Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utan att vilja eus uttala min åsigt huruvida det är lämpligt att ålägga indirekta skatter eller icke, så lär väl vara ostridigt, att man, vid bestämmandet af hvarje indirekt skatt, bör i första rummet söka tillse, att den må, så vidt möjligt, träffa rättvist alla beskattade, och framförallt att den icke kommer att träffa den fattige hårdare än den rike. Den skatt, som nu blifvit af Utsk:t föreslagen, är likväl af beskaffenhet att, i motsats just mot hvad jag nyss anfört såsom ett nödvändigt vilkor för indirekt beskattning, direkte träffa den fattige svårare än den rike. Det är föreslaget i 2:dra §:n af denna förordning (jag ber om ursäkt att jag talar om förordningen i sin helhet!) att cigarrer skola beskattas med 2 öre per stycke. Nu är icke svårt för hvar och en att inse, att de cigarrer, som kosta t. ex. 10, 15, 25 rdr för 100, kunna ganska väl tåla vid den förökning i pris, som kommer att drabba dem genom den här föreslagna konsumtionsskatteu. Dessa cigarrer nyttjas endast af den förmögnare delen af nationen, men så komma deremot de som begagnas af den fattigare delen, och dessa 2 öre per stycke för dem, vore en ganska kännbar tillökning i dyrhet, och således kommer ostridigt den fattige att blifva den, som lider mest, då han får med så oändligt många flera proc. betala sin njutning af cigarrer. Jag vill äfven påpeka ett resonnement hos Utsk:t, som jag skulle önska, äfven i den händelse beslutet gillas, finge med ogillande antecknas, nemi. att Utsk:t sagt, att den som icke har utväg att på en gång köpa 5 cigarrer, den kan helt visst undvara njutningen af cigarrökning. Jag må säga att det är ett mera uppenbart proklamerande af rikedomens rätt, än jag funnit i något Utsk:s Betänk.
Må stormen och hafvet förstöra röfvarflottan och roffa åt sig min kunglige tjänares skatter! Desto förr blir det oss gifvet att draga ut på nya härjningståg.» Men borgarena på stranden vända sig om och se upp mot sin stad. Brand har flammat där, plundring har gått fram öfver den, bakom spräckta rutor gapa sköflade bostäder. Sotade gaflar se de, skändade kyrkor, blodiga lik ligga kvar i de trånga gränderna, och af skräck vansinniga kvinnor genomila staden. Skola de stå vanmäktiga inför allt detta? Finnes ingen, som deras hämnd kan nå, ingen som de i sin ordning kunna plåga och förgöra? Gud i himlen, se dock! Guldsmedens hus är ej plundradt, ej brändt. Hvad är detta? Var han i förbund med fienden? Hade han ej nyckeln till en af stadens portar i sitt förvar? O, du UngHanses dotter, svara, hvad skall detta betyda? Borta på kungaskeppet står våldet och betraktar sin kunglige tjänare, leende bakom visiret. »Hör stormen, min herre, hör stormen! Guldet, som du röfvat, skall snart ligga på hafsbottnen, oåtkomligt för dig. Och se tillbaka på Visby, min höge herre! Kvinnan, som du bedrog, föres mellan präster och knektar bort till stadsmuren. Kan du höra folkhopen, som följer henne, förbannande, veropande? Se, murarena komma med kalk och murslef! Se, kvinnorna komma med stenar! Alla bära de stenar, alla, alla! O, kung, om du ej kan se hvad som försiggår i Visby, må du dock höra och veta, hvad som där sker. Ej är du af stål och järn, som våldet vid din sida. Då ålderdomens dystra dagar komma, och du lefver under dödens skugga, skall bilden af Ung-Hanses dotter träda fram för ditt minne. Blek skall du se henne digna under sitt folks hån och förakt. Du skall se henne draga fram mellan präster och knektar, under klockringning och hymnsång. Hon är redan död i folkets ögon. Död känner hon sig i sitt innersta, dödad af allt hon älskat.
Utskottets yttrande och förslag, att de uti § 142 Irsta och 6:te inom. omförmälde löneoch pensions-belopp, som från bevillning enligt 2:dra Art. uro befriade, måtte höjas till 500 Rrdr Rrmt, har blifvit godkändt af Presle-ståndet, men afslaget af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-ståndet, hvilket sednare Stånd antagit det förslag Nils Larsson uti sin reservation framställt Borgare-ståndet deremot har, på grund af förut vid § 2 gjorda anmärkningar, återremitterat detsamma. Då Utskottet frånträdt sitt vid 2 § gjorda förslag och hemställt att minimum af lön, hvarför bevillning skall utgå, måtte bestämmas till hvad förut stadgadt är. eller 300 R:dr R:mt, får Utskottet, i öfverensstämmelse dermed, föreslå, att de löneoch pensions-belopp, som från bevillning enligt 2:dra Art. äro befriade, måtte bestämmas till samma belopp, som för närvarande är stadgadt, eller icke öfverstigande 300 R:dr Rrmt § 144. På grund af yrkanden af Herrar Falhem och Henschen, att det afdrag i bevillningen, som, enligt § 144 är rnedgifvet visse fattigare personer, när de hafva 4 barn eller derutöfver, måtte utsträckas äfven till dylika personer, som hafva tre eller endast två minderåriga barn, har Borgare-slåndet återremitterat nämnde §; men som hvarken enskild motionär eller någon af Utskottet gjord framställning föranledt den ifrågasatta förändringen samt 144 § blifvit till Riks-ståndens pröfning hänskjuten en dast i afseende å den jemkning till 10 öre, som i det derstädes förekommande belopp af 4 skillingar ansetts böra vidtagas, torde det ifrågavarande yrkandet icke kunna till någon åtgärd föranleda. § 145.
Hon gick gerad in i hushållsstugan, der hon var van att finna sin mor, men nu träffade hon der endast en af tjensteflickorna, som sade att fru Metta numera mest satt inne i kammarn, och väl stundom kom ut och gick ikring i huset, men som en drömmande, utan att märka hvad som föregick, och att hon endast gick och vankade och vankade. Så hade hon varit, alltsedan budet om herr Eriks död hade kommit. Sigrid inträdde nu i kammarn. Der fann hon modren sittande alldeles stilla, med ögonen halfslutna och händerna sammanknäppta. Hennes vanligen så uppmärksamma blick märkte icke den inträdande. Sigrid gick fram till henne; med ett utrop sprang fru Metta opp och slog armarna om sin dotter. "Sigrid, barnet mitt, Gud signe dig, har jag dig åter. Far? lefver han? är han död?" "Han lefver, för guds skull, mor, lugna er." "Mor Annika sade att du lyckats frälsa honom, men jag vågade ej fullt lita på hennes ord. Berätta, säg fort. Är han säker? Och du har räddat honom, du stilla, du säfliga barn? "Med Guds hjelp skall väl allt gå bra, men monne blott ingen hör hvad vi tala om?" "Gud bevare mig, jag tror jag icke är rätt klok", utbrast fru Metta nu med ens, med sin vanliga röst; "är detta saker att prata om, utan all försigtighet! Vänta, jag skall se åt. Icke tror jag dock, att någon kan höra oss, men du behöfver visst värma dig en smula." Hon bultade på väggen, till tecken åt tjenstefolket i rummet invid, och befallte den derefter inträdande tjensteflickan, att koka opp öl med honung uti åt Sigrid, och sörja för att hennes skjutskarl finge något till lifs. Sedan fru Metta försäkrat sig om, att ingen kunde lyssna till samtalet, satte hon sig ned för att höra sin dotters berättelse. Sigrid redogjorde nu för huru herr Erik blifvit räddad. Blodscenerna på Åbo slott kände fru Metta genom ryktet. Många voro hennes utrop och våldsamma utbrott mot hertig Carl, och stor den oroliga ifver, hvarmed hon åhörde berättelsen om flykten ur fängelset.
Familjen till godo beräknad, dels fem, dels sex procents renta, bestigande till ett belopp af 36,168 R:d. 34 slc. 9 rist., hvarjemte, till fyllnad i den af Riksens Ständer för förra Kongl. Familjen bestämda årliga underliålls-summa, 66,666 R:d» 32 sk., af Stats-Verkets medel ära anshigne 30*497 R:d. '45 sk. 3 rist., hvilka Sro beräknade att utgå 10,000 R:d. åt f. d. Konungen, 10,000 R:d. för f. d. D rottningen, tinder hyarderas lifstid, samt återstoden 10,497 R;d. 45 sk. 3 rist. för de Kongl. Barnen, så länge något af dem lefver: varandes det förstnämnde Capital 681,419 Rid. 13 sk. 11 rist. de.i, som Eders Kongl. Maj.t nu i Nåder föreslagit ätt åutbe t alas. ; 4t*a Fullt trygge vid Eders KoBgt. Majits omsorg oeh förutseende af hvad till Rikets bästa må 4^6 Qm 8 Augusti må finna? lända, hafva Riksens Ständer stannat i det beslut, sorn med Eders Kongl. Majits Nådiga önskan och afsigt instämmer, öTvertygade derom, att Eders Kongl. Majit, enligt Dess Nådiga förklarande, så understödjer det Steg Riksens Ständer taga, att ändamålet må kunna vinnas på det för Riket fördelaktigaste och mindst kännbara sätt. Riksens Ständer få således hos Eders Kongl, Majit i underdånighet anhålla, det täcktes Eders KonglMajit i Nåder af de 2,000,000 Rid.
Enär, för en fullständig pröfning af ärendet, Kongl. Maj:t fann utredning erforderlig, i afseende på de af Rammar-kollegium och Stats-kontoret sålunda framställda alternativa förslag om residenset i Calmar län förflyttning till midten af länet, eller förläggandet af en del af samma län till Östergöthlands län, blelvo från Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i nämnde tvänne län underdåniga yttranden i dessa särskilda frågor infordrade. Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Calmar län anförde då i underdånighet, att, hvad först beträffade frågan, i hvilken trakt midten af länet vore att igenfinna, Kongl. Maj:ts Befallninsshafvande väl funne det vara obestridligt, att köpingen Döderhultsvik vöre mera än staden Calmar trelägen i midten af länet, men dock ansåge i en fråga, hvilken, såsom den nu förevarande, åsyftade att åt elt helt läns invånare bereda den största möjliga rättvisa och jemlikhet i afseende på Landshöfdinge-residensets läge, folkmängden i länets särskilda delar och trakter hufvudsakligen böra afses vid undersökning för utredandet af länets medelpunkt; att, Bih. lill R. St.
För den, som ensamt ser näringarne ur en rätts åsigt, förfaller visserligen all skilnad häruti. Det, ges ett annat sätt att se. dem, och detta har nyligen offentligt blifvit framstäldt under striden om de Academiska Constitutionerne, hvilken jag åberopar, för att visa, alt detta ämne har en djupare betydelse, än man föreställt sig, och för att tillika nämna, det jag tror detta öfverläggningsämne nu ej vara på sin plats, eftersom Ridderskapet och Adeln ännu ej förehaft de frågor, som komma från Särskildta Utskottet; hvilka röra ämnet i sin grund. Det är i öfrigt märkeligt, att innan principen i det hela är bestämd, vill man afgöra detaljfrågor. Principen ligger ännu oafgjord, ej allenast inom Riks-Stånden, utan äfven inom hela den Juridiska Litteraturen. Jag åberopar härvid, att Kongl. Majit i Nåder förordnat, att de Oeconomiske Författningar ne skola öfverses. Sedan detta blifvit utfördl, torde denna fråga komma i ett utredt skick till Riksens Ständers öfverläggningar. Jag skulle tro att Betänkandet kunde afslås; men om det kommer alt hvila till dess Särskildta Utskottets Betänkande förekommer, skall det vara mig alldeles likgiltigt. Då först kan saken pröfvas i sitt sammanhang : ehuru jag skulle tro , att det äfven då vore nog tidigt. De öfrige af der förekommande ämnen lia undergått en helt Den 10 November e. m. 43 S annan procedur, då de först på Kongl. Majlis befallning utgjort ett öfve r 1 ä g g 11 i n g s ä in 11 e inom flere Em betsmanna - Corpser, hvarefter desse Ernbets - Utlåtanden blifvit Riksens Ständer meddelade. Derföre önskar jag afslag. I öfrigt torde det vara på sin plats, att jag tillkännagifver min tanka vara den , att Bergs-Tings-Rätterna böra uppbäfVas; men då frågan om Domare-åtgärdernas afskiljalide från de administrativa ännu är oafgjord, samt icke alla vid dessa
Derjemte har blifvit yrkadt: alt årliga anslag af 5oo R:dr B:co måtte meddelas till inrättande af Navigations-skolor, dels i Wisby, på den grund, att Gottland vore serdeles väl beläget för sjöfarts idkande; att de fartyg, som årligen utgingo från Wisby, innehade vida större lästetal, ände, som årligen ulginge från Malmö, der, sådant oaktadt, en Navigationsskola blifvit föreslagen; samt att invånarne på Gottland höst och vår icke skulle kunna begagna Navigations-skolan i Calmar, enär om hösten, sedan sjöfarten slutat, äfvensom om våren, innan densamma börjades, communicationen med fasta landet vanligen vore af is afbruten; dels i Carlshamn, till stöd för hvilket förnyade förslag blifvit åberopade, ej mindre de skäl, som i .motionen derom finnas yttrade, än ock den omständighet, att Carlshamn i och för sitt Skolverk årligen delade 5oo R:dr; dels ock uti åtskillige andre Rikets stapelstäder; hvarjemte man ansett, att, om endast fern Navigations-skolor komme att inrättas, den, sorn blifvit föreslagen i Gefle, borde förläggas till Sundsvall. Dessutom har uti serskild, hos Vällofl. Borgare-Ståndet, efter föredragningen af ofvannämnde Betänkande, väckt motion, som blifvit till StatsUtskottet remitterad, Herr Christierson föreslagit, att ett årligt anslag af 5oo R:dr B:co måtte beviljas, till inrättande af en Na vigations-skola i Carlskrona, hvilken ej allenast skulle vara af behofvet påkallad, utan äfven medföra fördelaktigare resultat, än någor annorstädes i Riket. Med anledning af hvad sålunda blifvit anfördt, få Utskotten först förklara, att ändamålet med de'föreslagne Navigations-skolorne icke är, att derstädes skulle meddelas endast de kunskaper, som vanligen nu egas af dem, som lill skeppare och styrmän antagas. 1 sådant fall hade visserligen ett anslag af 5oo
En sålunda inskränkt granskning, hvarigenom något omdöme icke kan fattas, hvarken 0111 de å Fonden gjorde dispositioner eller om säkerheten för Fondens utlånta behållning, finna Revisorerne vara utan ändamål och anse sig derföre böra å detta förhållande fästa Rikets Ständers uppmärksamhet, på det någon förklaring må beredas, hvarigenom, lill framtida efterrättelse uttryckligen bestämmes, antingen Rikets Ständer och deras Revisorer äro berättigade att så fullständigt granska 1829 års Mötes-Passevolance-Fond, som med den för Revisorerne gällande Instruetion instämmer, eller ock att en sådan granskning icke får äga rum, i hvilket sistnämnde fall det är utan ändamål att räkenskaperne till Re visorerne öfverlemnas. — 84 Nya Mötes-Passevolance-Fonden. Dessa Räkenskaper hafva blifvit granskade i Kongl. Kammar-Rätten för åren 1834 och 1835 med anmärkningar, samt utvisa följande resultat: Debet. Balance från föregående året: Behållningar och Fordringar Uppbörd: Kongl. Stats-Contoret anordnat å influt ne Passevolance-medel Diverse Anmärknings-, Auctions-, Ersättningsm. fl. medel Ar 1834. 30,569:14. 9. Balance till påföljande året: Credit. Balance från föregående året: Öfverlefvereringar och Skulder Transport dito 3: 9. Sjukhus och Sjukhus-atti raille . 19:40. — 351: 9. — Kostnader för Regements byggnader 2,238:38. 4. 610:21.10. Öfningslägret å Ladugårds färdet, Marcher 7,406:20. Extraordinarie Utgifter: Balance till påföljande året: Förskotter 11,925:36. — 14,339:19. io.
Jag anser likväl tiden icke vara så långt liden att några särdeles stora anstalter i denna väg för det närvar, behöfva vidtagas, hvadan jag således icke kan tillstyrka den 170 Den 21 Juni f. m. af Utsfc. förordade utvidgningen. Utsk. har jemväl ! sitt betänk, yttrat den åsigt att administrationen af hospitalerna i riket varit otillfredsställande. Jag kan i allmänhet icke medgifva detta, då; administrationen varit rättad efter tillgångarne och då med dessa tillgångar verkställts hvad som kunnat göras. Att hospitalerna blifvit skötte med den ordning och hushållning som vederbordt torde bäst upplysas deraf att underhållskostnaden för hospitalerne i riket, för år 1842 beräknad efter portioner, öfver hufvud uppgått till 8 sk. på personen. Vid Upsala hospital har den år 1842, uppgått till 9 sk. 4 rst., vid Nyköpings 7 sk. 9 r., vid Wadstena 7 sk. 6 r., vid Wexiö 9 sk. 6 r., vid Malmö 7 sk. 6 r., vid Götheborgs 10 sk., vid Hernösands 7 sk. Att administrationen i många afseenden varit god, torde äfven visa sig derutaf att hospitalshjonen pä flere ställen i synnerhet i Wadstena blifvit hällne till att uträtta sådana göromål som af dem kunnat verkställas. I Wadstena utgjordes år 1847 i Maj till och med September månader af karlar 4,867 dagsverken och af qvinnor 2,090. Lönerna för tjenstemännen hafva visserligen icke varit öfverdrifna utan tvertom. Jag anser således att hvad i Utsk:s förslag nämnes om administrativa förbättringar bör derifrån uteslutas. Till administrationen hörer visserligen också beredandet och föranstaltandet af nödige byggnader. Det är sannt att på sina ställen de hospitalerna tillhörande byggnader icke äro i det skick som vederbör; men orsaken dertill har varit de otillräckliga tillgångarne. Detta visar sig tydligen af de officiella handlingar som för K. St:s revisorer blifvit framlagda. Utsk. säger vidare att förbättringar i medicinskt afseende äfven äro nödige.
2^4 8 latsneli Lanco-Lltskottens Lanken Agen lättigLet att lie 3me snista anén lata utmynta 200 rW ä, ligen, selleimena ion >W ai liven, 8kulle mera LeLäsvas skall lierom linz X. iVLt seiskilll anmälan göias. b) ikk 1 ^ vv. sint (a^-kanats) Ould utmyntas 122 Dnkla Dueaten. Dueaten Lön inneLälla sint guld ocL koppan. Den lilie lia nana H pioeent mena värci än esten lL6H ans myntfot, neli närman sig derigenom den llolländska, samt Llikver i clet allnanäi mäste väncl 8 Larolinen. köndelen as en enkel Lktm^ntningsgnund vinnes. Lanken lemnan oin^ntadt 8ilsven emot 8edlan oeL m^ntadt 8ilsver eften nva myntfoten, till niel Lelopp sniu svanar emot 1664 ans m^ntlot. Lanken mottagen 8ilsver enligt 1664 ans myntfot oel» lemnar ilei löne 8ecllar eller m^ntudt 8illven esler n^a Myntfoten. lVI^ntet mottagen 8ilkven esten i66H äns myntfot oell lemna,- llensöne mvnladt 8ilsven elter lV)'a lL)mtsvten. s) Ingen annan slagskatt äger rum än de H pioeent soin utgör skillnalleo emellan gamla oell n^a Al^ntfoten. /:) Viökvmmanlle llet /kevrels,»,» soin fän äga ruin vili lie senskilde thulli-, 8ilsven-, oell Xo>>s>a>»lantens ^/r»/iet oel» äsvensnin l.vaci vill s Vo/a t5^ec/»/»g, neli plansans stämpling m. n>.
s. v. Till denna granskning hör äfven afgörandet, om skinnet skall användas till glacé eller gants de Suéde. Efter denna undersökning sändas skinnen till färgaren o c h återkomma därifrån färdiga för tillskärningen. Nu underkastas de en ny granskning för beräkningen af antalet handskpar af hvarje skinn, och så följer skrapningen. Denna procedur består i att skinnet med ett mycket skarpt instrument skrapas till minsta möjliga tjocklek och största möjliga smidighet. Detta är ett mycket ansvarsfullt o c h svårt arbete, o c h äfven den skickligaste arbetare kan ej bereda mer än, sex skinn på en timme. Till Suéde-handskarne användas vanligen de skinn, som importerats från Syd-Amerika. Orsaken därtill är att ' killingarne på Pampas få springa fritt kring efter sina mödrar, hvaraf följden blir den, att skinnen ofta få skråmor o c h därför bli odugliga till glacéhandskar. Sedan skinnet undergått skrapningsprocessen, är det färdigt att sträckas, en operation, som består i skinnets dragning på bredd o c h längd för utrönande af dess elasticitet. Efter sträckningen styckas skinnet i fyrkanter af önskvärd längd och anbringas på en trähand. Härmed slutar numera handskarbetarens uppgift, men förr var det ej så. Han måste då klippa ut skinnet efter handens form, men då detta gick mycket långsamt, har en maskin uppfunnits, som möjliggör fem eller sex par handskars utskärning på samma gång. Detta är för öfrigt den enda slag af maskiner — med undantag nnturligtvis af symaskiner — som användas vid handsktillverkningen. 1 Handskarne äro nu färdiga att öfverlämnas till den kvinnliga arbetskåren o c h skickas i stora lå- dor till bergsbygden, där vissa af fabrikerna utdela dem till en mängd kvinnor. I somliga fabriker utföres sömnaden på själfva platsen, där hvarje arbeterska har framför sig en liten symaskin, som går med ånga. Ett enda tryck med foten sätter maskineD i gång eller stannar den. Till syendet af ett par fyraknapps-handskar i vanlig storlek utgår ungefär en timme, och tillskärarnes diverse åtgöranden fordra ungefär lika lång tid, så att två timmaf måste anslås för hopkomsten af ett par handskar. Men handskarne äro emellertid ännu ej färdiga.
Ur gård i gård hade han gått, ibland fick han mat, någon gång pengar, oftare blef han utkörd utan att få något alls. Stadigvarande arbete fick han aldrig. Under några dagar hade han fått hjelpa till med skogshugge i trakten af Boda. Men nu var han ledig igen, ledig att njuta lifvet och fri att göra hvad han ville och behagade. Han var en fri arbetare. Ingen menniska skulle hindra honom från att lägga sig här bredvid vägkanten och svälta ihjäl, om han hade lust med det. Stryka omkring på landsvägarna kunde han också göra, så länge han behagade, och han hade ingenting annat att frukta, än att länsman skulle ta ’ fatt honom och skicka honom gratis hem till den socken, der han var skrifven. Ty det hade länsman rått till, och om det inte hade skett så var det väl derför, att inte alla hade lust att angifva menniskor, derför att de söka arbete.Det hade börjat roa honom ibland, när han såg, att hans inträde väckte skrämsel i stugorna. Ibland når han fick mat, tyckte han det råg ut, som om man gaf honom, derför att ingen tordes neka, och han skrattade högt för sig ejelf, när han tänkte pä, hvilken mäktig man han var, som bara behöfde visa sig, for att menniskorna skulle ge honom, hvad han behöfde. Underligt var det i alla fall, att man kunde fa sätta folk i fängelse, derför att de sökte arbete. Det var lös-drifveri. Ja, det förstås. Men när ingen ville ge en stor, stark karl arbete, så måste han ju drifva omkring. Lagen befälde honom att hålla sig hemma och svälta ihjäl. Det kom an på, om man hade lust med det. Och hungersdöden var långsam. Alltid kom det något i vägen, som hindrade det. Ju mer han nu närmade sig bebodda trakter, desto lifiigare vaknade inom honom fruktan för, att någon skulle anmäla honom, så att han blefve gripen och hemskickad. Han såg nog icke förtroendeväckande ut. Hans kläder hade blifvit smutsiga och trasiga, hans ansigte magert och ögonen lågo ännu djupare än vanligt.
Björnstjerna gjorda framställning. Sedan härefter uti det ifrågavar. förslaget de af H. Ex. II r Gr. o. Landtm, omnämnda meningar blifvit uteslutne, och derjemte några ord, uppå begäran af Gr. Björnstjerna, hade undergått förändring, blef förslaget ånyo uppläst, så lydande: Såsom amendement till Gr. Lagerbjelkes motion, (hvilken endast rörer den öfre kammarens sammansättning) vågar jag till R. o. Ad. vördsamt föreslå: Att den nedre eller yngre kammaren väljes genom dassification. Classerna inbegripa Stånden, enär dessa utgöra en underafdelning af classerna. Classerna äro fyra, nemi.: l.o. Den jordoch bergsbrukande classen af alla stund. Den röstar efter hemmantal, eller efter ett mot detta svarande taxeringsvärde för bruk, qvarn, m. m. På det att det Hederv. BondeSt. må i denna dass erhålla sin fulla andel, utan att erhålla ett alldeles öfvervägande inflytande, fördelas classen i 2:ne underafdelningar för de lägre eller högre beskattade, enligt det* af Gr. Anckarsvärd i går afgifna förslag. 2:o. Städernes innevånare. Denna dass inbegriper borgerskapet, husägare samt andra lill ett visst belopp der skattskrifne in - Den 14 Mars. 321 innevånare. Detta torde vara så mycket billigare, som borgerskapet i alla Rikets städer, hvilkas folkmängd uppgår till 300,000, utgör icke mer än 60,000 (gesäller och lärlingar inberäknade). 3:o Lärareclassen. Denna inbegriper det Högv. PresteSt., lärare vid universiteter, gymnasier m. m. 4:o Ridderskapet och /l<l<:ht samt krigsbefälet lill lands och vatten, detta sednare i en viss proportion. De som äro skattskrifne i stad, erhålla der valrätt och valbar het. De skattskyldige på landet erhålla dessa förmåner derstädes i förhållande till deras ägande hemmantal. Samma förhållande äger rum med ofrälse ståndspersoner på landet och i städerne.