Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lika litet förstod hon den höga amazonens smak för jagt och all slags » sport », hon, som knappast tillät sina prinsessor sitta till häst eller svänga i en gunga. Kejsarinnan Elisabet kände sig icke heller på minsta sätt dragen till sin kungliga medsyster, som vid sitt hof uppehöll en så sträng etikett. Hon gjorde inga andra besök hos Viktoria än dem etiketten fordrade, och det är aldrig mellan dessa höga damer fråga om annat än etikett. Drottning Viktoria fann det högst löjligt, att kejsarinnan på sina resor medförde ett vackert porträtt af den heliga Elisabet, hennes skyddspatronessa, och att denna öfver allt måste pryda hennes sofrum. Men en strängt puritansk furstinna oeh en ifrig katolik som kejsarinnan skulle väl också i dylika saker svårligen kunna rätt förstå hvar andra. Många äro för öfrigt de som förundra sig öfver, att kejsarinnan ständigt hållit sig borta från politiken och från hofintriger af hvad slag de vara må. Saken är, att hon helt enkelt följer sin smak — hon älskar blott resor, jagt, kroppsöfningar, frisk luft och friheten. Derföre — emedan hon vill vara fri — deltager hon så litet som möjligt i hoflifvet och uppträder aldrig vid några offentliga högtider utan att vara » dertill nödd och tvungen ». Men äfven då förstår hon stundom, såsom i fråga om processionerna, att behändigt komma ifrån saken. och till hofvets två årliga baler inbjudna, de österrikare ganska få, som kunna skryta af att känna sin kejsarinna; många högadliga wienare hafva ej ens sett sin sköna herskarinna, som för öfrigt oftare vistas på sitt slott i närheten af Pesth, än i Wien. Den förkärlek hon alltid visat ungrarna, gör att hon i deras land är nästan tillbedd, och man finner der hennes porträtt i den fattigaste stuga. Det är också i Ungarn man hälft beklagande säger, att » om icke Elisabet varit född prinsessa, skulle hon blifvit den förnämsta ryttarinna i hela verlden ». I närheten af den förtjusande badorten Ischl har kejsaren af Österrike en villa, der han om hösten under några veckor får hvila ut från regeringsbekymmer och » vara som andra menniskor ».
Utskottet har tagit dessa motioner i öfvervägande; och då de nödiga conlrollerne öfver Utmälnings-författningarnes behöriga iagllagande ofelbart skulle försvåras, ju mera ansvaret för utmätningar delades emellan flere personer; då det vore desto betänkligare att öfverflytta detta ansvar ifrån Kronofogdarne uppå Länsmännen, som dessa tjenstemannaklasser, i allmänhet, egande olika bildning och villkor, otvifvelagtigt lemna olika garantier för erforderlig ordning och säkerhet; då nödig noggrannhet vid behandlingen af ulmätningsärenden icke synes i allmänhet kunna påräknas hos enskilde, till utmätningsförrättare valde, personer, äfven af det skäl, att påföljderne af ett lagslridigt förfarande ej kunde blifva för dem lika äfventyrlige, som för tjenstemannen; då mycken oreda sannolikt skulle uppkomma derigenom, att flere utmätningsman, af hvarandra oberoende, erhölle serskilda uppdrag mot samma person, hvilken händelse ofta kunde inträffa, derest det berodde af fordringsegare att välja förrättningsman, — samt slutligen då icke blott fordringsägarens, ulan jemväl gäldenärens rätt och fördel måste afses, hvaraf följer, att valet af utmätningsman ej må bero af den förres, eller blott enderas, godtfinnande; fördenskull tinner Utskottet sig icke böra å någotdera af ifrågavarande förslag tillstyrka bifall. Ant. till Exp. Utsk. den 5 Aug., kl. 3 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om ett förändradt lagstadgande, i afseende på försäljning aj utmätt gods. Hos Hederv.
Men jag tror, att ett af skälen möjligen kan vara det vinstbegär, som bemäktigat sig det lombardiska och särskildt det milanesi-ska samhället, den stora vården om de materiela intressena, som sättas öfver de idéela, den stora törsten efter rikedomar, hvilken drifver milaneserna i handelns och industriens armar i stället för i literaturens. Milanesarne äro utmärkta patrioter; så länge det var fråga om att medelst literaturen förbereda fosterlandets återupprättande, sysselsatte äfven de sig med stor ifver dermed. Men nu tyckas de anse skriftställeriet otillräckligt för att frambringa den nationens materiela lycka, som synes i synnerhet ligga dem om hjertat. Hvilken orsaken än må vara, beklagar jag detta sakförhållande; ty ingen stad i Italien är måhända • så som Milano i stånd att gifva fart åt alla rörelser; och om denna stad nu såsom förut omhuldade den nationela skriftställareverksamheten, skulle den säkerligen röna ett sådant tillmötesgående af hela det italienska folket, att den samma, om den hade något vigtigt att säga oss, med sä- * En novell af Farina: Signor lo (” Herr Jag ”) var, som åtskilliga af våra läsare torde erinra sig, för några månader sedan intagen i Stockholms Dagblads följetong. Hed.kerhet skulle erhålla en verksam hjelp vid sitt arbete, i följd af denna omotståndliga tjusningsförmåga, som det med värme sagda ordet alltid eger och som fortplantas med sympatiens makt. När Österrike 1815 hade återvunnit Lombardiet, den rikaste provinsen i hela kejsardömet, ville det genast gifva sig sken af att bringa den napoleonska despotismen i glömska och ' stiftade några liberala lagar, som i den lombardo-venetianska provinsen befordrade kulturen i alla riktningar. Bland andra förslag uppkom äfven det att i Milano börja utgifvandet af en stor politisk och literär tidskrift, hvars hufvuduppgift skulle vara-att göra den österrikiska regeringen underkunnig om den lombardiska befolkningens behof. Men detta måste ske med stor grannlagenhet.
N:o 97 , i anledning af gjorde anmärkningar vid Betänkandet , rörande inskränkning i beloppet , hvarunder enskifte personer icke må vara tillåtet, att utfärda löpande Invisningar. N:o 9S , öfver gjord motion, om förändring i straffet för dem , som utfärda tryckte eller graverade Assignationer. Vid nu å nyo skedd föredragning af Riksens Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotts Utlåtande, N:o 116, af den 15 uti denna månad, i anledning af de ino tn detta Stånd gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande , rörande yrkad rättighet för Städernes Magistrater att förrätta alla så kallade Dykeri-Auktioner, heslöt Borgare-Ståndet att, då nämnde Betänkande redan blifvit af de trenne Respektive MedStånden gilladt , äfven för sin del låta dervid bero. S. D. Biföll Borgare-Ståndet Stats-Utskottets O - den 20 denpes afgtfne och den 25 på bordet lag» de samt nu å nyo föredragne Utlåtanden. N o 256, öfver Kongl. Majrts Nådiga Remiss,' angående ersättning till Härads-Skrifvarne i Jemtland, för dem anslagne men ännu icke tillträdde Boställen; och N:o 257, öfver Kongl. Majus Nådiga Remiss, angående reglering af Löningssättet för Landssekreteraren, och Landskamereraren i Jemtlands Län. Fran Iiedervärda Bonde-Ståndet.
N:o 8 är anfördt, mätte Lill Utsk. återremitteras. Jag slutar med detsamma hvarmed jag börjat, att, om man skulle nedsätta tionden för tackjernslillverkningen till hälften, så måste man, så framt icke en bestämd orättvisa emot jordbrukare skall äga rum, ovillkorligen äfven nedsätta spanmålstionden till hälften. Sådana åtgärder tror jag hvarken äro nyttiga eller ens rättvisa emot dem, som sedermera skola fylla bristen genom allmän bevillning, och det derföre alt dessa afgifter utgöras, såväl af jordbrukaren som af hytteägaren, in natura, der de finna sin fördel deruti, d. v. s. så vida de icke kunna sälja spanmålen till det af dem beräknade pris eller tackjernet till det pris, sorn i den af Kammaroch Bergscollegierne samt Statscont. årligen fastställda taxan finnes bestämdt. Frih. Ridderstolpe, Fredr.: Jag anmälde mig när den sals yrkades, att conjuncturens tryckning ojemförligt mindre drabbade tackjernstillverkningen än produetionen af säd, d. v. s. jordbruket. Båda lida otvifvelaktig! af nuvar. conjunctur; men imin tanka lider icke tackjernstillverkn. minst. För alt grunda jemförelsen emellan dessa tryckningar, mine Hrr, anhåller jag, att Harne måtte erinra sig, att utförseln af spanmål ingalunda är förbjuden; 24S Den 23 Octo ber. f. m. men Hrnne veta sjelfva, huru det står till med utförsel af tackjern. Till den grad är Vester-Bergslagen i bryderi med sitt tackjern, att tind. ansökningar derifrån ingått till K. M., med anhållan om tillåtelse, att inrätta nya vågar inom provinsen, för alt der kunna deponera tackjern, i hopp om att få det belånadt. I det und. utlåt., som ifrån mig deröfver blifvit infordradt, bar jag und. tillstyrkt, alt vid Strömsholms våg en sådan deposition af tackjern må kunna få äga rum; men har icke tilltrott mig alt tillstyrka en ny vågs inrättande vid Smedjebacken. Hrnne se deraf till hvad grad denna rörelse är tryckt.
så var det likaledes rätt att från Jönköping återsända honom till Linköping, hvarifrån han också kommit. Men hvar skulle han då stanna, och huru länge skulle återsändandet fortfara? R. SI. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse för år 1849. 146 R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse för år 4849. låtande, syntes hafva fattat sin öfvertygelse om behörigheten af vidtagna åtgärden så afgjord, att örn den lernnades utan erinran och laglig tillrättavisning, lika beskaffade åtgärder för framtiden kunde vara att befara och medföra samma menliga följder; föranlätes Justitieombudsmannen att inför Kongl. Hofrätten åtala Landshöfdingeembetets meranämnde emot lag stridande åtgärd, samt uppdroge, i sådant afseende, åt Ådvokatfiskalsembetet att, i öfverensstämmelse med angifna grunder, emot vederbörande af Landshöfdingeembetet, hvilke till åtgärden bidragit, anställa och utföra den talan om ansvar och ersättning, lag och sakens beskaffenhet påkallade.
Då hos bankens tjenstemän i allmänhet icke kan förutsättas juridiska kunskaper, är det naturligt att allt, som derunder kan rubriceras, skall bero på honom. Det är vidare klart att, då i vår tid den juridiska banan erbjuder så betydliga förmåner, det torde blifva svårt att till Advokatfiskal lå en fullt kompetent person, om han sättes i en lägre tjenstegrad än den han nu har. Jag måste bekänna, att jag, vid genomläsandet af Utsk:ts motiver, icke förmår inse deras giltighet. Pag. 20 står: »Nämnda tjenst tillhörde före år 1830 kamereraregraden; och då densammas hänförande till sistnämnda grad öfverensstämmer med den fördelning af tjenstebefattningar, som i andra verk är antagen, Den 12 Augusti f. m. 35 samt Ådvokatfiskalen, om han tillhör en lägre tjenstegrad, derigenom, i motsats till nnv:de förhållande, skulle föranledas eftersträfva befordran till tjenst i högsta graden, anser Utsk:t härutinnan tillräckliga skäl förefinnas för Advokatfiskals-tjenstens förflyttning till den tjenstegrad, deri Ombudsmannen vid Banko-diskont-verket alltid varit och fortfarande är upptagen.» Detta förefaller mig mer än besynnerligt, då Advokatfiskalen icke är så subordinerad i förhållande till kommissarierne som i andra verk, och då man går ytterst noga tillväga vid valet af en sådan tjensteman. Enligt Utsk:ts motiv skulle för öfrigt, då Ådvokatfiskalen står i 3:dje tjenstegraden, han söka komma in i den 4:de. Med den skicklighet och med de insigter, som äro nödvändige för honom, bör han icke eftersträfva att komma i den grad, som har nyckelvården, en befattning, som erfordrar redlighet, men ej juridisk kunskap. Jag får derföre anhålla, att R. o. Ad. behagade besluta att, med ändring af 3:dje och 4:de punkterna af l:sta mom:t, det må i stället heta »3:dje graden: kamererare; 4:de graden: kommissarier, banko-sekreteraren, samt ådvokatfiskalen och ombudsmannen. » Frih. Gederström, Thure, anförde skriftligen:
Prat. 1850 & 1851. 4 Sami. 2 Afi. 4 Baft.. I s Statsoch Lag-Utskottens Utlåtande, Pi:o 13. följd hvaraf, då härifrån afdragas Hofrätternas nuvarande an - slag. utgörande: för Sv<a Hofrätt, oberäknadt derlydande un - ralr 61.498: eller med tillägg af ljuspenningarne „ för Götha Hofi ätt r:dr hvartill komma ljuspenningarne. samt för Hofrätten öfver Skåne och Bl kiuge rdr ljuspenningarne 24. 32. 2-8GG: 32- 64,363: 8. 61),386: 2.333: 24. 16. 62,719: 40. 24,289: 24. 88G: 82- 23,176: 8. 8. till 132,261: tillökningen uti Hofrätternas anslag skulle Blifva tillsammans Rdr 29,130: dock komme derigenom att bespuas den af allmänna Indi agni vissa tjenstemän utgående tillökning for spanmål under lönerna, utgörande Staten for år 1830: Svea Hofi ät t : rdr 949: Götlia Hofrätt „ 1,264 Hofrätten öfver Skåne och Blekinge „ 306 enligt för tillsammans rall 2.319 Uti det af Kongl. Majt i Nåder åberopade, af Juslitie-Statsministern uppgjorda löneregleringslörslag. är vordet hemslälldt: att.
Nro 169 föreslagna ändringar och tillägg. Ånyo föredrogos och biföllos LagUtskrs d. 8 dennes på bordet lagda utlåtm: Nro 170. öfver gjorda anmärknrr vid Utskrs betänk. N:o 126, i anledn. af Riksd.fullm. Joh. Erikssons motion om förtydligande af eller tillägg till 3 § i 16 cap. Ärfdabrn; Nro 171. öfver gjorda anmärknrr emot Utsk:s belänk. Nro 133 i anledn. af väckt motion om inskränkn. i allm. åklagares rätt att anställa åtal å vissa brott. 4°4 Den ao DccemLer c. m. Föredrogs ånyo LagUtskrs d. 8 dennes på bordet lagda meinor. N:o 172 med förslag till sammanjemnkning af de inora RiksStrn fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utsk:s utlåt. Nro i34, i anledn. af gjorda anmärknrr vid Utskrs betänk. Nro 42j rör:de ändring i nu gällande lag,ang:de behandlingen af frågor om oenighet makar emellan. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Då inbjudningen icke är ställd till R. o. Ad., som redan afslagit Utskrs förra betänk., förmodar jag, att H. Ståndet förblifver vid dess redan fattade beslut. De föreslagna voter:spropos:na godkändes. Lades till handlrna LagUtskrs d. 8 dennes på bordet lagda memor. Nro 173 i anledn. af erhållen återremiss af Utskrs betänk. Nro i53 öfver väckt motion, att den make eller far, som saknar andra medel till hustrus och barns försörjande, än sin arbetsförmåga, och icke densamma härtill använder, måtte kunna till arbete hos enskild person dömas. Ånyo föredrogs BondeStrs, genom prot.utdr. af d. 8 dennes, som d. 11 f. m. blifvit lagdt på bordet, gjorda inbjuda, till instämmande uti Ståndets beslut i anledn. af Statsoch Oecon.Utskrns betänk.
Ban cö-attestens njlemnande betala lånet, hvaraf följer, att originalförbindelsen, icke får ifrån DisconiVerket utlemnas, förr än de af Executorn sndrifne medlen på detta sätt till Disconten inkommit; så anser Utskottet sig icke kunna föreslå någon rubbning i detta hänseende, enär DiscontVerkets säkerhet härigenom är förvarad, och det beror på hvar och en låntagares egen omtanka, att sedan lian, efter anstäld utmätning, godtgjort sin skuld, af vederbörande Executor taga qvitto deröfver, intilldess Original-låne. reversalet varder honom återsfäldt, eller ock genom noggranhet i betalningsskyldighetens uppfyllande, sjelf hos Discont Verket emottaga sin utgifna förbindelse. Beträffande åter dea sednare omständigheten, så 330 Banco-Vtskottets Belänjiandert. ehuru DiscontDirectionen inom 3 rnånader efter förfallotiden icke vägrar Ian åt personer, hvilka häfta för ännu ouppfylda löftesförbindelser, enär fullkomlig säkerhet finnes hos dem, så väl för den ingångne cautionen, i händelse fråga örn dess godtgörande skulle uppstå, och det lån de sjelfve sökt, samt dessa särskilda förbindelser icke öfverstiga den högsta summa en person på en gång får såsom lån innehafva, måste likväl i der fall, dä lagsökning emot låntagaren vidtages, och hvilken, när caution!» sterne bo inom samina Län eller Stad, äfven sträcker sig till dem, Directionen icke kunna åläggas att utgifva nytt lån till sådane personer, sorn ännu icke uppfyllt andra förbindelser, hvilka de såsom för egen skuld ingått; och tlå härförutan ett bevis af det innehåll sorn föreslaget blifvit, nemligen att ingeri brist hos den lagsökte låntagaren aort att befara, icke lemnar bestämd visshet, att tillgång verkligen finnes till skuldsummans erhållande; kan Utskottet ej helier tillstyrka någon bindande föreskrift för Directionens pröfning och åtgärder i afseende på lånearisökr.ingar af löftesmän som icke infriat den skuld, hvarföre de hos Discont Verket förut häfta.
Härefter uppkom nägon oro, hwarunder ät, fkillige yrkade att Momentet redan wore bifallet, an, dre att ny proposition derpä punktewis, och med den genom förändringarnc fdranledda nya redactioncn, mätte göras, hwilket sednare, dä undertecknad Riddarehus - Secreterare till sin rättelse wid Protocollet äfwen derom anhällit, Hans Excellence Herr Grefwen och Ordföranden antog, och lät derföre upläsa sörsta punkten i första Momentet af denna §. Grefwe Os in Lur sire: Det är till denna punkt min anmärkning hörer rörande ett förökadt antal af Utskottets Ledamöter. Min önskan är att j allmänhet Utskotts-Ledamöternas antal ökades kill en tredjedel. Denna tillökning är ej nödig för de andra Ständen, men wäl för ost, som äro sä talrike. Herr ^ orst k trodde att ett sä vigtig! Utskott minst borde bcsiä af 24 Ledamöter. Grefwe körner hemställde om ett stort anka! Ledamöter werkeligen wore nyttigt i beredningar och Committöer, der icke saker afgöras, utan endast sakerfbrhällanden och principer discuteras. När Ridder» skåpet och Adeln wid Riksdagens början snart wille -afwa en Grund-Lag utarbetad, befallte de Utskott, sammansatt af fä Ledamöter. I alla andra länder wore äfwen smä Committeer brukliga. Han önskade derföre att Utskotten ej mätte sammansättas af för stort antal Ledamöter. Grefwe Osis 6 srZis: Det wore ej -anS mening akt Utskotten skulle blifva allt för talri, ka; det funnes en medelwäg emellan en mängd och allenast tre af hvart Ständ» Herr Den IS October, 4387 Herr Noratk: Min oförgriplrga kanka är, att sakerna gä bättre ju talrikare Utskott tillsätta» Flera ögon se mera än fä. Vä Högloft.
Hr Wserns sisth gårdag väckta förslag, att Ulskts samtliga prot. måtte, der så äskades, få afskrifvas, för att till tryckning befordras. Under discussionen häröfver yttrades, att Utskls beslut i anledn. af berörde förslag endast kunde afse de i 2 §:u /j. mom. Tryckfr.förordningen omförmälda prot., rör:de Statsrådet, enär Utsk:s prot. i öfrigt kunde, jemlikt åberopade morn., af en hvar i allmänt tryck utgifva*, utan att särskildt tillstånd dertill erfordrades. Och då Utsk. syntes utom allt tvifvel vara den vederbörande, med hvars tillstånd de prot., som rörde Statsrådet, finge till tryckning befordras, hemställdes, att Utsk. nu måtte meddela ett sådant generelt tillstånd, dock med det villkor, alt ifrågavar. prot. ej finge genom tryck allmängöras, innan det under justering va - Den 26 Maj. 38i rande så kallande dechnrge-beläuk. hunnit (ryckas och inom Stånden utdelas. Emot hvad sålunda var tillstyrkt anfördes, dels alt Coust.Utsk. icke vore ratter vederbörande för meddelande af tillstånd till (ryckning af Utsk:s piot. rörtde Statsrådet, dels att, i händelse ett sådant tillstånd lemnades ovillkorligt, ifiågavar. prot., långt ifrån att i deras helhet till trycket befordras, endast komine all styckevis och uti hvad de rörde någon viss fråga allmångöras, inåhända ulan alt ees denna fråga lill hela dess sammanhang blefve tryckt, hvaraf den följd torde uppstå, att Ut>k:s åtgärder eller dess ledamöters yttranden blefve genom uteslutningar eller meningars ryckande ur deras sammanhang allmänheten på ett missledande sätt meddelade, dels ätt Utsk* kunde framdeles komma att infordra prot. rörjde ministeriella mål af den natur, alt de borde hemliga hållas, och att Utsk. nu ej borde genom ett allmänt beslut göra för sig omöjligt att förhindra sådana protjs offentliggörande, dels ock slutligen, att undantag
Låns utgående kan förefinnas, och icke ■vid denna Riksdag andre Låneutvägar för ifrågavarande ändamål kunna uppgifvas. Utlåtande, i anledning af väckt motion, rörande underhållsskyldigheten af Nyqvarns Bro. (i.-A.) Utskottet har från II. BondeStändet erhållit Remiss å ett af RiksdagsFullmäktigen från Upsala Län Johan Sindersson ingifvit Memorial, deruti han anfört, hurusom redan år 1724? då Arrenderättigheten af Nyqvarns Qvarn och Bro uppläts till Borgaren Lemke och hans manliga efterkommande, Ilemmansinnehafvarne i Åsunda Härad af nämnde Län af god vilja åtagit sig, att med dagsverken biträda vid Brons och dervid befintliga isdammars nybyggnad och underhåll, dertill kostnaden af K. M:t och Kronan, så väl förut som ock nu, i öfrigt bestrides; att Åsunda Häradsboer, emot nämnde åtagande betingat sig och erhållit befrielse från de af andre resande öfver berörde Bro erläggande afgifter; — att denna förmån väl ännu fortfore, men att den åtagna dagsverksskyldigheten, ehuru i sin början obetydlig, dock år ifrån år blifvit så tillökt, att den nu mera på långt när icke kan ersättas genom den medgifna förmånen, och att orsaken häutill till stor del lage deri, att då Bron och isdammar4 B. 28 424 Stats-Utskottets ne skola för Kronans räkning antingen nybyggas eller förbättras, utbjudes arbetet på Entreprenad-Auction, hvarefter den blifvande Entrepreneuren ulan skonsamhet begagnar Häradsboerne ej mindre till dagsverken än ock till framskaffande af Byggnadsmaterialier, hvilka Material ier på 4> 5 till och nied 6 mils afstånd från Häradsboernes hemvist måste hämtas. På grund af hvilket allt och då härförutan de fleste af Häradsboerne, i anseende till deras aflägsenhet, icke kunna begagna Nyqvarns
Föröfrigt, hvad det betriitfar, att jag skulle önskat Arméens tillstånd så dåligt corn möjligt , sä har det varit långt ifrån mig att önska den så dålig , att icke något försvarskrig dermed skulle kunna utföras. Men jag har trott, att det icke nödvändigt fordrades praktisk Miiitair talang för att hålla Försvarsverket i ordning: och jag anser högst vådligt, att till Föredragande hafva en sådan man , som sjelf skulle kunna, blifva anförare för Arméen eller Flottan ; ty denne skulle, af ett menskligt begär efter nya lagrar, lätt kunna förledas att, i sina rådslag, låta krigslystnaden trampa Nationens interesse under fotterna. Grefve von Platen: Ehuru jag ifrån början tillkännagifvit, att meningarne öfver förevarande ämne varit delade i Constitutions - Utskottet, får jag docka nyo upprepa detta , och att, hurudan min framställning också varit, det är likgiltigt, om den i Utskottet utgjort min mening, eller någon annans. Det har blifvit sagdt, att det icke vore Constitutions-Utskottets rättighet, att ogilla allt, som befinnes vara i strid mot Grundlagens anda, utan att det 6a Den 1 December f. m. blott ålegat Utskottet att uppgifva Förslag till Grundlagsförändringar , lämpade efter det af Särskildta Utskottet föreslagne Styrelsesystem. Pa detta sättet skulle Constitutions - Utskottet blott blifva en Redactions-Comite. Tvertom bjuder Regeringsformens 8i §• ”Detta Utskott, hvars ■pligt det vara skall y att Grundlagarne granska , äger rätt att hos Riksens Ständer föreslå de ändringar deruti som det anser högst nödige eller nyttigeoch möjlige att verkställa.” Der är dea gräns , som Utskottet ansett sig böra hålla sig inom. Det har vidare blifvit yttradt, att man velat förena Stor-Amiralens och Fält-Marskalkens befattningar. Sådant har icke varit i fråga , då man ansett det verkeligen practiska böra tillhöra olika personer, och under sådant förhållande tror jag de återstående åtgärderne kunna vid föredragningen hos Konungen verkställas af en person.