Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna Anda, detta snille måste vara liksom medfödd och tillhör sällan den vetenskapliga egoisten, mycket mindre den kortsynte forskaren, sorn icke mägtar uppfatta de grundiedningsr och principer, på hvilka systemet ömsom hvilar och beror. Dansren af detta bör derföre äga största förmågan att bedömma och behandla, och i samma mån bör styrelsen med hela dess omfattning ligga sorn ett verk'yg, med en lika otvungen sorn fri ledning i dess hand. Med ali den aktning jsg hyser för hvarje kunnig och billig granskare (ty tadlare böc jag ej föreställa mig) tvingas jag att åberopa 758 , Den 24 Februarii. ett enkelt men sanningsfullt ax>ome, nemligen: att det »Hrid är ett ofantligt sva!g emellan Veta och kunna, och ätt värdet och styrkan ligger i utotmrigen och icke i kunskapen. Jag anser det derföre mera än vådligt, att inblanda sig i detailier, till hvars omfång man icke kan sträcka en ny skapande förmåga j utan häldre med fullt förtroende till den store Konungsliga Belälhafvarens omisskänneliga talenter och nitälskan för nationens ära och väl, Jemna ett fritt och oklanderligt val af de mesurer gom till Arméens organisation och Rikets försvar synas honom bäst passande hvilket allt jag i anledning af det förevarande ämnet trodt mig böra yttra, och anhåller i ödmjukhet att dessa mina anmärkningar måtte få åtfölja Herr Montgommeries och Herr von Franckens motioner. Bilagor till PleniProtocollet för d. 24 Februarii, eftermiddagen. Herr Tull, Florus: Den öfverkljgade allmänna nöd, till hvars Den 2,4 Februarii. 755 afhjelpande det vore önskeligt man liba myca ket bidrog genom verksamhet sorn ordande, är efter min tanke icke så stor och så allmän, som densamma föregilves vara. Flere välsignade spannemålsår hafva efter hvarandra uppfyllt våra magaziner, så att äfven utskeppning af spannemål ägt rum, och då menniskan äger mat och bläder, så är det oiätt att klaga öfver stor nöd och elände. Men till en annan punct:
och hvarifrån utdelning till dem verkställes. I öfverensstämmelse med hvad uti motionen finnes derom anfördt, har Utskottet inhemtat, alt bevillning för första gången ålades Jern-kontoret vid riksdagen år 1762, då utomordentliga skatter erfordrades för betalning af en iråkad betydlig krigsskuld och till en så kallad fredshjelp; att denna bevillning, under olika belopp, fortfor, till dess den vid 1809 års riksdag upphäfdes; samt att Jern-kontoret vid 1812 års riks - 20 Bevillnings-Utskottets Betänkande, N:o 4. dag återigen påfördes en bevillning af 3,000 R:dr, hvilken sedermera alltjemt fortfarit. Or de vid motionen bilagde tryckte utdrag utur Jern-kontorets räkenskaper för åren 1850, 1851 och 1852, hvaraf motionärens härofvan omförmälda uppgifter angående kontorets inkomster och utgifter bestyrkas, anser Utskottet sig höra anmärka följande utgiftsposter för sistnämnde år, med hvilka de tvänne föregående årens i det närmaste öfverensstämma, dervid, för korthetens skull, skillingar och runstycken uteslutas, nemligen: Ofvermasmästeri-, elevoch verkmästare-staten B:ko R:dr 8,556: Anslag R:dr 5,000 årligen för extra stipendiater m. fl „ 4,229: Bergskolan i Fahlun „ „ 6,500: Bergs-Elementarskolan i Philipstad „ „ 1,500: Skogs-institutet vid Westsura „ „ 2,644:
Salt har alltid utgjort en betydande artikel i Wiborgs handel; derföre kallas också staden i de gamla karelska runosångerna "saltstaden". Exporten höjde sig imellertid småningom och importen tog äfven fart på 1830-talet. Nu exporterar Wiborg vid goda konjunkturer trävaror för en summa af 4 till 5 millioner riksdaler årligen, och dess import är icke stort mindre. Rederirörelsen deremot, om man afräknar plankpråmarne på Saimavattendragen och kanalen, är icke synnerligen framstående. Handeln förmedlas till större delen af utländska, isynnerhet engelska fartyg. Af denna korta historik ses att stadens karakter i främsta rummet är merkantil. Samma pregel har också påtryckts nästan alla förhållanden inom densamma. En präktig stenkaj, uppförd åren 1857-1861 för en kostnad af omkring 120,000 rdr, nya packhus m.m. pryda hamnsidan af staden, der liflig rörelse råder. Wiborgs egentliga hamn är i Trångsund, 1 1/5 mil åt sydvest, emedan endast fartyg af under 12 fots djupgång kunna komma upp till staden. I Trångsund ligga ofta 50 à 60, till större delen utländska, fartyg på en gång under lastning, och stadens hamnar besökas årligen af ungefär 500-600 skepp, utom skärgårdsfartyg, hvilkas antal torde uppgå till öfver 1000. Wiborg är öfver hufvud taget en ganska bildad och lifskraftig stad. Den räknar på sina ungefär 15,000 invånare ett gymnasium, en högre och lägre elementarskola, tre folkskolor, söndagsskola, landtbruksskola, tre fruntimmersskolor och ett tyskt lyceum samt dessutom talrika privata större och mindre skolor. Antalet allmänna välgörenhetsinrättningar och sjukvårdsanstalter är stort i förhållande till stadens relativa ringhet. Af kyrkor finnas en svensk-tysk, en finsk, en katolsk och tre ryska. Större fabriker saknar staden väl icke alldeles, men deras antal är ringa. Nämnas må dock Havis stearinljusfabrik med ungefär 200 arbetare och en mekanisk verkstad af nyaste dato.
N:o 67 inkom med förslag till votei :s-propos. om sjelfva den grund, hvarom nu tvistas, så yttrade Const.Utsk. i sina premisser, att Const.Utsk. föreslog denna votering för alt tjena tili grund för sammanjemkningsförslaget, och yttrade derjemte på förhand, alt R. St. vore oförhindrade att i öfrigt behandla förslaget, utan att vara bundne af denna voterings utgång, såvida nemi. icke fråga vore om sjelfva den princip, hvarom voterades. Utsk. begärde således på förhand i sina premisser, att få en grund för sin sammanjemkning. Men hvad gör nu Ulsk., och hvad härunder de sist förflutna dagarna blifvit yrkadi ? Jo, man har yrkat just detsamma, som står här alt läsa sidan 7, att dessa grunder måste i någon form hvila till nästa riksdag. Detta bevisar oformlighelen af att inblanda andra saker, då det är fråga om att godkänna voter:spropostr, och man bör ej tvänne gånger låta draga sig vid näsan af premisser, som framkastas. Const.Utsk. hade framställt förra votei:s-propos:n såsom ett medel lill sammanjemkning, och nu står det, sidan 7 i detta meni., alt resultatet af nämnda voteiing under någon form måste hvila till nästa riksdag. Detta sade icke Ulsk. i utlåt. N:o 67; och när man, såsom R. o. Ad. och jag för min del äfven, låtit förleda sig af hvad som menas i premisserna, så måste vi nu helt naket godkänna voter:s-propos:n och undanrödja premisserna, emedan man eljest löper risk att binda sig af hvad som icke till voterts-propos: n egentligen hörer. Jag tillstyrker således alt voter;s-propos:n måtte godkännas, men premisserna underkännas. Hr Lagerheim, Lars Magnus:
Svensson uppgifna förslag, enligt hvilka Riksg.cont. skulle inledas i speciel fördelning och förvaltning af lånemedlen, enär jag anser ett så beskaffadt förvaltningssält vara så hinderligt och så qväfvande för den associationsanda, man bör söka framkalla, och så rakt ledande till fortsättning och utvidgning af det förderfliga systemet af personliga as sist anqe-å t gärder från statens sida, på hvilket skadliga, ali enskild omtänksamhet förlamande systems afskaffande R. St. sedan r8a3 års riksdag arbetat, att jag, ehuru högst benägen att tillstyrka hypotheksföreningarnas biträdande med det ifrågasatta lånet, likväl med min röst bestämdt motverkar allt lånebiträde å statens sida, i fall fråga blefve att ställa Riksg.- cont. i direct beröring med enskilda lånesökande. 2:0 Jag gillar till alla delar de af Hr Oxehufvud, i dess reservation vid betänk. N:o 366 sidd. i4och i5, yttrade åsigter af ämnet och tror, att Puksg.cont. i detta fall icke bör af R. St. erhålla speciella föreskrifter, men anser der - 484 Den ag December f. ra. emot för vigtigt, att
Och de Philisteer förde Josaphat skänker, en hop silfver; och de Araber förde honom sjutusend och sjuhundrad vädrar, och sjutusend och sjuhundrad bockar. Alltså växte Josaphat till, och vardt ju större och större; och han byggde i Juda slott och kornstäder. Och hade mycket till skaffa i Juda städer; och voro stridsamme och väldige män i Jerusalem. Och detta var ordningen ibland deras fäders hus, som i Juda Öfverstar voro öfver tusende: Adna den öfversten, och med honom voro trehundradetusend väldige män. Näst honom var Johanan den öfversten, och med honom voro tuhundrade och åttatio tusend. Dernäst Amasia, Sichri son, den Herrans friviljoge, och med honom voro tuhundradetusend väldige män. Af BenJamins barn var Eljada en väldig man, och med honom voro tuhundradetusend, som med bågar och sköld färdige voro. Efter honom var Josabad, och med honom voro hundrade och åttatio tusend färdige män till strid. Desse vaktade alle på Konungen, förutan de som Konungen lagt hade uti de fasta städer i hela Juda. Och Josaphat hade stora rikedomar och härlighet, och befryndade sig med Achab. Och efter tu år drog han ned till Achab till Samarien; och Achab lät slagta för honom, och för det folk som när honom var, mycken får och fä; och han kom honom dertill, att han skulle draga med honom upp till Ramoth i Gilead. Och Achab, Israels Konung, sade till Josaphat, Juda Konung: Drag med mig till Ramoth i Gilead. Han sade till honom: Jag är såsom du, och mitt folk såsom ditt folk, vi vilje med dig i stridena, Men Josaphat sade till Israels Konung: Käre, fråga i denna dag Herrans ord. Och Israels Konung församlade af Propheterna fyrahundrade män, och sade till dem: Skole vi, draga till Ramoth i Gilead i strid, eller skall jag låta det bestå? De sade: Drag upp, Gud varder det gifvandes i Konungens hand.
Hr Munck af Rosenschöld har yttrat, alt uti hans hemort io tunni, jord vore tilliäckliga för besutenhet. Det finnes andra orter, der 5o tunni, ej äro tillräckliga, och deremot känner jag orter, hvarest 3 ä 4 tunni, gifva bergning; ja! ännu mer: i närheten af en stad kan man måhända genom drifverier och meloner vara född på ^ tunnland. Det är på grund af dessa förhållanden jag tror, alt localkännedom nödvändigt måste finnas hos den, som skall bestämma besutlenhelen. Jag vill ej tilltro socknemännen någon ensidighet, men för att förekomma möjligheten deraf, har jag förut föreslagit, all personer, som bo utom socknen, biträdde vid pröfningen; och jag kan ej för min del tänka mig några oväldigare och erfarnare personer, än ägodelnings-doinnrena. Att hemmansklyfningen, såsom pröfningen hittills skett, gått för långt, kan ingen bestrida, sorn känner förhållandet. Jag vill blott upplysningsvis nämna, att det finnes en dragon vid Skånska dragon-reg:tet, som har, om jag minnes rätt, 87 eller 97 rusthållare. Jag frågar, om icke sådant bör förekommas, och 0111 det äfven i närheten af en stor stad är möjligt att på ett hemmantal föda 87 familjer. J ig har blott velat nämna detta, för att visa, huru v i g t i g t det är, att någon gräns sättes för hemmansklyfningen, på det att ej bela orter må komma alt ligga fattigförsörjningen till last. Jag frågar då Frih. Cederström, om det verkligen vore skäl att låta hemmansklyfningen obegränsad! utsträcka sig. Jag vill visserligen ej fråntaga någon rättigheten att försörja sig; men då fattigförsörjningen ligger församlingen till last, så har jag ansett, att församlingen bör äga lätt att pröfva huru långt hemmansklyfningen bör gå. Det är detta jag vill att församlingen må pröfva; ty del enda, som må hindra besuttenheten, är fattigdom. Hr Ribbing, Bengt: Icke allenast på grund af rättvisa, utan äfven pä grund af erfarenhet, instämmer jag till alla delar med Frih. Cederström uti allt hvad han anfört i afseende på denna lagstiftning.
Inrätt* ningarne väl ifrån början tillkommit genom förläningar af framfarne Konungar samt En* skildtes donationer, trien likväl hufvudsakligen bestå uti Hemmans-räntor och Xrono-Tionda samt Afrads Spannemål, jemte ett förräntadt Capital af 159,812 R:dr 18 sk. 2 rist, som ge" norn besparing af någre Hospitalets Öfverskotta-, medel uppkommit, samt dessutom någre min* dre Gapitaler: utgörande berörde tillgångar el* ler fonder följande inkomster, nemligen: In natura: Krono-Tionde-Spannemåi - 6,272 Tir i k:pt! Hemmans - Räntor och Arrenden - 2,053 — 12 —■ Summa 8,325 T:r 12 k:pr. Benninge-InkomSt t Hemmans-Räntor och Arrenden 9,717: 15. ifj Inieressen på utlånte mindre Capitalerne - *■ * « 2,77 5 7: 4. 5J Diveise Extra Inkomster - 5,872: 17. 10» och Räntan på det förstnämnde Capitalet 9,588: 3 5» Summa 27,935: 25. iof Hvarförutan finnas å Rikets Stat bestådda it6 T:r aifk:pr Spannemål, 125 R;dr i Span - 1632 Ståts-Utskottets Betänkahdeh. nemåls värde å 3 6 sk. Tunnaa samt 2,133 Rtdr 32 sk. i penningar, till Hospitaernes linderhåll, sorn fran Stats-Verket alltså utgå.
I hwarf? as desto hufwuddelor sammanflyter hwad riupäKrHsCvllegli., Arltileri-,Fvrt>fikalionkoch Juten - Den ro Januaxii. 6l? tendentsDepartementen sarssirt blstwit hondlagdt; hwardera detaljen svrestäs of en Inrenvenr (KrigvNäd). GeneralJnttridenken med detza 2 Intendenter äro KrigsMnusiern answarige för Arim-l-s Ekono, mi. GeneralJntendenten hr St-b, bestående of en Öfwer, och en SlabsAdju ant, sam: ett min, dre Konst!. Intendenten för Penningwäsendtt hor 2:ne underlydande Kontor, det ena expedierande och hwanmder Ki-igsKc-tzören hörer, och det andra bokflmande; hwardera sörejläs af en Kamrer. Hufwudprincipen för penning-administration borde wara, att alla miiilärbchsf som kräfrva anflag, sammandragas pä ett stolle, och oll inkomst werte, ros i en K sta, art dispositionen alltid stek ester olla behofwens jemsönng till hwarandra i angelä^enhkt, s mt att mga särskilta Kastor eller Fonder formeras, iom dragas kill wista bestämda behof och strän manliga rchggörelfesormt-n. Förra Regeringssystemet öswerstödade pa inrättningar af jädana Kastor med sina hemliga rcdowisningar och Revisorer, med orfwoden för stera Offcianker o.s wÄfwen om controli och säkerhet derunder lika noga kunde körwaras, medför allt-d iädonk den olägen, het, att rätta ukgiftsumman dvijeö och fonder dr. gaS ur jemförmgSmatz.n, mähända till mindre angeläg» na ändamäl än andra under tiden mellrrnlom, na wigtigare behof.
Vid Lidköping, der en hamnbyggnad utförts, var kostnads-förslaget 113,000, och R. St:r beviljade i anslag 84,750. För ett dylikt arbete vid Hjo, uptaget till 66,400 Rdr, erhöllos i anslag 50,000. För Mariestad begärdes 46,520 Rdr, och K. M. lemnade från Den 5 December e. m. 105 Handelsoch SjöfartsFonden 34,890. Man torde deraf finna att, om R. St:r vilja gå konseqvent tillväga, bör detta understöd utgå med 100,000 Rdr som anslag, hvilket utgör icke fullt § af den behöfliga summan. — Huruvida nu Staten bör_bidraga till denna hamnbyggnad, beror derpå, om den är gagnelig för någon större del af landet, och i detta fall torde tankarne icke vara delade, då man vet, att Carlstad utgör debouchén för en stor del af de vestra provinsernas rörelse. Att trafiken betydligt tilltagit, har StatsUtsk. äfven ansett sig böra omnämna, hvadan det lemnat en ganska uplysande tablå pag. 53 i sitt Utlåt. Man finner deraf, att rörelsen i Carlstad är betydlig, och det måste då vara en 1 ifsfråga för en kommersiel stad som Carlstad att få tillräckligt utrymme för alla de varor, som inkomma och utgå. En annan fråga blir åter, på hvad sätt detta lämpligen bör ske. Att RiksgrsAfdeln. i detta fall förtrott sig till de lemnade upgifterna, torde vara så mycket mera ursäktligt, som det ifrågavtde förslaget vunnit understöd såväl af Landsh:geEmbetet i Wermland som af Yägoch VattenbyggnadsStyrelsen. Skulle nu åter så vara, som Gr. Löwenhjelm sagt, att det tjenar till ingenting att utföra arbetet i den föreslagna skalan, så tror jag ändamålet kunde vinnas på en annan väg, nemi. att man beviljade den här föreslagna summan, men med förbehåll, att hamnplatsen bestämdes af K. M. efter föregången pröfning. Jag anhåller äfven att få fästa upmärksamheten på en mindre skiljaktighet mellan Utsk:s och reservanternes förslag till beslut.
Utskis förslag i afseende på summan uppgår till 9766 r:dr 32 sk.; och som detta är Utsk:s förslag, torde Hr von Hohenhausen finna, att det är på denna summa, som propos. först bör göras. Om hon sedan skall anskaffas, så. alt 85i6 ridt32 sk. utgå på den extra-statsregler:n och i2Öo på dea ordin., är en sak, som sedermera må afgöras. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, på sätt Hr Landtm, förut framställt, R. o. Ad. behagade linna, det här vore fråga om 3 olika summor för den af K. M. äskade styrelse för allmänna arbeten. Den ena innefattades i StatsTJtskis förslag, innehållande att Utsk. anser sig böra tillstyrka att till aflöning för den nya styrelsen för allmänna arbeten, med derunder lydande districtchefer, intill nästa riksdag hevi jas ett anslag af 85i6 r:dr 32 sk.> eller för 4 år 34,066 r:dr 32 sk. utöfver de i2Öo r:dr, hvilka, på sätt K. M:s nåd, propos. upplyser, blifva alt tillgå dels på 4 hufvudtileln, dels genom indragning af de till comite'en för de norra väganläggningarna på 9 hufvudtiteln anslagna 2Öo rsdr; men då likväl denna sista af Hr Landtm, upplästa del af StnIsUtsk:s tillstyrkande vore bestämdt skiljd från den öfriga delen, och man begärt frågornas skiljande, torde R. o. Ad. finna att första proposm icke kunde innefatta annat än Utskis förslag om ett anslag af 8516 r:dr 32 sk. Blefve den icke bifallen, förekomme frågan om instämmande i bestämmandet af 8000 r:dr, såsom PresleSt. beslutat, eller 0111 anslagets bestämmande till 9766 ndr 32 sk., såsom några ledamöter yrkat. Den 22 Mars f. m.
St. till inrättande inom communerna af folkskolor, fattiganstalter och arbetshus, m. m., ingå först till statsverket, för alt sedan åter derifrån fördelas på länen, efter mer eller mindre godtyckliga grunder, för hvilkas uppgörande möjligen åratal kunde komma att åtgå, i anseende till svårigheten att sammanjemka de från alla håll då sannolikt inkommande, högt tilltagna fordringarna: således finner jag ändamålsenligt, att en viss del af hvarje läns skattebidrag afsättes särskildt i länets ränteri, för att derifrån åter kunna anordnas till de ifrågavar. behofven, i likhet med hvad som redan sker med kurhusafgiften; Jag anser vidare, att ingen enklare och tillförlitligare måttstock för hvarje läns behof lill de ifrågavar. inrättningarna kan finnas, än den som grundar sig på länens folkmängd, emedan storleken och mängden af sådana inrättningar alltid måste blifva hufvudsakligen af denna beroende;. således finner jag billigt, att hvarje läns andel i det allmänna anslaget beräknas efter en viss afgift för hvarje mantalsskrifven person inom länet, och det lika för rika och fattiga, emedan det icke kan anses obilligt, att de sednare bidraga lika med de förra till upprätthållandet afanstalter, som egentligen afse de faltigares behof och förmån. Denna afgift anser jag böra användas till de af motionären föreslagna ändamål: fattigförsörjning, arbetshus och folkundervisning; och skulle i följe deraf, om detta förslag antoges, inga särskildta statsanslag för besagde angelägenheter komma i fråga. I afseende åter på de statsmedel, som böra användas till detta ändamål, kan jag icke dela Frih. Sprengfportens åsigt, att mantalspenningarne dertill borde anslås och det of följandde skäl: För det första tror jag, att en sådan urgammal ordinarie skatt, som af ålder varit ansedd för en af K. Mtts ”redbaraste räntor,” såsom det heter i K. Kammar-collegii relation 1697 — bör oförryckt bibehållas åt statsverket, hvilket väl torde vara det rätta, i afseende på alla dess ständiga inkomster, då de i alla fall icke förslå till den ordinarie statsregleringen.
Stats - Utskottet har väl icke kunnat utröna orsaken härtill utaf för hand varande handlingar; men Stats Utskottet har dock funnit vid sådant förhållande en lägre beräkning deraf blifva till Stats - Verkets säkerhet nödvändig, och fördenskull icke kunnat upptaga den högre än till 34o: 11:0 Kalkugns afgift på Gottland. Denna afgift harvid 1812 års Stats - Reglering, likasom år 1809, blifvit påräknad till 150 R:d om året, men som brist årligen deruti uppkommit; så har Stats - Utskottet nu ej kunnat upptaga den högre än till 100: 12:0 Roskaps-penningar och Akerskatten af Stockholms Stad. Den erlägges af Stockholms Stads Bemedlings-Commission, efter derom med Kongl. 480 Den 12 Juni. Kongl. Kammar - Collegium afslutadt Contract. Uti flera år har den utgjorts roed 130 R:d om året, och sorn den till enahanda belopp blifvit beräknad vid i 80g och 1812 årens Stats - Regleringar; så har Stats - Utskottet icke eller nu kunnat upptaga den högre, hvadan den altså utföres med 130; 13:0 Avesta Kopparoch Manufactur Tull. Redan år 1635 stadgades genom Kongl. Patentet örn Koppar - Tullen af den 12 Juni samina år, att för hvarje Sktpd Koppar, som utskeppades, skulle i den Sjöhamn, der kopparen inlastades, till Kongl IMajtt och Kronan i Tull erläggas 2 R:d. Detta ändrades i så måtto, att genom Kongl Brefven den 27 Januari 1680 och 3 Februari 1695 förordnades, att koppartullen skulle betalas vid Avesta för ali den koppar, som lcomme att passera vågen, och ej förmyntas, och intet vid utskeppningen, såsom tillförene. Härvid har det sedermera förblifva oförändradt, så att nu erläg - Deri i i Juni - erlägges af Kopparbergs Bergslag 2 R:d i Tull för hvarje Skp:d tillverkad koppar, sorn afväges.
St. fröt, ISIS — 13*9, tyd* Samt, 9 Sfi Prat, Utdr. d. 38 Nav, 1838, %:o Kong]. Maj.-ts Nådiga Skrifvelse af den 26 dennes, angående Myntvärdets upprätthållande r Till StatsBancosamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotten ; Kongl, Maj:ts Nådiga Proposition af den 26 dennes, om fortfarande anslag till Strömrensningar Och lättade Vatten - communicatiooers befrämjande ; Till Statsoch BevillningsUtskotten: Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition af den 19 dennes, angående fortfarande af Curhus-afgiften } Till Statssamt Allmänna Besvärs« och Oeconomie - Utskotten: Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition af den 19 dennes, om anslag af medel till Navigationsskolors inrättande; Till Bevillnings-Utskottel: Kongl. Majsts Nådiga Proposition af den! 2ö dennes, om upphörande af Certepartiers Trot, Vt dr. d, t g Nov. issi. g j chartering för fartyg, sorn begagnas till inrikes sjöfart; Tz7f Lag-Utskottet : Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse af den 26 dennes, med öfverlemnande af ett på Nådig be. fällning utarbetadt Förslag till ny PrestyalsFörordning. S. D. Till Lag-Utskottet remitterades Herr. ■A. Landegrens Memorial: 1:0 Angående förslag om tipphäfvande af inrättade serskilda Domstolar, samt indragning af Kämners .Rätter i Städerne och Lagmans-Rätter å Landet; och 3;o Angående sättet, huruledes vid dödande af Inteckning i fastighet bör förfaras, till ett noggrant iagttagande af 24 §. Korsgl. Förordningen den 13 Julii 1S18. Frän Hedervärda Bonde-^tåndet. b. D. Remitterades fg fröt. Vidt. ä. 5#
Emellertid, och då efter den ofvan antydda Traktaten emellan Frankrike England, Holland och Belgien samt deri såsom grund för drawback beräknadt rendement, någon, fast ringare, exportpremie, ej öfverstigande 0,87 öre pr skålpund, antagligen kommer att tills vidare från Frankrike beviljas, samt denna omständighet ur skyddssynpunkt må förtjena något afseende, ehuru visserligen å andra sidan de högre kostnader, som med försändning af raffinad äro förknippade, böra fullt uppväga detta för Svenska raffinaderierna eljest möjligen menliga förhållande, hafva Komiterade, för att icke i någon mån åsidosätta den rättvisa och billighet, med hvilka de sökt afväga hvarje bestående industris anspråk på jemnlik behandling, funnit sig nu böra föreslå, att, vid en råsockertull af 10 öre pr skålpund, tullsatsen för raffineradt socker äfvensom för oraffineradt, icke mörkare än N:o 18 af det Holländska standardprofvet, må bestämmas till pr skålpund 13,5 öre; samt att tullsatserna å så väl raffineradt som oraffineradt socker i taxan utföras efter centnervigt, med respektiva belopp af 13,50 och 10 rdr. I öfverensstämmelse med ofvan föreslagna grunder för tullbeskattningen å utrikes ifrån kommande socker, hemställa Komiterade, att vid utförsel sjöledes (med undantag till Norge) af raffineradt socker, alla slag, en tullrestitution, under stadgade kontrollers iakttagande, må medgifvas efter 11 rdr 25 öre pr centner. Slutligen få Komiterade fästa Eders Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet på det förhållande, som, efter hvad allmänt är kändt, åtminstone vid ett inhemskt sockerbruk, det i Landskrona, eger rum, eller att för sockertillverkningen användas inom landet odlade hvitbetor.