Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och Herren sade: Derföre, att de öfvergifva min lag, som jag dem föregifvit hafver, och lyda intet min ord, och lefva der ej heller efter; Utan följa sins hjertas tycko, och Baalim, såsom deras fäder dem lärt hafva. Derföre säger Herren Zebaoth, Israels Gud: Si, jag skall spisa detta folket med malört, och gifva dem galla dricka. Jag skall förskingra dem ibland Hedningarna, hvilka hvarken de eller deras fäder känna, och skall sända svärd efter dem, tilldess det blifver ute med dem. Så säger Herren Zebaoth: Skaffer och beställer gråterskor, att de komma; och sänder efter de som det väl kunna; Och begråta oss med hast, att vår ögon måga rinna med tårar, och var ögnahvarf flyta med vatten; Att man må höra en klagogråt i Zion, nämliga alltså: Ack! huru äre vi så platt förstörde och till skam vordne? Vi måste rymma landet; ty våra boningar äro nederslagna. Så hörer nu, I qvinnor, Herrans ord, och edor öron fatte hans muns tal; lärer edra döttrar gråta, och den ena läre den andra klagogråt, nämliga alltså: Döden är igenom vår fenster infallen, och uti vår palats kommen, till att dräpa barnen på gatone, och ynglingarna i gränderna. Säg: Så säger Herren: Menniskors kroppar skola ligga såsom träck på markene, och såsom kärfvar efter skördomannen, de ingen upptager. Detta säger Herren: En vis berömme sig intet af sine vishet; an stark berömme sig intet af sin starkhet; en rik berömme sig intet af sin rikedom; Utan den som sig berömma vill, han berömme sig deraf, att han vet och känner mig, att jag är Herren, som gör barmhertighet, rätt och rättfärdighet på jordene; ty sådant behagar mig, säger Herren. Si, den tid kommer, säger Herren, att jag hemsöka skall alla de omskorna med de oomskorna;
Med Kalevalas, den finska national-epopéns framträdande i dagsljuset inför en bildad verld, tillförsäkrade sig den finska nationaliteten en plats inom litteraturen; och vetenskapens intyg om de finska folkstammarnes forntida herravälde öfver större delen af gamla verldens nord, dref nationalkänslan upp ur sin dvallika slummer. Nu kände Finland sina anor framtiden låg i folkets egen hand. Som två väldiga strömmar, hvardera med sitt eget flodsystem, gingo Lönnroth och Castrén sina banor fram. Stundens, dagens lif och frågor med sina mera praktiska tendenser rörde dem föga. Men mäktigt verkade deras ädla föredöme på ungdomens öppna sinne och ett skönt lif sprang upp i de akademiska kretsarne. Studenterna anförda af den skarpsynte tänkaren Robert Tengström och den då ännu entusiastiske Herman Kellgren, lifvades till en patriotism, som spridde sin verksamhet åt alla håll af allmännyttig art. Karakteristiskt för detta första uppvaknande af den finska nationalkänslan är dess synnerliga sympati för Sverige. Den tidens nationalitetsförfäktare hade höga vyer med en stark lutning åt en friare social utveckling och folkbildning. Språkfrågan, i all sin sedermera framträdande nakenhet, betraktades förnämligast såsom en häfstång för högre, allmänneligare idéer. Å s.k. "högre ort" väckte också dessa nationalitetssträfvanden föga sympati och de mest restriktiva åtgärder vidtogos emot deras utveckling. Man ville qväfva det uppspirande lifvet i sin brodd. "Heu vatum ignarae mentes!" Man kan krossa personer men icke idéer genom bullor och förordningar. Så gick det ock här. Censuren är icke den makt, som reglerar ett folks utveckling. Sedan denna tid daterar sig egentligen universitetets sociala och nationella betydelse i Finland. Tengström och Kellgren slumra längesedan i sina förtidiga grafvar, nationalitetsidéen har genomgått många strider, varit underkastad många fluktuationer; men ungdomens riktiga takt, måhända då och då vilseledd för stunden, har dock vetat att segrande gå ur alla frestelser och öfvervinna allt motstånd. Se der en svag teckning af universitetets apostlaverksamhet i Finland.
Utskottets Memorial, V 1. s 616 — 619, bif. af BorgareStåndet, IX s 1128, af BondeStåndet, IX s ii5i, af Adeln, IX s 1155. —- om förökadt antal af. LagUtskottets Memorial, VII 1. s 54» 55, bif, af PresteStåndet, IXs83, af BondeStåndet, IX s 87, af Adeln, IX s 88, af BorgareStåndet, IX s 91. — om ännu ytterligare förökadt antal. LagUtskottets Memorial, VII 3. 1. s io5, 106, bif. af PresteStåndet, IX 3. s 42, af Adeln, IX 3. s 75, af BondeStåndet, IX 3 s 95. — anhållan att få antaga fyra. Ekon. Utskottets, VIII s 3 — 5, bif. af PresteStåndet, IX s 21 , af BorgareStåndet, IX s 3i, af Adeln, IX s 32. — ytterligare anhållan om tvänne. Ekon. Utskottets, VIII s i346 —- i348, bif. af PresteStåndet, IX s 1080, af BorgareStåndet, IX s io83, af Adeln, IX s 1088, af BondeStåndet, IX s no5. — om förökadt antal af. Exped. Utskottets Memorial, X 1. s 3, bif. af PresteStåndet, IX s 21, af BondeStåndet, IX 55 s 33, af BorgareStåndet, IX s 3i, af Adeln, IX s 32. Cancellister, om aflöning för 2.'ne extra. Exped. Utskottets Memorial, X 2. s 63, 64, bif. af PresteStåndet, IX s 559, af af BorgareStåndet, IX s 569.
Kungsöhrs län befrielse från erläggande af nu ingående lösen för de ränledagsverken, hvilka af deras ägande stamhemman skola utgöras; N:o 159, ang:de de utaf 2:ne lotshemman i Ytterlännas socken förr utgjorda onera; N:o 160, i anledn. af erhållen återremiss af StalsUtsk:s utlåt. N:o 78; N.o 161, i anledn. af R. St:s åren 1845 och 1847 församlade revisorers berättelser, ang:de granskningen af de under K. comm.-collegii förvaltning ställda fonder och medel; N:o 162, i anledn. af väckt fråga om nedsättning af räntan och förlängning af återbetalningstiden för lån utaf manufakturdiskont-fonden ; Lag-Utskottet: N:o 43, i anledn. af väckt motion om förändring af 5 cap. 1£ § Jorda-balken, ang:de tiden för afträdande af i börd dömd fastighet; N:o 44, i anledn. af gjorde anmärkn:r emot Utsk:s betänk, N:o 27, öfver K. M:s nåd. propos. med förslag till lag för aktie bolag; N:o 45, i anledn. af väckt motion om förklaring af 5 § i 12 cap. Jorda-balken, såvidt den angår uppsägning af på arrende upplåtet hemman; samt N:o 46, i anledn. af väckte motioner om upphörande eller inskränkning af underdomares skyldighet att renovera domböcker. fl. R. o. Ad. åtskildes kl. | till 3 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Onsdagen den 10 Maj 1848. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 5 prot.utdr. för d. 6 och 9 dennes samt pleniprot. för e. m. d. 26 sisth April. Hr von Wahrendorff, Martin: I anledn. af justeringen rör:de beslutet angule förändiingarne i patentlagens 3 och 4 Den 10 Maj.
Hon hade fått förkofra sig fritt och vidga sin synkrets, medan jag lefvat i småstadens förkväfvande luft och blifvit ohjälpligen efter. Agnes afbröt mina funderingar. Du lär vara gift? sade hon. Ja. Hvilket är ditt nuvarande namn, Lisi ? Reijola. Alldeles riktigt. Lisi Reijola. Din man är ? Advokat. Alldeles riktigt, jag har ju hört det. Jag för min del har ej bytt om namn, utan är alt fortfarande Agnes Verther. Nå, du har naturligtvis barn. Huru många? Tre. Såå! Gossar eller flickor? Två flickor och en gosse. Antti är den älsta, han har redan fylt fyra år. Du kan inte tro huru klok han är. Han pratar och frågar om alt möjligt, så att man inte hinner göra annat än förklara. Det piggade genast upp mig att få tala om barnen. Heter han Antti? Hvarför just Antti? Det är ett så genuint finskt namn. Dessutom heter min man också Antti. Jaså jag förstår, namnet bör framför alt vara finskt. Nå och flickorna? Antagligen heter den ena Kaisu och den andra Liisu? Nu gissade du inte rätt, skrattade jag, fastän jag nog märkte ironin i hennes ord. Min äldre dotter heter Aino och den yngre Lyyli. Hon är blott sju månader, men kan redan säga »pappa» och »mamma», inte alldeles tydligt ännu men åtminstone någonting ditåt; »bulla» säger hon dock redan alldeles obehindradt. Agnes hörde på min redogörelse och skrattade litet. Du kommer naturligtvis och hälsar på mig? frågade jag. Ja. Det var roligt. När passar det för dig? När som hälst. Till exempel i kväll. Välkommen! En fruntimmerskör uppträdde på estraden, och jag vände mig om för att höra på den. Jag tykte de sjöngo alldeles utomordentligt och applåderade ifrigt, såsom alla andra. Sjöngo de inte utmärkt? frågade jag Agnes, i det jag närmade mig henne, ty utan att märka det hade jag åter tagit några steg mot estraden. Sjöngo de inte utmärkt? Utmärkt? Hon rykte på axlarna, gjorde en litet missnöjd min och skakade på hufvudet. Månne du någonsin hört ens medelmåttig sång, då du anser det där utmärkt?
Jag finner detta förslag grundadt på en verkelig känsla för rätt och billighet, och skulle högeligen Önska, att derå fastades mera afseende; man tanke sig blott det obehageli-» ga och verkeligen skadliga för en landtbrukare, att vid tillredningen af sin åker eller yid inbergandet af sin gröda nödgas spänna sina dragare ifrån harfven eller lasset, för att skjutsa resande, som oftast under denna tid blott resa för nöje skull, och ehuru det i alla fall med skäl kan förutsättas, att den verkeliga skadan af ingen betalning kan godtgöras, så vore det dock billigt, att i någon mohn godtgöra den, så länge ett så onaturligt och för all sann landtmanna-industri dödande förhållande, som vårt skjutsväsende, bibehålles. Utskottet har, sorn jag redan haft äran nämna, uti nu förhaud varande Betänkan-» Den 3o April c. m. i35 de uppskjutit sitt yttrande om forvagnars inrättande i förening med postföringen, och kunde det således äfven anses för tidigt och ej tillhöra närvarande ämne, att ingå i öfverläggning derom, men det visar sig för mig som en ovilkorlig pligt, att vid samma tillfälle, då hetydliga förändringar föreslås uti en så ingripande sak, som skjutsen i ett land, synbarligen ledande tillen kännbar, ehuru rättvis, ökad kostnad för de resande, det äfven i ett sammanhang bör tagas i beräkning, att det för mindre bemedlade, som dock kunna hafva ett nödtvungit oeftergiflig! behof att resa ifrån en ort lill en annan, borde beredas tillfälle till så beskaffade resor, hvilket åter ej lärer kunna verkställas med annat än forvagnar; och förfaller i samma stund, som forvagnar äro att tillgå, den möjeliga klagan, som en förhöjd skjutslega i början skall åstadkomma, emedan den högre afgiften sedermera ej träffade andra, än personer, som man borde förutsätta ega nog förmögenhet, att kunna utan det allmännas betungande betala den större beqvämlighet deras resor erfordrade.
§ 2 Uppå fattig-kassans föreståndares, Jonas Jonsson i Häggesta begäran framställdes till församlingens bepröfvande och godtfinnande den frågan, huru förhållas bör med rotehjonen Clas Åsbergs i Huse och Olof Jonssons i Lassgård, lösöre, persedlar hvilka som det påstås, af rotehjonens barn blifvit omhänder tagna och tillegnade? Hvarpå församlingen yttrade den önskan att fattigkassans föreståndare måtte anmoda nämnde rotehjons barn, att till fattigkassan återbära hvad de obehörigt sig tillegnat, och om de sådant vägrade, med dem lagligen förfara. På derom framställd begäran, beviljades nu att af fattig kassans medel skulle tilldelas 10 r.d:r riksmynt åt bonde enkan Ingeborg Pärsdotter i Österåsen, såsom hjälp att föda, kläda samt hålla i skola 2:ne af hennes faderlösa utfattiga små syster barnbarn. In fidem N. S. Edlund Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protokoll hållet vid vederbörligen utlyst sockenstämma med Häggenås socken uti dess sockenstuga den 23:dje october 1859. S.D. Med anledning av resp. landshöfdinge embetets embetsskrifvelse af den 7:de innevarande october till pastorsembetet i Lith, utsågs nu af Häggenås socknemän nämndemannen Nils Svensson i Häggesta till ledamot uti den nämnd, som har att för Jämtlands norra fögderi upprätthålla markegångs-priskuranter för october, november och december månaderna af innevarande, samt för januari, februari och mars månader nästinstundande år. Till suppleant valdes och utsågs nämndemannen Lars Pärsson i Österåsen. År och dag som ofvan, in fidem N. S. Edlund Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protokoll hållet vid vederbörligen utlyst allmän sockenstämma med Häggenås socken uti dess sockenstuga d. 13 november 1859.
Vid förnyad förediagning af Allmänna Besvärsoch Oeconomie - Utskottets Utlåtande , N:o 104, i anledning af aine Stånds återremiss af Utskottets Betänkande , N:o 65, rörande väckta ftågor om upphörande af oeconomiska besigtningar hvart 3:djeårå Soldattorp samt angående Soldatens skyldighet att sjelf underhålla Torpet, fann PresteStåndet för godt att sistnämnde Betänkande, N:o 65 , bifalla , med det tillägg i den underdåniga skrifvelsen till Hans Majit Konungen , otn sammandrag af dessa Författningar, ali detsamma må blott för en gång g o Pro t. Utdrag dtn 21 Maji 1829. från Predikstolarne uppläsas, och derefter vid Kyrkorne vara tillgängligt för att vederbörande Rustoch Rotehållare tillhandahållas. S. D. Vid nu å nyo skedd föredragning af Banco-och Lag.Utskottens Utlåtande, Njo 48, öfver gjorda anmärkningar vid Banco-Utskottets Betänkande, N:o i3, i anledning af en från Högloflige Ridderskapet och Adeln remitterad Motion, om inställelse af BancoAuctioner, i de fall der efterlefnad af nu varande 18 och 19 §§. uti 1818 års Intecknings-Lag kunde för någondera egaren bereda möjligt lidande , blef förstnämnde Utlåtande, N:o 43, af Preste-Ståndet bifallet. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats» Utskottets Utlåtande, N;o i35, angående regleringen af Utgifterne under Riks-Statens 4»le Hufvud-Titel med dertill hörande Bilagor, stannade Preste-Ståndet uti följande beslut: Ofvanstående Utlåtande samt Utlåtandet, N:o 136, i anledning af väckta Motioner, angående anslag till löner för vissa Lärare-befattningar vid Gymnasier och Universiteter sarnt förökadt anslag för det Gym-’ nastiska Central-Inslitutet i Hufvudstaden, blefvo, i anledning af deremot gjorda anmärkningar, till Utskottet återremitterade.
Deremot stadgas uti 107 §. ansvar för Stats-Rådets rådslag, då de uti dem ej iagttagit Rikets sannskyldiga nytta; om till ex. Stats-Rådet gifver råd till en skadelig mesure, är ju detta skadeliga råd en po•itiv åtgärd. Jag har velat anföra detta såsom ett bevis, att under 106 §. hörer ej blott positiva utan äfven negativa fel, och likaså under den 107 §., ej blott negativa utan äfven positiva fel. Friherre Boye, Ludvig: Det är i anledning af Friherre Jacob Cederströms, emot mig fällda, och i det nu justerade Protocoll intagna utlåtelse, som jag utber mig 3tt få nämna några ord; endast derföre, att en fullkomlig tystnad, deråt möjeligen skulle kunna uttydas, att härröra från en orsak, som visserligen icke vore den rätta. Jig skall dervid inskränka mig till blott yttrande af den högetiga önskan, som jag enskildt hyser, att Friherre Jacob Cederström måtte nu och framdeles, och alltid, förblifva den föresatts väl trogen, som hans utlåtelse innebär; men att, i förhållande till mitt hand - Dm i April. llngssätt, såsom Riksdagsman, skall både denna föresatts och hvilken annan föresatts, Friherren kan nu eller framdeles behaga antaga, ganska säkert alltid förblifva för mig det mäst likgiltiga af allt i ver Iden. Friherre Staél ron Holstein, Corfitz hudvig: De olika omdömen om ansvaret för Föredragande i Commandomå!, hvilka blifvit yttrade, så väl här in Pleno som uti ConstitutionsUtskottet, gifver mig anledning till den anmärkning, att då 15 §. Regerings Fortnen ålägger Föredragande i Commandomål att göra föreställningar i vissa der nämnde fall, så är han vid underlåtande deraf underkastad ansvar, äfven så väl som öfrige Stats-Rådets Ledamöter i de ärender, som dem tillhöra. Utom dess har Föredragande i Commandomål, som är GeneralAdjutant, nu en dubbel egenskap.
Val kan det sägas alt begäret efter brännvin hes de mera tänkande och för sin utkomst oberoende bland allmogen är minskadt, men det måste äfven beklagligen medgifvas, att bland dem, som af vana och böjelse öfvat dryckenskap, denna last bibehåller sig oförminskad, äfvensom att bruket af bättre och dyrare dryckesvaror, deribland kafle, hos de ringare folkklasserne i någon mån tilltagit och efter hand sannolikt kommer att ännu mera ökas. Nu förekommer väl förbrukningen deraf hvarken så ofta eller i samma ökade förhållande, sorn brännvinsförtäringen tillförene, men de utgifter, som dessa dyrare dryckers begagnande medföra, äro, i det afseende åtminstone, af ett för landet skadligare inflytande, att de, hittills okända för mången, tillkommit för utländska varor. Önskligt vore derför om någon minskning af dessa utländska varors förbrukning i synnerhet vid närvarande handelsföi hållanden kunde äga rum. Behofvet af en inskränkning i tillförseln af brännvin från andra orter och gårdfarihandeln dermed visar sig nu mera större än tillförene, sedan varan, hitförd annorstädes ifrån, bär lemnäs till så lågt pris att tillverkning deraf icke kan af mängden bland jordbrukare inom orten med förmån företagas. De öfverenskommelse!-, hvilka i ändamål att inskränka så väl tillverkning af brännvin inom orten, som tillförseln deraf, för några år sedan träffades inom en del socknar af Länet och i sista beiättelsen omnämndes, hafva dock icke kunnat vinna en önskvärd tillämpning. På arbetsfolk borde brist i detta Län icke kunna uppslå, då för en betydlig del af befolkningen arbetes förrättande åt andra inom eller utom Länet måste räknas såsom en hufvudsaklig binäring; men någon gång under de goda åren har en sådan brist blifvit bemärkt på en del ställen, der personer finnas, hvilka icke förr söka dylikt arbete, än det egna behofvet nödgar dertill. Lyckligtvis är ännu en dylik erfarenhet att nämna endast såsom undantag, men vanligen händer deremot att högre dagspenning fordras, då en större tillgång på födoämnen föranleder till nedsatt pris derå, än då desamma hållas dyra, ehuru ett motsatt förhållande dermed borde vara att förvänta.
Under åren 184-4-, 1845, 1846 och 1847 har Eders Kongl. Majit af dertill anslagna allmänna medel, nådigst beviljat dels lånebidrag och dels understöd utan återbelalningsskyldighet till utförande af åtskilliga odiings-arbeten i länet, hvilka, såsom under samma år började och fortsatta, böra här i underdånighet upptagas, nämligen: l:o Till afdikning af en del utaf en vattensjuk trakt, Slödjan benämnd, belägen i Huggenäs socken af Näs härad, för att i odlingsbart tillstånd bringa 130 lill 150 tunnland af denna trakt. 2:o Till damm-anläggning och vattenaflappning ä säteriet Agnhammars ägor, inom Grums härad och socken, för 53 tunnlands odling. 3:o Till lika beskaffadt arbete å säteriet Ödenstads ägo-område i G i 11 bergs härad och socken för odling af 80 tunnland. 4:o Till utdikning och aftappning af 4 stycken odlingsbara myror vid Trangärdstorp i Grafva socken af Carlstads tingslag. 5:o Till fortsatt sänkning af sjön Björklången i Nyeds socken och härad , hvarigenom vid pass 700 tunnland jord anses blifva fruktbar. 6:o Till utdikning af 4 stycken myror uti Ny sockens så kallade Svenskbyggd af Elfdals härad. 5 7:o Till enahanda åtgärd med sju stycken myror inom södra Finnskogsförsamling af sistnämnda, härad; och 8:0 Till uldikning och aftappning af 2 stycken myror i Dahlby socken af Elfdals härad. §• 2. Invånare, Enligt Skaltskrifnings-längderna har folkmängden i länet, städernas invånare inberäknade, utgjort: År 1843 Skattskrifne män 50,300. » d:o qvinnor . 52,49!. » Befriade män . 44,356. » d:o qvinnor . 45,751. 192,898. År 1844 Skattskrifne män 51,446. » d:o qvinnor . 53,464.
St:s pröfning blifvit framställd. Jag har härvid funnit mig ovillkorligen upmanad att upträda i följd af den, hvarje representant i ett konstitutionel! samhälle, och mig således, under närvar, förhållanden, dubbelt åliggande skyldigheten att, samvetsgrann! iakttagande att representationens, genom grundlagen utstakade, rättigheter icke må inskränkas, allvarligt söka hindra hvarje steg, som skulle hota att träda för nära de för samhällets bestånd, helt visst ej mindre vigtiga och nödvändiga, på samma lag grundade, konungamakten tillhörande prerogativer, äfven om åtgärden icke uti sådan syftning blifvit vidtagen, eller om den, såsom uti ifrågavar. punkt är fallet, genom sin egen beskaffenhet tillintetgör sig sjelf, då en i strid mot grundlagen och på annat sätt än den föreskrifver, gjord framställning, icke på något vis lärer kunna tilltvinga sig kraften af ett sådant beslut, som skulle ega rättvisa anspråk på afseende från konungamaktens sida. R. St:s rätt att, i den mån de finna sådant lämpligt, inskränka eller neka anslag, är obestridlig, och emot densamma kan min röst aldrig komma att höjas; R. St:s rättighet att med mindre god beräkning göra det, blott dervid iakttages de former grundlagen föreskrifver, kan lika litet bestridas; men en ansvarig rådgifvares skyldighet måste det städse vara, alt i möjligaste mån förhindra det, och denna har jag sökt alt efter förmåga fullgöra, genom meddelande af uplysningar, som jag trott bort föranleda Ulsk.; att inse vigten af att, vid organiserandet af landets försvar, uteslutande använda ändamålsenlig krigsmateriel och af den beskaffenhet att den, med de tillgångar, som af landet rimligen kunna påräknas, kunde i sitt slag beredas den högsta grad af fullkomlighet. Jag har i detta fall icke lyckats uti så vidsträckt grad som jag önskat, och under det jag må beklaga min bristande förmåga, återstår mig, i händelse Ulsk:s förslag skulle af 1$.
Denna synes vid slutet fordra följande tillägg: eller genast, i fall denna tid redan förfluten är, emedan i annat fall hända kunde, att betalningsskyldigheten inträffar före accepten; t. ex. en vexel, utfärdad i Götheborg på Stockholm d. 1 Jan. på ?.:ne månaders sigt, som uppvisas i Stockholm den sista Mars och accepteras utan datums utsättande, skulle då vara betalbar ilen sista Fehr., eller 1 månad tidigare än accepten. Vid § 20. a) Orden: på landet senast andra dagen, stå icke väl tillsammans med föreskrifterna i 3ö §. Dessutom är tiden alltför kort; att inom andra dagen hinna protestera, är i de flesta fall omöjligt b) Pronominet: denne, vid början af §:s y:de rad, synes böra utbytas emot orden: den b e t a 1 n i ngssk y Id i g e, dels emedan flera substantiva singularia ligga emellan pronominet och hufvudordet person, pä hvilket det hänvisar, dels emedan ett nytt pronomen: den förre, på nästa rad än vidare förekommer, som hänvisar till det föregående. Vid § 23. Hvilken stads vexelcours menas, 1 fall personen (acceptanten) icke bor i stad, eller vexeln är ställd att betalas i stad, der börs icke finnes? Vid 34 §. Men om trassenten ställt valuta, huru går det då med vexelinnehafvaren? Vid § 43. Här synes böra utsättas viss tid, eller påföljd , i fall rätten oskäligt utdrager på liden. Rättens ledamöter, som deltagit i beslutet, böra ansvara för skadan. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg de vid LagUtsk:s betänk. N:o 179 gjorda anmärkntr I 13 Den i3 April f. in hindra dess antagande samt betänk, således höra återremitteras. 1 Ropades nej. LaeUtsk:s betänk. N:o 17Q blef derefter af R. o. Ad. bifallet. Ånyo föredrogs StatsUtsk:s d C dennes på bordet lagda betänk. N:o 4^5 i anledn. af K.
Themptander, O. R., landshöfding, Sthm. Thorbum, R. grosshandlare, Uddevalla. Thulin, C. G., skeppsklarerare, Stockholm. Weinberg, C. A., v. häradshofding, Stockholm. Weinberg, M. G., fru, Stockholm. Wendt, Elfrida, fru, Borås. Westerlund, E., med. doktor, Enkdping. Westin, L. E., kl&amp;deshandlare, Stockholm. Wetterberg, Maria, fru, Malmö. Unger, Hedvig, fru, Hitorp, Nora. Whitlock, Sophie, fru, Stockholm. a Wijk, Caroline, fru, Göteborg. Waern, Laetitis, fru, Wahlaholm, Hofva. Wijkander, Aniia, fröken, Göteborg. Wahrolin, Caroline, fröken, Stockholm. Wimmerstedt, Axel, professor, Stockholm. Wallenberg, Anna, fru, Stockholni. Wrede, Gertrud, friherrinna, Abo. Wallgren Gustaf, C: son, haradshöfding, Wretlind, Emma, fru, Stockholm. vesterals. Wannberg, Selma, fru, Stockholm Åkerman, Maria, fru, Stockholm. Wannqvist, Axel, grosshandlare, Söderhamn. erström, Anna, fru, Orebro. Warenius, Sophie, fröken, Karlstad. Wavrinsky, Edvard, direktör, Stockholm. Ostberg, Edla, fru, Stockholm. Tjernberg. Augiista, fröken, Stockholm. Tonning, A., fru, Bästberg, Falun. Trnnchcll, Ellen, fru, Landskrona. Trägårdh, Anna, fröken, Göteborg. Tundal, G. O., ingeniör, Robertsfoq, Bygdcå. Abelin, II. A., professor, Stockholm. Abglin, Rudolf, herr, Norrvikens triidgårdar, Aby. Abrahamson, Aug., direktör, Niiäs, Floda. Adelborg, Gertrud, fröken, Stockholm. Adelborg, Maria, fröken, 2, Adelborg, Ottilia, fröken, I9 Adlersparre, Sophie, fru, Afzelius, Arvid, med. doktor, Afzelius, Maria, fru, Jönköping. Afzelius, R. A.