Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Föredrogs å nyo oell bifölls Lagutskottets, den 30 sistlidne September, undec N:o log, afgifna och, den 13 derpåföljde October, på bordet lagda Betänkande öfver väckt motion om npphäfvande af Kongl. Brefvet, den 37 October 1778, angående förekommande af barnamord. S. D. Föredrogs i nyö Stats-Utskottets, den 31 sistlidne October, under ISbo 3x7, aflåtna och, den s dennes e. m., på bordet lagda Memorial, angående Riks-Ståndenä beslut i fråga om beräkningen af Taffelpenningar för vise Embetsmän; och fann Ridderskapet och Adeln, att samma Memorial endast borde läggas; till Handlingarne. S, D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets, den 30 sistlidne October, under N:o 3 r 5, a flatna och, samma dag e. m., på bordet lagda Memorial, i anledning af skiljaktiga beslut i några delar af Statsregleringen, fann Ridderskapet och Adeln för godt att, under förblifvandé vid dess, i afseende å de i berörde Memorial omförmälda frågor fattade beslut, god Bih. till Ku-St. Prot. 1828 ock 1g Sami, 3 Bandi ltsta Raft. 3 )S Prot. Utdrag elen 3 Nov. i8^g.' känna de af Stats-Utskottet föreslagna Voterings-Proposftioner. S. D. Vid förnyad föredragning af LagUtskottets, den xo sistlidne October, under Nto 113, afgifna och, den 26 i samma månad e. rn., på bordet lagda Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående rättighet för Patrouiile, Post, Vaktkarl eller Fångförare, att genom bruk af Skjutgevär söka förekomma Fånges flykt, blef samma Betänkande , på grund af dervid gjorda anmärkningar, till Lag-Utskottet återremitteradt.
Samma farhåga hördes äfven då fråga om kortstämpel, äfvensom om bref-frimärken, först bragtes å bane; men, sedan saken en gång kommit i gång, hafva de befarade vådorna Sammansatta Berntin:s-, f.aysamt Allm. Besv.- o. Elwn.-lJtsk:s Betänkande N:o lb. 7 befunnits ogrundade. Skulle nu en bevillningsstämpel å cigarrer beslutas, fruktar Utskottet icke heller, att någon större frestelse skulle uppstå att begå ett förfalskningsbrott, som allmänna lagen ganska strängt bestraffar. Man liar äfven anmärkt, att af stadgandet, att cigarrer ej skulle få från tullkammare afhemtas, innan lådorna blifvit med stämpel försedda, skulle blifva en följd, att de från utrikes ort införda cigarrer, som åter skulle i minut försäljas oell hvilka för sådant ändamål borde inneslutas i stämplade konvoluter, blefve underkastade en dubbel beskattning. Häremot får Utskottet erinra, att — utom det alt följden häraf endast kunde blifva cigarrernas fördyring, hvilket just är hvad Utskottet åsyftat, — den anmärkta olägenheten vore lätt afhulpen derigenom, att vederbörande varureqvirenter före cigarrernas utlemnande från tullkammare liito uttaga dem ur de lådor, i hvilka de inkommit, och inlägga dem i konvoluter. Mot förslaget, att, vid försäljning af cigarrer i minut, cigarrerna skola vara inneslutna i konvoluter, torde för öfrigt anföras, alt man härigenom betager köparen möjlighet att få på förhand undersöka den till salu hållna varan; men då erfarenheten visat, att nämnda omständighet hitintills icke hindrat försäljning af slutna cigarrlådor, lärer vid denna anmärkning ej böra fästas någon vigt, helst förhållandet är enahanda med åtskilliga andra varor, t. ex. viner, hvilka försäljas i slutna, ofta förseglade, förvaringskärl.
Ständerna nyss beviljat för materielens förbättrande, som naturligtvis vid det tillfället, var af mera betydenhet, än yrkandet af personliga fördelar. Ehuru jag är öfvertygad om, att få af R. o. Ad., icke nogsamt känna huru vanlottade Art.-regt:ne äro, mot öfriga arméen, så tar jag mig dock friheten meddela följande uplysningar om hvad som fordras för att blifva officer vid Art. Den sökande måste först som artillerist genomgå den dermed förenade svåra, och ofta genom en enda persons vårdslöshet farliga tjenstgöring, såväl inom rekrytbatteriet, som vid laboratori-arbeten. Under den tid han dermed pågår, så kan det i brist af tjenstgörande officerare icke fästas något afseende på hans trägna och besvärliga tjenstgöring, ulan måste han det oaktadt under sina få lediga stunder, som synnerligast vill säga om nätterna, då han är fri från tjenstgöring, instruera sig uti hvad som fordras för att taga den s. k. pröfnings-examen, för att vinna inträde i läroverket på Marieberg. Flera år åtgå för att der kunna taga den examen, som fordras för alt vinna befordran till Löjtnant. Sedan den oftast obemedlade officern, återkommit till reg:tets hufvud-depot, så är han vanligtvis i tur att kommenderas lill någon af regdets stationer, som vid K. Götha Art.-regite, bestå utaf Carlsten, Elfsborg och Carlsborgs fästningar, dit ingen af öfriga arméens befäl kommenderas utan att erhålla serskilt, aflöning mer än Art,- officerare. En gång återkomna till regitets hufvud-depot, får officern utom den besvärliga tjenstgöringen i kasern, stallar och ridskolan ofta gå på vakt efter 3 ä 4 nätters frihet, och till belöning för dessa svåra och mödosamma tjenstebefattningar en aflöning mindre än deras vederlikar inom Art.-vapnet bland alla civiliserade nationer.
Detta medel består deruti att man skulle använda af Bankens Silfverfond, som nu ligger räntelös och icke får till vexling begagnas, så mycket, som till liqvidationen beliöfves utöfver behållningen af Preusiska fordran, uppgifven af Konungen till 3a5,ooo R:dr Pr. Cour. (men icke ännu af Rikets Ständer eller deras Revisorer granskad) samt de afsatte Krigsfondens tillgångar af de till Kongl. Maj:ts disposition 1812 öfverlemnade Ofverskotts medel 4oo,ooo R:dr Svenskt Banco; då hela beloppet lär blifva 270 å 280,000 Piastrar. Till ersättande af detta Lånebiträdé 1 Silfver, skulle de nu årligen till f. d. Kongl. Famillen utgående 66,666 R:dr 02 sk. B:co Sedlar, hvilka i nu af Rikets Ständer bifallne Statsbrist-Summa finnas intagne, böra ingå till Banken, intill dess dermed genom Banco-Styrelsens försorg vore inköpt Myntbart Silfver, svarande så väl emot de nu uttagande Piastrar som äfven skillnaden emellan värdet af de 720,000 R:dr Banco, hvilka i Banken för piastrar efter 107 sk. cours uro af Hans Maj:t Konungen deponeräde och nuvarande värdet af de derföre utlemnade 007,128 Piastrar. »34 Stats-Utskottets Betänkahden.
STOCKHOLM, TRYCKT HOS A. t. KORMAN, 1889. StalsT]Iskof tets Utlåtande N:o 22. i N:o 22. Ank. till Exp.-Utsk. den 22 Oec. 1859, kl. 7 e. m. Utlåtande i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition. angående upplåtande af en Halmstads Slott tillhörig jordlott till byggnadstomt för ett nytt tullhus i nämnde stad» (l. A.) Af högstberörda den 27 nästlidne Oktober till Rikets Ständer aflåtna nådiga proposition, (du förd under N:r 37 i l:a samlingen af bihanget till Riks-ståndens protokoll) inhemtas att, sedan Distrikt-Chefs-embetet i Rikets vestra Tulldistrikt fästat Magistratens i Halmstad uppmärksamhet å behofvet af dervarande tullkammares och packhus-lokalers försättande i fullgodt och rymligt skick, samt, vid anställd besigtning, tullhuset befunnits vara af så bristfällig beskaffenhet att detsamma icke utan allt för stor kostnad kunde ordnas till en tull-kammare och packhus-lokal, motsvarande handelns fordringar i nämnde stad, — hade, efter förberedande åtgärder för anskaffande af nytt tullhus, hvarvid blifvit utrönt att annan tjenlig och intill hamnen närbelägen byggnad icke kunde till billigt pris för nämnde ändamål erhållas, Halmstads magistrat, enligt uppdrag af stadens Borgerskap, uti en till Kongl. Majit ingifven af Landshöfdinge-embetet i Hallands län förordad ansökning i underdånighet framställt Borgerskapets önskan att till byggnadstomt för ifrågavarande nya tullhus måtte åt staden under full egande rätt upplåtas en till Rih. till R. St.
Högst 10 R:d för Tunnelandet må såsom understöd för dylike större företag beviljas. Till enskild person får såsom årligt biträde ej utgå högre Summa än Två Tusende R:d; och hela Lane - Summan ej öfverstiga 6000 B:d. Då sådane lägenheter tillhöra flera hemman eller Byar, må den årliga Summan kunna ökas Banko-Utskottets Belänhanden. 373 Sill 3,000 R.d , men utöfver 9,000 R;d ma ej till något foretag utlånas. Jonens belopp bestämmes i öfrigt i mon af fältens storlek och de kostnader, sorn för deras beredande till Odling, genom aftappning, strömrensning , utdikning, vattenverks borttagande , eller andre dylike hinders undanrödjande, erfordras. Och äge bland flere sökande den företrädet, hvars företag befinnes medföra den största allmänna nyttan genom stora, helst sidländta trakters bringande i odlingsbart skick. För Lånen erlägges 2 procent årlig Ränta. Återbetalningen af Capitalet tager sin början efter 5 års fölopp från första Låne-Summans uttagande ; hvarefter |del om året afbetalas , så att hela Lånet jämte löpande Ränta, inom Tio år är till fullo liqvideradt. Då sådane Lån sökas böra följande handlin-j gar bifogas: 1:0 En af Landtmätare gjord affattning a£ Odlings-fältet, med beskrifning öfver dess läge, Areal innehåll och beskaffenhet, samt afvägning å vattendrag, i fall sådane finnas. 2:0 Plan till Odlingen, med uppgift af ti-1 den till des3 fortsättning och fullbordande. 3:0 Ett af Landtmätare och 2:ne i Landtbruket kunnige samt ojäfvige män upprättadt kostnadsförslag. Handlingarne insändas till Länets Landthushållnings-sällskap, som dem, jämte behörigt yttrande deröfver, till Kongl. Landtbruks-Academiens granskning öfverlämnar. Derest Länet tillstyrkes , må det af Banko - 374 Bani o-Ut sko t tets Betänkanden. Styrelsen efter pröfning och godkännande af säkerheten, L rnon af tillgången, utlämnas.
Innehafvare eller brukare af tvenne eller flere hemman, hemmansdelar eller lägenheter, som till bränvins-bränning berättigade äro och af innehafvarens folk och dragare skötas, vare öppet lemnadt att, så vida hemmanet, hemmansdelen eller lägenheten är försedd med egen ladugård, der utfordring sker, på hvardera af dessa egendomar idka bränvins-bränning med så stor panna, som emot jordvärdet svarar. Skulle åter innehafvare eller brukare af flera till bränvins-bränning berättigade hemman, hemmansdelar eller lägenheter, vilja på ett ställe utöfva bränvins-tillverkningen efter deras sammanslagna värde, vare sådant tillåtet, under vilkor, dels att dessa egendomar äro så belägne, att afståndet från det stalie der bränvins-bränningen ulöfvas, ifrån åbyggnad lill åbyggnad räknadt, icke är längre än 1 mil, dels att pannérymden i intet fall får öfverstiga det i 4 § bestämda maximi-belopp. Bränvins-brännings-rätlighet för jord å landet må icke i något fall förenas med bränvins-bränningsrättighet för jord i släderne, eller efter sammanräknadt taxeringsvärde på ett ställe utöfvas. § 6. På landet vare tvenne eller (lere åboer å samma hemman eller å serskilda hemmansdelar eller lägenheter, då dessa äro inom samma socken och högst på en fjerdedels mils afstånd från hvarandra belägne, obetaget att, efter behörig anmälan vid mantalsoch skattskrifningen, och emot samfäldt erläggande af den på gemen samma bränvins-brännings-redskapen belöpande afgift, sin bränvins-brännings-rättighet utöfva med en gemensam panna på den af dessa hemmansdelar eller lägenheter, sorn dertill uppgifves, hvilken panna dock aldrig må öfverstiga högsta tillåtna pannerymden.
Jag skall icke vara vidlyftigare, enär jag redan i en betänk, åtföljande reservation uttryckt min åsigt om rätta sättet att reglera ifrågavar. skuld, utan anhåller jag nu endast, att R. o. Ad. måtte besluta betänkts återremitterande. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Jag skall helt och hållet förbigå orsaken till den skuld, hvars betalande nu är under öfverläggning, äfvensom de öfriga småsaker, som under discussionen förekommit, och jag vill blott helt enkelt förklara den åsigt, hvarifrån jag utgått, då jag afgifvit en reservation mot Utsk:s förslag i denna fråga. Jag anser nemi. det vara högst angeläget att införa ett ordentligt statsskuldsystem, d. v. s. ett ordnadt system för den skuld, Riksg.- cont. måste göra. Vi hafva i alla tider sett, att statsskuld då och då uppkommit. Fordomdags gjorde man statsskuld på det sätt, att man pantsatte statens inkomster. Man lemnade Kopparverket i pant, och långifvaren gjorde sig deraf betald för bade capital och ränta. Nu är det i min tanke angeläget att införa ett system, hvilket icke medgifver sådana spoliationer, som man då såg. Sedermera har man sett D e ii 6 Augusti f. m. i59 statsskuld uppkomma dymedelst, att man utgifvit en mängd mynttecken och andra myntrepresentativer, såsom Fahnhjelmar, riksgtssedlar oell brcosedlar. Nu är fråga om att införa ett system, som förebygger de allmänna och enskilda förluster, som genom dylika utvägar i stor scala skulle uppkomma. Att Riksg.cont. befinner sig i skuld är ingen nyhet. Det är icke fråga om att införa en ny sak, utan blott en ny ordning. Vid 1823 års riksdag lemnade R. St. Riksg.- contoret i den stallning, att Cont. inom 2:ne år hade en löpande skuld å vista af ett par millioner. Den betalades genom lyckliga conjuncturer. Vid 1829 års riksdag lemnade R. St. Riksgcont. i den författning, att Cont. utan fonder nödgades upptaga lån och årligen öka sin skuld, utan att några medel till densammas betalande funnos.
D e måste då noga öfvervaka, att ej den lindriga åkomman visar ringaste elakartad natur, ty då måste läkare anlitas; men vanligen äger barnanaturen en stor förmåga att hjälpa sig själf, och då är det ej värdt att » skämma bort naturen med medikamenter », som en förr i världen ej så orätt funnen vishetsregel lydde. Fostras barnen i hemmet i sunda och enkla vanor, och äro alla hemmets medlemmar upptagna af ordnadt arbete, då skall sä- kert så mycket årligen inbesparas på läkareoch apoteksräkningarna, att när verklig sjukdom inträffar, man ej behöfver vara rädd ens för specialistens höga honorar. Maria Nyström. Ett krigsäfventyr från år 1864. j [| å man vistas på » Askov utvidgade folkhögskola », förut nyligen omtalad i fdun, fästes ens uppH märksamhet ovillkorligen vid en vänlig gammal dam i stor, hvit mössa med många rynkningar och spetsar. Lifligt och hjärtligt hälsar hon en hvar, och med lefvande intresse följer hon alltid föreståndarens, Schröders, tankerika historiska föredrag, Det är den den mer än 80 åriga öfverstinnan Wagner, fru Schröders moder, och sedan många år bosatt hos sin dotter i Askov I besittning af sin fulla själsspänstighet berättar hon stundom om sitt märkliga äfventyr under 1864 års krig, då hon af österrikarne bortfördes såsom en krigsfånge af stor betydelse. På våren 1864 hade hon nämligen lämnat Kö- penhamn för att besöka sin gifta dotter i Rödding — Ludvig Schröder var då föreståndare för folkhögskolan därstädes. För att undvika all beröring med de vare sig tyska eller danska trupper, som befunno sig i Jylland, for hon med ångbåt till Aarhus och därifrån med deligence öfver Ringkjöbing till Ribe samt sedan vidare till Rödding. Under hela resan syntes ej några trupper till, men kriget och dess händelser utgjorde allas samtalsämne. 1 Rödding väntade man med oro, att fienden på ett obehagligt sätt skulle gifva sin närhet tillkänna. Schrö- ders varma patriotism var nämligen bekant för alla. Några veckor förflöto i relativt lugn.
Vid artikeln fisk synes, utom för anjovis, sardeller och thonfisk, derå införselstullen torde, för beredande af öfverensstämmelse med norska tulltarifen i denna del, böra nedsättas från 8 till 3 sk. skålpundet, någon hufvudsaklig förändring, hvad införselsafgifterna angår, icke vara af behofvet påkallad, men som, enligt 16 ^ lulltaxeunderrättelserna, den trettonde tunnan af hvarje läst saltadt kött och fisk af alla slag, som bestås till packning är fri från tull och afgifter till städerne, hemställes i underdånighet, huruvida icke, för att på ett enklare sätt kunna vinna samma ändamål af lindrigare behandling, en motsvarande nedsättning 1 införselstullen å de saltade fiskslagen hellre bör medgifvas, i hvilken händelse dessa afgifter kunde jemkas för kabeljo, långor och torsk, från 2 r:dr 24 sk. till 2 r.dr 12 sk., å lax från 3 r:dr till 2 r:dr 32 sk., å sill från 32 till 30 sk., hvilket sistnämnda belopp jemväl torde böra blifva gällande för strömming, samt å all annan saltad fisk från 2 r:dr till 1 r:dr 42 sk.; dock torde, hvad särskilt angår saltad sill samt torra gråsidor eller sey, jemte långor och torsk med der under inbegripne rotscher samt klippstockoch platteller bredfisk, för dessa slag, hvarå, enär de hufvudsakligen införas från Norrige, tullen utgår till endast hälften af de i tarifen utsatta belopp, en motsvarande nedsättning i införselsafgifterna böra äga rum, i händelse omförmälta lindring kommer att upphöra eller förminskas. Flyttsaker. Fläsk. Foglar. Formar, krukor och potten för sockerbruken. Fransar, galoner, gramaner och snören. Frug t er och bär, ej specificerade. 32 Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse, N:o 40.
Domstolen i tillfälle att arbeta på två afdelningar, utan uppskof varder anlitad. Någon viss tid för början häraf har likväl icke i förslaget blifvit utsatt, enär tidsutdrägten af den grundlagscnliga behandling, som måste föregå utfärdandet af författning i ämnet och ordnandet af dermed sammanhängande frågor, icke kan med visshet beräknas, hvaremot, då förändringens trädande i verket lemnäs beroende af författningens promulgation, tillfälle blir öppet att välja den tidpunkt, som, efter det ärendet kommit i fullständigt skick, befinnes vara den första lämpliga. Önskligt vore, att Högste Domstolen åtminstone under ett qvartal af innevarande år kunde komma att utveckla den afsedda förökade verksamheten. Då för öfrigt balansen till innevarande år af de mål, som bero på Högste Domstolens handläggning, till antalet är något mindre än balansen vid 1858 års början, samt antalet oafgjorda revisions-saker, ehuru ökadt under hvarje af de tio sistförflutna åren, likväl under de två sednaste icke tillvext med mera än sex för 1858 och tolf för 1859, vid hvilket förhållande det torde böra antagas såsom en möjlighet, att behofvet af Högste Domstolens arbete a två afdelningar kan upphöra, när den nuvarande balansen hunnit afarbetas, har jag ansett, att dels förstärkningen af ledamöternas antal nu icke bör föreslås större, än som med full säkerhet är behöfligt intill dess vid nästa riksdag ny reglering efter omstän - Kongl. Maj;ts Nåd. Proposition N:» i03. 523 digheterna kan företagas, och dels förslaget jemväl i öfriga delar bort så inrättas, att en återgång till den nuvarande organisationen, om den kommer i fråga, utan allt för stora svårigheter kan verkställas. En sådan återgång skulle i väsendtlig mån försvåras, om åt den ena eller andra af Högste
Vid sådant förhållande, och då Rikets Ständer för sin del anse det vara mest lämpligt, att det belopp, som erfordras för godtgörande af denna brist, anvisas, utan att vissa tider för beloppets utbetalande dervid af Rikets Ständer bestämmas, samt Statens financiela ställning icke lägger något hinder i vägen för vidtagande af en sådan åtgärd, hafva Rikets Ständer funnit sig böra på det sätt bifalla E. K. Maj:ts ifrågavarande nådiga Proposition, alt till Kongl. Maj:ts disposition ställes ett belopp af En million Riksdaler, att, uppå skeende reqvisitioner och i mån af behof, från Riksgälds-kontoret utbetalas. 8:o Af skäl, som finnas anförda i det vid E. K. Maj:ts nådiga Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof fogade Statsråds-protokoll, har E. K. Maj:t föreslagit, att, till komplettering och omarbetning; af Staten tillhöriga inventarier utaf silfver och koppar samt till inköp af porslin och glas, mätte beviljas ett anslag för en gång af 60,000 R:dr; Och hafva Rikets Ständer, sorn jemväl tagit kännedom af de handlingar, hvilka legat till grund för E. K. Maj:ts nådiga framställning i detta ämne, funnit sig böra lill samma framställning lemna bifall. 9:o Enär den åt nordvestra, norra och nordöstra sidorna af Kongl. Slottet belägna del af första stora våningen, som under en lång följd af år innehafts utaf framlidna Hennes Maj:t Enke-Drottning Desideria, icke efter år 1815, eller allt sedan den tid, då samma våning begagnades af Konung Carl Xlii och dess Gemål, undergått någon större reparation och dess iståndsättande följaktligen vore af högsta behof på - ExpeditionsEls ko t te ts Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 67. 7 kalladt, har E. K. Maj:t då anslaget, till Kongl.
Utlåtande ofver af åtskillige Ledamöter inom HögvPresteStåndet våckte Motioner om Lönförbåttring för Krono-Beijeningen på Gottland och i Bohus Lån, samt om befrielse för Krono-Betjeningen i allmänhet från deltagande i Tryckningskostnaden af Landshöfdingarnes Kungörelser - /J14 Stats-Utskottets Betänkanden. skottet fått emottaga anföranden af åtskilige bland Ståndets ledamöter, afseende förbättring i Krono-Beljeningens Lönevilkor, innefattande desse anföranden hufvudsakligen: af Herr Prosten Herlitz 3 att Krono-Betjeningen på Gottland befunne sig högst vanlottad, då Kronofogdarne derstädes ej skulle ega i Lön mera an 5o R:dr indelat, hvaremot deras vederlikar i andra Provinser åtnjuta indelde Löner från 100 till och med i5o R:dr och som mängden och vigten af de befattningar, hvilka åligga Kronofogdarne ej voro mindre pä Gottland, än annorstädes, har Herr Prosten hemstält att enahanda Löningsförmåner jemväl måtte förunnas dem , som deras Vederlikar i öfriga delar af Riket ega sig tilllagde; af Herr Prosten Linderotj att Lönförbättring jemväl borde tilläggas Kronofogdarne uti Götheborgs och Bohus Län på de skäl, att de dem anslagne Löner vid Indelningsverket upprättande väl blifvit anvisade i Jordeboksoch Hemmans-räntor till lika belopp i ziffran som för KronoBetjeningen i andra orter eller det kallade gamla Sverige, dock med den skillnad att Lönerne i öfrige orter utgått in natura, men i Bohus Län endast med penningar utan förvandling genom Markegångsberäkning: hvilken olikhet i början icke varit menlig för Löntagarne, men i följande tider Preste-Ståndet har Stats-Ut - Stats-Utskottets Betänkanden. f\ 15 undergått den väsendtliga förändring, att Jordebokspersedlarne höjt sig mångdubbelt mot de vid Indelningsverket dem åsatte priser, och baft den påföljd, att Kronofogdarne i Bohus
Visserligen innefattar icke den nu afgifna allmänna redogörelsen något af honom uttaladt allmänligt yttrande öfver lagskipningens tillstånd ; men för utredning af detta tillstånd, har han fortgått på samma bana, som han ifrån början af embetsförvaltningen beträdt, eller fortfarande till granskning upptagit åtskilliga af Högsta Domstolen gillia beslut. »Domare-embetets utöfning i högsta instans» — säger Justitie-Ombudsmannen»är hela domaremaktens utöfning. Det är dit, som ljuset skall »spridas, om det något skall uträtta. Vill nationen veta huru rättvisan handhafves, »så vill hon veta huru det dömes i Konungens Högsta Domstol.» Det ligger äfven i sakens natur, alt Högsta Domstolens uppfattning och tillämpning af lagarne skall utöfva ett märkligt inflytande hos de underordnade domstolarne. Men frågan om utredningen af lagskipningens tillstånd har emellertid, under diskussionen om sättet derför, gifvit anledning till den: otn den offentliga granskningens verkningar på lagskipningen i allmänhet — en granskning, hvarpå Justitie-Ombudsmannen, enligt hvad han i 1854 års berättelse sökt utveckla, lägger särdeles vigt. Betraktas äinnet till sin idée, sä är ock att besinna, hurusom, på sätt Utskot tet redan antydt, offentligheten ingår bland de grundsatser, på hvilka den lagbundna friheten hvilar; och rättvisan trifs ej i mörker. Detta skingras genom den offentliga granskningen, hvilken ock ingjuter ett friskare lif i förmer, som eljest lätt skulle stelna, — verkar ett lifligare och mångsidigare tankeutbyte, bidrager såmedelst till rättsfrågors djupare begrundande, samt kommer allmänheten att med större uppmärksamhet och deltagande följa lagarnes tillämpning eller domaremaktens utöfning och således att med ett högre intresse omfatta en af samhällets vigtigaste angelägenheter. Det är ock under sådana förhållanden, som den erkända satsen, att det är lagskipningen, som utbildar lagstiftningen, kan blifva en verklig sanning. Aktgifvandet på den förra har jemväl nu gifvit Justitie-Ombudsmannen anledning att framställa särskilda förslag, åsyftande förbättring af våra Civila och Criminela lagar. Men inom denna del af lagstiftningen har Justitie-Ombudsmannen likväl ej inskränkt sina iakttagelser.