulle vördsamt och vänligen underrättas. S. D. Efter erhållen underrättelse, att Hög? lofl. Ridderskapet och Adeln bifallit den af Constitutions-Utskottet föreslagne ändring i 37 §. Regerings-Formen, lät Bonde-Sråndet i följd af dess sistlidne plenidag tagne beslut, nämnde fråga till afgörande nu förekomma, och pröfvade dervid skäligt, att, lika med Höglofl. Ridderskapet och Adeln, den uppgifne ändringen af förberörde §. godkänna; hvaremot Bonde-Ståndet, vid företagen pröfning af de ännu kvilande frågor örn förän - 2oO Prot. Utdr. <1. Regerings-Forä men, fann för godt, att, lika med Högvördige Preste-Ståndet, de föreslagne ändringarne ogilla. S. D. Efter skedd förnyad föredragning af Lag-Utskottets den 7 och 12 i denne månad på bordet lagde Betänkande af den 20 sistl.
M. borde höra Technologiska Institutet och CommerceColkm. Principen är likväl ej mindre riktig. — Jag aphåller om bifall till betänkandet. Hr Lefre'n. Jag ber om ursägt för det jag ännu anhåller att få yttra några ord i detta ämne; Här är sagdt, att det kunde blifva brist på sådana personer, som skola verkställa besigtningar, i fall Utskts förslag skulle gå i verkställighet. Det behöfver man ej befara; men hvad man behöfver frukta för, är de oskickliga arbetarne. Sedan byggnaden är färdig, är det ej lätt att se, hvar arbetaren Iurendrejat in sitt fusk. Arbetets godhet beror på, att han har lust för sin sak; och har han ej denna känsla för arbetet, så fuskar han. Men der man får taga riktigt dugliga timmermän från landsorterna, hvilka con amore utföra sin sak, riskerar man ej det lurendrejeri, som nu lägges in i arbetet. Hvad åter beträffar våra större arbeten, är man dagligen i tillfälle, att se de stora spektakel af ställningar, som uppföras vid husen och kosta flera gånger så mycket som sjelfva arbetet. I Frankrike, der jag vet, huru det går till, fastän jag icke varit der, ser man, huru 7 våningars hus färgas af personer, som hänga på en tåt, och muraren rappar huset utan alla dessa ställningar. Stockholms Slott är försedt med särskilda hål för att utsticka sparrar, då huset behöfver målås. Vi hafva dock sett Jo,000 r:dr åtgå endast till ställningar, då det blifvit måladt. Detta är allt följden af skråordningarna, och det kommer att stå qvar, intilldess dessa förlegade ordningar, hvilka tiden vuxit öfver hufvudet, blifva begrafna, Oecon.Utskts betänk. N:o 61 blef af R. o. Ad. bifallet. Hr von Hartmansdorff: Jag vill blott anföra, att jag reserverar mig emot beslutet och tror på uppståndelsen äfven af de näringar, sorn på detta sätt blifva afdagatagna. D e n a Juni e. m. 95 Ånyo foredrogos och biföllos Oecon.Utskrs d. 24 sistl.
För min del tillstyrker jag bifall å Betänk.; men, i händelse R. o. Ad. finner lämpligt att återremittera detsamma, skall jag icke hafva något deremot. Hr Bildt: Jag är särdeles tacksam för den siste talarens för modan, om den vigt mina ord inom Utsk. skulle ega; men jag ber att få erinra honom, att han kunnat bespara sig den förvåning öfver min tystnad inom Utsk., han här tillkännagifvit, om hans minne hade återfört honom till discussionen i Utsk. ronde aktoratsersältning till KammarRms Advokatfiskal i den Finérska balansen. Hr von Troil torde erinra sig, att då jag i Utsk. kämpade för hvad jag ansåg rätt, i hvad som rörde den första af dessa frågor, stannade jag likväl i en ganska ringa minoritet, och då nu förevande fråga inom Utsk. behandlades, ansåg jag icke lämpligt, att fåfängt förspilla mina ord eller uptaga Utsk:s tid, då jag alltförväl visste, att den åsigt jag der hyste och ansåg vara den rätta, icke delades af mera än 7 eller 8 personer, och jag hoppas, att Hr von Troil skall erkänna riktigheten af mitt förfarande, äfvensom att Frih. Cederström och jag följaktligen haft skäl för vår inom Utsk. iakttagne tystnad i en sådan fråga. Det har icke varit min mening, att R. St. icke hafva rättighet att till K. M. inkomma med en sådan skrifvelse som den af Utsk. föreslagne; men jag har sagt, att en sådan skrifvelse skulle inne - Den 14 Juni. 133 falla icke blott en incoiiseqvens mot R. o. Ad:s beslut i Finérska balansfrågan, utan äfven en orättvisa och ett förnärmande af den princip, sora en gång blifvit etablerad för aflöningen till tjenstemännen inom KamraarR:n. Gr. Lagerbjelke bar trott, att jag sammanblandat frågorna Jag befarar, att den ädle Gr:n sjelf gjort det. Gr:n har sagt, att här endast vore fråga om ett förtydligande af den ifrågavarrde §. i KammarRms instruktion.
Banko och vid 1855 års bokslut 67,660 R:dr 6 sk, 3 rst. samma mynt, och har således under dessa 5 åren tillväxt med tillsammans 19,141 R:dr 31 sk. 8 rst., eller i medeltal för året 3,828 R:dr 15 sk. 9 rst. Banko. Silfvermalmsbrytning har för öfrigt i Länet ägt rum vid Rambacka grufva i Arboga socken, hvarest erhållits silfverhaltig blyglansmalm, nemligen: år 1852 . 300 Sk«. » 1853 46 » Jernmalmsbrytningen i Länet har varit: Brutne Grufvor Bruten malm Sk® Tackjernsvigt. år 1851 39. 174,246. Kopparmalmsbrytningen. Tackjernstillverkning. Sk®. Knippjern Spikoch Klensmide Jerntråd Billar m. m Diverse Summa StångjernstiUverkning. Summa Sk®. En högst ovanlig brist på driftvatten under de sednast förflutne trenne åren inverkade ganska menligt både på grufvedriften, tackjernsblåsningarna och stångjernssamt manufaktur-smidet. Vidare hafva både forlöner och kolpris varit uti sådant stigande, att desamma under sista qvinqvennium, inom flere trakter af nuvarande 4:de bergverks-distriktet, stigit till nära dubbelt emot hvad de voro år 1850. Förbättringar inom jernhandteringen hafva ägt rum och sträckt sig såväl till tackjernsblåsningarne, synnerligast förmedelst förbättrade rostningsanstalter, som till smältprocessen för beredande af smidigt jern, medelst bättre methoder, hufvudsakligen för vinnande af allt större besparing af det dyrbara bränslet. Vid Surahamnars Bruk hafva vackra prof visats å hvad som medelst ett ända målsenligt valsverk kan i stort uträttas. Anläggningarne för det nya jernverket derstädes hafva under sista qvinqvennium blifvit fullbordade. Smidesmethoden, eller rättare färskningsmethoden, der är puddling.
Ständer har blifvit förnyadt eli vid sistlidna riksdag framstäldt förslag, att qvinna, som visar sig innehafva erforderliga kunskaper, må, lika väl som man, kunna förordnas lill sådana Statens tjenslebefaltningar, som för henne kunna vara passande, bland hvilka ansetts särskildt böra nämnas telegrafoch postexpeditions-befallningar samt befattningar inom den allmänna sjukvården; hvarjemte, med åberopande af skäl, som förut vid flera tillfällen varit i detta ämne anförda, samt af yttranden utål utmärkte förfaltare, tillika erinrats om det förhållande, att, på sätt vår befolknings-statislik upplyser, den 31 December 1855, af qvinnor, hvilkas antal i allmänhet öfversteg männernas med 111,096, voro 1,272,901 hunna lill den ålder, dä äktenskap är qvinna tillåtet, eller i I6:de året och derutöfver, hvaremot antalet männer i den ålder, då de få gifta sig, eller i 22:dra året, utgjorde endast 989,323: hvadan inom landet vid nämnde tid funnes 283,578 liera qvinnor än männer i mogen ålder; varande slutligen, i anledning af de anmärkningar och uppgifter, som förekomma i ett af Telegraf-verkets styrelse till E. K. Maj:t afgifvet underdånigt utlåtande i förevarande ämne, — att nemligen man i Norrige skulle funnit sig föga belåten med utgången af de försök, som der gjorts med att anställa en del fruntimmer såsom telegrafister, — åberopade Norska tidningar för Juli och Augusti månader 1861, hvilka förklarade nämda uppgifter ogrundade och redogjorde för den tillökning i den qvinliga telegrafpersonalen, som samma år skulle ega rum; hvarförutan hänvisats till det förhållande, att i England, särdeles i dess hufvudstad, den inrikes lelegram-befordringen nästan uteslutande bestriddes af fruntiminer.
Men jag hemställer, om icke det i alla fall blifwer nödigt, att i den mohn DlöcontenS Oelroij lider till sitt stut, Banquen mäste småningom indraga sina stora förstottcr till vetta Werk, och denna BanqnenS winst af Diskonten således förminskas. Ett sädant steg tyckes mig Banqucnö säkerhet fordra, hwilken ej morwägcs af dest Discont winst. Detta NikSnyltiga Werk kan således, ulan Sedelstockens förökning, och utan rubbning af Realisation, as Banquen bispringas. Jag will äfwen fästa Nidderstapet och Adelns upmärksamhct pä skilnaden emellan det Discont,Werk, hwarisran denna summa, efter min önskan skulle flyt» ras, och det, hwarest den nu skulle anwändas. Derr öfwerdrifna winst Riks-Diskonten njutit har härrört af Banquens öfwerdrifna biträden, och galt till en tredjedel till enskilde. Denna Discont kan ej röra sig med större Capital au sin jond, och enskildes insättningar för z proCent. Dest winst skall swärligen nägonsin öfwerstiga 8 ä 9 proCent, och hela denna winst ätergar till Landet, da den stall anwändas till Canal byggnaden. Wi wunne således en för Landet, ej blott för »agre sä enstilde, nyttig Discont. Jag önstave derföre att cj det wilkoret blefwe beståndande, att denna Discont ej skulle räcka längre än till desi Canal byggnaden blefwe färdig. Tillkommande Ständer synes mig böra bcstuta om dest tid. Nu är det nog 142 Den I December. nog ätt Banquen förklarar huru länge Dest penningar mä till detta ändamål anwändaS. Följden af den nu föreffrisne 7:de punkten, ar allenast att arbetet sörbro, jeS.
Hok-Rärien bör genast dcröswer infordra Tryckfrihets ConnteenS nrlätande. Tillstyrker denna quarstads beläggande, nia Hof Rätten, der sä ffäliqt pröfwaS, ester Utstag en sädan qvarstad bifalla och stande den da fast intill Rättegängeng stut. Har Tryckfrihets Committé, asstyrkt qvarstad, men Host Rätten ändä finner den böra äga runi , dä mä HofRättens Utstag ej i »verkställighet gä, utan underställes Högsta Domstolens afgörande. Riksens Ständers Justitiae-Ombudsman ägc, art, efter erhällen underrättelse , dä sädant mål till ölwerläggning förekommer derwid öfwerwara, hwarester honom äligge, att Hög» sta Domstolens Protocoll och Utstag i mälet genast till trycket befordra pä publik bekostnad i händelse enstkilld förläggare ej stnlle erhäilas. Dä Under-Rätt i Hufwudsaken undersökning fulländat, warde den jämte dest Utläkande öfwer mälet i de fall, dä Under-RättS Utstag, enligt Lag följa bör genast till Swea Hof-Rätk insänd. Hof-Rätten äligge dä, alt osördröjeligen af Trycksrihets-Committeen, ät hwilken alla till mälet hörande handlingar meddelas stkola, infordra dest betänkande, som uppä anförda skäl bör innehälla bestämdt utläkande ej mindre om answar för Kristens utgifwande äger rum, än om upp» lagan bör sequestreras och till utspridande förbjudas samt Den i December. 77 samt defiutom innefatta Commilteens yttrande, huruwida uppqift af Författarens namn bör kunna Boktryckare äläggas.
2ltk nemligen Fabriks-Jdfarne i allmänhet mäste betydligen minsta deras Werk och rillwsrkntngar: att nägra försigtiat upphörde med hela rörelsen: att andre blelwo störtade; och ändtligen att en myckenhet, i synnerhet Siden-arbetare blefwo sytzlolöse och i den usta belägenhet försatte, fä att jag omsider, och under tiden tillika klefwen Ledamot i Kongl. CommerceCollegiv, nödgades för dem Uiwerk ett, ehuru icke emot nöden fwarande penn!ngc,ui',dr>stöd frän Marius factur-Fonden, hwilket sörwondlades Uti mjöl, som derefter af eyall-Rätten, med möieliyaste urstiljning, men också med särdeles tillfredsställelse, bland de nödstäidte, utdelades Jag hade sannerligen vnstat, akt anledning olldrig giswiks till hugkomst ar iörberörde Swensta Fabriks, handtermgens, dest Jdkares och arbetares bedröfliga belageichct Men om jag ock nu, wid ätankan deras, genom här i frägawarandc försök, Hwars framgång efter hwad jag dckarar, stall balwa like stadeliga werkmngar, pä Swensta flögderne, som alwen äberopade 1776 ars förbud, emot pislt.-kiol er, yttrar mina tankor, mera widlöskigt och med mera wärma än nägvn torde anse ärendet fordra och förtjena z sä beder jag lädanl mätte'benäglk förlä as. Den 15 I,maril. 8Z7 Genom Kongl» Förordningen as den i4-de Martn 1785, lamt derut: päbudne och tiilätne visilimoner uii Krambodar och Magozincr, tjumade wäl utsigten någor för qwarstående ManusacturJdkarne. Men sedan f. d. Konungen uppä Fabrike, Societelernes