Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta medförde, isynnerhet i Skåne, den följd, att då Stuterier fordom funnos derstädes på de flesta herregods, tillvann sig numera ladugården, såsom gifvande en hastigare vinst, den allmänna uppmärksamheten, hvaremot hästuppfödning blef en bisak. På detta sätt minskades antalet af ädlare hingstar och större paradhästar, hvilka förut bidragit att uppehålla en större och ädlare liästrace. Aftagandet, som i böl jan var mindre märkbart, visade sig sedan i en hastig progression. Redan 1777 började man inse de skadliga följderna för landet af en försummad hästcultur, hvarom de då utgifna K. Förordningar bära vittne; likväl medförde de anstalter, hvilka vidtogos för dess återlifvande, ej så hastig och kraftig verkan, som man förmodade. Cavalleriet, särdeles det Skånska, måste till större delen remonteras med Danska hästar, hvilkas dåliga beskaffenhet gjorde den inhemska hästracens förfall så mycket kär.barare. För att åstadkomma en förändring i detta förhållande, anbefalldes år 1B18 åtskilliga förändringar med Sqvädronshingsthållningen för vacanta nummer vid indelta Cavalleriet, äfvensom år 1824 s. k. Stohållningar inrättade i Skårie. Såsom hufvudvilkor vid denna inrättning, som till Den a4 Februari i. en början bestämdes för en tid af io år, fastställdes: att 10 stohållare skulle antagas, med skyldighet för hvardera att underhålla 6 ston, mot en ersättning af Staten af R-'dr B:co årligen för hvarje sto, så att kostnaden för denna inrättning uppgick till 2,400 R:dr. Stoén, hvilkas höjd var bestämd till g qvarter och 5 tum, borde betäckas af Flyinge eller andra inmönstrade hingstar samt årligen undergå mönstring; och ägde stohållaren rättighet att till eget behof begagna dessa ston samt efter behag försälja fölen. Om efter 6 ston på 10 år icke 3o föl fallit, skulle stohållaren återbära stohållningsskostnaden för bristande fölantal.
Jag tror allenast i anledning af Friherre Ltaeis anmärkning att det ej wore Riksens Ständer wärdigt, att binda och inskränka Konungens magt mera än den nu är det genom Regerings - Formen. Herr 1 k am yrkade ä nyo at ordet klens mätte uteslutas. Herr R. o tfiIiefi? Som den möjlighet kan inträffa, at en ofrälse Stats»äd tlefwe wald till Re, prescntant, finner jag att den omtalade föreskriften werkcligen hörer till Riksdagsordnings, och att häri bör utsättas att de ej mätte kunna wäljas i Utskott e!» ler till Electorcr. Grefwe kl örner instämde i Herr Iksms anmärkning. Herr von 8 cfisnt 2, ltvar krefilic 6a» briel; Jag lemnar derhän huruwlda det kan wara rätt ari Den si Dctober. att be omtalade höga Ämbetsmän uteslutas ifrän Ut, flott m. m., mm jag tror att det spcciclt bör nämnas att de äga rättighet att bewista klena, derföre att ett blott allmänt stadgande kunde gifwa anledning till ät» flrlligt miWrständ. Grefwe köwansi ieIm: Tankan tycktes wara allmän att medgifwa deras Riksdagsmannarätt. Frägan är blott om mociu8. Jag tror för min del, att det ej är nödwändigt att j Lagen införa en tillätcl, se, hwad som ej deri är förbudit, är af sig fjelsi til, lätet, och ändamälet är upspldt allenast förbudet utestulcs. Herr k ! i n § sp> or, 6ercit, begärde att Herr Grefwe» och Ordföranden mätte täckas flriftcligen redigera propositionen.
Förslag till ändringar uti Tryckfrihets Förordningen22:o Angående Tillstånds-bevisen för utgifvandet af Periodisk Skrift. §• 1. 4:e Momentet. 4:o Utgifvare af Dagblad eller Periodiska skrifter anmäle sig, jemte titebi och tryckningsorten, hos HofCanzleren, som eger att, så vida sökanden ej för nesligt brott blifvit dömd, eller förklarad ovärdig föra andras talan, meddela bevis, att intet hinder emot Skriftens utgifvande förekommer. 4:o Eho, sorn ämnar utgifva Periodisk Skrift, anmäle sig derom förut hos Hof-Canzleren, med uppgift ä Skriftens titel och tryckningsort. IlofCanzleren ege då att, så vida sökanden ej blifvit för nesligt brott dömd, eiler förklarad, ovärdig att föra andras talan, meddela bevis, alt emot Skriftensutgifvande intet hinder förekommer. Öfver denna anmälan må sökanden, genast och kostnadsfritt undfå ett Utdrag af Hof-CanzlersExpeditionens Diarium, hörandes, i händelse tillstånds-bevis eller motiveradt af~ slag icke varder utfärdadt för utgifvare, i hufvudstaden inom fjorton och i orterna inom trettio dagar från anmälningsdagen, sökanden uti Hof-Canzlers Expeditionen förete Diarii-Utdraget, och ovägerligen, äfven kostnadsfritt, erhålla påskrift derom: hvarefter en sådan anteckning ä berörde Utdrag skall gälla, i bevisets ställe, tillfull kraft och verkan. Om tillstånds-beviset eller, i annat fall, Diarii-Utdraget ieke begagnas inom sex månader, hvarje till trettio dagar räknad, från det förras utfärdande eller det senar es påtecknande, md utgifnings - Constilutions-UtskoUels Memorial, N-o 5- 2 7 rättigheten ansås hafva, för den gången, upphört. Mern. Ridd. och Adelns Prot. B. XX p. 532. B. XXI p. 101. Preste-Ståndets d:o B. XVII p. 327.
Ål 104. ligionsfrihet sladgädes i Norrige, eller år 1848* då oinskränkt frihet medgafs i Danmark, torde icke vara tillräcklig, att derpå grunda några slutföljder; helst som, oaktadt de mångå likheterna i folklynnet och kyrkliga förhållanden, äfven olikheterna så väl i dessa som borgerliga hänseenden äro nog stora för att ej tillåta full jemförlighet och dessutom ej äunu kan med säkerhet beräknas i hvad mån väntan på enahanda beslut i Sverige kunnat fördröja den verksamhet, som inom grannländerna varit färdig att utveckla sig; och slutligen äfven röster ifrån dessa länder ännu uttrycka farhåga för följderna af hvad som skett. Svenska folket omfattade icke genom tvångsmakt utan genom enhälligt och fritt beslut år 1393 den grundsats, sorn fordrar kyrklig enhet. Blodig förföljelse eller inbördes krig hade icke varit medel för åstadkommande af denna enhet, hvilken dock var så fullständigt vunnen, att året derefter icke flere än tolf svenske män voro kände, hvilka ej voro med det öfriga folket endrägtiga i religiös tro. Ifrån denna tid, under konungarne Carl IX och Gustaf II Adolf, hvilken sistnämnde, oaktadt sin kamp för trosfrihetens sak, dock med oblidkelig stränghet uppehöll grundsatsen om kyrklig enhet bland sina i Sverige infödde undersåtar, utbildade sig den lagstiftning i afseende på affall från den rena evangeliska läran, sorn, sednast stadgad genom kyrkohagen af år 1686 och allmänna lagen af år 1734, ännu är gällande. Dessa lagar hafva bibehållits oförändrade, men under tidétt har dén förändring Skett, dels att i sjuttonde århundradet fri religionsöfning medgafs de trosbekännare af Grekisk katbolska kyrkans tro, som genom fredsslut med Ryssland blifvit svenska undersåter, dels att genom Kongl.
Hvad hade varit lättare för TJtsk., än att helt och hållet utesluta denna punkt och i dess ställe yttra sig i den syftning, som denna punkt innehåller vid hvarje förekommande fall, då nya tjenster skola inrättas? Då hade man sluppit att discutera saken nu, och kanske nästa gång den förekommer ånyo yrka en återremiss, hvilken nu ansetts nödvändig och hvari jag förenar mig. Hr Grins och Landtnäs nu till bifall å förevar:de mom. framställde propos. besvarades med Nej, hvarefter äfven detta morn., på grund af de deremot gjorda anmärkmr, återremitterades. Morn. lill. g. Hr Palmcrantz: Jag ber att med några få ord få under ställa R. o. Adis pröfning en anmärkn. mot denna punkt. StatsUtsk. har ganska riktigt föreskrifvit det förbehåll för tjenstemän att, för åtnjutande' af löneförhöjning, icke få innehafva mer än en tjenst med lön på Rikets stat; men det Högloft. Utsk. har tillagt orden: »derest sådant framdeles varder föreskrifvet.» Vid en föregide Riksdag hafva R. St:r, efter hvad jag vill minnas, på ganska goda grunder beslutat, hvad troligen äfven blifvit af K. M. sanktioneradt, att nemi. ingen tjensteman får innehafva mer än en Statens tjenst med lön, och jag hemställer derföre, om icke denna tirad, »derest sådant framdeles varder föreskrifvet», kan såsom öfverflödig och oriktig alldeles utgå. Hr Bildt: Då den siste talarens anmärkn. är grundad på ett fullkomligt misstag, torde det vara nödvändigt att uplysa om detsamma, då anmärkmn dymedelst förfaller. Han har sagt att R. St:r beslutat och K. M. sanktionerat ett förslag, som åsyftade att inga civila tjenstemän på stat skulle kunna förena flera tjenster. Då detta icke är afgjordt, emedan det endast gäller de högre graderna, men icke den lägsta, så torde den siste talaren finna, att ett sådant stadgande kan komma i fråga att framdeles
På Högvördiga Prestoch Adelns Ledam. Ståndets Ledam. vägnar F. B. Schverin. vägnar C. von Rosenstein. På Vällofl. BorgarePå Hedervärda Bonde* Ståndets Eedam. vägnar Carl Fr. Landberg. Ståndets Ledam. vägnar Jon Jonsson. C. Tunelius Upp. 496 Den 31 Juli, Uppläst hos Högh Ridd. och Adeln d. 31 Juli. Högvörd. Prest Ståndet d, 31 — Vallöf!. Borgare Ståndet d. 1 Au g. Heder v. Bonde Ståndet d. 3 1 Juli,. Vördsamt Memorial! Genom Protocolls - Utdrag af dett 27, 28 och 2g:de dennes, hafva Respectiva Stånden till det förstärkta Stats-Utslcottet hänskutit ne. dannämnde, i anledning af Häglof!. BevillningsUtskottets förslag till författningen om Allmänna Bevillningens utgörande, uppkomrte frågor, hvaruti ett eller flera af Stånden stadnat i särskildta be^iut, och hvilka alltså borde genom omröstning, på sätt 71 § i Regerings-formen den 6 Juni 180g föreskrifter, afgörass till följd hvaraf Utskottet, förstärkt till ett antal af 120 .Ledamöter, denna dag sammanträda: samt, i den ordning Grundlagarne bjuda, voterat öfver följande utur de Utskottet rneddelta handlingar samlade, uppläste och justerade Voterings-propositioner: 1:0 Den, som bifaller, att Acteurer, Actricér, Mustcanter, Sångare, Sångerskor, Dansmästare m. fl. som tillhöra de Kongl. Spectaclernas Stat, enär de njuta Inkomst af undervisning, taxeras, enligt de i Bevillningsförslaget upptagne Fyra Glassér, till 25, 15, Boch 5, samt för sina Löneförmåner särskildt, efter förut stadgade grund, voterar Ja, den det ej vill
Boye yttrat, och vill icke upprepa detsamma; men för att med säkerhet kunna göra mig reda för, om det kan vara någon nytta att fortsätta denna discussion, anhåller jag att få veta, om något af de öfriga Stånden, utom PresteSt., gjort det tillägg vid denna §, som sistnämnde Stånd beslutat. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att BondeSt. godkänt 26 § och att någon underrättelse om BorgareSt:s beslut ännu icke ankommit. Hr af Ekenstam: Då man således icke vet, hvad BorgareSt. i förevar. § beslutat, vågar jag vidhålla min begäran om den propos., jag tagit mig friheten föreslå. Hr Peyron förenade sig med Hr af Ekenstam. Hr Hjärne: Att Frih. Boye vid någon § i ett betänk, skulle vilja förbise eller icke fästa afseende på den moraliska sidan af frågan väntade jag mig icke, emedan Hr Frih. vid flera föregående tillfällen gifvit oss de vackraste bevis på sina åsigter i detta fall. Hvad sjelfva frågan beträffar, tror jag, att när man bestämt, att slaten skall vidkännas kost - Den 26 Januari. kostnaden för allm. förseglingen vid den tid, då hela bran-4 ningsterminen tilländalöper, det vore någon orättvisa mot den, som anmält sig till begagnande af blott halfva terminen, 0111 han skulle vidkännas hela kostnaden, synnerligast som den, hvilken endast begagnar halfva terminen, gör staten en större tjenst än den, soln bränner hela terminen, så att det är mera skal, att den förre, än att den sednare får sin kostnad ersatt; hvadan äfven det skäl förfaller, som Frih. boye till stöd för sin åsigt trodde sig finna uti Hr af Billberghs yttrande. Ilr af Billberg h: Jag är skyldig Frih.
Jag täger mig äfven fiihrlen omnämna en liten biomständighet, soln blir en följd af rote-vacancer, hvilken i narva!*, tid forde förtjena att tagas .i betraktande. Då 100 rotar vid hvarje regtte göras vacanla, uppkommer en saknad tillgång af hemvist och god bergning för ion män med hustrur oell harn inom regttets ständ, af den class, som ingenting äger, meri blifvande soldater erhålla en god utkomst. Genom rotehål lares vanliga utväg alt bortarrendera vacanla soldattorp tili högsta pris , uppkommer ioo arrendatorer, hvilka successivé, genom oförmåga alt utgöra arrendet, blifva utfattige och falla socknarna till last vid fattigförsörjningen. I en lid, då pauperismen är i synbart tilltagande, torde det vara mindre bra att betaga folk utväg lill bergning och liksom hilda andra att slutligen blifva fattighjon. Genom en mångårig tjenstetid vid indelta armeen, vid flera reg:ten, och med befäl i flera provinser, har erfarenheten öf - 3oo Den 7 M a j e, tn. vertygat mig om dessa uppgifna förhållanden , hvilka jag ej kunnat neka mig att öppet uttala. Beträffande Wermlands Jägare-regtte, anser jag dess upphörande af samma skäl, sorn blifvit anförda om indelta infanteriet, vara en skadlig minskning i militäriskt afseende, likasom uti ekonomiskt, då regitet kostar så obetydligt, och lemnar tillfälle för försvar åt mångå individer. Då Svenska cavalleriet, i förhållande til! den infanteristyrka, som genom bevärms incorporerande vid krigstillfiille kan uppställas, redan är nog svagt till antal, och då från Stockholms tullport till Skånska gränsen, längs hela östra kusten, hvilken troligast påfordrar mesta uppmärksamheten, på en sträcka af 60 ä 70 mil, icke finnes någon cavalleri-trupp att tillgå, i händelse af oförmodadt behof; synes det -ej vara mycket skäl att nedsätta Smålands Husar-regtte, beläget midt emellan dessa yttersta punkter, och derigenom lätt att sammandraga, der det kan behöfvas.
1,2 75,000 Sedan § efter omsättnihgarne, hvilka till den i Maji ovilkorligen för sig gå, eller redan infallit, äro Låntagarena, ovilkorligen förbundne att åter inbetala \ af då varande Summa 2,400,000: med R:dr B:co 480,000 Nya Banco - Sedlar vid 1818" års slut 795,000 Summa 1,275,000 Malmö Discont. Till Exempel Säkra Lån . .1,200,000: Contant inbetalninng 240,000: UtredningsContoirets Credit 960,000’ Bankens 8c Banko -D iscon - tens Fordringar 350,000: ii 68 Statsoch Banko-Utskottens Betänk anden. Vid J:dra Omsättningen inbetalas \ af 960,000 R:dr . 192,000 .Nya Panco - Sedlar vid 1818 år$ slut , 4 1 8.000 - Summa 610,000 Herr Lagmannen Mannerstatn yttrade sig som foijer: Uti det yttrande till Höglofl. Utskottens Protocoll, som jag derom den Mars haft arali afgifva, har jag yrkat bibehållande af den uti allmänna Uagen grundade rättighet för hvarje innehafvare af desse Discont-Verks Obligationer att d ef med utan afdrag liqvidera sina Skulder till samma Disconter, och under åberopande af min då yttrade tanka får jag nu skälen för densamma närmare utreda. Det äf utom all tvifvel och fordrar icke bevis, att så väl Galdenärer sorn Porgenärer vinna vid detta liqvidations-sätt, att allmänna penninge1'Öielsen i Piket derigenom ganska mycket underlättas, och att det nyttiga ändamål vinnes, alt Discont - Skulder troligen tili flera Millioners belopp omflyttas till Skulder hos Enskilte, hvilket icke inträffar, om afdrag fastställes, hvaraf följden bäfver, att »Tre-Procents Obligationerne icke i rörelsen utlemnas.
För Secreterare», i månaden, ali räknas från och med den 1 o’ sistlidne Februari R:dr i6f>: 32.— „ Två Notarier, hvardera om dagen 3: 24.— , Tolf Candister, d:o d:o ... „ 2: 2^.-— ,r Tre Vaktmästare, dm d:o it 16.— Enligt Expeditions-Utskottets, under den n> Februari och 7 Mars aflåtna oell; af Rikets Ständer bifallna memorial N:ris 1 och 4> ära berörde arfvode» ställda till Utskottets disposition, atti, i nion af förefal lande behof och emot framtida redovisning, användas. I sammanhang med nu afgifna aflönings-förslag, har StotSx-UCsWttetlillika ansett sig böra upplysningsvis anmäla: 6 Stats-Uislcaltets Memorial, N:o i 6g„g att, vid sistförQuLna Riksdag, Bonde-Ståndets Secreterare, utom dess till 4°0
Men emedlertid, att döma om Hr Frih:s början med sitt forsvar för reformerna, lara de verkligen icke blifva af det slaget, som äro särdeles fördelaktiga för fosterlandet. Jag anser nemi. den af Utsk. föreslagna förändringen vara för landet högst skadlig. Hr Cederschjöld har så noga utvecklat inotbevisningen af Utsk:s raisonnement, att jag dervid icke vidare vill uppehålla mig. Jag skall blott besvara några yttranden af Frih. Böye. ilan har åberopat, att skiljaktigheter skola förefunnilS emellan hufvudstadens och landsortens opinion i afseende å spärrningsfrågäh samt frågan om brännvinsbränningsförbud. Om sådana skiljaktigheter verkligen funnits, och hvarom jag nit Suspenderar mitt omdöme, öro likväl de anförda exemplen icke tillämpliga, då det är fråga om opinioner i riksdagsärender, ty Uti såväl den ena sorn den andra af de omförmäkla frågorna har Regeringen ensam beslutanderätt; och det måtte väl icke vala Frih, BoyeS mening, att konungafesidenset jemväl bör flyttas omkring i landsorten. Dessutom hyser jag den öfvertygelse, att, i händelse opinionen i landsorten är förvillad, det då är ganska väl, att den icke kommer att göra sig gällande. Men, som sagdt är., i de cecönomiska frågorna ager Regeringen ensam beslutanderätt, och de Utgöra altså icke något väsendtligt föremål för Ständernas sammankomst. Bland de vigligaste conslitutionella rättigheterna är tryckfriheten, och den olikhet i opinioner derom, som gjort sig gällande vid en riksdag i landsorten, emot den, som i lnlfvudstaden var rådande, är väsendtlig; och blotta exemplet 1 denna del är tillräckligt för att uppväga alla andra. En Representation, som icke hejdat sig vid att på ett våldsamt sätt fråntaga Nationen densamma, bade jag önskat aldrig måtte kommit att åberopas såsom ett fördelaktigt exempel. En annan vigtig fråga är den om beskattningen.
Sedan härefter, i fråga om ”hällar, lod och lödjor”, H r G r. o. Landtm, tillkännagifvit, att enl. ankommit prot.-utdr., PresteSt. antagit Utsk:s till R. o. Ad., samt Presteoch BorgareSt:n gjorde inbjudning att med frånträdande af sina beslut förena sig med BondeSt., beslöt R. o. Ad., efter derom af Hr von Hartmansdorff gjord hemställan, att jemväl för sin del antaga denna inbjudning, hvarjemte R. o. Ad. som till följd häraf ansåg voter:s-propos:n N:o 180 och lista alternativet af voter:s-propos:n N:o 181 hafva förfallit, i öfrigt godkände sistnämnde voter:s-propos. Den 15 Juli e. m. lil Vidare godkändes Utsk:s yttrande att dess förslag till förändringar i afseende på rubriken: ”kasserade Kanoner, Bomber, Mörsare och Kulor” samt ”allt annat gjutet arbete ej specificeradl” borde förfalla. Beträffande sedermera frågan om nedsättning af införselstullen å Ankare, lillkännagaf Hr Gr. o. Landtm., att Utsk:s derom till R. o. Ad. och PresteSt. gjorda inbjudning blifvit af sistnämnde Stånd antagen, hvarefter R. o. Ad., med frånträdande af sitt förut i ämnet fattade beslut, godkände den af Utsk. föreslagna införselstull å ankare, samt ansåg voter:s-propos. N:o 182, till följd häraf hafva förfallit. 1 fråga om införselsafgiflerne för ”ketlingar, med länkjernets diameter öfver | tum till och med lj tum” samt ”draggar, armbuliar, hammare, roderjern, skeppsknän och smidesstäd”, godkändes de föreslagna voter:s-propos:ne N:ris 183 och 184.
Faktbetjening: 16 kammardrängar, med 3oo r;drs lön, arfvode å 20 r:dr 820 12 d:o med 220 r:drs lön, arfvode å 3o r:dr 36o Daiilw-Vtnkollelv Memorial, IS.o 77. i Bank o-ful Intåg ti ge hafva, uti deras till XJlskoltet afgifne Berättelse, under i5 punkten, anfort, alt, vid tillämpning af den uLi sednare delen af reglementets 36 ^ intagna föreskrift, det sjuts vara obilligt, alt då t. ex. en tjensteman af lägre grad blifvit förordnad att bestrida kassörstjenst under en tid af 11\ dagar, denne icke fått uppbära missräknings-penningar, eburu lian, såsom ovan, snarare bör vara underkastad förlust genom missräkning, än ordinarie innebafvaren; hvadan fullrnäglige jemväl varit nödsakade förordna, att den, sorn besörjer tjensten för en på 14 dagar eller kortare tid för sjukdom eller annat laga förfall tjenstledig kassör, bar att åtnjuta ett arfvode, motsvarande skillnaden emellan sin egen och kassörs-lönen. Utskottet får med anledning häraf tillstyrka, att berörde 36 § måtte erhålla följande förändrade lydelse: 2:0, Med undantag af de uti suplementar-stat upptagne ersättningar till bankens brand-chef och brandmästare för ökade hyreskostnader samt lönerne för bankens garrle-des-medailles och brandmästare, komma alla å samma stat för någon tjenst utförda arfvoden, anslag eller ersättningar alt åtfölja utöfvandet af sjelfva tjenstebefallningen ; hvadan den, sorn tjenstgör för innebafvaren, eger att, i mån af vikariatets längd, njuta del i arfvodet, anslaget eller ersättningen.
Grundlagen tillerkänner visserligen Konungen rätt att skilja en förtroende-embetsman från embetet; men den ålägger ock Statsrådet, alt deremot göra erinringar, då de dertill ega skäl; och då anledningen till afsättningen var en förment förseelse, funnos så mycket mindre skäl att icke bereda Nolting rättigheten att varda hörd, som hans skiljande från embetet; icke innefattade någon preventiv åtgärd emot den redan utbrutna sjukdomen. I sådant afseende hade, vida lämpligare, herrar ÉotäiUuUMVtrtfkoiicii Memorial, $:o 6. r&dgifvarte bordt utverka befallning till Kommerse-kollegium att förklara Lubeck smittadt af kolera, derom likväl icke något beslut utgått. 6:0
Diarier och Registratur, till ConslitutionsUtskottet, för att granskas , inlemna.” Riksdags^ Ordningen. 14 §. Efter det 6 Mom. eller orden* ”icke kallas” är ett så lydande Morn. föreslagit: ''Vare sig till val af Elector eller Riksdagsman skola dessa Sedlar vara så inrättade, att den röstande derigenom icke utmårkes, hvarföre hvarje Sedel icke må inne» hålla mer än ett, efter den i Staden antagne beräkningsgrund, får detta ändamål lämpligt mindre antal röster fl 1 > 5. 10 > so, jo eller 50 roster, hvilket antal roster af val-förrättaren i Voterings-Sedlarne tecknas.” I sista Mom. är föreslagit att orden: ”Borgare i Staden” måtte ändras till: ”Borgare i någon Stad.” iy §. Deraf är en så lydande förändrad Redaction föreslagen: ”Allmogen i hvart Härad, välje efter Hemmantalet till Riksdagsman af BondeStåndet den, innom Häradet boende och besutne, Kronoskatte, Frälse-eller Säteri-Hemmans-ugare, hvilken icke tillförene kordt till annat Riks-Ständ, eller någon ordinarie Beställning i Rikets tjenst innehaft, vilja flere Härad förena sig om en Fullmågtig, vare sådant dem obetagit.” 2g <5. I första Mom. af samma §. är föreslagit ett tillagg efter ordet: Besluta. "Frå gor, sorn sednare ån Tre veckor före den tid Riksdags• fullen - Den 19 Februarii. fulländande bestämda tid, antingen den bäfver
Kör vinnande ak della mäl, ulan körnärmande ak slakegarnes lagligen körsäbrade rätt, oell ulan att äkvenl^ra eoloniens bela besländ, anser Kongl. Naj:l annan utväg ej vara kor bauden, än tion ak Ouvernören ujajagikna, livilben jemväl blikvil vidlagen kor slakvarnes krigikvande i Knglands eoloiiier, eller, att lilldsla slakvarnes egare en sbälig, om oebsä iebe koll, ersäll>iing fo,- dem kränbännes, oell lemna de krigikno i llörjan något unilerslöd lill korsörjning oell ujipkoslran. l^Isn ela eolo>lien3 inbomsler iebe lemna erkorderliga tillgängar dertill, älerslär endast all lill bibels bländers bebjerlande ökverlemna, Ilnruvicla nägra medel mä vara kor sädanl ändamål all anväiida. lVIed antagande ak den värdsringsgrund, Ouvernören köreslagil, sbrdls llärlill erkordra8 cz^.äao 8jaansba biaslrar. Knligt sednasle kolbräbniugen jlä 8l. Larllielem^ vid 8lulel ak är i8/jz, är väl ulrondl, all del ak Ouvernören beräbnads antalet ak 5c)5 slakvar dä nedgäll lill 531, b varigenom en nedsättning i den nyssnämnda ersällningssumman u^slliommil kor 8lakvar, inen dä i denna förslagssumma iebe något blikvil aUsdl kör oundgängligt under8löd äl ds minderärige oell oibeslose krigikne, genast ekler krigikvandel, lords del bebökliga ersättningsoell boslnadsbelojajiel kör en omedelbar krigikning ak alla slakvarne ändoeli liunna sballas till okvannämnds 8umina.