Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid sådant förhållande torde man böra erkänna, att sistnämnde embetsman icke äro jemförlige med Golhnas tjenstemän eller med Kanslister och Kopister i Ministerbyråarne, utan tvertom Landsbms rådgifvare och embetsbroder. Det är visserligen sannt, att de ej äga att hindra besluten, ty dessa fattas af Landshm ensam, men Landshm kan emedlertid ej fatta något beslut utan deras hörande, och således är deras medvorkan ett conditio sine qva non för Landshms hela verksamhet, hvilket deremot naturligtvis icke Den 6 December e. m. 497 icke 8r fallet med Colhnes tjensteman. Och om man, vid bedömandet af LandsSekret:ns och LandsKamererms ställning till Landsh:n, vili välja ett exempel ännu högre upp än Tulloch Fångstyrelserna, så finner man att Sveriges Konung, ehuru Ilan äger att allena styra Riket, vid Sin sida äger ansvarige Rådgifvare, hvars råd Konungen är skyldig alt höra innan lian beslutar, och följaktligen, utan deras hörande, icke lagligen kan fatta något beslut. Ulen K. M. har icke ens förbehållit Sig rättighet att suspendera ett eller annat af Sina Statsråd, ehuru de, såsom innehafvande ett förlroende-embete, kunna af Honom afsättas, så vida nemi. Han finner någon Minister som vill under sitt ansvar utfärda befallningen. Sådant är likväl icke af nöden för Hrr Landsh:r, hvilka således, genom den nya instruktm, så till sägandes, fått en vidsträcktare makt öfver sina rådgifvare, än K. M. Sjelf äger öfver Sina. Man har talat om »nödvändigheten» af suspensionsrätten, om ordning och skick skulle kunna inom Länsstyrelserna handhafvas. Jag tror likväl icke att någon af de tre Landstur, som här emot mig upträdt, behöft eller beböfver begagna sig af denna makt, för att fä sina befallningar verkställda.
Han har druckit ur hela kannan, vi satte in till honom! Och en half öl. Sådana gamla ungkarlar, som bara hyr sig ett rum och inte har någon hustru – de äta tio gånger mer än andra. LEONORA (afbryter ointresserad). Fyll vaserna med vatten, Anna. (Hon ordnar blommorna och gnolar på en visa. Det ringer i detsamma Anna går.) ANNA (in igen med vaserna, som hon ställer på det nu afdukade bordet). Det är löjtnanten, frun. (Går, i det Max Bruun i danska flottans släpuniform kommer in.) Tredje scenen. MAX. LEONORA. LEONORA (går emot honom med blommor i bägge händerna, räcker honom högra handens lillfinger). Är det Hans ni söker eller mig? MAX. Naturligtvis er, fru Leonora. LEONORA (sätter blommorna i vaserna och anvisar honom plats på andra sidan bordet). Naturligtvis! Ni har ett förtjusande sätt att säga sådant där, Max – man tror det. MAX. Det är också i hög grad meningen, att ni skall tro det. LEONORA. Jag tror det, käraste Max. Jag tror verkligen, att ni är så kär i mig, som en karl kan bli, när hans förnuft säger honom, att det är fullständigt hopplöst. MAX. Det säger hans förnuft honom aldrig, fru Leonora. Tvärtom! Redan i skolan lärde man honom, att vattendroppen urhålkar klippan, och när han är officer, bör det vara en trosartikel hos honom, att ingen fästning är ointaglig, om den belägras på rätta sättet. LEONORA. Nå ja – så tro då! Jag försäkrar er, det är mig icke det ringaste emot. Ock jag kan gärna säga er, att inuti en fästning sitter där en stackars liten själ, som långleds, och fastän den lilla själen verkligen är en oskyldig och krithvit liten själ, tycker den ändå, det är roligt att se den demoniske belägraren släpa fram batterierna. Nå – gif eld! Fästningen är i försvarstillstånd. MAX. Vet ni, att ni talar lättsinnigt? LEONORA. Nej. Det är just det pikanta med mig, säger Hans, att jag inte själf vet om det. MAX (spatserar upp och ned på golfvet.
För Kölebo och Rönö Härader af Södermanlands Län. b. S. Erif Den g AugustL 537 Eric Larsson. För Österoch Wester-Rekames Härader af Södermanlands Län, L. S. Jon Andersson. För Sundahjs, Nordahls och Wahlbo Härader af Elfsborgs Län. L. S. Sven Svensson. För Fliindre, Ahle och Wätle Härader af Elfsborgs Län, L. S. Pehr Andersson. För Akers, Selebo och Daga Härader af Södermanlands Län, L. S, Bryngel Ericsson. För Wedbo och Tossbo Härader af Elfsborgs Län, L, S, Bengt Andersson För W ane och Bjerke IIä~ rader af Elfsborgs Län, L. S. Andreas Danielsson. Olof Hakanssoni För Kullings, Gäseneds, Åhs, För Marks Härad af ElfsKinds, Wedens och Boljebygds borgs Län, Härader af Elfsborgs Län. L. S, L. S. Anders Larsson. För Redevegs Härad af Elfsborgs Län, L. S, Jonas Jaensson. För Norra och Södra Tjust Härader af Calmar Län, L, is. Lars Latsson. Jonas Andersson. För Norra Möre, Stranda För Södra Möre Härad af pch Handbörds Härader af Calmar Län, Calmar Län, L, S, L. S, Erland 5 38 Den g Augusti Erland Larsson. För Ölands Norra Älof, L. S. Jon Jöransson. För Ölands Södra Mot'. L. S. Jonas Håhansson. Per Jansson. För Sofvedes, Aspelands och För Wester Bergslags Harad af Stora Koppar - Tuna Läns Härader af Calmar Län, L. S. bergs Län, L. S. Hans Hansson. För Stoo Kopparbergs Fögderi, L. S. Frost Lars Andersson För Ofvan-Siljans Fögderi af Stora Kopparbergs Län, L. S. Per Nilsson. För Westerdahl Härad af Stora Kopparbergs Län, L. S. Frik Johansson. För Säters Fögderi af Storrå Kopparbergs Län, L. S. Johan Eriksson. För Näsgårds Läns Fögderi af Stora Kopparbergs Län, L. S. Anders Olsson.
Wid wal nyttjas jstlifne sedlar om hwilkas b,st,.ffenhct alltid före walet fullkomlig ffnfielig underrättelse ansläs bör pS sam - Den M Octsber. 476z samma sätt sam med Votcrings-proposttiotier wa^ik bruk ligt, men wid Voteringar npktjs t'yckle med Ja elser Nej, som uii Riddarhus» Cancelliet skola wara att tillgä sä wäl soni pä Landt - Marskalkens bord, hwadan alla sädane skrifne olagliga anseS. Z 54- Af ben Ordförande wid bordet öppnaS sedlarne, sedan votering ellet wul-uppropen äro slu-ade, päses af de öfrige, hwadan 4 föra sciskildte P okocoller, som sedermera collationeras, och derefter upprättas sedan ett wal, eller omröstnings-Prolocoll, hwilket underskrifwes af alla dem som wid bordet lunt, och förseglas för att sedermera in ?Ieno af Landk-Meuskalkrn uppbrptaS och och kungöras. § 55- Följande böter utsättas för de förseelser inom Riddarhuset, hwilka med penningar gäldas kunna. 1:0 Oen som stadnar pä gängen sedan L ndt - Ma, skalkm öppnat Ister,um, och ej dä genast sia Bänk intager, eller sedermera finnes pä gängen stäendc böre Z2 K. 2:0 Den som talar frän annan än egen Bänk ware lika bot. g:o Den som lutar sig mot skranket, som om, Sifwer Landt - Marskalkens bord, böke 1 R:d. 4:0 Den som wid wal eller Votering, innan hans Bänk bliswit uppropad eller sedan han fin röst algifwit, ftär i skranket eller der frammanföre elier i skrankdbrrcn ware lika bot. 5:s 4764 Den zo October. 5:0
Jag får i anledn. af det svar, som Hr Gr. o. Landtm, meddeladt gifva tillkänna, att jag icke hade anhållit om uppläsning af propus., men jag förmodade att med den förnyade 9 H. 16 242 Den 9 September e. m. uppläsningen af propos:ne, meningen icke kunde vara någon annan än den att lemna de ledamöter, som trodde att anledning till anmärkmr deremot förefunnes tillfälle att framställa dem. Då jag emellerlid finner att jag misstagit mig, så får jag bedja om benägen ursägt. Vid den härefter företagna voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit som följer: Ja — 41. Nej — 49. Hr Gr. o. Landtm, yttrade att sedan vid denna votering nej vunnit, R. o. Ad. torde finnna alt såväl det af Hr Sandströmer, för den händelse att Frih. Palmstjernas förslag vunne bifall, föreslagna tillägg vid samma förslag, som den öfriga delen af 20:de punkten i Utsk:s utlåt, hvilken icke varit innefattad i nej-propos:n hade förfallit. Ropades ja. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 10 om aftonen. In fidem protocolli, Albert Munck. Måndagen den 11 September 1848. Plenum kl. 10 f. m. Justerades ett prot.-utdr. för d. 9 dennes e. m. Öppnades Hr Electorers listor vid val af ledamöter i Statsoch BankoUtsk:n; och befunnos dertill utsedde i Stats-Utskottet: efter N:o 2147, Hr af Christiernin, fullm. Frih. Åkerhjelm, Carl Axel och N:o 2231, Hr af Burén, fullm. Frih. Funck, Fredrik Alexander; N:o 189, Hr Rääf i Småland, Leonhard Fredrik, och N:o 1428, Hr Ridderborg, Jacob Fredrik Georg. Ban ko-U tskottet: efter N:o 2231, Hr af Burén, fullm. Frih.
Lag-Utskottet, till hvars yttrande ifrågavarande, af åtskilige ledamöter inom Bonde-ståndet understödda förslag blifvit hänskjutet, har tagit detsamma under öfvervägande och finner* lika med motionären, det ifrågavarande domstolar nu mera hvarken äro behöfliga eller nyttiga. De förhållanden, som föranledt inrättandet af särskilda domstolar för vissa korporationer, verk och yrken, hafva långt före detta upphört; och derföre har jemväl Kongl. Maj:t, i enlighet med Rikets Ständers anhållan, att alla dessa särskilda domstolar mätte afskaffas, nu mera jemväl indragit större delen deraf. Bergstingsrätterna återstå emellertid; och som den domsrätt, dessa domstolar utöfva, synes kunna med lika trygghet öfverlemnas åt de allmänna domstolarne, samt ett dylikt öfverlemnande skulle bidraga till enhet i lagskipningen, får Utskottet vördsamligen tillstyrka att Rikets Ständer måtte för sin del besluta, det skola Bergstingsråtternas domsrätt i alla de bruksoch bergshandieringen rö~ Lag-Vtskotleti Betänkande, N:« 92. 11 rande tvistebrottoch utsökningsmål, hvilka genom Kongl, förordningen den 17 April 1828 blifvit öfverflyttade från Bergskollegium till Svea Hofrätt, uppdragas åt vederbörande allmänna Underdomstolar. Slockholm den 28 September 1848, STOCKHOL 31, w. f. dalman, 1848. Lag-Utskottets Betänkande, A':o 95. 1 Ank. till Exp. Utsk. d. 7 Okt., kl. 11 f. m. Betänkande, i anledning af väckta motioner angående verkställighet af spö- och risstraffen samt den uppenbara kyrkoplikten.
LagUtskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 135. i anledning af väckta motioner om ändring af beräkningsgrunden för magislratei nes bouppteckningsarfvodeu. XIII. B. 715. XIV. Å. 313. XIX. U. 215. A. 4.5. — N:o 136. med anmälan om b> hofvet af en rättelse, i anledning af Utskottets betänkande N:o 112, rörande väckt motion om ändring af 4 och 5 i 17 cap. Ärfda-balken och af 3 § i 8 cap. Jorda-balken, samt oin upphäfvande af Kongl. Förordningen den 19 Augusti 1762. XIII. B. 7«5. XIV. A. 3i4. XVIII. E. .77. — N:o 137. i anledning af väckt motion om utsträckning och förtydligande af 19 § uti instructionen för Rikets Ständers Justitieombudsman. XIV. B. 282. A. 344- — N:o i38. i anledning af erhållna återremisser utaf Utskottets betänkande N:o 81, öfver väck la motioner, dels angående förmyndarekamrars inrättande i städei na och på landet, dels ock om ändring af lagens stadganden, rörande de tysta förmånsrätterna. XIV. B. 282, 344- XVI. A. 39.. — N:o 13g. i anledning af återremiss utaf Utskottets betänkande N:o 92, öfver väckta motioner om skärpning af straffet för åverkan. XIV. B. 282, 344- XVI. A. 5o'\. XVIII. E. 6. — N:o i4°. i anledning af återremisser utaf Utskottets betänkande N:o 5g, öfver väckta motioner om upphäfvande af en del särskilda domstolar. XI V. B 282, 344- XVI. A. 3gö. XVIII.
Tidehvarf blott trott sig rättvist böra skänka åt några få personen Hvem undrar då, om, i saknad af det verksamma biträde, sorn vid våra Sammankomster, med Erfarenhetens öfverlägsna kraft, gifvit stadga åt våra beslutj om i en tid, då Myntets omväxlande värde och dess åtminstone till en del hvilande förmåga medförer svårigheter , särdeles i vidsträckta Näringar; om med de olägenheter, som alltid åtfölja äfven det bäse sammansatta Bolag, hvem undrar då, om Actie: Ridd, o. jdd. Fröt. II. B. 21, 22. 1Ö2 Den 5 Januarii. ägarne, som anse för en dem åliggande vigtig skyldighet, att göra Rikets Ständer uppmärksamma på följderna för Stenkolsverket af dessa samfällde iörhållanden , lör att, urskuldade inför framtiden , att icke nog tidigt hafva gjort Samhällets anspråk pä kraftiga räddningsmedtl gällande, nu underkasta sitt beslut det Allmänna Ompröfvandet , då Bolagslntexessenterne, mera än andra, böra kunna förutse den ansenliga kostnad , det skulle medföra, att blott efter några få års ödesmål, bringa dessa Arbeten i det skick de för det närvarande äro, sedan nästan oberäkneliga vattenmassor åter hunnit nedtränga till de gömställen, hvarifrån det fordrats flere tiotal af år, stora svårigheter och ansenliga Summor, att blott småningom kunna uttömma dem. Härtill kommer afven, att genom detta betydliga Verks nedläggande 700 Personer bexöfvas sitt hittills enda Näringsmedel _ att fruktbärande Åkerfält och Ängar åter sättas under vatten , och största delen af Skånes slättbygd skiljes från tillgång af ett bränsle, som en längre vana och dertill enkom inrättade Eldstäder gjort för dem alldeles oumbärligt, att förtiga den tillgång at Stenkol och eldfasta Leror, som derjemte skulle upphöra. Med afseende på hvad jag nu haft äran anföra, underställer jag vördsamt Riksens Ständers ompröfvande, om någon lämpligare utväg finnes än den, att detta Verk af Staten öfvertages, om fördelarne hvaraf, så väl
ofvanpå korken Omkr. 3,000 matrecept och 300 bär vidstående afbildningar. fabriksmärke. ' Åttonde häftet å 60 öre. För instrumentens bestånd ansvaras. Äldre Pianos tagas i utbyte. OBS. Ständigt lager af Flyglar från Bliithnei och Pianinos från G. Schwechtens berömda fabriker. Stärkelse, svenskt fabrikat, gifver linnet, utan att förstöra det, en bländande hvit färg. Till salu hos alla specerihandlande i riket. PETTERSSON &amp; Komp., F, d, Beskowska fullständigt läroverk med dimissionsrätt — mogenhetsexamen äfven på Beallinien — börjar sitt 24:e läsår den 16 september, då klasserna 7:2 — 4 inställa sig kl. 10 f. m., de öfriga till och med 2:a förberedande kl. 1 e. m. Nyanmälda, som icke redan examinerats, och egna, examen underkastade lärjungar infinna sig den 12 sept. kl. 8 f. m. Nybörjare (omkring sex år gamla), äfven flickor, infinna sig den 22 september kl. 10 f. m. Anmälan till inträde i skolan mottages från och med den 1 september alla helgfria dagar, Engelbrektsgatan 9, af undertecknad. Dessförinnan meddelar doktor C. G. Bergman upplysningar. Lämpligaste inträdesåldern: från sex till nio år. J !0F~ Flyglar, Tafflar och Pianinos från J. G. M a l m s j ö. [1367] Stockholms äldsta Möbel-Affär, Färger och Utensilier (f. d. fru D. Josephsons) 8 3 Järntorget 8 3 rekommenderar ett stort, välsorteradt lager af såväl de mest eleganta som enklare möbler, hvaribland Förmaksoch Salongsmöbler i nya och smakfulla stilar, samt flere sorters Enkeloch Dubbeldivaner af bästa konstruktion. [2357] för olje-, akvarell-, gollache-, pastell-, glas-, porslin-, terracotta-, bronce-o. chromomålning hos E u g. D:r L u d v i g Lindroth. Föreståndare.
Jag behöfver icke ingå i någon vidlyftig uplysning i delta ämne, men vill dock nämna, att inom länet en del socknar äro belägne 14 mil från residenset, och för att underlätta möjligheten för dem alt få medlen sig tillsände, har den åtgärden blifvit vidtagen. Vid sådant förhållande ansåg jag mig icke böra motverka det beslut, hvartill Utsk. slutligen kom. Såsom ordförande i Ekon.Utsk. följer jag den principen, att såvidt möjligt är undvika reservationer i frågor, som inom Stånden kunna vinna bättre utredning än jag i en reservation är mägtig att åstadkomma. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Vanligen växa aDspråken med eftergifterne. Så har det gått i denna fråga. Om man, när desse bidrag till skolorna först begärdes, hade svarat: J skolén få Den 16 Fekruari. 131 medlen mot vilkor, att J afhämten dem hos K. Befh:de, så hade vederbörande otvifvelaktigt tackat aldra ödmjukast; men sedan man nu väl fått medlen, är man dermed icke nöjd, ulan nu fordras, att medlen skola tillhandahållas vederbörande i närmaste granskap. Jag erkänner visserligen det betydliga afstånd som i åtskilliga län är till residensstaden, samt att medlens afhämtning derstädes kan vara något besvärlig, men då man är säker att erhålla penningar, plägar man icke vara sä nogräknad med besväret serdeles i ett land som vårt, der fordringsägaren gemenligen icke en utan flere gånger måste vända sig till gäldenären för att utbekomma hvad han skall hafva. Utom hvad ätskillige Landshöfdingar här redan omförmält rörtde svårigheten för K. Befhrde och deras underordnade tjenstemän att medhinna alla de nya åligganden, hvarmed de vid hvar Riksdag betungas, förekommer äfven en omständighet, som icke blifvit omnämnd nemi. den mot god redogörelse-ordning stridande åtgärden ali bilda kassor hos upbördsmännen, Kronofogdarne. Man söker städse förekomma, att han skall hafva flere slags medel om händer, så att han ej med det ena må kunna betäcka åsamkad balance i ett annat hänseende.
Den tillfrågade, som troligen icke heller skulle lämnat honom kontanter, hade verkligen frimärken på sig och gaf honom ett. Karlen tackade och gick. A f en händelse kom den resande att strax därpå se honom i en kryddbod, där han sålde frimärket för åtta öre, hvarefter han begaf sig till en närbelägen krog och förvandlade de åtta örena i en sup. Den resande hade, själf osedd,. cm. Slutredovisning vidåterkomsten Ökning Annis och Barbros flitpengar 3: —; Ebon H o i och lille Davis 2: —; H. N. 20: —; lille Axel August 3: —; A. P. B. 2: —; Svenska i Newyork 7: —; Anna * 2: —; Ebba, Aryd, 5: • —; förkommen signatur 1: —; Några ord från en skolkateder 2: 40. Summa kronor 835: 15. o observerat allt, och då karlen kom ut från källaren, tilltalade han honom lugnt och vänligt: » Det är skadligt att förtära brännvin utan mat. Se här är tjugufem öre, för hvilka ni kan få ett mål mat på serveringen här intill. Jag har själf ätit där. » Den tilltalade såg bedröfligt slagen ut, tog med en ödmjuk hälsning mot 2 5 öringen och ämnade gå in på kaféet. » Vänta ett ögonblick, » inföll den resande, » när ni ätit, skulle ni ju kunna göra mig en liten återtjänst. Jag träffas vid Centralstationen och skulle vilja ha ett litet paket befordradt till Vasastaden. » När mannen kom tillbaka, så — ursäkta, mina läsarinnor! — luktade det verkligen biffstek om honom, således dess bättre icke brännvin. Med mössan i hand och en glimt af förlägen tacksamhet i blicken mottog han några förhållningsorder. » Ser ni, » sade den resande till sist, » på En god kopp kaffe. som finnes äkta e n d a s t uti vår detta sätt bli vi kvitt med hvarandra — och det är j u hederligast för oss båda! » Han fick sedermera veta, att mannen ärligt och ordentligt uträttat ärendet. Det var för den senare en god lexa, som kanske räckte för lifvet.
Då ryktet kom till Upsala, att kolera-farsoten utbrutit i Stockholm, sammanträdde stadens innevånare på Rådhuset, för att öfverlägga om de åtgärder, som borde vidtagas, för att undgå smittan. Jag yttrade då min öfvertygelse, att, med hänsyn till de olägenheter spärrningarne medförde för den allmänna trafiken, det vore riktigast, att icke vidtaga dylika åtgärder; men då yttrade sig en opinion, att staden borde spärras mot sjösidan. Emellertid hade sjukdomen utbrutit på ett ganska betänkligt sätt här i Stockholm, och vid justeringen af det första beslutet, samlade sig en massa menniskor, hvilka icke öfvervarit första sammanträdet, och yrkade enhälligt nu, att staden skulle så till lands som sjös spärras. På grund af en sådan uttalad åsigt medgaf jag, att spärringarne skulle författningsenligt vidtagas; men yrkade tillika, att det skulle ske allvarligt, sedan man en gång beslutat sig för en dylik åtgärd. För dessa spärrningar vidtogos alla möjliga ändamålsenliga åtgärder, och såväl Professorer, som Studerande och öfriga innevånare i staden deltogo i vakthållningen, och hvarken tid eller möda sparades för spärrningarnes verkställande, så vidt ske kunde. Dock var man icke så förmäten, att man (rodde dessa spärrningar kunna hindra sjukdomens utbrytande inom staden. Man ville genom spärrningarne endast förhindra, alt sjukdomen skulle under den varma årstiden, Den 31 Maj f. m 491 då den ansågs blifva våldsammare, införas i staden, och man vidtog derföre alla möjliga åtgärder, för alt med lugn mottaga sjukdomen, och icke, såsom Hr Ekströmer yttrat, lemna alla möjliga försigtighetsmått åsido. Tvertom, vidtogos alla möjliga sanitära åtgärder, för att, i händelse farsoten utbröt, kunna med resignation eller, såsom en talare sagt, med öppna armar mottaga den. Lyckligtvis hlef staden förskonad, och opinionen är den, att spärrningarne hufvudsakligen dertill bidragit, och min enskilda öfvertygelse är, att om sjö-kommunikationen varit öppen under den tid, sjukdomen här mest härjade, hade farsoten bestämdt kommit till Upsala genom den liflig» kommunikationen, som finnes emellan denna stad och Stockholm.
Junii I. 53. K. Kakelugnar om deras anbringande i RiddarbusSalen; se RiddarhusSalen. Kalling, Grefve Pehr, yttranden, Dec. 3a8. Klercker, Friherre Carl Ulric af, yttranden, Jan. II. 249. April I. 110, 112. Klingspor, Friherre Fredric Philip, yttranden, Jan. I. 9, 570. April I. i85. — om Ridderskapets och Adelns Beslut, i afseende på präglande af Riddarhusets större medaille i Guld åt Friherren för dess verksamma och nitfulla befattning vid Riddarhusets Reparation, April I. 110. April II. i45. Junii I. 384, 396, 429. 100 KlädesFabriker, ora föreslagne anstalter till förmån för; se PappersBruk. Knekte-Torp; se Torp. Koch, Nils von, yttranden, Maji I. 3o2. Maji II. 5p3. Junii II. io3. Konow, Major von, om understöd för, Jan. I. 275. Jan. II. 6. Konungen, dess Berättelse om hvad sig i Rikets Styrelse tilldragit, sedan sista Riksdagen, Nov. 52. — dess Propositioner; se Propositioner. — dess Skrifveiser; se Skrifvelser. — om utsedde Deputerade af Ridskapet och Adeln i ändamål att efterhöra Konung Carl XIII:s hälsa, Febr. 3. — Förböner i StatsCapellet för, Febr. 5. — Kongl. Maj:t Cart. Johans Skrifvelse om dess emottagande af Rikets Styrelse, sedan Hans Maj:t Konung Carl XIII med döden afgått; se Skrifveiser. — om bjudning för afhörande af Konung Cari.
N:o 303, i anledn. af väckte motioner om vidtagande af nödige kontroller å användande af Sländernes lolagsmedel för dermed afsedda ändamål. Frih. Klinkowström, Rud. Mauritz: Det är förmodligen af förbiseende vid upsättningen af detta utlåt, som jag ej blifvit som reservant antecknad, då jag likväl mot detsamma mig reserverat, på den grund att jag ansåg det vara billigt att ifrågavande tolagsmedel såsom var:de Statsmedel, på sätt oell vis tillhörande lullbevilln:n måtte underkastas R. St:s Revisorers granskning. Jag tror det icke vore onyttigt, då vi vete något hvar att dessa medel utgå till ett högst betydligt belopp, synnerligen i vissa stapelstäder, hvarjemte kändt är, att de anslagits till vissa inrättningar inom städerne, till hamnars och kajers byggande och underhåll äfvensom till förmån för fromma stiftelser, men att det oaktadt, tid efter annan fråga hos Ständ:ne blifvit väckt om icke så obetydliga Statsanslag för ändamål, hvilka hafva nära sammanhang med dem, för hvilka just tolagsmedlen anvisats. En sådan granskning är i korthet sagdt, hvad motionärerne åsyftat och denna fråga synes mig hafva bort blifva behandlad på annat sätt än hvad som skett. De motiver som för raotionernes afslående blifvit anförde, synas mig icke vara tillräcklige, ty Revisorerne äro ålagde att granska de fonder, som genom sammanskott af allmänna medel tillkommit. Vidare har man anfört att icke en så beskaffad revision af städernes räkenskaper, som angå tolagen, skulle kunna verkställas af Revisorerne, emedan dessa räkenskaper ej förut blifvit granskade af K. Kammar-rätten. Detta skäl synes mig icke fullt giltigt så mycket mindre, som icke hela massan af räkenskaper från hvarje stad behöfver insändas i sin helhet, utan endast ett sammandrag deraf för hvarje serskild Stad, hvaraf tillräckligen kunde inses huruvida medlen till dermed afsedda ändamål användes.