Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag blef der qvar. — i8>2, när choleran hotade, hade jag också permission. Hon inbröt; Paris härjades svårt i 6 månader och sedan lindrigare i 5. Jajj blef qvar, och våra allmänna sundhetsverk hafva behagat förklara, att det icke skedde utan all nytta för fäderneslandet. — Ar i833 var allt lugnt. Då begagnade jag nytt hemlof. Var denna mig då vederfarna ynnest öfverdrifven efter sådan tjenstgöring? Ar en rastedag för mvcket på 10 arbetsdagar? Sage man då så gerna, att tjenstemannen aldrig bör få hvila. Längre än vanligen och t i 11— ämnadt var har min, dock väl icke så alldeles sysslolösa, hemmavaro räckt denna gång; men det förhållande, som hindrat mitt återvändande till Paris, har stått i alla inländska och utländska tidningar att läsa, och nu, då det transitoriska molnet lika lyckligen som fullkomligen skingrats, är deraf föranledd befallning att göra mig resfärdig redan tilldelad. Förhållandet med Hr Gr. Björnstjerna är såvida annat, att han helt nyligen hemkommit. Det är sed i alla representativa stater att till instundande session hemkalla ministrarna från de land, der erfarenheten och kunskapen i de mål, man ämnar afhandla, är högst, och synnerligen de ministrar, hvilka, såsom min embetsbroder, ådagalagt särdeles förmåga i dessa ämnen. För min del beklagar jag endast, att Hr Gr. Björnstjerna ej kunnat tidigare hemkomma. Baron Hermelin har vidare anklagat mig för ett mig lindfallet, i haris tanka irreligiöst, uttryck. Jag talade till fördel för ullproductionen, liksom jag gjort för alla våra industrigrenar; jag liknade denna vid ett barn, som väl blifvit frodigt genom åtnjuten huldhet, men ännu behöfver den. ”Öfvergif det icke” sade jag. ”Att en industri hos oss till ”den graden lyckas är så sällsynt, att man må utropa: ett ”barn är födt i Bethlehem.” I ett rhetoriskt försvar af min liknelse ämnar jag icke ingå. Få, kanske inga af mina anföranden skulle vidtala rhetoricans räfst.
Ridr, en summa af 6,936 Ridr 24 sk., utgörande tillsammans 31,936 Ridr 24 sk. banko, eller det belopp, hvartill hela kostnaden, jemlikt kollcgii underdåniga utlåtande den 14 Maj 1845, blifvit af Öfver-Intendents-embetet beräknad, och genom anlitande af detta statsanslag jemväl för nu ifrågavarande betydliga reparation å Wadstena slott, återstoden deraf tilläfventyrs skulle blifva alltför otillräcklig för de öfriga å kronans hus och byggnader behölliga reparationerna, hade kollegium till Kongl. Majits nådigste bepröfvande underdånigst öfverlemnat, huruvida kostnaden borde bestridas af merberörda statsanslag eller nådig proposition till Rikets nästsammanträdande Ständer göras om ett särskildt anslag till besagda ändamål.
: ross (Hushålls-Socker) FINNES | [DUN maskinkrossad ö Ö M o k &amp; e s C: o. Allm. Rikstelefon « 7. Allm. Försäljning: B Strandvägan B. Rikstelefon 22 29. Allm. Filial: t Parmmätaragatan 1. (s. T. A. 61760) E N D A ÅKTA ENGELSKA M ED anledning af » Clematis » värdefulla uppsats i Idun för d. » Om farorna vid barns uppfödande med komjölk », få vi härmed som fullt jämförlig med alla förekommande utländska apparater framhålla: p r ö f v a d o c h g c x U t a n ä l a f sundhetsicoUesElum. 2) Verkar förträffligt vid alla halssjukdomar m. m. 3) Fördrifver grundligt hvarje feber. 4) Helår öfverraskande alla sjukdomar i lefvern, magen och tarmarne, i synnerhet magkramp, kolik och värk i underlifvet. 5) Borttager smärtorna och botar hämorrhoider. 6) Verkar lindrigt afförande och blodrenande, renar njuren, borttager hypokondri och melankoli och stärker aptiten och matsmältningen. 7) Tjänar förträffligt vid tandvärk, ihåliga tänder, skörbjugg i munnen och vid alla tandoch munsjukdomar och borttager uppstötningar och dålig lukt. 8) Är ett godt medel mot mask, binnikemask oeh vid epilepsi. 9) Tjänar såsom ett underbart utvärtes botemedel för alla sår, friska och gamla ärr, ros, hettblemmor, fistlar, vårtor, brännsår, förfrusna lemmar, klåda, utslag, spruckna, sträfva händer m. m. och förtager hufvudvärk, susning, reumatism, gikt, örvärk m. m. Detta medel bör, såsom första hjälp, icke saknas i någon familj, i synnerhet under influensa-,., koleraeller andra epedemier. Ett enda prof öfvertygar bättre än någon kungörelse.
— I denna mening har Herr Ekelund instämt, under anförande, att afven i Öftergöthland de öf. verklagade olägenheterna ofta inträffat. 2:o Ett Memorial af Herr Möller, sorn ariser* att, till förekommande af de allmänt Öfverklagade felaktigheterna vid Markna, dernas utsättande i Almanackorna, och hvaruti rättelse hittills förgäfves varit sökt, nödigt blifvér, att denna angelägenhet icke, såsom hittills skett, helt och hållet öfverlemna* ät Kongl. Vetenskaps Akademiens godtfinnande. *“• Rikets Ständer borde, efter hans tanka, sjelfva bestämma tiderna för de årliga Marknadernas hållande öfver hela Riket, samt sedermera hos Kongl. Maj:t i Underdånighet anhålla om Kådig föreskrift för Kongl. Vetenskaps Akademien, att, vid Marknadernas utsättande i Almanackorna, Doga iakttaga de af Rikets Ständer derföre föreslfigne dagar, Utan rättighet för Kongl. Akademien att deruti göra någon ändring oftare, än då Marknadsdagen inträffade pl en Helgedag, eller dagarne näst före och efter densamma, då marknadsdagen borda Hyttas till någon lämplig dag i följande 5ö Besv. och Ekon. ITtsk. Betankanclen. vecka, halst Onsdagen. Herr Möller har,' i afseende på Marknadstidernas utsättande, , hemställt: 1:0 Att Marknaderna i allmänhet utsättas på Onsdagarne, hvarvid hinder af Helgedag vanligen icke inträffa, älven för de Marknader, som påstå i tvänne dagar, eller för den Kreatursmarknad, som på somliga ställen hålles dagen före den rätta Marknaden. 2:0 Att då Marknads-orterne äro belägne så nära hvarandra, att de van» ligen af samma personer besökas, Marknader på desse orter icke måtte utsättas pä samma dagar, utan en nödig intervall dem emellan lemnäs j och 3:0 Att, äfven med afseende på Marknadssökandes förmån, icke fiäre än högst fyra marknader måtte inom en månad utsättas uti en och samma pro
Sacrainenten ieke skall dem betagas; att, sedan Kyrkoherden afstått hela sin löne-inkomst, eller åtminstone en så betydlig del deraf, som någonsin med skäl kail fordras, och församlingarne, icke blott efter lag, utan af en högt påkallad välvilja lönat sina Capell-Prester, så vidt deras egen torftighet någonsin kunnat medgifva, aflöningen likväl måste erkännas vara äfven för de första lefnadsbehofven otillräcklig; att tjenstgör!ngen inom de uppgifna Capellförsamlingarlie är icke allenast trägen och mödosam, utan ock förenad med ofta återkommande fara för helsa och lif, under embetsbesöken i en vidsträckt skärgård, hvartill kommer att tillfälle till ett hugnande och uppmuntrande umgänge är nästan alldeles afskuret, af hvilket allt måste följa yttersta svårighet att förse dessa Capellförsamlingar med skicklige Preslmän, och tillbörligen vaka öfver deras förhållande i lära och lefnad; vidare att Thorö och Nämdö Capellförsam[ingars invånare till större delen äro kronolotsar, 0111 hvilkas andeliga behof Staten synes hafva en närmare förpligtelse att sig vårda; samt slutligen att, när andra utvägar till aflöning för oumbärliga Religionslärare någorstädes alldeles saknas, det icke lärer kunna vägras vara Statens åliggande att mellankomma med sin hjelp, på det den religieusa bildningen, såsom den rälta och enda tillförlitliga grunden för samhällsordningens bestånd, ingenstädes matte uteblifva, hvadan ock vid sist förflutne Riksmöte beviljades aflöning för Prester och Kyrkobetjening vid Norra och Södra Finnskoga Capell i Carlstads Stift. Af alla dessa skäl synes det bär föreslagna måttliga lönebidraget, af inalles 180 Rdr B:eo, med så mycket större billighet kunna både begäras och beviljas, sorn Staten i senare åren från Kyrkoherdarne i Strengnäs Stift indragit förlänings-spanmål till ett belopp af i5a tunnor, hvarförutan ännu omkring 5o tunnor återstå, att vid timade ledigheter antingen indragas eller ifrågasättas till indragning.
Andersson från Östergötland, deruti anföres, att det icke vore med fullkomlig rättvisa förenligt, att den mängd utjordar och andra lägenheter, utan åsatt mantal, som funnes inom vårt land, njöte befrielse från nästan alla slags kommunala besvär och utskylder, som hårdt tryckte den öfriga jorden. Då flere lägenheter funnos, hvilka i godhet kunde jemföras med halfva eller hela eller till och med två eller tre mantal, föresloge motionären att, till åstadkommande af en jemnare och rättvisare fördelning af sådana bördor, hvaraf den ene jordbrukaren så väl som den andre hemtade lika gagn, alla utjordar och andra lägenheter, hvilka sakna åsatt hemmantal, måtte förklaras skyldige att, i förhållande till sitt taxeringsvärde, jemfördt med medeltalet af taxeringsvärdet å hemmanen inom häradet eller socknen, deltaga i allmänna onera, såsom väghållning, skjutsskyldighet, byggande af kyrka, skolhus, klockareboställe, fattighus, tingshus och häradshäkte m. fl., äfvensom aflöning till skollärare och underhåll af de fattige. Utjordar kallas egentligen de egor ett hemman kan hafva inom annan bys rågång och hvilka kunna bestå än i viss egolott, än i bestämd andel i alla byns egor. Allm. lie sv - och Ekon.-Ulskolteis Ihlänl:anile iV:o 163. 9 egor. Under tidens fortgång hafva de ofta blifvit frånskiljda det hemman de ursprungligen tillhört och fått särskild ränta sig åsatt. Den befrielse från vissa jorden åliggande besvär, hvilka dessa utjordar åtnjuta, lärer väl således härleda sig derifrån att de varit inbegripne under det hemmans besvär och utskylder. till hvilket utjorden från början hört.
Då emellertid, efter motionärens tanke, en sådan disposition ingalunda kunde vara öfverensstämmande med anslagets ändamål, hvilket mäste antagas hafva afsell hela samhällets fördel, men icke några enskilda korporationers, och dertill komme, alt anslaget understundom blifvit användt på ett i bog grud godtyckligt sätt och nästan öfvergfitt til! ett slags pensionsfond för mera gynnade personer, har motionären, till förekommande af missbruk i detta hänseende och då anslaget, till följd af folkmängdens tillvext, numera vore för ringa, föreslagit, dels att ifrågavarande anslag måtte ställas under vård och inseende af Fullmäktige i Rikets Ständers Riksgälds-kontor, för alt af dem, efter verkställd pröfning af inkommande ansökningar, årligen fördelas, dels att detsamma skulle ökas till 16,666 R:dr 32 sk. B:ko, eller 25,000 R:dr Riksmynt, och såsom reservalions-anslag i Riksslaten upptagas. Vid behandling af denna (råga har Utskottet af sednasle, af Kongl. Majit under den 7 sistlidne Februari till Kongl. Stals-kontoret aflålna, Nådiga Bref, angående gjorda dispositioner å ofvannämnde anslag för innevarande år, funnit motionärens uppgifter i så matto bekräftade, att af detta anslag blifvit anvisade till resestipendier ät läkare 2,000 R:dr, tili dylika stipendier ät lärare vid Upsala Universitet 2,000 R:dr och vid Lunds Universitet 1,200 R:dr, till resestipendier åt andra personer 2,200 R:dr samt till läroböckers och lärda verks lifgifvande endast 1,200 R:dr.
JLiquidationsgrund, om stadgande af, vid gäldande af skulder i Bancomynt; StatsBancoqch LagUtskottets betänkande, bif. af Bondeståndet, III. s. 195. af Presteståndet, lil. s. 202. af Borgareståndet, III. s. 206. Listers och Bräkne Häraders innevånare, om rättighet för att leverera deras Kronotionde till Magazinet i Carlshamn Statsoch EkonomiUtskottens betänkande bif. af Presteståndet, III. s. 6. af Borgareståndet, lil. s. 13. af Bondeståndet, III, s. 21. af Adeln, III. s. 23» Listor, förslag att aflemna, på alla expedierade mål; Expeditions Utskottets Memorial, bif. af Bondestån. 94 det-, s. 316. af Borgareståndet, s. J2Q. af Adeln, s. 3^6. Löström, angående anhållan af Casseuren P. M„, att återbekomma 2000 B dr, inot särskildt recipisse till en Bankens. Casseur aflcmnade. BancoUtskot-, tets betänkande, bif. af Adeln, s. 1022. af Preste, ståndet, s. 1023. af Borgareståndet, s. 1,029. af Bondeståndet, s. 1043, Lorents anhållan om Skatteköp af några Lägenheter», StatsUtskottets betänkande, bif. af Borgareståndet, s. 46. af Bondeståndet, s. 49,. af Presteståndet, g. 50. af Adeln, s. 52,. Lots. och., Båkafgifternas nedsättning och användande, örn; StatsUtskottets betänkande, bif. af Bondestån-, det, s. 427- återremit. af Borgareståndet, $, 445». bif. af Presteståndet, s. 474. • w. •— om, för Ångfartyg. Ekonomiutskottet?
R:dr till gratifikationer åt e. o. tjenstemän, ett ärligt anslag af 1,200 Riksdaler Riksmynt, för uppehållande af ärendenas i General-Landtmäteri-Kontoret behöriga gång, måtte varda å Kontorets stat upplordl; samt att, hvad angick anslaget till skrifvare-biträde, Öfver-Direklören, enär berörde anslag, hvilket först vid 1853—1854 års riksdag beviljades, numera icke vore för ändamålet tillräckligt, sedan antalet af de från GeneralLandtmäteri-Kontoret ärligen utgående expeditioner under den derefter tilländalupna tiden mer än fördubblats, ansåge sig, med hänsigt jemväl dertill att ett belopp af 1,000 Riksdaler Riksmynt i nåder anvisats till renskrifning inom den nybildade GeneralSkogs-Styrelsen, böra i underdånighet hemställa, att ifrågavarande anslag måtte tili 1,000 Riksdaler förhöjas. -» • Med afseende å det genom den betydande och hastiga tillvexten i ärendenas antal inom General-Landtmäteri-Kontoret ådagalagda beholvet af ökadt skrifvare-biträde derstädes, samt enär det å Kontorets stat uppförda anslag af 75 Riksdaler till gratifikationer ät e. o. tjenstemän och betjente vore alltför ringa för att dermed kunna godtgöra de biträden, som för uppehållande af ärendenas behöriga gång erfordrades, tillstyrkte Stats-Rådet i underdånighet, det Kongl. Majit täcktes af Rikets Ständer äska att så väl berörda anslag, som det å Kontorets stat nu befintliga anslag af 600 Riksdaler lill skrifvare-biträde vid kontoret, må förhöjas tili 1,000 Riksdaler hvartdera, hvarigenom Kontorets stat komme att ökas med 1,325 Riksdaler.
Hr Hjärne: Jag är öfvertygad, att R. o. Ad., likasom jag, tager för ett narri, hvad elen siste värde talaren yttrat; ty det kan ej komma i fråga, att man vill qvitta olagligheter mot hvarandra. Jag instämmer med Frih. Palmstjerna deruti, att Frih. Cederströms yrkande är olagligt, men tror dock, att det endast är hälften så olagligt som Frih. Palmstjerna påstått, emedan det är blott hälften af det fattade beslutet, som Frih. Cederström sökt upphäfva. Men då en half olaglighet är detsamma som en hel, i synnerhet i formfrågor, mäste jag bestrida Hr Frih:s yrkande. Frih. von Stedingk: Som jag ej anser det första af de. yrkanden, här blifvit gjorda, såsom en olaglighet, kan jag ej heller så anse det andra, och jag biträder med ännu större nöje den framställning, Frih. Sprengtporten gjort. Frih. Roye, Fredr.: Då det lärer vara allmänt afgjordt, att Frih. Cederström känner grundlagen ex professo, kan jag ej annat än taga för gifvet, att han har rätt. Jag tror således, att Hr Gr. o. Landtm, kommer att framställa den propos., Hr Frih. äskat, hvarföre jag nu på förhand derom begär votering; och som det lärer vara min rätt att dictera contiapropos:n, får jag, för att utgå från äfvenså igo Den 17 November e. m. djerfva oell ingripande åsigter sorn de, hvilka Hr Frih. söker göra gällande, yrka, att, om nej vinner, skjutslegan skall blifva 4 skmilen. Frih. Boye, Ludv.: Man liar anmärkt, att vid denna riksdag den strängaste grundlagsenlighet icke alltid varit följd. Man har, måhända, någon gång haft rätt i denna anmärkning; men ännu har jag icke hört, att något så besynnerligt exempel derpå förekommit, som att man samma afton voterat a:ne gånger om samma sak.
Sedan jag sålunda genomgått kommitterades förslag samt i de flesta fall funnit mig böra underdånigst förorda dess antagande, tillåter jag mig i underdånighet hemställa, att, till undvikande af arbete och kostnader för redaktion och tryckning af ett helt och hållet nytt, förslag, det af kommitterade upprättade förslaget, jemte ett sammandrag öfver deri af Eders Majit nödige befunne ändringar, kunde varda till Rikets Ständer öfverlemnadl; och har jag nåden härvid framlägga förslag till ett sådant sammandrag, affattadt i enlighet med de förändringar, som jag i hvarje särskildt fall här förut underdånigst tillstyrkt, och tillika ålföljdt af beräkning, grundad på inoch utförseln år 1854, öfver det inflytande på tullinkomsten. som de af mig föreslagna förhöjningar och nedsättningar i tullafgifterna, utöfver hvad kommitterades förslag innehåller, kunna antagas komma alt utöfva. Donna beräkning utvisar nedsättning af tillsammans. 175,415: 9. samt förhöjning 151,880: 33. och slutar sålunda med en minskning af statsinkomsten till belopp af B:ko R:dr 23.534: 24. eller Riksdaler Riksmynt 35,301: 75. hvilket belopp dock, på sätt kommitterade i sitt underdåniga betänkande iakttagit, bör ökas efter förhållandet emellan tulluppbörden under åren 1854 och 1855 samt sålunda beräknas till R:dr R:mt 42,600. Härtill kommer den minskning af tullmedlen, som, enligt hvad jag angående sättet för lolagens upphörande bär förut i underdånighet föreslagit, skulle uppkomma genom ökadt ersättningsanslag till städerna. Detta anslag lill bestämdt belopp R:dr 815.730 öfverstiger således redan hvad kommitterade i det hänseendet beräknat med 65,730. och då dessutom för den tulluppbörd, som öfverstege hvad i hvarje stapelstad under åren 18S3-r—1855 i medeltal uppburits, en ytterligare tolagsersättning Transport: 65,730. 42,600 R:J7,r 78 hony/. Muj.ls Nåd.
Och derför straffar ni mig genom att bli borta fem dagar. ALLAND kallt. Ni tager allting så högtidligt. Hvad gör det, om jag kommer eller blir borta LOUISE bedjande, i det hon knäpper samman sina händer. Kom som förr! ALLAND. Så nervös ni är! LOUISE. Jag kan inte uthärda att se er ond. ALLAND. Jag är icke ond. Det är ni som är tragisk. LOUISE strider emot tårarne. Jag rår inte för det. Dessa dagar ha varit så förfärliga. ALLAND ser på henne och skrattar. Jag delar aldrig med någon. LOUISE. Hur kan ni tala så! Är jag inte så likgiltig emot alla mina gamla bekanta ALLAND. Det begär jag ju inte; jag begär ju ingenting alls. Jag är det beskedligaste lam under solen. LOUISE. Ni är ond. Åh, hvad skall jag göra för att få er god igen! ALLAND. Seså! Låt oss inte bråka om det. Nu är jag ju här och ser man på! En ny klädning. Är det för min skull? LOUISE. Nej ja ^skrattar^ jo. ALLAND. Ni har fått ett helt annat uttryck i ögonen sedan någon tid. Och ni har lärt er skratta. LOUISE slår ned ögonen vid hans mönstrande blick. ALLAND. Svart ännu ja, jag menar klädningen. Nå, den är vacker i alla fall. Men blommor måste det till. ^Tar några rosor från vasen på bordet och fäster dem vid hennes axel.^ Så der, det hjelper redan. Ni som är så smärt och fin, ni skulle se ut som en sagoprinsessa, om ni vore inhöljd i gaze och siden och spetsar. Vet ni af, att ni kommit att se så ung ut? Och så glad. LOUISE. Det är som om jag varit blind; aldrig förr har verlden synts mig så grann som nu. Jag gläds åt allt på ett helt annat sätt än förr: åt sol, åt blommor, åt den stora vackra staden, åt de gråa broarne och åt lyktorna, som spegla sig i floden. Åh, det är så, att jag tycker andedrägten kan förgå mig. ALLAND. Vet ni också af, att ni blifvit vacker? LOUISE. Nej. Men jag önskar, jag vore det. ALLAND.
De flera eller färre i Detta Reglemente befintliga föränDraDe ftaDganDen, broilfa äro af egenffap att forDra en Dplif åtgärD, äfwenfom att t famina nä» Diga fungörelfe mätte fä inppta Det förflaranDe, att $ongl. 5Tungörelfen Den 13 ?Kaj 1830 fortfaranDe gäller till efterrättelfe i De Delar, font icfe blifwit genom Den fälunDa utfärDanDe fungörelfen föränDraDe eller uppbäfna. §. 36. S öfrigt äberope 3öi wära röranDe SöanfoärenDen, unDer neDannämnDe Dagar till ^ongl. ?Diaj:t aflätna unDerDåniga jfrtfwelfer: l:o af Den 9 (Dfrobcv 1844, angåenDe anffaffanDe af militärpoflcr, till bewafning wiD ^åne».S?ontoren i lainio ocb ©ödeborg; 2:o af Den 11 jfamum 1845, angåenDe goDtgöranDe af twänne frän Söatifen till ©tyntwerfet utgifna förjTotter; 54 3:o af Den 22 januari fain ma åt*, angdcnöc foliiafgiften för alsigne* ringöräfntng meD fanten; famt 4:o af C>cn 15 547aj f. a., angåenDe fattaDe beflut i affcenDe på £3an* fené Sane* odj ^rcDitiPrörelfe. §. 37. 0otn wi funnit Den författning, i fraft fymaraf (SnjfilDe SSanfer blifmit tillåtna, eller 4?ong(. ^ungörelfen
Ersatta inteckningskostnader y 1 Återbetalning å anslaget till inköp af 12 hästar åt Kongl. Svea artilleri-regemente Dito å dito till premier för djur, redskap och ladugårdsprodukter Dito å dito till inköp af länsresidenshuset i Hernösand Det Arméens pensionskassa tillkommande, på Riksgälds-kontoret öfver låtna, vederlag för dess andel i de fordna rusthålls-afgifterna Återbetalning å anslaget till kostnaden för Grefve Th. Rudenskölds resor i och för folkundervisningens ordnande Dito å anslaget till likare och modeller för nya måtten och vigterna Aflemnade behållna öfverskott å statsverkets inkomster för år 1856, återstoden 150,000: — Dito dito för år 1857, i afräkning 2,089,983: 79. Riksmynt. Utaf Manufaktur-diskontens vinstmedel för år 1859 Från Kongl. Stats-kontoret aflemnade äldre depositions-medel Det till Riksgälds-kontorets utgifter under år 1859 anslagna belopp utaf Rikets Ständers Banks disponibla vinst vid 1856 års slut Årliga ränteanslaget till Hans Majit Konungen Under 1844—1845 års riksdag beviljade a\ För inlösen af 300 exemplar utaf Svenska Fornskrift-sällskapets samlingar för år 1858 » boskapsskötselns uppmuntran och befrämjande genom bildande af stamholländerier 1,050: — 23,216: — Under 1850—1851 års riksdag beviljade tillfälliga statsanslag-, För anläggningar och förbättringar af vägar » utdikning och aftappning af sanka trakter och sjöar 3,500: — 1,012: 50.
509 vunnes, att öfverenskommelser kunde träffas att turvis begagna ledighet från kapitelgöromålen, saint med afseende derå, att skyldigheten för ledamöterne alt samfäldt underskrifva expeditionerne, lätteligen syntes vålla tidsutdrägt, hade E. K. M:t funnit en lagförändring äfven i dessa delar tjenlig; i hvilka samtlige hänseenden E. K. M:t, efter Statsrådets och E. K. Mits Högsta Domstols hörande, i nåder föreslagit Rikets Ständer alt, med ändring af 1, 3 och 13 §§• ' Kongl. Förordningen den 11 Februari 1687, angående rättegången i Domkapitlen, samt med upphäfvande af Kongl. Brefvet den 15 Juli 1752 om domfört antal ledamöter i Domkapitel, äfvensom af Kongl. Brefvet den 13 Juli 1799, som berättigar samtlige Lektorer vid Gymnasium till säle och stämma deri, antaga de stadganden att från den 1 Maj 1852 till efterrättelse lända, hvilka, i öfverensstämmelse med hvad ofvan anfördt är, i E. K. Mits högslberörda proposition äro intagne. Som emedlertid, på sätt E. K. Mit jemväl behagat i nåder tillkännagifva, för en fullständig pröfning af det utaf Kyrkolägs-kommittén utarbetade underdåniga förslag till en förändrad organisation af Domkapitlen, i allmänhet det hinder mötte, att samma förslag i väsendtlig mån egde sammanhang med åtskilliga andra i förslaget till ny kyrkolag väckta frågor, serdeles hvad anginge föremålen för Domkapitlens verksamhet, hvilka frågor ej ännu hunnit beredas till slutligt företagande, hafva Rikets Ständer, som i noggrannt öfvervägande tagit hvad af E. K.