Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det märkbara företräde i afseende på utbildning och tjenstbarhet, som indelda kavalleriet genom de vid detsamma inrättade exercis-sqvadroner i sednare tider vunnit framför infanteriet, hvilket ännu saknar motsvarande bildningsanstalter, ådagalägger så ögonskenligen, huru angeläget det är, att tillfälle beredes äfven indelda infanteriet till erforderlig öfning i hvad dess tjenst tillhörer, så framt det skall Lunna uppfylla de anspråk, fäderneslandet för sitt försvar på detsamma äger, att allt vidare bevis härför synes vara öfverflödigt. Då emedlertid Rikets Ständer, fast än med erkännande af en sådan öfnings stora vigt, allt hittills vägrat anvisa de för ändamålet nödiga medel, får jag, under åberopande af hvad mitt på nådigste befallning afgifna betänkande om ett fullkomligare ordnande af försvarsverket till lands uti ämnet innehåller, underdånigst hemställa, det måtte Eders Kongl. Maj:t nu af Rikets Ständer i nåder äska, ej Transport 6,7(30: 40. S, 31 Transport G,760: 40. 8, mindre till inrättande af instructions-kompagnier vid indelda infanteriet enahanda belopp, som rid sista Riksdagen dertill begärdes, eller för personalens underhåll 35,000: — —- samt för vidmagthållande af nödige sängoch liusgerådspersedlar m. m 2,500: tillhopa ålrigen 37,500: — —. än ock dels för tillvägabringande af en ytterligare utsträckning af indelda infanteriets regementsmöten, hvartill nuvarande anslag till möteskostnader ej lemnar erforderlig tillgång, likaledes årligen <. 17,631: — —- dels till fyllnad i de för öfningsläger afsedda medel, årligen 9,500: — —.
Sill uppföranDe af bpggnaD för ett Rational^u* feum 500,000, att unDer 3:ne år utgå meD tilsammans 150,000: 45:o $ör utarbetanDet od) orDnanDet af ^apitenen 23. £ronjtranDS famltngar röranDe Den forDna Sgpptijfa bpgg* naDSfonflen 3,000: 46:o §ör inlöfanDet af 300 exemplar utaf ©menffa §ornjfriftS*©älljfapetö från trpcFet utgifna årliga famlingar 1,800: 47:o Sill gratifikation åt 2lfaDemi*2lDjunften 0 Q. Ramftröm för inrättanDet af (Stocholms Spceum 3,000: — ~ 48:o Sill bcreDanDe af Delaktighet för ^Sorgmäftare ocl) ^ommifionS^anDtmatare i €mil*©tatenS ^>enftonS* inrättning (beräfnaDt för ett år) 8,800: SillfammanS $ö:co R:Dr 2,929/679: 37. 1. 2ltt fåfom SånebiträDen från mårt RifögälDS*^ontor utgå, unDer De milfor och enligt
Jag får härmed underrätta dig, att jag genom förbannade omständigheter, som kommit emellan, ser mig urståndsatt att nu skicka dig de af dig reqvirerade 6000 rdr., och som jag ej heller ser någon dager att så snart göra det, så finner jag ingen annan utväg, än att du tills vidare gör upp med Jernkrona att få tillgång till hans kassa. Saken är den att den satans ryttmästar P. å nyo uppväckt processen med mig om ej mer eller mindre än hela Tunanäs. Man har gjort upp att jag skulle ha åtkommit egendomen genom tvänne falska vittnen, som nu afgifvit en formlig bekännelse, och derigenom har målet fått ett ganska betänkligt skick. Jag har emedlertid satt alla fjädrar i rörelse för att genom mina liäsonger i Stockholm få en lycklig utgång af saken, och jag vill inte tro annat än att affären på det sättet skall kunna arrangeras, men i alla fall så har min kredit för ögonblicket lidit ett sådant af bräck, att jag med svår nöd är i stånd att för egen räkning få låna 100 rdr. Jag reste sjelf till dina svärföräldrar och bad att de ytterligare skulle förskjuta den reqvirerade summan; men du vet sjelf huru våra affärer der stå och huru envis käringen är då hon föresatt sig något. Kära du, om du spelar derute så var försigtig, ty det behöfs både näbbar och klor om man skall stå sig emot så skickliga spelare som man träffar vid faraoborden i en del af de Tyska städerna. Äfvenledes får jag göra dig uppmärksam på angelägenheten att vara försigtig i umgänget med din hustru, ty en ruptur vore i detta ögonblick det fatalaste som kunde hända, och en sådan kunde under närvarande omständigheter inträffa, derest din hustru skulle skrifva ännu ett pjunkigt bref till sin mor. Faderligen Arvid Christian Stjernfeldt.» «Djefveln annamma!» mumlade Stellan skärande tänderna, ref sönder brefvet i tusen bitar och kastade dem på golfvet. På hvad sätt skulle han komma från den exigeanta Sofi, hvarmed skulle han nu godtgöra räkningen på värdshuset, der han med familj uppehållit sig en månad, och huru skulle han nu kunna återställa lorden de 100 thaler denne i Berlin förskjutit honom?
Sån ger på ena - Den 24 Februarii. 625 enahanda tid, helgade till den Högstes lof, och Hymner hemburne åt Fixionens föremål, skall då ej äga rum, och jemförelsen deraf icke blifva anslötelig för det fromma andäktiga sinnet. Om ett sådant förbud skulle för den yttre sedlighetens strängare iakttagande, finnas nödvändigt', skola likväl Theaterns Artister hafva tillfälle att från kl. ri förmiddagen till kl. 3 eftermiddagen, uppfylla det kall, deras yrke krafvel-, utan att den pligt, som vördnad och kärlek för Religionen bjuder, behöfver åsidosättas. I händelse af Återremiss, anhåller jag vördsamt att denna anmärkning får åtfölja Utskottets Betänkande. Grefve Mörner j Carl Stellan: Jag fruktar att den sista Varda Talaren misstagit sig. Utskottet har endast tillstyrkt, att i öfverensstämmelse med de redan i ämnet utfärdade Författningar, Repetitioner icke må, under de timmar af Söndagarne, då Gudstjensten förrättas, företagas, utan att utsträcka en sådan hemställan, på sätt Herr Mannerhjerta förmodat, till hela Söndagarne. Professor Hagbergs i detta ämne till Utskottet remitterade Motion innehöll väl yrkande, att Repetitioner måtte alldeles icke å Söndagarne anställas, men Utskottet har, på sätt jag nyss haft äran nämna, inskränkt sitt tillstyrkande af Motionen inom de till Gudstjensten vanligen bestämde timRidd. o. Ad. Prot. III B. 79, Bo. 626 Den 24 Februarii. mar. Jag tior således icke alt Betänkandei kan behöfva återremitteras. Grefve von Lantingshausen^ Albrect: Ehuru jag för min del med mera nöje hade skolat gilla Utskottets ifrågavarande Betänkande, om Utskottet afstyrkt Spectaclers uppförande äfven å alla de vanliga Söndagarne, yrkar jag likväl icke, i anledning deraf, någon Återreiniss. Grefve MörnerAdolph Göran:
Hos Kongl. Majit har, genom Dess Handelsoch FinanceExpedition, blifvit i underdånighet anmäld Riksens Ständers skrifvelse af den 22 sistlidne Junii, deruti Riksens Ständer, ibland annat, framfört den underdåniga ön. skan, att någon inskränkning uti Husbehofsbrännvinsbränningen ej måtte komma i fråga, utom i det enda fall, då sådan brist på spannemål inträffat både hemma i landet och på de utrikes orter, hvarifrån den vanligen hemtas, att verklig hungersnöd befaras; och har Kongl. Majit, i anledning deraf behagat i nåder förklara, att, då Kongl, Majda nådiga af. Den 18 Julli. 363 sigt är atti efter förekommande omständighet ter, vidtaga i detta grannlaga hushållsmål de mått och steg, som Rikets väl kräfver, Kongl. Maj:t således, i enlighet med hvad genom Kongl. Kungörelsen den 6 September 1815 re-’ dan är förordnad*, ville hafva Rikets innevånare försäkrade, att Husbehofs-bränvins-bränningen, af hvad ämne eller växt som finnes tjenlig, skall, utan inskränkning till tiden, vara tillåten, så vida Kongl. Maj:t icke, af högst vigtiga skäl och af dess faderliga ooh vårdnad för trogna undersåtares väl, finner Sig föranlåten att denna tillverkning inställa, samt att följaktligen Högstberörde Kungörelses föreskrift i denna del bör utan förändring bibehållas. Och får jag härmedelst, på nådigsfe be-J fällning, anmoda Hans Excelience Högvälborne Herr Grefven och Landt-Marskalken, att hvad Kongl. Mant sålunda i nåder beslutat, Högloflige Ridderskapet och Adeln meddela. Stockholm den 18 Julii 1818. G. af Wetterstedt. Kongl.
Utgifning-stid: hvarje helgfri fredag. Oe.rnnndtd Boktr.-Aktieb. - r a d. Augusta Ohrström. ^å fröken Ohrström, iVil som efter en fler-) / / årig vistelse i utt&gt;^&gt; landet för närvarande under en tyvärr allt för kort tid gästar sitt fädernesland, snart kommer att låta höra sig på en af säsongens förnämsta musiktillställningar, är detta ju en lämplig anledning att för Iduns läsekrets framställa bilden af en kvinna, som mera än någon annan nutida svensk sångerska med ära fört den nordiska sångkonstens runor på andra sidan Atlanten. Fröken Ohrström, som är bördig från Göteborg, var ett af dessa predestinerade musikaliska underbarn, som börja att sjunga och tala på samma gång, som icke trifvas annat än i en musikalisk atmosfär, och som därför gifvetvis redan vid späd ålder bestämmas för den musikaliska banan. Den lilla flickans öra var så fint, att hon utan tvekan » på gehör » kunde upptaga hvilken tonart som helst, och hon var icke mera än 11 år, då hon med framgång uppträdde på en offentlig konsert. Hennes föräldrar beslöto därför, att hon skulle utbildas till artist, och sedan hon åtnjutit förberedande musikalisk undervisning, skickades hon vid 15 års ålder upp till Stockholm för att vid sina studier vägledas af, först den åldrige hofsångaren Berg, sedan af fru Stenhammar. Hon började snart att med större och större framgång låta höra sig på mera bemärkta konserter och blef slutligen engagerad vid Kungl. operan, där hon uppträdde i » Trubaduren », » Den bergtagna », » Karpaternas ros » m. fl. De musikaliska uppgifter man vid denna scen lemnade henne voro emellertid icke tillfredsställande för hennes stora arbetslust och brinnande kärlek till konsten; hon lemnade därför efter tvänne vintrars arbete vid den svenska scenen sitt fädernesland och begaf sig till Paris i afsikt att ytterligare förädla sin sångkonst. H ä r fick hon en förträfflig lärarinna i m:lle Rosina Laborde, på sin tid Grand Operas förnämsta koloratursångerska och elev af Meyerbeer,som icke endast vägledde hennes studier, utan
Bih, till R. St, Brot, 184,0, 4 Sami, 2 Afd, II Haft, 1 Statssamt Altm. Bcsv,- och Ekon.-TJtskottens Beiänkandej N\o 25. grund för det nya förhållandet dem emellan icke syntes böra fastställas, än den redan i Kongl. Brefvet den 2 October 1806 uppgifna, eller jemlikhet med roteringen i det öfriga Riket, nian afseende å den möjliga minskning, sådant kunde verka i Regementets på förhand till 800 man Kådigt bestämda styrka; i öfverensstämmelse med hvilka åsigter, i händelse desamma vunno Kongl. Maj:ts Nådiga bifall, Rikets Ständer anhållit, dels att Kongl. Maj:t täcktes, till efterrättelse vid den skeende nya roteringen inom Jemtland, i Nåder förordna, det Jemtlands soldater åläggas samma skyldigheter, som öfriga indelta manskapet i Riket, men att, utan fastställelse af den provisoriska regleringen af rote-hållet derstädes för längre tid, än de 8 år, lör hvilka densamma blifvit af Länets invånare antagen, roteringen derefter måtte, oberoende af den måhända aflägsna tidpunkten för afvittringens fullbordan, jernnäs till likhet med det öfriga Sveriges, sedan hemmanens godhet, grundränta och öfriga utskylder blifvit emellan Länen behörigen jemförde och tagne i beräkning, hvarefter de i Jemtland Lil 1— kommande nyhemman borde öka den gamla roteringen med ny, dels ock att de sålunda för Jemtlands Fält-Jägare-Regemente tillstyrkte vilkor jemväl måtte sträckas till Jemtlands Häst-Jägare-Esquadron, så att rust-hållarne dervid finge åtnjuta all den lindring i deras skyldigheter, som antingen redan blifvit elier framdeles kunde varda rote-håilarne inom provinsen beviljad. Kongl.
Här är nu blott fråga om , sedan den till trefjerdedelar är färdig, man ej med kraft bör fullfölja den si6ta fjerdedelen» Ett hufvudsakligt och kraftigt skäl för påsk ya; Den 6 Augusti e, >n„ 32? dandet af detta företag hämtar,. jag deraf, att man då kan vara mera försäkrad, att den blifver fullföljd under ledningen af en man, som ej för detta ändamål af någon kan ersätta». Hvad sättet för bidragets utgörande angår, så, huru man må välja det efter första eller andra alternatifvet, blifver det utan tvifvel tryckande, men väljer man utvägen genom lånesystemet, så att efterkommande, som mäst fä begagna Canalen, äfven komma att vidkännas sin del af kostnaderoe , tror jag, att man väl-: jer det bästa. Det är visserligen sannt, att ett Jånesystem, som blir känbart för efterkommande, kan hafva mycket skäl emot sig, men man bör ej glömma, att efterkommande ännu mera kunna skadas af en för dryg beskattning pi nuvarande generation. Om man således skulle besluta, att låta bidraget utgå genom bevillning på samtida medborgare så skall visser-: ligen, då de öfrige skatterne redan äro så betydlige, denna tillökning i beskattningen äfvenså mycket anticipera på efterkommandes tillgångar, som ett förnuftigt lånesystem. Jag kan således ej annat än finna, att då ett så betydligt bidrag skall lemnäs till Canalen, det äfven till en del af efterkommande bör bestridas, i synnerhet som de mäst komma att draga nytta af den. Uppå derefter af Herr Grefven ock Landt~ Marskalken gjord proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att Statsoch BsncoUiskottens ifrågavarande Betänkande, t anledning af 528 Ben 6 An"usLi c. m, de dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återremittera.
Hammarsuddar och Edslandet; N:o 243 i anledn. af väckt motion om rättighet för åtskilliga hemmansinnehafvare inom Frötuna och Rådsmansö socknar att få lösa sina liemmansräntor efter ett visst stadgepris. Företogs till pröfning StatsUtskrs d. r dennes på bordet lagda utlåt. Nro 235 i anledn. af Prosten Åstrands motion örn bestämmande af viss tid, som landshöfding skall innehaft sitt embete, innan han kan erhålla landshöföinge-pension. Gr. Frölich, Dav.r Jag får för min del endast föreslå det amendement, att 10 år må bestämmas till den tid,enlandsliöfding bör hafva tjent, innan han tager afsked med tillgodonjutande af pension. Hr Hjärne, Harald: Då det skulle kunna hända, att, i fall stadgandet godkändes, sådant Utsk. det föreslagit, en landshöfding, som varit förut tillförordnad, kunde få räkna detta tillgodo vid beräkningen af de 5 åren, och detta väl ej lärer vara Utskrs mening, får jag föreslå, att ordalydelsen må blifva sådan, att en landshöfding, som skall komma till åtnjutande af pension, bör hafva tjent i 5 år såsom ordinarie landshöfding. Frih. Ehrenborgh, Casp. Wilh.: Den af Gr. Frödell gjorda anmärkning synes mig vara af den beskaffenhet, att betänk, mäste återgå. Det är första gången saken ar före, och då måste anmärkningar, i fall de anses förtjena något afseende, föranleda till återremiss. Hvad mig vidkommer, kan jag ej dela Gr. Frölichs åsigt. Hr Gr. torde med mig Den 3 September. 33 mig vara öfvertygad, att i allmänhet en landshöfding efter fyllda 60 års ålder sällan svarar emot hvad man af honom har att fordra. Pension tillkommer honom ej förrän efter fyllda 65 år. Jag skulle tro, att följden af det föreslagna correctivet ej Liefve annan, än att vi alltid finge landshöfdingar, som fyllt 65, kanske t. o. in. 70 år. Jag tror, att länen deraf skulle hafva föga vinst.
Jag erkänner, att detta Iand i många fall är ett exempel att följa, eluira ekonomiska författningar, efter det landets mönster, säkerligen icke Liefve ändamålsenliga, med mindre afseende fästes på de särskildta förhållanden, som finnas rotfäslade inom så väl det ena som det andra landet. Ur Frihtn har föreslagit, att någon person måtte ditskiekas för att inhemta speciel kännedom om de försigtighetsmått, sorn kunna böra iakttagas vid öfvergångep till det af Hr Frihm föreslagna friare systemet. Jag liar ingenting emot detta förslag, men jag önskar blott, alt den person, som erhåller uppdraget, mätte äga förmåga alt bedomina den stora skilnaden emellan Preussen och Sverige. Jag vill icke uppehålla R. o. Ad:s tid med linga commentarier, utan anhåller blott, att Hr Frih. o. Landtm, ville framställa propos. på TJtskrs betänk., enär fi ågan numera synes vara så omtalad oell beskrifven, alt ytterligare discussion deröfver icke lärer kunna sprida vidare ljus i ämnet. Gr. Posse, Fredr Salomon: Äfven jag skall söka att icke länge uppehålla R. o. Ad:s tid. Då jag såsom ledamot tillhör det Utsk., som behandlat denna fråga, så anser jag mig skyldig att på något sätt redovisa för de motiv, som ledt mitt beslut. Jag medgilver att Gr. Hamiltons project af fri brännvinsbränning både kunde och äfven i framtiden skulle medföra lyckliga verkningar; men en hastig öfvergång anser jag till sina följder betänklig. Inom den ort, hvarest jag är bosatt, har brännvinsbränningen under de sedan sistlidné riksdag förflutna åren betydligen minskats, äfvensom pannornas antal. Jag har länge insett farorna af brännvinsbränningen, sådan den nu bedrifves, hvilken gått anda derhän, att roan snart sagdt dränkes uti en syndaflod af brännvin; men ännu värre skulle förhållandet blifva, om brännvinsbränningen Liefve fri; ty något hvar skulle anse sig kunna samla förmögenhet genom alt utvidga brännvinsbränningen. Detta har varit grunden, hvarföre jag velat följa de principer, som hittills varit gällande.
Falu stads innevånares deraf föranledda underdåniga ansökning om Stats telegrafens utsträckning från Gefle till Falun, har icke vunnit Kongl. Maj:ts nådiga bifall. Under år 1860 fullbordades och blef af Hans Maj:t Konungen till allmänt begagnande invigd en af enskildt bolag med låneunderstöd af Staten anlagd jernväg för lokomotiv, till beredande af en lättare varutransport inom Vester-Bergslagen emellan sjö arne Wessman och Barken, hvarigenom för såväl den tunga godstrafiken i denna bergslagsort, som för resande kan undvikas begagnandet af den med svåra, branta backar uppfyllda 1A mil långa vägen emellan Smedjebacken i Norrberkes och Ludvika i Grangärdes socken. För detta företags utförande har Bolaget af Staten bekommit lån till belopp af 400,000 R:dr Rint, samt af delägarne uppburit 430,000 R:dr berörde mynt. De för orten gagneliga fördelarne af detta företag kunna icke bedömas efter den erfarenhet, som vunnits under den korta tid, hvarunder jernbanan af ifrågavarande femårsperiod varit till begagnande upplåten. b) Sjökommunikationer. o A sjön Runn och dermed sammanhängande vattendrag hafva några mindre skutor eller lastbåtar Tab. n:0 sedan längre tider tillbaka varit begagnade för transport till staden af bräder, ved, sand och tegel samt derifrån af gödsel till de vid dessa vatten belägna egendomar. Dessa fartygs ringa drägtighet har aldrig genom mätning blifvit utrönt. Under ifrågavarande år hafva tvänne mindre ångfartyg tillkommit, benämnde »Falun» 12 Stora Kopparbergs län. Ångfartyg. Flottleder. Sjöfart och handel. och »Engelbrecht», hvilka göra regelbundna turer emellan Falun samt Wika, Gustafs, Thorsångs och Stora Tuna socknar, hvarvid en icke så ringa persontrafik förekommer, samt i öfrigt användas till bogserfartyg för lastpråmar vid varors transport emellan nämnde socknar och Korsnäs jernvägsstation, äfvensom för timmer o flottor till dervarande sågverk. Hvardera af ofvannänmde trafiklinier beräknas till omkring 11 och 2 mil.
Utskottet tillstyrkt enahanda eftergift i afseende på distillering, som i § 20 omförmäles, så synes den ifrån äldre författningar bibehållna föreskriften orri sådan redskaps mätning af justerare böra försvinna; hvaremot det icke torde vara utan vigt att den, som förfärdigar redskap för bränvins-tillverkning eller distillering, då han till stämpling af justerare anmäler redskapen, tillika uppgifver personen, åt hvilken redskapen blifvit förfärdigad, enär vederbörande Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, hvilke månatligen erhålla del af de stämplingsbetyg, som justerarne under månaden utfärdat, härigenom jemväl undfå kännedom, hvarest redskapen finnes. Utskottet, som i enlighet med nu uttalade åsigter uppställt förändrad lydelse af §§ 25, 26, 27 och 28, hemställer, att Rikets Ständer måtte bifalla hvad Utskottet härutinnan föreslagit. § 29. 1 sammanhang med beslutet om upphörande af skyldigheten att låta verkställa mätning af sådan redskap, sorn i större bränneri begagnas, har Utskottet också varit betänkt på att föreslå det arfvode, hvilket för stämpling af berörde redskap bör justerare tillkomma, enär detta icke, såsom hitintills, kan utgå efter redskapens pannerymd; och hemställer Utskottet, att omförmälda arfvode måtte bestämmas till 50 öre för hvarje redskapsdel, som med stämpel förses. Dessutom och då det dagtraktamente af 1 R:dr 16 sk. Banko, som gällande 14 Bevilln. m. fl. Ulsk. Bcl. M 2. förordning tillerkänner justerare för den händelse att han i mätningseller stämplings-förrättning kallas från sitt hemvist till enskild man, efter nu förändrade tidsförhållanden, torde vara allt för ringa, tillstyrker Utskottet, att berörda dagtraktamente måtte höjas till 3 R:dr Riksmynt. § 32. I öfverensstämmelse med hvad Utskottet vid § 23 hemställt, har åt 32 gifvits den lydelse, förslaget innehåller. § 33.
Majit vilja föreslå Rikets Ständer att, i full öfverensstämmelse dermed, stat för Svea IIof-Rätt definitivt fastställes, dock under förbehåll af rättighet för Kongl. Majit att vidtaga de tillfälliga jemkningar, hvarom bär ofvan är förmäl dt. Uti särskild nådig Proposition till Rikets Ständer har Kongl. Majit, som ansett den till Dornhafvanderne i Norrbottens och Westerbottens län af de inom deras domsagor belägna lappmarkers innevånare nu utgående näst och skjutsersättning böra upphöra, samt ersättning för denna inkomst Dornhafvanderne på annat håll beredas, i Nåder föreslagit Rikets Ständer att bevilja ett årligt anslag af tillsammans 3,200 Ridr Runt, att uppföras under Riks-Statens Andra Hufvudtitel frän och med det år, då den nya statsregleringen träder i verkställighet, och emellan nyssbemälde Domhafvande sålunda fördelas, att deraf tillägges Domhafvanden i Westerbottens läns södra domsaga 1,400 Ridr och hvardera af Dornhafvanderne i Westerbottens norra domsaga och de båda domsagorna i Norrbotten 000 Ridr, emot skyldighet å Domhafvandernes sida att afstå från den dem nu af lappmarkernes innebyggare tillkommande näst och skjutsersättning; i sammanhang hvarmed Kongl. Majit föreslagit, att jemväl den till tingstolkar af lappmarkernes innebyggare i Norrbottens län utgående tolknäst måtte samtidigt med domarenästen upphöra och ett årligt anslag af 300 Ridr i stället å Andra Hufvudtiteln uppföras, att utgå till arfvoden åt en tingstolk inom hvarje af Norrbottens läns sex lappmarker, nemligen Arwidsjaurs, Arjeplougs, Jockmocks och Qvickjocks; Gellivare, Juckasjärvi och Enontekis; äfvensom att dessa tingstolkar må förklaras berättigade att af Statsverket tillgodonjuta skjutsoch traktaments-ersättning efter gällande rese-reglemente i 11 klassen, för biträde vid alla de förrättningar, som ej å vanliga tingsstället ega rum, dervid resan beräknas från tingsstället i orten och dit åter.
Majrt att besluta om försäljning af de till Faktoriet hörande och i Kronans ägo varande lägenheter, dervid handlat i strid emot Regeringsformens 77 §., som bjuder, det Konungen icke må, utan Rikets Ständers samtycke, någon egendom eller lägenhet, genom försäljning eller annorledes, Kronan afhända; och 2:o Att, då i anledning af Kongl. Maj:ts, vid sistlidna Riksdag, afgifna nådiga proposition om Statsverkets tillgångar och behof,18) deruti, ibland extra anslagen, begärdes för tillverkning af 15,000 gevär 300,000 R:dr., Rikets Ständer, på sätt deras underdåniga skrifvelse af den 22 Januari 1835 19) innehåller, beviljat, till anskaffande af 9000 gevär, ett anslag af 180,000 R:dr, men hvarken i denna skrifvelse, eller i den vid förutgångna Riksdagen under den 30 November 1829, så vidt den rörer det i samma afseende då beviljade anslag, ibland föremålen för dessa, till anskaffande af ett visst antal gevär, anslagna medel blifvit omnämnda eller afsedda förändringar eller utvidgningar at någotdera utaf de förut befintliga Gevärsfaktorier, Herrar Stätsllåds Ledamöter, hvilka icke destornindre tillstyrkt att för ett sådant af Rikets Ständer icke IS) Bihanget till RiksSlåndens Protokoll 1834 °cR 1835, i:a Samlingen, issia Afdelningen, png. 3l. ,9) Samma Bihang, io:de Samlingen, i:sta Afdelningen, N:o 278. 49 icke faststäldt, ändamål, måtte användas de 32,156 R:dr 43 sk. 1 r:st., som af nämnde anslag utgjorde endast ett temporärt öfverskott, tillkommet derigenom, att, enligt tillika gjordt tillstyrkande, den emot anslaget beräknade gevärstillverkningen i samma mån skulle, under de påföljde åren, minskas, sålunda äfven i detta fall boredt en öfverträdelse af 65 §.