Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
” I sammanhang härmed bör i 12 cap. 10 §:n3 skiftesstadgan, som handlar om skiftenas antal för hvarje delägare, och der endast 3:ne sådana äro tillåtna, den föreskrift stadgas: ’’att skog, som vid laga skifte blifver orubbad, ”må, utan anmälan och pröfning af ägodelningsrätt, (som ”i 12 cap. 11 §:n bestämmes) del fjerde skiftet u t”göra; och skall vid laga skiftes fastställelse äfven den o”skiftade skogen deri ingå, så att någon delning derå i ”framtiden ej kan aga rum, på andra grunder än förut ”stadgadt är.” På dessa grunder, som jag nu haft äran anföra, och om dervid under denna riksdag fästes afseende, tror jag, att de på så många trakter här i landet medtagna och svaga skogarna kunna bibehållas; hvaremot, om nu gällande författning om skogarnas ingående i laga skifte komme att fortfara, de förr eller sednare blifva totalt ödelagda. Jag anhåller om denna min motions remitterande lill vederb. Utskott. Lades på bordet. Hr Ribbing, Bengt, hade inlemnat ett så lydande anförande:
Riksd.- Oidn. innehåller nemi. i 37 §: ”att intet Utsk., Const.- och BankoUtsk:n allena undantagne, vare berattigadt att väcka förslager, utan endast inkomma med utarbetade utlåt:n öfver motioner.” Nu är visserligen en motion väckt af prosten Setterblad att bataljons-predikanter skola indragas, men dermed står, så vidt jag kan finna, icke i något sammanhang att till bataljons-predikanter vid indelta armén skall utsträckas en skyldighet, som nu endast åligger reg:ts-pastorerne. Dessa saker äro alldeles främmande för hvarandra, och såvida icke Utsk. haft något annat att stödja sitt yttrande på än ofvannämnde motion, så förstår jag icke huru man kan tro sig kunna grundlagsenligen bifalla förslaget, hvarföre jag nödgas anhålla om afslag, så vida icke någou af Utsk:s ledamöter kan undanrödja denna betänklighet. O Frih. Cederström, Claé’s Rud.: A sidan 2 i Utsk:s betänk. finnes i korthet redogjordt för motionen, som bland annat innehåller ”att regements-paslorsoch bataljons-predikanls-beställningarne vid landtregementen måtte upphöra, helst, i fredstid, ortens presterskap kunde betjena armén, samt under krig, behöfliga unga prester torde kunna förordnas att hären åtfölja”. På grund af de invändningar, man inom Ekon.Utsk. framställt emot förslaget i berörde dess syftning, har Utsk. icke ansett sig kunna tillstyrka bifall till motionen i den omfattning, hvarutinnan densamma blifvit ursprungligen afgifven; men motionären har i sitt förslag jemväl uttryckt den önskan att regements-pastorsoch bataljons-predikants-beställningarue, ”såsom varande af samma beskaffenhet, måtte dela samma öde”. Det är fian denna önskan, som Utsk. hemtat sin, alltså ingalunda sjelftagna, befogenhet att göra ett förslag i den rigtning som förefinnes hos det nu framlagda.
Propositionen upplagas, likasom vid 1823 års StatsReglering, till 60,000 R:dr och att, enligt särskild nådig proposition rörande Salpeterfonden, anslås till fyllande af kostnaden vid Salpeter-anskaffningen, hvarmedelst tillökning af SalpeterGärden [2i,a5o. — - n,55o. 4.000 1.000. - 25,ooo. — - Transport 3,568,102: 23. 6. Betänkande n. ! i55 Transport 3,568,102: a3. 6. skulle undvikas, hafva i medeltal för de senare 5 åren utgjort öfver 72,000 R:dr, och påräknas här med 70,000. — - I afseende på det Nådiga Förslaget om deras förenämnde användande, har Utskottet under Litt. C. afgifvit särskildt yttrande och anser medlen, oberoende deraf, böra såsom InkomstTitel beräknas och utföras. 26:0 ControllStärnpclMedlen som, inberäknadt det till Controllverket contant influtne, ehuru ej inom redogörelse-året derifrån aflefvererade belopp, uppgått till öfver 10,000 R:dr upptagas endast med .. 8,000. — Och varder särskildt Utlåtande, i anledning af väckt Motion om Controllafgiftens nedsättande, bifogadt under Litt. D. 27:0 Nummer LotteriMedlen hafva blifvit föreslagne att beräknas, likasom vid 1823 års StatsReglering, till netto-inkonist 60,000. samt till Stat och utgifter 53,56o. tillsam:s n3,56o. Utskottet tror att samma beräkningsgrund, i afseende å netto-inkomsten Transport 3,646,102: 23. 6. i56 Stats-Utskottets Transport 3,646,102: 23. 6. bör bibehållas med 60,000. — - Men som NummerLotteriets
Aldrig i min lefnadsdag har jag kannt mig .så nöjd och lätt som när jag läinnade fadernegården. Men nar någon tid gått om, lydde jag råd ocli försökte göra m-in arfslott gällande. På den tiden var man omyndig hela sitt lif, men man hade ju sitt förnuft och kunde skilja på rätt och orätt. Men då jag kom till bror min i det ärendet, storskrattade han och sade: ' Tror du inte det kostade något att föda och kläda dig tills. du blef tjugusju &amp; r. Du har ätit och druckit opp ditt arf för längesen, kläderna har jag gett dig af pur barmhärtighet '. J a g var stum öfver denna utgång. Sönerna, som redan voro lknga och uppvuxna, sutto därinne och stötte småflinande på hvarandra, men min svägerska knyckte pk sig och sade: ' Dar ser du, Lars, det ä r tacken. hur var det han sa ', räfven, om de röda bundarne '? Jo, det sade jag henne midt i synen uta.n att blinka: ' Släkten är värst '. Och jag tillade vidare: ' Du, så väl som bror min, vet, hur jag ' haft det och folk vet det och Gud vet det. J a g har gått här och slitit och arbetat och varit till hjälp och icke till tunga. Viljen I vara rättvisa, s % veten I nog, a t t jag kunde ha mer att fordra an min arfslott '. ' Stäm mig då ', sade Lars, ' vi f % val se hvem som vinner '. Sedan kostade jag inte ett ord på honom vidare, men jag följde ett nytt r %d och gick till presten och klagade min nöd. Till prestenw. upprepade jag, shvad skulle det tjäna till ' i ' ~ J a, det kan hon gärna fråga. en sådan prest till, en riktig mammons träl. När jag talat ut, sade han säfligt: ' Förhåller det sig s %som du säger, så kan duströsta dig med a t t det ä r bättre att lidas orätt an göra orätt. Vår Herre har val nhgot för dig med. Dessutom - detta lifvet ä r inte allt '.
O DU F Ö L J E R allt med, m i n käre Stange, » ljöd doktorns stämma, &gt;vi tänka vara ute •itil till sjös hela eftermiddagen, o c h det skall göra dig så rasande godt, skall du se. Följ bara med, d u! » » Men j a g förstör ju trefnaden f ö r er andra m e d min likbjudarfysionomi — » Ah, den lämna vi h e m m a, det är säkrast, » åtgjorde doktorn muntert. » Arkitekten bugade sig " tyst o c h följde de öfriga ned till kosterbåten. H a n genomskådade lilla fru Nellys list, m e n tackade h e n n e i sitt hjärta för alla de vänliga omsorger, h o n slösade på h o n o m. Tack vare henne, erfor han en känsla af h e m o c h v ä r m e midt i sin isolering — Nere på bryggan stod A i n a o c h väntade m e d en stor matsäckskorg bredvid sig. » Mamma tordes inte följa med, » svarade h o n på Nellys fråga. » H o n har ondt i hufvudet i eftermiddag o c h är rädd för glittret på sjön; hon hoppas få följa med en annan gång i stället. » » Ja, det kan bli snart n o g det, » genmälde doktorn gladt, i det han langade den ena själen o m - b o r d efter den andra, » är det bra väder i m o r g o n, får jag lof ut m e d en annan sändning segelhungriga, s o m så innerligt gärna ville vara med i dag. Men jag sa ' » pass » o c h lofvade bättre lycka nästa gång. V i få inte ha för många pladdrande mamseller kring vår käre Stange, — då kan han h o p p a rakt i sjön för oss. » » Tack, bror doktor, för din hänsyn till mig, » inföll Nils Stange varmt, » ni äro alla m y c k e t för vänliga m o t mig — » » Tror du d e t?
Skulle nu en sådan författning blifva gällande, att man ovillkorligen måste skrifva handlingarne på chartan, så blifver naturligtvis första villkoret, att förskaffa sig de erforderlige chartorne, hvilka åter blott finnas att tillgå i landtränterierne och bos vissa personer, och således många, ofta ganska vigtiga affärer icke kunna afslulas i brist på nödig charta. Utom de skäl, som af Gr. Cronhjelm redan blifvit anförde och hvaruti jag instämmer, anser jag hvad jag haft äran anföra vara ett ytterligare skäl att bifalla Utsk:s förslag i denna del. Gr. Mörner: Utan att inlåta mig i upptagande af några yttranden af Gr. Cronhjelm, i anledn. af hvad jag skulle hafva sagt, hvilket jag tror säkrast kommer att finnas i prot., vill jag blott -förklara, att hvad jag här andragit endast har afseende på de 2 §§, som äro i fråga, d. v. s. på expeditioner, som från embetsverken utgifvas; men alldeles icke på handlingar, som af enskilde personer skrifvas. Den 3 § innehåller uttryckligen, att: ”Domar, utslag och andre utgående expeditioner vid underdomstolar och landscancellier, med flere offentliga myndigheter, der chartsesigillatseafgiften finues bestämd till 3, 4 och 6 sk. för hvarje ark, skola skrifvas påstämpladt papper; hvaremot alla öfriga handlingar, som från något embetsverk utgifvas eller dit inlemnas, böra med vederbörliga biläggningschartor förses”. Då de skola förses med chartor, mäste deraf vara en följd, att chartorne skola följa med handlingarne.
s 5oo, 5oi, Lif. af Adeln, IX 3. s afPre steStåndet, IX 3. s 42I> af BorgareStåndet, ix. 3. s 427> af BondeStåndet, IX 3. s 44°* Se Finland. vändning af de medel som vid utredandet af, till Banken inflyta. Statsoch BancoUtskottens Utlåtande, IV'6. s . •—.422, Lif. af PresteStåndet, IX 3. s 351, af BorgareStåndet, IX 3. s 377. Ytterligare Utlåtande, IV 6. s 6of&— 6o4, Lif. af BondeStåndet, IX 3. s 47$. - Våning, om upplåtande af, åt Hederv. BondeStåndet. StatsUtskottets Betänkande, IV 6. s 212 — 214, återremitt. af Adeln, IX 3. s 23i, Lif. af BondeStåndet, ix 3. s 260. Ytterligare Utlåtande, IV 6. s 366, 367, Lif. af Adeln, IX 3. s 316. *— räkning, rörande betalningssättet vid skeende försäljningar af Persedlar och i3 »94 Effecter för. Underd. Skrifvelse, X 2. i. Magazinslnrättningens, allmänna, räkning, om räntas erläggande å förskutne medel för. Underd. Magistraternes befrielse, om, från all befattning med LandtRänterierne; Motion, remitt. till StatsUtskottet, II s 1184- Utskottets Utlåtande, IV 1. s 167 — 169, bif. af Pi’esteStåndet, IX s 70, af BorgareStåndet, IX s 71, af Adeln, IX s 73, af BondeStåndet, IX s 76. MajestätsBrott, om förmildring af det för, i 5 Cap. 1 §. Missgern. Balk. bestämda straff.
Efter denna uttryckliga förmaning till gudsfruktan och huslig andakt följer: 2:o ”Men att uti private och enskilte hus, man”och qvinkön, gamla och unga, kände och okände, få eller flere, ”skola hafva frihet sig att samla och tillhopakomma, allt under ”förevändning att bruka sin andakt och enkannerliga gudstjenst, ”den der med de vanliga sönoch helgedagars texters predikan ”och utläggande, böners och nya bönesätts förklarande, finnes ”på åtskilliga ställen vara förrättad; det anse WI hvarken för ”nyttigt eller oumgängeligt, utan mera som en skadelig nyhet, ”sorn en god ordning i våra chrisleliga församlingar förstörer; ”hvilket i längden till sjelfsvåld, missbruk och många farliga oredor ”skulle tillfälle och anledning gifva, utom det till befruktandes ”är, att mången af oförstånd och okunnighet i sin chrislendom, lätteligen kunde blifva till sådane irrige meningar och lärosatser an”förd, som med den rena Evangeliska läran ej voro öfverens”kommande. Allt derföre finne vi rådsamt att afskaffa och ”alldeles förbjuda slike olofliga sammankomster”, och stadgas för öfverträdelser af detta förhud, att den som sig understår att hålla och tillåta slike sammankomster, skall böla första gången 200, andra gången 400 daler S:m:t eller i mangel af böter, plikta första gången med 14 dagars, andra gången med 3 veckors fängelse på vatten och bröd: men kommer han tredje gången igen, skall han på 2:ne år riket förvisas. De, som sig till sådane sammankomster inställa, skola hvar för sig böta, första gången 40 mark S:m:t, andra gången dubbelt, och tredje gången fyradubbelt.
Man har således haft tid på sig att göra en annan reglering i detta afseende, och. man har ej behöft söka någon anledning dertill i stegrade ■varupris. Jag tillstyrker bifall till förevar, punkt. Hr Hjärne, Harald: Den talare, som först yttrade sig i delta ämne, önskade, att vi skulle "votera omkull" detta betänk.; men jag tror, att om vi gjorde det, skulle, utom det ändamål denne värde talare tyckes afse, nemi. att vi må köra omkull alla diligence-inrättningar, vi äfven vinna ett annat ändamål, hvartill jag, för mindel, icke vill medverka, nemi. att för denna riksdag betaga oss ali möjlighet att ordna skjutsbestyret till jordbrukets befriande från det betryck, som hålloch reservskjutsen nu förorsakar detsamma; och jag hade icke väntat mig ett yrkande i sådan syftning från Frih. Boye, som här ganska ofta i frat för lättnad i den nödställde jordbrukarens tryckande belägenhet. Gr. Horn har nyss framställt den åsigt, som ledt Utsk. vid bedömandet af denna sak, och jag har äfven inom Utsk. haft den tanken, att det väl kan synas orättvist att höja skjutslegan, enär detta ensamt komme att drabba dem, sorn resa, hvarförutan man äfven kan säga, att det icke öfverallt är billigt, att legan höjes till 24 sk. milen; men de upplysningar, som inom Utsk. blifvit lemnade af BondeSt:s ledamöter från många provinser, hafva öfvertygat Utsk., att icke några entreprenader kunna åstadkommas, om man icke förhöjer skjutslegan. Detta har varit anledn., hvarföre Utsk. tillstyrkt legans förhöjning till 24 sh. Men derjemte har blifvit upplyst, att på många orter entreprenader icke kunna åstadkommas, utan att legan höjes ännu mer, och derföre har Utsk. i detta mom. gjort det tillägg, som Hr Stuart vill hafva bort. Jag önskar för min del, att det måtte få qvarstå; ty jag anser vigtigare, att entreprenader öfverallt må kunna tillvägabringas, än att afseende göres på den högre lega, som på en och annan ort komme att erläggas.
Jag förnyar min vördsamma framställning derom, att orden ”genom trumma eller trumpet,” uti meningen ”efter det ljud genom trumma eller trumpet blifvit äskadt,” måtte ulga, emedan det finnes mångfalldiga andra sätt att äska ljud än genom trumma eller trumpet, och dessa båda Ijudinstrumenter möjligen kunna saknas, då de behöfvas. Om befälhafvaren går upp på en trappa och hviftar med sin näsduk , måtte allmänheten veta att han äskar ljud; och ifall den nu föreslagna §:n antages, såskall, då ingen trumpet eller trumma finnes, verkställigheten af hvad här står anbefaldt alldeles förfalla. Jag begär propos. på uttagande af dessa ord ”genom trumma eller trumpet, ” och att istället må inflyta orden pä tjenligt sätt, d. v. s. att meningen blefve ”efter det ljud på tjenligt sätt blifvit äskadt;” och i något närmare bestämmande tror jag icke att man med säkerhet för ändamålets vinnande kan ingå. Hr von Hartmansdorff: Jag ville göra den anmärkn., som Frih. Boye gjort, och skulle, sedan häri talat, icke hafva yttrat mig nu, om icke en ledamot af LagUtsk. anmält sig, och jag sålunda förmodade att han ämnar tala emot Frih. Boye. Jag vill då lägga några skäl till dem han anfört. Utsk. tyckes hafva i allmänhet antagit att upplopp ej gerna skola äga rum annorstädes än i stad , eller måhända äfven i en köping, efter som kronofogde nämnes, d. v. s. på ett ställe, hvarest tillgång möjligen vore på en trumma eller trumpet. Men jag förutser att, om tryckfrihetens missbruk få fortgå lika ohejdade hädanefter, som hittills; såkomma icke blotl embetsmäunen i städerna, utan älven herre - Dea 14 April f. m. 3;5 männen pä landet, att varda stenade i deras lius. Då beliöfves det att stilla upploppet äfven på landet; men på en herregård finnes vanligen hvarken trumma eller trumpet.
Detta bans förfarande, utan tvifvel föran ledt af ett öfverdrifvet upfattningssält i afseende å hans embetspligts kraf, har varit den egentliga orsaken till det missnöje, som mot honom gifvit sig luft hos tjenstemanna-corpsen i allmänhet. I öfverensstämmelse med den öfvertygelse, jag i detta hänseende stadgat, tvekar jag således icke att utsäga, det Just.-Ombudsm., enl. min åsigt, i flera fall trädt utöfver den gräns, så väl försigtigheten sorn omsorgen för embetets anseende bordt utstaka för haus verksamhet. Gr. Sparre har medgifvit, att Just.-Ombudsm:s i embelsberättelserna gjorda framställning af domares rätt att pröfva lagars giltighet är ett ämne, som det egentligen icke tillkommit Just.-Ombudsm. att vidröra, hvarföre Gr:n äfven ansett, att LagOtsk. ej behöft deröfver sig yttra. Jag delar fullkomligt denna åsigt, och det är just derföre jag önskat, att hela ämnet ej blifvit i berättelserna uptaget. När en högt upsatt embetsman fram - Den i Februari !'. m. 311 träder och i en å embetets vägnar utgifven skrift uttalar en tanke, hvars förverkligande skulle medföra fara för samhällets bestånd, erhåller denna tanke vida större vigt och betydenhet, än om den af samme embetsman, såsom enskild person, vare sig i periodisk skrift eller på hvilket annat sätt som helst, offentliggöres. För min del kan jag icke annat än beklaga att Just.- Ombudsm. å embetets vägnar drifvit en så farlig sats. Jag medgifver visserligen, alt fall kunna inträffa, då domaren bör känna sig förpligtad att ingå i en sådan pröfning, men dessa fall höra till de ytterst sällsynta undantagen och sådant böra aldrig utgöra regel.
Som jag bliswit underrättad att en del af de, j nyst uppläste mitt anförande till Protokollet den 6 sistledne Dscemver vmförmäile Dictamina pä enskildt bekostnad biifwit tryckte, och om eg redan mgifne, ät. minstone oförtöfwadc bliswa det; och det ändamål med min motion, deras färskiidte tryckning såmedelst är wunnst; jac kill Högwäibsrne Herr Grefwe» och Landlinalstaiken och Högloft. Ridderstapet och Adeln jag ödmjukast hemställa, om icke ali wenkilation derom nu mera b! i iwer onödig, och för min del förklara akt jag dertjiän asstar. — Hwatz ater beträffar den sednare delen af min motion, besia Diccaminas aljmängärande, förmedelst utdelning i Landöorterne, genom Herrar Landshöfvingarö benägna åtgärd — fa tärer ben fragan uu äfwen förfalla, dä ber ej är Srandet som besörjk deras tryckuinZ. Jag hoppas att dehe ypperliga DictamenS alfmanqörning, genom den särfkildts tryckningen lättad, skall göra lika sä snar som säker nmkan för Natio. rial-Armeringen, som jag med fägnad erfarit hwatz effert den förträffliga afhandiinqen AWrtairEa Paradoper hoö en och annan Borgersman här i Staden reda» gjordt i afseende pä National, Arme»ingen. I anledning häraf gjorde Herr Greswen och GantzrmarMken proposition art ben af Herr ak Lillen gjor - Dm z Januaiu. 29 gjorda motion alldeles marke, efter hans yttrade önskan, jerfälla. Bifölls. Företogs a nyo det i sista plenum för andra gången uppläste och uppskjutne Skars - kftskottets Betänkande rörande Flyinge och Dahlby Kungsgaröar och berwarande Clucerkinrättziing. Herr knm^lciiSie!, ?sul, anförde till Protokollet söftaade: Öfwer den, af Högloft. StatEtskottet, till Riklens Högloft.
De ojemnheter och det missnöje, som, i händelse en större eller mindre monopolisering af bankrörelsen skulle komma att ega rum, blefve följden at den ifrågavarande pröfningsrättens utöfvande, behöfva icke befaras, när densamma med urskiljning begagnas endast såsom ett medel att förekomma missbruk eller öfverdrifter; och Rikets Ständer hafva derföre ansett, att i lagen för enskilda banker med lätt att utgifva egna banksedlar bör stadgas, att tillåtelse till inrättande af dylik bank meddelas af Kongl. Maj:t efter pröfning, huruvida bankinrättningen finnes vara för landet nyttig eller icke. Att ansvarigheten för ingångna förbindelser icke inskränkes allenast till bankbolags grundfond och öfriga egna tillgångar, utan deremot att bolagsmännen skola vara ansvariga, en för alla och alla för en, för Bankens samtliga förbindelser, innebär, genom att bidraga till förtroende från allmänhetens sida, för Banken en fördel, och för allmänheten ökad säkerhet, uti den enskilda förmögenhet, hvilken bolagsmännen kunna ega. Visserligen förekomma å andra sidan mot den so O . ® lidariska ansvarigheten anmärkningar, hvilkas betydelse icke torde kunna förnekas; men då tillämpningen af dylik ansvarighet med all sannolikhet bör blifva ytterst sällsynt, synnerligen när det tillika föreskrifves att i hvarje bank skall bildas en reservfond och att den bank, som gjort så stora förluster, att reservfonden och en viss mindre del af grundfonden gått förlorade, skall ställas under utredning, har ett upphäfvande af nämnda ansvarighet, i hvad angår banker med rätt att utgifva egna banksedlar, ansetts så mycket mindre böra nu ifrågasättas, som detsamma knappast skulle af det allmänna tänkesättet godkännas. Deremot hafva Rikets Ständer trott en dylik ansvarighet icke vara behöflig för bankbolag, som ej vilja utgifva egna banksedlar: hvarom Rikets Ständer i sin underdåniga skrifvelse angående sådana banker vidare skall yttra sig.
Krut, i följd af Kgl. Brefvet den 19 April 25,000 R:dr Sv. B:co eller utgörande i Hamb. Banco å 129 sk. Cours 9,302: 15. Dito resten af Kö- peskillingen å sagde Skepp af -Herr Michaelson & Benedicks, med. Förvaltningen af SjöÄrenderne, mot närlagde Original Protocolls-Utdrag såsom qvittence N:o 1 Dito till Kongl. StatsContoret emot närlagde ProtocollsUldrag N:o 2 såsom q vitte nce 36,000 135,000 2 135,000 - • ♦ Netto försäljningsbeloppet| 171,000 -I Motstående belopp öfverlemnat 171,000 ~\ Till upplysning för denna handel åtfölja härjemte i vidimerad Afskrift: N:o 3. Kongl. Brefvet af den 8 Mars 1825, hvaruti försäljningen af Skeppet Tapperheten för ett nettobelopp af 171,000 R:dr Hamb. Banco anbefalles nied afdrag likväl af 25,000 R:dr Sv. B.co för Undra Batteriets Canoner och Krut. N:o 4* Kongl. Brefvet den 19 April 1825, hvaruti försäljning af bemälte Skepps Undra Batte ries Canoner och Krut, till Herr Fabian Philipp, serskilt anbefalles för 25,090 R:dr Sv. B:co. N:o 5. Afskrift af Kongl. Brefvet d. 4 sisth Oct. sorn anbefaller inlemnandet af denne Redovisning. Stockholm den 6 November 1827. Rudolf Cederström , General Amiral. 2 4 H.- p. 162.
P. 86. — om nedannämnde Utlå - 41 f> tanden: från StatsUtskottet angående Enkesäte för Hennes Maj:t Drottningen; från Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten : i) om Förlikningsåtgärdernes skiljande från Domstolarne; 2) om rättighet för Norrlands Allmoge, att i Stockholm få sälja sine victualie-varor och fogel i bodar; 3) angående ändring i hvad som rörer skiftens antal vid Storskiftesförrättningar; 4) ändring i EnskiftesFörordningen i hvad den angår, huru med föregången Storskiftesdelning förhållas hör; 5) i anledning af anmärkningar vid Utskottens Betänkande angående byggnadsskyldigheten vid KyrkoherdeBoställen; 6) i anledning af anmärkningar vid Utskottens Betänkande angående rättighet till grustägt å andras ägor för underhållet af allmänna vägarne. P. 87. — om StatsUtskottets Betänkande rörande Grefveliga Gyllenstjernska famillens påstådde fordran. P, 88. — om StatsUtskottets sednare Utlåtande rörande pension för Herr Landshöfdingen Järta. P. 8g. — om nedannäuinde Betänkanden: från StatsUtskottet: 1) om ändring i tiden till redovisningen för Statens inkomster; 2) i anledning af anmärkningar vid Utskottens Betänkande rörande ränta för fordringar hos Kronan, enligt GeneralKrigsCommissariatets vid för detta Armeen mot Norrige åren 1815 och t8i6 ulstälde fordringsbevis; från BancoUtskottet: 1) öfver 1822 års RevisionsBerättelse 416 i frågan om prägling af runstycken; 2) angående anslag till kostnaderne för MyntVerkets iståndsättande; från Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten angående yrkad skärpning i ansvaret för skogsåverkan. P. 90. — om StatsUtskottets sednare Betänkande, i frågan om hyra för LandshöfdingeResidenset i Hernösand.