Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
JYi 23, i anledn. af RiksStms olika beslut, rör:de stämplade pappersafgifteo, fann R. o. Ad. för godt, att, med vidblifvande af sitt förut, rör:de karteringen af sådane köpe-, bytesoch gåfvo-bref, sorn, förrän upbud skett, å annor man transporteras eller öfverlåles, fattade beslut, samt med bifall till Utsk:s hemställan, i fråga om slämpel-afgiften för andra periodiska skrifter än tidningar, godkänna de voter:s-propos:r, som blifvit föreslagne i Den 18 Augusti. 15 detta Mern., hvilket i öfrigt icke ansågs föranleda till annan ålgård, ån att läggas till haDdlingarne. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Vid behandlingen af det Ser skildta Utsk:s förslag, ang:de ordcings-stadga vid större brännerier, tog jag mig friheten, alt sedan Utsk:s förslag blifvit afslaget, göra det förslag, att R. St. matte besluta, att till K. M. ingå roed en underd. anhållan, att K. M. behagade, derest behofvel så påkallade, utfärda en sådan stadga. Som denna stadga är beroende af det beslut, som R. St. i afseende på bräuvinslillverkningeu komma att fatta, anhåller jag, att milt förut omnämnda förslag, hvilket förra gången biet bordlagdt, måtte få hvila till dess R. St. fattat sitt beslut ang:de bränvins-tillverkningen. Uppå Rr Gr. o. Landtm:s i anledn. häraf framställda propos. beslöts, att med föredragningen af Gr. Lagerbjelkes på bordet hvilande hemställan, om en underd. anhållan hos K. M., ronde utfärdande af orduings-stadga för större brännerier, må austå lill R. St. i afseende på bränvins-tillverkningen fullständigt fattat deras beslut. Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäraD af flere ledamöter, Bevilln:sUtsk:s d. 11 dennes på bordet lagda Utlåt.
Remitterades till Stats-Utskottet. af Herr Sundblad (_N:o 66), om anslag till Trosa stads kyrka. Remitterades till Stats-Utskottet. af Herr Asker (N:o 67), om förhöjning uti beloppet af pension för Justitiae-Råd vid afsked med rätt till sådan förmån. Remitterades lill Stats-Utskottet. af Herr Asker (N:o 68), med hemställan, att folkundervisnings-afgiften hädanefter må till vederbörande skolstyrelse omedelbart levereras af Kronans och städernas uppbördsman. hemitterades till Stats-Utskottet. och af Herr Norman (N:o 69), angående ett lån af Statens medel till Umeå stad. Remitterades till Stats-Utskottet. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Slats-Utskottcts Memorial, N:o 9, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 4. S. D. Efter skedd föredragning af Banko-Utskottets Memorial, N:o 3, med återlemnande af Herr P. Westerstrands motion, om åtgärder, hvarigenom de operationer, som föregå silfverutmyntningen, vaida ändamålsenligare ordnade, till förekommande af felaktigt silfvermynt, fann Borgare-ståndet, för sin del, att nämnde motion bör till Stats-Utskottet remitteras. Från Hederv. Bonde-Ståndet.
Hennes sista verk var bildandet af den F~ansyska Fcreningen för skydd och uppfostran af öfvergifna, vilsekomna och misshandlade barn. Vi hafva alla last det nödrop, som hon &amp; r 1887 gaf uttryck &amp; t, sch som tidningarne meddelade under titeln: Barnens raddning. Uppropet vann anklang: varmhjlrtade m&amp;n och kvinnor bildade en komité. Det var under organiserandet af detta stora verk af karlek och rättvisa som hon tömde sina sista krafter. Hon dog den 18: de Dec. Hennes starka vilja hade till sitt verktyg eu, sedan lAng tid tillbaka, försvagad kropp. Under vAra olyckor &amp; r 1870, nöjde sig icke M: me de Barrau med att p&amp; sin egendom, Montagnet, ordna en ambulans, utan uppsökte själf pA slagfaltet de shrade; hon fick betala sin hängifvenhet med en allvarsam sjukdom, frAn hvilken hon tillfrisknade, men af bvars följder hon led under det Aterstilende af sitt lif. Jag kallade henne: ett " lekmanna-helgon. " Ja, i sanning, det ä r ett nytt ideal som hon sökt förverkliga; ett ideal innefattande det rent mänskliga; med samma hanförelse för sanning, rattvisa och karlek; ett ideal, som kan upplysa vagen för hvarje mor och för hvarje kvinna med pligtkansla; men detta ideal, huru nytt det kan synas, tir helt enkelt Nya Testamentets ideal, uppenbarande sig i all sin slrönhet. Jag genomgick haromdagen i minnet de itta saligheter, hvarmed Bergspredikan inleddes, och jag blef rord af att se, huru denna bild af en trogen och fullkomlig larjunge, tecknad med Mastarens egen hand, drag för drag kunde tillampas p i vilr nu afsomnade van. Om den ena eller andra religiösa gruppen skulle saga att jag öfverdrifver, skall jag pihinna om liknelsen om den barmhertige Samariten och med Jesu egna ord saga: " Gack du och gör sammaledes. " P. Pallot. (Ur Revue Chrétienne 1889.) Bara en klädning.
Jag hade ämnat föreslå en jemkningsutväg, nemligen alt halfva lånet skulle upptagas jöre, och hälften efterj silfverutvexlingens början; men mina motståndare hafva ej velat medgifva det, då jag enskildt talat med dem derom, och jag förutser, att de äro för säkra på sin sak för alt nu göra det. Jag, på min sida, kan dock icke gifva min mening förlorad, utan att åtminstone hafva underkastat den votering. Herr Rosenblad, Bernhard: Jag känner alltför mycket de pligter, som kärleken till nästan ålägger oss, för att vilja beröfva dem, som dela Friherre Kantzous yttrade tankar i afseende på ordalagen af Kongl. Maj:ts Sanction, den tillfredsställelsen att ännu tro sig äga ett nödankare för hoppet om fortfarande bestånd af en sakernas ordning, som utesluter all säkerhet för äganderätt eller för näringsflitens beräkningar. För min del, äfven om jag skulle underkasta mig Handelsbohhållares och Mäklarebctjenters småleende, för att låna ett sinnrikt uttryck af en känd publicist i samma blad, der han dokumenterat sin kännedom af våra beslut, genom meddelandet af den underrättelsen, att Riksens Ständer beslutit att beläna vexlar emot borgen; för min del, säger jag, äger jag för mycket förtroende för en af Sveriges 64 H. o* i32 Den 3 Mars f. ra. Konung och Ständer i grundlagsenlig ordning stiftad lag, för att kunna sätta i tvifvelsmål, att den skall äga full kraft. Jag äger derjemte för mycket förtroende till de framsteg, som sanning och rätt måste göra, och har deraf sett alltför lyckliga prof, för att icke vara öfvertygad, att de hinder, som ännu kunde inträffa, med lätthet undanrödjas, och jag skulle tro mig begå orättvisa mot Friherre Rantzou, om jag icke förklarade mig äga hopp, att vid en kommande Riksdag, då det kanske blir fråga 0111 en tacksägelse-adress till Konungen för utvexlingens början, den måhända biträdes af den adle Friherren sjelf. Herr von Hartmansdorff har ganska rätt deruti, att den ofullständighet, man kunde finna i bestämmelsen om realisationen, ligger endast i myntbestämningslagen.
Jag anhåller vördsamligen, mine Herrar , att J ett ögonblick värdes tänka Eder in i detta förhållande, som ofelbart och ej senare än i nästa januarii månad inträffar, derest Utskottets Betänkande antages. Blotta ordet Contractsbrolt gör ofelbart ett vidrigt intryck på hvarje Riksdagsman, och än vidrigare skall detta intryck blifva, då jagfått framställa alla de ömmande serikilta för* hållanden sig här förete. Med undantag af några få Personer, gifves ingen vid Acteurs-, Balletteoch ChorStaten, som först vid den ålder, då man äger urskiilning att med sak-kännedom och kännedom af sig sjelf, välja sitt framtida yrke, af fritt val agnat 6ig åt Theatern. De hafva nä3 stan alla af Föräldrar och Anhöriga blifvit dertill bestämda vid den späda ålder, då deras eget val och deras vilja ej kunnat rådfrågas. Då de nu uppoffrat sig för Allmänhetens tjenst, och dervid lörsummat den tid, då de kunnat göra sig competente till andra yrken, då det dessutom är beklagligen ganska säkert, att äfven de, som äro det, blott skulle öka antalet af de olycklige Sökande, som, i brist af lediga lägenheter, ej kunna hjelpas ; då de således, i händelse af indragning, äro dömde till brist och nöd med Hustrur och Barn för sin öfriga tid, frågas om det är rätt, att ej allenast utan 222 Den 2 5 Maji. billig omsorg för deras fjärmare framtid , utan äfven, förutan afseende på deras nu ägande Contracter, genast skilja dem vid ali utväg till bergning. Än mer! hvar skulle jag göra af 50 till 6o nu varande Elever, alla barn af io till 14 års ålder, hvars Föräldrar dels icke mera finnas , dels icke äro i författning att åter emottaga barn , lör hvars framtid de trodde sig halva sörjt? H*ad skall jag säga till ålderstegna Personer , sorn tjent under fyra Konungars tid, och hvaraf åtskiliige, under 30 å 40 års trägen tjenstgöring, ej hunnit öfver 4 å 500 R:drs lön?
Vidare och i betraktande deraf, att, efter hvad genom Riksens Ständers, år 1810, fattade Beslut, varit Ssyftadt, Extra Roteringen endast borde träffa så kallad priviligierad jord, samt atti. derifrån således äfven böra skiljas alla hemman och lägenheter af krono-skatteoch Frälse-natur, hvilka enligt Författningarne äro underkastade ständig Rotering, anse Riksens Ständer att vid de blifvande jemknings-forrättningarne böra från upptagande i Extra Roteringen uteslutas: 1:0. Alla vid 1811 års Extra Rotering antecknade hemman af förenämnde beskaffenhet, i afseende på hvilka särskild undersökning blifver nödig, om icke å ett och annat ställe delar af ett förut roteradt hemman kommit att i Extra Roteringen ingå, blott derföre att hemmanet i gamla Roteringen funnits upptaget till mindre hemman.tal, än hvaraf det, efter jorde-boken, består och utan afseende derpå, att sådant skett för hemmanets svaghets skull eller andre gällande orsaker. 2:0. De i Jemtland varande Nyhemman, hvaraf gamla Roteringen inom Provincen, på sätt Riksens Ständer i deras underdåniga Skrifvelse den 27 Maji 1818 föreslagit, kommer att njuta det understöd, som E, K. M:t, gemensamt med Riksens Ständer, framdeles kan täckas bevilja. 3:0. De inom Tabergs bergslag till äfventyrs varande oprivilegierade heraman och lägenheter, så vida de icke förut undergått Rotering, Underdåniga Sirifvelseri 4:0. Posthemman af kronoskatteoch Frälse-natur, derest de från Postförseln komma att skiljas, samt vid fortfarandet af denna befattning, till den del, som antingen Postföringsbesväret för dem är mindre, än sorn, enligt hvad ofvanföre är bestämdt, bör svara mot en hel Kote, eller de i hemmantal öfverskjuta, hvad som efter ortens Roterings-grund fordras till utgörande af en Rote. 5:o.
Ständer vördsamt böra tillstyrka, att Undervägaren Brundin måtte förunnas eftergift af hans återstående öfverränte-skuld lill Banco-Discont-Verket, R:dr 44 8 rst. Banco, och att samma sku'dbelopp derefter måtte få i räkenskaperna afskrifvas. Stockholm den q Juni 1841 - STOCKHOLM, Elmcks och Granbergs Tryckeri, 1841- Banco-Ulskoltets Memorial, N.o 201; Betänkande JN:o 202. Ani. till Exp. Utsk. den 11 Juni i84i, kl. 1 e. m. Memorial, angående anordnandet af en gratification till delning emellan Bankens Vaktbetjening. H os Utskottet hafva Vaktmästaren och samtlige Vaktbetjeningen inom Banken, med undantag af de hos Utskottet till tjenstgöring serskildt anstälde, anhållit, att med afseende å det ökade arbete, sorn för samma betjening, genom Utskottets sammanvaro, uppstått och i likhet med hvad ■vid föregående Riksdagar vanligt varit, någon gratification äfven vid närvarande Riksdag, ynnestfull! mätte, på sätt lämpligast anses, dem beviljas, till understöd i deras knappa omständigheter. Utskottet finner sig ega skäl att till nämnde anhållan i så måtto tillstyrka bifall, att, i enlighet med hvad vid föregående Riksdagar egt rum, en gratification må af Bankens medel få utgifVas; för alt efter lämpliga grunder fördelas emellan Bankens Vaktbeljente i allmänhet; men att heloppet nedsättes, från det förut vanliga af 45o R:dr, till 3oo R:dr Banco. Stockholm den 9 Juni 184 • • • Ank. till Exp. Utsk. den 12 Juni, k], 2 e. m. Betänkande} i anledning af förrättad Revision af Banco-DiscontVerkets räkenskaper och förvaltning för år 1840.
Stadna två Stånd emot två, förfaller frågan och fdrblifve vid det, sorn förut stadgadt varit. §. 88. Med Förklaring öfver Civiloch Criminalsamt Kyrko-Lag forhålles som med sådan Lags stiftande. De förklaringar, som, till svar på inkomna förfrågningar om Lagens rätta mening, Konungen genom Dess Högsta Domstol emellan Riksdagarne gifver, kunna af Riksens Ständer ogillas, hvarefter de icke längre vare gällande eller af Domstolarne iakttagas eller åberopas må. §. 89. Uti Riksens Ständers Plena må frågor väckas om förändring, förklaring och upphäfvande af Lagar och Författningar, som Rikets allmänna Hushållning röra; om sådana nya Lagars stiftande samt om grunderna för allmänna Inrättningar af alla slag, hvilka frågor skola till utredning af Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet förvisas. Riksens Ständer äge dock icke makt att i dessa mål annat eller mera besluta, än föreställningar och önskningar, att hos Konungen anmälas, och hvarå Konungen, sedan Stats-Rådet deröfver blifvit hördt, gore det afseende Han för Riket nyttigt finner. Vill Konungen åt Riksens Ständer öfverlemna att gemensamt med Honom något afgöra, som Rikets allmänna Styrelse rörer, då förfares dermed, på det sätt, som angående Lagfrågor är stadgadt. §. 90. Under Riksens Ständers eller deras Utskotts öfverläggningar och pröfning må §• 80. Med förklaring öfver civiloch criminalsamt kyrko-lag förhålles som med sådan Lags stiftande. De förklaringar, som, till svar på inkomna förfrågningar om Lagens rätta mening, Konungen genom Dess Högsta Domstol emellan Riksdagarne gifver, kunna af Riksens Ständer ogillas, hvarefter de icke längre vare gällande eller af Domstolarne iakttagas eller åberopas må. §.81. Uti frågor om förändring, förklaring och upphäfvande af Lagar och Författningar, som
Härleda de sig åter ifrån det icke sällan begagnade lycksökeriet, att vilja lysa hos den mindre reflecterande stora mängden inom ett samhälle, och såmedelst skaffa sig en slags ephemerisk ryktbarhet, lyckas det visst för dagen, att bli buren på händerna; men som folkgunsten äfven kan liknas vid April-vädret, blir troligen, vid yrans slut, ensamheten och den bistra misantropien de respective Sökändernas enda ledsagare på åldrens dagar! Ty de tider äro nu mera förbi, då det afviga kunde räkna på en alfvarsammare Den i J u n i i. 9 hyllning derföre, att det egna interesset dårade hopen genom en lånad gyllene beklädnad; och vi böra hoppas af de ljusare idéernas öfverhandtagande, att det sanna och verkliga omsider skall segra öfver uppsåtet, att vilseföra genom falska meningars snart försvinnande irrbloss! Jag nekar fördenskull icke Lehofvet af en viss sparsamhet, så väl uti den allmänna, som uti den enskildta hushållningen; men jag erkänner icke, att denna sparsamhet får sträcka sig ända derhän, att någon förhålles hvad honom med rätta tillkommer. Jag protesterar derföre emot alla försök af dylik beskaffenhet ifrån Statens sida, såsom icke allenast ledande till menliga efterdömen för dess medlemmar, utan äfven till kränkning af Nationens ära och af hennes stolthetskänsla. Jag förklarar derjemte, att jag för min ringa del aldrig skall undandraga mig, att, med hvilka ansträngningar som helst, bidraga till de anslag, som hafva Rikets heder till föremål, eller som afse godlgörandet af Statens offentligen erkända hedersskulder. I följd af dessa bekännelser, hvilka jag aldrig skall förneka, är det för mig motbjudande, att erfara den illiberala behandling Hr de Mottonfs rättvisa anspråk fått hos SlatsUtskottet; och jag anhåller derföre vördsamt, att rättsgrunderne för detta mål må tagas i närmare skärskådande, hvarefter IO Den i Junii. jag hoppas, det ett med billighetens fordringar mera öfverensstämmande resultat, än det nu åstadkomne, framdeles kommer att underställas Rikets Högloft. Ständers pröfning.
Ulsk:s förslag, hvarvid ropades Ja och Nej; hvarpå propos. till antagande af detta morn., med den af Hr von Hartmansdorff föreslagna förändring, att i st. f. ordet ”bestämmelser” skulle införas ”föreskrifter”, framställdes, och sedan rösterne härvid utfallit med starka Ja, jemte åtskilliga Nej, Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig hafva funnit Ja öfvervägande. S, 9 och 40:de mom:ne. Utsk:s i afseende på dessa mom:r afgifne yttranden lades till handlingarne. 1 fråga om Utsk:s härefter förekommande hemställan, angide anhållan om K. Alis Nåd. fastställelse å R. Slas beslut rör:de de ifrågavande lånen, yttrade sig Hr Bildt: Delta morn., som i Utsk:s förra förslag hade föl jande lydelse: ”alt R. St. måtte i underd:het anhålla om K. M:s Nåd, fastställelse å de beslut, som af R. St. varda meddelade, ang:de kapitaloch ränte-liqvideroa för oftanämnda lån, jemte dermed sammanhängande frågor”, har af R. o. Ad. samt Presteoch BorgareSl:n blifvit ålerremitleradt, med anmärkn., hvad R. o. Ad., samt PresteSt. beträffar, att K. M:s sanktion skulle omfatta allt hvad som egde gemenskap med fondsystemets grund, och hvad BorgareSt. vidkommer, att redaktionen vore otydlig, och att man icke så noga kunde veta hvad söm menades med orden: ”jemte dermed sammanhängande frågor.” Då denna fråga behandlades inom Utsk., ansåg Riksg:s afdeln:n, att man skulle gå Ständernas önskan mest lill mötes, oin man förändrade redaktionen till följande lydelse: ”att R. St. måtte i underddiet anhålla om K. M:s Nått. fastställelse å de beslut, som af R. St. varda för oftanämnda lån meddelade”, emedan R. o. Ad., samt PresteSt. derigenom finge sina åsigter godkända, eller att K.
iDUN 64 Då h ö j d e den lilla drottningen dröjande sin skygga dufvobliek till riddaren. p — Men de få d o c k dö bland de sina, herr Eggert. Dock, hvarför taga sig v i d några stackars rosor. Så hafva ej de svenske för sed. Mäster JB: Sigfrid, låt d e m dö i ro, det är bäst så. Men » ri laga att jag ej får se d e m mer. I hören det, p mäster, aldrig mer. Men I, herr Eggert, låten mig nu höra en visa, den där gycklarevisan I H P Ä sjöngen för fru Iliana Åkesdotter, rfei Så slog h o n genast öfver från sorg till glädje såsom hennes vana var, o c h fattande riddarens O: arm dansade h o n bort m e d h o n o m g e n o m örtari&amp; gårdens gångar, medan han s j ö n g: * i ' å o g(D Oj • P Så togo de grefven, den hårde våghals, Allt uti sin gula lock. Så höggo de h o n o m hans hufvud af Allt öfver den sängestock. — © n i p° 09 H I [S K o m så den tid, då hennes sistfödde, hertig Hå- kan, skulle fira sitt biläger m e d Danakonungens hugfulla dotter, fröken Margareta. Det blef ett bröllop, vida omtaladt i de tiderna, o c h mången mäktig furste, mången hurtig riddare o c h ädel fru församlades v i d de danskes hof på kung Valdemars älskade Vordingsborg. Där träffade fru Blanka äfven samman m e d sitt syskonbarn, den glade hertigen af Bretagne. Och han fyllde hennes öron m e d honung o c h talade o m hennes ögons violer o c h hennes lockars guld, o m sången af hennes steg och musiken af hennes stämma, såsom tusende män talat till henne tillförene. Men fru Blanka lyssnade ej därtill, ty hon var länge, länge sedan förbi all dylik fåfänglighet. — Sire Robert, sade h o n en dag, minnens I Junker Ralph de L a c y?
Directionen vågar alltså förmoda, att ifrån det sätt, hvarpå Directionen utöfvat disposition af Brudgåfvo-Fonden, någon grundad anledning till Revisorcrnes hemställan desto mindre uppkommit, som llevisorerne sjelfve funnit vederhäftigheten hos de betalningsskyldige ej kunna ställas i fråga och Revisorerne således, lika med Directionen ansett, att för de lån, vid hvilka Revisorerne egentligen fastat uppmärksamhet, säkerheten hos Låntagaren utesluter behof af ytterligare säkerhet genom inteckning, hypothek eller flere personers borgen. Huruvida Reglemente för utlåningar ifrån Brudgåfvo-Fonden må böra utfärdas till framdeles efterrättelse, det ankommer i öfrigt pä Eders Kongl. Majrts Nådiga godtfinnande. Alla penningeförvaltande Verks göromål kunna ställas under reglementariska föreskrifter. Brudgåfvo-Fonden är likväl icke någon Låneinrättning eller eljest att jemföra med sådane af Allmänna medel bestående långifvande Cassör, för hvilka Låne-Reglementen ansetts behöflige. Likasom det hittills lyckats Directionen, att genom siri, af inga reglementariska föreskrifter begränsade, omsorg göra Brudgäfv o-medlen fruktbare och afvärja förluster; sä vägar Directionen ock hoppas, att hädanefter kunna, utan reglemente för utläningarne vinna detta samma ändamål, hvaremot, om några vissa oföränderliga vilkor och säkerhetsmått i afseende pä de obetydlige lån Brndgåfvo-Fonden stundom är i tillfälle att lemna, skulle genom Reglemente bestämmas i likhet med hvad sorn i allmänhet gäller för län ifrån Publike Cassör, ovisst torde vara, huruvida Directionen städse skulle finna Låntagare hugade, att för desse obeständige lån, utan nedsättning i räntan, underkasta sig de omvägar och svårigheter, utom hvilka allmänna Lånereglementernes vanliga anspråk på många och olikartade säkerlietshandlingar icke uppfyllas. Directionen framhärdar med djupaste vördnad, nit och trohet Stormägtigste Allernådigste Konun Eders Kongl. Maj:ts Underdånigsfcc Tjenare och Undersåtare GÅRR. POPPIUS.
Herr Mannerstam i Man bör icke varå Den 3 December e. m. borideo af benämningen President, emedan fråga kan bli, om Presidenter vidare tomma att existera; och i stället för Collegierne borde endast utsättas Embets-Verk. Pierr von Hartmansdorff''. Så länge Collegierne icke äro upphäfne, inser jag ingen möjlighet för Constitutions-Utskottet att bestämdt utsätta, hvilka Ledamöter af Riks-Rätten skola komma i stället för de möjligen försvinnande Collegii-Presidenterna och Råden. Jag anser således den nu föreslagna ordalydelsen vara rigtig. Herr Mannerstam förklarade, det han afstod från vidare fullföljd af sin ofvanberörde anmärkning. §. io<5. Finner Utskottet af dessa Protocoll, att någon Stats-Rådéls Ledamotj eller någon för tillfället förordnad Föredragande j eller den Embetsman, som i Commando-mål fastställd varder. §. 107. Skulle Constitutions-Utskottet — Rikets sannskyldiga nytta, eller att någon Föredragande icke med oveld m. m. Riksdags• Ordningen : §. 29. Rättas i enlighet med Redactionen vid 106 och 107 §■ §. Regerings-Formen, Den 3 December c. m. 261 Viii dessa Trenne §. <$. var icke något att erinra. §• 41- Tjenstgörande Stats-Ministrar, Stats-Råd , Justitiae-Råd och Jnstitiae-Ombudsman, kunna ej Säte och Stämma men ej besluten öfvervara. Herr Lefren: I denna § star allsi atet nämnt om Tjenstgörande Ministrar, utan endast., om Stats-Ministrarne. Herr Rosenblad: Ehuru den dubbla be nämningen Stats-Ministrar, och Ministrar, ger anledning till mycken villervalla, lärer dock icke något särskildt tillägg behöfvas, enär de sednare äro inbegripne under det i §:n jemväl förekommande ordet Stats-Råd. Herr Cederschjöld:
Då grundlagen, på sätt jag nyss anfört, i 34:de §:n Riksd.-Ordn., medgifvit att en sådan fråga som denna kan få remitteras till annat Utsk. än Ekon.Utsk., och då Konst.Utsk., som förut handlagt sjelfva hufvudfrågan, eller den om det hvilande förslaget, bör vara bäst i tillfälle att pröfva mo tionens giltighet, sä vågar jag förnya min vördsamma anhållan om remiss till Konst.Utsk. Då härefter Hr Frih. o. Ordföranden hemstälde om R. o. Ad. bifölle remiss af ifrågavar:de motion till Konst.Utsk., ropades starka Ja, blandade med Nej, hvarpå Hr Frill. o. Ordf. förklarade att han funuit Ja öfvervägande. Gr. Lagerbjelke, Gust., upläste en motion af följande innehåll: Genom votering uti förstärkt Konst.Utsk. har numera blifvit antaget att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag ett förslag innefattande, bland aunat, följande tillägg till 17:de §:n Reg.F.: ”l:o — 2:o Konungens rätt att pröfva och afgöra de mål, som jemlikt författningarne få hos Konungen fullföljas genom besvär öfver Embetsmyndigheters meddelade beslut, men icke tillkomma Högsta Domstolens uptagande och ej heller angå tillsättande af tjenster, skall på det sätt och med de undantag, som bestämmas i särskild stadga, stiftad af Konungen och R. St:r gemensamt i den ordning, som i 87:de §:n föreskrifves, updragas Sju af Konungen utnämnde kunnige, erfarne, redlige och allmänt aktade män. Dessa äro Reg.-Räd och utgöra Konungens Reg.-Rätt. Bland dem böra minst fem hafva förut förvaltat civil beställning och minst två beklädt Domare-embetet.” Med anledning häraf får jag vördsamt föreslå att R. St:r måtte uti underdånig skrifvelse, jemte anmälan att ett förslag, sådant, som det ifrågavar:de, blifvit antaget att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, anhålla det K.