Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den föreskrifver nemi. att all på god tro numera och med verklig besittning förenad åtkomst till fast egendom, hvilken icke blifvit i behörig ordning klandrad af den förmente egaren eller innehafvsren. som egendomen afbän.d blifvit i hans lifstid, ej eller af hans arfvingar eller rättsinnnhafvare inom 20 år från hans dödsdag, är, efter samma tids förlopp, från allt vidare itai fri. Häraf synes följa, dels att förste egaren under sin lifstid, äfven om den är längre än 20 år, eger rätt att egendomen återvinna, och dels att jemväl egarens arfvingar hafva rätt att inom. 59 20 år efter egarens död klandertalan i sådant afs:de anställa. Detta U t sk :ts resonnemang liar Exped.Utslct återgifvit p§ följande sätt: »Vid öfvervägande af detta ämne hafva R. St:r icke kunnat förbise, att, på sätt nu anmärkt blifvit, eganderätten til! fastighet icke finnes vara äf nu gällande lagstiftning fullt betryggad. Genom K. Förklaringen d. I4:de
Län det äldre kdrslu^et, Leslutude utt ^v.o 69. efter fu llän,luci ^rr>n8linin^, Iiv.irnieri liorjiin nu ^jonles, i ett r,r>mm:in!i:mb uflemnu elet Dtlätunrle, 80m DoA8te Dom8tolen ligr ritt sfAifvg. Dx Drotoeollo cr/' /'/'okoec>/?ek, //o^r/e /)omvto/ r/e» 6 /)eeem/v/' l^är vurunäe: ^u8titiW-Häden 7 /re/n^o^anr/e/', ^örre/<mrr?r, Orefve 8^r//ve^ Orefve ^/. 8^a^e. Do^8te Dom8tolen emot D»A-6on>iteen8 for8ln^ frum8tällrle nnmäi IrninZgr numeru, i foljil uf gjorda foränelrinAnr, förefallit, f-inn 8>iäl lornes rle cinmärlrninAar, lvvillru DoA8te Att:iA,i8 bonle, 3tt i utlät.inrlet fuibi^ä8 rle Llipitel oell ^., emot livillru IIoA8te Dom8tolen e^ funné nä»ot ritt päminn».
IV.neutralt så länge det endast är fråga om Holstein och Lauenburg; men det kommer att öfverge sin passiva hållning, i fall de tyska truppeme rycka in i Slesvig. » 1 Samma språk, som grefve Manderström förde kort efter Ulriks-dalssammankomsten, fortsatte han äfven senare. Den 16 nov., dagen efter Fredrik VII: s död, inberättar danska sändebudet i Stockholm till sin regering: » Under det samtal, som jag i dag hade med grefve Manderström, yttrade han till mig, att det plötsliga slag, som drabbat oss, ej skall från svenska regeringens sida föranleda någon afvikelse från den väg, som svenska regeringen beträdt med hänsyn till den allianstraktat, hvarom underhandlingar äro i gång. » 2 Härmed öfverensstämmer en såmma dag till Hamilton i Köpenhamn från svenska kabinettet aflåten depesch, i hvil-ken Manderström skrifver: » Jag har i går emottagit norska regeringens utlåtande om allianstraktaten. De i detta afse-ende inledda underhandlingar komma att fullfölja deras naturliga gång, och från vår sida åtminstone skall ingenting blifva förändradt i våra tänkesätt och våra afsigter. Det torde emellertid blifva lämpligt att dröja något för att erfara hvilka åsigterna från Danmarks sida äro. » 3 Ännu den 27 nov. kunde konseljpresidenten Hall skrifva till danska sändebudet i Stockholm, att Hamilton medelat att, ehuru svenska kabinettet visserligen ansåge den nya vändningen i striden mellan Danmark och Tyskland — tvistefrågan om Kristian IX: s arfsrätt till Holstein och Slesvig — göra allianstraktaten mindre nödvändig, måhända äfven mindre gagnelig, det likväl vore fullkomligt villigt att » af-sluta alliansen, ifall Danmark vidhölle att den medförde en bestämd fördel under nuvarande ställning. » 4 Detta språk, som svensk-norska kabinettet förde såväl till de europeiska stormakterna som till Danmark, är af en beskaffenhet, att det icke kan ha egt rum endast för skenets skull. Att upprepadt säga, att Sverige-Norge skall öfvergifva sin passiva hållning så snart tyska trupper inrycka i Slesvig, att Sverge-Norge är fullkomligt villigt att afsluta alliansen, st. bil. st. bil.
motstycke till » Helens SMÅTTINGAR » — en liten treflig bok, i hvilken författaren synnerligen väl lyckats afspegla barnnaturens lustiga på- hitt och infall. ALLMÄNT ERKÄNDT BÄSTA, HITTILLS OÖFVERTRÄFFADE, VÄLFORMADE Snörlifvet La Gracieuse hvilket ej behöfver hårdt tillsnöras för att blifva välsittande. Expedieras mot efterkraf, om storleken kring lifvet Finnes endast att erhålla i Sverige g e n o m Stockholm, 27 Drottninggatan 27, 1 tr. upp. uppgifves i decimaltum eller centimeter. Storlekar finnas från 48 till 85 centimeter. ENSAM i). Det Sr mycket möjligt, att detta kan vara orsaken. Följ de föreskrifter, som gifvit-6 Carola i n:r4. Tag, •är dessa symptom börja förnimmas, ett gram CHINA. Agnes. 1) Beror naturligtvis p3 er nervsvaghet, och det enda, Ni kan göra, är att söka, så tidt sig göra låter, behandla denna. Följ de föreskrifter, som gif vits Beda i n; r 2. Tag afrifningar (se svar till Tuttie i Iduns näst sista nummer) hvarje morgon. Detta är individuell olika, och frågan kan därför ej besvaras. PER. Frågan lämpar sig ej att i Iduos spalter hesvaras. De höra under så- dana, förhållanden alldeles undvikas. Tag under en veckas tid ett gram SALIVYLSYRAÄT NAIRQN (i lösning) hvar tredje timme (4 — 5 gånger dagligen). Nej, icke under vanliga förhållanden. Nej, detta är nog ej orsaken. ANNA. Gör 2 - 3 gånger dagligen tvättningar med en karbolsyrelösning (1: 20O). Fortfar ined sköljningarna. Ni gör klokt uti att fortast möjligt låta latare göra en underiifsundersökning. MISSMODIG 2L-ÄRIG (TICKA. » Så vidt j - g kan förstå, är inte magen i sa god ordning * — men på hvad sätt och huru yttrar sig detta? Därom måste Ni först lem na oss närmare upplysningar, innan vi kunna gifva Eder råd. KARVAS. Se svar till Beda i n:r 2.
Badvattnet egde antända brödet och röka dermed öfver barnet, en signande kraft, och det var derför brukligt hvarefter elden släcktes och återstoden af att lägga ärfdt silfver deri, för att den lilla brödet gömdes i vaggan. aldrig skulle komma att sakna pengar, stunI Danmark plägade man tillika » läsa » dom också en röd tyglapp och ett friskt ägg öfver barnet. Fruktade man af en eller annan för att gifva barnet röda kinder och len hud. anledning någon viss sjukdom hos det, så Denna sed att lägga ädel metall i badvattmätte mardet också. Deremot vågade man net härflyter ända från Indiens: ' flägsna fornej väga det, ty då skulle det ej trifvas. tid. Som exempel på egendomliga utländska En gammal sed, som man likväl i Norden » invigningsbruk » må nämnas det skotska. I brytt sig föga om, är att använda salt vid högländerna brukade man sticka ena ändan denna första tvagning. Såväl hos judarne af en frisk askgren i elden och låta barnet som hos romarne under kejsartiden ingneds insupa saften, som sipprade fram ur den den andra. (Man kommer ovilkorligen att tänka på asken Ygdrasil, lifvets träd). I södra Frankrike var det sed att låta den lille suga på ett stycke hvitlök, genomdränkt af vin. Detta var till exempel Henrik den fjerdes första måltid i denna verlden, och under tiden satt hans moder, Jeanne d ' Albret och sjöng: » hvilket hon efter landets sed varit tvungen att göra under hela förlossningen ». Alla dessa plägseder äro tvifvelsutan qvarlefvor af ur gamla hedniska och kristna vanor. En af de af yngsta datum var antagligen korstecknet och invigningen, som påminner om bruket i Norden vid kristendomens införande i det proselyterna ofta » primsignades » och derigenom invigdes till kristna, långt innan det egentliga dopet egde rum. Mången ansåg, att ett hedniskt — ej ännu döpt — barn ej borde få läggas i vagga, utan skulle läggas på ett bord, tills dopet var förrättadt. En allmän tro var, att om man bäddat i vaggan, innan barnet var födt, så skulle det ej lefva länge.
Postmedlen, beräkningen af, se Beräkning. Postmästare-Instruktionen, om ändring i, se Instruktion. Postskjutsen, om dess öfvertagande af Staten och högre lega för sådan skjuts 4 2 6 — b. 26 Aug. b. 28 Aug. b. 26 Aug. a. a. 28 Aug. PostskjutsDegan, ang. ytterligare utbetalning af Kreditivet för de genom densammas förhöjning föranledda kostnader — 4 1 289 — b. 25 Sept. b. 29 Sept. g. 27 Sept. b. 27 Sept. Postvagnar, om anskaffande af så- dane, att resande kunna deri medfölja 8* — 23 — a. 8 Febr. b. 1 Febr. b. 4 Febr. å. Svar på återremiss 8 — 87 — 17 Maj a. a. 27 Maj 20 Maj b. 17 Maj Post-Verket, anslag till, se StatsReglering, 7:de Hufvud-Titeln.
Toalettkonstens o c h den goda smakens allmänna lagar göra sig naturligtvis gällande äfven här. Det är icke lämpligt att vid fotograferandet bära en alldeles ny dräkt. V e c k e n i en redan nyttjad toalett smyga sig bättre o c h ledigare efter din gestalt än i en n y — en allt för begagnad dräkt, s o m redan förlorat sin fason, väljer du naturligtvis ej heller — o c h vidare medför en spritt ny klädning, s o m ännu ej hunnit bli riktigt ett m e d din person, lätt det oangenäma intrycket af något uppsträckt o c h utpyntadt. Af samma skäl må din toalett gärna vara modern, blott icke hvad man kallar » h ö g m o d e r n ». Hvarje modeöfverdrift gör dig dubbelt märkbar på en afbildning, o c h du gör väl i att undvika dem, ej endast därför att de oftast gå stick i stäf emot den estetiska känslan — så t. ex. äro de moderna vida ärmarne en fasa för alla fotografer — utan äfven emedan de hastigast bli föråldrade o c h bilden därefter, sedan m o d e ' nycken är förbi, ter sig snart sagdt parodisk Helt o c h hållet fritt tar sig ansiktet bäst ut; en rund, stor hatt bör undvikas redan för den skugga, som den ovillkorligen kastar öfver ansiktets öfre partier. En nätt o c h vacker liten kapotthatt kan däremot bilda en rätt klädsam ansiktsram för unga fruar; dock är en hatt, vare sig sluten eller rund, tillåtlig endast på knäbilder, aldrig på bröstbild. Bör porträttet visserligen ej göra intrycket af något uppklädt, så må du därför dock icke låta fotografera dig i en allt för hvardaglig dräkt. En bild, s o m j u saknar rörelsens o c h färgens behag, behöfver flere yttre medel för att tilltala än personen själf; drag därför försorg o m att g e n o m någon lämplig tillsats: en blomma, ett band, ett stiligt smycke, en vacker spets höja toalettens verkan. En mörk, enfärgad klädning kräfver framför allt en genom kontrasten verksam komplettering, under det en ljus, liflig toalett g e n o m dylika tillsatser lätt gör ett för brokigt och oroligt intryck.
Om äfven desse försigtighetsmått: icke alltid visat sig tillräcklige , enär understundom på kort tid stora förändringar kunna inträffa uti enskilde personers vilkor , bör det dock med allt skäl betviflas , att någon större säkerhet vore vunnen derigenom , att Kyrkoherdens eller Länsmäns betyg eller Sockenstämmo Protocoller eller Utdrag af Pröfnings-Committéernes Taxerings-Längder antogos såsom surrogat för ofvan omförrnäldte Arnbetsbevis, och så framt Disconten ej skall betraktas som en sådan allmän undsättnings-anstalt, der säkerheten om betalning bör helt och hållet öfverlemnas åt slumpen och enda syftemålet vara att hvarje behöfvande med minsta omgång och största beqvämlighet der skall ega att påfordra hjelp i sin förlägenhet, är det efter Utskottets tanka bäst att bibehålla den af Directionen , i afseende på säkerhets-betygen, vidtagne och stadgade ordning. Dock anser Utskottet , till lättnad för Lånsökande , ertan våda för Verket kunna antagas, att låntagares och löftesmäns egenhätsdiga namnteckning, som enligt de nu gällande föreskrifter böra bestyrkas af samma autoriteter, hvilka utfärda vederhäftighetsbetygen , i dess stal. le får bevittnas af Församlingarnes Presterskap eller af j:ne andre kända och trovärdiga män, lieldst ?{ Kongl. Jyfaj:ts JJgfsJijiingshafvan - Banco-Utskottets Fetiinkanden. 109 cles eller Domares vittnesbetyg både för låntagare och löftesmän medför hinder och tidspillan , och särdeles för de sistnämnde , äfven kost* nador i afseende på färdandet till och ifrån LanclsliöfdingeResidencet eller Domarens vistelseort i den mån de äro aflägsne boende.
Upplysningsvis tillåter jag mig nämna, att ordföranden inom Christianstads och åtskilliga andra län blifvit utsedda bland possessionaten, landtmätare, prester m. fl., och endast undantagsvis bland kronobetjeningen. När jag således dels visat, att motionären icke framställt några giltiga skäl för en förändring, och dels tror mig hafva ådagalagt, att förordningen i sitt nuv:de skick är särdeles ändamålsenlig, måste jag anhålla om afslag å Utsk:ts hemställan samt bibehållande af §:ns nuv:de lydelse. Hr von Ehrenheim: Det af Utsk:t föreslagna tillägg af ser att begränsa Konungens Befh:des valrätt vid utseende af ordförande i bevillningsberedning till en »inom distriktet boende» person. Sistnämnde uttryck måste vara liktydigt med »beredningsdistrikt», och jag befarar derföre, i likhet med föreg:de värde talare, att genom detta tillägg Konungens Befh:des valrätt Den 10 Mars e. in. 255 skulle blifva allt för mycket inskränkt, samt att svårighet ofta skulle uppstå att finna lämpliga personer för detta tidsödande och mödosamma värf. Afven om detta icke skulle inträffa, vore dock en gifven följd, att samma person icke skulle kunna utses till ordförande i flera distrikt, och att sål. den enhet i beskattning, som på grund häraf, — äfvensom derigenom att ordföranderna, då de utgjort ett mindre stort antal, kunnat med hvarandra rådpläga, — hittills kunnat ega rum, skulle komma att upphöra. Af dessa skäl föranledes jag att yrka, att orden »inom distriktet boende» måtte ur texten uteslutas. Frih. af Ugglas: Såvidt jag kunnat fatta de moliver, Utsk:t i denna punkt anfört, är meningen att inskränka Konungens Befh:des rätt att utse ordförande i bevillningsberedningarne, hufvudsakligen af den anledning, att i ett eller annat län Konungens Befh:de dertill utsett Kronofogdarne. Att någon olägenhet deraf uppkommit, har icke inom Utsk:t blifvit visadt.
Med tillkännagifvande häraf, har, uti en till Bikets Ständer den 11 Juli delta år aflåten Proposition, E. K. M:t, uppå de af Bergs-kollegium anförda skäl och då vid särskilda tillfällen, såsom vid Lagmans-embetenas upphörande, Bikets Ständer medgifvit godtgörelse för så väl extra som ordinarie löneförmåner vid de indragna tjensterna, i Nåder förklarat Sig desto hellre vilja påkalla Bikets Ständers välvilja till Bergsfogdarnes fördel, som indragningen af deras tjenster skett i öfverensstämmelse med Bikets Ständers derom i underdånighet gjorda anhållan. Beträffande först de i äldre tid tillsatta och sålunda definitivt utnämnda Bergsfogdarne, så vore af dem Helander och Sundin, i anseende till hög ålder, berättigade att, när de från tjensterne afginge, å allmänna Indragnings-stalen undfå pension, motsvarande deras ordinarie lön, ehuru de sannolikt hellre sökte pension från Civil-statens pensions-inrättning, der de hvardera erhölle 300 B:dr, eller vida utöfver beloppet af samma lön, likasom Bratt och Slettengren kunde från berörda inrättning, vid afskedstagande, undfå i pension 200 B:dr hvardera, Bratt likväl först år 1856. Då emellertid, vid Bergslags-staternes reglering, E. K. M:t i Nåder förklarat de ordinarie Bergsfogdarne icke höra förvägras alt med sin tjenstgöring fortfara, har £. K. M:t, folden händelse alt de sådant föredroge, behagat i Nåder föreslå, att, så vida den uti E. K. M:ts sednaste Proposition om Stals-verkets tillstånd och behof framställda Nådiga begäran, att beloppet finge utgå af 6:le Hufvudtilelns anslag till befrämjande i allmänhet af bergsbruket, icke hifölles, nyssbemälda fyra Bergsfogdars löner, tillsammans 408 B:dr, måtte å allmänna lndragnings-staten uppföras, att från och med nästa år tillsvidare utgå.
Af denna anledning vågar jag hos Eders Excellence H-rt Grefven och LandtMarskalken anhålla om proposition till sådan ändring af förevarande §. att för alla LåneCapiialer bör af fordringsägaren lemnäs ersättning till gäldenaren för den förskjutne Bevillningen med 2 på tusende af det låntagna Capitalet som vid hvarje rantaliquid afdrages Härigenom skulle detta stadgande vinna en bestämdhet och likformighet,; som uti ingen Lag bör saknas. Herr af Brinckman, Gujiafi Då Bevillniflgs Utskottet, 6å Vidt det stätt i dess förmåga, gått den sist talaöde varda Ledamotens anmärkning till mötes; kan ett fortsatt klander icke annat än vara högst oväntadt. Utskottet har ju så tydligen utredt dess begrepp om grunden för denna beskattning, Och så noga lämpat den elter dess olika föremål; att man "N , • ' ... ", • 356 T)en 22 Junit /. m. endast behÖfver känna , det 2 Riksdaler erlägges i Bevillning för hvarje tusende Riksdaler af fastighetsvärdet, och 5 procent för all inkomst af Näring och Rörelse, för att finna» det Bevillningsutskottets nu afgifne förslag dermed står i den mest fullkomliga öfverensstämmelse. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade bifalla Bevillningsutskottets i 6 § t Morn. rörande Bevillning af utlånte ca-* pitaler meddeldte yttrande. Ropades Ja. Uppå derefter af Hans Excellence Herr Gref. Ven och Landt Mar ek alk en framställde särskilta propositioner, blef Utskottets Utlåtande, rö<J rande de mot 2:dra Artikeln 6 §. 2 och 3 Momenterne, samt 5 Artikeln 1 §■ 7 Mom , 2 §. 1 och 12 Momenterne gjorde anmärkningar af Ridderskapet och Adeln gilladt. Vid 5'te Artikeln, 2 $. 22 Morn. yttrade Friherre Boije, Ludvig:
Ii:dr, hvilken summa, i mon af behofvet, skulle kunna ytterligare förhöjas; äfvensom attserskildteanslag komme att erfordras för Ull-Contoirens första organisation och deras vidmagthållande intilldess de, genom inflytande afgift af Ullproducenterne, kunde underhålla sig, sjelfva. Med hufvudsakligt gillande af de åsig ler - K. Skrifvelse. N:o 44. 9 ter Commerce-Collegium sålunda i underdånighet yttrat angående ej mindre nyttan och behofvet, serdeles under närvarande tidpunkt, af serskilda anstalter lill Fårafvelns befrämjande och förädling samt Ull-productionens förökande i Riket, än äfven de lämpligaste utvägar att vinna detta ändamål, har Kongl. Majit funnit, att till en början erforderligt antal Får af finulliga racer böra på allmän bekostnad anskaffas, för att, utom det redan i Jönköpings Län anlagde Stamschäferi af electoral-får, grundlägga dylika Schäferier i Skåne och Östergöthland, samt i Södermanland eller Nerike, och att i sammanhang dermed åtgärder böra vidtagas till fortplantning inom Landet af sådana grofulliga Får-racer, som egentligen genom större nllrikhet äro för Landtmannen förmonliga; för hvilka anstalter de för näringarnes befrämjande tili Kongl. Maj:ts disposition påc>:<fe Hufvudtiteln ställda medel synas böra suceessive lemna tillgång. Kongl. Maj:thar derjemte ansett directa anstalter till sorteringoch beläning af Ull kunna väsendtligen bidraga lill det åsyftade ändamålet; och Kongl. Majit ville nu till Rikets Ständer i Nåder öfverlemna, att i den under Commerce-Collegii förvaltning ställda Ull-Discont-Fonden anslå en tillökning af Tvåhundrade Tusende Riksdaler, för alt, på de af Commerce-CollegiEih. t, R. St. Prot. I. Sami. a. Band p. Häju 2 K. M. Nåd. Skrifvelse.
Den bristande kännedomen hos Herbert Spencer sluter tillokända möjligheter och accepterar en positiv tro inför det otillräckliga i en mekanisk och materialistisk hypotes, och detta är ett betydande och bestämdt resultat. Det erkän t ner en allt framalstrande, ehuru outransaklig makt. Alltså, att tala om Herbert Spencer — såsom ofta sker — såsom mm en materialist, en ateist, är att i grund och botten misskänna honom. Han intager den mest vördnadsfulla ställning af alla, den af en agnostiker, d. v. s. en som icke eger vetskap, derför att det man icke kan veta gå.r till sitt väsen utöfver det menskliga förnuftets förmåga. Men denna okända makt, sådan den är uppenbarad i naturen och lif-vet, blifver möjlig att lära känna, och är i sjelfva verket det enda föremål för kunskap, och detta leder Herbert Spencer till den andra indelningen af de första grunderna, omfattande lagarne för det som kan lära kännas. Vi kunna icke här ingå i enskildheter, men det är tillräckligt säga, att dessa kapitel innehålla ett bestämmande af de yttersta synliga grunder uti alla det absolutas manifestationer — dessa högsta generalisationer, som nu äro upptäckta af vetenskapen, hvilka äro strängt sanna, icke inom en klass af fenomen, utan i alla klasser af fenomen, och hvilka således äro nycklarna till alla klasser af fenomen. En af dessa generalisationer är den, som vanligen är känd såsom bibehållandet af kraft, fortvaron af kraft, hvilken utgör en verklig hörnsten för Herbert Spencers filosofi, så väl som för alla lärjungar af evolutionsteorien. Med denna bringas h varje mindre - sats i harmoni, och derifrån hemtar hvarje hjelptrupp sin märg. Filosofiens tillämpning i åtskilliga praktiska frågor; Spencers uppfattning af öfverbefolkningen och den Malthuska teorien. — Ofvergång till samhällsläran: » The Study of Sociology ».
Uplästes till justering Exped.Utsk:s under N:o 136 inkomna Förslag till R. St:rs underd. Skrifvelse till K. M., ang:de stämplade pappers-afgiften, och blef detta förslag jemte bilaga, innefattande förslag till Förordning i ämnet, af R. o. Ad. godkändt Uplästes till justering och godkändes Exped.lTtsk:s under N:o 137 inkomna Förslag till R St:rs Förordnande för Häradshöfdingen C. Wester att vara JustitieOmbudsmans Suppleant. Äfvenledes uplästes till justering samt godkändes nedannämnde från Exped.Utsk. inkomne Förslag till R. St:rs underd. Skrifvelser till K. M.: N:o 138 ang:de val af R. Stms JustitieOmbudsmans Suppleant ; N:o 139, angule förhöjning i Kronans lösnings-pris för inom Riket tillverkad Salpeter till likhet med priset å utländsk vara; N:o 140, i fråga om kostnads-ersättning till militäre, civile och ecklesiastike tjenstemän för en del resor i tjenste-ärenden; N:o 141, ang:de förtydligande af Kongl. Kungörelsen den 11 Aug. 1854, i fråga om ersättning till Nämndemän och Fjerdingsman för extra förrättningar; N:o 142, i anleda, af K. M:s Nåd. Propos., ang:de understöd Den 21 Oktober e. m. 207 af allmänna medel för uppehållande af gästgifveri vid Malmägens by i Jemtlands län; och N:o 143, ang:de åtgärder till ordnande af skjutsnings-besväret. Fortsattes pröfningen af Stat,sUtsk:s Utlåt. N:o 136, ang:de reglering af utgifterne under KiksStatens Sjunde Hufvudtitel. Härvid förekommo: I fråga om 9:de punkten, ang:de anslags-förhöjning för Kongl KammarR.n:
* Nu står hon öfver mig vid mitt skrifbord, just som jag slutar dessa rader till er, herr Redaktör, och hon säger, att efter jag är en så elak och olydig man, skall jag ändock tilllägga till sist, att hon tycker, det en sådan här sommarexamen borde litet hvar anställa med sig sjelf, och det skulle bli till god nytta. Jag vill icke neka henne denna envishetens sista lilla triumf att få komma med yttersta ordet, då jag dock nu framlägger min sak för edert oväldiga omdöme; och hon tar sjelf pennan ur min hand och stryker under sina ord. Ar det inte likt fruntimmer? » För resten trycker han det inte, » säger hon, då hon går ut. Och på det hoppet är det nu hon lefver. Eder Sven Vide. De fyra årstiderna som fönsterjalusier. sorts synnerligen vackra och trefliga fönsterskärmar af färgadt glas och pressade blommor äro för närvarande mycket på modet, kunna lätt tillverkas och med tillhjelp af god urskilning och smak få rang af verkliga små konstverk. Särdeles vackert blir det att på de samma konstnärligt framställa de fyra årstiderna. För att representera våren väljer man en icke för mörk, lagom afpassad grön glasskifva, på hvilken blommande salix-, hasseloch alqvistar (alla pressade och torra) uppklistras. Der emellan finna pressade snöklockor, violer och andra vårblommor lämpligen plats. Bäst är att arrangera dessa vårens barn i halfkrans på den gröna glasskifvan. Som inskrift textar man vackert med tusch följande vers (af V. E. Öman): Nu vaknar lifvet upp kring gröna stränder: gladt speglar svanen sig i böljans stål, och fjäriln dricker morgonsolens skål, kredensad utaf blommans späda händer. Sommaren framställes på en mörkröd glasskifva, hufvudsakligen af gräs och ax, hvartill man för att vinna ytterligare omvexling fogar några blåklint och vallmo. Ett par insekter, fjärilar och skalbaggar böra ej felas. Det hela arrangeras äfvenledes i halfkrans, så att det kan verka som pendant till vårkompositionen. Som inskriftsspråk lämpa sig dessa rader (af K.