Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ett sådant ordnande af pharmaceutiska Institutet förutsätter att dess tillvaro först måste vara mer betryggad, än hvad nu är händelsen, då Statens bidrag tili Institutets underhäll är beroende pä apothekarnes tillskott, och detta när sorn helst till större eller mindre del, ja till och med helt och hållet, kan komma att upphöra. Det enda sättet att betrygga Institutets framtida bestånd är derför att det göres till ett Statens läroverk., sorn af allnänna medel underhålles. Härvid göres måhända den anmärkning, att emedan apothek arne äro en privilegierad klass af medborgare, de ock för åtnjutandet af sina privilegier böra sjelfve underhålla den pharmaceutiska läroanstalten, men vid en sådan anmärkning får jag erinra, dels att Rikets Ständer, genom vid flera riksdagar lemnade anslag till den pharmaceutiska undervisningens bestridande, erkänt principen af Statens skyldighet att bekosta denna, likasom ali annan allmän undervisning, dels att nedanstående begäran "och förslag endast omfattar löner åt en för det pharmaceutiska Institutet numera oundgängligen behöflig lärarepersonal jemte underhåll af materiel, instrumenter och dylikt för laborationsöfningarne. men att deremot Institutet i anseende till den fasta egendomen samt vid Institutet redan befintliga drog-, bok-och instrumentsamlingar, fortfarande eges och tillhandahälles för undervisningens hellof af rikets apothekare, hvilka, genom den utgifna köpesumman för egendomen samt bestridandet af den ränta och amortering, hvilken apothekare-societeten är skyldig att erlägga på ett af Rikets Ständer för Institutsbyggnadens kompletterande förliden riksdag erhållet lån 50,000 R:dr Ram, under detta fortsatta deltagande för Institutet framgent mäste komma att vidkännas ett lika stort bidrag för Institutet, som det, hvarmed de hittills under flera är deltagit, och hvarförutan bör erinras, att de så kallade apofheks-privilegierna blifvit under sednare åren, samt blifva ännu allt mer och mer kringskurna genom de flera nya Provincial-läkaredistrikter. hvilka inom riket uppkommit och framdeles torde ytterligare beviljas och hvarmed alltid en ny apothcksanläggning med icke säljbara privilegier blir förenad till minskning i de äldre apothekens inkomster.
Söteb ÄongL ^reudftjfa regeringen är u^tt aftat träffabt, enligt «p0ftförbrag fyroilfet boftångbåtdfarten å linierim ©tocft)otm—©tettin od) §)ftab©wenge ocfj ©traffunb ffaft tidö »ibäre fortfaranbe unberfmdad, ^ör ben förra ^m^cn linien är anffaffaöt ett ni)tt fnabbgåenbe ångfartyg "drottning öooifa" om *200 Aftärd fraft, feban bet förut därtill anwänba fartyget "9lorb Sffrnen om fortfaranbe af boftdugbåtdförbinbelfeu emedan ©ötfje @lngia°nb_ ^oftförfjådanbena emedan ©toerige od) Norrige Ijafma blifwit ?®WB^Knbei* orbnabe genom en af Äongf. 9Jiaj:t fjätom ben 15 Siooember 1859 ®^e"rsiegcocf) utfärbab näbig författning, äfmenfom förberebanbe åtgärder bfifmit »ib Slntatet meb bafterna beforbrabe bref, Ijmilfet utgjorbe år 1858 6,164,000, f)ar febermera ubbgått år 1859 tid 6,457,000, » 1860 » 6,695,000, od) år 1861 » 7,017,000. 88 Serättelfe om fymab i 9itfet ocb b ef 0 98o|lmerfetö artina infomjier, brilla uppgingo år 1838 titt 9i:br 1,486,000: — t) a floa feberntera (ligit år 1859 titt
upplvsningar i saken. a k r o n o r. omdömen: icke tänka sig en bättre lektyr för barn, Jämtl.-P; n. E n ' bildad, a n s p r å k s l ö s flicka önskas af en svensk familj i Madrid som sällskap att tillse två barn om fyra och sex år samt gå frun tillhanda. Den sökande bör känna franska, emedan somrarna tillbringas vid fransk badort. Med fotografi bifogadt svar om pretentioner etc. ställes till » Consulat de Suede et Norvige, Madrid ». [1438] Skicklig modist kan erhålla plats i en 40-årig modeaffär om betyg, referenser oeh fotografi ofördröjligen insändas till » C G. », Vexiö. b i l d a d flicka med godt och gladt lynne är plats ledig 1 mars på större egendom. Den sökande bör vara fullt kunnig i sömnad och villig att biträda och hafva öfversikt af vården af tvänne barn och dessutom biträda såsom fin kammarjungfru. Svar åtföljt af fotografi sändas till » Barnkär », Forsheda Pr[1431] Profnummer (G. 10935) E n an språkslös 25-årig prestd o t t e r önskar plats i ett mindre hem för att biträda med husgöromål. Små pretentioner. Svar torde godhetsfullt sändas till E. (G. M a g - och hudsjukdomar. [1341] [1422] Doktor Carl piensburg n flicka af god familj, önskar komma i en ämbetseller tjänstemannafamilj, för att biträda med renskrifning och om tiden tillåter, äfven vara behjälplig med sömnad. God handstil. Svar till » Skrif bi trade », Kristianstad p. r. Hvardagar ' / z3 — ' hi. B Riddargatan 2. Mottagn. kl. 9 — 10 f. m. och 2 — 3 e. m. Behandlar företrädesvis domar. ung, enkel flicka af god fam., som innehaft plats i skola, önskar snarast komma i fam. helst i trakten af Stockholm för att läsa och spela med yngre barn. Betyg och referenser sänd. på begäran. Svar till H., Iduns byrå.
Hvad angår punkten 5, har jag redan berört i hvad mån jag önskar ändring deri, nemi. i fråga om inlåtandet af K. M:s ombud. XI H. ' 7 98 Den 20 Januari. Hvad jag yttrat, grundar sig icke på något misstroende till de personer, R. St:r bekladt med förtroendet att vara Fullmäktige i K. St:rs Bank; tvertom hyser jag för dem den största aktning, men jag kan icke underlåta att yttra dea åsigt jag i timnet tillkännagifvit, helst sedan en af dessa Hrr Fullmäktige erinrat derom att han, jemte kolleger, vore vald med afs:de jemväl på andra syften än dem, sorn innehållas i den nu föreslagna lagen. Jag anser icke heller, att något klander bör ega rum, derföre att man velat till Fullmäktige hufvudsakligen öfverlemna detta vigtiga ärende, ty de personer, som erhållit ett så betydande allmänt updrag, böra väl anses ega den största skicklighet och insigt till emottagande af detta ytterligare tillkomna bevis af representationens förtroende i ämnen af denna grannlaga art. Jag har blott velat vid deras sida ställa Regeringsmaktens ombud, för att med dem harmoniskt samverka. I punkten 6 förekommer ett undantag, i afsule å bränvinstillverknmgen. Detta undantag har säkert löranledts af aktningsvärd omtanke för nykterhetens befrämjande, men har här icke varit på sitt ställe, enär bränvinsbränningen är en lagligen tillåten och högt beskattad näring, hvadan tillverkarns af denna vara icke böra försättas i så mycket oförmånligare ställning än idkarne af alla andra näringar. Hvad de öfriga punkterna beträffar, anser jag dem icke stå i det oskiljaktiga sammanhang med dem jag nu vidrört, och hvarutinnan jag önskar vissa jemkningar, att R. o. Ad. icke skulle kunna bifalla dem. Jag har åtminstone, emot ett sådant beslut, ingenting att erinra. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.:
Då likväl de brandförsäkrings-inrältningar, hvilka motionäreu sålunda afser, ej blifvit ordnade genom clvil-lagstiftningen, utan äro att betrakta såsom enskilda föreningar; då, vid sådant förhållande, nämnde lagstiftning ej kail förändra de vilkor, hvarunder dessa föreningar blifvit ingångna eller ens, på förutsättning om tillvaron deraf, grunda några föreskrifter; och då i allt fall ett stadgande i omförmälda syftning skulle, särdeles för landet, vara menligt, enär jordegare derigenom kunde komma att beröfvas de medel de genom försäkring sökt sig bereda för afhjelpande af inträffande olyckor, hemställes vördsamt, t om icke ifrågavarande motion må lemnäs utan afseende. Ank. till Exp.-Utsk. den 4 Mars 1858, kl. 1 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om upphåfvande af skyldigheten för den som under Hofrätt vädjar att ställa borgen för kostnad och skada. Berörde skyldighet är bestämd i 1 § af Rättegångs-Balkens 26 Kapitel, sådan den lyder i Kongl. Förordningen den 18 April 1849. Detta lagrum stadgar nemligen Lag-Utskottets Betänkande N:o 89. alt den, som från Under-rätt vädjar, skall vid sin inlaga i Hof-rätten foga en af två löftesmän, en för begge och begge för en, ingången borgen för den kostnad och skada, som han kan skyldig kännas att gälda, derest han icke hellre vill till säkerhet derför hos Konungens Befallningshafvande eller i taka händer nedsätta penningar, silfver eller guld; i sammanhang hvarmed förklaras, att om hvad sålunda är föreskrifvet underlåtes, har den vädjande sitt vad och talan emot Under-rättens dom förlorat. Om uppbäfvande af berörde lagrum har framställning nu blifvit gjord bos Hedervärda Bonde-ståndet af Riksdags-fullmäktigen Olof Olofsson från Vermland.
—• om erbjudande af Fredric Gripensvärd, att, mot vissa vilkor, göra segelbart det så kallade Baggensundet och Canalen vid Södra Stäket å Wermdön, 36o. — att Lagutskottet måtte anmodas lemna upplysning om någon Lag eller Författning funnes , som kunde tillägga Domaren i vissa fall rättighet att pröfva och bestämma, huruvida en anklagad må njuta bevisningsrättigheten till godo eller icke, 365. —■ om rättighet för Kongl. Maj:ts Befallningshafvande att rätta förelupen olaga vattuuppdämning, 367. — om anmodan till StatsUtskoltet att upprätta en samling af de Författningar, hvilka bestämma Rusthållares rättigheter och skyldigheter, 36g. — angående Financerne, dito. -— angående bestämmande af ett visst pris intill nästa Riksdag å den Spannemål, som af Allmänna MagazinsDirectionen uppköpes, 385. — om förslag till Götha-Canals och Malmö Disconters upprätthållande, 386. -— om återkallande af Kongl. Förbudet mot nyttjande af arbetadt silfver utöfver ett visst lod - 1-45 lodtal, 402. — om anslag af Allmänna medel till ersättning för verkställde reparationer å Operahuset och Dramatiska Theaterhuset, 4o3.
Sedan reste sig Jökul från bänken, och Allstark trädde fram emot honom. I fräsande raseri drabbade de tillsammans, men Jökul hade öfvertaget. Han ledde emellertid brottningen bort mot den bänk, där Torsten satt, så att denne fick ett fast tag i Allstark, och Jökul sökte sedan förgäfves att draga honom ifrån bänken. Så häftigt drog han, att han kom att stiga med fötterna ned i salsgolfvet ända upp till anklarne. Men då stötte Torsten den andre ifrån sig, så att Jökul föll baklänges och fötterna gingo ur led. Då gick Allstark hän och satte sig på bänken, men Jökul reste sig långsamt och sade: »Icke se vi alla dem, som sitta härinne på bänkarne.» Kung Gerröd sporde nu sin gäst Gudmund, om ej också han ville gifva sig i leken. Då denne sade sig ej hafva något däremot, befallte Gerröd jarlen Agde att taga hämd för sina män. Jarlen genmälte, att han vissligen för länge sedan upphört med all brottning, men han ville dock lyda konungen. Därpå togo de båda kämparne af sig kläderna, och aldrig hade Torsten förr sett en så trollvulen buk som på jarl Agde — den var blå som stål. Gudmund gick emot honom, och var han hvit i skinnet. Strax ilsknade jarlen till, och han satte näfvarne så hårdt i Gudmunds sidor, att magen buktade sig ned på benen, och bägge tumlade de vildt om i hallen, tills de kommo hän till Torstens plats. I detsamma kastade denne sig framför jarlens fötter, så att han snafvade och slog näsan i golfvet. Den brast, och fyra tänder rämnade äfven. Då jarlen reste sig upp, sade han: »Tungt faller gammalt folk, men tyngst, när två gå emot en.» Sedan de åter klädt sig, satte de sig alla samman med konung Gerröd till bords, och jarl Agde och hans män ordade lifligt om, att motkämparne begagnat sig af någon list; »ty», sade han, »jag känner alltid sådan hetta, när jag kommer i deras flock.»
Ester ett utröndt medmni för de 5 förflutne är, sedan den förnyade Chartä.Sigillakä-Förordningen tog fin början, har denna afgift icke kunnat uplagas högre än till - zo^oso Afgift för fri HusbehofsBränwinS-Bränning i Städerne och pä Landet har efter se. nast inkomne Förslag utgjort - 362,000 Och derwid har Stats - Utskottet icke ansell någon anmärkning till minskning eller ökning äga ruin, sä länge nuwarande Författningar gälla. Stockholms SlottS-ByggNKdS-hjelp. Efter ett tagit medium af 6 ärs Upbörd har denna Inkomst, ansetts kunna beräknas till « 32,272 Transp. 1,469,621 14 5 Den 22 November» 1203 Transp. 1,469,621 14 § Medicinal-Fonden har esker de senare 10 arens Upbörd Ut» glori per medium 2,422. 38 6.; men torde efter den förhöjning deri, sein Högwördige Preste - Sländek mid denna Riksdag sig ätagit, kun, na beräknas till — «« Summa 1,472,621 14 Z StatS « werketS Utgifter, för nästa ar i8lo bestå enligt de projeclerade och ä Calculen Litt.
Ellen, ty det var hon, vände sig om, då hon hörde dörren öppnas, och nickade utan förlägenhet åt den inträdande; hon hade under natten hjelpt sin mor att bära de afdånade in i stugan, hade deltagit i beredningen af den dryck, med hvilken deras lifsandar blifvit styrkta, och kände ingen fruktan för personer, som i sitt hjelplösa tillstånd så berott af hennes mor och henne sjelf. Flickan gjorde på Adolf samma intryck, som förut på Gustaf Drake; det låg något så främmande, besynnerligt och intagande i hennes väsen, att Adolf nästan snarare skulle trott henne, om hon sagt sig vara ett litet skogsrå, än nu, då hon, på tillfrågan, försäkrade, att hon var dotter af Ingrid och hette Ellen. – Hon är en riktig vildinna, denna Ellen, sade fröken Skytte skrattande, – men vi äro redan på högst förtrolig fot med hvarandra. Vill du tro, Adolf, att hon ärat mig med en bjudning att komma hit ibland och helsa på sig? Och kan du gissa, på hvilka nöjen hon bjuder? Hon vill visa mig, hvad hon väfvit och spunnit, och hon vill föra mig ut i skogen till en bäck, för att kasta stickor i den och se, huru de flyta bort med vattnet ... – Nå, är icke det roligt? sade Ellen och såg på Adolf, vädjande till denne. – Jag tviflar ej, att du finner mycket nöje deruti, Ellen, sade Adolf; – då jag var barn, hade jag samma tycke som du: jag vandrade gerna i skogen och älskade de ensliga bäckar, som sorla i dess mörker ... – Men, sade Ellen, – det är tråkigt att alltid vara ensam. Vill du derför icke komma till mig någon gång, fröken Maria? – Fråga herr Adolf, om han ej vill blifva ditt sällskap! – Kom, begge två! sade Ellen lifligt. – Stackars barn, sade fröken Skytte, – du förefaller mig som en vild blomma, som uppvext i en öken. Har du någonsin hört talas om Gud? Ellen såg förvånad på Maria. – Och har du, inföll hon till svar, – aldrig sett Gud? – Hon är ej vid sitt fulla förstånd, tänkte fröken Skytte, och skakade medlidsamt på hufvudet.
— Huruvida berörde medel, hvaraf behållningen utgör en Summa af 26,818 R:dr 9 r;st., nu me* ra bör, likasom med de under Krigs - Collegii disposition ställde serskildte Cassör vid nyssnämnde Riksdag , till Riksens Ständers Riks» gälds-Contoir letvereras, har Kongl. Majit i Nåder förmält vara ett ämne, som beror på Riksens Ständers godtfinnande. I anledning häraf får Stats-Utskottet vördsamligen tillkännagifva, att af de skäl, Kongl. Majlts ofvan högstberörde Nådiga Proposition innehåller, beslöto Riksens Ständer vid 1809 och 1810 årens Riksdag, att de under Kongl. Krigs-Collegium hörande Artillerie - ExercitisemedelsOrganisationsHingstmedelssamt Skånska Hingst-prsemii-Cassorne skulle, med deras behållning jemte Handlingarne rörande desse samtlige 4 Cassors utlånte medel aflämnas till Riksgäids-Contoiret, som ägde att besörja om de utlånte medlens indrifvande och lefverering. Uti Nådigt Rref af den 3 October 1811, täcktes Kongl. Majit förständiga Herrar Fullmägtige uti Riksgäids-Contoiret, att, då desse Cassors påräknade utgifter varit sådane, som voro alldeles oundgänglige och uteslutande tillhörde 3:dje Hufvud^Tituln i Riks-Staten för Defensions-Verken, Kongl.
Ufpl.oigodk. hos Ridd. o. Ad. d. g Oct. 1823* Preste-Ståndet d. 11 Borgare-Ståndet d. 11 Bonde-Ståndet d. 15 — —- Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, med öfverlemnande af ett Förslag , angående inrättande af Förliknings-Nämnder. S. A. K. Riksens Ständer, som erkänna de vigtiga fördeIarne af Municipal - Inrättningar i allmänhet, hvarigenom Folket sjelft kommer i tillfälle, att närmare deltaga i afgörandet af egna angelägenheter, hafva funnit ett till dem af CancellieRådet och Riddaren af E. K. M:ts Nordstjerneorden m. m. A. von Hartmansdorff ingifvet Me - 606 Underdåniga Skrifvelser. memal, med förslag till inrättande af Förliknings-Nämnder, förtjena mycken uppmärksamhet; och då öfver hvad der,uti framstäldt blifvit, något bestämdt utlåtande, i sakens närvarande skick och innan frågan om förändring i Domstols-organisationen till pröfning förekommit, icke kan af Riksens Ständer afgifvas, få hos E. K. M. Riksens Ständer i underdånighet anhålla, att förenämnde Memorial, hvilket härhos underdånigst öfverlemnas, måtte i Nåder meddelas LagCommittéen, som icke lärer underlåta att å Förslaget fästa det afseende, som detsamma må kunna förtjena. Riksens Ständer framhärda etc. Sedan Höglofl. Ridderskapet och Adeln, genom bifall till Lag-Utskottets Betänkande, angående Förliknings-Domstolars inrättande, afslagit Motionairernes åstundan, att närvarande Lag-Utskott måtte utarbeta ett fullständigt förslag till dessa myndigheters organisation, anhåller jag att, i afseende å deras införande längre fram, och deras sammansättning, i sådan händelse, få, med stöd af 56 §.
Vidare har Kongl. Maj:t, i afseende å landtmäteristaten i länen, föreslagit, att till bestridande af nödiga skrifoch ritmaterialiers inköp för landtmäterikontorens behof äfvensom af kostnaden för eldning och städning af landtmäterikontorens rum måtte anvisas ett årligt anslag att utgå till förste landlmätame i länen med 200 R:dr till dem hvardera, eller tillhopa 4,800 R:dr. Angående behofvet af ifrågavarande anslag yttras väl af Landtmäteristyrelsen, att exempellöst vore, det andra föreståndare för offentliga embetsverk, 4 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 60. än förste landtmätare, sjelfve nödgades bekosta nödigt vaktmästarebiträde för städning och eldning af embetslokalen samt med sina små löner (1,800 R:dr) bestrida de utgifter, som fordrades för inköp af papper och andra skrifmaterialier till en mängd inneliggande och utgående expeditioner äfvensom att de tjensten åtföljande sportler, bestående af lösen för kopior af kartor och för afskrifter af handlingar, skulle vara obetydliga och stundom inga; men då, enligt 15 § af Kongl. Maj:ts förnyade Landtmäteri-instruktion den 6 Augusti 1864, kostnaden för de vid landtmäteri-kontoren i länen erforderliga inventariers anskaffande och underhåll samt ved och öfriga utgifter, som af Kongl.
Ridderskapet och Adeln är för öfrigt det enda Stånd, som icke redan afgjort frågan: de tre andre Stånden hafva redan förklarat nästa Ständer böra sammanträda den i5 Januari 1835- Grefve Horn, Claes Fredrik: Instämmande i Grefve Frölichs och Herr Munck af Rosenschölds yttrade åsigter, tror jag Friherre Cederström hafva orätt, då han påstår ExpeditionsUtskottets Memorial endast innefatta en förfrågan hos RiksStånden. Visserligen är saken der framställd i form af fråga; men derjemte har Utskottet föreslagit en bestämd dag till nästa Riksdags början.' Att detta är rakt stridande mot Grundlagen har redan Grefve Frö - 122 Den io Februarii f. ni. lich tydligen ådagalagt. Dessutom är Ex» peditionsUtskottet icke i samma förhållande, som de andra Utskotten; ty det äger att förfråga sig endast om Ständerncs redan fattade beslut, men icke att på förhand föreslå något. Förfarandet i detta fall är i flera afseenden ganska betänkligt, isynnerhet emedan frågan blifvit i de andre Stånden föredragen och Grundlagsvidrigt afgjord, innan tiden för dess företagande blifvit af Talemännen öfverenskom» men, Jag hemställer för öfrigt, om ej detta ämne tillförene alltid blifvit behandladt såsom ordningsmål. Enligt Ridderskapet och Adelns Protocoll för den 28 December 1823, blef då den 4;de November 1828 till nuvarande Ständers sammanträde utsatt, icke i följd af något förslag från ExpeditionsUtskottet, utan på LandtMarskalkens hemställan till Ståndet. Jag tror, att beslutet i denna fråga nu ej kan fattas i följd af ExpeditionsUtskottets grundlagsvidriga framställning, utan anser det böra ske endast på LandlMarskalkens proposition, i grund af öfverenskommelse i Talemans-conferencen, så vida ej en enskild motion derom väckes.
Bifölls. S. D. Föredrogs ånyo och återremitterades Stats-Utskottets bordlagda Utlåtande, N:o 144, i anledning af väckt motion, att tills vidare förordnade embetsooli tjenste dian ej må berättigas åtnjuta annan lön, än den, deras ordinarie tjenster å Stat medföra, och att, om någon embetsman erhåller fullmagt på flera ordinarie tjenster, han må ega uppbära lön för endast en af desamma. S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Conslitutions-Utskottets memorial N:o 12, i anledning af en inom Bonde-Ståndet väckt motion om dag för Rikets Ständers sammanträde till nästinfall a 11 de lagtima Riksdag. S. D. Upplästes och lades till handlingarne det Protöcpll, som den 15 dennes blifvit hållet vid val af Rikets Ständers hetens vård. Från Heder v. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogos åter och biföllos följande, sedan den 4 i denne månad på bordet hvilande, Utskotts-Utlåtanden, nemligen: Stats - Trot. Utdr. d. 17 Jani t84o. 353 Siats-Utskottets N:o 156, i anledning af väckt fråga om ersättning till Pensions-inrätlningen för Skånska städei nes einbetsoch tjenstemäus enkor och Larn, för en å nämnde inrättning öfvérlåten fordran hos Kongl. Maj:t och Kronan. Dito N:o 159, i anledning af föreslagne förändringar uti Uppbörds-förfatillingarne, i hvad de angå afskrifning af efterlyste personers skatter och ådömde böter. Dito N:o 160, i anledning af väckt motion, dels om anstånd för invånarne i vissa orter af Landskapet Dalarne med betalningen, dels afskrifning af skuld för undsättnings-spanmål. Dito N:o 151, i anledning af motion 0111 öfverlåtelse till staden Falkenberg af Kronans Tullbro öfver Etthra-stömmen.
St. ej måtte vara mera förhindrade att genom elt allmänt stadgande ingå uti bestämmelser angrde hofveribondens skyldigheter och rättigheter, än de varit förhindrade, att uti tjrnstehjonsstadgan bestämma tjenstehjon skyldigheter och rättigheter; och jag kan för min del ej annat än anse motionen af den beskaffenhet, alt R. St. bort och kunnat vidtaga de deri föreslagna lagbestämmelser, och Ulskrns påstående af motsatsen af den beskaffenhet, att del bort och kunnat lemnäs utan afseende. Först när jag blir öfverbevisad derom, att ett hofvericontract är mera ett enskildt aftal än ett köpecontract; att det är mera att ingripa uti individens rätt, att genom allmän lag lill vissa delar bestämma hofverieller landtbondens skyldigheter ocb rättigheter, än det varit att i vissa delar bestämma Ijenstehjonets i allmänhet, så vill jag medgifva, alt hvad Utskm hemställt förljenar afseende, Jag slutar med: "att om, såsom Utsk:ns rättslära gifver vid banden, den lagstiftande makten ej till någon del hade rätt alt bestämma gränsen och villkoren för enskildta aftal, så kunde vi få både slafveri och lifegenskap m. m.; ty detta kunde väl också tillvägabi ingas genom enskildta contract och aftal. Ett contract, att den ene contrahenlen skall göra hvad som befalles, synes kunna inbegripas under ungefär samma cathegori af mensklig förnedring. — Jag reconunenderar denna rättslära till Svenska folket, lill det afseende det derpå kan akta nödigt fasta; den har auctoriteten af dess ombuds LagUtsk. för sig. Lagsamt Allm. besvärsoch Ekon.Utskms betänk. JXro 19 blef derefter af R. o. Ad. bifallet. Ånyo föredrogos och lades lill handlingarna Lagsamt Allm. Besvär* och Ekon.Utskrns den 5 sisth December på bordet lagda mem:r: Piro 20, i anleda, af återremiss å betänk.