Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
BorgareStåndet instämma uti det beslut, att till Stats-Utskottet öfverlemna, att genom dess Ordförande göra sig i underdånighet underrättadt, i hvad mån Hans Maj:t Konungen i Nåder skulle täckas med välbehag anse en tillökning uti Hans Maj:ts samt Hans Kongl. Höghet Kronprinsens HofStats - Summor. Ut Supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. S. D. 1 anledning af gjorde anmärkningar, återremitterades följande Stats-Utskottets den 2§ Maj upplasta och den 29 derpå följande på bordet lagda Betänkanden: i:» Den 3 Juni. il i:o Om lösens erläggande-till Kronofogdarne för påskrifter å utmätnings - Resolutioner. 2:0 I anledning af ett till Utskottet remitteradt Menfarial, angående Bevillningen för Dannemora Bergslags Jerntillverkning. 3:0 Angående Riksdagsmannen Olof G:son Bagges Memorial rörande Bytesverket. 4:0 Angående bemälte Riksdagsmans Memorial om ersättning år forre Mantalsskrifvaren Åkerström, samt förlängningen af den i Kongl. Kungörelsen den g December 1812 utstakade pnescriptionstid. Ut Supra. Ex Protocollo A. G: Silverstolpe. S. D. A sammanhang med den å förmiddagen denne dag afgjorda fråga om ökad Diseonträttigliet i Banken för Götha Canal - Discont, gjorde Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard, en motion om utfästande! af vissa vilkor vid denna Discönts utlåningar, hvilken motion till BancoUtskoltet remitterades. Ut Supra.
Det förste af Herr Friherre Ridderstolpe i dess Motion uppgifne, har efter min tanka den olägenhet, att möjligen föranledda till mannamon, ty, att sedan Auction blifvit hållen, lemna Bostället icke till den mästbjudande, utan till den man anser häst kunna sköta detsamma och häst komma ut med arrendet, är för arhitrairt, för att i en Författning kunna upptagas. Det af Herr Hjerta i dess reservation hos Utskotten uppgifne, ehuru ägande flere fördelar, skall likväl medföra gifven förlust för Indelningshafvare!!, ty den Arrendator, Som för ett Boställe, med nöje skulle betala iso R:dr årlig arrende i penningar eller persedlar, skulle säkerligen ej för detsamma vilja erlägga 6o R:dr i penningar eller persedlar, och iooo R:dr Banco i praenumerations-afgift, hvars ränta å 6 procent, likväl ej svarade för mer än differencen emellan detta och det förra arrendet; skulle åter Prtenumerations-afgiften delas i 3o delar och blott A^tdel deraf utlemnas till Boställs-inneliafvaren, lika med 3 procent vore förlusten än större för densamma, och skulle ingalunda ersättas af den tilläfventyrs större Ridd. o. Ad. Pr. X. Band, 7 98 Den 6 November J. m. säkerhet, att erhålla arrendet, hvilket egentligen genom löftesmännens solvabilitet skall tryggas. Boställens häfd skulle eller icke vinna på detta utarrenderingssält, ty Arrendatorn som måste utbetala en större contant penningesumma vid arrendets emottagande, skulle derigenom ofta sättas ur stånd, att bestrida det för dess Jordbruks bedrifvande nödige förlag af Inventarier m. m.
Directeurerne i BancoDisconten, samt svårigheten, att i annat fall erhålla några Directcu.-~ rer, emedan det skulle afskräcka mången hederlig man, att genom ett nytt medborgerligt för« troende se sig beröfvad ett medborgerlig rättighet , som hvar och en annan åtnjuter, heldst % LåncCo nioi rens säkerhet vöre tillräckligen tryggad, när 3 ansvarige Direcieurer prof vade ett Banco-Vtskotlets Betänkanden. 141 Vinsökande Direcieurs ansökning; Utskottet har likväl icke kunnat med sin öfvertygelse förelia, att ofvan berörde vilkor vöre af den beskaffenhet, att helt och, hållet betaga Rikets Ständer möjlighet ***» att besätta nämnde befattningar med skicklige män, samt i öfverensstämmelse med hvad för BancoDiscontVerket hädanefter skulle, enligt Utskottets hos Rikets Ständer anmäldt© beslut iakttagas,*ej eller funnit skäl medgifva, att Förvaltarne afLåneGontoiren må kunna inom samma Contoir 'upptaga Lån; men dock trott sig icke böra lägga hinder i vägenför rättigheten åt Directeurerne, att hos BancoDisconten i Stockholm söka och undfå Lån; med bibehållande af stadgandet i §tns 1 moment, hvilket genom sålunda medgifven lånerätt i BancbÖisconten lättare norde kunna uppfyllas, samt med fästadt afseende a en gjord anmärkning, det ingen utlåning pä Adier 'må ega rum, och i §m uttrycka* hvad med publike papper förståt, bör då efter Utskottets tanka iedactionen af §. härefter rättas sålunda: — 5,Directeurerné ‘dock 'obetaget, ätt innehafva eller upptaga lån hos BancoDiscontVerket i Stockholm; och må i öfrigt icke hvarken Directionens Ledamöter eller Contoirens Tjenstemän och ^Betjente skuldsätta sig hos något af DiscontContoiren genom egne lån eller andra förbindelser till betalnings-ansvar^ härifrån dock undantaget lån på gödkände
Upplästes till justering och godkändes följande från ExpedilionsUtskottet inkomne förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelser till Kongl. Maj:t: N:o 3i6. Med förslag till ändringar dels i Concui’sLagen den i3 Julii 1818, dels i Kongl. Förordningen den 22 October samma år om Edsformulair i Concursmål. Angående belåning på jern och effecter vid Bankens LuneContoir i Götheborg. 94 Den 13-Januari i f, jn. Högloflige Ridderskapet oell Adeln åtskiljdes klockan 2 eftermiddagen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Plenum klockan half till 6 Eftermiddagen. Företog Högloft. Ridderskapet och Adeln val af Bänkman för nedannämnde BänkmansAfdelningar; och befunnos, efter valförrättningens slut kl. tre quart till sju e. m., följande Herrar hafva blifvit till Bänkman utsedde: För i:sta B än k mans Af deln in gen: Efter N:o 19. Grefve Douglas; Fullm» Grefve Posse, Arvid; JY:o 3. Haris Eoccellence Herr Gref ve De la Gardie, Jacob. För 4;de Bänkmans Afdelningen t Efter N:o 117. Grefve von Stedingk; Fullm. Grefve Hamilton, Gustaf Wathier; N:o 114. Grefve Thott; Fallin. Grefve Gyldenstolpe, Anlon Gabriel, genom lottning med N:o 107, Grefve Klingspor; Fallin» Grefve von Schwerin, Philip. För 6:te Bänkmans Af delningen : Efter Nio 144* Grefve Posse, Carl Henrik; Den i 3 J a n u a r i i e. m. 95 JY:o 140. Grefve Björnstjerna, Magnus. För g:de Bänkmans sif delningen: Efter N:o 200. Friherre von Friesendorff, Fredrik; N:o i83.
Jag hade redan lofvat mig qvar utan att alls betänka denna omständighet, men Majoren sade: »nej denna godhet får ej kosta en hop väntpenningar, då kunde det ju hända, att ett mulet minne ställde sig bredvid dem, som jag ville göra så klara och angenäma som möjligt.» Och han har rätt. Det är blott dåren, som icke känner något obehagligt öfver onödigt bortkastade penningar eller andra Guds gåfvor, som menniskorne tro sig bedja om, i bönen om dagligt bröd. Jag kände mig outsägeligt lycklig på detta ställe, eller bättre sagdt, tillfreds, lugn och nöjd. Det var en hemkänsla i allt, äfven i smaken på hvad jag åt, och i luften som jag andades. Just i detta var ett oändeligt behag, och jag saknade i dessa ögonblick mindre mitt hem, än jag det gjort under hela den öfriga tid, som jag bannlyst mig derifrån. Det var roligt, det var hjertfröjdande att se de ögonkast som vexlades mellan de båda makarne, och som de sjelfva trodde vara så omärkliga, så ofattliga för alla andra, men som jag, stackars snabbseende varelse, så väl förstod att öfversätta från hjertespråket till tungomålet. Han såg så glad ut för att hon fick en glädje. Han tycktes likasom vilja råga denna med sin artighet och vänlighet mot mig, och min egenkärlek vek blygsamt och gerna åt sidan för det jag här blott var ett medel, icke egentligen ett ändamål. Hon såg så nöjd ut, nöjdare än hon, med sin ringa portion af förställning och förgyllnings-håg ville det visa, och hon kastade så milda, tacksamma blickar på mannen för att han nu gjorde henne så mycket till nöjes. Barnen voro, hvad söta barn alltid borde vara, när alldeles främmande personer visa sig: de voro fullkomligt tysta och stilla, gjorde väl sina små tysta frågor och anmärkningar, men förblefvo alldeles lugna när ingen svarade dem, eller visade dem uppmärksamhet. Jag frågade slutligen om de alltid voro så stilla. Föräldrarne sågo leende på hvarandra, och barnen började äfven skratta och visa sina glänsande perlrader inom de friska korallläpparne. Jag kunde omöjligen afhålla mig att kyssa en liten, bredvid mig stående gosse på den snöhvita pannan, helst han hade stora mörkblå ögon och hete John.
Vid sådant förhållande syntes det vara svårt att göra ett bestämdt förklarande, såvida icke H. o. Ad. funne för godt att först afgöra hvilkendera af dessa meningar borde vid återremissen uttryckas; hvadan H. Ex. först ansåg sig böra framställa propos. om älerremiss, utun något förklarande af pluralilelens åsigt. Då II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, härefter hemställde, om R. o. Ad. ansåge de emot StatsUtsk:s ifrägavar. tillstyrkande gjorde anmärkn:r föranleda älerremiss, blef denna propos. af R. o. Ad bifallen. Slutligen företogs till afgörande hvad StatsUtsk., i dess ang:de regleringen af riksstalens 9:de hufvudtitel under N:o 42 afgifna utlät., uti afdelningen Allm. Indragningsstaten, i fråga om Invalidhusfondens hennnansräntor tillstyrkt; med prölningen af hvilket tillstyrkande, enligt R. o. Ad:s d. 2 dennes e. m. fattade beslut, jemväl anstått, i afvuktan pä den numera försiggångne pröfningen af StatsUtsk:s utlåt. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad., enär enahanda, uti SlalsUlsk:s utlåt. ang:de regleringen af 4:de hufvudiileln, förekoinne fråga, sorn den nu föredragna, blifvit af R. o. Ad. återremitterad, behagade återremittera jemväl denna del af SlatsUtsk:s utlåt. N:o 42; hvilket bifölls. H. R. o. Ad. åtskildes kl. f till 10 om aftonen. In fidem protocolli, Albert Munck. Lördagen den 9 November 1844. Plenum kl. $ till 10 f. m. Till åtlydnad af K.
Län väckt motion, har deremot, under erinran, hurusom en lättad import af utländska jordbruksmachiner otvifvelaktig! skulle locka till ett mångfaldigare användande deraf och på samma gång egga den inhemske fabrikanten att fullkomna sina tillverkningar, så att de kunde täfla med utländska, samt då arbetslönernes stigande ökade be - Bevillnings-Utskollcls Betänkande M 10, 35 hofvet all genom användande af machinkraft och fullkomliga redskaper kunna åstadkomma ett godt arbete för lindrigt pris och allt hvad som kunde bidraga till en billigare produktions-kostnad för landtmannen vore till förmän för alla, sorn hade behof af hans produkter, det vill Säga hela befolkningen, yrkats alt alla mera invecklade machiner och redskap för ett fullkomligare jordbruk jemte allt som dermed gemenskap eget-, såsom sånings-macbiner, skörde-machiner, rens-machiner, flyttbara ång-machiner, flyttbara trösk-machiner, häst-räfsor och hövändnings-machiner, redskap för jordens brukning och uppluckring (med undantag af plogar och trädsamt slät-harfvar af jern, hvilka kunna tillverkas inom landet), machiner för spridning al pulfverformiga ejler flytande gödnings-ämnen, hackelse-machiner, krossnings-machiner för oljekakor och ben m. m. så väl sorn machiner för tillverkning af tegelrör, machiner för vägning samt ost-pressar och tjärnor, må få tullfritt införas. Beträffande förevarande artikel får Utskottet till en början i minnet återkalla det förhållande i afseende på införseln, som före nuvarande tulltaxas tillämpning med år 1853 ägde rum.
Jag ber dä att till Hr Gr:n få framställa den frågan, om 5 proc.-beräkningen bör iakttagas i alla händelser, eller om den endast bör ega rum för löner, hvilka antingen understiga den summa, som motsvarade minimibeloppet, eller öfverstiga den summa, hvarefter maximi-beloppet bör utgå, enl. den tariff, som i förslaget är upgjord, och uti hvilken det minsta skattebeloppet är 2 R:dr b:ko och det högsta 40 H:dr samma mynt. Om ett nöjaktigt och uplysande svar kan lemnäs på denna fråga, så att otydligheten uti ifrågavar:de § dervid är afhulpen, så vill jag visserligen afstå från mitt yrkande om återremiss, men i annat fall fortfar jag i denna min anhållan. 310 Deri 24 Maj e. m.( Hr Cederschiöld: Jag är med Gr. Björnstjerna af fullkomligt olika tanke, och anser redaktionen vara otydlig. Der står ”så vida den till 5 proc. af inkomsten heräknade bevilln:n icke upgår till högre belopp”. Om nu bevillmn, beräknad til! 5 proc. af inkomsten, upgår till högre belopp än t. ex. 15 R:dr, huru skall den då beräknas? Sannolikt till 5 proc. af inkomsten, men om nu den sålunda beräknade bevillnm något understiger 15 R:dr, huru börden då beräknas? Sannolikt äfven till 5 proc. af inkomsten. Om detta är Utsk:s mening, så kommer den ju alltid att upgä lill 5 proc., och hvarföre icke då helt enkelt uttrycka detta? Jag kan således icke finna annat än alt denna § är i högsta måtto otydlig, hvarföre jag fortfar i mitt yrkande om återremiss. Gr. Björnstjerna: I den händelse, att man icke känner en persons inkomst, så taxeras han efter tariffen i denna §. Känner man deremot inkomsten, då betalar han, lika med alla andra personer inom Sverige, 5 proc. af denna sin inkomst. Detta finner jag vara både tydligt och billigt. När man då härtill lägger det stadgande, som blifvit infördt i 29 § och hvilket jag anser vara behöfligt, så kan jag för min del icke finna, hvartill en återremiss skulle tjena.
D&amp; emellertid sjukvirden i våra, clagar omfattas med ett allt lifligare intresse och kvinnan d k i intager en sjalfskrifven plats, hvilken &amp; r frttii år vinner i betydelse och omfing, ha vi funnit oss föranlitns a t t gång på giing uttala oss, s&amp; val i hvad som rör sjukskötsel i allmiinhet som i en del med det stora hela förbundna bipunkter. Ty lika outtömligt och mkngfaldigt som mänskligt lidande ar, och, Gudi vare lofvad, afven mänskligt skarpsinne att uttanka lindring och bot, dar lidande förkommer, lika outtö&amp;liga iiro de med sjukv&amp;rden sammanhängande f r i - gorna, d&amp; de en gång framstiillt sig för den för saken. intresserade betraktaren. Siirslrildt har p i de senare aren en allt större uppmärksamhet iignats ht en viss ytterst viktig detalj inom sjukvården, tyvärr allt för länge opåaktad: sjukvårdsförhillandena på landsbygden. Frågan ar naturligen ej för Dagnys liisare obekant, lika litet som för hvar och en, hvil'. o ken med nhgon uppmärksamhet följt Fredrika-Bremer-Förbundets sträfvanden och dess arbete i sjukvårdens tjiinst, med afseende särskildt fast på sjuksköterskornas maktpåliggande uppgift. I tvenne föregiiende uppsatser, den första af dessa. författad af den berömda signaturen Esselde, har framhållits behofvet af en förbättrad sjukvård pa landsbygden och vikten af att för ändamålet liimplign sjiiksköterskor utbildades. Friigan, en gkng vkckt, har med energi tagits om händer af sakkunniga och nitiska personer, och om dessa ännu ej nutt hufvudmiilet för sina striifvaiiden. äro desamma af en sk s a m t allmänmiinsklig natur, att redan däri ligger en borgeii för att de en ggng skola krönas med framgång. Trots det .tidiga skede hvari arbetet för förbättraiidet af sjukvården i våra, vidstrickta landsbygder befinner sig.
Då fråga nu är, att stadga det Rikets styrelse i vissa fall uppdrages åt Thronföljaren, torde det 8 tTonslitutions-Ulskoltels Memorial N:o 34. äfven vara lämpligt att för Throntoljarens myndighets-ålder kommer att gälla samma bestämmelse, som för Konung. Likaledes finnér Utskottet föreskriften i 39 och 40 §§ Regerings-Formen derom, att, vid tillfällen af Konungens sjukdom eller vistande utrikes, lediga sysslor endast tills vidare kunna förvaltas af dem Stats-Rådet dertill förordnar, icke stå i riktig öfverensstämmelse med den uti vår Statsförfattning för öfrigt antagna grundsats om embetsoeh tjenstemäns oafsättlighet, enär en mellantidsregering derigenom skulle kunna tillvälla sig rättighet, att utan ransakning och dom afsätta sådana embetsoch tjenstemän, som den sjelf tillförordnat. Den i detta hänseende af Kongl. Majit föreslagna förändring, eller att sådan mellantidsregering skulle ega tillsätta alla sysslor, med undantag af förtroende-sysslor, torde således jemväl ega full befogenhet. Sedan Utskottet sålunda funnit sig böra godkänna de väsendtligaste af de ändringsförslag, som genom den nådiga Propositionen blifvit till Rikets Ständer* behandling öfverlemnade, har Utskottet fästat sin uppmärksamhet å en omständighet, som torde böra underkastas särskild granskning. Uti Regerings-Formens 39 § stadgas uttryckligen att, i det der förutsatta fall af Konungens vistande utrikes, Regeringen skall föras i Konungens namn hvarjemte 40 § bjuder, att, när Konungen blifver så sjuk, att Han regeringsärendena icke vårdar, Riks-styrelsen skall förvaltas på sätt, som i nästföregående § bestämmes. Då nu jemväl i 41 § föreskrifves, att, när Konung är omyndig, Regeringen skall i Hans namn förås, synes deraf att Lagstiftaren antagit såsom en allmän grundsats, att, vid alla de tillfällen Konung finnes, Riket skulle i Hans namn styras. Men bestämmelsen härom har det Kongl. Förslaget icke vidhållit. Ur 39 § hafva orden :
Och trots 60 b8sta fiir~tsiit~tningar: poetisk uypfattning, stilistislr begifnin,~, liiinsla och viirme, har fij1.f. ej lgckats gorn blnndningen njntbw. En ~.ommtiaerad Ironstbisto~.iir eller en konsthistorisk roman, se rliir hvncl loken iir, och iini13 hvnrkctn det ena eller det a n d m Roiuansn hnr den skiinn, uto~nordentligt ideelt anlagcia Hiirdis Fura till hjiiltinna. Hen iir en nordisk ungmii, hvars tal och tanlrar, ja bela vpelse iiro oaudligt hiijtla bf \ - er hrardagslifvets yrosaiska viigar och for hvars fot miinnen falla liksolu griis. Under sint vandringar pA Italiens Idnssiska mark llar Hiirdis onpphiirligt den lyckan ntt pStrBffa ~nanlign sjiilsfriluller, fiiretriidesris uf engelsk nationalitet och af hog bord, hvilkn fiilja heme p l hennes flykt i fantasieus rymder, diir de med andnkt lyssnn till hennes estetiskn forelasningar. Ty HBrdis foreliiser nlltirl, i hotellet vid table d1h6ten, pB Capris klippor, tinder Villa Dorias lummiga triid, i Trcnedigs gondoler, i Roms katakomber, iifverallt. Uet brusw en stindig strom af viiltalighet och risdoin fr5.n liennes sbi; na liippar. Men till nigot sA jordislrt sonl miinnens I~iirlelr vill llon ej lyssnn, t. o. 111. den adle, srirnlodige Ramsay, den sistn, zf reskumraternn, via livars Imnd hon trAngt in i net allra lleligaste: ~f konstens och skouhetens tempel, Kter hon fara.
Län, om nedsatt tull på den tobak, som öfver Norrska gränsen till Länet införes, 2:0 af Per Isacsson ifrån Gottland, 0111 upphörande af bevillning på sådane mjöloch sägqvarnar, hvilka endast en korrt tid af året kunna begagnas, samt upphörande eller minskning af bcvillningen för de personer, som dervid sysselsättas, 3:o af Eric Nilsson ifrån Jemtland, örn 10 års tullfri utförsel af trädvaror ifrån Jemtland och nedsättning i afgälderne för de främmande fartyg, hvilka afhemta sådane varor, r> al TJldr, d. 1- Fcbt ilar ii i834. 4'o af Eric Ersson ifrån Stora Konrmrbergs Län, att fasti ghefshflvUL ^ 11,0 _' O jungen för skattejorden ma bestämmas och beräknas lill ringare belopp, äa för frälse och annan privilegierad jord, 5:o af Nils Insulin ifrån Stockholms L;n, om skyldighet för ContråclsProstar ne, att af dea så kallade Prostg-tunnun erlägga bevillning, och g:o af Nils Insulin, om bevillning och förhöjning af tullen på■■ åtskilige utländske ölVerllods-arliklar lill Allmänna Besvärs och Oeconomie-Utskottet : nedannäinnde memorial: ‘ i:o af Nils Strindlund ifrån VeslerNorrland och af Bengt Erics• son ifrån Vermland, ,em nedsättning i Lahdtmäteri-taxan, 2:0. af Petter Persson ifrån Jönköpings Län, om vederbörande uppbördsmäns skyldighet, att i uppbörden emottaga nötte och söndrige, men likväl duglige,sedlar, 3:o af J. O, Dahlberg ifrån VeslerNorrland, om rättighet för egare af h usbéhols-sågtj va raar, att försäga icke allenast det virke, hvaraf lian sjelf är i behof, utan äfven, hvad hans egna skogs-tillgångar derutöfver medgifva, samt således jemväl till afsalu, 4:o af Nils Persson och Anders Ericsson ifrån Örebro Län, att Häradsoch mindre
Den 27 J anuarf. förklara, att jag icke ser något hinder för antagande af Gr. Lager bjelkes reservation. Först och främst står deri i fullkomlig öfverensstämmelse med det förfaringssätt som i flere andra dylika frågor varit iakttaget, för det andra torde nian med mycken enkelhet kunna fråga om, i händelse ett Stånd velat gifva i 0 0.000 Rdr såsom lån, ett annat 1 00,000 Bdr såsom anslag, ett tredje 80,000 såsom lån och 20.000 såsom anslag, och det således visade sig att alla 4 Stånden vilja understödja ett. arbete, likväl förhållandet skulle kunna blifva, att man icke voterade om någonting, utan ansåg saken förfallen? Det kan väl icke öfverensstämma med representationens verkliga afsigt. I allmänhet kan man anse det såsom en vinst att reducera voter:s-propos:na till ett så ringa antal sora möjligt, men ä andra sidan är det väl af ännu större vigt att icke något Stånds mening förtryekes. Denna gång gäller det Prest eSt., en. annan gång kan det gälla It. o. Ad. Jag anser således Gr. La ger öjel kes förslag vara förtjeustfullt upstiillt och tillstyrker 11. o. Ad. att detsamma antaga. Hr Bildt: Då jag nyss hade ordet yttrade jag, att jag hört siigas det BorgareSt. godkiint Gr Lagerbjelkes reservation. Jag anhåller likväl att, med anleda, af Frih. Cederströms anf:de, få nämna, det jag hört detta af en Riksdagsman, som jag träffade kort innan jag gick upp å Riddarhuset, celi att jag således icke deraf kan med visshet draga någon slutsats. Det nr följaktligen endast en sannolikhet mera som förmått mig att framställa mitt sednast afgifne yttrande i den form som då skedde. Sedan härefter
Ridderskapét och Adeln som oc.Ic Högvördige PrästStåndet, äfvensom Hedervärda BondeStåndet under den 24 i denna Månad, samt frågan altså, likmätigt 6g §. i RegeringsFormen är afgjord, så får Utskottet sådant tili svar på återrernissen vördsammeligen anmäla; Stockholm den 23 Mars 3 8 1S• IVÖV ds arnt Memorial! w id StatsUtskottets, den 23 sistledne JanUäili,- afgifne Utlåtande, rörande foreslagne Prästböhlsfriheter för nya eller framdeles blifvande Kyrkoherdeoch Capellans-Roställen, hafva åtskillige Anmärkningar inom Högvördige PräsleStåndet blifvit gjorde, samt ärendet på sådan grund till Utskottet återremitterad t; I anledning hvar; af Utskottet Vördsammeligen får uplysa, att deså ofvanberrörde Utlåtande blifvit bifallit utaf Hög1 o fl - Ridderskapet och Adeln den lyide, utaf Wällofl. BorgareStändét der. 2:dra samt utaf Hedervärda BondeStåndet likaledes den 2' Februarii innevarande Sr; Och då frågan sålunda, jämlikt 69 §. i EegferingsFormen redan är afgjord, har Utskottet ml icke kunnat densamma till vidare pröfning uptaga. Stockholn! den 23 Mars 1818- StatsUtsÅottets Betiinkanden> 623 N:r 141- IV öra samt Memorial! Sedan StatsTJtskottet, den 23'<lje sistledne Januari!, afgifvit dess betänkande, angående f. d. Vice Taletnannen Jon Jonssons Motion, om Tullgarns Kungsgårds öfvetlemnande till Hans Kongl. Höghet Hertigen af Södermanland, nu mera Hans Kongl. Höghet KronPrinsen, efter Hennes Kongl. Höghet Prinsessan SGPJIIA ALBER TIKAS dödeliga frånfälle; har Wällofl.