Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan den gamla åsigten, att medicin och chirurgi voro från hvarandra skiljda och af hvarandra oberoende, småningom gifvit vika för den nyare, alt de inbördes stå i ett omedelbart sammanhang, så blef häraf en följd, atl denna sednare skulle, så vidt ske kunde, tillämpas så väl vid läkare-befordringar, som vid den medicinska undervisningen, och stadgades derföre, atl, för erhållande af läkareembete i statens ijenst, fordrades att vara både läkare och chirurg, samt alt, då för sökande till läkarebeställningar redan vore föreskrifvet att halva aflagt prof i medicinen, för vinnande af medicinoe-doctors-graden, det nu mera äfven skulle åligga dem att undergå bestämda examina uti chirurgien för erhållande af chirurgias-magister-graden. Med afseende å det vidsträcktare fält för den praktiska undervisningen, sorn de större sjukvårdsanslalterna i Stockholm erbjödo, beslöts det oek, att chirurgias-magislraina der skulle beröida prof och examina aflägga, och att sådant lämpligast borde ske vid det redan befintliga medico-chirurgiska institutet, som för detta ändamål kunde ytterligare utvidgas. Sådant skedde ock, då ett reglemente för detsamma utfärdades den 6 December i8i5, hvarigenom det icke allenast erhöll berörda uppdrag, ulan ock en betydligen tillökad lärarepersonal, hvilken bestämdes till 6 professorer, hvardera med sin adjunkt, samt derjemte rättighet att antaga elever och att fullständigt bilda desamma till läkare, samt med dem anställa examina uli alla till läkarevetenskapen hörande ämnen. — Såsom det vill synas, åsyftades härmed att åt institutet bereda en sjelfständig och af universileterna oberoende verksamhet, men detta ändamål vanns dock ej, enär dels, hvad beträffande eleverna, det snart visade sig för dem nödigt att ega den allmänna bildning, som universitels-undervisningen medförer, och derföre på professorernes egen begäran föreskrefs, att endast de, som vid 12 Allin. Besvärsoch Ekonomi-Ulskollels Betänkande-,.
Häfver landbo salt sig neder å annan ort; lite jordegare Befallningshafvande» derom till, och böle landbon, för olaga afflyttning, 10 daler, jo i degarens ensak, eller dens, som jordegarens rätt häfver; och alle de, som med voro att hjelpa landbon afflytta, höte hvardera 5 daler. 8 §. Ställer sig landbon till värn, och får han skada eller de honom värja ville; vare allt ogildt. Varder han, eller någon af dem dräpen; böle, som i Missgerningsbalken skils. Får jordegaren, som efterkommer, eller de med honom äro, någon skada, sår, blånad eller blodvite; ligge allt i tveböte. Kommer dråp deri; vare straffet, som om edsöre stadgadt är.” Med anmärkning, att npphofvet till dessa stadganden, hvilka med åtskilliga förändringar blifvit öfverflyttade från Wexiö Stadga af år »4 14» först till 144^ års landslag, och vidare till nu gällande lag, vore att söka i den tid, då Catholska Presterskapet och Adeln, såsom innehafvare af det andliga och verklsliga frälse,t, sökte utvidga sin inflytelse och vinna ytterligare fördelar på folkets bekostnad, deraf verkningarne mot slutet af medeltiden blefvo allt mera märkbara, har Justitiae-Ombudsmannen i öfrigt hufvudsakligen anfört, att om än stadgandet i 7 §. varit ändamålsenligt på en tid, då verkställande makten i Staten ännu icke blifvit behörigen ordnad, eller gränsorne för dess verksamhet bestämde, så vore nu mera förhållandet helt annorlunda. Uti 1 Gap. i §. Utsöknings-Balken ålades Konungens Befallningshafvande att förhjelpa en hvar till dess rätt, och 4 §• 1 samma Gap. innefattade förbud att gripa Konungens Befallningshafvande i embelet.
T — \ å den önskan uttalats, att jag skulle anställa jämförelse mellan ifrågavarande munvatten med de i vår handel föreI J) kommande starkaste sådana, så har jag pröfvat dessa på förmåga att i 5 proc. utspädning döda en af de mest segj Iifvade bakterierna. Vid lika förfarande^ har jag funnit att Vademecum, Gahnelit, koncentrerad Stomatol samt detta i I preparat ofta gifvit tämligen lika resultat, ej så sällan har " T i p - T o p " till och med visat sig öfverträffa det ena \ preparatet. På begäran får jag äfven tillägga, att " T i p - T o p " bör lämpa sig särdeles väl till att vid hostsjukdomar, såsom I tuberkulos, influensa och katarrer, desiniiciera näsduken och därigenom hindra smittas öfverförande. Stockholm den 19 Dec. _E. T I P - T O P " är ett utmärkt Se vidare Albert HrunsltOQ, Eskilstuna. allt. Tekniska Aktiebolaget FLORA, Gefle. Bnreau, Malm torgsgatan 5, 2 tr. N ANSPRÅKSLÖS FLICKA, med vän ligt sätt, arbetsam och plikttrogen, var E vid sömnad o. skrifgöromäl samt husligt sysslor, söker plats i familj som sällskap o hjälp. Goda rekommendationer. Svar til » 28 », Nordiska annonsbyrån, Göteb. (962 T ALLA HUSHÅLLSGÖROMÅL säsorr JL matlagning, bakning, sömnad m. m. vä kunnig bildad flicka söker plats. Svar til » Flit », Iduns exp f. v. b. ÄRARINNA, med goda kunskaper i all: svenska ämnen, språk, musik, handar L beten, söker plats till nyåret. Svar » Ni tisk », Iduns exp. f. v. b. (964) N UNG ENKA frågar om någon fr kunde behöfva hennes hjälp och säl skap. Svar till » Jonny », Nord. Annonsb^ rån, Göteborg. LNord. A. B. 9784) E N 22-ÅRIG, huslig, pålitlig, ^föräldralö bättre flicka önskar på nyåret plats E liten, vänlig familj i Stockholm eller Göte borg att gå frun tillhanda eller såsom säl) skap åt äldre dam.
Hvarje stuga innehöll en hel labyrint af mycket små rum: boningsrum med väggfasta sängställen, bakrum med ofantliga spisar, badstugor med ugnar för ångbad, tranmagasin med stora, af väldiga trädstammar urholkade, trandränkta späckhoar, späcklador med lemningar af hvithval m. m., allt vittnande om att stället haft en glansperiod, då välstånd här förefunnits, då hemmet omhuldats och i all sin enslighet utgjort medelpunkten för ett lif, kanske rikare på fred och trefnad än man vore böjd att på förhand antaga. Ruiner af simovien vid Krestowskoj. Efter en teckning af A. Stuxberg. År 1875 vistades en »prikaschik» (förvaltare) och tre ryska arbetare året om vid Goltschicha. Sverevo var bebodt af en man och Priluschnoj af en gubbe med sin son. Alla voro fattiga; de bodde i små torftäckta stugor, bestående af en förstuga och ett nedrökt och nedsotadt smutsigt rum med stor spis, träbänkar längs väggarna och ett högt öfver golfvet beläget väggfast sängställe. Af husgeråd funnos endast fångstens och fiskets redskap rikligt representerade, härtill kommo grytor, pannor och någon gång ett tekök. Husen voro alla belägna nära flodstranden, så högt att de ej kunde nås af öfversvämningen om våren. Deras närmaste omgifning utgjordes af en aldrig ordnad eller röjd skräphög, på hvilken en mängd magra draghundar sprungo omkring för att söka föda. Endast en af de här bosatta ryssarne var gift, och det lär ej vara synnerligen god råd på ryska hustru-ämnen för invånarne i dessa trakter. Åtminstone beklagade sig kosacken Feodor, som 1875 och 1876 gjorde några misslyckade försök att tjena mig som lots, och som sjelf var en ungkarl redan åldrig och skrynklig vorden, att det täcka eller svagare könet här var svagt representeradt bland ryssarne.
Herr C. C. Hörnstein har uti afgifven motion föreslagit, att räntan vid sistnämnda utlåning måtte tillsvidare förhöjas från 4 till 5 procent, på det att endast behofvet af förlagsoch rörelsemedel, men icke den låga räntan må utgöra orsaken till låne-fondens starkare anlitande. I förr åberopade utlåtande, angående jern-lånerörelsens öfverflyttande till Banko-diskont-verket, hafva fullmäktige erinrat om olämpligheten deraf att under alla förhållanden hafva fix ränta. De yttra, att vid sådana tider, som den närvarande, lärer det väl mera än en gång hafva inträffat, att hos Banken och Låne-kontoret i Götheborg lån upptagits ingalunda för att derigenom mot billig ränta bereda bruksegaren nödigt förlag för kommande årets tillverkning, hvilket påtagligen varit Rikets Ständers afsigt vid bestämmandet af den låga och orubbliga räntan, utan i ändamål att mot högre ränta fruktbargöra penningarne och sålunda bereda sig en visserligen loflig, men af Rikets Ständer troligen icke afsedd vinst på Bankens bekostnad, enär, om räntan varit fri inom den i lag stadgade gräns, Banken sjelf kunnat upptaga denna vinst. Och då det torde få antagas att hög ränta utgör verksammaste medlet att stäfja ett öfverdrifvet spekulationsbegär, syntes det med Bankens fördel fullt öfverensstämma, att fullmäktige bade i sin makt att kunna höja räntan på Bankens utlåningar till det i lag stadgade högsta belopp och att åter åtminstone till en viss gräns sänka denna ränta, när omständigheterna dertill föranleda. För sin del hyser Utskottet den åsigt, att någon ändring i nu gällande bestämmelse om fast ränta icke lämpligen bör ega rum hvad angår de lån, som utgifvas på längre tid med rätt lill omsättning; likasom Utskottet icke funnit skäl att biträda ett af Riksdagsfullmäktige!! Magnus Månsson från Östergöthlands län framstäldt förslag, att den för dylika lån nu bestämda ränta å 5 procent, hvilken ingalunda torde kunna anses för hög, måtte till 4 procent nedsättas.
För flera år sedan hafva enskilde ståndspersoner från Holland införskrifvit boskap, men resuitalerna deraf hafva icke motsvarat hvad man häraf väntat, sannolikt i följd af den betydliga skillnad - 33 liad som måste ega rum emellan detta lands ymnigare och härvarande svagare bete samt foderväxternes olika näringshalt. En ändamålsenlig förbättring af boskapsracen synes derföre endast vara att påräkna genom anskaffande af racedjur ifrån orter, hvilkas natur och klimatiska förhållanden mera närma sig de härvarande, i förening med iakttagande af de nödvändiga vilkoren för ali raceförbättring, att boskapen erhåller tillräcklig föda och omsorgsfull skötsel. I öfverensstämmelse med dessa åsigter, hafva ock några enskilde under loppet af detta år anskaffat kreatur af förädlad race i mediers la delen af riket, och man bör deraf för dessa jordbrukare hoppas gynnsamma resultater; men för landet i allmänhet Elif ver verkan deraf liten eiler ingen; och förhoppningarne på boskapsafvelns allmännare förbättring hviiar derföre helt och hållet på bifall till det ej mindre af Kongl. Landtbr uks-Akademien, än särskildt af detta Läns Hushåiinings-Sällskap hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet gjorda förslag om inrättande af ett Holländeri inom Länet och en dylik inrättnings förvaltning på ett sätt, att den påräknade nyttan deraf blifver verklig och varaktig. Den bifogade tabellen, jemförd med den för år 1838, visar väl för de förflutna feni åren en tillökning i antalet underhållna kor af 2,753 stycken samt i antalet af ungboskap af 1,276 stycken, och ehuru jag, på grund af kännedomen om de årligen fortgående odlhigarne, anser tillökningar väl kunna beräknas till de sålunda uppgifne, är dock antalet kreatur så varierande ifrån ena året, då en ymnig föder tillgång framkallar en onaturlig tillökning, till det andra, då efter en inträffad svag höskörd, såsom förhållandet under detta år varit, ett högst betydligt antal måste slägtas, alt ett närmare bestämmande icke kan ega rum i ett fall som detta, der under alla förhållanden uppgifterne nästan helt och hållet måste grundas på sannolikhetsberäkning.
Maj:t täcktes låta underrätta Fullmägtige i Riksgälds-kontoret ej mindre om de terminer, då beviljade statsbidrag böra utbetalas, än om sådana förändringar uti de för statsbidragens lyftning m. m. meddelade bestämmelser, som under arbetenas fortgång kunna varda i nåder medgifna. Bih. till R. St. I händelse af bifall härtill, torde i nu föreslagna § af Riksgälds-kontorets reglemente få införas följande tillägg: Jemte det ofvanstående stadganden blifvit i underdånighet anmälda, hafva Rikets Ständer anhållit, att Kongl. Maj:t täcktes låta underrätta Fullmägtige ej mindre om de terminer, då beviljade statsbidrag böra utbetalas, än om sådana förändringar uti de för statsbidragens lyftning m. m. meddelade bestämmelser, som under arbetenas fortgång kunna i nåder medgifvas. Stockholm den 14 Augusti 1863. STOCKHOLM, TKYCKT HOS ISAAC MARCUS, 1863. Ståts-Utskottets Memorial M 143. 1 N:o 143, Ank. till Eip.-Utsk. den 17 Äng. 1863, kl. 7 e. m. Memorial, angående verkställd omröstning i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, rörande åtskilliga till slatsreglaringen hörande frågor. Sedan Riks-Stånden numera till pröfning förehaft ej mindre Stats-Utskottets
Skulle efter 1828 års slut befinnas, det en dylik anmälan till ökad delaktighet uti Hjelmare Canaloch Sluss-Werks Bolag, samt ofvan föreskrifne inbetalning uti sådant ändamål, icke egt rum för sammanräknade 100,000 Jbdrs Capital, förbehålla sig Riksens Ständer ersättning för de nu beviljade anslagen, på det sätt, att dertill ovagerligen bör användas allt hvad af Canaloch Sluss-Werkets behållna inkomst kan blifva öfrigt, sedan ränta till 5 Procent å det från Banquen förut meddelade Lane-bifräde först blifvit erlagd, samt Actie-egarne derefter åtnju-* Underdåniga Skrifvelser. 791 tit 5 Procents ränte-utdelning å deras insatte Capital. Hvilket beslut Riksens Ständer, till svar % E. K. Mus högstberörde Nådiga Proposition, få härmed i underdånighet anmäla; och Riksén^ Ständer framhärda etc. N:o 273. Pppl. o. godk. hos Ridd. o. Ad. d. 31 öcf? 1823. Preste-Ståndet d. 3 Nov. — Borgare-Ståndet d. 3 Bonde-Ståndet d. 6 — —- Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss i fråga om utgörande af Statens ordinarie räntor uti Skåne, Blekinge samt Götheborgsoch Bohus Län. S. A. K. Sedan, vid sistlidne Riksdag, Riksens Ständer^ uppå erhållen Nådig Remiss af Chefens för då benämnde Skånska Carabinier-, nu mera Skånska Dragon-Regementet, Öfversten och Riddaren af E. K. M:tS SvärdsOrden rri. m. Friherre D. Stjernfronns underdåniga ansökning, att de till Befälets vid samma Regemente aflöning anslagne Eördelsoch Häst-hemmans-räntor uti Skåne måtte få. efter förvandling uppbäras, eller ock 792 Underdfinlga Skrif'vtlser. särskilde medel varda. beviljade til! en nödig förbättring i detta Befäls löner^ uti underd.
Ut supra. kxkrotocollo, 6. klinkman. Utdrag af protokollet, hältet hos Heder, wärda Bonde-Grändet wid Urtima Riks, dagen i (örebro den 24 Julii 1812. S D. donde-Stander lat sig föredragas och till hela desi innehall biföll Stats, Utfkottels den 22 dennes afglfne och sedan förleden gårdag hwilande sörsiag till Arswoden för Riks, Ständens samt Utsköttens Secreterare och öfrige Tjenstemän. Ut supra. Lx krotocollo, 6. Brinkman. Utdrag af protokollet, hällit hos Heder, wärda Bonde Ständet wid Urtima Riks, dagen i (örebr» den 24 Juiri 1812. SD« Upplästes afskrift af det Protokoll, som nästledne gärdag blifwit hållet wid Sammanträdet af den Nämd, som äger att dömma huruwida HögSa Domstolens Ledamöter gjordt sig förtjente att i »eras wigtiga kall bibehallas; Och har wid omröst nin - Den 24 Julli. 2»2z ningen, sedan en Ledamot blifwit utlottad, 47 Ja utfallit, och Nämden i fädan följd enhälligt bibehällik samtelige Högste Domstolens Ledamöter wid deras Embeten; hwilket till Expeditions »Ullkottets efterrättelse härigenom meddelas. Ut supra. Bx krotocollo, 6. Brinkman. Utdrag af protokollet, hältet hos Heder, wärda Bonde-Gtändet wid Urtima Riksdagen i Örebro den 24 Julli 1812. S.^D. de anmärkningar, som förekommit emot Bewillnings-Utfkotlets sedan sista Plenidag hwilande och nu ater föredragne förslag till Charte-Sigillate-Förordning, skulle bcmälte Utskott erhålla del, med anmodan, att sä fort möjeligt är, Utlakande deröfwer afgifwa. Ut supra. Bx krotocollo O. Brinkman.
Jag karn derföre ej instämma i den åsigten, att silfver endast skulle för Banken få, inköpas, då cursen vöre vid och under pariA och det dessrnindre, . om inköpet o vilkorligt skulle ske endast ifrån främmande land. Innan Banken) ännu börjat någon silfverutvexling, må man väl bestämma en viss curs, hvarefter inköp af silfver, till fondens förstärkande, högst får ske, men sedan utvexlingen en gång tagit sin början, skulle jag tro det vara mindre lämpligt, att genom Bånco-Utskottets föreslagna föreskrift lindra Baneo-Styrelsen i vidtagandet af nödiga åtgärder och såmedelst blottställa sig för följderna af ett derigenom möjligen uppkommande afbrott i silfverutvexlingens jemna gång. Men om likväl cursen går ned till pari och äfven derunder, så mätte ej fara vara för Banken, att inom landet uppköpa så mycket silfver, sorn kunde öfverkommas, och således ej ellernågot förbud deremot böra ega rum;; B. att bereda Banken ett creditiv hos något utländskt större Banquiereller, Handelshus, såsom; ett tjenligt, medel att förbättra silfverfondens förhållande, utan; att sätta Banken: i ett absolut behof, af silfverköp, eller att vid sådånas afslutande blifva utsatt för leveranteurernes obilliga vilkor. Jag betviflar nödvändigheten; och; nyttan af ett sådant creditiv och jag befarar, att det skulle komma att inleda oss i ett vådligt statsskuldssystem, oaktadt Utskottet förklarat, att när Banken* genom; creditivets begagnande, satt sig i utrikes skuld, måste första förmonligcc curs begagnas att den; afbetala, så, att den aldrig skulle kunna; öfvergå, till natur af stående skuld..
Dessa, såsom utgående in natura till löntagarne, hade derföre icke uti beräkningen af ersättningssumman, 4,000 riksdaler, ingått. Lappska Ecklesiastikverket hade dessutom ännu en inkomst af 24 1/2 tunnor spanmål, utgående från Skytteska donationsfonden till underhåll af fri-elever vid Lycksele skola, och dessa tunnor hade likaledes, såsom härflytande från privat donation och således ej föremål för indragning, hvarken blifvit omnämnde uti utlåtandet N:o 88, eller ingått uti beräkningen af nämnda ersättningssumma. Det sålunda från indragning och ersättning undantagna spanmålsbeloppet utgjorde alltså efter dessa grunder 174 tunnor. Enligt ofvannämnda Rikets Ständers underdåniga skrifvelse sub N:o 177, skulle Lappmarks Ecklesiastikverks på omförmälda sätt bestämda, af ersättningsanslaget för indragna hemmansräntor, årlig ränta på det till Riksgälds-kontorets förvaltning öfverlemnade kapital, och insamlade årliga kollektmedel bestående inkomster ställas under Kongl. Statskontorets förvaltning 3 och i öfverensstämmelse med allt detta vore det ock, som Kongl. Maj:ts till direktionen öfver Lappmarks Ecklesiastikverk under den 28 November 1835 (Författn.-Saml. 1835 N:o 77) aflåtna nådiga bref meddelade de närmare föreskrifterna angående dessa af Konung och Ständer vidtagna beslut, samt utom annat förordnade, att “de af Lappmarks Ecklesiastikverks tillgångar åt visse pastorer och skollärare med flere såsom aflöning af ålder anslagne 174 tunnor spanmål, nemligen i Westerbottens län 54 1/2 tunnor, i Jemtlands län 40 och från Arnäs kvrkoherberge i Westernorrlands län 79 1/2 tunnor, hvilka oafbrutet varit innehafvarne in natura försäkrade, skulle på hittills vanligt sätt utgå och af samma läns styrelser som hiittills redovisas“; upplysande den närmast efter utfärdandet af detta Kongl, bref upprättade, i Kongl.
Hvad jag i detta från tronen utgångna reformförslag företrädesvis älskar och värderar, är den sunda, rent praktiska, äkta Svenska tanke att ha velat ställa national-representationen i oskiljaktigt sammanhang med en institution, vida äldre än ståndsinrättningen och af ålder sammanväxt med vårt folks politiska lif och utveckling — komrminal-förlättningen. Återstår nu att yttra några ord om de inkast, hvilka från de mest motsatta håll blifvit gjorda emot förslaget. Här kan jag vara ganska kort, då dessa anmärkningar redan blifvit mötta af en antikritik, fullständig och ovederlagd. En och annan hufvudpunkt i detta svall af kritiker må det dock tillåtas mig att här till besvarande upptaga. Hvad som i främsta rummet synes lia väckt betänkligheter emot förslaget, är detta s. k. hond-regemente, som man befarar blifva en oundviklig följd af Proposms antagande. Denna farhåga eger visserligen en skenbar vigt, enär obestridligt ett mäktigt inflytande skulle genom förslagets upphöjande till grundlag beredas Sveriges allmoge. Men härvid bör tagas i betraktande först och främst, att berörde inflytande blir en nödvändig följd af den samfällda valprincipens införande i vår R. O., en princip, hvilken, som jag redan sökt visa, var den enda grundval, som för förslagets författare återstod att välja, sedan ståndsoch klass-systemet befunnits oanvändbara. Vidare bör ej lemnäs ur sigte, att denna allmogen förlänade makt komme att i betydlig mån motvägas af städernas, första kammarens och den offentliga meningens inflytande, äfvensom att detta sunda omdöme om personer, detta på aktning grundade förtroende för framstående lörtjenster, som utgöra egenskaper, af bokstudier fullkomligt oberoende, aldrig saknats hos vårt Bonde-Stånd och här tvifvelsutan komme att göra sig gällande. Och dessutom utöfvar ju redan nu Bonde-Ståndet, i förening med Borgare-Ståndet, ett inflytande, som det icke blir möjligt för de båda andra Stånden, ett sjelfskrifvet och ett klassvaldt, att i längden kunna emotstå. Norges exempel visar för öfrigt till fullo, att ifrågav:de inflytande icke medför några menliga följder.
Detta sednaré alternativ, eller inköp af obligationer, bör dock endast undantagsvis och i sista rummet anlitas, enär det är att förutsätta, att samtidigt med en, af ofördelaktiga penningekonjunkturer framkallad, tvungen, indragning af reservfondens utestående medel svårighet uppstår att fördelaktigt kunna afyttra obligationer, för hvilka vid ett sådant tillfälle full valuta sannolikt icke heller är att påräkna. Häraf inses lätt hvilken stor vigt det ligger Bih. till B. Ht. Brot. IS65 & 1866. 6 Sami. i Afd. 13 Haft. 2 10 Banko-Utskottets Memorial N:o 27. uppå, att, vid val af obligationer, sora utbjudas, tillvägagå med den största urskiljning och omsorg. Huru orätt vore det icke då att, såsom Utskottet föreslagit, binda Fullmägtige vid något visst slag af obligationer och sålunda betaga dem den pröfningsrätt och handlingsfrihet, som utgör ett vilkor för ett rätt handhafvande af deras ansvarsfulla kall. Huru olämpligt är det icke dessutom att stadga det obligationer, utfärdade af Allmänna Hypotheksbanken och ställda att betalas inom 10 ar, företrädesvis skola uppköpas, när obligationer af sådan beskaffenhet ännu ej finnas utgifna, samt dessas värde, som ej beror blott af den utfästade betalningstiden, utan jemväl af andra inverkande omständigheter, ej på förhand kan vara kändt. Månne det ej kan vara tid nog att inlägga ett sådant ovilkorligt stadgande i reglementet, när man blifvit förvissad, att hypoteksbanken verkligen kommer att utfärda dylika obligationer och att till en början afvakta hvad Rikets Ständer komma att besluta, i anledning af det förslag till ändring i reglementet för hypotheksbanken, som ännu är under Utskottets pröfning och af hvars slutliga afgörande af Konung och Ständer beror huruvida den tilltänkta obligalionsrörelsen någonsin kommer till stånd.