Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit, alt i administrativ väg vidtaga de Författningar, sorn det af Motibnairen antydda vigliga ändamål, kan finnas påkalla; samt, hvad beträffar förslagets senare del, eller att den utländning, som här i landet varit bosatt under en tid af fem år, skulle ega att tillgodonjuta alla de förmoner, som infödd Svensk man lagligen tillkomma, detsamma icke lärer kunna bifallas, innan, ändring föregått af 28 5. i Regerings-Formen, finner Utskottet sig hvarken böra eller ega att med dess tillstyrkande motionen beledsaga. Antom till Exp. UtsV. den 17 April II. 6 e. i», Betänkande , öfver Herr Friherre Lars Stjernstedts och RiksdagtFullmägtigen Herr S. J. kVijkmans motioner, om borttagande af dödsstraffet för stöld ur bref, som ej är o under Postinrättningens eller anruin allmän vård. Uti serskilde till Höglofl.
Foredrogos å nvo och biföllos Lagsamt Allmänna Besvärs> och Oeconomie-Utskottens den 28 sistiidne Augusti på bordet lagde Utlåtanden; N:o r5, öfver väckta frågor, om ändring ii nu gällande Taxa på arfvode för. Landtmäteri-förrättningar; N:o 17, i anledning af väckta motioner, om ändring i Kongl. Förordningen. den; 19 Dec. 1827, angående grunderne. och vilkoren för. hem - Prot. ZJtdr. d. i Sept, i834* mans-klyfning, samt afsöndring af jord eller andra lägenheter frän hemman, S, D, Då nn å nyo föredrogs Lag-Utskottets j den 28 sistlidne Augusti på bordet lagde Utlåtande N:o 110, lill följd af gjorde anmärkningar emot Utskottets Betänkande N:o 71, i anledning af så väl Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående ändring af 8, 9, och 10 §§. samt förklaring af 2 i 17 Cap. Ilandels-Balken, sorn ock serskilde 1 desse ämnen väckte motioner, fann Ridderskapet och Adeln för godt att, med affila g å det af Utskottet för antagande af nämnde Kongl. Proposition fästade vilkor, samma Nådiga Proposition till alla dess delar bifalla. S. D, Afslogs Lag-Utskottets den 28:de sistlidne Augusti på bordet lagde Utlåtande N:o 109, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 70, öfver väckta motioner, om tillägg till 28 Cap. 1 §. Ärfda-Balken , i afseende å Förmyndares redovisnings-skyldighet.
Förhållandet med Professorernes löner vid Upsala universitet, hvilka, oaktadt lid efter annan beviljade restitutioner, ifrån det belopp, de under Gustaf II Adolfs tid utgjorde af 444 t:nor spanmål, genom förvandling i penningar numera minskats till ett belopp, motsvarande i värde endast 300 t:nor, bestyrker samma faktum, hvilket ligger för öppet för en uppmärksam granskning, att fordra flera bevis. 1 händelse den nu med srnåpersedlarne föreslagna operation, hvilket jag för min del befarar, är blott första steget till hela grundskattens förvandlande i fix penningeränta, efter det värde, räntepersedlarne nu ega, så är statsverkets framtid af nuvarande generation äfventyrad, utan ursägt af någon tvingande nödvändighet, då samma ändamål, förenkling af beskattningsväsendet, hvilket äfven jag ville befrämja, lika lätt kan vinnas, antingen räntepersedlarne förvandlas i penningar för ali framtid efter nu gällande priser, eller i en lösen, som bestämmes vid serskilda tider och således följer de effektiva priserna eller varornas verkliga värden. Den sednare metboden för småpersedlarnes förvandling hade här otvifvelaktigt varit så mycket lämpligare, som enstämmighet i normen för hufvudräntornas och de mindre persedlarnes lösen derigenom vunnits; och alla inkast, hemtade från det inkonseqventa och på Bih. lill R. St. Prot. 1850 & 1851. 4 Sami., 1 Åfd., 2 Band., 14 Haft. g 34 Slats-Utskotlels Utlåtande, JK 167. visst sätt ©rimliga i en dubbel grund för grundskatternas utgörande i penningar, hvilka vid blifvande riksdagar torde komma att användas såsom skäl för den åsyftade skattmedsättningens fullständiga genomförande, blifvit undanröjda. Den omständighet, att de mindre räntepersedlarne en längre tid bibehållas vid samma pris i rmrkegångstaxorna, kan icke med någon rätt åberopas till stöd för förslaget, da dessa persedlar likväl de jure äro underkastade markegångssättningen, hvars föremål är att bestämma gångbara, men icke endast nominella, värden.
Vidkommande Gratial-fondens betydliga tillökning af 14,438 R:dr 12 sk. 10 rst., har Direktionen tillkännagifvit, att delegarne. i Krigsmans-kassan åtagit sig att till denna fonds förstärkande betala dubbla afgifter under 10 års tid, i den afsigt, att kunna bereda de gratialister, som tillkommit från och med år 1851, en förhöjning i gratial-beloppet af j:dcl emot det nuvarande, hvilken förhöjning först med år 1861 skulle komma att utgå. Styrel,seli för allmänna vägoch vatten-byggnader. Räkenskaperna, som blifvit i Kongl Kammar-rätten granskade utan anmärkning, och hos Revisorerne ej heller till någon erinran föranledt, utvisa följande förhållande : — 119 - Debet. Balans från år 1855: Uppbörd: Anslag till aflöning och arfvoden 12,900: D:o till reseoell undersöknings-kostnader 12,000: D:o till Nockeby bro 17,000: J ~S-r ” 41,900: Balans till år 1857: Credit. Balans från år 1855: — Utgifter: Återleverering af anslaget för undersökningar rörande Svea kanal 714: 46. 6. S:r * 75,752: 24. — Balans till år 1857: Summa 101,288: 8. 6. § I Enligt den af Styrelsen till Kongl. Majit afgifna underdåniga berättelse om allmänna arbeten under det år revisionen omfattat, har den på Styrelsens räkning i Ri - — 120 — kets Ständers Bank vid samma års utgång innestående behållning varit sålunda fördelad: - F. d. D:o till resor, undersökningar och expenser 2,636: 8. 1. D:o för Albreclitsunds kanal ■. ••••• 8: 33. 5.
Det tror jag icke; åtminstone öfverensstämmer det icke med mina begrepp i statsekonomien. Jag tror nemi. att en beskattad konsumtion visserligen inbringar inkomster till Staten, men jag har deremot icke funnit alt konsumtionen derföre blifvit mindre. Jag tror alltså att della icke är statsekonomiskt rätt. Jag anhåller derföre alt den gamla bränvinsförfaltningen måtte bibehållas, likväl med den nu föreslagna beskattningen, och alt detta förslag mätte förkastas, samt att efter trenne års förlopp husbehofsbränningen skall uphöra. Hr Cederschiöld, Rob. Theophron: Om ändamålet med ifrågavar:de förslag skulle vara att förekomma allt missbruk af bränvinskonsumtionen, så skulle jag förklara att ett sådant ändamål derigenom ej kunde upnås; ty åstadkommandet häraf fordrar otvifvelaktig! ett förbud mot konsumtion och försäljning. Att likväl ett så beskaffad! förslag, åtminstone för det närvar:de icke är verkstäl 1- bart, torde hvar och en inse, och det är alltså öfverflödigt att derom vidare orda. Då emellertid den bana Etsk. beträdt, nemi. alt öka beskattningen å bränvinsbränningen, mäste, enl. mitt förmenande i någon mån minska konsumtionen, synes det mig, alt man bör fortgå på denna bana, och jag biträder alltså denna åsigt. Hvad åter angår frågan, huruvida bränvinsbränningen skall fortfarande tillhöra jorden uteslutande, eller om den skall utsträckas äfven till städerna, så beror detta åter derpå, huruvida det är nödigt och nyttigt för jordbrukaren, icke allenast att tillverka bränvin, utan äfven att tillverkningen drifves i den skala som hitintills. Äfven härutinnan äro tankarne delade, och jag är icke i tillfälle att kunna bedöma detta förhållande; men jag har dock förr hört att bränvinsbränningen vore för landtbruket nödvändig, ehuru man i sednare tider påstått motsatsen, och man har här på delta rum i dag till och med sagt att bränvinsbränningen derföré vore rent af skadlig. Under sådana förhållanden synes det mig icke vara äfventyrligt att, då man låter jordbrukarne fortfarande fä tillverka bränvin, så dant äfven må tillåtas städerna.
Men blott du kommer in i deras hem, möter dig en doft af kärlek och harmoni, allt talar o m bildning och förfining, från den näpna jungfrun, som i sin koketta, klädsamma, hvita mössa vänligt hälsande öppnar dörren, till första blick in i deras lilla vackra salong, tillika mannens arbetsrum, där hustruns kärlek ordnat de vackraste palmerna kring hans skrifbord, på hvilket det blomglas han under förlofningstiden gaf henne ännu aldrig saknat blommor. Visst korsa replikerna hvarandra häftigt, visst » brinner det ofta i knutarna », och visst flamma ögonen nu som den där gången, men friska, renande vindar brusa genom hemmet, enformighetens tyngd, likgiltighetens dimma lägger sig aldrig öfver sinnena, och kärlek värmer där först och sist. Dm. » I D E T NÅGRA LYCKLIGA BIARRITZ. » STÄMNINGSBILDER THEODOR AF LINDBLOM. K UNG O S C A R kunde knappast ha valt en härligare plats för hvila och naturnjutning än den lilla fridfulla stad på gränsen mellan Frankrike och Spanien, dit han nu styrt sin färd. Och för resten, hur är det man säger? » Hembygden drar. » I dessa nejder stod vår dynastis vagga. Bernadottes födelsestad, Pau, där ännu anspråkslösa fränder till vårt kungahus bygga och bo, ligger ej så alldeles aflägsen från Biarritz i departementet Basses Pyrénées, där den är hufvudorten. Öfver de kuster, där det lilla Biarritz döljer sig mellan splittrade, fantastiskt formade klippor, strömma Atlantens rena, milda vindar och starka, breda vågor. Intet annat än horisonten stäcker fantasiens flykt mot oändligheten, och evigt sjunger hafvet sin rogifvande sång mot sandstranden eller mot stenblocken. När kung Oscar nu k o m till Biarritz, mötte han våren. I april månad förra året passerade jag staden, och då log redan sommaren i dess täcka trädgårdar och dess ljusgröna accasiaalléer. Den 20 serverade man smultron vid table d ' hoten i hotellet, och det fanns folk, som redan tagit sitt första bad på plagen. Under själfva vintern sjunker temperaturen sällan under 10 å 12 grader öfver nollpunkten.
Den första frägan i Utffottets Memorial more redan wid förra Rrksdagen afgjord; den sednare more af den natur stan redan anfört, och borde derföre nu här alldeles förfalla. Herr Baron och Landt-Marskalken fragade huruwida Ridderffapet och Adeln pä lika sätt, säsom en Constitutions-sräga ansäg den af Riddarhus-Mffottet gjorda anmälan,ff)wilket beswarades med Ja. Före - Den 28 Augusti. 121 Föredrogs ett frän Banco-Utskottet ingifwit Memorial, innehållande Utskottets förfrågan, huruwida nägre dest Ledamöter behöfde till Stockholm afresa, för att »verkställa den wid Revisionerne wanliga inventeringen af Banquen och Tumba Pappers-Bruk. Begärdes pä Bordet. Upplästes följande Protocolls-Utdrag frän de andra Ständen af den 25 Augusti, nemligen: 1:0 ifrän Preste-Ständet rörande dest bifall till Förslaget till Wal-Act, SuccessionsOrdning och Kron-Prins Försäkran, i hwilken sistnämde Act Preste-Ständet ansett 4:do Momentet tydligare kunna uttryckas sälunda: siuteligen utlofwc WJ, att enär WJ. efter Hans Kongl. Majtts Swea Rikes och wär Regerande Allernadigste Konungs och Herres dödliga fränfällc simen hwilkcn anmärkning, dä Preste-Ständet ej yrkat Actens ätcrrcmist, Ridderskapct öch Adeln ej amag kunna werka till någon ändring deraf. 2:0 Ifrån B rqare-Ständer om gillandet af Comstittttions-Utskottets Protocolls-Utdrag, i anledning af den remitterade frägan om wid Niksdaasmanna-wal borde fä röstas pä Ständens Fullmägtige i Banquen och Riksgälds-Contoiret. Zw"
Dagblad samt veckoskrifter, tvänne timmar innan de vanligen utgifvas eller utspridas, skall ett exemplar» etc. 2:do öfver 3:dje momentet: »Anser Hof-Canzleren eller dess ombud någon skrift innebära tydlig förbrytelse emot 3, 4, 7, 9, 10 och 13 mom. af denna Lag, ege han eller ombudet att hela den gjorda upplagan af ett Dagblad eller veckoskrift, genast före dess lifgifvande eller sist åtta dagar derefter, med qvarstad belägga låta-, börandes, af alla andra skrifter, qvarstad innom åtta dagar begäras och HofCanzleren en månad efter den dag, då i landsort qvarstaden lagd blifvit, meddela ombudet» etc. Vid slutet af § tillägges denna mening: »Dock vare det Författares och Utgifvares rätt, sedan Dagblad eller veckoskrift blifvit före utgifvandet med qvarstad belagdt, att innom fjorton dagar derefter sjelfve, eller genom Boktryckaren, låta hos HoJ-Canzleren och Justities-Canzleren, om skriften redan blifvit dit öfverlemnad, skrifteligen anmäla, att de godkänna qvarstaden och medgifva confiscation af skriften, för hvilken sedermera något åtal icke eger rum, utom i det fall att den samma blifvit utspridd». I sammanhang dermed borde uti 1 § 2 mom. tilläggas : »Ej skall någon annan skrift än Dagblad, veckoskrifter eller andra samlingar och skrifter, som en gång i veckan eller oftare utkomma, kunna före dessutgifvande Boktryckare, Utgifvare eller Författare affordras» etc. Min enskilta öfvertygelse, att denna föreslagna controll icke är något i förväg lagdt hinder, utan endast ett stadgande af ordningen och den väg, som Författaren skall gå till sitt mål att få sin skrift utgifven, måste likväl vika för Constitutious-Utskottets tanka, om den icke med min öf\erensstämmer.
Likväl upphörde bristen på brödfödan; men vid årets slut, då kungörelsen ankorh, som ålade alla dem hvilka begagnat 1 å nc t i 11 fä 11 et att genast betala , återkom förlägenheten med Akad kraft den éna länfe af den andra __ allt mynt söm fanns utsopades, dels till denna utgifts bestridande, dels till de vanliga utskyldernas licfvidt rande; och frän den tidén, kan peoningebristen beräknas tagit sin början. Allmänna opinionen har förut redan yttrat sin öfvertygelse att Sp-inmålsDirectionsInrättningen kostat Staten mångfalldigt mera, än hvartill de fördelar kunna skattas som den åstadkommit. Den är ett monopolium, som etår i rak motsats m-d jordbrukarens fördelar; som ställer odlaren under ett sorrt opåBil, till Ridel. q. Ad. Pr. I Band 10. Den 6 Februarii, kalladt förmynderskap-, den har på satt som skedt disponeradt Capitaler; som vållat de drygaste förluster; men allsingen vinst; den kan aldrig för det inre af landet tillvägabringa någon fördel. Jag vågar derföre föreslå ett dera denna inrättnings fullkomliga upplösning, eller ock en ny organisation deraf med föreskrifter för densamma, så beskaffade, att SpanmålsDirection hädanefter blef en gagnande inrättning för det allmänna samt mindre tryckande och kostsam för Statsverket. Jag får ödmjukast anhålla om remisss af denna min motion till Statsoch OeconomieUtskotten och meddelande till Respective MedStånden. N Friherre Falkenberg, Carl Axet: Friherre Wrangel har uti förra Plenum gjort motion om förlängandet af betalningstiden för skulder uti f. d. FilialDisconterne, der-i uti jag till alla delar instämmer; förvissad att, om de uti Skåne till f. dDisconterne skyldige, nu skulle till fulla beloppet infria sina förbindelser; det säkerligen medförde en '* stor olycka för denna Province, hvarest uti sednare tider, genom en försvårad afsättning af landtmanna produeter, penningebristen blifvit mera tryckande, än på de flesta öfriga ställen uti Riket.
Då hafva också sådana uppskof vid alla riksdagar uppkommit, men det är först vid denna riksdag, som man äfven i andra frågor, såsom t. ex. statsregler.-frågor, tagit för grundsats alt vilja skjuta elt Slånd framför del andra. För min del anser jag detta ej allenast olämpligt, alan äfven stridande emot grundlagarnes fö i esk r i fl er. Hr Stjerngranat: Det är alldeles icke, såsom Gr. Frölich tyckes tro, för alt i de andra Ståndens beslut söka någon grund för R. o. Ad;s, som jag förenat mig med Hr von HartmansdorffJ jag gjorde del endast deiföre, alt om D e n \ November f. in. alla fyra Stånden samtidigt fattade sina beslut öfver de punkter, som jag omnämnt, neni!, dni 21, jj, 24,28 celi 2(), så skulle resultatet blifva att RiksSttn kömme alt »u till vidi byt' 0111 röle. alt det blelve Borgareoch Bonde. Silo, sorn korinne alt vägra votering, samt R. o. Ad. och PresleSt., sinn komme att bifalla votering. Jag kan således icke se hvad resultat nian skulle ,vinna igenom att 1111 företaga detta betänk., utun jag förnyar min anhållan, att det. samma måtte uppskjutas intilldess prot.utdrag ilian de öfriga Stånden ankommit. Frih. Sprengtporten: Att uppläsa en grundlags’ paragraf ar något helt annat, än att bevisa, att man rulteligen tillämpar densamma. Jag förmodar alt Frih. Cederström, vid närmare eftersinnande, skall finna sig ieke hafva bevisat hvad han tycktes åsyfta, nemi. alt det ej skulle vara "grundlagsenlig! alton boidläggi delta betänk., för att företaga de! till afgörande i nästa plenum.
Om det derföre än är påtagligt, att en förminskning i utgifter för nämnda persedlar uppkommer derigenom, att endast 20,000 man beväring årligen exerceras, i stället för 40,944 man, hvartill antalet i medeltal skulle uppgå, ifall hela styrkan ur tvenne åldersklasser inkallades, och om det än kan antagas, att den härigenom uppkommande besparing icke allenast fullt ersätter, utan ock vida öfverstiger den kostnad för ifrågavarande persedlar, som exercerandet af 4,820 man eliter kan föranleda, så är ändock icke i förevarande läll en sådan slutledning tillfyllestgörande. Kommiterade hafva derföre sett sig föranlåtne att taga under närmare granskning, så väl beloppet af de för nämnda ändamål anslagna summor, som ock utgifterna på ifrågavarande anslag, och gå nu att redogöra för denna granskning. För beväringens beklädnadsoch utrednings-persedlar finnas följande belopp att använda: l:o. En årlig summa af R:dr 56,666: 32 sk. Banco, eller i Riksmynt beräknadt * R:dr 85,000: — hvilket belopp från föregående riksdagar varit beviljadt såsom ett ordinarie anslag. 2:0. En fyllnad i samma anslag af R:dr 41,000: — årligen, hvilken summa tillförene varit såsom ett extra anslag beviljadt, men af sednaste Ständer uppfördes på ordinarie stat, hvarigenom det ordinarie anslaget nu uppgår till ett sammanräknadt belopp af .. R:dr R:mt 126,000: — 3:o. Härtill kommer ytterligare ett extra anslag af 252,000 Riksdaler Riksmynt, att utgå under 3:ne år med £:del, eller R:dr 84,000: — årligen, beviljadt vid sednaste Riksdag. Sålunda uppgår den summa, hvilken kan användas för beväringsmanskapets beklädnad och utredning, till ett årligt belopp af .. R:dr R:mt 210,000: — då ordinarie och extra anslag sammanräknas. Hvad åter utgifterna å detta anslag beträffar, så bar Kongl.
Herr Lill^srkolfis, 6uliat /xbrakam, rillkannagaf ari han blifwlt af sin bror, Lilkvarliolxs, Larl 6u6munä, som för sin tjenst skull nödgadeS wara fränwaraude, att ä hans magnar uplasa föl« lande, förewarande ämne rörande: Uti Högloft. Ridderskapet och Adelns plenum den 22 dennes, har, wid justeringen af Expeditions Utskouers project till Riksens Ständers underdåniga skrifvelse till Hans Kongl. Maj:t angående Kongl. Hos och Stall Staterne, Herr Ofwerste Lieutenanlcn si L. 6rixLnval6t gjort ExpediuonsUtllkottet en beskyllning, arr Det med berådt mod welat föra Riksens Ständer bakom ljuset. Såsom Ledamot af detta Utskott, torde tillätas mig, som wid det tillfallet af Mitt Embete iver förhindrad alt wara närwarande, göra den anmärkning, att desa uttryck arv särande för hedern och redligheten, egenskaper, hwilka utgöra rättesnöret för min wandel, med hwilka jag är född, och utom hwilka jag ej wore wärdig arr innchafwa ett rum inom detta Riks Ständ: j>ag wagar ock hysa den öfwertyge-lse, att denna Herr 6rixenvva!clt8 kanka icke kan wara Ridderjkaper och Adelns, och i denna öfwertygelsc är grundadr, mitt, oagtadl Vesa 1462 Den 24 November. tillmäle», ostorda sinneslugn och samwetsfred. E« medlertid fordrar pligten emot mig sjelf, att icke lämna detta obetaldr; men skulle i likhet med hwad förur under denna Riksdag händt, nllwirelserne urur Protokollet förs,vinna, da ma ock min anmärkning förfalla. Deras »vederläggning »nä sökas uti mina gerningar, och mig ma ej päbördas intentioner, som aldrig hos mig kunna upstä.
Uti berörde Memorial har Herr Doctor Ekelund hufvudsakligen anfört, att så snart Marken, genom odling, undergått en sådan förvandling, att den blifvit till natur och afkastning lika med annan åker och äng, borde, efter Herr Doctorns tanka, Ägaren, som ville hafva fred derå, vara förbunden att stänga deromkring mot de hemman, som dertill gränsa, efter sitt hemmantal; hvilken hägnads skyldighet, med billighet öfverensstämmande, äfven vore enlig med ordalydelsen i i:sta §. af^ i frågavarande Kongl. Förordning, der blott Äker och Äng namnes, utan afseende på hvad den förr varit, men endast hvad den är, när Stängsel sättes i fråga; och om likväl, såsom uppmuntran för tillämnade Odlingar, ägaren från Stängselskyldighet under vissa år skulle kunna frikännas, ansåge Herr Doctorn Förfall - Den 37 Juli. fattningen dock böra tydligen bestätama anta-* let af de år, under hvilka han må njuta en sådan befrielse till godo. Utskottet har tagit detta ämne under öfvervägande: och ehuru det synes vara en ganska rättvis princip, att den Jordägare, sorn beJiöfver och vill hafva fred å sina ägor, alltid bör så val sjelf stänga deromkring, sorn ock lunna förpligta sina grannar att uti hägnaden med honom deltaga; hvarföre Utskottet, forsin del, skulle önska det i frågavarande 5:te uti Kongl. Förordningen om Stängselskyldigheten kunde undergå den ändring, att stadgadt blefve, att när skog och utmark till Aker och Äng uppodlades, borde med hägnaden deromkring sålunda förhållas, att ägaren till uppodlingen till ena hälften och Grannarne derinvid till andrå hälften uti hägnaden deltaga, utan något afseende a hvarken det förmedlade eller oförmedlade Hemmantalet, äfvensom att denna förändring uti hägnadsskyldigheten borde genast vidtaga , så snart uppodlingen kommit i det skick, att densamma behöfde från ohägn fredas; Likväl och då Oéconomie-Utskottet, uti ett samfäldt med Riksens Höglo!!.
Och dessa förändringar, de måste viii alltid böra betraktas från några få högre synpunkter, t. ex. såsom medel till en ökad inkomst för Staten, eller såsom skydd för någon lidande näring, eller 'såsom en financeåtgärd, för att med fördel influera på handelsvågen. Men jag hemställer till de Hrr, som önska förändringarne, om de blifva afskurna ifrån att bringa dessa åsigler till verkställighet genom Gr. Cronhjelms förslag. Finnes der någon enda consumtionsartikel, hvaraf Statens inkomst kan betydligen ökas, som är förbigången? Visserligen icke. Eller finnes det någon enda större näring, för hvilken ett ökadt skydd kan komma i fråga, som förslaget icke upptager? Lika litet. Och ett reglerande af handelsbalansen mäste väl äfven bero just på dessa slags artiklar? Hvarföre kan man icke då genom ett enda beslut, först etablera den grundsats, alt stadga erkännes som regel i handelslagstiftningen, och derjemte tillämpa denna grundsats så praktiskt att mera än 750 artiklar på en gång afgöras i enlighet med densamma? Detta mätte icke vara någon obetydlig vinst, utan tvertom en ganska väsendtlig ; och hvart det leder om man ingår i en ■ delaIjpröfning af hela tulltaxan? Derom hafva vi en bild för ögonen just i denna discussion, äfvensom uti den sista riksdagens tulldebatter, hvilka, såsom den siste talaren nämnde, räckte 24 plena. Ligger deruti något så stort ändamål, och är exemplet så förledande? Jag anser derföre, att hvar och en som önskar, att man vid denna vigtiga frågas behandling måtte bygga pä den säkra grunden af stadga och bestånd, som önskar att man må komma till slut dermed, utan den olidligaste långsamhet, han måste gerna omfatta detta tillfälle dertill. Den deremot, som tror, alt Den 11 Januari e. m. 199 dessa eviga småförändringar äro så vigtiga, och att en granskning, med thy åtföljande discussioner vid hvarenda artikel i hela tulltaxan, allt ifrån den hårda alabastern ända till den sura ättikan, är sä önskansvärd att man derför bör uppoffra både det ena och det andra, han må försvara den motsatta meningen. För mig är valet lätt.