Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Hjerta antager såsom säkert, ”att det bland Rikets Ständer allmänt inyses, huru vigtigt det är, att icke mäng”den af enskilta motioner mätte föranleda ”till öfverdrifna utgifter för folket, och bin”dra Rikets Ständer, att uppfylla deras första och heligaste pligt, såsom Representanter, hvilka utöfva Svenska Folkets urgamla rätt, att sig beskatta.” Från mängden af dessa enskilta motioner har Herr Hjerta förmodligen undantagit sina egna, men då samtlige äro afgifne af Svenska Folkets Representanter, hvilka enligt Grundlagen äga rätt att väcka frågor, uti allt hvad de anse kunna bidraga till Rikets gagn och nytta; och Grundlagarne bestämma sättet för dessa frågors behandling och afgörande, lärer flerr Hjerta få ursägta, att äfven andra motioner, än hans, af Rikets Ständer Grundlagsenligt uptagas, samt att, om bland dem sådana finnas, hvilka, oaktadt de medföra ökade Statsbidrag, Riksens Ständer pröfva nödige Den 12 Januari i. och nyttige, Rikets Ständer icke låta sig förhindra af Herr Hjertås pliraser, att dem bifalla; väl vetande, att, då villigt lemnade bidrag till allmänt nyttige företag och inrättningar utmärka hvarje upplyst, om sitt eget intresse kunnigt, Folk, är det endast bidrag till onyttiga föremål, eller skadliga inrättningar, hvilka lika med dem, som kunna göras till understöd för enskilda slösare, beteckna lättsinnighet hos gifvarne. Herr Hjerta fortfar: ”måtte också den ”dag aldrig komma, då Rikets Ständer, enskildt eller allmänt, skulle förgäta, att det ’ar en vis utöfning af Beskattningsrätten, ”sorn tryggar våra efterkommande för svek“fulla Maktinnehafvares [inkräktningsbegär ”på Folkets friheter, dessa stora politiska ”friheter, förutan hvilka alla enskilda rättigheter allenast äro bländverk.” Hvad Herr Hjerta menar med Rikets Ständer enskilt eller allmänt, torde han sjelf ensam veta.
Kan frågan om Gäldenär? afträdes förmån eller ansvar skiljas från Borgenärernes tvist sig emellan; äge Rätten att deröfver förut särskilt döma. Allmän åklagare äge att emot Gäldenär föra talan, ändå att Borgenärer sin rätt eftergifva. Men om vårdslös Gäldenär visar sig hafva sine Borgenärer förnöjt, upphör för allmän åklagare all vidare befattning med målet. Ar Gäldenär rymd; gånge ändå Dom öfver bortom. Dom, derigenom Gäldenär för vårdslöshet eller bedrägeri till ansvar falld är, varde i allmänna Tidningarne kungjord, sedan den laga kraft vunnit. Ar sådan Gäldenär Embetseller 'Tjensteman skall ock Domen insändas till det Embetsverk, hvarunder han för Embetet elter Tjensten lyder, innan den verkställas må. 33- §. Angifves emot Gäldenär brott, som ej häfver gemenskap med Concuissaken, och ej eller till Concurs-Domstolens upptagande eljest hörer; varde det genast till laga Domstol forvist. 34- §■ _ - Ilai Borgenär under skriftväxlingen ej medgifvit GäldenärsAnsökning örn Afträdes-förmon, dd anses lian hafva den bestridt^ Konungens Nåd. Utan hinder af den Ed, som Borgenärerne galt, åge Rätten att pröfva giltigheten af hvarje fordran, deremot jäf af Gäldenär eller af någon Borgenär gjordt varit. Pröfvar Rätten någon fordran, i grund af en Borgenärs jäf, antingen bel ech hållen eller till någon del försvinna; då galle det lill förmon för öfrige Borgenärer, ändå att de ej i jäfvet deltagit. Ordningen och företrädet Borgenärerne emellan bestämme Rätten efter Eag och fordriagårnes beskaffenhet, ändå att jäf emot sökt förmonsrält ej gjodt är. 36- §• Komme de fläste Borgenärers rätt att blifva längre tid uppehållen genom anmärkning emot någon fordran, deröfver parter eller vittnen höras skola, döme Rätten först öfver de andres fordringar om det af dem äskas.
Skrifvelse, N:o 175. egen del, jemte tillkännagifvande att vid granskningen af denna plan någon anledning till anmärkning icke förekommit, i underdånighet tillstyrkt alt, i händelse statsunderstöd skulle för ofvanomförmälde kanaleller båtled hos Rikets Ständer äskas, ett sådant understöd äfven måtte för ifrågavarande väganläggning begäras till eli jemnadt belopp af 35,600 R:dr. Hos Rikets Ständer har jemväl uti särskilda framställningar blifvit föreslaget dels att för ofvanomförmälde båtled måtte beviljas ett anslag ulan äterbetalningsskyldighet af 68,019 R:dr, med vilkor att de, som tecknat sig till deltagande i kostnaden för delta arbete, åtaga sig och ställa säkerhet för detsammas utförande inom viss tid, dels ock att lill vägbyggnaden mätte anvisas två tredjedelar af den till 53,397 R:dr, härför beräknade kostnad med 35,598 Rd:r, under vilkor att tingslagets vägbvggnadsskyldige åtaga sig inom viss tid verkställa ifrågavarande vägbyggnad; hvarefter E. K. Maj:l, med anledning af ofvanberörda så väl hos E. K. Maj:t som inom Riks-stånden väckta förslag, låtit till Rikets Ständer öfverlemna de rörande dessa frågor till E. K. Maj:t inkomne handlingar. Betäffande först Irågan om statsanslag för utförande af båtleds-och slussanläggningen, så har det icke undgått Rikets Ständers uppmärksamhet att, om båtleden blefve förenad med sjön Fryken, frän hvilken densamma är skiljd pä endast en fjerdedels mils afstånd, så skulle derigenom tillvägabringas en oafbruten vattenkommunikation af ganska betydlig utsträckning.
Då kommunal - 40 Dea 1 Mai. nämnden ej har något arkiv och man väl ej gerna km ålägga privata personer, sorn hvart annat år ombytas, att förvara offentliga handlingar, så frågas, huru detta stadgande skall åtlyda® ? I ofvannämnde § är äfven stadgadt, att om förmynderskap lyder under annan rätt än gode män eller kommunalnämnd, som räkning af förmyndaren eniottagit, skall särskild uppgift till den rätten lemnäs, huruvida räkning blifvit ingifven eller icke. Skall nu denna uppgift insändas med posten, föranleder detta alltid en utgift, men här finnes ej bestämdt, hvilken godtgörelsen af denna utgift skall åligga. På de skäl i öfrigt, som blifvit anförda i Gr. Sparres reservation, hvilken jag biträ dt, anhåller jag om afslag å Utsk:ts förslag. Efter härmed slutad öfverläggning, framställdes först propos. på bifall till Utsk:ts ifrågav:de förslag, hvartill svarades nej, och sedermera propos. på afslag derå, som med ja besvarades. Föredrogos ånyo och biföllos Lag-Utsk:ts d. 18 och 19 sisth April bordlagda Betänkm: N:o 35, i ani. af väckt motion om ändring i lagen för åhörare vid R. Stms sammanträden d. 1 Mars 1830; och N:o 36, i ani. af väckt motion om antagande af en lag ang:de internationell litterär eganderätt. Frih. af Ugglas, Gustaf: Då det Betänk., som nu är i ordning att föredragas, eller Lag-Utsk:ts Betänk. N:o 37, är af jemnförelsevis större vigt och åtskilliga Ståndets ledamöter, hvilka ej antagit, att detsamma skulle i dag kunna förekomma, torde önska öfvervara dess handläggning, anhåller jag att nämnde Betänk, måtte å föredragningslistan uppföras näst efter de från Med-Stånden ankomna prot.-utdrag, samt, i händelse Stats-Utsk:ts Betänkm N:ris 67, 70 och 71 nu andra gången komma att bordläggas, äfven efter dessa.
Man kan således vära öfvertygad, att om Olof Månssons förslag bifalles i så måtto, att fordrings-egaren berättigas till ersättning af gäldenären för dennes underhåll under bysättnings-liden, kominer sådant icke att drabba andre gäldenärer, än dem, hvilka genom deras motvilja ådragit sig bysättuing; och desse må man väl icke vilja skydda. Då bysättning, enligt sin natur och grund, är ett tvångsmedel endast emot tredskande och bedräglig© gäldenärer, men desse vid det för dem gynnande förhållande, som efter nu gällande stadgar eger ruin, och hvilket än t^er ökas, derest förslaget om förhöjdt tractamente vinner afseende , föga akta och måhända mången gång anse sig belåtna med ett lindrigt häkte, deruti fordringsegaren slutligen måste ledsna eller sakna förmåga att hålla dem ; så mäste medgifvas, att ändamålet med berörde tvångsmedel alldeles förfelas.” Brh. till R. St. Trot. iB3.f. 7 Sami. i åfddn. 11 :ie Häftet. S H ZagUtskollets Betänkande IV.-o 66t N:o 66. Ankom till Expeck Utsk. d. 20' Maji kl. 9 f. tn. Betänkande, öfver Herr C. F. Egnelh motion, angående andrin* af beräknings-grunden för Magistraternes boupptecknings-arfvoden. Vallöf]. Borgare-Ståndet liar lill Lag-Utskottets behandling öfverlemna! elt anförande, deruti Herr Clas Fredric Egnell förmält sig vilja fästa uppmärksamheten pä en klagan, som, efter hans förmenande, med fog fördes i afseende ä den nuvarande beräkningsgrunden för Magistraternes bo»ppteckuings-arfvoden i Städerne, utom Stockholm och Götheborg. Kgl. Förordningen d. 10 December 1756 stadgade nemligen, alt* af all i boet befintlig fast och lös egendom, ma uti ifrågavarande städer uppbäras en procent såsom inventerings-arfvode, beräknadt af stimma inventarii.
Uti Hoby Socken hafva väl nu nyligen tvänne Vexel-undervisnings-Skolor blifvit inrättade, nemligen en för Utsocknen och en för Öljehults Capell-lag — men det erfordras i sanning mera omfattande åtgärder än 2:ne Skolor för att frälsa den uppväxande generationen från det djupa sedeförderf som den har i arf„ Det har varit den innevarande år i Hufvudstaden nedsatte Fattigvårds-Comite förbehållet * att* lika sannt som träffande, skildra både orsakerna till ett ondt som allvarsamt hotar samhället och de omfattande tillgöranden som det allmännas bestånd och säkerhet högt påkalla — att jag ej kan annat än erkänna deras tillämplighet för detta Län., Allmänna välmågan kan endast vara skenbar, då mängden af hemmansägare äro betydligt skuldsatte, och hushållnings-systemet hvilar på en öfverdrifven potates-odling, till näring för bränvinsbränningen. Arbetaren* som endast söker sin bergning för dagen, kan väl finna en lätt utkomst, mea utan besinning huru tillfällig den är. 3:a Näringar, Jordbruk. Höst-Råg, Korn och Potates äro de hufvudsakliga sädén som begagnas. Hvete odlas mest inom Hoby, Åryd och Asarums Socknar. Vår-Råg, Hafre och Ärter sås nästan endast för Jordegarnes egna behof, äfvensom Vicker, Lin och Hampa. Sädes-productionen har årligen ökats samt är för Länets behof tillräcklig., Ängs-odlingen vårdas mindre och hö-afkastningen slår icke i förhållande till behofvet för Ladugårdarne. Sommarbetet för kreaturen är knappt i Landsbygden, men tillräckligt och fördelaktigt i skogslrakterne. Stallfodring gagnas högst sällan. Boskapsskötsel. I allmänhet äro fä-kreaturen små, och endast hos Ståndspersoner förspörjes någon omtanka att förbättra Kreaturs-racerne. Häst-afveln har otvifvelaktigt vunnit genom Krono-hingstars försändning till orten. Får-afveln, så vidt den afser förädlade racer, har icke framvisat några allmännare resultater.
Emedlertid har kunnat inträffa, att en och samma Fanr‘ile, hvars fader sedan 1809 , till Friherre och Grefve blifvit upphöjd, då han ägt t. ex, trenne söner och tillika hört till de 1778 införde Commefideursätter, kunnat, säger jag, om han det önskat, representera inom detta rum genom fyra serskilta personer nemligen, sjelf som Grefve, äldste Sonen som Friherre, den dernäst för Commendeurs och den yngfte för Adeliga ätten; behöfver jag val, Mine Herrar, för personer så upplyste sorn } ären, vidare ådagalägga olämpligheten häraf. Deri ligger för öppen dag; den visas för alla: den kännes af alla så inom som utom detta Stånd. Det förutan hvilka olägenheter och förvillelser deraf uppstå i genealogisk! hänseendef, har redan visat sig och måste i en framtid föröka sig till den grad, att ingen ordning, ingen reda inom de nya Famillerne ens blir tänkbar, ännu mindre möjlig attiagttaga; ty RiddarhusDirectionen måste då ovilkorligen utsträcka de genealogiske anteckningarne äfven till de ofrälsegrenarne af de sedan 1809, adlade Famillerne, emedan de inom ramma Fam<lle, oftast inom sjelfve bröderne och söuerne, stå på en gång i ett skiljagtigt och 123 Den II Juni i c, m. sammanhängande förhållande med hvarandra. Det gränslösa förblandande och förvillande blott härutinan är redan någonting så inveckladt, att man inom få år icke kan utreda det rätta. När härtill lägges Familier, som före 1809 fått Grefliga-och Friherrevärdigheter med andra, skiljagtige, tillfällige eller personlige, mer eller mindre utsträckte eller inskränkte vilkor, så uppkommer af allt detta så mångartade oredor och svårigheter, att RiddarhusDirection med högsta förmåga, bästa vilja och renaste afsigter, omöjligen kan, såsom sig bör, handhafva och tillse, att öfver Famillernes utgreningar och rätt, nog upplysande och nog rediga genealogier finnas.
Utlåtande, Betänkande Riks-Ståndens Beslut. Underdånig Skrifvelse. 5T Cl 03 crq cn » O C/3 c" Ridd. o. PresteBorgareStåndet. Bonde* N:o N:o | Sid. Adeln. Ståndet. Ståndet. N:o s" Hofrätternas stat, Lagmännens lö- ner derifrån uteslutne 1 4 1 83 2 b. 23 April b. 23 April b. 24 April b. 26 April 118 Hogdahls och Färila socknar, vägunderhällning derstädes — 4 1 210 — b. 9 Juli b. 2 Juli b. 12 Juli b. 9 Juli Holaveden, skatteköp af — 4 1 201 — b. 9 Juli b. 9 Juli b. 12 Juli b. 9 Juli Holland och Brabant, förbindelserna för fordna Svenska statslån derstädes — 4 1 61 8 a. a. 12 Mars a. a. 12 Mars a. a. 10 Mars a. a. 8 Mars Holmberg, A. E., uppdrag Hospitalsoch Barnhusfondens rä- kenskaper, anmärkning vid — 4 1 50 27 a. 1 Febr. a. 1,15 Febr. b. 1,15 Febr. b. 1 Febr. I anledning af skiljaktiga beslut — 4 1 96 ä b. 9 April b. 5 April b. 9 April b. 9 April Hufvudtitlar, Riksstatens, se Statsreglering. Hult, Örebro och Köping, jernväg mellan, se jernväg. Hummer, om upphäfvande af förbudet, att under viss tid af året fiska och till salu hålla sådan — 8 23 b. 5 Febr. b. 5 Febr. b. 1 Febr. b. 5 Febr. Hunneoch Halleberg, utsyning derå — 4 1 118 — b. 17 Maj b. 14 Maj b. 14 Maj b. 14 Maj Husaga, om dess afskaffande — 7 2 51 — b. 22 Aug. b. 22 Aug. å. 22 Aug. b. 22 Aug.
Maj-.t täcktes taga i nådigt öfvervägande,! huruvida icke de genom Kongl. Brefven den 11 April 1844 och den 24 November 1857 för Norrbottens och Westerbottens län stadgade grunder för utsyningsrätt till skogsalster å kronomarkerna jemväl höra för Wester-Norrlands, Jemtlands, Gefleborgs och Stora Kopparbergs län blifva gällande. Rkets Ständer framhärda etc. Slockholm den 28 Oktober 1860. 258 Expeditions-Utskottets Förslag till undard. Skrifvelse iX:a 204. Uppläst och godkändt hos. Ridd. och Adeln den 27 Okl. 1860. Preste-Slåndet den 27 Borgare-Ståndel den 27 Bonde-Ståndet den 28 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående undersökning af nu befintliga segellinie.skepps användbarhet för krigsbruk. (Allm, Besv.- o. Ekon.-Utsk.s Bet. N:o 202.) S. A. K. Enar, enligt hvad hos Bikets Ständer blifvit anfördi och Rikets Ständer af offentliga handlingar jemväl inhemtat, Örlogsflottans linieskepp nästan uteslutande beslå af löga tidsenliga segelfartyg, af hvilka åtskilliga icke vidare kunna anses tjenstbara, få Rikets Ständer, då det ej torde befinnas vara med god hushållning öfverensstämmande att underhålla krigsfartyg, hvilka, efter det Sjöartilleriet genom användande af svårare kanoner och bombkanoner blifvit i grund förändradt, ej vidare motsvara tidens fordringar, hos E. K. Majit i underdånighet anhålla, det täcktes E. K. Majit låta anställa noggrann utredning, huruvida flottans samteliga linieskepp numera äro Lill krigsbruk användbara, samt, om de dertill ej anses dugliga, huruvida det icke må vara med god hushållning förenligt, alt dessa fartyg utrangeras och möjligen uppkommande besparingar på anslaget till underhåll af flottans materiel i stället användas lill nya fartygs byggande. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 28 Oktober 1860. Expeditions-Ulskotlets Förslag till underd.
Sedan Utskottet funnit tull värdet häri böra nedsältas lill någon likhet med det verkliga, eller 5 lt:dr iti sk. för t Skepprd, anser jag äfven tullen hafva bordt minskas i proportion härmed, eller till i R;dr 16 sk, så väl vid insom utförsel. Dä man känner, huru små tolerancer äro tillverkaren medgifna, och att en linies (A turrif origtighet i någon dimension kan förorsaka Bruksegaren den betydliga förlust, som casserandet af en kanon eller mörsare medförer, synes billigheten fordra, att möjligheten af någon ersättning beredes honom genom en måttlig utförselstull å sjelfva metallen. dj) Jern: Smidt och Valsadt Bandoch Platt-, under | tums tjocklek &c, samt Plåtar, of örtente, under | tum tjocka: aj till och med 6 Lisp. vigt stycket. Genom det, såsom inig synes, välgrundade heslutet att tillstyrka, det Stångjern måtte, emot åsatt tull, lå täll Riket införas, hai' Utskottet förklarat sig anse denna del af Svenska jernhandteringen icke vidare behöfva genom förbud skyddas mot utländsk täflan; och då jag finner det för ofvan uppräknade artiklar föreslagna förbudsskyddet stå i strid med nyssnämnde åsigt, måste jag tillstyrka, alt tu 11 bestämmelserne derå måtte blifva i enlighet med Utskottets Betänkande N:o 21. ej) Ull: På grund af de mot Utskottets förra Betänkande inom RiksStånden gjorde anmärkningar, och dä jag tror, att de olägenheter, som en förhöjd införselstull å den gröfre ullen kunde medföra för husslöjden i Rikets vestra provinser, snart skola motvägas af det skjuld och den uppmuntran, som den för landet otvifvelakligt mest lämpliga, gröfre ull-eulturen genom samma lull erhöll , tillstyrker jag, att Tull-Taxan för artikeln ull blott måtte upptaga en rubrik med /;o sk. tullvärde och ,5 sk. införseltull. fj) Vagnar:
Men om MagazinsDirectionen ej i tid, af hinder dem jag ej känner, hunnit anskaffa Spannmål från de Sädesrikare Provincer, eller, om en tidigare, än vanlig sträng Vinter, hindrat tillförseln Sjöledes från Skåne, så bör väl ej det arma Folket här uppe umgälla detta och utsättas för faran af en verkelig brist. Jag tror derföre, att Regeringen bör i de Provincer, som verkeligen haft svår årsväxt både på Säd och Potatoes, få inställa Bränvinsbränningea tills 2 å 3 Veckor efter inträffat öppet vatten. 308 Den il\ Januarii. Tillika böra stränga Police-anstalter till hämmande af öfverdrifven Bränvinssupning vidtagas. Men det vore önskligt, att Kronan i tid, innan Vintren kunde hindra det, förskaffade Spannmål från de Sädesrikare Provincer, och derföre till allas båtnad, ej blott till Säljares, utan äfven, som erfarenheten nu visar, till Köpares båtnad, bestämde ett ej för lågt pris. Jag föreslår derföre ehuru redan två Stånds fattade Beslut gör det Piidderskapet och Adeln vidtager, utan annan verkan än på allmänna Opinionen, att Ridderskapet och Adeln, men blott för denna Vinter, uppdrager åt Kongl. Maj:t, att till 3 veckor efter öppet vatten, inställa Bränvinsbränningen i de Provincer, der, enligt Vederbörande Authoriteters och Riksdagsmäns från de Orter sammanstämmande Intyg, verkeligen brist på Spannmål och Potatoes existerar, men att Riksens Ständer likväl för framtiden förblifva vid sitt redan förra Riksdagen fattade Beslut. Herr Cederskjöld, Pehr Gustaf: Då vid afgörande af den fråga, som nu är under öfverläggning, Höglofl. Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet tyckes hufvudsakligen hafva blifvit förd på tvenne å motsatta ytterligheter grundade Alternativer; nemligen fullkomligt oförändrad frihet i Bran vinstill verkningen,— och fullkomlig inställelse deraf; skulle jag för min del förmoda, att i denna sak lika som i nästan allt annat, sanningen ligger midtemellan. Jag vågar derföre till Höglofl.
8tats-8eeroterarens ood 8tats-Rädots underdäniga tillst^rdande, fann ladell-tlommissionens 8voreterares ood Revisorslöner döra ödas, den förres till 1,200 R:dr ood den senares till 500 K:dr, doed utan nägot derunder inbegripet 8panmäls-anslag, samt dessutom sersdildt för nödigt sdrifvare-kiträde böra destäs 150 R:dr R:oo ärligen till kommissionens disposition; dvar^vmte Kongl. Naj:t ansäg sdäligt, att, säsom Radell-Lommissionen i underdänigdet demställt, arfvodet till Kammardrängen, utgörande 90 K:dr 36 sd., mod derunder dorädnado 8 tunnor 8panmäl, mä bestämmas i ett för alid till 100 R:dr L.oo, ood att tlommissionens oxpens-medel mä frän 480 R:dr ödas till 500 K:dr. Härigenom sdulle ladell-tlommissionens stat, för närvarande utgörande 1,525 K:dr 36 sd. mod 98 tunnor derunder inborädnad 8panmäl, domma att uppgå till 2,650 K:dr, ood säledos ödas i kontant med 1,124 R:dr 12 sd., dvaremot den förut vanliga fördöjning, dä 8tatspriset för 8panmälen öfverstoge 6 Rdr R:eo tunnan, domme att desparas; oed defalte Kongl. Uapt, att om den salunda nödige befunne 38 tillökningen i 8taten för lakoll-Lommissioneu, framställning till Rikets 8t8näer skulle intagas i propositionen angäenäe 8tats-Vorkots tillstänä ook kekok; i kvilket akseenäe
Du med de blixtrande svarta ögonen? Ja, namn minns jag ej, du var blott en fager blomma bland de andra. Och lilla rosenkind, med din långa lingula fläta och dina blida, ljusblå ögon! Jag har en lock af ditt hår i en bok på hyllan. Hvad är då detta? Stora tårfyllda ögon! En enda sorgsen bland denna glädje! Är det du, liten Elin, du, den enda, hvars namn jag minnes? Kunde då jag hjälpa, att du tog leken på allvar, kunde jag hjälpa, att dina vingar voro så späda och spröda, att den svaga, fladdrande ljuslågan svedde dem! Jag visste j u ej, att du var ett drömbarn. Hade jag vetat det, hade jag kanske aldrig svärmat kring dig som fjärilen kring vårens blomma. Jag tackar eder alla! Den gamle tackar sin ungdoms blommor och solstrålar för den glädje de beredt honom. Jag vet, att I många gånger i ert hjärta tackat mig, och nu äro vi kvitt. En enda af eder alla är mig dock mer tack skyldig än de andra. Det är du, liten Elin. Jag ser, hur de glada ansiktena förvånade betrakta dina tårfyllda ögon, och hör de leende munnarna fråga: » Hvad har hon att tacka dig för? » Hvad du har att tacka mig för? Att din ungdomsvår blef en enda skön kärleksdröm, att din sommar blef en ljuf saknad och din höst rik på fagra minnen, att du, då du lade ned ditt hvita, vackra hufvud, ännu i döden hviskade mitt namn. Jag skall lägga en krans af sippor, guldvifvor och förgätmigej med stora klasar af hvita syrener på din graf, det blir mitt tack till dig. Vet du, hvad jag har att tacka dig för? Bland de minnen, en man bär i sitt hjärta, finnes alltid bilden af en vacker, blek kvinna med sorgsna, milda ögon. Det kan vara bilden af hustru, mor eller syster, men också bilden af en kvinna, som föga ingripit i vårt lif. Det är bilden af den kvinna, som älskat oss mest. Under medgång och lycka glömma vi ofta bilden, men då olyckan kommer, är den oss nära, och då längta ' vi att få gråta ut hos den sorgsna kvinnan.
Dä med den utvidgning af Andra Lif-Grenadier-Regementets lägerplats, som här ifrågakommit, hufvudsakligen åsyftas att der kunna vidtaga åtskilliga helsovården inom regementet under dess årliga vapenöfningar befrämjande anordningar, samt, efter hvad utredt är, genom det derför nödiga och af den enskilda parten inedgifna jordbytet, någon uppoffring för Kronan icke komme att ega rum, om dervid förfares på sätt af Öfver-Jägmästaren i länet hemstäldt blifvit, anser Kongl. Maj:t samma jordbyte böra medgifvas under det af bemälde tjensteman dervid föreslagna vilkor, och vill alltså härmed i Nåder föreslå Rikets Ständer att härtill samtycka. De ärendet rörande handlingar skola vederbörande Utskott tillhandahållas, och Kongl. Maj:t förblifvcr Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. ©SCASft. A. F. N. Gyldenstolpe. 6 Kongl. Majas Nådiga Proposition, N:o SI. Utdrag af Protokollet öfver Land t för svarsÄrenden, hållet inför Hans Majit Konungen i Stats-Rådet pä Stockholms Slott den 26 Maj >.1854. Närvar a nde: Hans Excellens, Justitiae-Statsministern, Herr Grefve Sparre; Siats-Råden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, IVallensteen, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl, Grefve Gyldenstolpe.