Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Efter att hafva i öfvervägande tagit dels hvad i E. K. M;s Nådiga Proposition angående Stats-Verkets tillstånd och behof under Sjette Hufvud-Titeln förekommit, rörande anslag för en gång eller för viss bestämd tid till allmänna arbeten m. ro., dels likartade inom Riks-Siånden väckta frågor, få Rikets Ständer de i afseende härå fattade beslut nu hos E. K. M. i underdånighet anmäla. 5(2 Expeditions-Utskotlcts Forslas, till und. Skrifvelse, N.-o 191. l;o För en kanal-ledning emellan sjön Norra Barken, hvarest Strömsholms kanal slutar, genom sjöarne Leren saint Norra och Östra Hillen, till sjön Wessman har E. K. M:t Nådigst föreslagit, det Rikets Ständer, emot förbindelse för blifvande bolag att utföra kanal-arbetet efter den plan, som derför varder af E. K. M:t i Nåder fastställd, måtte bevilja ett anslag af 463,000 R:dr, till fördelning på 12 år, med årligen, eller, för tre år, 115,750 R;dr; men, med afseende å otillräckligheten af befintliga tillgångar för ett med så stora kostnader förenadt arbete, sora det ifrågavarande, hvilket dessutom torde kunna till ett annat tillfälle uppskjutas, hafva Rikets Ständer icke ansett sig böra ofvanberörde anslag företrädesvis bevilja. 2:o Lika med E. K. M:t hafva Rikets Ständer funnit, att till kanalen emellan Ujelmaren och Wenern, eller den s. k.
Eriksson och Per Persson från samma län instämt, föreslagit, att såsom en gärd af tacksamhet för den oegennytta, nit och skicklighet aflidne Medicine Doktorn Johan Fredrik Bergström i lifstiden städse ådagalagt under sin mångåriga tjenstgöring såsom extra Provincial-läkare i ett vidsträckt och mödosamt distrikt, Rikets Ständer måtte åt bemälde Bergströms enka Jeana Maria Bergström, född Pihlgren, och oförsörjda dotter, Jeana Maria Euphemia, bevilja en årlig pension af 500 R:dr R:mt. Af motionen bilagda handlingar inhcmtas, att Bergström, född år 1802, tjenstgjort såsom Bataljonsläkare från och med år 1830 till år 1849 och såsom extra Provincial-läkare i Arvika distrikt från år 1835 intill sin den 8 Juli 1857 timade död; samt att vid den efter honom den 27 i sistnämnde månad upprättade bouppteckning boets behållning utgjort endast 423 B:dr 22 sk. 7 r:st Banko; och som dessa uppgifter i afseende å bemälda enkas medellöshet och fattiga lefnadsvilkor blifvit vederbörligen bekräftade, har Utskottet, i de ömmande omständigheter, som uti förevarande fall sålunda sig förete, ansett sig ega anledning, enär tillika blifvit upplyst alt hon icke uppbär pension ur någon pensionskassa, hemställa, det en årlig pension, tili belopp af 300 R:dr, måtte för Doktor Joh. Fredr.
— Jag hemställer derföre, om det icke är mindre värdigt, alt Vara rädd för framtidens dom, och tror, för 100 Den 17 November e. *rr. min del att detta ärende bör hvila tillen annan lid, hvadan jagänhåller om instämmande i borgare Ståndets beslut, samt. att den, som begärt votering, måtte derifrån afstå, på det att man derigenom icke borttager en lid, som kan bättre användas Herr von Hartmansdorff. För min del kan jag visserligen medgifva, om man nödvändigt så vill, alt denna fråga skall hvila till nästa Riksdag, emedan jag anser det vara likgiltigt. Men åslundar man att denna fråga skall på alla sidor betraktas, iftnan den till afgörande företages, så torde det rara nödigt, att icke blott Utskottens Förslag, utan äfven alt hvad sorn deremot blifvit anfördt, må tryckas och meddelas allmänRåten, Framställningen varder i annat fall ensidig. Jag anhåller derföre att detta tillägg göres, så framt Frågan skall hvila. i: Herr Grefven och Län dt-Marsk al ken förnyade dess, till instämmande i Borga re-Ståndets beslut, förut gjorde proposition. Herr von Hartmansdorff: Uti den af Herr'Grefven och Landt-Marskalken nu framställde proposition, fattas såsom mig synes andra sidan af saken. Jag tror Den 17 November e, m. 101 nämligen att deras tankar, sora yttrade sig mot Utskottens förslag, äfven böra tryckas. Her r Riben: Elium det ligger en hög grad af billighet uti Herr von Hart-' mansdorffs begäran, hemställer jag likväl om icke ändamålet ändå vinnes, då flere af Utskottens Ledamöter sig emot Förslaget reserverat, hälst hvad här blifvit anfört egenteligen icke innefattar annat, än ett upprepande af Herr Ribbings särskildta yttrande i Utskotten, och hvilket åtföljer förslaget i denna fråga, som är vordet tryckt. Herr von Hartmansdorff:
Stats-kontoret, för dermed åsyftade ändamål, af Riksgälds-kontoret tillhandahållas. 14 Stats-Utskottets Memorial N:o 183. § 21. För det kapital af Sjuttontusen fyrahundra R:dr, sorn, vid inköpet för Statens räkning af det till lokal för Riks-arkivet nu upplåtna hus, befanns vara deruti intecknadt till Stockholms Borgerskaps Enkhus-direktions säkerhet, skall Riksgälds-kontoret fortfarande betala den ränta, hvilken, enligt den intecknade skuldförbindelsen, måste erläggas; och bör denna intecknings kapital-belopp af Riksgälds-kontoret godtgöras, så snart tillfälle till detsammas liqviderande kan af Fullmägtige beredas. § 22. Der preskriptionstid i afseende på någon särskild del af Riksgälds-kontorets skulder icke blifvit stadgad, komma skulderna, intilldess annorlunda af Rikets Ständer förordnas, att i vederbörlig ordning liqvideras, utan afseende å den tid, inom hvilken fordringar hos enskilde eller hos Kongl. Maj:t och Kronan skola nu eller framdeles göras gällande. § 23. Äldre, i laglig ordning och inom föreskrifven tid bevakade, men ännu icke godtgjorda kr ono-for dringar och anspråk skola, sedan desamma blifvit vederbörligen pröfvade och godkända samt af Kongl. Maj:t till betalning i nåder fastställda, utaf Riksgälds-kontoret, enligt härom utfärdade reglementen och författningar, liqvideras. Angående Riksgälds-kontorets jordringar för de af dess medel utbetalda eller godtgjorda län. § 24. Det Upsala Akademi, för fullbordande af Akademiens bibliothéks-byggnad, vid 1823 års riksdag, beviljade lån af Sjutiofemtusen R:dr återbetalas med Två procent årligen å samma låns ursprungliga belopp; hvarjemte för den, efter hvarje kapital-afbetalning, återstående lånesumman Tre procent årlig ränta erlägges. § 25. Återbetalningen af det lån å Tolftusen R:dr, som af Rikets åren 1840 och 1841 församlade Ständer beviljades för utvidgande af läroverken i Carlstad, verkställes af Carlstads stifts
Regeringen vid särskilda tillfällen understöd till brons iståndsättande och anbefallde således år 1618 allmogen i den närliggande orten, att för detta ändamål köra stor sten till Malmö, äfvensom 1680, att timmer af Kronans skogar skulle lil afhemtas. Men år 1725 anmäldes, att bron genom siorm blifvit alldeles ödelagd och ruinerad samt att till dess nödiga förbättring inga me del funnos att tillgå, enär bropenningarne, hvaraf en stor del under de då förflutna fredsåren användts till brons underhåll, voro anvisade till Magistratens aflöning. Derefter sökte staden år 1741 och erhöll genom Kongl. Resolutionen den 23 Maj 1732 rättighet alt hemta 100 stycken ekar från kronoskogarne till pålar för skeppsbryggan, samt framställde derefter hos Regeringen anhållan om hjelp och understöd till en hamninrättning. Men härtill svarades i Kongl. Resolutionen den 7 December 1769, att som staden största nyttan af en hamninrättning tillflyter, så må staden samma verk söka fullborda på egen bekostnad, som sedan genom hamnpenningars uppbärande kan återhemtas.» »Annu således vid denna tiden var Malmö i saknad af hamnbyggnad i egentlig mening och utan hopp om understöd från det allmännas sida för tillvägabringande af en för stadens och ortens rörelse sä maktpåliggande inrättning. Med ansträngning af egna krafter och anlitande af de medel, som för ändamålet kunde anvisas, börjades kort derefter, eller år 1773, åtgärder att vidtagas för afhjelpande af de mest känbara olägenheter i detta hänseende. Direktion utsågs och förslag uppgjordes lili en ändamålsenlig, efter stadens tillgångar lämpad hamnbyggnad, hvilken blef färdig år 1779. Men denna byggnad afsåg endast inrymmande af båtar och k,unde, under dåvarande förhållanden, icke utföras i vidsträcktare skala, då hamnoch löningskassan, som äfven, efter hvad förut blifvit nätnndt, skulle bestrida aflö'ningen till åtskilliga embetsoch tjenstemän, ännu år 1778 icke hade större inkomst än R:dr 1,683: 17 sk.
Domsagan tilldelade boställe samt de till Gustafs och Carlbergs Kopparverks betjeKongl. Maj.ts Nådiga Skrifvelse N.o 3g. 15 nande med kol, ved och körslor underlagde hemman, hvilka alla, jemte Inqvarterings-, PostochGästgifvare-hemman, äfvensom de redan afvittrade, under odling och frihetstid upplåtne 66f J-^5 i;dels mantal, borde i beräkningen ingå; varandes, på anförde skäl, af Collegierna hufvudsakligen i underdånighet tillstyrkt,att, vid kommande roteringen, all dertill skyldig jord, såvida icke densammas innehafvare förena sig om taxeringsoch försäljuings-värdenas antagande till rättelse vid rotejemkningen, bör efter dess godhet och verkliga beskaffenhet uppskattas, och hvaraf resultatet icke i någotdera fallet skall, med tillbörlig hänsigt å Länets förmåga, i jemförelse till andra orter i Riket, kunna leda till försvarsstyrkans minskning under hvad Kongl. Majit redan, med vilkor af Regementets activa egenskap, i Nåder medgifvit; samt hvad rustningen angår, att de, lill densammas uppehållande, af ålder anslagne <7i||:dels mantal Rusthållshemman, som utgöra slammar för 100 nummer Hästjägare, till detta ändamål bibehållas, med fortfarande rättighet att åtnjuta 40 Daler
Rå, enligt hvad nu mera blifvit utredt, Apothekare-Societeten icke förmått att till underhållet af den ifrågavarande läro-anstalten bidraga med så stort belopp, som Rikets Ständer för anslagets utgående, såsom villkor, förutsatt, och ingen anledning är, att högre summa nu kan af nämnde Societet anskaffas, men deremot den besparing, som uppkommit derigenom att det vid sista Riksdag beviljade anslag icke utgått, torde böra komma Stats-verket till godo, anser Utskottet sig ega skäl att på det sätt tillstyrka bifall till den nu af Kongl. Maj:t gjorda Nådiga framställning, att Rikets Ständer måtte bevilja ett årligt anslag af 1,000 R:dr, att intill nästa Riksdag utgå för den i Stockholm stiftade Pliarmaceutiska Läroanstalt, emot villkor: att Apothekare-Societeten årligen dertill bidrager med 1,000 R:dr R:co; att läro-anstalten ställes under Sundhets-Collegii inseende, samt att, om Societeten icke kan eller vill dessa villkor uppfylla, anslaget då genast kommer att till Riksgälds-Contoret indragas. c) Till Utskottet hafva blifvit remitterade 2:ne motioner, den ena. från Borgare-Ståndet af Herr Ekholm och den andra från Bonde-Ståndet af Johan 20' Stats~Utshottetg Utlåtande, N:o 4t. August Zetterberg från Stockholms Län, uti hvilka motioner blifvit hufvudsakligen an föl dt:: att, sedan det af Rikets Ständer vid 1828—1830 årens Riksdag för en i hufvudsfcaden stiftad Inrättning, för sjukes behandling med electricrtet och galvanism beviljade anslag af 600 R:dr blifvit vid derpåföljde Riksdag indraget, på den grund att en säker erfarenhet då ansågs vara vunnen om medlets gagnelighet, så hade Inrättningen, som derefter ej haft andra tillgångar att påräkna än en donation af 30 R:dr B:to årligen, sedermera fortgått pä den enskilde läkarens bekostnad, som förut förestått samma Inrättning; och enär dennas nytta vöre af (lere
Den blott mindskar frictionen, men åstadkommer och gör (förutan den ensamma inköpsutgiften) —- jemm alls intet; lika så Rörelsecapitaletj det gör Och åstadkommer sjelft äfvenledes jemnt alls intet, (ty till åstadkomning fordras Ämne och Arbete, armar och hander, Dragare och Machiner); men båda lätta gången, med förvånande Trollkraft. Machindrifvaren och Näringsidkaren äro således de enda som det tillhör att, fredade från allt välment men absolut samt magiskt pestsmittande Förmynderskap, få sjelfve utsätta mängden af Oljan eller Rörelsecapitalet; ty bådas brist åstadkommer gnislan, gråt och öronpinaj och Ve Öfver dem som sådant åstadkomma, sådant ej tappert hindra! — Machindrifvaren och Näringsidkaren veta sjelfva bäst, genom egen känsel, hvad som är Lagom, och spara gerna in hvarje utgift som ei är jemnt nödig för den Lätta gången. Ingen Jordägare eller arinan Näringsidkare, eller någon annan, som äger Penningevärde, vill belasta sig med flera råntelöst liggande eller ränfesu - Den 16 Maj. 485 gande contanter än han antingen jemnt behöfver till nödvändig Affäirs-uppgörning, eller ock fritt och oklanderligt består sig för det nöjet och för den till riktande Affäirscouper så vigtiga sak, att vara stadd med mycket contanta penningar, heldst om de löpa med någon liten renta till. Ingen ting är derföre mindre att befara, eller rättare, mindre att hoppas, än en sär-j deles stark utsträckning af det blifvande Rörelse-capitalets belopp.
Men i obetänksamhet kunna likväl föräldrar, som hysa verklig kärlek till sitt barn, dag efter dag, gång efter gång på detta sätt stöta det ifrån sig. Dess många små förtroenden kunna väl ofta förefalla besvärliga och allt för obetydliga, när du sitter i ditt arbete, upptagen af vigtiga sysslor. Men besinna, att för barnet är den vackra stenen, det funnit vid stranden, och som det nu skyndar att visa dig, för ögonblicket ett lika rikt glädjeämne som någonsin för dig sjelf den största fröjd. Och afvisar du det med otålighet, med ointresse — för visso kan du vara säker, att det så småningom drar sig till baka, sluter sig och blir dig främmande, utan resonnemang, utan att det kan hindras. Förfärlig blir den dag, när du då, för sent, upptäcker, att det glidit ifrån dig; då har du för alltid förlorat förmågan att uppfostra det och leda det på rätta vägar. På detta beror till det hufvudsakliga det myckna famlandet och osäkerheten vid barnauppfostran, att det stora flertalet uppfostrare förlorat känslan af barnets innersta själslif, kännedomen om dess moraliska drag. Visst är, att med den ömmaste omsorg från föräldrarnes sida förtrolighetsförhållandet till barnen kan bevaras i många och långa år. Kan man tänka sig en högre föräldralycka än den, att dag efter dag, år efter år, i hvarje stund kunna säga till sig sjelf: » jag ser hvar tanke i mitt barns själ! » Det kräfver, detta uppfostringsarbete, oaflåtlig uppmärksamhet och kärleksfullhet, det ställer höga kraf. Men det inviger ock dermed ditt lif åt den renaste och ädlaste glädje, som är dödlige gifven. J. N — g. * | * Ung den dog. / ' %fed första rosen, vår unga som sprang i kärkek slog ögat Med sista rosen, den vackra som vind När sist vi möttes, jag drömmen dock drömmen, Ben var så fager, spred ut, var drömd så dig som hade aldrig vi sett knopp, opp. till slut. fann, hvarann; drömmen, den mins du nog att ung den dog. Birger Mörner. Om sällskapslif. Hedersamt omnämd vid Iduns 5:te pristäfling.
Om idéen som ligger till grund för Mo-' tionen, skulle vinna Högloflige Ridderskapets och Adelns bifall, torde de nyttjade uttrycken behöfva rättas, och mera be - Den 18 Felruaritl stämdt tillkånnagifvas den upplysning som af Bevillningsutskottet äskas. Orden torde tilläfventyrs så böra ställas: Att Bevillnings utskottet anmodades till Riksens Ständer inkomma med utlåtande om beloppet af de summor, hvilka Utskottet med fästadt afseende å landets förmåga och näringarnes tillstånd anser kunna dels genom de i 60 § Regeringsformen uppräknade Bevillraings—titlar, dels genom allmän bevillning af riket årligen utgöras intill nästa Riksdag. till PleniProtocolIet för d. 18 Februarii, eftermiddagen. Innehållande några ytterligare tankar rörande Sveriges Financer, i anledning af Kongl. FinanceCommitéens föreslagne penningereglering och Herr Rosenblads yttrande vid mitt enkla förslag i detta högst vigtigtiga ämne för Rikets Ständers ompröfvande och afgörande. Herr af Dar elli, Isac: Ödmjukt Memorial, 464 Den 18 Februarii, Ått Sverige är mycket jsilfverfattigt bör; de erkännas då Bankens silfverfond , om också fult 5 millioner Riksdaler icke gör‘fyllest 2 på hvart hufvud^ då hvar patriotisk medborgare i böljan af 1790 talet insatte sine silfverpiecer i Banken och då nu föga något silfver kunnat erhållas i betalning för uhdsätthingsspaniiémålen. Ått vår Bank nu skullé kunna erhålla 3 Millioner Riksdaler i silfver genom inhemskt tillskott, till ökad säkerhet för myntregleringen, anser jag för en absolut omöjlighet, om icke vinsten åf insättningsactierné, af Kongl. FinancéCommitén föreslagne till 50 R:dr stycket, blefve så stor att silfver af de få rika kunde införskrifva9 till skada lör de många fattiga soiri skullé erlägga denna deras vinsti Att myntregleringeri äf Kongl. FinänceComitéeri föreslås efter i20 6killings
Friherre Boye, Ludvig t hemställde, om icke Författaren till detta Memorial, hvilket i alla delar kanske icke vore verkställbar^ men likväl utmärkte en god tänkare, kunde anmodas att låta detsamma till trycket befordra; Den 13 April. 29T hvilket Herr von Quanten, efter anmodan af Herr Grefven och LandtMarskalkeh, sig åtogi Herr Flach, Eric, uppläste följande! Öfvertygelsen om de olyckor, hvilka Va öfver vårt Land, i anseende till dess 1 hushållning, och om de oredor i 1‘örhål'an den, som uppstått enskildta personer erne'!; n, och hvilka, om de fortfara, slutligen bHvst Statens, gilver mig anledning att in‘ör Eders Excellence och Höglofl. Ridderskapet och Adeln vördsammast framställa några anmärkningar vid den af StatsSecreterafen Herr Gretve Mörner, i Plenum den 31 Mars, upplästa afhandling, syltande att utreda de örsai er, som framkalla de allmänna nödrop, hvilka höras från hela Riket. Hvad angar de af Herr Grefva Marner antagna hvdvudorsaker-ill penningobnsten, nemligen en missbrukad lätthet att få lane, uti en utöfver Productionens behof ökad Sed' lsto«k, Uti de sednare år ns, dels felsLgna, dels mindre goda skörd, samt uti ett af dessa orsaker, äfvensom den tvungna handelsställningcn , föranledt uppehåll i circulationen; så tror jagp att d ssa af Herr Grefve Mörner anförda hufvudorsaker böra, i anseende till den nu öfverklag;ide penningebristenf nedsättas till blotta anledningar. Visserligen har lättheten att få låna penningar inledt mångå i öfverflöd och speculationer, skapade af denna hastiga pen - Den 13 April. uinge-tillgång; trien att den sträckt sig utöfver productionens behof, torde vara underkastadt en billig motsägelse.
Prof. 1856—1858. 4 Sorni. 4 A/d. 4 Rand. 35 Haft. 1 2 Hör till Stats-Utskottets Memorial N:o 293. skall utgöras, bör. likasom dan allmänna bevillning, hvilken Rikets Ständer vid innevarande riksdag sig ätagit, till Riksgälds-kontoret levereras i deri ordning och på det sätt, lorfaltningarne föreskrifva; hvarjemte ännu utestående restantier ä de förflutna årens bevillnings-medel böra, i den mån de varda indrifna, komma detta verk lill godo. § 209. De för stämpling nj spelkort neli tidningar stadgade afgifler ingå likaledes till Riksgälds-kontoret, genom hvars försorg för spelkorten föreskrifna konvoiuter och maiiufaklur-stämpelpapper anskaffas samt i stadgad ordning tillhandahållas, och hvarest stämplingen af papperet för de här i hufvudstaden utkommande tidningar jemte andra, stämpelafgift underkastade, skrilter verkställes; börande Riksgälds-kontoret lill allmänna barnhuset i Slockholm samt öfriga fromma stiftelser utbetala dem tillerkända andelar utaf kortstämpel-afgilten. § 210. Tili Riksgälds-kontoret aflemna» hädanefter, likasom hiitiils, de köpeskillingar, hvilka, vid Kronan behållna hemmans samt rekognition.»- och Kronans öfriga disponibla skogars försäljande till skatte, varda erlagda. § 211. Äfvenledes eger Riksgälds-kontoret att emottaga de auktionsmedel, hvilka kunna inflyta för Kronan tillhöriga och för Kongl. Flottans i Carlskrona behof eller förre allmänna Magasins-inrättningens räkning icke inköpta hus i städerna, så vida ej dessa medel blifvit af Rikets Ständer för särskilt ändamål anvisade. § 212. Vidare skola tili Riksgiilds-kontorets disposition öfverlemnas de medel, hvilka. till följd af anmärkningar vid räkenskaperna öfver alia till delta verk ingående allmänna utskylder, äro eller blifva levererade. § 213.
Genom nådig Remiss af den 17 Mars 18/^1, har 33 val Stals-Kontoret blifvit anbefaldt att öfver Rikets Ständers skrifvelse afgifva underdånigt Utlåtande; men Stats-Kontoret — som förut, i underdåniga Utlåtandet af den 6 Februari 1840, omförmält, att införandet i räkenskaperna af ett särskildt conto öfver reservfonden, deri bokföring borde ske vid hvarje tillfälle, då denna beböfde anlitas, skulle mycket inveckla Riksbokslutet, hvilket, för att kunna redovisa alla i mängd vid Stats-regleringarne upptagna mindre detaljer, redan är högst vidlyftigt — har med en inskränkt tjenstemanna-personal, som ej utan yttersta ansträngning kunnat verkställa de, i följd af sista Riksdagens förhandlingar, ökade kuranta göromålen, omöjligen hittills medhunnit den både svåra och vidlyftiga utredningen af hvad verkligen bör räknas tillhöra reservfonden; och detta får Stats-Kontoret i underdånighet anföra såsom orsak, att Eders Kongl. Maj:ts nådiga befallning ännu ej blifvit fullgjord. Instämmande uti hvad Revisorerne anfört om denna fonds tillkomst och ändamål, kan Stats-Kontoret likväl ej medgifva riktigheten af deras meddelade utredning af densammas beskaffenhet. Denna utredning, ehuru betydligt ökande vidlyftighelen af Revisions-Berättelsen, innefattar dock ej annaL, än hvad af Riks-Hufvudböckernas balans-sammandrag inhemtas, och utvisar inga andra resultater än balansernas summor i kapital-räkningarna. Af sjelfva benämningen reservfond synes följa, att en sådan består uti medel, tillgängliga för de utbetalningar, till hvilkas bestridande den bör hållas i reserv. Således kunna, i första rummet, icke härtill föras värden å fastigheter och inventarier, hvilka långt ifrån att kunna genom försäljning realiseras till kontant tillgång, äro oundgängliga för det allmännas materiella och bestämda behof.
F<!^vtxrLk^ krilierre Hcrö'/ -r«n //cMer>r^ frillerre />6^/"0?r, fVilrerre ^Vc-z-l/e^/cl/X, /l^cr^zr oetr IHitierre t^Äezz^z-crzrz^. De^3rtelN6ut8-LIiefen, 8tst8-Iläll6t Mzzrt/^e u^^luste till justering ett, i öfveren88täiumel8e inecl förut futtuät 1)68lut, u^p83tt för8luA till XoiiAl. l>Iuj:t8 lVäcliAa 8llrifvel86 till Ililcets 8tLnc!er8 8t2t8-I7t8^ott, unAuencle 1rri8tvuerrnee-ufAiftenZ fortet tu erluAAancle sf cle rustcuicle vlcl ^nclra l^if-OreU3<lier-lie»6lireiit6t, ufven8om vi cl UVes tAötiui IleAeinente. II^pL tillst^rlcuii uf 8tut8-ltäcle>L I^ecluiuöter, IzeligALtle Xongl. 5luj:t i lVucler ^illu derörcle förslug oell lzefsllcle, utt, i eulizliet clermecl, I^äcliF 8lcrifvel86 till llilcets 8tÄnclei8 8tut8- Iltslcott 8lculle uncler clenna äuA ex^retlieruL, 8aclLN lien llnue8 lletts ^rotocoll lzilZ^ä. lix protoeollo. kitt L Lt. ?rot. l84t. LnL. till Ilt»^. 6su 8 Oet.
Extra förrättningar, ersättning till Nämndemän och Fjerdingsman för 476. Extra ' tatsregleringens öfverllyttande på Riksgälds-kontoret 149 F. Fahlstedts enka, pension åt 183: 78. Farmaceutiska institutet, anslag till 139: 80. Ferlin, Kammarrättsråd, pension åt 153: 34. Flottans varf, förflyttning utom hufvudstaden af 163. Folkskoleväsendet, behandlingen af frågor rörande 82. Fria Konsternas Akademi, anslag till 139: 90, 9t. Furstenhoff, pension åt 153: 65. Fysiologisk profession, inrättande af 139: 13. Fångars vård och underhåll 39: 11» 14, Fångvårdens embetsoch tjenstemän, aflöning och arfvoden åt 39: I-, 13, Fångvårdspersonalens pensionering fl53* '3 Fäslningsbastionen »Nyköping», öfverlåtelse till Malmö stad af .. 110. Förbergs enka, pension åt 153: 60. Föreläsningar i Stockholm, inrättande af 139: 89. Försvarsverkets fullständigare ordnande, anvisande af ett särskildt kreditiv till 239. beredande af tillgångar till d:o 240. Memorial i anledning af skiljaktiga beslut rörande N:o 240 244. Cw. Gardells enka, pension åt 153: 74. General-assistans-konioret, eipektansstat vid 231. Geologiska undersökningar, anslag till 99: 34. Grape, Magister, ersättning åt 139: 62. Utlåtandets Nummer och Moment. Gratifikationer: Ät Statskommissarien af Sillén 218. : Ät åtskilliga af Stats-Utskottets tjensteman 233. Granquist, eftergift af Kronans rätt till dana-arf efter 75. Gripsholms Slott, auslag till 38: 4. Grundräntorna, knpitahsering af . 121. Grundskatternas afskaffande 160. Gustaf fPasa-monumentets vård och underhåll 63.