Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr G r. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer att utse ny ledamot såväl i Bevilln.-Utsk. efter Hr Virgin, som i Ridd.-Utsk. efter Hr Svedenborg, Carl, hvilken, i anseende till förestående tingsförrättningar, till hemorten återvända Föredrogs ånyo BancoUtskrs d. 24 sisth April på hordet lagda hetänk. N:o 6, med förslag till hufvudgrunder för Bankens förvaltning och rörelse. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. beli agade låta discussionen öfver detta betänk, punktvis fortgå, ehuru propos. endast kunde framställas rör:de betänk, i sin helhet. Bifölls. Hr Rosenblad, Bernh.: Såsom R. o. Ad. väl erinrar sig, är anledningen för R. St:s nuvar. sammankomst att bestämma, huruvida hinder förekomma för Bankens öppnande till utvexling af silfver i anseende till det ringa, som ännu återstår af hvad enligt sednaste Ständers föreskrift borde ske, innan hos K. M. finge anmälas, att allt är färdigt för utvexlingen. Detta är hufvudsakliga föremålet för vår sammankomst, och derom har Utsk. utlåtit sig i betänk. Jag får derföre hemställa, huruvida icke i öfverensstämmelse med den tanke, som R. o. Ad. tycktes hysa, då BancoUtsk:s evasiva utlåt, i denna fråga förevar, R. o. Ad. skulle anse lämpligt att först företaga betänk. N:o 8 och sedan återkomma lill Utskrs öfriga betänk:n, som angå särskilda ämnen, hvarom tankarna troligen äro mera delade, och sålunda återremiss svårligen kan undvikas. Frih. Rantzou, Joh. Alb.: För min del kan jag icke begifva mig till, att R. o. Ad. afviken från den ordning, TJtsk. följt i sina framställningar till R. St.; och då dessutom fråga nu icke lärer kunna blifva om annat än återremiss af betänk., ser jag icke, hvartill denna afvikelse skulle tjena.
För Mechaniska Scho/an 3oo: För Biskopens på Gottland indelta lön, som, enligt de i E. K. Maj:ts Nådiga Bref den 5 Maji 1824 gifna Stadganden, contant ifrån LandtRänteriet uppbäres efter Markegångs-uträkning, uppföres å ClereciéStaten contant förslagsvis 1,5oo: med iakttagande, att de motsvarande Hemmans-räntorna från samma Statsindelningar uteslutas, samt bland ordinarie räntan såsom inkomst upptagas. jFör den i Stockholm inrättade Normal Schola till yexelundervisningens befrämjande . 2,000: — —-■ att endast till nästa Riksdag på Stat uppföras. Ersättning till Upsala Academie, dels för det årliga anslag af gio R:dr 32 sk. dess StallStat före år 1810 innehaft, dels för andra lill år 1813 af dervarande RidSchola innehafda för - / C - 60 Exp. Utsi. Förslag till urul. Skrifv. N:o 261* möner, med 53o R:dr, eller tillsammans årligen i,44o: Lunds Academie tillerkänd ersättning för år 1809 förlorade Aflöningsmedel och Tullfrihets-ersättning , 4oo: Till E. K. Maj:ts Nådiga disposition till förmon för Läroverken i Riket, enligt Rikets Ständers serskildt aflåtande underdåniga Skrifvelse, lill svar å E. K. Maj:ts Nådiga Proposition den 27 Fe. bruarii detta år 60,000: — Summa B.co R:dr 471>a,g4: 1 • 5* sorn, med afdrag af skillnaden, 16 sk.
B etänkanden, N:o 201. a33 I anledning häraf har K. M:t uti Nåd. Bref af den 5 Dec. 1827 gifvit K. Corn.Goll. tillkänna, att K. M:t, sorn ansett det vara en följd af Götha CanalBoJags ingångna ansvarighet för återbetalningen af såväl det Mekaniska Verkstaden vid Motala förut under den 10 Äng. 1826 beviljade lån, som det nu sökta ytterligare lånebiträdet, att hvad dertill vid förfallotitiderne erfordras, men icke af Bolagets gemensamma disponibla tillgångar kan godtgÖras, bör på samtelige Actieägarne i förhållande till Actiernes antal fördelas, velat, för atti möjligaste måtto bidraga till fullbordande af ifrågavarande allmänt nyttiga anläggning, för detta ändamål i Nåder bevilja CanalBolaget ett ytterligare låneunderstöd af Femtio Tusende It:dr, att 'så snart och i den mon medel inflyta, utgå af den till understöd för nya anläggningar, i Fabriksoch Slojdeväg å ManufacturDiscontFondeu afsatla summa, emot enahanda återbetalningsskyldighet och ränta, som för det förra lånet blifvit bestämdt, samt under vilkor, dels att Directionen på Bolagets vägnar å lånesumman afgifver sin förbindelse, och dels att, på satt Bolaget beslutit , Canallnkomsterne från och med 1820 till och med 1828 odeladt till Verkstadens fullkomnande användas; hvarjemte K. M:t i Nåder förklarat sig vilja äfven för detta sednare lån anvisa ränta å Nionde HufvudTiteln. Efter det Götha Canal-Direction hos K. Com.- Coll. företett den i ProtocollsUtdrag för Directionen utfärdade autorisation att för ifrågavarande lånesumma å Bolagets vägnar afgifva dess skuldförbindelse samt 234 Slals-Utskottets denna förbindelse jemväl blifvit lill K. Corn.Coll. afJemnad, bar under den 18 Dec. 1827 blifvit af bemälte K. Coll. till
På titelbladet står det: » Tystnade röster », och längst nere i ena hörnet läsas några namn Kärt håller jag det lilla häftet; det hvilar en sådan sällsam stämning af ljus och vemod öfver det. Det senare gör sig mest gällande. Jag behöfver blott säga dig, hvilka de namn äro, som stå skrifna på första bladet, så vet du nog hvarför Fjalar, Björck, Bäckström, Klockhoff, Fredin — dessa sångare, som dogo i lifvets vår, dessa unga drömmare, som, mänskligt att se, rycktes bort i förtid, dessa diktare, som gifvit så vackra löften, som buro inom sig så rika möjligheter Här och hvar i hvad de diktat och drömt mötes man af ord och uttryck, som röja, att de haft aningar o m att deras lefnads saga icke skulle bli lång. — Och kanske var det godt för dem att den slöts just i vårtid, slöts just när de kände som varmast. &gt;Bättre än att lefva dådlös är att dö i unga år — » så sjöng en utaf dem, han, som skänkt oss » Vår Daniel » och så mycket annat af ovansklig skönhet, men som ofta i mörka stunder kämpade med dystra tankar, han, som • — skådande ut mot det okända fjärran — sagt detta vemodiga: » Om jag hittar, vete Herren, mellan bankarne till slut » Du käre, din färd blef ej lång, du kom snart i hamn — Hur vackert de drömde, desse unge! Och deras dröm vardt till lefvande verklighet. Dessa Fjalars ljusa, gripande o r d: » Att lysa och värma och sträfva och, stupande, ännu en ljusflod strö — det vore ett lif att lefva, det vore en död att dö! » Dessa ord, äro de icke en den sannaste skildring af hans egen korta, skimmerfulla lefnad. — Men man mötes ock i deras dikter af en glödande, okuflig kärlek till lif och glädje. » Du, lifvets Herre, oss lyster ej dö, vårt hjärta det vill icke brista » så skrifver signaturen Fjalar på ett annat ställe, och vi förstå väl dessa ord.
Jag tycker för öfrigt att dä den utomordentliga och berömliga händelsen - io8 Den i December. sen inträffat ^ att en af Rikets Provincer werkelin will förswara sig sjelf, söttjenar sädant ett helt och hållit särskildt afsecnve as Nidderffapet och Adeln. Herr Grefwen och Landt-Marskalken, förnyade dercsier sin proposition, an den af Herr kepps wäckka frägan ffulle anses hwilande, men till Hans Majtt Konungen i undervänighet anmäles fragan om Gottlands sörswar. Bifölls. UpbrötS Herrar Electorernes af L:dra Clatzen Lista till was af en Ledamot i Banco. Utskottet, efter Herr k^e^kenslrjolä, LlrrircjLN, och befanns i desi ställe wara utsedd. N:o 494 Herr Oronsborx, Kolisa vieärick Lands - Kammererare. Föredrogs ä nyo Allmänna Besvärs, och Oeco« nonne - UtlVottetS den 27 Nowember pä bordet lagde Betänkande, rörande Bonde-SkändelS yrkande om rättighet för Allmogen att hwar som hälst pä egna ägor, der lägenhet dertill finnes fä inrätta Wäder, och Wattenquarnar, samt Sägar, för au dem till egit behof gagna, utan alt derföre erlägga skatt. Herr von 8cl>Lnt2, Ifvsr ^reärio 6al>risl. Jag sär den äran erindra att genom en äldre Författning äco Häradöhöfdingarne befriade ifrän alt Den i December. 109 alt deltagande i Skattläggningar. I Utskottets uplästs Betänkande föresläs - att de äswen skulle wara deltagande i den Commistion, som borde nedsättas tili jämkning as äldre och nyare Quarn - anläggningars skatt, hwilket dä det är stridande bade emot denna Författning och Lagens rälta esprit, jag anhäller cj mätte Häradöhöfdingarne aläggas.
Ridderskapet och Adeln den 5:te i denna månad och af Vällpfl. Borgare-Ståndet den 28 förlidne Februarii. Stockholm den 21 Martii 1823. 34» StatsUtskottets Betänkanden. Ani om den 25 Mars 1823. Utlåtande, i anledning af Riksdags-Fullmågtigen Pehr Anderssons Memorial, om understöd till Assessoren Lundeqvist för dess utgifne Kammar-Verk. XXti Memorial har Riksdags-Fullmägtigen från Södermanland Pehr Andersson till Hederv. Bonde-Ståndet öfVerlemnat en, af Assessoren Nils Lundeqvistj till Riksens Högloft.
Detta är efter vår mening alls ingenting att glädjas öfver; ett sundt - barn bör finna lika mycken vederkvickels8 i leken som i de roliga böckerna. De bokslukande barnen blifva lätt blaserade - och ropa ständigt p&amp; något nytt. Barnens bibliotek bör icke vara för stort, men sådant att det kan läsas om mhnga gånger. Och hvarför skall barnliteraturen nödvändigt vara af det allra nyaste slaget? För tio år sedan fanns knappast ett bildadt hem, der ej barnen till julklapp hade fhtt Topelius. Ingen frhgade d i i skolbiblioteket efter denne författare; han fanns hemma. Nu deremot har han mycket god åtgång. Det torde icke vara ovanligt, att tioåringar nu för tiden läsa Fältskärns berättelser och Alcotts berättelser utan allt urval. Föräldrar anse ju, att Topelius och Alcott äro goda: författare, och s&amp; behöfver man ej vara ängslig. Om någon kommer med en invändning mot lämpligheten af dessa böcker vid en så tidig ålder, får man ofta till svar, att de ifrågavarande barnen iiro så ovanligt utvecklade och, att de redan liist alla barnböcker. Hvad den mycket tidiga utvecklingen angar, s&amp; frukta vi, att den ej alltid är sund. Om barn behandlas som stora människor och föras in p&amp; områden, der de ej äro hemma, blifva de lätt brådmogna och lillgamla. S&amp; blir äfven förhållandet, om de föras in i en läsning, som ej passar dem. Känslor och fantasi sättas i en alltför liflig verksamhet - karaktärens och intelligensens utveckling hinner ej med. Och om barnen redan läst hvad som ar skrifvet för ungdomen, hvad skall man då bjuda ungdomen p&amp;? Skall man genast och utan vidare släppa in dem p&amp; romanernas. omrhde? Vi veta, af erfarenhet, att barnen alls icke lida af att få. lefva lugnt och gladt i sin egen värld, och liksom vi af varmaste hjärta sympatisera med de pedagoger, .som rösta fdr. * lugn vid undervisningenn, så önska vi äfven &amp; t barnen " lugn i rolighetsllisningen. n Lillg Engström Också ett skal. Hedvig Liiidcrona hade flickbjudning i kviill.
— Icke en gäng de förskrifningar, som ntgäfvos på silfver specie skyddade deras innehafvare från förlusten af sin rättmätiga egendom, sedan bankens sedlar fallit i vanvärde; ty man dömdes att taga dessa sedlar i betalning för den valuta i silfver, som man hade leranat, ända tilldess bankens bankrutt-tillstånd genom 1830 års myntlag blef stadfästadt och gjorde slut pä ivisterne. Hvad som skett under en förfluten tid kan äfven den kommande tiden förnyas; och det måste då vara af yttersta vigt, att i en fråga af sådan art som denna, äfven fästa uppmärksamheten pä denna kommande tid, men icke ensamt bedöma den efter det närvande ögonblickets förhållanden. Så gjorde också den store rikshushållaren Carl XI, dä han beslöt, att alla räntor skulle till största delen utgå i nalura-persedlar. Han, den store mannen, förutsåg icke blott möjligheten af myntets försämring, utan äfven att en mängd andra omständigheter kunde verka till ned - 3S4 Den 31 Juli. sättning af penningens värde; men att deremot priset å de natura persedlar, hvaraf grundskalterne beslå, alltid skulle följa sin lid, och att således skatternas beräkning i säljbara varor innebar den största säkerhet, att proportionen emellan dem och hemmanens värde alltid skulle oförändrad bibehållas. Pä dessa grunder -— hvilka, i händelse af framdeles skeende försök att dem vederlägga, jag förbehåller mig att närmare få utveckla — yrkar jag alt den föredragna punkten ej mätte bifallas, ulan varda till StatsUtsk. återremitterad. Frih. Cederstr örn, Jakob: Den föreg:de talaren har visserligen gjort några obestridliga anmärkmr emot Utsk:s betänk, i afseende på det lättsinniga — må jag få nyttja det ordet — uti, att taga skattebördor ifrån den ena medborgaren och kasta dem på den andre, och den värde talaren har jemväl rätteligen upplyst de följder, som af myntförsämring skulle föranledas; men han har icke upplyst del oriktiga tili komiterades uppgift, att den skattskyldiga jorden nu är för bårdt betungad af sina skattebördor.
Uti sednare hänseendet, eller hvad Jagens verkställbarhet beträffar, har Hr Ribbing redan visat i många delar, huru overkställbar! detta lagbud blir, i händelse det skulle antagas; men bär återstår en punkt i detta afseende, som jag icke hört någon talare vidröra. Om nemi. en person, som äger eller brukar jord, intager en familj från en annan församling, och husfadren för denna familj, som genom ingen lag är förbunden alt stanna qvar i min tjenst längre lid än den i lag bestämda legotiden, emottager tjenst hos någon annan inom socknen, af hvilken han erhåller förmånligare villkor; så står förbindelsen alt under de i §:n bestämda fem oren ansvara för denna familjs försörjning, i händelse den skulle falla fattigvården till last, qvar för den, som emottog denna familj från en annan församling, oansedt denne person endast en kort tid tillgodonjutit hans arbetskraft, och oansedt han icke kunnat hindra honom att lemna tjensten vid legotidens utgång. Jag hemställer till herrarnes rättsbegrepp, huruvida det må anses vara med rättvisa och billighet förenligt, all jag, under det förhållande jag nu förutsatt, skulle äga åliggande att i större mån, än församlingens öfriga medlemmar, bidraga till en sådan familjs underhåll och försörjning, i händelse den en eller annan månad efter inträdet i den nya tjensten, i följd af någon omständighet, t. ex. fadrens frånfälle, skulle försättas i behof af under håll utaf församlingen. Ett sådant länkbart och ganska möjligt förhållande innefattar ett ytterligare skäl för mig att instämma med de värda talare, hvilka yrkat afslag på §:n, stödjande mig dock dervid hufvudsakligen på de grunder, som utaf Friherrarne Cederström och Roye blifvit utvecklade. Hr von Hohenhausen: Det politiskt statsekonomiska Den i3 Mars f. m. 413 i denna fråga har här blifvit afhandladt och afgjordt på ett ställe, der man icke plägar med mindre grannlagenhet genomgå och öfverlägga sådana saker än hös oss.
Herr Grefven otti Ländt Marskaiken tillkännagaf, att som Hans Kongl. Höghet Hertigen af Södermanland vore opasslig * hade Hans Maj:t Konungen och Hans Kongl. Höghet Kron-Piin. sen uppskjutit empftagaindeé af Riksens Siänderg Stora Deputation intill dess Hans Kongl. Höghet biefve till hälsan återställd 5 och förklarade Herr Grefven och LahdtMarskalfcen, art så snart Hans Maj:t Konungen samt Deras Kongl. Högheter bestämt dagen till emottagande af berörde Deputation, skalle Herr Grefven och LandtMarskalken hafva äran derom underrätta Rid-; derskapet och Adeln; och kunde Anteckningeri hos Riddarhus-Fiscalen till deltagande 1 Depiitationen emedlertid fortsättas. Den 18 Eecember. 3Ji Börjades justeringen af Pleni - Protocollet för den 13 dennes. Efter uppläsning af Friherre Ludvig BoyeSj uti berörde Protocoll intagne yttrande, tillkäntiagaf Herr Grefven och LandtMarskalken, det Friherre Boye låtit i dag inlemna ett skrifreligt Anförande med anhållan att detsamma måtte vid •justeringen af Protocollet för den 13 dennes 'varda uppläst, hvadan detta Anförande nu uppå Jästes , så lydande: Af sjukdom hindras jag, att kunna i dag bevista Högloftige Ridderikapets och Adelns Protocölls - justering af den i3:de i denna månad: Och ehuru jag ej drager i tvifvelsmål att ju berörde Protocoll, söm snart lärer från trycket till Allmänheten utgifvas, befinnes innehålla så väl Herr Stats-Rådets m. m. Friherre Skjöldebrands Täl> som mitt deraf föranledda Yttrande, sådane som de uttalades; anhåller jag dock ödmjukast, att få erinra om det verkeliga sammanhang och förhållande , som mitt yttrande ägde till Herr Friherrens och Stats-Rådets
Krii/ s-kollegiu m. a) Uti högstberörda nådiga Proposition har E. K. Majit föreslagit förhöjning i allöningen: vid Stockholms utredningsförråd: för Förrådsförvaltare!! med R:dr 500: — „ Förrådsskrifvaren med „ 100: — „ Vaktmästaren med „ 125: — -725. vid Göteborgs utredningsförråd: för Intendenten med R:dr 600: — * Förådsförvaltaren med „ 500: — „ Vaktmästaren med 150: — j jgoEnligt Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 133. 17 Enligt hvad Rikets Ständer inhemtat, är tjenstgöringen vid Stockholms utredningsförråd särdeles trägen och då, hvad Göteborgs förråd beträffar, alsigten lärer vara att hädanefter i detta förråd inlaga eli större antal persedlar, än hittills, måste en icke obetydlig tillökning i göromålen för tjenslemännen vid sistnämnda förråd ifrågakomma. Vid sådant förhållande hafva Rikets Ständer, med afseende jemväl derå, att vården af en dyrbar materiel är åt olvanbemälde tjenstemän anförtrodd, funnit de nu föreslagna arfvodesförhöjningar såväl för förrådsljenslemännen, som dervarande vaktbeljening, vara af behof påkallade; hvadan Rikets Ständer funnit skäligt att den begärda anslagstillökningen med tillsammans 1,975 R:dr bevilja. b) Vidare har E. K. Majit äskat löneförhöjning för 5 kammardrängar, tillhörande Krigs-Kol/egii Kaktbetjening, med 50 R:dr för hvarje, eller tillhopa 250 R:dr. Och då nämnde kammardrängars närvarande aflöning, 450 R:dr för hvardera, med hänseende till deras trägna tjänstgöringsskyldighet, synes under nu stegrade pris på lefnadsförnödeuheler nog knappt beräknad, hafva Rikets Ständer beviljat den af E. K. Majit äskade löneförhöjningen med tillhopa 250 Ridr.
Provincial-läkaren särskildt afsedda omförmälda jordrymd, — emot det alt till boslällshafvaren för hvardera jordlotten ärligen erlägges sådan i laga ordning bestämd afgäld i spanmål, som motsvarar ej mindre hvad af hela hemmanets räntor och öfriga allmänna Expeditions-Vts kottet* Förslag till vnderd. Skri/veise, N:o 108. utskjlder, vid jemförelse af egornas storlek och beskaffenhet, å den afsöndrade lägenheten belöpei, än älven hvad som, med ledning af den jordskyld, boslällshafvaren af de redan upplåtna lägenheterna uppbär, kau skäligen anses motsvara den ärliga afkomst, boslällshafvaren för öfrigt kunnat af ifrågavarande lotter, derest de ej från bostället afsöndrad, bereda sig. Rikets Ständer hafva, efter erhållen del af de lill denna fråga hörande handlingar och kartor, tagit densamma i öfvervägande och dervid funnit sig böra bifalla hvad E. K. Majit uti ofvanberörda hänseende behagat i nåder föreslå. Uppläst och godkändl hos Ridd. och Adeln den 25 Juli 1863. Preste Ståndet den 25 Borgare-Ståndet den 25 Bonde-Ståndet den 25 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:t.s nådiga Proposition, i fråga om nedsättning i räntan för åtskilliga skogslotter å kronoparken Rella Tall på Öland.
Jag önskar således, i händelse R o. Ad. skulle finna någon anledn. alt återremittera detta förslag med en gemensam tanke, för att göra detsamma ännu mera antagligt, att deri må tilläggas att vice-ordför. både i Utsk. och Utsk:safdelningar böra utses. En värd ledamot har, såsom jag tyckt, gillat detla förslag med den reservation, att det skulle ligga öppet för en kommande riksdag att förkasta detsamma, i händelse det skulle finnas vådligt för R. o. Ad. att göra den concession, hvarom nu är fråga. I anledn. af detta yttrande ber jag att få afgifva ett annat, äfven under äfventyr att offentligen så misstydas, som jag blifvit det af publicitetens organer, då de nyligen förklarat, att jag vöre emot all förändring i R. o. Ad:s stånds-representation. Jag tror mig tverlom, i motsats till hvad våra tidningar i detta fall uppgifvit, hafva förklarat, att jag högeligen önskar en reform af Riddarhuset, ehuru icke på den väg tidningarna förespeglat och utarbetat, samt äfven andra organer förberedt, nemi. genom R. o. Adis förnedring på ett eller annat sätt. Jag önskar således, att R. o. Ad. måtte nogsamt betänka, huruvida det, i afseende på det lyckliga införandet af en reform, icke allenast af R. o, Ad, ulan äfven af de 3 öfriga Stunden, hvilka jag anser vara i behof af fullt ut sam - Ben 5 A u g us t i e. m. ma reform sorn R. o. Ad., skulle vara ett påskyndande elier ett motarbetande of en sådan reform, att R. o. Ad. på förhand gjorde några eoncessioner. Jag tror icke, att det allmänna haft någon stor fördel af de eoncessioner, som R. o. Ad. förut gjort, då de icke mölts af motsvarighet på annat håll; och för min del tillstår jag uppriktigt, att allt hvad som nu göres för att vidblifva vår riksd.form och liksd arbetet i det oformliga skick, hvari det nu är, ogillar jag för min del.
Ridr utaf den till Kongl. Majit» disposition ställde summa 300,000 Ridr för att befrämja vtdikningar och aftappningar af sanka trakter och sjöar till beredande af odlingsföretag; börande utaf sistnämnde summa Åtta tusen tjuge Ridr utgå i egenskap af lån och Fyratio tusen sexhundra sjuttiofyra Ridr såsom anslag utan återbetalningsskyldighet. § 103. Återstående beloppet, Fem tusen sjuhundra åttiosex Ridr 68 öre, utaf det vid »ednaste riksdag till Kongl. Majits disposition med 100,000 Ridr anvisade anslag för verkställigheten af besluten om beskaftningsväsendets förenkling och för påskyndande af arbetena vid de nya jordéböckernas afshitande och granskning bör, i män af behof utbetalas af Riksgälds-kontoret, på det sätt Kongl. Majit föreskrifvit. § 104. Enligt Rikets sednast församlade Ständers beslut, är en till utgående från Riksgälds-kontoret anvisad summa af Fem tusen Ridr ställd till Kongl. Majits disposition för att, derest sådant pröfvas ändamålsenligt, i mån af behof användas till inköp för Statens räkning af Kamreraren Carl Sandbergs samlingar och anteckningar rörande Svenska Kameralväsendet; börande vid denna anslagssummas utbetalning do i sådant afseende af Kongl. Majit meddelade föreskrifter tjena till behörig efterrättelse. StatsUtskottet* Memorial N:o 211. 19 § 105. Som do innehafvare af komministersboställen inom Stockholms län, utaf'hvilka, till följd af 1850 års jord-ransakning samt Kongl. Maj-.ts Befullningskafvandes oller Kongl.
Man åkte åter en kvart utan samtal. Men vid denna tidpunkt vaknade drängen och böstade så, att det liknade en revolution i bakre delen av vagnen. Vad ämnar han företa sig med våra saker! skrek Sara och vände på huvudet. Albert saktade hästarna och såg sig om: det var ändå inte farligare, än att drängen vridit sig om på den vänstra sidan, för att försöka en lur på den. Men härigenom kom Albert tillbaks ifrån sin förstämning, skrattade åt den groteska ställning arbogasovaren intagit under sin inböjda hatt, och sade: Vet du, Sara Videbeck, efter att vi nu en gång stannat, så håller jag en smula: hästarna kan flåsa ut, vi har kört raskt: och då får du emellertid byta om för dammet allt vad du behagar. Han hoppade av, gick omkring åkdonet och gav sin reskamrat handen för att hjälpa henne ned. Hon ställde sig upp, men letade länge efter fotfäste för sin blanka kängspets. Hjulnavet föreföll henne tjärigt att stiga på. Sergeanten tyckte hon letade för länge, varför han släppte hennes hand och tog henne i stället hel och hållen, lyfte henne till marken och sade: Nu skall du få se, att du genom åkningen blivit ovan att stå. Å, jag mår rätt bra, och nog kan jag stå, tycker jag. Men visst kör du rätt fort, Albert, i synnerhet på ... vet du, magistraten i Lidköping har gjort ett förbud för resande, att fara på fyren genom gatorna. Det var en dum magistrat, Sara. Jag tör akta mig för att resa till Lidköping. Men uppriktigt, är du inte törstig i detta hundsfottsdamm? Jag vet en liten källa här upp i backen. Tycker du inte, att denna nejd är ganska vacker? Kallas det här en nejd? har vi långt till Fellingsbro? Men har du då inte kärlek för vackra landskapsstycken? Landskapsstycken? frågade hon och såg sig liknöjt omkring. De är så sällan naturligt målade, Albert. Mamma hade ett par landskapsstycken hängande där hemma, sedan pappas tid, på väggen i verkstaden; men jag har låtit bära upp dem på vinden. Jaså. Men finner du då inte, att här är en utsikt? Se ditåt ... dit längst bort västerut ligger det sköna Frötuna, Dalsons förr, nu greve Hermansons egendom.