Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nya elementarskolan V) n 300 n 71 16 7) 17 3. eller tillsammans 27 extra lärare, deribland likväl inberäknade de två, som, efter hvad ofvan är nämndt, blifvit vid läroverken i Göteborg och Calmar tillsatta. Vid jemförelse emellan lärare och lärjungar vid åtskilliga bland ofvan upptagna läroverk, visade det sig, att antalet af de förra understege det, som, enligt den af Rikets Ständer antagna grund, skulle vara att påräkna, och vid ett eller annat bland de öfriga läroverken vore förhållandet enahanda. Förklaringen dertill vore att finna deruti, att vid dessa läroyerk lärjungarnes fördelning på de särskilda klasserna varit sådan, att undervisningen hittills kunnat af de ordinarie lärarne uppehållas; men dels vore det ovisst, huru länge nämnda förhållande komme att fortfara, och dels vore en tillökning i lärjungarnes antal, redan under den återstående delen af nu löpande statsregleringsperiod, men annu mera under loppet af de tre följande åren, att motse; hvadan de lärarekrafter, sorn med afseende å nuvarande antal lärjungar skulle kunna komma att ta - ExpeditionsUtskottets Förslag till tinderd. Skrifvelse, N:o 169. 13 gas i anspråk, icke för nästinstundande statsregleringsperiod blefve på långt när tillräckliga, utan erfordrades särskildt anslag till arfvoden åt extra lärare. Hos Rikets Ständer har dessutom blifvit anfördt, hurusom Jönköpings högre elementarläroverk, som för närvarande endast har 13 ordinarie lärare, nemligen Rektor, 4 Lektorer och 8 Adjunkter, visserligen, enligt E. K. Maj:ts ofvanberörda förslag, skulle erhålla ytterligare 4 Adjunkter, men i förhållande till lärjungarnes antal vore med iakttagande af ofvanberörda beräkningsgrund redan nu berättigad! till 19 ordinarie lärare, hvarförutan med säkerhet kunde antagas, att lärjungarnes antal framgent komme att betydligt till vexa; i anledning hvaraf och med hänseende till vigten deraf, att undervisningen jemnt och lämpligt måtte kunna fördelas emellan läroverkets högre och lägre klasser, hemstäldt blifvit, att, jemte de af E. K.
R:dr 3a sk. årligen mera än öfrige Råds-Ledamöter i Rikets HofRätter och Collegier. 1 Advocat-Fiscal, sorn, till följd af Eder Kongl. Maj:ts nådiga Bref den 17 December 1828 och 29 December 1829 redan är tillsatt, och uppbär i aflöning, af aldra Hufvud-Titelns Besparingar, 1,200 R:dr med 114 Ttr Spanmål beräknade under Lönen. Denne tjensteman har Stats-Contoret erhållit i och för dess uppsigt öfver Krono-Uppbördsoch Redogörelse-Verket och befattning med Allmänna Magasins-Ärenderne, och har i sammanhang med inrättandet af denna tjenst blifvit i nåder förordnadt, att vice AdvocatFiscals-tjensten i Kammar-Collegium skulle indragas. 1 Notarie, med lön 800 R:dr, och 76 T:r Spanmål derunder: Å Stats-Contorets nuvarande Stat finnes allenast en Notarie upptagen; men som det är nödigt att Notarien, som, under dea ena veckan vid protocollet, eger ledighet att under den följande complettera detsamma, har en ny Notarie-lön ansetts erforderlig, på sådant sätt likväl, att, då desse Notarier äfven skulle åligga att föra Protocollen uti Magasins-ärender, den Notarie-lön stor 600 R:dr med 57 Tunnor Spanmål derunder, som nu finnes uppförd å Allmänna Magazins-Contoirets Stat, kunde besparas. ^ ^ 1 Cancellist-lön, 400> R;dr med 38 Tunnor Spanmål derunder, för bestridandet af de tillökade expeditions-göromål som blifvit en följd af Ärendernes tillökning på det hela. Uti Riks-Boksluts-Contoiret, hvarest, i anledning af de utaf Rikets Ständer vid sista Riksdag vidtagne, på Riks-Boksluts-arbetet inverkande åtgärder, tillökade göromål i betydlig molin inträffat, befmnes den för detta arbete bestämda personal af 1 Kamererare, 1 Bokhållare och 4 Kammarskrifvare otillräcklig.
De närvarande från Näskotts socken, nemligen brukspatron Forssell från Waplan och bonden Jonas Nisson från Faxelfven, förklarade sig för sin del var nöjda med ofvanstående fattade beslut, men skulle Näskotts socknemän vidare härom höras i allmän sockenstämma om de ej ville ingå härpå, så vilja Rödöns socknemän ändå lemna hvad på dem belöper i ofvanstående summa. Om socknarnas gemensamma tillskott blifver mer än hvad som skall tillfalla contubernii byggnaden, så lägges resten uti den gemensamma skolcassan. Kyrkovärden Johan Jönsson i Ösa, fullmägtig för Åhs socken, förklarade sig derefter vara villig och nöjd med att, till contubernii byggnaden i Östersun af nästkommande års skyddsafgift aflåta trettio (33) riksdaler och 16 sk. bco. Fullmägtige från Aspås socken, nemligen fjerdingsmannen Eric Ersson i Tand, f.d. nämndemannen Nils Nilsson i Rehn och bonden Eric Johansson i Lien, svarade att de för närvarande ej kunde bidraga något till ifrågavarande contubernii byggnad, men förbehåller sig hafva öppet att framdeles. om tillgångarna så medgåfvo få ingå i densamma. Den med protocollet missnöjda äger att inom 30 dagar ifrån nedanskrefne dag eller den dag då protocollet justeras, hos Kungl. befallningshafvande deröfver anföra besvär. 102 År och dag som ofvan. O.A. Staaff. S. M. adj. Uppläst och justeradt den 21:sta october 1849. Intyga O.A. Staaff S. M. adj. Å sockenmännens vägnar: Lars Larsson i Häste, Olof Jonsson i Undrom. Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 115–116, ÖLA. Protocoll hållet vid allmän sockenstämma i Rödön den 23:die december 1849.
Herr Grefven och Län dt-Marskalk en yttrade, alt ehuru efter den upplysning Riddarhus-Secreteraren redan meddelat, i afseende å förhållandet med Ridderskapets och Adeina förra beslut, rörande Maxim i-beloppet af de nya faslighetslånén, det vore öfverflödigt, att derom vidare tala, ansåg Herr Landtmarskalken sig likväl böra gifva Ridderskapet och Adeln tillkänna, alt Ridderskapets och Adelns Pro - D en 3 2 N o vern ber f. m. 413 locolls Utdrag för denia sistlidne September e. m.* sora blifvit från Riddarbus-CanzIiet inhemtadt, och nu af Herr LandtMarskalken upplästes, innehöll, alt: ”De Capital-afbetalningar, hvilka fi ån ”och raed nästa års början ingå å Bankens ”serskilde emot fastighetspant utlånte fon”der , böra till ny utlåning emot pant af ”fastigheter på landet utgifvas; kommande ”den högsta summa, som eli låntagare må ”undfå, att uti det Reglementariska bestäm"mas”. Ridderskapet och Adeln ägde således en fullkomlig ecb öppen rättighet, att nu pröfa va frågan om Maximi - beloppet af de nya faslighelslånen i hela dess vidd samt att följaktligen antingen bifalla eller återremittera Banco-Utskottets Memorial. Herr La n d t-M a r sk a 1 k e n frågade derefter, om Ridderskapet och Adeln ansåg Banco-Utskottets Memorial böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, lill Utskottet återremitteras. Ropades Ja, Föredrogs å nyo och bifölls] BancoUtskottets den i8 dennes under JS:o 77 af - 441 Den ?s No v amber f. m. g i ine, samt den 20 derpåiöljde e. m, på bordet lagde, Memorial , med förslag till reglementariska föreskrifter, i afseende på de odlingslån, som, enligt Riksens Ständers beslut, ytterligare komma att från, bankens plgifvas.
På denna grund förenar jag mig om bifall till EkonomiUtskottets Utlåtande, och ber Ridderskapet och Adeln behjerta, att i en handel, hvilken fordrar så betydliga förlager, som spannemålshandel, det vore nyttigt att gifva en bestämd riktning åt deboucheerne; och då de ej kunna vara på bättre ställen, än just der Banken har sina LåneContor, så är det icke för mycket hegardt, att man iakttager samma förhållande i afseende på spannemål, som på öfriga produclioner, Jag tillstyrker bifall, för alt sedan inbjuda de andra Stånden att frångå sina beslut, så alt man åtminstone erkänt principen, att 8o Den 8 Mars e. m. Bankens function endast skall vara grundad på affaire. Upplästes ett från BondeStåndct under discussionens lopp ankommet Prolocolls-utdrag af denne dag, innehållande att Ståndet låtit bero vid BankoUtskottets Utlåtande N:o 102, öfver anmärkningar från RiksStånden vid Utskottets, uppå motion af Herr Santesson afgifne Betänkande N:o 68, jemte hvad i sammanhang dermed hos BondeStåndet förekommit, angående Stats-, Bankooch EkonomiUtskottens, uppå motion af Herr Rothlieb gemensamt afgifna och af 3:ne RiksStånd bifallna Betänkande N:o 66, i fråga om särskilte föreslagne grunder för belåning af spannemål. Hans Excellence Herr Gref ven och LandtMarskalken framstälde proposition till bifall å EkonomiUtskottets Utlåtande N:o 178. Ropades Ja och Nej. Hans Excellence framstälde proposition till afslag å samma Utlåtande, Ropades Ja och Nej. Herr von Hartmansdorff begärde votering. Upplästes till justering följande voteringsproposition:
Skulle omständigheterna fordi a, att dessa särskilda anslag förökas eller förminskas, så kan sådant ske utan någon rubbning i det personella anslaget, och derå hafva vi, just vid denna Riksdag, ett exempel, enär K. M., som icke begärt någon förökning af Sitt personella anslag, föreslagit förhöjningar af de materiella anslagen. Tåg förenar mig således med de föreg:de talarne uti att bestrida bifall till motionen. Frih. von Stedingk, Styrbjörn: Jag anser mig kunna med desto större opartiskhet bedöma den af Frill. Cederström väckta motionen, som jag icke vid någon Riksdag emotsatt mig beviljandet eller förökandet af något anslag å Usta HufvudTiteln. Jag ämnar icke heller vid denna Riksdag göra det, enär jag alltid hyst och hyser den öfvertygelse, att då förökade anslag å nämnde HufvudTitel begäras, så äro de väl öfvertänkta och af ett verkligt behof påkallade. Dessutom anser jag det icke vara med R. St:s värdighet öfverensstämmande att iakttaga en allt för stor hushållning i afseende å Usta HufvudTitelns anslagssummor, ehuru en sådan sparsamhet för öfrigt i allmänhet ej bör klandras. Men, Mine Hrr, här är icke fråga om att afslå eller bevilja en begärd summa, utan här är endast fråga om att bestämma sättet för fördelningen af den begärda summan, och i detta afseende får jag öppet erkänna, att jag är af alldeles olika tanke med de värde talare, hvilka bekämpat motionen. Om man betraktar, i hvilka småposter det s. k. materiella anslaget är fördeladt, såsom till lysoch Den 22 November. 307 renhållning, ved och kol, m. m. d., så torde man ej kunna undgå att finna sådane minutiösa bestämmelser gränsa nära nog till det löjliga. Det är icke heller något stort bevis på grannlagenhet at R, St., då de på detta vis föreskrifva K.
Allmänheten skulle nemi. efter all sannolikhet icke derföre förändra tänkesätt, utan skulle kasta skugga på de embetsman, som handlagt saken, och ställningen blefve alldeles densamma, som den nu är. Den stora utveckling, som ämnet numera onekligen fått utöfver hvad som förut har varit, gör att jag icke kan tillstyrka bifall lill Ulsk:s hemställan. Det finnes såsom jag nyss nämnde en alldeles obestridlig form för hvar och en att göra sin rätt gällande. Ar det en menighet, som sjelf saknar ombud, sä finnes det äfven för den en utväg att genom 428 Den 1 Mais f. m. en anmälan hos Just.cancelleren få sig ett ombud förordnad!. Jag tillstyrker derföre, att R. o. Ad., med bifall lill hvad SlatsUtsk. särskildt tillstyrkt i afseende på K. M:s propos., måtte i öfrigt afslä betänk. Gr. Cronhjelm: Jag har visserligen ofrivilligt gjort mig skyldig till den anmärkn. Frih. Cederström emot mig riktat, då jag af misstag i slutmeningen af mitt förslag talat om åboernas samtycke i st. f. kyrkornas. Få sätt som innefattas i del skriftliga förslag, jag nyss till Hr Gr. o. Landtm, aflemna!, skulle det heta: ”må kunna med vederbörande kyrkors begifvande öfverlemnas til! afgörande etc.”, i st. f. ubocrs. Den siste talaren bar sedermera påstått, att den ifrågavar. undersökningen vore öfverflödig, emedan åboerna sjelfva kunna vid domstol göra sin rätt gällande. Deremot får jag först och främst anföra, att det synes icke olämpligt att bespara kostnaden af en rättegång, i fall man på förband genom en undersökning skulle kunna finna att ingenting med rättegången vore att vinna; och delta är icke blott åboernas utan äfven Kronans intresse, för den händelse att slädsmål skulle tillkomma Kronan.
Undert. känner en liten fru, som en gång under sin flicktid (medan det ännu hos henne fanns vissa anlag till en kommande fru Aktsam) vid ett tillfälle, då hennes fästman slängde tändstickan, hvarmed han tändt cigarren, pä golfvet, sä ihärdigt med ögonen följde denna lilla process, att han blef uppmärksam härpå och bad om ursäkt för sin vårdslöshet. Men hvad tror ni att hon säger, då denne samme individ, nu hennes herre o c h man, förvandlar hela hvardagsrummet till slöjdsal under de mulna vinterdagarne? Jo, hon håller god min o c h har vant sig rätt bra därvid, fast det nog, i synnerhet i början, kostade henne mången hemlig strid. Men icke förty trifves mannen bäst i sitt hem, då på lördags e. m. alla spår af verkstad blifvit utplånade o c h ett i allo rent och trefligt rum i stället uppenbarar sig för besökandes blickar. Och då känner den lilla frun allt för väl, att hon hade behöft ännu mera utpreglade anlag ä la fru Aktsam, om hon skall förmå att i tidens längd bibehålla så pass ordning i sitt hem, att det ej urartar till ett formligt skräphus. Fördenskull, mina unga medsystrar, varande eller blifvande fruar — ställen eder högt uppe på öfversta trappsteget af ordningens och aktsamhetens höjd! Ni blifva ändå med tiden så småningom och för eder själfva oförmärkt neddragna därifrån, så att ni till slut kanske befinna eder på det allra nedersta! Och emellan detta och fullkomlig oordning är ett tuppfjät blott! Härvidlag som ofta annars är det väl svårt att träffa medelmåttan, men hellre af ordning och aktsamhet i hemmet för mycket ä-i för litet. Albert. IDUN 1894 U p notisboken. Vår kronprinsessa. I kronprinsessans hälsotillstånd har under senaste veckan någon förbättring inträdt, så att hon kunnat vistas mer i det fria. För att ytterligare stärka sig genom sjöluften kommer kronprinsessan att jämte sina båda äldsta söner på läkares inrådan företaga en tur på en vecka från den b augusti i skärgården med Drott, som konungen ställt till hennes förfogande. Födelsedagen den 7 augusti lär kronprinsessan komma att tillbringa på Tullgarn.
Genom Kongl, brefvet den 30 September 1851 äro afiöningsoch beklädnadsmed flere kostnader för Artilleriets 14:de sexpundiga, i Hernösand förlagda, batteri i nåder anvisade att utgå från denna fond. Fondens redogörelse för revisions-året, som ännu icke undergått granskning i Kongl. Kammar-rätten, utvisar följande förhållande med inkomster och utgifter: — 77 — Debet. Bulans från år 1855: Uppbörd: Credit. Utgifter: Balans till år 1857: Utlånta medel * : 120,466: 32. — Fordringar och förskott, antecknade inom linien, 5,030: 29. 9. Enär fondens utgifter för det Norrländska batteriet under revisions-året betydligt öfverstigit det belopp, hvartill desamma under föregående år uppgått, fä Revisorerne upplysa, att detta förhållande härleder sig deraf, att Kongl. Krigs-kollegii Aflönings-afdelning, som förskjutit kostnaden för batteriets aflöning och mat-inrättning för åren 1854—1855. först under revisions-året bekommit ersättning för det utgifna förskottet. § 2. Fondens säkerhets-liandlingar hafva, vid anställd inventering, befunnits i behörig ordning. — 78 — 6:o Volontär-vakans-medels-fonden, som uppkommit genom tillfälliga besparingar å vakans-afgifterna för de till volontärers aflönande anslagna rustoch rotehålls-nummer, har, jemlikt Kongl, brefvet den 12 Mars 1836, till ändamål att bestrida utgifter för Arméens under-officerares bildning.
b) af Herr Adelbart!, som anmärkt alt den nya Skol-stadgan icke innehölle ringaste garanti derför, att studiet af de för den praktiska mannens bildning så nödiga naturvetenskaperna skulle blifva mera verklighet än förr, då man ej bestämdt (öreskrilvit läsning af kemi och fysik ; hvadan, och då man derjemte saknade en sådan förändring af läroverksstyrelsen, som förvissar om mera verksamhet och inflytande på det hela, motionären föreslagit, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t anhålla, det en Kommitté under loppet af innevarande sommar blefve nedsatt till granskning af den nya läroverks-stadgan, samt alt afgifva yttrande deröfver; Och borde Kommittén, efter motionärens åsigt, så sammansättas, att lärarne för samtliga Elementar-läroverken i bufvudstaden och de särskilta Stiften valde för Stockholm två och lör hvarje Stift två ledamöter; c) af Herr Bydin, som yrkat att Tyska språket mätte vid alla Elementarläroverk få inträda i läseordningen före Franskan och i hvarje al läroverkets klasser utöfver den första såsom ovilkorlig! läro-ämne, utan le uma (i valfrihet, ingå.” Motionären har ansett med skäl kunna anmärkas, att Franska språkets framhållande framför det Tyska icke rättfärdigades af den praktiska nyttan, enär, den Germaniska stamlörvandtskapen oberäknad!, Tyskan vore för oss både inom vetenskapen och det allmänna lifvet vida oumbärligare, och ej heller af vanliga undervisningsprinciper, alldenstund det lättare läroämnet alltid ansetts böra tillhöra den spädare åldern. Det bevisade eli alltför öfverdrifvet förtroende till förmågan bos den nioårige gossen, hvilken inkommer i skolan med kännedom blott af lilla catechesen, addition och subtraktion samt multiplikationstabellen, (ett. kunskapsmätt vida under Folkskolans) att antaga honom redan efter ett års skolkurs vara färdig med begynnandet af ett språk, som ansetts kosta den sextonä tjugu-årige gymnasisten icke obetydlig möda, samt att, redan efter ett års läsning af delta språk, vara färdig ej blott med läse-, utan äfven med taloell skrif-öfningar uti detsamma.
- ; Öfverlätes invisning frän en till annan, vare öfverlåtaren skyldig svara för invisningens vigtighet, sd vida ej öfverlätelsen innefattar annat förbehåll, men ej för utgifvarens eller godkännarens vederhäftighet, der öfverlåtaren ej förbundit sig dertill, eller vetat, att endera eller bägge varit i obestånd, dd öf verldtelsen skedde, ,6 §■ Genom denna fotfattning göres icke någon ändring uti Kongl. Förordningen den i3 Julii 1818, angående förbud emot utfärdande af tryckte eller graverade assignationer enskilde emellan, Om vexelhandel, sd ock om invisningar, som ställas å allmänna penningeverk, år serskildt stadgadt. Stockholm dea i3 Maji i834. Reservationer af: Herr Hessle: "Uti Högloft. Lag-Utskottets Beslut, liar jag ansett mig icke böra deltaga, för .så vidt detsamma bestämt summan, derunder invisningar till viss man och ordres, eller innehafvaren, må utfärdas, saint borttagit från förslaget till ny Civil-Lag det i 3 §. uttryckte bud om skade -ersättning. Rättigheten att utfärda invisningar, är för den fria sjelfmyndiga per - LagTJt slottets Betänkande JV;o 6f. sonen äldre, än Borgerlig Lag. Denna lärer således böra inskränka sig till bestäm meisel’ för missbruks förekommande och för verkställigheten af dylika aftal, men ett oeftergitligt vilkor för Lagen måste vara, att den är lika för alla medborgare. Nu kan 20 Rdr, eller derunder, vara betydligare belopp för den ena medborgaren, än 100 Rdr för den andre, och den lättare utväg, att uppgöra liqvider och transactioner enskilde emellan, sorn invisningar erbjuder, kan således vid Utskottets förslag icke af alla lika gagnas.
– Du måste straxt efter soluppgången vara i Stockholm. Här i nejden får du under intet vilkor visa dig, och tillsvidare äro vi för hvarandra fullkomligt främmande. Dina papper äro i ordning. Du stannar öfver vintern i hufvudstaden och afvaktar mina ordres. Nästa sommar skola vi åter arbeta tillsammans. Ruys hade satt sig på en sten vid stranden. Hans blick sväfvade öfver vattnet och tycktes söka det sjunkna fartyget. – Kapten, sade han, – jag känner en aning, att vår bana snart är slutad. En sådan gerning som denna nedkallar Ödets makter öfver oss. – Redan samvetsbetänkligheter? inföll kaptenen i skarp hviskande ton, som i Ruys öron lät som en hotfull varning. – Nej, sade Ruys. – Jag skrifver detta på ert eget syndaregister. – Gör det, och du handlar klokt! Hvad vi gjort, var nödvändigt. Karlarne hade lärt känna mitt verkliga namn och min samhällsställning ... huru är mig ännu en gåta. Jag ville ej bero af en mängd lösgläfsta skurkars oförsigtighet, vinstbegär eller samvetsagg ... Kom! – Ännu ett ord, kapten! sade Ruys och steg upp. – För tvenne dagar sedan seglade ett fartyg här förbi i nordlig riktning. Dess kurs var sannolikt ställd på Stockholm. Jag igenkände det, såvisst som jag känner er. Det är samma fartyg, som så ofta följt oss på hafvet och injagat hos vårt manskap vidskeplig fruktan. Det bär vår olycka ombord. – Bah! Du har drömt, sade kaptenen otåligt. – Låt oss gå! Gustaf Drake. Herresätet Sjöviks blomstringstid inträffade efter trettioåriga krigets slut, då dess egare, öfversten Anders Drake, återvände hem. Denne hade vetat att fläta gyllene ax bland sina lagrar. Utan att just vara studerad konstkännare hyste han likväl varm beundran för de mästerligt arbetade nattvardskalkar, dopfuntar, vigvattenskärl och helgonbilder, som Tysklands katolska kyrkor innehöllo och medförde också hem ett helt andligt konstkabinett – af idel guldoch silfverarbeten, ty han hade ej haft hjerta att beröfva templen de rörande prydnader, som voro af simplare ämnen.
Denna utväg består blott i en minskning af det så kallade Amortissementsa Den 9 Maji, 239 amslaget, hvilket det står i Ständernes magt att, utan ringaste olägenhet för Statsverket, minska efter behag. Uti Högloflige StatsUt^ skottets nu upplästa Utlåtande upptagas nem« ligen ibland StatsVerkets utgifter 750,000 R.dr såsom AmortissemenfsMedel, hvilka bor-: de till Banquen ingå i afräkning pä StatsVerkets, är i8oy åsamkade skuld till densamma. Men hvartill tjenar väl ett Amortissementsbidrag, då vid 18I5 års Riksdag Amorteringen inställdes, och, såsom jag hoppas, aldrig mer kan komma att äga rum ? Dessa AmortissementsMedel utprässas nu af hela Svenska Folkmassan, för att i Banquen blott bereda en tillgång för några få skuldfria-och förmögna Fastighetsägare, att, mot nedsatt och lägre än laglig ränta, få läna Penningar, af hvilka de, mindre än andra, böra vara i behof. Man kan således, utan ringaste olägenhet, åtmin-' stone nedsätta Amortissements-anslaget till en haff Million , då behofvet af Bevillningens förökande redan derigenom vore undanröjdt, och utan att likväl tillgången för StatsVerket, till utgifternas bestridande, härigenom blifvit på minsta sätt förknappad. Jag skulle till och med ej draga i betänkande, att föreslå indrag, ning eller åtminstone inställande tills vidare af hela Arnord sements-anslaget , och derigenom bereda en möjlighet att ytterligare nu minska Bevillningen med en half Million, om jag ej ansåg mig bunden af agtningen för ibt5 års Siänders beslut, och fruktade att ett förslag till upphäfvande af den vid sistledne Riksdag fastställda plan för FastighetsLån 54° Den 9 Maji. Skulle väcka för mångas missnöje.