Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
"Och flickan hon är fager, och gossen ståtlig är, Han trampar takt, och flickan så prydligt dansar här." Inte sant, Lisa? TOPPO bockar sig för Johanna. Får jag lof? JOHANNA. Jag sitter hellre här och ser på. RISTO. Hvad är det nu igen? JOHANNA. Jag förmår inte, Risto. Jag är så trött och alldeles som om jag hade feber. Jag faller bestämdt omkull, om jag försöker att dansa. RISTO. Åh pytt. Kom nu bara. Visst måste du dansa. Hur skulle det eljest se ut? TOPPO. Nå, Johanna? Låt nu alla sorger och bekymmer fara till skogs och kom och ta en svängom med oss. RISTO. Raska på nu, Johanna. Så där ja. Och ni andra också. Söla inte så, för då kommer vi ju aldrig i evighet att få börja. Janne spelar. Alla ställa sig på sina platser. ANNA-MAJA. Till all lycka fick vi ändå Johanna att ta reson. LEENA-KAJSA. Ja, Gud ske lof att allt slutades så väl. Jag började redan bli orolig för hur det skulle gå. Polskan begynner. Ridån faller. ANDRA AKTEN. Ett salutorg. Öfre delen af venstra sidan upptages af stånd och bord, fulla af alla slags varor. Handeln är liflig. Till höger äro pojkar med väskor under armarna sysselsatta att kasta boll. I fonden sjunger en Vismånglare under det han säljer visor till de omkringstående, bland hvilka äfven Lisa märkes. Katri och Laura köpa grönsaker vid ett af borden till venster. I det främsta ståndet håller Vappu på att sälja. VISMÅNGLAREN sjunger: "På blommande kulle satt Hjalmar så tyst, Ty afskedets timma var när. Han skulle nu fara till främmande land Att strida mot fiendens här. Hans hjerta det suckar, men vinden den leker Med blomman, som doftar och nickar och smeker De älskande båda, som bröst emot bröst I kärleken hafva sin endaste tröst." JOHANNA kommer från högra sidan, stannar obeslutsam och betraktar vexelvis de pengar hon håller i handen och de säljande. Afsides: En enda mark. Inte en penni mer.
Principen, att samfällighet i jord egor ej bör ega rum, och att den delegare i samfällighet, som skifta vili, således bör ega vitsord, är, i oeconomiskt hänseende, obestridlig, och jag instämmer alltså deri, att densamma bör i allmänhet, eller i afseende på oskiftade och tegskiftade egor, tillämpas; men deraf följer alldeles icke, att lagligen fastställdt storskifte bör rubbas, för det en enda delegare, med ett ringa hemmantal, af nyck eller förmodad ensidig fördel åstundar allmänt skifte; ty då, i följd af Storskiftes-Författningarne, hvarje delegares skiften i åker och äng merendels äro inskränkte till ett så ringa antal, som belägenheten medgifver, och Utskotten af, i min tanka, gällande skäl antagit den förändring i Skiftes-Stadgans 12 Cap. i §., att fastställdt Storskifte å skog ej må, utan alla delegarnes samtycke, rubbas, skall det i allmänhet inträffa, att stor-skiftets rubbning genom allmänt skifte, medför lidande för mängden af delegarne, i synnerhet då i betraktande tagas skeende utflyttningar och det dryga landtmätare-arfvodet, som, efter nu gällande taxa, utgår, der skog och utmark äro Bil. till Las,- och Occon.-Utsk. Bet. N.o S. xv vidsträckte men af föga värde; och jag tror således, att Lagens stadgande i 4 §• i Cap. Byggninga-Balken, att ingen håfve våld den hy rifva, som i rätta solskifte lagd är, utan alle jordegare therom åsämjas, här bör göras gällande. Jag anser för öfrigt det Förmynderskap, Lagstiftaren uti ifrågavarande afseende öfver den enskilde sig tillegnat, höra upphöra, emedan jag förmenar det Lagen hör antaga, alt livarje'samhälls-medlem sjelf kan inse hvad som för honom är nyttigt eller skadligt, samt att, i följd deraf, det hör hero åtminstone afpluraliteten, efter hemmantal, af delegare i storskiftad samfällighet, att bestämma om allmänt skifte skall ske.
Riksd.Ordn., der aine upprop icke äro omnämnda, utan endast föreskriften om votering; och då motionären icke kunde inse behöfligheten och nyttan af andra uppropet, samt fann en särskild beqvämlighetsanstalt för de tilläfventyrs försumliga ledamöterna af R. o. Ad. olämplig, förmodade motionären , att ifrågavar. bruk endast qvarstode såsom en lemning från de tider, då riksdagsoch riddersmannen till den grad förglömde sitt kall och sin öfvertygelse, att han lät nyttja sig såsom ett blindt verktyg eller en voteringsmachin för den ena eller andra partichefen, och då dessa chefer behöfde det tidsuppskof, som uppropet medförde, för att genom i förstugan placerade ordonnancer och betjenter efterskicka den nödvändiga voteringsmassan; uppå hvilka skäl Hr Gr. Cronhjelm ansett den nödiga rättskänslan och tidsandan fordra att afskaffa en institution, sorn'på sådant sätt kan för olofliga ändamål begagnas och hvilken för den riksdagsman, som uppmärksamt följer sitt vigtiga Lall, icke är af något slags gagn. Vid pröfning af detta ämne har Utsk., lika med motionären, ansett ifrågavar. bruk icke hemta sin anledning från grundlagen, samt således innefatta en afvikelse från den ordning, som vid val och voteringar inom de andra 3 RiksSt. äger rum; och emedan Utsi., för sin del, hyser den åsigt, att, enl. hvad 12 §. Riksd.Ordn. jemväl i allmänhet synes åsyfta, äfven de parlamentariska bruken inom samtliga Representationens lagstiftande fördelningar böra vara ena - \
Förmedlade mantal. Qvarboende delägare. Utflyttande delägare. Ägolotternes antal. Uppmätta och delade tunn! land jord. Summa. Uti 38 17 Uti sednast afgifne berättelsen anmärktes, att skiftena, till så väl antal sorn omfång, varit vida större under det qvinqvennium samma berättelse omfattade, än under det näst förutgångne. Äfven under ofvannämnde 3:ne år har en dylik fortgående tillväxt visat sig, och qvantiteten af uppmätt och delad jord bar under dessa 3:ne år lill och med öfverstigit hvad den utgjorde under de nästförutgångne 5 åren, då den uppgick till 184,466 tunnland. Förhållandet i afseende å hemmantal å landet eller arealen af stadsjord, samt utsädet och medelafkastningen anses, enligt inkomne uppgifter, för nu ifrågavarande tidrymd hafva varit följande: a O: 2 1 Utsäde. Tunnor. Medelafkastning, efter afdrag af utsädet. Tunnor. Fögderi. Län för åren 1848—1850. 18 Jemföres det här ofvan uppgifne utsädet å landtbygden med hvad som upptogs uti sednast afgifne berättelsen, eller 3,896 tunnor hvete, 31,481 tunnor råg, 9,725 tunnor korn, 91,021 tunnor hafre, 20,622 tunnor blandkorn, 4,784 tunnor ärter och 43,660 tunnor potates, utvisar det förra tillökning för alla sädesslagen, utom korn. Då man känner, huru föga tillförlitliga de upplysningar äro, hvarpå de i berättelserne ingående uppgifter måste grundas, enär de flesta jordbrukare, synnerligast af allmogen, dels icke äga noggranna anteckningar öfver afkastningen och dels äro obenägna att densamma uppgifva, af farhåga alt sådant skulle kunna föranleda tillökad beskattning, är det väl svårt att med säkerhet afgöra, huruvida ofvannämnde förhöjning verkligen utgör en sedan förra berättelsen tillkommen ökning uti utsädet, eller blott är en följd af noggrannare beräkning.
De domstolar, lill hvilka bouppteckningar, äktenskaps-förord, morgongåfvobref m. m. dylikt ingifvas, ansvare för denna författnings noga iakttagande i dessa delar och infordre, när sistnämnde handlingar förseglade inlemnas, bevis, undertecknadt af förrättningsoch värderingsmännen, att samma handlingar med stämpel lill behörigt belopp belagde äro. ll:o För stämpel å Domar, Utslag och Resolutioner, Fullmagter, Konstitutorialer, Öppna bref på afsked, Grefve-, Friherreoch Adelsbref m. m., på sätt denna författning i hvarje fall föreskrifver, ansvare vid Kongl. Maj:ts Kanslioch Hof-expeditioner de tjenstemän, till hvilkas tjenste-åliggande hörer alt hålla dessa handlingar vederbörande tillhanda, samt vid Kongl. Maj:ts och Rikets Kollegier, Konsistorierna, öfrige Verk och Inrättningar, den tjensteman, af hvilken dessa handlingar konlrasigneras. 12:o 1 afseende å efterlefnaden af hvad i §§ 3 och 4 är föreskrifvet, stadgas: a) ali vederbörande skola vid förslags insändande lill sådana tjenster, å hvilka fullmagterne böra efter de i nämnde §§ bestämda grunder förses med stämpel, foga behörigt utdrag af föregående fem årens taxerings-längder, jemte uträkning öfver dessa löne-inkomsters medelbelopp; b) alt vid tillsättande af förtroende-tjenster eller andra beställningar, samt fullmagters meddelande m. m., hvartill förslag icke eger rum, det åligger vederbörande, som fullmagter, öppna bref eller konstitutorialer m. in. kontrasignera eller de derför belöpande afgifter uppbära och redovisa, att infordra och till handlingarne lägga behörig uppgift på ofvannämnde lönebelopp; c) att, vid aflemnandet till Konsistorierna af val-längderna för ecklesiastika beställningar, bör bifogas en af Landskontoret eller Häradsskrifvare!] ur taxerings-längden meddelad uppgift å löne-inkomsterna för de sistförflutna fem åren.
För min del kan jag icke finna det medföra någon olägenhet, att då ett Utsk. är öfverens om de beslut, sorn i vissa frågor böra fattas, de inkomma till Stånden med särskildta Betänkin i dessa frågor, allt efter som de hinna blifva färdiga. Detta sätt leder bestämdt till tidbesparing då deremot det andra sättet alltid förorsakar tidsutdrägt och således ej synes mig vara med en god arbetsordning öfverensstämmande. Hvad åter beträffar den frågan, hvilketdera ämnet borde hafva blifvit behandladt först eller sist, eller, med andra ord, i hvilken ordning frågorna borde blifvit till pröfning uptagna: så måste man väl erkänna, att allt sådant hufvudsakligen beror på helt och hållet subjektiva åsigter, och jag har således ej annat än ultryc - Den 25 Februari f. m. 519 ka min ledsnad deröfver, att mitt omdöme i detta fall icke kunnat gillas af Gr. Erölich, som, jag erkänner det gerna, till följd af sin större riksdagsmanna-erfarenhet, har mera kännedom om rätta sältet för ärendenas behandling, än som fallit på min lott. För att nu komma lill sjelfva saken, så vill jag nämna, att jag vid beslutets fattande hörde till Utsk:s minoritet. Jag har således anledning att förutsätta, att de af Ulsk:s här närvartde ledamöter, som tillhörde majoriteten, bättre än jag kunna försvara sina motiver; men som jag ansåg dessa motiver vara af den stora vigt, att det knappast skulle vara skäl och helt säkert utan ändamål att söka åstadkomma en förändring i beslutet hos Stånden, fann jag det äfven vara utan ändamål alt upsätta och vid Betänk:t foga en skriftlig reservation. Det skäl, som jag för min del länn väga tyngst i vågskålen men hvilket ej blifvit i Betänk:t framstäldt, anfördes af en bland Ulsk:s ledamöter, som uplyste, att man för närvar:de i Tyskland hade alfvarsamma öfverläggningar om möjligheten att åstadkomma ett för alla Europas länder gemensamt myntvärde.
En sanning är, att man vid hvarje Riksdag gjort skuld, och skuld af sämsta slaget; den har ej synts i bok, men den har varit synbar för en hvar, som sett värdet af sin Bancosedel försämras. Må man upphöra att förundras, att under sådane förhållanden, då ingen kan röra sig, ingen kan köpa eller sälja, skatterne skola kännas tungal 222 Den 24 April e. m. Man jeranföre näringarnes Lelägenliet under olika varu-förhållanden eller olika mynt-värden, och man fråge sig, om, innan Stat och Bank blifvit åtskiljde, innan den frågan blifvit afgjord, om Götha Canal skall byggas af Staten, eller af dem, som anse sig vara egare till densamma; om, innan man upphört att taga hvar något finnes att taga, för att betäcka det deficit, som hvarje Riksdag företett, det går an att yrka skatters förminskning, och att vidtaga vidtomfattande förändringar med deras debitering. För närvarande kan jag derföre icke samtycka till någon förändring med Mantalspenningarne, ehuru grundade jag finner de skäl, som tala för den; men, lika med Herrarne Rosenblad och Lefren, finnande olämpliglieten utaf, att, för en arithmetisk likhet skull, den, som bor uppe vid fjellen, skall betala lika med den, som bor på feta slätten, instämmer jag med de Herrar, hvilka önska bifall å Utskottets första Betänkande. Herr von Hartmansdorffs August: Jag skall inskränka mig, att tala om Mantalspenningarne allena, hvilka, så vida jag riktigt förstått Herr Grefven och LandtMarskalken, nu endast äro under öfverläggning. I afseende på dem, hafva 4 olika propositioner blifvit yrkade: 1:0 om Mantals - Den 24 April e. in. 223 penningarnes oförändrade bibehållande, enligt Utskottets första Betänkande; 2:0 om deras jemkning, efter sednare Betänkandet; 3:o om deras utgående lika öfver allt, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition; och 4:o om deras fullkomliga afskaffande, enligt några Ledamöters mening.
1084 8 5421 31 7 Hastafvelns förbättrande, hvaraf iooo R:dr få användas till Lö- ■ neförbättringar åt Tjenstemännen 8000 Hingstprernier i allmänhet ... i85o 21 — Tillkommer, ränta å den till RiksgäldsContoret aflemnade Hingstmedels-Cassan ... 5a5 9’* 4 11 Kungsängarnes bergning 6i56 i5 9 Minskning genom hela anslagets uteslutande från RiksStaten 6a56 i5 9 Extra Utgifter .. 100000 Jordförluster genom Ganal-anläggningar, förut utgångne på g:de HufvudTiteln 5ooo Barnmorskors underhåll, TiondeSpanmåls värde som förut under anordning utom Stat utgått —- 1535 38 3 Till Salpeter Näringensupphjelpande 70,000 samt ett mot den iudragne Salpetergärden svarande anslag. N:o g. Nionde H u fv ud-T it e In. 1823 års Anslag. Tillökning. Minskning. Åkerbruket, Handeln och Näringarne Tillökning i Penningar till understöd vid ägoskiften, samt till fortskyndande af Afvittringsverket i Rikets norra provincer 20000. Dito genom indelta räntornes upptagande efter verkliga beloppet 1347: i4-10. Dito genom Tionde-spanmålens d:o d:o 741:36. 6. N:o io. 23 Tionde H u f<v ud-T itel n. (f. el. 4-'de Titeln.) 1823 års \nslag. Tillök ning. Minsknin v
Soldatmundering, om rusthållares rätt till fri transport till och från möten af, se Rusthållare. Soldatrotar, angående förhöjning i ersättning till svaga 87 4 1 156 — b. 4 Aug. b. 4 Aug. b. 4 Aug. b. 8 Aug. — 81 — S. Soldatrotar, om ändring i Kongl. Brefvet den 15 Augusti 1829 angående ersättningen till svaga — 8—190 Soldat-roteringen, om lindring i, se Rotering. Soldattorp, om rotebondcs rätt till ersättning för brukning af, se Rotehållare. Soldats skyldighet att söndagligen bevista Gudstjensten, om upp häfvande af — 8— 75 Soldats skyldighet att bevista Gudstjenst, se Gudstjenst. Sorgebetygclse hos Enke dr. Josephina, se Kondoleans-adress. Spanier, om pension åt Enkan efter aflidne Språkläraren C. M. — 4 1 194 Sporteltaxan för Tullverket, om ändringar i, se Tullverket. Sportler, om upphörande af alla, se Embets och Tjenstemän. Sprit, se Bränvin. Slamboksoch kollekt-insamlingar, se Kyrkobyggnader. Stamholländerier, om anslag till . 1 j 4 1 93 40 Stapelstäder, om rätt för utländsk man att drifva Grosshandel m. m. i, se Utländsk man. Statistiska Tabeller i Justitie SlatsExpeditioncn, se Tabeller. Statistiska Tabell-kommissionen, om anslagen till 1 4 1 93 Stats-anslag till Kongl. Theatern, om upphörande af, se Theatern. » om ersättning för vissa af Statskontoret förskjutna, se Statskontoret. Statsbidrag: angående allmänna vilkor och stadganden i afseende på de till Väg-anläggningar och Väg-förbättringar samt Hamnbyggnader och vatten-aftappningar m. m. beviljade — 41 121 Register öfv. Bih. t. R. St. N:0 W, N:o Sid. Riks-Ståndcns Beslut. Ridd. o. Adeln.
Föredrogs och bifölls StatsUtsk:s d. 28 dennes f. m. på bordet lagda Mern. M 2, ang:de tillökning af Utsk:s tjenstemannapersonal. Vid föredragning af StatsUtsk:s d. 28 dennes f. m. på bordet lagda Mern. As 3, med den till Rikets nu församlade Ständer af Fullmäktige i Riksg:s-kont. afgifna berättelse, fann R. o. Ad:n 240 Den 29 December. detta Mern. ej erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. Föredrogs Allm. Besv. o. Ekon.Utsk:s d. 28 dennes f. m. på bordet lagda Mern., med återlemnande af en utaf Riksdagsmannen E. J. Rudberg väckt motion. Hr Silfverstolpe, Fredr. Otto: Jag vågar vördsamt hemställa, huruvida underrättelse är ankommen ifrån BondeSt. rörande behandlingen af detta betänk. I anledn. häraf hade underl. Ridd.Sekreterare äran nplysa, att någon underrättelse om af Hederv. BondeSt. i anledn. af förevar:de Mern. fattadt beslut icke ännu blifvit R. o. Ad. meddelad. # Hr Silfverstolpe: Jag hemställer vördsamt huruvida icke lämpligast vore att detta Betänk, huge hvila intilldess att underrättelse ankommit från BondeSt. huru frågan der blifvit behandlad. Häruti hördes andra ledamöter instämma, hvarefter Hr G r. o. Landtm, förklarade att sedan förnyad handläggning af detta Mein. blifvit begärd, detsamma komme att ytterligare hvila på bordet. Föredrogs och bifölls det för behandling af frågor ronde bränvins-tillverkning och försäljning tillsatta serskildta Utsk:s d. 28 dennes f. m. på hordet lagda Mern. M 1, ang:de arfvoden för tJtsk:s kanslioch vaktbetjening. Föredrogs och remitterades till StatsUtsk.
Utan att vilja ingå i någon pröfning af den lycka, som vederfarits Svenska församlingen genom de af lagstiftande magten vidtagne förfoganden på det kyrkliga området vid sistförflutne riksdagar, synes likväl den förändring de medfört i kyrkans ställning påkalla detta Stånds uppmärksamhet, så mycket mer, sedan det visat sig, att de religiösa sekter, som finnas inom vårt land, äfven under baptismens utbängda fana, mera utgöras af schismatici än haaretiei och derföre icke vilja begagna medgifven rättighet att skilja sig ifrån kyrkan och bilda egna församlingar, utan endast oafbängige af kyrkan och dess ordning samla sig till gemensamma andaktsöfuingar och på ett eller annat ställe äfven tillvälla sig sakramenternas förvaltning. För att komma, i full besittning af denna frihet och då kyrkorna varit för dem, såsom afsöndradt parti, tillslutne, hafva deras chefer tagit missionsverket till förevändning och yrkat uppförandet af egna kyrkor, under namn af missionshus, hvilka också på många ställen kommit till stånd och vid oförändrade förhållanden än vidare komma att uppbyggas genom bidrag af dem, som af sina sjelfkallade lärare fått veta, att de utgöra ett Gudi behagligt offer, om icke till och med saligheten förkunnas fästad vid åhörandet af Guds ord i dessa hus, der nåd skänkes syndaren utan annat vilkor än detta: Kom hit och tro, hvad du här hör. När härtill kommer att ett enskildt sällskap i hufvudstaden med afdelningar i landsorten, utan annat bemyndigande än sjelftagen rättighet antagit sig folkets andeliga uppfostran och utskiftat landet åt sina så kallade kolportörer, hvilka likväl kolportera icke så mycket de Heliga Skrifterna, som fastmera sina egna utläggningar deröfver, så synes vara. på tid att taga i öfvervägande, om och på hvad sätt lekmannaverksamheten inom kyrkan må kunna regleras och komma i ordnad ställning till kyrkans myndigheter och tjenare.
Dessa företag fordra stora penningesummor, som icke kunna samlas i en ort, hvarest allmogen måste använda hela sin arbetskraft för alt på vanliga vägar förskaffa sig medel att fylla de nödvändigaste lefnadsbehofven, och der intet derutöfver kan förvärfvas. Läns-slyrelsen har på allt sätt sökt uppmuntra till begagnande af det understöd Rikets sednast församlade Ständer i detta afseende erbjudit, men vilkoren hafva befunnits dels allt lör invecklade dels leda till för mycken uppoffring å kommuniteternes sida. Fältet för dylika odlingar är emellertid stort, ty det beiäknas att kärr och mossar, till det mesta belägna i de fattigaste trakterna, intaga icke mindre än 140,000 tunnland af Länets jordyta och den vattensjuka markens kubikinnehåll beräknas till 7,240 millioner fot. Denna mark, hvari torde ligga en källa till framtida rikedom, verkar nu i hög grad lill klimatets hårdhet 11 och de frostskador, som icke sällan förstöra skördarne i den kringliggande nejden. Å större valtenaflappningar är uppmärksamheten starkt riktad och särskildte arbeten i denna väg förberedas, nemligen sänkning af de större sjöar n e Bolmen och Drafven samt Nälaren, äfvensom af den mindre sjön Garn i Wernamo socken. Med sänkning af Köfsjön oell Harsjön i Össho härad sysselsätter sig ett för ändamålet bildadt bolag. Utloppet förden förra öppnades sistlidet år och på den uttorkade marken bergades detta år 150 lass hö, men arbetet är ännu ej slutad t. Äfven fortfar allmogen alt tillegna sig förbättringar i åkerbruket, såsom användandet af nya bepröfvade redskap och af sammansatta gödningsämnen, hvilka omsorgsfullt samlas och beredas samt odling af foderväxter. Det förtjenar äfven här nämnas, att under sistförflutne fem år, icke mindre än 42 personer blifvit med mer eller mindre utmärkelsetecken och penningegåfvor, af Patriotiska sällskapet belönade för odlingsflit.
Hvad Justitie-Kansleren i dessa hänseenden föreslagit, finner jag vara väl grundadt och således böra af mig förordas, hvarjemte jag i underdånighet hemställer att JustitieKansleren, för hvilken lönen med inberäkning af ljuspenningar nu utgör 6,510 R:drR:mt, måtte i nåder föreslås till en lön af 7,000 R:dr, samt pensionsbeloppet för honom bestämmas till 6,000 R:dr; dock att sistnämnde bestämmelse ej må inverka på den rätt nuvarande Justitie-Kansleren enligt förut gällande stadganden eger att njuta hela sin hittills hafda lön i pension. Med beviljande af de lönebelopp, som i efterföljande tabell blifvit af mig föreslagna, och hvilka för öfrigt öfverensstämma med de antagna allmänna grunderna för löneregleringen, , skulle jemväl fästas de vilkor, hvarom Justitie-Kansleren gjort framställning, lika som Expeditionens Vaktmästare mot tillgodonjutande af lönförbättringen skulle utan särskildt arfvode tjenstgöra i lika egenskap vid Kanslirätten. Föredragandens förslag till Nuvarande lö- ner på stat. Ljuspenningar. Summa nuvarande inkomst. Embeten och tjenster. Löner. R:dr 11,763 afdragas de deruti inbegripne, men af särskildt anslag utgående ljuspenningarne „ 260 utgör återstoden H:mt R:dr 11,503 eller Banko R:dr 7,668: 32 sk., det belopp, som i gällande Riks-stat är för denna Expedition upptaget, och den nya lönestaten, uppgående till 17,400 R:dr, skulle således härutöfver fordra en tillökning af 5,897 R:dr, hvaremot det särskildta anslag, hvarifrån ljuspenningarne utgått skulle minskas med 260 R:dr och spanmålsberäkning under lönerna ej vidare ega rum. 4:« angående dnstitie-Revisions-Evpeditioneu. På denna Expeditions
Besvärsoch Ekon omi-U t sk o t te t: N:o S9, i anledn. af väckt motion om ränleförsäkrings-, lifränteoch lifförsäkringsanstalters inrättande i Sverige; N:o 90, i anledn. af väckt motion om hämmande af handeln med Apolheksprivilegier; N:o 91, i anledn. af återremiss af betänk. N:o 25, ang:de väckt fråga om inköp till kyrkorna i Riket af en ny upplaga utaf psalmboken med choralmelodierna och messan; N:o 92, i anledn. af väckt motion om tillåtelse att få inrymma skattlagd qvarn och husbehofsqvarn i samma qvarnhus; N:o 93, i anledn. af erhållen återremiss af belänk. N:o 37; N:o 94, i anledn. af erhållen återremiss af betänk. N:o 44, ang:de väckt fråga om förbättring af lotsstatens lönevillkor. II. R. o. Ad. åtskildes kl. J till 3 e. m. In fidem protocolli, Alberl Munck. Lördagen den 7 December 1844. Plenum kl. 6 e. m. Föredrogs ånyo StatsUtsk:s d. 30 sistl. Nov. och 5 dennes på bordel lagda utlåt. N:o 72, i anledn. af erhållna återremisser ä betänk. N:o 38, ang:de utgiflerne under riksstatens 5:te hufvudtitel. Detta utlåt, företogs punktvis lill afgörande, hvarvid först förekom: 198 Den 7 December e. m. Utsk:s tillstyrkande, att It. St. malte hos K. M. i and. anhålla, att de å denna hufvudtitel anvisade medel ej må användas till nybyggnad, förbyggnad eller svårare reparation af linieskepp, i vidsträcktare män, än att de redan under byggnad varande skepp fullbordas. Hr Rå felt, Anton: Då denna punkt förra gången förevar inom detta Stånd, behagade R. o. Ad. densamma ogilla.