Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ost borcle för öfrigt, enligt Leeuncl-Lkslernss föreställning, 1 ökvervsgancle tagas, stt 6s Regementenas j stater, emellan exei cis-msns6erne, blott ansia gsge veb bröcl lör Regementenas halfva styrka, ehuruväl clet manskap, som Ps^rkar sin rätt stt i tjenstgöringen ständigt fä clsltags, ieke ksn tvingss stt, mot sin vilja, begagna clem erbjuclen permission; oell 8s, mell biträde sf mat-inrättningen, 6et hittills vaiit 8<^va6ronsoeb Lowpagnie-klheserns möjligt att viljmagtbulla en nagorluncla jemn reglering ss elen föreskrisns ne,mitte, ingen, en lörclel, som i annan bsnclelse skulle ga sörlorscl, anse Lecunä-Obeserne clet blifva osäkert, buruvlcls leke inclragsuclet sk 6^ 6 /'/'OAor/r/o/r, ckläm AS. serskilckta unckerstäck, som mat-inrättningarne lis 8tat8verket bittills ätnjutit, samt ckssse inrättningars ckerak käljan le ounckvikliga uppbärancke, blanck annat torcke ästackkomma bos manskapet en miuskack bäg sär permittering tili bsmortsrna, enär akläning i eontant mäste körenas meck tillätelse tor karlen att vistas utom oassrnen till uppsäkancks ak arbetskärtjenst, Lt bvil-^ lien sär solckatens seckligbet äkvent^rliga frihet manskapet l allmänbet, innan körckelarne ak ett mera orckentligt leknackssätt buunit ak clet8ainma inses neli erkännas, vi8at sig gikva käreträcke kramkär cket bemmablikvancke i kasernen emellan tjsnstgöringstickerna, som lian nu Ilar sig älagckt. l^äljcken
De enda människor, som syntes, voro några pigor, hvilka stodo vid brunnen på torget i trädens skugga o c h med största ifver förtäljde sina sorger med elaka husmödrar och sin glädje öfver de stiliga ungersvenner, som bringade dem hyllning. För öfrigt syntes blott en hund, som sof på en bodtrappa, och en katt, inkrupen i hörnet af en tillstängd dörr och blinkande mot solen med ögon, i hvilken knappast syntes spår till pupill. Ty sol fanns det, sol i öfverflöd. Den långa hufvudgatan, som sträckte sig rakt i norr och söder, låg hjälplöst hemfallen åt de brännande strålarne, mot hvilka man inomhus sökte skydda sig efter bästa förmåga, medels markiser, persienner och gardiner af olika slag, från de där konststyckena med granna färger, underbara slott och omöjliga jägare o c h herdinnor till de eleganta hvita, med broderier och fransar. Husen voro till större delen stora och välbygda, tydande på rymliga o c h bekväma våningar. Mellan och bakom dem syntes trädgårdar, där de i full blomning stående fruktträden tycktes liksom höljda af snö i den af hetta dallrande luften. Plötsligt, hördes ett buller afbryta den dofva tystnaden. En skramlande kärra rullade med fart öfver den ojämna stenläggningen från södertull och Storgatan framåt. Liksom hade detta varit en signal att vakna upp, började helt hastigt tecken till lif att visa sig. Hunden störtade ned på gatan med vidt utspärrade ben och ursinnigt viftande svans, skällande af alla krafter och sekunderad af en hel kör af hans gelikar. Katten reste sig, sköt ryggen i båge och svansen rätt upp i vädret o c h strök sig mot den heta dörren. På torget flögo pigorna från hvarandra med utropet: » Jöss, ä klocka ' redan så möcke! » o c h skyndade till sina respektive kök med en fart, som kom vattnet i de fulla ämbaren att skvalpa ut på de brännande gatstenarne, där det om några ögonblick förflygtigades. På en butiktrappa utkom bodbetjänten, sträckte sig, gäspade och gick in igen.
R:dr 41 sk. 5 r:st måtte användas till förstärkande af Bankens grundfond, samt återstoden, eller 2,000,000 R:dr, komma landet i lika mon till godo derigenom, att samma belopp användes i Bankens lånerärelse och sålunda både ökade Bankens vinst och satte den i tillfälle att nedsätta räntefoten. Utskottet får, till svar å ifrågavarande motion, endast åberopa dess, uti Utlåtandet N:o 109, afgifna tillstyrkan, i afseende på dispositionen af Bankens ifrågavarande räntevinst och capital-öfverskott. Stockholm den 26 Oct. 1840. N:o lil. Ank. till Exp. Utsk. den d. 27 Oct, kl. 2 e, m. Memorial, med förslag till sammanjemkning af Riks-Ståndens beslut, i anledning af Utskottets Betänkande N:o 36 och Utlåtande N:o j8. Uti Betänkandet N:o 36, hade Utskottet tillstyrkt, att vid Banco-full - 22 B ane o-Utskottets Memorial, N.o 111. mägtiges Expedition ansliilles elt räkenskaps-biträde, nied åliggande att granska och mecl hvarandra jemföra alla till Fullmäglige inkomna uppgifter, rörande räkenskaps-föihållanden, samt, i händelse något dervid helinnes att anmärka, sådant lör Fullmäglige tillkännagifva; att upprätta de sammandrag, som kunna vara anbefallda, samt att tillhandagå, ej mindre Fullmäglige, än Banco-Secreteraren med alla erforderliga utredningar och uppgifter i räkenskaps-väg; hvarjemte Utskottet, eldigt uti samma Betänkande gjordt förbehåll, i sammanhang med frågan örn löne-reglering för Banco-Verkets embetsoch tjenstemän, hemställt, att såsom arfvode för nämnde räkenskaps-biträde måtte å Supplementar-stat få uppföras 300 R:dr Banco. Sedermera, och till följd af framställda anmärkningar emot berörde förslag, har Utskottet, i Utlåtandet N:o '78, åt detsamma gifvit följande förändrade lydelse:
I denna ordning torde till pröfning böra förekomma det i 2:dra punkten af Herr Hiertas motion ånyo väckta förslag, att hemlexor måtte alldeles afskaffas. Motionären anser fem timmars daglig sysselsättning med minneskunskapers inhemtande vara allt hvad de fysiska krafterna hos en fullväxt, och således än mer hos en i tillvext stadd, yngling kunna tåla, när detta arbete varar i åratal. Men det synes dock vara utom allt tvifvel, att sådant väsendtligen är beroende af läromethoden, så att om nämnda sats skulle ega giltighet, der, såsom t. ex. i den af motionären åberopade skola, hvars antal lärjungar är begränsad!, en talrik lärarepersonal är i tillfälle att sysselsätta sig med hvarje lärjunge så mycket som erfordras, för att denne skall kunna under skoltimmen tillegna sig en lexas innehåll, och der tillika det gynnsamma förhållande företer sig, att lärjungarne, med få undantag, äro i besittning af den högst vigtiga fördelen att under fritimmarne vara under den inflytelse ett mera bildadt hem utöfvar, hvilket icke i allmänhet tillgodokommer den mängd lärjungar, som i landsorten från spridda håll samlas till läroverken, det deremot i dessa sednare, med obestämdt antal lärjungar, och der det ofta möter svårighet att erhålla behöflig förstärkning i lärarekrafterna, måste blifva nödvändigt att utom skolan anlita lärjungarnes sjelfverksamhet, hvilken här icke heller i samma mån som i förra fallet tages i anspråk under sjelfva lärotimmarne. Skulle det oaktadt öfveransträngning ega rum, är man dock ej berättigad att tillskrifva densamma ett sådant användande af lärjungarnes sjelfstudium, hvarå gällande läroverksstadga ger anvisning, utan torde orsaken böra sökas i en felaktig uppfattning af läromethoden. I detta hänseende tillåter sig Utskottet erinra om innehållet af dels 22 §, dels 118 § i nämnda Stadga, sådana de lyda efter förenämnda Kongl. Kungörelse. I den förra §:n föreskrifves: »Ej må flera än sex timmar på samma dag till undervisning användas, ej heller under någon hel söknedag all undervisning uteblifva. Efter två timmars Allm.
Vi få vänta på bättre tider, Hugo., Bertha sjönk åter slappt tillsamman och brydde sig ej om att beherska gråten, hviken nu skakade hela hennes varelse. Hugos blick vandracle från henne tillbaka till det frambrytande vårlifvet under den harda jordkliinpen, och han försjönk i ett slags dåsigt drönmeri, under hvilket hans upphetsade tankar funno en stunds hvila. Berthas gråt aftog så småningom, smärtan jämte den 1.ånga pronienaclen hade uttröttat henne, vårluften gjorde henne matt och hon skulle snart ha inslumrat, med hufvudet stödt mot sina båda händer. Men d % bröts söndagsmorgoi~ens stillhet af ett haftigt flaxande och galla ifriga fågelskri uppe i kastaniernas kronor. Hugo och Bertha sprutto upp. » Kajor, side Hugo, likgiltigt tittande upp mot träden. ~Hvilket lefverne cle hålla, inföll Bertha med önskan att åter. få samtalet i gång. &gt;Man skulle kunna tro, att de tvistade eller gjorde narr af någons, tillade hon, och reste sig upp fran trädstubben. Det börjar bli kallt har uppe, anmärkte hanefter att en stund ha betraktat det orediga viinlet af gråblå hufvuden, kolsvarta näbbar och mörka, skiftande vingpar. » Det ar vii1 tid för oss att atervända till staden., q a, vi måste väl gås, sade Bertha, men förblef dock stående bredvid Hugo. Der nere i den töckenhöljda staden måste de ju skiljas och gå hvar till sin ensliga bostad, medtagande den gemensamma sorgen. &gt;Nu kommer der att pratas, sqvallras och öfverläggas~, sade hon mera till sig sjelf, iiii till Hugo, med blicken riktad mot kajsvärinen. I det sainnm sköto två kajor rakt förbi dem och stalde flygten niot borgruinen. Deras fard ledsagades .af hela svärmens gälla skrän jämte ett oäiiclligt flaxande, nickande och hoppande. Derefter lyfte hela flocken vingarne och flög bort mot skogen.
Län memorial, angående understöd af Statsmedel för en brobyggnad; 8:0 Johan lacob Rutbergs ifrån Norrbotten motion, att förut yrkad förlängning af frihetsåren, tor anläggande af jernverk inom Norrbottens Län, jemväl måtte till Westerbottens Län utsträckas; g:o Johan Larsson Wiklunds ifrån Westerbottens Län motion, angående reglering af KronoBetjeningens i Lappmarken löneföi möner; 10:0 Olof Svenssons ifrån Bohus Län motion, angående anslag lill •utflyltningshjelp vid laga skiften inom Länet; 11:0 Anders Danielssons ifrån Elfsborgs Län motion, angående ersättning till förre Tulluppsyningsmannen P. Lindgren för den honom tilldömde beslagare andel vid ett år 1828 hos Skepparen J. Dimming, ^ från NewYork verksläldt beslag, mell ifrån hvars utbetalande Damming af Kongl. Nåd blifvit befriad; och 12:0 Lars Larssons ifrån Elfsborgs Län memorial, angående afsätandet af en fond till understöd och lån vid fråga om * kostsammare vaten-afleduingar ifrån odlingsbar mark; lill Banco Utskottet.1 Anders Danielssons ifrån Elfsborgs Län motion, angående upphörande af nu gällande föreskrift, att en del af Bankens tjenstemän skall antagas inom Fi älseStåndet; till Lagutskottet: tro Johan Ericssons ifrån Stora Kopparbergs Län motion, att, då Föräldrar eller Stjufoch Svärföräldrar meddela barn, tnåg eller, stjufbarn tillgift för fällda oqvädinsord, och sådan sidovördnad, som efter I \ Cap. 3 §. Missgerningsbalken kan anses, dylika förseelser icke vidare må vara underkastade åtal af allmän åklagare; 2:0 Samme mans motion, angående förändring uti Lagens stadgande, röraude verkställande af undersökning vi^ sjelfspillingars död. Prot. Vtdr, d. jo Murs 1834, '9 3:o Johan Jacob Rutbergs ifrån Norrbottens Län motion, angående sådant tillägg lill 5:le Cap. 2 §.
(Ordförande och Ledamöter: desamme, sorn den 4 i denna månad). Läsningen af handlingarne fortsattes denna dag till kl. 2 e. m.; och medhanns hvad som rörde de i Memorialet Lit. D. förekommande fyra serskilda punkter. Nytt sammanträde utsattes liil den 14 dennes kl. 10 f. m. Den 14 April. När varande: (Ordförande och Ledamöter: desamme, som den 4 i denna månad). I dag fortgick läsningen af handlingarne rörande de uti Memorialet Lit. E. och de ellofva första punkterna deraf upptagne ämnen. Nästa sammanträde utsattes till ilen 18 dennes kl. 10 f. m. RiksRättens Herrar Ledamöter åtskiljdes kl. 2 e. m. Den 18 April. Närvarande: (Ordförande och Ledamöter: desamme, som den 4 i denna månad). Denna dag lästes handlingarne rörande 12, 13, 14, 15 och 16 punkterna i Memorialet Lit. E. I afseende å 13 punkten eller frågan om de för Carl Gustafs Stads Gevärsfaktoris förändring och utvidgning erforderlige kostnaders godtgörande dels genom användande af en del utaf anslaget tor gevärstillverkning dels genom försäljning af åtskilliga nämnda faktori tillhöriga lägenheter, ansåg RiksRälten nödigt erhålla upplysning när och huru Kongl. Maj:t och Kronan blifvit egare till ifrågavarande, lägenheter. Och skulle anstalt af Sekreteraren fogas om införskaffande af handlingar, deraf sådan upplysning kunde hemtas. Härefter beslöts nytt sammanträde den 21 innevarande månad kl. 10 f. m. 396 Den 21 April. Närv ar ande: (Ordförande oell Ledamöter: desamme, som den 4 i denna månad).
Ridder skåpet och Adela: Af Herr Anckarsvärd, August, sorn yrkat, att då arrendegifvarne vid Strömsholm och Kongsöhr anhållit att hädanefter få leverera höet in natura, och någon annan byggnad, än den till försäljning ifrågavaran* Statt-samt Allm. Besv.o.Oec.-Utsk, Uti N-.ö 46. 99 de, icke finnes att tillgå för höets emottagande, berörde byggnad måtte få qvarstå och frågan om dess föryttrande blifva hvilande till dess afgjordt blifvit, om höet får levereras in natura eller icke, helst i förra händelsen, och derest Lif-Stallbyggnaden under tiden blifvit försåld, en ny Stats-urgift för uppbyggandet af ett annat magazinshus naturligtvis måste ifrågakomma; och har Herr Anckarsvärd i öfrigt förklarat sig icke kunna med Utskotten instämma deri, att 90 §. Regeringsformen blifvit af Motionairen för nära trädd, då han begärt inställandet af tuerberörde Stallbyggnads försäljning. Herr Grefve Posse, Arvid, har, med anledning af dessa anmärkningar, upplyst, att Oeconomie-Utskottet, uti serskildt Betänkande öfver en del Riksdagsfullmägtiges från Vestmanland och Södermanland väckta motion, att den vid sista Riksdag tillåtne betalning med penningar för Hof-Stallets räntehö och halm må upphöra och förvandlas tili leverans in natura, väl tillstyrkt en sådan förändring i sättet för arrendets afbördande, men med vilkor, att leveransen bör ske på det ställe, sorn anvises de räntegifvande, och hvilket, efter Herr Grefvens förmodan, blifver Hof-Stallet 1 Stockholm, hvarigenom den vid Kongsöhr varande Lif-Stallbyggnaden, äfven framgent, kan som fouragemagazin umbäras. 30 Statssamt Allm. Besv.o.Oec.-Utsk.Utl, N:o 46. Inöm Hedervärda Bonde-Standet:
Understyrelsens beslut, hvarigenom någon anses skyldig att varningsgrad undergå, eller som är af beskaffenhet, att, i händelse af dess fullgörande, besvären onyttiga blefve, må ej sättas i verkställighet förr, än det vunnit laga kraft, eller är vordet af fullmäktige gilladt; och skall Understyrelsens beslut, hvarigenom någon förklaras tjensten förlustig, Fullmäktiges pröfning underställas. Ofver Fullmäktiges beslut i ofvanberörde mål ega besvär endast rum i det fall, att någon blifver från tjensten dömd. Den, som med sådant Fullmäktiges beslut ej åtnöjes, bör, vid förlust af talan, sitt missnöje emot beslutet hos Fullmäktige anmäla, inom fjortonde dagen efter deraf bevisligen erhållen del, den oräknad; hvarefter han vare berättigad att hos nästBlifvande Banko-Utskott eller Revisorer öfver Banko-verket sin klagan fullfölja, derest besvären till Fullmäktiges expedition inlemnas, i förra fallet, sist å den dag Rikets Ständers sammankomst inträffar, och i sednare fallet, eller vid Bankorevision, sist fjorton dagar före Rikets Ständers Revisorers sammanträde; men är slikt beslut af Fullmäktige meddeladt sednare, än fjorton dagar löre utgången af den sålunda bestämda tiden, böra besvären till Banko-Utskott eller Revision omedelbart ingifvas, innan klockan tolf å fjortonde dagen efter det klaganden af beslutet erhållit del, den oräknad. Stockholm den IG November 1854. STOCKHOLM, tryckt hos ISAAC MARCUS, 1854. Ani;, lill Exp.-Utsk. d. U", No v. 1B34, kl. 1 e. ui. Utlåtande, i anledning af t. f. Bokhållaren J. L. Grceséns ansökning om eftergift af öfverrånla ä Diskont-lån.
Man kom nämligen underfund med den sanning, att många artiklar behöfde nedsättning af tull, för att ej för starkt fresta Tullförsnillaren och Lurendräjaren till lagbrott; och beviset alt det beslut, som i följd häraf togs, ej förfelat sitt ändamål, ådagalägger följande uppgifter å någre artiklars olika import de första 6 månaderne 1827 och 1828. Mandlar , fg 10,662. — 15,477- Anis „ 3,877. — 10,387. Arack, K:r 202. — 4>3g8. Rödt d:o „ 788. —- 23,48g. Ingefära , „ 29. — 3,966. Peppar „ 7,676. — 29,591. 0. s. v. Den 3o December f. m. 3o5 Oaktadt denna berättelse just ej egenteligen quadrérar med ämnet, emedan de af tnig nämde artiklar ej äro manufactur-varor, med undantag af Bomullsgarnet, har jag gjort densamma för alt visa, huru stort partie af de nämnde varorne måste hafva blifvit lurendräjadt de föregående åren, eller så mycket som 1828 års införsel öfverskjuter 182^ års; ty uti Götheborg förtullas ej varor, som skola åter exporteras; man begagnar i sådant fall den vidsträckta nederlags-rättigheten; det är således endast för Consumtion, som förtullning sker, och man förtär lika mycket det ena året, som det andra. Af föregående synes, att endast billiga afgifter förekomma tullförsnillning, och lurendräjeri, och sattsen kan lämpas lika väl på Fabriksvaror, som de af mig nu nämnde. Herr Thantj Wolrath:
St. vid förra riksdagen gemensamt beslutade expropriationslagen är beslämdt huru stor ersättning skall gifvas, då jord förklaras böra af enskild afstås lill något allmänt, det enskilda intresset öfvervägande ändamål, äfvensom föreskrifter deruti äro lemnade om sättet för denna ersättnings utgående. Således först sedan det genom ett ordentligt beslut blifvit bestämdt huru och i hvad mån ersättning i förevande fall skall utgå, kan frågan komma att angå statsregleringen, emedan dervid bör bestämmas huruvida afskrifning i räntan för den borlmistade jorden bör ega rum eller icke, äfvensom, der minskning i någon embetsmans lön ägt rum, ersättningssumman bör å statsverket anvisas. Men, säger man, när tjenstemannen dör, så bör denna Den 25 September. 44* ersättning indragas. Följden deraf skulle dock kunna blifva, att åtskilliga löner blefve så små, att det blefve svårt för kronan att skaffa någon, som ville emottaga en dylik lieställning, utan man undanbåde sig allmänt sädane indelningar. Att så gå till väga vore att på ett förvändt sätt utöfva sitt lagstiftarekall, och det står ej tillsammans hvarken med kronans eller den enskildes bästa, att blott för att få en förenkling i räkenskaperne, göra en förändring uti nu i detta hänseende gällande författningar. Då Utsk. ansett de öfriga punkterne vara förfallne, efter som två Stånd stannat emot två, är det med verklig förvåning jag funnit att icke litt. c) äfven förklarats hafva förfallit, hvilket dock är förhållandet eftersom det icke är fråga om alt någon inkomst skulle tillfalla Staten eller någon utgift drabba den, ifall detta mom. blifvit antaget. Jag begär att hela punkten måtte ogillas, och att vi mätte få behålla hvad vi hafva. Hr Printzensköld: Jag delar med Frih. Cederström den öfvertygelse att den föredragna volens-propos. är grundlagsvidrig och således bör afslås. Jag vill tillika anmärka huru det står till med StatsUtsk:s konseqvens hvad ärendernas behandling beträffar.
En Sparbank, inrättad år 1827 med egen kapitalfond, som vid 1842 års slut utgjorde 5,027 R:dr 43 sk. 8 r:st, då insättningssumman uppgick till 136,990 R:dr 2 sk. Uti staden, med underlydande köpingarne Ronneby och Christianopel, finnas skattskrifne Borgare: Handlande 92. Oäj. Staden eger gemensamt med köpingarne 34 st. fartyg om 1,306-foVdels läster. Under sistlidet år hafva blifvit utklarerade 67 fartyg till utoch 509 till iurikes orter. Inklarerade under samma tid från utrikes orter 69 och från inrikes 564 fartyg. Importen har hufvudsakligen bestått af rom, cognac oeh vin, kaffe, risgryn och socker med flere specerier, tobaksblader, hvitt och rödt bomullsgarn, ylleoch bomulls väfnader, stenkol och stenkols-stubb, hampa, sill, salt och torrfisk. Exporten af åtskillige virkes-sorter, af ekeoch bokestäf samt bokebundl-tunnor, tjära och diverse sorter papper. Blekinge Läns Femiirs-Berättelse. 2 10 Sedan Borgerskapets, i följd af nådigt beslut den 4 November 18.35, till stadens husegare upplåtit dess förut egande 4- mantal Gullbärna torp emot befrielse från vissa onera, hvilkas bestridande stadens Drätsel-Kom mission öfvertagit, består stadens jord af 4/,:dcls mantal, innefattande en area af l,062f:dels tunneland. En del af jorden användes till bete för stadens kreatur oell den andra är indelad i farmer, hvilka åren 1835 och 1837 blifvit på ytterligare 25 år utarrenderade. Undervisnings-anstalterne äro nu desamma, som min förra berättelse upptager, eller en Lärdoms-Skola, hvarest nu mera tillkommit en Apologist-klass, samt de vid Kongl.
För öfrigt kan man tillägga såsom varande bland de speciellare orsakerna till fångnumerärens tillväxt utöfver folkmängden, att den sednare utvecklar sig i starkare proportion bland den fattigare classen; och att följden häraf blir ökadt oeconomiskt obestånd,.moralisk och pliysisk vanvårdnad om det uppväxande slägtet måste vara ovedersägligt. Af stort inflytande skulle det således vara, om i folkskolor riktigare begrepp om skyldigheter emot föräldrar och andra menniskor Klefve inplantade, och jag tillägger, framför allt kärlek till arbete och upplysning derom, att det rälta oberoendet består uti alt kunna berga sig sjelf. En obestridlig sanning, som äfven vid correctionsinrättningarna ådagalägges, är det, att en persons sysselsättning, äfven mot hans vilja, slutligen invänjer honom vid lust för arbete och vänjer af med manga oarter och skadliga böjelser. I den önskan, StatsUtsk. framställt såsom föremål för en underd. skrifvelse, är således ganska mycket sagdt i få ord; men svårt torde det blifva att bereda sådana anstalter, som mota det onda i sjelfva roten. Ilar har väl blifvit an7 H. 45 354 De» a8 M ’i j f. m. märkt, att correctionsinrättningarna skulle bereda en sådan verkan på fångarna, att de derstädes snarare danades till brottslingar iin förbättrades. Häröfver är åtskilligt att upplysa. För det första låg det utom möjlighetens gräns att vid en så hastig förändring med utrymmet för fångar, som här erfordrades, då inrättningen vid Långholmen jemte de öfriga fång vårdsanstalterna anlades, och som föranledde till en utvidgning från utrymme för 1600 fångar till utrymme för 3ooo, att i constructionen af fängelserna gå så systematiskt tillväga, som önskligt varit. Hvarken statens tillgångar, som annars skulle hafva medtagits till mångdubbla kostnader, eller faran för allmänna säkerheten medgåfvo annan utväg, än att söka förena de begge correctionssystemerna af fångars gemensamhet och deras ensamhet.
— De fläcka måhända; men kunna de såra medlemmarna äf detta Hus? R. o. Ad-.s farligaste fiende är dess egen splittring. J, mine herrar af della Stånd, som smickren eder med massornas gunst; lyssnen till historiens varnande röst; glommen ej att adelsmannen icke må fin lita sig på mängdens nyckfulla valvilja; ty är han rik, sä upphör hyllningssorlet, då den magiska klangen af hans guld tystnat. Franska revolutions - Den 17 April f. m. 9l historien öfverflöda!' af dylika exempel, och vår förfranskade nord lärer ej sakna ämne till en sådan jemlikhetens coryfd son) en Danton. Hvad båtade det Franska Adeln att den nedlade sina titlar? Hvad vinst skall den Svenska ädlingen draga af sin popularitetsjagt ? Ett föraktadt namn blir det enda arf lian lemtiar sina barn. Är det så vi skola förvalta del fideicommiss af ära, som våra fäders dygder lemnat oss? Nej, mine herrar! vår frid tillhör det alt vi bjuda spetsen äfven åt de inre fienderna till Sveriges lugn; och falla vi än för öfvermakten, så skola åtminstone icke våra efterkommande anklaga oss för ett fegt öfvergifvande af den förpost mot partiernas stormar, som i det monarkiskt constilutionella samhällsskicket blifvit oss anvisad. Ännu ett skäl har jag, alt icke gifva min röst åt förevar. förslag, och detta är den pligt jag äger att ej, utan sken af behof, på tidshjeltarnes blotta uppmaning bortskänka den familjs ratt, sorn blifvit mig anförtrodd, och härtill kan icke någon tidnings-terrorhm tvinga mig, ty jag hatar föi trycket i alla skepnader, men mest af allt det osvenska lidningsskrifvare-väldet i liberalismens namn. Slutligen får jag förklara, att jag icke är uteslutande vän af det stationära. Jag vill äfven framåt, men ej på anarkiens äfventyrliga stråt; jag vill framåt på en af snillet och den lugna erfarenheten banad väg, stödd vid sann fosterländskhet.