Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag läste nemi. i någon tidning det tillkännagifvande, som här i dag har blifvit föredraget, med ett tillägg, som misshagade mig mycket. ”Förmodligen (säger tidningen) var meningen endast att de ledamöter, som med BorgareSt:s majoritet äro liktänkande skulle vara välkomna.” Jag undrade då om Den 8 Januari. U3 en sådan tanke kunnat från BorgareSt. emanera, och på tillfrågan härom, hafva liera ledamöter af det Ståndet svarat mig, att de voro högst missnöjda med ett sådant uttryck. Detta har jag ansett mig böra tillkännagifva på det att icke en sådan tidningsnotis skulle kunna motverka målet med BorgareSt:s skrifvelse, eller inverka på det svar, som här komme att afgifvas. Hr Bildt, Didrik Gillis: Jag skulle nu icke blanda mig 1 diskussionen, örn icke jag kommit alt tänka på en omständighet, den nemi. att om R. o. Ad. anloge Frih. Raabs förslag, visade det en brist på takt, sora Adeln visserligen ej skulle vilja göra. BorgareSt. har utsatt 2 dagar, om nu R. o. Ad. utsätter 2 dagar och ettdera af Presteeller BondeSt:n också utsätta 2 dagar, så vore det 6 dagar af veckan och då hade man ju icke mer än en qvar åt det 4:de Ståndet. Jag skulle derföre tro, att man, för att icke begå en oartighet, mot antingen Presteeller BondeSt., har så mycket mera skäl, att icke fästa sig' vid de 2 dagarne. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han, sedan Frih. Palmstjerna, som först väckt förevar, fråga, helt och hållet instämt med Hr von Hartmansdorff, finge i öfverensstämmelse med desse ledamöters förslag hemställa, om R. o. Ad. bifölle att, i anledn. af ifrågavar. skrifvelse från Vällotl. BorgareSl:s Talman, H. Ex. å R. o.
M. uti Dess Nådiga Skrifvelse till Stats-Utskoftet af den 11 sisth Junii i Nåder förklarat, i afseende på utförsel af CoIonisR varor, torde alitsa i allmänhet böra iakttagas, alt export af varor ifrån Sverige icke anses i något fall oloflig förr, än förbud mot sådan utförsel egt rum; Likasom ej eller import af varor till främmande länder anses otillåten, sa vida antingen slika varor till destinations-oit«tn framkommit innan förbud emot deras införande derstädes utkom, eller desamma före ett sådant förbuds utfärdande redan funnits der upplagde. Allt som häremot strider hafva Riksens Ständer ansett böra betraktas såsom oloflig handel och atr, i sådant fall, både skepp och last må vara förlustige det skydd, Svensk egendom i öfrigt varit berättigad att åtnjuta. En lika påföljd häfva Riksens Ständer ansea böra ega rum, då skeppare vid uppbringnin - 930 Underdåniga Skrivelser. gen, antingen icke varit försedd med sådane behörige Skeppsoch Last-documenter, som enligt författningarne bordt vara om bord till den ort, dit Skepp och Last varit destinerade, elier ock om skepparen funnits innehafva dubbla eller falska Skeppsoell Last-handlingar, sorn gjort hans destination misstänkt, eller i öfrigt någre sådane omständigheter inträffat, som kunna anses innefatta otillåtne åtgärder eller försummelse och vårdslöshet af den egenskap, att den uppbringade sjelf blottställt sig för den förlust honom genom uppbringningen drabbat.
Hvarvid och sedan berörde skrifvelse nu ytterligare blifvit uppläst, församlingen gemensamt yttrade och förklarade, att den icke ville förbinda sig att till fjerdingsmannen erlägga någon lön, utan ville häldre sjelfva efter tour, ett år hvardera bestrida fjerdingsmans befattningen, då den som ansåg sig mindre skicklig till denna tjänsts utöfvande, finge medtala någon annan som i berörde afseende fullgjorde hans pligt. In fidem N. S. Edlund Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll, hållet vid allmän sockenstämma med Häggenås socken uti dess sockenstuga den 13 februari 1859. § 1 S.D. voro församlingens ledamöter, uppå derom skedd vederbörlig pålysning och kallelse, samlade för att besluta om och huruvida socknemännen ville, i underdånighet söka ändring uti Kungl. Maj:ts och rikets kammar collegii utslag, af den 17 sept. 1858 rörande vägdelningen i Jemtland? Hvarvid, uppå derom framställd fråga, socknemännen yttrade den gemensamma önskan, det försök måtte göras, i underdånighet, hos Kungl. Maj:t att få berörde utslag ändrad derhän, att hvarje väghållnings skyldig finge bygga och underhålla sitt vägskifte inom sitt tingslags gränsor. Och ville socknemännen hafva riksdagsmannen Nils Larsson i Tullus anmodad och befullmägtigad att hos Kungl. Maj:t, å socknens vegnar, i underdånighet söka ifrågavarande ändring. § 2 Upplästes af Erik Hansson i Storgård gjord uppsats rörande utgifter för folkskolans fullbordande och på derom framställd fråga bestämdes nu att hälften af skolans skuld, skulle betalas detta år vid sockenjämnadsmedels liqviderande och andra hälften vid nästa års liqvid. In fidem N. S. Edlund Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll vid sockenstämman uti Häggenås sockenstuga d. 1 maji 1859. S D.
Stockholm den 16 September 1848. UppläU och godkändt hos Ridd. och Adeln, deri i3 Sept. Preste-ståndet den i4 — Borgare-ståndet den i5 — Bonde-ståndet den iö Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående ändring af af 2 kap. 1 ,f:n i Kongl, stadgan om skiftes-verket i riket den f. Maj 182I. (Lagsamt Allm. Besv-. och Ekon.-utsk. Bet., N:o 43.) S. A. K. ^ 1 afseende å den uti 2 kap. 1 § af Kongl, stadgan om skiftes-verket i riket den • 4 Maj 1827 intagna föreskrift derom, att behörig landtmätare, soto af skiftessökande jordegare föreslås till sådan förrättnings verkställande, bör dertill förordnas, har hos Rikets nu församlade Ständer blifvit anmärkt, att skiftes-sökandens rättighet att utse skiftesman ofta ställer den förre i ett tvetydigt förhållande till den sednare, serdeles om sökanden anses mindre samvetsgrann och skiftesmannen mindre skicklig, i hvilket fall kunde bilda sig den föreställning, att denne sednare, utan afseende å. skifteslagets bästa blifvit anlitad der - Expedit iöns-Utskottets Förslag lill tind. 435 före, att hail medgifvit nedsättning uti sin på sökanden belöpande andel i arfvedel; att blotta möjligheten af eli sådant förhållande väcker misstänka och ovilja, serdeles hos de personer, som sakna förmåga att bedöma, buruvida rätt dem vederfares eller icke, samt att i öfrigt en obillighet förefinnes deruti, att ej samtlige de delegare, hvilkas jord skall i skiftet ingå, få i valet af förrättningsman deltaga; äfvensom den förmodan blifvit yttrad, att, derest en sådan rättighet tillerkändes samtlige delegarne i skifteslaget, detta skulle verka derhän, att en större omsorg och drift hos landtmätaren blefve att påräkna, samt att de för jordbruket högst menliga klagomålen öfver skiftes-förriittningarne konrae att förminskas.
Återremitterades', och N:o 18, i anledning af väckt fråga, att octroyer för privat-banker icke vidare må beviljas, samt att s. k. hypotheks-föreningar jemväl måtte upphöra. Hvad första punkten eller frågan om privat-bankerne angår, beslöt Ståndet en underdånig skrifvelse i ämnet, men återremitterade betänkandet i denna del, för uppsättning af den underdåniga skrifvelsen på grund af de under diskussionen anförde skäl; och den sednare delen af betänkandet, eller den, angående bypotheks-föreningarne, Bifölls. S. D. Föredrogos ånyo Stats-utskottets memorial och utlåtanden; N:o 185, i anledning af återremiss å utlåtandet N:o 131. Lades till handlingarna; N:o 186, i anledning af återremiss å utlåtandet N:o 153, Lades till handlingarna; N:o 187, i anledning af återremiss å utlåtandet N:o 165. Lades till handlingarna', N:o 188, i anledning af återremisser å det under N:o 119 afgifna betänkande, angående byggnadslån lill staden Amål; Andra punkten i utlåtandet N:o 119 godkändes, och utlåtandet N:o 188, lades till handlingarne; N:o 189, i anledning af väckt fråga om öfverlåtelse till staden Falkenberg af den kronan tillhöriga tullbro öfver Ethra-strömmen. Bifölls; N:o 190, i anledning af väckt motion om anslag eller lån af all männa medel till betäckande af kostnaderna vid laga skifte i Wemdalens kyrkoby i Herjeådalen. Bifölls; Bih. till n. St. Prat. 1847 & 1S48. 9 Sami. 56 442 Prol-utdr jg, den 9 Juni 1848 N:o 191, i anledning af vackt motion om låne-undi rstöd åt komministern i Ryd och Näs församlingar af erkestifLet för dels flyttning, dels nybyggnad af bostället.
Orsaken hvarföre Utsk. har i en mellanmening i början af sitt tillstyrkande ifrågasatt en ny lönereglering, var den, att Utsk. ansåg, alt genom de uttryck som bär äro begagnade för att skydda indelningshafvare ifrån att blifva rubbade i sina indelningar, dessa hade, äfven om räntorne skulle ingå till Statsverket, samma säkerhet som förut, att få uppbära sina löner, och att det vore nödvändigt alt göra förbehåll, att icke genom denna åtgärd något hinder lades i vägen för en möjligen i framtiden skeende lönereglering inom en och annan corps. Jag medgifver visserligen, att det förbehållet icke här är hufvudsakligt, och att det således kan förändras. Den andra anmärkn:n af den värde talaren var den att Utsk. hade i slutet af sitt tillstyrkande här yttrat: ”Ankommande dock på 9 H. 14 210 Den 0 September e. m. K. M. att lata ifrågavar:de löneanslag och ersättning under det ;1r, för hvilket densamma beräknas, på lika sätt, som kontanta löner, qvartalsvis utbetalas”. Dervid har nämnde ledamot yttrat att det vore i det hela ett skämt som lag deruti. Jag tror icke att detta är förhållandet. Det är af komiterades betänk, upplyst, att de räntor, som gä till löner uppgå till en summa af 858,000 r:dr. Komilerade sä väl som Utsk. hafva här föreslagit att uppbördstiderna skulle förändras pä sådant sätt, att den ena uppbörden skulle ske om hösten, nemi. uppbörden af bevillningen.
895 nödsakad att i speculanters händer, emot hvad pris som heldst, aflemna sin vara, egde att till Magazins-Inrättningens förråd, emot bestämde skyddspris inleverera det fÖrsäljnings-parti han, för att erhålla penningar till angelägne utgifters bestridande, måste föryttra. Åfsigten med en så beskaffad upphandling ansåg Directionen böra vinnas, om i de Städer, der Upplags-Magazin äro anlagde, Eders Kongl. Majrts Befallningshafvanden utsåge en eller flere pålitelige personer, som dageligen togo kännedom om Spannmålsliandeln, och då, när för Spannmålen i enskild väg icke betaldtes hvad Dii-ection såsom skyddpris bestämt, underrätta Säljaren, att det stod honom öppet till Upplags-Magazinet genast aflemna sin Säd, emot erhållande contant betalning efter nämnde skyddspris. I de orter der denna tillfälliga upphandlings-anstalt blifvit vidtagen, hafva Spannmålsprisen i enskilda handeln, enligt de till Directionen ingångne Rapporter, bibehållit sig till ungefärligen lika belopp med de af Directionen utsatte skyddspris, hvilka skyddspris utgöra för Tunna Tunna Tunna Oriad Oriadt Oriad Råg. Korn. Hafra. Ups ala Län . B:co R:dr 10: —< *—•—• •—-— Westmanlands dito . .10:' —• Örebro dito 9:24. —< 2 Sami. 2 B. 58 Riksens Ständers Om någon upphandling af Korn och Hafva i dessa Län, hafva Eders Kgl. M a j: t s B e fa 11 n i 11 g s h a f v a n - den ännu ieke anmälan gjordt. Södermanlands Län . i o: ■— 8: Goth lands. Län 9:16- 7:— Östergöthlands dito 9:16. 7:— Calmare dito 9'16. ']'■— Christianstads dito 9:16. Elfsborgs dito 9:16. 7:24'. J emtlands dito 9:
Det är alltså nu från dettas galleri, som "Wäinämöinens sång" helsar en välkommen, då man inträder i vetenskapens allvarliga lärosalar. Vi komma nu till universitetet, dess verksamhet och inflytande, icke i vetenskapligt afseende, utan i social och nationel riktning. Akademiens vetenskapliga betydelse har mycken likhet med Upsalas, isynnerhet idkas de naturvetenskapliga studierna med mycken ifver. Men en väsentlig skilnad, och det Helsingfors universitet till förmån, uppstår deraf att denna högskola är belägen i landets hufvudstad. Denna omständighet ger till och med den akademiska ungdomen en viss prägel af politisk betydelse. Kort efter universitetets flyttning till Helsingfors utvecklade sig vid detsamma ett ganska friskt litterärt lif. Snellman m.fl. voro unga än. Af någon nationel tendens igenfinnes den tiden dock blott få, om några spår alls; likväl förmärktes äfven då redan en viss opposition emot de föråldrade teoriernas herravälde såsom nogsamt af Kunebergs "Morgonblad" kan ses; men till praktiskt ingripande i lifvet och omformning af allmänna opinionen hade tiden ännu icke mognat då. De första åren af fyratiotalet gåfvo dock uppslag till ett nytt lif vid universitetet. Hela Europa jäste af de vaknande nationalitetsidéerna. Då slog stålet rätt i flintan och en gnista sprang upp ovärderlig för Finlands folk. Det var nemligen det klara medvetandet af dess egendomliga nationalitet som då trädde fram i dagen. O, den som varit med om dessa första tider af ett vaknande högre lif! Huru svällda af ädla känslor voro icke de bröst, som fingo lifvas af den gryende morgonrodnadens förstlingsstrålar och huru skön log icke framtiden då för den finska ynglingens blickar. Det var en skön förhoppning, den har icke svikit, den kan icke svika men icke blef det uppå ett haf af ljus som denna nya idés kämpar trädde ut. Tvärtom deras stig har varit ganska törnströdd. Der gingo den tiden två rika andar fram, de gå för allan tid, som två ljusa trådar genom det finska folkets utvecklingsprocess: Lönnroth och Castrén.
Hvem 3,är så ensidigt intagen för våra närvarande ”institutioner, att han icke bland mängden ”af dessa särskilda slags Statsbidrag, hvil”ka, utan sammanhang sins emellan, ömsevis ”direct och indirect drabba utan regel per”son, yrke och rörelse, upptäcker den närvarande Beskattningens svårigheter i con”trollen, orättvisa i verkningarne och ända”målsvidrigheti afseende på samhället?Hvem ”vill neka att af de 15,204,477 R;dr (Tab. 5) ”hvilka nu utgöra Rikets utskylder, nemligen till Presterskapet med 1,011,610 R:dr ”och till Riksförvaltningen med det öfriga, ”en ojemförligt stor del går för Samhälls”inrättningen förlorad, i och genom kostna”derne för dessa Statsinkomsters indrifning. ”Den första blicken på Tab. i3 upptäcker ”denna ojemförlighet uti icke mindre än 20 ”3,861,227 Ridr 42 sk. 8 rist. för de civila ”Styrelseverkens aflöning, det vill säga, emelian 27 a 28 procent af hvad Staten verkligen erhållit, Prästerskapets inkomster oräk”nade. Ville nu dertill läggas den contan”ta aflöning, som åtgår till befälet öfver en ”för Rikets försvar likväl så ganska otillräcklig Armee, som vår närvarande; så blir ”förhållandet mellan medborgarens bidrag ”och dess skäliga anspråk på Stats-Inrättnin"gens fullkomlighet desto ofördelaktigare. ”Allt hvad på sådant sätt utan nödvändighet afgår å Statens inkomster, utgör en ex”tra beskattning å folket utöfver samhällets ”behof, hvilken, hvad ännu värre är, icke ”ens gagnar samhället i något annat afseende utan fast snarare medelbarligen skadar, ”i det friska armar undanryckas näringsfliten, för att vid skrifborden bortdomna, ”kunskaper bortnötas i protocoll och räken”skaper. Att sålunda folket belastas med för ”Statsbehofven icke behöfliga utskylder, ver”kar oundvikligen i sin ordning till oförmåga, ”att utgöra bidrag till allt hvad för allmän ”nytta verkligen erfordras.
Dess emellan skickade han Nelly små vänliga smeknamn, prisade det vackra vädret och frågade om det icke nu snart vore tid att tänka på hemresan. Nelly stod kvar vid fönstret utan att vända sig och utan att svara något. I öfverraskningens första ifver tyckte hon, att hennes ideal, Österlandet, med ens sammanstörtat till en hög af sopor. Efter hand fick hon dock en försonligare uppfattning, om också det arabiska lynnet nu mer än någonsin visade sig vara en gåta. Kvinnornas karaktär hade hon merändels funnit grund och lättfattlig, men männens förblef ett låst hus, i hvilket man på sin höjd kunde kasta en blick genom nyckelhålet. Till en början hade hon funnit Emin blyg, tillbakadragen och obetydlig. Så snart han fått på sig sin arabiska drägt, hade han blifvit en annan. Han hade då synts henne mer manlig än någon annan man som hon sett i hela sitt lif. Nu hade han visat sig i en inbrottstjufs skepnad. Han hade hela tiden varit af samma urämne, samma lera, men af den hade omständigheterna format olika gestalter. Han hade varit en brokigt randad boll, hvilken allt efter som den rullade fram slog upp nya färger. Hennes sympatier för Österlandet hade snart knutit sig lika fast som tillförene. Låg det dess utom icke något visst oskyldigt öfver hela det egendomliga äfventyret, något som påminde om en begåfvad och omtyckt gosse, hvilken i ett oöfverlagdt ögonblick svingar sig öfver planket och stjäl äpplen hos grannen? Att Emin slagit ihjel den stackars Skandar tänkte hon icke så mycket på. Sjelfva inbrottet plågade henne vida mer, ty det skulle synas frankerne lumpnast och rigta deras uppmärksamhet på österländingens egendomliga vacklande mellan storsint profet och förbrytare. Det som icke plågade Nelly minst var det sätt hvarpå hennes far framställde saken. Han gjorde det på ett undfallande, ängsligt, tröstande vis som blott allt för tydligt förrådde hans oro, att Nelly knappast skulle förmå bära den besynnerliga nyheten om Emin. Derhän hade det alltså redan kommit, tänkte hon, att andra dragit sina slutsatser af det intresse som hon ådagalagt för Damaskus.
C. A. Palme. ♦ KONGL. MAJ:TS Befaklhiugshafvaxdes UTI BLEKINGE LÄN TILL KONGL. MAJ:T I UNDERDÅNIGHET AFGIFNE FEMÅES-BERÄTTELSE, För Åren 1833, 1834, 1835, 1836 och 183T. TRYCKT HOS J. A. WALLDEN, 1840. i:o Länets allmänna beskaffenhet. Under den period förevarande Berättelse omfattar, hafva inom Länet inga sådane förändringar inträffat, som anmärkningsvärd! afvika från den nästföregående. * • 2:0 Länets Innevånare. Folkmängden, som efter sist afgifne Berättelse utgjorde å Landet 65,327 och i Städerne 16,010, eller tillsammans 8r,337 personer, utgör efter 1837 års Mantalslängd: På Landet: Mankön: Qvinkön: Ej i mantal skrifne 2,5Qf 3,3g8 7,o55 9,052 Summa Mantalsskrifne: Mankön .~ 22,640 Qvinkön 25,3i6 D:o ej i Mantal skrifne: Folkmängden har alltså under de sednast förflutne fem åren ökat sig med icke mindre än 5,136 personer, nemi.: på Landet 5,039 och i Städerne . 97 5 136 4 Orsaken till denna folkökning mäste synnerligen tillskrifvas starkt tilltagande hemmansklyfningar, utan att vilkoret af besutenhet dervid blifvit iakttaget. Folkets seder och bildning framstå för ingen del i någon fördelaktigare dager än min förra Berättelse antyder. Orsakerne äro desamma: brist af undervisnings-anstalter och öfverflöd af bränvin.
II. % s. II —l3. II. d. B. §, 44, Familier], om liqvid med f, d. Kongl. II. s, 448. R. d, B. §• 42, Fastighet, angående bestämdt stadgande för liquiden i dc fall då en å Bauqnens auction försåld, inropa af förre egaren, II, s. 69 -71, R. d. B, , Förslag till ytterligare föreskrifter, i afseende på försälj-* ning af utmätt, II. s. 72—75. R. d. JJ. 29. Fattigvårds-Inrättningen i Carlskrona, om fortfarande till nästa Riksdag af ett årligt anslag till; underdånig Skrife ypise 1. s. Si — 83, •—- Vården i Riket, angående ett underd. Förslag till allm. Stadga för, och Tiggeriens hämmande, JI. %, a. 133.—125 B. d, B. § 44, fieandts undrrd, ansökning, rörande Lieutenanten O. M. om ersättning för |jden förhäst å dess Boställe. 1, 9. 874—877. fjerdingsman angående,Lörietillökning för , i Yester-Norrlaqds Län. I. s, 472—474* Fjerdingsmans Skyldigheter, oin närmare bestämmande af I, s, 1C1, R. d. B. §. 44. finnar, 0111 tillåtelse för de i Finnskogarne hosatte atf få upprätta särskilde Kyrkor, I. s. 304-—306 R, d. % 44 flyinge upphörande af yissa dagsverken till; underd, Skrifvelse, angående I. s. 54—62, R, d. B, § 2o. fqlkrlasserne, angående föreslagne sätt att tillvägabringa en öfvergång af de mera bildade^ till de productivaä H 3. 348~35Ö. Register. Pond, om Disposition och förstärkning af Banquens redbara. R. d. B. §. 18.
— Till fortsättning af de underrättelser rörande verksamheten vid Norrköpings ull-magasin, hvilka i föregående berättelser blifvit lemnade, torde få anföras, att derstädes blifvit inlemnade följande qvantiteter ull, nemligen: år 1851 227,446 U., af hvilka 96,000 m » 1852 194,044 » » 95,000 »I... 1853 168,028 „ . 70,000 »j1'11 » 1854 190,000 » » 65,000 » » 1855 216,930 » » 74,500 » Stadens undervisnings-anstalter, i hvilka för öfrigt ingen anmärkningsvärd förändring timat, erhålla snart en behöflig utvidgning genom inrättandet af en teknisk elementar-skola, hvartill Rikets sednast församlade under marknaden. 28 Ständer anslogo medel. Enligt första planen skulle denna skola sammanbindas med den förutvarande Ebersteinska skolan, hvars Direktion till nödige byggnader anslog en summa af 20,000 R:dr banko, och ökades byggnadssumman ytterligare med G,666 R:dr 32 sk. banko, som till ordnandet af den tekniska skolan skänktes af en bland Direktionens ledamöter, Grosshandlande! W. Ekelund. Ritningar och byggnadsplan uppgjordes lill uppförande af ett hus på Ebersteinska skolans inre tomt, men då grunden der befanns mindre pålitlig, inköptes för 11,000 R:dr banko vid Norra Strömsgatan en stor och välbelägen tomt, på hvilken skol-byggnaden kommer att uppföras. Linköping. Stadens folkmängd, som vid 1850 års slut utgjorde 5,250 personer, har ökats lill 5,555 eller med 305 personer. Antalet af dem, som erlägga mantalspenningar, har stigit från 3,129 till 3,463, således i något större förhållande. De fattigas antal fortfar att vara stort och fattigvården särdeles betungande, hvartill de i föregående underdåniga berättelser anförde orsaker fortfarande bidraga.
Det var rätt mycket emot sina föräldrars önskan, som Karls far gifte sig med henne. På porträttet ser hon ut att ha varit vacker. Haddebo heter det gamla Geijerstamska bruket. Det drefs af ett bolag bestående af Karls farfar samt dennes två söner och en svärson. Af en händelse upptäckte Karls far att affärerna började gå bakut, och att det skulle sluta med en storartad konkurs, om det så finge fortfara. Efter en ganska hårdnackad strid förmådde han den gamle att göra upp allting nu; det var bättre att gå tomhändt från allt utan förebråelser, än att gå tomhändt ifrån det efter att ha dragit många andra med sig i olyckan. Krediten var mycket god och det troddes blindt på det Geijerstamska husets soliditet, så att det hade godt kunnat hangla med några år till. Karl var då ungefär 8 år gammal, Alla 5 barnen voro födda under familjens glansperiod. Han mins att han såg sin mor gråta och att han ville trösta henne, men sköterskan förde honom ut. Han kommer också ihåg att han såg sin far och mor allvarligt samtala under det fadern gick fram och tillbaka på golfvet. Det var i den stora präktiga sängkammaren med den djupa alkoven. Den natten hade ingen af dem haft kläderna af. Det märkvärdiga i detta brände sig fast i barnets minne. Efter den stunden blef det ett helt annat lefnadssätt på Haddebo. Det började sparas. Modern tog tömmarne till hushållet. Hon är en seg, stark natur. Hvad kraft sönerna ha är ett arf efter henne, njutningslystnaden och fåfängan är Geijerstammarnes. Sedan flyttade de till Linköping, der fadern fått en plats med 3000 kr. om året. – ”3000 om året, och med sådana vanor!” – säger Karl. Han berömmer sin mor som både en utpräglad karaktär och en hjertegod menniska. Han säger att han icke skulle ryggat tillbaka för att anförtro henne hvad det vara månde, om det icke vore derför, att hon skulle skrifva alla hans felsteg på räkningen af hans lifstro. Och detta kan han icke uthärda. Dertill har denna hans lifstro blifvit honom allt för kär. Följaktligen undvika de allt sådant.