Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N.-o 4 j11 att föreskrifterne i påföljande i3 § angående återgång eller jemkning af sådana aldre afhandlingar, hvarigenom jord blifvit p>å annat sätt eller under andra vilkor upplåten, an genom ifrågavarande Författning är tillåtet, vore ytterst obilliga, och har derföre, till förebyggande af alla de härutaf befarade lidanden och svåra påföljder, blifvit yrkadt, ratt alla hittills skedda hemJ, mansklyfningar och jord - afsöndringar må ^förblifva orubbade f att sådana lägenheter, hvilka, inbegripne i hemmanets skatt och beräknade såsom fyllnad i dess tilldelade egor, ligga spridde i andra byar eller socknar, skiljde från lmfvudhemmanet, böra derifrån få till everdlig ego afyttras, med skyldighet likväl alt utgöra en efter lägenhetens storlek, i förhållande till hemmanets, lämpad skatt; samt att jord-afsöndring borde få vara så fri som möjligt, men likväl ej på längre lid än 5o, eller, såsom andre yrkat, 3o å /\0 år; —• och äro serskilda förslag med grunder för besutenhet framställde, hvilka synas lämpade efter hvarje orts olika localförhållanden. Detta allt med hvad af åtskilliga andru Ledamöter lill vederläggning deraf är j a Lagsamt Allm. Besv. o. Oee. Ltsk. Ull. N. o 4p vordet anfördt, hafva Utskotten i öfvervägande tagit; och hvad först angår frågan om tillkomsten al Kongl. Förordningen d. ig December 1827, så, enär stadgandet i 88 § Regerings-Formen: att de Lagförklaringar, som, till svar pä inkomna förfrågningar om Lagens rätta mening, Konungen, genom Dess Högste Domstol, emellan Riksdagarna gifver, kunna af Rikets Stunder ogillas, hvarefter de icke längre äro gällande eller af Domstolarne iakttagas och åberopas må, ingalunda, efter Utskottens förmenande, är tillämpligt tili sådana lagar och författningar, som, på sätt med den nu ifrågavarande inträffat, blifvit af Kongl.
Sistnämnde summa skulle alltså egentligen erfordras till betäckande af den årliga bristen i Riksgälds-Conlorets tillgångar för bestridandet af dess utgifter under åren 1843, 1844> 1845* Men då bland dessa tillgångar icke blifvit beräknade, hvarken de Cassa-behållningar, som, enligt Rikets Ständer vid denna Riksdag fattade beslut, skola till nämnde Contor öfverlemnas, eller de å åtskilliga Stals-anslag uppkommande besparingar, som böra delta Verk serskildt godtgöras, så anser Utskottet den för omförinälde utgifter erforderliga summa böra bestämmas lill endast 500,000 R:dr årligen; och Utskottet får alltså föreslå, alt till fyllande af Riksgälds-Conlorets behof, från och med 1843 och intill nästa Riksdag, ett årligt belopp af Femhundra Tusen Riksdaler må af Rikets Ständeå anslås och, till utgående af allmänna bevillningen för nästkommande och följande åren anvisas, I händelse Rikets Ständer bifalla hvad Utskottet nu föreslagit och den såsom erforderlig för de ordinarie Slals-beliofvens fyllande i Utskottets Memorial N:o 463 uppgifna summa R:dr 1,292,872: r5. 5. jemväl varder af Rikets Ständer fastställd, kommer följaktligen den allmänna bevillning, som Rikets Ständer vid denna Riksdag behöfva sig åtaga, att uppgå lill ett sammanräknadt belopp af R:dr 1,792,872: i5. 5. hvilket, oaktadt den enligt nyssberörde Memorial erforderliga och till 147,682 R:dr i5 sk. 5 r:st. uppgående tillökningen af Slats-fyllnads-summan, understiger med 508,817: 32. 7. den i nu gällande Bevillnings-Förordning fastställda beyillnings-summan af R:dr 2,301,690: Siats-Utskottets Memorial> N:o 466.
Högvördige Präste-Ståndet har äfven för dess del godkänt hvad Utskottet i ämnet hemställt och tillstyrkt, men endast med den ändring, att Landthushållnings - Sällskapen eller, der sådane icke finnas, Konungens Befallningshafvande, må insända Uåne-liandlingarne till Landtbruks-Akademien, hvilken, i händelse den skulle åtaga sig denna pröfnings-skyldigket, dermed borde vidtaga den åtgärd, som Presidente» Friherre Wirsén uti dess vid Utskottets första Bet änkande bilagde Förslag i denria del tillstyrkt. Banko-Utslottets Bettini;anden. 645 I anledning häraf j och då 2:ne Riks-Stånd enhälligt antagit alternativet rörande Handlingarnas insändande directe till Banko-Styrelsen ; får Utskottet hemställa om icke, med Högvördig© Preste-Ståndets bifall, detsamma må tjena till grund för de blifvande föreskrifterne i detta afseende; Men, iden händelse åter att Kögvördige PresteStåndet vid dess yttrade mening anser sig böra förr blifva, så, och enär det Beslut, Hedervärda Bonde-Ståndet, jemte afslag å Betänkandet, fattat, om fortfarande af den hittills iagttagne Ordningen j närmare instämmer med det af 2:ne Riks - Stånd gillade, än med det af Högvördige Preste-Ståndet ensamt antagne förslag , torde Hedervärda Bonde-Ståndet, sedan sjelfva hufvudfrågan är genom pluraliteten afgjord, ej finna något hinder att för det förstnämnde alternativet bestämdt sig förklara. Hvad sluteligen angår den uti Utskottets Betänkande intagne hemställan, huruvida, sedan Odlings Lånefonden vunnit tillväxt, smärre Förlags-Lån af denna fond kunde få utgå till befrämjande af Binäringar bland Allmogen, genom förädling af Svenska Landtmanna-Producter; har jVällofl. Borgare
Proposition, A: o 28. hvaremot öfriga räntan af berörda hemman och utjord med 6 rdr 44 sk. 3^:dels rst. specie borde af kapellanen årligen efter förvandling och markegång till Kronan utgöras; äfvensom att af Wiskeryds hemmansränta 12 rdr 25 sk. 2| rst. specie, hvilket hemman i stället för Bjärstad med utjorden skulle blifva trumpetare-boställe, 11 rdr 2 sk. 10^ rst. eller enahanda belopp, som förut af Bjärstads hemmans och utjordsränta trumpetaren tillkommit, måtte under indelningen inbegripas och återstoden af Wiskeryds hemmansränta 1 rdr 22 sk. 4 rst. specie med: Jordeboks-ränta. Städj epenningar — 16. — Fyra dagsverken — 12. 38. 4. samt Hemmans-ränta. Boskapspenningar — 32. 4. specie, såsom ett lönings-öfverskott, af indelningshafvare!) eller regementets lönefond, för hvilken bostället disponeras, till Kronan hvarje år behörigen utgöras och redovisas; hvarförutan Kronotionde!), sorn är påförd hemmanet Wiskeryd till ett belopp af 3 tunnor spannmål och Bjärstad med tillhörande utjord til! 3 tunnor och 4 kappar, borde för hemmanen och utjorden oförändrad utgöras, samt hemmanen, så till åbyggnad som stängsel och häfd, af vederbörande i laggildt stånd aflemnas. Kongl. Maj:t, som i anledning af hvad sålunda i underdånighet yttradt och upplyst blifvit, finner skäl förekomma till bifall å det ifrågasatta utbytet af ofvannämnda 2:ne boställen på de af Krigsoch Kammar-kollegierne föreslagna grunder och vilkor, vill härmed i Nåder föreslå Rikets Ständer att för deras del samma utbyte medgifva. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Stäuder med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSGAR. C. v. Hohenhausen. Kongl, Majds Md. Proposition, N:o 28.
Tham har bestridt min upgift i fråga om de tusentals personer, hvilka ärligen hitströmma från landsorten och förgäfves söka arbete, och lian har i stället påstått, att icke arbetsbegäref utan lusten att föra ett lättjefullt lefnadssätt föranledt deras hitkomst, såsom exempel hvarpå han anfört, att de icke anmält sig hos handtverkare inom de församlingar, hvarest den värde talaren liar sin embetsmanna-verksamliet. Jag hemställer dock, om icke detta kan hafva ett helt annat skäl. Då man sorn främling kommer till en större stad, är det ganska svårt att upsöka eller få reda pä de personer, sorn kunna lemna arbete och de måste då vända sig till sådane ställen, der man går dem tillhanda med tjensters anskaffande. Under sista tjenstehjonsflyttningen voro icke blott kommissiobskont:n utan äfven gatorne utanföre öfver - Den 14 D e c e m b er. 207 fulla med sökande. Jag efterfrågade visserligen icke, huruvida denna mängd af menniskor verkligen önskade att erhålla arbete, men jag tog för gifvet, att detta var deras önskan, då de uppeliöllo sig på dessa platser. Såsom jag redan nämnt, påstår jag, att, derest det icke är fulleligen ådalagdt, att den, som dömes till tvångsarbete, vägrat att fullgöra honom erbjudet arbete, utan i st. lättjefullt kringstrukit och bettlat, så är det ej rättvist att ålägga honom tvångsarbete och sammanföra honom med sådane personer, som rättvisligen dertill gjort sig förfallne. Hr Arnell, Gust. Fredr.: De här så mycket omtalade missbruken af arbetshusen anser jag ej vara att befara, ty enl. min upfattning af den K. propos:n ligger ett correctiv deremot, just deruti alt hvarje församling måste insätta penningar till underhåll af de hjon, som af dem insändas.
Jag tillstyrker bifall till betänk. äfven af det skill, alt jag tror betraktandet af ett så storartadt skådespel, som den Londonska expositionen, komma att lemna i mer än ett hänseende goda och nyttiga resultat, varandes jag öfverlygad alt om också blott i en och annan rigtning något nyttigt frö utsås, deraf kan upspira träd, hvilkas frukter vida upväga de 12,000 r:dr, som äro af Utsk. föreslagne. Att besättningen å ett Kronans fartyg får öfning på resan lill och från London, är också en omständighet, som af dem, hvilka intressera sig för flottans exercis, bör anses för en god sak. Vi hafva hört af så många ledamöter, bland de mest aktade ibland Ståndets medlemmar, framställas så goda skäl till bifall, att det vore vågadt af mig att tro mig förmå väsendtligen stärka den åsigt, de uttalat; men jag önskar uttryckligen ytterligare reservera mig emot den upgift, att jag skulle hafva sökt någon popularitet genom mitt afstyrkande af betänk:s bordläggning, eller mitt förordande af bifall å dess innehåll. Min afsigt var äfven att hembära min vördsamma tacksägelse till Hr Printzensköld och Gr. Mörner, ehuru jag af den förstnämnde ledamotens yttrande nog tydligen kunnat linna det jag icke äger räkna mig till godo någon förtjenst af att hafva lyckats medverka till nyssberörde benägna åtgärd att från begärda bordläggningen afstå. Deremot förundrar det mig något, att den värde ledamoten, hvars omdöme är så klart och skarpsinnigt, kunnat sä fullkomligen missförstå och misstyda mina i detta ämne uttryckta åsigter. Sanningen att säga, hade jag trott att han, som för mig hittills alltid visat mycken vänskap och godhet, kunde hafva besparat mig en sådan tydning af mitt yttrande. Skall jag väl behöfva förklara skillnaden emellan jagten efter folkgunst och önskan alt icke i fullkomligt oträngdt mål stöta den allmänna meningen för hufvudet?
Regerings-Formen samt 29 § Riksdags-Ordningen utstaka , finnér således ConstitutionsUtskottef, hvilket, i denna egenskap, det väsendtligen tillhör att behandla frågor ont förändringar af Grundlagarna, sig icke tillständig! att taga närmare befattning to f-j med rnålet, utan nödgas vördsamligen återlemna det, uti dess närvarande skick , till Riksens Ständer, för den åtgärd , sorn vidare må pvöfvas erforderlig och lämplig; Stockholm den 27 Februarii 1825. Ankom den 21 Mars 1823. N:o 4 ConstitutionsUtskottets Utlåtande till Högloft. Ridderskapet och Adeln, i anledning af Herr Lagmannen Grefve J. II. Gyllenborgs Memorial, rörande sättet att inom Utskottet verkställa Läsningen af Stats Rådets Protocoll. Hos Högloft'. Ridderskapet och Adeln har Herr Lagmannen Grefve Johan Henning - Constitutions-Utskottets betänkanden. 9 ning Gyllenborg, med framställande af åtskillige anmärkningar mot ConstitutionsUtskottets organisation på Tre Divisioner, för läsningen af i Stats-Rådet förde Protocoll öfver Regerings-Ärenden, tillika föreslagit det Utskottet måtte anmodas att antingen in Pleno förrätta denna läsning, eller ock begära en sådan förstärkning, att hvarje Division komme att bestå af Tjugufyra Ledamöter ; Och det är i följd af Höglofl. Ridderskapets och Adelns härå den 18 nästlidne Februarii beslutna Remiss, som Utskottet, hvilket först den 15 dennes erhållit del af undertecknad von Plåtens och Herr Revisions - Secreteraren Friherre Ludvig Boyes i Remissen åberopade muntliga Anförande, nu får afgifva sitt vördsamma utlåtande i ämnet. Första skälet, hvarföre Utskottet, till läsning af Stats-Rådets Protocoll, formerat sig på Afdelningar, ligger i den hvarje Utskott af Gruudlagen oförvägrade och af allmän Praxis tillerkända rätt att, efter behof och omständigheter, reglera sina inre ceconomica och deribland arbets-methoden.
Och det att tusende före Elster gått förbi henne, utan att fösta sig vid den bleka, stilla qvinnan, utan att förstå att hon i all sin bräcklighet var starkare än de «tarka, ty hon förmådde med sin kärlek upplösa motsatser, dem intet mannaförstand kunnat bilägga, detta, att sa många före sett henne öfver .hufvudet och trott, att hon var obetydlig, derför att hon intet hade att pråla med, det, säger jag, gör sannerligen icke Eleters triumf mindre. Snarare tvärtom. Yäntade nyheter i svenska bokmarknaden. I dessa dagar har man, enligt hvad red. erfarit af den aktado firman, att från P. A. Norstedt och Söners förlag emotse födande vigtiga arbeten. Första delen af &gt;C. T. Odhners » Gustaf III: s historia », det verk hvarpå förf. nedlagt så många års forskningsmödor. En ny del ar F. F. Carlsons * Carl AII » samt Boströms föreläsningar i religionsfilosofi. Efter det muntliga föredraget Redigerade och utgifna af Sigurd Ribbing (520 halfspaltiga sidor) .Utländsk literatur. » Les filles de John Bull. » För läsarne af det i fjor äfven i svensk drägt utkomna arbetet » John Bull et son ile » torde det vara en angenäm nyhet att en fortsättning af de pikanta skildringarne nyss under ofvanst&amp;ende titel lemnat pressen. Äfven detta verk lär vara att förvänta i svensk öfversättning. Förbehållande oss att i ett kommande häfte möjligen meddela ännu ett eller annat utdrag ur originalet, skola vi i dag återgifva något som sär-skildt bör intressera med anledning af Strindbergs uttalanden i häftets första artikel. Att en i och för sig frisk och sund friskara — den som yrkar rättighet för qvinnan att, icke mindre. ' in mannen, få tillgodogöra sin begåfning och sin arbetsförmåga — hos oss råkat i händerna på en förment frälsningsarme, Ibsen och hans imitatörer, hvilka förr eller senare skola fastna i en återvändsgränd, förefaller oss alldeles påtagligt Reaktionen måste förr eller senare komma.
R:dr 14,160: 11. samt dess behållning vid samma års utgång R-dr 1,726,220 6T. och då härifrån afräknas beloppet af under året verkställde afskrif ningar af äldre balanserade fordringar, » 1,621: 19. uppgick fondens behållna tillgång vid 1863 års slut till R:dr 1,724,599: 42. hvaruti ingå osäkra fordringar af tillsammans 201,881 R:dr 15 öre, eller 7,742 R:dr 64 öre mindre, än den för dylika slags fordringar uti 1863 års ingående balans upptagna summa. Till närmare upplysning om Manufaktur-diskont-fbndens ställning under revisionsåret, bilägges härhos ett deröfver upprättadt kapitalslut. Då vid början af år 1863 den uti § 8 af det för Manufaktur-diskonten gällande reglemente af den 8 Februari 1844 föreskrifna årliga fördelning af fondens lånetiilgångar för förstnämnda ar uppgjordes, beräknades fondens säkra fordringar tillika med behållningen i Rikets Ständers Bank samt under året inflytande intressemedel uppgå till ett saramanlagdt belopp af 3,918,638 R:dr 95 öre. Sedan härifrån afdragits dels ränta å fondens kreditiv på Banken, dels förvaltningskostnader, dels pensioner och gratifikationer till f. d. tjenstemän och betjente vid Stämplingskontoren i Stockholm, Göteborg och Norrköping samt f. d. stämplingsförrättaren i Nyköping, dels ersättning till Rikets Ständers
I Utslag den 18 Juni 1858 förklarade Kongl. Hofrätten: att vid ofvanupptagna förhållande och med afseende å beskaffenheten af den ifrågavarande försummelsen Kongl. Hofrätten funne någon felaktighet i anmärkta hänseendet icke ligga Rådmännen till last, i följd hvaraf åtalet icke kunde till något ansvar för dem föranleda; hvaremot Borgmästaren, hvilken såsom Magistratens Ordförande borde anses hafva ensam varit till försummelsen vållande, jemlikt Usta Kap. 12:te § Rättegångsbalken, fälldes att derför böta tjugu Riksdaler Riksmynt, till treskiftes emellan Kronan, Advokat-Fiskalen och Grenna Stad, — dock så att den lott af Stadens andel, som bort Borgmästaren tillfalla . i stället komme att gå till Jönköpings Läns Lazarett. Detta Kongl. Hofrättens Utslag har icke blifvit å någondera sidan öfverklagadt. Hos Rikets Ständers Justitie-Ombudsman hade Arbetskarlen Carl Peter Andersson Fribuss år 1856 klagat deröfver, att Domhafvanden i Wallentuna Härad föregående året låtit gripa och inför nämnda Häradsrätt ställa Fribuss under tilltal för stöld, hvarjemte Fribuss väckte anspråk på ersättning efter Tre R:dr 16 sk. Banko för hvarje dag han, genom förlusten af sin frihet, varit urståndsatt att försörja sin hustru och fyra minderåriga barn, eller tillhopa Etthundra R:dr Banko, samt dessutom Tretton R:dr 16 sk. samma mynt för lösen af Protokoll, resor, tidsspillan och besvär i och för klagomålets anhängiggörande.
De derom afgifne fö bindelser 6 Sk^itievärderingar, Städje rätts undersökningar och Bevis öfver deponerade Skatte-köpsoch Städje-“Skillingar 6 __ Utslag och Resolutioner samt Iuquidationer öfver Kronofo rdringar, hvardera arket 12 —• Privilegier, Resolu ioner eller Tillståndsbref med rättighet till Be.gverks , Mapufacturers, finbladig^ Sågars, Pappers och andra Bruks anläggande , Handels och Handaslojders idkande m. m. som kan komma under namn af Priviligiera !e Inrättningar till Effecters och Varors förfärdigande eller förädling , Charteras efter följande Glassér: l;sta Classen R:dr 5 * a:dra Dito ♦ —- 10. 3:dje Dito ♦ — 15* 4,: de Dito ♦ 2 0. 5:te Duo ♦ — 6;te Dito ♦ — a» 7:de Dito ♦ 40. 8:de Dito * •— 50. Bihang till Riks. St. Prof. 1817-1818.5:te Sami. Betänkanden. allt eftersom förrbemälte Collegier och Verk, med afseende å Inrättningarnes vidsträckthet och förmodade större afkastning, pröfva dem vara förmånlige. Och varder Kongl. Maj:ts Hofoch ÖfverRätter samt Collegier och flere vederbörande, sorn äga till slut förhjelpa enskildte personers angelägenheter, förbudet att genom Expeditionssättet minska Kongl. Maj ts och Kronans inkomst af ChartaSigillata? utan bör, i fall Beslutet expedieras genom Bref, ProtocollsUtdrag, eller påskrift å Handlingarne, så stor ChartaeSigillaiseStärnpel nyttjas, sorn, efter hvad nu stadgadt är, derå belöper; Communications och Inhibitions Resolutioner härifrån undantagne. §. 8.
S 48 o Nr Något o m tvätt o c h tvättanstalter; af Mathilda Langlet Bara en liten huskur; af Elisabet Ström En kvinnans värld; af Elena Behagets gåfva - Barnens julglädje; af En barnavän Steriliserad mjölk; af V. Nauckhoff. Artighet; af Ellen Bergström Kvinliga telegrafister; af en f. d. telegrafisi ... Blind moderskärlek: Vid brasan; af — b — Betlehemsstjärnan; af K. A. Hagström Pappa kommer; af Gurli Linder (med teckning af Jenny Nyström) Att taga o c h att gifva; några ord af Helena Nyblom Noveller, s k i s s e r och 48 48 49 49 49 49 50 50 51 51 52 52 52 kåserier: Husets hjärta 1 Z a m; en konstnärshistoria af Henning Berger; bel. med hedersomn. vid Iduns stora pristäfl. 1 » Eucalyptus globulus »; ett reseminne af E 1 Fågel Fenix; berättelse för Idun af Mathilda Lönnberg. Bel. med hedersomn. vid Iduns stora pristäfling 1 — 12 Vid sjukbädden; skiss för Idun; af Alvar Sten 2 Oförgätliga ord; ett minne, upptecknadt af Mathilda Roos 3 Ur spåret; skiss af Richard Melander. Bel. med hedersomn. vid Iduns stora pristäfling.
Hans Excellence Herr Grejven och LandtMarskalken föreslog, att enär, efter hvad RiddarhusSecreteraren upplyst, något hinder nu mera icke mötte för protocollens utdelning i RiksgäldsContoret, Herr Munck af Rosenschölds ifrågavarande hemställan således icke torde erfordra vidare åtgärd, utan få förfalla. Bifölls. Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard: Sedan, enligt den upplysning Herr RiddarhusSecreteraren lemnat, ändamålet med min Den 17 Mars f. m. hemställan vunnits, anser jag den vara bifallen och således icke kunna förfalla. Företogs till pröfning ConstitutionsTJtskottets den 26 sistlidne November under N:o 54 aflåtne, och den 4 derpå följde December eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, med förslag till bestämmande af viss tid på året för Rikets Ständers Lagtima sammanträden. Herr von Hartmansdorffj, August: Jag anser det visserligen vara föga tjenligt, att nu göra anmärkningar vid ett Memorial; dock torde det vara bättre, än att till Grundlagsenlig behandling lemna ett ofullständigt förslag. Vid det förevarande äro tvänne anmärkningar att göra. Den första nemligen: att här blifvit bibehållne orden ”hvart femte år,” som finnas i den nu gällande Grundlags-§:n, och hvilka beständigt föranledt till tvister. Om derföre i stället ordet Calender-år, i fall det går an att i Grundlagsspråket införa det, begagnades, tror jag, att all anledning till olika meningar skulle undanrödjas; och den andra: att October månad är en otjenlig tid för Riksdagars början, emedan flyttningstiden för Tjenstehjon då inträffar, och det då är angeläget för Landtmannen att få vara hemma. Jag tillstyrker derföre, att antingen förändring i dessa omständigheter måtte ske, eller ock det hela ogillas. Den 17 Mars f. m. Grefve Horn, Claes Fredrik:
Jag tyckte mig hora allmän^ hifall till Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition, hvilken egenteligen innehöll detsamma , sorn Hans Excellence Grefve Mörncrs fprslag. Herr Lefrén: Jag får vördsamt hemställa till Herr Grefven och Landtfylarskalken , ont icke jag anmälte mig, innan beslutet fattades. Jag tror, att uti en sådan fråga sorn denna Jkan det ej vara skadligt, att maq sätter prick, öfver I. Jag vet ej, hvarföre maq med en, vague terme, så som Hans Excellence Herr Grefve Mörner föreslagit , skulle halka öfver det jag yrkat , att nämligen säga : att det vore Konungeqs rätt, att afslå dessa CreditupplagSkulle R.idder$kapet och Adeln ej finna mitt förslag riktigt, så önskar jag åtminstone, att ej halfmesure i anledning deraf måtte vidtagas. Jag anhåller således om proposition , hvarigenom uttryckas att Konungen äger rätt, att afslå dessa Credit-upplag. Herr Uggla: Jag bestrider på det högst», (fen prick öfver I gom Herr Lefren yrkat, Som jag , på sätt min Utskottets Utlåtande bilagdo, serskilda mening närmare innehåller , ej deltagit i det tillägg Utskottet gjort vid första punkten , så hämtar jag deraf ett så mycket kraftigare stöd att bestrida den förändring j Sjette punkten Herr Lefrén r.q framställt. JJanst Excellence Herr Grefve Marner; Jag. t^or att jag blifvit missförstådd, då man ansett Ben 14 Augusti et m. 535 det förslag jag gjort, innehålla en vague terme. Jag tyckte det ej vara lämpeligt säga att Kongl.
Klein körde förut med sin goda trafvare. ”Sträck ut, sträck ut, min gångare god; låt se om du är af Sleipners blod!” gnolade han förnöjd och svängde upp på fru von Horsts gård. Maria stod redan resfärdig, och mamma tillsurrade den sista shawlen, med många förmaningar att akta sig för aftonkylan, då doktorn visade sig i dörren. ”Förträffligt! Redan färdig, min fröken! Vi ha straxt alla slädarne här.” Fru von Horst ville nödvändigt följa med ut; men detta afstyrkte Klein, som försäkrade ganska ifrigt: ”Behöfs alldeles icke, bästa fru von Horst; er helsa tål ej att dröja i den kalla luften. Jag skall nog se om fröken. – Och med det artigaste leende i verlden läste han igen dörren, tog Marias hand, och förde henne i slädan; men här sysslade vår doktor så länge med knytning och instoppning af slädfällen, att hela karavanen redan var förbi, då han ändtligen slutade. ”Skynda er, kära herr doktor; vi komma efter alla de andra.” ”Har ingen fara, goda Maria! Om ni vill, skola vi köra förbi dem alla.” Och som en blixt bar det af. Innan Maria hunnit draga andan, var redan hälften af slädarne bakom dem. ”Nå, min fröken, ser ni att vi ej blefvo efter!” var Kleins första ord till sin granne. ”O! ni har en förträfflig trafvare; men hvem är den der herrn, som reser ensam i bredslädan?” ”Er gamle bekante, doktor Faxe. Han är dock så inbonad i pelsverk, att man ej ser till hans eget värda jag.” Den tjocke herrn vände sig nu om. – ”Hör, bror,” sade han till Klein, ”din nya trafvare är visst god; men mot min går han icke upp, tror jag, sa’ gubben D–t i verlden. Skulle du ej hafva lust till ett vad? Sjön är blott en half mil, och en bål består den som tappar, att drickas vid återkomsten till staden.” Klein lutade sig ned till Maria, och frågade: ”Är ni rädd för en så hastig fart, så nekar jag?”