Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrif velse j N.o 3 60. med den förändring, att de nuvarande öfverloppsrotarne skulle, från och med år 1838, anslås till understöd för de rotehållare inom hegge Länen, hvilka, vid skeende undersökning, kunde befinnas vara i mesta behof af lindring i ålagd rolerings-skyldigbet, E. K. M. i Nåder förordnat en Comité och för densamma utfärdat Nådig Instruction, till verkställande af den ifrågavarande rotejemkningen, hvilken ock under loppet af år 1838 blifvit fulländad; att, sedan Comitéens Ordförande den 17 April 1839 till Krigsoch KammarCollegierne insändt Commissionens samma dag afgifna uuderdåniga Berättelse, jemte alla dertill hörande Protocoll, Rotejemknings-längd och öfriga handlingar, samt bemälde Collegier den 15 Juni sistlidne år, med underdånigt Utlåtande deröfver till E. K, M. inkommit, E. K. M., efter pröfning och afgörande af sa väl de under Comitéens öfverläggningar väckte och E. K. M:s Nådiga granskning underställda serskilda frågor, som af åtskillige rotehållares öfver Comitéens beslut i underdånighet anförde besvär, under den 29 derpåföljde Augusti, för Dess del, i Nåder gillat och fastställt den upprättade Rote-jemknings-Iängden, sådan densamma, i öfverensstämmelse med de af E. K. M. anbefallda jemkningar och förändringar, blifvit af Collegierne behörigen rättad och af dem till E. K.
Porto för outlösta bref 4,886: 47. Porto-andelar för' med ångbåt och diligens ankomna bref 10,137: 62. Restituera de medel 520: 30. Skillnaden emellan under året utgifne ersättningar för genom poströfveri förkomna penningar, samt under samina tid influtne assurans-medel 19,344: 61. Kontors-hyror och expenser n>. Hyresersättning för stallrum 1,219: 50. Postförings-kostnader inom riket 346,314: 73. Gratifikationer 2,610: — Gästgitverihållningen vid Grislehamn 300: — Sjöpost-fartens omkostnader 223,933: 61. Utrikes brefvexlingens dito 196,150: 63. Posthusens underhåll och onera 5,178: 46. Skrifmaterialier samt ved och ljus m. Understöd för optiska telegraf-inrättningen 10,468: 66. Ersättning till utrikes beskickningar och Konsuler för ut beialdt postporto 2,946: 27. Förlust på paketposten 9,461: 62. Leverering: Till Givil-statens pensions-inrättning 4,564: 53. Balans till år 1859: Enligt General-post-styrelsens afgifna berättelse öfver Post-verkets räkenskaper och förvaltning under revisions-året, hafva följande åtgärder för underlättande och befrämjande af post-kommunikationerna under sagde tid vidtagits, nemligen: l:o Genom nådigt bref den 27 Mars 1858 har Kongl.
Handeln är inskränkt till utminutering för förbrukning i orten af varor, hemtade från Götheborg. Med sex mindre, dels däckade, dels öppna båtar drifves en obetydlig inrikes sjöfart. Stadens tulluppbörd, oberäknadt afgiften till Handelsoch Sjöfarts-fonden samt fyroch båk-afgiften, utgjorde i medeltal för åren 1847—50 R:dr 2,459 19 sk. 1 rst. 54 Enligt de af Kommers-Kollegium från trycket utgifna sammandrag, utgjorde antalet af dem, som i Marstrand idkat handel och rörelse: IlandelsHandlande. betjening. Lärlingar Mästare. Gesäller. och andra arbetare. Under samma tid har bevillningen till Staten utgjort: För Handel. För Handtverk. Den innehåller åtskilliga bebyggda lägenheter, hvilkas utarrenderande bereder en årlig inkomst af omkring 1,000 R:dr. Jemte en apologist-skola, indelad i 2:ne klasser, med 2:ne lärare, har staden en folkskola, der undervisning lemnäs åt 30 barn; hvarförutan Kongl. Götha Artilleri-regemente här håller en skola för artillerist-barn. För helsovården har staden sedan år 1849 gemensam läkare med garnisonen å Carlstens fästning. 55 Fattigvården handhafves af en dertill utsedd komité. Utgifterna till detta ändamål hafva årligen uppgått till omkring 600 R:dr Banko, hvartill, utöfver tillgänglig ränte-afgäld å donerade fonder m. m., medel anskaffats genom uttaxering; hos stadens invånare. O ... Den i staden anlagde badinrättning har i någon mån underlättat stadens näringsutvägar och, i följd af stegrade hushyror, föranledt några nybyggnader. Strömstad.
» embetsoch tjenstemän, om pensionsförhöjning för dem, som före år 1858 afgått ur tj ensten med rätt till pension N:o | Sid. Borgare Ståndet. Bonde Ståndet. Titeln. HufvudTiteln 22 Maj. ib. 18 Maj 18 Maj 18 Maj Se1 Nionde b. 21 Mars 17 Mars Se Åttonde Hufvud-i Titeln. b. 21 Mars HufvudTiteln Sej Femte j Hufvud jTiteln. Se Nionde Hufvud-Titeln Register öfv. Rih. t. R. St. CO b N:0 117 39 b. 17 Mars 48 39 — 26 — SL W £ 2 § C£L g Kh a L? co w c GG iCG Adeln. Ståndet. Ståndet. Ståndet. N:o § Flottans gemenskap, angående anslag till upprätthållande af densamma förunnad för1 bättrad pensionering Se Femte HufvudTiteln. af ny krigsfartygsmateriel, angående anslag till Folkskole-inspektörer, angående förhöjning i anslaget till . 1 4 1 66 46 Se Åttonde Hufvud. Titeln. Folkskolelärare-seminarierna, angående förhöj dt anslag till 1 4 1 66 39 » angående antalet af 4 1 66 44 » angående anställande af lä- kare vid _ 4 1 66 46 » angående undervisning i trädgårdsskötsel vid 1 4 1 66 f.15 » angående deras förseende med gevär för exercisöfningar 4 1 66 f.16 Ö — 27 — !L W frO ^ CTQ CA *”* CO > g re 3 — re Cl § £ 5" -a SC 1-5 3 l o <T F. < 3 ST" ° re 2. 3’ aq 5' qq »T P-i re re - N:0 N:o Sid.
Endastlför brott, säger Sveriges Lag må Svensk undersåte häktas och endast i följd af laga ransakning och dom, bastas och bindas. Men är det ett brott att genom opåräknade omständigheter och olycklige händelser, icke på sagdan dag kunna lemna reda penningar? Är det ett brott, soto gör en tnennbka förtjent att mista det näst lifvet käraste och dyrbaraste hon äger, det till hvars bevarande hon sökt sig skygd under samhälsordningen jag, menar, personlig frihet? Och huru högst obilligt är icke detta, di 202 Den lo Fcbruarii, de fläste, hvilka af denna ochristliga öfverlefva efter det hedniska Roms lagstiftning eD ler af denna bysättningsrätt sig begagna, äro procentare, hvilka nyttja fasan för instängning i fängelse, och för den chicane som allmänna opinionen fästat vid olyckan af bysättning-. En vanära så stor, att den inom vissa EmbetsmannaCorpser, ovillkorligen medförer skiljande från tjensten. Såsom tvångsmedel att utpressa högre procenter på ett Capital af hvilket låntagaren oftast aldrig erhållit mer än knappast två tredjedelar. Således förer denna lag denna Borgenärer förunnade bysättningsrätt, den behöfvande, som sökt ett lånbiträde för att hjelpa sig utur nöd, i stället för den räddning han åtrår och hoppas till ännu större olycka och oftast till totalt förderf. Ty denna instängning på en Gäldstuga, utom det att den ofta stänger den olycklige från den Embetsbana han inom Samhället beträdt, och belöfvar honom sine medbröders existimation, denna mägtige sporre till duglighet, vänjer honom äfven, i detta utestängande från sina vanliga göromål, vid sysslolöshet och håglös lättja, denna, efter det latinska ordspråket, P ulv inar Diaboli, men förer honom oftast, i stället såsom ett fördöfningsmedel mot förtviflan, till den grofvaste och föragtligaste liderlighet. Och hvad vinner Borgenären sjelf på detta häcktande af sin Debitor ? Derigenom hindras ju denne uppenbarligen från möjligheten att bereda sig utväg att afbörda sin skuld?
Oansedt Riksgälds-Kontorets utgifter under berörde halfår blifvit ökade genom den för räntebärande obligationers uppköpande eller belånande då utgifna summa, 976,328 R:dr 14 sk. 6 rst., hafva således, i allt fall, Utgifterna understigit Inkomsterna med 469,522 R:dr 20 sk. 5 rst. Den ytterligare minskning af Riksgälds-Konlorets Skulder, som under de 6 första månaderna af detta år kunnat åstadkommas, har uppgått till ett belopp af 902,592 R:dr 20 sk. 7 rst., hvadan Skulderna den 3o:de sisth Juni voro förminskade till 5,23o,238 R:dr 2 sk. 3 rst., oberäknadt härå upplupna, obetalda intressen. Af denna skuldsumma var ett belopp af 4 348,6i8 R:dr räntebärande, nemi. i32,6i8 R:dr, efter 5 procent, och 4>2 16,000 R:dr efter 4 procent. Nyssnämnde dag utgjorde RiksgäldsKontorets i räkenskaperna uppförda Tillgångar en summa af 6,429,302 R:dr 3i sk. 1 rst., deraf 1,278,006 R:dr 25 sk. 5 rst. innestodo på Riksgälds-Kontorets Inkomstoch Utgifts-räkning i Rikets Ständers Bank. Kontorets bokförda Tillgångar öfverstego alltså vid denna tidepunkt Skulderna med 1,199,064 B:dr 28 sk. 10 rst. RifcsgäldsKontorets ställning d. 30 Juul ld43.
Såsom förhöjning i bekliidnads-pnssevolansen vid Svea och Andra Lif-Gardes-regementena, Lif-Gardet till hiist, Konungens värfvade Ilussar-rcgemente och Sappör-kompaniet 35,113: 78. till enahanda kostnader vid Svea och Göta Artilleri-regementen 15,187: 91. till Indelta Armeens utredning såsom fyllnads-anslag 4,963: 83. tillhopa R:dr 55,265: 52. Och då dessa utgifter, hvaruti med hänseende till de under sistförtlutna åren stegrade pris å beklädnadsmaterialier, särdeles å kläden och yllevaror samt läderpersedlar, äfvensom förhöjda arbetslöner, icke kan förväntas nedsättning, äro af beskaffenhet att tillhöra det ordinarie anslaget för Försvars-verket till lands i all mänhet, föreslår Kongl. Majit, att förestående anslagsbehof må uppföras på ordinarie stat med 55,265: — Ytterligare och då Kongl. Majit funnit Sig föranlåten att för passevolansens fortfarande vid Wendes Artilleri-regemente, tillägga passevolantörerne en tillökning i Regementets årliga beklädnadsanslag af 4,335 R:dr 32 öre, vill Kongl. Majit af de i afseende å öfriga Garnisons-regementena nyss anförda skäl, föreslå, att denna tillökning må, såsom ett Intendents-afdelningens behof, nu varda å ordinarie stat uppförd med 4,335: —~
Tillföi ordnade StatsSecreteraren ansåg således, i följe häraf frågan om Hemmanens upplåtelse till det otn - Stats-Utskottets nämnde behofvet endast bero derpå, huruvida det vore med gällande författningar öfverenstämmande. I detta afseende framställde sig för tillförordnade StatsSecreteraren genast den omständigheten, att då, efter rjrj §. i Regeringsformen och hvad R. St:r förklarat, Kungsgårdar ej få lemnäs i ersättning för skatterättsfordringar, kunde, efter tillförordnade StatsSecrelerarens tanka, på samma skäl ej härtill användas Kronans öfrige lägenheterj såsom nämnde §. i Regeringsformen vidare innehåller, och hvaribland Ädelfors* egendom, såsom för Kronans penningar inköpt och lika med Kungsgårdar och dertill hörande hemman, under Kronans fullkomliga egandeoch dispositionsrätt, ostridigt inbegripes, men alldeles icke Kronohemman, hvilka Kronan ej disponerar, utan innehafvas af åboerne , och om hvars förvaltning inga grunder , såsom om de förstnämnde, af R. St:r äro, efter det vidare stadgandet i samma §. föreskrifne. Också hafva R. St:r i deras andra underd. Skrifvelse, rörande Ädelforss egendom, yttrat, att med denria egendom borde, såsom om ledige Kronolägenheter stadgadt ar, förhållas, hvilket måste här innefatta detsamma, som R. St:r tillförene dermed förstått, eller hemmanens utarrendering på 3o år, såsom den åtgärd, Konung och Ständer, med anledning af RegeringsFormen, för dispositionen af alla Kungsgårdar och Kronans lägenheter föreskrifvit; hvadan således öfver en strid emellan detta R. Strrs beslut och det andra om hemmanens användbarhet till skatterätts-fordi ingars godtgörande sig företer. Tillförordnade StatsSecrete - Betänka n d en, N:o 275.
Jag måste fortfara att nu, likasom då Utskottets första Betänkande förevar, anse det vara osammanhängande, att höja räntan i Banken på samma gång man berådt en realisation , helst BancoUtskottet sjelf tillika med StatsUtskottet anfört såsom skäl för realisationen, att den allmänna räntefoten derigenom skulle blifva nedsatt. Då man dessutom besin - < Den 77 November. 111 ilar, alt odlingslånen skapa valuta för hvad som utgifves; att landets välstånd derigenom på det hela befrämjas, och att dessa Ian till och med hunna verka till upprätthållande af sedelmyntets värde derigenom, att mindre utländsk spanmål och victualier behöfva införas, men ibland häraf mera utföras, så kan jag icke inse något skäl, hvarföre räntan På odlingslanen nu skall höjas. Jeg har väl funnit i Utskottets Betänkande ett skäl, som låter väl, nemligen att Banken sjelf efter denna Riksdag skall upptaga lån mot 3 procent, och att inga medel sålunda böra för lägre tänta af Banken utlånas; men jag får häremot erinra, att största delen af ifrågavarande utlåning icke lärer komma att verkställas sålunda, ätt Banken först upplånar de penningar, som dertill användas, utan dessa 'odlingslån komma, oberoende äf Bankens upplåning, att utgå äf helt andra tillgångar, och så länge realisationen ej är verkställd, genom Bankens egna reverser. Jag tillstyrker derföre, ätt räntan på odlingslånen må, såsom hittills> bestämmas till a procent. Herr Rosenblad:
Utom andra förut med gästgifvareskjuts eller efter beting fortskaffade poster har sedan Augusti månad 1844 en emellan Örebro och Uddevalla inrättad snällpost fortgått med gästgifvareskjuts. Gästgifvaregårdarnes antal är 44, utom städernas, och skjutsombytesställe vid Loka helsobrunn. Statsbidragen äro i nu upprättade tabell uppförda till belopp, som med 60,134 R:dr 9 sk. 6 r:st. banko understiger de år 1841 upptagna statsbidrag. Denna minskning har uppkommit dels genom den vid 1840—1841 årens Riksdag beslutade nedsättning i bevillningen efter l:sta artikeln, dels genom Lagmansoch Häradshöfdinge-räntans upphörande, dels ock genom skjuts-entreprenaderna, hvilka, om de än icke i verkligheten minskat skjutskostnaden så betydligt, åtminstone lemnat mera bestämd grund för dess beräknande, än som förr vid approximativ kalkyl varit följd. Socken-Nämndernas och de inom dem, med hänseende till försvarslöse personers omvårdnad, valde tillsyningsmäns verksamhet var, så vidt den kunde hafva inflytande å säkerhetspolisen, knappt märkbar, förr än Socken-Nämnderna mot slutet af år 1847, i deras egenskap af Fattigvårdsstvrelser eggades af omtankan att freda hvar sin församling från kringstrykande tiggare. Sådan omtanka väcktes, såsom det kan antagas, genom Kongl. Förordningen angående Fattigvården i Riket af den 25 Maj 1847, så att, redan innan denna författning blef gällande, många församlingar be slöto och läto kungöra, att främmande fattiga icke hade att hos dem påräkna all mosor, och derjemte begärde, att deras egna fattiga, som annorstädes bettlade, skulle afvisas och befordras till hemorterna. Detta hindrade, mera än man kunnat vänta, tiggares besök i angränsande socknar och minskade till och med långväga lättingars utvandringar i den mån allmänheten blef sparsammare i utdelande af allmosor, och kringstrykandet i följd deraf lönade sig mindre.
Wid ert sädant förhållande fordra wal klokhet och försigtighet, att wara beredd pä allt; men dä Rikets manga öfriga refwor torde sä medtagit tvä» ra tillgängar att wi ej förmå förekomma werkan af den möjeligaste största olycka, eller en alldeles hämmad sjöfart och afsättning pä wära producter, sä mätte wi Åtminstone wara beredda pä tillstötande mindre olägenheter, som härwid kunna yppas, säsom förbud, antingen af handelsidkanden, pä wisia för. säliningsställen, eller emot förandet af wisia export» waror, säsom Skogs effecter m. M., hwarigenvm s-te Band. s.drn Afd. >3. allt i7v Den 5 Zebruarii. alr Utskeppningen förswaras, eller blifwer sä dyr, alt det underpris wid sä bestaffade fall, för effeeten kan bjudas, ej gör den för närwarande säljbar. Man har wäl funnit huru silka swarigheter, genom Ministärens werksamma och omsorgsfulla bemödanden, understundom kunnat afböjas; men sädane operationer fordra nog omgäng och tid; dä deremot Närings Idkare, som stola staffa föda och andra förnödenheter ät tusendetals arbetare, utan afbrott mäste wara omtank<e pä ett jemnt förlag. Men när nu det pä Jernwagarne befintliga stora Inventarium, sammanlagdt till det för Näringen fattade mistrroende, som redan stiljt älstilliga Capitaler frän denna rörelse, för närwarande medtagit allt hwad Bruks-Idkares och förläggares tillgängar och Credit kunnat åstadkomma, samt aschen hwad af Banquen fäkt uplanas, sa torde Riksens Ständer sinna nödwändighelen, att wara betänkte pä sädane anstaller emot en widrig conjunctur, att Näringens framlida beständ mä wara försakradl.
Skrifvelse Jls 107. alt, hvad angar de kronohemman och lägenheter, hvilka besittas med stadgad åborätt, innehafvarne må, så framt den vid indelningen förcskrifna hushållning iakttages, fritt använda årliga afkastningon af skogen, hvilken, till dess sådan indelning skett, får endast till husbehof begagnas, samt, i händelse hushållsplanen öfverträdes, kan på lämplig tid sättas under förbud; att samma rätt och lörman äfven må tillkomma hoställshafvare, derest boställets skog ej öfverstiger 500 tunnland, eller, ehuru mindre, likväl vid dess indelning befinnes i betydligare män öfverstiga boställets behof af skogsfång, i hvilka fall det bör ankomma på Kongl. Maj:ts pröfning, om och under hvad vilkor skogen må antingen af boställshafvaren bibehållas och nyttjas, eller ock af skogsbetjening särskildt vårdas och förvaltas, med iakttagande att af skogens behållna afkastning i första rummet tilldelas boställshafvaren hvad honom skäligen bör tillkomma; att, då skogen å kronans eller allmänna inrättningars på arrende upplåtna hemman och lägenheter ej finnes vara af den större betydenhet, att den bör ställas under särskild vård och förvaltning af skogsbetjening, men dess indelning till regelbunden hushållning dock pröfvas lämplig, hädanefter vid utarrendering af sådane hemman bör stadgas förbindelse för arrendatorn, att, der indelningen blifvit eller varder verkställd, ställa sig vederbörligen uppgjord plan i a/seende å skogens behandling till efterlefnad, emot rättighet för honom att fritt få disponera hvad af skogens årliga afkastning icke åtgår till hemmanets behof; I att oskift skog tillhörande hemman, by eller socken ej må, om någon delegare det bestrider, annorledes än till husbehof användas, derest en regelbunden skogshushållning icke iakttages; att sockne-allmänning ej må skiftas utan pröfning och tillstånd af Kongl. Majrts Befallningshafvande; att svedjande i skog och betesmark, äfvensom getters utsläppande i skog förbjudes; att, der, i följd af särskilda förb|l!anden, afrödjning af skogstrakt ,skulle finnas lända till men för klimatet eller vextligheten å angränsande jordområden eller medföra fara för jordeller bergras, eller kunna föranleda annan våda, sådan skogstrakt må kunna fridlysas från annan än den mera inskränkta afverkning, som pröfvas vara i nämnda hänseenden oskadlig, och hvilken under behöriga kontroller må få verkställas; och slutligen att, i sammanhang med införande af en sådan lagstiftning rörande skogshushållningen, förhöjda och i viss mån förändrade ansvars-bestämmelser för tillgrepp och åverkan i skog antagas.
Då delta Anslag ej utgår till högre belopp än hvartill detsamma under bättre myulförhållanden bestämdes ; har Utskottet destomindre ansett sig böra föreslå indragning eller nedsättning deraf, som, efter hvad kändt är, Dramatiska Thcatren , vid den Spectakelhuset öfvergångne eldsvåda, mistat en betydlig del af dess under en längre tid samlade Materiel och Gardcrobe, hvilka troligen ej under den tid, som sedan branden förflutit, kunnat med dess ringa tillgångar anskaffas. 7:0 Sluteligen har hos II. R, o. A. vid det i r)tde Puncten förekommande Anslag till vedoch ljuspenningar för VitlerhetsAcadcmien, Fria Kousterues Aca - Betänkanden, N:o ifyj. 207 demie, Bildthuggare-Attelien vid Räntiarebanan och Dramatiska Spectaklet, Hr Crusenstolpe, Magn. Jacob, i afseende på vedoch ljusmedel för Dramatiska Speetaclet, framställt enahanda anmärkning, sorn i nästföregående Punct finnes upptagen. Då enahanda skäl, som uti berörde Punct blifvit anförde, äfven synas böra ligga till grund för fortfarandet af den andel Dramatiska Theatern utaf detta Anslag åtnjutit och de öfrige Irenne RiksStånden lemnat hela Anslaget utan anmärkning, anser Utskottet sig böra tillstyrka: att ifrågavarande Anslag må till det förut uppgifne beloppet utgå.
Följden af dessa Författningar vöre den, att alla Svenska importeurer med credit, som eljest kunde låta Utländningen draga Vexlar på 3 ä 3 månaders tid, för att'beläcka värdet af itn por t-ar tik larne, ntr i stället mäste gå till innehafvare af utrikes fonder, och af honom genast köpa Vexel på utländskt mynt, för att remittera. Bet vöre klart att detta besvär, detta framflyttande af tiden för betalningen ökadé priset på importartiklarne, samt förhindrade en lifligare varu-omsättning, hvilken eljest skulle leda till förhöjning af export-artiklarnes värde och tillökade Tullintradér. Dessutom hade berörde Författningar det stora felet, att lägga i några få-personers händer magten att, silfver-utvexiingen oaktadt, till en Bih, sill R, St, Vrot, i834 och i835. 7 Sinni. 1 Afd, * Unn det, i5:de Häftet, Log-Vit ikotiet t Memorial N» 18B. viss grad bemästra sig cursen och bålla den uppe i en falsk stegring. Af dessa skäl, och enär följaktligen berörde restrictiva Författningar måste anses oförenlige med landets sannskyldiga nytta, och bort undanrödjas genast efter det silfver-utvexlingen kommit till stadga; men sådant icke vunnits genom Rikets Ständers förslag till Yexel-Lag, med deraf härflytande påföljd, att alla äldre Författningar skulle upphöra, funne Herr Grefven sig föranlåten, med stöd af 56 §. Riksdags-Ordningen, väcka den motion: att förutnämnde Kongl. Kungörelse den y Augusti 1816, angående förhållandet med Vexlar i Svenskt mynt, som å utrikes ort uro dragne pä i Paket vistande man„ samt Kongl. Kungörelsen den y Maji 18ty, angående hvad iakttagas bör i anseende till Vexlar och Invisningar, ställde att betalas i svenskt mynt för utländsk mans räkning, måtte varda förklarade utan all vidare kraft och verkan, och att, med underdånig anmälan derom, till erhållande af Nådig sanction, Rikets
Härifrån härleda sig stadgändena i 12, i3 och i5§§:na af förslaget till en fattigvårdslag: att husbonde enskildt skall bekosta allt det understöd, som för hans tjenare och arbetsfolk, icke blott i följd af sjukdom, utan äfven genom andra tillfälligheter kan uppkomma; att fattigvården för personer, som äro bosatte å andras ägor, utan att innehafva den jordrymd, som gäller för besutenhet, skall bekostas af ägaren till hufvudjorden; och ändtligen, att hvarje ledamot af en församling, som från annat fattigvårdssamhälle intager gift arbetsfolk eller enka med barn, skall under 5 år enskildt vidkännas ^ af den fattig vårdskostnad, som för sådana personer kan komma att utgå. Jag bestrider ingalunda rättvisan af den grundsats, att, om en ledamot i en församling utöfvar sitt jordbruk eller sin näring på ett sätt, hvarigenom församlingen bevisligen belastas med ett fattigunderhåll, som öfverstiger samma leda - Den 12 F e li r ii * r i e. ra. mots bidrag, en sådan ledamot må kunna taxeras till högre fattigvårdsutsky Ider; men jag kan ingalunda förlika mig med lagstiftningsgrunder, hvilkas tydliga syftning är att lägga band på den enskilde i valet af sitt arbetsbiträde, eller att förhindra giftermål mellan arbetsföra personer, genom införandet al en sakernas ordning, i följd hvaraf värdet af den ogiftes arbetsbiträde skulle i en oförutsedd grad stegras, under det den gifte arbetaren försättes i ett tillstånd , gränsande till något, som lyckligtvis i vårt land aldrig varit kändt För att afhjelpa olägenheterna af en ojemnt fördelad fattigvård och det inflytande ensådan måste utöfva på den fattiges billiga rätt, finnes det, efter mitt begrepp, blott en enda verksam utväg, den jag går att framställa; ehuru jag nog allvarsamt befarar, att min mening ej öfverensstämma' med det rådande tänkesättet i landet, hvilket jag slutar deraf, att denna utväg icke blifvit tagen i betraktande inom corn i töen, oaktadt densamma bestått af många utmärkta män fiån flera landskaper.