Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om man så vill, så kan man visserligen kalla det så ; det rörer likväl icke annat än en reservation af medlen, på det att, när R. o. Ad. framdeles, såsom jag tror nästa Onsdag eller måhända ännu snarare, kommer att taga i öfvervägande de frågor, som här äro berörda, det 11. Ståndet då må hafva medel reserverade, hvilka kunna få åtfölja de beslut, som dervid fattas. Då det är all sannolikhet i att, när extraslatsregler:n förekommer, den icke blir genast antagen utan med anmärkntr återremitterad lill Utsk.; så komma icke allenast hvad som då anmärkes, utan äfven den fond , sorn här reserveras, ätt åtfölja, för att göra framställningarna verkställbara och innehålla substratet för R. o. Ad:s beslut, utan att dock afgå i form af motion. En annan värd talare har yttrat bekymmer för realisationens bestånd. Det skulle bekymra mig sjelf mycket, om någon kunde ådagalägga, att jag alltför lättsinnigt betraktat denna sak. Jag har baft tillfälle att vid flera riksdagar, till följe af R. o. Ad:s förtroende, i Bancooch StatsUtsk:n arbeta till största consoliderande af bankens fonder, till realisationens betryggande. Jag är ännu af den öfvertygelse, att detta är ett af de vigtigaste ärenden, som kunna betänkas. Men jag åberopar i detta fall hvad som redan är fullkomligen kändt, och jag ber nu ytterligare att få fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att sedan banken är försedd med en grundfond, som i föihållande till vår rörelse har blifvit ansedd vara fullkomligen tillräcklig, och som verkligen är det; så, då för ögonblicket dess bestånd är försäkra dt, må man förgäfves söka dess bestånd för framtiden i något annat, än i nationens egen välmåga, i varustaplarna, i producterna. Intet annat i verlden finnes för att uppehålla bankens bestånd, allt annat är en lek.
D, Då nu å nyo föredrogs Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens den 4 sistlidne April, under N:o 19, afgifne samt den 13 i samma månad e. m. på bordet lagda Utlåtande, i anledning af gjord hemställan , att Rikets Ständer mitte hos Kongl. Maj.t i underdånighet begära del af de Krigs-Dagar, som äro under utarbetning ; Hef samma Utlåtande af Ridderskapet och Adeln afslageti Vid förnyad föredragning af Stats - UtJ skottets den 6 dennes, under Nio to*), afgifna och den 7 derpåföljde e. m. på bordet lagda Utlåtande öfver gjorda anmärkning gar vid Utskottets, under Nto 107, förut meddeldte Memorial, i fråga om utbetalning af det utaf Rikets Ständer beviljade förskott af 100,000 R:dr B:co till Götha Canal-Byggnads fortsättning, fann Ridderskapet och A« deln, att, enär sistnämnde Memorial redan blifvit den 4 dennes f. m. af Ridderskapet och Adeln bifallet, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till handlingarne. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Allmänna Besvärsoch Oeconomie - Utskottets dea 2 sistlidne Maj, under N;o 91, a%ifna> Proi'. Utdrag den ii Maji 1829! 41 samt deh 7 derpåföljde éi ro. pä bordet Iap-' da Utlåtande öfver gjorda anmärkningar vid Utskottet*, under N:o 54, förut meddelade Betänkande , rörande Motioner, dels att den ännu beridna delen af Smålands Hussar-Regemente måtte få afsitta , dels att GeneralMönstringar måtte hållas endast hvart tredje år, utan några andra Mönstringar deremellan , och dels att både Ryttare och Soldater matte få beklädas med Vadmal.
Efter någon öfverläggning stannade Kyrkorådet i följande beslut: 1:o att Kyrkorådet ansåg sig icke vara skyldigt att emottaga skriftliga förklaringar från inkallade parter, utan borde desse komma personligen tillstädes; 2:o att, då Egendomsägaren icke med vederbörligt läkarebetyg styrkt sig hafva skäl för uteblifvande denna dag, Kyrkorådet ansåge honom skyldig böta Fyra R:dr, enligt 8 § i Kongl. Förordningen den 29 Augusti 1843; samt 3:o att, enär ej heller Hushållerskan denna dag instält sig, ehuru kallad, Kyrkorådet funne äfven henne skyldig att böta Fyra R:dr; hvarefter i protokollet tillägges, att »Kyrkorådet ansåg sig härmed hafva sökt på möjligaste sätt fullgöra sitt ålig»gande, och dä både Egendomsägaren och Hushållerskan uttagit betyg och flyttat »från församlingen och Pastor derjemte uppgaf, att han insatt förhållandet i dessas »betyg, kunde Kyrkorådet icke företaga några vidare åtgärder rörande delta ärende; »dock att Kyrkorådet skulle härom underrätta Domkapitlet.» Uti den besvärshänvisning, som härefter i protokollet är intagen, föreskrefs, bland annat, att Klaganden borde sist inom fjorton dagar efter besvärstidens utgång medelst diariibevis styrka, att han klagomål fullföljt och att, om denna eller öfriga föreskrifter försummades, »klaganden förlorat sin talan och Kyrkorådsprotokollerna vunno laga kraft». Emot Pastor i Församlingen har särskildt uti ofvannämnda klagoskrifter blifvit angifvet: dels att han vägrat utgifva prestbevis för Egendomsägaren och han familj, hvilket, för tillämnad skattskrifning i Stockholm, blifvit af denne genom ombud två särskilda gånger hegardt; dels ock alt, då sådant bevis slutligen meddelades, detsamma varit emot sanningen stridande och ofullständigt, i thy att det innehållit ej mindre, att Egendomsägaren »hade i vissa delar af kristendomen en orätt uppfattning», utan att i betyget uppgåfves, i hvilket afseende denna uppfattning vore oriktig, än ock att Egendomsägaren »varit inkallad inför Kyrkorådet till erhållande af föreställningar för förargelseväckande uppförande», utan att närmare förmäldes, hvaruti detta skulle hafva bestått.
Nro 57, gjorda anmärkmr föranleda till detsammas återremitterande, blef denna propos. med ja besvarad. Föredrogs och biföllos StatsUtskrs nedannämnde d. 16 dennes e. m. på bordet lagda utlätrnr Nro 58, i anledn. af väckta motioner, ang:de upphörande af och nedsättning uti de vid äganderättseller åbo-ombyten å rusthåll och båtsmans-rotehemman utgående afgifter till Wadstena krigsmanshusoch amiralitets-krigsmanskassorne; Na» 59, i anledn. af väckta motioner, ang:de nedsättning, i arrendet för Wendtholms kungsgård; Nr o 60, i anledn. af väckt motion, angrde förlängd arrendetid för E. Marmén å indragna korporalsbostället Wettsta; Nro 61, i anledn. af väckt motion, angrde upplåtande af en kronan tillhörig lägenhet i Ronneby till plats för tinghus åt Medelstads härad; samt Nro 62, i anledn. af väckt motion, angrde förändrad reglering af häradshöfdinge-, kronofogdeoch häradsskrifvare-boställena i Åhs, Gäseneds och Kullings häraders domsaga. Föredrogos och lades till handlingarne StatsUtskrs d. 16 dennes e. m. på bordet lagda mern. r Nro 63, i anledn. af erhållen återremiss å StatsUtskrs utlåt. Nro 20 ; och Nro 64, i anledn. af erhållen återremiss å StatsUtskrs utlåt. Föredrogos och biföllos StatsUtskrs d. 16 dennes e. m. på bordet lagda ullåtrn Nro 65, angrde ersättning för utgifna samt i Götheborgs och Röhus läns ränteri-räkenskaper balanserade förskotter till kostnader i anledn. af kolerafarsoten; samt Nro 66, i anledn. af fullmäktiges i riksgrs-kont. anmälan om otillräckligheten af det för taxeringskostnaderne inom Norrbottens län anslagna belopp.
Anmältes och mottogs en V-pm-nron frän det Wällosiiga Borgare, Ståndet, anförd af Herr Rådmannen d>lorä!in6, som förmälts, ak til Borgare-Ståndet blifwit ingjfwet en ansökning af Borgmästaren i Söderhamn Olok Himbreus a egna magnar, samt efter anmodan af Rådmännen derstädes Bsn^t Israel öäman och Lrie Lerx, samt TnllUntpekloren ^oban Wennberg, hwaruki anhalleS om befrielse fran ersättning til Riksens Ständers Landus för bristande Slangoch l^Isnusskänr jern, hwarä genom ^lkeisu^en josian kvliclss blulkmsns öfwade smek, til Lancolans erhållande, större ^rrelter blifwit ukgifna, .ni som sioarade mot beloppet af det i sädant ändamål i Söderhamns wag nedsatta jern; hwilken ansökning BorgareStandet förehaft och remiitersr til Banco - Utskottet, för at desi utlåtande deröfwer inhämta. ve^rnsrionen bcswarades och afträdd?. t 22Y Hans Lxcellencs Herr Grefwe» och Landt - Marskalken anmälte härefter ak en sadan ansökning äflveu blifwir kil Hanö LxLLllsncs inlemnad, hwilken ock i dag skulle Ridderskapct och Adeln föredragas. Grefwe Märner, Larl Oabriel. Såsom Ledamot af kanea-Utskottet fär sag den äran nämna, det UiskotretS tanka ej warit at halla hemligt något som Utskottet ansage möjeligen kunna uppenbaras. Slutet af Lanea - Utskottets krotocolls» Utdrag utwifar, al Utskottet i sin fluteliga berättelse til Riksens Ständer arnat i denna del upsylla Högloflige Ridderskapets och Adelns wänkan.
Eöredrogos och biföllos LagUtskits nedannämnde den 18 dennes bordlagde Betänkanden: Nio 12, i anledn. af väckt motion om förändring i lagens Stadganden angide dana-arf; och N:o 13, i anledn. af vackt motion om utfärdande af en författning, hvarigenom förklaras, att kronojord, som blifvit till skatte löst, må i dens liand, som gjort skatteköpet, anses såsom aflinge. Föredrogos, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, LagUtskits den 18 dennes bordlagde Betänkin: N:o 15, i anledn. af väekt motion om giltomaunarättens uphörande; och Nio 16, i anledn. af väckt motion om förändring eller uphäfvande af 2 Kap. 5 g GiftermålsBalken. Anmäldes och lades på bordet BankoUtskits Utlåtin : N;o 10, i anledn. af väckt fråga om prägling af guldmynt å Den 25 Jennar! f. m. 1(17 10 och 20 Rdr Krats valör under benämning af enkla och dubbla Caroliner; N:o 11, i anledn. af väckta förslag, dels om indragning af sedlar å 1 Rdr Ernt, dels om utlemnande i rörelsen af sedlar å 2 Rdr Banko eller 3 Rdr Kmt, och dels om skyldighet för Banken att alltid i vexling tillhandahålla hela Specier; N:o 12, i anledn. af väckt motion om förändrad beskaffenhet af RiksBankens och de enskilda Bankernas sedlar; äfvensom om uphörande af prägling af Silfvermynt å högre valör än 25 öre; N:o 13, i anledn. af väckt motion om rättighet för Hypotheksföreningarne i riket att utgifva depositionsbevis m. m.; äfvensom samma Utsk:ts Memorial Nio 14, ang:de sättet för behandling af frågan om Bankovinstens användande. Slutligen föredrogs, men begärdes på bordet af Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr., ett från Högv.
SlåndeL lät vid Utskottets hemställan, angående Irsta punkten af Betänkandet N:o 68, rörande biskops-embetenas indragning, bero, men hvad Utskottet föreslagit uti sednare delen af nämnde betänkande blef af Ståndet af slaget. Betänkande JV:o lod, i anledning af väckt fråga oui prestanda för dem, som af kronofogdarne antagas till biträden. Bifölls. Dito N:o io4j i anledning af väckt motion, om förklaring af 9rde punkten i Kongl, kungörelsen d. 3 Dec. 1842, angående upphörande af afgift för försegling af kärl, lådor eller omslag, deri varor eller flyttgods transporteras. Bifölls. Betänkande N:o io5, i anledning af väckt motion, angående förändrad beräkningsgrund för åtskillige kommunala utskylder. Bifölls. Dito 2V:o io6j i anledning af väckt motion, angående undersökningars anställande för sänkning af sjön Wenern. Bifölls. Den 19 Juli. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-utskottets den 14 uch 17 dennes pä bordet lagda utlåtande N:0 241, i anledning al erhållna ålerremisser å betänkandet N:o 192, angående aflöningen för Rikets Ständers nu varande Justitie-ombudsman och hans vikarie, biföll Ridderskapet och Adeln Utskottets tillstyrkande i fråga om serskildt arfvode lill den person, Prot.-utdrag den 49 Juli 1848. 561 son, hvilken förrättar Justitiae-ombudsmannens förut innehafvande tjenst, samt befanns ifrågavarande utlåtande för öfrigt icke erfordra någon åtgärd. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärs-och Ekonomi-utskottets den 14 och 17 dennes på bordet lagda utlåtande N:o 102, i anledning af erhållna återremisSer af Utskottets betänkande N:o 68, vidblef Riclderskapet och Adeln sitt förut i ämnet fattade beslut samt lades ifrågavarande utlåtande till handlingarne.
Det till bildande af en ny representation författade grundlagsförslag, om hvars antagande eller förkastande nu skall beslutas, är, så i form som sak, det odugligaste i den vägen, hvarom jag kunnat göra mig begrepp. Jag behöfver blott läsa de första raderna af den nya vallagen, för att stöta på en otydlighet, som Den 28 Augusti. 15 kunde ge anledn. till följdrika tvister. Der läses, att ”valrätt tillkommer Svensk man, som å landet äger, med stad gad kronoäborätt, eller för embete eller tjenst, innehafver, jord, ”bergsbruk eller annan lägenhet.” Skall ej mången häraf draga den slutsats, att, bland de å landet besulne, endast kronoåboer och boställshafvare skulle äga rösträttighet? Jag finnér i detta vallagsförlag ett äflande att undvika främmande, i vårt språk naturaliserade ord. Så har man utbytt det expressiva, i förra grundlagar begagnade ordet ”elector” emot ”valman”, då likväl rätteligen med valmän endast förstås de röstberättigade i allmänhet, som åt de af dem utsedde electorer kunna uppdraga att, å deras vägnar, förrätta det slutliga valet. Så är det allmänt kända och begagnade ordet ”pastorat” utbytt emot det föråldrade ordet ”gäll”, som af många ej förstås. Man känner deremot allmänt på landet, att ”gälla” betyder en viss operation på djur, och mången kan tro, då han hörer talas om ”gällstämma”, att de olyckliga djurens sammanförande är pålyst. Ordet ”kammare”, som lika med ”elector” och ”pastorat” är lånadt från främmande språk, har man likväl ej försmått att begagna. För att vara riktigt conseqvent, hade man, i stället för ”första och andra kammaren”, bort sätta ”första och andra stugan”, eller, kanske hellre, ”pörtet.” Genom det anförda och mycket annat, har den som författat vallagsförslaget bevisat, att han, oaktadt all den i Const.Utsk:s betänk. inlagda lärdom, är en praktiskt oskicklig lagredacteur.
Bes v.- och Ekon.-Utthoilen» Betänkande, N:o 4. 5 vintertiden vidmakthålla, äfvensom Kongl. Brefvet deri 10 Maj 1815, hvilket stadgar, att den, som uraktlåter skyldigheten att förrätta plogning och skottning, skall höta 3 R:dr 16 sk, voro i behof af förtydligande, enär genom dessa stadganden icke blifvit i bestämda ord uttryckt, om vid h\arje sådan förseelse hela ploglaget gemensamt skulle erlägga det stadgade vitet, eller om hvarje delegare serskild! skulle beläggas med samma bot, hvilket haft till följd, att Domstolarne härom hyst delade åsigter, så att en del Domstolar dömt hela ploglaget tillsammans, att bota berörde vite, utan alseende derå, om plogfogden eller någon enskild delegare i ploglaget vallat försummelsen, och andre åter fällt delegarne i ploglaget, huru stort deras antal än varit, att hvar för sig utgifva hela vitesbeloppet, samt, slutligen några endast ålagt den enskrlde delegaren, som försummelsen vållat, ansvarspåföljd; och har motionären, med anledning häraf, löreslagit, att ändring i dessa t örlattningar matte tillvägabiingas och en mera ändamålsenlig och tydlig lag uppgöras, som tillerkände den oskyldige sin frihet och öfverträdaren sin näpst. Vid föredragningen hos Hederv. Bonde-Ståndet af denna motion hafva åtskillige Ståndets Ledamöter i ämnet sig yttrat och hufvudsakligen instämt med motionären, under vitsordande af de förhållanden, som gjorde ett förtydligande af berörde stadgande behöflig!, och med tillägg al någre Ledamöter, att detsamma skall icke allenast af Lnder-Domstolar, utan jemväl al HofRätterne blifvit olika tillämpadt. Hvad sålunda förekommit, hafva Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-U(skotten, till hvilkas gemensamma handläggning denna motion blifvit remitterad, i öfvervägande tagit och, lika med motionären, funnit ett förtydligande och närmare bestämmande af den i 2 mom. af Kongl. Brefvet den 10
TrivialSkolorne äro således nyttige preliminaire Skolor åt Carlberg i synnerhet som vexelundervisningen, der allt mer och mer blifver införd, som äfven införd vid Carlberg utgör ett ytteidigare samband emellan dessa uppfostringsverk, men de kunna såsom ämnade olika åldrar och olik vettenskapshöjd icke erfätta hvarandra. Apogologift Skolor ne, nyttige för tillkommande Näringsidkare, Jordbrukare, Handtverkare m. fl. passa i intet afseende såsom Elementarskolor för en solid vettenskaplig bildning, al-’ i6ö Den i5 Mi/i J. m, draminst för den Milita ira, hvars grundEle ment Mathematik, der aldeles icke läses. Sedan vi genomgådt den offentliga undervisningens särskildta länkar, återstår att kasta en blick på den Enskildt* uppjojlran, för latt se huruvida denna möjligen skulle kunna afhjelpa den brist som skulle uppstå i händelse Carlberg antingen upphäfdes, eller förvandlades till en ApplicationsSkoIa< Den Enjkildta uppfoftrans1 allmänna caracter, är mera gjord för Qvinnan och den husliga kretsens stilla dygder, än för Mannen som i tid måste söka menniskaoch verldskännedom, som blott meddelst conflicten af egna idéer med andras kan stadga dem, och som ung måste vänjas att leda sig sjelf till målet. Den enskildte uppfostran har dessutom felet af bristande täflan, af veklighet i föräldrars hus, och af saknadt umgänge med jemnårige, hvarunder desse vänskapsband tilknytas, hvilka starkast af alla, lifvande ynglingens glada minnen uti en mognare ålder, gifva stöd åt den på tjenstemannabanan eller i samhäilslifvet inträdande ynglingen, Och då i synnerhet aro af vigt för den medellösa och på Famillerelatioj ner blottade, som eljest står ensam och förlorad i den nya krets, hvari han inträder. Då vi nu genomgått den offentliga och enskildta uppfostrans olika delar, funnit att Univerfitettrne äro olämplige för den på Carj. berg Den 15 Mtji f en. berg befintliga åldrn; att
Jag afstyrker således Frih:ns förslag, anseende under nuvar. förhållanden BankoUtskrs framställning i denna punkt böra bifallas. R. o. Ad. torde påminna sig, att redan 1844 var frågan om öfverflyltning till Riksg:s-kont. af Bankens fastighets-belåning föremål för grundliga öfverläggningar, och saken, dä utredd, hade många förespråkare och hade då verkligen, efter milt förmenande, kunnat leda till goda resultater; men förhållandena äro nu förändrade sedan dess, ännu är saken outredd, ett fullständigt förslag derom sålunda icke upgjordt, allmänna meningen icke för densamma och under sådana omständigheter nyttan äfven högst tvetydig. Jag anser alltså ingenting annat f. n. stå att göra än att bifalla Ulskts förslag, sådant det här bebnnes. Hr von Hartmansdorff: Då jag anmälde mig, visste jag icke så noga huruvida Frih. Raabs framställning rörde den 8:de eller den 9:de punkten; jag tror att den förra af hans framställningar angick den 8:de och den sednare den 9:de; men för att nu hålla mig vid den första punkten, nemi. den 8:de så är jag i saken väsendtligen förekommen af Frih. Palmstjerna. Jag tror det icke vara skäl för Ständerne att vid delta tillfälle afvika från det förslag, som Bankolltsk. gjort, och vill derföre icke heller inlåta mig i någon serskild vederläggning af Frih. Raabs framställning, hvilken jag lill och med tror egentligen vara en ny motion, den jag först ämnade begära på bordet för att blifva i tillfälle om densamma taga kännedom innan jag derom inginge i vederläggning; men då Frih:n vid anförandets slut åberopade detta sitt yttrande, mera såsom ett uprepande af hvad han i ämnet tillförene sagt och såsom ett slags reservation mot förmodadt bifall till Utsk:s betänk., så vill jag ej begära bordläggning af nämnde förslag, med mindre han önskar alt det tages till öfverläggningsämne. Hr Bogeman, Carl Adolf: Sedan uppå Hr Frih. o. Landtnäs propos. R. o. Ad. nyss beslutat att detta betänk, skulle punktvis föredragas och afgöras, synes mig Frih.
Uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion har Herr von Hartmansdorff, August, under åberopande af si t 4 Slats-XJtshottets Memorial, N:o 142. i särskild motion framställda förslag om lönetillökning för Justitie-Kanslern och med hänsigt till den stadgade öfverensstämmelsen mellan denne Embetsmans och Justitie-Ombudsmannens löneinkomster föreslagit, att jemväl aflöningen för Justitie-Ombudsmannen måtte ökas med 740 R:dr eller till 5,000 R:dr samt att härvid den egentliga lönen måtte bestämmas till 4,000 R:dr, och 1,000 R:dr förklaras utgöra taffelpenningar, på det att den Justitie-Ombudsmannen tillkommande pension icke måtte blifva större än den, till hvars erhållande å allmänna indragningsstaten Justitie-Kanslern vore berättigad. Som den af bemälde motionär föreslagna, men af Stats-Utskottet i 2:dra punkten af Utskottets Utlåtande N:o 67 afstyrkta löneförhöjning för JustitieKanslern icke blifvit af Rikets Ständer beviljad, så har den uppgifna anledningen till samma motionärs förslag angående tillökningen af Justitie-Ombudsmannens lön följaktligen förfallit; hvadan Utskottet anser sig böra hemställa, att ej heller denna motion må af Rikets Ständer bifallas. Stockholm den 29 Maj 1854. Ank. till Exp.-Otsk. den 30 Maj 1854, kl. 1 e. m. Memorial, i anledning af återremisser å utlåtandet N:o 32, angående låne-understöds beviljande för tomtreglering inom den år 4849 nedbrunna del af Lidköping eller den s. k. Gamla Staden. (Rgs. Afd.)
Om en Orts förklarande i KrigsLitlftän Skulle de wanlige twängsmedel, jemte dem, somhär ofwan bestrefne äro, ej finnas tillräckelige till ordnings och lugns återställande i näston wist Ort i. Riket, äge den Konungens BefallningShafwande, till hwilken Konungen farstu dt sadan magt uppdragit, under de an swarighetswilkor inför Konungen, som Konungen, genom Nådig Instruktion eller behörige Generäl-Ordres, förcffrifwer, att förklara den Ort, der oordning förefaller, i krigstillstånd, hwarefter, och intilldess ordningen är återställd och krigstillständet aflyst, alla de medel, högsta Befälet ci Orten widtager, äro lagliga; dock att, enär mäld emot personer mäste anwändas, vfwanstäende matt och steg iakttagas, till förekommande deraf att fredlige menni stor ej mäge lika behandlas med waldswerkarc och upproriskt. När Ort i krigStillständ förklaras, gifwes signal med Irenne canonstott,. hwilket, sa länge sädant tillständ fortfar, hwarje dag a wiss timme upprepas. Ocksä mä ä Kprkotorn uppsättas en swart fana med rödt korss, samt följande Kungörelse dels ä Prädikstolar eller offentelige samlingsställen uppläsasj, dels ä GaLuhörn an fiås. Jag, Z16 Den 29 September. "Jag (Befallningshafwandens namn) förklarar, t kraft af den magt, Konungen mig uppdragit (Ortens namn) ifrän denna stund i krrgstillständ. Sä länge detta tillständ warar, äligge cn hwar,som ej särskrld tillätelfe äger, att hälla sig inom sitt hus; och befinne sig ingen i en hop af mera än personer. Skytte sig eljest hwar och en som detta päbud ej lyder för den olycka honom kan träffa." Genom en hwit fanas anbringande ä Kyrkotornen asiyses krigstillständet. Om Högloft.
Hemmanen måtte tillåtas sins emellan öfverenskomma om sådana utbyten, att Rote Bes v. Och Oecon. litsle. andelarne blefve förlagde inom en och samma trakt; uti hvilket yrkande Anders Andersson från Skaraborgs Län instämt; hvaremot Rutberg och Anders Nilsson varit af den tanka, att Rikets Ständer icke kunde ingå i pröfning af ämnet; utan att Motionairen dermed borde vända sig till Kongl. Maj:ts Befallninghafvande, som det tillhörde pröfva, huruvida det sökta Rotebytet vore verkställbart, och derefter förhållandet hos Kongl. Majrt anmäla. Utskottet får härvid vördsamt upplysa, att, i anledning af lika beskaffade yrkanden vid senast Öfverståndne Riksmöte, Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i undånighet anhållit att, som den tillförene Kammar-Collegium uppdragna åtgärd att upptaga och pröfva ansökningar om det i Författningarne medgifne utbyte af Rotar icke kunde uppfylla ändamålet, serdeles som denna aflägsna Embets-myndigliet saknade erforderlig local-kännedom och bekantskap med flere på frågan verkande speciela förhållanden, Kongl. Majrt skulle täckas, efter infordrade underrättelser om förhållandet i detta fall, vid hvarje Regemente, genom tillförordnade Commisioner af enahanda sammansättning som de, hvilka borde med jemkning af extra Roteringen i Riket hafva befattning, låta vid hvar - 4 Besv. och Oecon, IIt sk. je Regemente, der behof af förändring förefunnes, i vederbörande Rotehållares närvaro, allmänt undersöka, huruvida och i hva^ moa utbyte af från Stamrotarne aflägse hjelprotar och deras sammandragande till närmaste Stamrotar kunde ega rum, och förslag till ett sådant utbyte upprätta samt Kongl. Maj:ts pröfning och stadfästelse underställa.