Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
D e återförde i mitt minne den vals, som man icke dansar mer, men af hvilken man ingenting annat begär, än just hvad den ger: förnimmelsen af ett ögonblick, då man endast ser och känner en bäfvande hänförelse • — svenskarnes vackra vals, när en enda själ eldar tvänne varelser och ett enda hjärta våldsamt klappar i takt med musiken, medan fötterna, liksom bevingade, föra de lyckliga till drömmarnes land. » Så skrifver en italiensk journalist helt entusiastiskt, efter att ha sett vår distinguerade minister och hans unga hustru valsa tillsammans. Jag har icke sett dem valsa, men jag har i alla fall i deras gästfria svenska hem mottagit samma intryck: ett hjärta och en själ. Och kommer ni till Rom och har stigit två trappor upp i palazzo Bolognetti, där de svenska och norska fanorna hålla vakt, kan ni utan tvekan ringa: för landsmän ha dessa tvänne älskvärda människor äfven ett enda ord: välkommen! Daniel Fallström. bojor fjättra öen starfaste man. H e j, Det är fyon rnsst ej. £jon ser på lifcet, s o m pore 2Illt, allt ett grannt fonterfej. figurerna roa för stunöen, od) D ä r finns fansfe bjärta baf gulösmtöö rocf. IfTen ingen, slätt ingen mäftar 2Xtt 3 våda lifpäl llnöines slumranöe själ. t) Dtrfr&gt;eIns ring fjon föres omfrtng (Dd) finner meö bitter trånaö S l o t t bubblor — od) ingenting. ©, fan unöer sfal, så finslipaöt glatt, P ä l trånaöen öana en pärlesfatt; ©, fan unöer txirlöslig fyrnrfnellef € t t bjärtblaö spira t fägring r&gt;ef? Det rena plär b o, Det frtsfa g r o, Det äöta härligt 3 öanas färlef, ånger od) tro.
29 eniiga och kraftiga åtgärder i tid vjdtoges til] densamma? upphjelpande, samt att ehuru hästafveln onekligen hade gjort stora framsteg och svenska rytteriet vore mycket bättre beridet nu än förr, förmågan att bilda goda ryttare och att inrida remonter likväl blefve alltmera sällsynt, hvilket beklagliga förhållande vore en naturlig följd af den brist eller saknad af ridskolor, som egde rum och hvilken borde afhjelpas, innan de få elever, som ännu finnas qvar efter redan bortgångne skicklige stallmästare, hunnit en alltför hög ålder för att kunna påräknas vid ridskolornas uppsättning. Vidare anmärktes, att, om denna, för svenska rytteriets och ar tilleriets tjenstbarhet så vigtiga, angelägenhet ytterligare försummades, skulle derefter blifva omöjligt att på annat sätt afhjelpa olägenheten, än alt från främmande land införskrifva instruktörer i ridkonsten, hvilken utväg dock troligen blefve förenad med vida större svårigheter och kostnader, än som kunde ifrågakomma för dylika instruktörers bildande inom riket. Det af Kongl, Maj:t då framställda förslag om två ridskolors inrättande, den ena vid Strömsholm och den andra vid Malmö, hade emellertid Rikets Ständer icke funnit skäligt bifalla, enär Rikets Ständer för sin del ansågo behcfvet af dylika un dervisningsanstalter icke vara så tvingande, att ju dermed kunde tills vidare anstå, helst Statens tillgångar då togos i anspråk för mångfaldiga andra mera vigtiga behof och för öfrigt, enligt Rikets Ständers tanke, tillfälle ej saknades till erhållande af undervisning i ridkonsten, dels genom private lärare, dels genom de vid kavalleriregementena anställde stallmästare. Mera än sex år hade nu förflutit sedau denna fråga väcktes, och då bristen ännu vore lika, om ej mera kännbar, hade Kongl. Maj:t ansett sig böra åt den tillförordnade Landtförsvars-komitéen uppdraga att vidare utreda de härmed sammanhang egande omständigheter.
N:o 161, i anledning al väckta frågor, dels angående all skattskyldig jords iriköpande från grundskatt, dels om rättighet för egare af kronoskatte-jord att medelst inlösande af densamma åliggande grundräntor åt jorden bereda frälsenatur, för att af de härigenom inflytande medel antingen bereda tillgång till jernvägs-arbetens utförande eller ock bilda en särskild Stats-verket tillhörande fond. Den 25 November. Frän Högloft. Hidderskapet och Adeln. S. D. Vid föredragning af Hedervärda Bonde-Ståndets den 20 dennes på bordet lagda Protokolls-utdrag N:o 452, innehållande att, vid föredragning af Stats-Utskotlets Memorial N:o 149, med förslag till sammanjemkning eller voterings-propositioner, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, rörande åtskilliga till Statsregleringen hörande frågor, Bonde-Ståndet enhälligt förklarat sin mening vara, att der två eller flera olika meningar och beslut i Riks-Stånden uppstått, utan att tre Stånd uti fullt sammanstämmande beslut sig förenat, icke något Riks-Stånds beslut må undertryckas, utan på sätt 69 § Regerings-formen efter dess nuvarande ordalydelse innehåller, komma under omröstning i Förstärkt Stats-Utskott, och i följd deraf återremitterat voterings-propositionerna under N:is 2, 5, 4, 5, 8, 9, 43, 16, 17, 19, 20, 25, 26, 59 och 40 samt derjemte beslutat inbjuda öfrige Riks-Stånden att med gillande af den åsigt om allmänna grunder oell tolkning af Grundlagen Bonde-Ståndet uttalat, jemväl återremittera Memorialet i de delar, Utskottets förslag med denna åsigt af lag-tolkning icke instämmer, på det att nya voterings-propositioner må kunna af Utskottet i behörig ordning uppsättas, vidblef Ridderskapet och Adeln dess i ämnet fattade beslut och iades förevarande Protokolls-utdrag till handlingarne. S. D.
R:dr banko; att utom den betydliga lättnad för uppbörden och dess kontrollerande, som sättet att med stämpladt papper betala bref, medförde, en stor fördel för staten äfven vore att påräkna derigenom, att postuppbörden inflöte förskottsvis och att man i andra länder sökt befrämja detta sätt att betala porto, genom stadgandet af en hög lösen för obetalta bref, äfvensom i de fall, dä afsändaren icke med fulla beloppet karterat ett bref, hvilket i sådan händelse ansåges alldeles obetaldt; och har motionären, på grund häraf och på det att postväsendet må motsvara den dryga kostnad och de många olägenheter, som derigenom tillskyndas Sveriges jordbrukare, föreslagit: att Rikets Ständer med den uti 57 och 60 §§ Regeringsformen dem förbehållna rätt, må besluta följande stadganden, att lända till efterrättelse från och med 1852, nemligen: § 1. Att för orekommenderade bref, som genom postverket fortskaffas från en ort till annan inom riket, någon högre afgift ej må äga rum än fyra skillingar banko lör hvarje lod af brefvets vigt, som beräknas sålunda: att bref vägande mera än 1 lod anses väga 2 lod 55 >5 55 2 , , , 3 , 55 55 55 ® 5 5 55 55 ^ , och så vidare i samma förhållande för tyngre bref. § 2. Att undantag härifrån må äga rum i den händelse, att Kongl. Maj:t skulle i nåder tillåta att, på sätt motionären här nedan föreslagit, postporto får betalas med stämpladt papper, i likhet med hvad som sker i andra länder. 6 Bevillningsoch Ekon.-Utsk. Betänkande, Nio 21 § 3. Alt från och med den dag, då dessa portostämplar skola begagnas, postporto för orekommenderade inrikes bref, som icke äro belagda med dylikt stämpladt papper till fulla det i § 1 stadgade belopp, vare sig att afsändaren betalar brefvet med penningar, eller att det skall af emottagaren utlysas, må böjas till sex skillingar banko för hvarje lod af brefvets vigt, beräknad enligt den här ofvan fastställde grund. § 4.
R:dr till vatten-aftappnings-arbeten, att under loppet af fyra år, eller frän och med innevarande är till och med 1857 utgå med fidei årligen och således för sistnämnde år med 125,000 R:dr till vägförbättringar och 25,000 R:dr till vattenaftappningar, men fördelningen af 1857 års anslag icke konune att ske förr, än i Januari månad samma år, kunde följaktligen icke någon del af det årets anslags-summor disponeras för sitt ändamål, ntan måste desse medel, i anseende till den i ofvan anförda 12:te punkt meddelade föreskrift om yttersta terminen för arbetenas påbörjande, reserveras till Rikets Ständers disposition, helst det icke skulle vara möjligt att inom 1856 års fi Stals-Ulsfc lidi Ullålande, AV o 361. slut pabörja arbeten, hvartill bidrag fdrst utaf anslaget för år 1857 kunde erhållas; hvarföre och da lii hets Ständers åberopade begge beslut, enligt motionärens förmenande, vore stridande emot hvarandra samt det i merberörde punkt utsatta årtalet förmodades härleda sig från ett skriffel, motionären föreslagit, att detta skriffel måtte rättas och sagde årtal ändras till 1857. Då Rikets Ständer vid föregående Riksdagar anvisat medel till Kongl. Älaj:ts Nådiga disposition för kommunikations-anstalternes förbättring samt vattenaftappningars företagande, hafva Rikets Ständer funnit lämpligt stadga, att dessa medel borde vara disponerade och dermed understödda arbetsföretag påbörjade före slutet af det år, då nästföljande lagtima Riksdag inträffade, pä det att, innan nya tillgångar för samma ändamål beviljades, Rikets Ständer skulle kunna dels erhålla kännedom derom, huruvida de förut anslagne medlen voro begagnade samt de arbeten, derför desamma disponerats, verkligen blifvit företagna, dels till andra Stats-utgifter använda hvad utaf dessa medel icke åtgått för dermed afsedda ändamål.
(Ett o o h halfår ingår nu med nästa n:r af Idun, hvarom vi påminna våra ärade kvartalsoch halfårsprenumeranter, på det de omedelbart i tid må förnya prenumerationen, att intet af brott i tidningens regelbundna befordran må uppstå. Pris pr halfår 2.SO, kvartal 1.50 för juli — september och 2 kr. för oktober — december. Det senare halfåret kommer att bjuda ett omväxlande och intressant innehåll, och särskildt erinra vi om det omfångsrika, rikt illustrerade och i flere färger tryckta julnumret, som gratis kommer alla våra prenumeranter till hända. Det innehåller bidrag af talrika bland våra främsta författare och artister samt lofvar att bli en af årets allra finaste julpublikationer. Med det nya halfåret begynner ock i nästa nummer en ny följetongsroman: » Familjen Braccio » af den högt uppbume engelske förf. F. Marion Crawford. Den synnerligen spännande och underhållande berättelsen, som helt visst kommer att vinna våra lä- sarinnors odelade intresse, öfversättes från originalspråket af den kände skriftställaren herr Ernst Lundquist Äfven kvartalsoch halfårsprenumeranter å Iduns Modetidning och Barngarderoben erinras om det förestående halfårsskiftet. Red. af Idun. Hundraåringens hedersdag. Som väntadt var, blef den hundraåriga fru Ahlbom på sin fö- delsedag förliden lördag föremål för en hjärtlig hyllning. Under förmiddagen mottog hon sålunda å Änkehuset besök af ungefär ett 100-tal personer, anförvanter, vänner och intresserade, hvilka med blommor och presenter uppvaktade födelsedagsbarnet. Afven från slottet mottog den gamla en vänlig hälsning, som framfördes af hoffröken Finfina röstning; nytt Javalblandninffar. fin a r o m bäst — g e n o m clrygrhet Holländska Kafferosteriets Nederlag, Sturep / an billigast. IDUN 1898 199 Tamm, hvilken från drottningen öfverlämnade en väldig blomsterkorg och dito tårta. I spetsen för den varmhjärtade hyllningen gick styrelsen för änkehuset, därvid ådagaläggande det personliga intresse, som dess ledamöter lägga i dagen för den välskötta filantropiska stiftelsen.
Sterbhusdelägare, som afträdd egendom tillträdt efter hvad i 6 och 10 §§ sägs, vare ej pligtig att för den egendom göra reda för andra sterbhusdelägare an dem, som voro omyndiga den tid, dä egendomen tillträddes, eller af laga förfall hindrade att före nämnda lid sin rätt bevaka: testamentstagare, som fått sig tillagd viss egendom eller visst belopp i penningar, så ock efterlefvande make, som till undanskiftande af egendom berättigad är, håfve dock emot den, som tillträdde, samma rätt, som de emot sterbhuset ägt, om boet ej afträdt blifvit. Yppas, efter sådant egendomstillträde, någon förut okänd tillgång; deri njute alla sterbhusdelägare laga rätt. § 29. Fråga huruvida efterlefvande make eller arfvinge må tillgodonjuta sådan befrielse från gäld, hvarom i 16 och 17 förmäles, varde pröfvad, då påstående om gäldens betalning emot dem väckes. § 30' Utan hinder af urarfvagörelse, må, der någon sterbhusdelägare det äskar, årsstämning, såsom särskildt är stadgadt, å boets borgenärer utfärdas. Denna Förordning skall icke blifva gällande i de mål, som göras anhängiga före utgången af December månad nästkommande år. (Året efter det, hvarunder Förordningen utfärdas.) Stockholm den 19 Juni 1860. Lag-Utskottets Betänkande JM 33. 67 Reservationer: af Herr Olivecrona, K., med hvilken Herr Professoren Sundberg saint Riksdagsfullmägtigen J. Lekberg sig förenat: »Uti underdånig skrifvelse den 1 Mars 18S8 anhöllo Rikets Ständer vid sistlidne riksdag »det täcktes Kongl. Maj:l låta utarbeta samt, der så ske kunde, för Rikets näst sammanträdande Ständer framlägga förslag lill ny konkurslag, äfvensom till de delar af lagstiftningen i öfrigt, som dermed stå i oskiljaktigt sammanhang.» I anledning af denna underdåniga skrifvelse har en Kommitté, bestående af Landshöfdingen m. m. Grefve E.
Vid pröfning af hvad som rörande ifrågavarande afgifter blifvit yrkadi, bar Uiskotlet funnit, att, enär de samma egentligen icke lära kunna betraktas annorlunda, än sorn ett slags accis, fastän de på annat sätt benämnas, synes det väl Utskottet vara mindre lämplig!, att de fortfara, såsom menligt verkande på handel och näring; Men som likväl frågan «m deras reglering, eller ock upphörande, torde böra bero på närmare undersökning 0111 dessa afgift ers tillkomst, belopp och de grunder, i stöd hvaraf städerne kunna visa sig vara till deras uppbärande berättigade; så hemställer Utskottet, att Rikets Högloflige* Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit, i sammanhang med den begärda undersökningen rörande stapelstädernas tolag, jemväl måtte läckas låta infordra nödiga upplysningar angående de så kallade stadsandelarne och dylika afgifter, som för ramma ändamål, ehuru under annan benämning, uti åtskilliga stä<ler i Riket kunna ega rum, samt deraf lemna Rikets Ständer kännedom yid nästkommande Riksdag, och då tillika ^lim. Besv. och Oecon.-Utsk. Utlåtande N;o 137. afgifva Nådigt förslag till den reglering härutinnan, sorn af omständigheterna kan varda påkallad. Hvilket dock, jemte flere Ledamöters serskilda tanka, Rikets Högloflig» Ständers egen pröfning härmed vördsamt luiderställes. Stockholm den 22 JNiov. J\3{» Hese r va tion af Herr Lcffier: ”Emot föregående Betänkande får jag mig reservera i följande punkter, nemligen: 1:0 alt Högloflige Utskottet gillat den af Kongl. Commerce-Collegium föreslagna åtgärd, alt man hofde söka bringa den af stapelstäderne uppbärande tolagen till lika procent i dem alla, emedan jag icke tror, att delta rättvisligen låter sig göra eller vore allmänt nyttigt.
Denna brist på enhet och system kan, i allt fall, icke blifva större än den,som, på sätt jag redan anmärkt, skulle uppkomma genom antagande på fyra kamrar af en ny lag; helst om man i fråga om tillämpningen jemväl tager i betraktande att den nya lagen komme att tillämpas af domare, som äro vane vid ett helt annat system, och som icke lätteligen på en gång torde kunna sätta sig in i ett nytt. 80 Reservationer vid Lag-Utskottets Betänkande, N:o 58. Om man invänder, att det arbete och de kostnader, som på lagförslaget äro nedlagda vore förspillde, om det sätt för reformen antages, som jag föreslagit; så svarar jag, att hvad godt och nyttigt må finnas i berörde lagförslag ingalunda kan anses förloradt, och att Utskottet, eller de som kommo att arbeta på reformen lika litet lära underlåta att taga samma förslag till råds som Utskottet t. ex. icke försummat att, vid utarbetande af ny lag angående inteckningar, eller uppror och folksamlingar använda hvad med nu gällande rättsprinciper är förenligt. Om Utskottet vid början af riksdagen företagit sig ett sådant arbete som jag föreslagit, så hade detsamma otvifvelaktig! redan kunnat pröfvas och af Stånden antagas, på samma sätt, som t. ex. inteckningslagen och de (lera förordningar, som vid denna riksdag blifvit antagna. Deremot torde lika litet vid denna, som vid den förflutna och jag tviflar vid någon kommande riksdag, lagen i sin helhet komma under pröfning och varda antagen. Jag vågar således vördsamt föreslå: att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t anmäla, att de funnit ifrågavarande förslag till ny strafflag, hvilket i sina hufvudsakligaste grunder helt och hållet afviker från gällande lagstiftning, sakna den öfverensstämmelse med de hos folket ännu rådande rättsbegrepp, som lagstiftaren i första rummet bör eftersträfva; det sammanhang med bestående rättsystem, som är ett oundvikligt vilkor för hvarje reform i lagstiftningen samt den enkelhet och lättfattlighet, som nationen är van att finna i lagen; hvadan Rikets Ständer ej heller ansett sig böra antaga samma förslag.
Preste-Ståndet att, med frånträdande af sitt beslut om tull-afgiftens å topp-, kandioch kak-socker utgående med 4 skillingar 6 runst. b:ko, förena sig med Borgareoch Bonde-Stånden, hvilka bestämt samma tull-afgift till 4 skill. b:ko, beslöt Ståndet att aflåta samma inbjudning, som, medelst Protokolls-Utdrag, skulle det Högv. Preste-Ståndet meddelas. S. D. Vid nu skedd föredragning af Höglofl. Ridderskapet och Adelns, i dess Protokolls-Utdrag N:o 225 gjorda, inbjudning att de öfrige Riks-stånden måtte förena sig i Ridderskapet och Adelns beslut i afseende på 5:te och 13:de §§ af Bevillnings-Utskottets i dess Betänkande N:o 3 afgifna förslag till Tulltaxe-underrättelser samt den underdåniga skrifvelse, som egde sammanhang med 12 § af samma underrättelser, fann Ståndet sig icke böra fatta något beslut angående berörde inbjudning, förr än svar å den återremiss, Ståndet beträffande ofvannämnde 5:te § beslutat, hunnit från Bevillnings-Utskottet inkomma. Den 27 Maj. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Expeditions-Utskottets den 24 och 26 dennes på bordet lagda under N:o 54 afgifna förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse angående tillstånd för Under-rätt att, under vissa vilkor, förklara ogift qvinna myndig, blef Prot.-Utdrag den 87 Maj 1854.
Under derpå följande 5 år_, ifrån den / November 1846 till och med den 1 November i85i; och i 3:dje punkten: Efter den 1 November i85t. Alf Bonde-Ståndet : Att Utskottets förslag bifölls, med de förändringar: att i:sla punkten, litt. bs skulle erhålla följande lydelse: ”Vid tackjernshytta inom Bergslagen, der hlåsningen under åren från och med 1831 till och med 1840 uppgålt till minst 2,5oo SkK årligen, må hegagnas en härd med oinskränkt smidesrätt. Tackjernshyttor åter, vid hvilka tackjernsblåsningen under förenämnde år icke uppgått till nu faststälde belopp, 2,5oo Sk&., må ega att sig förena om anläggning af en härd med oinskränkt smidesrätt; dock med vilkor, att sammanräknade tillverkningsbeloppet af tackjern vid ifrågavarande hyttor icke, efter medeltal beräknad t, understiger 3,000 SkB. årligen”; samt att uti punkten litt. b, 3:dje raden, ordet ”ofvannämnde” skulle borttagas. Som Preste-, Borgare-och Bonde-Ståndens beslut sammanstämma deri, dels att den vidsträcktare smidesfriheten bör införas successivt under vissa bestämda perioder, dels att denna frihet bör sålunda slutligen tillgodokom - Allm. Besv.- och Ekon.-Utskotlels Memorial W.-o i5j. 3 ma alla verkstäder, ehvad de äro privilegierade för större eller mindre smidesbelopp, men härifrån skiljer sig helt och hållet Riderskapets och Adelns beslut om uteslutande af all tidsbestämmelse för den utsträckta frihetens införande, och att friheten skulle medgifvas , endast der ett visst smidesbelopp redan är privilegieradt; så lärer detta Ridderskapets och Adelns beslut förfalla, såsom stridande emot hvad de öfrige Stånden beslutat»
— Denna Intrad står icke i oskiljagtigt sammanhang med den 1815 beslutade lönberäkning i Spannmål, hvilken skulle grunda sig på Riks-Markegång, tagen efter ett me - 358 Stats-Utskottets Betänkanden. dium af samtlige Länens Markegångar utan afseende på Tunnetalet i hvarje Leån, hvilket ej finnes omnämndt. — Sedan har man velat på papperet sätta Spannmål midtemot Spannmål, både i Debet och Credit, och nu sist vill man ock jemna utgift i Spannmål emot inkomst af sådant slag. — Åtgärder, som synas mig alldeles tillfälliga och nu på intet sätt lämpliga, då Löntagaren redan, genom Spannmålens fall de sista åren, blifvit så nedsatt till sina inkomster, att tidepuncten för honom nu ofelbart är den värsta!” Rätteligen transsumeradt betygar V' Karström. Utdrag af Pro tocollet, hållet hos Riksens Högh Stånders Statsutskott vid sammanträde in Pleno den 21 Martii 1823. S. D. Vid justeringen af Utskottets utlåtande, i frågan om beräknings-grunderne för Riks-Markegångspriset å den under Ämbetsoch Tjenstemanna-Staternes Löner uppförde Spannmål, reserverade sig Herr Commerce-Rådet Santesson ytterligare emot Utskottets härutinnan fattade Beslut, och ingaf i sådant afseende ett skriftligt anförande af följande innehåll; Stats-Utskottets Betänkanden. 35y ”Då jag under öfverläggningarne varit af olika tanka med Höglofl. Stats-Utskottets pluralitet, i fråga om föreslående af en bestämd Riks-Markegång från Riksdag till Riksdag och yrkat dess fastställande, för åren från och med 1824 till och med 1828, till 6 R:dr 3a sk. och jag ännu fÖrblifver i den Öfvertygelsen, att det vore rättast, lår jag ock anhålla , alt mig måtte tillåtas, att såsom min särskildta mening, åtföljande Höglofl. Utskottets Betänkande till Respective RiksStånden, underställa deras pröfning skälen för nämnde min öfvertygelse. Desse skäl äro:
Att med ens undanrödja desamma, dertill känner Utskottet lika litet som motionären någon utväg; hvadan Utskottet af ifrågavarande motion ej hemtar anledning att någon åtgärd tillstyrka. På dessa skäl hemställer Utskottet, att förenämnda motion ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 5 Februari 1863. Ank. till Exp.-Utsk. den Ö Febr. 1863, kl. 3 e, m. Betänkande, i anledning af väckt motion om revision af jordeboken. Sven Heurlin från Kronobergs län har i en inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt motion 469) gjort framställning härom i följande ordalag: »att, Rikets Ständer för sin del besluta, att jordeboken skall undergå en revision och ursprungliga kronoeller kronoskattelägenheter, som förut innehafts med full åborätt, men af en eller annan orsak hvad Kronans rätt öfver dera beträffar, öfverlåtits åt enskildt verk eller inrättningar, och ännu af förre åboernes rättsinnehafvare brukas, skola återställas uti sin egenskap af kronoeller kronoskatte och åboerne bibehållas oförskränkta i sin besittningsrätt till hemmanen, ehvad Kronans rättsinnehafvare sökt förvandla dem till landtbönder eller ej, och de ej kunna betungas med andra gärder, afgälder eller tjenstbarheter, än de som ålåge hemmanen, innan Kronan öfverlät sitt dominium öfver dem till enskildta.» Någon anledning tili detta förslag har motionären i öfrigt ej uppgifvit och har således ej satt Utskottet i tillfälle att bedöma detsammas angelägenhet.