Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Från Hederv. Bonde-Sldndet. S. D. Föredrogs och remitterades till Lag-Utskottet en af Olof Pehrsson Prot.-Utdrag den 20 Juli 1860. 565 frän Gefleborgs län, med slöd af 56 § Riksdagsordningen väckt motion om ändring i 5 § af Kongl. Förordningen den 19 Maj 1845, angående förändrade föreskrilter i afseende på lagfart och nylljanderälls-inteckning. S. D. Vid nu skedd föredragning af en från Välloll. Rorgare-Ståndet medelst Protokolls-utdrag N:o 551, Ståndet delgifven inbjudning alt sig förena uti förstnämnda Stånds, i fråga om Stals-Ulshottels Utlåtande N:o 130, angående återlemnande till staden Halmstad af två till Kronan upplålne mindre jordlotter, fattade beslut, att ifrågavarande mark må, mot erläggande af de omkostnader Kronan, i följd af upplåtelsen, derå nedlagt lill hamnen vid staden Halmstad, för det afsedda ändamålet återlemnas, och att underdånig skrifvelse derom borde till Kongl. Maj:t allåtas, fann Ståndet skäligt att, med frånträdande af sitt i ämnet förut fattade beslut, den gjorda inbjudningen antaga. Den 23 Juli. Frän Högloll. Ridderskapet och Adeln. S. D. Efter föredragning af Högvördige Preste-Slåndets uti Protokollsutdrag N:o 354 till Medslånden gjorda inbjudning att instämma uti förstnämnda Iliks-Stånds i afseende å 20:de punkten af Stals-Utskollels Utlåtande N:o 123 fattade beslut, biel' denna inbjudning af Ridderskapet och Adeln afslagen. Frän Högv. Presle-Sldndet.
Herr Landt-U7arfkalken, i begrepp att företaga det tillförordnade serskildta Utskottets, den 10 Augusti pä bordet lagda, betänkande, angäende de emellan Bonde-Ständet och de öfriga RikSStänden upskjutna twistiga frågor, anmälte, att ifrän BondeStändet ankommit ett protocolls-ut« drag af denna dag, af innehäll, att dä Bonde Stän» - 7vr Den 12 Augusti. Ståndet funnit i detta betänkande influtna sädane frågor, som hwarken frän Bonde-Dtändet eller de öfrige Ständen warit wäckte, har Ständer ansett bade lampeligt och oundgängeligt, att lata samma betänkande i hwad det innefattar bade detze och öfrige frågor, hwila pä bordet, till nästa Riksdag, för att dä kunna till widare pröfning förekomma och att wördsamt och wänligen inbjuda de öfrige Riks-Ständen i detta bestut deltaga; hemttällandcs, Herr Landt-Marstalken huruwida Ridderstapet och Adeln ffutle behaga ä denna inbjudning göra afseende, i hwilket fall, betänkandets företagande blefwe öswerflödigft Grefwe Os la Qsräie, ^acob: Der är mig ej möjligt dölja min förundran öfwer Bonde - Ständers nu uplästa protocolls« utdrag, da det Hederwarda Ständet med enträgenhet begärt afgörande! af de emellan Bonde-Ständet och de öfrige warande twistefkägor, da de sjelfwa bestämt sa wäl hwaruti de bestodo, som deras önstningar ivid rättelserna deraf, och särstilta Utflottet efter den nogaste undersökning, den grannlagaste pröfning, enligt sannvete och öfwertygelse, derä fwarat, blir det Hederwärda Ståndets ullätande att saken stall hwila till nästa Riksdag, ett upstof af Z är. Antingen mätte
Såsom tomter och af samma egenskap med dem anses all inom Stadens Kayuette belägen obebyggd jord, utan afseende til hwad behof den as ägaren anwandes eller nyttjas. Af Städernas jord mom ttLHuettet bör all den, som Städerna under äganderätt innehafva, samt all den, hwilken är siclfägande och säledes enftilld samt inhägnad, det ware sig antingen äker, äng eller hagar, til afgistens erläggande upftattas ester rymden uti tunnelandstal, hwarjc tunneland ester desi godhet och beskaffenhet , sa midt den urönas kan, samt det pris, som allmänt pä sadan jord i den orten nu för tiden gängse är. §.
Memorial angåends ändringar uti Instructionen för Ledamöterne i BancoUtskottet, dertill lemnade sitt bifall. S. D. Efter öfverläggning om StatsUtskottets Memorial, angående tryckning af Landshöfdingarnes Berättelser, rörande Årsväxten, har PresiStåndet, jemte bifall till Utskottets Förslag, att, i händelse denna tryckning af Riksens Ständer beslutes, verkställigheten deraf skulle åt Herr JustitiseOmbudsmannen uppdragas och att tryckningskostnaden skulle på RiksgäldsContorets tillgångar anvisas, för sin del beslutil, att, till undvikande af en onödig vidlyftighet och thy åtföljande betydligare kostnad, dessa Berättelser icke böra tryckas uti hela deras vidd, utan endast i Sammandrag eller form af Tabeller, på samma sätt sorn de Sammandrag af Wcxelsluten å Stockholms Beurs, hvilka åtfölja Allmänna Tidningarne ; hvarjemte Ståndet nu anmodar Allmänna Besvärs, och Ekonomiutskottet att till RiksStånden inkomma med Förslag, huru sjelfva Berättelserne och de deraf skeende Sam-; xnandrag Fröt. Utdrag d. 2 Jan. 1818.’ 33 kiandrag skola lämpligast inrättas, för att med ali möjlig likstämmighet lenina en kort meri säker öfversigt af det Ekonomiska tillståodet uti Rikets åtskilliga Provinser; Och skulle Tjenstförrättande ÖfverHofpredikanten Doct Hedvéns anförande härom till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet remitteras. S. D. Med afseende derå, att PrestStåndetS vid 1810 års Riksdag åtagna, och d. (6
Till afhjelpande af dessa missförhållanden väcktes, vid 1834 och 1833 årens riksdag, särskilda motioner om ändring och tillägg i 1817 års Sockenstämmo-förordning, i anledning hvaraf Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse den 9 Februari 1833 anhöllo, det Kongl. Majit måtte, efter stadsförsamlingarnes hörande, åt kommitterade för kyrkolagens öfverseende eller andra sakkunnige män, uppdraga utarbetandet af förslag till en fullständig författning angående sockenstämmor och kyrkoråd, så väl i städerne, med undantag af Stockholm, som på landet, samt berörde förslag till Rikets Ständers bedömande vid nästinträffande riksdag öfverlemna. Ett sådant förslag blef också utarbetadt och vid 1840 och 1841 årens riksdag öfverlemnadt till Rikets Ständer, hvilka behandlade detsamma i sammanhang med åtskilliga väckta motioner om inrättande af Häradsoch Läns-nämnder, samt antogo och till Kongl. Majit öfverlemnade särskilda förslag till författningar om sockenstämmor i riket, utom Stockholm, äfvensom om Socken-nämnder på landet; på grund hvaraf ock, efter samtlige Landshöfdingars och Konsistoriers hörande, den 29 Augusti 1843 utfärdades de särskilda Nådiga förordningarne om Sockenstämmor, om Kyrkoråd och om Socken-nämnder å landet. Bih. till B. St. Bel. M 127. Sedan én kommitté, bestående af deputerade från samtlige församlingar i Stockholm, jemte af Kongl. Maj:t förordnade ledamöter, utarbetat förslag till sockenstämmo-förordning för hufvudstaden, utfärdades den 16 Maj 1847 Nådig författning härom, hvilken hufvudsakligen är bygd på samma grundsatser, som 1843 års sockenstämmo-förordning, men dels upptager en från bestämmelserna deruti skiljaktig grund för rösternas beräkning, dels innehåller föreskrift om sättet för slitande af sådana, hufvudstaden i allmänhet rörande frågor, om hvilka de särskilda församlingarnes sockenstämmor stadnat i olika beslut, nemligen genom en af deputerade från de olika församlingarne sammansatt s. k. sockenstämmo-nämnd.
Klinkowström: I motsats mot hvad Gr. Posse och Hr Huss hemställt, vågar jag anhålla, att R. o. Ad. ville bifalla Utsk:ts hemställan i förevarande punkt. Detta fordrar dels konseqvensen af det beslut, R. o. Ad. vid föredragningen af 5:te punkten fattade angående förhöjning af öfriga landtmätares pensioner. dels ligger det, enligt mitt förmenande, i sakens natur, att R. St:r icke böra genom ett på förhand fattadt beslut angående en del af de civila tjenslemännens pensionering, så att säga, förrycka den stora och vigtiga frågan om ordnande af pensionsväsendet i dess helhet, hvilken ännu är beroende på K. M:ts pröfning, på det att icke, då denna fråga blifvit af K. M. utredd och Propos. derom aflåtes till representationen, denna måtte genom ett på förhand delvis fattadt beslut hafva bundit sina händer. Jag finnér dessa omständigheter så vigtiga och talande, att jag, i motsats mot Gr. Posse, anser Utsk:t hafva haft fullgiltiga skäl för det beslut, hvari Utsk:t slädnät; men, äfven om man granskar frågan i detalj, finner man dervid så mycket att anmärka, att R. St:r svårligen kunna bifalla hvad K. M. föreslagit. 1 K. M:ts Propos. föreslås nemligen, bland annat, att storskiftesoch afvittringslandtmätare skulle erhålla större pensioner än de hafva löner, pensioner föreslås för tjenstemän, hvilka icke hafva fasta löner, utan endast arfvoden, och dessutom föreslås, att pensionerna skulle vara beroende af dessa arfvoden och tjenstgöringspenningarne; allt detta är sådana nyheter, att jag är öfvertygad om, att, om R. St:r gillade dem, skulle följderna af ett sådant beslut blifva mycket skadliga. Det är visserligen sannt, att det af en Deu 14 April f. m. 209 af en reservant inom Utskit framställa yrkande icke är så vidsträckt som K. Mits Propos., men jag hemställer, huruvida
Maji, i afseende på vidtagande anstalter för att anhålla och tilltala sådane personer , hvilka begå förbrytelser i ett af de förenade Riken Sverige och Norrige, samt 'derefter afvika till det andra, 3, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi Utskottens Utlåtande af samma dag, öfver de anmärkningar, som blifvit gjorda vid det af \Jtskotten om obehindrad rättighet för Skatte hemmansegare till svedjande å deras skog. S, DEfter uppläsande af Stats - Utskottets Utlåtande och Förslag angående Riks-Ståndens serskilta beslut rörande Reqognitions-Skogarnes upplåtande och försäljning till Skatte; fann Bonde-Ståndet, att, med antagande af Utskottets jemknings-förslag, i hvad det rörer Bonde-Ståndet, godkänna den uppgifne voterings-propositionen och ärendet till Förstärkta Stats-Utskottets åtgärd öfverlemna. Den Q, Julii 1818, Från Uvglojl. Ridder skåpet och Adeln. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Statsoch Banko-Utskottens den 26 sisth Junii aflåtne samt den 29 i samma månad på bordet lagde Memu - 73o Prof. TJtdr. d. 2 Julii 18i8• rial, angående tiden för nästa Revision af Stats.
Lx ?rotocoIIo (-adriel Öämsno. Utdrag Den 21 September. 645 Utdrag af Protokollet, hållet hos Bon. de.Ständet wid Urtima Riksdagen i Orebro den 21 september 1810. S. D. Remitterades till Lag. Utskottet Riks. dagsmannen Jöns Nilssons frän Ostergötl), land Memorial: Angäende det för Sabbatens helgande Marknad - ei mätte fä utsättas ä Mändagar. Ot sup 3. Lx ?rotoeo!io Osbriel Öclmaun. Utdrag af Protokollet, hältet hos Bsn. de.Ständet wid Urtima Riksdagen i Arebro den 21 September igro. S. D. föredrogs och bifölls Stats. Utskottets pä bordet lagde Betänkande af den 11 dennes om hyra af Statens medel för Dtändens Klubb. rUM. Ut supra. klx ?rcrtocol!s (-adriel Oämavo. Utdrag af Protokollet, hältet" hos Bonde Ständct wid Urtima Riksdagen i Arebro den 21 September 1810. S. D. Upplästes Kongl. Maj.ts Nädiga Pro. position till Riksens Ständer, angäende nägre un» 646 Den sr September, underdäniga ansökningar om efterst af Be. willning, gifwen Orebro Slott, den j denne mänad; och remitterades till Bewillnings.Ut, Kottet. Ot su^ra. k^x ?rc>tocoIIo (-ahrisl 0-jlysno, . Utdrag af Protokollet, hället hos Bon, de-Mändet wtd Urtima Riksdagen j wrebro den 21 September iZro. S. D. 8)ifölls Stms Utskottets den 18 nästledne September pä bordet lagde Memorial af pen 17 i denne mänad, rörande aflöningS-will. koren för Utskottens Secreterare, Cantzlier och Daktbetjening.
Och då med hänsyn dertill att omständigheterna framdeles kunna föranleda stiftandet af internationela lagar jemväl i förhållande til! andra stater än Danmark, hvilka, i fråga om lörtvaron af domars exsekutiva kraft, ega dermed likartade institutioner, det synts Kongl. Maj:t gagnelig! om den författning, hvaraf beholvet nu närmast är förhanden, affattades i så allmänna ordalag, alt författningen kunde äfven å dylika möjligen uppkommande förhållanden ega tillämplighet, har Kongl. Maj:t låtit ett efter denna syftning lämpadt lagförslag uppgöras; och vill Kongl. Maj:t alltså, med öfverlemnande af de i Stats-Rådet och Högsta Domstolen i ämnet förda protokoll, härmed, enligt 87 § Regeringsformen, föreslå Rikets Ständer antagande af följande Förslag till Förordning angående förnyande af Svensk mvndighets beslut, som förlorat sin exsekutiva kraft i främmande stat: “Vill någon å svensk embetsmyndighets dom eller utslag söka verkställighet genom utmätning i gods, som finnes i främmande stat, hvars lag medgifver sådan verkställig - 4 Lag-Utskottets Betänkande N:o 12. het; och har från det domen eller utslaget meddelades den lid förflutit, efter hvars förlopp beslutet, enligt den främmande statens lag, ej må verkställas, med mindre detsamma varder genom nytt beslut åter försatt i exsekutiv kraft; då må sådant nytt beslut sökas hos Öfverstålhållare-embetet elier annan Konungens Befallningshafvande; och varde gäldenären, så vida han, efter erhållet tillfälle att öfver ansökningen sig yttra, icke deremot framställer sådana jäf, alt handräckning till domens eller utslagets verkställande ej skulle enligt Svensk lag kunna beviljas, å nyo ålagdt alt utgifva hvad genom förra beslutet blifvit honom ådömdt.* Utskottet, som derjemte erhållit del af de inför Högsta Domstolen och i SiatsRådet hållna protokoll i ämnet, finner, lika med Kongl.
M. afgå, på grund af de öfrige Ståndens beslut, så hade man åtminstone kunnat se, att R. o. Ad. för sin del icke varit emot en så oskyldig skrifvelse, och då man uteslutit orden ”värfvade och indelta,” så hade Den 11 December f. ni. 307 naturligtvis, i sammanhang med afslaget pä den sednare delen af Ulsk:ns betänk., prygelstraffet äfven kommit att bibehållas för den legda delen af beväringen. Men då de fleste lalarne inom detta Hus yrkat proposition på betänk:s afslående i dess helhet, så skall jag visserligen icke sätta mig deremot. Hr Mannerskantz har föreslagit, att II. o. Ad. skulle förena sig om en lind. skrifvelse till K. M., affattad ungefärligen i enlighet med den sista punkten utaf min reservation, rör:de införande inom armeen af en s. k. straffclass. En dylik skrifvelse torde nemi. vara den enda lämpliga att framkomma med till K. M. Men då 3me IliksSt. redan hafva, och det just i de hufvudsak!igaste omständigheterne, bifallit betänk., så torde en sådan skrifvelse, som den jag föreslagit, icke numera kunna komma i fråga. Medan jag har ordet, anhåller jag att få besvara några af de yttranden, som här blifvit afgifne. Man har nemi. sagt, att då prygelstraffets användande på sednare lider så sällan ifrägakommit, så borde rättigheten dertill också kunna afskalfas. lag ber alt i anledn. deraf få äran nämna, att efter mitt förmenande bör prygelstraffet finnas, men sällan tillämpas. Jag tror, att sä länge vår krigslagsliftning icke blifvit förändrad, i enlighet med de åsigter, som här af flere talare blifvit yttrade, så bör man icke föreslå partiella förändringar. Det skadar icke att della straff står qvar i lagarne, blott det sällan tillämpas.
Sigrid emot honom på gården; men när hon varsnade Enevald Fincke, som just kastade sig af hästen, rodnade hon och stannade ett ögonblick och gick sedan med sedesamma steg fram till sin far. Äfven fru Metta var snart ute for att välkomna sina gäster. Herr Erik meddelade nu hustru och dotter sin afsigt att medföra den sednare till Åbo, och ehuru tiden var kort att hinna få henne som sig borde i ordning, lät det dock sig göra. Det mesta af hennes kläder hade ock blifvit förstördt af plundrarne, men skulle väl icke heller varit nog galant för att begagnas i Flemingska huset. Herr Erik lofvade sörja för att sådant i Åbo blefve afhjelpt. "Så lemnar jag dig nu åter, kära min Metta, och med allt detta oskicket till. Huru monne du nu här kan reda dig ens med föda åt folket?" "Jag tänker vinterfisket ger nödtorftigt så länge, och till brödfödan förslår väl stackarne på skogsåkern." "Allt godt således, och då jag märker, att ju här ingen nöd blir, far jag nu med lättare hjerta från hemmet än jag kom." "Ja, ja, nog kan det väl gå, och J sen alltid den glada sidan af allt, och knappt jag sett eder ens på alfvare vredgas öfver något i verlden, ej ens öfver klubbmännen, dem vår herre nu må förlåta, då de hafva fått sådan svår vedermöda." "Tro aldrig, mor, att ej sinnet brusar opp för mig ock ibland. Minnes du ej huru jag brukade klappa opp den skälmen Elias, som sen rymde ifrån oss. Det var skada nog, nu blef han visst en galgfogel, fast det var godt gry i slyngeln med alla hans opptåg." "Ja så var ock agan, att J skrattade och gaf honom en smäll, och skämde bort pojken på allt sätt." "Åk mor, vi ha så litet lefvat tillsamman, att du knappt känner mitt lynne. Borta, i krig och på sjö, har min mesta tid förgått, och du har ensam styrt och ställt på godset, och bra har du ställt, hvad skulle jag då vredgas öfver?" "Ringa har det bekymrat dig, om jag ställt väl eller illa!
Dessutom bör finnas en kant vid ena sidan som är 1 ½ alnar. Levande häckar anses inte som lagligt stängsel om de inte har samma höjd och täthet som gärdesgård. I övrigt må flera stängningssätt, som efter tillgång på material och andra omständigheter i olika landsorter vara lagliga, bara de i höjd och fasthet motsvarar vad om här beskrivits. Dit räknas inte rishögar eller nedfällda kvistar av träd, som på en del orter används och kallas rishag eller brottgård. Dessa kan svårligen göras så täta att kreaturen inte kan ta sig igenom. Vi vill i nåder förklara att då fråga om stängsel mellan grannar i by eller rågrannar, var och en får nyttja det stängselsätt av de gillade, som han finner bäst. Stockholms slott den 31 januari 1815. CARL Kungörelse att underrätts utslag i mål som angå förbrytelser mot kyrkofrid och rättegångsfrid ej böra överrättens prövning underställas. Stockholm den 10 februari 1815. Edsöresbrott som medfört straff av ärans förlust har inte ställts under överrättens prövning. Däremot har de lindrigare brotten som kyrkofrid och rättegångsfrid fått en allvarligare behandling och utsatts för överrättens prövning. Så har inte varit lagstiftarens mening. Stockholm den 10 februari 1815. H A v STROKIRCH Kungörelse om tillåtelse till utförsel av silver och guld samt främmande myntsorter. Stockholm den 13 februari 1815. Från den 25 januari är det tillåtet att utföra silver, guld och utländska myntsorter jämte den vid deras transport genom landet utsatta transitoavgiften. Endast svenskt silvermynt som 1799 års tulltaxa föreskriver är förbjudet Stockholm den 13 februari 1815. A N EDELCRANTZ Kungörelse angående tillrättaskaffandet av i landsorterna, under och efter sista kriget, av regementen och korpser, möjligen kvarlämnade bevärings, beklädnads, remtyg, tross och utredningspersedlar. Stockholm den 24 februari 1815. Kongl Krigskollegium kungör att om någon tagit reda på persedlar som kvarlämnats, dessa skall antingen lämnas till kronobetjäningen i orten, till befallningshavande eller närmaste förråd. Stockholm den 24 februari 1815. JOH AUG SANDELS
Sedan det blifvit möjligt att i fria luften andas och lefva, besåg jag staden, en liten obetydlig en, med blott få bättre, nybyggda hus. Den ligger på nedersta sluttningen af ett berg, ur hvilket de varma källorna strömma. De voro redan under Romarne berömda under namn af Aquæ Cetiæ. Hufvudkällan, «der Ursprung», som uppspringer vid bergets fot, är öfverbyggd med ett antikt hvalf, till hvilket en 50 à 60 alnar lång gång leder. Badinrättningarne äro långt ifrån att vara präktiga. Promenaden är liten, försedd med några skrala bänkar och salonger liknande tegellador. Intet med ett ord påminner här om kejsarstadens närhet och om dess lyx. Äfven stadens läge företer intet ovanligt skönt, utan skulle kunna kallas trivialt, om man ej dermed förolämpade de förtjusta Wienarne. Men Baden har dock i sitt närmaste grannskap en trakt, som rättfärdigar den föreställning om landtligt behag, Wienaren fäster vid dess namn. Det är Helenenthal, en lång trång dal, genomfluten af en liten å, med grönskande trädbeströdda stränder, och omgifven af skogbevuxna berg. Det är ett ganska vackert och lockande parti, ehuru ej att jemföra med dylika dalar i t. ex. Schwäbische Alp. Här hade den aflidne kejsaren sin ro och glädje hvarje sommar, under det lackfabrikationen hvilade, och Wienaren kunde hvarje dag här betrakta sin Fränzel i det gröna. Den nuvarande kejsaren besöker aldrig Baden, sedan, då han ännu var kronprins, här ett försök mot hans lif blifvit gjordt af en rasande officer, Reindl, hvilken af enskild hämndlust rigtade och afsköt sin pistol på monarken. Lyckligtvis blef verkan blott ett litet skrubbsår. Den brottslige behandlades mildt, insattes på fästning och fick genom thronföljarens nåd ett extra underhåll. Ehuru vackert kejsarens handlingssätt härvid var, så kan dock den politiken, att hålla affärer, sådana som denna, hemliga, hafva mycket skäl för sig. För öfrigt talar man också ganska litet om nuvarande kejsaren.
En måttlig inkomst beredes innevånarne genom handel, åkerbruk, handtverkerier, fiske och sjöfart. Handeln består i dels export, dels kommissions-handel och dels import för stadens och ortens behof och kan ej sägas vara i aftagande. Åkerbruket omfattas med ett ökadt intresse. Handtverkarne uppgifvas vara ovanligt skickliga, men i anseende till den större mängden, äro åtskillige i saknad af arbetsförtjenst. Sjöfarten har väl något tilltagit, men skulle ännu mera utvidgas om ej hamnen genom uppgrundning gjordes nära obrukbar. Trivial-skola och fattig-skola med nödige Lärare underhållas i ett ordentligt skick och undervisning meddelas fortfarande åt stadens barn. I stadens fattighus inrymmas 20 fattige och öfrige, omkring 140, uppbära penningar, till understöd, qvartalsvis. Stadens inkomster uppskattas till 6,664 R:dr 23 sk. 4 r:st. och vanlige ö 27 utgifter till 6,885 R:dr 11 sk. 9 r:st., allt Banko. De sednare hafva betydligen ökats och om ej en ovanlig beredvillighet hos stadens innevånare för enskildta bidrag varit att påräkna och om den yttersta husliållsaktighet icke iakttagits, skulle mycket, som är verksteldt och jemväl under utförande, ej kunnat åstadkommas. Å kyrkan, som var i ett mest förfallet skick, är laadt nytt koppartak och reparationerne invändigt äro fullbordade, men en yttre betydlig reparation pågår. De dryga utgifterna härtill äro anskaffade dels genom sammanskott och dels genom åtagen särskild dryg beskattning. Skolhus bygges, som är beräknadt att kosta omkring l4,000 R:dr Banko, och dertill fås 6,000 R:drs bidrag af Stiftets byggnadskassa; således omkring 8,000 R:dr Banko utgift för staden. Gatulysningen är bragt i ändamålsenligt skick. Inqvarterings-besväret är Öfverflyttadt från den enskilde på stadskassan. Packhus och tullhus anskaffas.
H ä r fann hon snart verksa~nlietsfiilt, ilgr lieiines heglifnilig och stora dugligliet kommo till heders. Ender en stor del af den tid, som lektor Linder var liufvudredaktör för Sorilisk Faiiiiljebok, hade fröken Forsell anställning på redaktionsbyrRn ocli iitiniirkte sig d2 genoii1 den synnerliga omsorg, plikttrohet, flit och skickligliet, livarined hon utförde den viktiga uppgift, soiii anförtroddes liennt. Knder de senare %ren af sitt lif agnade sig Mina Forsell mer ocli Iiler %t det allin8nnas tjänst. S&amp; var lion vid sin död inedlem af Adolf Fredriks fiirsainlings skolråd. Genoiii sina pedagogiska insikter och sitt mogna oindöiiia hade lloii de bästa förutsättningar för att blifva cii dugaii&amp;: skolr8dsledamot; då därtill lägges det vasina intresse ocli deii tid 11011 ägnade sitt nya arbete - framför allt geiioiii flitiga besiik i fiirsamliiigens skolor - så var det ej underligt, att hoii blef en högt varderad ledamot af det skolråd, som lion tillhörde. hjlsom sekreterare i iijssnämnda församlings skyddsföreniug hade det livakats lienne a t t bringa en reda och ordning i sättet a t t arbeta, soin ej iiog kan prisas af dem. ined livilka lion samarbetat. Jle soiii si !i skoltr fortsiitta arbetet iitaii Miiia Forsell förklara, att. ~lieiiiies fiirlnst M r KI * ocrsIittlig~~. Det gick Mina Forsell s$, som det g&amp;r de Atista ni ' ltt~tsdiigligu rnaiiiiiskor; äro de en gång auppt5ckta!, si hlifra tlc iifvciliopniie iiied göromhl.