Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
»icke sömmar sig att du, din krafling! har en sådan klenod. Den skall du ge åt oss, som äro både äldre och bättre än dig.» Dermed togo de ifrån heren hans sköna bägare, och gåfvo deras ringa dryckes-kar i stället. Emedan pojken nu väl förstod »att det inte är godt draga hank med den starke», måste han låta sig nöja som det var. Bröderna vandrade så hem till sin fader, och man kan väl veta hvad glädje der blef, när gubben såg den kostliga dryckes-bägaren på sitt jula-bord. De begge äldsta svennerna fingo nu ordet, och begynte rosa sig sjelfva och sina storverk. Men den lille minste heren var sorgsen, och ordade föga. Det var också inte lönt annat, för han blef hvarken hörd eller trodd när han sade något. Sedan de tre bröderna suttit hos torparen öfver julen, gingo de begge äldste en dag inför sin fader, och beddes orlof att draga bort och fästa sig hustrur. Gubben samtyckte gerna härtill, för han tyckte att hans söner voro både vuxna och väl försökta i allting. Han sade: »mig lyster mycket få se, hvem som förer den fagraste bruden till by’s, när det kommer till jul-afton.» Sådant tal likade bröderna öfvermåttan väl, och de lofvade hvar för sig göra sitt bästa. De skulle så ut i verlden och försöka, hvem som kunde tjena sig den fagraste bruden. Men vid afskedet gaf gubben dem hvardera tre plåtar, som en tärepenning under resan. När nu torparens begge äldsta söner skulle draga bort ifrån hemmet, gick den lille minste heren till sin fader, och beddes orlof att följa sina bröder åt. Gubben ville inte gerna lydas härtill, utan sade: »ja, du stackars liten! du lär väl tänka det är någon som vill hafva dig till fästeman. Det är bättre du sitter hemma och gräfver i spisel-grufvan. Der har du din rätta plats.» Men pojken lät inte afskräcka sig, utan sade: »far! låten mig följa med. Ingen kan veta huru lyckan vänder sig.
Då han ej är närvarande och Medlem af detta Stånd, "Vill jag ej ingå i vidare pröfning af samm^ yttrande; hvad förtroende det förtjenar må den'na upplysta Samling dömma af det framställda; blott får jag hemställa, huruvida skämtets och åtlöjets språk är det som bör nyttjas mot ett företag som Lagstiftningen beslutit utföra, sedan det i Århundraden påkallats, främjats och gillats af våra mäst lysande Regenter och Sveriges upplystaste Män. Vidare är sagt, att man uppställt vackra taflor och målningar af lofvande förmåner och den förträffeliga Disconten. Hvad man sagdtär kändt; detta har skett antingen genom Trycket, som det är en hvars rättighet, eller i Lagstiftningen, der det är en hvar Representants rätt att framställa sina åsigter; och jag tror ingen hafva rättighet klandra detta. Men äfven så litet Lagstiftningen kan klandras för misstag i Calculen, lika litet kan Bolaget eller jag derföre anklagas, när den på sadant sätt blifvit framställd, och då jag uppgifvit de Auctoriteter på hvilka jag bygdt. En hvar vet huru omöi* ligt det är, att uppgöra Förslager, heilst i stprt, Ben 30 April. 639 innan man hunnit förvärfva tillräcklig erfarenhet och kännedom om alla förhållanden. En Leda-not har nämndt, att i följd af dess local-kännedom , anser han Götha Canalen blifva af ingen nytta. — Det är mig obekant huru långt denna Local-kännedom sträcker sig; men om beräkningen grundar sig på verklig local-kännedom af de 140 mils Kuster innom Landet, som äro i fråga att förenas med Håfven, så är full anledning tro, att lika väl denna Canal blir för Sverige högst nyttig, som dylika anläggningar äro det i andra Länder. Det torde härmed hafva samma förhållande som med Holländske Canalerne, hvilka men sagt ej blifvit anlagde för att befaras med Fartyg! Med mera skäl kunde man säga att ingen vagn brukas i Holland, Slutligen får jag blott anhålla , att enligt Baron J. Cederströms, Biskop v.
Hon brast i skratt, och för första gången rodnade hon. »Nej det menade jag verkligen icke», sade hon uppsluppet, »jag kommer så ofta att säga saker som jag icke menar.» »Det var fult.» »Nej, när man sjelf talar om det, är det vackert», sade hon kifaktigt; »alla menniskor säga sådant som de icke mena.» »Icke jag», inföll han med en viss häftighet. Hon såg upp, och hennes ögon storskrattade, men hon sade ingenting. »Ah, fröken», utbrast han och rodnade, »ni vet icke hur jag afskyr lögnen, både den offentliga och den enskilda, ni har icke den aflägsnaste aning om hur kär sanningen är mig, så öfver allt annat.» Han tycktes tala allvarsamt. Hon såg undrande på honom och teg. Det syntes henne så svårt att identifiera personen med signaturen. Doktorn kom sällan in till familjen, utan vid måltiderna, ty han hade stor praktik och läste på lediga stunder digra medicinska arbeten. Han var en ordkarg man, alltid artig emot Hildur och vänlig mot de sina, men stundom kunde han låta undfalla sig en anmärkning om att sonen skötte sina studier något för lamt, annat hade det varit för honom när han läste på examen. Vid sådana tillfällen hände det att en skrattlysten blick flög öfver från kandidaten till Hildur, som då måste bita sig i läppen för att hålla sig allvarsam. Ty sanningen var, att i fråga varande herre icke gjorde ett skapadt grand, annat än skref på sina noveller och sällskapade damerna, hvilken sist nämnda sysselsättning upptog den ojemförligt drygaste delen af hans tid. Hildurs ögon voro alltid färdiga att emottaga dessa förstulna meddelanden, blixtsnabbt, och utan att det blef till någon anstötlig förtrolighet. Kandidaten hade till och med i ett anfall af öppenhjertlighet anmärkt detta till henne sjelf. »Ja det blir min olycka», sade hon skrattande, »och jag kan icke vänja mig af dermed; det har blifvit en vana sedan barndomen. Jag var ju mina föräldrars enda barn, och båda höllo af mig, men voro fullständiga kontraster till så väl lynne som åsigter.
Herr Majoren lrmnade derä dm uplysning, at uti Betänkandet more Bränwinsrrsnsporren tilläten oinskränkt; deruti more ej nämndr, om rrsnrporren skulle ske Siökedes eller Lmdwägen, hwavan Herr 6/l»jnren trodde, det äepenäsrgcls af en hmar, ar besörja tron,porten bäst han kunde, sjö - el. Icr jandwäg. Hwad äter det sednare angar, sa uplyfer Hemliga Ulskotters Betänkande, at den som äger utöfwer ; hela Hemman inom samma Län, beläget under eget bruk, får derjämre hasmsen särskilld Panna, utöfwer dea Pannerymd af 90 Kannor, som för 5 Hemman är tilläten, sä stor, som det öfwerskjurande Hemmantal i jämförelse med den tvid Betänkandet åtföljande rsrikk' utstakar. Hans Lxeellence har i öfrigt trott, ar som 8 ar af det med Kongl. Majit nyligen ingangna ^rrenäe-OmlrsK: om BränwinsBiannittgen ännu äterstä, lärer denna återstående lid bluma norme för antagandet af Hemliga Utskottets Betänkande; hwarwid Herr Majoren lemnade den up» lysning, at, hivad tiden angar vm detta prvjeQ, antagande, hade Hemliga Ustkocttt ej ansell tilhöra dest utlåtande, uran ankomma pa Riksens Ständers eget bepröswande. H rr Usrrr» l^uclvig L >^e förmenar, ar förseglingen af Bränwlns-Pannorna under de 4 mannder af äret, dä all Bränwmsbräiinmg är förbuden, more af högsta nöden, hwilket likwäl H mliga Uiskotret t sit Betänkande ej kunnat tilstyrka.
Alldenstund Stads-Fiscalernes befattning innom Städerne ej äger nägon gemenflap med UpbördS-Werket, borde i 2:dra punxten utgå orden : "och Stads - Fiscalen. §. 5. Till undwikande r framtiden af hittills ofta försporda mistbruk och olägenheter samt till befordrande af ordning och säkerhet sä w!d Upbörden som redogörelsen, förenade sig Borgar -Ständet om införandet af -tt sä lydande Stadgande i flutet af denna : Sä rväl SkaktflylSige som redowisande roare frie frän kraf och anmärkningar i afseende p° Utflyldernes erläggande och Upbörd, sä rvida de ej innom tre är frän Upbords-ärets stut blifiwit i laga ordning tilltalade. Widare och efter anstäld pröfning beslöts wik» Tariffen N:o 2 eller Skydds - afgists - Tabellen följande förändringar, till större delen grundade pä de stal som beledsagat Ständets härwid förest gjorde erinringar. 1:» 762 Den 17 April. Att till en nödig fördelning pä flera Closter allt efter rörelse och förmögenhet, Apothekare mä flyttas bland Handlande och Fabriqmurer, samt likaledes Apothekare - och Fältstars-Gesäller bland Handels-Bokhällare och Be» tjenter. 2:0 Att i berörde ändamål äfwen Bokhandlare och Boktryckare föras bland Handlande eller Handtwerkare, z:o Att, bwad angär kj mindre, Handlande och Fabriquenrer, an Handtwerkare, fkrblifwer Ståndet wid dest förra yrkande, att en mellaNclast mätte insattas näst framför den lägsta Classen, 4:0 Att, i likhet med Ständets redan fattade beslut, ingen Skyddsafgift för Hus i Stähtrne mä äga rum, A:o Att wid Artikeln Judar och Italienare tillägges; som med serskildt tillstönd resa etc emedan, utan ett sädant willfor, denna Handel är otilläten.. 6:0
I anledning af väckte frågor om stadgande af skyldighet för gäldenär, 110 Den 18 November f. m. att, i brist af annan tillgång, med arbete aftjena sin skuld. Dessa trenne Utlåtanden skulle, enligt 4g §• Riksdagsordningen, ytterligare hvila på bordet, det första uppå begäran af Ilerrarne von Hartmansdorff, August, och Cederschjöld, Pehr Gustaf; det andra på begäran af Herr von Hartmansdorff, och Friherre Boye, Ludvig; samt det tredje på begäran af Friherre Boye, och Herr Uggla, Carl Willielm. Företogs till pröfning StatsUtskoltets den 22 sistlidne October under N:o 3o8 afgifne, oeh den i3 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väekt fråga om dispositionen af någre Kronan tillhörige byggnader och tomter i Landskrona.. Herr 1} os enqvist, Fredrik Leonhardi Jag anhåller att få föreslå ett tillägg, hvilket jag anser vara alldeles nödvändigt, nemligen att den försäljning, som, enligt Utskottets tillstyrkande, framdeles bör ske af Kronans öfverflödiga tomter och byggnader i Landskrona, ovilkorligen måtte verkställas genom offentlig auction. Herr von IIartmansdorffj August: Det är utom allt tvifvel, att föryttringen kommer att tillgå, på sätt den siste värde Talaren yrkat, emedan Författningarne om försäljning af Kronans tillliöri»heter redan Den 18 No vem ber f. m. 12 t stadga, att den alltid bör ske å offentlig auction. Ridderskapet och Adeln tÉickes således finna, att det af Herr Rosenqvist åsyftade ändamål vinnes, utan det särskildta tillagg han yrkat. Friherre af Nordin, Carl Johan: Jag vill blott hafva den äran upplysa, att uti 1825 års AuctionsReglemenle redan finnes stadgadt, att alla Kronans hus och fastigheter skola, när de försäljas, å offentlig auction utbjudas, och att ett särskildt stadgande derom vid detta tillfälle är alldeles öfverflödigt. Herr Rosenqvist:
Och han gjorde dem så, och friade dem ifrån Israels barnas hand, att de icke slogo dem ihjäl. Så gjorde Josua dem på samma dagen till vedahuggare och vattudragare för menighetene, och till Herrans altare, allt intill denna dag, på det rum som han utväljandes vorde. Då nu AdoniZedech, Konungen i Jerusalem, hörde att Josua hade vunnit Aj, och gifvit det tillspillo, och hade gjort Aj och dess Konung lika såsom han hade gjort Jericho och dess Konung, och att de Gibeoniter hade gjort frid med Israel, och voro komne ibland dem, Fruktade de svårliga; förty Gibeon var en stor stad, såsom en af Konungastäderna, och större än Aj, och alle hans borgare gode stridsmän. Och han sände till Hoham, Konungen i Hebron, och till Piram, Konungen i Jarmuth, och till Japhia, Konungen i Lachis, och till Debir, Konungen i Eglon, och lät säga dem: Kommer hitupp till mig, och hjelper mig, att vi må slå Gibeon; förty de hafva gjort frid med Josua och Israels barnom. Då kommo tillhopa, och drogo uppåt, de fem Amoreers Konungar: Konungen i Jerusalem, Konungen i Hebron, Konungen i Jarmuth, Konungen i Lachis, Konungen i Eglon, med all deras härlägre, och belade Gibeon, och stridde deremot. Men de af Gibeon sände till Josua i lägret i Gilgal, och läto säga honom: Drag icke dina hand ifrå dina tjenare; kom hitupp till oss snarliga, undsätt och hjelp oss; ty alla de Amoreers Konungar, som bo uppå bergen, hafva samkat sig tillhopa emot oss. Josua drog ditupp ifrå Gilgal, och allt krigsfolket med honom, och alle gode stridsmän. Och Herren sade till Josua: Frukta dig intet för dem; ty jag hafver gifvit dem i dina händer; ingen af dem skall kunna blifva ståndandes för dig. Alltså kom Josua hasteliga på dem; ty han drog i hela nattene upp ifrå Gilgal.
Herr Grefven och Ordföranden tilläde, att, om 2 af hvarje Stånd blefve härtill utsedde, skulle den obehagligheten lättare inträffa, att två Stånd stadnade mot två, som så vidt möjligt borde förekommas. Herr Borgmästar Egge trodde, att de stridiga meningarne i sådan händelse in Pleno snart kunna decideras. Herr Kammarherre Silverstolpe anförde, att han ansåge denna sak endast bero på convention, ty i Grundlagarne vore ingenting härom stadgadt, Herr Biskop Faxe förklarade sin mening vara, att 3 af hvarje Stånd borde till Tryckfrihets-Beredningen 322 Riksdagen 1812. utväljas för att, vid möjeligen inträffande förfall, åtminstone två af dem ständigt må Jeunna vara tillstädes, hvarigenom således all förlägenhet i sådant afseende förmodades kunna undvikas. Herr Biskop Tingstadius instämde i denna tanka. Herr Grefven och Ordföranden proponerade nu att välja 3 Ledamöter af hvartdera Ståndet. Hvartill de Heste lemnade bifall och Herr Assessor Arosenius förklarade, att han ej heller ville opponera sig mot denna Proposition. Herr Lagman Sandberg förmente, att Beredningen ej förr skulle kunna sätta sig i verksamhet, än de från tvänne Stånd felande anmärkningar rörande Tryckfriheten till Utskottet inkommit. Herr Doctor Wijkman anmärkte, att jemförandet och granskningen af redan inkomne handlingar samt preliminaira öfverläggningar emellertid skulle lemna Beredningen full sysselsättning. Herr Grefven och Ordföranden ansåg TryckfrihetsBeredningens första befattning höra blifva att punct för punct genomgå Förordningen om Tryckfrihet och derunder jemföra alla dervid gjorda anmärkningar, för att med fullständig kännedom kunna öfverlägga om de frågor, Beredningen, med afseende å Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition och Constitutions-Utskottets vid sista Riksdag sammanfattade Betänkande, kunde anse för nu väckta eller sedan förra Riksdagen hvilande, och de förändringar i anledning häraf kunde föreslås. Herr Lagman Sandberg önskade, att Beredningen innan närmare handläggning vid detta arbete ville afvakta de från de tvänne Stånden väntade anmärkningar. Bilaga D till Meni. N:o 3. Protocoll hållet i Riksens Högloft. Ständers
Jag vågar således bestrida remiss till Utskott af en fråga som icke kan fä namn af motion eller af ny fråga, utan mäste inskränkas till, att anses vara ett förslag ronde liden då en redan på R. o. Ad:s bord hvilaude fråga skall till pröfning företagas; en sak, hvarom RiksSt:n ega besluta, ulan att höra något Utskott, och hvarom jag också är öfvertygad att R. o. Ad. beslutar, utan alt besvära Coust.Utsk. med något mein. eller någon öfverläggning i ämnet, helst hvar och en vid genomläsning af Riksd.Ordms 29 §, som handlar om Coust.Utsk:s åligganden, finner att deri icke omnämnes någon skyldighet att behandla några från Stin på detta sätt remitterade frågor, de må nu kallas motioner eller hvad som helst. Den rubrik man gifver ät en fråga, bestämmer ingalunda frågans karaktär ty den bestämmes endast af dess innehåll. Väl har Frih. Tersmeden rubricerat henne såsom motion, men för min del kan jag icke finna densamma vara sådan till sin beskaffenhet. En motion är en fråga om ett ämne, som väckes för första gängen men detta är en fråga, som vi erinra oss väcktes d. 1 Maj 1848 och således icke kan få namn af ny fråga. Den har varit föremål för så många öfver'läggningar, så många skrifter, tal och funderingar, all tiden nu tyckes vara inne, ali företaga den lill slutlig pröfning. Jag kan icke linna, att det ytterligare upskof, som Frih. Tersmeden föreslagit, skulle kunna medföra de många goda följder, som dermed förespeglats, utan tvertom ådraga oss alla de svåra och oroande följder, som man genom npskofvet förmenar sig kunna förekomma. Långt ifrån, alt (hvad Frih. benämner) agitation och oro skulle minskas, är jag deremot öfvertygad, att de skulle ökas i ganska betydlig män. Nationen är i ett halft febertillstånd innan en fråga sådan som denna blir afgjord och derpå är icke att undra då fråga är om ingenting mindre än en rubbning af samhällets grundvalar.
Jag får derföre anhålla alt Hr Gr:n o. Landtnus Propos. måtte komma att lyda på det belopp, som finnes uptaget i tabellen, eller 2,708: 16. Gr. Wrangel, Tönnes Hellmuth: I anledri. af den uplästa reservationen anhåller jag att få yttra det visserligen Sckreteraretjensten i Landtmäteri-kont. är åtföljd af sportler, men att de ingalunda kunna uptagas till högre belopp än de 400 R:dr dess innehafvare har upgifvit. Hvarföre Riksdagsfullmäktigen David Andersson framställt den insinuation att dessa sportler skulle upgå till högre belopp känner jag icke; de utgöras icke af annat än expeditionslösen och sådan lösen kan vid ett verk af Landtmäteri-kont:s omfattning icke gerna upgå i medeltal till mera än 400 R:dr årligen. Alt denna tjensteman kan vara i behof af nära lika inkomster med ett Kammar-Råd, kan jag, som haft tillfälle att under flera år följa hans Embetsmanna-verksamhet intyga. Ilan är ansvarig rådgifvare åt Chefen för Embetsverket i alla förekommande mål. Ilan är icke endast, såsom David Andersson upgifvit, Expeditionshafvande, utan han måste föredraga alla mål, yttra sin mening deröfver och, om något ansvar kommer i fråga, dela det med Chefen. Det är således en ojemförligt ansvarsfullare plats än Sekreteraretjensten i Kammaroch Bergs-Coll:na, samt fordrar stor insigt i författningarne och Embetsverkets alla grenar. Han är derföre i en helt annan ställning än Embetsverkens Sekreterare i allmänhet. Jag vet icke någon Sekret, än Lands-Sekret., med hvilken han kan jemföras. Hvad åter beträffar Ofver-Ingeniören hvarom den förste värde o r> talaren har yttrat, så har Frih. Åkerhjelm redan yttrat att hans åligganden på senare tider icke hafva blifvit ökade utan snarare minskade, ty länskarteverket är något som numera existerar blott till formen eller åtminstone icke är förenadt med Kongl.
På begäran af Herr Axel Lennstrand får jag meddela att jag funnit det af honom till Sverige införda preparatet " M E I i l I N S F O O D " v ä r d t erkännande, dä jag m e d de hasta resultat en längre tid användt det för patienter på såväl härvarande länslasarett som uti min enskilda praktik, hvadan jag anser mig m e d skäl k u n n a r e k o m m e n d e r a detsamma. g e g ä r prisförteckning öfver finaste rosor, blommande växter. CARL LUNDBLAD, Rotebro Handelsträdgårdar, ROTEBRO. och Fil. Doktor. Ofverläkare vid Länslasarett. k r. föi " år kan påräknas i förtjänst, om man är driftig säljare — hvilket ärade damer visat sig vara — och antager agenturen för BRAND Norrtelje Yllefabriks välkända tyger. FÖRSÄKRINGS AKTIEBOLAGET Sök agenturen med uppgift om referenser. Fin-fin profkollektion. (G. 78577) Aktiebolaget Per Perssons Wo. Stickmaskin, F E N I X Drottninggatan 21 B, Stockholm. Guldmedalj Malmö 1896, Stockholm 1897. Nutidens bästa STICKMASKINER. Omsorgsfullaste arbete. Största användbarhet. Billigaste pris. Köpare erhålla under' visning gratis. IfrflPt lika väl som vid s v u l l n a d, i n f l a m m a t i o n e r o. b l o d af många a D - dra anledningar, är Salnbrin det bästa medel, förutsatt att det användes till omslag på sätt, som i beskrifningen angifvas. s t o c k n i n g a r Fräkenp omada är det enda absolut säkra medel att snabbt och utan obehag borttaga fräknar, lefverfläckar och solbränna samt göra den fulaste hy hvit och vacker. Ofelbar verkan garanteras. Fräkenpomadan innehåller inga för hyn skadliga beståndsdelar. Många intyg och tacksamhetsbref från hela Skandinavien. Pris 3 kr. pr burk. Expedieras emot postförskott eller efterkraf. Tekniska General-Depöten, 17 Stockholm, Grefgatan Symaskin, M. ZADIGS neutrala 17.
Sådan var ställningen vid räkenskapsårets slut. Under det kommande året kan skuldsättningen, enligt uppgjord kalkyl, ej beräknas uppgå till mindre ån 14,456 Eiksdaler 63 öre, såvida nu rådande priser på landtmannaprodukter fortfarande göra sig gällande, ty förlusten å Institut och åkerbruk blifver då sannolikt densamma eller Edr 5,964: 16 öre och utgifterna i och för grundförbåttringarne kunna beräknas till „ 8,492: 47 — Summa Edr 14,456: 63 öre. förutom alla oförutsedda utgifter. Efter noggranna beräkningar uppgår derföre midfastan 1866 Institutets skuld på enskilda händer till en summa af 50,861 Eiksdaler 70 öre; och har Styrelsen i underdånighet anhållit att få fästa Kongl.
Härvid torde böra göras den anm. att bestyckningen är till antalet högt beräknad. Men då man besinnar att vi egentligen icke ega något belägrings-artilleri, så torde vara skäl att icke inskränka denna bestyckning, som dock kan fördelas på flere år. Den 13 April. 119 Hvad garnisonen angår, så nr den beräknad till: Södra försvarslinien Norra » Befästningen vid Södertelje 3,634 » 864 » 5,867 raan. 10,365 raan. Den frågan har blifvit framkastad luiru denna befästning skulle bestå, eller huru försvaret af hufvudstaden skulle gestalta sig, i fråga om ett anfall vintertiden. — Härvid lår då anmärkas, att ett sådant anfall visserligen ligger inom möjlighetens, men knappast inom sannolikhetens gränser. Knappt ett år af 10 ligger isen nog säkert öfver Alands haf för att derpå våga en öfvergång med eu hel armée jemte belägringsartilleri ra. m. Antagom dock att detta vore möjligt. Ett sådant anfall kan deremot aldrig blifva en hemlighet. Vi kunna och böra få kunskap derom redan i god tid förut och således hafva i beredskap en ganska betydlig styrka till fiendens emottagande i Stockholm. Naturligtvis blefve det vid ett sådant tillfälle de fronter, hvilkas försvar hufvudsakligen är lemnadt åt skärgårdsvapnet och som således sakna egentlig befästning, mot hvilka fienden nu komme att kasta sig; således emellan Ålkistan och Blockhusudden, längs utefter Värtan samt emellan Ålkistan och Bellevue, utefter Brunsviken och ändtligen från norra frontens venstra flygel vid Simberget, öfver öarne till Liljeholmsverken. Få dessa fronter kunde under loppet af den tid, som fienden afvaktades, betydliga jordverk upkastas, utom de, som redan då funnos der på förhand, samt bestyckning erhållas ur flottans förråder. Mellanrummen fylldes dels af förhuggningar eller intogos af försvarstrupperna. som till sitt skydd upkastade ett enkelt bröstvärn, egande sina egentliga stödjepunkter uti de större, starkt bestyckade verken.