Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I afseende serskildt på den del af Herr Nordenanckars ofvananförda motion, som innefattar framställning om sjöbevakningens förstärkande genom utrustandet af ett större antal seglande båtar, har Utskottet, jemte anmälan, att angående hvad i samma motion blifvit yrkadt om ändring i FörpassningssLadgan samt rörande husvisitationer, serskildt utlåtande varder afgifvet gemensamt med håde Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten, funnit förstberörda framställning icke kunna föranleda till annan åtgärd, än att tillstyrka Rikets Ständer att uttrycka underdånig önskan om förstärkande i allmänhet af tullcontrollerne och bevakningen, derest Kongl. Maj:t, efler vederbörandes hörande, finner sådant vara af behofvet påkalladt. Hvad i öfrigt uti de remitterade motionerne samt i förrberörde från Kongl Maj:ts Finance-Departement öfverlemnade ansökningar med tillhörande handlingar blifvit yrkadt och föreslaget i afseende å speciella bestämmelser i tull-taxan med dertill hörande underrättelser, har Utskottet vid hvarje Bcvillnings-Vtskottels Betänkande, N:o 12. 35 serskild artikel öfvervägat och, på sätt här nedan förmäles, deråt lemnat den uppmärksamhet, sorn med vidblifvunde af gällande taxas hufvudgrunder kunnat stå tillsammans. I de delar åter, der ändringar eller föreskrifter i öfverensstämmelse med de gjorda framställningarne icke blifvit föreslagna, har Utskottet ansett dem vara antingen stridande mot berörde-grunder eller i öfrigt mindre lämplige, och alltså icke kunna vinna afseende. De artiklar, för hvilka Kongl. Majit under den sedan tull-taxans utfärdande förflutna tid, enligt utfärdade kungörelser och circulair-bref, stadgat förändrade tullbestämmelser, och hvilka ändringar Utskottet, i öfverensstämmelse med hvad här ofvan blifvit hemstäldt, tillstyrker Rikets Ständer att i allmänhet biträda, äro följande:
Hvilket alt vördsammeligen öfverlämnäs till Riksens Höglofl, Ständers be* pröfvande; hvarvid en Ledamots serskildte ytt» rande bifogas. Stockholm den <j Maji 18184 Utdrag af Protokollett hållit hos Riksens Högloft. Ständers Stats <■ Utskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 7 Maji 1818. u ti den till Höglo/l. Utskottets åtgärd återrfi* mitterade frågan angående hushållningens reg* lerande vid Strömsholm samt förvaltningen a£ der varande Stuteri-Inrättning, uppläste Herr Öfverste Kammar*Junkaren rn. rn. Friherre A« ielsvärd ett serskildt yttrande af följande inne* håll: *’Hindrad att deltaga uti de öfverläggdirt* gar, som, inom Höglofl. Utskottet förevarit in* nan det återremitterade Betänkandet) örn Ströms* holms Stuteri afgick till de res.pective Riks* Stånden, anhåller jag såsom Ledamot af den Coromitée hvilken grundlagt organisationen vid nyssnämnde Stuteri, att få yttra mina tankar 1 äfsende å det serskildta anförande en Värd Ledamot Herr Öfverste Tersmeden afgifvit, hyil* Stats-Vtskottets Betänknndeti, **79 ket uti alla Riks-Stånden värkat Betänkandets återremitterande, och vid hvilket jag anser mig pligtig att göra några påminnelser, samt rätta åtskilliga misstag de där visserligen emot Herr Öfverstens afsigt torde hafva förvillat allmän* tia omdömet i detta ämne. Uti den vid början af anförandet uppgjorde Calcul till utrönande af det ofördelacktiga förhållande sorn visar sig emellan Stuteriets inkomster och dess afkastning upptages ibland de förre: 1:0 En summa af 31,226 hö, hvilken likväl bordt lefvererus för år 1817, men hvaraf ännu intet influtit, emedan större delen af Arrendatorerne, under förebärande af oförmögenhet att den utgöra, genom underdåniga böneskrifter hos "Kongl.
N:o 245. brukaren, samt handlande och andra näringsidkare i mängd etablerat sig både inuti landet och på landthamnarne, — är förhållandet helt annorlunda, och den jordbrukare, som behöfver biträde, är nu mera beroende af arbetaren än arbetaren af honom. Man har visserligen icke något att säga derom, alt hvar och en, som kan, må med utvidgad rätt sig ärliga försörja; men jemnlikhet och billighet lala ock för, att i samma mån samhällsfördelarne utvidgas åt vissa samhällsklasser, böra dessa ock draga samhällsbördorna, och synnerligast sådane samhällsbördor, hvilka, liksom väghållningen, komma samhällsmedlemmar af alla rörelser tillgodo; — och då i följd af den medgifna jordstyckningen, Svenska jorden nu icke uteslutande är i hemmansegares händer utan äfven i händerna på arbetare, som derå underhålla både kor, får och dragare, för hvilka vägarne begagnas, samt handlande, näringsidkare samt militäre och civile tjenstemän utan jord, för foror och resor begagna vägarne mera än de fleste hemmansegare; så svncs billigheten deraf, att de äfven skola deltaga i vägarnes underhållande, vara lika klar och obestridlig, som de genom redan gifna författningar åro skyldiga, att med hemmansegaren deltaga i andra kommunala bestyr, såsom kyrkooch skolbyggnader, gångledar, skallgångar samt strömrensning m. in. Pä grund af hvad jag här anfort, får jag derföre, här förbigående frågan om sommarväghållningen, som redan varit och troligen än vidare ldifver från andra håll inledd, hos Pikets Höglofliga Ständer, vördnadsfullt föreslå: alt Pikets Höglofliga Ständer mätte besluta och Kongl.
Emot detta förslag hafva inom Presteoch Bonde-stånden, såsom skäl för beslutad återremiss, blifvit hufvudsakligen erinradt: att, då det onekligen vore statens både pligt och fördel att befrämja odlingens framsteg, det icke syntes billigt eller fullt konseqvent, att de, som begagna undervisningen vid de allmänna elementar-läroverken, skulle underkastas skyldighet att i sådant afseende erlägga serskilda afgifter; att dessa afgifter, sådana de af utskottet blifvit före lagna, skulle i de flesta orter finnas alltför höga och betungande, serdeles som kostnadsfri undervisning vid nämnda läroverk hittills varit mcdgifven ; att den, enligt utskottets förslag, vederbörande skolstyrelse tillkommande pröfningsrätt i afseende på befrielse från eller lindring uti skol-afgifternas erläggande, sannolikt ofta komme att blifva med svårigheter förenad, äfvensom att blottställa nämnde styrelse för missnöje och klander, serdeles då fråga vore om gradering af föräldrars förmögenhetsviikor och i de fall, då föräldrarne äro boende å en från skolstaden aflägsen ort; att godtycklighet vid utöfningen af nämnda pröfningsrätt svårligen kunde undvikas; att skol-afgifternas bestämmande till ifrågaställa höga belopp, i förening med ovisshet om de grunder, hvilka vid beviljandet af nedsättning deri kunna komma att af skol-styrelserna iakttagas, dels måhända torde hafva till följd, att månget medellöst, med utmärkta anlag begåfvadt barn blefve utestängdt från studiernas väg, dels ock föranleda dertill, att föräldrar, i synnerhet sådana, som ega flere barn, funné sin uträkning i att, med förbigående af de publika läroverken, för sina söner bekosta enskild undervisning; samt att för öfrigt någon betänklighet emot nedsättning i berörda afgifter desto mindre mötte, som det med säkerhet syntes kunna antagas, att ett större antal, åtminstone af de yngre skollärarne, komme att föredraga bibehållandet af den förhöjda tjenstårsberäkningen framför åtnjutandet af den ökade lönen, så att den beräknade stats-utgiften troligen för en längre tid ej torde utgå till sitt fulla belopp; varande på grund häraf yrkadt, att de af utskottet tillstyrkta skol-afgifter måtte helt och hållet försvinna, eller åtminstone nedsättas till 2 r:dr eller högst 5 r:dr banko för hvarje läsetermin, äfvensom att skol-styrelserna väl malte berättigas att, vid uppkommande frågor, afgöra, huruvida befrielse från skol-afgifternas erläggande må medgifvas eller ej, men deremot ej ega att bevilja partiell nedsättning uti dessa afgifters i allmänhet fastställda belopp.
Denna tråd skulle, enl. förut anförda beräkning, kosta med apparater knappt 100,000 Kdr. Om, blott 5 å 6,000 depescher passerade transito, gufve de ränta härå; roan kan beräkna, att minst 15 å 16,00Q depescher skulle komma, att. gp transito genom Sverige, om större delen af ryska korrespondensen dpoges häröfver. Jag inser väl, att min motion icke har någon utsigt att blifva antagen vid denna Riksdag, men de flesta andra större reformer i ekonomiskt hänseende, såsom decimal-systemet, post-refgrmen etc., blefvo icke heller antagna första gången de föreslogos. Det är likväl anmärkningsvärd!, att K. o. Ad. nästan all7 tjd, med en skarpare blick i framtiden, flera Riksdagar å rad, innan, sådana reformer blifvit slutligen antagna, med sitt bifall gifvit dem kraft att återkomma. Det är också i förhoppning, att R. o. Ad, äfven nu vill understödja en nyttig reform, så att den kan få framtida lif, som jag anhåller, att R. o. Ad. ville till Utsk. återförvisa frågan. Skulle återigen en återremiss icke beviljas, så gör det i praktiskt hänseende detsamma; idéen är väckt, och den kommer igen, tills den gör sig gällande, om den är en sanning, och derom, är jng fullt öfvertygad. Gr. Björnstjerna, Carl. M.agnus: Hr Kraemer började., ined att tadla Utsk., det der tagit sig friheten att begära upplysning i frågan från telegrafverket. Då Utsk. naturligtvis saknade, den sakkännedom, som Hr Kraemer här ådagalagt, tycker jag det snarare vara en förtjenst, att det vändt sig till den myndighet, som. blist var i tillfälle att yttra sig i frågan Det må ursäktas Utsk., om det, nied ali aktning för Hr Kraemer, likväl, fiistadt mera afs. på General Akreils än på Hr K riem ers åsigt om saken.
Om man också måste tillerkänna vissa inbyggare i våra aflägsna och fattiga provinser rättighet att genom arbete försörja sig vissa tider af året på annat håll, hvarigenom de kunna till sitt hem medföra en behållen inkomst, som sätter dem i tillfälle att underhålla en talrik familj, hvilken icke ensam skulle kunna lifnära sig med husslöjd och jordbrukets afkastning, tror jag likvisst, alt det icke går an att utsträcka denna rättighet alltför långt, enär det otvifvelaktig! skulle befordra det öfver hand tagande begäret att bedrifva handel med, husslöjden ej tillhörande varor, som nu är rådande bland nästan hela svenska allmogen. Jag kan icke inse, hvarföre man här påstått att exempel blott blifvit hemtat från Sunnerbo härad, då den, som framställt denna motion blifvit understödd af så många andra representanter i BondeSt., hvaribland 7 eller 8 från Skåne och Gottland m. fl. provinser. Delta visar ju tydligen att Utsk:s Betänk, varit en följd af ett allmänt inom landet uttryckt behof och ej ett till följd af en ensidig åsigt af saken. Och jag vädjar ytterligare till eder, Mine Hrr, om icke bland Eder, som här äro närvande, en mängd finner, som intyga detta förhållande och de menliga följder som en dylik handel öfverallt medför. Det har gått så långt att i vissa trakter inga egna alster säljas af dessa kringvandrande personer, utan de gå ut sedan landtbruket uphört och bedrifva handel kring riket med främmande i städerna upköpta varor. Detta har på senare tider så utvidgat sig, att jag tror den handel, som derigenom utbildats hos vår allmoge måste erkännas vara ganska farlig för våra landsorter, om man också icke vill anse den vara det för våra städer. Det är nemi. den mängd af lyxartiklar af dålig halt, som öfverallt säljes och hvilken endast tjenar till alt upmuntra fåfängan och granlåtsbegäret så öfverflödiga för våra enkla bygder. Dessa kringvandrande dalkullor och andra personer innehafva nu vanligen till försäljning en mängd sådana småsaker, hvilka landtfolket säkert icke hade tänkt på att köpa, om de icke blifvit dem så att säga påtrugade i deras hem.
Ma, tvid atankan af en möjelig olikhet i walet af medlen, wi alla göra hwarannan den rattwisa, att wi det oaktadt blott welat et och samma mäl, fäderneslandets bästa!! Äet blir da med sadane tänkesätt , som wi ratt wardigt kunna upmana wära Med »Stander, at gemensamt med oh förena sig, för at framträda inför den Fmste, som, dä Han den iz:de Marsför snart et Ar sedan, antog Riksföreständarssapet, öfwergaf lugnet, för at dela farorne, och sonr efter at hafwa upfylt sina löften, at undanrödja de senare, at atergifwa oh freden, ännu har hög sta omsorgen för Sweriges framtida öden. Ma wara tacksägelser för deh emotcagande af Niksfö^ restandarffaper pa en gäng bewisa war tacksamber för dest förflutna bemödanden, wart hopp och wäs ra önskningar för det tilkommande: Herr Grefwe» och Landtmarskalken gjorde proposition, i enlighet med detta Grefwe törners Korstag, at Högloft. Nkidderflapet och Adeln den iz Mars mangrant matte upwaktä. Hans Kongl. Mahr. Bifölls: ytterligare beflöts, uppå derom af Herr Gres) wen och Landtmarssalken gjord proposition, at ds öfrige respcckive
Skänders Stats-Utskott en behörigen styrkt afftcist af vet med Capitainen ivid Swea Artillerie Regementet UöllinZ flutade Conkract om underhällande af Aderton stycken Artillerie Hästar; och beslöts det skulle till underdånig Åtlydnad af denna Kongs. Majrts gifne Nädiga befallning en bewitknad afskrift tagas af ofwannamnde Conkract samt den behörigen widimerad jemte Prokocolls-Utdrag genast Högloft. Riksens Ständers Stats-Utjkott »vänligen öfwerlämnas. Efter Befallning, krest. Lelkkorn.
Man finner häraf att jag före den sista riksdagen, för år 1862, der betalade i stadsutskylder 3 R:dr 32 öre, men efter densamma, år 1863, 24 R:dr 34 öre, eller åtta gånger så stor kommunalskatt emot hvad jag förut erlagdt i stadsutskylder, och något tydligare bevis uppå den obilliga beskattning, som drabbat pensionstagare efter sista riksdag, torde alla inse ej beböfvas för vinnande af en billig förändring, enär, naturligtvis, förhållandet är lika för alla pensionstagare inom riket som för en, hvad principen beträffar, om ock olika lokaler kunna förorsaka några mindre olikheter i siffran. Jag bifogar härjemte i vidimerad afskrift min qvitterade debetsedel å kronoutskylderna för år 1863, hvaraf synes att jag för det året icke, enligt andra Art. Bevillningsförordningen, betalat bevillning för något annat än min kapitens-pension, och att således de dryga kommunalutskylderna endast tillkommit derföre att Rikets Ständer lagt bevillning på pensioner. Betänker man ytterligare hvilken obetydlig inkomst både för Staten och kommunen uppkommer genom att lägga bevillning på pensioner, så vågar jag hoppas att Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865. N\o 10i. 203 Rikets Ständer ville fästa afseende på hvad jag i denna motion tillåtit mig framställa; likasom jag äfven vågar hoppas det Rikets Ständer icke ville tyda dessa, en gammal gubbes här uttalade ord såsom en egennyttig anläggning på Rikets Ständers frikostighet. Mina dagar kunna räknas och jag kan ju icke göra några, hvad man kal lar affärer på hvad jag här tillåtit mig föreslå, men frågan, principfrågan, gäller dels efterkommande och dels många pensionerade, som ännu kunna hafva många år att lefva i bekymmer. Med anledning af hvad här ofvan blifvit uttaladt får jag vördsammast väcka den motion: det Rikets Ständer ville besluta att föreskriften uti nu gällande Bevillningsförordning om bevillning å pensioner utgår ur den Bevillningsförordning, hvilken kommer att uppgöras af nu församlade Rikets Ständer, så att alla pensioner, af hvad namn och beskaffenhet de vara må, hädanefter icke komma att med bevillning beläggas.
I händelse Rikets Höglofl. Ständer täckas gilla de af Utskottet, för Curhus-afgiftens utgående, uppgifne förutnämnde hufvudgrunder, torde, i svar å Kongl. Majrts Nådiga Proposition, jemväl tillkännagifvas, det Rikets Ständer funnit lämpligt, att, i och för verkställigheten, bestämma följande allmänna studganden, nemligen: 1:0 Till veneriska smittans hämmande och utrotande, utgöres årligen ifrån och med år ,84. till och med del år , då nästa Riksdag slutas, af hvarje mantalsskrifven person, en Cmhus-afgift med högst fem och minst en skilling Ra co, lika lör alla betalande inom hvarje Län, efter dess behof; hörande afgiften bestämmas antingen Lill ettdera af dessa belopp, eller deremellan, trien må icke, utan vid serdeles tvingande omständigheter, faststallas till det högsta 2:0
TPill gemensam handläggning af Statsoch Ekonomi-Utskotten har Hedervärda Bonde-Ståndet, genom Protocolls Utdrag af d. ig nåstlidne Martii; åfverlemnat ett Memorial af Riksdags-Fullmågtigen från Norrbottens Lån Eric Mårtberg, som med afseende derå, att uti Ofveroch NederTorneå Socknar en stor del innevånare skola sakna nödig undervisning både i Svenska och Finska Språken, hvilkas kännedom vore högst nödvändig, för att i framtiden bilda dem till nyttiga medlemmar, hemställt, att en Schola må blifva anlagd vid Moder-kyrkan uti OfverTorneå Socken, eller vid Hietaniemi, och en Lärare, med fullkomlig kännedom af begge språken, dervid antagas; till hvars aflonandc och öfrige kostnader Stats-Vt skottets Betänkande?!. gy5 de medel, efter Mortbcrgs tanka kunde användas, som årligen ifrån Ofveroch Neder-Torneå Socknar utbetalas. Vid profningen af denna fråga, hafva Utskotten funnit densamma, i det skick den nu sig företer, innefatta en sådan enskild angelägenhet, som icke utgör föremål får Riksens Hoglofl. Ständers åtgärd, utan anse Utskotten vederbörande lämpligast kunna genom ifrågavarande framställning bereda det Nådiga afseende, som densamma, enligt sig företeende om-« ståndigheter kan anses förtjena. Riksens Hoglofl. Stånders Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotts Utlåtande, öfver Herr J. Ullbergs Memorial, om anläggande af en Fyrbåk på Holmöns Norra udde, vid inloppet till Qvarken. Uti afgifvet, samt till Statsoch Economi-Utskottens gemensamma handlägg - gnQ St al sUt sko t tet s Betcinkanden. ning remitteradt Memorial, har Ledamoten af Vållofl. Borgare-Ståndet, Herr J. Ullberg föreslagit, att, sedan ansökning flere gånger blifvit gjord, om anläggande af en Fyrbåk på Norra Udden af Holm-on i Bottniska Viken, vid inloppet till Qvarken, utan att någon verkan deraf följt, åtgärd af Riksens Högloft.
Trenne förslag hafva blifvit afgifne. Det ena Utskottets, det andra Herr Cederschjölds, ined den af Grefve Frölich yrkade jemkning, och ändteligen Herr Bruncronas. Det bär äfven blifvit anmärkt, att intetdera af dessa bestämdt utesluter all möjlighet af en annan tydning. Hvad Herr Cederschjölds eget förslag vidkommer, har Herr von Schultzenheim upplyst, litt detsamma möjligen kan eludera? genom tolkning af sammanbindningsordet. Således kan, i stället för uummerföljd, nyttjas alfabet eller runor. Således kan, för att undkomma frågan om bestämda tider, en roterande obestämdhet äga Ben 29 Januarii f. m. rum, eller alt bladet utkommer den ena veckan om Måndagen, den andra om Tisdagen o. s. v. Beträffande hvad Herr Bruncrona tillagt, och som hittills synts vara det fullständigaste, nemligen att skriften skall vara af blandadt innehåll, så förekommer det mig att äfven vettenskapliga skrifter kunna anmälas till försäljning i vissa tomföljder på vissa tider, och vara af blandadt innehåll. Berzelii lärobok i chemien t. ex. är-ett sammandrag af en enda stor vettenskap; men som naturen gjort denna af blandadt innehåll, så är äfven boken detsamma. Således skulle jag tro, att om Bidderskapet och Adeln icke ansåg den definition, som varit, och hvilken i theorien ej låter lätt försvara sig, men i praktiken icke varit några olägenheter underkastad, kunna bibehållas, skulle knappt något annat medel återstå, än det allmänna, att anse definitionen mindre tydlig, då troligen ConstitutionsUtskottet läte sig angeläget vala att uppgöra en annan. Möjligen kunde dock hända, att denna icke återkommer till Bidderskapets och Adelns pröfning innan Biksdagens slut. Jag erindrar mig icke med visshet formerna i detta afseende: också skulle Utskottet önska en vägledning af någras yttrade tanka. Detta torde dock blifva svårt att här tillvägabringa.
Man har yrkat, att Regeringen borde bestämma en tid, då Bränvinsbränningen åter finge börja, som ej öfverskred den, hvilken redan är bestämd. Jag tror, att Regeringen hvarken kan eller bör utfästa sig dertill. Ännu är osäkert, till hvad grad missväxten blir stor. Yi böra öfverlemna denna sak till Regeringen. Den är då ej i andra, än faderliga händer. Jag hör nu lastas, att man så tidigt förbjuder Bränvinsbränningen. Jag hörde 1826 en motstridande klagan, att förbudet kom för sent. Jag vet ej, i hvilken tid Regeringen skall utfärda sina bud, för att göra dem nöjde, som med intet äro tillfreds. Man kallar Bränvinsbränningen för Husbehofsbränning, men så kan jag aldrig anse den bränning, som skeri Julii, Augusti och September månader. Den sträcker sig ej till andra, län de stora fabrikerna. Om de under dessa månader hindras att göra spannemålen öfverdrifvit dyr, tror jag ej, att Regeringen förtjent klander, utan tvärtom vår uppriktiga tacksamhet. Man har talat om godtycke hos Regeringen, och vådan deraf 4o Den 22 Junii f. m. vid ekonomiska Författningar. Men om en godtycklighet äger rum vid våra Författningars förändrande, tror jag, att vi lika mycket hafva oss sjelfva derför att tacka, som Regeringen. Yi begära vid den ena Riksdagen, hvad vi ändra vid den andra. Om personer i stöd af 1823 års Bränvinsförfattning inrättat sina Brännerier, och nu måste förändra dem i följd af den blifvande Författningen, så frågar jag, hvilka af dessa förändringar äro mera skadliga; åtminstone ej mera den ena, än den andra. Man bar sagt, att Bonden nu till hö- och sädesbergningstiden beliöfver köpa bränvin, och att han genom förbudet skulle få betala det dyrare. Jag tror, att det icke är någon bonde, som ej försett sitt hushåll med det lilla qvantum han behöfver. Hvem skall då förlora; jo, endast de stora Bränvinsfabrikanterne.
De, som ville hejda och tilltala dem, tystnade inför deras stora, allvarsamma ögon och förnäma, högburna små hufvuden. » Tror du Isa, att Tick-Tack gått den här vä- gen, » vågade slutligen Mag framh viska. » Javisst, » svarade Isa. Men i samma ögonblick föddes det första lilla tviflet och den första lilla oron inom henne. Men hon fortsatte ändock att gå med Mags hand i sin. » Jag fryser, » sade Mag efter en stund, undergifvet och klagande. Isa häktade af sig sitt Ulla hvita tyllförkläde och svepte det, som var ynkligt tunnt och fint, om systerns späda skuldror. Och så fortsatte de att gå och g å. Emellertid höll äfven Kalle på att gå och gå. Men det var icke samma hurtiga och kavata Kalle som vanligt. Det var en blek liten Kalle, som vandrade framåt meddendöda hunden på sina trötta armar. Hans sår hade åter gått upp. Det sved och en jämn, varm blodström rann ut öfver hans ena arm. Och hans steg blefvo allt långsammare och tankarna i hans hjärna så underligt förvirrade och trötta. Idun 5: - IDUNS MODETIDN. MED PLANSCHER OCH HANDARB. &gt; 5: - IDUNS MODETID. UTAN PL. » 3: - DET FÖRSTA UTGIFNINGSDAGAR '. LÖSNUMMERPRIS: 8 ÖRE. NORDISKA REDAKTÖR OCH 28 JUNI 1899. UTGIFVARE: FRITHIOF HELLBERG TRÄFFAS SÄKRAST KL. 2 — 3. REDAKTIONSSEKR. : JOHAN BYRÅ MÖTET. OCH EXPEDITION: KOMMISSIONARER ANTAGAS ÖFVER HELA LANDET PÅ ALLKLARA S. DELES SÄRSKILDT FÖRMÅNL. VILLKOR. N O R D L I N G ALLM. HOFBOKTRYCKERI. F. H.