Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För den händelse åter, att Rikets Ständer ansåge sig icke böra bifalla förslaget om Bergsskolans flyttning, äskade Kongl. Majit af Rikets Ständer anvisandet af de anslag till Bergsskolans ombyggnad i Fahlun, samt för undervisningens ändamålsenliga ordnande derstädes, som i de uppgjorda förslagen beräknats vara i sådant hänseende erforderliga. Rikets Ständer meddelade till svar härå, uti underdånig skrifvelse den 11 November 1863, angående regleringen af utgifterna under Riksstatens Sjette Hufvudtitel, att vid frågans afgörande, det synts Rikets Ständer i främsta rummet böra tagas i betraktande, huruvida behofvet af skolans förflyttning vore oafvisligt och, i sådant fall, om Statens tillgångar medgåfve den utgift, som härtill ansetts behöflig; —• att den i följd deraf verkställda undersökning emellertid föranledt till den åsigt, att skolans förflyttning, om den ock i framtiden kunde befinnas nödvändig och böra företagas, för närvarande ej vore at särdeles behof påkallad och följaktligen kunde utan olägenhet uppskjutas; — att visserligen i den nådiga Propositionen förmäldes, att, om skolan ej flyttades, en del byggnader i Fahlun måste dels förändras dels nybyggas, hvilket dock endast vore behöfligt för den händelse 16 Kongl. Maj:ts Nåd.
Häruti instämde Herr Bagmannen Ullberg och Herr Borgmästaren Hambrasus, Vid a 5 §.- Herr Bagmannen Ullberg anmärkte ate det icke vore stadgadt huruvida Bevlsorerne få vara Gäldenärer eller icke uti det Contoir, hvars Styrelse och förvaltning de skola granska; för sin del Önskade Herr Bagrnannen att det måste utfästas, att ingen annan än den, som icke häftade för skuld i DiscontContoiret, kunde blifva vald till Revisor dervid; äfvenledes ansåg Herr Bagrnannen, att då Direeteuxerne öfver DiscontContoiren blefvo Rikets Ständers valde Fullmägtige, borde, i enlighet med hvad för Rikets Ständers Fullmägtige t Stockholm eger rum, deras förvaltning endast prasliminariter granskas af Revisarerne, och pröfningen deraf i sista instancen samt dechargens meddelande tillhöra Rikets Ständer sjelfve. Uti hvad Herr Bagmannen Ullberg yttrat om dechargensmeddelande instämde Pierr jDomprosten Doctor Wijkman, Ut supra. In fidem Protocolli, G. Heltingius. Bänto-'Utskottets Betänk anden16/7 Bil. Litt. A Andamålet med BanceDiscontens fördelning uti 3tne Contoir, hvarutaf 2tne skulle Vara uti Westra och Södra Provincerne, har jag föreställt mig vara, dels att de Bånsökandes säkerhet skulle af i orten boende personer med mera tillförlitlighet kunna bedömas än på en aflägsen plats, dels ock att Låntagarne på kertare afstånd eller på. stallet kunna besörja sina låneafFairer och hastigare erhålla de lånesummor, sorn beviljas. Deremot har jag icke trott afsigten kunna vara, att förebyggas det icke mera än en viss summa blefve utf hvarje District ujlånt, hvilket skulle förutsätta en så fullkomlig arithtnetisk kännedom örn hvarje orts lånebehof, att den knappast af någon menniska lärer kunna egas. Hitintills har det varit hvarje Innebyggare i Sverige tillåtet att söka Dån uti Banco.
Hvad sålunda är vordet anfördt och hemslälldt, har Utskottet i noga öfvervägande tagit; men innan Utskottet går alt öfver de väckta motionerne uttala sin mening, har Utskottet ansett sig böra i korthet redogöra för hvad i frågor om granskning af Lagförslag, Lagar och Författningar i allmänhet, blifvit, under senare Riksmöten, tillgjordt, och får i sådant afseende vördsamt upplysa ; att, vid Riksdagen år 1823, fråga väcktes om behofvet, alt den tillförordnade Lag-Comiléen hördes öfver alla Lag-förslag, icke allenast i afseende på Civil,- Criminaloch Kyrko-lag, utan ock öfver dem, sora. angå Ekonomien, Politien och Krigs-väsendet, samt att nämnde ‘Comité borde icke endast yttra sig öfver dylika förslag, hvad angick deras grunder och öfverensstämmelse med den öfriga Lagstiftningen, utan äfven föreslå redactionen; men Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten, till hvilkas gemensamma behandling motionen blef remitterad, afstyrkle bifall derå, i Betänkande af den 26 April sistnämnde år, hufvudsakligen på de skäl, att Regerings-Formen bestämmer gränsorna för Kongl. Majits och Rikets Ständers, hvar för sig egande, andel i Lagstiftningen; att Lag-Comitéen icke vore permanent, och alt en ovillkorlig föreskrift om dess framgena hörande öfver alla Lag-förslag och befattning med Lagarnes redaction, skulle kunna föranleda till Comilcens bibehållande och allönande under längre tid, än för dess egentliga göromål erfordrades; hvilket Betänkande af Rikets Ständer godkändes; samt att, under 1834 års Riksmöte, hemställdt blifvit, alt, då det sätt, hvarpå lägre Polis-embetsmän och betjening inom vissa städer förforo med allmogen , syntes påkalla Administrationens uppmärksamhet, så att de Ordnings-stadgar, som af slädernes egna Styrelser utgåfvos, eller de allmännare Författningar, som, af Kongl. Majlis
Tvenne uppsatser i Dagny med n.dedning af: Ellen Keys » Missbrukad kvinnokraft » af A) ma Sa91 dstl-öm. Dartill Iroinmn tvenne i. Finland utgifna broschyrer: 7) Till Ellen Key. KvinnofG.gnns Prima principja. S) Kritik af frölren E1: len. I h y s senaste inlägg i IrvinnofrAgan af i7dinn.a Ccintli .. Någon Irritilr ellcr utlaggning af livar och en. siisslrildt af dessa skrifter har Dagny ej ansett sig böra Iiimna, d&amp; inneh6dlet i do flesta af dom i hufvudsalc ansluter sig till de uttalanden, som blifvit gjorda i de IHngre uppsatser j aliznet, hvillra i vår tidskrift förekommit. Från 1896 års riksdag. - Arets riksdag - den sista i tretirsperioden ar nu slut. De förhoppningar, som vid riksda.gens början stiilldes p&amp; densamma, voro i allinanhet ej öfverdrifvet stora, och de resultat, som vunnits vid dess slut, Hro oj heller öfverdrifvet stora. För oss, adler det emellertid en * dast att se efter, bvad IS96 års riksdag uträttat på cle områden, som n ä k a s t och mer specielt röra kvinnan. Såsom af våx senasto riksdagsrevy framgick, begärdes af regeringen pH. 8: de huhudtiteln (ihnefattande anslagen till undervisningsdepartementet) åtslrillign anslag till fromqa för den * kvinliga undervisningen, och hafva vi gliidjen anteckna, att de flesta af dess; anslag antagits, om också med någon nedprutning och modifikation. Framst var rege~: ingons förslag till 7hojande af anslaget till h ' ögrri skolor f&amp; 7wi.nlig z&amp;jdonz med 150,000 Irronor, från 100,000 kr. till 250,000 kr ..
Departements-chef samt föreställa sig, att i afseende å de syner, som, enligt hvad föreslaget blifvit, böra föregå tillåtelsen till uppodling af skogsmark, föreskrifter komma att meddelas, hvarigenom desamma blifva verkställda med minsta möjliga kostnad för nybyggarne, hafva alltså funnit sig böra till alla delar bifalla hvad Eders Kongl. Maj:t uti förevarande Proposition behagat i nåder föreslå. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 15 Juni 1866. STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1866. Expeditions-Utskottets Förslug till underd. Skrifvelse, J\:o SF 1 \:o §1. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 18 Juni 1866 Preste-Ståndet den 13 Borgare. Ståndet den 15 Bonde-Ståndet den 16 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Åttonde Hufvudtitel. (Stats-Utskottets Utlåtande Niris 66, 95, 96 och 116.) S. A. K. o I afseende å Riks-statens Åttonde Hufvudtitel, innefattande anslagen för Eck! esias tik-departementet, hafva dels i följd af E. K. Majits nådiga Propositioner och dels med anledning af derom hos Rikets Ständer gjorda framställningar ifrågakommit följande förändringar, hvilka Rikets Ständer nu få i underdånighet anmäla i den ordning, hvaruti anslagen äro i Riks-staten uppförda. Departementets Expedition. l:o. Uti underdånig skrifvelse den 21 November 1863 auhöllo Rikets Ständer att E. K. Majit täcktes taga i öfvervägande lämpligaste sättet att för elementarläroverken åstadkomma en gemensam tillsyn och vård samt i detta ämne till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta nådigt förslag; dervid Rikets Ständer tillika omförmält de olika framställningar, som blifvit hos Rikets Ständer gjorda angående lämpligaste sättet att till enig samverkan och stigande utveckling leda elementar-undervisningen.
“Och det, fastän man är så ful som det bär sig att vara,“ inföll en liten vacker blondin. “Ful är då Anna Maria, och det med besked.“ “Icke lär hon med all sin lärdom ändå få någon man,“ menade en annan, som bar förlofningsring. “Säg icke det; när man förstår att spela sina kort så väl som Anna Maria och se så blygsam ut och tala om både ditt och datt med herrarne, då intrigerar man sig nog till en man,“ förkunnade Marianne. “Du skulle bara se henne med docenten G– eller den stackars Karl Ström. Hon tiger icke då, må ni tro, och hennes blygsamhet hindrar henne icke att tala om Horatius och hvad de heta allt, de där gamla narrarna. Såg du icke sist, då vi voro tillsammans hos Helena, att Karl icke en enda gång talade med mig, som han ändå är till hälften förlofvad med, så upptagen var han af Anna Maria, som höll tal om, himlens fader vete hvad, men obegripligt lärdt skulle det låta. Jag talade vid henne flera gånger utan att hon låtsade höra mig, och det bara för att hon beslutit locka Karl ifrån mig. Hon tror väl, att hon med de där lärda glosorna skall lyckas bli fru Ström.“ “Men jag fruktar hon misstar sig,“ svarade Helena, en flicka på några och tjugu år. “Herrarne tycka icke om lärda fruntimmer, de kunna icke koka en ordentlig soppa.“ “Hon får väl koka soppa på sitt latin,“ menade Marianne. “Men I veten icke hvad jag fått reda på. Det är ett fynd, som kan komma att göra henne ett streck i räkningen. Jo, ni,“ fortfor hon, “Anna Maria – skrifver vers och det riktigt gement till på köpet, däruti hon gör narr af alla magistrar, Karl Ström i synnerhet. Jag fick tag i en hop af de där snygga verserna, då jag var uppe hos henne i går; de lågo i hennes sykorg, och som det dröjde en stund, innan hon kom in, så tog jag och läste dem, eftersom de voro skrifna med Anna Marias handstil.“ “Det var kanske en afskrift,“ invände en af de närvarande. “Tro icke det, för då bedrager du dig. Nej, det är hennes egna tankar.
Domhafvande anställda åtal, om ansvar och ersättning för ett af honom utgifvet, origtigt befunnet gravationsbevis, angående hemmanet N:o 9 Rebbelberga; så har, efter det den tilltalade blifvit hörd, och Tunnbindaren Lindberg, uti en till Kongl. HofRätten ingifven skrift, äfsagt sig anspråk på ersättning för det honom öfvergångna, obehöriga lidande, bemälde Kongl. IJofRätt, genom Utslag den 19 Januari 1835, sig utlåtit, att emedan utrcdt vore, icke allenast att Bjäre HäradsRätt, under serskildt tillförordnade Ordföranden, orätt förvandlat de Tunnbindaren Lindberg ådömda böter, utan äfven att samme Domhafvande utfärdat ofvanberörde origtiga gravationsbevis; profvade Kongl. HofRätten, i förmågo af 1 Cap. ia § RättegångsBalken, rättvist döma honom, att derför till treskiftes böta Tretiotre Riksdaler 1*6 sk., samt att, i och för det origtiga gravationsbevis^, utgifva den skadeersätt - ( 39 ) ning, som uti en emellan Köparen och Säljaren af förrnämnda hemman, vid Domstol anhängig rättegång, kunde blifva Köparen tillerkänd af Säljaren, men denne senare ej förmådde gälda. I anledning af Själevads HäradsRätts elen 3o December i833 meddelade och af förekommen anledning infordrade Utslag, hvarigenom gifte drängen Olof Johansson i
Då voteras skall, bör voteringsproposition jemte tydlig kontraproposition genast författas, justeras och anslås, samt omröstningen straxt derefter verkställas; men ej må proposition göras, om votering skall ega rum, ej eller någon omröstning derom tillåtas. Omröstning skall alltid ske med tryckta och omärkta, enkla, slutna och hoprullade sedlar, och bör, till undvikande af lika röstetal för ja och nej, i mål, der blott enkel pluralitet erfordras, Talmannen vid hvarje omröstning före sedlarnas uppräkning en bland dem uttaga och genast förseglad aflägga. Om vid sammanräknandet af de öfriga sedlarna rösterne befinnas lika delade, skall den förseglade sedeln öppnas och afgöra beslutet. Är pluralitet redan vunnen bör den aflagda sedeln ouppbruten genast förstöras. § 61. Talman må ej vägra proposition, utom när han finner väckt fråga strida mot Grundlags lydelse; och bör han då alltid anföra skälen till sin vägran. Derest Kammaren ändock yrkar proposition, skall Talman ega att förklara öfvcrläggningen hvilande, och målet förvisas då till Konstitutions-lJtskottet, som dot åligger att ofördröjligen inkomma med motiveradt och bestämdt utlåtande öfver frågans stridighet eller enlighet med Grundlagen. Å hvad TJtskottet förklarat icke vara mot Grundlag stridande kan proposition sedermera ej vägras. § 62. Kammares beslut i fråga, som icke rörer Kammaren enskildt, skall MedKammaren genom utdrag af protokollet delgifvas. Har målet varit af ständigt eller i dess ställe särskildt tillsatt Utskott handlagdt, skall ock detta om beslutet på enahanda sätt underrättas. Derest ledamot, som i Kammarens beslut ej instämt, vill sin särskilda mening hos Med-Kammaren anmäla, skall sådant vara honom obetaget; börande han i slikt fall sm skiljaktiga mening skriftligen till protokollet aflemna, hvarefter den genom protokollsutdrag Med-Kammaren delgifves; men oj må häraf i något fall beslutets expedierande uppehållas. Bih. till B. St. Proposition N:o 61. § 63.
Då credit-upplags-rätten afser icke allenast att åt importören bereda anstånd med erläggande af tull för de varor, som till inhemsk förbrukning disponeras, utan ock att för denna underlätta återutförseln till annan ort af varor, som han af serskilda förhållanden kan hafva varit nödsakad eller funnit sin fördel vid att utan beräkning på afsättning inom landet laga i utbyte mot exporterade effecter, men della senare ändamål skulle förfelas, om de ifrågavarande artiklarne ur tariffen uteslöles, Bcvillnings-Utskollels U. låtande, N.-o 26. »9 har Utskottet ansett sig icke böra frångå sitt af tre Stånd Tulltaxegodkända förra tillstyrkande angående creditupplaget tirii/errät telserna. I afseende å Underrättelserna till Tulltaxan, hade Utskottet § 6. vid 6 § föreslagit, att, med bibehållande af paragrafens förra lydelse, dertill måtte göras ett tillägg, uttryckande den genom serskild författning uppdragna skillnad mellan hvad, som bör förstås med lastad t och barlastadt fartyg. Detta tillägg har af samtlige Riks-Stånden blifvit godgändt, endast med någon mindre af Ridderskapet och Adeln devid beslutad, på sjelfva saken icke inverkande, redactionsförändring. Sjelfva paragrafen i öfrigt åter har väl, på sätt Utskottet föreslagit, blifvit vid dess nuvarande lydelse bibehållen af Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Bonde-Stånden, men deremot återremitterad af Borgare-Ståndet under förklarande, att
Den nya organisationen i afseende så väl å löneregleringen som arbetsordningen har inom denna Hof-Rätt redan vunnit fullständig tillämpning och jag hemställer, att framställning må ske till Rikets Ständer om oförändradt bibehållande af såväl Hof-Rättens nuvarande lönestat, som anslaget till derunder lydande Justitie-Stat. 8:o /.Ingående Krigs-Hof-Rutten. Den för Krigs-Hof-Rätten före förra riksdagen gällande stat upptog, utom ljuspenningar till belopp af 270 Rdr, en summa af 9,555 R:dr 50 öre, och Kongl. Maj:t föreslog vid Riksdagen, att med ljuspenningarnes upphörande, lönerna skulle höjas: 2,628:— till 4,500: 1,971: 2,500: 1,971: 2,500: 487- 50.— 1,000: 487: 50. — 1,000: 328: 50. — 600: 218: 450: 150: 300: Krigs-Fiskalen 1 Kanslist 1 D:o 1 Vaktmästare eller Väbel 1 Hof-Rätts-Post Gratifikationer åt e. o. tjenstemän och betjente samt att n. v. Notarien, hvars lön utgjorde 1,314 R:dr skulle uppföras å Allmänna Indragningsstaten till åtnjutande af ett, notarielönen med ljuspenningar motsvarande belopp af 1,344 R:dr Riksmynt, men mot skyldighet att förrätta de göromål, som nu höra till befattningen, hvilken efter denne innehafvares afgång skulle indragas. Men då fråga af Rikets Ständer blifvit väckt om indragning af nämnde Hof-Rätt, funno Rikets Ständer icke lämpligt att vid då företagen statsreglering för detta embetsverk fastställa en förändrad lönestat; hvaremot Rikets Ständer för att likväl under tiden bereda Hof-Rättens civilBih. till R. St. N:o i lill Kongl. Maj:is Nåd.
Då bränvinstillverkningsafgift jemte böter enligt denna förordning ådömda blifvit, må, der tillgång till afgiften eller någon del deraf saknas, böterna ej kunna med penningar gäldas, utan skall den sakfällde i stället undergå det straff, som enligt § 53 mot böterna svarar. 16 Förslag till Förordning angående vilkoren för bränvins tillverkning. § 35. Af böter, som enligt denna författning ådömas, samt värdet af bränneriredskap och annan egendom, som förbruten anses, tillfälle tvä tredjedelar åklagaren och en tredjedel den stads eller sockens fattigkassa, hvari den åtalade förbrytelsen är begången. Finnes särskild angifvare, tage han hälften af åklagarens andel. Efter anmälan af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, kommer att på Kongl. Maj:ts nådiga pröfning bero, huruvida i något fall åklagare eller tillsyningsman för ådagalagdt nit vid efterspanande och beifrande af förbrytelser mot denna författning gjort sig förtjent af någon särskild uppmuntran utöfver honom möjligen tillkommande andel i ådömda böter samt redskap eller annat förbrutet gods. Art. AI. Föreskrifter i afseende å författningens verkställighet. § 36. Kongl. Majtts Befallningshafvande hålle allvarlig hand öfver iakttagande af hvad i denna författning stadgadt är. § 37. Landsoch stadsfiskaler, krono-, stadsoch polisbetjente, samt de personer, hvilka särskildt förordnas att vaka öfver denna författnings efterlefnad, åligge att förbrytelser mot densamma åtala. I öfrigt eger en hvar rättighet alt för sådana förbrytelser anställa åtal, dock ej barn mot föräldrar, eller tjenstehjon, så länge de i tjensten äro, mot husbondefolk. Du åtal anställes af annan person än den, som i mom. 1 af denna § nämnd är, gifve han sin talan allmän åklagare tillkänna så tidigt, att denne må kunna målets utförande öfvervara. § 38. Kommunalnämnd å landet och vederbörande kommunalmyndighet i stad böra egna synnerlig uppmärksamhet deråt, att förbrytelser mot denna förordning varda till åtal angifna. Till - Förslag lill
Jag får vördsamt hemställa, att i Ja-propositionen måtte inryckas några ord ur 41 §• nuvarande Riddarhusordning, nemligen att till stadgandet om de 6 Ledamöter, som skola sitta vid bordet, måtte tilläggas: och 4 af dem att anteckning föra, så väl öfver deni, hvilka rösta, som öfver deni, hvilka vid uppropet sig icke infinna. Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie: Jag torde få göra den siste Talaren uppmärksam derpå, att 41 §• i nuvarande Riddarhusordning skulle blifva den nya 3i §, hvarföre det af honom föreslagna tillägg icke lärer finnas behöfligt. Den io Augusti f. m. 3(j Herr Cederschjöld: Jag anser blott nödvändigt, att bifallspropositionen må blifva så fullständig, som möjligt, och hemställer derföre, att den måtte komma att innefatta bifall till Utskottets förslag, med tillägg, att af de \ serskildte Protocollen, t vänne måtte föras öfver dem, som icke varit närvarande, på sätt jag förut föreslagit. Grefve Spens: Jag hemställer, i anledning af Herr Cederschjölds förslag, att i Japropositionen intaga de ord ur den närvarande 41 §• som stadga, att tvänne Ledamöter skola anteckna dem, hvilka icke rösta, om icke ändamålet vore lättast vunnit, i fall Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes framställa proposition på den blifvande nya §. momentvis. Första propositionen blefve då på Utskottets 31 §. med Herr Cederschjölds tillägg, hvilket, efter hvad jag föreställer mig, är aldeles lika, med det Hans Excellens Herr Grefve De la Gardie föreslagit, utom i det afseende, att nuvarande Riddarhusordning säger, att uppropet skall förrättas af RiddarhusFisealen, och den nya deremot, att uppropet skall ske efter anteckningslistän. För denna lillå skillnad anser jag icke, att vi behöfva vära skiljaktige, utan tror, att vi alla kunna bifalla detta moment.
Denna inrättning står i full öfverensstämmelse med. Svenska Grund - Deri 27 April. 479 Grundlagens stadgande i de fall, der Svenska Ständernes delade röster nödvändigt behöfva bringas till ett bestämdt utslag. Utskottet förutser, att det, i sitt tillstyrkande dertill, mötes af Svenska Folkets allmänna tänkesätt om vidtagandet af sådana Stadgar, att ingen anledning ina kunna väckas lil! skingrande af en Förening mellan tvenne brödra-folk, dein vidriga öden förut söndrat, en förening, den Folkens naturliga läge återfordrat, och en Hjelte och Medborgare i samma person, genom väckelsen af én sann FYj.sterkmds-kiinsla, hos bägge folken, med kraftig hand ändteligen förmatt sammanknyta. Om nu Riksens Ständer skulle,behaga samtycka till detta förslag, återstår att bestämma denna Comitées rättigheter och befattningar, samt formerna, så väl för dess organisation som handlingssätt. O * När Thron följa re-val i bägge Rikena skall anställas, böra, enligt en i sakens .natur grundad öfverenskommelse, Riksens Ständer i Sverige va O ra sammankallade till samma dag, sorn Storthing i Norrige begynnes. Det synes grundadt, såväl i Konungens eget interesse, som i bägge Staternas, om genom en mellan bägge Rikena nu träffad öfverenskommelse det i underdånighet ät Konungen uppdroges, eller, i det fall Thronföljare-val efter Konungs död anställes, det ålades den under Thron-ledigheten lagligen varande interims - Styrelsen, att inom åttonde dagen efter den I 480 Den 27 April. den dag, da Riksdagen i Sverige å Rikssalen blifvit dppnad och Storthing i Norrige lagligen constitueradt, pä samma dag å bägge stälfén aflemna propositionen om Thronföljden, hvarefter Svenska Ständernas och Norrska Storthingets val ej senare än Inom ilen tolfte dagen efter denna för propositionens aflemnande fastställde termin , ovillkorligen bör förrättas.
Förb. Förb. 8)2 fot 9 öre bombasett eller bombasin..9)(af t. o. m. 2^ fots bredd) 15 % 2 fot 15 öre 2 fot 9 öre 2 fot 9 öre kamelott, kaffa, chalons, etamine och rask (af t. o. m. 3 fots bredd) 15 % 2 fot 15 öre 2 fot 12^ öre 2 fot 12^ öre felb och plys » » 3 » » Förb. 2 fot 25 öre 2 fot 19 öre 2 fot 19 öre merinos » » 4^ » » Förb. 2 fot 25 öre 2 fot 19 öre ’°)2 fot 19 öre morenos, satin och schagg ...» » 3 » » 15 % 2 fot 25 öre 2 fot 19 öre 2 fot 19 öre tames eller dames » » 3 » » 15 % 2 fot 19 öre 2 fot 19 öre 2 fot 19 öre andra slag Förb. Förb. Förb. 4) Halfylle-, alngods: af ull och bomull (t. o. m. 3 fot breda) >2) 2 fot 25 öre 2 fot 25 öre \ af ull och lin eller hampa: \ flanell Förb. Förb. Förb. Förb. andra slag: af t. o. m. 3 fots bredd it) Förb. Förb. 4)2 fot 25 öre öfver 3 men under 3| fot breda 12) Förb. Förb. .6) af 3^ fots bredd och deröfver 12) Förb. Förb. 1») Shawlar, Shawletter och andra dukar: under 10 R:drs värde stycket Förb. Förb. Förb. Förb. 1)
Företogs till pröfning StatsUtskottets den a5 sisllidne Februarii under N:o 4i6 Den 8 Mars f. m. aflAtne och den 26 i samma månad eftermiddagen på hordet lagde Memorial, angående den summa af 70,000 R:dr, som är anvisad för KrigsCöllegii Departementers materiella behof och kruttillverkningskostnaderne, att årligen utgå utaf öfverskotten på StatsVerkets ordinarie och Extra ordinarie inkomster för åren från och med i83o. Herr Crusenstolpej, Magnus Jacob: Utur Ståndets minne kan ej hafva fallit upprinnelsen och fortsättningen af denna fråga; det är således icke ur synpunkten af någon befarad förgätenhet, som jag begär att få göra en kort historique af frågan, utan blott för att desto klarare ådagalägga oriktigheten af Utskottets yttrade mening. När detta anslag af 70,000 R:dr af Rikets Ständer beviljades, skedde sådant under det vilkor, att öfverskotten dertill skulle lemna tillgång; man kånde då icke så noga ställningen, utan tog för afgjordt, att öfverskotten skulle lemna betydliga tillgångar. Bevillningens förökande var å ena sidan ett hjernspöke, och å den andra en ambilionsfråga. Emedlertid blef anslagssumman allt mer och mer öfverskriden och man började befara, att StatsUtskottet missräknat sig. Då väcktes motion, att åt Kongl. Maj:t skulle uppdragas, i händelse öfverskottena ej blefve tillräcklige, att välja hvilka utgifter, som vore af största vigt, och dertill använda de tillgängliga summorna, eller ock >4 Den S Mars f. ni. att Rikets Ständers Fullmägtige i RiksgäldsContoiret skulle befullmägtigas att genom lån anskaffa livad som felades.