Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Må vara att en regering derpå kan inverka, men vi skulle betrakta oss sjelfva såsom barn eber dårar, om vi skulle, såsom enda medlet alt förmå oss försaka hvad vi icke hafva råd att bestå oss, fordra att statsmakterna, genom prohibitiva författningar, gjorde föremålen för vår lystnad oåtkomliga. Gr. Mörner, Carl Göran: ])å jag förnummit, att flera af de talare, som yttrat sig, sedan jag tog mig friheten att framställa ett förslag till R. o. Ad:ns beslut, i denna fråga, misslörstått mitt yttrande, har jag åter begärt ordet, för att något förtydliga detsamma, .lag har icke ifrågasatt. utan fastmera erkänt K. M:ts rätt alt med främmande makter ingå traktater, utan att behöfva underställa dem R. Shrs pröfning; men jag har tagit mig friheten att, medelst uppgifvande af R. St:rs i fråga om tullhevillningen vid flere föregående riksdagar ifrån år 1810 till år 1854 fattade beslut, söka ådagalägga, att R. St:r meddelat K. M:t särskildt bemyndigande alt nedsätta tullar. Vid 1854 års riksdag lemnades icke af R. St:r något sådant specielt bemyndigande för K. M:f; men då K. M:t genom Nådig Propos. af den 23 J)ec. 1853 väckt fråga om att gifva Glista §:n R. F. en sålunda förändrad lydelse, att R. St:r skulle i vissa fall kunna fastställa tullafgifter för en tid af högst 10 år, och Utskit deröfver afgaf ett afstvrkande Utlåt., anförde Utskit, bland annat: Alt om det föreslagna bemyndigandet till stadgande af tullafgift för längre tid blefve af R.
N:o 139. R. St. underdån. Skrifv. Emhetsoell Tjenstemän, om rättighet för till helsan försvagade att erhålla afsked med pension efter uppnådd 60 års ålder och 35 tjensteår. Motion N:o 116. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 153. om stiftande af en lag, rörande entledigande och pensionering af sådane Statens, som, i följd a( lamhet, blindhet eller annan obotlig sjukdom, en längre tid varit urståndsatte att sina tjenster bestrida. Motion N:o 8. Sammans. Statsoch Lag-Utsk. Betänk. N:o 38. om stiftande af en lag, angående entledigande af sådane till statskyrkan hörande, som i tal eller skrift visat sig hafva afvikit från den rena evangeliska läran. Motion N:o 175. Embetsverk, förvaltande, om upphörande för dem att hafva statsmedel innestående och rättighet deremot att för sina utgifter utfärda invisningar å Statskontoret. Motion N:o 211. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 20. B. St. underdån. Skrilv. Enskilda Banker. Se Banker. Eslöf Och Helsingborg, angående jernväg mellan. Se Jernväg. Eslöf OCll Landskrona, angående jernväg mellan. Se Jernväg. Eslöf och Ystad, angående jernväg mellan. Se Jernväg. Evangeliska läran, angående entledigande af embetsoch tjenstemän, som visat sig hafva afvikit från. Se Embetsoch tjenstemän. Exercis af Flottans bemanning. Se Flottans bemanning. Export-tullar, angående alskaffande af alla. Motion N:o lil. Bevilln.-Utsk. Betänk. N:o 8 samt Mern. N:is 13 och 19. R. St. underdån. Skrifv. Exseklltorer, Under-, och Kronobetjenter, angående deras betryggande mot förlust af den dem i lag tillerkända ersättning för lemnade handräckningar i enskilda mål.
Jag yrkar jemväl, att om menighet samlas i åsyn af vakt, som utställd är för att ordning och polis vidmakthålla, och icke skingrar sig på befälhafvarens tillsägelse, så mäste lagen tillämpas af honom likasom af civila myndigheten, som, derest dess befallning icke åtlydes, äger vända sig till militärbefälhafvaren för att verkställa arrestering af dem, som sig sammanrotat hafva. Efter nit gällande lag bud i 2 §:n 6 cap. Missg.-b:n, följer ju af sig sjelft, att en menighet, som sålunda samlad är och icke åtskiljer sig vid första tillsägelse, utan alla åtvarningstecken och dylika omgångar, och som säkerligen med största skyndsamhet skulle göra det om sagde § i Missg.-b:n helt enkelt upplästes, för att visa hvad ansvar de utsätta sig för, som icke lyda, genast bör af den civila myndigheten, med biträde af militärstyrka, instängas och sedermera en för en afföras till häktet för att i laga ordning dömmas och straffas. Det behöfves icke att köra bort dem med bajonetter och salvor, utan man stänger vägarna och utgångarna från den plats, der de finnas, och tager dem sedermera den ena efter den andra. Jag vill icke uppehålla R. o. Ad. med framställning om de vådliga följderna af en felaktig lagstiftning i denna väg, och jag beklagar att obekantskapen med 6 cap. Missg.-b:n gifvit anledn. till så väl frågan 0111 en sådan lag, sorn den, hvilken nu är under öfverläggning, som tilldel af Utsk. framställda projectet. Jag instämmer i öfrigt i afseende på redaclionen med de anmärkn:r, som Frih. Boye vid 1 §:n gjort, hvilkas iakttagande De n 14 April f. ui. 363 jag anser nödvändigt, om den skall kunna af Konung oell Ständer lill lag befordras. Hr Edenhjelm, Gillis: Då detta förslag redan lärer vara bifallet i de andra Stånden , så tyckes det icke vara mycket värdt att bär discutera derom, ocb jag anhåller blott alt få förklara, det jag beklagar att icke K.
Bland de Ml ur hwilka jag Åtminstone, säsom alrernative wagade yrka pä Kungsgårds jordens indelning kill hemman och deras försäljning till Mttc, mä först 0»förås den allmänt godkända prwcipe,. att eu fullkomlig ägande rätt till jorden är den kraftigaste upmuntran till d.ch för Samhället sörman'igasic begagnande, Om ockja en Arrendator äger dcn största säkerhet för c„ flcrärig besittning, aldrig ^ul:e hafwa med-bstug onvkanka för si-r framrida wäl ks.nna ingä i de laugt rn sträckta odliuaSoch hushällniugS' planer, at hwiika c:: iusiägaudL usta ger företrädet för dem som guma cn högre lemporair ackastmng, i der säkra hopp atr för sig eiler sine efterkommande, hofwa i ftelfwa egendomen förwarat sig ett 'större capital. En Arrendator här j Swerige der förpaktningar i ailn-änbet anun ej tvunuil gkiiem bruket densamma helgd wm i England och någre andre länder, ff-ll isian rwifwel wid mer än Den i6 December. 1071 än wanlio.t dr stige odln.igs företag, känna inom sig en hemlig uktau, att genom oförntsedde händelser dUtwa störd i sin besi:t'.nngs-rätt och derigenom förlora frukten för sin nedlagde möda och kostnad. Hm skall sannerligcn wända si» näringsflit pä de företag son gifkva snaraste och största aska stain gen, nian af» seende pä hwad Egendomen dermed i ridens längd winner eiler förlorar. Han skall enior sinret as sitt arrende afhälla sig ista!! byggnader och anläggningar, hwilka i det ds gifwa Egendomen cit högre wär-e, just derigenom förswära wid arrendets förnyande de wilkor, pä hwilka hen förut den innehaft.
Bctänkanden. serskilda postgången mellan Norrige och Dannemark ej stödjer sig på sådana grundade skäl, sorn böra föranleda till dess vidare fortfarande. Enligt tillförlitliga underrätte!-» ser äger Utskottet sig bekant, att postgången i Norrige är vida långsammare än i Sverige och att lika lång tid erfordras, att ifrån Christiania fortskaffa bref till Strömstad, sorn åtgår att med Svenska posten befordra dem till Helsingborg, då likväl det sednare afståndet ar mer än tredubbelt längre, ?n det förra. Att först i Sverige en skyndsammare anstalt, skall vidtagas, för att liksom godtgöra den Norrska postens långsamma gång, synes vara så mycket rbin » 3 billigt, som NorrigeS Corresponderande innevånare tyckas böra åtnöja sig derm«d, att deras bref, vid fortskaffandet genom Sverige, befordras med samma skyndsamhet sorn de Svenska, i synnerhet, då denna skyndsamhet så mycket ofverstiger den, hvilken uti detta afseende i deras eget land iakttages. Utskottet vili härigenom på intet sätt lägga hinder i vägen för de förmoner, sorn Norriges Innevånare kunna tillerkännas; men Utskottet anser dessa fÖrmoner ej böra, såsom i närvarande fall, grunda sig på Svenska Undersåters känbara lidande, heldst båda brödrafolken alltid lära hnna sig skyldige, att ej öka, men inbördes lätta bvarandras bördor. Att skjutsningsskyldigheten i allmänhet är en betydlig tunga för Svenska landtmannen, äfvensom att jordbruket genom mistningen af dagsverken och genom utmattade eller ofta förderfvade dragare, Besv. och Ekon. Utsk. Betänkanden. sog skjulsningsbesvärets oundvikliga följder, till* gkyndas de känbaraste förluster, är en länge erkand sanning.
6) Hvad man ofta får se i London. Kvadratgåta. Charad. Bidrag mottagas med tacksamhet. 1894 Ungdom, skönhet och behag, Ljus, musik och blommor friska, Glädje i de ungas drag, Läppar, som blott le och hviska, Samt i blicken lefnadslust, Ty mitt första är det just. Se på ungmön där, hvars kind Glöder såsom en mitt hela. Idun Stockholm. Iduns Kungl. Prenumerationspris pr år: Idun ensam kr. Iduns Modet., fjortondagsuppl. » Idnns Modet., månadsuppl. » Barngarderoben » Fredagen den 19 augusti 1898. Byrå: Klara södra kyrkog. Allm. telef. Rikstelef. Redaktör och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Träffas säkrast kl. 2 — S. Redaktionssekr. : .T. Nordlina. Hofboktr. ll:te årg. Utgivningstid: h v a r j e fredag. Annonspris: 35 öre pr nonpareillerad. För » Platssökande » o. » Lediga platser » 25 öre för hvarje påhörjadt tiotal stafv. Lösnummerpris 15 öre (lösnrr endast för kompletteringar.) Utländska annons. 70 öre pr nonp.-rad. Louise d e la Ramée. (Ouida). Det namn, som läses här of van, tillhör en författarinna, hvars signatur är bekant öfver hela världen, men hvars person det endast varit ett fåtal förunnadt att närmare lära känna. Ett barn af den mest exklusiva samhällsklass, som existerar, den engelska aristokratien, har hon aldrig lämnat den värld, hvari hon blifvit född, och har varit en bland dess mest romantiska uppenbarelser, till dess hon, gäckad på mången illusion, drog sig tillbaka till sin villa i Dantes och Böcklins stad, Florens, där hon lefver i största tillbakadragenhet. I miss de la Kamées historia finnas många rosenröda blad, och hon har säkerligen ej så sällan själf stått modell till sina hjältinnor.
Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets den 11 dennes bordlagda betänkande N:o 44, i anledning af väckt motion om vidtagande 260 Prot.-utdrag den 21 Mars 4848. af åtskilliga förändringar i nu gällande föreskrifter för skjutsnings-bestyrets utgörande; blef efter ånyo skedd föredragning, af ståndet bifallet. S. D. Föredrogs och lades till bandlingarne Konstitutions-utskottets sedan den 11 dennes på bordet hvilande memorial N:o 3, angående en af Stats-utskottet framsläld anmärknings-anledning i följd af åtskillige omständigheter vid inköpet af Owenska Faktori-tomten på Kungsholmen i Stockholm till ny lokal för myntoch kontroll-verken. S. D. Föred rogs Banko-utskottets memorial N:o 3S, med förslag till sammanjemkning af Rikets Ständers beslut, i fråga om tiden för den behållna vinstens aflemna lide från Banken. Ståndet godkände den af Utskottet föreslagna voterings-propositionen. Den 21 Mars. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeen. S. D. Beslöt Ridderskapet och Adeln, att Rikets Ständer böra genom en stor deputation till Kongl. Majit frambära de tänkesätt, som fin nas uttryckta i följande förslag till underdånig adress: Sto rmäktigste Allernädigste Konung! Rikets Ständer hafva med smärta och bekymmer varit vittnen till de oroligbeter, som under de sednare dagarne i hufvudstaden ägt rum, och hvarvid äfven försök att våldföra medlemmar af Riks-stånden blifvit gjorda. Den förvillelse, som ledt orostiftarne och deras verktyg, beklagas djupt af Rikets Ständer, men uti Eders Kongl. Maj:ts vishet och kraft ega Rikets Ständer säkra förhoppningar att lugn och ordning i samhället snart skola åter stadgas.
M. funnit förhöjning i vacanceafgiften i Blekinge för ledige båtsmansnumer af gamla stammen, utöfver de 8 R:dr, hvarmed sådan afgift hittills utgått, icke lämplig, minst innan de rustande kommit af tillskottsräntornes förhöjning i åtnjutande, dels ock, att på Rotehållarne och båtsmännen sjelfve borde ankomma, att med hvarandra afgöra om sina inbördes rättigheter och skyldigheter i allmänhet, men att, beträffande de vilkor, som antingen härledde sig från Indelnings-Verkets natur eller afsedde båtsmannens tjenstbarhet och angingo torpet samt beklädnaden och utredningen, de i dessa ämnen redan utkomne Författningar borde äfven framgent lända vederbörande till efterrättelse. Detta, med hvad mera handlingarne innehålla samt Riksdagsfullmägtige af Bonde-Ståndet från Blekinge Län, uti afgifvet anförande, yrkat, angående dels att verkställigheten af ofvanberörde reglering borde genast, eller så fort ske kunde, taga sin början, dels ock, alt de nj^a ordinarie båtsmans-rotarne måtte till understöd för Blekingska båtsmanshållet anslås, hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit; dervid, hvad den af Comiterade föreslagna jemkning uti berörde båtmanshåll angår, Rikets Expeditions-Utskottets Forslag till und. Skrifvelse N.o a52. 447 Ständer funnit, att det ingalunda blifvit styrkt, det Blekingska provincens framtida bestånd påkallar den nedsättning i numerstyrkan, som af nämnde jemkning skulle blifva en följd. Väl bar, vid åtskilliga tillfällen, klagan af en del jordegare blifvit förd, angående provincens oförmåga att prsestera rustningen, men en dylik uppgift bar åter af en mängd andre hemmansegare, likasom af E. K. M:s Befallningbafvande i Länet blifvit bestridd och motsäges jemväl af erfarenheten, på sätt i E K. M;s Nådiga Skrifvelse vidare omförmäles.
Banco,Förwallningcn har ej wallat de anförde olägenheter; de härleda sig fran den allmänt kända orsak, alt Fäderneslandet fram - 984 Den z Julii. för allt mast frälsas; och att ingen annan tillrackelig, säker och noa hastig, utwäa dertill da fanns, än den, hwars följder nu öfwerklagas. I den oförmodade händelse, att, under fortfarande nödwändig successiv förminstning af det, inom kort tid, öfwer ali proportion i vwanlig wäg förokade Rörelse-Capitalet, färe Riksens Ständers nästa sammankomst nägon werkclig stagnation i Penningerörelsen bleswe synbar, förenar BancoUtskottet sia uti Herrar Banco-Fullmägtiges deröfver gjorde hemställan, att i sadant fall, den af Riksens Ständer före detta, under wissa förbehöll, päbudne utlåning ak Banguen, emot lindrig Nälsta, pä hwarjehanda Nudimaterier, samt pä Salt och torkad Säd, da singe widkagas, såsom i alla fall, för idoge och omtänksamt Näringsidkare, den säkraste upplnuntran till nyttigt företag, och den minst graverande resource för tillfälligt penninge behof.
R:dr 14,596,136: 98. hvadan alltså skulderna vid 1860 års slut öfver steg o tillgångarne med 28,468,475: 28. Revisorerne, som tagit kännedom om den i Riksgälds-kontorets Boksluts-kontor för första hälften af innevarande år uppgjorda särskilda redogörelse öfver de till fortsättningen af statens jernvägsbyggnader upplånte medel, anse sig här böra upptaga följande utdrag af de till nämnde redogörelse hörande kassaoch balansräkningar. Inkomster: Influtne medel å 1860 års jernvägslån 3,361,492: 3. nemligen: för sålda vexlar .å Nord-Tyska Banken i Hamburg Banko Mark 1,382,000: R:dr 1,861,492: 3. af Rikets Ständers Bank verkställd afbetalning å dess skuld för förskjutne medel till liqviderande af 1858 års tillfälliga statslån 1,500,000: — 3,361,492: 3. 1861 års bidrag till ränta och amortissement för 1858 års jernvägslån 1,166,666: 66. i afräkning å dito för 1860 års dito 488,666: 67. 1,655,333: 33. Återbetalde, tillsvidare förräntade, medel : kapital 1,475,600: — jemte räntor .' 134,947: 16. 1,610,547: 16. R:mt R:dr 6,627,372: 52. och om härtill lägges den vid årets början å Banko-räkningen N:o 2 innestående behållning ■, 1,393,474: 24. visar sig en sammanräknad kassatillgång af R:dr 8,020,846: 76. Utgifter:
Då, fyr! ej förr! Ni skall få se, hur masten, skall braka ner och rorman mista knoppen. DANIEL HJORT. Hvad har du då mot honom? KNEKTEN. Lustig fråga! Han är ju knekt som jag. DANIEL HJORT. Och därför skjuter du honom ner. KNEKTEN. Han gör så han med mig. DANIEL HJORT. Och hvarför? KNEKTEN. Hm! Därför att jag med honom gör just på samma sätt. DANIEL HJORT. Och varför? KNEKTEN. Fan vet hvarför! DANIEL HJORT. Nå vill du veta't, så vet jag hvarför. KNEKTEN. Jag också, för att ordern lyder: skjut! DANIEL HJORT. Åhnej, min vän! Om Stålarm dig befalt att krossa här ditt hufvud emot muren, du skakade på hufvu't först ändå. Nej, men han skjuter, han, för hertigen, som är så vänlig mot det arma folket, det du som folkets son i grund föraktar. Han kyrkan rensa vill från syndigt bruk, du med att det försvara himlen vinna. Han hatar jesuiterna och adeln, och du, du älskar båda uti grund, och därför gör du ganska rätt uti att slaktas här för dem och slakta. KNEKTEN (betänksamt). Hvad pratar ni? DANIEL HJORT. Hör på, hvem var din far? KNEKTEN. Det angår icke er. DANIEL HJORT. Visst ej en bonde, ty bondehertigen föraktar du och skjuter ner hans folk. Nu vänder stäfven. Skjut ner den dumma rorman där, som tjänar en herre, som på lumpet småfolk tänker. KNEKTEN. Skjut själf, här har ni luntan. DANIEL HJORT. Nej, min gosse! Om ock en knekt jag vore såsom du, jag icke för din lilla sold det gjorde, två gånger mindre än den knektarna hos hertigen med skuldfritt samvet njuta. (Drager sig undan.) KNEKTEN. Hvad mente han? Bor satan eller Gud i den där svarta rocken. All min kraft han pratat bort.
Majit, som tagit i nådigt öfvervägande hvad sålunda förekommit, anser, på grund af de i Komrners-koilegii underdåniga utlåtande anförda skäl, det icke vara ändamålsenligt att ifrågavarande appreteringsverk vidare vidmagthälles, och finner det äfven, med afseende ä de vilkor under hvilka den för verket, enligt Rikets Ständers beslut, inköpta fastighet blifvit till sökandernes moderfader, Direktören ödel. upplåten, vara billigt att samma fastighet må af sökanderne behållas och hädanefter under full eganderätt öfvertagas emot skälig löseskilling; i följd hvaraf och enär det af sökanderne i sådant hänseende erbjudna belopp, Tio Tusen Riksdaler Riksmynt, synes, vid betraktande af hvad Kommers-kollegium derom särskildt anfört, kunna antagas, Kongl. Majit vill härmed föreslå Rikets Ständer att Kongl. Maj:/» Xdil. Proposition X:o 43. !.') medgifva det sökatiderne, med befrielse från skyldigheten att vidare underhålla det så kallade Odelska apprcteringsverket, må tilläggas egandeoch fri dispositionsrätt till ifrågavarande lästa egendom med dertill hörande inrättningar och inventarier, mot det att sökanderne derför erlägga en löseskilling af Tio Tusen Riksdaler Riksmynt, hvilken summa Kommers-kollegium må ega att å statens vägnar uppbära och qvittera, emot utfärdande till sökanderne af så beskaffad handling, som för erhållande af lagfart och fasta kan vara erforderlig, samt att nämnde löseskilling, hvars öfverlemnande till sidenfabriksidkarne i hulvudsladen, på sätt desse begärt, för inrättande och underhållande af ett annat appreteringsverk, Kongl. Maj:t icke finnér lämpligt, må få ingå och redovisas bland de under bemälda Kollegii förvaltning ställda allmänna medel lill mnnufakturernes befrämjande, då Kongl. Majit sedermera blifver i tillfälle att pröfva, huruvida samma löseskilling eller någon del deraf må särskildt och företrädesvis användas för anstalter till sidenfabrikationens gagn och befrämjande.
Jag tillstår, att anmärkningen deremot förefallit mig så mycket mera oväntad, som de sednast framfarne dagarne nogsamt visat, att Svenska Folket i fullt mätt b gagnat denna i Grundlagen förvarade rätt. Tiv d cj_dfya^saken beträffar, så bekänner jag att ,ag ej Den 5 Martil» finner hvarföre jag ej borde fästa tnig likaså vål vid det föremål, hvarom min motion handlar, som vid något annat, af dem, hvilka varit ämne för öfriga här gjorda motioner. Jag tror tvärtom, att det icke finnes något föremål dit man hellre hör vånda sin uppmärksamhet, eller som mera bör ligga oss om hjertat. Och hvilket år då detta ändamål? Jo, vår älskade KronPrins. En Prins, fostrad i Sverige, uppväxt ibland oss, och hvars lycklige anlag vi med glädje sett nå den utveckling, att han nu framstår med mannens mognad, sådan som Svenska N.ltionen önskade honom; sådan att han med åra en gång skall fylla Sveriges Thron. Svenska Folket har varit vandt att se en sådan utveckling af dess Prinsars intellectuella bildning, ibland annat befordras genom resor i främmande land, och en dylik resa har äfven vår Kronprins nu lyckligen fullbordat. Kanske åro vissa särskildta förhållanden i Europa, som gjort denna resa ännu mera önskelig; men hår år ej ställetatt om dem fålla något yttrande. Nog af, denne Prins, Sveriges älskling, Nationens hopp, har af alla magtågande Furstar, utaf Europas församlade Monarker blifvit erkänd värdig sin bestämmelse. Jag tror just derföre, att råtta tiden nu år inne, att både för Utoch Utlänningar visa, att Svenska Fofket önskat resan och gillat resultatet deraf. Och det år i denna öfvertygelsen, jag begagnat min motions-' rätt, och i följd af den begår jag äfven att motionen måtte enligt Grundlagen behandlas.
Göta Hofrätt dömde, genom utslag den 26 Januari 1863, Häradsrättens ordförande, att, jemlikt 1 kap. 12 § Rättegångsbalken, för berörda felaktighet i domare-embetets utöfning, plikta Femton Riksdaler, till treskiftes emellan Kronan, Bollebygds härad samt Advokatfiskalen; och skulle, likmätigt Kongl. Brefvet den 26 Oktober 1790, den Häradshöfdingen tillkommande del af häradets lott i böterna, tillfalla Lazarettet i Elfsborgs län. Vid granskning af Fångförteckningarne anmärktes, att Fördelstagaren Mårten Eriksson, som ansetts förvunnen att i rusigt tillstånd hafva olofligen tillgripit en sedel å Tio Riksdaler, och i följd deraf blifvit af Rådstufvurätten i Söderhamn, under åberopande af 1 § utaf Kongl. Förordningen om ansvar för stöld, snatteri och rån den 4 Maj 1855 samt 1 och 3 §§ i Kongl. Förordningen emot fylleri och dryckenskap den 16 November 1841, dömd att böta för stölden tre gånger det stuinas värde med Tretio Riksdaler och under två månader till straffarbete hållas, samt att för fylleriförseelsen plikta Fem Riksdaler, fått, såsom saknande tillgång till dessa böter, undergå elfva dagars fängelse vid vatten och bröd; ehuru derest värdet af det stulna godset, Tio Riksdaler, blifvit, såsom rätteligen ske bordt, sammanlagdt med fylleriböten, Fem Riksdaler, summa Femton Riksdaler, eller Tretio daler silfvermynt, dagantalet för fängelsestraffet vid vatten och bröd skolat utgöra Nio dagar, motsvarande sistnämnda bötessumma.
Om Staten skall godtgöra hemmansägare för det de utgöra ifrågavide onus, så komma ju alla andra hemman, likaväl som alla skattdragande medborgare, hvilka med brefbäringsskyldigheten aldrig haft eller hafva något att skaffa, att deltaga i betalningen. Det kan vara nog att en sådan orättvisa blifvit begången vid denna Riksdag, genom den befrielse som tillagts alla roteringsskyldiga hemman från utgörande af allt bidrag till soldatbeklädnaden, och alla rusthåll från den af dem hittills utgjorda fouragepassevolans-afgift. Kostnaderne så väl i ena som andra hänseendet drabba nu både hemman och personer, som derifrån borde vara fria. För öfrigt må anmärkas, att kronobrefbäringsskyldige hemman äro frie från kronoskjuts och hafva alltså en fördel som fullkomligt motsvarar det dem åliggaude onus, så att, huru saken än må betraktas, de sammansatta Utskrns uttalade åsigt alltid är riktig, hvarföre jag anhåller om bifall till Betänk. Propos. till bifall å förev:de Betänk, blef härefter framställd och besvarad med starka Ja, jemte åtskilliga Nej, hvaapå Hr Frihrn o. Ordf:n förklarade att han ansåg Ja hafva varit öfvervägande. Frih. Stael von Holstein anmälde sin reservation emot R. o. Ad:ns beslut. Föredrogs och lades till handlingarne Const.Utsk:s d. 18 och 22 dennes på bordet lagda Mern. N:o 9, i ani, af två Slåndsåter - 382 Den 25 April. remiss å Mern. N:o 8, innehållande grundlagsändringsförslag röride RiksStyrelsens förande i vissa fall m. m. Föredrogs en d. 22 dennes bordlagd, af Hr Stjernsvärd, Gust. Mauritz muntligen väckt, och sedermera skriftligen inlemnad motion af följande innehåll: Då K. M:s Nåd.