Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad första delen häraf angår, så kan det icke undfalla Utskottet, som säkert redan gjort sig redo för tillståndet i landet, att Kronooch Krono-Skattejorden är till den öfverdrift beskattad emot all annan, att om än man kan invända, att skatternas utgörande äro inberäknade i egendomsvärdet, äro de likväl så tunga, att jag anser all den nedsättning i bevillning, som vid den - a54 Dt; n 3o Mars f. m. na Riksdag kan och hör ifrågakomma, böra lända denna del af Svenska jorden till godo, Jag får således anhålla, att BevillningsUtskottet lackes föreslå en billig nedsättning, ti i 1 exempel, lill i per mille i den bevillning, som kommer att utgöras till nästa Riksdag af Kronooch Krono-Skattejord. Hvad åter senare delen beträffar, så är det i synnerhet om vissa delar af Westergöthland, som jag anhåller Utskottet täcktes taga närmare kännedom, samt, om möjligt är, föreslå, att fastighets-bevillningen, intill nästa Riksdag, för dessa orter måtte eftergifvas. Det bör icke vara svårt för Utskottet att erhålla närmare kännedom om förhållandet; och jag förbinder mig för min del, att afgifva en specifik förteckning på en del af dem, hvarest förhållandet är sådant, alt alls ingen skatt skall kunna utgå om 5, 6 å 7 år, så framt den under tiden lika tungt som nu utkräfves. Då så många anmärkningar redan blifvit gjorda, och jag vid detta som andra tillfällen skall söka att icke upptaga Ridderskapets och Adelns tid, anhåller jag att längre fram få till Utskottet aflemna upplysningar i ämnet. Hans Excellence Herr Grefven och Land'tMarskalken tillkännagaf, att plenum komme klockan half till 6 i eftermiddag att fortsättas. Friherre Cederström, Jacob:
Innevånarne uti 22 till Öfver-Torneå, Pajala och Öfver-Ivalix socknar hörande byar, belägna uti den trakt der desse socknar gränsa intill hvarandra, hafva hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, att då sökanderne, boendepå ett afstånd af 5 till 8 mil från nämnde socknars kyrkor och i saknad af farbar väg, svårligen kunna å annan årstid, än då slädföre inträffar, besöka kyrkorne eller träffa sitt presterskap, samt endast uti tvänne af socknarne, eller Öfver-Torneå och Pajala, finnas prester, som äro kunniga i Finska språket, det enda sökanderne förstå, hvaraf blifver en följd att de af sökanderne, som hora till Öfver-Kalix pastorat, äro underkastade fullkomlig brist på undervisning af eget presterskap, Kongl. Majit måtte, för afhjelpande af de mångfaldiga olägenheter, som af desse förhållanden härflyta, i Nåder tillåta, att en kapell-kyrka finge i den i medelpunkten af denna trakt belägna Korpilombola by uppbyggas och en särskild predikant för ifrågavarande byar anställas, samt derjemte, enär sökanderne sakna förmåga att af egna tillgångar bestrida kostnaderne för kyrkobyggnad, anskaffande af prestboställe och nödtorftig aflöning åt predikanten, hos Rikets Ständer äska härtill nödiga anslag, i hvilket afseende sökanderne, med beräkning att presterskapet i Öfver-Torneå, Pajala och Öfver-Kalix pastorater komme att till den blifvande predikanten afstå tillsammans tunnor korn och att sökanderne till hans aflöning bidroge med 10-gtunnor samma sädesslag, ansett erfordras kontant lön af staten 400 r:dr och 120 r:dr särskildt årligt anslag till predikanten, i egenskap af jemväl skollärare i kapell-församlingen, utom boställe, inköpt på allmän bekostnad; varande tillika gjord underdånig ansökning om tillåtelse att genom kollekt och stambok öfver hela riket insam - Bih. till Ii. St.
Maj:t} vid utfärdande af en ny Expeditionst axa, i Nåder tillse, att, på u sätt för landet är stadgadt, något visst belopp, hvilket kunde antagas till Tio Rdr B:co, varder bestämdt, deröfver ersättning för ett gravationsbevis öfver stadsegendom icke md stiga, Beträffande åter Jac, Kihlblom* framställningar, så, då frihet från erläggande af Expeditionslösen genom serskilde Författningar är vorden beviljad Serardiimer-Ordens-Gillet, Academierne i Riket, A.1 ravens PensionsCassa, Brandförsäkrings-Contoret i Stockholm och Numer-Lotleriet; samt åtnjutande af enahanda förmon icke med billighet lärer böra förvägras fotligvårds-inrättningar, hvilka icke kunna betraktas ari norl unda än som fromma stiftelser, ehvad deras rättegångar utföras af socknemännen sjelfva eller af serskilde Directioner; och då, i anmärkningsmål hos Kongl. Kammar-Rätten, upptäckte felaktigheter -icke alltid kunna tillskrifvas uppbördsmannen, utan stundom’ torde böra liilräknas Taxerings-Comitéen elier den skattskyldige; hafva Utskotten ansett sig böra vördsamt hemställa, att Rikets Ständer mätte hos Kongt, Majit i underdånighet anhålla, att Kongl, Majit täcktes i Nåder meddela föreskrift. - 1:0 , att fattigvårdsinrättning må i alla frågor, som anga skyldighet att underhålla och vårda fatiighjon, befrias från Expeditionslösens erläggande ; aio att uppbördsman må, i sådane anmärkningsmål, deri 6 Lagsamt Ålim* Bcsv och Cccon. Utsi. Utlåtande. 2VT:o lo. han icke tilltalas för tjenstefel} vara le friad frän ut gifvande af lösen för Utslag.
Directionen visserligen ansåg den summa, stor 1,675,000 Rdr, hvilken Directionen, oberäknadt beloppet af ofvannämnde så kallade Reserv-fond, eger under sin förvaltning af Bankens vinstmedel, vara till lånebehofvens fyllande under den återstående delen af Banco-Utskottets Betänkande, iV.o 101: året fullt tillräck lig, så alt, från denna synpunkt betragtadt, något hinder ej borde kunna mola för samma Fonds öf.verlålande till Banken; men att Directionen icke kunde lemna obemärkt, att, ehuru hitintills några serdeles betydliga förluster icke uppkommit å den genom Handelsoell NäringsDisconten drifne lånerörelse, bade likväl-, efter den högst betydliga utsträckning denna Discont-röreise synnerligast med år 1336 erhållit, från hvilken tidpunkt utlåningen ökats från 1,358,000 R:dr till 3,124,000 R.’dr, lagsökningarne för i Handelsoch Närings-Disconten upptagne lån, ungefär i förhållande till låne-rörelsens vidd, tilltagit, hvilka icke kunde afslutas utan förluster för Verket; med afseende hvarå och då ändamålet med Rikets Ständers, uti så väl i83o som i835 års Banco-Reglemerite, gifne föreskrift, angående omförmälde Reserv-fonds bildande och bibehållande, varit att bereda tillgång till betäckande af förluster, hvilka icke kunna undvikas i en så vidsträckt discont-röreise, der en capilal-förlust af 40,000 R:dr och derutöfver lällligen kan inträffa, blott genom oförmodadt fallissement för några få, med hvarandra förbundne, låntagare, Directionen afstyrkt bifall till ifrågavarande motion ; men, för den händelse att dess åsigt icke blefve af Utskottet gillad, hemställt, alt en summa af 200,000 R:dr under enahanda vilkor, som de, hvilka uti 223 §. af nu gällande Banco-Reglemente
Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Elektorer att, enär Frih. Leyonhufvud, som enl. nu öpnad vallista blifvit vald till ledamot i StatsUtsk., förut varit Suppleant i samma Utsk:, sammanträda till val af en Suppleant i StatsUtsk. efter Frih. Leyonhnfvud. Föredrogos och lades till bandlingarne Be v i 11 n. LT tsk :s nedan nämnde d. 5 dennes pä bordet lagda Memorial: N:o 21, i ani. af verkstäld omröstning, ang:de reglering af städernes tolag; och N:o 22, i ani. af verkstälde omröstningar, ang:de ifrågastälde förändringar i (öreskrifterne om stämplade pappers-afgiftens utgörande. Föredrogos ånyo och b iföl los BankoUtsk:s nedannämnde d. 5 dennes på bordet lögde Memorial och Utlåt. N:o 44, ang:de afskrifning af ett i Bankens räkenskaper balanseradt belopp af 100 Rdr; N:o 45, öfver ett af Konduktören H. T. Lundh gjordt ackordsanbud; samt N:o 46, i ani. af ett utaf förra Handlanderne Johan och Jonas Steinmetz gjordt ackords-anbud. Föredrogs men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter LagUtslcs d. 5 dennes på bordet lagda Betänk. N:o 41, i ani. af väckt motion om uphörande af Frälsemans särskilda forum. Föredrogs Hr Ehrenhoffs, Gust. Herman, d. 5 dennes på bordet lagda anmälan, ang.-de Frih. Carl Fredrik Axel Bror von Blixen-Finecke vägrad Riksdagsmanna-pollett. Hr Tornerhjelm, Rudolf: Jag bär föga att tillägga till hvad jag sist yttrade, då jag log mig friheten förklara, det min öfvertygelse är, att något hinder icke möter för Frih. Blixen-Fineckes inträde inom detta hus. Några ytterligare bevis tror jag icke behöfva komma i fråga,? emedan R. o. Ad. icke äc någon Den 9 September.
Kastom en tanke pL de Militaire, Civile och Ccclcsiastique Cmbeksmän utr Finland, hwilke förledit är, utan kundskap om hvad brott dem tillwikteS eller erhällct tillständ att först löka vederlägga de fbnbräckser som tilläfwenty'- kunde emot dem gjöras, blilwit dels förklarade ovärdige till Kongl. MajttS och Rikets tjenst, dels degraderade och suspenderade, dels ock medelst utfärdade pubkicationrr och proclamationer inför en allmänhet ffymfade. Kastom ock en blick ä de uppä f. d. Konungens Befallning tillstälde undersökningar ä Äland och Gottland; om hvilken sistnämde undersökning, jag, som derom har fullständig kännedom, vid detta tillfälle fär äran lämna en närmare dock kort teckning, till uplysiring och styrka för ben af mig wäckte motion.
Prop. N':o i. om Statsverket 1865 att Statens åtagande, att inlösa den inora riket bevisligen tillverkade salpeter, kommer från 1867 års början att upphöra, med undantag för Westerbottens och Norrbottens län, der sådan inlösen tillsvidare må ega rum; att för dessa län de genom Kongl. Brefvet den 7 Augusti 1863 fastställda två inlösningspri», nemligen 48 rdr centuern för ren och rabattfri samt 35 rdr cenlneru för oren och rabatt underkastad salpeter, må tillsvidare förblifva gällande; att af de till 2:dra och 3:dje salpetersjudeiidistrikten ännu hörande län, salpetersjuderistaterna i Upsala, Stockholms, Westmanlands och Christianstads läu skola med 1867 års början upplösas och Uuderstyresmansljensternas i de tre sistnämnda länen nuvarande innehafvare, nemligen B. V. Ljungdahl i Westmanlands, F. T Edman i Stockholms och N. M Retzius i Chistianstads län må på indragningsstat förflyttas, med bibehållande af sina arvoden 300 rdr för dem hvardera årligen, men med frånträdande af resepenningarne, hvilka, likasom det nu utgående belopp af 500 rdr för Direktörsgöromålens bestridande i 2:dra distriktet, med Upsala län såsom hufvudslation, från samma tid salpeterfonden böra besparas; att i Kronobergs län, hvarest Direktörstjeusten geuom den tjenstförrättande Direktörens dödliga frånfälle blifvit ledig, salpetersjuderistaten må genast indragas och bemälde tjenstemans aflöning alltså upphöra att vidare utgå; samt att Salpetersjuderiveikmästarnes löner på berörda tili indragning nu föreslagna stater skola besparas salpeterfonden, i den mån de nuvarande Verkmästarne genom dödsfall från löneeller pensions-stat älgå.
sig häri, då han icke har äran att personligen känna någondera af dessa herrar, men det förekommer honom så; äfvensom att mången mera moderat stadsrepresentant af denna grupp icke torde hafva sagt sitt sista ord. Under dessa förhållanden och deraf härledda möjliga vexlingar — huru skall det gå med de stora frågorna? Vi komma nu till de vigtigaste och sista faktorer med hvilka man måste räkna: till Hans Maj: t Konungen och till Kungl. Maj: t. Visserligen kan det med skäl frågas: Har månne den nya representationen medfört allenast en ny riksdagsordning eller innebär den äfven ett ' nytt statsskick? Dessa frågor, allt efter hvar och ens olika tycken och misstycken, allt efter åsigternas dragning åt höger eller ven-ster, framåt eller tillbaka, skola besvaras olika. De beröra emellertid på det närmaste kungl. maj: t och riksdagen, så väl i statsmakternas förhållande till hvarandra som hvar för sig och gå vårt politiska närvarande rakt på lifvet.Spörjsmålet huruvida representationsförändringen bör tänkas inskränkt till blott en ny riksdagsordning torde emellertid vara lätt nog besvaradt. Om en sådan inskränkning äfven af sjuttio “ samhällsbevarande “ grundlagsuttolkare, nu * mera påstodes hafva varit menad, huru många af dem, af motståndarne till förändringen, hvilka varit med om att lagstifta i den gamla tiden, skulle icke genom dessa påståenden nu efteråt jäfva sina egna ord under striden för och emot representationsförändringen, och till hvad ändamål hade be-höfts denna mångåriga, ihärdiga och väldiga kamp, som den nya representationen har att tacka för sin slutliga tillkomst? Nej, det var icke blott en ny riksdagsordning, icke en simpel ordningsstadga, det var ett nytt statsskick hvarom striden gälde och det var dettas segrande inträde som öfver allt i Sveriges land helsades med jubel. Det är likväl detta nya statsskicks utveckling på fullt allvar med sina för mången oförutsedda konseqvenser, som vållat att glädjesångerna tystnat. Man må nu gilla eller ogilla frukterna af representationsförändringen, men att ett nytt statsskick verkligen inträdt kan icke längre förnekas, det är ett faktum. Eller kanske icke årliga riksdagar, ståndsrepresentationens upphörande och samfalda val måste bringa kungl.
Här finnas en utmärkt komiker hr Holmqvisi, en begåfvad karaktärsskådespelare hr Olsson, en mycte talangfull skådespelerska fröken Lundqvist och ännu flera Svenska teatern med sin energiske direktör hr Hjertstedt understödd af hr Ludv. Josephsons utmärkta förmåga, är stundom inne på den enda rätta vägen: att spela de sate som Dramatiska teatern icke dristar sig till, derfor att denna ännu bär prägel af » kunglig »; men samtidigt måste Svenska teatern spela sådana usla tyska och danska farser, som af alla teaterdirektioner betraktas såsom lämpliga for kassan. Stockholm eger ännu åtskilliga mindre teatrar; nir Anna Petterson uppträder (för tillfallet blott någon gång såsom gäst) då kommer det glans öfver operetten genom hennes skönhet och talang. Obegripligt att icke Kasino dier Dagmarteatern i sina välmaktsdagar gjorde sig försäkrade om fröken Pettersons friska stämma och glada spel. Men långt mera obegripligt är det dock, att vi icke snart kunna få ett skandinaviskt utbyte i gång mellan åt tre nordiska hufvudstäderna, så att ingen sommar ginge da icke antingen svenska eller norska trupper gästade Danmark och omvändt danska drogo till Kristiania eller Stockholm Det borde inrättas som en oupphörlig rundresa, och hufvud-teatrarne gratis stå öppna för de främmande gästerna. Ny ligen uppträdde hr Björn Björnson i Köpenhamn som gäst då var det öfver 20 år sedan vår kungliga teater hade tilllåtit någon norsk inverka på dansk publik. Men den ena främmande fågeln gör icke till fyllest, fastän det är orimlig! att detta slags gästuppträdande icke oftare eger rum. Hvarior engagerar icke Dagmarteatern t. ex. så framstående norska skådespelerskor som fröken Constance Bruun eller fru He berg till en rad föreställningar — denna scen saknar ju krafter till moderna qvinnoroller. Och hvarför engageras icke en toumé, hvarvid Kristiania teaterpersonal besökte Köpenhamn med en rad norska skådespel? Kungliga teatern skulfeutan Ivifvel stå de främmande öppen; alla skulle ju skörda nytta af ett sådant besök. Och sak samma gäller svenska teatrarne.
I stBUet for vanliga sm&amp; oppna spisar anviindes lngkok eller kokning nled gas, i stallet for en balja vatten och ett klapptrii finnas stora tvattinrattningnr, soin drifvas rued bnga, o. s. v. Det Hr svHrt att ofvervinna denna olagenhet. Dock har man solrt att jamsides men de i stor skala anordnade arbetena arrangera mindre, dar i dagligt bruk forekommaude sysslor kunna liiras. - Detta skolsystem has afven lrlendrats med afseende pil det oekonomiska siittet fiir matanordningen. Fodan uppviiges lika for alla barnen; ingen hiinsyu tages till barnens aptit; och iingslan for att barnen skola sviilta iir s&amp; stor, att man ej velat Iamna skolm~ndigheterna frihet att moderera mattariffen efter speciella forhdlanden, hvilket i mdnga fall fororsakat stor misshnshii !lning. af en niassa barn ar i m h g n afseenden ofordelalrtigt; ddiga element knnna liitt giira sig giillande och denna fara iir storre d %, sBsom i England, barn, hrilkas foriildrnr lefva, inkomma och afgi ur skolan oupphorligt, alltefter som de resp. fiirZiildrarna vistas &amp; fattighuset eller liita skrifra ut sig diirifrdn. Sammanhopandet visar sig skadligt stiviil i frsgu on1 den f p i s k n som den ruoraliska utvecklingen, det iir isynnerhet flickorna som anses lida af baracklifvet, och det a r ofta konstateradt att flickor, uppfostrade i dessa, skolor, lida af dPtligt humijr och brist p&amp; sjiilfbehiirskniug. 5) Systemet a r dyrbart; det ar likviil billigare an:) Cottageshomes^-systemet, och kostnaden torde ej anses bora spela en bestiimmande roll. 6) Earhiigan att systemet skulle befordra spridning af smittosamma sj~~kdornmar synes varn ofverdrifven. Genom inriittning sf
D. af Uhrs, den 30 Junii 1820, i anledning af då verkstäld undersökning å StenkolsWerket, afgifne Utlåtande inhemta!: bland an. nät, att Ryds-Schaktets sänkning till den undre kolflötsen icke kunnat fullföljas, så framt ej åtskillige ytterligare kostnader först blefvo använde lill Angmachinens flyttande och uppsättning för vatten-uppfordring, genom hvilka anstalter all farhoga för framtida hinder i arbetets fortsättning till berörde del förmodades skola undanrödjas; stt, ehuru gamla Grufvorne i flere år torde kunna begagnas med någon inskränkning af arbetarnes antal och minskad kolbrytning, skulle likväl, om det nya Grutve-fältet öfvergåfves och de förberedande åtgärderne för framtida koltägt blefvo uraktlåtne, den tid snart inträffa, då, under en bristande tillgång inom Landet, utländska Stenkol åter måste införas, hvilkas utträngande skulle medtaga en längre tid;'att i Sienkols-lagret äfven funnes en nästan outtömlig tillgång af eldfast lera, i synnerhet användbar för anläggning af Glasbruk, Porcelaines-Fabriquer, Gjuterier, och alla sådane inrättningar, der en lätt tillgång på bränsle underlättade till verkningarne och hafvets nära granskap tillika gynnade afsatt ningen; samt att för öfrige, genom anställde borrningar och Schaktarbeten, vore titröndt, att Stenkol träffas på en sträcka af flera inil omkring Höganäs. 372 Underdåniga Skrifvetser. Detta allt hafva Riksens Ständer tagit i rioga öfvervägande; Och hvad först angar det af General-Liutenanten m. m, Herr Grefve De la Gardie, å delegarnes i Höganäs Stenkols-Werk vägnar, alternativ framstäldte Förslag, att detta Werk måtte för Statens räkning inköpas ; så hafva Riksens Ständer icke funnit skäl, att samina Förslag antaga, enär, utom det att Stafs-Werkets tillgångar ej medgifva sådant, otvifvelagtigt är, att ifrågavarande Inrättning bäst drifves och förvaltas af enskilde delegare.
Maj:t framställda förslag till en ny Concurs Lag, inbjuder sina Med-Ständer till deltagande i de 2:ne rättelser, som Vallöf!. Ståndet beslutit vid nämnde Utlåtande böra ega rum; men sorn Bunde Ståndet redan den 27 nästlidne April och den 2 i denna månad Lag-Utskottets i detta amne afgifna Utlåtanden, fann BondeStåndet sig böra dervid förblifva , hvilket till svar å Vällofl. Borgare-Ståndets berörde inbjudning skulle vördsamt och vänligen meddelas. Fröt. XJtdr. d. 13 Jami tji8? 635 S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets sista Plenum upplästa och pä bordet lagda Memorial af den 8 dennes, med förslag till jemkning emellan Respective Riks-Ståuden i deras fattade beslut, rörande frågan om skyldigheten , att afskala barken å utsynta Ekar, fann Bonde-Ständet sig icke kunna frångå dess redan den 7 sistlidne Februarii till Utskottets i detta äanne först afgifna Betänkande lemnade bifall, hvilket Ståndet derföre oförändradt vidhöll; af hvilken anledning och i händelse de öfrige Respective Riks-Stånden skulle stadna i olika beslut, Bonde-Ståndet ansåg frågan böra, på sätt 73 §. Riksdags-Ordningen foreskrifver, afgöras. N Den 15 Junii 1818. Fran Högloft. Ridderskap et och Adela. S. D. Då nu ånyo färedrogos så val den i Constitutions-Utskottets den 15 sistlidne Maji meddelte samt den 23 i samma månad på bordet lagde Utlåtande, gjorde hemställisn, att, under erkännande af Bonde-Ståndets uti 24 §, Riksdags.
Dikets 8t3nder8 ompröfvande, liuruvida de antingen mä an86 lämpligt, att det Dri8tande lieloppet ä 2:dia llufvud-dnteln skall genom liädanester pä 3?iteln uppkommande liesparingai 8ueee88ive ersättas, eller ook om Dikets 8tänder, för att pä en gäng fullkomligen reglera Diks-8tal.6ns 2:dra Hufvud-litel, finna skäl liesluta, att den vid 8lutet af tiden för nu gällande 8tats-reglei ing liekintliga laristen ä 2:dra Ilufvud-4 iteln, livars tillkomst oeli Deskallenliet närmare inkemtas af Iiärvid liifogade Drotoeoll öfver llandelsoeli Kinanee-Xrenden jemte de i Kongl. >1aj:ts oeli Dikets 8tats-6ontor l»efintliga liandlingar oeli räkenskaper, mä varda alskrifven. ?,6(h6 Hukvud-liteln, ^/W«r>6 07/ /a-rc/s. Denna Ilufvud-ddtels an8lag, enligt den af Dikets 8tänder vid sista Diks dag fastställda reglering, utgör: contant D:dr 2,238,090: - — med derunder beräknare 32,377 Gunnor 8panmäl ä penninge-lönerne; indeldte räntor „ 960,452:24.— indelad 8panmäl 21,446 Gunnor, ä 5 D:dr „ 107,230: 8panwäl in natura 17,3451 Gunnor, ä 5 D.dr „ 86,727:24. — 8umma D:dr 3,392,500: Dvilken an8lag8-8umma egentligen innefattar cle lieliof, 8om tillliöra underliället af det liefintliga, 8ä val till per8onal, 8om materiel, oeli Ii vilka kräfva d/7/gcr u//,vO,g.
Enär Ola Månsson förklarat, det han vid liqviderna med låntagarne låtit desse å de från Kommisionären i Lånekontoret medförda douplette-liqvidationerna teckna qvitto, att Ola Månson rätteligen aflemnat medlen till hela de belopp han från Kommissionären uppburit, men Ola Månsson endast företett sex sådana, nemligen de vid förra förhöret ingifna, som funnos undertecknade med Wigrens, Gumme Perssons, Striddes, Hans Olssons och Jöns Perssons i Onslunda samt Anders Isakssons i Glemminge namn, samt i afseende på de öfriga douplette-liqvidationerna uppgifvit, att de skulle under hans bortvaro från hemmet blifvit förstörda, men denna uppgift, så vidt icke förlusten tillkommit genom vådeld eller stöld, icke stod att förena med Ola Månssons kända ordningssinne i skötandet såväl af egna som andras angelägenheter, dertill och väsendtligen hörde att förvara angelägna handlingar sådana som förrberörde qvittenser, de der angått Hundratusentals Riksdaler, ansåg Advokat-Fiskalen det böra vara för Ola Månsson angeläget att, genom närmare redogörelse i denna del, söka gifva någon trovärdighet åt sin berörda uppgift. Ola Månsson förmenade, att då större delen af lånen redan vore inbetald och för öfrigt icke någon af låntagarne klagat deröfver, att de icke skulle fått sina penningar, utan Ola Månsson deremot till Kongl. Hoträtten redan ingifva skriftliga bevis från samtlige låntagarne, alt de blifvit förnöjde, Ola Månsson väl icke behöfde vidare redogöra för dessa helt och hållet enskilda angelägenheter.
Jag har trott, att under det man sökte gifva valmans-corporationerne en så slör talrikhet som möjligt, och slörre än den, Utskottet föreslagit, borde man göra till de val berättigades pligt att bilda denna Corporation, åtminstone af ett lika stort antal ibland dem, hvilka utöfva valrätt med hel röst och derutöfver, som af de med mindre rösträttighet. På detta sätt skulle, igan att rubba den samfälda Hur till Constitulions-Utskottets Memorial, H:o 85. 17 samfälda valprincipen, en lätt verkställd och hos oss behöflig säkerhet vinnas, om ej alltid för bildningens och förmägenhetens deltagande, dock för det större oberoendet i valen till representanter ; och jag föreslår derföre följande redaction af nedanstående §. i nytt förslug till val-lag. § 3I De i §§:ne ig och 20 omförmälde röstlängder insändas, efter den i sistnämnde §. föreskrifna granskning, till Landshöfdingen, hvilken öfverlemna*1 dem till Pröfnings-Comiteen. Efter anställd jemförelse mellan gällens röstetal och Länets öfrige förhållanden, bestäm me Pröfnings-Comileen , burn mångå valmän hvarje gäll eger att utse till deltagande i valdistrictets Riksdagsmannaval. Valmännens antal bör minst vara tvänne för hvarje gäll, hvaraf den ena ovilkorligen skall väljas ibland dem, sorn utöfva rösträtt för hel röst eller derutöfver; och skall inom Länet samma röstetal läggas till grund för rätt att utse valmän. Detta grundtal utsattes af Pröfnings-Comitéen, dock icke öfver 5o hela röster for en valman. Uppgår röstetalet i ett gäll icke till 100 hela röster, välje det ändock tvänne valmän.