Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I staden, som har 121 tomter, deraf 87 äro bebyggde, finnas 12 handlande med 14 betjenter, 53 handtverkare med 19 gesäller och 12 lärlingar samt 3 andra arbetare, samt 17 personer, de der idka handtverk såsom försörjningsmedel, hvaraf 13 män och 4 qvinnor. 46 Stadens inkomster utgjorde år 1855: Afgifter för marknadsstånd 239: 12. — Arrende för mulbete å Gyttorps allmänning 23: 16. — Afgifter för stadskällare och krogar 1,360: 4. 2. Utgifterna för fattigvården har under den tid, denna berättelse omfattar, betydligt ökats, hufvudsakligen till följd af den i staden inrättade soppkoknirigsanstalt, hvarest stadens fattiga harn och kringvandrande personer, til! förekommande af tiggeri, bespisats. Uti det belopp, tabellen upptager för fattigförsörjning, är icke inberäknadt utdelade julgåfvor till fattige, omkring 200 R:dr Banko årligen. Ilelsovården besörjes af provincial-läkaren i distriktet, jemte en enskild praktiserande läkare samt 3 barnmorskor. Sedligheten är god och folkets bildning i tilltagande, hvilket måste tillskrifvas dels stadens undervisnings-anstalter, dels det genom bränvinets fördyrande synbart minskade superiet. Om stadens undervisnings-anstalter är icke annat att säga, än hvad här ofvan är nämndt och den sednast afgifna underdåniga femårsberättelsen innehåller. Sparbanken har fortfarande trefnad och gör orten gagn. Dess fond utgjorde vid 1855 års slut 5,323 R:dr 34 sk., och 980 deponenter hade derstädes innestående 90,724 R:dr 43 sk., allt Banko.
N:o 41, 20 punkten, ronde anslag till ifrågavar. räddnings-anstalter, d. 6 sisth Nov. e. m. till Utsk. återremitterades, vördsammast anhålla, del B. hagade vid behandlingen af nu förevar, motion fästa uppmärksamhet uppå de återremissen frän H. R. o. Ad. åtföljande yttranden, hvaribland några hafva ett oålskiljakligt sammanhang med Hr Ehrenhoffs ifrågavar. motion och torde kunna utgöra någon ledning för Utsk. vid öfverläggningen dersammastädes, äfvensom möjligen t. o. m. förekomma en äterremiss, åtminstone inom detta H. Ständ. Hr von Rosens, Georg, reservation emot Utsk:s beslut ronde 20 punkten af utlåt. N:o 41, uti hvilken Hrr Frih. von Kraemer, af Harmens och Gustafsson inom Utsk. sig förenat, och hvilken reservation af flere talare inom H. R. o. Ad. upptagits och hufvudsakligast gifvit anledn. till den derefter uppkomna discussionen samt till utlåhs återremitterande i nämnde punkt, innehåller, t. o. m. till orden, grunden för Hr Ehrenhoffs motion och utvecklar derförutan uti få, men bindande ordalag skälen till Statens, långt ifrån ”olämpliga” (såsom Utsk. funnit det), tvertom skyldiga inblandande uti föräldrars omvårdnad för sina barn och dessas uppfostran, dä den af föräldrarne vårdslösas och försummas. Såsom jag ofvanföre haft äran nämna, vill jag icke nu upptaga tiden med ett upprepande ånyo af hvad som förut i frågan blifvit framstäldt. Jag inskränker mig endast att åberopa, såväl mitt eget skriftligen atlemnade yttrande, som de Hi rs, hvilka instämma uti de af mig yttrade äsigler; och anhåller jag vördsamt, att hvad jag nu haft äran anföra, mätte till II. StatsUlsk. fä åtfölja Hr Ehrenhoffs ifrågaställde motion. Några ord vågar jag likväl anhålla att få tillägga:
Gr. af Ugglas, Garl Frejdr. Ludv.: Jag ämnar icke inlåta mig i lmfvudfrågan, men anhåller att få nedlägga min protest deremot, att, hvad den siste talaren synts liär vilja göra gällande, någon ledamot eger att påbörda en annan dåliga motiver genom beskyllningar om utlagda snaror och lockmat. Jag finnér det lindrigast sagdt obehörigt, ty partisinne kan i alla fall utan slika tillgöranden upstå. Frih. Gederström: Jag lemnar de af Gr. af Ugglas yttrade åsigter i sitt värde, men skulle likväl tro, att dä motiver för ett förslag blifvit här framlagda, det tillhör oss att tillse, huruvida dessa motiver ega en verkligt beslutgrundläggande egenskap eller endast en deraf liknande yta; om de, med andra ord, innehålla något värderikt, eller motsatsen deraf. En sådan pröfningsrätt kan icke förmenas mig eller någon annan. Jag har icke yttrat ordet: snaror; men hvad jag yttrat om det argument, som synts mig mera vara framstäldt som en lockmat, för att icke säga giller, torde möjligen för en mängd ledamöters uplysning hafva 92 Den 4 Januari f. m. varit obehöflig!; men ingalunda i sig sjelf obehörigt. Ty att pröfva allt och behålla blott det som är beståndande, är rätt. Medan jag bar ordet, anhåller jag att få amplifiera mitt yttrande derhän, att om LagUtsk. kan på grund af denna motion åstadkomma en så beskaffad modifikation af testamentsrätten, att den vidgas till full tillämpning på jord, dock inom börd, så torde det kunna upstå någon fördel för det allmänna ur den i sitt närvarande skick oantagliga motionen. Hr Adelborg, Anders Otto: Jag förenar mig med Gr. af Ugglas och får tillägga, att det yttrande en ledamot här afgifvit så mycket mindre varit lämpligt eller passande som den, emot hvilken det var rigtadt, icke var tillstädes. Remitterades till Lagutskottet. Vidare föredrogos och remitterades till LagUtsk. Hr Dalmans, Wilh. Fredr.
Progessiva procenten som erlägges, och 3:0 Beloppet af Progressiva Afgiften. Belopp» afBewillningen cn' ligt r ArtProgressiva Procenten. Progressiva Afgiftcns belopp. Beloppet af Bewillningen enligt r Art PrvI grcssiva! Prv. centen. Progressiva Art. än Femtusende Riksdaler blir dock ej öfwer Sjuttiotre och en fjerdedelö procent; Således den för Sextusende Riksdalers Bewillning, enligt U. Artikeln, Fyratusende Fyrahundradeftm Riksdaler, 275b Den i8 Augusts. ler: För Siutusende Femhundrade Riksdaler dito Femtusende Fyrahundrade Niotivtre Riksdaler Trettiosex stillingar och sä widare. För öirigt tjena till upplysning af denna Ta, rist följande exempel: r:o. Dä näsen ager af Fast Egendom eller Rörelse en afkomst af Fyratusende Riksdaler, sä be, talas derföre enligt II. A-t. i Bewillning, a 5 procent, Twähundrade Riksdaler, ,ä hwrlke» Summa progressiva afgisten uppgär a Atta och en half pro, cent till Sjutton Riksdaler. 2:0. Äger en Embetsman i Lön och öfrige Inkomster af Tjensten Femtusende Riksdaler, sä betalar han enligt II. Art. Fyra procent i Bewillning med Twähundrade Riksdaler, hwarä progresstva afgisten likaledes är Sjutton R:dr. z:v. Äges i Inkomst af fast Egendom eller Rörel e Femtusende Riksdaler, hwarä Bewillningen gör Twähundrade femtio Riksdaler, och tillika af Embete Femtusende Riksdaler, hwarä Bewillningen är Twähundrade Riksdaler, fä beräknas progressiva afaiften ä Fyrahundrade Femtio Riksdaler med Tmgusix och en half procent Etthundra Nitton Riksdaler Tolf stillingar. 4:0.
De voro genomvåta ända in på skjortan men så heta att de icke märkte det, och när de hviskande och sakta stego in på kammaren, sade Bomgarten till prosten: Det är vårt ärende att vi vilja här arrestera Gjörtzen, ty nu är konung Karl dödskjuten. Prosten, som var en liten smal man med det blidaste ansikte och glest hvitt hår, gick ett slag öfver de granrisade golftiljorna och strök och makade på kalotten: Gud välsigne herr öfversten, sade han, som vill stäcka den elake landsplågarens stora makt och myndighet. Han är en Akitofel och ho vet om icke djäfvulen själf för att på spott härma en upphöjd förebild tagit mänsklig kroppslighet i hans person och på så sätt i afton sitter och spisar i mitt eget oansenliga tjäll. Allt sedan den förtappade uslingen kom ridandes i regnet, brinner det och dönar i köksspisen, så att gnistorna stå ur skorstenen, men ändå är det som kunde flamman inte värma pannorna utan vore alldeles iskall. Bomgarten svarade då: Var trygger, min snälla prost! Ni skall nu ställa era drängar med yxor under fönstren och sedan skall Pihlgren, som är en slugare persedel än vi alla tillsammanlagdt, i all stillhet locka Gjörtzens betjänter hit in, en efter en, tills vi ha dem alla inom lås och vägg. Pihlgren gick då sakta ut och fann i en bod sin gamla vän och dubror Petter Berg, som han ombad att följa med och taga ett hemligt bref till lilla hertigen af Holsten. Berg, som i boden hade något att beställa med Gjörtzens många medförda kantiner, bjöd Pihlgren ett glas godt vin och tackade för redlig och trogen vänskap allt från det de varit små. Men när Berg kom in på kammaren och såg kornetten och adjutanten med pistoler och blanka värjor innanför dörren, begynte han gråta och ropade: Aldrig hade jag trott Pihlgren om något sådant!
Jag anhåller således att R. o. Ad. med vidblifvande af sitt förra beslut måtte lägga äfven denna inbjudning till handlingarne. Då nu de efterskickade prot.-utdragen hade blifvit inhemtade, uplyste undert. Riddarh.Sekret., alt den i fråga v:de 12:te punkten al StatsUtsIcs Utlåt. N:o 148 blifvit bifallen af såväl R. o. Ad. som borgareoch BondeSt:n, samt att PresteSt:s förev:de inbjudning blifvit lagd till handlingarne af BorgareSt. och afslagen af BondeSt. Hr Mannerskantz, Carl Axel: Efter de uplysningar Riddarh.Sekret, lemnat, så kan, som det synes, icke annat beslut följa inom R. o. Ad. än att, på sätt Borgareoch BondeSt:n förfarit, lägga denna inbjudning till handlingarne, men för öfrigt anser jag den af PresteSt. gjorda inbjudningen hafva bordt af R. St:r bifallas, emedan i betraktande af det sätt StatsUtsk. reglerat utgifterne under 8:de Hufvudlifeln och de högst betydliga anslag som der blifvit gjorda till skolverkets ordnande i landet och skollärarnes aflöning, den nödvändiga följden måste blifva den att 6 Den 2 December, Snnu större svårighet 8n förut upstår att kunna förse landet med erforderligt antal prester, ty det är naturligt att dä de, som egna sig åt det lärda yrket, hafva en lätt och väl aflönad hana för sig, skola de företrädesvis välja att gå in i skollärare-ståndet, heldre än att välja PresteSt. Följden blir att skickliga ämnen till prester komma att saknas. ålan hänvisar visserligen på framtiden, då reglering af presterskapets löner skall ske, men det kommer nog att draga om en följd af år innan den blir färdig och under tiden skall den af mig anmärkte olägenheten otvifvelaktig! visa sig. Jag har blott velat uttrycka denna åsigt reservationsvis, men finner, såsom jag i början yttrade, f. n. icke något annat kunna göras, än att lägga inbjudningen till handlingarne. Gr. Lagerbjelke:
Den andra Statsmakten åter, den som representerar folket, bar icke sina rådgifvare ställda under någon domstol, som kan dem till ansvar fälla, i händelse desse rådgifvare, sjelfve maktägande medlemmar, missbruka sin makt till lagstridiga befallningar, vare sig syftande mot enskild rätt och frihet eller till intrång i regeringsmakten. Nu gifves likväl intet skäl, hvarföre icke denna Statsmakts lagstridiga beslut, äfvenså väl som Regeringens, borde åtlydas, i falt deras obehörighet icke befriade från deras åtlydnad. Äfven dessa beslut kunna af ingen annan upphäfvas, än den makt som dem fattat. Kunde icke Domaremakten, genom vägrad tillämpning, göra dem kraftlösa; så kunde ej heller laglig rätt, utan hinder af dem, blifva gällande. Bekymmer hafva uppstått om den alltför stora vådan att låta domaren utöfva en så oberoende makt, till förfång äfven af den högsta, den styrande maktens bud och befallningar, hvilka dock borde hållas i helgd och vördnad, på deras ansvar, som deni tillstyrkt. Utan tvifvel är detta inkast af stor vigt och kräfver att med all sorgfällighet öfvervägas. Det gäller ej blott upprätthållandet af Regeringsmaktens myndighet och anseende, utan ock den möjliga vådan af inkräktning från Domaremaktens sida, hvars oberoende, i brist af all motvigt, så lätt kan förleda till godtycke i stället för laglydnad. Lagen vårdas dock icke bättre af en domare, som låter föreskrifva sig, utan lag, huru han skall döma, än af en, som egenmäktigt sätter sig öfver lagen. Och hvad högsta maktens (Regeringens eller Folkrepresentationens) myndighet beträffar; så är det imellan denna å ena, och lagens myndighet å andra sidan, som frågan väger. När den lagstridiga befallningen åsidosättes, förnärmas väl, om man så vill, den myndighet, hög eller låg, som utan behörighet utfärdat denna befallning. Är det åter den verkliga lagen, den lagligen gällande befallningen, som åsidosattes för den lagstridiga; då H. St. Just. Ombudsm.
Mannen, som var en i sitt fack ytterst framstående vetenskapsman, — en lärjunge till Darwin och en af dem, som mästaren själf skattade högst, — hade emellertid blifvit utnämnd till professor vid universitetet i Moskva. Plär skall hon hafva varit hans med-arbeterska i hans lärareverksamhet, och denna tid uppstod antagligen hos henne den första tanken på att själfegna sig åt lärarekallet, planer som snart genom omständigheternas makt skulle få allt fastare form. Under en vistelse i Paris år 1883 träffades hon af underrättelsen om mannens plötsliga död. Själf föll hon kort därefter i en svår sjukdom, från hvilken hon dock tillfrisknade. Hon for då till Berlin, för att där under sin gamle lärare WeierstrassVledning fortsätta sina studier och själfständiga forskningar. Dessa utmynnade i ett arbete, som på en gång gaf7 6 SONJA KOVALEVSKY. hennes redan bland matematiker kända och berömda namn en rangplats ibland århundradets främsta på detta område: » Om ljusets rörelse i ett dubbelbrytande prisma », ett problem, som länge sysselsatt de förnämsta matematiker, men som det var henne förbehållet att fullständigt lösa. Emellertid stadgades hon alltmera i sitt beslut att söka blifva anställd som lärare vid något universitet. Professor Mittag-Leffler, som lärt känna henne redan den tid, då hon erhöll sin uppseendeväckande utnämning till doktor vid universitetet i Göttingen och sedan vid olika tillfällen åter sammanträffat med henne, kände sedan gammalt hennes planer och såg nu en möjlighet att kunna fästa en utmärkt kapacitet med europeiskt namn vid den nybildade högskolan i Stockholm. På hans uppmaning kom fru Kovalevsky hit och höll först en serie enskilda föreläsningar, hvarefter hon, — tack vare stora enskilda ansträngningar och genom bidrag af intresserade personer, — i Juli 1884 utnämndes till professor vid Stockholms högskola, tills vidare på en tid af fem år. Då denna tid förlupit, förnyades utnämningen, denna gång på lifstid. För henne blef denna tid dock icke af lång varaktighet. Det var ett märkligt och betydelsefullt steg, som Stockholms högskola härmed tog, då det med sig införlifvade en af århundradets främsta matematiker och visade sig nog fördomsfritt att icke låta sig afskräcka •däraf att denna var en kvinna.
'Earnillen under dess vistande på Gripsholm' begagnade och såsom förmält är vid dess afresa från Sverige medförde Guldoch Silfverpiecer för ett värde af 182i Ducaier och tillsammans 2,306 lod Silfver; så enär icke utredt är, huruvida dessa persedlar tillhört Staten eller f. d. Kongl. Famillen; har, med afseénde dessutom å dessa persedlars mindre betydliga värde, StatsUtskottet ansett all fråga om ersättning derföre böra förfalla. Detta allt öfveriemnas vördsamt till Riksens Ständers närmare bepröfvande. Och varder en Ledamots yttrade särskildta tanka härjemte bifogad. Stockholm den 30 Juni 1815. På Höglofl. Riddersk. På Högv. Prest-Ståndets ech Ad. Ledamöters Ledamöters vägnar vägnar Carl de Geer. Gustaf Murray. På Vällofl. BorgarePå Hederv. Bonde Ståndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar ■ vägnar Carl Fr. Landberg. Jon Jonsson. C. Tunelius. 192 Den 2 Juli, Utdrag af Yrctocollet öfver Handels* och F/n ance - Ar ender, hållet inför Hans Majit Konungen uti StatsRådet pä Stockholms Slott den: G [Juli 1814. Hans Excellence Justitite-Stats-Ministern Herr Grefve Gyllenborg anmälte i underdånighet, att vid Boutredningen efter . Högstsalig-.'Hennes Maj:t Enke-Drottningen , hade följande frågor uppstått, hvilka han nu anhöll att i underdånighet fa framställa till Kongl. Majus Nådiga ompröfning deli förordnande. Genom det Heiraths-Contract som upprättades emellan då varande H. K. H. Kron-Prinsen , sedermera Högstsalig Konung Gustaf lil, och H. K. H. Prinsessan Sophia Magdalena af Danmark, hvaraf ett transumt genom Kongl. Brefvet den 6 November 1766 blifvit StatsContoiret meddeladt, hade ibland andra förordnanden, blifvit H. K. H.
Aflöningsstat är upptagen under pag. 6 i i8a3 års reglementariska föreskrifter för Låne-Contoren, är af Contorets Tjenstemän änfördt, att emedan göromålen vid Contoret, efter dess inrättande, så tilltagit, att de numera kunde anses snart sagdt fördubblade, vore sysselsättningen så trägen, att den upptog hela deras tid och ej ens å sönoch helgedagar lemnade tillfälle till någon ledighet, hvarföre de trott billigheten fordra en sådan tillökning i deras loner och arfvoden, som öfverensstämde med utvidgningen af Contorets göromål; med öfverlemnande af hvilken ansökning Directionen tillika hemställt, att åt Banco-Ombudet måtte anslås ett lönebelopp af 1833 R:dr 16 sk., räknadt ifrån och med år i83i, då de fleste och hufvudsakligaste af Directionens nya åligganden tagit sin början, äfvensom Fullmägtige ansett sig böra fästa uppmärksamhet derå, att, sedan aflöningen för Contorets Tjenstemän år 1823 bestämdes i förhållande till de Contoret då uppdragne göromål, 2:ne nya lånerörelsegrenar af icke ringa betydenhet, nemi. belåningen på publika papper och Handels-Disconten, enligt Rikets Ständers sisth Riksdag fattade beslut, tillkommit; men finner Utskottet, som utaf Revisions-handlingarne inhemtat, att, för de efter Contorets inrättande tillkomne lånerörelser vid Götheborgs Låne-Contor, arfvoden utöfver den vanliga Staten tid efter annan blifvit af Fullmägtige anslagne till följande belopp, nemligen: För Jernbelåningen R:dr 4oo: För Handels-Disconten och den dermed förenade upplåningen „ 666: 32. — Samt för belåningen af Actier och Publika papper . „ 222: 10. 8. eller tillsammans årligen 1288: 42* 8.
Jag h o n o m bara på ryggen, o c h h o n har lätt att förhörde på långt håll, hasta sig, o c h moster Bina håller j u alltid m e d huru han skrattade o c h m a m m a i både likt o c h olikt, o c h tant Marianne glammade med den dam, är närsynt — jag g l ö m d e fråga henne, o m h o n hade han var i sällskap med, pincenezen på sig. Nej, det kan inte vara sant, och strax innan de gingo det får inte vara sant — jag måste få tro på dig, förbi mig, måtte han ha min egen A x e l, mitt allt! » sagt någonting mycket roligt, för h o n sa ' i detOch när A x e l k o m hem, vaggades åter all o r o s a m m a: ' Du är då en och otro hos henne till sömns i hans armar, sedan riktig galenpanna I ' — hon biktat för h o n o m o c h åter fått hans försäkran, och så brusto de ut i att h o n ensam var o c h varit hans hjärtas härskratt båda två. » skarinna. » Kände tant h e n n e? » » Nej, jag vet mig alOFVERSTE B RANDSTRÖM. KOMMENDÖR HJULHAMMAR. drig ha sett henne förr. Några dagar efter den stora bjudningen, som Det var en m y c k e t vacenligt alla gästernas samstämmiga utsago varit särker ung dam af ungefär din längd, m e n bra m y c k e t deles lyckad o c h angenäm, var det premiére på opefylligare, o c h h o n var klädd i en charmant grå siran » Tirfing » skulle ges — o c h auditör Alling TRO. SKISS F Ö R IDUN AF TIRO. denklädning m e d spetsbesättning o c h en utmärkt hade bjudit sin hustru och svärmor samt sin moster, elegant spetskappa — men, herre gud, Elin, h v a d fru Bina Rindell o c h fröken Sparrgren på den sällF O R T S. OCH S L U T. är det åt d i g?
Borgareståndet. Bondeståndet. Regeringsformen, 0111 tillägg (ill 2(t §, angående rättighet för Konungen att till vissa embeten och tjenster kalla och nämna äfven utländ>ke nilin, som den evangeliskt-lutherska läran bekänna, samt angående naturalisation af 4 1 -57 4 utländske män — 5 — 9 — Svar på återremisser, . — 5 — 20 — Voterings-propnsi tioner . — 5 — 26 » Voterings-resultat . om ändring i 53 och 70 angående åtskillige Bevill-. 5 52 1 y> nings-Utskottets åligganden om ändring i 69 §, angående behandlingen af Stats-Ufskoltets Betänkande uti de i nämnda § omlörrnälda 5 12 » frågor om ändring i 71 §, angående åtskillige till förstärkt Stats~ 5 15 utskott hänvisade Irågor . 5 — 14 — » Svar på återremiss . om ändring i 1 morn. om ändring i 59 §. angående propositionen om Slats-ver5 52 5 kets tillstånd och behof Reglemente, Apothek»-, se Apotheks-Reglemente. • banko, förändrade föreskrif5 17 J> ter i 7:de Art » förändrade föreskrifter i — 6 1 59 — lia, 2:a och 5:e Art. » förändrade föreskrifter i —• 6 1 74 —■ 5:e Art 6 1 73 — Riks-Ståndens Beslut. 1 Underdånig Skrifvelse. 53 pr c. aa CM Vi 53 ct> C Huld. 0. Adeln. PresteStä lidet. Borgareståndet. BondeSlåndet. Ef o. CL C. ca CR VI R. 5® 2. o 3’ <Ti c c crq ss* os 3 3 — Q. 3 a 5T PresteBorgareBondeN:o N:o | Sid. Adeln. Slåndet, Ståndet. Ståndet.
§ 1 Kronoauktioner anställs för Lantoch Sjöförsvarets behov i följande fall: 1: o Vid upphandling av erforderliga förnödenheter 2: o Entreprenad för nybyggnad eller reparation av Kronans hus, örlogs och andra fartyg, båtar och sjömärken eller andra arbeten som tillhöra Lant - och Sjöförsvaret. 3: o Bortarrenderande av militärboställen, Kronans hus och lägenheter, boställshemman som tillhör Lant - och Sjöförsvaret. 4: o Försäljning av fastigheter, fartyg eller persedlar, som inte längre är användbara eller behövs. § 2 Ämbetsman eller tjänsteman får inte anställa auktioner utan att ha fått befallning av Kongl Maj: t, Krigs Kollegiet eller Förvaltningen för Sjöärenden Vid militärboställens eller båtsmanshållets boställshemmans bortarrenderande, bör Krigs - Kammarkollegiets eller Förvaltningen för Sjöärenden förordnande erhållas. § 3 Vid kronans auktioner har alla rikets undersåtar, av vilket stånd, villkor och yrke de vara må rätt att göra anbud. Dock får inte ämbets eller tjänstemän som har något med auktionen att göra inge anbud. De får inte heller åtaga sig att vara leverantörens eller entreprenörens kommissionärer. Den som bryter mot detta begår tjänstefel. § 4 Kronoauktioner anställs inför Krigskollegium eller Förvaltningen för Sjöärenden eller inför dem lydande verk. Då auktioner hålls vid förråd är det tygmästaren eller den som har tillsyn över förråden, som också har tillsyn över auktionen. Sker auktionen på andra platser ombesörjer befallningshavanden tillsynen. § 5 Utebliver utan laga förfall den inför vilken auktionen skall ske, begår han tjänstefel och står för därigenom uppkomna kostnader. En suppleant bör alltid var utsedd, så att den utlysta auktionen kan ske på utsatt dag och timma. Skulle den som har ansvaret för auktionen märka underslev av auktionisten, mindre redlighet vid uppbörden av auktionsmedlens eller räkenskaperna, äger han rätt att utse annan person och anmäla det inträffade till Krigskollegium eller Förvaltningen för Sjöärenden, som vidtar åtgärder. § 6 Uteblir auktionsprotokollet eller andra handlingar bötar den som varit vållande 6 riksdaler 32 skilling. Uteblir influtna auktionsmedel betalar den som har tillsynen en per mille på beloppet för varje dag.
Lag må antagas; och vidkommande åtskillige andra af Utskottet åberopade Kongl. Majlis Nådiga Bref och Stadganden, hvilka blifvit gifne i specielle Händelser och utfärdade till vissa Publicjue Verk och Embetsman samt icke till allmän kännedom lemnade, har Utskottet, i afseende å dem, ansett något annat sig icke tillkomna, än att tillkännagifva, det Utskottet funnit sig icke hafva något dervid att tillgöra. 2:0 Från LagUtskottet af den 17 sistledne December, i anledning af Herr frosten Jacob Hagbergs väckte och till Utskottet remitterade - Ben r5 Januarii. 49 terade Motion, angående elt närmare bestämmande af beskaffenheten utaf Afvittrings-betyg, deruti Utskottet ansett Lagens kraf och ändamål vara fullkomnad t och vunnit, när Enkling eller Enka för Presten , sorn skall viga med behöriga Handlingar, visar att Qvarlåtenskapen efter bans eller bennes aflidna Maka blifvit upptecknad, och att derefter delning af Boet emellan den efterlefvande och den dödes Arfvingar skedt, samt alt Presten dervid icke behöfver ingå i forskning, hvarken om Lagligheten af uppteckningen och Delningen eller huruvida, på grund af den sistnämnde, hvarje Arfvinge utfått hvad honom dervid blifvit tillagdt; äfvensom Utskottet jemväl ansett, att, i händelse tvist om berörde