Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dagsverksprisen uppgå till 32 å 40 skillingar banko och icke obetydligt derutöfver. De till stadsmaunanäringarnes förmån fordom gifna prohibitiva stadganden äro, genom nyare Kongl. författningar, så lossade, att föga deraf återstår. Åt barn af obemedlade föräldrar lemnas fri undervisning dels uti H. K. H. Hertigens af Upland folkskola, som är utvidgad, dels uti eu söndagsskola för ynglingar af 20 handtverksklassen, dels uti en småbarns-skola med egen lokal. Hufvudsakligast för att befrämja barnens moraliska skötsel af obemedlade mödrar, bar ock här i staden bildat sig en förening af ädelsinnade fruntimmer, hvilken, genom nitfull tillsyn öfver barnens uppfostran och begagnande af skolundervisningen, anskaffande af arbete m. m., verkat särdeles välgörande. Sjukvården ombesörjes af en stadsläkare; och befinnas här nedannämnde inrättningar för de fattigas vård m. m.: ett, för hela Domkyrkoförsamlingen gemensamt, större fattighus; ett så kalladt gubboch enkehus för borgerskapets i nöd komne medlemmar och enkor; ett Universitetet särskildt tillhörigt mindre fattighus för dess vaktbetjening m. fl.; en kassa för pauvres honteux med årligen växande fond; en barn-uppfostringsfond, som äger småbarns-skolans lokal och dessutom ett litet kapital; en så kallad ved-fonds-kassa, hvaraf räntan ingår till allmänna fattigvården; en enskild kassa för tillfälliga behof, ställd under pastors vård; Universitetets fattigfond, af hvars räntor dess fattige njuta årliga understöd; den Bobergska fattigfonden till förmån för personer dels af ståndspersonsoch dels af fattig-klassen; den Schubertska donationen till Akademiens fattiga; en fastighet om 4 mantal i Långtibble by, Wänge socken, hvilken anses vara värd 30 till 40,000 R:dr banko, som den för kort tid sedan allidne Kapitenen J.
Ja£ yrkar på det kraftigaste, att betänk. må blifva återremittefadt, på det atl det måtte blifva upplyst på hvad sätt dét kunnat hända, att min maning blifvit missförstådd. StalsUlsk:$ utlåt. N:o 261 återremitterades. Vid förnyad föredragning biföll R. o. Ad. SlatsUlskts den i5 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 262, i atfledn. af Hr Norins motion ang:de förnyelse af den förut väckta frågan om delägare-rätt uti civil-statens pensions-inrättn. för borgmästare i Rikets städer, med undantag af Stockholm, samt för desse embetsmäns enkor och barn. Ånyo föredrogs StatsUtskis den i5 dennes på bordet lagda utlåt. N.‘o 263, i anledn. af erhållna åtérremisser å utlåt. Frih. Cederström., Jacob; StatsUtskts betänk. N:6 263, deruti Utsk. vidblifvit sitt förra tillstyrkande, anser jag vara väl hårdh Det är otvifvelaktig!, att den stora massan äf commissiöns-landtmätare kunde, i händelse af bifall till Hr Forsells motion, varit belåten och sjelf bereda sig ert pensionsrätt, svarande emot ändamålet. Om jag minnes ratt, begärdes dertill blott 5ooo rldrs anslag. Jag skulle tro, alt hvad Utsk.'här tillstyrkt, nemi. en und. anhållan hos K.M., det täcktes K. M., efter vederbörahdes hörande, till civilstatens pensions-inrättn:s delägare göra nåd. framställning om corhmissions-lahdtmätares upptagande såsom delägare uti infältn:n, samt vid en blifvande riksdag R. St. underrätta om de villköl-, Under hvilka sådant kan dem tillåtas, icke kommer att för dem medföra någon följd.
Jag är således långt ifrån att icke instämma uti motionärens åsigt om angelägenheten af all hafva en tillräcklig bevakning; men anhåller likväl fä fästa uppmärksamheten derpå, att verkan af tullbcvakuingen icke kan blifva annat än approximativ i eli land, der en stor del af de restricliva lullbeslämmelserna ännu qvarstå. England har föga större liltoral än Sverige; men der är likväl kostnaden för tullbevakningen nära 4 gånger större än hela Svenska tullupphörden. Vi känna, att icke dess mindre öfverträdelse!1 af tullförfatlningarne derstädes icke sällan förekomma. Huru skall då förhållandet vara här, der, i förhållande till kustoch gränslinien, bevaknings-styrkau, för alt icke uppsluka hela tull-intägten, aldrig kan blifva tillräcklig för de större svårigheternas besegrande. Ehuru jag, såsom jag förut yttrat, tror det vara af vigt, att med noggrannhet och stränghet tillämpa de lagar, som äro gällande, så har jag ansett mig för öfrigt höra anmärka, att det medel, som af motionären blifvit föreslaget till kustbevakning med Kronans fartyg, redan är af erfarenheten visadt vara mindre användbart. Del ligger i sakens natur, alt då smuglaren blott behöfver några fä timmar för att vid ett afpassadt tillfälle nattetid ifrån främmande kust öfverfara lill den Svenska, så mäste det vara helt och hållet en slump, om den seglande bevakaren påträffar lurendrejareu. Den bevakning som verksammast kan förekomma öfverlrädelserna, utgöres antingen fran landtsidan, då kusten är öppen, eller, der skärgård finnes, af smärre patrullerande farkoster. Af de kostnader, som åtgå till större seglande fartygs utrustande, skulle, såsom jag tror, en fjerdedel använd för coutrollernas förstärkande på förenämnde 1 H. 72 570 Den 20 Augusti. salt, verka samma ändamål. Jemte det jag håller motionären räkning för hans framställning i frågan för öfrigt, får jag slutJigen erinra, alt något särskildt anslag af II. St. till tullbevakningens förstärkande icke synes behöfligt för ändamålets vinnande, emedan ulgifisanslaget för tullförvaltningen är ett förslagsanslag, och II.
Lill nuvarande kamereraren oell förste notarien vid Öfverståliiållare-einbetet för åtnjuten, men, i följd af Kongl, brefvet den 4 April 1840, upphörda löneinkomst genom räntan å depositionsmedel, tillsammans 381:41. t. Öfverflyttade löner och ersättningar för häradsskrifvare i och för den föreslagna löneoch tjensteregleringen med landsstaten 66,277: 16. — Löneersättning lill sekreteraren vid Kongl. Museum N G. Silfversparre och sloltsbyggmästaren J. Fallstedt, tillsammans 233:16. — Vidare äskar Kongl. Maj: t., med anledning af gjorda framställningar: att, i anseende till de särskilda förhållanden, hvilka föranledt Kongl. Maj:t alt till chef för riks-arkivet utnämna Professoren Doktor J. I. Nordström och för att bereda denne utmärkte vetenskapsman en bestämd löneinkomst, jemnförlig med den, han före tillträdandet af förslberörde embete innehade, Rikets Ständer må för Doktor Nordström, som å riks-arkivets stat åtnjuter årlig lön af 1,800 R:dr på indragningsstat uppföra en personel lönelillöknihg af R:dr 700; med rättighet för Doktor Nordström alt vid afskedstagande från riks-arkivarietjensten, vid en ålder af 65 år med sjukattest, elier af 70 år ulan sådan attest, få på sistnämnde stat behålla, icke allenast ett anslag, svarande emot hans under tjenstetiden uppburna ordinarie lön, ulan ock nu ifrågavarande personela löntillökning 700 R:dr. att, då aktuarien vid riks-arkivet, Expeditions-sekreteraren Nils lVilhelm Forsslund, som är 60 år gammal och allt sedan år 1807 dels såsom extra ordinarie, dels såsom ordinarie tjensteman varit i riks-arkivet anställd, numera, enligt läkare-attest, är besvärad på venstra ögat af blindhet, som öfvergålt till fullkomlig grå starr, och Transport R:dr 700: 73,366: i. t. \ 73,366: 7. \- Kongl. Maj:ts Nåd.
Man ville skåda detta, man ville höra Petros, och framförallt man ville än en gång se den helige, den av kättarne mördade Simon. Hans jordiska kvarlevor voro nedsatta framför altaret i koret. Krymplingar och sjuklingar ville vidröra dem, för att återvinna sin hälsa; andra väntade, att något underverk genom dem skulle ske, såsom skett hade mångenstädes i Egypten och Asien vid andra martyrers; alla hoppades kunna tillägna sig en relik av den helige: några strån av hans skägg, en nagel från hans händer, ett stycke av den björnhud, som i livstiden skylt hans kropp. Medan denna skara väntar på den stora kyrkoportens öppnande den andra porten har hela natten varit öppen, men vaktas av soldater, som icke insläppa andra än biskopens budbärare tilldrager sig följande i grannskapet av Akarnaniska porten. Den gamle Batyllos, olivhandlaren, hade, medan hans hustru Tabita var borta från hyddan för att mjölka getterna, tagit sin korg på armen och gått in till staden. Gubben var i dag försänkt i ett slags själsrus vid minnet av det, som han under natten upplevat. Atanasios hade varit under hans tak. Alexandrias rättmätige biskop, den trampade sanningens förkämpe, den förtryckta kyrkans hjälte, han som förföljdes av en värld, Atanasios hade gästat hans hus, suttit vid hans bord, brutit hans bröd, druckit hans vin. Han hade talat till Batyllos som till en jämlike, och de båda gråhuvudena hade funnit sig vara årsbarn med varandra. Men vilken skillnad likväl i krafter! I trots av de grå lockarne, det skrynklade ansiktet hade Batyllos tyckt sig se en yngling, och han tillskrev detta Guds andes kraft, som korat Atanasios för sitt stora verk och genomströmmade honom med liv ur livets källa. De hade vid lampan samtalat om den förföljda rättroende församlingens tillstånd i Aten. Batyllos hade fått uppräkna de fastare i tron bland männen, Tabita dem bland kvinnorna, och förtälja huru de i löndom samlades för att höra det oförfalskade ordet, huru de levde med varandra i endräkt och fördragsamhet.
Herr kstcrfkltsn, Lr!an6, uppläste ett sä lydande: wärd. 47 M Dcn M October. wördsamt Memorial! Dä jag, säsom granskare i ett grannlaga äm» ne, som den af Coustitutions - Utskottet nu fireflagna instruction för Riksens Ständers Ombudsman, wägar höja min röst, fär jag utbe mig Högloft. Ridderstapct och Adelns tålamod och öfwerscende, i anseende till hivad jag nu dristar anföra. I anledning af Utskottets afgifnc bctänkan.de, finnes att Utskottet sökt förekomma all sammanblandning af denna Tmbctsmans göromäl med Konungens Justitiä - EanzlcrS: hnruwida det genom dcn fdrestagne instruclion kan lxckaS, är och förblifwcr ganska osäkert. Uti 12 § stör uttryScligen att Justlkiä-Ombudsmannen och Justitiä - Cantzler» ej i nägot fall kunna ätula hwars annans gbromäl, och likwäl lcmnar y Z Justitiä - Ombudsmannen rättighet beifra någon hos Iustitiä - Cantzler,! utan afseende lcmnad anmäld klagan; följer icke häraf »stridigt anledning kill kollision, och Justitiä - Ombudsmannen sämedclst öppet, om honom skulle god! spnaS, att gransta Justitiä-Cant; lcrns mer eller mindre kraftiga ätgärd, dä efter min tanka dessa böda EmbetsmänS werkningskrets bör wara sä afskild, att nägon apell jfrän dcn ena till den an, dra ej kan äga runi. Emellan 5 a 10 § Z spnes nägon närmare disiinction böra göras, emedan Justitiä - Ombudsman, gens deruti anbciallte äkgärdcr äro sä stiljaktige, men tillika odetcrminerade, dä han i dcn förra sjelf fär beifra, och i ben senare underdänig anmälan derom till Kongl.
Majit uti förevarande nådiga proposition behagat, i öfverensstämmelse med hvad Kollegierna hemställt, föreslå, att Rikets Ständer måtte å 6:te Hufvud-titelns anslag till Lands-staten i Westerbottens län uppföra lön å stat för Kronofogden i samma läns Lappmarker till det för Kronofogdar i allmänhet föreslagna belopp af 2,500 R:dr R:mt, men att i stället så väl det från 8:de Hufvud-titelns reservationsoch förslags-anslag till Lappmarks Ecklesiastikverk utgående aflönings-belopp, 316 R:dr 32 sk. B:ko, som ofvannämnda afgäld skulle samtidigt med den nya lönens tillträdande upphöra; hvarjemte Kongl. Majit till Rikets Ständers pröfning öfverlemnat, om icke i sådant fall berörde anslag till Lappmarks Ecklesiastikverk kunde nedsättas från dess nuvarande belopp 11,400 R:dr till jemt 11,000 R:dr. Utskottet, som här ofvan föreslagit aflönings-beloppet för Kronofogdar till 2,500 R:dr och anser, att af den nya aflöningen för nu ifrågavarande Kronofogde endast så stor del bör blifva ordinarie lön, som svarar emot det vid förra löne-regleringen för Kronofogdar bestämda aflönings-minimum af 1,800 Rdr, får, med iakttagande häraf, i så måtto tillstyrka Rikets Ständers bifall å förevarande nådiga framställning, att för Kronofogden i Westerbottens läns Lappmarker aflöning å 6:te hufvud-titelns anslag för Lands-staterne må uppföras med 2,500 R:dr, deraf 1,800 R:dr såsom ordinarie lön och 700 R:dr såsom löne-tillöknmg under nästa statsreglerings-period, äfvensom att, på sätt af Utskottet vid afgifvande af förslag till reglering af 8:de hufvud-titelns utgifter skall iakttagas, å samma hufvudtitels anslag till Lappmarks EckleSiastik-verk ett emot den derifrån till ifrågavarande Kronofogde hittills utgående aflöning svarande belopp af 316 R:dr 32 sk.
Beloppet af de brudgåfvo-vinster, hvilkas utbetalning på grund af denna föreskrift ålåg Nummerlotteri-inrättningen, men hvilka ännu icke vid Nummerlotteri-inrättningens upplösande voro uttagne, blef, jemlikt Kongl kungörelsen den 4 Juni 1841, med en summa af 27,802 R:dr 18 sk. 7 rst. B:ko öfverlemnadt till Riksgälds-kontoret, i hvars hufvudböcker detta belopp uppfördes å särskildt konto, derå de sedermera utbetalde brudgåfvorne blifvit afförde, hvarefter den återstående behållningen balancerats såsom Riksgälds-kontorets skuld. 6 Ståts-Utskottets Utlåtande, M 15. Dä i sednare tider, enligt hvad Revisorernas och Fullmäktiges berättelser när mare utvisa, utbetalningarne af denna fond gå minskats, att de sedan 1856-års början endast uppgått till ett sammanräknadt belopp af 50Ö R.dr R:mt, och då, på sätt Revisorerne yttrat, något behof icke förefinnes att,-för tillhandahållande af de brudgåfvo-vinster, som för framtiden kunna böra utgå, i Riksgälds-kontorets räkenskaper bokföra en särskild fond, helst denna i allt fäll ingått ibland samt utgör en del af Riksgälds-kontorets öfriga tillgångar, får Utskottet, jemte tillkännagifvande att fondens återstod fortfarande, såsom af Fullmäktige uppgifvits, utgör 30,203 R:dr 58 öre, i likhet med Revisorerne tillstyrka: att denna fond må ur Riksgälds-kontorets räkenskaper afFöras, under fortfarande förbindelse för Riksgälds kontoret att framgent utbetala de brudgåfvor, sorn, enligt gällande föreskrifter, böra utgifvas. 9:o. Angående afskrifning af ett i Riksgälds-kontorets hufvudbok likaledes å särskildt konto upp för dt belopp. (1859 års Rev. ber. sid. 57). Beträffande
Krigscolltm kunna erhållas, torde StatsUtsk. komma i tillfälle att öfvertyga sig, att det anslag Krigs-colbm , enligt gamla staten, åtnjutit, långt ifrån att tåla en nedsättning af 29,333 r:dr 16 sk., fordrar en betydlig tillökning, sedan de minskningar blifvit observerade, hvilka uppstå, dels till följe af det utaf K. M. gillade alternativ för bevärrs-manskapets exercis, dels till följe af StatsUtsk:s minskning af denna exercistid från 2i till 12 dygn, och slutligen, derigenom att Utsk. ansett den för Carl Gustafs stads gevärsfactori upptagna utgiftspost af 12,000 r:dr böra betraktas i sammanhang med den extra-statsregleringen. Reseoch traclamenlspenningar för militäre embclsoch tjenstemän. Såsom grund för delta anslags upplagande såsom förslags G H. 4° 314 Den 7 Maj f. m. anslag, i likhet nied hvad för det å 2:dra hufvudtiteln till enahanda behof afsatta anslag, redan ägt rum, angifven K. propostn detta anslags, af erfarenheten länge ådagalagda, otillräcklighet. Utan att mot detta skäl hafva något att invända, tillstyrker Utsk., att anslaget må uppföras oförändradt , på grund af den föreställning Utsk. för sig uppgjort , att det för bestridandet af ifrågavar. utgifter skapat tillgång, genom sitt förslag, att under K. M:s disposition ställa äfven sådana, i följd af tillstyrkta indragningar å denna hufvudtitel förutsedda, besparingar, hvilka hittills icke kunnat påräknas. — Innan det är möjligt att dela denna Utskls föreställning, och med åberopande af hela utskts-betänk.
Derföre längtade hon nu dit som ett barn, hvilket anser njutandet af den förbjudna frukten vara detsamma som frihet. Nikifor var något mera bevandrad i geografien åtminstone för tillfället i marschrutan till Stockholm. Han visste att de måste passera sex städer i Finland innan de uppnådde hafvet. Han visste till och med att Åland var en plats som blifvit beskjuten af engelsmän och fransmän, men att deras general icke lyckats intaga denna "borg" och att kejsaren således egde äfven denna bropelare till Sverige. Ja, han visste äfven att bortom Åland var ännu ett haf och sedan först kom Stockholm. Allt detta meddelade han nu sin vackra vän i sorgsen ton, men icke utan en känsla af nationalhögfärd. "O, när du vet allt så väl, så går vår resa nog lätt", menade Nadeschda, "men bättre vore det ändock om till exempel redan Åland vore svenskt, då behöfde vi icke ha ett helt haf emellan oss och friheten." "Men vet du hvad", afbröt Nadeschda en ytterligare förklaring af Nikifor, "inte får du vara så fri i Sverige att du lemnar mig alldeles allena; då får jag ledsamt till och med der. Och säg mig nu, kan kungen förbjuda oss att se hvarandra alltjemt?" "Nej, min engel, det torde Sveriges kung ej kunna göra." "Och kan han icke skicka mig i kloster?" "Jag tror nästan att det icke finnes kloster i Sverige svenskarne äro icke rätt-trogna." Och Nikifor korsade sig åter. "Att der icke finnas kloster, det kommer sig af friheten", menade Nadeschda och hon talade af personlig erfarenhet "o! hvad jag redan älskar detta Sverige; jag skall skänka mina armband åt de fattige, då skola svenskarne icke le åt den fremmande qvinnan. Och du, Nikifor", fortfor hon med skälmsk uppsyn och slog sina armar om hans hals, "du skall väl hålla af mig lika mycket utan som med armband?" Det knackade på dörren och en ung man med ett hyggligt ansigte steg in. "Ursäkta, mitt herrskap", sade han på temligen god franska, "men det är till edert eget bästa jag tagit mig denna frihet. Jag vill varna er "
För lån på Våg-Metaller erlägges 4 procents ränta, som förskottsvis betalas, eller å lånet afdrages. &• 44- j Bankens Belåning å Varor, hvilka, under Bankens och Ägarens nycklar i goda oeh säkra Magaziner inlagde, ej äro> hastig förskämning underkastade och äro brandförsäkrade, sker efter det belånings - Deri 28 November e. m. 615 värde, sorn i Juni och December månader af Banko-styrelsen för följande half-år bestämmes, och sorn ej bör öfverstiga hälften af varans gångbara parti-pris. Brandförsäkrings-Polisen skall till Banken affemnas; äfvensom Magazins-ägarens intyg att varorna under befåningstiden ovilkorligen få der förvaras, och ic£e i mät för hyra tagas.. §. 45. Banken befattar sig ej med vården, utan ansvare derföre ägaren. Ett Bankens Ombud skall alltid vara tillstädes när ägaren i och för densamma fordrar att Magasinet må öppnas; hvilket bör dagen förut iiilkännagifvas i Låne-Banken. §. 46. Ingen till införsel förbuden eller oförtullad import-vara må belånas; ej misstänkt gods, ej vara, sorn icke tillhör skatlskrifven Borgare, hvilken handel idkar. Och skall liad säd, salt, hudar, kläden, ull och hampa framför annat vara ansedt, som belånbart gods; samt i öfrigt alltid inhemsk produkt föredragas utländsk.. §• 47* Vid belåning af varor, skall alltid å Reversen tillika afgifvas laga borgen af en vederhäftig Person. 6i6 V I Den 28 November e. m. §. 48. Belåningstiden för dessa lån må aldrig öfverstiga 3 månader. Räntan för desamma utsättas till 6 procent, som förskottsvis erlägges. §• 49- Om lånet icke enligt förbindelsens ordalydelse betalas, skall försäljning af hypotheket utan uppskof föranstaltas. Öfverskottet, sedan räntor och omkostnader äro Banken godtgjorde, deponeras i Vexel-Banken och krediteras Låntagaren. Blifver brist, utfordras den af Borgensmannen. Banko-Diskonten. §. 5o.
Efter den svåra missväxt, som inträffade år i83o, och då samt följande a:ne åren vållade höga priser på Spannemål, Potäter och Bränvin, var nykterheten bland folket ganska allmän och tillfredsställande, och så förhöll sig äfven efter 1826 års missväxt; men i den moa tillgången på Spannemål och Potäter samt ' följakteligen äfven på Bränvin, efter hand blef ymnigare och prisen låga, tilltog åter den omåttliga Bränvins-Consumtionen, utan att de somligstädes inrättade och välmenande nykterhets-föreningarne förmått sådant motverka. Erfarenheten har alltså ådagalaggt, att intet annat, lin Bränvinets dyrhet kan hämma fylleriet, så länge ej folket hunnit betydligt längre i sann upplysning och i omtanka för sitt eget väl. På tjenstehjon och lego-arbetare har brist icke visat sig, men deras anspråk på högre löner och större dagspenning ökas vanligen, när Spannemål och öfrige lefnadsförnödenheter äro i lågt pris. Arbetaren förtjenar då på ett par dagar hvad han till sitt och de sinäs uppehälle behöfver under återstående delen af veckan, som han hellre tillbringar i maklighet och hvila, än han genom jemt arbete skaffar sig något öfverskott för en svårare tid, den han icke på förhand emotser och vid hvars inträffande han merendels icke liar annan utväg, än att med hustru och barn öka den ändock taliika fattighopen, emedan arbetsförtjenst då ej är'så lätt att erhålla, enär Landtmannen vid sådane tillfällen nödgas i yttersta måtto anstränga egne krafter för jordbruket och ej har råd att lega främmande biträde. Uti detta nu anmärkta sjelfsvåld hos arbetsclassen, är dock att för framtiden påräkna någon förändring, genom noggrant handhafvande af de nya föreskrifter, sorn innefattas uti Eder Kongl. Majrts Nådiga Förordning, huru med försvarslöse personer förfaras bör, under den 29 Junii innevarande år. Dagsverksprisen hafva de senare 5 åren allmänneligen varit uti Götheborgs Stad och på dess område 28 å 3a Skill., men på Landet och i de öfrige StäderT lie 24 a 28 Skill. Banco.
Hans kixcel!sncs Herr Grefwen och Landt - Marffalken. Bifaller H'glosi. Ridderffa» per och Adeln sörsta punkten af Henlliga U>ffottekS kroroco!!8-Utdrag, som angar Bewillningens betalan» de i Lnnea Zpscis och Lauran! eller Lrestir. Sedlar med äevslvstion? VcslvaradeS med ct starkt Nej. Herr Grefwen ost) Landt - Marskalke>1. Ja M!»e Herrar! dä är det afstaget. Herr von bln^slkröm, ^oban. Dä are wi tilbaka kil dst förra. Friherre I)'- Leer, Ikodsrt. Jag får ödmjukeligen fraga, hur betalnmgcn nu kommer at ffe? l6g ,Z!4 - 7! Herr Grefwe» och Land t - Marstalkcn. I Riksgälds.lL.dlar, det är Nakutligt. Friherre ve Oeer. Oaktadt de andra Standen skulle hofwa iugätr pä H milga Uistvtters förslag? H-rr Grefwen och Landt - Ma r st al ken. Ja; oaktadt det. Uplästes achra l^lamemsr, rörande liguiäaiion e« mellan Riksgälds-Lontnirer och Slars-Wirkél af den Utrikes skuld, som Riksens Seander sig magit och under Kongl. Förmyndare-Regeringen bistwu SratöWetker asamkad m. m. Hans klxeellonce Herr Grefwe» och Landt - M a r st a I k e n. Denna yunk, är i Hemliga Uistottets ?lokocn!1 -Utdrag införd rndast sä noritiam. z:die lVIzmsnker om L mvr>)'-Lummibknistsrs st-Uld uplästed. Grefwe Icks milron. Det ar onestligt, a t i de betryckta omständigheter wi nu äre böre wi söka undwtka andra.