Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om någon enda mindre upplyst eller förvillad medborgare skulle drömma sig åter dessa rotehållares tillstånd, dessa soldaters beklädnad och hållning, till och med en reduction, med ett ord, denna tid (och förslagsvis arbeta derhän), så skulle hvarje god Svensk lika litet ingå på Svenska soldatens förringade värde och Arin ceris försämring som på ett förnyadt envälde. Den motionerande rotebållarens förslag, att af statsmedlen bestrida en del af rotehållarnes ålagda skyldigheter, bestrider jag, och vädjar till hvarje representant att sjelf inse och finna det obilliga uti ett förslag, der den ene skatlskyldige skall drabba den andras ålagda tunga och besvär. Jag anhåller om proposition, att med Gr. von Fersens itererade motion måtte nu så förfaras som vid sista Riksdag (det var då, om jag icke missminner mig, Hr Frih. af Nordin, som afstyrkte remissen på goda skäl); men skulle detta vägras, anhåller jag örn remiss af detta mitt anförande, jemte Gr. von Fersens, till vederbörligt Utskott. 2 H. 9 66 D«» ao Februarii c. m. Hr Riben, Carl Wilh.: Mängden af de bördoi hvarunder jordbruket är tryckt, har föranledt en allmän önskan om deras förminskning. Jag delar denna önskan, så vidt den står tillsammans med rättvisa och billighet, och derföre beklagar jag, om förslag i sådant hänseende framkomma, som icke kunna leda till det åsyftade ändamålet. Bland dem räknar jag det af Hr Gr. von Fersen nu framställda: det är vidlyftigt på ord, men föga fullständigt i sak. Sjelfva motionen förekommer först på sista sidan af det flera ark långa anförandet, samt innefattas i 3:ne punkter. Motionären yrkar först, att roten hädanefter måtte befrias från skyldigheten att soldaten med kläder förse. Enligt lagarna för knektehållet åligger det rotehållaren att förse soldaten med mundering. Detta förhållande har undergått förändring; men om man förvandlar till silfvermynt det bidrag, som rotehållarne nu contant lemna, uppgår det ej i värde uti silfver till kostnaden för de munderingar, som skulle lemnäs af rotehållarne.
Depart:sCheferne hafva tillfälle att i Regerings-R:u taga kännedom om målens gång och afgörande, samt att med sin upmärksamhet följa dem der, likaväl som dä de skola föredragas i Stats-Rådet; men Depart:s-Cheferna hafva då äfven tillfälle att slippa sysselsätta sig med pröfningen af de vanliga besvärsmålen som angå tillämpning af förfall,n:he, besvär rör:de sådane enkla saker som vägdelningar, skjutsfrågor, polisfrågor o. s. v., och kunna således egna den tid, som deraf uptages, ät angelägnare ärenden, hvilket för det närvar:de är dem omöjligt, såvida de icke vill helt och hållet upoffra hvarje ögonblick af sin lefnad till sådane ärenden som höra till deras Departement pä bekostnad af helsa och krafter, och ändock se alt tiden icke är tillräckiig. Ehuruväl åtskillige af de mot förslaget framställde anmärknme äro af den beskaffenhet, alt de vid målets slutliga afgörande böra tagas i noga öfvervägande, anser jag dock icke någon af dem vara af sådan art, att jag deraf kunde öfvertygas det förslaget vore onyttigt och ogagneligt. Något bättre skulle möjligen hafva kunnat upgöras, men antagandet af detta förslag är likäl bestämdt bättre än att bibehålla de närvar.de grundlags-stadgandena, som förhindra ärendenas afgörande på eli mera ändamålsénligt sätt. Jag hemställer att R. o. Ad., med gillande af förslagets syftning, ville såsom sin gemensamma tanka antaga, att lill Const.Utsk. 224 Den 12 Juli f. m. öfverlemnas att upgöra en förbättrad redaktion af den 17:de §:ns 2:dra morn., hvarigenom detta mom. erhåller en sådan lydelse att deruti mera oförtydbart uttryckes, att i den stadga, som Konungen och R. St:r gemensamt skola komma att stifta, de ärenden skola bestämmas, sorn böra i Regerings-R:n förekomma.
Den tid af trenne är eller till izi2 ärs flut, inom hwilken är föreslagit, att alle stämplade E-> kar ä de Hemman där Äboen more Jordägare, skulle för Kronans räkning antingen fällas eller försäljas, synes wara utan undantag för kort, och kunde medföra en skadclig wcrkan, dä troligen alla mbjeligcn anwändbara Ekar nästan pä en gäng skulle förswinna; detta träds tillväxt erfordrar en läng tid. Med Rikets behof af detta träd, kan i min tanka Jord - innehafwarcns förmohn och Jordbrukets förkofran bäbe förenas och winnås, samt wara för närwarande tilräckeligt, om Riksens Högloft. Ständer i undcrdänighet anhälla: Att en ny besigtning singe hoS hwarje Jordbrukare genast werkställas pä sätt jag föreslagit; att endast de Ekar af dugelig beskaffenhet som stä till hinder för Jordbrukets behof och odlingar, skulle, om Jordbrukaren det ästundade, genast för Kronans eller Statens behof fällas, med iakttagande af de rättigheter som äro Jordägare uti iZos ärs Skogs-Fbr ord - Den 19 September. 649 sröning lillagde; Att alle andra hsvars stammar ware till Kronans behof dugelig! af minst 9 tums Diameter skulle stä qwar för Kronans räkning och Jordinnchafwarcn answara för deras lulla antal, dä någon stämpling ej behöfdes, de böra ej sedan kunna blifwa Jordbrukaren till försäng; att alla under 9 . tums diameter ehuru af dugelig beskaffenhet skulle blifwa hwar och en Jordbrukares egendom; och fluteljgen, de oduglige finge af hwarje Jordbrukare °utan nZgon widare anmälan eller omwäg efter godtycko borttagas och anwändas, emedan de äro lill ingen allmän nytta, endast tjenande till wedbrand. 2:0 Har Högloft. Utskottet fbrbigätk min hemställan, akt all Ckfällning skulle sä wäl af Kronan som andre ske genom Rothuggning.
11 Detta är mycket roligt sagdt! 12 Farliga läror! Detta är ju direkt uppmaning till last. Härunder skref väninnan: Mycket bra skrifvet. Det var också sina egna tankar eller ord åtminstone, som hon läst. Tvifvel gnagde honom emellanåt och han ransakade sina innersta njurar. Sålunda skref han öfver ett sjelfvaldt ämne. Egoismen styr alla våra13 handlingar. Man säger vanligen: »Denna menska är så god och så välgörande mot sin nästa, alla hans handlingar äro goda, han är dygdig, och allt hvad han gör härflyter af barmhertighet och kärlek till det rätta och sanna». Nåväl, gå in i ditt hjerta och forska något. Du träffar en tiggare på gatan; den första tanke, som griper dig, är visserligen denna: »Hvad den mannen är olycklig, jag vill göra en god gerning och hjelpa honom». Du beklagar honom och ger honom en slant. Men griper dig icke sedan en tanke sådan som denna: »O, hvad det är godt att vara välgörande och barmhertig, det gör hjertat så godt att ha fått ge en almosa åt en fattig». Hvilket var motivet till din handling? Var det verkligen kärlek eller barmhertighet? Då uppträder i ditt hjerta ditt kära jag och dömer dig: det var för ditt jag, du gjorde det, det var för att lugna ditt hjerta, tillfredsställa ditt samvete. 13 Jag talar om verldsmenniskorna. (Han ansåg sig redan som ett Guds barn, eller undantog han väninnan genom den noten? Ini texten straffar han sig sjelf.) Det var en tid då min afsigt var att bli prest, i sjelfva verket en god afsigt. Men hvilket motiv hade jag dertill? Var det för att tjena min frälsare och arbeta för honom, eller endast af kärlek till honom? Nej, jag var feg och jag ville göra min börda och hans kors lätta och undvika de stora frestelser, som mötte mig öfverallt. Jag fruktade menskorna. Se der motiven. Tiderna förändras.
Ank. till Exp.-Utsk. den 13 Juni 1834, kl. 12 m. Utlåtande, i anledning aj Kongl. Maj:ls Nådiga Remiss å Dess och Rikets Kammar-kollegii berättelse, angående Kungsgårdars och öfriga kronolägenheters förvaltning ifrån den 7 November 1850 till den 20 Oktober 1853. (1. A.) Kongl. Maj:t har, under den 16 November sistlidet år, behagat till Stats-Utskottet öfverlemna de af Kongl. Kammar-kollegium den 28 föregående Oktober, på grund af den Kongl. Instruktionen för samma Kollegium den 16 Febr. 1838, till Kongl. Maj:t i underdånighet afgifna berättelserna om kungsgårdars och öfriga kronolägenheters förvaltning, enligt särskilda af Kollegii 3:ne underlydande Provins-kontor länsvis uppgjorda specifika förteckningar, utvisande de förändringar, som sedan den 7 Nov. 1850 intill den 20 Okt. 1853 sig tilldragit, så väl med under arrende upplåtna kungsgårdar, kronosätericr och andra kronolägenheter i riket, som med de kronofiskerier, hvilka under samma tid blifvit för Kongl. Maj:ts och Kronans räkning utarrenderade. Såsom sammandrag af dessa handlingar, får Utskottet i anledning häraf meddela Rikets Höglolliga Ständer efterföljande tabeller, upptagande, för hvarje län särskildt, ärliga arrendet af Kronans berörda och under besagde tid upplåtna lägenheter m. m. Bilt. till B. St. Sammandrag öfver det årliga arrende-beloppet för de, sedan Nov. 1850 till Okt. 1853 utarrenderade Kungsgårdar och öfriga kronolägenheter. a) inom de på Kongl. Kammar-kollega lista Provins-kontor indelade län. Penningar. Spannmål. Råg o. Korn. Hö. Lax. Stockholms län, utom städja för en R:dr sk. r. T: r. k pr. LIL U. i Ltt. U. gång 66 lt:dr 32 sk Upsala län, dito 20
47 lunda ansett ofvanomförmäida förbud böra utsträckas till Bankens tjenstemän i lägsta graden, har dock dervid fästat det uttrvckliga förbehåll att, emot det att full s\sselsattning påräknas äfven hos bemälde tjenstemän, lönen för dem varder fastställd lill minst 800 R:dr B:ko årligen; äfvensom Under-styrelsen funnit det af Kommitterade begagnade uttrycket annan publik tjensle-befattning, böra vid förbudets stadgande, för undvikande af tvetydighet, förändras till »annan ordinarie tjenste-befattning». För öfrigt bar Under-styrelsen, i sammanhang härmed, anfört att, då nu gällande löne-reglering, enligt hvilken embetsoch tjenstemännen i allmänhet, livar inom sin grad, uppenbarligen icke kunde hafva sin tarfliga bergning af de löne-inkomster, dem i och för tjenstgöringen af Banken bestås, således vore fotad på den grund eller åtminstone hänvisade derpå, att tjenstemännen hade att genom användande af deras verksamhet i främmande riktningar förskaffa sig erforderlig fyllnad i och för nödig utkomst, men detta blefve omöjligt, om, såsom afsigten nu vore, tjenstemannapersonalen komme att reduceras till det inskränkta antal, som, under beräkning af full och oafbruten sysselsättning för hvar och en återstående, för göromålens skötande oundgängligt behöfdes, särdeles då dermed förenades ett allmänt förbud att tillika innehafva annan ordinarie befattning; så finge Under-styrelsen uttala den åsigt i allmänhet, beträffande nu ifrågavarande organisation, att de indragningar af embetsoch tjenste-befaltningar, hvilka, i följd deraf, komme i fråga, billigtvis hvarken kumle eller borde ske annorledes, än under det oeftergifliga vilkor, att de löne-inkomster från Banken, som för en hvar återstående embetsoch tjensteman, efter hans grad samt vigten och ansvarigheten af hans befattning, bestämdes, tillräckligt motsvarade hvad som efter tidens kraf, erfordrades för hans anständiga bergning, hvarpå han, vid nyssnämnde förhållande, obestridligen måste ega fullt befogade anspråk.
En (heter det) en illico tibi, humanitatis genio, statua elucet, statua viva, aeternae laudis resona; ecquaenam? Graecia, ipsius humanitatis patria, Graecia restauranda. – Poeticè hoc dici videtur; sed politicè nune effici a te, novo Alexandro, poterit. Habes in nutu numen. Et unde? a Numine summo; et cur? ut actu aequaret in te bonitas potentiam. Derefter ser man här framställas alldeles de samma önskningar, bevekelsegrunder och förslag, med hvilka, tjugu år sednare, flertalet af Europas invånare fåfängt bestormade samme Alexanders öron. Föröfrigt uppmanas han äfven, – liksom ock i det föregående brefvet Påfven, – att vara betänkt på utsändande och inrättande af Colonier: more antiquo el sanctissimo, under anförande af sådana från Europas länder utkorade män, som kunde för menskligheten bli ”nya lagstiftare, hjeltar, gudar”; hos jube fieri ad imperii tui immensi gentes incultas coloniarum duces. Detta skulle för honom varda en helt egendomlig ära: ty sjelfva den nyaste gallica magniludo har ej mäktat tänka hvarken Roms, eller Greklands, eller Ägyptens restauration 187; och öfverhufvud har ännu intet nyare europeiskt folk förstått den äkta betydelsen af Coloni och Colonisation. (Ett i allmänhet fullkomligen sannt påstående; hvarifrån dock Sverige, i sitt förhållande till Finnland, utgör ett i alla tider oförnekligt undantag). – Man ser, att Alexanders colonier skulle anläggas i de aflägsna öcknarne inom hans rikes gränsor. Deremot vill det tyckas, att Påfvens nybyggen, under missionarier som tillika vore coloni-höfdingar, skulle uppslå sina tjäll på söderhafsöar o. s. v. Af gammalt vet man, att Thorild hade gerna velat se sig sjelf i spetsen för en coloni 188.
Skjutsningsbesväret icke åtföljer all sl3gs jord, utan att vissa, så benämnda privilegierade hemman äro derifrån undantagne, hvaruti ändring, såsom en priliminaire-åtgärd, äfven blifvit påstådd af Riksdagsmannen Wessinge gå, ehuru icke Utskottet anser sig kunna detta, såsom privilegii-mål, directe upptaga, bör det likväl fästa uppmärksamheten derpå, att denna åsigt icke heller hänför frågan mera till det ena, än det andra Ståndet, så vida, enligt hv*ad ofvan är anfördt, detta privilegium icke afser ägaren, utan sjelfva hemmanet. Att åter rubba en sådan jordens uråldriga natur, hvarigenom olika onera blifvit olika hemman älagde, skulls i detta, ej 730 Besv. och Ekon. Utsk. Bctänkanden. mindre än i alla andra sådana hänseenden, vara högst vådeligt för äganderätten och den säkerhet, hvarje enskild, såsom dess första fordran af samhälls-inrättningen, äskar att finna orubbelig. Det torde varalika farligt för allmänna säkerhetens bestånd, att beröfva någon de förmoner, hvarunder han, med derefter afpassad köpeskilling, sin egendom innehafver, som att befria någon ifrån, och på andra öfverflytta de skyldigheter, han sjelf genom fritt val iklädt sig vid inköp af det hemman, hvars jord han gagnar. Sedan Utskottet, dertill uppmanadt af de inkomna Memorialen? vidt omfattande fram» ställningar, således sökt afleda de frågor, hvilka bortblanda sjelfva hufvudsaken eller åtminstone gifva öfverläggningarne derom en orätt rigtning ; så blifver det sökta resultatet, att skjutsningsbesvär är ett onus, som allestädes tillhörer jorden på landet, och äfven i Städerna, der jord finnes, eller den borgerliga rörelsen. Det verkeliga öfverläggningsämnet blifver då, om denna tunga, i det skick den nu är, kan 1 renas med jordbrukets bestånd och huruvida, samt på hvad sätt den i thy fall bör förändras, så att landets rörelse och öfriga näringar icke deraf lida för våldsam skakning.
Så hafver ock Samarien icke gjort hälftena af dina synder; utan du hafver så mycket mer gjort dina styggelser än hon, att du hafver gjort dina systrar fromma emot all din styggelser, som du gjort hafver. Så bär ock nu dina skam, du som dina systrar fromma gör genom dina synder, i hvilkom du större styggelser, än de, gjort hafver, och hafver gjort dem frommare än du äst; så skäm dig nu, och bär din skam, att du dina systrar fromma gjort hafver. Men jag skall omvända deras fängelse, nämliga desse Sodoms fängelse, och hennes döttrars, och desse Samaries fängelse, och hennes döttrars, och desse dins fängelses fångar, samt med dem; Så att du måste bära dina skam och hån, för allt det du gjort hafver, och I ändå likväl tröstade varda. Och din syster, denna Sodom, och hennes döttrar, skola omvända varda, lika som de tillförene varit hafva, och Samarien och hennes döttrar skola omvända varda, lika som de tillförene varit hafva; du också med dina döttrar skolen omvända varda, lika som I tillförene varit hafven. Och du skall icke mer prisa den samma dina syster Sodom, såsom på dins högmods tid; Då din ondska ännu icke upptäckt var, såsom på den tiden då Syrie döttrar och de Philisteers döttrar allestäds skämde dig, och föraktade dig allt omkring; Då I måsten bära edra laster och styggelser, säger Herren. Ty så säger Herren Herren: Jag skall göra dig lika som du gjort hafver, att du föraktade eden och bröt förbundet. Men jag vill tänka uppå, mitt förbund, som jag med dig gjort hafver i dins ungdoms tid; och skall göra ett evigt förbund med dig. Så skall du komma dina vägar ihåg, och skämmas; då du dina äldre och yngre systrar till dig tagandes varder, de jag dig till döttrar gifva skall, dock icke af ditt förbund; Utan jag vill göra mitt förbund med dig, att du förnimma skall, att jag är Herren; På det du skall tänka deruppå och skämmas, och för skams skull icke djerfvas upplåta din mun, när jag dig förlåtandes varder allt det du gjort hafver, säger Herren Herren. Och Herrans ord skedde till mig, och sade:
§. blefvo härefter serskildt handlagde, på sätt som följer: 2. Valeur en å stämpladt papper: Ståndet beslöt, att, på sätt Utskottet föreslagit, 2 §. af nu gällande Kongl. Förordning al den 16 Maj 1835, angående ifrågavarande afgift, skulle oförändrad bibehållas; 4 > 1 niora. 1:0 Chartering å handlingar, som af Landtmätare expedieras: Återremitterades. 2:0 Den af Utskottet föreslagne redactions-f örändring_, i anledning af Stats-RAdets förändrade organisation och Hof-Canzlers-Expeditionens upphörande: Bifölls. 3:o Den af Utskottet föreslagna lydelse i stället för föreskrifterne pag. 6j 7 och 8 uti nu gällande Författning: Återremitterades. 3 momentet: Utskottets yttrandenj i anledning af Herr Stuarts, Herr Hallings oeh David Anderssons från Hallands Län motioner: Godkändes. Prot. Chartering af Adels-, Friherreoch Grefvehref, etc. Utskottets Utlåtande, rörande dessa blef af Ståndet bifallet. §. 11, 14 och iy, angående försäljning af stämpladt papper vid Tingsställen. Utskottets förslag i dessa delar blef af Siandet bifallet. 18. Det af Utskottet föreslagne utbyte af ordet hittills mot tillförene blef af Ståndet gilladt. so, 2 mom. Om stämpladt papper till ägtenskaps-lysningar. Bifölls. 3 morn., angående tillstyrkt arfvode för Landt-Räntmästaren lika med Lands-Contoiren för uppbörden och redovisningen af stämplade papper s-af giften. Gillades. S. D. Då nu åter föredrogs Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottens Betänkande N:o 22, i anledning af väckta motioner, med förslag till hämmande af gesällers kringvandrande, blef samma Betänkande af Ståndet bifallet.
Den vigtigaste delen af Canalförvaltningen vore vården om sjelfva Canalens underhåll, att i tid de smärre åtgärder i detta hänseende icke försummades, som, uraktlåtne, i en framtid skulle påkalla de största uppoffringar. Hvar hade man mest att vänta denna vård, antingen genom högsta ledningens öfverlemnande åt ett sakkunnigt Statens Embetsverk, såsom t. ex. Styrelsen öfver Allmänna Vattenbyggnader, eller genom att anförtro den åt ombytliga Bolagsstämmo-majorileier, för hvilka beredandet af aktieutdelningar lätteligen kunde få mera vigt, än undanrödjandet af framtida vådor för Canalen? Till heder för Götha Canal-bolag borde motionären dock nämna, att så ej hittills varit förhållandet, och att under de sista åren ganska betydliga och under de inträffade conjuncturerne känn - Statsoch BancoUtskottens Utlåtande, N-.o l3j. 7 bara omkostnader nedlagts på Canalens förbättring, genom ett tidigare utbyte af broar och slussportar af träd mot andra af jern, än anställda undersökningar visat oundgängligt. Men orsaken härtill torde sökas i det förhållande, att Directionen inom sig egt medlemmar med född kärlek till Canalen, och deribland en Öfver-Mechanicus, som sjelf byggt ? af Canalen samt vid densamma och dess framtid sålunda fäslat sitt namns ära. Men man kunde icke alltid påräkna en sådan sammansättning, då Directionen till större delen tillsättes af Bolaget och framtida Öfver-Mechanici af dettas delegerade. För sin del ansåg motionären, på anförda skäl, det vara bättre, att Götha Canal öfvergick till en Statsegendom. Men skulle man icke vilja vidtaga denna, i motionärens tanka, bättre utväg, återstod den andra, nemligen att, emot garanterande åt bolaget af en minimi-inkomst, förvärfva rättigheten att efter behag bestämma taxan. På sätt i motionen redan visats, utgjorde, efter afdrag af restitutioner, Canal-bolagets inkomst af Inre farten, under egde Canal-året, 184*» Rtdr 72,3o6: 20. 1 (.
I anseende härtill, samt på de skäl för öfrigt, sora innefattas i de anmärkningar, hvilka blifvit emot Utskottens betänkande i denna fråga framställde, bar Afdelningen funnit omförmälde hemman vara skyldige att ordinarie rotering utgöra, hvadan Utskotten alltså frångå det tillstyrkande, Utskotten i det återremitterade betänkandet gifvit i denna fråga; och sorn, på sätt Kongl. Majrt i den nådiga propositionen omförmält, de utsockne frälsehemmanen i Halland äro, i förhållande till hemman af enahanda eller lika natur i andra orter, af serdeles svag beskaffenhet, hvadan en lindrigare grund för voteringen eler torde böra följas ian i rikets-öfriga provinser, får Utskottens Afdelning, med afseende jemväl derå, att nuvarande egarne möjligen förvärfvat hemmanen under förutsättning, att dem ej bomme att åläggas högre bidrag till försvarsverket, än i -i 756-år-s Kongl.-bref omförmäles, tillstyrka, alt Rikets Ständer bifalla Kongl. Maj:ts nådiga proposition, alt alla de båtsinansnummer, hvaruti omförmälde utsockne frälse-hemman hafva del, må ständigt, så i freds-, ■sorn krigstid, hållas vakanle, med förbindelse oell rättighet för hemmansegarne att för deras andel i rolarne i vakans-afgift erlägga endast 2/3 af det belopp, hvartill vakans-afgiften för en båtsman i länet uppgår, enligt de föreskrifter och beräkningar, sorn nu följas och framdelesi behörig ordning kunna meddelas och antagas Lill efterrättelse^ samt att de i vakans afgifter inflytande medel böra serskildt afsätlas lill Kongl. Majis disposition för sjöförsvaret. Viel detta tillstyrkande komma frågorna om hemmanens indelande till extra rotering samt skyldighet till uLskrifningspenningnrs erläggande alt förfalla. Statssamt Allin.
Nerman, uppgjordl och af karta ätföljdt kostnadsförslag, enligt hvilket Skantssundets upprensning beräknats medföra en utgift af 11,500 R:dr, har under ärendets behandling blifvit ådagalagd!, att det vore förmånligare, om rännan från Nyköping lill Skantssundet uppmuddrades till 60 fots bredd, äfven om djupet icke blefve mera än 10 fot; i följd hvaraf är vordet hemstäldl att staden, derest uppmuddringen verkslälles till 60 löts bredd, icke måtte ovilkorligen förbindas fördjupa farvattnet till mera än 10 fot. Bih. tilt R. St. Skrifvelse, I\:o 175. Dä behofvel a (’ det nu erforderliga upprensningsarbetel i Sk a n tssu udel till väsendtlig del blifvit IVainkalladt i följd af den försänkning, sorn till inloppets försvarande mot fiendtligt anfall år 1719 derstädes blifvit gjord, torde del ock finnas billigt alt Staten bekostar detta arbete; och med anledning häraf hafva Rikets Ständer, för upprensning och rötning af det vid inloppet till Nyköping belägna s. k. Skantssundet till 11 fots djup vid lägsta vattenstånd och 70 fots bredd, anvisat den derför erforderliga koslnadssumma 11,500 R:dr, dock med vilkor, att staden Nyköping förhinder sig att för all framtid såväl underhålla denna ränna vid samina djup och bredd, som ock till minst 10 fots djup och 60 fots bredd upprensa och dervid bibehålla segelleden mellan staden och nämnda sund. E) Sjösänkningar och myrutdikningar samt andra vattenaftappniugar till beredande af odlingsföretag. 18:o. Uti den nådiga Propositionen angående Statsverkets tillstånd och behof har E. K. Majit föreslagit, att Rikets Ständer måtte anvisa lill fond för befrämjande af utdikningar och ajlappningar af sanka Irakier och sjöar till beredande af odlingsföretag 50,000 R:dr årligen, eller för de tre åren 1864—1866 tillsammans