Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För del misstag, som från början grundat denna praxis, må någon, om också ingalunda giltig, förklaring kunna hemtas derifrån, att före sistlidne riksdag, enligt den lydelse 86 § Regeringsformen då hade, Riksstånden voro pligtige att, när i deras plena sådana anmärkningar gjordes mot utskotts förslag, som hindrade dessas antagande, deraf gifva Utskottet del, så att stånden icke förr än förslaget ånyo från Utskottet återkommit egde att i anledning af detsamma fatta beslut, som afveko från hvad af Utskottet blifvit tillstyrkt. Denna föreskrift, jemförd med innehållet af 70 och 71 §§ Regeringsformen, att då, i fråga om de allmänna grunderna för den blifvande bevillningens fördelning och utgörande, Bevillningsutskottet ovillkorligen borde höras öfver de ändringar, som i dess första förslag inom Riksstånden yrkades, innan de tvistiga frågorna fingo till hufvudsakligt afgörande förekomma, och att, om dervid alla Riksståndens beslut icke sammanstämde, saken skulle öfverlemnas till förstärkt Statsutskott, synes nemligen hafva gifvit anledning till den föreställlning, att alla frågor af bevillnings natur borde behandlas efter nyssnämnda 71 § i Regeringsformen. Derigenom, att vid sistlidna riksdag berörda föreskrift i 86 § Regeringsformen blifvit borttagen och i stället uti 49 § Riksdagsordningen införts det allmänna stadgande, att, om något ärende finnes tillfyllest utredt, ändring i Utskottets förslag må, redan vid dess första föredragning, kunna i Riksstånden beslutas, har emellertid frågan blifvit ställd mera på del rena, och samtlige Rikets Ständer hafva ock vid denna riksdag behandlat Bevillningsutskottets förslag angående tullbevillningen i öfverensstämmelse med nämnda förändrade stadgande, och rörande densamma fattat hufvudsakliga från samma första förslag afvikande beslut, hvilket icke grundlagsenligen kunnat ske, om frågan angående tullbevillningen afsåges uti 70 och 71 §§ Regeringsformen, enligt hvilken i dithörande ämnen difinitiva beslut, på sätt nyss är anfördt, ej få, då Utskottets första förslag förehafves, i strid med detsamma fattas.
Ehuru Utskottet förmodar, att de fonderade statsobligationerna inom landet blifva lättare afsätlliga och mera användbara i förefallande liqvider, om den summa, derå hvarje obligation lyder, måste vid obligationens ingifvande lör densamma erläggas och vid dess infriande kan derför påräknas, förefaller det Utskottet dock både ändamålsenligt och för upplåningens framgång utom riket äfven nödvändigt, att kapital-rabatt fortfarande af Fullmäktige i Riksgälds-kontoret får medgilVas, helst lån möjligen komma alt upptagas i lauder, hvarest man allmänt vant sig vid ett dylikt afdrag å utelöpande slats-obligalioner och der detsamma troligen utgör ett vilkor för sådana obligationers allmännare gångbarhet. I öfverensstämmelse med här ofvan uttalade åsigter, anser sig Utskottet böra föreslå : 24:o att Rikets Ständer måtte besluta, det Fullmäktige i Riksgäldskontoret böra genom län anskaffa medel för ej mindre ersättandet af de belopp, sorn för innevarande års arbeten å vestra och södra stambanorna redan blifvit utaf Rikets Ständer alräkningsvis anvisade, än utbetalandet af de änslags-summor, som derutöfver varda under denna Riksdag beviljade, alt till 1860 års slut utgå för Statens jernvägs-byggnaders fortsättande och utförande; dock torde Rikets Ständer förbehålla sig att, derest, sedan alla andra slats-utgifler vid nuvarande Riksdag blifvit bestämda, det visar sig, alt dem öfverstigande tillgångar förefinnas, pröfva och afgöra dels om och i hvad mån dessa tillgångar böra till Statens jernvägs-byggnader användas, och dels huruvida Fullmäktige i Riksgälds-kontoret må ega att för samma ändamål, under liden intill nästa Riksdag, jemväl använda blifvande öfverskott. Under förutsättning, att Utskottets nu framställda förslag varder af Rikets Ständer bifallet, får Utskottet tillika hemställa: att Rikets
Det rådde en högtidlig tystnad; allt beredde sig att i likhet med lärkorna och solen gå till hvila. Tystnaden afbröts af steg. En man öfver medelåldern kom jemte en ung flicka, på hvars svaga arm han nästan stödde sig, gående uppför en kulle. När de nått höjden af denna, sade flickan: O, hvad här är vackert! Der ha vi sjö och här ha vi sjö och emellan dem båda går åsen. Och solen, se hur hon småningom gömmer sig derborta! Sådant som detta, har jag aldrig sett förut! Och dock menade den gamle mannen är detta icke af de mest lofordade ställen i Tavastland, ty så rikt är detta landskap på naturskönheter. Jag inföll flickan vill inte ha något vackrare att se, än detta. Ack i sommar, när allt är grönt, då . Men du är säkert trött af gåendet, min far, skola vi inte sätta oss på denna stora sten och hvila. De gjorde så och lemnade sig, hvardera på sitt sätt, åt betraktelser. Dessa varade dock icke länge, innan den unga flickan, liksom elektriserad af en aning, sade: hvart har du fört mig, min far! denna kulle och allt här omkring förefaller mig nu så bekant. Är det i drömmen jag sett en likadan ort, eller skulle det vara . Fadren svarade: Toiwola är det, Toiwola, din moders hem, som såg henne födas och såg henne äfven ... dö. En himmelsk lycka log här emot din fader, men blott en kort tid, ty lyckan följde med din moder i grafven Men äfven du såg här dagens ljus; samma stig vi nu kommo, bar din moder dig ofta upp till denna kulle, hennes älsklingsställe. Och när du lärt dig gå och springa, huru ofta sprang du icke här men utan din moder, ty då var hon redan borta ifrån oss. Flickan log ett dunkelt leende och sade stilla: milda, förklarade minne af min moder, nu förstår jag dig, trakt! Barndomen dykade upp för hennes syn och skänkte åt själen sitt dunkla behag.
Riksdag väckt motion om inköp af ett brandfritt skåp till förvarande af Riddarhusets genealogiska tabeller, behagade Riddersknpet och Adeln anmoda Direktionen att vidtaga de åtgärder, som för genealogiernas skyddande mot eldfara vore lämpliga; och har Direktionen varit betänkt att, uti en af väggarne uti Direktionens sessionsrum, låta anbringa ett brandfritt förvaringsrum; men detta arbete har måst hittills uppskjutas i afvaktan på fulländandet af den ännu pågående omläggningen af grundmurarne under denna del af Riddarhus-byggnaden. § 13. Sedan Ridderskapet och Adeln vid sednaste Riksdag för fortsatt utgifvande, på enahanda sätt och vilkor som förut, af Ståndets protokoller och handlingar från och med 1627 till och med 1714 års Riksdag, behagat ytterligare anslå en summa af 400 R:dr B:ko årligen från och med 1 859 intill slutet af det år då nu ingående Riksdag upphör, har Lektorn Magistern C. W. A. Tham, medelst emellan honom och Direktionen träffad öfverenskommelse, förbundit sig att förfarande ombesörja utgifvaudet af dessa protokoll och handlingar på förut bestämde sätt och vilkor, och hafva af detta arbete, hvaraf före sednaste Riksdag endast ett häfte och vid densammas slut ytterligare tvenne häften voro utgifne, numera 3 delar, som utgöras af tillsammans 4 häften, innehållande 64^- ark och sträcka sig till den tid, då den under Drottning Christinas minderårighet tillsatta Regeringen nedlade sin styrelse, blifvit färdigtryckte. Dermed kan omkring af det arbete, som varit afsedt, anses fullbordadt, och kostnaden derför har uppgått till 1,609 R:dr 37 öre. Det af Direktionen bestämda försäljningspriset för dessa häften utgör tillsammans 8 R:dr 25 öre, men åtgången af de för försäljning bland Ridderskapets och Adelns ledamöter afsedde, till Riddarhus-Kansliet aflemnade 200 exemplaren af ifrågavarande arbete har varit så obetydlig, att endast 7 exemplar af Irsta och 3 exemplar af 2:dra häftet hittills blifvit försålde.
Ehuru Utskottet delar den af Fullmägtige i Riksgälds-kontoret yttrade åsigt om önskvärdheten deraf, att de till bestridande af Riksgälds kontorets utgifter afsedda tillgångar må kunna med säkerhet påräknas inflyta inom den tid dä de behöfvas, har dock Utskottet ansett betänkligt föreslå såsom ett bestämdt åliggande för Statskontoret att, vare sig månadtligen eller pä andra bestämda tider, under löpande året till Riksgälds-kontoret inbetala hela det ifrågavarande bidraget. Men då det onekligen är af vigt för Riksgälds-kontoret att med den minsta möjliga tidsutdrägt komma i åtnjutande af de tillgångar, som åt detta verk anvisats, har Utskottet ansett sig böra föreslå, att den § i det nya reglementet, som kommer att motsvara § 201 i det nu gällande, må erhålla följande förändrade lydelse: Då Utskottet i öfrigt är af den öfvertygelse, att om Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet fästas på angelägenheten deraf att, synnerligast under instundande statsregleringsperiod, Riksgälds-kontoret så tidigt, som möjligen ske kan, må komma i åtnjutande af de för dess utgifter afsedda tillgångar, sådana åtgärder, som kunna Bnnas lämpliga, varda vidtagna för att bereda en snabbare disposition af statsmedlen; har Utskottet ansett sig böra hemställa, Bih. till R. St. P/or. 1865 & 1866. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 56 Haft. 2 § Såsom bidrag till bestridande af de utaf Rikets nu församlade Ständer beviljade och till utgående från Riksgäldskontoret anvisade statsutgifter har vid innevarande riksdags statsreglering, på sätt den af ^Rikets Ständer nu utfärdade Riks-stat innehåller, anslagits ett belopp af Två millioner tvåhundranio tusen sjuhundra fyratio R:dr för år 1867. Detta bidrag eger Riksgälds-kontoret att från Kongl.
Officerare enär de till tocrkcliga beställningar med löner inom Regementet ivarda befordrade, emot det, alt deras jnnehasdc ex« rra lön till Stars - Merkel indrages, och med wilker, att om den befordrade Officeraren antingen genom vöden eller pä ett eller annar fair ifrån tjensien afgär, innan accordet hunnit geno:» cxrra lönens besparing ersättas, Stats-Merker da af den efter honom utfallande Accordssumma ma erhålla sa mycket, som dä kunde brista uti ersättningen för del af Stats - Merkel meddeldte accordo förskottet, Härigenom winncs ett dubbelt ändamål, först att Stats - Merker .dymedelst efter hand befrias i. fran extra löntagande, som Utom denne anstalt fful. le såsom lifstids pensionairer gravera Slaten, och för det andra, alt en utwäg lill befordra» öpnas för l4>2 Dcil 22 November för fattige och medellöse Officerare, soni sieifme sakna all annan tillgäng kill accords jörffaffande. Sta's - l'jsso'tek har pä sadan grund icke trott fia böra fö,esia någon annan förändring i denne an siair. än bion anstad,s summans nedsätrandc frän 22, n!! 12222 Rör, och dcrril! Stais - Utsikottet härn er anledning deras, atr för innewarande är nr.räkt siere sä brskessadr betydligare Accordsfnmmor, Hiv-Ika for rräsia ar och framgent icke är o alt påräkna. 2:0 Durchmarche Bostnader: H-rtill har pä innewarande arv Star warit upförd en summa af iv 022 Rdr,- men Stars - Ulstkottet har pä nästa ärs projöcicrade Stal upsört 15,000 Rdr. Grunden til! detta högre anslag ligger deruti, ait skinrslegan blifwit ökad ifrän.2 till 8 fi. milen och skjutsen utgör största delen af Durchmarche kostnadcrne.
Utlåtande JV:o 70. n Utskottets Betänkande N:o 18, angåendeProvisoriska utbytet af den för General-Assistance-Contoret begagnade Egendom emot den Stockholms Stad tillhörige f, d, sd kallade Hess enst einska Egendomen, (RGS, A.) Sadan Utskottet, uti dess den 10 sistl. Mars afgifne Betänkande N:o j8, af anförde orsaker, tillstyrkt definitivt utbyte af den för General-Assistance-Contoret begagnade, på Riddarholmen belägna Egendomen, emot f. d. så kallade Hessensteinska äfven på Riddarholmen belägna Egendomen, och att såsom mellangift ifrån Riksgälds-Contoret lill Stockholms Stad utbetalas en contant summa af 4ooo Rdr B:co, så snart bytes-brefvet blifvit utfärdadt och å ömse sidor vederbörligen undertecknadt; i sammanhang hvarmed Utskottet jemväl hemställt, att Fullmäglige i Riksgälds-Contoret kunde erhålla föreskrift att på en gång lala betala de återstående 28 årens Brandförsäkrings-afgift för f. d. Hessensteinska Egendomen; så har samina Betänkande blifvit af Preste-Ståndet den 24 i förstnämnde månad bifallet, men af Ridderskapet och Adelil, samt Borgare-Ståndet och BondeStåndet, på grund af deremot yttrade anmärkningar, till Utskottets ytterligare behandling återremitterad t. Bland de Talare, som yttrat sig emot Utskottets ofvanberörde Tillåtande, hafva någre helt ocb hållet bestrid t det föreslagne bytet, samt yrkat, att AssistanceContorels hus icke borde RiksgäldsContoret afhändas.—? Andre åter hafva väl ansett bytet kunna cga rum, men dervid tillika fästat det vilkor, att all fråga 0111 mellangift ifrån Stats-Verkets sida borde förfalla.
Hans Excellence Herr Friherre Lagerbjelke, Gustaf: Det förslag ConstitutionsUtskottet afgifvit till ny redaction af förra 4:de momentet i 2 §:n TryckfrihetsLagen, innefattar ej blott ett behöfligt förtydligande, utan äfven den utsträckning, som Friherre Rålamb omtalat. För min del anser jag, att öfverläggningen bör stadna vid frågan om antagande af det nya förslaget, eller förblifvande vid det gamla. Grefve Frölichs framställning afser en förökad utsträckning, som jag förmodar vara hämtad från 1810. Jag hemställer, 0111 detär formenligt att här väcka fråga om något sådant, då det ej inkommit från Utskottet. — Hvad sjelfva saken angår, så är emellan tryckning före och efter domen den skillnad, sorn Friherre Cederström angifvit, att tryckning före Domen oftast är ensidig och utan sammanhang, för att imponera på Domaren, då deremot den, som sker efter Domen, utgör en controll på Domare-magten. Då Utskottet redan gått så långt, att handlingar ej få framkomma på ensidigt sätt framställda till allmänhetens förvillande, och då, i det påföljande /pde momentet af för - éf. 33o Den 3i Januari! e. m, slaget, parterne lemnäs rättighet att trycka species facti, hlolt med rrstriction att skrifsättet skall vara anständigt, kan jag ej finna annat, än att all billighet är iakttagen i afseende på offentligheten, och får alltså tillstyrka, att Grefve Frölichs anmärkning måtte förfalla. Grefve Gyldenstolpe 3 Anton Gabriel: Jag instämmer så till vida med Friherre Cederström, att jag tror det egentligen rätta vara, att ej trycka Rättegångshandlingarne förr, än sedan saken är utredd och afdömd. Men då jag med Grefve Frölich finner, att en mansålder ofta skulle åtgå innan sådant kunde ske, så instämmer jag derföre också till en del med hvad Grefve Frölich anfört.
Sala Silfververk angående Salpeter, om transporterandet deraf Salpeterfonden, dess upphjelpande Aterremiss ... — —• anslagssumma .. Memorial rörande skiljaktiga beslut Förstärkta Stats-Utskottets beslut . angående vilkoren för dess upphörande • angående yrkad men vägrad proposition ho Bondeståndet i fråga om densamma angående återlemnande af Kongl. Maj:ts nådiga # Proposition i ämnet Aterremiss dess ersättande af Tullmedlen och Bränvinsbe villningen Memorial i samma ämne 1 Kong!. |Proposition Samling. | Afdelning Bandet. K p: <T>" Pagina. I Betänkandets. Riks-Ståndens Beslut. I Underd. ■ Skrifvelse. 1 RiksdagsBeslut. N:0 ' N: o Ridd. o. A. Prestestånd. BorgareSt. Bondestånd. D:o (se Accis). Salusägar, 'fru sädancs m. fl. beskattning (sc Beskattning). Samlingsrum för de Ofrälse Riks-Ståndcn (se R:gds-Contoret). Sandby Kungsgård, dagsverksskyldighet dertill Schlyter, Juris Doctor, dess arfvode angående (se Dollin). Schmidt, Enka, angående dess skuld till Manufactui-Disconten Schulzenheim, General-Major, anmärkning rörande hans ac cords-ersättning Åte rrcmiss Sedelstocken, dess närvarande belopp Sedlar (se Banken). — förslitne, anstalter för deras invexling (se Banco). grunder för granskningen deraf . Seglationen, om granskning af författningarne derom (se Författningar). Scglations~Ordningen, dess granskning Återrcmiss Selling, Landskamererare, dess pensionsrätt (se Pension). Seraphimer Ordens-Gillets Räkningar, Revisorernes anmärkningar dervid angående .—. —. angående granskningen af 1826 ars förvaltning (se Revision). Sidoarfvinge■ i fjerde och fjermare led, angående deras arfsrätt tsc Syskonbarn).
Öberg, hvilken de ansågo var skyldig att bestrida äfven detta en klockares åliggande, isynnerhet som det ock står uti det sockenstämmoprotocoll, uti hvilket orgelnistens och klockarens lön bestämmes, af den 17:e november 1839, att så länge f.d. klockaren Nils Månsson kunde ofvansagde skylldigheter, neml. biträde med ringning, orgtrampning, och mera sådant ordentligen fullgöra, så skulle han bekomma 1½ tunna korn årligen, hvarefter orgelninsten eger att på högre eller lindrigare vilkor, såsom han sjelf gitter med någon annan tjenlig person derom öfverenskomma. 125 Härtill svarade orgelnisten och klockaren M. Öberg att han ej åtagit sig någon ringning vidare än att han ville, enligt hvad lag bestämmer, ombesörja, det ringning blefve verkställd. Efter några fåfänga försök att sammanjemka denna tvist blef sockenstämman upplöst. År och dag som ofvan, in fidem. O. A. Staaff t. f. pastor Den med detta beslut missnöjde eger att deruti söka ändring, genom besvär till domcapitlet i Hernösand innan kl. 12 å 30 dagen eller om helgedag då infaller dagen derefter, räknad antingen från beslutets fattande (kungörande) eller deraf bevisligen erhållen del den dagen oräknad då sådant skett, åliggande det jemväl den klagande att inom 14 dagar efter det besvären, sednast bordt inlemnas å ort, som vederbör, till sockenstämmans ordförande aflemna diarii utdrag öfver besvärens inlemnande. Ofvanstående protocoll blef uppläset och justeradt å allmän sockenstämma i Rödön den 26:te november 1854. O. A. Staaff t. f. pastor Nils Nilsson i Hufvulsviken, H. Larsson, Jonas Pehrssson i Krogsgård, Olof Larsson i Häste. Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 164, ÖLA. På allmän sockenstämma i Rödön den 26:te november 1854, blef bonden Eric Nilsson i Tomtom vald till snöplogfogde i stället för bond.
ldermera sin framställning medelst de orden, att för att kunna fatta den sociala utvecklingens omätliga bana, måste man städse i minnet fasthålla de egoistiska ocb sjelfförsa-kande krafterna såsom samverkande, lika nödvändiga faktorer, af hvilka ingendera får förbises eller förkastas. I kapitlet om klassfördomarne inlåter sig Herbert Spen-cer på de skefva omdömen som fallas af de högre klasserna om de lägre och tvärtom. Som exempel anför han ett utdrag ur ett tal af en arbetare, * hvilken yttrat: » Konsumenten med den höga civilisation, den utmanande lyx och de otåliga anspråk som karakterisera honom i vårt land och i vår tid, är i sjelfva verket alltid färdig att göra allarm och utgjuta sin vredes skålar öfver dem, hvilka han blott misstänker för en verksamhetsriktning, som skulle kunna beröfva honom en fjäder ur hans bädd, en krydda från hans bord eller ett kol ur hans härd; och till olycka för rättvisans gång faller tyngden af hans vrede sällan på kapitalisterna, utan slår oftast förkrossande ned på den ririge arbetaren, hvilken vågat stå på sin rätt och sitt oberoende ». Af detta, säger Herbert Spencer, skulle man kunna förmoda, att alla handtverkare, skickliga som oskickliga, alla jordbruksarbetare, alla andra arbetare med alla sina hustrur och barn lefva af luft — att de hvarken behöfva föda eller kläder eller husgeråd eller bostäder, och derför äro oberörda af förhöjda varupris. o A andra sidan gifver han äfven en illustration af de rikares känslor, i det han påpekar huru de arbetsgifvande klasserna ådagalägga lika så starka fördomar af motsatt art. Från deras synpunkt visar sig deras fattigare medborgares uppförande under den pågående kampen alltigenom tadelvärd t. Att de af en strejk erfara ett mer eller mindre * George Potter på arbetarekongressen i Leeds. / svårt obehag, är for dem ett tillräckligt bevis att strejken måste vara någonting orätt. De tycka att det ligger någonting odrägligt i denna sjelfständighet, som leder till en vägran att arbeta annat än för högre aflöning eller kortare ' tid. Att de många kunna vara så hänsynslösa för fåtalets välfärd, synes dem vara en oförrätt, som icke bor tålas.
Detta verkställdes aldeles icke af Pionierer eller dylika, utan af bönder ifrån Pommern och Meklenburg, som föregingos af skickliga soldater af arméen. Artilleri-regtme voro indeldta ända lill år 1816 i sappörer, minörer och andra korpser eller yrken; men under den tid jag var vid Arlilleri-reg:tet, så mins jag aldrig att någon sappör fick den minsta öfning, utan när de behöfdes, så fick man välja ut i hela reg:tet dem, som man visste äga denna skicklighet. Jag får äfven säga, att om vi upsätta denna värfvade trupp af 60 man, så är det ju att göra dem lika olyckliga, som de, hvilka låtit lega sig till Artilleriet, och ibland hvilka många både 32 Den 23 April f. m. skjuta sig och göra sig lill brottslingar, för alt slippa ur en korps, der de måste både svälta och fara illa. Jag kan således icke annat än tillstyrka bifall till StatsUlsk:s betänk. Hr von Troil: Jag hade icke ämnat upträda, för att ytterligare förlänga denna diskussion, om jag icke ansett mig upmanad att göra några anmärkmr vid de ord, som blifvit yttrade af den siste värde talaren. Hr Edenhjelm har sagt, alt de Franska trnpperne, flere 100,000 man, vid öfvergången till Spanien icke varit åtföljda af andra sappörtrupper än dem, som funnos vid linietrupperne och att äfven vi här i Sverige skulle kunna åtnöja oss med de timmermän, som vid våra regtten äro anställde. Jag ber likväl att få fästa upmärksamheten på den skillnad, som förefinnes emellan en armée sådan som den Franska och vår indeldta här. Den Franska armeen var, vid inryckandet i Spanien krigsvand, och säkerligen vid flera föreg:de tillfällen sysselsatt med dessa göromål. Hvad de Svenska trnpperne beträffar, så hemställer jag huru man kan begära att Reg:t:nes timmermän skulle kunna förskaffa sig nödig erfarenhet i ett så kinkigt och grannlaga göromål som det, att i krig kasta bryggor öfver strida strömmar, och detta ofta under fiendens eld.
Som räkningen öfver Wadstena Krigsmanshus-kassas äldre inkomster för år 1847 ännu icke till Direktionen öfver Arméens Pensions-kassa från vederbörande inkommit, harbeloppet af den Pensionskassan med jt:delar tillkommande andel af berörde inkomster icke kunnat i Kassans hufvudbok för samma år upptagas; hvarföre denna inkomst för år 1847 blifvit här ofvan uppförd till ungefärligen lika belopp med det lör — lil — år 1846; och då, af samma orsak, 1847 års hufvudbok ännu icke blifvit afslulad, kunna Kassans tillgångar vid sistnämnde års slut ej heller uppgifvas. Redogörelserna för det under Direktionens öfver Arméens Pensionskassa förvaltning ställda anslaget för pensionering af militäre embetsoch tjenstemäns samt underofficerares■, med vederlikars, i fattigdom efterlemnade enkor och barn hafva för håda revisionsåren blifvit uti Kongl. Kammar-rätten granskade utan anmärkning, och utvisa följande förhållanden: år 1846. år 1847. Bettet. Uppbörd: Statsanslag 25,000: 25,000: Utgifter • Gratifikationer till embetsoch tjenstemäns dito dito 866: 40. — 1,065: 24. Balans till påföljande året: Dessa räkenskaper hafva icke till någon erinran från Rikets Ständers Revisorers sida föranledt. Asiifralitets-krigsiimiiskftssan. Af 1846 och 1847 års kapitalräkningar för Kassans pensionsoch gratiaifonder hafva Revisorerne tillhandakommit särskilda utdrag, hvilka här ordagrant intagas : (Se bilagan Lit. D). Någon erinran härvid har å Revisorernes sida icke förekommit. — 112 - KoiigL Styrelsen öfver Fängelser och Arbetsinrättningar I Riket. Räkenskaperna, som för år 1846 blifvit granskade i Kongl. Kammar-rätten med anmärkningar, hafva för år 1847 ännu ej undergått revision. De utvisa följande förhållanden: år 1846. år 1847. lleliet. Balans från föregående äret: