Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Län motion i afseende å Handelsoch Sjöfä rls-l rael alen med Ryssland: Bijö/ls; S. D. Ater föredrogos desse Bane o-Ul skottets utlåtanden och memorial : Prot.-Utdrag, den 28 December 1844- 483 N:o 34, i anledning af väckt fråga om afhjelpande af penninge-förlägenhelen i allmänna rörelsen, m. rrn: Alerremitterades; N-o 35, i anledning af Bonden Jon Pehrssons i Guldsmedshyttan ansökning om eftergift å ränta af ett från Banco-Disconten utgifvet lån: bif o t! v; N:o 36, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse lill Rikets Ständer, angående åtgärder för ordnande af Rikets penningeväsende: JU fölls; N:o 37, med förslag till sammanjemkning af Riks-Slår.dens beslut, i anledning af Utskottets betänkande, N:o 15, och utlåtande, N:o 20 ■ Ståndet afslog inbjudningen och godkände de föreslagne voteringsproposilionerne samt ansåg memorialet i öfrigt icke fordra vidare åtgärd. S. D. Åter föredrogos Allmänna Besvärs-och Ekonomi-Utskottets nedannämnde betänkanden och memorial: N:o 96, i anledning af väckt motion om ändring i Kongl. Förordningen den 29 Januari 1831, angående stämpling af tackjern: återremittera des; J\T:o 97, i anledning af väckt motion om upphäfvande af Kongl. Förordningen den 19 Juni 1843, angående kolmätningen inom Bergslagen: Bifölls; ]\~:o 98, i anledning af ålerremiss af betänkandet, N:o 69:
Saknar Folktinget nödiga upplysningar, infordre sådana ; aske ock, der nödigt finnes, undersökning vid laga domstol, hvilken äfven bör upptaga alla frågor om fällande till något i val-lagen utsatt ansvar. Den som fullmakt uppvisat, utöfvar sin Riksdagsmannabefattning, intill dess han blifvit förklarad dertill obehörig. § 99. Samma dag skall .Landstinget sammanträda, dess ledamöter låta sig anteckna, och sina kallelsebref förete. Yppas frågor om ledamots behörighet, afgöre dem Landstinget, som eger att infordra upplysningar, der så nödigt finnes. § 100. Sedan Riksdagsfullmakterna blifvit granskade och kallelsebref uppvisade, utvälje Tingen, hvart inom sig, Talmän och vice Talmän. Innan dessa val skett, skall den i hvardera Tinget till lefnadsåren äldste Riksdagsmannen deistädes föra ordet. Landstingets Talman vare äfven Talman vid de tillfällen, då Riksförsamlingen samfäldt handlar eller beslutar. Tingen ege att, hvart för sig, utse sina sekreterare, sä ock annan betjening, som nödig finnes. § 101. Konungen bestämme och läte offentligen kungöra dagen, då riksdagen öppnas skall. Å den dag, hvilken icke må utsättas sednare än åtta dagar efter riksdagens början, skola Riksförsamlingens ledamöter, sedan gudstjenst med dem hållen är, sammankomma på Riks salen. Der före Konungen, eller den af Stats-ministrarne, som Han dertill förordnar, ordet till Riksförsamlingen, och läte den afhöra berättelse om hvad i rikets styrelse sedan nästföregående riksdag sig tilldragit. § 102. Ej må lagtima riksdag, utan Konungens och Riksförsamlingens sammanstämmande beslut, kunna upplösas förr än fyra månader efter den dag, då Konungen till Folktinget öfverlemnat sin Proposition om Statsverkets tillstånd och behof. Efter denna tid ege Konungen makt att upplösa riksdagen, när Han så för godt finner. Urtima riksdag kan Konungen när som helst upplösa. Sammankommer lagtima riksdag, innan urtima riksdag slutad är, vare den sistnämde äfven då upplöst. § 103.
På grund häraf och då den folk-class, bestående af försvarslöse eller i correctionsbusen förvarade personer, motionären ansett böra användas till större arbetsföretag, och af hvilken redan en del, eller Kronoarbetsk corpsens Soldatclass, dertill är afsedd, ehuru för ändamålet otillräcklig, icke skulle kunna med förhoppning om arbetenas framgång ensamt begagnas , enär någon sammanhållning af en sådan personal, samt tillsyn derå svårligen vöre verkställbar, anse Utskotten motionen i denna del icke böra till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda, / 1 Vidkommande åter motionärens alternativt gjorda framställning derom, att soldaten eller rothållaren må erhålla ersättning för de förluster och kostnader, som föranledas af soldatens frånvaro å arbets-commenderingar, så enär, utom de i gällande författningar stadgade aflöningsoch öfrige förmoner för manskapet, Kongl, Majit, sedan Rikets Ständer vid sistlidne Riksdag i underdånighet anhållit om bestämmandet af någon skälig ersättning, att, vid tillfällen af arbets-commenderingar utur Armén för enskilde bolags och corporationers räkning, af dessa utgöras till vederbörande rotehållare, i och för det ökade besvär, rotehållarne, genom sine soldaters bortovaro finge vidkännas, medelst Nådig Kungörelse af den 29 Maj 1843, stadgat och förordnat, att, när arbets-commenderingar begagnas af enskilde bolag eller corporationer, hvilka till sina arbetens bedrifvande icke åtnjuta bidrag af allmänna medel, dem skall åligga att åt de rotehållare, hvilkas soldater få vid arbetena användas, utgifva en mot de hesvär och olägenheter, som genom soldaternes frånvaro från hemorten rotehållarne tillskyndas, svarande ersättning, och att Kongl. Maj:t hvarje gång, uppå underdånig anhållan af sådane enskilde bolag eller corporationer, arbetscommendering ur Arméen af Kongl.
I stället att den borde vara en dag för hvila i Gudi och för uprättelse och tillvext i förmågan att tjena Gud, har den för många blifvit en dag för tanklös förströelse och sinnlig yra. Icke bör det så vara i ett kristligt samhälle. Icke tillskyndas detta Den 11 Mars f. m. 179 härigenom någon välsignelse. Vi hafva ansett det vara Wår Konungsliga pligt att härom Eder erinra, och Wi äro förvissade, alt Svea folk skall hafva öppna öron för en kristlig Konungs kristliga förmaningar”. När nu flera af Konungens egna Befh:de såsom jag förut har anfört, vitsordat att i landsorterna sådana tilldragelser på Lördagen, som här äro i fråga, på ett menligt sätt inverka på Sabbalhens helgd, så synes det mig att det skulle vara mycket orätt af R. o. Ad. att med stillatigande, eller att med ett beslut här visa likgiltighet för först och främst helgdagen, för det andra för det Stånds yttrande och underd. skrifvelse, hvilket egentligen åligger att verka för alt denna helgdag hålles i held och ändtligen, för del tredje, för K. M:s yttrade bekymmer i detta afseende. Jag skulle för min del, om det lät sig göra, gerna önskat en återremiss af detta Betänk, till Ekon.Utsk., i hopp att erhålla ett annat Betänk., som tillstyrkt R. Sf:r att pä något sätt understödja K. M. i de åtgärder Han iofvat vidtaga för Sabbathens bättre helgd, men då detta icke lärer låta sig göra, så får jag för min del, och i förhoppning att dessa K. M:s ord skola vinna fullbordan i handling, f. n. blott anhålla om bifall till Utsk:s Betänk. Hr von Troil, Sam. Gust.: Den siste värde talaren har redan uplyst att den K. Förordn. af d. 22 Sept. 1848 rörande auktioners hållande på landet, tydligen föreskrifver att dessa auktioner skola vara slutade före kl. 7 på helgdags-aftnarne.
If. — oåterna lås orterna. 102. 8: klåröd lås klarat. _ 17. ofvertkridsnde lås öfver* skridande, 121 3. nedifr. utsvfsar lås utvisar. — 152. 4. — nyttig lis tydlie. — I57. 23» _ åberoprg. läs åberopar. — 159. 8. tilldelade lås tilltaladr. — 163. 8* beträffa med lås beträffa, —- 164. ti. — compentente lås comprtinte. __ 166. 17. — bord — skriftlig. 1. borde — skrif elig. — 24 sunuiiiernire lås surmimersire. 167. _» 12. Örlogsflottane I. Örlogsfiottans __ i6* — tåttnst. 1. råttosr. — l68« 3* nedifr* , anvårkningsvärdt. 1. anmärk; ningsvärdt 170. 6* erhålla iås erhållna. — 178. 6• motionen lis motiven. __ 189. 22. __ sensure läs censure. 21 x. — 5. __ utlitnode läs utlåtande. — 214. — 24, — oberonde lås oberoende. _ 215. — *3. — styroode läs styrande. — 225, II» — Regerinsformen lis Regering*; formen. _ 234. — 12. underdåninhet I. underdånighet. — 235. — 3* _ Constirutios lis Constirution®. 238* — l°* — öfver läs äfven. 239* — 9« öfversätta lås afsatta. 22. codstitutionclla lås constitQfis* nell»» rad4 »tär 246. 22. _ StgS läs Utgå. 2?3. — 6. —« fortkomma, läs förekomna. — 8. förkliras lä* lörklarat. 2?4- — 3- M» täcktets läs täckte».
St. i allmänhet och Regeringen särskildt, skola egna deråt en så förtjent och samvetsgrann uppmärksamhet, att min välmenande afsigt icke kan förfelas. Man vet att personalen inom krigareyrket, visserligen genom egen omtanka och betydlig uppoffring, men dock i öfverensstämmelse med allmän och enskild nytta, så åtgärdat, att dess Den 24 Augusti e. m. 415 medlemmar liro pensionsmässiga vid 50 års Sider och kunna till och med vid 45 år taga afsked, med rättighet att betala linde återstående 5 åren, för att då njuta full pension. Deras tjeust linder fredstiden, och andra hafva vi lyckligtvis icke erfarit under en hel tjenstemans ålder, är visserligen icke mödosammare eller ansvarsfullare än andra Statens embetsoell tjenslemäns, på långt när må hända ej ens så besvärliga och maktpåliggande, som t. ex. de flesta af laudtstatens tjenstemän, landshöfdingar, landssecreterare, landskamererare och deras biträden, samt kronofogdar, häradsskrifvare och länsmän, hvilka, utan rättighet lill semester, utan vicarier, året om, dag ut och dag in, äro träget sysselsatta och all deras tid och omtanka upptagen, om de till Regeringens och folkets belåtenhet skola kunna sköta sina så mycket mer vigtiga befattningar, som både Kronans och enskildas rätt och hästa i ganska mänga hänseenden hvila på dem. Dock kunna dessa embetsoch tjenstemän icke taga afsked med rättighet att komma i åtnjutande af full pension förrän vid fyllda 70 år, om de ej med läkarebetyg förmå styrka sin sjuklighet, då de vid 65 år erhålla pensionsrält.
Mag:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Stander, med det af särskilde Kommitterade afgifna underdåniga utlåtande och förslag, angående åtgärder för befrämjande af en förbättrad skogshushållning; Gifven Stockholms Slott den 30 Maj 1857. Uti underdånig skrifvelse den 5 December 1854 hafva Rikets Ständer, som, med fästadt afseende på de alltmer bekymrande resultat, som af skogshushållningen i Riket lemnades, ansågo lagstiftningens mellankomst vara af behofvet högt påkallad för att afvärja vådorna af den vanvård, hvaraf skogarne lidit, och af den ringa omsorg, som, oansedt den stora averkningen, egnades åt deras återvext, på vidare 76 Kongl. Maj:ls Nåd.
Om icke det af bemälte Commission inköpte f. d. så kallade Hessensteinska kalladeH^s huset, kunde till Riksgälds-Conloiret uplåtas, i utbyte mot det af Genesensteinska" ral Assistance Contoiret begagnade hus, och, i delta fall, sednare lägenEgendomen, heten få af Entrepreneuren för den nya Inrättningen begagnas; så, och efter det Drätsel (kommissionen, i afseende på frågan om f. d. Hessensteinska husets utbyte mot det af General Assistance Contoiret innehafvande Hus, i underdånighet förklarat sig finna ifrågavarande utbyte så mycket mera angeläget, som sistnämnde eller General Assistance Contoirets Hus är för en Pant-Låne-Inrättning apteradt och i flere afseenden för detta ändamål tjenligast, hade Kongl. Majit, uti Skrifvelse af den 24 Mars innevarande år, i Nåder behagat för Herrar Fullmäktige framställa behofvet för nämnde Inrättning, att provisionelt lill nästa Riksdag få utbyta f. d. så kallade Hessensteinska Huset mot General Assistance C011- toirets local samt äska Herrar Fullmäktiges yttrande: huruvida Herrar Fullmäktige funno sig kunna samtycka till berörde utbyte emot de up~ gifne vilkoren. Till detta föreslagna provisoriska Husbytet hafva Herrar Fullmäktige, med hufvudsakligt instämmande uti hvad Kongl. Maj:t i Nåder behagat framställa, samtyckt, under följande hufvudsakliga vilkor, nemi: 1:0
Besvärsoch EkonomiUtskottens utlåtande N:o 117.) X. B. 606. E. 607. A. 623. — N:o 323. rörande skedd votering öfver 2:ne i StatsUtskottets memorial N:o 316 omnämnda frågor. X. B. 606. A. 623. E. 686. Statssamt Allmänna Besvärs-och EkonomiUtskottens Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: —• N:o 1. angående arfvode åt en särskild Secreterare för de förenade Utskotten. IV. B. 35. A. 112. — N:o 2. i anledning af väckt fråga, att Calmar län måtte i tvänne landshöfdingedömen fördelas. IV. B. 234. A. 318. — N:o 3. i anledning af väckto motion om rättighet för rustoch rotehållare i Barne, Wiste, Ase och Kållands m. fl. härader i Skaraborgs län, att erhålla utsyning å närmast belägna kronoskog, för knektestugors uppbyggande. IV. B. 234. A. 318. V. E. 240. — N:o 4. angående inköp och utdelning af ett antal exemplar utaf Svenska Fornskriftsällskapets handlingar. V. E. 47. — N:o 5. i anledning af väckt motion om rättighet för vissa hem man - ( 161 ) man i Färentuna härad af Stockholms län att erhålla årlig utsyning å en Kronans park. IV. B. 234. A. 325. Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 6. i anledning af väckt motion om uppmuddring af sundet vid södra Stäket. IV. B. 234. A. 325. — N:o 7. i fråga om en lånefond till jordbrukets förkofrande. IV. B. 234. A. 325.
Se vidare BevillningsUtskottets betänkande N:o 11. — angående de dertill hörande förmulärer. IX. B. 215. A. 655. X. E. 485. Bevillningsmedlens ingående till RiksgäldsConlorel. Se RiksgäldsContoret. Bevillningssumman, angående fördelning af. X. B. 403. A. 412. E. 485. BevillningsUtskottets Cancellipersonal och Vaktbetjening, angående minskning i. VI. BevillningsUtskottets Ledamöter. Se Lista. BevillningsUtskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 1. om antagande af en cancellist utöfver den i Riksdagsordningens 24 § bestämda personal. I. B. A. 224. — N:o 2. angående återlemnande af Herr G. W. Gillbergs hos BorgareStåndet väckta motion, om restitution af äganderältsbevillning för Upsala stads löningsjord. II. B. 180. A. 298. — N:o 3. angående återlemnande af Grefve Anckarsvärds, Carl Henrik, lill Höglofl. Ridderskapet och Adeln ingifne memorial om befrielse i visst fall från båkafgifters erläggande. I. B. 622. II. A. 296. — N:o 4. angående återlemnande af Herr von Hohenhausens, Michael Silvius, motion om inrättande af dubbel postgång emellan Gottland och fasta landet. II. B. 180. A. 299. — N:o 5. angående återlemnande af Herr Contractsprosten Thilde'ns motion om portofrihet för contractsprostarnes och pastorernes skrifvelser i embetsärenden. II. B. 180. A. 300. — N:o 6. angående återlemnande af Riksdagsfullmäktigen Daniel Anderssons från Hallands län motion, om villkoren för införsel till Norrige af spanmål och andra Svenska iandtmannaproducter. II. B. 321. A. 322.
Den I 3 Februarii. 34» ture skall ytterligare indragning af Sedelmyntet, i stället för att öka, mera minska Sedlarres värde, och en efter Näringarhes behof, med noggrann urskiljning verkställd utsläppning af Sedlar, öka, i stället för att minska deras värde. — Om till Jordbruket i Sverige af brist på Penninge förlag, produceras 50,000 Tunnor Säd mindre, 'än det skulle gjordt om det ej saknat tillräckeligt förlag till Odlingar och ett behörigt brukningssätt; så måste ju detta qvantum Spannmål, förskrifvas från Utlänningen, hvarigenom uppkommer ett större behof af Växlar, en ökad Import, och häraf en högre Cours samt äfven ett högre Agio, hvilket senare i vårt Land för någon del bestämmes, af samma Person och omständigheter, som Coursen. Om således de Sedlar som utur Banquen eller på Banquens Credit utsläppas, användas på den inhemska Productionen, då denna af en sådan utsläppning är i ett verkligt behof, så icke minskas, utan till och med ökes Sedlens värde. Grefve Spens, Jacob Melker: Jag anhåller vördsammast det Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes genom Proposition inhämta, huruvida icke Högloflige Ridderskapet och Adeln skulle behaga med mig instämma uti den önskan , att Herr Friherre Anckarsvärd ville låta särskildt till trycket befordra sitt nu upplästa Memorial. Det torde för fullständighetens skull ej böra saknas, till upplysning för dem, hvilka lika med mig, ej förr än frågan blifvit vederbörligen framställd och till fullo utredd, 342 Den 13 Felruarii. kunna bestämma blifvande innehållet af deras slutna Voterings-Sedlar, Herr Grefven och LandtMarskalken hemstälde , om Ridderskapet och Adeln behagade instämma, i den af Grefve Spens framställde önskan, att Friherre Anckarsvärd måtte anmodas från trycket utgifva sitt ifrågavarande Memorial -3 hvilket bifölls. Grefve von Platen , Baltzar Bogislaus:
Herrar Gezelius, Lundman och Mats-2 son ansågo underdånig anhållan böra af Rikets Ständer till Kongl. Maj:t frambäras, att genom Nådig författning måtte stadgas , det alla hus och gårdar i Rikets Städer, med undantag af Stockholm, Götheborg och de Skånska städerne, som redan stiftat egna Brandförsäkringsverk, varda underkastade brand: Lagsamt Allm. Bese.o. Oec. Vtsk. Uti. N;o 17. 9 försäkring uti det allmänna BrandstodsBolaget, med iakttagande af de Reglementarisk» stadganden härvid, sorn af vederbörande husegare kunde komma alt beslutas samt af KgR Maj:t i Nåder stadfästas. Antom till Expod. Utskottet den 8 April 1829; Utlåtande, i anledning af väckta Motioner, att den i 24 Cap. ByggningaBalken stadgade skyldighet för hemman ä landet, att Brandstod gifva, måtte upphöra. I detta ämne har till Utskottens handläggning blifvit remitteradt från Högloft. Ridder skåpet och Adeln : Ett af Pierr Grefve Gyllenborg , Johan Henning, till nyssnämnde Riksstånd ingifvet anförande , deruti Herr Grefven , under å-i beropande af erfarenheten, att husegare i städerna icke kunna förbindas till deltagan - jo Lag-samt Allm.Besv.o.Oec. Utsi. Uti.
ANNA (häftigt). olycklig! störta henne i så djupt elände! Karl, Karl, och detta kallar du kärlek! KARL (går hastigt fram och tillbaka; något förlägen). Anna, du förstår inte det. Du förstår inte, Och likvisst kunde du göra henne så gränslöst hvad det vill säga, att dagligen, stundligen se en ung vacker flicka, som man älskar 80 ANNA (hastigt afbrytande). Var det hos din mor som Elisabet ? KARL. bodde hemma och vi sågo hvarandra jämt. Hon Ja, hon tjänade hos min mor i två år. Jag passade upp mig naturligtvis; min mor hade endast en tjänarinna. Hon var så vacker, så god, så bener men, du kan inte förstå det, du haglig, och jag jag, en yngling med starka passioANNA (sakta och sorgset). Jo, jag kan förstå, att man kan synda, men KARL (undvikande). Synd, synd! Om du visste, hvad läkare säga ANNA (med afsky). dessa tider! (Paus. Dämpadt och bedröfvad.) Karl, mins du, hvad du yttrade om mannen, som hade lungsot? KARL (förvånad) Hvad menar du? ANNA. andra, inte ens om det »gälde lifvet». KARL. hederlig människa tänka; men hvad hör det hit? Ja, det är min åsikt, och så måtte väl hvar enda Du sade, att ingen har rättighet att uppoffra Åh, jag vet! Det är omöjligt slippa höra i 81 ANNA (allvarligt). passioner» och med »hvad läkare säga». Om Elisabet också hade varit en låg, dålig kvinna du hade ändå inte haft rättighet offra henne för ditt »välhans, som Och så vill du urskulda ditt brott med »starka befinnande». (Häftigt.) Ditt brott är långt större än KARL (förnärmad). men hur kan du göra en jämförelse? Den andre jag Anna, jag har felat emot Elisabet, det är sant; begick ju bedrägeri, stöld, ja, nära nog mord, då ANNA (med förtrytelse). drog du henne inte? Kanske inte med löften, Då du? ja hvad gjorde du? Be men med försäkringar om din kärlek. Vet du då inte, att kärleken tror, utan löften.
Riksens Ständer med en Nädig Proposition, bwartill Stats-Secreterare hade författat ett underdänigt Project, hwilket, lydande säsom det wid Protocollet finnes bilagdt, med Kongl. Maj^ts nädiga tillständ nu upplästes och uppä Stats-Rädets underdäniga tillstyrkande af Kongl. Mast i Räder gillades med befallning, att dest i enlighet dermed utfärdade Nädiga Proposition skulle pä manligt sätt till Riksens Stander öfwerlemnas Lx ?rotocoIIo Larl L). Lkotzman, Den iZ September. 4Zr Stormäktkgste Allenrädigfte Konung! ^edan Eder Kongl. Mast i Dest om Stats Werkets tillständ och behof den Z Julii nästlid ne är till Riksens Ständers dä förordnade Statsutskott afgifne Nädiga Proposition, ibland an nät föreställt Allmänna Spannemälö Magazins Inrättningens genom kriget iräkade bekymmer samma belägenhet, samt nyttan och nödwändigbeten af dest äterförsättande i fullkomlig werk samhet: och Lill Riksens Ständer, under erkännande af venna inrättnings wigtiga bestämmelse r flere uppräknade afseenden, uti Skrifwelse as den ss ststlidne April, pä förklarad öfwertyge! se om inrättningens wäsendtliga inflytande pä samhällets wälständ och nödwändigheten af dest bibehällande, i underdänighet anhällit om Eders Kongl. Maj:ts Nädiga bifall till wista för In. rättningens förwaltnrng nödige och till ändamä. let tjenlige ansedde, samt i denna deras skrif, weise anfö de grunder; sä har Eder Kongl. Maj t medelst Nädig Remist behagat deröfwer äfla dest tillförordnande Stats-Berednings undcrdäniga utlätande; och som Riksens
Lag, emedan det icke någonsin blifvit af Riksens Ständer godkändt, samt Kongl. Maj:t, enligt 1772 års RegeringsFonn icke egde magt, att stifta någon CriminalLag utan Riksens Ständers samtycke, dels ock ansett allmänna Lagen, som utsätter gradationer i bestraffningen vara vida lämpligare än berörde Kongl. Bref, hvarest Spöstraff utsättes för all fång'spillning, och att, i händelse Riksens Ständer dela denna öfvertygelse, de, för att återställa 1734 års Lag i denna del till sin fulla kraft, endast behöfva att för Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla, att de icke kunna erkänna 1786 års KonungaBref, såsom Lag. Nu mera framlidne Herr Ehrenborg, Casper_, har förenat sig med Herr Cederschjöld derom, att Riksens Ständer ega anledning begära upphäfvande af sådane Författningar, som ej i Constitutionel väg tillkommit, vare sig efter nuy ar sulde RegeringsForm eller före densarn - I3I4 Lagutskottets Betänkanden. mas utfärdande, samt alt, om ock 1772 års RegeringsForm icke i likhet med den nu varande upptog någon rätt för Riksens Ständer, att granska de emellan Riksdagarne utkomne Lagförklaringar, så var dock den Lagstiftande magten uppdragen gemensamt åt Konungen och Ständerne; men då all Lagstiftning eller ändring af Lag, vare sig sådan, som heslutes af Konung och Ständer gemensamt, eller sådan som på Konungens åtgärd, utan Ständernes medverkan, ankommer, promulgeras af Konungen, har Herr Ehrenborg ansett Domaren vara saklös, då lian iakttager innehållet af sådane Lagbud, utan behof eller ens rättighet att granska sättet för deras mer eller mindre lagliga tillkomst, hvaraf i många fall oreda och osäkerhet skulle uppstå; och hvad särskildt frågan om undanrödjandet af 1786 års Kongl, Bref angår, bar Herr Ehrenborg icke tvekat, att tillskynda bifall å motionen, enär det synes obilligt, att jemte Tjenstens förlust Spöstraff äfven skall åläggas.
Han hade lemnat målarakademien för ett hälft år sedan med vackra betyg; nu hade han just tidigt om våren flyttat ut till Nacka, der en målarskola var upprättad och en liten koloni artister slagit sig ned för att använda den ingående sommaren till studier i det fria. Karl Vrede var en ståtlig ung man, mycket lik systern; de friska, öppna dragen i hennes ansigte hade i hans ett uttryck af manlig käekhet och kraft; de bruna ögonen lyste af lefnadsmod. Ruth och den unge målaren hade råkats några gånger på fleuristateliern, då denne senare kommit upp att besöka Klara. Många ord hade ej vexlats dem emellan; men den unge mannens ansigte fick alltid ett varmt skimmer öfver sig, när hans öga mötte Ruths, och han hade tusen gånger inför systern uttryckt sin varma beundran för hennes unga väninna: Nu var det aftaladt, på Karls enträgna inbjudan, att de tre: pappa Rebolledo, Klara och Ruth, skulle använda den vackra majdagen till en utflygt till Nacka, der de skulle råka den unge artisten och tillbringa hela sin dag i det gröna. De skulle företaga den långa promenaden till fots, deri låg nöjets största charme; och den rymliga matsäckskorgen, som pappa Rebelledo ej på vilkor tilläts bära — » du skulle bara ruska sönder äggen, du opraktiska pappa », förklarade Ruth — utan som flickorna togo emellan sig, vittnade godt äfven för dagens mera materiella nöjen, der den lilla kortegen i den tidiga timman vandrade i väg utefter de sabbatstysta gatorna. Det hade varit en tidig vår med blå, ljumma dagar. Den hade gjort styfva dagsverken, solen; vinterkälen i marken var sedan länge en saga blott. Och sedan denna lossat bojorna, som tryckte det sofvande lifvet i frö och rot, hade det blifvit en jäsning och ett spirande i den svarta jorden, som inom kort i ett trollslag förvandlat den i spädgrön äng och backar i kokett toalett pour le saison.