Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan uti underdånig skrifvelse den 22 April 1857 Rikets Ständer, med afseende å olägenheten af de dittills vanliga anvisningarne på öfverskotten å Statsverkets inkom ster, anhållit, alt, derest E. K. Majit framdeles skulle finna nödigt att anvisa statsmedel till sådana behof, hvilka ej blifvit af Rikets Ständer förutsedda och dertill anslag således ej beviljats, dessa utgifter, om de ej kunde bestridas med de för dylika tillfälliga behof egentligen afsedda besparingarne å Riksstatens Hufvudlitlar, måtte under förskoltstitel anordnas samt vid påföljande riksdag anmälas för Rikets Ständer, som då ville i anledning af de gjorda anvisningarne besluta; så bar E. K. Majit dels uti den vid början af nuvarande riksdag aflåtna nådiga Propositionen angående Statsverkets tillstånd och behof meddelat, att utgifter under förskottslitel sålunda blifvit intill början af Juli månad nästlidna år anordnade till belopp af 88,364 R:dr 63 öre, dels ock uti särskilda skrifvelser lill Rikets Ständers Stats-Utskolt af den 13 April och den 3 Augusti innevarande år tillkännagifvit, att djlika förskott, enligt samma skrifvelser åtföljande, uti Statskontoret upprättade, förteckningar, uppgått under sednare hälften af sistlidna år till 63,812 Ridr 51 öre och under förra hälften af det innevarande till 22,381 Ridr 8 öre. Efter Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 452. 9 Efter granskning af de handlingar, som legat till grund för dessa nådiga meddelanden, hafva Rikets Ständer funnit ofvannämnda utgifter vara af beskaffenhet att höra Statsverket godtgöras, hvadan Rikets Ständer till ersättning för desamma anvisat en summa af 174,558 R:dr 22 öre att, enligt E. K. Maj:ts nådiga disposition, af Riksgälds-kontoret utbetalas. Med anmälan hvarom Rikets Ständer framhärda etc. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 8 Okt. 1860.
Då likväl alla inllytande kapitalafbelalningar å utestående dylika lån skola användas till utgifvande af nya sådana, och de nya låntagarnes rätt att utbekomma dem beviljade lån, hvilka i brist på medel icke kunna utfalla, följaktligen är beroende af de eftergifter, som meddelas aldie låntagare, serdeles under en tidpunkt, då, efter hvad Revjsorerne inhemtat, 18 månader och derutöfver åtgå innan lån kunna utgifvas på godkända lånehandlingar; så och enär, af den orsak, som i förestående §. omförmäles, en lid af minst åtta månader vanligen föiflyter ifrån förfallodagen innan lagsökning sker, samt Bankens fastighetsläntagare således icke kunna anses sakna erforderligt rådrum för fullgörande af sina förbindelser till Banken, hafVa Revisorerne ansett sig böra uttala den åsigt, att inställelse af lagsökningar för fastighetslån ej må medgifvas, med mindre än att giltiga skäl der för blifvit af sökanderne anförda. §. 59. Den 1 November 1847 voro af laksöknings-äi enden för Fastighets-lån oafgjord a 24. sedermera hafva blifvit anhängiggjorda 126. Af dessa äro: Afslutade, till följd af dels fullgjord inbetalning och dels omsättning 76. och återstå således på handräckning af vederbörande Exekutorer 44. Fiskals-Embetet har bevakat: Uti Konkurser: Lån ä Landlegendomar 15. D:o å Stadsegendomar 12. lern-lån ; '2. Skiftesoch Odlings-lån 2. Annat förskott af serskild beskaffenhet 1. Lagsöktiirigsärenden, angående utlåning mot inteckning i fast egendom• 46 Transport 34. Efter Årsstäraning: Lån å Landtegendomar 13. D:o å Stadsd:o 9. D:o å Bruksd:o 2. ^ Summa 58. §. 60.
Jag har mer an en, och skulle dessa hjertats lägor för Kung och Swensta Fosterbyggden förenas till en! sä, om jag icke är bland de första som utom mine vrdenlelige, mig älagde Skatter, frambär detta Offer, förklarar jag mig nu offenteligeu owärdig att wara Swensk, owärdig af Prest, vwärdig att wara Riksdagsman, och owärdig den äran att wara medlem af detta Högloflig» Skats-Utstott. 8. 6. kllarlinZslon. Till Protocollet. Wid ett nogare öfwerwägande af alla de stäk, som synes tala för och emot Herr Kongl. Secreterare» Istres Förslag om ett nädär af alla lediga Ämbetenoch Tjenster till Statens underlättande, anser jag alla dermed förknippade olägenheter, dem Herr Bergs-Rädet Kotstoff uti sitt ingisna Memorial grundeligen och fullständigt ädagalagt, sä mänga och stora, att jag för min del icke kan nämnde förslag bifalla. In - i8o Den 4 November. Ingen Privat nian kan begära någon Betjening Utan ärlig Lön och underhäll: Och om Skalen än kunde erhälla Ämbetsc h Tjenstemän utan Lön; more dock sadant Skaten icke wärdigt. Indragning af ett ars Lön för den, kan jag e: anse under annan synpunet, än säsoM en beskattning, som ensamt skulle träffa tjenstem rnnen, hwilken li-wäl i alla fall mäste ärligen med en nog känbar Bewillning bidraga till Sta en. H: ad särsiildt widkommcc ett ärs Indragning af Ecclesiastigne Statens Lön, grundad pä Privilegier, anser jag rnig, såsom derukerad af Preste Skändet, icke wara tillhörigt eller tillstandigt, art här pä detta ställe något yttrande deröfwer afgifwa.
Län motion, om ändring af föreskriften i Kongl. Brefvet den 9 Nov. 1838, angående vilkoren för uppbuds erhållande å fast egendom, då fullständiga åtkomsthaudliogar saknas. 2:o Nils Larssons från Jemtlands Jjän motion, om ändring af sista mom. uti 15 kap. 2 § Rättegångs-Balken. 3:o Nils Magnussons från Kalmar Län motion, angående sättet för erhållande af handräckning till utbekommande af fordran för auktions-inrop: 4:o Erik Erikssons från Götheborgs Län motion, om upphörande af vadoch re visions-skillingar: 5:o Jaeol Lindbys från Gottlands Län motion, om upphäfvande af nu gällande grund för hägnadsskyldighet, i hvad den afser Gottlands Län: 6:o Peter Mårtenssons från Jönköpings Län motion, om ändring af 69 § i 1836 års Kongl. Boställs-Ordning; 7:o Lars Rasmussons från Götheborgs och Bohus Län motion, om ändringar i Kongl. Jagt-Stadgan i fråga om fogeljagt: 8:o Samtlige Riksdagsmännens från Götheborgs och Bohus Län motion, angående ändring af stadganderne, rörande bergning af strandadt och ur sjö upptaget gods; 9:o Jacob Lindbys från Gottlands Län motion, om reseoch traktamenls-ersättniDg till nämndeoch fjerdingsman för biträde vid syner med liera förrättningar; och 10:o Anders Janssons från Westerås Län motion, om Förmyndare-kamrars organiserande i landsorterne. S. D. Efter skedd föredragning remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet: l:o J. P. Sundstedts från Jönköpings Län motion, angående utfärdande af köpings privilegier för Wrigstads by i Jönköpings Län; Bih. till RSt. Utdrag den' 90 December 1850. 2:o Petter Gabrielssons från Kronobergs
Beredd på det inkast som kan göras mig, att, genom denna reglering Ryttmästarelndelningen vid Arboga Esqvadron, komme att befinna» ej allenast utom Esqvadronens utan ock utom Regementets stånd , får jag svara, att flere prsejudikater derå föiut vid Regementet, utan tjenstens mehn, befinnas; och att sådant är förhållandet med SecondChefens , RegementsQvartermäst^. rens, Ryttmästarens vid Östra Nerikes Esqvadron, Lieutenantens vid Sanna E;qvadron roed Såsom ytterligare anledning till dessa föxeilagne utbyten, får jag äran upplysa, att då LifRegementet år 1791 delades blef förenämnde StabsRyttmästarelndelning Tibble på Stat anslagen Ryttmästaren vfd samma Arbog* Esqvadron; och att den frångick EsqvadroneaA Dm 7 Juii e, m, derigenom att Majoren Lindsfelt, vid afskeds-1 tagandet, såsom Nådebevis, erhöll tillstånd att under sin öfriga lifstid innehafva Bostället, hvarefter det borde till Kronan indragas, som äfven skett. Då jag nu som jag hoppas visat behofvet af förbättring i Ryttmästarens och Lieutenanteng vid Arboga Esqvadron nog svaga lönevilkor, samt tillika styrkt att ifrågavarande utbyte, långt ifrån att vara en innovation, blott är ett återförande till hvad som för 32 år sedan varit fastställdt, återstår mig blott att vördsamt anhålla om återremiss af Statsutskottets Betänkande, med lika vördsam anhållan att detta anförande måtte remissen få åtfölja. N:o 4* Friherre Stjerncronat David: StatsUtskottet har för afslaget af min motion åberopat 2:ne skäl. Det första deraf är att då de i frågavarsnde penningelönerne upp« kommit vid vargerningens upprättande, så voro nu då Vargerningen redan uppbördt dessa Officerare må hända öfverflödige, och således att anse som surnuraeraire, och kunde möjligen som umbäriige indragas.
Likadant är förhållandet med Landssekret. och Häradslnr. Det kan äfven hända, att, om Borgmästaren, Landssekret. eller Häradsh. är nog samvetsgrann att neka dylika betygs meddelande, enskild man, för att tillskynda dem chikan, utfärdar vederhäftighetsbelyg åt någon, hvilken dessa tjenstemän detsamma förvägrat. Denne man har måhända ett namn, som ljuder väl för Direkt:s öron och lånet beviljas. Hvilket trassel skulle icke upstå, om betyg af enskild person vore falskt eller origtigt; ty hvad ansvar kan väl drabba en sådan? Om embetsmannen missbrukar sitt namn, så är han åtminstone åtkomlig genom allmän åklagare, men emot den enskilde saknar man sådan utväg. Då nu H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, först framstälde propos. till Utsk:s i denna punkt framståldta förslag, ropades nej; hvarefter H. Ex. hemstälde om R. o. Ad. behagade afsiå det af Utsk. föreslagna tillägg uti 1 mom .af Bankoreglementets 196 § och denna propos. blef med ja besvarad. Härefter uplästes och lades till handlingarne Utsk:s näst efter 35:te punkten afgifna yttrande, rörande en af Hr Prosten Klintberg väckt motion om afskaffande af vederhäftighetsbelyg a omsättnings-rev er sal. 36:te punkten. Frih. Fleetwood, Carl Gustaf: Utan att på något sätt vara vän af Diskontlån, anser jag, att, sedan vi en gång lillegnat oss denna rörelse och måste fortsätta den, ordställningen i denne punkt är förnärmande för dem, som hafva olyckan, att vara låntagare i Diskonten, men tillfälligtvis vistas utrikes. Ty såsom punkten nu är upståld, få de hvarken nya eller omsätta deras äldre lån derstädes. Jag tror således alt ordet vistas utrikes bör utgå och endast ordet bo bibehållas. Hr von Hartmansdorff: Mig synes, att genom bibehål landet af det gamla stadgandet i 197 § af Bankoreglementet, förekommes den af Frih. Fleetwood anmärkta olägenhet.
Jag har under genomgående af den svenska kritikens omdömen o m fröken Holmlunds sceniska prestationer i Sverige på mer än ett ställe funnit uttalad en fråga, hvarför den unga skådespelerskan icke engagerades vid vår främsta scen. För vår k. dramatiska teaters egen skull vore det utan tvifvel godt, om så skedde, men icke bör fröken Holmlund, såsom förhållandena nu gestaltat sig hos oss, ha anledning att sörja. T y i Finlands hufvudstad hålles konstens fana högt och konstnärerna själfva stå — något som icke är oviktigt — högt inom det sociala lifvet. För en person med fröken Holmlunds ideela anläggning och rena hjärtelag är det en lifssak att lefva i en milieu, där hon finner sympati och aktning. Och det har hon i rikt mått funnit i vårt gamla broderland. Fröken Holmlund blef emellertid i tillfälle att, innan hon fästes stadigvarande vid Helsingfors svenska teater, gifva ett par af sina bästa roller inför svensk publik. Under sä- songen 1 8 9 3 — 9 4 företog hon som primadonna vid det finska Arppeska sällskapet en turné genom Sverige och uppträdde därvid som Magda i Sudermanns » Hemmet » och som Marguerite Gautier i Dumas ' » Kamelia-damen » — två mycket fordrande roller, just ägnade att pröfva, o m den unga, firade skådespelerskans konst var äkta guld. Hon bestod profvet på ett glänsande sätt. Kritiken uttryckte enstämmigt sin beundran för detta eleganta enkla spel, som var fritt från allt koketteri och all falsk patos. Man må förlåta henne, om hon icke illusoriskt återgaf Kamelia-damen som demimondens drottning eller till fullo lyckades karaktärisera det excentriska och världserfarna hos Magda. De rent mänskliga faserna af dessa karaktärer framställde hon med så mycken sanning och känsla, att publiken från första stunden rycktes med och slutligen fördes till stormande bifall. Från hösten 1894 finna vi fröken Holmlund vid svenska teatern i Helsingfors, hvarest hon utfört en hel rad af den moderna repertoarens förnämligare roller. Hon har som hängifven Ibsentolkare lärt den finska publiken förstå och uppskatta den store mästarens senare arbeten.
Detta kan väl ega grund om jag jemför nuvar:de priser med dem, som egde rum innan konsten alt raffinera socker, hade kommit till den grad af fullkomlighet och innan sockerproductionen i allmänhet blef sä fullkomlig som den nu är; men under de sednare åren hafva sockerpriserne tvärtom stigit ganska betydligt. Orsaken dertill har varit, såsom bekant är, en för 2 eller 3 år sedan inträffad orkan, som förstörde sockerskördarne i Westindien, och sedan följderne af slafveriets upphäfvande, hvilket ehuru af rättvisan och menskligheten påkalladt, gjort en stor svårighet för dervar:de plantage-egare att få arbetare, så att de Hesta plantagerne nu slutligen der bedrifvits högst obetydligt eller också rent af kommit att ligga öde, till följd hvaraf äfven England börjat taga en stor del af sitt socker på annat håll. Hvad jag nu anfört, innefattar äfven en vederläggning af hvad Frih. Palmstjerna sagt, nemi. att sockerpriserna äro så variabla. Det är visserligen sannt, att sockerpriserna för serskildta år, måste bero af skördens beskaffenhet på de olika ställena; men derefter rättar sig äfven priset på raffinaden. Deremot finnes, om man iakttager detta, öfverhufvud troligen ingen artikel, hvarpå priserne äro så litet variabla, som på socker. Man skulle nästan kunna säga, att näst guld och silfver, så har socker det mest konstanta värde. Orsaken dertill nr, att då fartyg komma till Östersjön från de Trans-Atlantiska länderne, så hafva de vanligen ordres att anlöpa Cowes i England, för att der emottaga underrättelse om till hvilken haran de skola gå, då afsättningsorten bestämmes med afseende på de minsta variationer i priser, som egt rum sedan fartyget afgick från productionsorten.
Ombudsm. Emb.-Berättelse år 1859. i Förslaget blef den 17 November 1857 af Kongl. Majit i Statsrådet antaget, och nådig Förordning i ämnet under den 21 December 1857 utfärdad. 9:o af den 8 April 1857, angående tiden för revisionsskillings nedsättande (55). 1857 den 17 November i Statsrådet anmäld och nådig Förordning i ämnet under den 21 December 1857 utfärdad. 10-.o af den 8 April 1857, angående ändring i ansvarsbestämmelsen för uraktlåtenhet att öppna damlucka (54). 1857 den 17 Nov. i Statsrådet anmäld och nådig Förordning i ämnet under den 21 December 1857 utfärdad. 1 l:o af den 11 Mars 1857, i anledning af Kongl. Majits nådiga proposition om ändring i 39, 40 m. 11. §§ i Regeringsformen och 4, 6 m. 11. §§ i Riksdagsordningen samt om förändring i och tillägg till Riksakten (30). 1857 deri 31 Mars i Statsrådet anmäld och lagd till handlingarna. 12:o af den 11 Mars 1857, om förklaring af 16 Kap. 1 § Ärfdabalken (34). 1857 den 17 Nov. i Statsrådet anmäld och nådig Förklaring under den 21 Dec. 1857 utfärdad. Kongl Majit har den 9 Februari 1858 uti Statsrådet gillat och antagit hvad Rikets Ständer j denna skrifvelse föreslagit; hvarom underrättelse blifvit Ständerna meddelad å Rikssalen den 27 i samma månad. 14:o af den 9 Juni 1857, angående viss tid, inom hvilken den i 13 Kap. 4 § Giftermåisbalken omförmälda stämning eller lysning ej må utfärdas (78). Kongl. Majit har i Statsrådet den 17 Nov. 1857 vägrat sanktion å Rikets Ständers förslag, hvarom underrättelse blifvit meddelad Ständerna å Rikssalen den 21 December samma år.
Som Stats-Verkets förlust å de spanmålsqvantiteter, hvilka anvisats till Jemtlands Läns undsättning efter i832 års missväxt, jemväl utgjort föremål för i83p års Revisorers anmärkning, kommer Utskottet att nedanföre uti 154 §• sig häröfver utlåta. § 81. Förkl. 184*) Såsom afvikelse från den eljest under åren 1834 ocfo 1335 följde princip, enligt hvilken endast räntefria förskott af Staten tilldelats enskilde personer, emot skyldighet att tillhandahålla spanmål åt behöfvande på bestämde orter efter faststäldt maximipris, bafva Revisorerne anmält, att Handelsbolaget i Umeå Eric Forssells Söner, som, i ändamål att med span - 30 Stals-Utskottets Utlåtande, N.o 76. mål förse ortens nödställde invånare, af Crediliv-Fonden erhållit ett penningeförskott, fått med 3oo tunnor ulsädeskorn afbörda betydligaste delen af den skuld, hvari de sålunda hos fonden häftat; medelst hvilken tillåtelse Staten, ehuru i ringa mon, blifvit återförsatt i det förhållande, som velat undvikas, nemligen att genom spanmålens återlemnande komma i direct beröring med invånarne i orten. Utskottet instämmer visserligen uti de af Revisorerne i detta ämne yttrade åsigter, men anser sig likväl, enär den anmärkte åtgärden varit af nödvändigheten påkallad, ega skäl tillstyrka, att Revisorernes förrberörde erinran må lemnäs utan afseende. § 82. Förkl. 185.) Enligt hvad upplyst blifvit, hafva, på sätt Revisorerne hemställt, vederbörande Lands-Contor numera erhållit föreskrift att inom column utmärka de å undsättningsskulderne under Calender-årets första tertial verkställde afbetalningar, hvarmedelst Spanmåls-Creditiv-Fondens Hufvudböcker, i hänseende till balancerne, kunna vid granskningen med större lätthet jemföras emot Lands-Gontorens redogörelser, hvadan i delta hänseende något vidare tillgörande icke erfordras.
Söderling, ledamot i Const.Utsk., och Hr Ribbing, Arvid, ledamot i Allm. Besvärsoch Ekon.- Utsk., erhållit 3 veckors ledighet, den förre från den 5 och den sednare från den 14 dennes; och anmodade Hr Landtm. Hrr Electorer att innan nästa plenum sammanträda för att välja ledamöter, så väl i den afgångnes ställe, som i de permitterades. Justerades 1 prot.utdr. för denna dag f. nr. Justerades pleni-protrn för den 26 sistl. Aug. f. och £• nili. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ till 11 om aftonen. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe, Lördagen den 12 September i84o. Plenum kl. 9 f. m. Justerades i5 prot.utdr. för den g dennes e. m. Den 12 September f. n. 3oS justerades pleni-prolm för den 29 sistl. Aug. f. och e. m. Upplästes till justering och godkändes nädannämnda från Exped.Utsk. inkomna förslag till R. St:s underd. skrifvelser till K. M., nemi.: N:o 75, i fråga derom att enskild äganderätt bör vika för allmänna ändamål; N:o 78, ang:de ändring i cavalleri-reg:tenas uniformer; N:o 83, ang:de ifrågaställd lönereglering för landtstatens tjenstemän och betjente samt landtmäleri-slaten i provinserna ; N:o 84, i anledn. af R. St:s åren i835, 1837 och 1839 församlade revisorers berättelser, ang:de granskningen af de under K. Commerce-collegii förvaltning ställda fonder; Nio 85, angtde en ansökning af arrendatorerna utaf Nyqvarns qvarn och bro att bibehållas vid arrendet af dessa lägenheter; N:o 86, angide rättighet för enkan efter afl.
Riksdag, som på det i 5f § omförmälda sätt blifvit sammankallad, sammanträder å Sextionde dagen efter den, då Stats-Rådet sist bort kallelsen i hufvudstadens kyrkor kungöra låta. § 56. Infaller tid till lagtima Riksdag inom fyra Ny §. månader efter den dag, då Interims-Styreise, enligt 5o, 51, 52 eller 53 §§, bör urtima Riksdag kalla, då kallas icke till urtima Riksdag, utan, om längre tid, än Sjuttiofem dagar, Atter st år till den i 49 § utsätta dag kungöre Interims-Styrelsen, att de, som för nästinstundande lagtima Riksdag väljas till Riksdagsmän i Riksförsamlingens Första Kammare, äfvensom Riksdagsmännen i Riksförsamlingens Andra Kammare, äga sammankomma före sistnämnda tid, ä viss dag, dock icke tidigare, än Trettio dagar efter den, då kungörelsen i hufvudstadens kyrkor uppläses, ej heller före den tionde dagen i September månad. § 57. Riksdagarne skola hällas i Rikets Hufvudstad, ur. r. § 50, tom i de fall, då fiendens framträngande elier pest elier andra b. O. v.. 3. 16 Constitul iöns - Utskottets Memorial, M 2. lika vigtiga hinder göra det omöjligt, elier för Ribyförsamlingens frihet och säkerhet vådligt. Konungen utsätte du, i samråd med Riksförsamlingens Fullmäktige i Riks-Banken och Riksgäids-Contorel, en annan Riksdagsort, dit Riksförsamlingen kallas. r. O. § 3. § 58. Uti de i 5o och 5i §§ upptagna fall, äfvensom vid inträffande minderårighet, eller vid val tili Konung eller Throuföljare, anvises de Främmande Sändebuden och deras medfölje någon, minst
Sedan har ortens betydlighet föranledt residensets bibehållande derstädes. FörLandshöfd:n är det naturligtvis behagligare att vara nära sitt boställe på landet samt pläga umgänge med Biskop Consistoriales och andra bildade män, som finnas i Calmar än att bo annorstädes i länet; men residensets förflyttning till Döderhultsvik ginge vida lättare än att dela länet. Berörde köping ligger midt i detsamma, omkring 14 mil från norra och södra länsgränserna. Om jag vid länet förblifvit, så hade jag velat hemställa att läns-residenset måtte förlagts till den ort hvarest jag emellertid höll sammankomster med länets innebyggare för den centrala belägenhetens skull. Döderhultsvik befinner sig i stigande med betydlig handel. Dess hamn är vida bättre än Calmars öppna redd. Mot residensets flyttning linnes således icke några andra skäl efter mitt förmenande, än sådana, som kunna vara personliga för Landshöfd:n. Den omständigheten att han måste aflägsnas ifrån sitt boställe skulle jag likväl anse rätt gagnelig, ty det kan eljest lätt hända, att han af boställets skötande någon gång hindras ifrån sysslans. Länets nuvaride delning emellan tvenne stift, hvaraf Linköpings omfattar norra delen och Calmar den södra, vållar en sön - 254 Den 17 December f. m. dring, som utan tvifvel liar bidragit till önskningarne att få länet skiftadt. Presterskapet inom norra delen hvilket har så stort inflytande både på allmogen oell andra, är nästan h. o. h. upfostradt vid Linköpings Gymnasium. Följden deraf är en dragning åt dess stift. Understundom, såsom det hände när jag kom till Calmar läns-styrelse, har Linköpings Consistorium blandat sig i länets verldsliga angelägenheter, utfärdat kungörelser inom Stiftets andel af länet, t. ex. ronde brandstodsförening med Östgötharne och sådant mera.
Grums härad och socken Omkostnaden för soldatroteringen 'dr uppskattad per rote: i Dalarne till i Westmanland i Nerike i Wermland För att visa i hvad proportion den s. k. tackjernstionden hyttorna utgöras, bifogas en i K. 7. af öf äro - Den 23 Octo ber f. m. 245 ”Enligt i Kongl. Bergs-Collegium uppgjord tabell öfver tackjernstillvcrkningen, enligt hvilken hyttor och masugnar äro taxerade för hvarje bläsningsdygn, som följer: Bergs-Fögderi. Hyttor och Masugnar. hU å 20 pä Skff. 10:deni proc. af tillverkningen åren 1S38 — 1842. Westerbottens lins endast Robertsforss 12 2,81 Uplands och RosRennebol . 13 I lags. å 19* k 1 st. a 19* k alla de öfriga å . • IG Nora 1 st. a . 11 j 2 st. a 14 1 1 st. a 18* I 246 Den 23 October f. m Lekebergs oell 1 st. ä 9 \ Carlskoga. 1 st. a 14 f 1 st. å 16 hytta pä Dal. 4 st. å 10 2®o 2 st. a 12 ] Häraf inhemlar R. o. Ad., att på intet ställe skatten nppgår till 4 proc. af den årliga tillverkningen, på somliga ställen något öfver en proc. samt på de fleste ställen till två a tre procent; dä likväl ifrån början denna näring har i allan lid betalt fidi tionde af blåsningen, och det på det sätt, att innan någon bit tackjern fick försäljas, så skalle tionden beräknas och aftagas. Då R. o. Ad. nu icke lärer vilja bestämdt afslå ifrågavar. betänk. Litt. C., och StatsUlsk. dessutom, efter tagen kännedom af hvad jag nu uppgifvit och de ytterligare upplysningar, som Utsk. kan finna sig i behof af att ifrån Kammaroch Bergscollegierne infordra, kommer i tillfälle alt närmare utreda frågan, så anhåller jag, att hvad i sjelfva inkomstbetänk.