Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om derföre belöningen skall utdelas för ett arbete om Carl XI, anser jag det äfven böra utsträckas till Historien om hans närmaste efterträdare, eller Carl XII, på det man i samma arbete må äga en framställning af så väl den fula, som den vackra, sidan af ett souveraint Regeringssätt. För min del förenar jag mig derföre med dem, som yrkat afslag å Utlåtandet. Herr von Hartmansdorff': Det är mig i dubbelt afseende obehagligt, att tala emot det af Utskottet här tillstyrkta anslag, dels emedan det är ämnadt åt dem, som i vårt land äro minst uppmuntrade, nemligen Litteratörer, och dels emedan jag nödgas strida emot en man, som ej blott uti ord, men äfven i gerning, dagligen visar sig vara en Den October f. m. '9 af vår Litteraturs varmaste vänner. Men jag kan icke underlåta att framdraga de skäl till betänklighet, sorn hos mig uppstått. Man har omtalat det särdeles behofvet af en Historia om Carl XI. Men jag får i anledning häraf erinra om ett yttrande, som vid ett föregående tillfälle på detta rum blifvit fäldt, nemligen att Preussen icke ägde någon minnesstod af Fredrik II, ty hela riket vore hans monument. Så är det äfven med Sverige och Carl XI, hvad vårt inre samhällsskick beträffar. Det gifves ingen Regent, hvars namn oftare nämues, och hvars handlingar äro bättre bekanta, lill följd af de många författningar och inrättningar, sorn från hans tid ännu äro gällande. Man har vidare sagt, att, genom arbetets inskränkning till Historien om en enda Konung, skulle det blifva fullständigare, och man har såsom exempel anfört Robertsons Historia om Carl Y. Hvar och en vet, att Robertsons Historia ej blott omfattar Carl V:s tid, utan äfven en stor del af medeltiden, och det är naturligt, att hvar och en Historia, om en viss tid, äfven måste tillen viss grad omfatta den föregående. Äfven Herr Strinnholms arbete har samma förtjenst, ty det sträcker sig vida längre tillbaka än blott de år, Gustaf Wasa satt på Thronell.
Förordningen, angående handelsböcker och handelsräkningar den 4 Maj 1855, förordnas, alt denna § erhåller följande förändrade lydelse: § 23. ”Räkning å varor, utborgade till köpman, utan aftal om öppen kredit, eller till annan än köpman, skall vid den påföljd, 25 § utsätter, gäldenären bevisligen Prot.-Utdrag den 22 Maj 1860. 407 tillställas sednast inom sex månader från den dag, då det utborgade i handelsboken ilis kreis, der ej annorlunda uttryckligen aftaladt år. ”Hvad härigenom ändradt och stadgadt är, skall ej blifva gällande i mål, som göras anhängiga före den 1 Januari 1862.” Och skulle de öfriga Riks-stånden vördsamt och vänligen inbjudas att i delta sistnämnda beslut med Presle-Ståndet sig förena. S. I). Föredrogs ånyo Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedannämda Betänkanden och Memorial: N:o 8, i anledning af väckta motioner om ändring elier förklaring af nu gällande stadganden, angående skyldighet att deltaga i kyrko,- prestgårdsoch andra allmänna byggnader. Bifölls. N:o 9, i anledning af väckta förslag om Krigs-hof-rättens indragning. Bifölls. N:o 10, i anledning af Riks-Ståndens beslut öfver Utskottets Betänkande N:o 1, angående Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse med öfverlemnande af förslag till två nya årgångar predikotexter och till ny kyrkohandbok. Ansågs å Preste-Ståndets sida ej erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarna. N:o 11, i anledning af väckta motioner om upphäfvande af straffarterna prygel och dagg samt om inrättandet, i stället derför, af straffklasser inom alla regementen, m. m.
Med antagande af en motsatt mening hos den lagstiftande makten skulle stå illa tillsammans den åtgärden att hafva godkänt dessa Utskottets Utlåtanden och deri innefattade motiver för ett lagförslag, enligt hvilket den Direktör i Bankodiskonten, som derstädes i egenskap af Kommissionär tagit befattning med låneansökningar, skulle, när han tillika vore Rikets Ständers Fullmäktige i Bankostvreisen, väl skiljas från denna direktörsbefattning i Diskontverket, men ändock anses värdig alt vid bankofullmäktigskapet varda bibehållen. 57 Uti 78:de § af nu gällande Banko-Reglemente står uttryckligen något sorn till sin bestämmelse är ovilkorligt, nemligen att om ledamöter af Diskontdirektionen befatta sig med kommissioner, så skall annan ledamot i den Fullmäktiges ställe insättas, men att, om förbudet af någon Fullmäktig blifvit öfverträdt, med honom kommer att förfaras enligt gällande Ansvarighetslag. Atalet mot mig, som icke är Fullmäktig och icke blifvit anmäld att hafva vållat Diskontverket någon förlust, Ur följaktligen stridande mot Reglementets tydliga ordalydelse. Ilvad nu särskildt angår kommissionärsbefattningen, så har Advokat-Fiskalen trott sig kunna få dess tillvaro antagen med hvad jag till Protokollet andragit Det är likväl åtgärden, sådan den i sjelfva verket är, jemförd med min uppgift, som bör tagas i öfvervägande. Om jag, på sätt många ledamöter i Diskontdirektionen i mer eller mindre mån brukat, haft för afsigt att i antaget ombuds namn befatta mig med kommissioner, så hade jag väl icke behöft vända mig till någon af tjenstemännen, men i hvilket fall som helst hade jag väl bort skaffa mig något slags bemyndigande att lyfta penningarne. Intet af allt detta har jag gjort och således icke heller genom annor man låtit uttaga lånen. Jag har deremot erkänt hvad som är med sanna förhållandet öfverensstämmande, att låntagarne och derefter deras kommissionärer genom mig korresponderat och liqviderat med hvarandra.
Med afseende härå kan jag icke neka att jag, heldre än att bifalla detta Betänk., vill ingå på den åsigten, att ställa såväl församling som dess lärare uti det förhål lande, att de åstunda en genomgripande lönereglering, hvilken för det allmänna är så oundgängligen af behofvet påkallad; men om Den 7 Mars. '■ii underdånig skrifvelse skall i ämnet allåtas, år jag af den mening, att den bör utsträckas som jag nämnt, på det icke derefter några sådana tvister inom pastoraten må ifrågakomma, som uplösa bandet medan lärare och åhörare. brik. Raab, Carl Adam: Jag för min del anser denna fråga vara ganska enkel. Man har, för att få ett slut på de förvecklingar, hvilka städse återkommit rörande pastoraliernas utgörande, beslutat att konventioner skulle på förhand få upgöras med presterna. Vi känna att under dessa förhållanden skall pastor alltid sjelf hafva upgjort om särskild öfverenskommelse mellan sig och församlingen. När nu pastor aflider, skall enkan komma i åtnjutande af pastorats-förmånerna; men då inträffar vanligen att hon, för att slippa från allt bråk, utarrenderar pastoratet. Ilon, för sin del, åtnöjer sig merändels med samma rättigheter, som hennes bortgångne man haft, men den åter, som arrenderat pastoratet, finner allt skäl uti att updrifva pastorats-arrendet till den högsta möjliga inkomst. Ingen lärer väl kunna neka, att detta år ett både beklagligt och inveeldadt förhållande, som ock naturligtvis orsakar mycket missnöje och derföre hyser jag ock det största intresse för Utsk:ts förslag och skulle endast dertill vilja göra det tillägg, att församlingen icke skulle vara skyldig utgöra andra utgifter än dem, som utgjorts till pastor under hans lifstid. Sålunda upställdt skulle detta förslag icke kunna sägas göra något intrång på närvule förhållanden, utan snarare supplera de författningar, som hittills i ämnet utkommit. Med afseende å frågans vigt anser jag för alla fall skäligt yrka bifall till Betänkandet. Hr Adelborg: För mig synes frågan vara så klar och tyd lig, att jag endast vill, efter hvad jag förut i ämnet anfört, med några ord bemöta de af Gr.
Just.StatsMinistern blifvit å Begeringens vägnar meddeladt, och som ådagalägger att vi omsider kommit på den punkt, att vi kunna anse oss hafva en konstitutionel styrelse Derefter, Mine Hrr, mäste jag i motsats, särdeles till hvad som här midt emot mig blifvit yttradt, förklara min innerliga tillfredsställelse med Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:ts Betänk, i denna fråga. Jag är ock öfvertygad att jag vid detta tillfälle uttalar, icke allenast ett enskildt omdöme, utan en så allmän åsigt, att den säkerligen icke af den stora allmänheten jäfvas. Jag kan icke och vill icke följa den talare å andra sidan, som varit af motsatt åsigt med mig, äfven af fruktan att jag dervid skulle blifva alltför tröttande. Jag vet icke om jag bör lyckönska den Norska saken; det Norska folket lyckönskar jag icke; ty jag är för unionsvänlig att lyckönska det till ett. försvar, sådant äbm det af Erih. Baab för den Norska frågan här varit uttaladt visserligen fullständigt på både bredd och längd, meu. efter min tanke, föga gående på djupet. En annan talare har här redan på f. ra. uptagit något af Frih. Itaabs bildrika sammanställningar såsom jemförelser i afs:de på de Norska och Svenska förhållandena. Frihtn anställde på f. m., om jag ej missminner mig, en jemnlörelse mellan sig som Norige och Hr Tornerhjelm, troligen som Sverige, och förmenade att Hr Tornerhjelm, på grund af en vida längre och dyrare reseräkning än Frilnn, som blott lärer hafva 6 fjerdingsväg att tillryggalägga för att från sin hemort hinna hufvudstaden. Härmed ville således bevisas, att likställigheten dessa båda Hrr emellan skulle vara fullkomlig, oaktadt, den större resekostnaden för Eiksdagsbestyrets bestridande.
MajrtsNådiga Proposition till Rikets Ständer, angående lindring i villkoren för begagnandet af det utaf Rikets Ständer till återbyggande af Staden Borås anslagne låneunderstöd. S, D. Föredrogos ånyo och biföll os Statsutskottets Utlåtanden: N:o 38, i anledning af Fullmägtiges i RiksgäldsConloret gjorde an~- malan af IlofMarskaiken och Riddaren Friherre Gust, Ridderstolpes till deni ingifne ansökning, om återfående afen intecknad förbindelse, utgifven lill säkerhet för Handelshuset här i Staden, under Firma I, C. Miiller ct Comp., af Rikets Ständer beviljad liqvid för 7 st. af RiksgäldsContoret utfärdade på PostContoret i~ Hamburg är 1 812, förkomne Partial-obligationer, hvardera på 1000 (lonner Brah. vexelmynt; N:o 3p, i anledning af Herr Rosenblads, Bernhard, hos Ridderskapet och Adeln gjorda motion, angående RiksgäldsConlorets räkenskapers granskning i KammarRätten ifrån och med för år 1835; N:o 40, i anledning af Herr Hammarlijeimi, C, F, motion, om anslag i 10 år åt Skollska Agronomen Steffens; j\:o l\[1, i frågan om förhöjning i afloningen för Storskiftesoch AfvittringsLandtmätare; N:o 42, i frågan om Kongl. Förste LjfMediei af Fontins bibehållande vid ett pensionsanslag; N:o 43, i fråga om anslag af allmänna medel till bevarandet af Kyrkoruinerna vid Wisby; N:o 44» i frågan örn Warbergs fästningsbyggnaders användande till Gorreclionshus; N:o 45, i fråga om begärdt. anslag till uppförandet af Curhus och Lazarettsbyggnad i Skellefteå m. m., N:o 46, i fråga om uppförandet af Magasinshus vid Mörby-Långa köping och i Strömstad; N:o 4”’ i anledning af väckt motion, om anslag för underhållet af Långebro vid Christianstad; N:o 48, i fråga om rättighet för Fånggevaldiger att under fångtransport begagna serskild ridhäst; Pral. Vt dr. d. 21 April 1834.
Majit har icke funnit skäl att bifalla Riksens Ständers härom gjorda hemställan utan under den 27 April 1812 anbefallt Kammar-Collegium om bytesmålens vidare pröfning ingå i författning. 310 Riksens Ständers angående åtskillige anstalters vidtagande i afseende på Rikets skogar och deras behandlingssätt» 1833 ■33° Den 8 Mars, 1813 den 29 Juni anmäld, da Kandshöfdingarne befalltes afgifva deras yttrande i detta ämne till Kammar-Callegium. 5:0 Angående Hushållningens reglerande vid Strömholms oell Kongsörs Kungsgårdar samt Strömsholms Stuteri. Den 17 Juli 1812 äro anstalter om stuteriets inrättande vidtagne. 5:0 Angående stubbars användande på Kronans Allmänningar och Parker. Den 11 Januari 1814. anmäld, då Kongl. Maj:t biföll Riksens Ständers underdåniga hemställan på det sätt, att andvänbare stubbar på Krono-Allmänningar m. m. måga till Tjärubränning få användas, hvarom Kammar-Collegium skulle utfärda Kungörelse. 6:0 Angående hemställd ändring uti Stockholms Stads Auctions-Kammare-Qrdiiing i anseende till slag-a fgif ten, 1812 den 23 December anmäld, då Kongl. Maj:t ansåg vid hvad förut stadgadt blifvit böra förblifva. 7:0 Riksens Ständers angående inskränkning uti Embetsmäns rätt att utdela pass för Marknaders besökande. Maj anmäld, då Kongl. Majit i detta ämne förordnade, det åtskillige anstalter skulle vidtagas till afböjande af oordningar. hvarom Corn - Den 8 Mars. CommerceCollegium erhållit Kongl. Majits Nådiga Befallning att vederbörande underrätta. 8:0 Angående indragning af Fjerdingsmans Boställen, Anmäld den 4 October 1 8i 4, då Kongl. Maj:t
Utskottet öfvergår nu till en närmare redogörelse för den modifikationer, Utskottet funnit nödiga i de af Kongl Maj:t framlagda begge lagförslag, dervid Utskottet anser sig jemväl böra i korthet bemöta några af de inom Riks-Stånden, vid remissen af den Kongl Propositionen, deremot gjorda detaljanmärkningar. Det första af dessa författningsförslag är det, som bar till öfverskrift: Förordning, angående ändring i gällande bestämmelser om ansvar för den, som träder till eller utsprider vill [ar ande lära. Såsom ingressen till detta laglörslag utvisar, förutsätter detsamma upphäfvande bland annat, af landsförvisnings-straffet ej mindre för affall, än äfven för utspridande af villfarande lärosats. I förra hänseendet är, såsom redan blifvit anmärkt, icke något annat straff föreslaget att sättas i stället. Deremot är det i sednare hänseendet, som förslagets särskilda stadganden tillkommit. Dessa sladganden, såsom varande af ren kriminal lags natur, synas ock böra bilda en författning för sig. De åsyfta, såsom Utskottet trott sig kunna antaga, bufuidsakligen endast att bestraffa proselytmakeri. Med denna utgångspunkt blir det dock af vigt att i lagen söka uppdraga en skarp gränslinie emllan nämnde förbrytelse och den fria yttranderätten, — att tillse, det forskningen icke vingklippes, utan att olika meningar fritt få gifva luft ät sina spörsmål, jemväl i trossaker. Ty det är oftast blott genom olika meningars friktion som sanningens gnista framspringer. Och, såsom ofvan blifvit antydt, kan ingen mensklig kuuskap någonsin anses fulländad, icke ens den om rätta tolkningen af det uppenbarade ordet. De många olika sekter och särskilda religionssystemer, som alla åberopa sig på Bibeln, bevisa bäst detta. Ett tvifvel, offentligen uttaladt, kan ock lättare vederläggas och är vida mindre vådligt än det i skymningen framhviskade. Men med dessa åsigter har Utskottet icke kunnat undgå att finna de i den Kongl.
Uti anmärkn.punkten N:o 9 upptages, ali jag, lika med Statsrådets ledamöter, til/styrkt, att K. M. icke. för närvar, skulle bifalla />. St.s förnyade anhållan om landsfiscalernes indragning, enär enahanda skäl, sorn förut jöranledl lill afslag å denna anhållan, ännu fortforo. Det var vid 1821 års riksdag R. St. först afiäto i delta ämne en skrifvelse till K. M., deri R. St. väl ansågo bibehållandet af tjenstemän utan lön icke vara väl beräknadt, utan ledande till prejeri och förtryck, men dock trodde landsfiscals-tjensterna icke i allmänhet kunna ställas till indragning, och derföre hemställde, att i de län, der kronobetjeningen icke hade vidsträcktare district, än att den utan försummelse i öfriga göromål kunde medhinna utförandet af åtal å alla förbrytelser allmän åklagare ålågeatt beifra, dessa tjenster måtte vid innehafvarnes afgång indragas. öfver denna R. St:s hemställan afgaf Just.cancellers - Den i Juli f. m. embetet infordradt and. utlåt, oell ansåg bedömmandet af frågan bero derpå, dels om Just.cancellers-embetet kunde för utöfningen af dess embete umbära af embetet omedelbart beroende, öfverallt i Riket stationerade, tjenstemän, och dels om krönöbetjeningen skulle kunna, med ändamålet motsvarande nytta, uppfylla desse tjenstemäns åligganden. Just.- cancellers-embetet fann intetdera vara förhållandet.
Ät korporationer och föreningar, med ett större antal medlemmar, beviljas nedsättning i inträdesafgiften. Exempel på kostnaden för lifförsäkring. Inga aktieegare, som taga vinster, eller andra inÅlder 40 år. Policens belopp kr. 10,000: — tressenter, som dela öfverskottet. Maximibelopp, som kan infordras till Absolut säkerhet. dödsfallsfonden » 131: 70 Iakttagande af försigtighetsåtgärder för att omöjligÄrsafgift _ _ » 40: — o Summa årlig maximiinbetalning under andra och följande år kr. 171: 70 Inträdesafgiften för nya medlemmar är 5 kronor pr 1,000 kronors forsäkring. De hittills infordrade beloppen till Dödsfallsfonden understiga betydligt det ofvan angifna maximibeloppet. Oaktadt såväl medlemmarnes antal som de tagna försäkringarnes belopp för det förflutna halfåret betydligt öfverstiga motsvarande period af 1887, under-j göra spekulation eller bedrägeri. Sträng sparsamhet i alla riktningar. ' Bestämda årsafgifter till bestridande af förvaltningskostnaderna. Försäkring till nettokostnad enligt åldersskala och till ungefär hälften af kostnaderna vid det gamla systemet. Beqväma betalningsvilkor för försäkringstagare, med bestämdt maximibelopp. Vistelseort utomlands och utrikes resor förorsaka inga extra kostnader. Idun Stockholm, Iduns Fredagen den 27 augusti 1897. Prenumerationspris pr år: Idun ensam _ kr. Iduns Modet., fjortondagsuppl. » Iduns Modet., månadsuppl » Barngarderoben » Byrå: 5 5 3 3 Redaktör och utgifvare: Klara södra kyrkog. ATlm. telef. Hikstelef. FRITH I 0 F HELLBERG. Träffas säkrast kl. 2 — 3. Redaktionssekr. : J. Nordling. Utgifningstid: Tryckeri Aktiebolag. Annonspris: 35 öre pr nonpareillerad. hvarje fredag. För » Platssökande » o. » Lediga platser » 25 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafv. Lösnummerpris 15 öre (lösn:r endast för kompletteringar.) Utländska annons. 70 öre pr nonp.-rad. Charlotte Rundgren. En guldbrud.
Härvid uplästes, på begäran af Gr. Sparre, Erik, PresteSt:s prot:s-utdr. N:o 302, innehållande detta Stånds i ämnet fattade beslut, och yttrades derefter af Gr. Sparre: Vid nu uplysta förhållande, alt Utsk:s till styrkan, det motionärens förslag om uphäfvande af 1853 års författn. icke skulle bifallas, blifvit af 2 Stånd godkänd, lärer Frih. Åkerhjelm finna sig förhindrad att framställa propos. på bifall till inbjudningen, alldenstund denna fråga, genom att 2 Stånd godkänt Utsk:s afstyrkande, i öfverensstämmelse med den tolkning af Grundlagen som hittills gjort sig gällande, måste anses vara förfallen. Härvid har jag således ingenting att tillägga. I fråga åter om den sednare delen har jag förklarat, att jag icke är emot utvidgning af Förordn:n om jordafsöndring, men då R. o. Ad. i ett föreg:de plenum afslagit Utsk:s framställning, att jordafsöndringen skulle få nedsättas till endast elt halft tunnland duglig jord, lärer R. o. Ad. desto mindre vara benäget att antaga denna inbjudning, som PresteSt:s beslut innefattar, att ordet duglig skulle bortfalla, och man således skulle kunna afhända ett halft tunnland bestående af en blott stenbacke. Jag förmodar således, att R. o. Ad. icke kan antaga PresteSt:s inbjudning, hvilken går ut på ett ännu större medgifvande än Utsk. förra gången tillstyrkte, men R. o. Ad. då afslog. 100 Den 12 Augusti. Uppå härefter framställd propos. beslöt R. o. Åd. att, med vidblifvande af sina vid pröfningen af Sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskis Betänk. N:o 27 fattade beslut, lägga förevide inbjudningar till handlingarne. Föredrogs Bevilln.Utsk:s d. 8 dennes på bordet lagda Memorial N:o 16, i ani. af återremiss från PresteSt. af Utslos i Betänk.
Protocoll i Häggenås sockenstuga den 28:de januari 1827. S.D. Anmältes saltpetter tillverkningen för sisdtl. år af: B. Jonas Andersson i Andersgård 3 lisp. 3 pund B. Olof Ersson i Storgård 2 B. Johan Johansson i Gungård 2 B. Olof Carlsson i Stafsgård 2 B. Olof Jonsson i Lassgård 5 5 B. Anders Andersson i Andersgård 1 Och intygades dess inhemska tillverkning af grannar och sockenmän. Sockenstämmobevis deröfver meddeltes genast. Datum ut supra. In fidem N. S. Edlund Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll hållet vid allmän sockenstämma i Häggenås sockenstuga den 1 julii 1827. 1:mo Blefvo kyrkooch fattig-cassans räkenskaper uppläste, till alla delar erkände och underskrevfne; äfvensom sockenmagazins räkningen utan anmärkningar för delägarne kungjordes. 2:do Väcktes fråga huruvida, i anledning af 1 § i sockenstämmoprotocollet den 6 augusti 1826, räntan å kyrkans utlånte penningar, hedanefter kunde nedsättas ifrån sex till fem procent; men som alla derom inte voro ense, kunde något visst beslut derom för närvarande inte fattas, utan må tills vidare förblifva vid 6 procent. Beslöts att detta år utaf fattig-cassan skulle tilldelas: Anna Pärsd:r i Backegård 16 sk. b:co Erik Nordlund i Lassgård 16 d:o Olof Mattssons enka i Österåsen 32 d:o Gunnila Pärsd:r i dito 32 d:o Johan Knutssons hustru i Högarne 2 r.d:r Nils Knutsson i Bergtorpet 1 Olof Olsson i Österåsen 1 Olof Pålsson Gren i Storhögen 1 16 S:ma r.d:r 16 12 kpr
Uti en hos Borgare-Ståndet väckt motion har Herr Sundblad erinrat, hurusom Prins Oskars elementarskola i Askersund, ursprungligen en enskild stiftelse, som trädde i verksamhet år 1815 och, på grund af Kongl. Maj:ts nådiga resolution af den 21 Juli 1824, från den 1 Maj 1826 förenades med stadens äldre pedagogi, blifvit genom det af Kongl. Majk den 8 Februari 1841 i nåder stadfästade Reglemente upptagen på de allmänna läroverkens stat, sedan gifvarne af de ■enskildt sammanskjutna medlen till dess fond öfverlemnat till Staten 7,500 R:dr R:mt. Räntan derå utginge nu såsom bidrag till aflöning åt lärarne, hvilka förr voro frenne, men numera inskränkts till två, dels för att med sålunda disponibla tillgångar kunna bereda dem bättre vilkor, dels af den anledning att lärjungarnes antal en tid nedgick till några och tretio. Under de sednast förflutna 7 åren hade detta åter varit i nästan oafbrutet stigande, så att det under vårterminen 60 StatsVtslwttets Utlåtande N:o 123. nästlidet dr uppgått till 61, och flera lexlag i nästan alla ämnen inom skolans båda afdelningar måst bildas, hvadan undervisningen icke utan svårighet kunnat medhinnas af tvänne lärare och således behofvet af en tredje klass och en tredje lärare mer och mer gjort sig gällande.
Frölichs framställning, vilja sätta sjelfva ändamålet i äfventyr för ett villkor, som synes mig åtminstone, och måhända de flesta af Husets ledamöter, allt för strängt. Hr Rosenblad: Sedan så mycket blifvit ordadt i detta ämne, vill jag ej upptaga tiden med alt vidare yttra mig i sak, utan anhåller endast att fä tillkännagifva, det jag ej kan ingå på Gr. Frölichs föreslagna tillägg, under förnyande af min begäran om instämmande i PresteSt:s beslut. Atski 11ige hördes yrka proposition. Hr af Uhr, Guslaf: En talare har sagt, att en genomförd reparation af Strömsholms canal, som Hr Hjerta föreslagit, skulle medföra nödvändigheten af en total ombyggnad af alla canalens slussar; oell att så komme att ske, derpå lemnar oss Götha canal ett afgörande bevis, emedan alla dess slussar uro byggde efter den nya Engelska metoden, undantagandes en enda, nemi. Forssviks-slussen, som byggdes innan nämnda metod ännu var känd. Det gamla byggnadssättet af slussen är numera icke användbart, de gamla slussarne vid Strömsholm mäste förändras efter sednare tiders uppfinning. Man behöfver ej vara sakkunnig för att vittna att förstnämnde Forssviks sluss är ojemförligt sämre än hvilken som helst af de öfriga, och att den redan tagit sådan skada, som gör den inom kort tid obrukbar. Kunde detta hända redan i vår tid och under Gr. von Plåtens uppseende, huru mycket mindre skall man då kunna förmoda, alt de slussar, som byggdes vid Strömsholm för så lång tid tillhaka, skola kunna repat eras så, att en genomförd reparation skulle kunna verkställas utan en total ombyggnad. En undersökning i detta afseende vore alldeles icke nyttig, ty hvar och en, som förtjenade förtroendet att företaga en sådan undersökning, kunde genast sätta sig ner och på fri hand skrifva sitt betänk, om olämpligheten af en så beskaffad reparation, ty saken är klar i detta fall för den i sådana ämnen erfarne.