Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrifvelse, N:o 23. 5 handlat de vackla frågorna om öfriga föreslagna slambanor samt om statsbidrag för andra jernvägsanläggningar, eller förehåll frågan om anskaffande af de till jernvägsbyggnaderna erforderliga medel, Rikets Ständer nu endast beslutat, att, i afräkning å det belopp, som för arbetena å Statens stambanor under innevarande riksdag kan varda bestämdt att utgå under år 1863, ställa till E. K. Maj:ts förfogande en summa stor Två millioner Riksdaler att, i mån af behof, utaf Riksgälds-konloret utbetalas, för fortsättande af södra stambanan från Mullsjön till närheten af sjön Salen, i den vid sistförflutna riksdag beslutade sträckning, dock med rättighet för E. K. Maj:t att vid jernvägsarbetenas utförande, på sätt hittills egt rum, närmare bestämma de orter, som banan skall genomgå och de ställen den bör anlöpa. Med anledning slutligen af de hos Rikets Ständer gjorda ofvan omförmälda framställningar om skyndsamt fullbordande af vägslräckningen emellan Mullsjö och Jönköping, hafva Rikets Ständer ansett sig ega skäl att i underdånighet anhålla, det Eders Kongl. Majit täcktes anbefalla vederbörande att, om sådant utan förlust eller alltför stora olägenheter låter sig göra, så påskynda arbetet emellan Mullsjö station och staden Jönköping, att denna del af södra stambanan må kunna för trafiken öppnas redan innevarande år. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 4 Februari 1863. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 31 Jan. 1863. Preste-Slåndet den 31 Borgare-Ståndet den 31 Bonde-Ståndet den A Febr. — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående upphäfvande af föreskrifterna om den s. k. fattigprocentens utgående från sterbhus. (Lag-Utskottets Betänkande N:o 16.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har fråga blifvit väckt om upphäfvande af föreskrifterna angående den s. k. fattigprocentens utgående från sterbhus.
Inkomster, StatsVerkets, beräkningen deraf 54, 123. InkomstTitlarne, derå anordnade utgifter 62. Instruction för R. St:rs Revisorer, förslag dertill 353. Interesse-medlen, deras beräknande 54, 123. »9 Bet. N:o InyalidlnrSttningen på Ulricsdahl, anslaget i44, 248. — Räkenskaper, ang:de R. St:rs Revisorers anmärkningar 62. — verkställd revision af 1826 års räkenskaper 3oi. Inventering af Meubler och Linne i K:gl. Slottet 43g JordbruksContoirs inrättande, angrde i3. Jordförluster, genom Götha och Södertelje Ca nalers anläggning, angrde 2Ö2. Juringius, Assessor, om belöning . * . 174. JustitiaeCancellerens Lön, angrde 128, 237. — Ombudsmannens dro 168. — Rådernes dro . 128. — StatsMinisterns dro 237. Järta, f. d. Landshöfding, dess Pension iÖ2. KammarRätten, Presidentens Taffelpenningar, angrde ii8, 237. Klubb, gemensam för alla 4 RiksStåndeil 4°* 166. — serskildt Mern. om verkställigheten 167. —. Klubbar, RiksStåndens, kostnaderne för desamma . 41j 42j 97,98. Klädesoch Bomullstygs-tillverkare, ersättning till dem för deras dyra inrättningar 356. Kohlräntors i Stockholms Län utgörande 228. Konga och Upvidinge häraders fördelning emellan 2rne Fogdar . 128. f. d. Kongl. Famillen, rörrde Bankens ersättning för dess förskott till liqviderande af dess förmögenhet 96, IÖ2. 20 Bet. N:o Korsö Fyrbåk, inköp deraf . ; . .8, 78. Koskull, Major, ang:de dess Löneförmåner . 398. KrigsAcademien, dess anslag i3a, 23g.
Under sådana omständigheter uppstod fråga om allmänningarnes delning, en åtgärd, som, beträffande socken-allmänningarne i Skaraborgs län, blifvit genom Resolutionen på Adelns besvär den 12 Juli 1731 tillåten, såvida ej några bruk eller bergverk deraf kunde taga skada. Äfven för Östergöthland meddelades, genom Resolutionen den 8 Januari 1735, en dylik tillåtelse; och genom den öfver 1734 års skogsordning den 5 April 1739 utfärdade förklaring utsträcktes samma rättighet till hela riket, såsom skäl hvarför åberopades den förbättrade skogshushållning, som deraf skulle blifva en följd. I afseende på Härads-allmänningarne anhöll allmogen vid 1734 års Riksdag om enahanda tillåtelse; men regeringen förklarade då, att dessa voro kronans tillhörigheter och behöfliga till brandskadades hjelp, publika byggnaders underhållande m. m.; hvarföre denna begäran afslogs, helst det vore att befara, det ifrågavarande allmänningar snart skulle blifva uthuggne. Vid 1762 års Riksdag förnyade allmogen sin berörda anhållan, med hemställan om allmänningarnes delning mellan socknarne, men utan bättre framgång. ' Man afvisade saken med löfte, att den skulle tagas i öfvervägande vid författandet af den då under arbete varande nya skogs - 12 Lagsamt Allm. Hest'.- oell Ekonomi Utskottens Betänkande, JY° 29. ordningen. Åt »manufakturister och fabrikörer» medgafs rättighet att å de eljest i synnerligt hägn tagna kronoparkerne åtnjuta utsyning af virke, som erfordrades för deras verks underhållande; hvarjemte till skogväxt oduglige kärr och mossar å desse allmänningar till ängsodiing upplätos. Den skillnad emellan frälseoch skatte-skogarne, som under den föregående tiden utbildats, bekräftades nu formligen dels genom 10—16 kap. af 1734 års lag, dels ock genom de derefter utgifna skogs-ordningar.
hards ododlige diktare, ungdomsskalden, studentsingaren, kiind sf en hvar, hog soul lbg, bildad sorn obildad, har nere i rhentrakterna anda l h g t forbi Schwarzwalds hojder och Hohentwiel till Bodensjons grona vattenspegel, han, hvars s h g e r ljuda i glada toner f r h hvarje studentpauke diir nere i Heidelberg eller hiir uppe ti GaisbergetL romantiskt ljuda i valdhornsklang genom poesifyllda skogar, han, Victor von Scheffel, hvars kiirlek framfor allt iignats den grrmla ungdomsstaden, ~ d Heidelberg, t du feine !~ .Huru ar icke denna beromda slng sjungen a£ tusentals manniskor, tryckt i tusentals flygblad, p % alla D Heidelbergerandenken) &gt; och brefkort, ristad i minnesmynt, huru har den ej bidragit till att gora Heidelberg Ira, och hum stolta aro de ej dlirofver, heidelbergarna, det mi % vara den larde mannen, som emottager vittrs giister frln fjarran lander, eller guldsmeden, sorn sdjer minnespenningen och med patos, verklig patos, deklamerar de kanda stroferna: alt Heidelberg, du feine I aftonens skonhet, berusad a£ luftens renhet, uppfiiskad af hvilan och svalkan i akacielundens skugga, glomsk af det sorl af all vgrldens tungomtil, sorn sakta hores friin turistgrupperna omkring, sitter jag bar och omformar versen i mitt eget lands sprbk: - Du Heidelberg, som talar om gamla minnens glans i Rhens och Neckars dalar, din like aldrig fenns. Du stad med ungdomsl&amp;gor, pB vin och visdom rik, du s t L vid klara v k o r; oh lyss till ' huld musik. Nilr maj med losa tommar kor fram som sommarbud, han dig af blommor sommar en dejlig brudeskrud.
Dä ock igenom detta tilök'e Fullm^gstgskap, bancsusns utgift i samma mon skulle förökas, som Le tilkomne banco-Fallm'gliges ärliga arfwodcn komma at utgöra: lärer det Heterwärda Bonde-S:än« det, ulan all twifwel, sinna med billigheten öf-verensstamman. de, ban^nsn, löta derstädes nedsalta »a stort (lasina!, såsom hwaraf Räntan til fyraxroLent wäre , utgör det ärliga Arfvode för SiändetS F-rllm-g ige, som det H:derwärda Ständet för dem l rer sinna godt c.t clstermlnsra; och hwarigenom tillila den kostnad kan blifwa erjatt, som för det H dermrda Bonde > Ståndets utsedde Ledamöter n id LancoKcvinonerne blifwer oundwikelig. Hoilket allt til de bekxeÄive Ständens eget benägna ompröfwande, wördsamt öfwerlcmnas skulle. Är och dag som föreskrifwit star. Efter befallning U. käellln^ius. Lades pS bordet. 124 S8ä Föredrogs a nno Hemliga Utskottets kr-rtewollsUtdrag af den 4. Junit, iörcmve 6.>nc-> SkuIdrrS licfuiäLlion med Oe6i'-Sedlur under de twän»e ar koi>Iii»kianvn kemmer ar mara' sa wäl sem Hans Lxcellsnee Fnherre I^illjel Orou rA yftr nde i samma ämne, hwilkck, sämre ?rmoeoliL-Urdraget bitsivil den 5 Junit laggdr pä Boidet. Grefwe l^s milton, I.uäviZ'. Npläste följande lii krei ie,oo Ilse:
Min öfvertygelse år att Revisorernes Berättelser böre fästa allmänna uppmärksamheten; och då jag sett dem flera Riksdagar lemnäs utan ringaste granskning, har jag ansett mig pligtig, att anföra hvad jag i detta hänseende funnit mest anmärkningsvärdt, under hopp att mitt exempel en annan gång kan framkalla mera sakkunniges framställ, ningar. Hvad den sista af Friherren besvarade anmärkningen beträffar, harden af mig blifvit gjord derföre, att jag icke kunnat föreställa mig annat, ån det en egendom, som, efter slutadt köp, längre tid tillhördt Kronan, borde på något ställe finnas såsom dess tillhörighet antecknad; och att, då detta likväl icke skedt, sådant borde af Revisorerne anmärkas. Utaf Friherre af Nordins förklaring finner jag nu skälet till Revisorernes tystnad i denna omständighet; men då man ej känner upprinnelsen af den så kallade Rubelfonden, och för första gången hör, att den skall vara en Hans Maj;ts Konungen» Euskiita tillhörighet, så torde det böra uppdragas åt State-Utskottet, att härutinnan till Riksend ‘ Ständer Den s4 Felruérii. Ständer inkötiuna med upplysning om förhållandet. Till mina förut gjorda anmärkningar, ani håller jag att ytterligare få lägga en ny, Jag har nemligen i' Allmänna MagazinsDirectionens egen Berättelse funnit, att 65,000 tunnor spanneinål, mera än som åtgått, blifvit af Herrar Landshöfdingar från Magazins-inrättningen requirerade; Då Directionen sjelf tilikånnagifvit, att den saknar all instruction, lärer den stå tinder Regeringens omedelbara styrelse; och man horde fästa StatsUtskottets uppmärksamhet på nödvändigheten att undersöka, huruvida en så stor Stats-requisition kunnat ansvarslöst göras, ällramest då en så ögonskenlig förlust derigenom tillskyndas det allmänna. I Sammanhang härmed torde äfven genom Stats-Utskottets åtgärd kunna erhållas en tahleau öfver de spannemåls-djitråden, som de sednare åren från Magazinslnråttningen utgåth
Sprengtporten, Ja k. Wilh.; Om E. o. Ad. behaga besluta att instämma i BondeStis inbjudning, så är det ju klart, att discussionen till följd af ett sådant beslut icke kommer att inskränka sig till blott den financiella delen af frågan. Men som jag föreställer mig att ingen önskar att JernvägsBetänk. skall vid den gemensamma öfverläggningen punktvis föredragas, och då det derjemte icke torde vara olämpligt, att Hr Gr. o. Landtm., som vid detta tillfälle förer ordet, redan i beslutet får en vägledning i afseende på den form för öfverläggningen som Ständerna önska, skulle jag tro, att man närmade sig det som öfverensstämmer med 614 Den 13 Maj e. m. allas meningar, örn man antoge BorgareSt:s inbjudning, hvarom jag således får anhålla. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Sedan vi nu i denna fråga fått emottaga prot:s-utdr. från två Stånd, Sr det temligen gifvet att vi icke hafva något annat att göra än att instämma i ettdera af dem, och då det icke kan nekas, att BondeSt:s beslut innehålles i BorgareSt:s, tror jag att R. o. Ad. kan instämma i det förra, allrahelst som det bestämdt uttrycker hvad som hufvudsakligen bör hlifva föremål för den gemensamma öfverläggningen. Hr Cederschiöld, Rob. Theophron: För min del är det temligen likgiltigt, huruvida R. o. Ad. instämmer i BorgareSt:s elier BondeSt:s inbjudning. Jag kan nemi. icke föreställa mig, att man kan yttra sig öfver den financiella delen af frågan utan att tillika vidröra frågan i sin helhet. Om R. o. Ad. således instämmer i BondeSt:s inbjudning att hufvudsakligen yttra sig om den financiella delen, så äro R. St:r dock oförhindrade att yttra sig öfver frågan i sin allmänhet. Jag begärde emellertid ordet med anleda, af en talares önskan, att ingen ledamot skulle få yttra sig mer än en gång.
Svensk pansarplåt af 4T0, verktums tjocklek 12,600: — » en d:o, med 100 qvadratfots pansarbeklädnad af fyrdubbel lj verktums Svensk plåt 9,500: — » 200 qvadratfot Engelsk och Fransysk pansarplåt med taflor 18,000: — » ammunition, med undantag af krut 3,000: — » ersättning för kanoner, som genom försöks-skjutningen göras till krigsbruk odugliga 4,000: — » till uppförande af skyddshus, skottvall m. m., samt för transporter, aflönin gar m. m 14,900: — » anskaffning af kanoner och projektiler af ny eller förbättrad konstruktion, samt till utgifter för behof, som genom försöken ådagaläggas 38,000: — Summa R:dr 100,000: — Vid pröfning af denna nådiga framställning har Utskottet, enär Kongl. Majit uti Dess nådiga Proposition, angående Statsverkets tillstånd och behof, jemväl å 4:de Hufvudtiteln begärt ett extra statsanslag af 100,000 R:dr för artilleri-försök, ansett sig böra tillse, huruvida icke de ändamål, för hvilka ifrågavarande särskilda anslag voro afsedda, egde med hvarandra det sammanhang, att dessa anslagsfrågor borde på en gång hos Rikets Ständer till pröfning förekomma.
Den 21 Juli. 2037 Utdrag af Vrotocollet, hållet hos Heder v. Bonde-Ståndet, vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 21 Juli 1^15. S. D. Efter föredragning af Constitutions-Ut“ skottets sedan den 20 i denna månad på bordet hvilande Utlåtande, af den Ig förutgående, i anledning af Kongl. Majus den 14 i samma månad å Rikssalen meddeldta Nådiga svar, rörande befunnen stridighet i 42 och 94 §. §. af Regerings-Formen; fann Bonde-Ståndet för godt, att samma Utlåtande till alla delar bifalla. Ut supia. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. I förmodan, att htfad Bevillnings • Utskottet i dess afgifna Project till Bevillnings* Stadga föreslagit i 2 Art. 6 §. 1 Mom. rörande skyldighet för Borgenär i Concoursmål, att under den i öfrigt stadgade Edgång jemväl innebegripi, att de qvitterade Bevillnings afdragen å den för lånet utfästa renta, fått af Gäldenären fulleligen åtnjutas, varder af Höglofl. Riksens Ständer gilladt; hade bemälte Utskott i Memorial af gårdagen hemställt om icke. I.ag Utskottet borde anmodas inkomma med Project till den förändring i Borgenäis-Eden vid Concourser, hvartill berörde föreskrift kunde föranleda; och som Bonde-Ståndet i dag bifallit, hvad Bevillnings-Utskottet i föienäiude målto uti dess Project till Be - Den 21 Juli, Bevillnings-Stadga föreslagit; så beslöts, det skulle Uag-Utskottet anmodas , att i anledning häraf med^Utlåtande inkomma. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin S. D.
Det har väl blifvit sagdt, att denna inrättning skulle medföra för långt uppehåll i målens afgörande; men jag har funnit mål, som, efter att i4 H. aS aoa Den 9 Oclobcr f. m. hafva blifvit fullt utagerade i Beredn., ändock ej blifvit föredragna i Statsrådet på 4 ända till 6 eller ännu flera månader. Långsarnheten ligger således icke i Beredn., utan i brist på verksamhet hos de föredragande; och kraftlösheten tror jag icke kan öfvervinnas blott genom arbetets förökning. Det har äfven blifvit sagdt, att den säkerhet, Beredn. medför, ej skulle behöfvas, så länge tryckfrihet finnes. Men jag frågar: livar skulle väl, utom Beredn., tillgång finnas till de handlingar, som skola tryckas? Det förekommer mig för öfrigt oväntadt att nu höra tryckfriheten prisas såsom en garanti för Svenska folkets frihet från det håll, hvarest man ifrigast arbetat på dess inskränkning. Jag finner således betänkligt alt biträda Utsk:s förslag i denna del, desto hellre som jag tror, att Beredn. kan i framtiden blifva ännu bättre, än den tilläfventyrs nu är, och i samma mån då medföra mera nytta. Frih. Boye: Äfven med äfventyr att föröka Hr Stuarls förundran skall jag upptaga den del af hans yttrande, som innefattar denna förundran, och förklara, att orsaken, hvarföre jag bestridde det förslag, som förevar i sista plenum, var den, att jag ansåg detta förslag icke innebära någon garanti för folket; och jag förmodar, att jag äfven är berättigad att hafva min öfvertygelse. De, som då förfäktade förslaget, ansågo sig visserligen vinna stor popularitet och ådagalägga stor benägenhet att försvara folkets sak; men jag önskar, att folket ej på dem må tillämpa den gamla regeln: qui prouvent trop, ne prouvent lien. — Frih. Ehrenborgh har sagt, att Beredningen ej uppfyller sitt ändamål, d. v. s. att den icke uppfyller allt, hvad deraf kunde väntas; men jag skulle tro, att man derför icke bör försaka, hvad man har.
Komp. i Stockholm, hvilka blifvit erbjudna, såvida ackordsbeloppen till Banken eller för dess räkning till Bankens hus i Hamburg kontant inbetalades inom två månader efter det Fullmäktige af Rikets Ständers beslut härom undfått del, samt tillåtit att Bankens derefter återstående fordran på grund af protesterade vexlar finge i Bankens räkenskaper afskrifvas, så har, efter det vederbörande fullgjort det vilkor, Rikets Ständer bestämt för de gjorda ackords-anbudens antagande, återstoden af Bankens ifrågavarande fordran 71,786 R:dr 35 öre R:mt blifvit i Bankens räkenskaper för nästlidne år afskrifven. § 19- Beloppet af Såsom fortsättning af den uti 20 § af 1860 års Revisions sedia/vidle, berättelse intagna redovisning för beloppet af Bankens utelöpande skilda tidsedlar, få Revisorerne meddela följande uppgift: punkter. Uti förestående summor liro jemväl inräknade de å LåneAfdelningen anordnade förskott i och för Postremissmedelsoch Postvexel-räkningarnes förstärkande, men då dessa förskott motsvaras af kontanta bebållningarne hos Låne-Kontoren i dervarande Postremiss-kassor, så måste afdrag derför ske, för att det verkliga beloppet af utelöpande sedlar må kunna erhållas, hvilket, med iakttagande af sådant afdrag, befinnes utgöra: 1860 Oktober 6 R:dr 37,074,092: 30. 1861 September 7 „ 38,680,05 6: 96. § 20. Fullmäktige, som ansett försigtigheten bjuda att i tid förstärka Mynning a) Bankens under detta år ganska strängt anlitade förråd afmyntadt s,V*ersilfver, hafva derföre under den 23 nästlidne Maj hos Kongl. StatsKontoret anhållit, att för Bankens räkning måtte utmyntas 4 R:dr R:mt stycken till belopp af
Med föranledande af Rikets Ständers Revisorers år 184 f afgifua Berättelse, att uppbördsoch redovisningsprovision blifvit, efter olika grunder beräknad för olika medel, och olika inom olika Stift, hvadan lämpligt ansetts, att det genom allmän författning blefve bestämdt, om och, i sådant fall, till hvad belopp provision eller procent för hvarje slags medel bör af uppbördsmannen eller den redovisande få beräknas, har Eders Kongl. Maj:t, i Nådig Remiss af den 12 dennes, häröfver infordrat Konsistorii underdåniga yttrande, hvars hufvudsakliga innehåll finnes Konsistorium anvisadt i Nådigt Utslag af den 27 April xS4o å underdåniga besvär af Konsistorie-Notarien härstädes, anförda öfver Kongl. Kammar-Rättens åläggande för honom af den 6 December 1838, att återbära 6 procents uppbördsoch redovisningsarfvode, det han för uppburna, besparade pastoralier sig till godo beräknat; från hvilket åläggande han genom ofvanåberopade Utslag blifvit i Nåder frikallad, enär Dom-Kapitlet härstädes upplyst, att 6 procents arfvode för uppburna medel Konsistorie-Notarien härstädes från äldre tider tillfallit, och Eders Kongl. Maj:t dessutom, under den 28 Juli 1824» i Nåder tillåtit Konsistorie-Notarien i Strengnäs att, såsom provision , af uppbörden, beräkna sig 6 procent; hvilket belopp Konsistorium äfven nu ansett sig böra i underdånighet föreslå till Nådigt bifallande, genom den allmänna författning, hvars utfärdande i ämnet Rikets Ständers Revisorer ansett vara af förefunna omständigheter påkalladt. Götheborgs Stifts Konsistorii underdåniga Utlåtande. Till underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss under den 12 sistlidne Februari, rörande den provision, KonsistorieNotarien beräknar för medel, som af honom redovisas, får Konsistorium underdånigst meddela följande upplysningar: Vid Götheborgs Dom-Kapitel uppbär
Måhända torde det icke vara ändamålsenligt att yrka återremiss af denna punkt, enär jag vet att meningarna inom BankoUtsk. varit mycket delade i afseende på upställningen af de nu föreslagne föreskrifterna för Fullmäktige i Banken, och måhända kunde en återremiss föranleda något sämre stadgande än hvad denna punkt nu innehåller. Jag kan likväl icke med tystnad helt och hållet instämma i detta Utsk:s förslag, enär det afviker från vissa grundsatser, jag har i afseende på den ordning hvaruti sedelindragning eller utlåningens minskning bör i Banken ega rum. Utsk. har sagt, att i första rummet skall, under de omständigheter, som i första rummet äro förutsatte, och hvaremot jag icke har något att erinra, utlåningen genom Handelsoch Näringsdiskonterna minskas, och deruti instämmer jag. Sedan står: ”afslå ansökningar om kassakrediliv,” deri instämmer jag äfven, men sedan kommer ytterligare: ”upsäga till inbetalning inom 3:ne månader redan beviljade dylika kreditiv.” Detta anser jag icke böra följa så hastigt på de förutnämnde åtgärderna, utan bör förutgås af inställelse af vidare utlåning på fastigheter och på Diskonlrörelse. Derefter borde först vidtagas upsägning till inbetalning af redan beviljade kreditiv om sådant skulle erfordras; men jag är öfvertygad att del icke erfordras om de föregående åtgärderna blifva vidtagna. Detta är den erinran jag har vid öde punkten litt. a alt göra. För öfrigt kunde det visserligen vara mycket hvarom man kunde yttra sig, men måhända är det icke skäl alt alltför mycket röra i dessa föreskrifter, enär, såsom jag förut yttrat, det måhända skulle kunna föranleda lill andra föreskrifter, som blefve ändå mer bindande för Bankofullmäktige; och jag anser dem icke böra vara i sina åtgärder alltför mycket bundna af Ständerna, emedan när Ständerna välja Bankofullmäktige böra de dertill utse personer, för hvilka de hafva det förtroende, att de komma att vidtaga de bästa åtgärder, som omständigheterna kunna påkalla. Hr von Hartmansdorff: Uti inledningen står ett ord, som är farligt. Det gamla stadgandet lyder så här: ”oberoende af de åtgärder
Delta Förslag bestar deruti, akt hälften af sä wäl WästGösha och Smälands Dragone-Negementer som de begge Skånska indelta Cavallerie Regewenter, h vilka nu bära namn af Carabinieroch Hufar-Regementer skola sörwaiidlas lill Jnfanterie derwid Utffoitet anser böra pä följande sätt tillgå: a:k Kongl. Maj:t, igenom Desi utsedda Ombud, i Räder räckes öfwerenskomma med Rusthällarne af desia Regimenrer om en wiff artig afgift, i Spauenmal för hwarje Oiummer som derigenom fär pä bestämd lid af 50 är hafwa fä wäl Hästen som Sadel-monderingen och alr hwad dermed gemenstap äger vacante, aldeles i likhet med hwad är 1791 stedt med en del af Lif-Regementet och Osgötha Cavallerie-Regemenkc, all afgif en för den rättighet, att hafwa Hästen med tillhörigt vacant torde böra bestämmas olika ester Rusthällens olika godhet i ffiljagttaa Landsorter» dock sä att, inom samma Regemente Bicance-afgifter blefwe lika: att ehurmväl Sraks-Utstotket anser det icke egenkeligen tillhöra sig, akt förestå dctaljerne wid werkstalligheren af Infanteriets förmerande utaf Cavalieriet, tror dock Ukstottel för sin del a t det enklaste och billigaste sättet wore det 4 hela Efgvadroner Utaf hwardera af ofwannämnde Regemenlen blefwo förwandlade till Jnfankerie, dä dertill Den 22 November» nsz dertill borde tagas Ofwerstc-Lieurenantens samt g:ne Esqvadroner, som ej äro Stabs - Efgvadroner; denna Infanterie Corps skulle wäl komma akt besia under Ofwersiens af der Cavallerie Regemente Befäl, hwartill den tillförene hördt, men Öfwersie-Lieutenanten dork blifwa desi Second-Chef; hwarje Rytsmästare, Lieutenant och Cornet ffulle bibehällas wid sine indelningar, Hasie-hemmans och Fördels-räntor; men göra Jnfanterie.tjenst som Capilainer, Lieutenankcr och Fändrickar, Qvartermästare blifwa ^ Fältwäbel med bibehållande af sin indelning, Häste.hemmans och Fördels-räntor; samt de g:ne Corporals-Jndelningarne likaledes bibehällas såsom Sergeants, Förares och Fouriers - Indelningar i nuwarande Jnnehafwares händer; fem Jnfanterie Corporaler tillsättas wid hwarje Compagnie, som sär hwar och en sin Nummer och detzukom sä mänga tunnor Spannemäl, som en Corporal wid indelta Infanteriet af Kronan bestås i Auditeurs, RegememsFältskärsoch Regcmentsskrifware-Tjensterne besiridas af de samma Personer, som wid Cavatlerie-Regementet hafwa Indelningar; Mönsterskrifware och Underläkare ätfölja de Compagnier, hwartill de tillförene hört; Trumslagare och Spel tillsättas och erhälla hwar sin Nummer, samt tilldelas sä mycket Spannemäl, att deras