Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Boyes förslag antages, alla öfriga förslag blifva öfverflödiga; så kan jag ej finna det vara rationel att börja med att votera öfver de öfriga förslagen, det ena efter det andra, för att slutligen komma till samma resultat, som Frih. Boye afser med sitt förslag, nemi. att Ståndet ej vill hafva någon reform. När jag talar om Frih. Boyes förslag såsom icke åsyftande någon reform, så förbiser jag dock ej, alt Hr Frihtn velat lemna rum för behöfliga modificationer. Jag anhåller således, att Frih:ns förslag först måtte framställas till antagande eller förkastande, synnerligast som Ståndet redan med ja besvarat Hr Landtnäs propos. , 0111 densamma borde först framställas. Starka rop å proposition hördes. Hr Munck af Rosenschöld: Jag torde få fästa Hl’ D e n i\ O c t o b e r e. m. 211 Frih. o. Landtm:s uppmärksamhet derpå, huruvida man kan anse R. o. Ad. redan hafva beslutat, att Frih. Boyes förslag först skall framställas, enär Hr Frih. o. Landtm, icke tillkännagifva, huru Hr Frih. o. Landtm, uppfattat Ståndets svar på propos:n derom. Om Hr Frih. o. Landtm, anser proposm vara med ja besvarad, anhåller jag, att något af de öfriga förslagen måtte blifva contra-propos. till Frih. Boyes förslag. Hr von Hartmansdorff: T händelse föredragningen skulle komma att fortgå såsom hon börjat, och ingen af alla de gjorda anmärkningarna skulle blifva förklarad för Ståndets gemensamma tanke; så blefve följden den, att Const.- Uisk:s förslag lomme att hvila till nästa riksdag. Om man dä icke heller antoge detsamma, så bade man det gamla qvar. Jag skulle tro att Frih. Boyes propos. bort sednare förekomma; men sedan R. o. Ad. redan beslutat att den skall först framställas, så vill jag icke sätta mig deremot. Hr Frih. o. Landtm, uppläste ånyo Frih.
Isberg, att efter afskedandet få åtnjuta pension på allmänna indragningsstalen; 2:o Ang:de utbyte af en del utaf den för Götha Artilleriregementes äldre stallbyggnad i Götheborg uplåtna tomtplats emot en annan derstädes belägen, nämnde stad tillhörig lägenhet; 3:o Angide uplåtande, emot vederlag, åt Götheborgs stad af Kronan tillhörig, derinvid belägen mark; 4:o I fråga om afsöndring af jord från för detta Lieutenantsbostället vid Westgölha Dahls reg:te stommen N:o 1, till utvidgande af Jerns församlings Kyrkogård inom Elfsborgs län: 216 Dee 28 December f. m. 5:0 Ang:de utbyte af Kappelans-bostället Viskeryd N:o 2, emot Trumpetare-bostället vid f. d. Östgötha Kavallari-reg:te Bjärstad Storegården N:o 1; <i:o Ang:de af Majoren G. Bennich sökt ersättning för innehafda hästhemmans räntor vid f. d. Wesigötha Kavalleri-reg:te; 7:o Ang:de serskilda, till åtskilliga förvaltande verk anvisade inkomsters utbytande emot Statsanslag. Föredrogs K. M:s denne dag ankomna nåd. propos. till R. St., i fråga om återgäldandet af Myntverkets äldre skuld till B. St:s Bank. Hr Rosenblad, Bernh.: Det torde finnas så mycket billigare att bevilja den begärda afskrifningen, som förminskade tillgångar för Myntet hufvudsakligen,hafva upkommit i och för de stora utmyutningarne för Bankens räkning, som straxt efter realisationen egde rum, och för hvilka myntverket endast erhöll en ersättning af | proc. i slagskatt under det att myntningskostnaden kan beräknas om jag ej irrar mig, lill l.J proc. Den erhållna ersättningen understiger således vida de upoffringar som myntverket måst göra för Banken. Jag tillstyrker således bifall till den K. propos:n. Remitterades till StatsUtsk. Föredrogs K.
Hr von Francken, Georg Wolfgang: Nog har jag under innevarande riksdag sett och hört många konstiga saker; men ännu har jag aldrig varit vittne till något sådant, som att man skulle inbjuda ett Stånd att återtaga, hvad det en gång gifvit. Må vi blott gå till oss sjelfva! Om någon gifvit en sak till en annan, så hemställer jag, om han sedermera gerna återfordrar denna sak med förklarande, att han ångrar sin gifmildhet. När man nu ej sjelf vill göra sig skyldig till något dylikt, så måste man naturligtvis så mycket mindre vilja öfvertala en annan person, — eller i förev:de fall ett annat Riks-Stånd, — att återtaga, hvad som en gång blifvit gifvet. Mig skulle det vara ganska vidrigt att deltaga i en sådan inbjudning; och om den komme att aflåtas, skulle det ej förvåna mig, om Bonde-St:t helt enkelt sände den tillbaka. Jag förenar mig med Frih. af Ugglas. Frih. Cederström: Hvarje inbjudning måste väl hafva till ändamål, att förmå ett Med-Stånd att frångå ett redan fattadt buslut, ty annars skulle den ju sakna all betydelse. Också har R. o. Ad. för ej mångå timmar sedan på Hr von Franckens begäran aflåtit en inbjudning rörande pension åt frami. Komminister Ignells enka. Då var dock blott fråga om ett ganska ringa belopp; men nu, när man möjligen kan inbespara en half million, heter det, att man bör strängt vidhålla den grundsats, att ej aflåta några inbjudningar. Hr von Francken har till och med gått så långt, att han förmodar, att ifrågav:de inbjudning skulle Den 22 Maj. 449 skulle af Bonde-St:t återsändas, utan vidare handläggning. I sådant fall skulle dock Bonde-St:t handla i högsta grad inkonseqvent, enär samma Stånd för ej längesedan till oss uti ett annat ärende aflåtit en i syftningen ungefärligen enahanda inbjudning.
Föreslaget ställe, der icke åtminstone så mycket kan afsättas, torde kunna anses öfverflödigt; och man kan säkerligen antaga, att af flera i samma granskap föreslagna skola så många förblifva oinropade, att sluteligen någon befinnes värd att, mot afgift för det fastställda minimum, öfvertagas. Utskottet anser denna utgång vara önskvärd, då mångå små försäljnings-ställen äro svårare att bevaka, och då en större rörelse kan locka förmögnare idkare, hvilka erbjuda större säkerhet både för ordning och för afgifternas erläggande. För att undvika borgens-system, som i allmänhet är för samhällsoch affärslifvct skadligt, har Utskottet trott angeläget vara, att de afgiflcr, som näringsidkare på detta sätt åtaga sig, varda i förskott erlagda (§ 18). Imedlertid vore det utan tvifvel betungande och afskräckande, om man föreskrefve, att afgifter. för hela året erlades på en gång; och ville man, såsom först inom Utskottet varit påtänkt, inskränka sig till erläggande af jemnt en fjerde-dels års-afgift vid hvarje (jvartals början, så' kunde lätt inträffa, att en eller ett par qvartals afgifter erlades, men den påräknade inkomsten för den öfriga delen af året uteblefve och tillgång vid dess utsökande saknades. En sådan sakens utgång kunde till och med vara af inroparen förut beräknad, då det nästan är gifvet, att afsätlninged blifver lilligare och mera lönande under första qvartalel, som innefattar jul-tiden, än under de påföljande. Om vederbörligen tillåtna försäljnings-ställen sålunda uphörde och endast tid-tals funnes, skulle säkert smvg-försäljning upstå, mot hvilken den lagliga försäljningen är den säkraste motvigten.
Naturens kretsoafbrutet uppstiger; eller, enligt Naturens egen anvisning, stiger uppföre samtliga dess grader, momenter, arter, proportioner af lefvande Verklighet. Uppstigandet åter ledsagas alltigenom af den yrkade mathematik, som utstakar de genom känslans innehåll reala begreppens mått och förhållanden, samt dervid betecknar, hvad Naturen sjelf redan genom sina real-tecken har betecknat symboliskt, medelst fullt motsvariga ideal-tecken; – hvilka då, i kraft af denna motsvarighet, äfven sjelfva bli reala. Detta är betydelsen af Tal, Logos, Terminus. – Och när ett så beskaffadt tänkande ändtligen har uppnått det Maximum, som är all Verklighets på samma gång högsta och innersta: då är ideen eo ipso så af sitt object genomträngd, att den i sanning ger dettas klara och sjelf lefvande bild; eller, då är det ideala Minimum så fullkomligen både vidgadt och fylldt, att det reala Maximum deri förvisso rymmes och betecknas. I det Ena och Hela af sina yttre verkningar, är detta Maximum det allmänna Actuale eller Naturatum, som vi kalla Verld; i det Ena och Hela af sina inre verkningar, är det just det allmänna Activum eller Naturans, som vi kalla Natur; men innerst, eller i det Ena och Hela af sitt egendomligaste väsende, är samma Maximum det all-ursprungliga och all-harmoniska Agens, hvilket vi, dyrkande, beteckna med namnet Gud. Naturens alldaningskraft yttrar sig såsom en evärdlig dubbel-continuitet af Vara och Varda (eller Blifva): den förra är Materiens oändliga continuation, hvars allform framställer sig såsom Rymd; den sednare är Rörelsens oändliga continuation, hvars allform framställer sig såsom Tid. Men all i Rymd och Tid sig uppenbarande kraft uttrycker både ytterst och innerst en urkraft, hvarförutan den sjelf ej tillvore; en urkraft, hvilken, såsom sådan, är lika mycket i själfullaste mening, som i lekamligaste, det Helas real-princip. Och efterfråga vi denna kraft: så heter det eviga svaret – Gud.
Till Nidderstkapet och Adelns ädelmod och rättwisa wädjar jag witz denna saks afgörande, och om pä ett rum, der hwarje yttrande bör flyta ur de renaste motiver, det were nödigt för framgången af ett anförande, att utveckla desi drisftäd rar, skulle jag ödmjukeligen begära att Fjerde Lander N:o 102. st ^;84 Den »Z December 6 fä tillägga, att hwarken jag eller »ägon al min» Slägtmgar haft eller har sörinänen as ett Kungsgårds arrende, och otr jag nu som allid endast kala! ester min fullkomliga öswcrrygelse. Herr I^axerbei m, Olof hollan, yttradestgt Da jag nu utbeder mig Högwälborne Herr Grefwen och Landt-Ma raolke ns saint Höglofl. Ltldderfkapet och Adelns öfwrrje>nde godhet och benägna tålamod för nägra ögondl-ck, f?er det för alt i detta wigkiga och grannlaga ämne fä framställa mina enskilda turkor. SralS Unkott k har pa ett grunde, ligt, redigt och ganssa uplysonde fält framställt tillståndet och bclkvff nh-ten as Rikets Kungsgärdar, Utskottet h.r fördelat dem i Z ne Closter, hwaros den I.ste Utgöres af sädene Kungsgärdar, hwilka af SweriqeS framfarne Konungar och Ständer gemensamt bliswir borrtarrendcrode, hwilka arrenden Uiskottet anlett böra bibehållas. Den' andra Closten innefattar sädane Kungsgärdar, hwilka sedan är 1799 blifwik enligt de grunder Kongl. Förordningen af nytznämnde är söreffrifwer, och,pä det deri uptagna sätt korrt arrenderade, hwilka arrenden Utskottet jämwäl ansett böra äga bestånd. Den tredje Casten utgöres as sädane Kungsgårdar, hwilka af Swenska Konungar enskildt blifwit pa bestämd lid under bestämda wilkor till private personer uplätne.
Vid punktvis skedd föredragning af Banko-Utsk:ts d. 6 dennes bordlagde berättelse N:o 7, ang:de verkställd undersökning och granskning af Bankoverkets tillstånd, styrelse och förvaltning, lät R. o. Ad. bero vid Utsk:ts yttranden i 1, 4, 7 och 11 §§:na samt vid Utsk:ts i § 8 omförmälda åtgärd; lade till handlingarne §§ma 2, 3, 5, 6, 9, 10, 12, 13, 14, 15 och 16; samt godkände Utskits slutliga tillstyrkan om décharge för Hrr Banko-fullmägtige. Föredrogs och bifölls Banko-Utsk:ts d. 6 dennes bordlagde Utlåt. N:o 8, i fråga om afskrifning af låne-kontorets i Malmö återstående fordran hos förre kammereraren E. P. Lindstedt. Föredrogs Lag-Utsk:ts d. 6 dennes bordlagde Utlåt. N:o 6, i ani. af vackt motion om ett tillägg till K. Förordningen d. 7 December 1860, ang:de vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade sprituösa drycker. H. Exc. Hr Gr. Sparre: Vid många föregående riksdagar, med undantag af den, då ett särskildt Utsk. tillsattes för behandling af frågor rörande bränvins-lagstiftningen, hafva dessa frågor handlagts af sammansatt Bevillms-, Lagoch Ekon.-Utsk. Så var äfven förhållandet vid sista riksdagen. Skulle nu R. o. Ad. samt B. St:r godkänna Lag-Utsk:ts nu förevarande Utlåt. N:o 6, skulle sådant innebära, att Lag-Utsk:t icke egde deltaga i behandlingen af frågor rörande vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade drycker.
Flera talare hafva dock medgifvit, alt ju mindre myntenheten är, desto bättre är det, och detta tyckes vara ett talande skäl för antagande af 8 sk. silfver såsom myntenhet, emedan denna enhet är den minsta, som blifvit föreslagen, och qvadrerar med andia nationers mynt och äfven med det mynt, vi hittills haft; ty jag tror, att vi hafva en stor myckenhet, åtminstone i million, mynttecken i Banken, som qvadrera med 8 sk. silfver. Alla plåtstycken qvadrera dermed; hvaremot den nu föreslagna nya myntenheten svarar hvarken emot våra gamla mynttecken eller andia nationers mynt. Frih, Åkerhjelm, Gust. Fredr.: Här är redan så mycket ordad t, så många nyttiga upplysningar meddelade Under disoussionen i fråga om decimalräkningens införande och inyntcnheteus bestämmande, att jag ej har något särde - Deri 7 Maj. les att dervid tillägga; men jag anser mig dorle, innan sallen återgår till Utsk., böra framlägga min mening öfver dessa frågor. Lika med hvad flera lalare och BancoUtsk. föreslagit, anser äfven jag den lägsta enheten, i r:dr riksgts, svarande mot 12 sk. silfver, vara den lämpligaste, såsom den mest öfverensstämmande med folkets vanor och medförande de minsta förändringar i handel och vandel samt troligen i varupris och arbetslöner. Frågan om namnet är visserligen vigtig. Onl decimalräkningen införes, hvaruti äfven jag instämmer, enär densamma otvifvelaktig! i räkenskaper, ränteberäkningar och andra förhållanden ar den enklaste, redigaste och klaraste räknemethoden, så blifver del i min tanke alldeles öfverflödigt att, efter dess införande, begagna jemnförelsen med den fordna, då upphörda räknemethoden i de lägre mynlfördelningarna. Tvärtom skulle jag tro, att, om man då fortfar att söka relativen med dessa sednare, man kommer i oreda och förlägenhet; hvaremot och om man antager decimalräkningen såsom den enda räknegrunden både i hufvudet och på papperet, saken blir klar, och ingen fruktan för förluster genom räknesättet skall då uppkomma.
I afseende på det tillägg, som alternätift af Adeln och JBondeStåndet blifvit framställdt vid denna och som åsyftar undantag från den bestämda åldern af 18 år, när särskilta omständigheter dertill föranleda, så får jag detsamma tillstyrka. Herr Hjerta: Jag får underställa Herr Den 5o Augusti/, m. Grefven oell LandtMarskalken, om det går an, att fatta något beslut rörande alternativen. För min del tror jag det ej; men jag anser att det vore nyttigt, 0111 Kerr Grefven oell LandtMarskalken vid detta fall, lika som då fråga är örn constitutions-förändringar, ville till Ståndet framställa den fråga, huruvida Ståndet förenar sig uti den åsigt Utskottens Ledamöter framställt, oell om det ej är emot Författningar ne, anhåller jag, att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes göra en sådan framställning. Herr Cederfelt]öld: Jag skulle tro, atl den §., som nu är i fråga, angående bestämmande af den ålder, vid hvilken man får blifva gesäll, svårligen kan afgöras annorlunda än i sammanhang med elen §, sorn bestämmer, huru länge man skall vara gesäll, för att blifva mästare; ty jag tror, att Utskottens förslag i detta fall innefattar en motsägelse mot Grundlagen,. Denna stadgar nemligen, att man kan blifva Riksdagsman vid 2Ö års ålder; men om Utskottets förslag antages, att ingen får blifva mästare förr än han fyllt 24 år, så kan ingen handtverkare blifva Riksdagsman förr än vid 27 års ålder; ty han måste vara 5 år Borgare, innan han får deltaga i valen. Således skulle han icke få begagna den rätt som Grundlagen lemnar honom. Derföre hemställer jag, om icke åldrarne i allmänhet borde så jemkas, att Handtverksmästare!. kunde vid 20 års ålder få i Riksdagsmanna-valen deltaga, oell äfven sjelf kunna blifva Riksdagsman. Sto Den 30 J agust 1 J, m. Herr Ehrenborg:
Med detta N:r n:r följer Iduns 23 (129) Modeoch Mönster tidning n:r (i till dem, som abonnerat Redaktör o c h FRITHIOF utgifvare: HELLBERG. Träffas S byrån kl. 10 — 11. Allra. Telef. Emma Vi få så vara glade, om de, som sitta vid gä- stabudet, själfmant dela med sig. De materialisera sina subtila rikedomar och göra dem förnimbara för de stora densamma. Fredagen den 6 juni 1890. Tidningen koatar Annonspris: endast 1 kr. för kvartalet, med 35 öre pr petitrad (10 stafvelser). IdunsModeoch Mönstertidning För » Platssökande » och » Lediga platser » 1 kr, 65 öre; 25 öre. postarvodet inberäknadt. Utländska annonser 70 öre pr petitrad. |jen människa, som fick konsten på sin lott, hon har den äkta blåa blomman; hvarest för andra stenar ocb klippor lägga sig i vägen, där öppnar sig för henne det skönas vidsträckta rike, där ligga skatter, dem ingen rost förstör, ocb hon är rikare än världens vexlare oeh mäklare och penningestolta. » Så utbrister på ett ställe den tyske diktaren Victor von Scheffel. Och han har rätt! De äro ett lyckligt släkte dessa. » riddare och riddarinnor af den blåa blomman ». Deras öga har en större klarhet till att bortom hvardagslifvets bekymmerklippor ocb stö- testenar tränga fram till det upphöjda och sköna, deras sinne bar en intensivare förmåga att rätt förnimma det. För dessa andens adlige ges det en sagans trollformel, ett » bord, duka dig », som när som helst bringar dem glädjens och skönhetens håfvor i en o förkroppsligad form, i hvilken vi andra ej kunna njuta dem. å 3:dje kr g. Utgifningstid: hvarje helgfri fredag. Byrå: Drottninggatan 4 8, 1 tr. Lösnummerpris: 15 öre Prenumeration sker i landsorten å postanstalterna, i Stockholm hos red-, i boklådorna och tidningskontoren. (vid kompletteringar). Spärre.
Jag skulle förmoda, att om DistrictMagazinerne icke erhålla en mera ändamålsenlig förvalt - Den 9 Mars e. m. 5i ning, kunde följden med dem blifva enahanda. Här är frågan, om man bör hindra associationer af medborgare, som bo nära och väl känna hvarandra. Är inrättningen af större omfattning, så känna de icke hvarannan; det beror dessutom af Socknens egen öfverenskommelse. Hvad sjelfva Magazinerne beträffar, kan det vara ganska likgiltigt, om de kallas District eller SockneMagaziner, allenast grunderne för förvaltningen blifva så bestämda, att ändamålet dermed kan vinnas, d. v. s. att den del af förlaget, som erfordras för utsädet, icke ingår i räkningen bland det, som från Magazinet får utlånas. Denna del af Spannmålen bör om hösten utbytas emot ny, då den icke behöfver anlitas; men den andra delen, ämnad till brödföda, bör utlånas. Det uppfyller då flerfaldiga ändamål; att fattigförsörjningen betalar sig sjelf; att fonden städse ökas; att, vid missväxt eller annan brist, behofvet fylles, och den olägenhet förekommes, att genom brist på utsäde en ny missväxt beredes. I afseende på Skaraborgs Län serskildt, har Herr Tham föreslagit åtskilliga local-institutioner, nemligen att de Socknar, som icke vilja etablera Magaziner, böra få samma rätt, att lemna sin Spannemål efter markegångspris, som de andra. Men jag tviflar på, alt några kunna få betala efter markegångspris, som erhållit undsättning 1826, då 4* 5i Den 9 Mars e. ro. priset var vida högre. Det är nödvändigt, efter det beslut Rikets Ständer vid förra Riksdagen fattade, att Creditivfonden till fullo ersättes. Det måste ske, om icke oförmåga hos de betalande inträffar, då man nödgas afkorta beloppet, men i afseende på frågan, att de, som etablera Magaziner, skulle få betala elfter Markegången, så torde, när Betänkandet inkommer, man finna, att sådant icke kan komma i fråga; ty der föreslås, att betalningen må få ske på io år efter det pris, som Spannemålen enligt räkningar gällt vid undsättnings-tillfället.
Grams försorg, på Danska Öarne upphandlade Säd, som hit till Stockholm om Våren afskeppades, befants större delen, vid ankomsten, af varme i Fartygen angripen och dessutom af mer och mindre dålig beskaffenhet, så att samma Spannmål, hvilken till emottagande af Kongl. Råntmåstaren Ouchterlony uti härvarande Magazin anvistes, för att genom noggrann vård och omansning fredas från förskämning, efter en dels längre dels kortare Magazinerings tid, hvarunder ock Ouchterlony hos Kongl. Magazins-Directionen anmälte vådan af Sädens förvarande, led så betydlig minskning i målet, att den afgångs proCent, som 1812 års Kongl. Afskrifnings-Reglemente förutsätter, på långt når icke motsvarade den verkliga afgång, som egde rum, och fastän Kongl Maj:t uti Dess, i anledning af Ouchterlonys gjorde anhållan: att under Extra-Ordinarie af~ skrifnings-tittel uti Råkenskaperne få afföra den uppkomne bristen, till Kongl. iöf)6 Stats-Utskottets Betänkanden* Directionen d. 8 September 1820 aflåtne Nådiga Bref* vågrade sitt Nådiga Bifall till den sokte afskrifningen* har dock Kgl. Majit uti ett sednare Nådigt Bref af d. 9 Maji 1821, efter ytterligare, af sökanden anförde skål och omständigheter» tåckts förklara, att den å Danske Spannmålen uppstådde brist skulle af Gunst och Nåd få afskrifvas med vilkor, att Ouchterlony medelst Edgång, den han ock sjelf erbjudit, borde styrka, det han hvarken å Ordinarie-afgångs-proCenten fot nämnde Spannmål eller den ifråga ställde Extra-Ordinarie afskrifningen haft någon vinst eller nytta* Sedan Kongl.
Sedan skogome i nnnbyggden, från hvilka de länge och förnämligast hemtat sin utkomst, blifvit i det närmaste afbrukade, har hågen för odling af kärr och mossar, hvarpå rik tillgång finnes å de hemmansdelar, som finnarne besitta, börjat hos dem visa sig; och åtskillige under sednare åren i denna byggd utförde så beskaffade företag, som lönat odlarens möda, torde leda till flera dylika arbeten. Blifver hågen för odlingar allmän bland finnarne, så kail man hoppas att de på denna väg ock skola bereda sig en bättre ekonomisk ställning; ty ihärdighet äga de nog att utföra det arbete, hvartill de hafva vilja. Lego-arbelare hafva under de ifrågavarande åren icke saknats, der sådane kunnat erhålla sysselsättning; och dagsverkspenningen för arbetare vid jordbruket eller för den, som icke idkat någon slöjd, har, likasom tjenstehjonslönerna väl på åtskilliga orter något stigit, men allmännast förblifvit oförändrad. Såsom tillfälligt, undantag bör dock anmärkas, att, i de delar af länet, der timmerrörelsen lifligast bedrifvils, stegrades arbetslönerna de sednare åren så betydligt, att en karl kunde genom skogsfällning tidtals intjena två R:dr R:gs och äfven något derutöfver om dagen, men dessa lönande förtjenster fortforo ej länge, utan minskades betydligt eller upphörde alldeles med timmerhandelns aftagande. §• - Näringar. Jordbruk. Det redan för längre tid tillbaka i provinsen införda omloppsbruk af rent träde, höstråg, tre års gräsvall, besådd vanligen med rödklöfver och timotej samt två, tre till fyra års hafresäde, eftersom gödsel tillgången lemnar jordbrukaren tillfälle att återtaga trädet, begagnas ännu både af possessionater och allmogen med få undantag.
Maj:t behagade nu sedermera inhämta Banco-Fullmagkiges underdäniga yttrande, i afseende pä ett Realisations sätt efter helt andra grunder, ej ärnadt alt »verkställas pä en gäng, men lika nära förbundit »ned Bewillninqsfrägvr; heldst bade första ärets redan upburne Förmögenhets afgift stulle utgöra ett ibland Medlen och Fonden till 4 Procents SedlarneS inlösen stulle hännas af Allmänna Bewillningen, samt dessutom den af Riksens Ständer stadgade 20 Procents dewalwationen här w ar med zo procent till förökad, hwilket wid en Rea - Den 14 Nowember 4Z lisation ej möjelig och ej päräknad att werkställas pä en gang, mäste medföra en af Riksens Ständer ej samtyckt förhöjning i Contributionerne, med tiden fanste något mindre och mindre, men i början gansta betydlig. Enär en sädan Realisations - plan ej allenast olik, utan ock' i de ömtäligastc grunder helt annan än Riksens Ständers, blef till Fullmägkiges utlakande i hwad Banquens ätgärd derwid kunde röra, remitterad, kan jag för min del ej annat finna, än att det ej behöfmes mer än samma underdäniga upriktighet som Banco-Futlmägiige förklarat sig, (i ProlocoUet förden 21 Inkilä wara förwisiade att RonglMaj-t skulle fordra och ölsta i afseende pä de erbudne säkerheter till en Silswer-sond, för art genast wid sörsta frägan om ett nytt Realisations-sätt lill Hans Kongl. Majit i underdånighet inberätta den sanningen, att de alldeles saknade fine principalers tillätelse, att inga uti något annat sätt, än det som agde de 2.me kännetecken af ett rättesnöre för Fullmagtige, att wara af aila Fyra Ständen faststäldr, och att wara genom alla nödige formaliteter Fullmägtige meddelt.