Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Proposition, N:o SS. 47 position till Rikets Ständer, angående beskattningsväsendets samt uppbördsoch redogörelseverkets förenkling. Kongl. Majrt behagade i nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes protokollet bifogadt, och befallte, att, i enlighet dermed, nådig proposition skulle till Rikets Ständer allåtas. Ex protocollo L. L. Fries. STOCKHOLM, tryckt hos Marchs & Kongl. Majlis Nåd. Proposition, Nio GT. i N:o 67. Ank. till Exp. Etsk. den 14 Januari, kl. 1 e. m. Kong]. Maj.ts Nådiga Proposition lill Rikets Ständer angående bildandet af en fond till pensionering af folkskolelärare; gifven Stockholms Slott den y December i84y Kongl. Majlis nådiga stadga angående folkundervisningen i riket af den 18 Juni 184-2 föreskrifver i 11 §. 2 morn., att då, skollärare, suni sin tjenst oförvitligt förestått, genom ålderdom eller sjuklighet är urslåndsatt alt den ytterligare bestrida och af detta skäl mäste entledigas, det må bero af församlingens och skolstyrelsens pröfning att, i mån af hans behof och af den längre eller kortare tid han tjenstgjort, större elier mindre del af den utaf församlingen anslagna lönen såsom pension honom tilldela. Då emedlertid för mången församling det möjligen skulle blifva ganska tryckande alt, förutom lönen till tjenstgörande folkskolelärare, äfven utbetala pension till en redan afgången, och löningsvilkoren vid sådan lärarebefattning vanligen äro alltför ringa att medgifva något afdrag till förmån för en afskedad; men likväl högst angeläget är, dels att dylika personer icke må från inträde å folkskolelärarens mödosamma bana afhållas genom fruktan att på ålderdomen icke ega annat uppehälle, än det fattigförsörjningen kan lemna, dels ock att undervisningen icke må komma att ledas af föråldrade personer, så anser Kongl. Majit af serdeles vigt, att någon anstalt varder beredd, hvarigenom folkskolelärare, efter viss tjenstetid och viss upphunnen ålder, må kunna tillförsäkras bestämd rättighet till understöd för deras återstående lefnad.
—- i frågan om indragning och sammanslående af öfverflödige Embeten och Tjenster, 5oi.— om understöd för Theatefns underhåll, 547. — angående förslaget till en förnyad ChartaeSigillatae-förordning, dito. — om ett ökadt antal Betjening vid LandsCancellierne Och LandsContoiren, 548. — om ett Additament till RiksActen emellan Sverige och Norrige, dito. — om ett förändradt sätt uti KronoTionde-Spannemålens utgörande till Stockholms Stora Barnhus, dito. —■ rörande förslaget till en förändrad Redaction af 103 §. Regeringsformen, 54p. — angående val af Deputerade för RiksStånden till förrättande af de årliga Revisionerne öfver Rikets Ständers BancoDisconfYerk, dito. — rörande grunderne för de blifvande Tullafgifterne, dito. — om liqviden af Rikets utländska gäld, 55o. —- rörande behofvet af särskilta penninge - 260 tillgångar till upphandling af Spannemål, 55o. ProtocollsUtdrag, Ridderskapets och Adelns, om de under Kougl. CommerceCollegium stående fonder, 551.
— Konsten i hemmet; af Dolly Roon. — Min sommarexamcn; af Sven Vide. — De fyra årstiderna som fönsterjalousier. — Plats för blommorna! — Den första konditionen; nutidsbild af Adolf Betländer. — Tio kafferegler. — Qvinnokongresserna i Paris 1889: Första kongressen. — Guldfisken och dess vård. — Literatur. — Teater och musik. — Jag eller du? Berättelse af Marie von Olfers. (Forts.) Våra barn. — Bostaden '. — Fönsterträdgården. — Köket. — Tvätten. — Brygd. — Huskurer. — Hvarjehanda. — Frågor. — Svar. — Brefiåda. Annonser, Annonspris: 25 öre pr petitrad ( Ingen annons införes under 1 kr. LEDIGA PLATSER. Lärarinna, kristl. sinnad, anspråks !., med gladt och jemnt lynne samt van att underv. i vanl. skolämnen, språk och musik, erhåller pl. Betyg jemte lönepret. torde sändas till Kärfsta p. r. [396] God (G. [355] - I a n l. a f H o i s uppsats söker en bildad flicka anst. som » fröken » för husl. sysselsätta, uträttande. Goda vitsord. Ben. svar till » K &gt;, Iduns byrå. 22313] a k t a d u n g k a r l eller enkeman söker en bildad, musikalisk och huslig flicka plats, nu i höst eller till våren. Svar emotses under adr. » Anna 29 år », Lysekil p. r. (G. 4540) [365] Doktor C D. Josephson En Mottagningstid helgfria dagar 10 — 2 och 4 — 6 e. m. OBS! Verkställer allt, som hörer till tandläkarekonsten. [240] ung Hicka E t t b i l d a d t, m e d e l å l d e r s, ekonomiskt oberoende fruntimmer af god familj och vant vid husliga göromål söker plats hos äldre personer eller såsom värdinna. På lön fästes intet afseende, endast på ett trefl. hem. Snart svar till » Verksam », Grenna.
Tre millioner Riksdaler sker i enlighet med uppgjord plan, så att hela lånet sednast den 30 September 1899 blifver till fullo betaldt; och bör denna amortering under de första Tio åren ske genom uppköp och annullering af obligationer, såvida dessas allmänt gångbara pris understiger det i dem förskrifna kapitalbelopp. Skulle, sedan Tio år härefter förflutit, obligationernas allmänt gångbara pris uppgå till eller öfverstiga det i dem förskrifna kapital, och tillfälle sig icke erbjuda att under pari inköpa de obligationer, med hvilkas kapitalbelopp lånet bör årligen amorteras, skall utlottning af obligationer å ett motsvarande belopp, i närvaro af Notarius Publicus, verkställas inför Fullmäktige i Riksgälds-kontoret sista helgfria dagen i September månad hvarje år. Utlottade obligationer förfalla till betalning sex månader från utlottningsdagen. Denna obligation kan icke af innehafvaren till betalning uppsägas; men deremot äger Riksgälds-kontoret att efter den 30 Mars 1871 uppsäga större eller mindre del af de för meranämnde lån då utelöpande obligationer; skolande vid sådan uppsägning genom utlottning bestämmas hvilka obligationer sex månader derefter komma att inlösas. Resultatet af utlottningarne jemte andra detta lån rörande förhållanden skola kungöras i Sveriges officiella tidning samt två andra dagliga tidningar, af hvilka den ena utgifves i Stockholm och den andra i Götheborg. För utlottad obligation godtgöres räntan endast till och med förfallodagen. Då obligation till inlösen företes, bör den åtföljas af alla till densamma hörande, dessförinnan icke förfallna räntekuponer; kommande i annat fall ett mot de felande kuponerna svarande belopp att*vid obligationens inlösning innehållas. För obligationer, hvilkas kapitalbelopp icke uttagits inom Femton (15) år och för räntekuponer, som icke blifvit till inlösen företedda inom Tio (10) år från förfallotiderna, har innehafvaren förlorat all rätt till betalning; hvadan de för inlösandet af sådana obligationer och räntekuponer afsedda medel hemfalla till Riksgälds-kontoret. Stockholm den 30 Mars 1861.
Bifölls; N:o 129, i anledning af erhållna återremisser å betänkandet JN:o 57, angående indragning af hof-jaktvarfvet, in. ra.; Med läggande af betänkandet N:o 57 till liandlingarne, godkände Ståndet utlåtandet N:o 129; N;o, 130, angående väckt motion om inlösen för statens räkning af framlidne kansli-rådet m. m. O. Sundels raanuskripl-samlingar, eller beviljande af pension åt hans enka. Bifölls; N:o 131, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse, i fråga om upphörande af invalid-inrättningen vid Ulriksdal. Bifölls; N:o 132, i anledning af väckt motion om pensionering af de statens embetsoch tjenstemän, hvilka till följd af vansinne eller annan svår sjukdom, under ett års tid varit ur stånd att sina tjenster förrätta. Godkändes; N:o 133, i anledning af väckt motion om anslag af allmänna medel att till läns-styrelserna aflemnas, för att tillhandahållas de församlingar, sorn, för beredande af arbels-förtjenst åt sina fattiga, deraf kunde komma i behof. Bifölls; N:o 134, i anledning af väckt motion om låne-understöd af allmänna medel lill kust-allmogen, för sjöfartens befrämjande. Bifölls; och N:o 135, i anledning af väckt motion om prägling af en medalj öfver afledne professoren m. m. E. G. Geijer. Bifölls. Från Hederv. Bonde-standet. S. D. Föredrogs ånyo Stats-utskottets nedannämnde utlåtanden, nemligen: N:o 153, i anledning af Kongl. Majlis nådiga skrifvelse, i fråga om delaktighet i civil-statens pensions-inrättning för borgmästare i rikets städer, utom Stockholm, äfvensom för kommissions-landtmätare. Återremitterades med emot utlåtandet framställde skriftliga och mundtliga anmärkningar; 366 Prot.-utdrag den 43 Maj 484-8.
Ståndet godkände den uppställda voterings-propositionen, men afslog memorialet i öfrigt, samt föreläde Stats-Utskottet att uti de återstående delar af ifrågavarande ämne uppsätta och till Riks-Stånden inkomma med sådane voterings-propositioner, som funnos intagne uti den vid memorialet af samtlige Borgareoch Bonde-Ståndens ledamöter fogade reservation, som af Bonde-Ståndet gillades-, N:o 212, i anledning af erhållne återremisser å Utskottets betänkande, N:o 97, rörande det till Emåns upprensning beviljade Slats-anslag: Bonde-Ståndet vidblef det af Rikets Ständer, rörande detta ämne, vid sednaste Riksdag fattade beslut, med den förändring, att de låntagande, i stället för inteckning, skulle ställa sådan borgen, som Riksgälds-Contoret godkänner, och att, i afseende å tiden för arbetets företagande och fullbordande, Utskottets nu afgifna förslag skulle blifva gällande. S. D. Föredrogos Bevilhlings-UIskollets följande på bordet hvilande memorial, nemligen: N-.o 2jj i anledning af Riks-Ståndens olika beslut, rörande betänkandet N:o 17, angående curhus-afgiftens fortfarande: Bifölls-, 696 Prot.-Utdrag, den y Murs 1845. No 28, i anledning af Högv. Preste-Slåndets beslut, rörande utlåtandet, Kim 22, angående erhållen återremiss i vissa delar af memorialet, ]N:o 21, med förslag till sammanjemkning af Riks-Ståndens olika beslut, i afseende på grunderna för den blifvande allmänna bevillningen, samt föreskrifterna för tillämpningen deraf: hudes till handlingarne.
N-0 33 förmoda; att likaledes, enligt hvad E. K. M:s Befallningshafvande i Götheborgsoch Bohus Län i underd. anmält, Curhus-afgiften jemväl inom detta Län ulginge med högsta beloppet; men alt, sådant oaktadt, likväl, i anseende till de betydliga utgifterne, icke något eller ringa öfverskott forefunnes till godtgörande af de 2,943 R:dr 10 sk., sorn utgjorde Medicinal-fondens fordran af Uddevalla Curhus-Inrättuing, för meddelade förskott för flera år tillbaka; alt nämnde Curhus-Inrättning dessutom egde en skuld af 1,468 R:dr 8 sk. till Stals-Verket för medel, som voro från Länets Landt-Ränteri förskjutna, och hvilken skuld borde, till följd af långt före delta erhållna föreskrifter, godtgöras, i den nion Curhus-cassans tillgångar det medgåfvo, samt att, derest denna Inrättning skulle motsvara sitt ändamål, något följaktligen icke kunde å ifrågavarande belopp under flera år afbetalas, hvadan underd. anhållan om detsammas afskrifning blifvit gjord; och har E. K. M , vid dessa förhållanden, och i öfverensstämmelse med hvad vederbörande Embetsverk tillstyrkt, i Nåder föreslagit Rikets Ständer, att äfven bevilja afskrifning af Stats-Verkets omförmälda fordringar. Hvad E. K.
Han beledsagade denna fråga med en blick af triumf, som kom den annars så starke mannen att rysa af hemlig förskräckelse. Samma känsla, som griper vandraren, då han, sättande sig att hvila i gräset, känner en kall, slingrande orm under sin hand, aftvang Krysanteus ett instinktmessigt nej. Han ordnade sin mantel, helsade biskopen och de öfrige i rummet varande personerna och gick mot dörren. – Farväl, filosof! Tänk på din ringhet inför Gud och din själs salighet! utbrast nu den unge föreläsaren, hvars ögon under tiden varit häftade på Krysanteus’ anletsdrag. Denne stadnade och betraktade ynglingen med en sträng och forskande blick, som dock hastigt blef mild och vänlig, när han i föreläsarens vackra ansigte upptäckte icke hån, icke öfvermod, utan nitets uppriktighet. Clemens’ ögon voro så klara och allvarliga. – Välmeningen ger värdighet åt dina unga läppar, sade Krysanteus, innan han gick. Utkommen i aulan och tagande sin väg emellan presterna, som der väntade, kände han sig hastigt omfamnad af någon, som han vid fackelskenet igenkände var ingen mindre person än prokonsuln öfver Akaja. – Ah, hvad ser jag? utbrast denne; – min egen Krysanteus! Du har då återkommit till vårt goda Athen! Jag har i dessa dagar allestädes sökt min arkont och ingenstädes funnit honom. Välkommen! Trefaldt välkommen! Jag ser, fortfor han hviskande, – du har varit hos biskopen. Äfven jag är kallad till honom. Kallad – du förstår mig? Prokonsuln öfver Akaja löper på order af en prest. Men hvarför icke finna sig i tidsomständigheterna, när kejsaren vill så hafva det? Kärleken till vår heliga kyrka gör underverk, min vän ... men det förstår du icke, och jag förlåter dig denna svaghet. Du begriper icke theologien, du. Omnia vincit amor et nos cedamus amori! Och prokonsuln sväfvade hän mot dörren till embetsrummet, hvilken ostiarien slog upp på vid gafvel för hans lysande och ädla person.
Rigsdag forsamlede ere, gjöre vitterligt: at efterdi ved Forsynets maegtige Bistånd, imellem Scandinaviens Folk det Foreningsbaand lykkelig er bleven knyttet, som, ei ved Vaaben men ved fri Overbeviisning tilveiebragt, alene bör og skal fastholdes ved indbyrdes Erkjendelse af Folkenes lovlige Rettigheder, til Vaern om deres faelleds Throner, og da vi underskrevne Sverrigs Riges Staender, i Anledning af Hans Kongl. Maj:ts naadigste Proposition af 12 April sidstleden, om de nye constitutionelle Forhold, som ved Föreningen imellem Norge og Sverrig ere opkomne, havé erkjendt og med vort eenstemmige Samtykke bekraeftet de i Henseende til disse constitutionelle Forhold i Norges Riges Grundlov af 4 November 1814 indförte Bestemmelser, hvilke, under Forbehold af vor constitutionelle Ret i de Dele, som skulle medföre Förändring eller Modification i Sverrigs Riges Regjeringsform, af vor allernaadigste Konge og Herre under 10:de derpaa fölgende November er bleven antagen og besvoren: saa havé vi, som lovlige Fuldmaegtige for Norges og Sverrigs Indbyggere, ei troet at kunne paa en vaerdigere og höitideligere Maade for kommende Tider befaeste Vilkaarene for den imellem Norge og Sverrig trufne Förening under een Konge, men med saerskilte Regjeringslove, end ved at overeenskomme om i en saerskilt Rigsact at indbefatte og indföre bemeldte Villmar aldeles saaledes som de Ord til Ord her nedenfor folge: Kongeriget Norge skal vaere et frit, selvstaendigt, udeleligt og uafhaendeligt Rige, forenet med Sverrig under een Konge.
Jag kan icke instämma med den siste värde talaren deruti, att någon oriktighet är begången, derigenom att den 60 § Reg.F. blifvit åberopad, emedan det just är med afseende å denna §, som vid föreg:de riksdagar K. M. afslagit de förhöjningar, som 11. St. i detta afseende hade vidtagit. R. St. hafva nemi. vid 2:ne föreg:de riksdagar höjt chartsebeloppen för vissa värdigheter, och lika ofta har K. M., med stöd af 60 § Reg.F., afslagit desse förhöjningar. Jag har icke grundlagen här, men erinrar mig ganska väl, att § innehåller, att K. M. icke har rättighet att höja någon bevillning, tullen å inkommande och utgående spanmål allena undantagen; men att K. M. har rättighet alt sänka all annan bevillning, det hafva vi sett vid alla föreg:de riksdagar. Jag fick genom en af Hrr ledamöters benägna åtgärd just uu grundlagen, och om vi således först läsa den 59 § Reg.F., så lyder den sålunda: ”Efter Rikets och statsverkets tillstånd och behof late Konungen till Utsk:s öfverläggning framställa hvad Staten kan larfva utöfver de ordinarie inkomster, och hvilka hellof genom bevitlniugar höra fyllas.” Sedermera kommer den 60 §, som säger: ”Till desse sednare räknas tulloch aecismedlen, postmedlen, chartaesigillataeafgiften, husbehofs-brännerimedlen samt hvad R. St. dessutom särskildt hvarje riksdag såsom ( bevillning sig åtaga. Ej må några allmänna afgifter, af hvad namn och beskalfenhet som helst, utan R. St:s samtycke kunna förhöjas, tullen å inkommande och utgående spanmål allena undantagen. Ej eller må Konungen Statens inkomster förpakta eller, till vinning för Sig och Kronan eller enskilda personer och corporationer, några monopolier fastställa.” Det är just på grund af denna §, som K. M., icke allenast har sänkt tullen, utan äfven har sänkt bevillningen i afseende på chartasigillata. Således tror jag, att då man begär, att K.
Nu var hela jag som en myrstack, inte — någon annans, och jag vill ha utoch ansiktet växte, isterhakorna mest. — Nu hade jag fyra! slaget hår på den, hä hä hä. » » Ruffen lilla, » sa jag matt, » hur ser jag När Ruffen tar till med den tonen, så ut nuf » släpper jag alltid efter litet. » R ö d! » sa Ruffen. » Förhör mig u r: ' Hos en perukmakare ' » Du eviga värld, » sa jag, » ska jag nu bli då, » sa jag undergifvet. » Min herre, jag önskar få mitt hår borröd med! Hvilken byst, hvilken byst! » stadt, » sa Ruffen förnöjdt. Jag tittade stelt, förtvifladt på Italiena» Mossjö, » öfversatte jag — men afbrötmig. ren, som också blifvit litet röd, nog af anPlötsligt böjde han tillbaka » Borsta passar ju inte alls, » sa jag. » Försträngning. hufvudet och började skratta, ett skratt, sök fjärde frågan. » » Ni måste slå ut håret min herre, » sasom rullade ur munnen på honom som de sötaste pärlor. Ruffen, » för att torka » » Har du någonsin hört en Svensk skratta » Tyst! » sa jag » det passar! Jag på det viset, Ruffen, » sa jag, glömsk af allt. ska bara förtydliga det litet. » » Som ett barn i solskenet! Men jag kan » Mossjö, » sa jag, » il m e faut les chevaux flottants. Comprenez — v u s 9? Les inte sitta stilla längre, Ruffen. Jag kan inte! Jag sväller upp till en ballong! En — chevaux flott — angts, sur la tete. » » Spreche nicht Schwedisch! » svarade artiballong, som vindar! Syns inte det heller? » » Inbillning, » sa Ruffen och lät förargad. sten mildt, medan ' pinnarna ' han arbetade » Inbillning, » sa jag. » Är det här inbillmed flög som om de haft vingar. » En sådan drummel, » sa jag. » Han tror ning, hvad är då verklighet! » » Silenzia, » sa artisten.
Fattigvårdsanstallerne, som förvaltas af en för ändamålet inrättad Committé, äro efter eldsvådan å nyo ordnade och betydligt utvidgade, i mån af det större behof nämnde olycka, jemte cholerafarsoten, som bortryckte många fattige föräldrar, lemnande efter sig värnlösa harn, gemensamt föranleda •—• Till fattigfondens förstärkning hafva Stadens invånare anslagit 6666? R:dr B:co af gåfvomedlen, att såsom räntebärande capital öfverlemnas lill Falligvårds-Coinmiiteen; men som fattigförsörjningen sedermera årligen medtagit omkring 1200 R:drB:co, hafva Stadens invånare, oagtadt samma anslag, måst göra betydlige tillskott hvarje år. I afseende på Drätselverket anmärkes, att detta nu mera förvaltas af en särskild drätselkammare, försedd med af Eders Kongl. Maj:t den 20 Februari 1836 i Nåder faststäldt reglemente. Derefter äro flere nyttiga förändringar i drätselförvaltningen vidtagne, bland annat den, att ny aflöningsoch utgifts-stat blifvit uppgjord och bos Eders Kongl. Maj:t föreslagen, hvilken nyligen jemväl erhållit Nådig stadfästelse. —• Oaktadt de gemensamma extra utgifter, Staden måst vidkännas i och för den olyckliga eldsvådan, befinna sig Stadens financer i någorlunda godt skick, så att inbördes utskvlderne Jaittils icke beböft ökas; men det är fara värdi, att sådant ej kan undvikas framdeles, innan Stadens publika byggnader varda åter uppförde och andre allmänna arbeten fullbordade samt låneskulden till Riksgälds-Contoret blifvit amorterad. Sedan Stadens rättighet att uppbära hamnbrooch vågpenningar af segelfarten förbi Staden är vorden öfyerlåten på Styrelsen öfver Segelfartsanstalterne emellan Wenern och hafvet, emot Två Tusende Riksdaler Banco ersättning årligen till drätsel-,cassan, har Staden icke vidare någon direct inkomst af tolag ejler dylike afgifter. Nya byggnads?
Skulle dessa förhoppningar om en representationsförändring likväl icke realiseras, så vet jag i alla fall icke hvem som uti ifrågavar. fall deraf skulle lida: icke Ridd.seeret.; ty han fortfar då att under hela sin tjenstetid uppbära hela sin lön, och äger derjemte rättighet alt innehafva annan publik 142 Den 9 November f. m. tjenst; icke eller skulle någon olägenhet, så vidt mig synes, deraf uppkomma för R. o. Ad. Jag tror mig således nu hafva lill fullo vederlagt de af Utsk. anförde skäl, och beklagar, alt Ulsk. icke fästat ringaste afseende på de skäl, som jag anfört lill förmån för min motion. Dessa skäl voro egentligen endast tvenne, nemi. del ena, att Ridd.secret.lönen vore alltför slör, för den händelse alt Ridd.secret. icke får med representationen någon befattning. Det andra skälet var, att det öfverskott, som i nämnde lön (innes utöfver det verkliga behofvet, med mycken mera tillfredsställelse af R. o. Ad. kunde användaslill välgörenhetsanstalter. I afseende ä det första skälet, torde jag fä anse Utsk:s förbigående deraf såsom ett tyst medgifvande af dess gilltighet, hvilken i alla fall mäste inses af hvar och en sorn uti instruclionen för Ridd.secret. lager kännedom om, hvaruti haus tjenstgöring emellan riksdagarne består, hvilken hufvudsakligen inskränker sig till, jemte archivets vårdande och handlingars inregistrerande, föredragning af ansökningar om pensioner och stipendier; och för en hvar som gjort sig redo för göromälen inom embelsverken, torde således Ridd.secrelis göromål emellan riksdagarne icke befinnas vara af beskalfcnhet, ali de fordra en lön, som med visshet kan sägas uppgå till 2000 r:dr. Milt andra skäl var, att jag ansåg Ridd.cassaus öfverskotter, som icke behöfdes lill aflöning, kunna i bättre väg användas lill pensionerande af förljenle aflidne adlige embetsmäns i torftighet varande enkor och barn.
Ett Magasin (vestra) uppfördt af korsvirke och bräder under brädoch tegeltak, på hög stenfot 5,5oo: Ett Dito (östra) dito dito med tegeltak på bräder 1,200: Ett Dito (norra) uppfördt af timmer på stenfot, under tak af bräder och tegel 3,5oo: 10,200: — år 1838. år 1839. löner och arfvoden ljuspenningar skrifmaterialier 19,285: 32. — 20,312: 3. 3. 25o: 15. — 255:33. 9. 189: 32. 8. 204: 9. 1 1. eller tillsammans 19,735: 3i. 8. 20,771:46. 10. Transport 10,200: 92 — Transport Vid Herrevadskloster och Mötesplatsen Ljunghy hed, under Chefs-Embetets vid Skånska, Husar-Regementet vård; Ett Sjukhus, uppfördt år 1818 af böldvirke under sLicktak, samt brädbeklädt och oljemålädt . 6,666::32. —~ Ett Bageri-materialhus med brädväggar under halmtak . . 133; 16. —- s:ne Bagerier, grundmurade, utgörande sine längor med gråstensmurar under tegeltak 5,ooo; — Ett Hömagasin, ombygdt år 1.801 af ekekorsvirke med håi dbrända murstens väggar under halmtak, 2,000: — - Ett Hackelsemagasin, uppfördt år 1826 af ekekorsvirke under halmtak 2,666: 32.. —- Ett Proviantmagasin,. uppfördt år 1824 af furukorsvirke under halmtak .. 666:32.. Ett Furragemagasin af gråstensmur under plåttak, uppfördt år 1819, 7,000: — —- Ett Sjukhusmagasin, uppfördt år 1816 af bohlvirke under sticktak . 400°; — —”
OM sä ar bör wäl en Författning tagas, hwarigeNom det blifwer möjligt för den, som upphunnit nägon alder, och ager förmäga att sjelf stöta sina angelägenheter, att kunna blifwa myndig. Pröfningen af desta omständigheter kan utan twifwclbäst göras af Domaren och Nämnden i den ort der personer» bor, hwilka bäst böra känna dest frägd, och dest egenskaper. Jag sär derföre anhälla om Herr Grefwens och LandtMarstalkeNs proposition till bifall ä Lag - Utskottets Betänkande. Grefwe loiötner, Molyk Väksn. Sedan kunnige och yrfarne Jurister redan yttrat sig öfwer detta ämne, skulle 6S Den 2 Apell. jag er uptaga Högloft. RidderffapetS och Adelns Lid, om Let icke more för att förklara, det jag ej tror Regerings, Formen ligga r wägen för Konungen, att dispensera Lagen. Deri finnes intet förbud emot lenna rättighet, och i Le Mäl -er Konungen densamma förut utöfwat, synes mig säledes ingen inskränkning wara gjord. Det är enligt med förhällandet af all Lag-stiftning, att endast pröfningen af facta, af deras förhällande till bestämd Lag, och siuteligen sedan det blifwit utrvndt, Lagens tillämpning, kan tillhöra Dcmann. Att göra dispense af undantag ifrån Lagen, Let är cnd st den werkställande magtens sak. Rä härtill kominer» att derest den omgäng Lag-Utffottet föreftagit skulle gillas, der si desin ansökningar bv'de gcnomgä alla fo-^malit ter af en procesi, och af stridiga interesien och kanske äfwen af winnings-lystna Advocater förwrängas, den ägendomeN, hwaröfwer dispontions-rätt blifwit sökdt, under tiden kunde gä förlorad, synes bäde Lagen och klokheten ogilla detta Förslag.