Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Som likväl de uti dessa §<§ innefattade stadganden helt och hållet äro af reglemente - Bevillnings-Utskottets Utlåtande M 34. risk beskaffenhet och icke stå i omedelbart sammanhang med någon af de §§ i Bevillnings-stadgan, i hvilka Utskottet föreslagit ändring, kan återremissen icke till någon åtgärd föranleda. §§ 4 och 5 hafva blifvit återremitterade af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet, men bifallna af Presteoch Borgare-Stånden, (dervid dock Preste-Ståndet beslutat att det vid slutet af § 4 förekommande stadgande, som begynnes med orden: »Då fast egendom, som under sistförflutna tio ur» elc. borde erhålla följande lydelse: »Utan särskilda i taxerings-handlingarne eller Kommittéens protokoll antecknade skäl, får fast egendom, som under sistförflutna tio år blifvit såld eller undergått ofvan omförmälda värdering, icke uppskattas lägre, än den sednast betingade köpeskillingen eller den godkända värderings-summan. Åbyggnader å stadsegendom» etc. (lika med Utskottets förslag). Ridderskapet och Adelns samt Bonde-Ståndets återremisser afse i allmänhet, alt §:n skulle undergå de förändringar, som af besluten rörande Bevillnings-stadgan kunna vara påkallade; hvarförutan hos förstnämnde Stånd uppmärksamhet blifvit fästad derå, alt särskild taxering af byggnader å landel ej borde ske, samt att husbehofsqvarnar borde från sådan uppskattning vara undantagna. Hos BondeStåndet har särskildt yrkats, att den behållna inkomsten borde läggas till grund för fastighets—värdets bestämmande.
Under sådana förhållanden hade Öfver-Jägmästaren Kasten i underdånighet sökt rättighet till pension af 1,000 R:dr B:ko och till stöd härför är af t. f. Chefen för Skogs-Institutet och Kammar-kollegium anfördt, att Jägeri-statens tjenstemäns göromål fordra full styrka och rörlighet samt äro vid många tillfällen för helsan blottställande; att Kasten är den äldste bland rikets examinerade skogs-tjenstemän och att hans förtjenstfulla verksamhet omfattade såväl skogshushållningens praktiska som vetenskapliga del, samt att behofvet syntes högeligen fordra tillsättandet af en verksam person till ifrågavarande särdeles mödosamma befattning, hvilken det alltså vore önskligt att Kasten utan kännbar uppoffring kunde lemna. På grund af hvad sålunda förekommit hur Kongl. Maj:t i Nåder föreslagit, att Rikets Ständer måtte för sin del medgifva, det Öfver-Jägmästaren Kasten må, när han erhåller afsked, för återstående lifstid uppföras å Allmänna Indragnings-Staten till den sökta årliga pensionen af 1,000 Riksdaler Banko. Med afseende på de i den Nådiga Propositionen anförda skäl, finner Utskottet sig böra på det sätt tillstyrka bifall å densamma, att Rikets Ständer måtte för sin del medgifva, att Öfver-Jägmästaren Kasten må, från och med månaden efter afskedstagande^ af Skogsplanterings-kassan undfå en årlig pension af Ett Tusen Femhundra Riksdaler Riksmynt. Stockholm den 20 November 1837. STOCKHOM, TUYCKT HOS JOU. IIKCKMAN, 1837, Slats-LZt skot tets Memorial JSi 16'.*. I N:o 169.
Den 24 Martii, /. ml' 403 frågan är afgjord, om hvilka grunder böra ari.’ tagas; då, men icke förr, remitteras grunder-' ne till Utskottet, att derefter föreslå BevillningsFörordningen; men af allt detta följer, att vi alldeles icke behöfva höra Utskottet, öfver hvil-; ka andra grnnder än dess afgifna’ vi vilja antaga; och voteringen torde då icke böra af en sådan formalitet upptagas. Herr af Brinckman: Jag vill ingalunda hafva på min räkning att hafva sökt tillställa vådliga prejudicat för framtiden, eller någonsin kan vidkännas en sådan beskyllning. Tvärt-J om tror jsg mig noga hafva iakttagit 71. §. RegeringsFormen och 31. §. Riksdagsordningen, hvilka jag anhåller må uppläsas, och sorn båda på det mäst tydliga sätt, bestämma Bevillningsutskottets ytterligare åtgärd, i händelse dess* först uppgifne Bevillnings - grunder af Riksens Höglofl. Ständer ogillas. 1 anledning häraf upplästes 71. §. Regö-? ringsFormen och 31. $. Riksdagsordningen. Herr Alarick eif Rosenschöld: Jag får atl-t hulla att ContraProposition må innefatta bifall till de af Herr von Törne uppgifne Bevillning*.? grunder, hvilka derefter komma att till Be-; villningsUtskottet öfverlemnas i afseende på utarbetande af ett nytt Förslag. Grefve Spens: Jag bef ätt tili min för fett' stund sedan gjorde begäran få tillägga, att, då nu blott frågan är om grunderne till Bevills 404 Den 24 Martil , f, m. ningsFörordningeti, det torde vara tydligt, atfc detaillerne af Herr von Törnes förslag ej nu antagas, utan att åt Bevillningsutskottet öfverlämnäs att alla detailler föreslåi Friherre Cederström: De uppå Herr af Brinckmans anhållan uppläste innefatta tydligen sättet, huru RiksStåndens beslut rörande grunderne för Bevillningen skola kutttia örin* gas till enhet i men sättet på hvilket hvarje
Den som känner huru i utlandet allmänheten högst sällan begagnar annat än hårdt mynt i den dagliga rörelsen, vet ock, att hvarken han sjelf deraf funnit någon obeqvämlighet eller försport att andra deröfver beklagat sig; 3:o den förlust, som skulle drabba Staten, såväl genom silfvermyntets nötning, som derigenom att detsamma någon gång kan gå helt och hållet förloradt, hvaremot förlorade sedlar tvärtom utgjorde en vinst för Banken. Härpå kan svaras, dels att silfvermynt i någon mängd D en 28 Jan nar i. 21& | icke torde kunna gå helt och hållet förloradt på annat sätt, än att det fäller i sjön, dels ock att så väl slitnings-förlusten som präglings-kostnaden af silfvermyutet är så ojemförligt mycket ringare än kostnaden för den stora sedeltillverkningen, att detta skäl helt och hållet talar till fördel för silfvermynts begagnande, helst då detta erhållit den hårdhet och hållbarhet, som nuvarande 12-lödiga blandning innehar; dels ock slutligen, hvad beträffar den vinst, som skulle tillskyndas Banken genom förlorade sedlar, och hvilka på mångfaldigt sätt och i stor mängd kunna förstöras, så borde detta skäl aldrig omnämnas, enär detsamma frammanar ett än kraftigare motskäl, nemligen det genom sedlars mer än vid silfvermynts begagnande ökade äfventyret för den enskilde att förlora sina penningar, hvilket det bör vara lagstiftningens omsorg att försöka så mycket som möjligt förekomma, medelst utgifvande af verkligt mynt, hvilket icke är, såsom myntsedlarne, underkastadt så .mångå sätt och tillfällen att förstöras; 4:o att genom 1-rdrs sedels-indragningen det skulle lemnäs större tillfälle för enskilda banker att få sina sedlar i omlopp.
Till Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotten : Herr Mannerstams, Johan, Motion, angå - Den i5 Januarii. 13 ende upphäfvande af Förbud mot Landsköp: Om hvilket allt de öfrige Respective RiksStånden skulle vänligen underrättas. Herr Munck af Rosenschöld, Eherhard, yttrade, att som Herr von Schulzenheim, David, den äldre, Memorial angående uppränsning af de inom Stockholm belägne Sjöar blifvit den io dennes förmiddagen till Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskolten remitteradt, finge Herr Munck af Rosenschöld anhålla, alt hans rörande samma ämne ingifne Memoria], hvilket den 10 dennes eftermiddagen endast blifvit till Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet remitterad t, äfven måtte till StatsUtskottet förvisas; hvilket uppå af Herr Grefven och LandtMarskalken gjord Proposition af Ridderskapet och Adeln bifölls. Justerades vidare: S. D. eftermiddagen Remitterades Till Lagutskottet: 1:0 Ett Memorial af Grefve Gyllenborg, Johan Henning, angående ändring i vissa fall uti Författningarnes Föreskrift om RättegångsProcessen till vinnande af mera beqvämlighet för Parter. 14 Den 15 Januarii. 2:0 Ett Memorial af Friherre Stael von Holstein, Corfitz Ludvig, angående rättighet för Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, att, utan omgång, rätta förelupen olaga Vattenuppdämning, jemte ett Anförande af Friherre af Nordin, Carl, rörande samma ämne. 3:o Ett Memorial af Friherre Mannerheim, Lars August, angående upphäfvandet af EmbetsVerks rättighet att dömma i Mål, hvarmed de förut tagit befattning. 4:o Grefve Lowenhjelm* Gustaf, Motion angående böters erläggande i Brottmål efter den brottsliges förmögenhet.
Vid Bevilln.- samt Allm, Besv. och Oecon.-Utsk. Utlåtande N;o 5. 9 Vid 16 §: att konstbrännerier, om de komma alt afskaffas, böra åtminstone till Maji månads slut nästkommande år oförändrade få begagnas. Emot 17 §: ä) att öfverlåtelse på annan parson af bränvinsbrännings-rättighet, som innehafvare deraf icke sjelf begagnar, bör förbjudas; b~) att någon rättsgrund icke finnes dertill, att innehafvare af bränningsrättighet, då han densamma på annan person öfverlåter, skall ansvara för öfverträdelser emot Författningarne om bränvinsbränningen, som af en sådan person kunna begås; och c) alt, då flere åboer $ samma hemman eller å serskilde hemman inom samma byelag förena sig om gemensam utöfning af bränningsrättigheten med gemensam panna, det bör vara tillåtet att flytta redskapen ifrån den ena gården till den andra, med föreskrift, i afseende på controlen, att sådan redskap bör af Kronobsljeningen med serskild stämpel förses. Dessa anmärkningar hafva Utskotteu i öfvervägande tagit, och som, i händelse
Sr - N:0 görande af 63 Kurhusinrättning, Stockholms I Stads och Läns, om disj position af en å Kungsholmen upplåten egendom till Kuylenstjerna, Wilhelm Ulrik, Kompanichef vid Kronoj arbetskorpsen,om pensionat! Kyrkeby gästgifvaregård och Kongelf stad, angående omläggning af landsvägen mellan | Kyrkhults församling, om un-1 derstöd till dess kyrkobyggnad ! Kyrkogång, om ändring i Kyr: kolagens föreskrift rörande j tiden för barnaqvinnas • • • j I anledning af återremiss j Kyrkolag, om antagande af ny! I anledning af återremiss i Kyrkorna i Skåne, angående återgång till dem af den till Universitetet Adeln. Preste Ståndet. b. 2 Dec. |b 2 Dec. Se| Nionde b. 10 Febr. b. 10 Febr. b. 15 Maj ja. a. 18 Maj b. 16 Mars b. 15 Mars b. 10 Febr. Se Se Stats - Se å. 17 Mars b. 2 Mars b. 31 Mars a. a. 23 Maj Se b. 10 Febr Nionde bidrag till Åttonde b. 3 Mars a. a. 1 Maj b. 17 Mars a. a. 30 Maj Åttonde Borgare ståndet. Hufvud b. 9 Febr. a. 16 Maj b. 15 Mars b. 9 Febr. Hufvud vägar, Hufvud - å. 12 Mars 2 Maj å. 17 Mars a. a. 28 Maj Boude Slåndet. N:ö § Ilufvud - b. 4 Dec. Titeln. b. 10 Febr. a. 14 Maj b. 12 Mars b. 10 Febr. Titeln. m. ni. Titeln. b. 7 Mars a. a. 1 Maj g. 17 Mars a. a. 26 Maj Titeln. 3718 57 38 N:o ; N:o j Sid. Ridd. o. | Preste Adeln. ! Ståndet. BorgareBondei Ståndet.
Sill referoerabe ^enftoncr åt 3Mtaite*enbor ocf; barn, 1,591 0l:br 13 fp. 4 r:ft. 05anco; 3:o Sill ^Sanben, för twenne älbre ^ronoforbtingat, ben ena på lauben öfwerlåten af framlibne Dfterjle*£ieutenanten Silfwerfparre, till beloppet flor 2,657 ©aler 24 Dre 4| pgr. ©ilfwetmpnt, od) ben anbra af Sanbélföfbingcn ©uwallö ©terM)Uö*tättéinneljafvoare, uppgå* enbe till 5,838 ©aler 18 Dre 10| pgr. ©ilftermpnt, jemte upplupen ränta, bägge meb liquibationögrunb efter 6 ©aler ©ilfroermpnt på fRiböbalern; od), röranbe ben febnare forbran, meb berwib fäjlabtwif* bor, att 05anben gobtgör «5at)ln ©tabö dpofpttal bef, i nämnbe Sanbö* fföfbingö @terbl>uö äganbe, forbran, 1314 ©aler ^opparmpnt, få ti* ba benfamma icbe reban är gulben; 4:o SrollefPa @tipenbii*^onben, 1100 0l:br meb Derå ifrån ocf> meb Sulu månab 1821 upplupen ränta; 5:o <£nbe*$ri(>ertinnan ©.
Men den lockande afsättningen till hufvudstaden, fyllandet af jernverkens jemna behof, ångfartygens och bränneriernas konsumtion, öka åtgången synbarligen öfver den naturliga återväxten, sorn på få ställen af enskille understödes genom plantering och beräknad afverkning. Det tillkommer framtiden att utvisa, hvad verkan i detta hänseende, kan följa på exemplet af den klokare, systematiska hushållning, som iakttages med allmännings-skogarne. Å. Sollentuna och Semminghundra allmänningar har trakthuggning, redan vid förra berättelsens afgifvande beredd, sedermera iakttagits med den ytterligare sparsamhet, behofven tillåtit; och fortgången häraf skall ofelbart bringa dessa skogar derhän, att de för orten blifva ett beräkneligt förråd af verkligt värde. Sedan Eders Kongl. Maj:t i nådig skrifvelse till Kammar-Kollegium den 3o:de November sistlidet år behagat tillåta, att äfven Långhundra och Erlinghundra Härads-allmänningar må än vidare under allmän vård förblifva, hafva under detta års sommar, förberedande åtgärder blifvit vidtagne, att å dem införa enahanda afverknings-melod, och hvaraf samma nyttiga påföljd synes kunna beräknas, åtminstone å de af nämnde skogar, som genom sitt läge göra en pålitlig bevakning och vård möjlig. Sammantagna averkningen å alla dessa allmännings-skogar, till sitt omfång beskrifna i den sista underdåniga berättelsen, har under desse fem — i3 - åren uppgått till 2,49° stycken timmer, i,354 ^ass gärdsel, 566 lass stör och 2,17g lass vec^ I Öknebo härad finnes tre sockne-allmänningar, hvaraf dock tvenne äro delade. Thuringe socken-allmänning delades åren 1806 och 1807, på det sätt, att skoglöse hemman erhöllo dubbel lott. Skogen, som är växtlig, vårdas af hvarje ägare särskilt, men besväras af åverkan från skoglöse grannar. Värdige allmänning delades 1809 e^tei’ oförmedladt mantal, utan afseende på hemmanens bättre eller sämre skogstillgång, och vårdas nu af gemensamt underhållen vaktare.
Som i afseende å det på första' Hufvud-Titeln numera till E, K. * rx. ■» I 798 Expeditions-Ut skottets Förslag till lind. Skrifvelse> N;o 364- M:s Egen Höga disposition anvisade anslag till Hof-Stallets utfordring hittills valit förordnad t, att hvad ett år tilläfventyas kunnat besparas, bordt reserväras, för att ett annat år, då behofvet det fordrat, för det afsedda ändamålet användas; så, och enär, enligt sednast afslutade Riks-Hufvudbok eller för 1838, af berörde anslag fanns ett till följande år reserveradt belopp af 12,348 R:dr 27 sk. 5 rst. och någon reserverad behållning jemväl vid sisth års slut lärer förefunnits, i afseende å hvilka sistnämnde medel erfordras Rikets Sländers föreskrift, huru med dem bör förhållas; alltså få Rikets Ständer i underdånighet förklara, att det belopp som af berörde anslag vid förlidet års slut finnes reserveradt, likasom det för Hof-Stallets utfordring anvisade anslag, ställes till E. K. M:s Egen Höga disposition, att för det afsedda ändamålet användas. 2:o. Då de hittills uppförda gemensamma anslag å 2:dra Idufvud-Titeln till reseoch tractaments-penningar samt skrif-materialier och expencer, äfvensom å 8:de Hufvud-Titeln till extra utgifter, i följd af nu vidtagne förändring, böra fördelas å Titlarne för de serskilda
Proposition N:o 91 21 Utdrag af Protokollet öfver Ecklesiastik-Ärenden, hållet inför Bans Majt Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 13 Mars 1863. Närvä rande: Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Friherre De Geer, Hans Excellens Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Grefve Manderström, Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup och Reuterskiöld. Slutligen uppläste Departeraents-chefen Statsrådet Thyselius till justering af honom, i öfverensstämmelse med af Kongl. Maj:t uppå'"Statsrådets enhälliga tillstyrkande förut fattade beslut, uppsätta förslag till följande trenne nådiga Propositioner till Rikets Ständer nemligen: ö:o angående tilldelande af pension från allmänna Indragningsstaten åt Provincial-läkaren i Herjeådalens distrikt, Johan Ellmin. Kongl. Maj:t täcktes, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, berörda förslag i nåder gilla samt befallde att, i enligt dermed, nådiga Propositioner af den lydelse bilagorna Litt. E till detta Protokoll utvisa, skulle till Rikets Ständer expedieras. Ex protocollo A J. Bruzelius 2? Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 92. ;Aok, tili Exp.-Utsk. den 23 Mars 1863, kl. 10 f. m. Kongl. Maj:ts nådiga Proposition till Pikets Ständer, angående pension från rikets Allmänna Indragningsstat åt Adjunkten vid Wexiö högre elementarläroverk, Magister Sven Sandberg; Gifven Stockholms Slott den 13 Mars 4863.
Ilo Förslag till Lag för densamma ,,,, se vidare i6:>le punkten. 2to dess fordran; se Stats-Verkcf. 3,0 dess Fullmägtiges rätt att få bebo RiksgäldsCoctorets förra hus; se Fullmägtigc. 11 N:o 3G N:o Pa?. Sänken, angående: dess Fullmägtigcs arfvoden; se Arfvoden. dess tillstånd; se Berättelse. förslå0, till hufvudgrunder för dess förvaltning och rörelse ,,,,, Svar på ålerrerniss Sammanjemknings-förslag ,,,, Förslag till Votcrings-proposition , , , Resultatet af omröstningen >,.,, , , a kilde Actie-egares inbjudande till deltagande i Banken och dess rörelse ,,, dess räntevinst; se Riksgalds-Contoret 21; Räntevinst. 1:0 dess invisningar; se Prsescriptionstid. !C):o dess och Banco-Disconlens räkenskapers granskning i Kammar-Rutten , , , , , , , , dess gäldenärers rätt att erlägga ränta och capital-afbetalningar å anvisadt ställe i den ort, der de äro boende ,,,,,, åtskilliga ändringar i dess hufvudbok, samt om afskrifning af ett förskott till Tumba, afskrifning å vinstoch förlust-conto, i anledning af ny classification af Tumba Bruks lumpförråd försäljning af Tumba Pappersbruk, jemte.några andra Verket rörande ärenden , , , , , Svar på återremiss återbekommande af de fördelar, densamma af Mynt-Verket af ålder åtnjutit, , , , , , 16:0 ytterligare lagstiftning för densamma , , , , l^-.o förändring i vissa delar af dess grundfondsobligationer m. m.
Det hyresbidrag, som i följd häraf år 1858 blifvit erlagdt af Stockholms stad, har, såsom Stats-Råds-protokollet (pag. 34) utvisar, utgjort ett belopp af 5,400 R:dr Runt; — och då ifrågavarande läroanstalt, — hvilken under de sednare åren varit alltmera anlitad, så att antalet af slöjd-idkare eller andra personer, som der njutit undervisning, utgörande år 1849: 287 perso - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 93. 51 ner, uppgått år 1854 till 377, år 1855 till 514, år 1856 till 586, år 1857 till 609 och år 1858 till 769 personer, — onekligen på utbildandet af den inhemska slöjdskickligheten i allmänhet utöfvar ett vida verksammare inflytande, än de i åtskilliga andra städer inrättade tekniska skolor, samt denna anstalts utveckling och bestånd derföre bör betraktas såsom en för hela landet vigtig angelägenhet, synes det Utskottet, såsom äfven Kommerse-kollegium uti sitt i Stats-Råds-protokollet meddelade utlåtande anfört, icke skäligen kunna fordras, att Stockholms stad, derest skolans lokal framdeles behöfvcr utvidgas, bör af sådan anledning forpligtas till större kostnader, än det hittills utgående hyresbidraget. I följd häraf och då Utskottet icke funnit något att erinra vid hvad Kongl. Majit i afseende på skolans förvaltning dels redan förordnat, dels nådigst föreslagit för framtiden, får Utskottet tillstyrka, att ofvan anförda nådiga framställning måtte af Rikets Ständer till alla delar bifallas. 39:o.
Och då hon såg framför sig patronen på Almvik, kände hon ett ögonblicks dödlig ångest, men det var också blott ett ögonblicks. Med blixtrande ögon och en spotsk krökning på sina täcka, fylliga läppar trädde hon emot honom, och så hotande, så djerf var hennes hållning, att patronen häpen steg tillbaka. "Hvad är meningen med ett besök vid denna tid?" "Jag har icke kunnat komma förr. Jag har varit hos domarn och talat vid honom, och jag tror att vi kunna ställa så till att herr Lönner redan i morgon är hemma." "Och för att meddela mig detta som visst sker i god afsigt hoppar patron in genom fönstret?" "På samvete, om det är min skull! Jag klappade flere gånger på, och heldre än att resa hem utan att ha meddelat en nyhet, den jag hoppades skulle ge fru Lönner en bättre sömn, fattade jag, eftersom frun ändå var uppe, det enda parti som stod öppet." "Nå, icke tar jag heller någon skada af herr patrons vänskapsbesök, men som det just icke hör till en god ordning att komma den vägen, får jag be patron ha besvär att stiga tillbaka! Sedan kunna vi språkas vid." "Grymma Magda!"... Patronen vågade räcka ut sin hand. Men Magda stötte den helt omildt undan. "Se så, inga krokvägar ... och låt bli att säga Magda jag kallas vid min mans namn, som jag icke skäms för!" Gottlieb hade all möjlig möda att afhålla sig från skratt, då han såg sin hjertnupne farbror, oupphörligt tillbakamotad af den unga qvinnan, på ett något generadt sätt komma åter ut genom fönstret, och han var nära att springa fram och emottaga honom i sina armar, då Magdas röst hejdade honom. "Så här går det an att tala ett ord... Herr patron gjorde sig väl icke illa, hoppas jag?" "Ah, det är detsamma ett så hårdt hjerta som fru Lönners röres hvarken af mitt lidande eller min uppoffring." "Jag skall säga herr patron en sak: det är förspilld möda att tänka på mig. Jag kan väl ha en smula medlidsamhet med en menniskas dårskap, om det icke är ondt menadt, men..."
Uti en hos Piikets Ständer väckt Motion liar blifvit framställdt, att en väsendtlig olikhet i Rikets Bruksegarcs och Bergsmäns vilkor sig företer, då de förre egde den stora fördelen att, genom JernContoirs-Inrättningen, kunna förlägga sig sjelfve med tillräckliga medel, emot högst billig ränta, men de senare icke hade annan utväg, än att för deras handtering söka förlag hos Köpmannen, hvilken ock ensam droge liufvudsakliga vinsten af Tackjerns-handeln , som af honom ofta blefve drifven för en utrikes bosatt principals räkning, till förlust således både för Bergsmannen och Bruksegaren samt i och med detsamma för hela Staten; att det för Rikets jernhand tering i allmänhet vore af vigt, att Tackjerns-tillverkaren må kunna, utan Köpmanna-interessets inblandande, stå i direct communication med Bruksegaren; samt att Bruksrörelsen nu mera vore oberoende från främmande interessen, sedan JernContoirets Lånefond, danad, lill en början, genom en viss rin - 350 Exp. Utsk. Förslag till und. Skrijv. N:o i48- ga afgift för hvarje å Stapelstads våg levereradt Skeppund Stångjern, och vidare understödd genom af Konung och Ständer beviljade bidrag, vunnit, under en fortsatt klok och ändamålsenlig förvaltning, dess nu egande soliditet; på hvilka grunder, så väl hemställan blefve gjord ^ om åtgärder, som för detta ärendes beredning och afgörande borde vidtagas, som äfven förslag uppgifvet om samlande af en Lånefond till Bergsmäns understöd. R. St., som, efter öfvervägande häraf, fullkomligt gilla de skäl, som blifvit framställda för den önskan, att en ändamålsenlig Låneunderstöds-inrättning jemväl måtte, till lättnad och uppmuntran för Bergsmans-yrket, kunna tilivägabringas, hafva alltså trott sig höra hos E. K. M. i underdånighet anhålla, det E. K.
När de detta hörde, vordo de fulle med vrede, och ropade: Stor är de Ephesiers Diana. Och i hela staden vardt ett upplopp; och de föllo hasteliga till, alle med ett mod, in på skådoplatsen, och togo fatt på Gajus och Aristarchus, som voro af Macedonien, och af Pauli sällskap. Och Paulus ville gångit in i hopen, till folket; då ville Lärjungarna det icke tillstädja. Sände ock någre af de Öfversta i Asien, som hans vänner voro, till honom, och bådo att han icke skulle gifva sig in på platsen. Och andre ropade annat; ty menigheten var förbistrad; och mesta delen visste icke, för hvad sak de voro församlade. Och somlige af folket drogo Alexandrum fram, den Judarna framstötte. Då tecknade Alexander med handene, att de skulle vara tyste, och aktade försvara sig för folket. När de förnummo att han var en Jude, ropade de alle med en mun, sånär i två timmar, sägande: Stor är de Ephesiers Diana. Då cancelleren hade stillat folket, sade han: I män af Epheso, ho är den menniska som icke vet, att Ephesiers stad dyrkar den stora gudinnan Diana, och det beläte som af himmelen kommet är? Så, efter der säger ingen emot, måsten I stilla eder, och intet orådeligit företaga. I hafven dragit dessa männerna fram, som hvarken äro kyrkoröfvare, eller edor gudinnos försmädare. Om Demetrius, och de med honom äro af hans handtverk, hafva sak emot någon, så hafver man Råd, och rättgång, och fogdar; der måga de klaga och svara hvarannan. Men hafven I om något annat handla, då må det åtskiljas uti någon tillbörlig samqväm. Ty det är fara att vi komme i skuld, för det upplopp som i dag skedt är, efter ingen sak på färde är, der vi kunne någon skäl af taga till detta upplopp. Och då han det sagt hade, lät han folket gå.