Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder hade yrkats dels bifall till Utsk:ts hemställan oförändrad, och dels bifall till samma hemställan med den förändring, att det ifrågav.de anslagsbeloppet skulle beviljas endast för ett år och på extra stat; framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till Utsk:ts hemställan utan förändring och, då dertill svarades starka ja jemte ett eller annat nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Emot detta beslut anmälte Frih. Stael von Holstein sin reservation. 4:de punkten. Lades till handlingarne. Utsk:ts hemställan bifölls. 6:te punkten. Frih. Gripenstedt: Oaktadt Stats-Ufsk:t i denna punkt icke har tillstyrkt, livad K. M. föreslagit, eller att anslag skulle beviljas, icke blott till inköp af en för anläggande af ny fatbur erforderlig tomt, utan äfven till uppförande derå af nödiga byggnader, så vill jag icke bestrida, att det skäl, Ulsk:t härför anfört, eller att med bebyggandet af tomten kunde utan synnerlig olägenhet någon tid anstå, må anses giltigt, ty den å Riddarholmen belägna fatburen behöfver icke ovilkorligen nu genast borlflvttas, och den i Utrikes Stats-Ministerhotellet befintliga kan älvenledes ännu en kortare tid användas. Då således någon absolut nödvändighet icke bjuder alt på samma gång, som tomten inköpes, bebygga densamma, vill jag för min del icke påyrka något annat, än hvad Utsk:t hemställt, nemi. att till inköp af Brädhandlaren Enbloms egendom måtte beviljas 45,000 rdr. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. blef Utsk:ts hemställan i denna punkt af R. o. Ad. bifallen. 7:de punkten. Utsk:ts tillstyrkande bifölls.
— Om en låntagare, som emot 4 % ränta af Staten, eller en annan långifvare mottager ett lån för ett industrielt företag, hvaraf, oberäknadt den indirekta förmån landet vinner genom en ny kommunikationsled, långifvaren redan under anläggningstiden skördar en direkt vinst, som, enligt intyg af hans egna embetsman, redan på tredje året uppgår till nära 4 % å lånesumman, samt kommer att högst betydligt ökas; men låntagaren till följd af ogynnsamma förhållanden icke utan äfventyr för sitt bestånd kan undvara den räntefrihet under anläggningstiden, som långifvaren beviljat andra låntagare, men genom en oförklarlig nyck vägrat denne. Månne ett medgifvande af denna likhet i rättigheter kan anses annorlunda än såsom en gärd af rättvisa och billighet, Staten fullt värdig? Jag vågar således vördsamt föreslå: att Rikets Ständer, med afseende på de ogynnsamma förhållanden, under hvilka Borås jernväg öppnats för trafik, måtte bevilja det för berörda jernvägsanläggning bildade bolag enahanda räntefrihet under tre år för det bolaget beviljade lån, som blifvit andra jernvägsbolag förunnad; hvilken räntefrihet, då ränta för den förflutna tiden redan blifvit erlagd, må beräknas från och med år 1866. Om remiss till Stats-Utskottet anhålles. Stockholm den 15 November 1865. L. A. Hollander. Bih till 11. St. Af Herr Ridderstad, C. F., angående dels upphäfvande eller förändring af vissa gällande vilkor för tillverkning af bränvin, dels ock beviljande af premier för bränvinsexport. Enligt Landshöfdinge-embetenas femårsberättelser uppgick redan 1851—1855 fikets årliga medelafkastning i olika slag af spanmål till 9,778,570 tunnor, hvartill kom en årlig potatisskörd, i medeltal uppgående till 5,429,545 tunnor, tillhopa, efter för samma tid gällande priser, bestigande sig till ett årligt totalvärde af 192,885,037 Riksdaler Riksmynt.
Jag känner intet land, mer än Sverige, der icke offentligt rättegångsväsende är förenadt nied juryinrättningen och der icke sakförare finnas med tillräcklig bildning, för att kunna försvara de anklagade; och Ben 17 October e. m. 101 jag vågar försäkra, att, om juryinrättning i något Iand funnes så organiserad sora här, den icke skulle anses lycklig. Om man lyssnar till deras omdöme, som kanske haft pligten att tänka sig djupast in i dessa frågor, jag menar Lagcommitteens ledamöter, finner man, att dessa ledamöter hafva förklarat, att juryinrättningen, sådan den bör vara för att uppfylla sitt ändamål, ännu är för tidig i vårt land, men deremot uppställt ett förslag till en juryinrättning i vårt Iand för en ännu aflägsen framtid, för en tid, då man kan hoppas, att bildningen äfven hos oss just genom denna tryckfrihet, just genom de liberala institutionerna, skall hafva hunnit den grad af mognad, att juryinrättningen äfven här kan blifva möjlig, utan att vara en exceptionsinrättning. Om man med uppmärksamhet genomläser icke blott motiverna, utan äfven texten till lagförslaget, skall man finna, att coramitterade låtit hänföra sig att icke föreslå någon ändring i närvar, juryinrättning endast deraf, att de trott den Hilvar. inrättningen hafva något slags stöd i allm. opinionen. De hafva icke allenast uttalat den öfvertygelse, att den närvar. juryinrättningen är olämplig, utan äfven föreslagit att, om man vill hafva jury, organisera den på ett annat sätt. De hafva föreslagit, att i hvarje län skulle väljas en jury af 3oo personer, qualificerade att blifva jurymän. Redan detta förutsätter en mera allmän bildning, än som nu gifves, då i hvarje län skulle finnas 3oo personer af den bildningsgrad alt kunna döma i egenskap af jurymän. Af dessa 3oo personer skulle på föreskrifvet sätt uteslutas så många, att man slutligen kotmne till 12 sjelfständiga upplysta män, som skulle döma öfver criminelia förhållanden. Med en så inrättad jury tror äfven jag, att en lid kan komma, då den kan stå i bredd med domstolarna.
Alltsedan Justitie-ombudsmans-embetet inrättades, har Riksgälds-kontoret haft sig ålagdt att årligen, inom vissa bestämda belopp, dels bestrida kostnaderna för de af Justitie-ombudsmannen företagna embetsresor och dels betala de vid hans och Tryckfri hets-ko mi ttéens Expedition erforderliga skrif-materialier samt andra expenser. För det förra ändamålet har en årlig summa af 1,000 R:dr B:ko och för det sednare en summa af 300 R:dr samma mynt varit till utbetalning förskottsvis anvisad. Såsom en följd af skjutslegans nyligen beslutade förhöjning och på det att anslaget till skrifmaterialier och expenser måtte, med begagnande af den för alla utgifts-anvisningar vid denna riksdag antagna myntberäkning, varda i rundt tal utsatt, anser sig Stats-Utskottet slutligen böra föreslå, att den till bestridande af kostnaderna för Justitie-ombudsmannens embetsresor, emot derför afgifvande redovisning, afsedda årliga summa måtte för nyss ingångna och påföljande år höjas till Två tusen Riksdaler riksmynt, äfvensom att det likaledes årliga anslaget för upphandlingen af skrifmaterialier samt för andra expenser vid Justitie-ombudsmannens och Tryckfrihets-kommitéens Expedition måtte bestämmas till Fem hundra Riksdaler sagde mynt. I afseende på dessa 2:ne summors utbetalning, användande och redovisning, torde för öfrigt samma stadganden, som hittills varit meddelade, äfven hädanefter böra bibehållas.
Genom en sådan undersökning erhålla också R. St:r material ier, för att kunna sjelfve bestämma de grunder, efter hvilka bevillningen bör utgöras: och för denna orsaks skull eger Utsk:s förslag ett värde, som man möjligen vid första påseendet icke bemärker, men som dock gör 10 Den 1 April f. m. det mera antagligt än något af dem, som bär blifvit framställda. Jag vill emellertid icke förneka, att Frih. Sköldebrands förslag eger förtjenst, men jag tror, att man med detsamma icke vinner, hvad man egentligen åsyftat. Jag antager t. ex., att K. M. remitterar R. St:s skrifvelse, vare sig till KammarRin eller KammarColl. för att efter vederbörande Landshöfdingars hörande afgifva underd. utlåt, i ämnet. Bien huru är det väl möjligt för dessa embetsmyndigbeter att framställa något förslag till grunden för bevillningens utgörande, med mindre än att de infordra en mängd upplysningar, som i delta hänseende äro alldeles nödvändiga? Eljest befinna de sig i samma mörker, som Bevilln.Utsk., och kunna följaktligen icke afgifva något på sakkännedom grundad! yttrande. Huru saken än må betraktas, så blir jag dervid, att Utsk:s förslag är det bästa, hvarföre jag anhåller om bifall till detsamma. Skulle likväl R. o. Ad. vilja antaga något af de andra här framställda förslagen, anser jag Frih. Sköldebrands ega företräde. Gr. Björnstjerna, Carl Blagnus: Innan en rättvis Bevilln.Förordn. kan upgöras, måste man känna det ungefärliga värdet af Svenska jorden, äfvensom i hvilken proportion de olika samhällsklasserna bidraga till statsbehofvens fyllande. När man nu vet, att de illa aflönade embetsmännen, hvilkas bevillning utgår efter 1 procent af inkomsten, betala till staten 85,000 Rdr, under det att handelsoch rörelse-idkande medborgare, efter 2|- procent af deras inkomst, icke betala mer än 106,000 Bdr, visar det sig ju uppenbart, att den grymmaste orättvisa begås mot de förre.
Kassörerne tillökning i missräkningspenningar.v Frän Heden. B onde-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Banko-Utskottets Memorial, M 44, med förslag till förändring af åtskilliga föreskrifter i Irsta, 2:dra och 3:dje artiklarne af Bankoreglementet; dervid beslöts på sätt här nedan förmäles. l:sta punkten, rörande ifrågasatt tillägg tiil 5 § uti nu gällande Banko-reglemente i fråga om tillsättande af verkställande Direktörer, m. tn. I sammanhang med 27 punkten föredrogs Samma Utskotts Memorial, M 46, angående 171 § i nu gällande Banko-reglemente; och blefvo nämnda punkt och Memorial till Utskottet återremitterade; och skulle de, med anledning häraf, afgifna yttranden Utskottet genom Protokolls-utdrag meddelas. S. D. Företogs till förnyad behandling Banko-Utskottets Memorial, M 47, angående föreskrifterna i lista artikeln af Banko-reglementet, hvilket Memorial bifölls med undantag af 9:de punkten, som afslogs. 516 Prot.-Utdrag den 15 Augusti 1863. Den 15 Augusti. Frän Högloft. Ridder skap et och Adeln. S. D. Föredrogs Högvördiga Preste-Ståndets Protokolls-utdrag, JVS 366, innehållande inbjudning till de öfriga Riks-Slånden att biträda hvad Preste-Slåndet, vid behandling af Sammansatta Stats-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Betänkande M 34, i anledning af dels Kongl. Maj:ls nådiga Proposition med förslag till ny Jagtstadga, dels ock enskilda motioner i frågor rörande jagt, beslutat rörande 11 och 21 §§ af förslaget till Jagtstadga; men som de delar af nämnda §§, hvarå inbjudningen hade afseende, redan blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Borgareoch Bonde-Stånden godkända, ansågs inbjudningen ej kunna föranleda till någon annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. Frän Högv. Preste-Ständet.
V i o l a S w a h n - B e r t e t t i. J&lt;§ \ land de svenska kvin(s ^ nor, som i utlandet skapat sig ett aktadt namn, intager Viola Swahn-Bertetti en plats. Hon har visserligen ej hunnit uträtta så mycket, enär hennes konstnärsbana tidigt afbröts, men hon har i alla fall på ovanligt kort tid så- som sångerska förvärfvat sig anseeade i det land, där detta är allra svå- rast att vinna, nämligen i sångens eget hemland, och därför försvarar hon sin plats i Iduns porträttgalleri. Viola Lavinia haititia Bertetti, född Swahn, kom redan vid tidig ålder från sitt fädernehem i Vestergötland till Stockholm, dit hennes föräldrar några år efter hennes födelse flyttade, och där hon nu erhöll sin uppfostran. Sedan hon här äfven förvärfvat sig de nödiga kunskaperna i musiken, lyckades hon till lärare i sångkonsten erhålla den kände tonsättaren Siegfrid Soloman, som vid denna tid — det var i början af 1880-talet — efter sin makas, den ansedda sånglärarinnan vid PetersburgskoDservatoriet Henriette Nissen-Saloman, död, hade bosatt sig i Stockholm. Efter någon tids sångstudier, idkade enligt de principer, hvilka ofvan nämnda europeiskt bekanta sånglärarinna häfdat i sin utgifna sångskola, var den unga sångerskan färdig att fortsätta sina studier i utlandet. Nödvändigheten af en sådan afslutningskurs i utlandet kan knappt bestridas, både därför att undervisningskonsten i sångfacket där slår högre än hos oss, och än mer emedan den för intryck mottagliga eleven i kontinentens storstäder har vida rikligare tillfällen än här att åhöra prestationer, som äro värdefulla och ägnade att utgöra en vägledning för det unga sinnet. Före afresan från Stockholm anordnade hr Saloman en enskild uppvisning, hvarvid hans begåfvade elev hade tillfälle att inför en utvald krets af fackmän och kännare ådagalägga resultatet af sina studier. Man var efter åhörandet af sångerskans prestationer öfverens om, att man här hade att göra ej blott med en rik musikalisk begåfning och en redan nu aktnings f. bjudande teknik utan äfven med en stämma af ovanlig volym och skönhet.
Exc. Hr Gr:n o. Landtm., att endast den första punkten i Konst.Utskits Mein. nu vore föremål för öfverläggningen, samt att den andra punkten ännu ej blifvit R. o. Ad. föredragen. Hr Adelborg: Den af H. Exc. nu lemnade uplysning är aldeles tillräcklig, ty den innebär att, om det första förslaget utslås, det andra alltid återstår att afgöra. Efter det föredrag, som nyss blifvit hållet i denna fråga, är det visserligen öfverflödigt för mig att yttra mig; ty min erfarenhet och mina kunskaper måste, i jemförelse med den föreg:de talarens, vara underhaltiga. Jag tillåter mig dock tillägga något. Enl. § 8 R.F. skola vid föredragningen af mindre vigtiga mål närvara minst 3 StatsRåder utom Depart.Chefen. Om nu Depart.Cheferne skola kunna med vederbörligt nit och omsorg handlägga de på dem beroende ärender, så måste de vara sä mycket som möjligt befriade från att deltaga i beredningen af öfriga mindre vigtiga mål, hvaraf följer, att de konsultativa StatsRåden måste vara niirv:de vid alla dessa. Då man nu vet, att beredning hålles nästan hvarje dag i veckan, så kan man lätt tinna huru mycket de konsultativa StatsRåden måste vara uptagna, och om en af dem sjuknar eller får annat förfall, så måste han suppleras af en Depart-Chef, som sålunda drages ifrån sin rätta verksamhet. — Det är representantens skyldighet att tillse, det Regeringen må kunna utveckla alla de krafter, hvaraf hon är i behof, och att dessa icke må splittras, såsom nu är fallet. Jag lemnar derföre min röst till förslaget om ett nytt konsultativt StatsRåd. Beträffande frågan om ett nytt Depart., så frågar jag enhvar, om icke sjelfva beskaffenheten af vår tid, då de materiella arbetena äro i ständig tillväxt och af så stor vigt, fordrar detsamma. Och det är af nöden, att det inrättas just nu. 3 år betyda mycket, hvad allmänna arbeten beträffar, och isynnerhet för vårt land, som hittills kunnat med så föga fart gå framåt på denna bana.
Salom ett hnfwndsakeligt Ml, för werkclige Hemmansbrukare urkade och niedgijiie rättighet, att idka hnsbehos bränwins rillwerkaing, har nian icke allenast abcropak, utan ock gillat, att de sjelswe utöfwrr behof,vtt, för deras uppehälle, producera den till bränwins bränningen erforderlige sädén. Och dä detta Ml saknas , för ifra-a komne nya bränwins brännare; sä syncs, blett med afseende hära, d.fle icke böra fä njuta enahanda rättighet med werkliga HemmLnebruk.re.' Men hälsörutan förekomma flere andre morMl och betänkligheter, wid här isrägawarande utwidgade bräm klings rättighet. » Efter hwatz Höalofl. UtMtten föresiagit, ffulle t t wäl blifwa beroende pä Hemmans eller jordägaren, att antingen tilläta eller förbjuda, pä Hemmanets ägor teende, mölnare, torpare eller indeldle krigsman, samt pä Landet boende Sländs personer, Tjenstemän och Handtwerkare, att möfwa bränwinö bränning; Men betraktvm endast här nedan anförde till befarande och snart tillsägandeS oundwikeliga följder, af Jord ägarens, del ware sig bifall eller förbud, hälst hwad Torpare och Soldater angar att begagna Bränwins bränning. Bifallet Mll i allmänhet otwiswelagtigt hofwa de Mdcliga och obehageliga M.der: Att, såsom, förberörd! är, sistnämnde inskränkte jorbbrukare, utan all mräkning anwända den spannemäl till bränwin, som dc behsf - Den 4 December. szz bchöfwa til! brödföda: Att de genom ägande ogen Bränwins tillgäng , filma ett förförande och ffadeligt tillfälle, till öfwerflödig förtäring deraf, so n troligen till fink, för mangen öswergac till liderlighet och egen förstörelse:
Preste-Ståndet af flere värde Ledamöter framställde anmärkningar, 1 anledning af Utskottets yttrade tankar rörande behandlingen af en hoä Riksens Ständers Herrar Revisorer före häfd fråga om rättighet att genast till tryckning kunna utbekomma de vid Revisionen förde Protocollér, som angingo Malmö Disconts-Verks förvaltning! så bör härvid ej lemnäs obemäldt, att Utskottet lör ingen del betraktat frågan utur den synpunkt, som skulle det tillhöra Utskottets befattning att i någon måtto anklaga Riksens Ständers Revisorer för deras Beslut och åtgärder; men, då Utskottet, uppå erhållen Remiss af Herrar Revisorers Berättelse, hvaruti äfven berörde omständighet blifvit anmäld, ansett sig förpligtadt, att taga ämnet i. öfvervägande, och derom sig utlåta, har Utskottet, enligt dess öfvertygelse, ej kunnat instämma uti den mening som hos Herrar Revisorer legat till grund för Pluralitetens beslut. Såsom stöd för Utskottets i denne delen yttrade tanka, åberopas 2 §:n 4 Morn. uti Kongl. Maj:ts och Riksens Ständers den 16 Juli 1812 fastställde Tryckfiihets-Förordning, som, i fråga om Protocollér angående Revision af Bancooch Riksgälds-Verken, undantager endast dem hvilka röra desse Verks hendina Ärenden, såsom de der icke kunna till tryckning fordras, eller utan Vederbörandes tillstånd utbekoiumas. X>å sålunda den begärde tryckningen, så vidt BancoUtskottet kunnat inse, ej fick af Herrar Revisorer väg ras, hvilket i sjelfva verket icke heller ägt rum, synes ock, enligt hvad samma §. yidare innehåller, någon laglig grund för upp , *J°fi Hanlö-Utskottets Betänkanderit 617 skof med utleronandet, ej hafva varit för handen; ehuru Utskottet visserligen medgifver, att uti den för Herrar .Revisorer fastställde
Vi hafva nu äfven haft lyckan af H. Exc. Frih. De Geer höra, att också detta förslag hvilar på samma grund. Men båda dessa Hrr hafva kommit till ett olika resultat; den första ansåg nemi. förslaget böra undergå det öde, det erhöll, emedan det var behäftadt med vissa oegentligheter; den andra yrkade åter afslag på nu förevarande förslag, icke derföre att någon oegentlighet deruti förefinnes, utan emedan det skulle väcka föreställningar utomlands om förhållanden, som icke existera. Emot honom har redan en talare uppträdt, på ett sätt, som af en annan ansetts förtjena en tillrättavisning. Då jag nu också uppträder i strid emot H. Exc., sker det med den ödmjukhet, som vid sådana tillfällen alltid bör iakttagas. En talare har visat, huru vår historia bär sorgliga spår af ett sådant för - Den 6 December f. m. 349 biseende i vår grundlag, som här är frågan om att afhjelpa. Det vigtigaste förhållande, som finnes i en stat, är väl det emellan Konungen och hans folk. Man har visserligen förespeglat oss att ingen fara vore för handen. Men vi hafva verkligen upplefvat ett exempel på huru ett annat rike blifvit med oss förenadt, utan att R. St:r hördes. Det lönar icke mödan att tala om att R. St:r vid flera andra tillfällen blifvit hörda. Ett faktum är att föreningen med Norige ingicks, R. St:r ohördan. Hvad som i framtiden kan ske, hör icke hit; jag har lärt mig att betrakta sakerna från hvad som skett. Jag kan för min del icke fatta det vigtiga i de invändningar, som blifvit gjorda emot förslaget; jag kan icke inse hvad främmande makter skulle kunna hafva att erinra emot ett sådant förslags antagande. Äfven jag har något studerat samtidens historia, och om också diplomatien tagit en annan rigtning än förut, så är jag dock nästan öfvertygad derom, att den nuvarande diplomatien icke skulle svara nej. Jag kan icke annat än rösta för bifall. Frih. Sprengtporten: En talare har föreställt sig, att den statsrättsliga åsigt, som jag utvecklat, innefattade något slags undseende för Norige.
Lundby Skönfärgeri och Kem. Tvättanstalt, KINDERGARTEN, (G. O INSÄNDEN TVÄTTAS, BILLIERT. H V A R J E. DIREKT EDRA FÄRGAS M. ~~ * Kt Garantibevis medföljer hvarje armlapp. Sparkassa b % proc. Aktiebolaget Stockholms Privat-Assistans. TJtan lukt. Vattentäta. KRONOR. OÖFVERTRÄFFADT B A N K - GÖTEBORG, Canfield Armlappar. F L. FL. hvars uppgift är att åt unga k v i n n o r ur d e bildade klasserna lämna teoretisk o c h praktisk undervisning i matlagning o c h öfriga detaljer vid h e m m e t s skötsel, börjar åter sin kurs den 15 september. (S. T. A. H. 4529) V a g a Kixidergarten. 41 41 DROTTNINGGATAN 2 9 IDUN — tid, s o m en längre tid vid h e m m e t tjänstgjort, ' och hade h. m:t i första hand tänkt sig detta kunna ske g e n o m upprättande af ett å l d e r d o m s h e m, till hvilket drottningen förklarade sig villig att såsom grundplåt lämna 10,000 kronor. Sofiahemmets styrelse har nu, m e d anledning af denna drottningens varmhjärtade framställning, utfärdat ett u p p r o p till allmänheten o m insamlande af bidrag för upprättande af ett ålderdomshem för d e Sofiahemmets sköterskor, som, när krafterna på grund af ålder eller sjukligbet börja tryta, önska däri inträda. I betraktande af hvad Sofiahemmet o c h de sköterskor, som där blifvit utbildade, under d e gångna årens verksamhet uträttat såväl till enskildas nytta s o m till höjande af sjukvården i hela vårt land, b ö r man väl o c k m e d all rätt kunna hoppas, att denna vädjan till allmänheten skall m e d välvilja upptagas. Bidrag torde insändas till någon af följande, nuvarande ledamöter i styrelsen: förutv. statsrådet G. F. Gilljam, Kungsträdgårdsg. 20, fru H. Gilljam, född Forssberg, Kungsträdgårdsg.
Sedan ifrågavarande underdåniga skrifvelse blifvit den 8 Mars 1864 i Stats-rådet anmäld, hvarvid Kongl. Majit beslöt, att Stats-kontoret skulle häröfver inkomma med underdånigt yttrande och förslag angående lämpligaste sättet för verkställande af Rikets Ständers ifrågavarande beslut, har Stats-kontoret den 12 Augusti 1865 med underdånigt utlåtande inkommit hvarefter Justitie-kanslers-embetet, på nådig remiss, häröfver för sin del under den 22 i samma månad afgifvit infordradt yttrande; och har Kongl. Majit, vid underdånig föredragning af detta ärende den 29 August 1865, i nåder beslutat utfärdandet af kungörelse angående anmälan af anspråk på ersättning för mistade andelar i vissa böter. 22-o af den 21 Oktober 1863 angående upphäfvande af rättigheten att börda jord å landet (137-) Efter Högsta Domstolens hörande har Kongl. Majit den 15 December 1863 godkänt Rikets Ständers ifrågavarande förslag och låtit under samma dag utfärda författning i ämnet. 23:o af den 21 Oktober 1863 angående ändring i Kongl. Förordningen den 13 Juni 1800 rörande städsel och lega af jord på landet (138.) Sedan Högsta Domstolen öfver ifrågavarande förslag blifvit hörd, har Kongl. Majit den 22 December 1863 lemnat bifall lill Ständernas förslag och låtit utfärda Författning under samma dag. 24:0 af den 21 Oktober 1863 angående ändring i nu gällande föreskrifter (16 Cap. 4 § Rätlegångs-balken) rörande anmälan af missnöje emot sådan Domstols i invändnings-frågor meddelade beslut, hvaremot klagan icke får annorledes än i sammanhang med hufvudsaken fullföljas (139.) Kongl. Majit har, efter Högsta Domstolens hörande, i Stats-rådet den 2 Februari 1864 vägrat sanktion å Ständernas förslag. 25:0 af den 21 Oktober 1863 angående ändring i 4 Cap. 2 § Jorda Balken (140.) På grund af Högsta