Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Frilen har sagt, att samvetsfriheten, hvilket ord jag utbytt emot religionsfrihet, vore för landet den vigtigaste fråga. Jag åter påstår, att den vigtigaste frågan är, huru en lefvande tro skall tändas i hvarje menniskohjerta. Denna tändes icke af läseriet och behöfver icke läseriets hjelp, utan af det ord allena, som när det med barnasinnets enfald emottages bärer frukt i kärleken till Gud och' den Han sandt häfver, men också af ingenting annat. Då Hr Frih:n föreslog den Norska dissenterlagen med dess ok,-— må det tillåtas mig att begagna detta ord, —förglömde Hr Frih:n att kasta sina hlickar på mönster-Staten på andra sidan hafvet, — såsom en talare vid ett tillfälle här yttrat — på Amerika, hvarest, såsom det heter, är fullkomlig religionsfrihet, men hvarest de nu med vapenmakt utdrifva Mormönerne. Det är sannolikt Hr Frih:ns mening att vi i vårt fädernesland skulle gifva dem det hem, som mönsterstaten för all frihet nedrifvit. Jag kan å min sida icke annat än deremot nedlägga min högtidliga protest och anhåller att i händelse jag icke skulle äga tid att punkt för punkt besvara motionen, denna min reservation må åtfölja remissen till vederbörligt Utsk., så att åtminstone jag må hafva visat mig, min pligt och mitt Stånd likmätigt, trogen, i det jag bestridt den yrkade religionsfriheten. Många ledamöter hördes härtill yttra bifall. Hr Printzensköld, Carl: Då det ämne jag ernar framställa till R. o. Ad:s pröfning är af den beskaffenhet, att åhörarne på Riddarhusets läktare icke lämpligen böra vara tillstädes, får jag hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla, att de måtte anmodas att sig aflägsna.
Se Hufvudtitel 9:de „ P. J. S:or. Se Eftergift. HeidenbergL., Uppbördsskrifvare, om ersättning för genom eldsvåda förlorade Bancosedlar Helgonshy Iden. dess användande till Folkunder visningen. Se Folkundervisningen* Helsinge Regemente, om Rotehållarnes dervid befrielse från åtagandet att förse UnderOfficerarne med hus och ved m. m Svar på återremiss l\:o Cd i o y J pr* S" Ridd. o. Adeln. Preste Ståndet. Bonde Standet. Borgare Ståndet. V 45 a. a. y 45 b. y 45 a. a. y 45 b. V 45 a a. y 45 b. Y 45 a. a. y 45 2LH to o 5 OQ g sp C/3 7- pr H. Vj r 5*1 HSamling. Afdelning. O) p — o — !■* It o a> ~ Piiks-Ståndens Beslut. 5*1 ! £5 ciQ ^ 2- T Fff — Ridd. o. PresteBorgareBonder N:o Sid. | N:o Adeln. Ståndet. Ståndet. Ständet. N:o § Hemmantal sr än ian, ang:de dess upphörande . * Hernön, om upprensning af sundet derstädes. V 45 a. y 45 151 18 „ dess Domkyrka, örn rättighet för densamma att komma i åtnjutande af spannmål, sorn från Stiftet till Upsala Domkyrka b. A 44 utgår Se anslag till allmänna arbeten. HofjcigtvarTvet, om indragning deraf 4 2 99 3,4 a. y 45 a. y 45 b. y 45 b. y 45 Hofrätten, Svea och Götha, om arfvode åt adjungerade Ledamöter. Se Anmälan 21* ,. om Revisionssökandes befrielse att derstädes 238 erlägga lösen för handlingarne i målet 7 1 120 1,2 a. y 45 b.
Vattenverksägaren söker, om så ej redan skett, alt få den s. k. updämningstvisten, enl. K. Br. af d. 28 Dec. 1822, på förmånligaste sätt för sig afgjord. En ffäradsSyneRätt och en Landt ■ mätare tillkallas, helst vid lågvatten, då den framgående vattenmängden är obetydlig, vattendraget afväges och den höjd bestämmes, till hvilken vattnet kan updämmas, utan att vid det vattenstånd, som då är, skada ofvan liggande jord eller vattenverksägare, utan att afseende fästes vid vattendragets förhållande under flodtid, då vattenmängden är stor, samt följaktl. både vattenhöjden och fallet måste växa, och updämningen och öfversvämningarne derföre på ofvan liggande jord och vattenverk utöfva det förderfligaste inflytande, hvilket ej utan fullständig kännedom af de orsaker, som inverka på vattnets rörelse i floder, och de noggrannaste stadier af vattendraget och dess förhållande vid flodtid, kan på förhand bedömmas och då hvarken domare eller landtmätare i allmänhet äga denna sakkännedom eller äro i tillfälle att verkställa dithörande undersökningar och sådane ej i förordn. föreskrifvas, afdömas frågan vanl. endast på grund af hvad för ögonen är. Sedan domen vunnit laga kraft upföres vanl. en tät damm, utan grundluckor för flodvattnet, till den bestämda höjden, vattendraget hoptränges genom byggnaden så mycket vattenverksägaren behagar och flodvattnet tillåtes stiga så högt det behöfver, för att kunna framgå genom den öppning, som är lemnad, öfversvämmande ofvan liggande jord och vattenverk Detta förhållande förklarar de många ändlösa rättegångar, som i updämningsfrågor, der laga kraftvunna domar redan finnas, i olika former ånyo uptagas. Jordägare, hvars ägor öfversvämmas, hafva vanl. ingen annan utväg än att, jemlikt K. Förordn. af d. 20 Jan. 1824, på sin bekostnad, med mycken upoffring, söka vattenverkets ändring eller utrifning.
Uti en den 30 nästlidne September Rikets Ständer delgifven skrift, har GeneralMajoren af Kléen sedermera fästat uppmärksamheten derå, att missförstånd skulle hafva egt rum i afseende å den af honom meddelade uppgiften rörande ifrågavarande spiraltrappor samt terasstrapporna vid östra porten, äfvensom rörande den kostnad, hvartill dessa arbeten beräknats: ”alt med de i General-Majorens promemoria omnämnda Expeditions-Utskottets Förslag tilt underd. Skrifvelse, N:o '189. 47 2:ne spiraltrappor menades 2:ne smärre trappor af trä, ämnade att leda från 2:ne mindre veslibuler i 3:dje våningen upp lill vindens entresoleringar, hvilket arbete kunde verkställas för några få hundrade riksdaler, och all han likaledes förmodat ali arbetet med terrasstrapporna gällde några fä trappstegs inläggning nederst vid källarbotten, sedan denna sednare blifvit afröjd; att han aldrig sjelf sett ”koiniterades” förslag, deri dessa arbeten, enligt hans förmenande, skulle vara upptagna, dock utan att summan, 6,950 R:dr, dervid blifvit för honom omnämnd; att, i läll sådant skett, han genast skulle insett att det varit hell andra arbeten, som dermed åsyftades, enär hela det belopp som undantogs till bans disposition för ofvannämnde utgifters bestridande och som bestod hufvudsakligen uti ersättningar för öfverlemnade inaterialier och inventarier m. m., icke belöpte sig till mer än 4,605 Ridr.” 1 anledning häraf och med erinran att berörda arbeten alldeles icke finnas upptagna i komiteraärs förslag, eller ingått i den utaf dem uppgjorda beräkning öfver återstående utgifter för Museibvggnaden, utan att de arbeten, hvarom här är fråga, blifvit, pä sätt E. K. Majits nådiga Proposition jemväl visar, af 0/verintendentsembetet föreslagna långt elter den tid komiterades utlåtande algals, fä Rikets Ständer i underdånighet anföra, att, enligt hvad af åtskilliga Rikets
S. D. Då nu ånyo företogs Banco-Utskottets den 7 sisth Februarii, under N:o 14^ afgifne, samt den i5 dennes e. m. på bordet lagda Utlåtande, i anledning af väckt Motion , att Utskottet måtte till Rikets Ständer inkomma med upplysningar , så väl rörande Bankens nuvarande ställning, som fordna författningars och åtgärders verkningar i anseende till penningeoch creditrörelsen, samt vid samma tillfälle yttra sig, angående de olika förhållanden, som i andra Uänders Bankrörelse förefinnas J fann Ridderskapet och A;' Prof. Utdrag den 19 Mars 1829. 95 deln ; alt samma Utlåtande borde läggas till handlingarne. S, D. Vid förnyad föredragning af Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskot(ena den 14 sisth Februarii, under N:o 5, afgifne, samt den 9 dennes e. n 1. pä bordet lagda Utlåtande, i anledning a£ väckt fråga om KarnmarRättens rättighet att i vissa fall fullfölja gjorda anmärkningar J ldef samma Utlåtande, på grund af dervid gjorda anmärkningar, till Utskotten återrernitteradt. S. D. Da nu ä nyo föredrogs Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets den 6 dennes, under N:o 79, afgifne, samt den 9 derpåföljde e. m. på bordet lagda Betänkande , angående väckt fråga orri utvidgad smidesrättighet , samt om upphäfvande af det nuvarande smidesförbudet på vissa ställen inom Bergslag , biel samma Betänkande af Eidderskapet ocn .Adelil afslaget. S. D. Vid förnyad föredragning a£ Stats-Utskottets den 18 sisth Februarii, under N:o 67, afgifne och den 5 dennes e. in. på bordet lagde Utlåtande , i anledning af Rikets Ständers åren 1825 och 1827 församlade Herrar Revisorers Berättelser om granskningen af Riksgälds-Verket, General Assij 9G Prot. Utdrag den ig
Nej, hvadan och då Ja yunnit, Utskottets förslag blifvit af af Rikets Ständer antaget. 45:te Voteringen (74;o) Den, som instämmer i Utskottets hemställan, att för "kor och ungbo skap" tullvärdet skall uppsättas till 40 R:dr och införselstullen till 10 R:dr stycket, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, skall det i 1841 års Taxa stadgade värde af 20 R:dr och införselstull af 4 R:dr stycket fortfarande förblifva gällande. Voteringen har utvisat 79 Ja och 40 Nej; och som Ja således vunnit, är Utskottets förslag af Rikets Ständer godkändt. 46:te Voteringen (75:o) Den, som bifaller, att, på sätt Utskottet föreslagit, tullbestämmélserna böjas för "kalfvar”, nemligen värdet till 16 R:dr 32 sk. och införselstullen till 3 R:dr 16 sk. stycket, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, lemnäs det i gällande taxa utsatta värde 11 R:dr 12 sk. och tull 2 R:dr 12 sk. stycket oförändrade. Denna votering har gifvit till resultat 63 Ja och 55 Nej samt 1 casserad sedel. Sora Ja vunnit hafva Rikets Ständer godkänt Utskottets förslag. 4y:de Voteringen (76:o). Den, som instämmer i Utskottets förslag, att för "svin utom fargaltar"j bör antagas 20 R;dr tull värde och 5 R:dr införselstull, röstar Ja ; Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, kommer vid nuvarande bestämmelser, nemligen 10 R:dr värde och 2 R:dr tull stycket att förblifva. Vid voteringssedlarnes öppnande hafva befunnits 75 Ja och 44 Nej, Bili. till R. St.
Märkes ej skadan före eller vid lossningen, vare lastemottagarens anspråk på skadeersättning icke inskränkt derigenom, att han utan anmärkning varan emottagit, der han genom en, inom fyratioåtta timmar efter lossningen hållen, besigtning, som i föregående § sägs, styrker skadan och derjemte viser att godset varit i fartyget iidastadt, samt att skadan icke efter lossningen varan åkommit. § 110. Skall befälhafvaren ersätta förloradt eller skadadt gods, utgår ersättningen efter det värde, godset har å bestämmelseorten, när fartyget dit ankommer. Har godset gått förloradt, ersättes hela detta värde; har det endast tagit skada, afdrages från värdet i oskadadt tillstånd, värdet i skadadt tillstånd, och återstoden utgör skadans belopp. Från värdet af det förlorade eller skadade godset, afdrages dock den frakt, tull, samt öfriga kostnader, hvilka, i anseende till förlusten eller skadan, icke komma att för detsamma utgöras. Skall befälhafvaren ersätta gods, hvars beskaffenhet enligt konnossementet varit honom obekant, må vid ersättningens bestämmande afseende å denna omständighet fästas. § lil. Emottagandet af godset medför förpligtelse att betala öfverenskommen frakt, ersättning för öfverliggedagar, redan fastställda haveribidrag och öfriga af befälhafvaren för godsegarens räkning gjorda utgifter, äfvensom andra befraktaren åliggande skyldigheter, som grunda sig på den handling, enligt hvilken godset emottages. För de haveribidrag, hvilkas belopp ej blifvit faststäldt, är godsegare skyldig att ställa säkerhet. 79 I brist af annan öfverenskommelse, beräknas frakt, som utgår efter mätt, vigt eller mängd, i förhållande till det utlastade, men ej till det inlastade godset. § *42. Der ej vid konnossements tecknande särskildt förbehåll gjordt är, skall betingad frakt gäldas fullt ut, ändå att under resan gods, som förskämning underkastadt är, tagit skada, eller kreatur dött. Flytande varor har man rätt alt öfverlåta för frakten, när mera än hälften utläkt.
Diskonternes reglering borde förekomma någon medverkan af Staten eller icke, Banko-fJtskoltet, vid ett så beskaffadt förhållande sorn det nu uppgifne, skulle omedelbarligen lemnat föreskrifter, i följd hvaraf den väsendteiiga rubbning uti näivarande förhållande hade uppstått, att Götha Canals Diskont - Direction antingen nödgats uppgifva Verkets tillgångar till Creditoi rernas förnöjande genom formelig Cession , eller ock inledas i en Process med Banken, derest D irectionen, i enlighet med dess till Eankofullmägtige under d. i och 7 November 1817 afgifne förklaring (Litt. E), fortfarande ansåge Banken för sitt Creditiv icke hafva något Hypothek uti Diskontens tillgångar utan blott i Canalens; det hade efter Utskottets tanka varit så mycket olämpeligare, som en''sådan preliminaire åtgärd, vidtagen utan Riksens Ständers bifall, sedermera kunnat lägga hinder för verkställigheten af deras beslut i hufvudsaken. Finna - 40 Banko-Utskottets Betänkanden. na Riksens Ständer deremot , att frågan om bevakandet af Bankens säkerhet för Creditivet bor, oansedt de ofvan uppgifna vijkoren för dess begagnande, i den ordning intaga rummet framföre de i detta magt,påliggande ämne förekoininande allmänna betänkligheter, att intet annat öfvervägande, utan blott verkställigheten af alla lagliga formaliteter och medgifvanden , dervid bör och skall äga rum ; så år förklarandet af deras vilja i detta fall, den efterrättelse som Utskottet genast genom Bankens Fiscals-Embete later i verket sätta, medelst vidtagande af alla de åtgärder lagarne stadga och medgifva.
Då det nu ifrågavarande lösningspriset för Hemmansägare i Götheborgs, Blekinge och Stora Kopparbergs Läq, hufvudsakligast utgår till Kyrkor och ClerecieStaten, så skulle Staten icke eller tillskyndas någon vinst, genom en må hända möjlig förhöjning å dessa uråldriga lösningspriser, emedan förhöjningen, eller deli öfriga afgiften, säkerligen komme att af ofvannämde Kyrkor och Stater reclameras, såsom en dem tillhörig inkomst, enär sjelf-? va Spanmålen är för dem anslagen, I anseende till räntemedlen frånWerme-? lands LandtvärnsCassa, instämmer jag till alla delar uti Friherre Palmstjernas reservation emot Utskottets Memorial, och anhåller om Utskottets upmärksamhet å billigheten af, att denna ränteinkomst uteslutes ifrån Statsintraderue, för att återgå till sine rätte ägares förvaltning. Jag hav i allmänhet instämt uti de anmärkningar, hvilka Herr StatsSecreteraren Skogman afgifvit emot den nedsättning uti Statsinkomsternes beräkning, som af Stats - 3io Den 2i Februari i. Utskottet blifvit vidtagen. Jag erkänner mig icke kunna fatta de principer, hvilka legat till grund för Utskottets förslag. Jag bade föreställt mig, att StatsUtskottets åliggande vore, att beräkna Statsinkomsterne så skarpt som möjligt; och jag finner lätteligen, huru det förhållande kunnat upkomma, att ett Statsutskott funnit sig föranlåtit att höja de beräkningar för inkomst-titlarne, hvilka ifrån Konungens Ministrar blifvit afgifne; men att nedsätta inkomstberäkningarne under Ministrarnes förslag, är för mig en så obegriplig åtgärd, att jag ej annat kan, än på det högsta protestera emot den, och begära Utskottets upmärksamhet till rättelses vinnande härutinnan, enär det aldrig kan blifva fördelaktigt, att, såsom följd af Utskottets beräkningsgrunder, samla öfverskott å Statsintraderne, hvilka alltid komma alt öfver behofve t trycka den skattdragande allmänheten.
Upplästes ätstillige Protocolls-Utdrag, frän de andre Respective Ständen, af följande innehäll, nämligen: frän Borgare-Ständet ett af den 4 Augusti med bifall till den af Ridderstapct och Adeln föreflagne stora Deputation till beklagande af Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsens frånfälle; ett af samma dato, med bifall till sättande af ett särstildt Utstött tillöfwersecnde af 8:de f. i Banco-Utskottets Jnstruetion,. med det förbehäll och tillägg Rrdderstapet och Adeln harwid gjordt; frän Preste-Ständet ett af den 6 Augusti med instämmande i sistnämns de förbehäll och tillägg; frän Borgare-Stärudet ett af den 7 Augusti med bifall att den stora Dcputationcn äfwen mätte frambära Riks sensStäuders underdäniga tacksägelse för Kongl. Majus wisa anstalter till allmänna lugnets bis bl balkande samt Riksdagens flyttande; frän Preste-Ständet ett af den 6 Augusti af samma innehall; frän samma Ständ ett af den 6 Augusti, innefattande Remisi titt Stats-Utstottet af Kongl. Majus nädiga Proposition angäende Statswerkets tillständ och behof; till Lagutskottet af Riksens Ständers Jusiitise-Ombudsmar s Riksdags-Berottelsc; och till Constitutiors-Utstottet, af Justitia-Ombudsmannens förfrågan cm desi wistelse-ort dä Riksdag annorstädes än i Hufwudstaden inträffar; samt Den 9 Augusti. frän Borgare-Scändet af den 7.de, och frän Bonde-Ständet af den 8:de Augusti, af lika innehäll med det nytznämnde. Sedan Herr Baron och Landt-Marskalken underrättat Ridderffapet och Adeln att Kongl. Maj:t behagade nästa Mändag föremiddagen emottaga Riksens Ständers stora Deputation, ätffiljdes Höglofiige Ridderffapet och Adeln kl. klenum klockan 11 föremiddagen.
Under fyrtitalet finna vi samme man, tvungen att taga afsked från sitt rektorat, arbetande med pennan i Aftonbladet, som dess främste man näst L. J. Hierta. Men icke blott som publicist, utan genom skönlitterär massproduktion, genom allt slags kraftödande arbete – kartritning, notskrifning, korrekturläsning, renskrifning – söker han uppehälle för sig, hustru, son och dotter. Svenska akademien synes icke äga kännedom om denna kamp för tillvaron. Men en biskop sade slutligen kung Oskar, att Sveriges största snille icke borde svälta ihjäl, hvarpå följde en – regementspastorsutnämning. I århundradets midt – i juni 1851 – se vi en fiskarbåt i Öresund, under en storm, så stark, att det röda seglet ofta försvinner mellan de upprörda vågorna. I båten sitter en blek, skälfvande man, stadd på flykt från sitt land, en man, hvars namn då var på allas läppar, oftast med elak skadeglädje, som »förfalskaren och giftmördaren Almqvist». I Amerikas storstäder som i dess skogar, vid Niagara som på Gettysburgs slagfält, under ett allfrestande emigrantlif irrar pastor Gustavi omkring. Men vid 1860-talets midt kommer en gammal man till Bremen. Stilla och lättnöjd lefver han där, sysslande med sina böcker och papper, en hvithårig ensam gubbe, som, då han sjuknar, sändes till ett allmänt hospital, där han antecknas såsom professor Westermann, och hvarifrån han som död föres till fattigkyrkogården. Underbara motsatser! Och dock finnes det, från den lille Ludvic, som redan grubblade på lifvets och dödens gåtor, till den grånade åldringen en temperamentets enhet, så obruten, att det är denna enhet hvilken – hur paradoxalt detta låter – gör Almqvists lif till endast fraktioner. Ingen svensk diktare har mera mångsidigt belyst och förklarat sitt eget temperament, sitt sätt att dikta, sina tankar om konsten, än Almqvist.
I ett samhälle, der den monarkiskt constitutionela styrelse-principen är antagen, oell hvilken jag af innerligaste öfvertygelse är tillgifven, måste det, för bibehållandet af denna princip, vara af högsta vigt, att Majestätets helgd af Lagen kraftigt upprätthålles, och att söka hindra,det icke Konungens personlighet må i privatlifvets vanliga, ofta obetydliga och småaktiga förhållanden ncdryckas från den höjd, der den icke blott för sin egen utan förnämligast för det allmännas skull är ställd. Aktning, förtroende och tillgifvenhet för Konungens öfver Lagen upphöjda personlighet, som här är i fråga, kunna icke sättas på spel utan våda för det allmänna. Jag medger gerna, att dödsstraffet, såsom påföljd af hvarje öfverträdelse af nu ifrågavarande Lagbud, må synas hårdt och måhända någon gång kan blifva otillämpligt, men jag tror ock, att den sorn i Konungens personlighet laederar samhället, förtjenar att hårdt straffas, och att den, som har gjort sig skyldig till detta brott, och ej vill emottaga den nåd, som honom erbjudes af Konungen, hvilken, upphöjd, såsom han måste anses vara, öfver alla enskilda i uter essen och öfver passionens ingifyelser, bäst är i tillfälle alt bedöma i hvad grad hans med samhället identifierade personlighet är laederad, och huru långt nåden kan sträcka sig utan våda för samhället, må med rätta anses hemfallen till detta straff, ty' brottet och straffet måste betraktas mera utur politisk, än strängt juridisk synpunkt. Utskottets förslag uppställer icke mindre än tio serskilda gradationer af straff å lasleligt tal emot Konungens person och gerningar , nemligen från a:ne års fästning till och med dödsstraffet, och hvilken vidsträckt latitud lemnäs icke således Domaren vid bestraffningen af ett brott, för hvilket det, efter mill öfvertygelse, är ganska svårt att uppställa olika gradationer.
Nar Voterings-Sedlarne öppnades, befunnos 54 Ja! och 6r Nej: — Nej har alltså wunnit; j följd hwaraf detta öfwerstott kommer att landa tili befrielse endast för Gemenstapen af Indelta Armeen och Batsmanshallet, och allt öfrigt inga till AmortitzementS-Fonden för Riksgälds-Werket. iz:de Propositionen. Den, som bifaller, att afgiften för BranwinSPannor fran 60 till och med 90 kannors rymd bör förhäjaS, enligt Allmänna Beswärsoch EconomieUtstotkets Betänkande och Förslag den 15 sistledne Julie, voterar Ja! —; Den det ei will klej! —; Winner Nej: —, kommer afgiften för Pannor af nämnde storlek att fastställas i öswerensstämmclse till Bewillnings - UrstottelS Utlåtande den 7 uti denne manad. Da Voterings-Sedlarne öppnades befunnos 78 Ja! och 4- Nej! — Och som Ja! saledes wunmt, sä koutlner aMen för B eanwins,Pannor frän Den 14 Augusts. 264; 6s till och med yo kannors rymd att förhöjas, enligt Allmänna Beswarsvch Economie - Utskottets Betänkande och Förslag den l s sistledne IM. i4:de propositionen. Den, som bifaller Bewillnings-Utstottets Förr siag, att MankönetS Consumtions-afgift för Branwin bestämmes till I2 voterar Ja! —; Den det ej will Nej! —; Winner Nej! —, kommer Mankönet att betala i Csnsumlions-afgift blott 8 siför hwarje Person. ^ Ester det Voterings-Sedlarne blifwit öppnade, funnos 82 Ja! och Z7 Nej! — Och da Ja! således ivunnit, kommer Mankönet att betala i Consumtions-afgift r2 tz. för Personen. Hwilket allt Ulstottet får till Riksens Högloft. Stander »vördsammeligen inberätta. Orebro den rz Augusti 1812.
Uti en lid, då penninge-förlägenheten är allmän, och då särdeles Landtmannen och Allmogen högt yttrar, att den dignar undar bördan af Ulskylcler och Skatter, ändåmera tryckande för de mindre Städers Borgerskap, hvilkas rörelse genom Landtmannens vanmagt, nästan alldeles upphört, kan jag ej annat än bestrida, de större anslag till Canaler och Strömrensningar, hvarigenom utskylderne, antingen nu genast, eller genom skuldsättning på framtiden, komme att ökas; för min del hade jag trott, det Riksens Ständer, härtill högst skulle kunna anslå den fond af omkring 3oo,ooo II:d., som äfven blifver af Bankens vinst, sedan Banco-Verkets omkostnader och de till Silfveruppköp anslagne 266,666 R:d. 3a sk, deraf blifvit bestridde; Och att af desse 3oo,ooo R:di5o å 200,000 skulle kunna anordnas för Götha Canal, på det sätt, att först fullbordas Yestgötha-Canal-Linien, och sedan arbetet på Östgötha-Linien. Om genom detta minskade anslag, hvilket, enligt hvad jag uti a:dra puncten aumärkt, då det rätt användes, icke betydligt bör kunna öka kostnaden för Canalens fullbordande i Östergöthland, ett dubbelt antal år uppehålles, så har åtminstone