Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
RegeringsFormen föreskrifver, godkänna. Föredrogos å nyo och gillades följande f>ån nedannämnde Utskott inkomne, samt den 20 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtanden; Frän Stats-Utskottet; Af den 16 dennes; Nio 542, öfver gjord Motion o,m nedsättning af Quarantainsafgifterne vid Känsö för Svenske Fartyg. Fran Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten: Af den 10 dennes*. N:o I anledning af gjorde anmärk ningar vid Utskottens, förut meddeldte.Betänkande, angående Communications öppnande med GMfivare JerumaimsBerg i Luleå Lappmark. 2 5 o Den 33 Oclober e. m-, Från Statsoch BevillnirigsUtjkotten; Af den 16 dennes. Öfver gjorde anmärkningar vid,1 Utskottens förut meddeldte Betänkande, i anledning af Kongl. Majus Nådiga Proposition orri exr tia Grufvebjelpen i Stora Kopparbergs Län, Fran Lag Vtjkottet: Af den 13 dennes: N.o 199. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut afgifne Betänkande, angående yrkad företrädesrätt för Jordägare, till betalning af Brukares lösa egendom. Vid förnyad föredragning af Lagutskottet» den 13 dennes under N:o 200 afgifne, samt den 20 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, angående Jordägares rättighet till Arrendators afhysande när ArrendeContract ej uppfyllesj fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af de öfrige 3:na RiksStånden bifallit, för dess del dervid låta bero. Företogs till pröfning LagUlskottets den 13 dennes under N:o 201 afgifne, samt deri 20 derpåiöljde eftermiddagen pä bordet lagde.
På sätt ofvan är omförmäldt, har Kongl. Maj:t, under den 24 nästlidne Februari, till Rikets Ständer afla tit serskild Nådig Skrifvelse, angående bestämmande af stadigvarande tull-afgifter å spanmål, i afseende hvarå Kongl. Maj:t i Nåder yttrat, att, sedan Rikets sist församlade Ständers underdåniga anhållan, att å spanmål en för fern år oföränderlig införsels-tull måtte bestämmas, af uppgifne orsaker hittills icke kunnat af 12 Bevillnings-VIskottets Betänkande, JY:o 21. Kongl. Majit till verkställighet befordras, Kongl, Maj:t likväl nu, och ehuru, enligt Regerings-Forniens 60 §, det af Kongl. Majit allena beror att, efter omständigheterna, reglera tullen å inkommande och utgående spanmål, ville till Rikets Ständers ytterligare ompröfvande öfverlemna denna fråga, på det Rikets Ständer, i sammanhang med Tull-bevillningens allmänna reglering, måtte ega tillfälle att äfven om spanmåls-tullen sig utlåta, hvarefter de beslut, som derom blefvo fattade, kunde erhålla tillämpning från samma lid, då den nya Tull-taxan träder i verkställighet, och förblifva gällande under derpåföljande fem år; dock att, enär det icke af Kongl. Majit berodde att nu, till följd blolt af en genom Rikets Ständer yttrad önskan, hell och hållet upphäfva de rättigheter, som innefattas uti Grundlagens åberopade stadgande, den tull-bestäinmelse, hvilken, enligt Rikets Ständers omförmälde anhållan kunde komma alt ega rum, endast blefve att anse såsom ett reglementariskt stadgande, hvars gällande kraft vore inom berörde tid af fem år begränsad. Jemte det Kongl. Majit sålunda, och på i öfrigt anförde skäl, förklarat
Då Kongl. Maj:t och Kronan eger cavent i den Mästare, som gifvit arbetaren försvar, synes det högst besynnerligt, att alla de Mästare, bos hvilka arbetaren under årets lopp varit sysselsatt, och som möjligen kunna vara tio eller än flera, allesammans skola vara pligtige att ansvara för hans Krono-utskylder, de som ej gifvit honom försvar, lika med dem, som lemnat honom sådant, ty någorstädes måste arbetaren naturligtvis vara skattskrifven. Till hvilket tracasseri skall detta ej föranleda vid Krono-utlagornas indrifvande? Det Höglofl. Utskottet har säkerligen ansett sig genom tillägget bevara Kronans rätt mer än den varit hittills, då det ansett Mästare, som ej försvarat arbetaren, böra ansvara lika för utskyldernas erläggande, som den, hvilken lemnat detsamma , men just genom mängden af dessa ansvarsskyldige blir säkerheten destomindre, emedan den ene skall visa från sig till den andre, hvarigenom en fördröjd incassering af Krono-utskylderna och mångfaldiga processer blifva en gifven följd. Vid fabriker, der en mängd arbetare, hundrade och derutöfver, äro sysselsatte och hvilka tidt och ofta flytta, kommer denna nya ansvarsskyldighet alt på ett högst kännbart sätt drabba idkarne, då det ej är möjligt att innehålla något af arbetarnes arbets-förtjenst, emedan de nästan alla 32 Bevillnings-Utslcottets Betänkande IV:o 3g. ”äro skuldsatte.
Majits Befallningshafvande i Jern tians län samt Förste Landtmätaren derstädes, Sandström meddelade fördelaktiga vitsord i afseende å hans kunskaper, skicklighet och uppförande, för sin del lika med Kongl. Majits Befallningshafvande, tillstyrkt Nådigt bifall å ansökningen. Sedan Statskontoret, fått. sig genom remiss anbefaldt att häröfver afgifva underdånigt utlåtande, hade, uti skrifvelse den 13 innevarande månad, Statskontoret i sådant afseende i underdånighet anfört, att, ehuru sökanden, jemlikt handlingarne, blott är 43 J år gammal och icke tillbragt längre tid än omkring 24 £ år i Statens tjenst, samt alltså de för pensionsrätt å Allmänna Indragnings-staten, i afseende å lefnadsoch tjenteår, genom Kongl. Brefvet den 12 November 1823 föreskrifna vilkor icke blifvit af honom på långt när uppfyllda, Statskontoret likväl, helst sökanden, hvilken i sin egenskap af Kommissionslandtmätare icke innehade någon aflöning på Stat, ej heller, enligt hvad Statskontoret inhemtat, är delägare i Civil-Statens Pensions-Inrättning och således ej kunde från denna Inrättnings kassa påräkna något understöd, funne sig äga full anledning i underdånighet tillstyrka att Kongl. Majit, i anseende till de i förevarande fall förekommande särdeles ömmande omständigheter, täcktes vid instundande Riksmöte i Nåder föreslå Rikets Ständer, att Kommissionslandtmätaren Sandström må, efter erhållet afsked, få uppföras å Allmänna Indragnings-staten till åtnjutande af pen - Bil. N:o 5 till Kongl. Ma/':ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. U sion med det belopp, som för nämnda klass af tjenstemän är bestämdt, eller Niohundra Riksdaler årligen.
St:r, anser K. M:s ofvanförmälde Förslag icke vara antagligt, i anseende till dess strid emot K. Brefvet d. 23 Sept. 1688, kan jag likväl icke förneka att, enl. mitt förmenande, de uti den Nåd. Propos. omförmälde missförhållanden tarfva rättelse och äro af allt för stor vigt, att af E. St:r lemnäs utan vidare upmärksamhet Det kan omöjligen vara med det allmännas fördel förenligt, att Statens tjenster innehafvas af personer, som oftast lemnäs utan annan lön för sin möda, än en i hvarje 394 Den 29 November f. m. hänseende osäker anvisning på framtiden. Att de embeten elier tjenster, hvarom i 36 §:n Eeg.F. förmäles, under längre tider förvaltas efter förordnanden, som kunna återkallas med samma lätthet, som de gifvas, synes dessutom illa öfverensstämma med grunden för Eeg. F;s stadgande i nyssnämnde §. Otvifvelaktigt måste förr eller sednare beredas någon utväg att entlediga den tjensteman, som genom obotlig sjukdom blifvit urståndsatt att någonsin bestrida sin tjenst, helst jag storligen fruktar, att förhoppningen om den obotligt sjuke tjenstemannens beredvillighet, att sjelf taga afsked, då hvar och en gerna i det allra längsta hoppas förbättring och önskar att, efter återvunnen helsa, återinträda i sin förra verksamhet, samt, dessutom hvad den svagsinte beträffar, icke kan ega rum, skall i de aldra flesta fall befinnas vara falsk. Efter min tanke kan dock det af K. M. åsyftade ändamål vinnas äfven under noggrannaste iakttagande af gällande Grundlagars bud, och de vigtiga inkast, som föranledas af det K.
Ut supra Lx krotocollc», 6. 8i1verstolge. tltbrag af prokoesllet, hållet hos Höglofl. Ridderstapet och Adeln, wid Urtima Riksdagen j Örebro den 20 Juni» 1312. S. D. O^einitteradcs till Stats, Utskottet. Kongs. Majus Nådiga Proposition till Riksens Ständer VM inrättande af ett Invalid,hus. Lag Utskottet. Kongs. Majus Nädiga Proposition till Rik, sens Stander, angäende straff för Swensta under, sätare, hwilka utan Konungens tillständ söka ellkk antaga tjenst hos främmande Herrskap. Ut supra. Lx krotocoUo, Den 20 Junii. 743 Utdrag af protokollet, hältet hos Häglof!. Ridderstapet ocl) Adeln wid Urtima * Riksdagen i Orebro den 22 Junii rgra. 6. 8i Iverstolpe. Ut, S-D. bifölls Stats-Utskottets den 17 sistlcdne Junii pä Bordet lagda Betänkande, i anledning af Herr Amiralen Friherre Rudolf Cederträ ms förslag om rättighet för Kongl. Majit att, händelse landet sjelfständighet skulle hotas af främ, mande magt, öppna Inrikes län mot Stats-Obligationer med ränta eller annuieter, till belopp af 4 a ; millioner Riksdaler, eller om denna Summa icke skulle kunna till fullo erhällas, upptaga resten säsom Krigsgärd, hwilken aswen kommer att med Stats-Obligationer liqwideras. Ot supra kx krotocollo, O. 8 il verst olge. Utdrag af protocollet, hället hos Häglof!. Ridderstapet och Adeln wid Urtima Riksdagen i Örebro den io Juniii8i2. SD. -^os Höglofl.
Fruktan för tanduttagningen är betydligt öfverdrifven, ty numera hafva tandläkarne till sitt förfogande så fulländade instrument och så förträffliga medel för såväl lokal som .allmän bedöfning, att densamma ej behöfver förorsaka någon smärta. För att förebygga de faror, som kunna uppstå som en följd af en oregelbunden tandställning, måste tandreglering i erforderliga fall verkställas, då barnen nått lämplig ålder. Af det of van sagda kunna vi möjligen äfven förstå, att det fordras tandläkarens erfarenhet för att afgöra, hvilken behandling i det eller det fallet är den lämpligaste. Har ni därför vändt er till en skicklig tandläkare, så var äfven öfvertygad om att den behandling, han föreslår, är den lämpligaste. Om vi nu sammanfatta det föregående, sä blir bästa sättet att sköta sina tänder: Använd en lagom hård tandborste, på hvilken borsten stå i niguagformade, glesa rader, ty då äga de bättre förmåga att tränga in mellan tänderna. Därför bör tandborsten också föras i tändernas längdriktning. Borsta så- väl yttersom innersidor samt äfven tuggytor. Viktigast är det att väl rengöra munnen om kvällarne, så att matrester o. d. ej få tillfälle att under nattens lopp stanna kvar mellan tänderna och alstra syror. För att förhindra denna syrebildning och döda bakterierna fordras användandet af ett kraftigt verkande, dock ej giftigt munvatten, hvaraf man tager iagoin verskottet vandra i egen ficka i och för uppfyllandet af någon hjärteönskan. Nej, mig visades från första stunden det förtroende, att jag ville samarbeta till husets bästa och ej slösa penningar på onödiga saker, utan i stället försöka att inskränka de årliga utgifterna, utan att vara snål; och detta fastän vi hade råd till att lefva större — för att genomföra en ädel princip. Därför fick jag komma, när jag ville, och begära mina 25 k 30 kronor i stöten, för hvilka jag naturligtvis noggrant fick redogöra. Af summan bestred jag äfven löpande-omkostnader för kläder och diverse, hvilka bokfördes öfversiktligt; och vid hvarje månads slut fick jag först och främst igen summan för dessa poster, så att de i min mans böcker antecknade hushållspengarna verkligen alltid kommo på hushållet.
St:r borde förbehållas redovisning för BeklädnadsCassorne vid hvarje Riksdag. 156 StatsUtskottets Med hänvisning lill K. Instruction för BeklädnadsDirectionerne vid Indeldte InfanteriRegenienterne, af den ii Julii 1822, får Utskottet upplysa. att den antagne slitningstiden endast utgör en beräkningsgrund för bestämmandet af så väl Kronans bidrag som Rotehållarnes afgift till BeklädnadsCassorne, men att det ej, i följd deraf, är absolut nödvändigt, att, efter hvarje förlopp af sådan tid, en ny Mundering skall uppdragas, utan beror det på hvarje Regementes CekläduadsDireetion, i hvilken tvänne Rotehållare alltid äro Ledamöter, alt tillse, det efter bchofvet nya Persedlar anskaffas. Att den beräknade slitningstiden af 3 år varit nog korrt, derom vittnar så väl möjligheten att i BeklädnadsCassorne samla någon behållning, som K. Mits Nåd. förslag att till 4 är förlänga denna lid, efter hvilken Anslaget härefter kommer alt beräknas till 71,000 R:dr årligen, enligt hvad Utskottet förut föreslagit och nu ytterligare till R. Sltrs bifall hemställer. Möjligheten att ytterligare förlänga beräkningen af Slitn-ingstid förmodas väl af Utskottet, som tagit kännedom af BeklädnadsCassornes i LandtRänterierne innestående Behållningar, hvilka för en del äro större, men vid andra obetydliga; men Utskottet har i detta afseende ej ansett sig kunna bestämdt föreslå hvarken Sky eller 6 å 8 År; utan har Utskottet endast kunnat till R. H. St:r hemställa: • att R. St:r hos K. M:t i underd. begära, att vid nästa Riksdag fullständiga utredningar öfver det då varande förhållandet i delta afseende må R. Sttr Betänkanden, N:o 23g. 157 meddelas, för att vid då skeende Statsreglering tagas till grund för BeklädnadsAnslagets bestämmande, tilläggande Utskottet nu, förslaget 0111 underd. anhållan, att då, för II.
Han pekade på den rysliga gestalten, som hvilade framför altaret på den svartklädda katafalken, på honom, som de mördat – och vid hans ande, som nu med alla änglar, helgon och blodvittnen kring lammets tron förkunnade Guds ära och homoiusions sanning, besvor han dem att återvända till den enda saliggörande läran. Medan han talade så, mumlade de bundne kättarne till hvarandra: – Mod, mod! Var stark i tron! Förlossningen nalkas! – Hustru, bäfva icke, hviskade en man till qvinnan vid sin sida. – Se på honom! På honom vid hörnpelaren! Ingen fruktan i hans åsyn! Han skall bevittna vår seger. Vid en af hörnpelarne till tvärskeppet stod en man, hvars ögon oafvändt varit fästa på de bundne. De hade i honom igenkänt den fremmande predikant, som uppträdt i kalkstensbrottet – Athanasios. När Petros talade, var det icke till honom de lyssnade. Från Athanasios’ läppar strömmade ord, ohörbara för alla andra, men ej för dem. De lyssnade till honom. Och när Petros uppmanade dem att med högan röst förklara sin öfvergång till Homoiusion, svarade de med högan röst ett samfäldt nej. Detta nej efterträddes af ett doft sorl från den församlade menigheten, ett sorl af häpnad och förskräckelse öfver deras hårdnackenhet. Efter några ögonblicks tystnad sade Petros med sorgsen och allvarlig stämma: – Herren skall icke tillåta, att hans lära försmädas. Han håller stjernorna i sin hand, himmelen och jorden äro honom underdåniga, naturens magter äro hans trälar, han råder öfver döden som öfver lifvet. Med under har han bevittnat sin sanning för våra fäder, och den kraft, som uppväckte enkans son i Nain, som uppväckte Lazarus och gjorde tecken genom apostlarnes händer, strömmar ovansklig med den helige Ande genom hans kyrka. Kristtrogne, bestormen Gud med böner om ett under, på det att de förvillades själar må återföras från förtappelsens väg! Bedjom, att jag, hans ringa tjenare, må blifva verktyget, som uppenbarar hans herrlighet!
Enligt förut skedd pålysning sammanträdde Rödöns socknemän och kyrkovärden Nils Jonsson från Bjerte fullmägtig för Näskotts socknemän för att öfverenskomma med tillkallad fullmägtig för Aspås socken neml. bonden Eric Johansson från Lien, om och huruvida ej äfven Aspås socknemän enligt gjord begäran finge förena sig med Rödöns och Näskotts socknemän om deras antagna examinerade barnmorska Ingeborg Lif. Härom discuterades både väl och länge, men då Rödöns socknemäns tankar voro delade, så att somliga ansågo det nödigt att barnmorsskan Ingeborg Lif kunde betiena alla tre socknarne, men andra åter att detta district blefve för vidsträckt så att hon ej kunde medhinna det, så måste omröstning ske, för att få utrönt huruvida de voro flera, som voro för denna förening eller icke. Men innan Rödöns socknemän skredo till omröstning, ville de att willkoren, på hvilka Aspås socken skulle få förena sig med Rödöns och Näskotts socknars om barnmorskan, vare bestämda, willkoren blefvo då, att hvarje hemmansegare inom Aspås socken, skulle betala till barnmorskan en årlig lön af en kappe korn och 12 skillingar r.g:s på hvarje hemmansrök, och skulle Aspås socknemän föröfrigt betala sin andel uti de påkostnader, som Rödöns och Näskotts socknemän gjorde för barnmorskan Ingeborg Lif vid hennes vistande i Stockholm för inlärandet af barnmorske konsten, äfven gick Aspås fullmägtig på att Aspås socknemän sin andel ville bidraga till en boningsplats anskaffande åt barnmorskan uti Säther, Österkälen eller Trållsåsen. Derefter skred man till omröstning, hvarvid fjorton voro emot att Aspås socknemän skulle få begagna barnmorskan och fyra för det. Kyrkovärden Nils Jonsson var för det att Aspås socken skulle få förena sig på ofvanstående villkor med Rödöns och Näskotts socknena om barnmorskan. Rödöns socknemän ville dock förhöja barnmorskans lön så att hon skulle få en kappe korn på hvarje hemmansrök i stället för 12 sk. som hon förut haft.
Ad:s pröfning underställas. Enahanda stadgande gälle, derest någon Ridd.Sekret., som med nämnde syssla icke förenar embete i Statens tjenst eller publik befattning, vill emellan riksdagar i sådan tjenst eller befattning ingå. De öfrige Riddarhusets Ordinarie tjenstemän varda, så väl under som emellan riksdagarne, efter i officiella Tiduingen om de yppande ledigheterna införd kungörelse, på sätt ang:de Ridd.- Sekret.-sysslan här ofvan stadgadt tinnes, af Direkt, antagne, samt genom prot.utdr. i sysslorne stadfästade. Efter godtfinnande eger Direkt, att antaga Riddarhusets Extra-ordinarie tjenstemän, dock iakttages härvid ovilkorligen, att så väl Ridd.Sekret., som alla öfrige Ordinarie och Extra-ordinarie tjenstemän, böra vara af_ Adlig börd, eller ock äldste söner af de sedan 1809 adlade Alter, och kunna förete sådana Akademiska vittnesbörd, som erfordras lill inträde i K. M:s Kansli eller i rikets Hofrätler och Collegier; hvarjemte Ridd.Kamereraren bör anskaffa antaglig borgen för upbörden. Visar någon Riddarhusets tjensteman vårdslöshet eller försummelse i sin tjenst, varde han derföre af Direkt, varnad; skulle rättelse derigenom ej vinnas, må den felaktige af Direkt, suspenderas från tjensten, på högst Irenne månader, med förlust af motsvarande lön. Låter han sig ej "heller deraf rätta, eger Direkt, att suspendera den felaktige från tjenst och lön till nästa riksdag; ankommande då på R. o. Ad:s pröfning, om han vidare vid sysslan må varda bibehållen. § 12- Direkt, må ej förändra de, enl. faststäld Stat, för Riddarhusets tjenstemän anslagne löner, arvoden och hushyror, ej heller någon ny syssla med eller utan lön inrätta, emedan sådant af H. R. o. Ad. ensamt befor. G4 Den 17 Maj. § 13.
Svin uppfödas lill betydlig mängd uti de seminanta delarne af Länet, och äfven annorstädes för husbehof; och träffas deraf på många ställen ganska goda racer. Antalet på Svinkreatur har blifvit, förminskad efter i83o års mixväxt och under hränningsförbudet de påföljande åren; så att Svin för närvarande äro 1 högt pris Af Fjäderfä finnes i allmänhet Gäss och Höns—*• Gåsafveln är icke obetydlig på Södra Dalds-Land och å slättbyggden af Westergöthland, utan lemnar årligen öfverskott till afsalu Att Boskapsafveln tilltagit öfver hufvud, om icke fullkomligen i bredd med jordbruket, åtminstone betydligt, visar sig af alla förhållanden och är äfven naturligt, då dessa Näringar hafva på hvarannan en beständig vexelverkan, så att den enas förkofran gifver medel vid handen till den andras. Om och huruvida bränvinsbränniugen bidrager till Boskapsafvelns utvidgande kan vara svårt att afgöra; Likväl synes gifvet att den icke är ett nödvändigt vilkor för Boskaps-skötselns bestånd, och att kreaturs-racerne snarare försämras, än förbättras, genom njutningen af drank, ehuru det är onekeligt att denne i knappa foderår, eller på orter sorn hafva ringa hötillgång, lemnar betydligt understöd åt Ladugården; dock gör den utan tvifvel mästa nyttan vid svinkreaturs uppfödande - *9 Boskapsskötselns afkastning i Länet torde nu mera fullt svara emot behofvet för det hela, fastän allmogen uti de magra, mycket befolkade, trakterne söderut årligen inköpa både Hästar och Hornboskap från andre Län, ty genom försäljning från l)ahls-Land anses förhållandet jemnadt; och i öfrigt förer allmogen ett sparsamt lefnadssätt öfverallt för att kunna sälja något af lefvande kreatur samt ost, smör och andre victualier, derå priserne under de sistförflutne åren varit någorlunda fördelaktige för säljaren.
Som det af Utskottet tillstyrkta förslag är i allt ändamålsenligt* yrkar jag äfven bifall derå. Herr Hjerta, Gustaf: Jag har undvikit att yttra mig angående Artilleriets organisation, icke derföre att jag gillade den nu föreslagna, men för det jag ansett omöjligt uträtta något emot den pluralitet, som inom Ridderskapet och Adeln beslutar i dessa frågor. Den, som minnes, att 1816 års Artilleri-organisation grundade sig på den sats, att vi då hade för mycket Artilleri, och nu ser, att man vill öka det vida derutöfver, och icke är belåten med den tillökning i anslag man fått genom indragning af ett helt värfvadt Regemente, hvars anslag tillfaller Artilleriet, måtte äga tillräckligt bevis på, att så väl denna, som 1816 års, organisation endast utmärker ett begär att göra om och förändra. I afseende på deta här föreslagna hushållsprincipen, tror jag, att det blir den dyraste häst för försvaret D«' ii 7 O c lo ber é. in. 20 t man kan anskaffa, som blott i fredstid kostar 7^ tunnor spannmål, och således naf tunnor, i fall man beräknar krig att inträffa hvart i5:de år. Den rälta principen måtte vara alt spara i fred, så alt man kan köpa under krig hvad som för utförandet deraf behöfves. Härvid förekommer derjemte en annan besynnerlighet, som visar, huru föga man öfvertänkt hela planen. Nu tar Staten med ena handen 7i tunnor för alt slippa häst, och ger med den andra 7^ tungor för att få begagna den. Om man i stället ökat Artilleriets hästantal med i5 å 20, skulle desses begagnande hela året om kunna gifva större öfning åt manskapet, än det nu föreslagne större hästantalet, sorn endast blir tillgängligt för 6 veckor, marchtiden derunder inberäknad och således ej stort öfver en månad, samt visserligen icke medför någon besparing, då man äfven beräknar kostnaden för det manskap, som skall användas i och för hästarnes afhämtning och nedsändning. Jag anhåller derföre, att få reservera mig emot det beslut Ridderskapet och Adeln nu går att fatta. Friherre af Nordin1:
Herr Doctor af Wingård , att han medgåfve , det Collegerne äro , efter nuvarande spannmålspris, illa lönte; men Herr Biskopen anmärkte, att den tiden då 2 5 tunnor spannmål föreslogos af Kongl, Uppfostrings-Comitén i lön för den yngste Collega , spannmålstunnan gällde dubbelt mot det värde, hvartill den för närvarande uppgår; 5:o Kyrkoherden m, in. Herr Magister Lyth , att han förenade sig med Herr Kongl, llof-Predikanten Dillner, under en på erfarenhet byggd öfvertygelse om otillräcklighe-, ten af Collegernes löner; 6:0 Dom-Prosten m. m. Herr Doctor Fel. lenius, att efter den lönereglering , sorn sist blifvit vidtagen, Collegerne väl fått någon tillökning ; men anmärkningsvärd! vore det, att Rectorernes och Con-Rectorernes löner, långt ifrån att hafva blifvit ökade, tvärtom betydligen förminskades; 7:0 Dom-Prosten m. m. Herr Magister Heurlin, att han, med fullkomligt erkännan? Allm. Bcsv. o. Oec. Utsi. Uil.