Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Föredrogs ånyo Lagsamt Allmäntia Besvärsoch EkonomiUtskottens, den i sistlidne Augusti under N:o 54 afgifne, och den 27 i samma månad e. m. på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckte frågor om ändringar och rättelser eller tillägg, så väl uti Kongl. Maj:ts Nådiga Legostadga för Husbönder och Tjenstehjon den i5 Maji i8o5, som uti Kongl. Majrts Nådiga Kungörelse angående flyttningstiden för Tjenstehjon den 22 April 1819. Den 7 September e. ni. 197 Herr af Grubbensj, Nils Wilhelm, anförde skriftligen: Då Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten uti deras Betänkande N:o 54 så litet vidrört det egenteliga af Friherre Åkerhjelms motion och min, hvilka i det närmaste voro af enahanda syfte, vå-? gar jag nu fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på de väsendteligaste punkter, som af Utskotten blifvit förbisedde. När Friherre Åkerhjelm så tydligen utvisade, att af de på fästningar och correctionshus varande personer, tre fjerdedelar förut varit bland handtverksoch fabriksklassen, hade Utskotten, enligt min tanka, bort uppgifva något förslag till hämmande af detta tilltagande onda, efter de project jag hade äran uti min motion framställa, icke funnos antagligé.
Protocoll hållet med Rödöns socknemän d. Till fullmäktig vid landstinget rörande lån af en större summa till inköp af landtbruksskolelokal i Ope invaldes bonden Olof Jonsson i Undrom. Dessutom skulle han vara socknens ombud vid det sammanträde der frågan afgöres angående roterings-cassan. § 2 Socknemännen beviljade fattig-hjälp åt följande personer till nedanstående belopp. Enkan Lundgren, som förr erhållit 6 r.d. skulle nu undfå 12 r.d. r.m:t årligen och enkan Brita Häll 2 t:r korn och 15 r.d. r.m:t per år, enkan Maria Nandelstedt i Dvärsett 1 t:a korn, enkan Maria Danielsd:r i Fanbyn 1 t:a; dessutom tillkännagafs, att torp. Eric Andersson i Säther emottagit sin moder, som en tid gästat på socknen, för att sköta och vårda henne, då han egde att för hela året utbekomma hennes födoråd af torpet i Hägra. Rödön som ofvan. J. Kerfstdet P. L. Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 226–227, ÖLA. Protocoll hållet å allmän sockenstämma med Rödöns socknemän d. 10 mars. 1861. § 1 S.D. Sedan det för undertecknad ordförande tillkännagifvits att nämndemannen Carl Carlsson i Dvärsätt på egen begäran blifvit från denna befattning befriad, voro nu socknemännen lagl. kallade för att invälja en ny nämndeman i den afgångnes ställe. § 2 Sedan Kungl. förordningen af d. 18 dec 1823 om nämndemanaval blifvit uppläsen, företogs valet i vederbörlig ordning, hvarvid hemmansegaren Jonas Andersson i Dvärsett undfick de flesta rösterna och skulle han således uti Carl Carlssons ställe i häradets nämnd inträda. § 3 Socken-jemnadsräkningen för året upplästes och efter någon stunds öfverläggning godkändes. Rödöns sockenstuga som ofvan. In fidem. J. Kerfstdet P. L. Protocollet justeradt samma dag betygas å socknemännens vägnar. M. Öberg Olof Jonsson i Undrom.
De på 7:de hufvudtiteln föreslagna tillökta anslag utgöra alltså tillsammans 41,029: men då härifrån afdragas de, enligt 4:de, S:de och 9:de punkterna, föreslagna minskningar med tillsammans 24,097: återstår såsom verklig tillökning endast R:dr 16,932: så att hufvudtitelns slutsumma, som 1111 uppgår till 1,705,600: skulle vid den nya statsregleringen blifva R:dr 1,722,532: deruti ingå förslagsanslag till ett belopp af R:dr 1,399,382: 31. 9. Dessutom bar vid regleringen af 7:de hufvudtiteln yppat sig behof af särskilda anslag för följande föremål, hvartill Kongl. Maj:t anser medel böra sökas inom de tillgångar, hvilka, enligt hvad Kongl. Maj:t uti inledningen till denna proposition beräknat, äro att disponera utöfver statsverkets fortgående ordinarie och extra ordinarie inkomster: 54 Kongl. Maj.ts Nåd. Prop. till R. St. 1847. l:o För slutligt liqviderande af köpeskillingen för en till ny lokal ät mynloch kontroll-verken inköpt egendom, samt till betäckande af öfriga med dessa verks flyttning förenade kostnader, för hvilka ändamål Kongl. Maj:t, i öfverensstämmelse med härom utlåtande särskild proposition och på deruti utvecklade skäl, äskar ett fyllnadsanslag för en gång af R:dr 30,000: 2:o För islåndsättande af Wadstena slott med dertill hörande vallar och torn, hvartill, enligt af öfver-intendentsembelet uppgjord t kostnadsförslag, skulle erfordras en summa af 16,765 R:dr 28 sk. 2 r:st. utöfver en i Linköpings läns ränteri sedan längre lid tillbaka innestående för Wadstena slolt reserverad behållning af 528 R:dr 9 sk. io r:st.
Betänkanden. tets full a öfvertygelse, kvilken det äfven tror blifva hvarje tänkares, som med uppmärksamhet följer sakens ledning, gifves ingen annan reda utur denna irrgång, än att med all kraft fullfölja den af IV. H. Ständer vid 1809 års Riksdag gjorda och af Kontingen i Nåder bifallna, samt vid 1815 års Riksdag å nyo yrkade underdåniga hemställning, att i anseende till de serskilda omständigheter, sorn med hänsigt till provincernas högst olika localer och derifrån härflytande skiljaktigheter i skogshushållningen kunds vara att iakttaga, Kongl. Maj:t täcktes anbefalla samtliga dess Befallningshafvande,' att genom deputerade, eller på hvad sätt tjenjigast finnes, häröfver infordra Länens innevånares yttrande, samt deras förslager till de ändringar och förbättringar, sorn vid nu varande författningar rörande allmänna skogshushållningen kunde för hvarje serskild ort vara gagneliga och användbara. Men som Utskottet icke har sig bekant, om och huru långt detta måls behandling fortskridit; så tillstyrker det R. H. Ständer, att å nyo hos Kongl. Maj:t framställa sina ifriga och underdåniga önskningar, det Kongl. Maj:t i nåder täcktes foga de kraftiga anstalter, som enligt deas eget visa godtfinnande anses tjenligast att befordra saken till ett skyndsamt och lyckligt slut. Ehuru Utskottet tror, att äfven ett eller annat års utdrägt, innan en sådan beredning hinner fullbordas, vore förmonligare än hvarje annan åtgärd, hvilken endast skul - 5^4 Besv. ock Ekon. le leila till samma ovisshet som förut, osli troligen inom lika lang tid försätta lagstiftaren i nödvändighet att förklara, förändra oell förbättra hvarje härom utgifven allmän författning; så anser likväl Utskottet af största vigt, att härvid förfares så skyndsamt och ändamålsenligt, som sakens natur och vidlyftiga omfång tillåter.
Man omtalar att Spannemälspriscn red n fallit <so procent under hwad de moro i Iulii mänad. Om dä warande pris warit 50 procent högre än med en billig jentförelse emot förra ärms priier, är det dä skadcligt att de wid en rikare skörd fallit? är det nödwändigt för Statens beställd, att den fattige altid mäste smälta. Det är sant, akt oagkadt förra ärets knappa skörd, och oagtadt ingen Spanncmäl, ätminstoNe obctyd, ligt qvantum, frän Utrikes orter inkommit, wi dock ej warit tryckte af allmän hungersnöd. Wi weta dock ej huru mänga nodens barn, som under detta är sällan, kanske aldrig, sätt smakat ett oupblandat bröd,-huru mänga som förgätts af hunger eller huru mängas för, gängelse deraf blifwit päskyndad. Man torde dock kun, na för säkert anse, att om af förra ärens ymnigare skördar, i wista Landsorter, uolag af Soannemäk icke blifwit gjorde och genom hwilka de ss älskade höga pri, ser, dem man nu öntkar fä bibehällne, tilkommit, hade icke allenast större delen, af Landets Jnncwänare, utan ock Armöerne, saknat uppehälle. Wi känna ej ännu med säkerhet det Sädes, qvantum som ett härjadt Westerbotten kan tarfwa; men man känner att BcrgSlagcrnc, att Rikets största och folkrikaste Städer som ej hafwa Jordbruk fordra bety, delige SpannemälS-fbrrZdcr; att flere Rikets Piovincer högst sällan innom sig frambringa tillräckelig Spänne, mäl för brödfödan, samt att en dcl af Wermland, OahlS-Land och Bohus-Län innewarande är deraf är i behof. roz2 Den Zo Septeinber. behof.
142. A. 172. — N:o 152. angående viss tid för emottagande i kronans uppbörd af Rikets Ständers Banks utelöpande sedlar å 16, 12 och 8 sk. banko samt å 14 och 10 sk. kopparmynt. XIII. 113. — N:o 153. angående nedsättning i Tionde-tackjerns-skatlen. XIII. 204. — N:o 154. i anledning af väckt fråga om upphörande af prabende-paslorater samt jura palronatus. XIII. 204. N:o 155. i fråga om förändring af gällande föreskrifter angående pastorai-examen. XIII. 204. ( 69 ) Expeditioner till Kongl. Majit, Rikets Ständers. — N:o 156. angående liden för nästa revision af Stats-, Bankooeh Riksgälds-verkens förvaltning och räkenskaper. XIII. 204. — N:o 157. angående ifrågasatt upplåtelse åt enskild person af norra delen af Konung Carl Xllhs torg i. hufvudstaden^till disposition på vissa villkor. XIII. 204. — N:o 158. angående ytterligare anstånd med inbetalningarne å de staden Cimbritshamn beviljade hamnbyggnadslån. XIII. 204. — N:o 159. angående ändring af 4 §. 1 mora. uti Folkskolestadgan af den 18 Juni 1842. XIII. 204. — N:o 160. angående ändring i Kyrkolagens 25 Kap. om Prest möte. XIII. 204.
Han har uppgifvit, att sedan det blifvit bifallet att der tillsätta en extra provincial-läkare och districtet för honom blifvit utsatt, men ingen sökande inom någon viss tid sig anmält, så beslöts, att en förut inom länet varande ordin, provincial-läkare tillika fick bestrida den extraprovincial-läkarens tjenst och uppbära det för denne bestämda arfvode. I öfrigt kan jag för min del icke godkänna den grundsats, som här tyckes vilja gora sig gällande, att icke en extra provincial-läkare äfven skulle kunna bestrida en annan tjenst, nemi. bataljons-läkare-tjensten, som under fredliga förhållanden upptager blott några få veckor och under hela den öfriga delen af året lemnar sin innehafvare fri från denna befattning. Jag befarar att med de små lö - a56 Den 10 Augusti e. m. ner, som för närvar, lemnäs för bataljons-läkare-beställningar, blefve det inom vissa orter svårt, om icke omöjligt, att erhålla skickliga personer till desammas bestridande, om de icke få dermed förena andra tjenster, och i detta fall tror jag ingen vara mera lämplig för batal jons-läkaren, än just de ifrågavarande. Jag kan ej föreställa mig annat, än att i de flesta fall det ej skulle medföra någon synnerlig olägenhet, om en provincial-läkare under den korta tiden af året, som indelta anneens möten vara, skulle vara upptagen af den militära tjenstgöringen. Hr Ekströmer: I anledn. af Hr von Troils anförande tager jag mig friheten upplysa, att det uppgifna förhållandet i WesterNorrlands län alldeles icke existerar. Westernorrlands län har, så vidt jag vet, 3 ordin, provincial-läkare, stationerade en i Nätra, en i Sundsvall och en i Sollefteå. Den 4;de är extra provincial-läkare, och han är stationerad i sjelfva residensstaden Hernösand. Riksd.fullm. Strindlund har deruti misstagit sig, att sistnämnde läkare förut varit ordin, provincial-läkare.
Skiljd isian en sadan kunstap, stall Lagstiftaren med den basta wilja och med de »vidsträcktaste kunskaper ofta begå de största misttag samt förfela ändämälet af sitt arbete. Da det nästan icke är möjeligt finna någon som ensam ager kännedom om detta widsträckta Land och dest Jnnewänare, lärer det blifwa nödigt att dä en Lag-Commirt6e organiseras, dertill sökas personer ifrän sarffildtc Werk och serstildte Orter i Riket, hwilka med den Juridiska kunskapen, förena kännedom om arbets,methodcrne i särskildte Werk, loeala omständigheter samt Innewänarnes seder och lpnnen. Dä Ständernes beslut om Lagarnes omarbetande i underdänighet öfwerlrmnas till Kongl. Maj:t att utgifwa Befallning om wcrkställighcteu, tror jag Riksens Högloft. Ständer kunna foresta grunder för (öommitteens organiserande. Jag anser mig af sädan anledning kunna up, gifwa att Lag-Commiltecn bör efter min tanka bestä utaf Twenne Ledamöter af Kongl. Majtts Justitie-Revision. Twenne utaf Swea Hsf-Rätt. Twenne utaf Götha Hof-Nätt. Twenne Häradshöfdingar frän hwardera Hof-Rattens Jurisdiction. ^ Twen» 228 Den 6 April. Twenne Ledamöter af Stockholms Nädsiufwu - Rätt» hwilka uti Kämners-Ratterna warit tjenstgörande. Twenne Borgmästare frän Städerne i LandSorterne. En Lands-Sccreterare, samt En Juris Professor eller Adjunct fran nägon af Academierne.
Att frågan härom således berodde på denna Comité , hvilken ännu icke haft något sammanträde. 4:0 I anledning af väckt fråga om tillåtelse för en och hvar, att emot Svenskt Speciemynt i Banquen tillbyta sig omyntadt Guld och Silfver ; hvarå Utskottet ansett sig icke kunna tillstyrka bifall. * 5:0 I anledning af Åtcrremiss från samt» 25 0 Den 17 Martti^ e. m. lige RiksStånden af Utskottets Betänkande om förlängning i pvaescnptions tiden för Låns omsättning i BjncoOiscontVerket ; och har Utskottet föreslagit, att ett ytterligare rådrum af 30 dagar från derom af DiscontVerket meddelade underrättelse, må lemnäs dem af BancoDisconfens Gäidenärer, hvilka, genom underlåten afbetalning, deras omsättnings-rätt förverkat, och att sålunda hvar och en Gäldenär, som innom förenämnde tid verkställer vanlig afbetalning, och behöriga LåneDocumenter för återstoden presterar, må undgå att för Lånets hela belopp varda krafd ; emot hvilket Förslag tvänne Ledamöter i Utskottet sig reserverat. Från Statsoch Banco Utskotten: Angående justering inför båda Utskotten gei mensamt af de föreskrifter, som 6kola gälla för Rikets Ständers båda PenningeVerk; Utskotten, spm tillstyrkt bifall å Förslaget, hafva derjemte ansett , att det dermed åsyftade ändamål vid de flesta tillfällen kunde vinnas , utan att båda Utskotten ovilkorligen behöfde sammanträda , derest det stadgande , som gemensamt skulle meddelas Styrelserne af Bancooch RiksgäldsVerken, först redigerades af det ena Utskottet och försedt med Ordförandens justerings-påskrift , derefter communicerades det andra, för att der godkännas eller med Anmärkningar förses , i hvilken senare händelse sammanträde emellan båda Utskotten borde företagas. Dm 17 Martil, e. m. * 25! Ifrån Allmänna Besvärs - och OeconomiceUtstcottet: Af den 21 sistlidne Februarii:
Schéele, Frans Augnst von, dess yttranden: I. 352; VIII. 17. Scheffer, Pehr Henrik, dess yttrande; I. 41. Scheutz, Georg, Auditör, angående pension ät honom; motion af Friherre Rudolf Cederström: se Motioner. Schmidt, Friherre Carl Johan Georg af, dess yttranden : I. 452; IV. 173; VI. 7, 120. Schram, J. R., Marmorfabriks-idkare, angående anvisande af ett låneunderstöd åt honom: B. VIII. 90, 165, 219, A. 220; B. X. 107, 171, A. 171; B. XI. 4, 118, A. 118. Schulzenheim, Friherre David Theodor von, dess yttranden; I. 42. 61, 62, 135, 560; II. 185; lil. 211, 213, 289, 382, 389, 395 420, 551, 567. —, angående hans anhållan att uti Ridderskapets och Adelns klubb-lokal få förevisa åtskilliga prof på bränntorf samt hålla föredrag öfver beredningen af detta brännmaterial m. m.; III. 242. Schwerin, Friherre Carl Julius von, dess yttranden: I. 154, 159, 213; lil. 223; VI. 554. Secreta Utskotts-rummen å Riddarhuset, angående inrättande i dem af Ridderskapets och Adelns klubb: I. 4. Sedel-emission från Rikets Ständers Bank till Privat-Bankerna, angående; motion af Hans Excellens Herr Grefve Carl Axel Löwenhjelm : se Motioner. Sedel-raynt, Bankens, angående anskaffande af ett bättre slags papper derför än det nuvarande; motion af Herr Conrad Ribbing: se Motioner. Sedel-papper, angående till Banko-Utskottet afletnnadt prof på nytt sådant: B III. 396, 594, A. 594.
Det är nemi. icke sagdt, såsom Hr Reutersvärd förmodar, att, derföre att 2 Stånd antagit Utsk:ts förslag, Utsk:t icke skulle kunna komma att tillstyrka antagandet af ett annat beslut än Utsk:t förut föreslagit. Jag påminner mig att förhållandet en gång var sådant vid förra riksdagen. Och då så många och billiga skäl tala för att KöpingUttersbergs-banan behandlas lika med de öfriga bibanorna, kan jag icke annat finna än alt inbjudningen är öfverflödig, och anhåller således om afslag å densamma. Hr von Ehrenheim: Lämpligheten eller olämpligheten af en inbjudning _synes mig bero af den frågas beskaffenhet som är å bane. Ar det åter i en detaljfråga, så kan jag icke finna det vara olämpligt att göra en inbjudning, ty då undgår densamma att komma under den otjenliga behandling, den annars måste undergå i förstärkt Utsk. Här är icke någon annan skilnad, än att den räntefrihet, som blifvit de andra banorna beviljad, icke blifvit tillämpad. Och då frågan icke ens kom under diskussion i Preste-St:t, är det troligt att det Högv. Ståndet icke fästade någon uppmärksamhet vid detta förhållande. Under sådana omständigheter anser jag att inbjudningen bör aflåtas, och lemnar dertill min röst. Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad och Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels alslag på Hr Reutersvärds ifrågavarande förslag, framställde Hr Gr. o. Landlm. först propos. på bifall till detsamma; hvartill svarades mänga ja, blandade med nej, och sedermera propos. på afslag derå, då svaren utföllo med många nej jemte åtskilliga ja; hvarefter propos. på bifall till förslaget förnyades samt besvarades med många ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^10 e. m. In fidem, 0. Brakel. 474 Den 23 Maj. Lördagen den 23 Maj 1863. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 5 prot.-utdrag för den 22 dennes.
TURE. hvad du vill, men så har han kostat oss! TURE. Han må nu vara hvad han vill och kallas gjort oss glädje! Ja, nog har det kostat, men så har han också hem för hans skull! Vacker glädje! När vi fått gå ifrån hus och HUSTRUN. försumlighet att sköta lånet haft orsaker, dem han icke rått för. Förmodligen är det icke så lätt att skicka pehningbref från tjockaste Afrika. HUSTRUN. Det är sant, men vi veta ännu icke om hans TURE. inte opp saken; men vill han göra något för oss, så är det bara hans skyldighet. Om han har några svepskäl eller ej, hjälper 73 har du hört att han fått fyra ordnar? HUSTRUN. Vi få väl se! Vi få väl se! I alla fall; TURE. han blifvit desto högfärdigare. Nej du, det glömmer jag inte så snart, att länsman skulle komma och sedan den auktionen då alla grandu, Ture, hvad som grämde mig mest? TURE. till oss med papperna och ta in folket att vittna narne skulle in och rifva i ens tillhörigheter! Vet Ja, hvad äro vi hjälpta med det? Jag tänker Svarta... svarta sidenklädning för femton kronor! Femton kronor! Jo, det var att svägerskan skulle ropa in min HUSTRUN. sidenklädning... Vänta bara! Vänta! Vi kan väl få en ny TURE. svägerskan ropade in. Ja, men vi kan aldrig få densamma som HUSTRUN (gråter). grann hatt det ligger här! Det måtte vara en Så kan vi få en annan då! Ser du en sådan TURE. kunglig kammarherre, som är inne hos Axel! Strindberg. 74 Hvad bryr jag mig om det! HUSTRUN. bär samma namn söm du och jag, är så aktad att han blir besökt af konungens närmaste. Jag vill minnas att du hade nöje i fjorton dagar, då din Å, tycker du inte det är roligt att en, som TURE. bror läraren var bjuden till middag hos biskopen. HUSTRUN. Det minns jag inte! Nej, kantänka! TURE. gå från arrendet för hans skull, efter att ha varit gifta i två år och med barnet på armen åh!
Den sålunda yrkade lagreformen bör derföre genomföias oberoende af de ersättningsanspråk, som vissa stiftelser eller inrättningar kunna göra i anledning deraf och hvilka må i sinom tid till ersättning anmälas hos Rikets Ständer, skolandes densamma i öfrigt träda i full tillämpning inom alla städer, som hålla sina nuvarande magistratspersoner skadeslösa i deras tjenstetid för den sportelförlust, som härigenom kan dem tillskyndas. Anhålles om remiss häraf till Lag-Utskottet, hvilket förmodligen eger att emotse äfven Kongl. Proposition i ämnet. Stockholm den 8 November 1865. J. Sunclvallson. 70 Motioner i Borgare-Ståndet 1865. Af Hen Snndvallson, J., Örn revision af Kongl. Förordningen den 21 Mars 1862, angående Kommunalstyrelse i stad. Sällan biel ett nytt lagförslag af genomgripande vigt mottaget med allmännare tillfredsställelse och förtjusning, än de nya kommunallagförslagen vid 1860 års riksdag. Nästan ofelbara eller åtminstone tarfvande så liten jemkning sorn möjligt, betraktades dessa förslag tillika af den sangviniska förhoppningen nästan såsom osvikliga häftyg för kommunalandans och den kommunala sjelfstyrelsens uppkallande till starkt, föryngradt lif, samt deras fullständiga emancipering undan så väl liknöjdhetens som de obehöriga inflytelsernas förlamande välde. Dessa onekligen välmenande och fosterländska förhoppningar voro då så stora och omfattande, att hvarje kritiskt tvifvel på fulla lämpligheten och rådligheten af vissa enskilda förslagsbestämmelser icke allenast lemnades utan vederbörligt afseende, utan snarare betraktades såsom konservativa yttringar af obenägenhet för de verkligen storartade och genomgripande reformer, som förslagen onekligen inneburo af de kommunala förhållandena i städerna. I följd af denna hänförelse och förut fattade mening omintetgjordes emellertid till dryg del den grundligare granskning och allsidigare ompröfning af förslagens alla detaljer, hvilken varit önsklig och behöflig för åstadkommandet af ett så monumentalt och uti den enskilde medborgarens kommunala rätt och politiska utveckling djupt ingripande lagverk, som denna kommunala grundval borde vara och förblifva.
— Ja, på ett så stort gods som detta finnes bra mycket att göra och ordna, det förstår jag redan! Och nog skall Erik finna mitt sinne vaket för att dela hans intressen! — » Under sådana tankar hade hon sprungit upp för trappan och gått in i sina rum för att kläda om sig efter promenaden. När det var gjordt, ringde hon på husjungfrun — kammarjungfru hade hon ingen, hon klädde sig alltid själf och tog blott föga hjälp med allt som rörde hennes egen person. » Sofie,_ » sade hon till den inträdande flickan, » bädda åt mig i den stora sängen uppe i tornrummet i natt — men, » tillade hon med en skälmsk blinkning, » låt inte fröken Brita veta något därom på förhand! » Sofie gjorde en häpen min, men tillkännagaf med en lätt bugning, att hon tillfullo förstått tillsägelsen och skulle åtlyda den. Grefvinnan kände sig vara vid ett riktigt spelande gladt lynne, och kanske hade just den ståtliga oldfruns varnande tonfall och förmyndarehållning eggat hennes matmor till motsägelse. Grefvinnan ville nu inte höra några vidare invändningar och tyckte därför det var bäst, att fröken Brita ingenting visste i förtid om ett företag, som hon säkert skulle anse för det djärfvaste vägstycke. Fröken Brita, som mot vanligheten tillbragt denna eftermiddag nere i sina egna rum i ena flygeln, hade verkligen förblifvit i okunnighet om saken, ända till dess grefvinnan gått till sängs och den icke stod att ändra. Men icke njöt hon af någon god sömn den natten, vare sig grefvinnan gjorde det eller icke I * När oldfrun följande morgon kom för att önska sin matmor godmorgon och mottaga hennes order för dagen, fann hon henne ute på terrassen, glad och vänlig som vanligt, men något blek. » Hur har grefvinnan sofvit? » sporde fröken Brita i ännu högtidligare ton än vanligt, under det hon betraktade den unga frun med en forskande blick. » Mycket godt, » svarade grefvinnan, » — sedan jag en gång somnat, men det skedde kanske inte förr än efter midnatt, » tillade hon.