Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Höga disposition i och för '-Arméen och Försvarsverket; att Rikets i8i5 församlade Ständer, enligt underdånig skrifvelse den 23 Julii samma år, ansett Kongl. Maj :ts rätt att fritt disponera öfverskott och besparingar instämma med förr gällande grunder, och derjemte beslutil att öfverskotten på intraderne skulle insättas i Banken för Riksgälds-Contorets räkning: att 1818 års Ständer uti detta beslut icke gjort någon ändring; att i8a3 års Ständer, under erkännande af föregångna Ständers heslut, genom skrifvelse den 20 Augusti samma år ”förklarat , att de å Utgifls-Titlarne uppkommande besparingar derefter endast finge disponeras för de behof, som inom Hufvud-Titlarne kunde förefalla, samt att i händelse något återstode, sedan alla sådane utgifter blifvit bestridde, dermed borde förhållas på lika sätt som med öfverskotten å lnkomstTitlarne och samma återstod följaktligen levereras till Riksgälds-Contoret, för att användas i den af Rikets Ständer, vid 180g och 1810 årens Riksdag föreskrifne ordning, hvarjemte Rikets Ständer i af seende på 8: de Hufvud-Titeln, i underdånighet anhållit, att Kongl. Ma]:t icke ville derefter bevilja några utbetalningar å samma Titels förmodade besparingar;” att 1828 års Ständer häruti icke gjort någon förändring; och slutligen att innevarande Riksdags Stats-Utskott, uti dess Utlåtande N:o 78, under erkännande att denna Kongl. Maj:ts, af alla föregående Ständer medgifne rätt, är ostridig, endast funnit sig höra, i afseende på tillämpningen deraf, på hestämda löneanslag för framtiden tillstyrka ”Rikets Ständer, att hos Kgl. Maj:t underdånigst anmäla sitt beslut, att de under Riks-Statens HufvudTitlar uppkommande besparingar icke må, anvisas till bestämda löneanslag pä Stat”.
Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad., i öfverensstämmelse med Hr Sandströmer begäran, ansåge sig böra upp skjuta afgörandet af den i Ulsk:s betänk, nästföljande punkt, ang:de bevillningen af artister, intilldess 14 § i förslaget till bevillningsstadga förekomme; hvilket bifölls. Sedan härefter Hr Gr. o. Landtm, hedt R. o. Ad. nr sägta, att han förglömt, att sedan R. o. Ad. fattat sitt beslut i frågan om bevillning af arbetsfolk, framställa propos. å Utsk:s derjemte gjorda förslag ronde bevilln. af gesäller, lilef propos. å bifall till sistnämnde förslag af Hr Landtm, framställd och af R. o. Ad. med ja besvarad. 16:o Ang:de rubrikernc ”fältskärs-gesäller” och ”bruksfällskärer”. R. o. Ad. biföll Utsk:s i denna punkt gjorda hemslällan. 17:o Ang:de rubrikerne ”handtverkare” och ”hårfrisörer - Den 8 April f. m. 79 Efter upppläsning af de i 14 § af Utsk:s förslag till bevillmsstadga intagne rubrikerne: ”handtverkare, hvilka utan mästerskaps eller burskaps förvärfvande erhållit tillstånd att såsom försörj ni ngsrn edel åstadkomma handtverkeri-arbeten” samt ”hårfrisörer, som icke äro borgare” blefvo dessa rubriker godkände. 18:de Ang:de rubriken ”hästhandlare”. I sammanhang härmed föredrogs det i 14 § af Utsk:s förslag till bevilln:s-stadga införda mom. ”hästhandlare eller sådane, hvilka såsom yrke sälja och byta hästar, erlägga utan åtskillnad på hufvudman eller följeslagare på resor, hvarje person, som sig med sådan handtering befattar, b:co r:dr 25”. Hr Akerman:
På dessa skäl afstyrker jag således för min del förslaget om postvägars inrättande, men tillstyrker deremot att Post-styrelsen må bemyndigas afsluta kontrakter på 5, högst 10 år med enskilde personer eller bolag om flit. lim g kjutm.-betril rel. 82 öfvertagande af daglig befordran utaf post och resande på flere eller färre af de till postvägar nu föreslagne limér, äfvensom på andra, mera trafikerade vägar, som leda till jernvägarna, emot den godtgörelse för sjelfva postbefordringen, som lindrigast kan betingas, samt att för detta ändamål ett visst årligt anslag må ställas till Post-styrelsens förfogande. I olikhet med Komiténs flertal håller jag ytterligare före, att om den allmänna postoch skjutsbefordringen hädanefter öfver allt i Riket kommer att ställas på entreprenad, och hästlegan på alla stationer förthy att blifva En R:dr per mil; så bör ock den resande vara berättigad att, mot särskild, skälig ersättning, få färdas i täckt vagn. Min mening härmed är ingalunda den, att dylika åkdon borde vara att tillgå på alla gästgifvaregårdar i hela landet, och icke heller, att de behöfde vara af så prydlig och beqväm beskaffenhet, som flerestädes i utlandet; utan allenast den, att vid alla gästgifverietmellan städer och orter med lifligare trafik, hvarifrån således ett större antal resande befordras och medeltalet af utgångne hästar är t. ex. minst 4 om dygnet, borde finnas en vanlig vagn på fjedrar med dubbel suflett, 4 platser inuti och 2 på kusksätet, samt 2 dylika vagnar, der medeltalet utgångne hästar vore 8. Sådane åkdon, hvartill borde finnas kälkar, brukas numera till stort antal i de fleste, om icke alla landsorter, stundom äfven af allmogen, och deras inköpspris, synnerligast om de icke äro nya, är ej högt. Antages att ett dylikt åkdon i skjuts användes allenast 300 mil om året, som, efter 50 öre i vagnslega, gifver 150 R:dr i årlig inkomst, så är denne ganska rundlig till ränta, reparationer och amortering af inköpssumman.
Eftersom kyrkovärden Lars Jönsson uti Stensjö blifvit antagen till nämndeman, valde församlingen till kyrkovärd uti hans ställe, fattigföreståndaren Pehr Olsson i Fogelö; Och till fattigföreståndare efter Pehr Olsson, Lars Nilsson ibidem. lOo. Uplästes flere §§ utur protocolls boken, rörande dem som treskas med betalande af den beviljade fattigdeln och Sexmännen tillsades at ställa sig dem till efterrättelse. llo. I anseende därtill, at klockaren, under sin tjenstetid vid församlingen hittills vaccinerat utan någon särskild betalning därföre; beslöt församlingen, at honom hädanefter, skulle tillstås en collect årligen, som han får upbära, på den dag Herr Prosten utser. Uplästes en Herr Prostens skrifteliga föreställning till fäder och husfäder, om deras barns och folks innan och utan läsning af Catchesen. 13o. 2ne rum i 3dje fattig classen bortgåfvos, 1 åt gamla enkan Ingeborg Olsdotter i Hvithällan och det 2dra åt Pehr Pehrsson med dess h:u i Fäboda. 14o. I fattighuset intogs, enkan Kajsa Andersdotter ifrån Fogelö. 15o. Till fullmägtig vid rågångarnas upgående omkring allmänningen valdes Hofrätts Notarien Hr Anders Lindblad. 16o. Orgelnisten Humbla, som i dag hade försummat en betingad graf-öpning, förekallades; hvarefter uplästes för honom 9 § af protocollet d: 6 Maij 1798, till följe hvaraf han nu gjordt sig skyldig till de uti nämnde § utsatte böten. Och skulle de utaf hans lön uttagas. 17o. Följande fattige fingo pänningar utur fattig cassan, neml.: Enken Kerstin i Bresätter, enkan Kathrina i Berga, gamle Nils i Bråten, enkan Elsa i Staftorp och Wallströms son Anders, hvardera 32 sk Bco.
— Att lagarne, i afseende på affall från den rena evangeliska läran, mäste undergå en förändring, är ganska gifvet, på den grund, att de nu gällande, i anseende till det med hvarje år stigande antalet affällingar, icke längre kunna tillämpas; allmänna ordningen fordrar äfven, att något stadgande för sådane fall finnes. Hvad beträffar de begge nu afgifna förslagen till förändrade lagförfattuingar i detta hänseende, nemi. K. M:ts och TJtsk:ts, så, ehuruväl jag finner det förra, i afseende å den nu under öfverläggning varande Esta §:n, vara affattadt i allt för sväfvande ordalag, och ehuru jag i detta hänseende gifver Utsk:ts förslag ett obetingadt företräde, vill jag dock, för att ej sönderslita hela förslaget, önska, att E. o. Ad. måtte lemna sitt bifall till Esta §:n, sådan den blifvit i K M:ts Propos. föreslagen, emedan densamma redan blifvit af 2:ne Stånd bifallen. — Frih. Cederström har sagt, att hela vårt presterskap och större delen af oss sjelfva skulle, i fall de symboliska böckerna tolkades efter bokstafven, Ben 19 Maj e. m. 307 hemfalla under landsforvisningsstraffet; i så fall anser jag vi ega mycket skäl att antaga denna författning, som åtminstone skulle hindra en fullkomlig folkvandring från vårt gamla Sverige. Jag yrkar bifall till K. Öfverlaggningen uppskjöts till e. hus plenum och R. o. Ad. åtskiljdes kl. J 4 e. m. In fidem, O. Brakel. lördagen den 19 Maj 1860. Plenum kl. 6 e. m. Justerades ett prot.-utdrag för den 9, 12, 15, 16 och 18 dennes samt 2 prot.-utdrag för förmiddagens plenum. Upplästes ett af Hr von Celsing, Lars Gustaf, inlemnadt, så lydande mern.: Hos Högloft. R. o. Ad. anhålles om befrielse ifrån mig lemnadt uppdrag som Elektor med bibehållande af min Riksdagsmannarätt.
Uppläst och godkändt Iios Ridd. och Adein den ^4 Apvi! t8H Pi esle-St 'nide t den 24 — —■ Borgare-Ståndet den 24 Bonde-Ståndet den 24 Rikets Ständers underd. Skrif velse, angående ändring i bestraffningen för missgerningsmans lössläppande. (Xag-Ulskottet N:o 10.5 S. A. K. Hos Rikets Ständer har fråga blifvit väckt om upphäfvande af Kongl. Maj :ts Nådiga Bref den 2 November 17S0, hvarigenom det, uti ig Cap, 3 § Missgernings-Balken, stadgade ansvar för vaktkarl sorn af försummelse eller vangömmo släpper fånge lös, i så målto blifvit skärpt, att denna förseelse ovilkorligen skall straffas med spö. Vid öfvervägande häraf hafva Rikets Ständer funnit: att ifrågava» rande brott visserligen kan begås under sådana förhållanden och vara till sina påföljder för det allmänna af en så vådlig beskaffenhet, att detsamma stundom måste allvarligen bestraffas, men omständigheter kunna deremot äfven förekomma, då tillämpningen af förenämnde Kongl. Brefs föreskrift mäste ogillas af rättskänslan; att, som nu gällande ovilkorliga stadgandet af urbota ansvar fordrar, att den tilltalade i alla händelser häktas, och en längre lid. nödvändigt erfordras, innan målet hinner pröfvas, först af Under-Rätt, sedan af Öfver-Rält, om det dit fullföljes, och derefter af E. K. M., i afseende å Nåd-ansökningen, och expedition derå följa, den åklagades lidande redan härigenom kan vara alltför betydligt, för att icke förtjena att tagas i betraktande; samt slutligen alt stadgandet i 19 Cap. 3 §.
r, femte » » » » r i, sjätte » » » » o k, sjunde, är ej chiffer, men motsvarar sjunde bokstafven i Lodbrok k. 5 Hade äfven sjunde bokstafven chiffrerats, skulle man fått Thiaurif, hvilket icke ser ut som ett namn, medan Thiaurikr (isl. þiórrekr) betyder »den tjurväldige,» ett epitet, som lämpar sig väl för en bekämpare af tjuroch ko-fetischer och i öfrigt samklingar med hjältenamnet Thióðrekr. Det namn, hvarur Thiaurik genom chiffrering af de sex första bokstäfverna utgått, är således Lorbrok, hvilket kommer Lodbrok (Loðbrók) så nära som det med begagnandet af en chiffernyckel är möjligt, och i hvarje fall tillräckligt nära för att hänvisa chifferletaren på den som menas. Jag inser ganska väl, att beviset för att Thiaurik är en chiffrering, syftande på Lodbrok, ej är absolut bindande, eftersom en af de sju bokstäfverna ej slår in, och då den sjunde, såsom gemensam och nödvändig för namnbildningen, blifvit stäld utanför chiffreringen. Jag vill ej heller, att mitt påpekande af detta motsvarighetsförhållande skall räknas af läsaren som ett af bevisen för Rökstenssagans sammanhörighet med Lodbrokssagan. Bevisningens styrka är oberoende däraf. Men redan det, att fem af de sju bokstäfverna äro träffar, vore nog, för att en matematiker skulle förklara det osannolikt, att dessa träffar, då de alla foga sig efter ett och samma chiffersystem, skulle bero på en slump. Härtill kommer, att namnformen Lorbrok kan betraktas som en variant till Lodbrok, emedan lor (isl. lárr) betyder en kista för ulls förvarande. Den drägt, hvari Lodbrok uppträdde, när han fällde jätteormen och som gaf honom hans binamn, var ett slags pansar af ull, indränkt i beck. Till hästnamnet Gote kommer jag längre ned. Vamud-Thiaurik kallas herrskare öfver Reidhafvets stränder, och nyss förut har inskriften låtit veta, att hans stridsmän voro Reidgoter.
Jag ber likväl att, i anledn, af hvad jag nyss vitrade, få tillägga, att det icke blott är R. o. A:ds ledamöter, Den 4 Juli. som afhälla sig från Utsk:n, nian inträffar sådant till betydlig del jemväl med PresteSt:s och äfven, fast mindre, med BorgareStts. Det är endast BondeStrs ledamöter, sorn äro fulltaligt och, man kan nästan säga, öfvertaligt tillstädes. Hr Cederschjöld: Jag har endast begärt ordet i anleda. af Hr Gr. Cronhjelms klagan deröfver, att nitet för fäderneslandets angelägenheter hos R. o. Ad. skall vara i så stort altagande. Jag kan ej dela denna klagan. Jag tror, att discussionerna i Utsk:n, i hvad vart Stånds ledamöter deri deltaga, fullkomligt uppväga hvart och ett af de andra Ståndens delaktighet deri, och att det altså blott är i voteringarna, som R. o. Ad. är underlägset. Gr. Cronhjelm bar citerat förhållandet inom taxerings-committe'erne. Jag har deltagit i en sådan committé, och jag tror icke, att R. o. Ad:s ledamöter försumma att vara närvarande derstädes derföre, att det är besvärligt eller tråkigt, utan derföre, att det är obehagligt att finna, huru liknöjda de öfriga classernas ledamöter äro, hvilkas interessen hufvudsakligast äro i fråga; ty sällan voro många af dem närvarande, och jag vet en gång, då en fråga, som blifvit tagen mycket vigtigt, förekom till afgörande, frågan nemi. om Hofstatens taxering, infunno sig så få ledamöter, att man, för att få det för beslut erforderliga antalet fullt, nödgades skicka bud ut i staden för att få rätt på ledamöter. Jag tror således icke, att R. o. Ad:s nit är mindre varmt än något annat Stånds; men det är blott för att bibehålla Ståndets lagliga inflytande i voteringarna, som jag väckt min motion. Frih. Pal mst jerna : Hvad jag nämnt om absenterande ledamöter af R. o.
Denna betyder ju detsamma, sorn allmän brist på spanmåi oell kan hvarken vara hugnelig för dem, sora hungra i vårt land eller trösterik för vara Stalshushållare. Om sålunda tillgången på födoämnen är slut eller örn han är knapp, sä är det väl icke skäl, att ytterligare förringa den för kreaturens skull; ty serdeles då fara är för hungersnöd, bör man göra mera afseende på menniskor än på nöt och svin, hvilka sjelfva äro födoämnen för menniskor. Man har äfven sagt, att det icke vore någon brist på spanmåi, fastän vederbönde holle på sin säd och icke sålde henne. Hvad är det, som bevisar brist, om icke höga priser? Hvad är det K. M. tagit till grund för Sin inskränkande författning af d. 13 Juli, om icke höga pris? Jag tror det var Hr Gripenstedt, som upgaf att en Tra råg i Köpenhamn kostar 27 R:dr. En annan person har sagt mig i dag att i Rostock skall priset vara 29 R:dr. Om nu spanmåi finnes i landet, men hålles till så högt pris, att den fattige icke kan köpa den, så är detta detsamma, som om den för honom icke funnes. Jag beder det Höglofl. Ståndet taga i öfvervägande att Sverige måste under instundande vår och sommar bereda sig pä att icke blott föda sin egen befolkning, utan äfven lemna lifsmedel ät andra. Om krig utbryter, och om, såsom Konungens sista Skrifvelse till StatsUtsk. antyder, trupper skola sammandragas både till lands och sjös, så är det gifvet att för dem behöfves mera spanmåi än vanligt. Om fästningarnes garnisoner skola förstärkas, så upstår enahanda förhållande. Komma nu icke blott den Norrska utan äfven främmande, vänskapliga makters flottor till Östersjön i vår och sommar, kunna icke heller lifsmedel åt dem förvägras. Alla dessa omständigheter föranleda till prisets stegring, och hvar skall spanmåi tagas, om bränvinspannorna förtärt den?
Utskottet befarar att den möjligen kan vara 10,000 j:dr mindre än den här uppgifna). Eller tillsammans kontant inneliggande 1,084,8J0: — ■— häraf äro väl redan aflemnade till Riksgäldskontoret, på grund af memor. N:o 5, som af alla Stånden är bifallet, de så kallade diskonternas reservfonder med 419,400: Således återstå nu kontant 665,400: I detta betänkande föreslår Utskottet att genast | af den samlade bankovinsten skall utbetalas med 954,000: Transport 954,000: —• 6 Banko-TJtskotlels Memorial j N.o 3j. Transport 954,000s — härtill finnas kontanta inneliggande vinstmedel 665,400: Således för att nu genast få de öfrige '266,600: måste ett motsvarande belopp räntebärande obligationer försäljas, hvarigenom Bankens vinst till 1850 års slut kommer att minskas med 4 procents ränta för 288,600 r:dr i 2 | år, som utgör omkring 31,700 r:dr. Vidare skulle i Januari 1849 utbetalas ytterligare 1 med 954,000 ildr och dertill skall användas den räntevinst, som inflyter under innevarande år 1848. Huru stor den kan blifva vet man ännu icke. Men antag att den för hvardera åren 1848 och 1849 blir ungefärligen lika stor, som man kalls idera t den för år 1847 eller omkring 754,000 r:dr; nu skola uibetalas den 1 Januari 1849 954,000: vinsten för 1848 influten med ... Således å!er en brist på 200,000:, för hvilken obligationer ytterligare måste säljas, hvarigenom en ränteförlust å 4 procent på 200,000 r:dr i 2:ne år eller till 1850 års slut uppkommer, som gör 16,000 r:dr.
Flera af de nu närv:de ledamöterne af Ståndet torde icke hafva deltagit i det vid 1844 års Riksdag hållna allmänna sammanträdet, men jag vädjar till dem, som deri deltogo, huruvida ickedetsamma, ehuruväl något resultat deraf ej vanns, . i allmänhet ansågs hafva utfallit ganska tillfredsställande. Jag för min del anser mig hafva funnit, att den talrika församlingen med upmärksamhet afhörde de talare, som då yttrade sig samt att någon talträngdhet alldeles icke då gjorde sig gällande, utan att tvärtom medvetandet af MedSt:ns närvaro föranledde en större hofsamhet och betänksamhet i hvad som yttrades, än vanligtvis är fallet. Jag beklagar ännu en gång, alt förslaget icke blifvit så affattadt, att det förhindrar mindre vigtiga ämnen att blifva föremål för discussionen, och om än alla utflygter till småsaker icke heller förebyggas genom antagandet äf Frih. ltaabs eller Hr Mannerskantz’s amendementer, tror jag dock, att någotdera af dem bör väljas och anhåller således om propos. derå. Hr Stjernsvärd: Jag förmodar, att Gr. Frölich icke var närvarande då förslaget väcktes, ty i motsatt fall hade han troligtvis ej nu yttrat, att han ansåg förslaget vara för tidigt väckt, enär en föreg:de motion i samma syftning förföll, just derföre att den var för sent väckt. Hvad beträffar förslaget, att åt Talmanskonferensen öfverlemna bestämmandet af de frågor, som borde blifva föremål för öfverläggningen, så får jag anmärka, att alla de talare, som yttrat sig i frågan, hafva varit ense derom, att hos R. o. Ad. finnas de största insigterna i militärfrågor. Se vi nu efter, huru Talmanskonferensen är sammansatt, så finna vi, att af dess 12 ledamöter äro 9, eller Talmännen för och medlemmarne af Preste-, Borgareoch BondeSt:n, helt och hållet utan närmare sakkunskap i militärfrågorna, så att majoriteten i denna konklav ingalunda kan betraktas såsom en auctoritet i militäriskthänseende. Jag kan således ej annat än fortfarande anse denna förändring af mitt förslag olämplig. Frih. Raab:
Beredningen fann att fdet] innan inrättningen af Jury i Tryckfrihets mål till sin verkan blifvit af Nationen känd, [vore] betänkligt att föreslå någon förändring i de ställen af Tryckfrihets Lagen der den med allmänna Lagen äger gemenskap, hvarföre ock Beredningen tillstyrkte att Constitutions Utskottet för det närvarande måtte inskränka sig at till Riksens Ständer anmäla nödvändigheten deraf att Lag Comitéen anmodas att uti Lag Projeetet fästa synnerlig upmärksamhet på bestraffnings sättet af de brott som kunna föröfvas emot Tryckfriheten och på Rättegångssättet i Tryckfrihets 1 Anteckning, som angiver aktstycket såsom bilaga n:o 10 till pleniprotokollet den 10 juli 1815. 2 Stycket fr. o. m. orden Beredningen ansåg sig t. o. m. orden vid näst följande Riksdag är tryckt i C. U. Al. 1810—1815, sid. 912. 3 Rosenschölds motion föreligger ej i utskottets protokollsband. 716 Bilaga till protokollet den 10 Juli 1815 mål, på det tillfälle må beredas, att äfven sådane Mål, efter nya Lagens antagande, endast efter Allmän Lag kunna bedömas. Efter upläsandet af 1 Herr Professoren Doctor Wijkmans anmärkning vid omröstningssättet uti Juryn, förklarade Herr Borgmästaren Kjellander att han ansåg enkel Pluralitet i Tryckfrihets mål likasom i andre mål vara tillräcklig, hvaremot Beredningens Pluralitet ansåg de befarade olägenheterne kunna af hjelp as derigenom att uti Tryckfrihets Lagens 5. § :n 4 Mom. efter orden icke åtskiljas innan, det återstående af mom: utgår och i stället införes: densamma häröfver med Ja och Nej röstat. Till den åklagades fällande fordras minst två tredje delar af rösterna, i annat fall vare han frikänd. In fidem Carl Ant. Kock. 1 Stycket fr. o. m. orden Efter upläsandet af t. o. m. orden vare han frikänd är tryckt i C. U. M. 1810—1815, sid. 979 ff. Den 12 Juli 1815 717 110.
Så hade erfarenheten visat, att då de sednast gångbara salupriser, sorn värderingsgrund föreskrefvos, fem procent af köpeskillingen, åtmindstone af ^Landtegendom, aldrig kunde såsom inkomst påräknas; att Rikets Embetsoch Tjenstemän, hvilkas Eöneförmoner alltid syntes i öppen dag, voroallt för högt beskattade, och att,' då inga afdrag medgåfvos om än hela inkomst-tituln genom en viss utgift genast försvann, de utan all rättvisa blifvit behandlade. Eevillnings-Utskottet har i båda hänseenden trott sig böra gifva en nödig rättelse, och då, med antagande af samma grund, det genom bestämda föreskrifter för värderingen trott sig hafva förekommit all egenmyndig eller annan nedsättning af Egendomsvärdet, än den, SOI* 34° Den 2 Juli, sorn af verkeligen fallande priser kunna föranledas, och hvilken i Utskottets Calcul ingått, icke beräknat inkomsten af de i Fastigheter nedlagda Summor till mer, än Fyra af Hundradel. X förhållande till en sådan lindring i Egendomsbevillningen, har högsta afgiften af T.öne-inkomst äfven med en procent blifvit nedsatt , med.så mycket större skäl, som genom den vanliga Centonalen den ändå vidkännes ett verkeligt afdrag; med afseende åter, å hvad en Tjensteman^ knappaste lifsbergning oumgängeligen fordrar, har all löne-inkomst, som sammanräknad icke öfverstiger 300 Rid., blifvit från bevillning frikallad, samt å lön deröfver till 1,200 Rtdrs belopp, densamma lindrad, icke så-sorn Utskottet skulle önskat, men så vidt det varit i dess förmåga; äfvensom stadgandet jemväl till pensioner blifvit tillämpad!* Enskildt Egendom och publik lön hafva blifvit åtskilde , emedan Utskottet icke funnit rättvist, att sine Embetsman skulle, med afseende å den enas ärfda förmögenhet, för den lika lön dem af Staten vore til Idel t, åläggas en olika bevillning.