Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskotten, som tagit dessa framställningar under behörigt öfvervägande, få, med anledning deraf, upplysa, att, då frågan om detta ärende vid 1823 års Riksdag förevar, tillstyrkte Rikets Ständer i underdånighet hos Kongl. Majit, att de af Öfver-Directeuren Hagström i ämnet in» gifne handlingar måtte, på allmän bekostnad, till trycket befordras och exemplar deraf gratis utdelas till Församlingarne omkring Wenern: att Kongl. Majits Befallningshafvande i Elfsborgs, Skaraborgs och Carlstads Län måtte besörja om undersökningar rörande rymden och beskaffenheten af den jord, som genom detta företag skulle, i mer eller mindre nion, gagnas^ samt utröna, huruvida och lill hvad belopp egare af sådan jord vilja utfästa sig att ersätta kostnaderne för Sjöns sänkning: att undersökning måtte anställas till bestämmande af det förhållande, hvaruti Götha Elfvens vattenhöjd står till Sjön Wenerns stigande och fallande; samt att Kongl. Majit, efter inhemtande af dessa upplysningar, ville dem vid nästa Riksdag Rikets Ständer i Nåder meddela. 30 Stats* sStmt Allm* Besv.ti.Oec.-Utsk, Uti. Utskotten, hvilka således i behörig väg nu infordrat och erhållit del af de åtgärder, som, till följd häraf, blifvit sedan sista Riksdag vidtagne, hafva deraf inhemtat, att, sedan Kongl. Maj:t, med gillande i allo af de åtgärder, Rikets Ständer i underdånighet tillstyrkt, i Nåder anbefallt Öfver-Directeuren vid Landtmäteriet att ombesörja tryckningen af ofvanomförmälde handlingar, samt» under den 31 Augusti 1S24, jemväl i Nåder anbefallt vederbörande Uandshöfdingar och Styrelsen för arbetena i Götha Elf, att vidtaga de af Rikets Ständer begärda ■undersökningar, hafva åtskillige af dem redan blifvit verkställde och andra dels påbörjade, dels furberedde.
Den, som med uppmärksamhet följt detta ärende, och behagar läsa det föregående Utlåtandet i ämnet, finner, att icke blott StatsUtskottet, utan äfven Pdkets Ständer, genom sitt bifall till StatsUtskoltets Utlåtande, underkänt samma Architekts åtgärder. Detta hade varit skälig anledning att visa så mycken egard för Pdkets Ständers beslut, att man låtit ett ytterligare kostnadsförslag uppgöras af en annan Architekt. Det har likväl icke skett. Samma person, som tyckes med skäl hafva ådragit sig Rikets Ständers missnöje, och bort ställas till ansvar, är den, som uppgjort ett kostnadsförslag å ännu 116,000 Den 28 December f. ra. R:dr till, för att fullborda samma byggnad, för hvilken missnöjet ägt rum. Innan jag häruti vidare vill yttra mig, skall jag anhålla att få veta, om beslut i anledning af detta Utlåtande är tagit af de andra Stånden, och hurudant. Undertecknad Riddarhus - Secreterare: Ifrågavarande Utlåtande är af BorgareStåndet bifallit; men huru de tvenne öfrige Stånden afgjort frågan, derom är ännu icke någon officiel uppgift ankommen. Herr Munck af Rosenschöld: Efter denna upplysning får jag för min del föreslå, alt Ridderskapet och Adeln icke bifaller det tillstyrkta anslaget, utan mot vilkor och uttryckligt förbehåll af Entreprenad-auctions anställande för företagets fullbordan, emedan föregående förhållande utvisar, alt man äfven uraktlåtit en sådan af Förfaltningarne föreskrifven åtgärd. Man har till exempel utlyst en Entreprenad-auction, men af någon anledning hafva icke speculanter infunnit sig, och då har man icke försökt en ny. Enär för öfrigt detta förslag är uppgjordt af samma Architekt, med hvars förra åtgärder Rikets Ständer ådagalagt sitt stora missnöje, tillstyrker jag, att Ridderskapet och Adeln icke lemnar sitt bifall, utan med vilkor, att Entreprenad-auction blifver verkställd, och alt om på första auclionen speculanter icke infinna sig, en ny matte blifva utlyst. Den 28 December f. m. Friherre af Nordin> Carl Johan:
Medan vanerna voro herrar i Asgard, hade bland människorna den tro uppkommit, att gudarne nu fordrade större offer än i fädernas tid varit brukligt, och att offer och böner, egnade på en gång åt flere eller alla gudar, icke egde kraft att blidka och försona, utan borde enhvar af gudarne hafva sin särskilda offertjänst. Många trodde också, att bönerna i mån af sin längd och offren i mån af sin riklighet skulle af gudarne anses vittna om större fromhet, samt påräkna villigare bönhörelse. Men Oden lät förkunna för människorna, att detta var villfarelse. Den som af egennytta frambär rikligare offer, för att af gudarne få vederlag i rikligare belöning, är Oden mindre kär än den, som frambär en ringa gärd, men gör det med fromt och oegennyttigt sinnelag. Det återstod för gudarne en vigtig sak att ställa till rätta. Fred rådde nu i gudavärlden; men freden i Midgard hotades på nytt af fäjd mällan Halfdans söner. Det måste göras en ände på broderstriden, som nu igen höll på att flamma upp, ty Östgermaniens stammar samlade sig åter under Haddings fana. Gudarne läto Hadding veta, att de icke skulle ogilla, om han afstode från blodshämden, som ju vore omöjlig för en människa att fullgöra mot en Asgardsinnevånare och medlem af gudarnes krets. Då gick Hadding med sina rådgifvare Hamal och Hildebrand till öfverläggning. Blind, som ofta kom till Märingaborg, deltog nog i öfverläggningen och torde sagt det vara mäst ärofullt för Hadding att gifva gudarne nej till svar; men Hamal och Hildebrand rådde honom svara, att han ville afvakta Svipdags beslut, och detta svar afgaf han. Gudarne uppmanade nu Svipdag att bjuda Hadding försoning, och den andel, som tillkom honom af hans faders rike; men Svipdag genmälde, att han alldrig förnyar ett afslaget anbud. Asar och vaner gingo då till sina domaresäten och dömde Svipdag att göra det. Men hvarken domen eller Fröjas tårar kunde beveka honom.
Maj:ts Nådiga hepröfvande, till hvad belopp de samma årligen höra utgå; så synes några speciella Tittlar eller anslag icke behöfva bibehållas eller lägga hinder för dispositionen af Hufvud-Tittelns tillgång i den ordning, som derför finnes antagen; ankommande det sålunda på Kongl. Maj:t i Nåder, att i afseende på afvittrings kostnadernes i de Norra Orterna bestridande, låta vidtaga den åtgärd, som pröfvas nödig och lämplig; och har i anledning af hvad Kongl. Maj:t i Nåder yttradt, Utskottet föröfrigt, i anseende till den särskildta beskaffenheten af de till denna Tittel hörande utgifterne såsom obestämde och underkastade förändring, efter behofven det ena året emot det andra , ansett sig böra tillstyrka Riksens Ständers bifall dertill, att hvad af Tittelns hela tillgång för ett år kan vara odisponeradt, må till det påföljande året öfverföras för att emot Redovisning användas till förefallande utgifter, som med Tittelns bestämmelse äro förenlige; förmodande Utskottet jemväl, att anslagssumman hädanefter, då de större bidragen för Canal anläggningarne komma att upphöra, må lemna tillräcklig tillgång för de samfäldte ändamålen: Jordbrukets, Handelns och Näringarnes understödjande och befordran, hvilket vörd - Stuts-Utskottets Betänkanden. 1 samt öfverlemnas till Riksens Höglofl. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970
Betänkande, angående Allmogens i åtskillige Hårader af Malmöhus - Lån dagsverksskyldighet till Flyinge och Dahlby Kungsgårdar. Xjnder den 18 nästlidne Januarii har Kongl. Maj:t täckts aflåta Nådig skrifvelse lill Riksens Ständer, med underrättelse om de af Kongl. Maj:t i Nåder infordrade upplysningar och vidtagne beslut i den vid sista 48 StatsUtskottets Betänkandeti. Riksdag förekomne fråga, rörande Allmogens i åtskillige Härader af Malmölius-Län arbets-skyldigheter lill Dahlby och Flyinge Kungsgårdar; och hvilken af samtlige Riks-Stånden till Siats-Utskottet remitterade Nådiga skrifvelse är af följande innehåll: ”Uti underdånig skrifvelse den 17 April 1818 hafva Rikets då församlade Ständer förmält, att, sedan Rikets Ständer år 1812 vid upplåtandet till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition af Dahlby och Flyinge Kungsgårdar i Malmöhus-Län, att till en Stuteriinrättning användas, tillika yttrat den underdåniga önskan, det Kongl. Maj:t efter utrönande, genom vederbörlig undersökning, af beskaffenheten utaf de till desse Kungsgårdar af Allmogen utgjorde dagsverken, hvilka skulle vara af tvenne slag, en del grundande sig på Contracter, en del åter tillkomne genom frivilligt åtagande, täcktes från detta besvär i Nåder befria dem af Allmogen, som icke funnos vara dertill förbundne, samt derjemte förordna, att de icke in natura för Kungsgårdarne erforderlige
Om nu din kropp är allsammans ljus, och hafver ingen del af mörkret, så varder han allersamman ljus, och upplyser dig, såsom en klar ljungeld. Och vid han talade, bad honom en Pharisee, att han skulle få sig mat med honom. Då gick han in med honom, och satte sig till bords. Men då Phariseen såg, att han icke tvådde sig, förr än han gick till bords, förundrade han sig. Då sade Herren till honom: I Phariseer gören rent det som utvärtes är på dryckekaret och fatet; och det invärtes är i eder, är fullt med rof och ondsko. I dårar, den som gjorde det utvärtes är, hafver han ock icke gjort det invärtes är? Dock gifver almoso af det I hafven; och si, så äro eder all ting ren. Men ve eder, Phariseer; ty I gören tiond af mynto och ruto, och allahanda kål; och domen, och Guds kärlek låten I blifva tillbaka; ja, man måste detta göra, och dock det andra icke låta. Ve eder, Phariseer; ty I sitten gerna främst i Synagogorna, och viljen helsade varda på torgen. Ve eder, Skriftlärde och Phariseer, I skrymtare; ty I ären såsom de grifter, som intet synas, der folket går uppå, och vet der intet af. Då svarade en af de lagkloka, och sade till honom: Mästar, du försmäder ock oss med dessa orden. Då sade han: Ve ock eder, I lagkloke; ty I läggen bördor på menniskorna, hvilka de icke draga kunna, och I tagen icke sjelfva på bördona med ett edart finger. Ve eder, I som byggen de Propheters grifter; men edre fäder slogo dem ihjäl. Sannerliga, I betygen, att I hållen deraf, som edre fäder gjort hafva; ty de slogo dem ihjäl, och I byggen deras grifter upp. Derföre säger ock Guds visdom: Jag skall sända till dem Propheter och Apostlar; och af dem skola de några döda och förfölja;
Tyckte jag inte att Gustafs och mitt gamla bo bäst passar för oss gamla » ugglor », så kom jag nog hemdragande med hela lass af bonader, kistor, handmålade möbler och porsliner, dessa senare också kvinnoarbeten, och så vackra, att de riktigt förtjänar att kallas konstverk. Nå- got som jag aldrig tröttnar på att förvåna mig öfver är de lyttas, blindas och vanfördas utställningar. De äro alldeles förunderliga! Om jag bara vore säker på, att inte barnkräken fått slita fasligt ondt för att få ihop så felfria och vackra saker??? Den som vet hvad det vill säga att få ett normalt utrustadt barn skickligt i handarbeten, den kan just känna sig litet tvifvelaktig Visst är det alldeles utmärkt, att idioter och lytta kan ta upp konkurrensen med friska, men bra onaturligt. Nog skulle jag för min personliga del ha föredragit, o m arbetena varit både sneda, buktiga och backiga, det är visst och sant. Så finns det Men börjar jag att tala o m Nordiska museets skatter, slutar jag aldrig, och herrskapet vet hur jag har det med utrymmet! I » Iduns Salong » har jag naturligtvis gjort visit och hvilat mig efter bästa förmåga; men förmågan räckte inte just så långt. Salongen, hur utmärkt söt den är, är tydligen inte afsedd för ang-bong-poängta personer. Stolarna är alldeles för spröda och trånga 1 I går var vi i » Bibliska galleriet », » Martins utställning », » Byströms villa » och i » Teateroch Musikutställningen », allt i ett kör! Det var ansträngande, men man må- ste ta sådana där » stortag » ibland, eljes blir man aldrig färdig med » tittandet ». Bibliska galleriet vill jag inte gärna uttala mig om, efter jag är säker på att de där tablå- erna nog skänker både andakt och glädje åt många. Jag för min del tycker inte om vaxfigurer, allra minst, när de ska försöka ge en så realistisk verklighetsbild af den finaste och vackraste dröm människan äger. Tanken är j u i hvad fall som hälst vacker! » Martins utställning » hör till det där » fina fina », som inte vanligt folk förstår.
De upprättade planerna och kostnadsförslagen äro öfverlemnade till Kongl. wlvil-departementet, hvarest de torde vara för Stats-Utskottet tillgänglige. Anllande jag vördsamt om remiss till Stats-Utskottet. Stockholm den 22 November 1862. G. TU. Cygnaeus. Af Herr Ridderstad: Örn anslag till understöd för sådana äldre från Arméen och Flottan afskedade Officerare, Underofficerare, Läkare och deras vederlikar, som i Sveriges sednaste krig deltagit, Enligt Rikets Ständers vid sisth Riksdag fastade beslut, anslogs för den då stundande, nu pågående statsreglcringsperioden, ett. belopp af 20,000 Rdr till Kongl. Majits disposition, att, i män af behof, användas till understöd åt sådana äldre frän Arméen och Flottan afskedade Officerare och Underofficerare samt Läkare och deras vederlikar, sorn i Sveriges sednaste krig deltagit, och hvilka Kongl. Majit finner vara för deras nödtorftiga bergning i verkligt behof af dylikt understöd. Enär vid slutet af denna statsregleringsperiod som vid dess början, samma förhållanden, samina behof och, med undantag af de under tiden aflidna, samma personal qvarstå, tillåter jag mig vördsamt föreslå: l:o att Rikets Ständer jemväl vid detta riksmöte i enahanda rigtning måtte anslå ett belopp motsvarande behofvet.
Landberg. k estr Kilsson. E. Lilverstolge. wördfamt Memsrial! ^)err Commerce - Rådet Santesson har till Constilutions-Utskottet inkommit med förslag till ändringar i «4§- Riksdags-Ordningen, rörande walsätter af Riksdagsman för Städerne. Enar ibland de anförde anmärkningar förekommit, att berörde Z, i nagsn Stad bli hvit la förstadd, att »valsedlar antagits patecknade, med den wäljandes röstetal och namn, har wal Utskottet trott sig böra förklara, att det ej kunnat förmoda, det en sadan mening, mot ändamalet med slutna sedlar alldeles stridande, kunnat dragas af de i 14 §. befintelige stadganden, men likwäl, till förebyggande af ytterligare mitztag, trott sig böra färesta följande tillägg till berörde 14 §- såsom en ny mening ester orden icke kallas: ware sig till wal af Elektor eller Riksdagsman j Den 14 Julik» 166? skola besia sedlar wara sä inrättade att derr röstande derigenom icke ntmärkcs, hwarföre hwarje sedel icke mä innehälla mer än en hel röst efter den L Staden antagne beräknings, grund Likaledes får CsnstiMtions-Utskottet tillstyrka, att orden i Stadt.n mot slutet af samma §. mätte förändras till i nägsn Stad. Cluteligm har Utskottet ansett sig böra foresta, att i den 21 §. Riksdags-Ordningen den t 4 §. matte aberopas salunda: till följe af »4 och 18 §.§. förmodandes sadant Utskottet till förestrifternaS förtydligande och bestämmande, mycket siola bidraga. Orebro den iz AUgUsti 1812. Pa Constitutions<-Utskottets wägnar. A. 6. ^lörnsr. f. linZstsiZins. ?. Lsnäberg. ksbr Krlsson. 6. Lilverstolge. Wördfamt Memsrial! ^ill följe af Riksens Ständers af Kongl. Majst
Ständer täckas bifalla hvad Stats Utskottet nu haft äran föreslå och tillstyrka, torde Beslutet hos Kongl. Maj:t i underdånighet böra anmälas, med underdånig au - '49 0 t) en 29 Maj. anhållan, det rnåtte vederbörande Herrar Lands* höfdingar undfå Nådig b4fallning, att detsamma till verkställighet befordras. Hvilket Riksens Höglofl. Ständers tepröfvånde -vördsamligen underställes. Stockholm den 26 Maj 1815. På Höglofl. Ridderskapets oell Adelns Ledarn, vägnar Carl de Géer. På Vällofl. BorgareStåndets Ledam. vägnar C. F. Landberg. På Högvörd. PrestStåndets Ledam. vägnar Gustaf Murray. På Hederv. BondeStåndets Ledam. vägnar Anders Sandstén1 C. Sylvani Lit. A.' Stormägtigste Allernådigste Konung! Kongl. Majit vill häröfver i Nåder inhämta Dess Befallningsiiafvahdes i Westeroch Norrbottens Län underdåniga utlåtande. På Nådigste Befallning A. G. Mörner. Lifvade af det glada hopp, att Kongl. Majit alltid med Nåd emottager Dess eeh Rikets Allmoge, Men 29 Maji 497 moge, våga tinderfecknade Riksdags-Eullrnägtige af Bonde-Ståndet från Westeroch Norrbottens Län nalkas Eders Kong!.
O I afseende å Krigs-kollegii öfvergång eller ombildning till det af Komitéen föreslagna Kriosförvaltningsverk, har Komitéen ansett det böra närmast tillkomma O O o 7 Kollegium att, efter erhållen del af Kongl. Maj:ts afsigt i omförmälda hänseende, uppgöra förslag till indragningseller öfvergångsstat, under iakttagande dervid att det i Kongl. Cirkulärbrefvet den 23 Februari 1858 föreskrifna vilkor, att embetseller tjensteman, som tillträdt den af Rikets Ständer beviljade löneför - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 188. 15 höjning, är underkastad den vidsträcktare tjenstgöringsskyldighet eller jemkning i åligganden, som vid embetsverkets förändrade organisation varder stadgad. Emot det sålunda framställda organisationsförslaget har en af Komitéens ledamöter, Öfversten m. m. E. af Klint, afgifvit reservation. K rigs-kollegium har, i afseende å förslaget om Kollegii upplösning, Presidentsembetets indragning och Kollegii ersättande med en Krigsförvaltning, organiserad på särskilda af hvarandra oberoende afdelningar eller embeten, bland annat yttrat: att enmannavälde icke utgör något vilkor för befordrande af ärendenas skyndsamma gång, under de förhållanden Komitéen förutsatt, vid behandlingen af ärendena inom Arméförvaltningen. — Kollegium kan nemligen icke inse, af hvad orsak ärendena skulle fortare kunna afgöras af en beslutande chef ' O med biträde af två rådgifvande ledamöter, än af en chef och två föredragande ledamöter, som alla äro beslutande. — I allt hvad det vetenskapliga och tekniska området inom Krigs-administrationen angår, hafva redan General-fälttygmästaren och Chefen för Ingeniör-korpsen all den myndighet att besluta och verkställa, som skulle dem genom Komitéens förslag tillkomma; och de kunna således redan tillse, att dithörande ärenden med skyndsamhet och kraft bedrifvas. Det är egentligen i fråga om medlens disposition, förvaltning och redovisning, samt tillämpning af författningar, m. m., som desse embetsmän dela myndigheten med Kollegii President och vederbörande Civil-ledamot.
Såvida som detta förslag, enligt hvad motionären sjelf påminner, för att kunna verkställas, betingar förpligtelse af hvarje rekryt vid sjelfva anvärfvandet att utom den militära tjensten förrätta det arbete, som åt honom anvisas och emot en vedergällning, hvilken koinme att bestämmas honom oåtspord, måste förslaget uppenbarligen försvåra hvad detsamma till en del just är ämnadt att underlätta, nemligen rekryteringen. För närvarande eger nemligen hvarje värfvad soldat rätt, då han är ledig från sin tjenstgöring att fritt välja det arbete han kan sig förskaffa. Denna rättighe.t värderas af honom högt och begagnas äfven, åtminstone af infanteristen och artilleristen, hvaremot kavalleristen, som har sin häst att sköta, icke får någon tid öfrig till enskildt arbete. Af nämnde rättighet beror ock i väsendtlig mån möjligheten för den värfvade soldaten att draga sig fram, och att fråntaga honom densamma, vore att i hög grad försämra hans ställning och närma densamma tili likhet med krono-arbets-korpsens. Så vidt Utskottet erfarit, saknas icke heller tillfälle till arbetsförtjenst å de orter, der värfvade trupper äro förlagde, hvadan Utskottet jemväl anser den af motionären föreslagna åtgärd obehöflig; och anser, på alla dessa skäl, Utskottet sig böra å ifrågavarande motion afstyrka allt afseende. Stockholm den 8 December 1802. Mo SO. Alik. till Exp.-Utsk. den 9 Dec. 18G2, kl. 6 e. m. Betänkande, i anledning af väckte motioner (N:ris 168 och 173) rörande Polisväsendets ordnande i småstäderna och på landsbygden m. m.
– Ah, hvarför det? – Jag hinner inte min tentamen. Grane satt förströdd och såg på, hur en kypare gick omkring och tände gaslågorna. Han tänkte på sitt hem och undrade, om föräldrarna anade verkliga skälet till hans uteblifvande. Han kunde ej resa hem. Han ville vara i ro. Han var trött på dessa olidliga dispyter utan uppehåll och utan resultat. – Går vi nu? sade Grane till sist. – Jo-o. Jag skulle på en liten vira i kväll. Lars Johan hade hela tiden setat tyst, öfverväldigad af den visdom han hört. Han reste sig långsamt och kom bredvid Grane, när de skulle gå ut. Hvad han hviskade i Granes öra, när de passerade genom salen, vet man inte. Men så fort man efter denna dag kom att tala om Hultin, yttrade Lars Johan altid sin alvarliga åsigt om hans kunskaper: – Han är en djäfvel i filosofin. Jag har hört hans afhandling. Det var själfva faen, hvad den var bra. När det blott är ett par dagar kvar till julaftonen, när man ej kan gå på besök i en bekant familj utan att stöta på skurmadamer, julgran och bakbullar, när gatorna vimla af köplystna och glada människor med paket i händerna och löjen på läpparna, och när det så lidit mot eftermiddagen och börjat bli mörkt, och man gått hem och satt sig till hvila en stund med ryggen lutad mot gungstolens spjälor, då stiga minnena upp inom en, som bubblorna stiga upp ur dödt, stillastående vatten, och då breder sig liksom ett töcken ut öfver tankarnas oroliga flygt, och man känner sig så främmande och illa till mods i ett studentrum, hvilket står för en med intrycket af de vanliga dagarnas arbetstyngda enahanda. Och är man då 21 år och därtill en smula fantast, så kan man till och med försjunka i melankoliska fantasier, som efteråt kunna te sig komiska nog, ja, man kan rent af förfalla till att skrifva vers, hvilka hafva till utgångspunkt, att den olycklige skalden är ensam, ensam i hela verlden, öfvergifven och hemlös, utan huld och skydd.
Maj blef obligationsformuläret definitivt faststäldt, men sådant oaktadt kunde, genom på förhand verkställde förberedande arbeten, tillverkningen af obligationerna ofördröjligen derefter taga sin början, så att första afsändningen af obligationerna ägde rum den 27ide sistlidne Maj, hvarefter afsändningen oafbrutet fortgått, i den mån behofvet påkallat. Vid obligationernas utfärdande har, genom serskild öfverenskommelse med långifvarne, den afvikelse från kontraktets bestämmelser egt ruin, att obligationerna blifvit daterade den 1 Mars, i stället för den 1 Januari detta år, samt att, i stället för de i kontraktets 3:dje punkt omnämnde taloner, på en gång blifvit utfärdade ränte-kuponer för hela lånetiden, eller 80 st. halfårs ränte-kuponer till hvarje obligation. Till närmare upplysning om obligationernas och ränte-kuponernes ordalydelse, äfvensom om den för utlottningen fastställda amorteringSplan, som finnes hvarje obligation på. tryckt, bifogas härjemte ett makuleradt exemplar af en dylik obligation med tillhörande ränte-kupon. (Bil. Litt. J) och E.) Beträffande indragningen af de i följd af upplåningen anskaffade valutor, hafva Fullmäktige upplyst, att sedan Fullmäktige under tiden från och med den 19 sistlidne Januari till och med den 18 derpå följde Mars indragit £ Sterling 99,496: 18 s. 9 p. å den hos Overend, Gurnev & Komp. öppnade kredit, så har detta belopp äfvensom den för kreditens begagnande betingade provision, blifvit al Erlanger under April och Maj månader till fullo betäckt, hvaremot han i räkning påfört ltiksgälds-kontoret den utgift, han i följd häraf lått vidkännas. — 70 — För att åskådligöra på hvilka tider låne-öfvertagarne för Riksgälds-kontorets räkning gjort inbetalningar å lånet samt huru mycket hvarje gång blifvit betaidt, hafva Revisorerne deröfver låtit upprätta ett, denna berättelse bifogadt, sammandrag (Bil.