Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då en längre tid numera förflutit, sedan Rikets Ständer, på sätt ofvan förmäles, hos Kongl. Majit framställde sin önskan om en revision af lagarne angående edgång, ulan att någon påföljd deraf sedermera försports, men behofvet af en sådan förändring qvarstår oförminskadt, och det vid innevarande riksdag blifvit från flera håll uttaladt, i hvilka delar densamma för det närvarande mest påkallas, anser sig Utskottet böra tillstyrka, att Rikets Ständer mätte i underdånig skrifvelse till Kongl. Maj.t, med anmälan om de dsigtcr i frågan, som här ofvan blifvit af Utskottet framställda, anhålla, att Kongl, Maj.t täcktes, jemte 6 Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.- Utslc. Betänkande N:o 24. pröfningen af Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 22 Februari 1854, taga desamma i nådigt öfvervägande. Stockholm den 22 September 1863. Herr Doktor Petrelli bar begärt alt få antecknadt^ att han icke öfvervarit ärendets behandling i Utskottet. Ank. till Exp.-Utsk. den 22 Sept. 1883, kl. 6 e. no. Betänkande, i anledning af väckta motioner om ordnande af lekmannaverksamheten inom kyrkan. Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet har, jemlikt stadgandet i 43 § Itiksdags-ordningen, fått till sin behandling öfverlemnade tre särskilda angående delta ämne väckta motioner, hvilka blifvit af vederbörande Riksstånd lill Lag—Utskottet remitterade.
Ridderskapet och Adeln ödmjukast, att detta mitt Memorial, såsom nära hörande till det Nya Utskottets verknings-krets, måtte, efter skedd communication med de andra respectiva Stånden, blifva till detsamma remitteradt. Begärdes på Bordet. Herr von Engeström, Jan Daniel, hade ilM lemnat följande: Ödmjukt Memorial! Med Eders Excellences och Höglofl. 344 jD«n ii Maj m'. Ridderskapets och Adelns tillåtelse utbeder jag mig att få den äran anföra några tankar i ett ämne, som efter min öfvertygelse (den enda ledaren af mina företag) förtjenar Riksens Höglofl. Ständers uppmärksamhet. Under loppet af detta Riksmöte hafva manga förslag inkommit, så väl uti den allmänna hushållningen, sorn lag-frågor och sättet till upplysningens spridande. Jag tror icke, att jag misstager mig, om jag vågar smickra mig med den tanka, att Höglofl. Ridderskapet och Adeln gillar en frami Ställning nära rörande Medborgares rätt och välfärd, och af sådan grund värdig den uppmärksamhet jag dristar påkalla. Manga, och äfven nyare exempel visa, huru lätt den renaste rätt kan gå förlorad och det största lidande beredas igenom Fataliers försummande. Jag medgifver, att vid vissa händelser personligt inställande eller fullmägtigs biträde är alldeles nödvändigt; men jag påstår också, att denna nödvändighet icke alltid fordras af saken, ehuru den hittills fordrats af lagarna. Om jag äger mitt hemvist i Rikets sydligaste landskap och har affairer i de nordligaste, händer det lätt, att jag kan blifva inblandad i frågor, som ålägga mig skyldighet att förklara mig, eller lemna mig den rättigheten att göra det. I bägge fallen rörer det min existence såsom Samhälls-medlem. Månne icke Lagstiftarens omsorg bör vara att lätta omvä - Dm ii Maj. e.m1 345 garna, och ej förtynga mina omkostnader ? Bedrager jag mig i min tanka, om jag tror att sådane Lagar böra ändras, som motverka detta ändamål ?
Det vore väl heller inte så farligt. Ni kunde Ni vet nog att det inte skulle vara detsamma. (Paus.) Kerstin? Här om dagen, när vi talade om att för saken. Hvarför har ni förlorat lusten nu, fröken fara ut och se på stället, var ni ju riktigt lifvad KERSTIN. Mälaren. Jag tror inte att pappa tycker om att bo utåt ­ 91 ­ SUNDIN. själf, för när vi talade om det i förmiddags, tycktes han vara mycket hågad att fara ut. KERSTIN. SUNDIN. Det har ni åtminstone inte hört af honom Jaså, ni har redan talat med pappa? Ja. KERSTIN. ort, i stället för att bo på sommarnöje. Jag har få se sig omkring litet. Jag tänkte be honom att få resa till en bad aldrig varit vid någon, och det vore rätt roligt att SUNDIN. Det ä' således ni som inte vill. KERSTIN. fort. (Paus.) Vill! Det ä' inte godt att bestämma så här SUNDIN. fröken Kerstin, ä' det för att ni inte vill bo på samma ställe som jag? En så'n fråga! Ja eller nej. KERSTIN. SUNDIN. KERSTIN. Ni ä' nyckfull. Eller också... Säg rent ut, Vi kan ju tala med pappa, då. ­ 92 ­ SUNDIN. vill veta hvarför ni inte vill det. Ni ville det förut. KERSTIN. SUNDIN. Det ä' inte hans mening jag vill veta. Jag Det var ju bara ett löst förslag. Nej, det var inte något löst förslag. Det var ganska allvarligt menadt, det vet ni nog. Men jag börjar märka, att ni ä' förändrad, fröken Kerstin. KERSTIN (nervöst). SUNDIN. Hur kan ni säga så? in, fastän jag inte ville tro det. Jag var inte vid Jo, det slog mig från första stunden jag kom lynne att tro det. Det ä' som om ni vore hätsk komma åt mig... Men nu måste jag veta hvad för mycket, fröken Kerstin? emot mig. Ni drifver med mig och vill försöka det ä', som misshagat er. Tycker ni jag går här KERSTIN. SUNDIN. Jag förstår inte hvad det ä' åt er!
Dock, att sä ofta böter äga rum, de i brist af tillgäng till deras gäldande förwandlas i fängelse ä fästning eller i Gerningsorten, efter den grund, som i 8 8 kO Mom. här nedanföre utsattes; samt att, dä Mälet anseo urbota, fängelse ä fästning alltid älägges den Brottslige i stället för de i nämnde Lagens rum föreskrefne kroppsstraff; hwarwid iakttagas skall, att fängelsetiden uti intet fall längre, än till högst ett är, sträckas niä. 4 8. Med afseende pä Författares eller Utgifwares fäkrare och tydligare efterrättelse, tillätes uttryckligen att i allmänt Tryck utgifwa allt hwad i efterföljande tre Moment innehälles; dock med iaktta - 218 Expeditioner till Riks-Stinden. gande af de tvid hwarse Moment bifogade wilkor och undantag. Skrifter, likasom af all annan form och beskaffenhet, äfwen af den, som man kallar Periodisk, de mä besia i Dagblad, Veckoblad, Manads-Skrifter, Journaler, eller under hwad slags benämning de mä komma: utan annat wilkor för ämnen och inrättning, än att intet inträng derigenom ma ske i någon annans redan förlänta uteslutande rätt. Alla wid Rättegångar eller i andra allmänna ärenden författade Skriftwäxlingar, Handlingar, Förklaringar, Deduetioner, och ContraDeductioner, Species Facti, Protocoller, Voteringar, Domar och Utslag, ehwad de höra till den förflutna tiden, eller till mäl, som hädanefter förekomma och afgöras, ware sig wid wid Under-Domstolar, Hofoch Öfwcr-Nätter, Collcgier, Konungens Befallningshafwande, Consistoricr, Executionsställen och andra Publika Werk, utan ätskillnad af malens egenskap as Civila eller Criminela. Alla Nescripter, Jnstructioner, Constitutioner, Reglementen och Privilegier, hwarifrän helst utfärdade, tillika med alla högre och lägre Nätters, Collegiers och Embetsmäns Embetsbref och Mcmorialer.
Att Protocoll hållna Att Protocoll hållna och Handlingar, eller Riks-Ståndens, och Handlingar, eller Hemliga Ut eller Hemliga Utskottets skottets att dem icke up att dem icke uppenbara. penbara. ConstitutionsUtskottets Memorial N.o i. 11 Riksdags-Ordningen. O) §. 59. Didra och gidje Perioderna. De Handlingar likväl, hvilka „ — o;o Sådana Handlingar, hvilka till samtliga Riks-Sfånden aflemnas, till samtliga Riks-Stånden inlemnas, såsom Konungens Propositioner, Rikeller fran dem utgå, skola icke i Presens Ständers Utskotts Betänkanden tocollen intagas, utan endast mecl numoch Förklaringar samt de Protocollsmer eller korrt rubrik antydas. Af desUtdrag, hvarigenom Stånden meddesa Handlingar böra, såsom ett Bihang la hvarandra sina beslut, skola icke till samtliga Rih-Stdndens Protocoll, i Protocollen intagas, utan endast till Konungens Propositioner, Utskottens sitt innehåll korrteligen deruti anföras. Betänkanden, Riksens Ständers underDesse Handlingar tryckas särskilt, dåni ga Skrifvetser, samt Riksclags-Besåsom ett Bihang till samtliga Riksslutet, särskilt från trycket utgifvas, Ståndens Protocoll och utgifvas under dock att hvad förut är i tryck till Expeditions-Utskottets uppsigt. Riks-Stånden utdeladt icke må, på allmän bekostnad, ä nyo tryckas, B) §• 72. Usta Perioden. Ingen expedition först Ingen expedition — först blifvit uppsatt af Expeditions-Utskotblifvit uppsatt af det Utskott, sorn tet och derefter uti Stånden behörigen målst sist handlagt, reviderad af Expejusterad och underskrifven. ditions-Ut skottet, der det samma icke omedelbart besörjer uppsättningen, och sedermera uti Stånden behörigen justerad och underskrifven. Anm•
Trettondedagen, Marias Bebådelsedag, Christi Himmelsfärdsdag, Annandag Pingst och Midsommars-; dagen, hvarigenom ansågs ej allenast skola upphöra den vällefnad , hvilken skall göra dessa dagar till en förlust för landet, utan tvertorn genom arbete vinnas åtnaindstone a Millioner årligen eiler inemot så mycket som hela Ber villningeu utgör. Utskottet har i afseende på de härvid före-’ Jtornne omständigheter af Oeconomi*!; beskaffenhet - Ståndets Uedam. vägnar And. Fredin. Ståndets Ledamvägnar Nils Månsson. M. M. Rosbeck: Uppläst hos samteliga Riks-Stånden don 22 Maj-’ / Den s, 2 Maj» het, de enda, hvari Utskottet i detta ämne trott sig böra fästa sin uppmärksamhet, val funnit, att icke alla de i fråga varande till indragning föreslagne Helgedagar medföra någon betydligare förlust för landtbruket och näringarna, såsom Trettondedagen, Marise Bebådelse och Christi Himmelsfärdsdag, hvilka inträffa på en årstid, som icke upptages af åkerbruket och dermed gemenskap ägande sysselsättningar; rnen då Annandag Pingst och Midsorn marsdagen nästan alltid medföra hinder för särlingen och åkerjordens beredande, emedan en enda dags uppskof i detta hänseende, enligt erfarenheten, haft en betydlig inflytelse på hela årets bruk och skörd, har väl Utskottet för dess del trott sig i Oeconomiskt afseende kunna finna skäl tillstyrka dessa sistnämnda s:ne Helgedagars upphörande eller framflyttning af deras Texter till någon påföljande Söndag; men i Religieust och, Moraliskt afseende åter anser Utskottet det vara högst betänkligt och utom kretsen af dess befattning, att föreslå någon förändring uti ett ämne, sådant som detta, hvilket genom Religionsbruk, hjertats vanda känslor och utfärdade höga Författningar vunnit en helgd, den Utskottet finner böra på allt sätt befrämjas och vidmakthållas. Dock varder detta, jemte en Tedamots yttrade särskildta tanka, lill Riksens Högloft.
Bercdnings-ledamölerne obetaget alt få sin särskilda mening för Taxerings-kommittéen anmäld. 20 Förslag lili 8tvill:Jngs-Sladga. § 58. Bevillnings-beredningens förslag bör, sednast tre veckor, innan ortens Taxerings-kommitté sammanträder, a (lemnäs, i stad tiil Magistraten och pä landet till Pastor; hvarefter, genom Magistratens elier Pastors försorg, sä skyndsamt ske kan, kungöres, att ifrågavarande förslag blifvit uppgjordl och allemnadt, samt att kännedom om detsamma» innehåll kan på angifvet ställe inhemta». Sedermera bör den inom orten boende Berednings-ledamot, som, i egenskap af tjensteman eller utsedd ledamot af Taxerings-kommittéen, skall vid dess sammanträde sig inställa, meranämnde förslag dit medföra. § 39- Skattskyldig, som är missnöjd med Beredningens förslag, eger att hos Taxerings-kommitléen uppgifva de skäl och styrka de förhållanden, på grund hvaraf lian anser detta förslag böra ändras eller ogillas. § 40. Kronofogde eiler Magistratsperson må ej utan laga förfall kunna afsäga sig erhället förordnande att vara ordförande i Bevillnings-beredning. Hvarje annan, inom Berednings-disfriktet bosatt person, vare skyldig alt, så vida han icke de 2:ne nästföregående åren deltagit i distriktets Bevillnings-beredning eller är af laga. förfall hindrad, emottaga förordnande att vara ordförande eller ledamot i Beredningen. Utom distriktet bosatt person är icke, utan sitt eget medgifvande, skyldig att sådan befattning sig åtaga. § 4* I fall ordföranden i Bevillnings-heredningen, utan att af laga förfall vara hindrad, icke vidtager erforderliga åtgärder för Beredningens sammanträde eller ej infinner sig å den af honom för dylikt sammanträde utsatta ort och tid, har han gjort sig skyldig till böter, i förra fallet af Sextio R:dr och i det sednare af Tretio R:dr. Ledamot af Beredningen eller tillkallad suppleant, som ulan laga förfall frän sammanträde uteblifver, böle Tio Riksdaler. § 42.
» Du älskar, Anna, nu är kvinnan färdig till heliga offrets gudstjänst! » Eller n ä r h a n sjunger Till Agnes: » Vet, kvinnan måste mycket lida, och då först blir h o n himmelskt skön; hon känner tornet i sin sida, m e n tiger, kysser det i b ö n; att älska är för henne lefva. att offras o c h själf offret vara, att klandras, klandret ej besvara, är kvinnans både plikt och lott, den h o n af G u d till hemgift fått. » För en svärmande skald kan m ö j l i g e n en förtryckt och olycklig kvinna synas » himm e l s k t s k ö n », m e n d e t är e n alltför d y r k ö p t fägring. Herr Redaktör. Det intressanta uppdrag, Ni lämnat mig att för Iduns vidsträckta läsekrets skri / va ett antal artiklar om konsten att möblera sitt kem, är visserligen ej ett af de lättaste. Liksom all konst är äfven denna svår, utom måhända i deras ögon, för hvilka det icke är någon konst. - * • prottningens blommor. et var en varm o c h härlig sommardag, vid rosornas tid. Att någonting ovanligt var å färde i n o m Sophiahemmet märktes tydligt. Där putsades och ordnades mer än vanligt, snabba brådskande steg i korridorer och trappor, — föreståndarinnan » i siden » och sköterskorna i helgdagsdräkter — allt tydde på att något högtidligt var att vänta. Drottningen skulle besöka hemmet och — drottningen kom. Många af de patienter, s o m ej förut haft tillfälle k o m m a i närmare beröring m e d landets moder, emotsågo detta b e s ö k med klappande hjärta. Man skulle ju måhända, ej allenast fä se, utan äfven få tala vid henne, i det rum, där jag hade min plats, v o r o vi sex patienter. Här ligga paradrummen, » förmaket », » öfre salen » samt de rum, s o m äro h u s m o d e r n s särskilda helgedomar.
N:o 237, i anledning af erhållna återremisser å betänkandet, N:o 750 Prot.-Utdra", den 2g Mars i8f5. lil, angående ifrågaslällda förändringar uti gällande sladganden, dels rörande sältet för markegångsprisens bestämmande, dels i afseende på beskaffenheten af afradsgild spanmål: Härvid förekommo: Första, andra, tredje, fjerde och femte punkterna af utlåtandet, N.o 237: Lades till handlin "arne; Sjette punkten af utlåtandet, N:o 237, motsvarande utlåtandet, POo lil, 3 punkten, mom. litt. a.: utlåtandet, N;o lil, med rättelse, enligt utlåtandet, PsT:o 237, godkändes; Sjunde punkten af utlåtandet, N:o 237, motsvarande utlåtandet, N:o lil, 3 punkten mom. litt. b., c., d., e. och l.: Förslaget i utlåtandet, N:o 237, i afseende på 3 punkten, inom, litt. b., bifölls, äfvensom mom. litt. e., d., e. och f., enligt utlåtandet, N:o lil, godkändes; N:o, 238, i anledning af väckt motion om understöd för handtverksgesäller, som i främmande länder förvärfvat sig utmärktare skicklighet och konstfärdighet: bifölls; och N:o 240, i anledning af väckta motioner om grundskatternas förvandling till bevillning, rörande en allmän skaltejemkning olver bela Riket, m. m.: återremitterades. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Åter föredrogs Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets memorial. N;o 134, i, anledning af återremiss af betänkandet, N'o 109, angående presterskapets löne-inkomster, m. m.: i:a mom. om anställande af undersökningar, rörande de nu varande förhållandena inom hvarje ort, i afseende å presterskapets löne-inkomster:
Middagar å Kongl Slottet, om anteckning till bevistande af. I. 15. II. 501. X. 682. Militieboställen, angående utarrendering af. lil. B. 31. A. 82. U. 387. A. 454. Militieboställsordning, 1836 års, 16 §, om förändring uti. I. 540. B. 619. III. IV. A. 57. B. A. 457. Militärposter till bevakning vid Lånecontoren i Malmö och Götheborg. Se Lånecontoren. Minimitariffen å hemmansvärden, m. m. angående granskning af. II. 179. R. 297. V. B. 698. A. 704. Ministerstaten, om nedsättning af anslaget lill. I. 518. R. 611. III. Se vidare StatsUtskoltels betänkande N:o 36. Missgerningsbalken, 20 Capitlet 9 §, angående ansvar för rån, om förändring af. V. B. 380. A. 627. — 24 Capitlet 8 §, om ansvar för den, som oträngd och af vredesmode drager och begagnar vapen, angående ändring i. V. B. 3S0, 627. VII. 402. Å. 405. X. U. 93. A. 343. E. 460. — 27 Capitlet, angående dulgadråp, om upphäfvande af. VI. B. 188. A. 576. — 44 Capitlet 2 §, angående förtydligande af. IV. B. 115. A. 171. Missvext, angående undsältningsåtgärder för. Se Undsällningsåtgärder. Moltzer, Anders Johan Fredrik von, yttrande. VII. 250. Montgommerie, Fabian August Carl, yttrande. I. 441. Montgommerie, Gustaf Adolf, yttrande. I. 502. Morgongåfva, angående rätt för mannen till en deremot svarande andel i boet.
Vid Diskont-verken i Stockholm och Göteborg utgifvas lån mot lånesökandes förbindelse och pant, enligt medföljande, på Diskont-verket öfverlåten vågattest, af nedannämnda, på vågar inom riket upplagda effekter af Svensk tillverkning, nemligen: smidt och valsadt jern, jernmanufaktur, stål, messing och koppar af alla slag, samt alun och bly; börande, uti vågattester från Stockholms och Göteborgs vågar, panten upptagas till namn, sort och vigt, samt uti attester från öfrige vågar äfven till stämplar, dimensioner, stångeller stycketal, med uppgift tillika, huruvida panten finnes antingen i sjelfva våghuset eller å annat förvaringsställe. § 163, morn. 1. Svenskt tackjern, som, i enlighet med gällande författningar, är behörigen stämpladt och märkt samt upplagdt antingen å Stockholms tackjernsvåg, å vågen i Göteborg, eller å öfriga inom riket befintliga jernvägar, hvilka äro försedda med vågmästare Banko-Utskottets Betänkande N:o 35. vid hvilka vågmästare äro anställde och som stå under tillsyn och ansvarighet af städernas magistrater; börande vågattesten innehålla bestämd uppgift å namnet på och stämpeln för den hytta, hvarest tackjernet är tillverkadt samt vigten. Bolåningspriset bestämmes af Fullmägtige till högst trefjerdedelar af pantens försäljningsvärde. Lånen utgifvas å fullt Riksdalertal och på högst sex månader med Diskontoch Lånekontors-styrelserna förbehållen rätt att pröfva, huruvida omsättning af lån må ega rum. Mom. 4. Med såväl utgifning och slutbetalning af dessa lån, som panternas Angifvande förhålles i enlighet med hvad för närvarande är stadgadt eller framdeles kan af Fullmägtige föreskrifvet varda.
Under åberopande af 60 § R. F., som förbjuder förpaktande af kronans inkomster och fastställande af monopolier till vinning för kronan, korporationer eller enskilde personer, har Herr Stjernsvärd ytterligare gjort till föremål för anmärkning den omständigheten, att tvenne officerare, hörande till Konungens adjutantskorps, genom chefen för landtförsvars-departementet blifvit berättigade att från trycket utgifva det af en kommitté utarbetade och den 24 Mars 1848 fastställda nya exercis-reglementet, 2 delar, mot vilkor att få uppbära inkomsten af dess försäljning efter bestämdt pris, 32 sk. bko, för hvarje del i fast omslag, som till regementen och korpser reqvirerades, samt 40 sk. bko för exemplar i bokhandeln. Herr Stjernsvärd beräknar, att, derest detta reglemente för statsverkets räkning blifvit upplagdt och försåldt, en behållning af omkring 4000 rdr bko deraf hade statsverket tillfallit, men hvilken, såsom Herr Stjernsvärd anmärker, genom nämnde, chefens för landtförsvars-departementet egenmäktiga, till vinning för enskilda personer vidtagna förfarande, nu för detsamma skall hafva gått förlorad. Då den anmärkta åtgärden icke innefattar något, som kunde gifva Utskottet inom dess kompetens anledning till grundlagsenlig anmärkning mot chefen för landtförsvars-departementet, har Utskottet ansett anmärkningen böra förfalla. 6. Angående det regeringsbeslut, hvarigenom Herr Stjcrnsvärds underdåniga ansökan att få afgifva förklaring öfver Rikets Ständers revisorers rörande militärförfattningsarbetet gjorda anmärkning, blifvit afslagen. 28 Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o 6.
En värd talare har icke sett något verkligt behof för provinserne af den ifrågavarande Lånanstalten; men det vore önskligt, alt den värde ledamoten ville se dessa landsorter, då han lätt skulle öfvertyga sig om behofvet, ej blott för lux och consumtion, utanför handelns och näringarnes trefnad, meri isynnerhet för utgörandet af de ökade anslag, hvartill talaren sjelf vid denna Riksdag bidragit. Jag tillstyrker bifall till Herr Hjertås förslag. Herr Rosenblad: Jag skulle äfven inom Utskottet hafva tillstyrkt den ifrågavarande lånanstalten, om, på sätt jag föreslagit, Proyins-LåneContoiren kunnat organiseras till verkliga afdelningar af LåneBanken. Men då detta icke nu låtit sig göra, och förflyttningen till LåneContoiren af denna enda gren af lånerörelsen skulle erfordra nya tjenstemän, och anskaffandet af hus, hvarom Utskottet äfven ifrån BondeSlåndet emottagit en motion, samt dessa kostnader minst skulle stiga till 100,000 R:dr i Götheborg, Den 25 November f. m. 35 och 20 ä 3o,ooo R:dr i Malmö, sä hemställer jag, huru det är möjligt, alt sådane kostnader för betjening och hvalfs anskaffande skulle kunna beläckas af en sä obetydlig lånerörelse, som den ifrågavarande. Så länge derföre LåneContoiren måste förblifva, hvad de nu äro, och icke kunna förvandlas till verkliga afdelningar af LåneBanken, kan jag icke tillstyrka någon vidare partiel utvidgning af lånerörelsen vid dessa Contoir; och jag anhåller således om proposition lill bifall å Utskottets Utlåtande. Grefve von Rosen: Då de, som tänka olika med mig, åberopat Sparbanken, vill jag, såsom tillägg till hvad jag förut yttrat, upplysa, att räntan på lån i Sparbanken är 6 procent, och det skulle således blifva stor objet för de lånbehöfvande att nödgas anlita Sparbanken och få betala några procent mer i ränta, än de, hvilka bär i Stockholm kunna vända sig till Banken.
Const.Utsk. vid sisth riksdag nekar icke behofvet af ett tillräckligt starkt, conservativt element, utan har velat bilda en andre kammare, som ”väsendtligen tryggar continuiteten i representationens åsigler och förekommer de hastiga opinionskastningar från ena riksdagen lill den andra, hvilka Svenska riksdagar nes historia i alltför stort mått företer.” Med delta slag af conlinuitct, som egentligare kunde kallas envishet, parti eller hals - 28 Den 28 Augusti. starrighet att genomdrifva en vilja, hvars enlighet med Statens fortlefvande intresse icke garanteras, är jag icke tillfredsställd. Utsk. liar äfven åsyftat en karaktersskillnad emellan båda hamrarne. Men stadgandet, att andru kammaren består af riksdagsmän, ”dem färsta kammaren utsett,” motsvarar icke de fordringar jag här förut gjort mig af det conservativa elementet uti nationalrepresentationen; det uppfyller ej den enklaste formen af denna fordran, nemi. att ej de elasser i samhället, som äga intet och kunna intet förlora, skola äga i sin makt att bestämma bevillningens fördelning, skattebördors jemkning, upphörandet af vissa räntor, hvälfvandet på bevillningen af andra o. s. v.; ett anspråk, för hvars uppfyllande garantier kunde väntas just af den personlighetsprincip, som ligger till grund för hela förslaget. En stor iuconseqvens ligger häruti; ty det kan omöjligen vara meningen, alt personlighetens rätt kunde förnärmas hos en dass (de rike), för att i rågadt mått respecteras hos en annan (som hvarken velat arbeta eller velat spara). Om den andra kammaren rätt skall uppfylla sin bestämmelse, mäste den vara oberoende af den första; ett mål som icke vinnes, om den ej härflyter från ett olika ursprung. Den karakteristiska olikhet, som tydligen ger sig tillkänna i vära Riksstånd, synes erbjuda möjligheter af detta slag. Men det hvilandc grundlagsförslaget, alldeles i strid mot afsigten att för andra kammaren söka ett olika ursprung med den första, stadgar tvertom, att den skall genom val bildas af just denna första kammare.