Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Värde å 6 R;dr Tunnan. Post-Medel.- Stats-Verkets påräknade Netto-inkomst 150,000. Till Post-Verkets Stat och Omkostnader 350,000. Char lw-Srgi Ilat x-medel Bränvins-afgift Penningar. Indelte Räntor. Kronovärdi. Mått. Markegång på Förslag å G R:dr Tunnan. T:r 105,695 k.r 634,170 Spanrnåi. Oindelt. Mått. 96/260 k. Blarkogång pä Förslag å 6 R:dr Tunnan 577,560 Summa. Blått. St. Prot. 1840 och 184*- to Sami, 1 A/d. 1 Band, Kiks-Staten. 3 10 cr -t: n % Cfl -3S:3’0 5 rS-B H On> po Kongl. Hof-StatsAnslagen. Kongl. Maj.ts Hofhållning Hans Kongl. Höghet Kronprinsens dito Hennes Kongl. Höghet Kronprinsessans Handpenningar Möblers underhall å Kongl. Slotten Kongl. Hof-Stallets utfodring Kongl. Slottets Polis-j Lysoch Renhållning Ved och Kol för de Kongl. Hofven Rosersbergs Slott Kongl. Slotten. Drottningholms och Svartsjö Slott Gripsholms dito Ulricsdals dito Haga Lust-Slott och Park Strömsholms Slott -I-I 3171 - Surati vud-THein. 11 Lii. B. Penningar. Indelta Rähtor på förslag. Oindelt Spanmål. Summa Banco. • Krono Värdi Markegång. Mått. Rikets Hugsta Embeten: Stats-Ministrarné .. Stats-Ruden Justitite-Råden , Af forre Anslags-Tilelm Rikets Allmanna Ärenders Beredning Kongl Maj. ts Cansli Svea Ilo/-Rätt tued Justitice-Slatj (hvarunder Tingsgästning^- Penninge-Ersättning på förslag) Götha Hof-Rättj med dito dito
St. åtskiljts, och att frågan således 68 Dea i Juli f, m. mäste uppskjutas. Det torde vara öfverflödigt att nämna det en så beskaffad lagförklaring, som 19 §ln Reg.Fin afser, icke kunde komma i fråga, då denna § förutsätter inkomna förfrågningar af vederbör, domare om lagens rätta mening; oell några sådana förfrågningar röride ifrågavar. lagbud hade icke inkommit. I besvarandet af 5:te, 6:te och 7lde punkterna äfvensom af den gide är jag redan af andra värda talare förekommen. Vid iölde punkten torde jag blott få anmärka, att sällan så många skäl till nåd torde hafva förefunnits, som uti det nu anförda fallet, der samtlige målsägarne begärt nåd, hvilket äfven af Högsta Domstolen tillstyrktes. Beträffande 1 y:de anmärknlspunkten, röride indragning af åtskilliga tidningar, vill det synas, som vore anmärknin äfven riktad emot den tillförordnade Hofcancelleren eller mot den verkliga, under början af den tiderymd, som ligger inom R. Stis pröfning. Hofcancelleren kan dock icke rätteligen blifva föremål för någon så beskaffad anmärkning. Han handlar såsom underordnad auctoritet ocli kan icke i Statsrådet afgifva något yttrande öfver sin egen åtgärd; men det är likväl endast de rådgifvande åtgärderna, sorn kunna blifva föremål för anmärkning. Jag har vid tvänne riksdagar på detta rum talat för indraga.maktens villkorliga upphäfvande och andra ändamålsenligare institutioners sättande i dess ställe. Jag bör således icke kunna anses såsom försvarare af denna s. k. makt, hvilken jag ej tror motsvarar sitt ändamål; men så länge den finnes, kan jag dock ej begripa, huru dess blotta användande kan gifva an* ledn. till anmärkn., utan vidare undersökning af motiverna, såsom här synes vara fallet. Då Utsk. här säger, alt det ålegat Konungens rådgifvare ”att upplysa K. M. 0111 det ”ringa deltagande, som den periodiska pressens afsteg från ”det sanna, rätta och passande funnit hos nationen ;” så tror jag mig icke behöfva vara vidlyftig i vederläggningen.
Summa 4/174-39 > pec>.e §- rn . 3 5 Litt. L. Nedanftäende poster af de uii Bilagan Likt. 7luptag» nc gulder, fordra wäl bade ärlig ränta och afbetalning ä Capitalet, men komma dock icke att werka förhöjning i ärliga Bewillnings summan, emedan de utaf Stats ContoiretS ärliga inkomster kunna godtgöras bade till Ränka och Capital afbetalning. Högtalig Hans Kongl. Höghet Hertig l-rsclric ^clolpbs as Östergöthland gäld » - Förra Ostindiska Compagniers för-' Vran för 2:ne till Kongl. Maj:t och Kronan sälde Skepp - Betalning för elEi Hamburg köpt Posthus I Brandförsäkrings - Contoiret; Län pä Hans Kongl. Höghet Hertig k^reäric ^.äol^ks Stallbyggnad. Den 7 December. Litc. G. Rekapitulation af de uti Bilagorne Litt. B/ C, CL D, E, E X, E E), och F uptagne och af särskild bezkaffenhct warande skulder. Bilagan Likt. B. »pläger fadane skulder, som blifwit föreslags Banco Specie. N:dr tz "st. ne att afskrifwaö - « - 5,758,40! !Z 5 Bilagan LittL. sävane joni mi. 2,496,309 sens genast och contant böra betalas 4'' 5 Bilagan Litt. C T. Banque»? fordringar, som igenom fireradc afbetalningar ärligen minskas. 7,OO0,O0D — Bilagan Litt. D. sädan gäld hwarföre Obligationer med § proCents ranta böra lämnas — sä wida afbetalning ä Utrike? skulden icke kan genom negocic tion blifwa upskjuten - ' i,97!,04ci 54 2 Bilagair Litt.
Under denna tid al ' två månader försöktes olika sätt, för att gossen skulle kunna smälta maten, och hvad som visade sig vara bäst var den gräddblandning, som nu användes för små barn. För de barn, som skola uppfödas med flaska, finnes intet bättre sätt än att koka mjölken, sedan den blifvit utspädd med vatten och socker tillsatts, i professor Medins apparat, där så många flaskor man behöfver för dygnet kokas på en gång. Använd härtill alldeles nymjölkad mjölk, om det låter sig göra, samt tag därtill middagseller aftonmjölk. Ej efter en ko, utan efter ju flere, dess bättre. Huru stark blandningen skall vara, beror på åldern, och en bok härom medföljer hvarje apparat. Håll mycket noga på att endast gifva barnet föda hvad tredje timme, håll det torrt och vänj det ej vid att bäras eller dragas. Väg det i hvarje vecka, och om det ökar i vikt — två hekto bör det öka — om det sofver och du ser att det mår bra, så är allt som det bör vara. På så sätt har jag skött mina tre barn, och jag kan säga att jag nästan intet besvär haft af dem, bara glädje. Jo, att under de första månaderna vakna en gång på natten, att då få tända den lilla spritlampan och värma flaskan, att kläda om dem, det är litet besvärligt förstås, men de ha tusen sätt att belöna denna uppoffring och jag ville ej afstå från att själf sköta dem. En del läkare hålla på, att ett barn, som får bröstet, endast skall äta i vissa minuter. Lyd aldrig ett sådant råd — somliga behöfva längre, andra kortare tid för att bli mätta, låt det äta så länge det vill, blott ej oftare än hvar tredje timma. Ett barn höllo vi på att förlora, för det att han fick för mycket mat, och det andra genom att han fick för litet genom en Stockholms-läkares ordination om de bestämda minuterna till ätning. Så blott några ord om ammor. STORA BRYGGERIETS PILSENERÖL! I DU N 158 Är det verkligen nödvändigt att underkasta sig detta i mitt tycke så riskabla sätt vid barnens uppfödning? Jag tror det ej.
9 Ridderskapets och Adelns beslut om bestämdare gränslinie mellan Bonde-Ståndet och den klass af Femte Ståndet, som utgöres af Fastighetsegare på landet, samt om valrätt för qvarnegare af Bonde-Ståndet, har Utskottet trott sig ändamålsenligast bringa till verkställighet derigenom att, i 6 §., Bonde-Ståndet definierats såsom utgörande ”besutne hemmansegare och Kronohemmansåboer af Allmogen, hvartill icke räknas de, sorn varit i Statens tjenst anställde, ej heller de, hvilka ega sådana bergsbruk, som i nästföljande §. omförmälas;” alt, i y §., Femte Ståndets 2tdra hufvudklass upptages såsom bestående af ”de fastighetsegare på landet, sorn ej till annat Riksstånd höra,” med tillägg aLt ”bland desse fastighetsegare äfven räknas till annat Stånd ej hörande egare af Fjerdeparter i Fahlu bergslag eller af andra sådana bergsbruk, som utgöra, af styrelsen öfver bergsbruken privilegierade, inrättningar till förädling af mineral-rikets producter;” och att, i 21 §., valrätten förklaras böra tillkomma Bonde-Ståndet efter hemmantal, och för fast egendom derå visst hemmantal icke satt är, efter den i i3 §. för dylika fastigheter stadgade beräkningsgrund; varande, i sammanhang härmed, den åberopade föreskriften i i3 §. sålunda omredigerad, att ”för qvarnar och andra fastigheter, derå hemmantal ej är satt, röstas efter samma jemförelse med hemman, som vid Prestval/’
R:dr öfverstiga det belopp, den gamla staten upptager, har Utskottet tagit detta ärende i öfvervägande och dervid, i betraktande af de utaf motionärerne uppgifne och genom Chefens för Ingeniör-korpsen underdåniga memorial styrkte förhållanden, ansett icke blott rättvisa 'och billighet emot denna korps, utan äfven omsorgen om dess framtida bestånd och användbarhet i Statens tjenst högligen Stats-Utskottets Utlåtande, M 60. 9 högligen påkalla förbättrade lönevilkor för korpsens personal; och då Utskottet derjemte funnit den ifrågaställde tillökningen i underbefälets antal vara oundgängligen nödig och de nya löneförmånerne, med deras fördelning i lön och tjenstgörings-peuningar, lämplige, samt förslagets bestämmelser i öfrigt ändamålsenlige, får Utskottet tillstyrka Rikets Ständer att, för tillvägabringande af den reglering utaf Ingeniör-korpsens personal och lönevilkor, som nu blifvit föreslagen, bevilja det härtill erforderliga belopp af 17,070 R:dr, under förbehåll, att tjenstgörings-penningarne innehållas och besparas Stats-verket vid ali sådan med traktamente eller arfvode förenad tjenstgöring inom korpsen, sorn icke är blott tillfällig, dock med undantag för yngre kapitener, men vid så beskaffad tjenstgöring utom korpsen för alla utun undantag. 5:o Från Uidderskapet och Adeln har Utskottet erhållit remiss å en af Grefve Löwenhjelm, C. G., väckt motion, innefattande hemställan, att åtgärder måtte vidtagas till afhjelpande af det missförhållande, som, enligt motionärens tanke, egde rum emellan aflöningen för kommendanterne å Rikets fästningar och de med dessa befattningar förenade besvärliga åligganden, isynnerhet sedan fästningarne småningom förvandlats till straff-fängelser, och kommendanterne derigenom jemväl fått sig ålagdt vården om och ansvaret för der inneslutne brottslingar.
Det lärer väl icke af någon kunna nekas, att qvinnans själsegenskaper i allmänhet äro lika stora som mannens, och att den brist man stundom tycker sig finna, härleder sig mera från sättet för deras utveckling och derifrån att de icke blifvit tagna i anspråk och satta i verksamhet, än från deras medfödda beskaffenhet, och att det sålunda öfverensstämmer med rättvisans fordringar, att qvinnan, lika väl som mannen, tilldelas rättighet att fritt begagna dessa egenskaper då fråga endast är om att råda öfver sig och sitt; och lärer man icke med fog kunna påstå, att Utsk. gått för långt i medgifvande, då det ej tillerkänt qvinnan denna rätt förr ån vid 25 års ålder, når mannen blir myndig vid 21 år, oaktadt det är temligen allmänt erkändt, att qvinnans utvecklingsperiod är kortare än mannens och att mognaden inträffar tidigare hos henne än hos honom. I afs. å behofvet af lagförändringen, så invändes deremot först, att man icke är viss om qvinnorna sjelfva önska att bli förklarade myndiga, hvilket förefaller en af reservanterna tvifvelaktigt, och derom den siste talaren yttrat, att han på tillfrågan fått flera nekande än jakande svar. För min de! vill jag ej förneka, att på de frågor jag derom framställt, har jag erhållit både ja och nej till svar, samt af många fått det besked, att de icke förut tänkt på saken samt derföre icke voro ense med sig sjelfva om hvad de i detta afs. önskade. Men äfven om flertalet af de omyndiga vore nöjda med sin ställning och icke kunde göra sig reda för skilnaden mellan att fritt få råda öfver sina personer och sin förmögenhet, och att bero af en förmyndares välbehag, för att icke säga af hans nycker, så utgör detta icke något giltigt bevis mot behofvet af förändringen. Det händer nemi. stundom, att fördelen af en ifrågasatt förändring misskännes just af dem, som saken angår, hvarpå många exempel kunna anföras.
B> 14 210 Den g Julii. dåniga hemställan, måtte väl ej saken kunna förfalla, för det OekonomieUtskottet tror sig icke kunna jemka meningarne i denna senare omständighet. Enligt min tanka hade en jemkning varit möjelig den hade äfven bordt försökas, då tvänne de talrikaste Stånden varit af lika tanka, samt billlgtvis något afseende kunnat fästas derå att inom dessa bägge Stånd finnas de betydligaste ägarne till Sveriges skogar. En annan omständighet förekommer äfven j första Betänkandet, sorn mig veterligen icke af något Stånd blifvit ogillad: nemligen, att skogsägare på gränsen af Wermelands Län skulle få sälja sitt sågtimmer till Norrige. Jag får i anledning häraf anhålla, det Betänkandet återförvises till Utskottet, som anmodas inkomma med ett jemkuings-förslag, och, i händelse det ej kan upprättas, åtminds:one uppgifva de frågans delar, hvilka vunnit Ständernas bifall, och således böra till Kongl. Maj;ts nådiga afgörande underdånigst öf: verlemnas. Herr von Kock, Nilsi Jag får vördsammast gifva tillkänna, att jag varit af olika tanka med pluraiiteten afOekonomieUtskottets Ledamöter, och således icke deltagit uti ifrågavarande Utlåtande. Jag förenar mig derföre med Herr af Wingård deruti, att Betänkandet må, Den 8 Juliu 211 på de af honom anförds skäl, varda till Ut*3 skottet återremitteradt. Hans Excellence Herr Grefven och Landt• Marskalken lät uppläsa BondeStåndets ProtocollsUtdrag af den 7 dennes, innehållande, att Ståndefc funnit godt förordna, att de olika beslut, som i denna på Kongl. Maj:ts nådiga af-i görande beroende fråga blifvit af RiksStånden fattade, jemte Utskottets Betänkande och dervid bifogade särskilta meningar, borde till Kongl. Maj;t i underdånighet öfverlemna». Hans Excellence Herr Grefven och Landt•
Försöker någon Stats Räds Ledamot, under dm tid, dä Regeringen, enligt Z9. 40. 41. 42. och 4;. §. §. af Regerings - Formen fores af Stars Räder, arc tväldsammeligen öswcrändakesta Regerings fället, sädanr det genom RlkätS grundlagar eutagit är, eli r med ras eller gerning medwerk r ull l..gsic>oigt fullt st uwe as nägon Rikets G>"-l idiag , eilcr lil! Mrker någon StatSNadö Ledamot, nar Neg ring,:» icke as SratS-Radet fores, eller den Embrksm n >o n i Eomiliniido Mål Konungen räd gumer, sä'a »t > g fr,di r steg, eller underlärer att deremot göra förestä'l„ina» enär yan finncc sädant ä särde wara, eller »»'ärligt och bewisligen fördöljer nägon omständighet, son kunnat sädant steg förekomma, strasf.s säsom IliketS förrädare och miste lif, ära och gods. Ehwad Regeringen af Stats,Rådet söreö eller > . icke. m6 Deir i6 Deceinber. icke, ware till samma straff skyldig den L-damot as StatS-Rädet eller den Konungens Radgisware j Cvitt, mando-Mäl, hwilken, genom tilstyrkands eller underlåtenhet att föreställning göra när han finner sädanr ä färde wara, eller genom npsätligt och bewisljgr fördöljande af någon uplysning, befrämjar eller mallar sadan! lagstridigt steg, som, enlig! no. §. af Regerings, Formen, såsom förräderi anses bör. §- 2 Underlåter Stats Rådet den owilkorliga pligt, att i de sall c)i. 92. yg. och 94 §. tz.
Prof. Dahls blomstergödning är ett bra medel, som i Stockholm fås hos de flesta frö- och blomsterhandlare. S. B. Om » Tacksam » sänder sin adress till » Helma », Strindbergs ångbåtskontor, Stockholm, skall hon få mönster och heskrifning till en treflig och billig visitkortskorg, som hon själf kan tillverka. Spån till korgarbeten m. m. finnes uti Slöjdmagasinet, Örebro. Exkojsarinnan Eugenie; af Emil Svensén. (Med porträtt). — Du vet ej af död; poem af E. N. Söderberg. — En upplysningsskola lör kvinnor; af Avg. — Iduns skollofskoloni; några minnen från ett besök pd platsen, af Johan Nordli-ng. (Med iliustr.) — Iduns panoptikon: Fruntimmersveckan, litet kallprat i sommarvärmen af Earl Bentxon. — Barnkammaren; afd:rP. R, Kock. — Sköna kvinnor i en viss ålder. — Mot flugor och m y g g; hedersomn. svar å prisfrågan X X I I I, af Berta. — Striden om hjärtan; ur ett kvinnolifs historia, af Johan ISordling. X I V: Bitter sanning. (Forts.) Förslag till matordning för veckan 27 juni — 2 äng. — Matlagning. — Drycker. — Inläggningar. — Bakning. — Handarbeten. — Tvätten. — Hvarjehanda. — Frågor. — Svar. Från undertecknads korkfa rekommenderas för hushåll Butelj-, Kruso. F / ask-kork äfvensom öfriga korksorter. Order till landsorten expedi mot efterkraf. Fredr. Nymansson, l:sta Långgatan 3, [1733] Göteborg. [2130] Fredrik Sydo-cc-, Klarabergsgatan 25. Sjukgymnastik, massage, elektricitetsbehandling, kureulig drickning af mineralvallen. Enskilda rum, dubletter, villor, 2 rum, k ö k till 10 rum, fullständigt möblerade. 2:ne hotell, post, telegraf, apotek, teater, kägelbanor, handelsbodar. nackordering. h o s äldr. b i l d. frunt.
Att vänta på den ifrågasatta erfarenheten skulle vara, att till nästa Riksdag upskjuta frågans afgörande, hvilket ej torde vara helsosamt. Jag tillstyrker derföre remiss af Hr Prytz motion. Då nu Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. å ifrågavande motions remitterande till LagUtsk., och sedermera hemstälde, om R. o. Ad. ansåge densamma böra läggas till handlingarne, blefvo dessa propos:r besvarade med blandade Ja och Nej; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, ånyo hemställde, om R. o. Ad. bifölle, att motionen remitterades till LagUtsk., samt, sedan svaren härvid utfallit med starka Ja, jemte åtskilliga Nej, förklarade sig hafva funnit Ja öfvervägande. Föredrogs K. M. nyss ankomna Nåd. Propos. till R. St., ang:de ändring i 85 § Reg.-Formen, i afseende på TryckfrihetsFörordn:s egenskap af Grundlag, äfvensom, i sammanhang dermed, uti åtskilliga §§ i Reg:s-Forraen och Riksd.-Ordn. Sedan denna Nåd. Propos. blifvit upläst, förklarade Hr Gr. o. Landtm., att densamma, till följd af föreskrifterne i 81 § Reg.- Formen och 29 § Riksd:s-Ordn., borde genast till Coust.Utsk. remitteras. Frih. Raab, Adam Christian: Då jag förnimmer, att den Kongl. Propos:n nu genast varder remitterad till Utsk., så ber jag att få beledsaga den med några ord. Detta yttrande blef härvid af Hr Gr. o. Landtm, afbrutet med erinran att derest Frih. Raab önskade, att den Kongl.
Landshöfdingen såg med en lång saknadens blick in i balsalen och kastade en förstulen slängkyss in till en af de vackra fruarna, som satt på kanapén alldeles vid dörren. Blicken och hälsningen uppfångades och besvarades af ett par vackra, blå ögon. Med ett helt annat uttryck i sitt ansikte än nyss förut, vände sig landshöfdingen till Björnberg. – Visa sig inte i fönstret under vår bortovaro, herr Björnberg, här gäller det att lugna och ej att reta, sådant har gjorts förut alltför mycket. – Din fjäskige valp, mumlade Björnberg mellan tänderna. Landshöfdingen stod emellertid vid fönstret i förstugan och såg ut under väntan på sina följeslagare, kommendanten och borgmästaren, hvilka voro i färd med att gifva order åt officerarne och stadssoldaterna. Landshöfdingen blef ögonblickligen igenkänd af folkhopen nedanför på torget, ty ett rop höjdes: Hurra för Forselles, skrek man. – Hvem är den där långe karlen som immerfort står här utanför och gastar? frågade landshöfdingen unge Wingård. Innan denne hann svara, hade Björnberg lutat sig fram mellan de båda herrarne. – Den där under lyktan, det är Hallens kusk, han lystrar för ovanlighetens skull till sin herres order, hvilket väl annars ej brukar hända unge Johns tjänstefolk. Landshöfdingen svarade ej, troligen hörde han ej yttrandet till slut. Amiralen vinkade till sig några af officerarne vid det Stedingkska regementet, hvarpå han, åtföljd af dessa, landshöfdingen och politieborgmästaren, begaf sig i väg till det Björnbergska huset. Trängseln var stor hela Norra Hamngatan nedåt, gatan var eländigt upplyst, och risken att under tumultet komma hufvudstupa i kanalen, utmed hvilken inga kedjor voro spända, var större än vanligt. Ju närmare det Björnbergska huset, desto större trängsel. Alldeles utanför huset var den rent vådlig, och det var med yttersta möda, som stadssoldaterna kunde bana väg för herrarne. Men så snart den allmänt omtyckte amiralen igenkändes, försökte folkmassan själf att understödja deras bemödanden. – Fresen skall hjälpa oss mot Björnberg!
Nej, anses införsel-tullen å socker af nämnde siag vara bestämd till 2 sk. per Skålp:d Voteringen liar utfallit med q4 0C1‘ 24 Nej, bvarjetnte en dubbel Lpp blifvit casserad; hvadan och som Ja vunnit, iniörsel-lullen å Socker, Moscovad, brunt Cassonad, Terres och Tetes samt hvitt pudersocker är bestämd till 3 sk. per Skålprd Femtionde sjette Foterings-pr oposition. Den, som bifaller Utskottets förslag, att införsel-tullen å Socker, krossadt, Lumpoch Havauah-Terres, skall bestämmas till 6 sk. per Skålptd. voterar Ja den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej , anses införsel-tullen å Socker af nämnde slag var i bestämd tiil 4 sk. per Skålprd Vid voterings-sedlarnes öppnande hafva befunnits C)5 Ja och 24 Nej; och som Ja sålunda vunnit, är införsel-tullen å Socker, krossadt, Lumpoch H < vanah-Tvrres bestämd lill 6 sk. per Skålprd Femtiondesjunde Foterings-pr oposition. Den, sorn gillar Utskottets förslag, att införsel-tullen å Socker, ToppConfectCandioch Kakskall bestämmas till 18 sk. per Skålprd med ett lullvärde af 20 sk. voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, kommer införsel-tullen å Socker, ToppConfectCandioch Kak-, att utsättas till 12 sk. per Skålp:d med ett lullvärde af 16 sk. Voteringen har utfallit med 89 Ja och 3o Nej; och som Ja vunnit; alltså är införsel-tullen å Socker, ToppConfectCandioch Kakbestämd till 18 sk. per Skålprd med ett lullvärde af 20 sk. Femtiondeåttonde Foterings-proposition.
Med lemnad underrättelse om anvisningarne å Bankens Reservfond hafva Herrar Revisorer i 65 § af berättelsen yttrat den åsigt, dels att nämnde fond ej bordt, på sätt som skett, i första rummet, tagas i anspråk tili det föremål, eller handelsoch näringsdiskontens förstärkande, hvarifrån indragning af medel till Reservfonden förut egt rum, och dels att allmänna rörelsen bättre befrämjats, i händelse de i Reserv-fonden tillgängliga medel blifvit på färre händer, men till högre belopp, åt Filial-banker, som ställt erforderlig säkerhet, af Fullmägtige disponerade. Af den omständighet, att de vid nästlidne riksdag till förstärkning af handelsoch närings-diskont-fonden öfverlemnade medel, enligt föreskriften i 174 § af reglementet, skulle, efter hand och i den mån, allmänna rörelsen det medgåfve, derifrån återtagas, för att till Reserv-fonden ingå, och att den andel af samma medel, som tillkommit Banko-diskont-verket, blifvit till sistnämnde fond levererad, hemta Herrar Revisorer stöd för den uttalade åsigten, att Reserv-fondens tillgångar ej borde användas till förstärkning af handelsoch närings-diskont-fonden förr än Filial-bankernes anspråk på försträckning, inom det dertill afsedda högsta belopp, blifvit tillfredsställde. Till en sådan tolkning af reglementets ifrågavarande föreskrift synes likväl densammas uppställning icke gifva anledning. Det stadgas nemligen att Reserv-fonden må. af Fullmägtige användas, dels till försträckning åt filial-banker, dels 119 till infriande af de assignationer, Diskont-verkens direktioner kunna komma att å Reserv-fonden utfärda, oell dels, slutligen, i den mån, allmänna rörelsen sådant påkallar, till förstärkande af handelsoch närings-diskont-fonden samt till inköp af räntebärande papper. Häraf får väl ej den slutsats dragas, att tillgångarne skola användas i den ordning, som de serskilta föremålen uppräknas; ty i sådant fall, hade här, såsom i ett annat reglementets stadgande, ordningen bestämdt angifvits och det föremål, hvartill medel aldrig få saknas, eller till infriande af Diskont-verkens assignationer, blifvit satt i första rummet.