Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Före mig har en officer af indelta armeen yttrat sig ungefär i samma anda, men med tillämpning på närvar, fråga kan jag likväl icke dela Ekon.Utsk:s åsigt. Jag tror icke, alt den nuvar. styrkan af Konungens garde kan användas till tjenstgöring på Långholmen. Jag tror, att Stockholms garnison redan utom en sådan tjenstgöring är för liten, och jag skulle önska, att vår militärs organisation kunde medgifva, att stridskrafterna så mycket sorn möjligt ökades på en så vigtig punkt som Stockholm; men jag inskränker mina förslag inom de tillgångar, som tredje hufvudtiteln medgifver, och tror, att derinom medel finnas att så öka Stockholms garnison, att denna vigtiga punkt både i militäriskt afseende kan vara betryggad och äfven betryggad mot Långholmen, hvarifrån man fruktar lika mycket, sorn om fienden stod vid Rikets gränser. En annan talare har i anledn. af denna fråga om indelta armeens användande lill sådan tjenstgöring ingått på ett helt annat fält, och jag fruktade verkligen, att han ej skulle sluta med sina liknelser och historiska data, innan vi kommit ända till Pultava; men efter han ingått på detta stridsfält och yttrat, att Carl XI:s och Carl XIf:s krigare 8 H 47 3;o Dcu 20 J u 11 i f. m. skulle funnit sig högst förvånade öfver, att man nu vågar ifrågasätta deras oöfverträfflighet, så vill jag deremot fråga, om icke Gustaf Adolphs och Carl X:s krigare skulle kunnat mäta sig i värde med dessa Carl XI:s och Carl XII:s trupper. Äfven har den värde ledamoten sagt, att den indelta armeen vore den minst dyra, och att, som den vore den minst dyra, så borde den äfven bibehållas till alla dessa ändamål, som blifvit ifrågasatta.
Gärden och Taxen, ränta och amorteringsbidrag till öfverbyggnads-amorteringsfonden för prestgårdarne i Skåne, de af landshöfdingars och officerares löner utgående ackords-, ränteoch amorterings-afdrag samt kostnader för sådana anbefallda tjensteresor, för hvilka ersättning icke är särskildt anvisad. 3:o) Inkomst genom bruks-, fabriksoch handelsrörelse, sjöfart, handtverk eller annat yrke samt de med tjenstebefattning förenade obestämda eller extra Inkomster taxeras för det löpande året och böra i allmänhet beräknas på grund af förhållanden under näst föregångna året. Indelta, likasom andra i spanmål jeller persedlar utgående, löner upptagas till det kontanta belopp, de efter sednast för orten faststäldt markegångspris utgöra. Vid beräkningen af behållen inkomst af kapital eller arbete iakttagas för öfrigt de i dessa hänseenden meddelade bestämmelser och närmare föreskrifter, som ofvan åberopade instruktion för bevillningstaxeringarnes verkställighet innehåller. §9- Bevillning för inkomst af kapital eller arbete påföres: hankbolag, der bolagets rörelse drifves, vare sig genom hufvudkontor-, afdelningseller kommissionskontor; annat bolag, der bolagets rörelse hufvudsakligen å en eller flera orter drifves, eller, i fall sådana bestämda orter icke förefnnas, der bolaget har sin styrelse; fabriksegare, handlande samt annan yrkesoch näringsidkare, der fabriken är belägen, eller handeln, yrket eller näringen förnämligast idkas; dock skola handlande i de städer, hvilka innefatta flera församlingar, för den handelsrörelse, de derstädes idka, taxeras inom den församling, der de äro mantalsskrifne; egare af fartyg, hvaruti flera hafva del, der hufvudeller korrespondentredaren är mantalsskrifven, eller, om sådan ej finnes, der fartyget har sin hemort; utrikes boende pensionstagare från Svenska Statsverket eller annan allmän inrättning, der pensionen utbetalas; hvar och en annan skattskyldig, der han är mantalsskrifven. Art. iII. A) Bevillning af Frälse-egendomar.
Förslaget vav således nu - 200 Den i3 Mars f. m. mera ej ens omgärdadt af förutsättningar; det stod fullkomligt naket i hela sin oformlighet. Hvad var dä alt göra, för att, utan att bryta grannlagenheten, rädda formen? Intet annat, i min tanka, än att betrakta det, sådant som det till sin natur verkligen var, eller såsom, ehuru, som man försäkrat oss, tillämnadt att ”lagenligt” behandlas såsom civil lagfråga, likväl genom sakernas något oförmodade, ombytta skick involverande åtskilliga förändringar i våra grundlagar, så vidt de angå R. St:s rätt att ensamma stifta ordningar och reglementen för Bankens rörelse och förvaltning. Och är det icke just sådana frågor om ändringar, förklaringar och förbättringar af grundlagen , som, enligt de af Hr Landtm, citerade 53 och 81 §§. af Reg.F. samt 29 §. Riksd.Ordn., tillhöra Constit.Utsk. att upptaga. Mig förundrade det på det högsta, att de Konungens Rådgifvare, som förklarat det frainlemnade förslaget förutsätta en förändring af grundlagen, d. v. s. strida mot den nu befintliga, icke, när det sednare oförändradt qvarstod, skyndade att söka samina tillflykt för förslaget, som jag sökte att bereda det, genom en hänvisning till det Utsk , hvilket, i lika grundlagsenlig ordning som sista Riksdag, ägde att, med anledning af remissen, ånyo motionera den förändring af 72 §. Reg.F., som nu blifvit afslagen, och hvilket afslag man från vissa häll hotar oss med skall komma att spöka ganska förskräckligt, — ett Utsk., som, med undantag af Hrr Talmän, ensamt äger grundlagsenlig auetoritet att urskilja, hvad som är eller icke är stridande mot grundlagen. Och, mina Hrr, hvad kunna väl följderna blifva af ett behandlingssätt, sådant sorn det ifrågavarande? Ordföranden vägrar oss proposition till remiss till annat Utsk. än Baneooch LagUtskrn. Pluraliteten inom dessa anser förslaget enligt med grundlagen.
Härförutan får Utskottet erinra, att 10 §.ns sednare del, som innefattar bestämmelse om hvad i Strafflagen skall med svår kroppsskada förstås, är lika lydande i så väl Utskottets som Kongl. Majlis förslag, samt att af 38 § 2 och 3 punkterna äro, den förra, enligt hvad nämndt blifvit, genom tre Stånds och den sednare genom fyra Stånds beslut afgjorda; hvadan votering beträffande dessa §§ torde erfordras endast vid 10 §:ns förra del och 1 punkten i 38 §. Vidare och då den skiljaktighet, som uppstått rörande samtliga i frågavarande §§ och är af beskaffenhet att skola genom votering i förstärkt Lag-Utskott afgöras, afser en och samma grundsats eller den af Utskottet i dessa §§ föreslagna straflmildring, samt, vid sådant förhållande, olika beslut derutinnan icke lära kunna fattas, utan att Lagens konseqvens rubbas, har Utskottet ansett dessa delar af Lagen lämpligen böra blifva föremål för en gemensam votering; och får alltså Utskottet, för den händelse att hvarken Ridderskapet och Adeln eller Preste-Ståndet vill biträda Utskottets förslag, kunna vördsamt föreslå en så lydande Voteringsproposition JV2 2. Den som vill att 3 § 2 morn., 4 och 5 §§, förra delen af 10 §, 11 §, och 38 § 1 punkten i 14 Kap. af Strafflagen skola erhålla följande af Utskottet föreslagna samt af Borgareoch Bonde-Stånden godkända lydelse: 3 § 2 mom. »Var gerningsmannen, ulan egen skuld, genom svår förolämpning eller synnerlig misshandel, af den drapne till vrede retad, eller äro omständigheterna eljest synnerligen mildrande; då må tiden för straffarbetet till fyra år nedsättas.» 4 § »Har någon genom uppsåtlig misshandel dödat annan, och skedde den misshandel med berådt mod, men utan afsigt att dräpa; dömes gerningsmannen till straffarbete på lifstid eller Lag-Utskottets Memorial J\s 70. från och med sex till och med tio år.
Den fördomsfritt tänkande har till och med ännu svårt att ens fatta parti i dessa frågor. Å ena sidan står det nämligen fast, att här verkligen äro många af ålder begångna orättvisor att utjemna och utplåna. Å andra sidan åberopas deremot, att tiden redan väsentligen verkstält denna utjemning, och att ett upphäfvande af den nu bestående ordningen således endast skulle blifva liktydigt med införandet af en ny orättvisa i stället för de gamla redan öfvervunna. Tilläggas bör kanske äfven, att det sätt, hvarpå de förut undertryckte nu mera framställa sina anspråk, just heller icke kan vara eg-nadt att tillvinna dem några synnerligen stora sympatier. I stället för de stolta stormaktsdrömmarne om ett för-enadt Norden och de glada förhoppingarna om ett enigt Sverige fingo vi således nu striderna om grundskatter och rotering. På hvilket bedröfligt och.för hela vårt offentliga lif nedtyngande sätt dessa strider sedermera utvecklat sig, hör ej hit att närmare angifva. Må det vara nog att konstatera det i öppen dager liggande sakförhållandet, att de ingalunda kunnat vara egnade att verka till samdrägt inom nationen eller gifva henne tillfälle till en kraftigare och friare utveckling på det andliga området. Härtill kommer Ur Dagens Krönika. 4också en annan omständighet, och det är, att det allmogeelement, som för närvarande öfvar ett så afgörande inflytande på hela vårt offentliga lif, till sitt åskådningssätt är lika så konservativt, som det i grunden är på sitt sätt aristokratiskt. Vår lagstiftnings historia för de senaste femton åren lemnar tillräckligt många bevis härför. Konservatism och — hvarför icke säga ordet rent ut? — materialism, i en viss mening åtminstone, hafva sålunda blifvit de båda bestämmande faktorerna vid den ena sidan af vår utveckling allt ifrån representationsförändringens genomförande och ända intill våra dagar. Icke är det de båda, som uppfostra nationen till något friskt pulserande andligt lif eller rycka ungdomen med sig. Också ha vi ju knapt märkt, att vi haft någon ungdom under dessa femton eller aderton år. Huru olika nu mot för tretio år sedan! Den naiva hänförelsen har lemnat plats för sjelfvisk beräkning eller slapp liknöjdhet och osjelfständig auktoritetstro.
Silfver-Riksdalrar, hela och halfva, om inställande tills vi-jpF dare af utmyntning deraf 48* Silfver-utvexling från Banken, i anledning af väckt fråga om inställande deraf g. Skådepenning, angående prägling af en skådepenning till åminnelse af HansMaj:t Konung OSCAR I:s och dess Höga Gemåls Kröning t . 25. Soldin A. L., se Eftergift. Straffränta, se Eftergift. Tjenstemanna-personalen i Banken, om förändrad reglering deraf 26. Svar på återremiss 4°* Tjenstemännen, inom Banken samt Banco-Discont-Verket, om ökade löneförmoner för dem 58. Törnqvist, P., angående inlösen af Sedlar å Daler Kopparmynt 6. u. Utskott, Banco-, instruction derför vid nästkommande Riksdag 72; V. Vederhäftighetsbevis, Om deras giltighet, då de äro utfärdade af den i hvarje Församling valde Socknenämnd eller Församlingens Pastor . 47* Wennergrens, J., Enka, se Eftergift. Vexlar, med hemställan, att Banco-Fullmägtige måtte berättigas att uppköpa och försälja vexlar 22. I anledning af erhållen återremiss . • . 39. 8 Vexlar, förslag till sammanjemnkning af Riks-Ståndens skilj agtiga beslut .. 43 Om verkställd omröstning i Förstärkt Banco-Utskott 5o, Vexlars Disconteriug, om beviljande vid Handelsoch Nä rings-Disconterne af oundgängliga kostnader i och för införandet deraf Winberg, E. S., Kamererare, se Eftergift.
Föredrogs ånyo Lag-Utsk:ts den 27 sisth Juni och 1 dennes på bordet lagde Betänk. N:o 35, i ani. af dels K. M:s Nåd. Propos. med förslag till ny straff lag, dels ock enskilda motioner rörande brottmåls-lagstiftningen. Gr. Sparre, Frik: Vid föreg:de riksdagar har B. o. Ad., vid föredragning af Belänk:n med det omfång som det ifrågav;de, dels brukat uppskjuta töredragningen af ingressen och rubriken till dess hela förslaget blifvit genomgånget, dels beslutat att Betänka punktvis skulle företagas till behandling. B. o. Ad. har äfven, i händelse några §§ blifvit återremitterade, medgifvit lllsk:t rätt att, om, i anledning af de beslutade återremisserna, Utsk:t funne lörändrirgar i de af Stånden godkända §§ böra vidtagas, sådana ändringar föreslå. Jag hemställer således, att Hr Gr. o. Landtm, behagade framställa propos. om samma föredragningssätt äfven vid detta Den !I Juli f. m. 363 förslags behandling, samt om enahanda rättighet för Ulsk:t att vidtaga af behofvet påkallade förändringar i de godkända §§:na. Hr Gr. o. Landtm, förmälte, alt Gr.
Riksens Stander, som redan wid 1309 och r8io arenS Nstsdag fannö en tillökning i Wadstena Krigsmanshus-Casias inkomster nödig och'bewiljade denna afgift af 6 procent af Skattekäpestiklingen för Kronohemman, undantogo da endast de till Batsmansindelningen i Blekinge och Södermöre anstagne Hemman, hrvilka till Amiralitets-Krigsmans-Cafian erlägga en siik afgift, samt alla de Hemmansdelar, hwilka en dylik afgift förut åtföljer. I sammanhang med detta stadgande finna de äfwen nu med billigheten öfwerenöstämmande, att för alla Kronolägenheter, hwara »visit mantal ej finnes fftt, en lika afgift wid Skatteköp, i de fall, der förenämnde undantag ej äga rum, betalas, i synnerhet som Hemmantalet ej ligger till beräkninasgrund för denna afgift, utan densamma utgår efter Skatteköpeskillingens belopp, saint Kronolägenheter utan mantal A)en 2Z Majfi zsz Mantal finnas af lika och äfwen större betydlighet vch wärde, an Kronohemman i allmänhet, wid hwilka Lägenheters Skattelösen enahanda willor, soM för Hemmanens, böra fästas. NrksenS Ständer hafwa pa besia skäl bestulit och achalia nu hos Eder Kongl. Maj:t i underdånighet, att den utsträckning ma göras af författningen i detta ämne af den 23 Iani8rr, 6 punkten, att wid Skatteköp af Kronolägenheter , de ma inbegripas under namn af Qwarnar, Rusthäll, Utjordar, Urfjällar eller af hwad bestaffenhet som hälst, hwilka ej äro till mantal satte, lika Centonal, som för Kronohemmans inlösande ar stadgad eller 6 procent af Skatteköpeskillingen hädanefter mä warda erlagk Riksens Ständer framhärda kc.
S. D. Vid ånyo skedd föredragning godkändes Siats-Utskottets Utlåtande N:o 14, i anledning af väckta frågor om anvisande af statsanslag för åtskilliga af kvrkokassorna i Skåne och Halland hittills bestridda utgifter. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Banko-Utskottets Utlåtanden: N:o 3, i fråga om afskrifning af åtskilliga från Lånekonloret i Göteborg utgifna diskontlån, äfvensom af derstädes balancerade öfverräntor å dylika lån; N:o 4, i fråga om afskrifning af fem särskilda från Lånekontoret i Malmö utgifna diskontlån; och N:o 5, i anledning af Verkmästaren vid Tumba bruk F. Bladins ansökan om ersättning för en resa i ändamål alt inhemta upplysningar om pappersfabrikationens framsteg i främmande länder. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial och Utlåtande N:o 2, med ålerlemnande af en utaf Ola Lasson från Christianstads län väckt och till Utskottet remitterad motion om rättighet för de olika hvpothekslöreningarne att utgifva depositionsbevis, beslöt Ståndet för sin del att öfverlemna nämnde motion till behandling af Banko-Utskottet; och N:o 3, i anledning af föreslagna bestämmelser till minskande af transportsökandet bland presterskapet, blefvo Utlåtandets begge momenter af Ståndet godkända. 160 Prot.-Utdrag den 31 December 1859 och 4- Januari 1860. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Konstitntions-Ulskottets Memorial N:o 5, med uppgift å de af samtlige Itiks-Stånden godkända grundlagsändrings-förslag. Den 31 December. Frän Hederi. Bondem*tv S. D. Föredrogos ånyo B evillnings-UIskottets nedannämnda tvänne Memorial: N:o 11, med återlemnande af en utaf Olof Andersson och Johan Johansson från Calmar län väckt motion, om förhöjning af skjulslegan för postföringen på Öland till 00 öre för milen.
— N:o 219. med förslag till sammanjemkning eller voteringsproposition, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, rörande inlösen för Statens räkning af framlidne Cancelli-Rådet Sundels manuscriptsamlingar. VI. B. 558. A. 576. VII. U. 215. A. 253. E. 371. — N:o 220. i anledning af erhållna återremisser å Betänkandet N:o 193, angående ifrågasläldt stats-anslag till upprätthållande af den Armeens Pensions-cassa åliggande pensionering. VI. B. 558. A. 581. VII. U. 73. A. 78. U. 215. A. 253. E. 371. — N:o 221. i anledning af erhållne återremisser å Betänkandet N:o 198, rörande ifrågasläldt låneunderstöd af allmänna medel till reparation af Domkyrkan i Linköping. VI. B. 558. A. 582. VII. U. 73. A. 78. U. 215. A. 253. E. 371. — N:o 222. i anledning af erhållen älerremiss å Utlåtandet N:o 195. VI. B. 558. A. 583. — N:o 223. i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 197. VI. B. 558. A. 583. — N:o 224. i anledning af erhållen återremiss ä Utlåtandet N:o 199. VI. B. 558. A. 583. — N:o 225. i anledning af väckt motion, angående rättighet för tiondegifvare i Skåne att fä lösa den lill Stockholms Allmänna Barnhus anslagna krono-tionde efter markegångspris, med tillökning af i lag stadgad forsel-lön. VI. B. 558. A. 583.
Enligt utskottets öfvertygelse, utgör nemligen fastställandet och anvisandet af den tillgång riksgälds-kontoret för de upplånta medlens återbetalande måste hafva att påräkna, den förnämsta och väsenatligaste bestämmelsen i afseende på den af nuvarande omständigheter ovilkorligen påkallade upplåning, ty af det beslut, som i afseende härå varder utaf rikets ständer meddeladt, komma ej allenast betalningsterminerna för de obligationer, hvilka i och för denna upplåning skola utfärdas, utan äfven, tilli hufvudsaklig del, räntevilkoren för samma obligationer att blifva beroende. — I betraktande af ej mindre de förhållanden, som föranledt Kongl. Maj:t att begära och rikets ständer att bevilja det kreditiv, hvarför meraniimnde upplåning måste ske, än beskaffenheten af de utgifter, dertill detta kreditiv bör användas, anser utskottet betalningsskyldigheten för de upplånta tillgångarne samt den dermed förenade nya eller ökade beskattning ingalunda böra under en längre tid utsträckas. Dock som härvid afseende väfven måste fästas å den menliga inverkan på landets tillgångar och penningerörelse samt de skattdragandes deraf beroende förmåga att skattebidragen utgöra, hvilken de politiska förhållandena jemte ställningen inom andra riken dels redan förorsakat, dels otvifvelaktigt komma att ytterligare medföra; så och med hänsigt till de medel, som, jemte de vanliga utskylderna, måste under den närmaste framtiden inbetalas för återstående undsältningsskulders liqviderande, kan utskottet nu icke tillstyrka omförmälde betalningsskyldighets inskränkande inom en så kort tiderymd, som utskottet eljest skulle velat föreslå. Med afseende å alla här ofvan anförde omständigheter, anser utskottet den summa, som för godtgörandet af ifrågavarande lån, jemte den derför belöpande ränta, måste i skatteväg tillskjutas, böra bestämmas till ett årligt belopp af 300,000 r:dr samt utgå både för innevarande och påföljande år; kunnande i sådant fall detta lån, om det också måste till ett hela kreditivsumman motsvarande belopp upptagas, vara till fullo återbetaldt inom en tid af åtta år.
Utskottet ingen anledning att hänföra sädane förhållanden såsom följder af de stadganden, som uti förenämnde Kongl. Bref äro gifne, utan anser orsakerna till de samma böra sökäs och jämväl vara att finna uti de förändringar, söm mänriisko-lynriet genom tidskiften undergått, samt uti en derunder tilltagande och rådande böjelse för luxe och utsväfningar, hvilken föranledt till svårighet ooh mindre håg att vid tidigare ålder ingå uti laglige ägtenskaps förbindelser; och då värkningarne så väl deraf, sorn af de öfrige särskildte omständigheter, hvilka dertill bidragit, snarast skolat följa bland de uti Hufvud-Staden och i de större Städerne varande Folksamlingar, hafva de ock efter hand därifrån, fastän i mindre mun, bland Allmänheten sig utbredt. Då således förrberörde skäl, på hvilka Herr Prosten Palm egenteligeri velat sig stödja, för att, om nu mera upphäfvandet af omförinäldta Författning icke kunde vinnas, åtmindstone bibringa de föreslagne väsendteliga ändringar däruti, icke kunna efter Utskottets tanka anse* därtill gällande, återstår att pröfva, huruvida samma ändringar kunna antagas såsom värkande till förbättring af den öfverklagade sedlösheten, utan att tillika föranleda till motvärkande af de fördelar, som af stadganderne i Författningen erfarits. Lag-Utskottets Bctankånden Det lärer vara ostridigt, att, om någon gang olofliga beblandelser emellan personer af båda könen kunna tillkomma af qvinnans lösagtighet,’ befordras de dock mästadels och nästan alltid till sin början af mannens förförelser samt de frestelser som af honom användas å det svagare könet, hvilka det ofta icke äger nog magt att emotstå. Det är således han, som i afseende & desse åtgärder är mest straffbar och närmast skyldig att bidraga till vården och underhållet af det foster, hvartill han är upphof, hvaremot den förförda qvinnan bär innom sig vittnet af dess fel och förvillelse samt tyngden både af aine egne och kanske jämväl andras förebråelser, och äfven af de omsorger henne förestå.'
Om Hans Kongeliga Majestät för Fiende Kuhlor stupar, Du skolen samma Natt thet Under bevittna att en Pung med 50 Ducater tätt invid Ljusastaken i Mullen ligga. – Den svenskan har någon utländsk djäfvul skrifvit! – framstötte Tolle Årasson nästan jämrande och kvidande och ref sönder papperet i små bitar, som han strödde omkring sig. Han makade jord öfver dem med foten och trampade på dem. Sedan stack han specieriksdalern i byxsäcken för att gå till de andra, men knappt hade han tagit ett par steg, innan han åter ryckte fram penningen som hade den bränt hans kropp och kläder. Han kastade den långt ifrån sig utåt kärret. När han hade spänt sin packning på ryggen, begynte han åter att marschera med sitt vanliga gosseleende som om mycket i världen nog vore ganska underbart och dock alldeles likgiltigt, men nästa natt drömde han om den hvita björken med de tre höga armarna. De skogiga fjällåsarna blefvo alltmer molnhöljda, vägarna allt brantare, marketentarens grytor allt tommare, men inga vedermödor kunde borttaga hullet från Tolle Årassons runda kinder och lemmar. Stöflarna föllo söndergångna från hans fötter, och kronans byxor, som blifvit tillskurna åt en svältande här, voro åt honom så otillräckliga, att han på magen måste knyta hop dem med ett snöre. Hans välmåga och blanka panna retade de afmagrade kamraterna, så att de lofvade att prygla honom, men därför att han också gick hufvudet högre än hvarje annan, vågade till sist ingen stiga honom för när. Fast han ingenting förrådde, grubblade han från morgonen till sena kvällen på den besynnerliga skrifvelsen. Hvarför önskade onda människor att just välja honom till sitt verktyg? Han kunde icke tänka på annat. När den dammiga skaran omsider tågade in bland tälten och riskojorna i Tistedalens högkvarter, tvärstannade han, och utan att längre veta hvad han gjorde pekade han på en aflöfvad hängbjörk. – Björken, björken där! Det är Ljusastaken! Jag vet det ... Den måste heta så!
Furuoch grantimmer, otilihugget af mindre än 8,3 tums diameter i lilländan, master, bogspröten, spiror, stolpar af alla slag, samt pumpträd, oborrade, äfvensom sparrar och virke af furu och gran af mindre tjocklek än 6,c tum midtpå. Ett stycke: 20 öre. Stockholm den 29 November 1862. C. M. Björnstjerna. Af Grefve liiljeiicrante, dustaf Fredrlk * angående tillägg af ett nytt moment i 15 § af Förordningen om bränvins försäljning. I sammanhang med den motion, jag väckt rörande ordnandet af gästgifveri-, hålloch reservskjutsen, hvilken motion blifvit till Stats-Utskottet remitterad, får jag föreslå, lith. till R. St. N:o 193. att till 15 § i gällande Förordning om vilkoren för försäljning af bränvin m. m. eller den § i blifvande Förordning, som kan komma att emotsvara nämnde §, ett moment mä tilläggas af efterskrifne lydelse. Skulle, uti en blifvande Förordning, nuvarande § 14 fä en annan nummer, mäste mitt förslag, deruti sistnämnde § åberopas, rättas derefter: § 15 mom. 5. Skulle så inträffa att, till befordrande af entreprenadskjuts utgörande på fördelaktigaste vilkor inom ett skjutslag, vederbörande pröfva nödigt flytta det gästgifveri, skjutslaget då ar underlagdt, tili annat ställe, skall rättigheten att utskänka bränvin och andra spirituösa drycker, upphöra ifrån den dag förflyttningen egt rum, dock må det vara, såväl förstnämnda gästgifveris innehafvare, som ock den person till hvilkens egendom gästgifveriet varder öyttadt, att, i den ordning § 14 stadgar, söka bereda sig sådan rätt, sorn i sagde § omförmäles. Om remiss anhålles. Stockholm den SJÖ November 1862. G. F. Liljencrants.