Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hon blef plötsligt allvarsam. Lifvet är ju så förunderligt. Herr Levi gjorde sig i ordning att aflägsna sig med sitt fynd. »Min syster har verkligen en ovanligt vacker servis, som du bör se på», sade värden. »Det kan jag göra, om du är så god och följer mig.» Levi tog sin köpenskap på armen och aflägsnade sig med en djup bugning för Ida. Hennes far följde honom. Då de voro borta, flög hennes blick ofrivilligt bort till chiffonieren, der bilden stått. Så tomt der såg ut! Och för första gången slog det henne, att allt i hemmet bar en pregel af att hafva sett bättre dagar. Hon hade aldrig tänkt på det förut. Och så undrade hon, huru systrarna alltid kunde vara så glada och endast tänka på sin klädsel och sina nöjen. Kände de då aldrig denna fruktan för fattigdomen, som nu grep henne? Hvarför sträfvade deras bröder så ihärdigt efter en ställning i lifvet, men aldrig de? Hon sprang upp ur stolen och stälde sig vid fönstret. Det var väl ett giftermål, som skulle skänka dem deras lifsbröd. Så tänka många flickor, och deras lif är en väntetid. Om icke sjukdomen gifvit henne ett annat åskådningssätt, skulle hon kanske tänkt som de. Med en kraftig ansträngning rätade hon upp sin slappa hållning. Spänstigheten fans qvar och ännu var hon ju ej mer än nitton år. Skulle det då i hela verlden icke finnas ett arbete för henne, för henne ensam? Utan att behöfva gå och vänta på — det der. Hon kastade hufvudet tillbaka och sköt fram underläppen med ett egensinnigt leende. »Ja, det är rätt», sade hon tyst, »det fins en väg: det är att förtjena penningar; se’n får det andra komma af sig sjelf.» Hon gick ut i förstugan, som doftade af nyhackadt enris, och stälde sig så i den öppna dörren. Solen sken varmt på hennes ansigte, luften var på en gång frisk och ljum, och för hvarje andetag vidgades hennes sjunkna bröstkorg. Hade det verkligen varit så stor olycka med den der gruppen? Det var väl sjukdomen som gjort henne pjunkig.
Men ur dess trolska fasoner Sig höjer dock i en hast Af gnistor i millioner En sprakande eldröd kvast. r XI. » Några ord blott. » O m barnuppfostran man så mycket skrifvit, Att nästan ingenting för mig finns kvav, Men då en liten vrå m i g Idun gifvit, Så skall jag säga, hvad jag säga har. » Så, som du sår, så Hvar kan du bättre An i den barnasjäl, I barnakroppen från Gör Om Låt Du skall du äfven skörda! » se besannadt det som du skall vörda dess första fjät! kroppen sund! Försaka nattens hylla, det behöfs, för barnens första år! sjukdom ej förbi ditt öga ila, bäst hvar skiftning hos de små förstår. Att vara mor, o c h verklig sådan vara, Det är att lämna nöjets^ ytans v ä r l d; Du måste dina bästa krafter spara Och lägga ner dem invid h e m m e t s härd. 1 barnens lek, i deras allvarsstunder Skall mamma vara med, — o c h vara barn; H o n tälja skall om sagovärldens under Och hjälpa pilten » bygga skepp af flarn ». Att lagar ställa upp för barnens lydnad Och för dressyr, hvad tjänar detta till? Låt sanning bli den lilles bästa prydnad, Se ' n danas karaktären, som den vill. Själfståndighet är redan barnets kynne, Det ligger uti tidens andedräkt. Bryt icke ned m e d våld ett dylikt lynne, Om ock det är med envisheten släkt! Hönsföda, Skräm aldrig barnet för något, ty en svår skrämsel i barnåren har man ondt af hela lifvet igen o m, det har jag själf erfarit. Låt ej barnet k o m m a i beröring m e d barn, s o m hafva kikhosta eller andra barnsjukdomar, som äro smittosamma, ty vanligtvis lämna dessa » sviter » efter sig, som kunna vara farligare än själfva barnsjukdomen. Visserligen undgår barnet sällan dessa sjukdomar, men gäller det i så fall att från början vara försiktig o c h genast sö- ka läkarehjälp. Mina åtta barn hafva lyckligt gått igenom alla barnsjukdomar o c h från ingen af d e m hämtat menliga följder.
Då han ej kunde komma in i Kara-hafvet, seglade han upp längs vestkusten, der han i medlet af september månad blef instängd i granskapet af Korsöarna. Härifrån reste sju af manskapet i båt söder ut för att uppsöka fartyg, men Tobiesen sjelf, hans son och två man blefvo qvar om bord. Af proviant hade man endast ett mindre fat bröd, en säck kanter och bitar af skeppsskorpor, obetydligt kaffe, te, socker, sirap, hafregryn, salt kött, salt fisk, några marker fläsk, ett par bleckaskar med torra grönsaker, litet dåligt smör o.s.v. Ved fans tillräckligt om bord och i land. Oaktadt den dåliga utrustningen tog man oförväget i hop med förberedelserna till öfvervintringen, samlade drifved i högar på stranden, slog ett tält af segel öfver fartyget, skottade snö kring dess sidor, täckte däcket med hudar af säl och hvalross, som fångats under sommaren, gjorde hvad man kunde för att åstadkomma god luftvexling om bord o.s.v. En mängd björnar kommo under början af öfvervintringen till vinterstationen, hvarför man hade rik tillgång på färskt björnkött. Så länge detta räckte, var helsan god, men då det vid nyåret tog slut, utgjordes under tre veckor hufvudfödan af salt illaluktande björnkött. Tobiesen och en man blefvo nu sjuka. Kölden steg till – 39½°C.192 Den 29 april 1873 dog Tobiesen i skörbjugg. I maj månad sjuknade äfven sonen och dog den 5 juli. Man hade under tiden nödgats flytta i land, emedan fartyget blifvit läck. De två återstående af manskapet voro visserligen äfven angripna af skörbjugg, men kommo sig. De rodde i augusti månad söder ut och blefvo bergade af ett ryskt fångstfartyg. Sivert Kristian Tobiesen, född 1821, död 1873 på Novaja Semlja. Tobiesens vinterhus på Beeren Eiland. Efter en skiss af författaren.
Genom ifrågaställa åtgärd skulle ock en ganska betydlig vinst tillskyndas bruksägaren, som lör en särdeles obetydlig köpeskilling finge förvärfva eganderätten till pji sä vidsträckt och god skogsmark som den ifrågavarande, utan att denna förmån, likasom åtskilliga andra, hvilka Kommitterade ansett vara af beskaffenhet alt ej kunna i penningar uppskattas, beräknades i något värde och afdrag derför å det bruksägaren tillkommande ersättningsbelopp följaktligen ej heller egde rum, ehuru Kollegierna, lika med Kommitterade, funnit, att orri ock icke en ovilkorlig äganderätt tdl bruket och grufvorna, likväl bortfallandet af det äfvenlyrliga i bruksägarens nu innehafvande besittningsrätt till de öfriga förmånerna för honom icke böra sakna värde. Härtill kan ytterligare läggas förmånen att få dessa tjenstbarhet»!', för hvars utkrälvande af sa många särskilda personer, uppoffring af tid och kostnader icke kan undvikas, ulan afdrag för vandlade lill ett kapital eller en, åtminstone under närvarande penningelörhållanden, icke hög räntefot af fem för hundradel och alt fä delta eljest ouppsägbara oell oåtkomliga kapital förvandladt i reda penningar. Då slaten således genom antagande, väl icke af bruksägarens såsom det synes Rikets Ständer ölverdriliia ersättningsanspråk, hvilka jemväl E. K. Majit i nåder ansett sig icke kunna godkänna, utan af Kollegiernas förslag i afseende a ersättningsbeloppet, ändock synes hafva beviljat bruksägaren tillräckliga eftergifter, hafva Rikets Ständer trott att, för utbekommandet af nämnda ersättningsbelopp, borde såsom uttryckligt vilkor stadgas, alt bruksägaren utan någon tvist återlemnade dispositionsrätten lill ifrågavarande, lör det afsedda ändamålet icke vidare behöflig» allmänningar till Kronan, som derefter finge pä ändamålsenligaste sätt deröfver förfoga; och Rikets Ständer hafva föreställt sig, ali några synnerliga svårigheter från bruksägarens sida mot sakeus reglerande pä detta säll icke böra, vid närmare öfvervägande af förhållandena, uppslå. 72 Expeditions-(Jtslcotlels Förslag lill underd. Skrifvelse N:« 191.
Man roar sig duktigt och äter en enkel supé på allmän salning, såväl från damernas som herrarnes sida, ty de förra ha sin utkomst såväl som de senare. E n annan dag klättrar man upp på nå- gon af raderna för att höra en opera eller ett drama. Eller vandrar man tillsammans utom tullarne med påbredda smörgåsar i nätta midt för Kungsträdgården, Allra. Order t i l l landsorten expedieras mot postförskott eller järnvägsefterkraf. paket; eller ångar man af i en förhyrd ångbåt ut mellan holmar och skär oeh sjunger och spelar allt efter råd och lägenhet. Ni tror ej på dem, men jag gör det, ty de ha skymtat förbi mig på allfarväg. Det är det gamla Sveriges framtidsmänniskor, som skola föra lefnadsglädjen in på en sundare stråt. Kontoristen har emellertid slagit ihop boken och aflägsnat sig, antingen i valstakt eller med polkasteg. Under tiden har min hand tröttnat och med en god, lättläst bok i handen sträcker jag mig makligt i en länstol med lampan bakom mig. En bok öfversatt från ryskan är alltid en god bok. Jag befinner mig någonstädes nere på Sydrysslands stepper. En slädkaravan, kring hvilken snön faller så mördande tätt, som den kan falla i detta bistra land, arbetar sig mödosamt fram. Körsvennen har hoppat af och springer modigt bredvid slädan för att hålla sig varm, medan hans blick oroligt sö- ker sig en väg i detta snökaos. Stämningen är fullständig, och den domning, som vill smyga sig genom de resandes lemmar, vill äfven smyga sig genom mina. Plötsligt blir allt ett virrvarr för min syn. En ljum vind fläktar öfver steppen och smälter snön. Slädarne sjunka igenom, jorden och boken glider ur min hand. Skogbevuxna höjder trollas fram för min syn. En villa med gröna häckar och långt utskjutna schweizertak ligger bäddad i grönska, och uppför väggarne klänga sig rosor, kaprifolier och vild vinranka. Den tyska flodens böljor plaska vid stranden. Månstrå- larne och skogsdoften tränga in genom de öppna fönstren, från hvilka blida toner af en » Lied ohne Worte » utströmma.
I afseende på 3 punkten i Utskottets förslag, hade Ridderskapet och Adeln beslutat, alt jury-inrättningen må bibehållas; Preste-Ståndet, alt tryckfrihetsmål icke skola öfverlcmnas åt Kämnerseller Rådstufu-Rätter för afdömande i vanlig ordning, utan Conslitulions-Utskottet anmodas, att till Riks-Stånden inkomma med förslag till en förbättrad organisation af jury-inrättningen; Borgare-Ståndet, att »Ståndet väl ansåg jury skola fortfara, att vara laga Domstol i tryckfrihetsmål, men anmodade Constilutions-Utskoitet, att uppgöra förslag till en annan organisation deraf; samt Bonde-Ståndet, att jury-inrättningen må bibehållas, med sådan förändring, alt den organiseras efter hem Lade grunder från det förslag, Lag-Comiten afgifvit, rörande nrättandet af jury i brottmål; samt att, så vida detta förslag icke blifver Riks-Ståndens gemensamma Utlåtande, nu varande jury-inrättning komme att qvarblifva , med endast den ändring i 4 morn. af 5 §. Tryckfrihetslagen, att den deri stadgade fråga, som af jury bör besvaras, skulle erhålla sådan lydelse: ’ar skriften brottslig efter Tryekfrihets-Lagen?” Äfvensom att, i följd häraf, Domstolen tillkommer straffbestämmelsens utsättande efter Lag, i fall jury ansett skriften brottslig. Då således alla 4 Riks-.Slånden beslutat, att tryckfrihetsmål fortfarande skola behandlas af jnry, fann Bonde-Slåndet, att så väl Utskottets i 3 punkten framställda förslag, som de deraf hufvudsakligen beroende, under Litt. A. och B. afgifne förslag till tillägg i 5 §. Tryckfrihets-Förordningen måtte förfalla.
Olsson, Anders Svensson och Jacob Ersson från Örebro Län, Anders Samuelsson från Jönköpings Län, Olof Olsson från Vester-Lundby och Olof Olsson i SöderTveta af Vesterås Län, Nils Bengtsson, Anders Svensson, Lars Larsson från Skaraborgs Län, Anders Pehrsson, Peter Ericsson, Nils Larsson från Stockholms och Eric Ludvigsson från Upsala Län samt Matts Nilsson från Malmöhus Län. — Slutligen ingaf Petter Jernström från Vesterås sitt skrifteligen författade yttrande, som upplästes och på hans begäran i Protocollet infördes, så lydande: Vördsamt till Protocollet. Att någon del af våre Medbroder hemmavarande skola vara missnöjde med sättet till FörstärkningsManskapets utgörande, när Riket skall försvaras, är nog oväntad, då flere andre, till och med hela Län, funnit det vara det billigaste sättet till Krigsstyrkans förökande, när Riket genom krig af en mägtig fiende anfalles. Jag tror, der någre missnöjde skulle finnas, som allena afhört Riksdagsman Anders Anderssons Memorial, finge uti allmän socknestiimma höra sig föreläsas Besvärsoch Oeconomie-Utskottets Betänkande i denna vigtiga frågan, samt Riksdagsmännen Hyckerts och Wessings Memorialer och Kongl. Maj:ts högst Nådiga svar derå under den 26 sidstledne April, så kan hvar upplyst finna, det till vårt Stånds väl är i denna delen underdånigst föredragit, och Nådigt besvarat före fastställelsen på Rikssalen i Stockholm. Örebro den 26 September 1810. Petter Jernström. Ut supra. Ex Protocollo Gabriel Ödmann. Memorial N:o 7. 53 N:o 7. Memorial med förslag till ändringar i Tryckfrihets-Lagen. Då Constitutions-Utskottet, i följe af hvad 29 § Riksdags-Ordningen föreskrifver, varit sysselsatt med granskningen af Rikets Grundlagar, hafva, i anledning af Kongl.
Till provision må, under sådana vilkor, jemväl kunna hänföras följande qvanliteter Vin, Brännvin, Kaffe och Risgryn, nemligen: För fartyg kommande från Östersjön, eller, till någon hanni i Halland samt Götheborgs och Bohus län, från Nordsjö-orter samt Holland, England och Franska Vester sjö-hamnar ne: 3 kannor Vin, 2 kannor Brännvin, 2 Expeditions-Utskottets Förslag till lind. Skrifvelse, IS:a 197. 605 skålpund Kafle och 3 skålpund Risgryn, räknad pä hvarje person af Besättningens och Passagerares antal j samt; För fartyg kommande från orter utom Östersjön, med undantag af nyssnämnde fart till Halland och Bohus län: 5 kannor Vin, 4 kannor Brännvin, 4 skålpund Kaffe och 6 skålpund Risgryn, på enahanda sätt beräknadt. Härvid bör för öfrigt iakttagas, att Vin och Brännvin icke mot hvartannat utbytes, så att den, sorn har mindre af den ene, ej får för sådan brist njuta ersättning i den andra varan, äfvensom att hvad af dessa och öfriga nämnde proviantartiklar öfverstiger en Skeppares ofvanföre bestämda förråd i utlastningsorten, skall, om det är till införsel lofgifvet, ovilkorligen förtullas. Med det förbjudna forfares på sätt angående dylikt gods finnes stadgadt. Hvad af inrikes producerade, enligt utgående tullpasset, med fartyget bevisligen utförda provisionsvaror öfverblifvit, må vid återkomsten tullfritt disponeras. Hvad af det öfriga medgifna provisionsförrådet icke under vistandet i Svensk hamn om hord användes, må, derest det ej till qvarblifvande förtullas, med fartyget åter utföras. §. 18. Nödigt förråd af lifsmedel för Skeppsbesättningar, antingen fartyget inlöper i Svensk hamn, eller Jifsmedlen derifrån med skeppsbåt hemtas, befrias från utförselstull och andra dermed förenade afgifter.
Under hösten hafva uppköpts 149 tunnor ekollon, deraf 75 tunnor blifvit utsådda och 74 tunnor sparade och sedermera använda till utsåning nästlidet års vår. Vidkommande åter den genom Kongl, brefvet den 24 Mars 1840 anbefallda mullbärs-plantering å Wisingsö, inhemtas af berättelsen, att ifrågavarande planteringar under revisions-året ökats med 3,600 plantor. § 2. Revisorerne hafva icke kunnat undgå att anmärka, hurusom, oaktadt från 1857 års räkenskaper i 1858 års räkning för Wisingsborgs kungsgård inbalanserats förre Förvaltaren A. Gi. Wärres skuld till kassan 807 R;dr 76 öre R:mt, samt samma skuld till 1859 utbalanserats, all balansrelation likväl saknas bland verifikationerna; äfvensom det förefallit anmärkningsvärd!, hurusom, då kassan hos A. G. Wärre ägt en sådan fordran, 1,950: 435: 51. 10,867: 70. 505: — 1,952: 59. 14,894: 50. 1,911: 7. 5,668: 28. Summa 38,184: 65. — 41 — likväl kui nät under årets lopp tili Wärre utbetalas hans enskilda fordringar hos kassan, dels för lön 225 R:dr, dels för andra påforingar 286 R:dr 6 öre, eller sammanlagdt 511 R:dr 6 öre; hvarförutan verifikation öfver befintligheten af den utbalanserade behållningen, 440 R;dr 26 öre, saknas. Kongl. General-landtmäteri-kontoret.
» - - zs. Summa ärligen R:d 8 16 fl. Den wärswade ArmLenS Jnfanterie, Artilleriet och Flottorns hafwa för det närwarande Olmer och Under Befäl till circa 100 Compagnier, men ej manskap till ;o; De böra säledes kunna ökas genom »värfning enligt sörenämde principe och detta manskap åtnjuta samma frihet och lika »vilkor med Wermelands Jägare; Gardes Regementerue til! fot äga Öfwer och Under Befäl till 20 Compagnier, som är tillräcklig^ för 2,000 man (L iso man per Compagnie) bäda Vefla Regementen tillsammans äro likwäl pä Stat ej öfwer 1,600 de kunna säledes ökas med 1,400 man. Drottningens Lifoch Engelbrechkffa Regement terne äga Befäl för 24 Compagnier, äro cj 1,000 man r66 Den i December. man cffecrive och kunna således ökas med 2,600 man KonungenS Regemente ager Befäl för roCompagnier och är cj mer än ; 5 622 man, del kan således ökas med 1,220 man. Artisteriet (hwaribland i synnerhet der Finska, der Befäler efter eli billighet, och skyldig erkänsla bör flyttas pä Swensk Stat) bör kunna ökas med 2,402 Man. De Finska Officerare, som quarstanna och för, »nådeligen öfwerföras pa Swensk Stat utgöra tillräckligk Befäl för 1.720 inan och söm återstoden af Finska Armeen ej är mcr än ;oo nian, sä kan denna Corps ökas med 1,220 man. Nore Jag tror ett den bör med tiden kunna compketteras och underhållas med Finnar, isynnerhet om den stationerades uti de Finska Socknarne, s-m ligga i Wermeland och Dalarne, där Trouppen bättre trifwes.
Denna ränte-*- och Capital-afbetalnings liqvid sker endast en gång om aret och till låntagares i olika Orter af Riket destomera fördel och beqvämlighet 3g4 Stats-U tskottets på den tid af året, som för hvarje ort en gång för alla, efter K. M:ts Bef:h:des uppgift, blir bestämd. Är lånet bekommet annan tid af året, Jiqvideras första gången endast räntan för mellantiden intill den sålunda bestämda terminen första året. 5:0 Desse ränteoch Capital-afbetalningar få göras kostnadsfritt för Lån-innehafVarne uti LandtFtänteriet, med anteckning tillika af hvarje qvittence uti LandsContoiret. Remisslage å procent härföre godtgöreä af RiksgäldsContoiret. 6:0 Reverserne ställas uti Svenskt Banco. ^ 7:0 Lån af denna Fond meddelas icke under 3oo R:dr B:co och icke Öfver 3o,ooo R:dr samma mynt; hvilken sistnämnde Summa ock arden högsta, som till en och samma Låntagare må lemnäs, äfven på flere Egendomar och uti flere lån sammanräknadt. Lån beviljas i den ordning handlingarne blifvit behörigen completterade, antingen i RiksgäldsContoiret eller hos K. Mtts Bef':h:de; och vare, i afseende på företrädet till lån, hvarom handlingar på en och samma dag blifvit complette, sökande till mindre lån berättigade framför de som söka större lån. — Skulle likväl, vid sista Låneterminens förlopp, tillräckligt antal Sökande icke hafva sig anmält, att, på ofvannämnde vilkor lån undfå, äge dä RiksgäldsContoirets FuIImägtige öppet, att, utan annat vilkor än fullgod inteckning i jord-egendom, lån till andre Sökande utgifva. 8:0 För att bereda en lika förmon åt alla Orters Fastighets-ägare, och derjemte, i enlighet med den af Betänk anden, N:o 384. 3g5 K. M:t uttryckta Nådiga afsigt, egentligen afhjelpa de redan skuldsattes förlägenhet, må afseende göras derpå , att hvarje
Maj:t förmodar att, efter afdrag af de utgifter, som för Hennes Kongl. Höghets Ilof-Stat och Betjening ega rum, intilldess en Pensions-Stat kan för dem ifrån och med nästa år blifva reglerad, återstoden af Hennes Kongl. Höghets Stats-anslag för innevarande år skall för hegrafnings-kostnaderna lemna en tillgång af omkring i5,ooo R:dr, förrberörde förskott af 12,000 R:dr deruti inberäknade så att på det hela ett serskildt anslag af Tjugu Tusende R:dr blefve af nöden. För alla de medel, som användas till de genom Högtsalig Hennes Kongl. Höghet Prinsessans död förorsakade kostnader, kommer behörig redovisning att i vanlig ordning afgifvas och af Rikets Ständers StatsUtskott eller deras Revisorer granskas. 4o Bil. till K. I\l. Nådiga Propos. N.o 68. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständers Stals-Ulskott nied Kongl. Nåd och Ynnest välbevågen. Datum ut supra. CARL JOHAN. C. D. Skogman. Utdrag af Protocöllet öfver Handelsoch FinanceÄrenden hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 10 Jpril 182g. Närvarande: Justitiae Stats-Ministern H. E. Hr Grefve Gyllenborg. Stats-Ministern för Utrikes Ärendena H. E. Hr Grefve af Wetterstedt. Stats-Råden: H. E. Hr Grefve Rosenblad. H. E. Hr Grefve Mörner. H. E. Hr Grefve Löwenhjelm. Grefve af Ugglas. Hof-Cancelleren von Schulzenheim. Stats-Secreteraren Skogman. Stats-Secreteraren hemställde i underdånighet, om icke Kongl. Maj:t skulle finna - Bil. till K. M. Nådiga Propos. 4 c na för godt att till Rikets Ständers Statsutskott aflåta Nådig
— Tvänne sätt gifvas att granska den: ett är att genomgå alla staters handelsoch näringshistoria; ett annat att för hvarje näringsgren särskildt utreda följderna för Riket af den förändring uti denna lag stiftning, hvilken Utsk. kallar sista steget på en redan banad väg. Sjelfva denna benämning, sista steget, innehar måhända den mest naiva bekännelse, att Utsk. derigenom befriade sig och framtida Utsk. från all reglering inom statsekonomiens område; men steget kan ock föranleda ett annat, nemi, ett tillbaka! Hvarför ej ett ord om den verkan på Rikets jernhandtering, som tillåtelsen att utföra malm och tackjern måste medföra? Då comiterade ej yttra sig derom ett enda ord, hade Utsk. så mycket större anledn. dertill. Jag åberopar Frih. Akerhjelms sakrika reservation. — Utsk. synes ej heller vara rätt ense med sig sjelft. Det antager satsen af en oinskränkt handelsfrihet, men lägger öfver 100 proc. tull på brännvin och 5o proc. på tackjernet, under det att 25 proc. tycks vara det skydd Utsk. tillerkänner de inhemska näringarna i allmänhet. Till följe af hvad jag nu anfört, anser jag icke Utsk. hafva utredt sannfärdigheten oell tillämpligheten för Sverige i närvar, tidpunkt af grundsatsen om en oinskränkt handelsfrihet. Jag kan således visst icke tillstyrka dess antagande, men för att ytterligare pröfva densamma utber jag mig att få tillämpa den på en af Sveriges betydligare näringar — jernhandteringe n. Med den höga tull Utsk. föreslagit på utförseln af Svenskt tackjern, torde man föreställa sig, att det icke skulle kunna med fördel exporteras. Det beror likväl på värdet man kan gifva åt stångjernet, som deraf beredes. Denna vara har ett ganska olika pris, äfven om man undantager Öregrunds-jernet. Ett verkligen godt stångjern betalas ej allenast ganska högt, utan skall finna en obegränsad afsättning. Engelsmännen veta att göra afseende på jernets qvalitet; det kan man finna blott deraf, alt vissa stämplar ratas, under det att andra sökas.
Herr Commerce-Rådet Santesson erindrade, att Borgare-Ståndet redan tillförene väckt fråga om StatsSecreterarens för Finance-Ärenderne hörande vid dylika tillfällen; och Utskottet beslöt att, med antagande af den redaction Konungen föreslagit, efter densamma tillägga: »Vid Handels-Tractaters afslutande höres tillika den Embetsman, som öfver Ärender rörande Allmänna hushållningen och Handeln äger högsta inseendet eller deraf är Föredragande.» 13 §. skulle i början sålunda förändras: »Vill Konungen börja krig eller sluta fred, kalle då till ett utomordentligt Stats-Råd samtelige Ledamöterne af Stats-Rådet och Stats-Secreterarne, framställe för» etc. lika som i Regerings-Formen. Efter proposition af Herr Grefven och Ordföranden biföll Utskottet, att 15 § må ur Regerings-Formen försvinna. Vidare biföll Utskottet det tillägg i 28 §, hvilket Konungen föreslagit, af orden: »eller Chefer för de särskildte Departementerne i Konungens Canzli», efter StatsSecreterare. 35 §. Då olika meningar uppstodo om den tillökning i Förtroende-sysslor, hvilken Konungen äskat, skulle hvar och en af dem komma under särskild öfverläggning. I anseende till Folitie-mästare var Utskottets enhälliga tanka att bifalla Konungens Proposition. Angående Advocat-Fiscaler voro meningarne delade. Herr Biskop Tingstadius yttrade: Emedan hvarken Advocat-Fiscaler eller de Embetsmän, som höra till Justitise-Revisionen i Konungens Canzli, innehafva Domaresysslor, böra de, efter det begrepp, jag kan göra mig om verkan af sådane Embetsmäns försummelse på Ärender - 23 580 Riksdagen 1812. nes gång. icke undantagas ifrån deras antal, som Konungens Proposition i denna § innehåller. Votering yrkades och anstäldes med slutna sedlar öfver följande proposition: Den, som bifaller, att alla Advocat-Fiscalstjenster inbegripas bland Förtroende-sysslor, skrifver Ja; Den, det ej vill, skrifver Nej. Vinner