Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag bör äfvenväl upplysa, att Götha Canal-Direction, långt ifrån att oafbrutet begagna den beviljade Discont-rätten i Banken, stor 800,000 R:dr, oftast inskränker denna Disconträtt till 200,000 R:dr och derunder; och att i sakens natur ligger, att denna rättighets användande till högsta beloppet aldrig utan i nödfall kan äga rum, ty största vinsten består deruti, att Assignationerna löpa länge i allmänna rörelsen, under hvilken omloppstid Bolaget rentefritt njuter den summa de utgöra, hvaremot Ban. ken, ifrån minuten af inlösen, genast påföter 3 procents intresse. Den ii Maj. *79 Friherre Cederström, Jaeob.- Jag anhåller endast att få tillägga några ord till hvad Herr Landshöfdingen Liljencrantz och StatsSecreteraren Mörner redan i ämnet yttrat. Canal-Discontens rörelse består i de medel, som i detta Verk insättas mot 3 procent, och alldeles icke, som Hr Baron Stael förmodat, i de 800,000 Rd.,som denna Discont äger rättighet att, emot 3 procent, på Banken assignera. Detta Creditiv begagnas endast till fond för realisering af utelöpande 3 procents Sedlar; deri igenfinnes orsaken, hvarföre detta Creditif så litet blifvit tillitadt, intill dess den vid denna Riksdag yttrade opinion e. mot Canal-verket gjort dess ( redit vacklande, ehuru Riksens Ständer icke kunna upphäfva den en gång lemnade octroyen förr, ån den i privilegierna fastställda tid tiliandalupit. Herr von Schultzenheim, David.- Som mångå värde Ledamöter i förevarande öfverläggnings-ämne, sedan jag mig anmält, med öfvertygande skäl talat, kan jag föga hafva att tillägga; men vill dock dervid anföra några ord och för nödiga ansedda restrictioner.
17:de punkten. R. o. Ad. godkände den föreslagna voter:spropos:n. i8:de punkten. Den af StatsUtsk. gjorda inbjudning antogs. iq:de punkten. Den föreslagna voter:spropos:n godkändes. ?,o:de punkten. R. o. Ad. fann denna punkt icke erfordra någon åtgärd. Den gjorda inbjudningen afslogs och voter:spropos:n godkändes. Den föreslagna voler:spropos:n godkändes. s3 : d je pu n k t en. 11. o. Ad. fann denna punkt icke erfordra någon åtgärd. Den af StatsUtsk. gjorda inbjudning antogs. 25: t e och 26: t e p u n k t e r 11 a. De föreslagna voterfspropostna godkändes. 27:de punkten. Den af StatsUtsk. gjorda inbjudning antogs. Upplästes och lades på bordet ncdannäinnda utlåttn från StatsUtskottet: N:o 255. med förslag till sammanjeinnkning och votertspropos. i anleda, af RiksSltns olika beslut, ronde mantalspenningarnas beräkning; Statso c h Oecon. Utskotten: 3V:o al, i anleda. af gjorda anmärkningar, dels vid sistnämnde Utsk:s betänk. N:o 36, dels ock vid de förenade Utsk:ns betänk, iN:n 3: N:o 24, i anledn. af vackt fråga, dels om upphörande af kronobrefbäi ingsskyldigheten, dels om ersättning för samina onus; N:o 25. i anleda, af erhållen återremiss 3 Utskrns betänk. Wto 20, rörrde ny indelning till ordinarie knektehåll af oroterad jord, m. m.; N:o 26. i anleda, af väckta motioner, dels 0111 upphörande af post föringsskyldiglie ten, dels 0111 lindring i samma onus; Vidare upplästes Oecon.Utskrs memor. N:o 121 med begäran 0111 bestämdt utlåt af H. R. o. Ad. samt Högv.
Konungen sträckt sina landsfaderliga omsorger till alla Riks-J Styrelsens grenar, samt alla de stora uppoffringar som Hans Kongl. Höghet KronPrinsen, för befrämjande af Rikets välgång, haft osparda; anseendes PrestStändet, för sin del, Rikets Ständer, uti den underdåniga TacksägelseAdressen, särskildt - Prot. Utdrag d. i Dec. 1817* skildt böra tolka Svenska Folkets varma linderdal nigsta erkänsla för den betydliga Spannmålsundeättning, hvarmed Kongl. Majit Nådigst låtit bi.' stå åtskilliga behöfvande provinser, hvilka, utom en sådan Kongl. Nåd, varit i fara, att lida hun« gersnöd; uti hvilket tillägg de öfrige Resp. Stan-’ den, igenom ProtocollsUtdrag, skulle vördsamt och vänligen inbjudas, att sig med PrestStåndet förena. Ut Supra, Ex Protocollo J. U. AtMJJUIST, Xltdrag af ProtocolletJ hållet hos Hedervär-' da BondeStandet vid Urtima Riksdagen i Stockholm, den I Dec. 1817. S. D. Vid ytterligare föredragning af det ämne, som Vällofl. BorgareStåndet, medelst ankommen Deputation, och Högvörd. PrestStån-; det, genom meddeldt ProtocollsUtdrag afd, 39 sistl. November, framställt, att, genom en stor Deputation, underdånigst uppvakta Hans Majit Konungen, Hans Kongl. Höghet KronPrinsen samt Hans Kongl. Höghet Hertigen af Södermanland, för att så väl betyga den underdånigste vördnad och tacksamhet för Kongl. Maj:ts höga och landsfaderliga omvårdnad för Riket och Hans Kongl. Höghet Kronprinsens outtröttliga bemödande, att jinderstödja Konungens Nådiga afsigter, som ock åda - i Proh Utdrag d 2 Dee, 1817. ådagalägga sin underdåniga glädje deröfver, att Hans Kongl, Höghet ArfPrinsen upphunnit de är, dl äfven
Vi veta, att socknarne under flere föreg:de Riksdagar sökt få helgonskylden dem återgifven, och sålunda bortryckt från det ändamål, för hvilket den i mer än Irenne århundraden varit använd. Man har äfven försökt, alt i domstols-väg göra dessa sina afsigter gällande. Alla ansträngningar hafva dock strandat mot R. St:rs fasthet, mot domstolarnes rättskänsla. Men man tänker förmodligen lyckas på samma sätt som friaren, hvilken, sedan han sex eller sju gånger fått afslag, ändtligen lyckades erhålla sin skönas hand, emedan hon icke ansåg någon annan utväg att slippa honom. Jag tror likväl icke, att R. St. äro reducerade till denna nödvändighet. Vid 1848 års Riksdag blef ärendet med nödig fullständighet af StatsUtsk. behandladt; och R. St. förklarade då, uti deras underd. skrifvelse M 21, dels att det 1840, i st. f. helgonskyld, medgifna penninge-anslaget till Lunds kathedral-skola beviljats endast på det nämnde skola måtte komma i åtnjutande af nödige medel, utan afbidan af de tjenstemäns afgång, till hvilka helgonskylden dittills utgått; dels ock, att anspråket om ersättning af de medel, som under loppet af några år utgått till berörde kathedralskola icke egde tillämpning på denna fråga, emedan den till detta ändamål använde helgonskyld vore af väsendtlig olikhet med den, hvilken från äldre tider utgått från de närmast intill städerne belägne socknarne. På grund häraf, och då Lunds kathedral-skola vore 422 Den 22 Juni en ny läro-anstalt, som endast ett mindre antal år egt bestånd, ansågo R. St. det år 1840 medgifna anslaget icke kunna åberopas till stöd för yrkandet om serskildt högre anslag för den då ifrågavar:de helgonskyldens aflyftande. Dessa grunder anfördes äfven för Ständernas afslag å samma yrkande vid 1851 års Riksdag. Hr von Troil har visserligen sagt, att frågan nu skulle befinna sig i ett annat skick; men hvari består detta förändrade skick? Jo, deruti, att man utsträckt ämnets utredning jemväl till Halland.
L) ^ktt 6e bärä till 8latsVerket viäars inL^tanlls betalningar, ej varöa till Lanken, utan omeöelLart till L:gsLontoirels ciis^osition aliemnacie; oell k) ^tt secian lien okvanberöröe ligvicien kör 8tatsVerkets LapitaI8kulcl, genom L:gsLontoiret blikvit verkställd, Lanco8t^reisen kommer att till 8tatsVerket, emot bebörigt gvitto, återställa X. LtgtsLontoi, ets bälia bitböranöe körbinclelser nemi. Xn, »5 6. 22 äunii ,8io ä L:cir 11,416,94^: 4o9. pell Xn, ak <lroäulii 1811 ä L;c!r 5oo,ooo. — - L-len att cieremot neciannämncie till Lanken tiö ester annan akgikne 8tatens 8kulcikörbinlielser kör clet ak L:gsXontoiret intill 1820 ärs slut mot Letänkanclen, X:s 54, 56. 677 maga i Länkens värö gvarblikva tilis viciare, oell sä länge enligt L. 8t:rs nu ksttacie beslut L:gsXontoirets 8kulcl kör bvaci ä ikrägavarancie X, eciitiv blikvit I)-ktaöt skall, meli en 8umma sk 4,o>4,852 L:ör 16 sk. Z r:st i LancoLäkcnska^erne inom Linien Lalsneerss. Loek uncierställes allt lietta L. 8t:rs viciare I^sta be^rökvancie. Den ?5 Xeb>'. i83o. ^:o ZZ.
Jag gör del dels 21 II. 5 34 I111333S D e 11 1 Mars. emedan jag anser det vara det enda formenliga, att de säl skildta RiksStms beslut öfverlemnas till vederbör. Utsk. lör att sammanjemkas; och dels emedan jag anserldet vore att a vår sida uppenbara att vi med alltför stor lättsinnighet behandlade de vigtigaste frågor, om vi i ögonblicket, sedan vi efter dagars öfverläggningar fattat ett beslut, vore färdiga att ändra det. Det skulle vara Ståndet föga värdigt. För Caesar var det berömligt , att han kunde säga: ’’veni , vidi, vid!’’ men jag hemställer huru pass berömligt det skulle vara för ett RiksSt., om man kunde säga alt det slöt, beslöt och bröt. Hr Rosenblad, Bernh.: I afseende på den förmenta stridighet, som skulle komma att uppstå i afseende på R. o. Ad:s beslut i andra punkten, i händelse R. o. Ad. genom antagandet af BorgareSt:s inbjudning skulle frånträda sitt förra beslut i denna fråga, så får jag erinra derom, att R. o. Ad. icke fattat några sådana beslut i de efterföljande punkterna, som stå i rak strid med den redaction af i §:n , som Presteoch BorgareStin antagit. Om möjligen några smärre punkter, några redactionsjemkningar kunde blifva behöfliga, så är det en sak, som då af sig sjelf låter sig verkställa, när sammanjemknings-beslutet kommer ifrån Utsk:n. Jag får fästa uppmärksamheten derpå, att just i den hufvudsak ligaste eller en af de aldra hufvudsakligaste punkterna i betänk., i i5 §:n, blef den mening, som yrkades i sammanhang med i §:n, af R. o. Ad:s dåvar. majoritet afslagen just på grund af den, af dem som delade majoritetens tankar om i §m, yttrade öfvertygelse att beslutet i i §:n icke kunde undgå att litet förr eller sednare undergå förändring.
Besv,- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N.-o 112. hafva UlskotLen tagit i betraktande, att de med en tidigare uphrtrd på Gottland förknippade, af motionären anförde, olägenheter, äro af ständig beskaffenhet, och att serskilde föreskrifter till undanrödjande deraf följaktligen af behofvet påkallas; hvadan och enär någon olägenhet för Stats-Verket af framflyllning utaf uppbörstiden derstädes så mycket mindre hör kunna ifrågasättas, som en dylik undantags-lag varit gällande för Stora Kopparbergs Län, allt sedan år i 8a3, Utskotten funnit sig höra understödja motionärens förslag i afseende å tiden, bvarförinnan Kronouppbörden på Gottland icke lämpligen bör utsättas; till följd hvaraf och sorn uppbördens afslutande, samt summariska redovisningens afgifvande svårligen kunna medhinnas på kortare tid, än den af Kongl. Maj:t, på sätt ofvanberördt är, för innevarande år bestämda af En och en half månad, Utskotten vördsamt tillstyrka Rikets Ständer alt i underdånig skrifvelse till Kongl Majrt hemställa, det Krono-Upbördsstämmorna på Gottland icke må utsättas förr än från och med Maj månads början, samt tiden, dels inom hvilken Upbördsmännen skola begära handräckning, i afseende å bortflyttade och lill vistelseorten okände personer, som häfta för Kronoutskylder, dels ock för summariska redovisningens afgifvande, må för Gottland bestämmas till den i5 Juni hvarje år. Slockholm den 22 April lS/p. Reservationer: anmälde af Herr Friherre Palmstjerna och Herr Printzensclijöld. \o las. Ank. till Exp.-Utsk. den 23 April, kl. 11 f. ro. Utlåtande, i anledning af äterrerniss å Betänkandet N:o 3g, angående personliga skjddsajgijtens användande lill organiserande af arbets-inrättningar. Omförmälde Betänkande har, enligt från Riks-Slånden ankomne Protocolls-Uldrag, blifvit af Höglofl.
Bjällrorna klinga muntert från de förbiilande ekipagen med livréklädda betjänter och från de långsamt framskridande arbetsslädarne. Hvilket skratt och prat bland de promenerande! Hvilka friska ansikten och präktiga toaletter! I bokhandelsfönstren prunka en mängd böcker i färgrika band, och juvelbutikerna skimra af guld, silfver och kristall. Det är kort före jul och öfverallt råder glädje och lif. Hon är ute och går med sin man. Många äro de män, som med beundran låta blicken hvila på den unga, smärta kvinnan med den friska, blomstrande hyn och det vackra, blonda håret, och det är icke blott hennes höga samhällsställning, som framkallar de många vördnadsfulla hälsningarna. De ha varit ute på visiter och äro nu på väg hem. » Har du något emot, att jag lämnar dig nu? » frågar han, » jag måste utträtt a några affärer här i grannskapet. » » Det får du gärna göra. » Hon betraktar mängden, som böljar emot dem, och blicken stannar ofrivilligt vid ett vackert, manligt ansikte med ljust skägg. Nästa ögonblick ser hon likgiltigt åt ett annat håll, liksom alla vackra, behagsjuka kvinnor pläga göra. Först då den okände kommer näimare, och hon ser, att han hälsar på henne, ger hon honom ännu ett ögonkast. Hans blick tränger till hennes hjärta, det är samma sorgsna blick, som hon så väl kommer i håg från ungdomstiden, den vackre, reslige mannen, som går förbi henne, är Robert Vorenkamp. Nu spåras icke mer någon tafatthet i hans sätt. Hennes hjärta klappar häftigt. En hög rodnad färgar hennes kinder vid tanken på den blick, full af glöd, som så tydligt vittnade om, att hennes blotta åsyn varit nog för] att den gamla kärleken åter skulle flamma upp i hans själ, ehuru så många år nu lågo mellan det närvarande och det förflutna. » Det var Vorenkamp, » säger hennes man. » Ja ». » Jag läste i tidningen i morgse, att han nu är kallad till Amsterdam. » » Jaså är han det. » » Farväl nu! » De skiljas med en flyktig, kall hälsning; hon går vidare som i en dröm, och de välkända dragen stå alltjämt så tydligt för hennes blick.
Då gick Jesus sin väg utaf templet; och hans Lärjungar gingo till honom, att de skulle låta honom se templets byggning. Då sade Jesus till dem: Sen I icke allt detta? Sannerliga säger jag eder: Här skall icke låtas en sten på den andra, som icke blifver nederbruten. Och när han satt på Oljoberget, gingo hans Lärjungar till honom afsides, och sade: Säg oss, när detta skall ske? Och hvad varder för tecken till din tillkommelse, och verldens ända? Då svarade Jesus, och sade till dem: Ser till, att ingen förförer eder. Ty månge skola komma i mitt Namn, och säga: Jag är Christus; och skola förföra många. I skolen få höra örlig, och rykte af örlig; ser till, att I blifven icke försoffade; ty allt detta måste ske, men det är icke straxt änden. Det ena folket skall resa sig upp emot det andra, och det ena riket emot det andra; och skola blifva pestilentier, och hunger, och jordbäfning, mångastäds. Då skall nöden aldraförst begynnas. Då skola de öfverantvarda eder uti tvång, och dräpa eder; och I skolen blifva hatade af all folk, för mitt Namns skull. Och då skola månge förargas, och inbördes den ena förråda den andra, och inbördes hata hvarannan. Och månge falske Propheter skola uppkomma, och förföra många. Och efter det ondskan får öfverhandena, varder kärleken i mångom förkolnad. Men den som blifver fast uti ändan, han varder salig. Och detta Evangelium om riket skall varda predikadt i hela verldene, till ett vittnesbörd öfver all folk; och då skall änden komma. När I nu fån se förödelsens styggelse, af hvilko sagdt är genom Daniel Propheten, ståndande i det helga rummet; den som läs det, han gifve akt deruppå; De som då i Judiska landet äro, fly de på bergen; Och den som är uppå taket, han stige icke ned, till att taga något ut af sitt hus; Och den som är ute på markene, gånge icke tillbaka efter sin kläder.
Täger man vidare i betraktande, att om Grins förslag antages, och man än förutsätter, att de män, som upgjort förslaget, äro redbara, så att man med dem icke har att befara någon tvist; kan likväl anledning till en sådan å Statens sida icke destomindre upstå, då hvar och en lätt inser att Staten icke alltid har att hålla sig till desse Hrr, enär de, till följd af den dem förbeliållne rätt, möjligen öfverflytta sina förbindelser på ett eller flere bolag, hvars bildande eller erkännande icke vidare beror af Staten. Enl. detta förslag kunna alltså våra inre kom munikationer komma i händerne på personer, hvilkas rättsbegrepp icke kunna beräknas och äro fullkomligt okände. Jag tror mig sålunda hafva ådagalagt de outhärdliga svårigheter och olägenheter, som med Gr. Rosens förslag äro förknippade. Ingen vinst kan af detsammas antagande upstå; ty alla deri omnämnde fördelar äro endast förespeglingar, som i verkligheten aldrig komma att finnas. Jag anhåller att dessa anmärkmr måtte få åtfölja remissen till StatsUtsk. Hr von Troil, Sam. Gustaf: Sedan Frih. Palmstjerna så fullständigt framställt de många olägenheter, som vidlåda Gr. Rosens förslag, kan det visserligen anses öfverflödigt, att äfven jag i samma syftning här npträder, helst jag, såsom ledamot af StatsUtsk., blir der i tillfälle att vid frågans första behandling underkasta henne den pröfning, hon förtjenar; men Gr. Rosens motion omfattar en fråga af så omätligt stor vigt för fäderneslandet, så djupt ingripande i alla dess förhållanden både för samtid och efterverld, att jag anser det vara af vigt, att, innan motionen remitteras till StatsUtsk., framhålla de vådor, som af förslaget kunna upstå. Detta förslag är ganska fyndigt upstäldt och för den oinvigde serdeles lockande. Det går ut på ingenting mer och ingenting mindre än, som Hr Grin sjelf framställt, att Den 21 December.
Litt F) samt 13:de och 14:de punkterne äro af samtlige Riks-Stånden gillade. I5:de punkten, angående anslag till understöd för vetenskapliga arbebetens utgifvande, har blifvit återremitterad af Ridderskapet och Adeln, som förklarat, att Ståndet, i följd af dess afslag å Stats-Utskotlets Utlåtande N:o 32, rörande Kongl. f. d. Canzli-Styrelsens Iland-cassas öfverlemnande till Riksgälds-Contoret, ansåg de uti denna puukt omförmälde 450 R:dr icke höra å 8:de Hufvud-Titeln uppföras, samt al Preste-Ståndet, med förklarande, alt Ståndet, som afslagit Utlåtandet N:o 32, ansåg Utskottets i denna punkt afgifne tillstyrkande böra rättas, i öfverenstämmelse medjsagde afslag, hvaremot Borgareoch Bonde-Stånden denna punkt bifallit. Då Utskottets nyssberörde UtlåtandeN:o 32 således äfven blifvit af tvänne Riks-Stånd afslaget och af de tvänne öfrige bifallet, anser UtskoLtet, intill dess denna fråga fråga kan blifva definitivt afgjord, lämpligast vara, att det såsom ränte-ersättning för Kongl. f. d. Canzli-Styrelsens Idand-cassas fond till Kongl. Majlis disposition ställde anslag till understöd för Vetenskapliga arbetens utgifvande, 450 R:dr årligen, icke å Riks-Staten uppföres. I6:de punkten, angående anslag till Institutet för Blinda och Döfstumma, har af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet blifvit återremitterad, med gemensamt förklarande, att desse begge Riks-Stånd ansågo sig hafva genom återremissen uttryckt deras önskan, att Stats-Ulskottet må, efter ytterligare tagen kännedom af förhållandet, finna utväg att till någon del föreslå medel till de af motionärerne, enligt denna punkt, äskade anslag för de nyttiga ändamålen.
Landtm., att under densamma hade yrkats: dels att Utsk:ts Utlåt, måtte bifallas; dels af Hr Trolle, att R. o. Ad.,; med afslag å Utlåtit, skulle besluta: att, derest Stockholms stad, för anläggande af en strandgata utmed stadens cellfängelse och rådhus, innan R. o. Ad. till Adelsmöte sammanträder, borttager de nedanför rådhuset uppförda vanprydliga byggnader, Riddarh.-Direktionen må ega att så stor del af Riddarhusets tomt jemte derå varande byggnader, som erfordras för framdragande af en sådan gata i rät linie med cellfängelset och rådhuset till Riddarholms-kanalen, Den 16 Juni. 683 till Stockholms stad upplåta mot den ersättning i kapital eller viss årlig afgift, som skäligen kan betingas, och under förbehåll att den del af tomten, som afstås, genast afrödjes och icke någonsin får till annat ändamål än gata användas; samt att, i händelse en så beskaffad upplåtelse eller ock expropriation kommer att ega runi, Riddarh.- Direktionen må vara berättigad att ordna återstående gårdsplatsen antingen genom nybyggnad i hufvudsaklig öfverensstämmelse med det af Direktionen understödda förslag, eller ock annorledes, dock så att sammanlagda kostnaderne icke må öfverstiga det belopp
Rörande väckt fråga om befrielse för Götheborgs Stad från Inqvartering åt den der förlagda Escader af Arme'ens Flotta; samt Om Löneförbättring för Ledamöterne i Rikets allmänna Ärenders Beredning. 2:0 Återremiss af Allmänna Besvärsoch OeconomiceUtskottets Betänkande, angående yrkad befrielse för KronoHemman i Norra Halland från skyldigheten att till Warbergs Fästning lefverera Bränntorf. 3:o Bifall till BancoUtskottets sednare Betänkande, rörande frågan om Liqvid med DiscontVerkens egna Sedlar för Lån och Omsättningar; dock med det tillägg, att Liqviden af Lån i FilialDisconterne endast med dessa Disconters Assignationer, men ej med deras TreProcents Obligationer, må verkställas. 4:o Gillande af LagUtskottets Utlåtande, angående Riksdagsmans rättighet, att, utan annan än den vid Riksdagen företedda Fullmagt, kunna derunder bevaka Enskiltas Mål. 14 Den 2 Martii. Af den 17 sistledne Februarii: 1:0 Med underrättelse, att Ståndet låtit bero vid StatsUtskottets svar å gjorda Anmärkningar vid dess afgifna Utlåtande i frågan om uppskof med Redovisningen af KronoUppbörden; äfvensom vid LagUtskottets Yttranden, i anledning af dels BondeStåndets anmodan att inkomma med Förslag till underdånig Skrifvelse, om npphäfvande af de utaf Landshöfdingarne stadgade Vitén, samt dels BondeStåndets Återremiss af Utlåtandet öfver JustitiasOmbudsmanuens EmbetsBerättelse. 2:0 Örn Bifall till Allmänna Besvärsoch OecojiomueUtskottets Betänkande, angående föreslagen ny Reglering af Socknarne i Riket, 3:o
De då ingifna anföranden hafva veterligen icke förbigått någon enda omständighet, ifrån aldra äldsta förhållanden, då utskrifningen med sina yissa concessioner och förbehåll var allmän, då sedermera för de oredor, ofta våld, som dervid föreföllo, krono och kronoskatte tid efter annan sjelfvilligt åtogo sig ständig rotering, under det frälset insåg, att någon dug omsider för en blidare tid skulle dagas — intill närvar., då hvar och en, när det gäller, är färdig att blöda för sin fosterjord, men att under freden icke med utlagor utmärglas eller förstöra de krafter, som, då krigsbullret ljuder, såväl aro af nöden. Dessa handlingar åberopa vi; de tolka våra tankar, våraskäl och vårt gemensamma åsyfteförsvar under kriget och lugn och trefnad under freden, hvilket sker, när ingen uti dess lagliga rätt störes. Fjäre Härad. N. s.1. Silfver schjöld, genom P. Wesslau, enligt generel fullmakt för Gåsevadsholms underlydande utsocknefrälsehemman. För utsockne-frälsehemmanen i Tölö pastorat underskrifva derjemte, enligt lill roterings-commissionen inlemnad fullmakt; Nils Olsson , JN:o 6, Lerberg. Bergman j N:o 6, Anderstorp. Börje Magnus Johansson, N:o 5, Skörby. Niclas Andersson, JN:o 7, Hjelmared. Jöns Nilsson i Dunseröd. Zach. Österling. Nils Hagberg. Samuel Norberg. k Onsala sockens vägnar, enligt förut företedd fullmakt: Carl KRydell, k Wallda och Släps socknars vägnar, enligt förut till roterings-commissionen ingifven fullmakt: C. G. Brulin. T:s Olsson. För utsockne-frälsehemmanen inom Fjärås pastorat underskrifva, enligt till roterings-commissionen ingifven fullmakt; P. Wesslau. Lars Hansson i Måå, m. h. i p. För utsockne-frälsehemmanen inom Hunehals socken, enligt fullmakt: P. Wesslau, För ölmvalla pastorat, enligt till roterings-commissionen inlemnad fullmakt: Johan Börjesson.