Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta mål, som , Lag-Utskottet ansett vara af oeconomisk beskaffenhet och således jemväl tillhöra Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Ulskottels behandling, hafva Utskotten gemensamt till pröfning förehaft,och hvad förjt vidkommer yrkad skyldighet för egare till sätesoch ladugårdar samt rå och rörs hemman, att deltaga uti ifrågavarande byggnaders uppförande och underhåll, så, ehuru det icke lärer kunna motsägas, alt de anledningar, som från början föranledt bemälde faslighetsegares frihet från sådan skyldighet, nu mera icke verka till fortfarande bibehållande af sajnma frihet, äfvensom det torde höra medgifvas, att ändamålet med Tingsoch Fängelsebyggnader är lika vigtigt, och begagnandet lika nödvändigt för dem, som för Häradets öfrige innevånare; likväl och som berörde fastigheter genom en häfdvunnen befrielse från deltagande i ett allmänt besvär mäste hafva erhållit ett ökadt värde, som vid verkställde arfskifteri eller köp otvifvelaktig! kommit i beräkning, samt det med rättvisa icke synes förenligt att uti berörde frihet tillvägabringa en rubbning, som ej utan egande-rättens Lagsamt Allm. Bese.- och Oecon.- Utsh'.s Betänkande N:o sy, 5 förnärmande kan verkställas, hafva Utskotten ansett sig icke bora understödja de i detta hänseende framställda förslag. Ett annat förhållande inträffar i afseende på Presteoch Klockarebol, der ingrepp i egande-rätten, genom den yrkade förändringen, icke kan komma i fråga, så vida de nuvarande boställs-innehafvarne lemnäs i orubbadt åtnjutande af sina redan förvärfvade förmoner, och då billigheten af det väckta anspråket icke ur något annat skäl torde kunna bestridas, är det efter Utskottens tanka både rättvist och lämpligt, att oftanämnde byggnadsoch underhållsskyldighet ålägges innehafvare af Presteoch Klockare-bol, liksom den förut eger rum för andra boställs-innehafvare.
Maj:t i underdånighet ingifvas, och derefter med officiella Tidningen allmänheten meddelas; tsv 2:0 från nyssnämnde Riks-Siånd, att likaledes med Ridderskapet och Adeln instämma uti dess vid 5;te punkten af littera C. uti ofvanberörde Utlåtande under hufvud-rubriken: ”Utdikningar och aftappningsr ni. m.:” jemväl fattade beslut, alt 4^,000 B:dr skulle beviljas för Emmåns 35a Prot■ Utdr. d. l4 April 11841. och io,2Ö6 R:dr 3a sK för Stångåns upprensning, med öfverlemnande ål Kongl. Majit, att bestämma, huruvida ofvannämnde summor borde i sin helhet eller till större och ininlre delar utgå såsom lån utan återbetalnings-skyldighel; 3:o från samma Riks-Stånd att förena sig i dess beslut, att uti 6:le punkten af föreskrifterne för utbetalningen och användandet af de summor, som till de i Utlålandet, N;o ^35, littera C. omförmäldte föremål anvisa®, orden: ”uf Kongl. Majit’’ skulle utbytas emot ordet: ”vederbörligen;” 4:o från Vällofliga Borgare-Ståndet, alt instämma uti det beslut, bemälde Riks-Stånd fattat, vid handläggningen af Siats-Utskottets Utlåtande, N;o 435, littera C., under rubriken: ”Väg-anläggningar, nu nu.” att Rikets Ständer må medgifva, att Kongl, Maj:t, sedan vederbörande ånyo blifvit hörde och fått sig yttra, huruvida de för den händelse, att Staten skulle lemna bidrag till uppbrytande af en väg emellan Öfreoch NedreCalix socknar i Norrbottens Län, ville för dess framtida underhåll ansvara.
samma .. ofvnn citerade förtrogna van i ett bref, äfven det skrifvet fran mannens sjilkruh, således under hennes lefnads afton:. NHgot skall nlänniskan, det fullvuxna barnet, ha att leka med. Har man ej annat så leker man främmande och afklader och påkläder sin docka, ännu sedan man ingen annan docka har än sig själf. Också jag har denna tid ofta nog lekt med min docka: min penna. J a g ar glad nar jag det kan. Icke att jag tror mig hafva listadkommit nsgot af värde, men som sagdt, en hvar vill ha sin docka att leka med. Äfven i detta afseende kan sägas, att människan ej lefver blott af bröd. Men ej a r det just gynnsamt för pennans verksamhet att sitta hela dagen och lasa högt, och det vanligast saker, sorn alls icke lifva sjalen. Sedan hinner man knappt reda i sitt sinne livad man vill säga, innan den lediga stunden ar förbi, och just nar man tycker: s$ skall det vara, då ar skrifstunden slut. Nar den kanske efter flere dagar &amp; terkommer, då ar allt glömdt, och inan presenterar å papperet litet torkad skåpinat i stallet för den anrättning, man tyckt vara helt smaklig och doftange som färsk. Usch, sadana köksliknelser! säger Einelie. Men en hvar tar sina liknelser ur sitt handtverk. S&amp; har ock visserligen för det mesta varit förhållandet med allt Iivad jag skrifvit, dock ined den skillnaden, att vid sömmen eller vaggan, ja vid köksspiseln, kunde mången ' diktens fjiiril fladdra omkring och fångas. Vid uppliisning högt af livarjelianda böcker kan &amp; dant aldrig ske. Hvarje författare hör man klaga, att de fjärilar lian lyckats f h g a p&amp; papperet icke äro de skönaste, som kringfladdrat lians fantasi.
Då tiden redan var långt, framliden, och en betydlig del af det nu föredragna utlåt, ännu återstod att afgöra, fann R. o. Ad. för godt att uppskjuta fortsättningen af detta måls pröfning till det i morgon inträffande plenum. II. R. o. Ad. åtskiljdes kl. | till 10 om aftonen. lii fidem prolocolli, F. O. Silfverstolpe. Tisdagen dott it Augusti i84o. Plenum kl. 9 f. 111. Fortsattes pröfningen af StatsUtskls utlålin Niis 4° och 191, angille regleringen af utgifterna under riksstatens anilia hufvudlilel. 1 7 : d e punkten. Landtslate r n a. Frågorna om Calmar läns delning och om landtstaternes lönereglering, öfver hvilka StatsUtsk. afgifvit särskildta ut lalin, fann R. o. Ad. lämpligt att icke pröfva, förrän dessa utlåtln, efter pröfningen af 2ldra hufvudliteln, isinordning till föredragning förekomma. Hr von Rosen, Georgi Jag anhåller om upplysning huru de andra Stånden yttrat sig om det af StatsUtsk. afslagna anslaget till skrifmaterialier och skrifvarebiträde åt fångvaktmäslarne vid länshäktena. Då det förra betänk, återremitterades, yttrade en ledamot i BorgareSl. och en Den 11 Augusti f. ra. ledamot af BondeSt. deras önskan, att detta anslag malte beviljas, men jag har sedermera ej hört huru den frågan nu blifvit af dessa Stånd afgjord. Underl. PresteSt:s. prot utdr. rörtde afgörande af StatsUtsk. utlåt. N:o ig'5 innehåller i afseende på i y:de punkten följande: ”till livad i detta hänseende ”blifvit i utlåt. N:o 4° föreslaget med det dervid i utlåt. ”N:o ig3 gjorda tillägg och förändringar fann Ståndet skäligt samtycka. — Hrad i afseende på de särskildta länen ”blifvit föreslaget i utlåt.
Ridr 30 sk. 6 rist.; varande den egentliga behållningen, som, efter afdrag af 2 Ridr 6 sk. 10 r:st. remisslage, utgjorde 1,715 Ridr 31 sk. 8 rist., under loppet af samma år till Riksgälds-kontoret inlevererad. Uti räkenskapen för år 1852 upptagas bland fondens tillgångar 1,400 Ridr, »utlånta medel», för hvilka någon annan specifikation ej finnes, än den i räkenskapen ingående »ränte-uträkning», som likväl redogör endast för 2:ne lån till ett sammanlagdt belopp af 1,200 Ridr, hvadan således upplysning saknas om förhållandet med återstoden, 200 Ridr, af berörde utlånta medel. Häröfver hafva Revisorerne emellertid funnit förklaring i 1853 års räkenskap, hvarest nämnde belopp, 200 Ridr, särskilt upptages såsom ett redan den 18 Januari 1851 utlemnadt lån, för hvilket räntan jemväl är i samma räkenskap låntagaren påförd »från och med lånets datum», varande detta ränte-belopp dock icke förr, än i början af år 1854 utbetaldt. — 174 — Skiften oeh afvittrinyur. Det å riks-statens 6:te hufvudtitel, tor detta ändamål, uppförda anslag å 42,000 R:dr har under revisions-ären varit på samma sätt fördeladt, sorn under föregående år, nemligen: till retningar och skattläggningar i de norra provinserna 23,000: » afvittringsverket i Gefleborgs län 3,000: » storskiften i Dalarne 10,000: » storskiften och afvittringar inom Malungs och Lima socknar 6,000: — ■— S:a 42,000: hvarjemte till aflöning åt Landtmätare vid storskiftesverket inom Svärdsjö socken af Stora Kopparbergs län särskilda medel varit anvisade till belopp af 7,000 R:dr under hvartdera af revisions-åren.
Om ett RiksSt., efter att hafva fattat ett overkställbar! beslut, kunde anses äga lika anseende förmögen öfverläggning och eftertanka, som före ett dylikt steg, så kunde beslutet vågas; men jag befarar, att detta anseende skulle derigenom nog mycket förringas, hvadan R. o. Ad. torde böra i detta fall gå till väga med mera försigtighet. Man synes befara, att StatsXJtsk. ej skall kunna befatta sig med en närmare utredning af frågan, om ej R. o. Ad. instämmer med BondeSt. Jag kan icke vara af denna mening, utan instämmer i hvad Frih. Cederström derom sagt. R. o. Adfinner lätteligen, att i frågans närvar, skick hafva alla 4 LkiksStrn redan fattat sina beslut, ang:de tiden för markegångssättningen; PresteSt., som afslagit StatsUtsk:s betänk., har vidbiifvit den förut bestämda tiden i början af Nov.; BorgareSt., som antagit StatsUtskrs betänk., har utsatt tiden till början af Dec.; R. o. Ad. har gjort likaså, och BondeSt. har antagit d, 8 Jan. Således hafva 2:ne Stånd beslutat markegångssättning i Dec., ett i Nov. och ett i Jan. månad. Följden deraf är, att StatsUtsk. ovilkorligen måste inkomma med förslag till jemnkning och med inbjudning antingen till instämmande med StatsUtskts förslag eller något af de derifrån skiljaktiga besluten. När det skett, så får man se, hvad R. St. i detta fall göra; och sedan dagen sålunda blifvit bestämd, kan jag icke föreställa mig, huruledes StatsUtsk. kan undandraga sig att besvara H. Ex. Ilr Gr. af Wettersledts motion och Frih. Cederströms i sammanhang dermed gjorda framställning. Om äfven StalsUtsk. skulle vilja undandraga sig det på den grund, att dess Den a3 April f. m. i^S förra betänk. blifvit lagdt till handl:na, sä befinnes i alla fall And. Danielssons motion i StatsUtsk., öfver hvilken det val måste yttra sig, och då får man saken ändock behandlad.
Hvad pa nämnde sätt uti ifrågavarande ämnen förekommit hafva Utskotten tagit i öfvervägande; och hafva Utskotten val ansett det icke böra Vara innevånarne uti Blekinge och Skåne mera än andra Pikets innebyggare betaget, att med hvarandra jnga i köp och byte om sådane landt - JDen 13 Juni■ landtmanna varor, hvilka utgöra deras egen afvel, samt att således, enär Uandtmannen i största delen af Skåne saknar tillgång af skogsfornödenheter, hvilka från Blekinge med mindre svårighet sjöledes kunna erhållas, hvaremot innevånarne i sistnämnde ort kunna vara i behof af den spannmål jordbrukaren i Skåne har att aflåta, dewe bör vara öppet, att utan inskränkning af inoch ullossningsplatser, få dessa provincer emellan transportera ved, redskaps och byggnadsämnen af andra trädslag än Ek; men Utskotten hafva likväl derjemte funnit att fer tillsynen och vården derå, att berörde frihet vid omförmäldte transport ej må lända till öfverträdelse!' uti hvad Seglation* och Tull - Förfättningarne stadga, samt förfela det ändamål, som genom den samma sökes, det är oundgängeligf, att vissa föreskrifter i dessa afseenden varda ineddelte, hvaribland dock "tJtskotten trott sig böra anmärka såsom nödvändigt, att innevånarne ej må belastas med skyldighet att från Tullkamrarne förskaffa sig förpassningar å skogsprodukterna, titan att dessa förpassningar må af Ortens Krono - Betjente varda utfärdade.
På dessa grun-, der har Herr Rosenblad föreslågit, att 9 Cap, 2 §, IlandelsBalken må erhålla följande redaction : ’’Thet som försträckt är, skall, å dag förelagdan, till Borgenären eller hans Ombudsman, elley till den hans rätt innehafver, i samma slag förbindelsen stadgar, och på sätt den föreskrifver, till iullo återgäldas/* Denna Motion har Lagutskottet tagit Uti öfvervägande, hvarvid Utskottet trott sig finna, alt genom stadgandet pti 2 §, of 9 Cap. IlandelsBalken: ”Tfict som för sträckt är, skall, å dag förelagdan, till Borgenären, elier hans Ombudsman, eller till den hans rätt innehafver, i samma slagx jemn godt och till fullo återgäldas f Lagstiftaren, utan att förnärma Borgenärs rätt * enär denna skäligen icke lärer kunna sträcka sig längre än att, på sätt i d^tta Lagrum bestämmes, återbekomma hvad försträckt blifvit, velat åt Gäldenär bereda utväg, att undgå påföljden af den möjeliga, ehuru lagstridiga händelse, att Borgenär låte förskrifva sig betalning utöfver den af honom lemnade valuta, så vida bevisning oni eft sådant förhållande å Gäldeiiärs sida kan lillyägabringas; men detta rättsenliga ändamål skulle, efter Utskottets tanka, Irnit och hållet förfelas, om, efter hvad Motionairen föreslagit, försträckningen ovilkorligen skulle återgäldas i samma slag förbindelsen stadgar, och rättigheten i och med detsamma blefve Qälde-s 76 Lagutskottets Betänkanritn, jrär betagen , att styrka, om lian förmådde, att förbindelsen blifvit ställd för högre valuta, än försträckningen utgjort, heldst Domaren i sådant fall endast egde tillämpa förbindelsens ordalydelse.
Hvar och en allman fråga , som första gången i något Stånd förekommer, skall, så vida ej Ståndet enhälligt genast densamma till vederbörligt Utskott fårviser, ligga på bordet till nasta Plenum, då remiss bör ske; således, i händelse ingen begär frågan på bordet, kan visserligen remiss genast ske. Detta är nu angeläget, efter det år fråga om skyndsamhet; och om Ridderskapet och Adeln enhälligt instämmer uti remiss, år det fullkomligen enligt med Grundlagen, att den aker i. dag. I afseende på hvad några Ledamöter yttrat, att partiella beslut ej böra fattas innan grunderne åro ”stadgade, får jag blott erinra, att det måtte falla af sig sjelf, att sådane Ämnen som hafva sammanhang med finans cerne, ej kunna framställas förrän grunderne för desamma åro bestämde, men alla andrst som ej, med financeplanen stå uti direet förenings böra och kunna särskildt pröfvas och afgöras. Herr Lagerhjelm : Då motionens, ändamål till en. del minskas om den kommer att hvila på bordet, anhåller jag att den genast måtte remitteras. Formen, af Protocolls,-Utdrag lä-* rer då vara* den, råtta, och detta behöfver ej innehåll* en påminnelse, hvaraf Utskotten ej, gjort sig förtjent®, enär financeberedninge® Innu ej haft mer än, en sammankomst, 68 o Den 2 5 Martti, Herr 'Rotenblad: I anledning sf Friherre Boijes yttrande, angående de oroande underrättelser han haft från sina correspondenter i landsorterne, får jag vördsammeligen nämna, att äfven jag har correspondenter i landsorferne, som med tillförsigt till Riksens Ständers vishet, afvakta deras beslut rörande penningeregleringen, och med hopp motse den glada tidpunkt, då en realisation återgifvit säkerhet åt ägande rätten samt lif åt näringarne; äfvensom jag kan försäkra Herr Friherre Boije, att hvarken de eller realisationens härvarande förfäktare ledas af penninge-egennytta. Herr Cederschjöld, Pehr Gujiaf:
Kammar-Collegii deröfver meddeldte och af Riksdags-Fullmägtige bifogade underdåniga utlåtande den 19 October 1820, blifvit utrönt, att denne dagsverksskyldighet, efter all anledning, härleder sig från frivilligt åtagande af Allmogen, i en tid då så kallade hjelpedagsverken nästan öfver hela Riket utgjordes till Kungsgårdarne; och beror alltså RiksdagsFullmägtiges yrkande derpå, huruvida en så beskaffad arbetsskyldighet bör upphöra, i följd af hvad derom i allmänhet är stadgadt. Uti det, i anledning af Bonde-Ståndets underdåniga anhållan vid 1809 och 1810 årens Riksdag, samt de då vidtagne regleringar om Kungsgårdarne, meddeldte Nådidiga Bref af den 3 December 1812, har Kongl. Maj:t, beträffande så kallade hjelpedagsverken, som Allmogen på visse orter ifrån längre tid tillbaka haft sig ålagdt alt utgöra vid Kungs-Hof och Stallängars bärgning, och för hvilka dagsverken Allmogen dels icke åtnjutit någon ersättning, dels undfått understöd eller lindring i onera, dels erhållit någon betalning, i Nåder ansett det desse hjelpedagsverken borde upphöra, när de Arrende-Contract, som angående omförmälde lägenheter, kunde vara ingångne, löpa till ända. Men hvad anginge dagsverksskyldigheten lill Kungsgårdar och Boställe^ 6o Stats• Utskottets Betänkanden. leii i Skåne; så och då med denne skyldighet vore ett särskildt förhållande, hade Kongl. Maj:t i Nåder funnit häst, alt i afseende på densamma förhlefve vid de särskildte Resolutioner och Författningar, som redan vore gifne eller kunde gifvas.
JYs 311. 77 af Ugglas, Curt Gustaf, med 99 röster. J\S 373. 77 Sköldebrand, Knut Erik, med 100 röster. Hr Klingstedt, Fullm. Hr af Geijerstam, Carl, 98 röster. med JYs 734. 77 Taube, Fullm. Gr. Piper, Carl Fredrik, 93 röster. med 1038. 77 Bogeman, Carl Adolf, med 93 röster. JYs 1543. 77 Hederstjerna, Carl Johan, med 95 röster. J) i 1662. 77 Nordenfelt, Enar Wilhelm, med 96 röster. JYS 1842. 77 Edenhjelm, Gillis, med 100 röster: Suppleantert JYs 1. Frih. Oxenstjerna af Eka, Carl, med 92 röster. Hr Bäärnhjelm, Fullm. Frih. Fleetwood, Carl staf, med 89 röster. GuJYs 1560. C. „ von Celsing, Lars Gustaf, med 80 röster. JYs 2183. 77 Gripensvärd, Jacob Olof, med 78 röster; Sedan genom lottning blifvit bestämdt, hvilken af dem, som erhållit 92 röster, borde blifva Suppleant. Föredrogos ånyo och biföllos LagUtsk:s nedannämnde d. 28 sistl. Januari och 8 dennes på bordet lagda Betänkm. JYS 5, i ani. af väckte motioner, ang:de antagande af Lagberedningens förslag till Civil-lag; och JYs 6, i ani. af väckt motion, ang:de uphäfvanden af lagens stadganden om nedsättande af revisions-skilling och om ställande af borgen för kostnad och skada för rättighet att fullfölja Civila mål från lägre till högre domstol. Föredrogs ånyo Allm. Besv. o. Ekon.Utsk:s d. 28 sistl. Januari och 8 dennes pä bordet lagda Betänk. JYs 14, i aledn. af väckt motion om ändring af 20—25 §§:ne i K. M:s förnyade Nåd.
Tul ; kunnandes de af förenämöe anledningar päräknade inkomster med större rättwisa sökas i förhöjning pä Tull för Tobaksbladcr och andre öfwerflöds-artiklar, aswensom del icke stulle strida emot billighet om Bruks-innphafware, som nu befrias ifrån Land-Tull rvid deras effeclers transponerande, men efter Utskottens Förslag icke ividkännes någon flags ersättning för den Tull de i detta afseende och wid andra tillfällen erlägga, äfwen bidraga till syllnaden i det belopp, som är päräknadt, men hwaruti nu genom föreflagne förändringar Möjeligen kunde någon brist Uppsta.! Friherre ^amilton, Larl. Wid det som Herr Lagmannen Grefwe 6^IIanbor§ nu anfört får jag den äran, att i allmänhet annucka: att nästan de samma inkasten äro under öfwerlaggningarne uti Utskotten, bade gjorde och wederlagde. Men jag får ytterliaare, öfwer hwar och en punct i korrthet ptrra rnig: 1:0 Emot den gjorde anmärkning: att afseende ivid ersättningens fördelning bort hafwas pä hwarjs Hemmans större eller mindre afsättning, bättre eller sämre läge till afsättning m. m. Samma anmärk-» ning har wal uti Utskotten nägra Ledamöter af Bonde-Ständet yrkat, men dä det blifwit uplyst, att de olika wärdén af Hemman som till flere grader sören s ust Betänkandet, egenteligen lära bestämmas af Den 12 Zebruarii. 493 af dylika förmäner, tillhörande ett hemman framför ett annat instämde pluraliteten uti Utstotren, med den förestagne principen. 2:0
Till slut må vi anmärka, att vid styckets uppförande dekorationer synas hafva varit använda, ty vid 1: sta aktens 3:dje scen står skrifvet: ”förändras till skog.” Dramatiska nöjen vid svenska hofvet. Under andra decenniet af detta århundrade var, som vi sett, Upsala universitet det ställe, der svenska dramat nära uteslutande blomstrade. Det var också under denna tid omtyckt och uppburet af alla klasser. Till de stora marknaderna i Upsala strömmade folk från rikets mellersta och nordliga provinser och bevistade de skådespel, studenterna uppförde; vid större högtidligheter i Stockholm kallades de unga skådespelarna från universitetsstaden för att inför hofvet eller hufvudstadsbefolkningen gifva föreställningar till förhöjande af festens glans. Det fanns också i den tidens skådespel elementer till ett folkdrama, hvilka, under gynnsamma omständigheter utvecklade, möjligen skulle kunnat framkalla en sjelfständig fosterländsk dramatik. Vi skola längre fram undersöka de orsaker, som vållade att af möjligheten icke blef verklighet, af knoppen icke blef blomma; dessförinnan vilja vi redogöra för den ändrade smakrigtning, som efter Gustaf Adolfs död inträdde inom samhällets högre kretsar, och hvilken bland dessa orsaker var den ingalunda minst betydande. Gustaf Adolfs sista regeringsår, upptagna af utländska krig, lemnade föga tid öfrig åt hoffester, och hans ständiga frånvaro från hufvudstaden gjorde hoflifvet dystert och tyst. Vi känna icke att något skådespel blifvit uppfördt i Stockholm åren 1620—1638. Med Christinas regering inträdde ett nytt skifte i vår kulturhistoria, beroende icke ensamt af Christina sjelf och det föredöme hon och hennes hof lemnade, utan ännu mera af kriget och dermed sammanhängande omständigheter. Ty otvifvelaktigt är, att den lifligare beröring med utlandet, som trettioårakriget beredde, det inflytande, som detta haft närmast på deltagarne i detsamma och sedan på hela landet, inverkade ej blott på de politiska, utan äfven på de sociala förhållandena i Sverige. En annan ton i sammanlefnaden gjorde sig gällande; en brytning i seder och lefnadssätt inträffade, och i motsats till den fordna patriarkaliska enkelheten syntes det nya som ett inbrytande sedeförderf.
Detta binder har ingalunda blifvit förbisedt af Hushålls-Sällskapet, som i sådant afseende förenat sig med Christianstads Läns Hushålls-Sällskap om ideen, att för hela Skåne bilda ett Jordbruks-Institut genom Actie-teekning; och hvarvid Elever af alla stånd skulle erhålla undervisning i Landthushållningens hela vidd. Förslag till ett dylikt Institut är under förlidet år redan uppgjord t, och för de åtgärder som sedermera blifvit vidtagne, utber jag mig nåden att i nästa Femårs-Berättelse få redogöra. På förhand torde jag få yttra, att få ideer och förslager till upphjelpande af åkerbruk hafva varit väckte, som mera förtjena att behjertas och med värma omfattas, än bildandet af ett Jordbruks Institut i Skåne, hvarest jordmånen, isynnerhet å slättlandet, är ypperlig, men hvars odlare bära farhåga för att å främmande orter söka nödig bildning. — Lusten att vinna denna i hemorten, och nyttan och nödvändigheten alt äga kunnige tjenare, medverkar i den mån till Institutets tillvägabringande, att jag äger godt hopp om ideens realiserande. Näst denna anstalt, då den en gång blir ordnad, anser jag den i Staden Lund, med Eders Kongl. Maj:ts nådiga tillstånd år 1836 inrättade Hypo - 9 — Hypoteksförening vara mest välgörande för Skånska Åkerbruket. Den mindre bemedlade Landtmannen, som för skifte af ägorne och deraf följande utflyttningar och nya odlingar varit tvungen öka sin skuld, utan att likväl i den ordning som vederbör kunna sköta sin tilldelta plan, bar i nämnde förening falt utväg till Ian å billigare vilkor, än annorstädes, och derjemte hopp och utsigt, att gälden i framtiden skall försvinna. Föreningen är också allmänt anlitad och har jemte öfrige lånanslalter inom Länet, såsom Låne-Contoir, Privatoch Sparbankar verkat stegring ej blott å priset å jord och å de produkter, som deraf frambringas, utan äfven till betydlig del hindrat det så kallade procenteriet.