Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hans Exitillence Herr Grefven och LandfMarskalken tiilkännagaf, det RiddarhusSecreteraren anmält, att mängden af ej mindre goromålen, än de under innevarande Riksdag inträffade plena, hvilka från Riksdagens början till och med den 15 dennes uppgått till ett antal af 130 stycken, orsakat, att RiddarhusSecreterare!! omöjligen kunnat medhinna uppsätta alla PleniProtocollerne, af hvilka 13 för-! middagars och 8 eftermiddagars pleniProtocoller ännu återstodo j i anledning hvaraf Hans Excellence föreslog, att berörde Protocoller, jemte de, hvilka härefter intill Riksdagens slut kunde äga rum, måtte, på sätt förut alltid varit vanligt, efter Riksdagens slut justeras inför RiddarhusDirectionen, i närvaro af de Riks Ridd, 0, Ad, Prof, VIII. B, 21 * 322 Den 17 Julli. dagsmän af Ridderskapet och Adeln, hvilka, i anledning af derom förut utfärdadt anslag, kunde behaga justeringen bivista. Bifölls. Herr Pahlman, Otto Fredric} uppläste följande : Då Reglementet för utredningen af Götha Canal, Malmö och Götheborgs DiscontVerk, helt och hållet hvilar på den förmodan, att Kongl Maj:t i nåder täckes utan förändring sanctionera alla de vilkor, och förbehåll, under hvilka Riksens Ständer öfvertagit samtelige dessa Discontlnrättningars utredning; men denna nådiga sanction åtminstone ännu icke blifvit Riksens Högioflige Ständer meddeld, hemställes vördsammast, att Högioflige StatsUtskot-: tet måtte anmodas lemna Fullmägtige i RiksgäldsContoiret den föreskrift, att, derest emot Riksens Ständers förmodan, Kongl. Maj:ts nå; diga sanction antingen skulle uteblifva, eller ock i nåder meddelas under sådana vilkor, sorn i någon måtto förändra eller inskränka de föreskrifter ifrågavarande Reglemente innehåller, det samma, utom hvad angår Discontassignationernes inlösen, icke får till verkställighet befordras.
Och oansedt åtskilliga tillökningar uti Stats-Utgifterne, särdeles under RiksStatens Första, Tredje och Åttonde Hufvud-Titlar nu äro föreslagne och till större delen af Riksens Ständer beviljade, har likväl berörde Summa blifvit förminskad till J,655;ooo egentligen derigenom, att Stats - Inkomsterne dels medgifvit en högre Förslags beräkning, dels och lill den del Tullmedleit i Hamburger Banco öfVérsligit den i samma mynt anslagne utgift, blifvit efter Coursberäkning uppförde i Svenskt Banco, samt att för öfrigt den utaf Sjö-T 1111- in trader ne Riksgälds-Contoi r e 11 i ilkomma n de er sä 11- ning för ordinarie L i centen jemte Bevillningen å Socker och Alun blifvit uppförde, att directe till godokomma Stats-Verket, 4:de Sami. 5 Bani i8 Sta ts-Utskottets Betänkande». äfvensom det till Spinhus-Inrättningen i Slockholm, sedan sista Riksdag, af Tullmedlen utgå ugne understöd blifvit indraget och altså ökar netto inkomsten af nämnde Inträd. Riksgäld s-C o 1110 ir e t s Behof ä t e r u t g Öres af 1 :o Årlig ersättning till Hans Maj:t-Konungen för använde medel till liqviderande af Riksgäkls-Contoirets utländska skulder 200,000 2:0 Ersättning, af det Från Riksgälds Contoiret utgifne förskott, 3oo,ooo R:dr Banco till liqviderande af kostnadcrne vid Hans Kongl. Höghets Kronprinsens Förmälning Och utländska resa, hvilka n ersättning fördeld på 5 år, gör årligen (Jo,000 3:o Afbetalning pä forfallne Lån samt interessen å Riksgälds-Contoirets med ränta löpande skulder, förslagsvis årligen 65,ooo $1 ats-Uts kottets Batän ka nelen, t§ 4;o
Hrr taxeringsman förmå öfverskyla det edsbrott, i afseende på mig” etc., hvilket uttryck konceptet skulle hafva innehållit, deremot, enär bemälde person icke uppfattat meningen häraf, Dubbe oåtspord, i så målto förändrat uttrycken, att han i det renskrifna exemplaret af besvärsskrift, i stället för nyss anförde mening, satt orden: ’’i afseende på ifrågavarande debitering”; hvarpå Dubbe skulle, utan att genomläsa skriften, och alldeles okunnig om den förändring, ordalagen deruti undergått, tecknat sitt namn under samma skrift, som derefter blifvit lill Pröfningskommitleen inlem nåd; till bestyrkande af hvilka föregifvande!! Dubbe företett tvenne särskilda skriftliga betyg, med begäran alt få desamma af utgifvarne edeligen bekräftade. Ulan afseende å de sålunda af assessoren Dubbe afgifna förklaringar, de der, efter aklors tanke, voro så väl emot hvarandra, som emot tydliga ordalagen uti den åtalade besvärsskriften stridande, har aktor framställt det slutpåstående, att assessoren Dubbe, för de anmärkta, enligt aklors åsigt, mot ledamöterne af Taxeringskommilteen förnärmande yttranden, måtte ådömas det uti lil § Regeringsformen och 77 § Riksdagsordningen stadgade ansvar, hvilket påstående åter blifvit af Dubbe bestridt; Derefter KämnersRällen, medelst slutligt utslag den 22 Juni 184-2, jemte yttrande i fråga om Dubbes begäran att få uppgifna vittnen hörda, vidare angående sjelfva saken sig utlåtit: att som assessoren
Deraf öf» voerfiiga ofmannämnDa afgift, belägges meD Canjli# gebuljr till fem procent af Den befallningen tillagDa aflöning. ©oc torö bref, font utan prof utfätDaS .26: transporter od) bpten inom famma graD od) Corps, forn <2Bi t nåDer bemilje, förfes meD fämplaDt papper till lifa belopp, forn confitutorial på behaglig ttD. dDärmiD gäller Docf, i affeenDe på 9)lilitär»@tatornc, Det unDantag, font för Dplifa transporter od) bpten mtD Dejja fater I>är ofman är faDgaDt, lifroäl få, att, t fänDelfe toiD transporter till 9eegementS».Q.r>artermäfare» od) Regements•2lDjutantS<befällningar, icfe åtfölja mif graD, fulle erhållas Ifögre lön än Den, Ijwarefter fämpe(»pappers»afgift för Den tranSporteraDeS voiD 9te» gementet eller Corpfen inneljafroanDe tjenfegraD reDan blifnoit erlagD, refolutionerne beläggas meD fämplaDt papper för jfilnaDen emellan Dejja löner, liftoäl icfe meD ntinDre än 6 9l:Dr för Canfbgebufjren. 20 !Kefolution ellet’ fullmakt på tjenjibpte ellet trané» port från en Sorpé till en annan beläggcé, utom för ftgillpenntngat 1 9U>r, meD jtämplaDt pappet till 10 procent (DerunDer inbegripen <£anjlt»gebuht a 7i procent) efter famma beräfning, forn för fullmafter.
Likaså fortfar ännu förbudet att i närheten af ett jernbruk anlägga annan koltärande inrättning, hvilket också är ett privilegium, som ingalunda saknar värde. Man har sagt, att jernverken bära tryckande bevillning, och att det således skulle innebära en orättvisa öm hammarskatten komme att fortfara till oförminskadt belopp. Men är bevillningen för dryg, så är ju den saken lätt afhjelpt dermed, att man bestämmer andra grunder för densamma. Vid en föregående Riksdag nedsattes minimum af den vinstberäkning, som borde ligga till grund för bestämmandet af jernbrukens taxeringsvärde, från g:del till ^idel af hammarskattspriset å hvarje SkU stångjern. Hvad är det som hindrar alt ytterligare nedsätta delta minimum, ja, ända till TJ 0:del af nämnde pris? och på det sätt kunna jernverken lämpligen beredas den ytterligare skattelindring, hvaraf de möjligen äro i behof. Man kan emellertid vara derom förvissad, att ifall konjunkturen för jerntillverkning varit så ofördelaktig, som man bär förespeglat så hade längesedan ett vida större antal jernbruk blifvit nedlagde, än nu är händelsen; och man öfvertygar mig ingalunda om bruksegarens ringa vinst på sin rö - Den 22 Mars e. m. 399 reise genom den beräkning öfver tillverkningskostnaden af 1 Skfå stångjern, som dels åtföljt Betänk., och dels i en serskild här utdelad promemoria blifvit uptagen, ty vore denna beräkning riktig sä skulle troligen icke ett enda jernverk finnas i landet. Det är ingalunda någon konst, att upgöra beräkningar öfver produktionskostnaden af en vara pä sådant sätt, att denna kostnad icke blott upgår till utan äfven öfverskjuter varans försäljningsvärde. Bien dessa beräkningar äro icke derföre dess mera tillförlitliga.
Du vore minsann i stånd att ännu sjunga: ”Bevare Gud vår kung, gör säll vår ädle kung!” som officerskåren 1805 sjöng första gången vid festen i Stockholm för kungens lyckliga återkomst. Men låt oss nu i stället sjunga af hela vårt hjerta: Bevare Gud vår kungs förstånd! Den bönen kan sannerligen behöfvas.” ”Så fritt du talar!” ”Än se’n – är han icke på en gång den tokigaste och högmodigaste menniska jorden bär? Ceremonielet, ceremonielet, se der hans stående gudomlighet midt under landets högsta elände. Hur var det väl, när deras majestäter en dag befunno sig i sjönöd och general Cardell skulle hjelpa drottningen i räddningsbåten. ’Cardell, Cardell,’ skrek kungen, ’han har ju icke sin battong – det är emot etiketten att’... ’För tusan, ers maj:t’, afbröt Cardell i vredesmod, ’vi ha icke tid att tänka på etiketten, då det gäller lifvet.’” ”Jag tycker mig också, inföll värdinnan, ha hört en annan anekdot, der det äfven var fråga om drottningen – men jag tror icke allt hvad jag hör, jag.” ”Aha, du menar bestämdt den der galenskapen vid hennes maj:ts höga nedkomst. Men jag kan säga dig jag att det är fullkomligt sant, att lifmedikus E * * * förkunnade de till hennes maj:ts sängkammare vid tillfället befallda damerna, att han var, nödsakad förbise ceremonielet till den grad att han måste aftaga fracken, en sak så förskräcklig, att första statsfrun icke vågade afgöra den eller taga den på sitt samvete, utan måste en deputation om denna fråga afgå till kungen, som, alldeles utomsig, förklarade att en dylik vanvördnad bestämdt icke finge ega rum; och suppliken bifölls ej förr, än en ny deputation tillkännagaf att hennes maj:ts höga lif ovilkorligt sväfvade i fara, om ej doktorn genast fick aftaga rocken ... Men, kors i all dar, hvad kan den kuriren, som så sätter af der, ha att förmäla?
Thorselius pä 30 år intill den 14 Mars 1869, emot ett årligt arrende af tre tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn, jemte tillagd forlön, samt en kontant penningeafgifl af 6 R:dr Banko; och som ifrågavarande boställe borde för regementets löningsfonds räkning utarrenderas, samt Wansö församling, hvilken redan egde 7,8 kappland nära kyrkan belägen jord, hvarå dess nuvarande skolhus vore uppförd), icke kunde för ungdomens undervisning i trädgårdsskötsel och till planteringsland åt skolläraren behöfva använda hela bostället, ulan borde ålnöjas med en mindre del deraf, ansågo sig Kollegierna endast kunna i underdånighet tillstyrka, all af den till bostället hörande, kyrkan jemväl närbelägna jord, finge vid arrendetidens utgång den 14 Mars 1869 eller derförinnan, derest öfverenskommelse nied nuvarande arrendatoren derom kunde träffas, till församlingen upplåtas så stor rymd, att den, i enlighet med 3 mom. 4 § i Kongl. Stadgan den 18 Juni 1842 angående folkundervisningen i riket, blefve tillräcklig såväl till skollärarens behof af jordfrukter, sorn till undervisning i trädplantering och trädgårdsskötsel; för hvilken jordrymd, som vid behörig landtmäteriförrällning i vederbörandes närvaro skulle utses, församlingen borde lill boställets arrendator erlägga årlig afgäld, ali bestämmas enligt 9 § i Kongl. Förordningen den 6 Augusti 1864, angående grunderna och vilkoren för hemmansklyfning och jordafsöndring. Med afseende å bostället Bränn Århys ringa areal af endast 13 tunnland 7^ kappland, i följd hvaraf såväl boslällsdirektionen som Chels-embetet vid Södermanlands regemente ansett detsamma vara af ringa användbarhet för regementet, har E. K.
BEFALLNINGSHAFV ANDES UTI Norrbottens Län TILL KONGL. MAJIT i underdånighet afgifne FEMÅRS-BERÄTTELSE för Åren 1837, 1838, 1839, 1840 och 1841. STOCKHOLM, 1844. TRYCKT HOS P. A. NORSTEDT & SÖNER, Kongl. Boktryckare. Stormägligste, Allernadlasle Konung! I enlighet med föreskriften uti Kongl. Cirkulär-brefvet af den 7 April 1821, får jag nåden i djupaste underdånighet afgifva berättelse om Norrbottens Läns tillstånd i ekonomiskt och statistiskt afseende för åren 1837, 1838, 1839, 1840 och 1841. Och som Länet, i hänseende till landets beskaffenhet och odling, invånarnes bildning och lefnadssätt, näringarne, beskattningssättet och politiska styrelsen, består af 2:ne alldeles olika och skil jola delar, 4 så har jag ansett mig böra derefter lämpa denna berättelse, samt följaktligen särskildt afhandla: Kust-landet eller det egentliga borrbo t! en. I afseende derå förekommer. 1:0 Landets Allmänna beskaffenhet. Då detta ämne blifvit fullständigt afhandladt uti Läns-styrelsens år 1822 afgifna underdåniga Femårs-Berättelse, samt kustlandets geografiska läge sedermera icke undergått någon förändring, så vågar jag, för att undgå öka vidlyftigheten med återupprepande af förhållanderne i denna del, underdånigst åberopa hvad berörde berättelse derom upptager. 2:0 Invånare. Af de trenne lill utseende, språk och lynne skiljda folkstammar, hvaraf Länets befolkning består, nemligen den Svenska, Finska och Lappska, utgör den sistnämnde eller Lappska stammen en högst obetydlig del. Den består endast af några få, här och der spridda hushåll, ursprungligen uppkomna af från Lappmarkerne nedflyttande utfattige Lappar, hvilka i allmänhet äro lättjefulla och af svag kropps-konstitution. De egna sig aldrig åt något bestämdt lefnadsyrke, samt falla oftast fattigförsörjningen och allmänheten till last.
Det är med djup känsla för sanningen af dessa ord, med fast tillförsigt till R och Ad:s vänskapsfulla godhet, jag får förnya förklarandet af min sanna orubbliga tillgifvenhet för R. och Ad. och utbedja mig, att i H:rr Grefvars, Friherrars samt Riddersoch Adelsmäns fortfarande vänskap och förtroende alltid få vara bibehållen. Upplästes Stadgan till ordnings vinnande vid H. R. och Ad:s sammankomster m. m. af d. 16 Nov. i8a3. Grefve Cronhjelm, Otto August: Å Ridd. Direct:s vägnar får jag, såsom Direct:s Ledamot, äran tillkännagifva, att det beslut, som af R. och Ad. vid sista Riksdagen fattades, angående läktarens här i Riddarhussalen upplåtande till främmande åhörare och publicitetens införande, nu blifvit af Ridd. Direct. så vida verkstäldt, att läktaren för sådant ändamål blifvit inredd och biljetter till utdelning åt åhörarne färdigtryckte. Men då 3g §. af Ridd. Ordn. stadgar, att ”främmande åhörare må, på sätt R. och Ad. derom särskildt beslutar, kunna bevista R. och Ad:s öfverläggningar,” lärer ingen utdelning af biljetterne 6 Den 20 J a n u a r i i f, m. kunna ske, förrän ytterligare beslut derom blifvit af Ståndet fattadt. Jag får derföre, i egenskap af enskild Motionär, nu väcka den Motion, hvilken jag likväl sjelf anhåller måtte blifva lagd på bordet, intilldess B. och Ad. efter andra anteckningen deröfver kan taga sitt beslut, att nemligen B. och Ad. nu mätte besluta, att, i öfverensstämmelse med Ståndets för detta fall antagne särskilda Ordningsstadga och den Lag, som blifvit utfärdad rörande de förbrytelser och oordningar, hvilka af främmande åhörare vid Ståndens öfverläggningar kunna begås, läktaren här i Biddarhussalen får upplåtas till ett visst antal antal främmande åhörare. Denna Motion torde så mycket mindre böra till Bidd.
Under förmodan, att de gjorde anmärkningarne blifvit nöjaktigt besvarade, samt med s ou af det godkännande, som iörra Betänkandet af två Riks-Slånd erhållit, varder Betänkandet i dess förra skick å nyo vördsamt understäldt de respective Riks-Ståndens pröfning, som detsamma återremitlerat. Stockholm den zg October i8/{o. Herr Professoren, Doctor Bexell och Herr Prosten Sive åberopa deras vid förra Betänkandet fogade reservationer. N:o 14 g. Ank, lill Exp, Utsk. den 29 Oct., kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning aj väckt motion om ändring af sättet • för verkställighet af fängelse vid vatten och bröd. Uti en hos Yällofl. Borgare Ståndet väckt och derefter till Lagutskottet remitterad motion, har Herr C. F. W<xrn fästat uppmärksamhet LagUt .kottets Betänkande, H:o 14g. 7 derpå, att sättet för verkställighet af fängelse vid vatten och bröd skall medföra menliga följder för fångens helsa, af den orsak, att något uppehåll i bestraffningen ej eger runi, hvarunder annan föda fången tilldelas. Riolionären har derföre, under åberopande af det utaf Lag-Comiteen föresirgne mildare straff-system, hemställt, om icke stadgas måtte, ”att, då vatHn-och bröd-bestraffning ådömes för längre tid än fyra dygn, det under hvart femte al de påföljande må blifva brottslingen tillåtet att njuta annan föda.” Utskottet, som tagit denna motion i öfvervägande, får vördsamt tillkännagifva, att Lag-Comiteen i förslaget till Straff-Balk, vid bestämmandet af sättet för verkställighet af fängelse vid vatten och bröd, jemväl utgått från den grundsats, att under strafftiden vissa dagars afbrott bör medgifvas; men att den högsta strafftiden derjemte blifvit af Comiteen utsträckt lill 45 dagar. Skulle motionärens förslag bifallas, så måste, på det alt icke betydelsen af fängelsestraff vid vatten och bröd skall altför mycket förringas, ej mindre förhöjning ske uti den i 5.
Att inom berörde inrättning enahanda befordringslagar blifva gällande, som inom andra publica Verk, samt Tull-betjeningens lönevilkor så förbättras, att ej brist och behof måtte föranleda till försummelse och brottsliga företag: Att redovisningen för Tull-uppbörden ställes på samma fot, som den för Rikets Uppbörds-Verk i allmänhet: Att Tull medlen på bestämd tid i Landt-Ränterievna insättas: Att vid hvarje månads slut ett sammandrag af Specialen i hvarje Stapelstad från Trycket utgifves, innehållande uppgift af export och import och af namnen på Expoiteurerna och Iruporteurerna, samt att alla Confiscations-mål böra vid de Ordinarie Domstolarna upptagas och afgöras. För öfrigt förmodar Utskottet, att en större säkerhet emot underslef af Lurendrägeri och Tullförsnillningar skulle vinnas, derest den del af Tullbevakningen, som beror af tillsynen genom Tulljagter, posterade på vissa distancer i Skärgårdarna, blefve uppdragen åt Kronans Refäl och. Manskap, som inom korta terminer ombyttes. Då det å ena sidan är utom all fråga, att en öfverdrifven import-handel är den egentliga orsaken till Vexel-Coursens uppjagande, lärer ej eller å den andra den anmärkning vara ogrundad, 84® Den 20 Juni ilad, att obehöriga operationer 1 Vexel-rÖrelsen betydligen bidragit till Svenska myntets försam, rande; och torde detta förhållande blifva en anledning för Riksens. Ständer, att i underdånighet yttra den önskan, att kunnige och oväldige Män må af Kongl. Majit i Nhder forordnas, att granska och öfverse de nu gällande Författningar, angående Vexel.rörelsen i Riket, samt i underdånighet föreslå de ändringar ohh förbättringar i dessa Stadgar, som efter sednare liders erfarenhet kunna finnas lämpelige och nödvändige.
Nådiga förslag och på sätt nu provisoriskt äger rum, tillstyrker Utskottet att, till beredande af lättad tillgång å Smör, hv Iket utgör en förnödenhelsvara äfven för de mindre bemedlade folkklasserne, denna artikel må vid införsel vara tullfri. Kommitterade hafva för artiklarne Socker och Sirop, alla slag, föreslagit följande redaktion och tull—afgifter : Socker: Råsocker, alla slag I skålpund 8 öre. Raffineradt. alla slag, såsom topp-, kandioch kak-, äfvensom krossadt eller pul veriseradt Socker 1 » 13 » Sirop, alla slag i » 6 » Med godkännande af dessa tullsatser har Kongl. Majit ansett all HavannaTerres-socker och andra dermed till sockerhalten lika slag böra, i likhet med hvad nu eger rum, under den högre afgifts-bestämmelsen intagas samt redaktionen för artikeln Socker erhålla följande lydelse: Raffineradt, alla slag, såsom topp-, kandioch kak-, samt krossadt eller pulveriseradt socker, äfvensom Havanna-Terres och dermed till sockerhalten lika slag. Andra slag. De vigtiga intressen, som med frågan om raffinad-sockerlullens bestämmande äro förbundna, å ena sidan allmänhetens billiga fordran att ej för denna ”stora konsumtions-artikel nödgas betala ett pris, som är stegradt utöfver hvad af rå - Bevillning*- Utskottets Betänkande JVi 10. 39 iinmet oell den förädlade varans relativa värde verkligen betingas, och å den andra omsorgen , för dyrbara inhemska raffinaderiers bestånd och raffinadörernes farhåga att genom tullbestämmelsen blifva utsatte för en täflan med den utländska tillverkningen, hvilken de icke kunde uthärda, fästa ständigt vid detta ämne en särskild uppmärksamhet, likasom dess invecklade beskaffenhet och de till en del icke fullt kände förhållanden, sorri derå utöfva inflytande, göra frågans bedömande med mer än vanlig svårighet förknippadt. Utkoltet har, efter omsorgsfullt begrundande af de skäl, som föranledt kommilterades och Kongl. Maj:
Ej vare skattskyldig förbunden, att vid mantalsskrifningen uppvisa stämplingsattest, icke heller matil ingsbetyg, undantagande å ostämplade tackjérnspannor; och ege han dessutom rätt att hänvisa till den förra året uppgifna pannerymden, med åliggande att för uppgiftens riglighet ansvara; dock bör i den skattskvldiges debetsedel för hvarje år af vederbörande införas, så väl beloppet af den pannerymd, hvartill lian sig anmält, som ock det fastighetsvärde, hvarefter bränvinsbränning får ega rum, till upplysning om den pannervmd, sorn i grund deraf får begagnas. Den, mantalsskrifningen förrättar, vare skyldig att, med afdrag, enligt \ §., af kokrummet, afgiften i behörig ordning påföra, ehvad pannorne äro inmurade eller lösa, ined uteslutande af bråk i beräkningen. 9 §• Alla å en tomt, eller i en bj'ggnad, eller under samma tak, eller å samma egendom, hemmansdel eller lägenhet varande pannor skola val, för nödig säkerhets vinnande, till rymden serskildt uppgifvas; men vid debiteringen bör deras rymd ovilkorligen sammanslås, oell denna grund jemväl följas vid redogörelsen, i afseende på pannerymden, såväl ifrån laxeringsComitéerne och Konungens Befallningshafvande, sorn ifrån Kongl. Majrts och Rikets Slats-Contor; dock må den sålunda sammanslagne pannerymden aldrig öfverstiga del i \ §. bestämda inaxiini-belopp. ro §. Mantalsoch Skattskrifvare åligge det, att inom Januarii månads utgång, enligt Mantalsoch Skattskrifnings-handlingarne, Socknevis upprätta förteckningar på de till bränvinsbränning berättigade personer, som antingen afsagt sig utöfningen af denna rätt eller någon pannerymd lill algiils Bev.-\
Skulle således bland desse sednare någon finnas, sorn 3 Den 71 Maji f. m. med böjelsen att skarpt och otillbörligt uttrycka sig, förenar omtankan att ej vilja blottställa sig sjelf, har han lätt att sätta för sig en så kallad ansvarig itedacteur, som hvarken behöfver kunna läsa och skrifva, eller bevisa sig äga minsta säker inkomst. I händelse af missbruk, hvar finnes nu Lagens kraf garanteradt, och hvad kan deraf möjligtvis följa? Jo, Lagbud utan verkställighet, Lagbrott utan straff, skandal utan försoning. Månne således ej möjligt vore, månne ej öfverensstämmande med Grundlagens anda fty all sådan förutsätter verkan af hvad Lagen påbjuder) månne ej äfven enligt med det allmänna ordningsoch säkerhets-interesset, att presterandet af en viss vederhäftig borgen, blef vilkoret för Tidningars utgifvande? Beloppet af denna borgen kunde lätt beräknas efter vissa gånger maximi summan af de böter, som, i fall af förbrytelse, koinme att åläggas. Detta blef icke någon undantags-lag, ty ingen vore från rättigheten att anskaffa borgen utesluten. Men, torde invändas, den fattige vore factiskt utesluten; ty han kunde icke uppfylla vilkoret. Jag svarar, att den fattige,^ känd för någon insigt och för sedlighet, finner lätt löftesmän i ett företag, som ger hopp om vinst. Den som ej vore känd för dylika egenskaper, finge dem icke; men jag vågar fråga, om ej detta hinder vore nyttigt för Staten, Allmänheten, Litteraturen, Moralen? Jag skulle mycket önska, att ConstitutionsUtskotlet behagade utveckla och bedömma dessa idéer. Kunde deraf vinnas ett lämpligt resultat; ansåges rättvist, att med förhöjning af böterna förena en derefter afpas6ad caution^ Den 21 Maji f. rn. sattes Juryns organisation i ett billigt förhållande både till Stats-interesset och till den enskilta säkerhetens försvar, då skulle jag, men då först med glädje tillstyrka nuvarande undantagslags, eller den discritionaira indragnings-rältens upphäfvande. Grefve Posse, Carl Hendrici uppläste följande: (Se Bilagan N:o 5.)