Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag lemnar således Herr Friherrens yttrade tanka åt dess eget närmare eftersinnande, att fel i former blott utgöra en del af de Embets* förseelser, som mera påkalla Opinlons-Domstolens pröfningsrätt än Lagens, ehuru fel emot formen i detta fall äro fel emot Grundlagarne; och jag har blifvit äfven sedan af erfarenheten öfverbevisad om rigtigbeten af Herr Friherrens yttrande, det han, cagtadt denna åsigt af fel emot Formen, icke derföre afsagt sig i dylika fall en möjlig tillämpning af Lagen, om han skulle finna ett Måls beskaffenhet vara sådan, att allt det olagliga och skadliga kunnat ske genom glömska af Formen, som sker genom glömska af Lagar; äfvensom att Herr Friherren, som han säger, icke tror sig vara hindrad, att i olika förhållanden (jag fråg3r af Sak eller Person?) i dylika ämnen, använda en tillämpning, som uti ifrågavarande Mål, rör Konungens Föredragande i Commandomål för Arméen, icke blifvit begagnad. Justerades Pleni-Protocollet för den 4 dennes förmiddagen. 94 L)en jjr April. Högloflige Ridderskapet och Adeln åt* skiljdes klockan half till g eftermiddagen. lil fidem Protocolli O. J. Lagerheim> Tisdagen den 21 April Plenum klockan half till lo förmiddagen. Öppnades Herrar Electorers Lista till Val af trenne Ledamöter i Allmänna Besvärsoch Oeconomi* Utskottet, och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: N:o 99 Friherre Hamilton till Hageby , Fullmågtig Herr Uggla, Carl, Kammarherre. N:o 1 626 Herr Olivecrona, Fullmägtig Herf Heykenskjöld, Detlof, Bruks-Patron. N:o 2244 Herr von Koek, mst Major. Upplästes och lades på bordet följande från nedannämnde Utskott inkomne Mems* tial och Betänkanden, nemligen; Ben sj April 95 Fran Lagsamt Allmänna Besvärs och Oeconomi^-Utskotten:
Derföre och på det hvarje i behörig ordning tillsatt landtmätare, när han är oförvitlig och skicklig, ma, i sin egenskap af tjensteman, vara förvissad att blifva använd i sitt yrke och således göras oberoende af jordegare^ behag, hade Öfverdirektören ansett jordegare, endast då förrättningen honom ensam rörer, böra erhålla förordnande för den landtmätare, som af honom begäres, men att förrättningen, när den angår llere än sökanden, bör uppdragas den landtmätare, som, enligt hos Konungens befallningshafvande förda anteckningar, är dertill i lur, och för öfrigt ej af redan erhållna remisser sä sysselsatt, att ytterligare göromål ej kunna honom anförtros ; och hade Ofver-direktören, pä grund af hvad han sålunda anfört, föreslagit, att 2 kap. 1 § i Skiftes-stadgan, sådan den lyder i Kongl, kungörelsen den 9 Juni 1832, mätte erhålla följande förändrade lydelse: ”Ansökning 0111 förordnande för landtmätare till förrättande af laga skifte eller annan landtmäleri-förrättning skall inlemnas till Kongl. Maj:ts befallningshafvande; och biiägges dervid, då laga skifte är i fråga, en förteckning på hemmanen i skifleslagct, deras natur och egare samt de sednares vistelseort. Kongl. Majlis befallningshafvande utförde genast det begärda förordnandet. Ej må sådant förordnande annan landtmätare meddelas, äu den, som, enligt hvad serskildt är foreskrifvet, eger landtmäterigöromål på eget ansvar förrätta. Jordegare må i öfrigt icke vägras att till landtmäteri-förrättning, när denna honom eller deni ensamt rörer, erhålla den landtmätare, de begära; men landtmäleri-förrättningar, dervid ändras, än sökändernas, rätt ur i fråga, skola, när laga hinder icke möler, efter Lur, serskildt hvad beträffar laga skiften och serskildt alla andra förrättningar, pä landtmätarne fördelas; 6 Latzsamt Allm.
Denna qvinna var imellertid en besynnerlig varelse, tänkte prosten, som lefde här instängd och nästan osynlig, långt ifrån sin slägt och sitt fädernesland, år efter år tyst och ensam, utan att göra sig bekant med någon och utan att tyckas älska eller interessera sig ens för sitt eget barn. Han påminte sig, att han hört, det hon sedan några dagar vore sjuk, och detta vore en tillräcklig anledning att besöka den ogästvänliga frun, som sjelf under vintern aldrig gick ut ur sitt rum. Det hade blifvit sent, under det gubbens tankar genomgått alla dessa detaljer, han lyssnade till vindens tjut, sände en orolig önskan om eldens bevarande till invånarne i den andra flygeln, makade om den halfslocknade torfven i spiseln och beredde sig att påtaga en gammal kamlottskappa, som hängde i ett hörn af rummet, för att öfver gården begifva sig till sin sängkammare i manbygnaden. Det var också hög tid, ty det gamla brunmålade vägguret med sin svartnade messingstafla slog nu tolf, men just som dess sista surrande ljud förklingat, ljödo tvenne hårda slag emot fönstret och kommo gubben att spritta till af öfverraskning. Hvad kunde man vilja honom midt i natten? Var det blåsten kanhända, som slitit fönsterblecket löst, eller en förirrad nattfågel, som, lockad af det matta ljusskenet, farit emot rutan. Gubben vände sig om och lyssnade; han var en mycket lärd och klok man, men det hindrade icke, att han kände en besynnerlig och alldeles omotiverad kyla öfver ryggen i det ögonblick, då han hastigt putsade sitt enda långvekade ljus i den stora flata messingstaken och lyfte upp gardinen. Der utanför fönstret, omgifvet af det djupa mörkret, syntes nemligen tätt invid rutan ett skrynkligt, hopfallet och blåblekt ansigte, infattadt i en ram af grånade orediga hårtestar, våta at regnet, fladdrande för blåsten, med dunkla brinnande ögon och en af smärta eller vanvett förvriden mun.
Bland föremålen för dessa anfördes: värmeapparat, för hvilken kostnaden, efter olika system för dess utförande, kunde vexla från 75.000 till 25,000 R:dr; inredning af Bibliolheket, möjligen stigande till förstnämnda belopp; fotställningar till bildhuggeri-aibetena, konstsakernas flyttning och uppställning; expropriation; kajbyggnad på musei bakre sida m. m., hvilket allt Departements-chefen visserligen icke förmådde att till sitt värde uppskatta, men som dock ej kunde aflöpa utan en utgift, öfversligande bvad som enligt beräkning vid 1860 års slut skulle återstå för sjelfva byggnaden. Ändamålsenligast vore ock ulan tvifvel om större delen af här antydda arbeten kunde utföras eller åtminstone förberedas under sjelfva byggnadsarbetets sednare år, emedan i annat läll museum, sedan det blifvit färdigt, lomme alt en längre tid förblifva obegagnadt. En del kunde likväl utan synnerlig olägenhet uppskjutas; och då Rikets Ständer i alla händelser blefve i tillfälle alt vid följande riksdag laga i öfvervägande de anslag, som under år 1863 skulle blifva för ändamålet behöfliga, hade Departements-chefen ansett sig icke böra för närvarande derutinnan framställa något förslag, utan, på grund af hvad sålunda förekommit, tillstyrkt att E. K. Majit måtte till Rikets Ständer göra nådig framställning om beviljandet af den, enligt Byggnadschefens förslag, till museibyggnadens fullbordande erforderliga summa 450.000 R:dr, alt, i män af behof, af E. K. Majit för byggnadsarbetet disponeras med 150.000 R:dr under hvarldera af åren 1861, 1862 och 1863, samt ali Rikets Sländer derjemte mätte medgifva, att hvad af byggnadsanslaget möjligen kunde finnas obehöfligl finge af E. K. Majit till inredningen användas; hvilket underdåniga yttrande StatsRädets öfriga ledamöter biträdt och E. K.
Då jig för min del icke finner de af Herrar Lorichs och af Brinkman anförde skäl böra kunna för» anleda till ändring i StatsUtskotets mogna Betänkande, får jag anhålla om Proposition till bifall derå. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall af StatsJ Utskottets Betänkande. Ropades starka Ja, jemte några Nej, I anledning hvaraf Hans Excellence förklarade, att som Ja öfverrösta! Nej, StatsUtskottets Betänkande vore af Ridderskapet och Adeln bifallet. Föredrogs å nyo och bifölls Statsutskottets den i? dennes afgifne, samt den 20 derpå följ» Den g 2 Junti e. m. följde på bordet lagde , Utlåtande, i anledning af Deputerades af RiksStånden B rättelse, rörande Revisionen af KrigsRäkenskaperne för lis lo och följande åren. Företogs till pröfning Serskilt» Utskottets så väl den 0 sistiidne Maji aflatne Betänkande, angående grunderne för en allmän ny reglering af Statens Embeten och Tjenster, som ock den 17 dennes afgifne, samt den 20 derpå följde på bordet lagde, Utlåtande i anledning af de vid Utskottets nyssnämnde Betänkande gjorde anmärkningar. Friherre Boije, Ludvig, uppläste följande: Jag har bestridt den nya Ministeriallnrätt* ningen egentligen pä den grund, att den saknade all Controb, och i så måtto var stridig emot begreppet om Svenska Folkets frihet. Nu har Utskottet besvarat detta på ett sätt, sorn ger tvenne frågor att upplösa Dea ena, har vår nuvarande CoUegialStyrelse någon, eller ingen laglig, comroll? och den an-*, dra: finge väl den nya Ministeriallnrättningen en bättre, eller finge den ens någon con* Holl? I förra afseendet jäfvar Utskottet lamp-, ligheten al det prejudicat jag åberopat, och fortfar att påstå, det Collegierne stå under in» Ridd, 0, Ad, Brot. VII. B, II, Afd. 35. 386
Jag anser mig blott böra i korthet uplysa derom, att Hr Eriksons plan till en bro öfver Norrström förutsätter nivellering af Riddarhusets bakgård; likaledes bör jag uplysa, alt den i Ridd.Utsk. nu befintliga ritning visar, att de projekterade byggnadernes takås öfverstiger höjden af den nuvar. Riddarhussalens öfra fenster. Frih. Alströmer, Carl Jonas Oscar: Jag har endast begärt ordet för att, för den häudelse att betänk, blir återremitteradt, fästa Utsk:s upmärksamhet derpå, att om de ifrågavar. flygelbyggnaderna skulle förmörka Riddarhussalen, så låter det sig icke göra att såsom här blifvit af föregående talare föreslaget, öpna fenster på den motsatta sidan, emedan de tvänne slutna Den 8 Februari. 389 fensternicher, som der finnas, på yttre sidan af huset motsvaras af endast ett blindfenster; hvadan verkliga fensters anbringande skulle medföra oregelbundenhet i architektur antingen i salen eller å Riddarhusets fasade. Frih. Bennet: I händelse någon förändring skulle befinnas nödig å den upgjorda ritningen för att derigenom erhålla mera ljus i Riddarhussalen, så låter det lätt göra sig och i afseende på befarad eldfarlighet af de nya flyglarnes närbelägenhet, så låter det sig lätt göra att afkorta och skilja dem längre ifrån Riddarhuset. Jag yrkar på återremiss af betänk. Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad och H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemstälde om R. o. Ad. behagade bifalla Ridd.Utsk:s förevar, mern., ropades starka ja, blandade med många nej, hvarpå H. Ex. förklarade det han trott sig finna att ja varit öfvervägande. Gr. Lagerbjelke och Gr. Björnstjerna begärde votering. Uplästes till justering och godkändes följande voler:s-propos.:
Filial-banken i Skellefteå, som, ställt säkerhet för , , , utöfver innehafvande försträckning, R:dr W 745,800: 179,400. Summa R:dr 925,200 Banko-Utskottets Betänkande N:o 35. 13 Dä, såsom ofvan är antydt, förhöjd försträckning icke torde böra beviljas under annat vilkor, än att vederbörande ställa sig till efterföljd nu gällande föreskrifter angående Filial-banker och dessa särskilja sig från nästderförut fastställda, i följande hufvudsakliga omständigheter, nemligen dels att minsta belopp af tecknings-summan, hvilket bör i kontant erläggas, förr bestämdt till 25 procent, nu är faststäldt till 50 procent, dels att högsta försträckningsbelopp till hvarje Filialbank. förr utgörande 750,000 R:dr, nu uppgår till allenast 500,000 R:dr, dels att då tillförene af försträckningen J:delar utgingo i form af lån och J:del såsom kreditiv, hela beloppet nu får begagnas i egenskap af kreditiv och dels att räntan, förr utgörande å lånet 3 procent och å kreditivet 2 procent för derå lyftade summor, dock att minsta ränte-afkomst, Riks-banken för kreditiv påför, vore bestämdt till 1 procent, nu är fastställd till 4 procent för de summor, som å kreditivet lyftas, dock så, att minsta påförda ränte-afkomst blifver 2 procent; så och enär flera af nämnda Filial-banker heldre lära efterskänka fördelen af förhöjd försträckning, än de förändra vilkoren, hvarunder redan erhållen försträckning utgår samt dertill kommer att Örebro läns Filial-bank icke kan erhålla mera än skilnaden emellan högsta beloppet 500,000 R:dr och nu innehafvande försträckning 390,000 R:dr eller 110,000
Län åstadkomna tillverkning af fabriksredskap, machinerier och sådan jernmanufaktur i öfrigt, sora är af särdeles beskaffenhet och vid jerngjuterier i allmänhet icke tillverkas. I anledning af gjord underdånig framställning rörande förhöjd lånerätt i Manufaktur-Diskontfonden för fabrikater, hvarvid inhemsk ull blifvit begagnad, har Kongl. Maj:t, enligt Nådig skrifvelse af den 3o November sistlidet år, behagat förordna, att, utöfver den, genom Kongl, Kommerse-Kollegii Cirkulär den 4 Augusti i836, klädesfabriksidkare beviljade 33J procents förhöjning i lånerätten för de kläden, de kunna styrka sig hafva af Svensk ull tillverkat, dem ytterligare må förunnas i6| procents förhöjning för dylik fabrikation; så att den utvidgade lånerätten i sådant afseende dädanefter lomme att utgöra hälften af den låneprocent, hvartill klädesfabrikanter i allmänhet äro berättigade. Å det af Manufaktuf-Diskontfonden, till Förlagslån för nya, här i Riket förut okända, uppfinningar och inrättningar i fabriksoch slöjdeväg samt väsendtligt förbättringar af redan gjorde anläggningar, afsatte anslag, stort 200,000 R:dr, voro, vid i838 års utgångl, dylika lån meddelade till ett belopp af 197,366; 43. 2. hvaraf, under åren i83g och 1840, genom förfallna kapital-afbetalningar till fonden infloto * * - * 49)820: 17. 9'. Enligt hvad uti Rikets Ständers år l83g församlade Revisorers Berättelse finnes omförmäldt, hade Grosshandlarne Aug. Bergman och J. C. F. Bohnstedt, i afräkning å det, genom Kongl. Brefvet den 18
Det beror på en mängd omständigheter, såsom råämnenas pris o. s. v. Men då i och med nästa år riket skulle få det palladium, som är afsedt att skydda"oss för den öfversvämmande bränvinsfloden, nemi. den förhöjda skatten, så torde väl detta palladium vara en tillräcklig damm emot floden likaväl under tiden för den nya författningens första tillämpning som sedermera. Ett ytterligare skäl, som talar för Utsk:s förslag, är att enl. det första Betänk, i detta ämne bränvinsbränning var medgifven under April månad. Detta förslag godkändes af 2:ne Stånd och det var således all anledn. att förmoda, det bränvinsbränning under nästa års vinter skulle fåegarum. Hvarföre låter man icke nu till en början få dervid bero, så att en hvar, hvilken ej så hastigt kunnat ordna sin landthushållning utan bränvinsbränning, åtminstone får någon tid på sig. Att Utsk. begått någon inkonseqvens genom att afgifva ifrågavar:de förslag, torde vara en anmärkn., som vid närmare granskning förfaller. Utsk. har nemi. ansett, att landtmannen borde få 2:ne månaders bränningstid efter hvarje års skörd. Sedan K. M. inskränkt hränvinstillverkningen i höst till 14 dagar, får landtmannen, om Utsk:s förslag ej vinner verkställighet, endast j månads bränningstid efter 1S54 års skörd i stället för 2:ne månaders, ty de 2:ne höstmånaderna nästkommande år följa naturligtvis pä 1855 års skörd. Jag vågar ännu en gäng anhålla om bifall till Betänk. Gr. Posse, Knut Axel: Då jag, vid behandlingen af Serskildta Utsk:s Betänk. N:o 9, yrkade afslag derå, anförde jag de hufvudsakliga skäl, som hos mig grundat detta beslut. Jag har sedermera fått ytterligare erfarenhet och inhemtat, att bränvinsbränningen i vinter blifvit bedrifven i ännu större skala än man kunnat ana. Jag får dessutom erinra, att sjelfva BondeSt., hvars fördel man genom bifall till förslaget säger sig vilja befrämja, ogillat detta förslag, och har jag enskildt samtalat med ledamöter
Allerede paa Verdensudstillingen i Wien 18 7 3 kunde de fsrste Resultater af det nyoptagne, nationale Arbejde vise sig, og Jacob Falke hilsede det, som omtrent det eneste Levedygtige og Haabgivende i hele Itzebken af alle Landes kvindelige Arbejder. Den Opmsrksomhed, som nu vaktes for disse nye Bestrzcbelser og denne nye Betning - de hjemlige Or~iamentinotive~, anveiiclte for det hjemlige Arbejde - det fzedrelandske Arbejdes kunstnerislze Foracdling, farrte saa til Stiftelsen af %Handarbetets vaiiner B, og Ediime Winges sprudlende Fantasi og sikre Fslelse for det Rette, frenbragte nu e9 Rigdom af prkgtige Forbilleder; og her var det af den allersterste Betydning, at huil ikke blot forstod a t anvende Blyanten og Penslen, men ogsaa Naalen, og selv Irunde anvise, hvorledes hendes kuastneriske Ideer skulde udfmes. Ja, deiiue hendes sjeldne, praktiske Dygtighed farte ogsaa ud over disse Midler, sna at hun paa flere Felter kan siges a t Lave for vor Husflid, vor o Hemslöjd)) gjenerobret flere Arbejdsgrene, der helt vare gaaede over till Haaudverlz som t. Ex. Snormageri Tapisseri m. m. Heiides eget Hjern bar fremfor alt Vidnesbyrd om hendes rige Birksomhed paa disse og andre Felter. Strax i Begyndelsen af Poreningens Virksonihed optog Fr11 Winge bl. a. efter gamle mest skaanske Broderier den i lange Tider helt gleinte)) Tvistsöm)), som senere har f ' undet Anerkjendelse i saamange Kunstskoler og Menstersamlinger.
Stånd insänd en prospectus till bildande af bolag i sådant afseende. Då Utskottet icke funnit sig kunna frångå sin åsigt, att den ifrågavarande bogseringsfarten år ett företag af helt och hållet enskild natur och att, om detsamma pröfvas nyttigt och förmonligt, den vinst, som deraf kan påräknas, bör göra tillfyllest, för att, utan Stats-bidrag, kunna tillvägabringa actieteckning till så stort belopp, som för sådant ändamål erfordras, vidblifver Utskottet äfven i denna punkt sitt förra yttrande. d) Vid Utskottets förslag till vissa föreskrifter för utbetalningen och användandet af de summor, som till de i detta Utlåtande omförmålde föremål anvisas, har inom Ridderskapet och Adeln, Presteoch BorgareStånden blifvit erinradt, att vilkoren för de lån, som kunna komma att beviljas, voro alltför hårda och troligen skulle komma att göra ornintet (lere allmänt nyttiga företag, till hvilka menigheterne utöfver dessa lånebidrag skulle komma att i högst betydlig mon tillskjuta medel, på grund hvaraf blifvit yrkadt, att antingen ränta ej måtte komma att erläggas förr ån 5 eller 5 år efter lyftningen, då arbetet kunde anses böra vara så långt kommet, att någon nytta deraf vore att påräkna, eller ock att räntan, äfvensom afbetalningen, måtte nedsättas till 2 procent hvardera, äfvensom anmärkning förekommit dervid, att Utskottet icke närmare utredt, livad sorn förstods med den i 6:te punkten föreskrifne säkerhet, eller om icke såkallad solidarisk ansvarighet af menigheter och bolag skulle kunna i sådant afseende anses tillfyllestgörande. Serskildt har inom Borgare-Ståndet blifvit anfördt: att Utskottet anvåndt för liten uppmärksamhet, för att förekomma collision emellan Statsverket och Riksgålds-Contoret, i så matto, att Utskottet, efter att hafva i Utlåtandet N:o 354 tillstyrkt, att afbetalningar och räntor borde ingå till Riksgålds-Contoret, nu uti detta serskilda Utlåtande Litt. C föreslår, att Kongl.
Direktm updraga att under tiden intill nästa riksdag samla de statistiska uplysningar, hvilka blifva behöfliga i och för upgörandet af en Riddarh.Ordn. i enlighet med den föreslagna nya grundlagen. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Viglen af den framställning, sora Gr. Lagerbjelke gjort lärer icke af någon förnekas, men för utförandet af det vigtiga updraget, är det angeläget, att grunderna hvarefter de statistiska uplysningaroe skola samlas, måtte blifva något närmare bestämda. 9 II. 39 610 Den 30 Augusti. Jag skulle således anhålla att antingen motionären sjelf, sora närmast känner förslaget och hvad sora för dess genomförande kan vai a tjenligast, eller också Riddarh.Ulsk. anmodades att lemna någon ledning, hvarefter Riddarh.Direkt:s bemödanden kunde rättas, så ali icke del ändamål, som åsyftas, varder förfeladt. Gr. Lagerbjelke: Den enda grund som enl. mill förmenande kan af R. o. Ad. lemnäs för upställningen af de statistiska upgifter hvarom här handlas, ur sjelfva det hvilande förslaget lill uy grundlag. Om bär på förhand skulle upstållas de grunder, som Gr. Mörner önskat, så hade man i och med detsamma lill en viss grad upgjorl grunderna för den nya Riddarh.Ordnm, och i det fallet blefvo dessa statistiska uplysningar af nytta endast i och för detaljerne af Riddarh.Ordn. I motsals dertill skulle jag föreställa mig att dessa statistiska uplysningar behöfvas just i och för upgörandet af alla de grunder för den nya Riddarh.Ordn. hvilka icke äro redan pä förhand af den nya grundlagen bestämde, och jag vågar derföre fortfarande yrka bifall till det förslag jag framställt. Gr. Mörner: Ganska riktigt har Gr. Lagerbjelke anmärkt, att genom så beskaffade grunder, som jag ifrågasatt, skulle äfven grunderna för den blifvande Riddarh.Ordn. vara utstakade.
Jag medgifver visserligen, att några bestämdare föreskrifter, i afseende på compelencen till ifrågavar. stipendiers erhållande, äro af behofvet påkallade; men då flera ansökningar derom inkomma, så beror det naturligtvis på Ridd.direcCn att jemföra de olika betyg, som de sökande förete, och för det fall, att ingen af dem äger så tillförlitliga bevis, alt directionen anser stipendiets meddelande åt honom uppfylla ändamålet, så lärer icke directionen underlåta att, på salt förut skett, utfärda kungörelse om ny ansökningstid. Vill man uppmuntra och understödja medellösa ynglingar, som önska ingå i näringarna, så torde det ej vara ändamålsenligt att såsom oeftergiflig! villkor för ett sådant understöd föreskrifva, att de skola först vidkännas kostnaden för academiens besökande och student-examens undergående. Jag tillstyrker således bifall till betänk, äfven i denna del. Hr Le fre'11: Här har aldrig varit fråga 0111 något vi stande vid academien, utan blott om de sökande äga de kunskaper, som fordras för att komma lill academien, och med inskränkning dessutom till hvad förfatluingarne föreskrifva för dem, som vilja taga student-examen med undantag af de classiska språken. Anser 11. o. Ad. denna fordran för hög för dem, som skola erhålla detta stipendium, så vill jag visserligen icke lägga mig deremot; men jag tror, alt med de fordringar på upplysning man i vår tid har, så är detta icke för mycket, helst då man considererar hvad som i verkligheten fordras för student-examen och icke livad som står på papperet såsom fordran för densamma. Hr von Hartmansdorff: Jag är väsendtligen före kommen af Hr Lefren. Jag nämnde uttryckligen, att examen måtte kunna vara aflagd vid gymnasium, lika så väl sorn vid universitet. Hvar och en af R. o. Ad. känner utan tvifvel, att i närvar, ögonblick fordras för att blifva officer Den 4 Juni f. m. i43 äfven att hafva <le kunskaper, som behöfvas utom de lärda språken för att taga student-examen.
BaneoUtsk. har, långt ifrån att tillstyrka begagnandet af utvägen att häri göra indragning, tvertom tillstyrkt utvidgning, och detta måtte bevisa, att en sådan indragning icke vore så lätt att tillvägabringa. Man bar hufvudsakligen fästat sig dervid, att det vore farligt för Bankens säkerhet att aflåta ägande inteckningar i fastigheter till Riksg.cont. emot detta verks obligationer, de der en vacker dag kunde helt simpelt blifva öfverkorsade, och man har talat om huruledes Riksg.- cont. vore illa kändt. Jag ber att som svar härå få åberopa ordställningen i Hr Skogmans reservation, så lydande: ”1 anledning af vissa, under discussionerna fällda yttranden om de obligationer, som Banken, enligt mitt förslag, skulle hafva erhållit i utbyte emot enskilda personers, åtminstone till formen, för en riktig bankrörelse olämpliga skuldförbindelser, ber jag få tillägga, att det, efter mitt förmenande, är en orättvis och ogrundad förmodan, att tro ett folk, som inlager ett rum ibland Europas bildade nationer och en längre lid lefvat under constitutionella förhållanden, kunna vara så oärligt och enfaldigt, att det skulle vilja bryta Statens ingångna förbindelser; att om en sådan farhåga ägde rum för Riksg.- cont:s obligationer, utfärdade enligt R. St:s beslut, den äfven kunde sträckas till Bankens genom enahanda beslut tillkomna förbindelser”. Detta slår alldeles in med hvad Hr von Troil sednast yttrat, att Banken skulle kunna utfärda sina egna obligationer och derpå fä Konungens sanction, för att sålunda med lätthet kunna 316 Den 12 April f. m. negociera penningar. Jag kan ej förstå hvad skillnad ulländningen skulle göra på obligationer utfärdade af Banken eller Riksg.cont., då begge voro försedde med Konungens sanction.