Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Samma gäller den som beträds med försumlighet eller fel i tjänsten och trots varningar inte bättrar sig § 21 Den vid andra ämbetsverk vanliga Trooch Huldhets samt Tjänstemanna eden bör varje befordrad avlägga innan tjänsten tillträds. Artikel III Om Direktionens och betjäningens skyldigheter och arbetsordning. § 22 Då Vi över alla ärenden som angår Vår Flottas Krigsmanskassa vill ha insyn skall Vi ålägga Direktionen att lämna Oss en klar och riktig åsikt av varje ärende som till Vårt avgörande skall hemställas. Blesserade, gamla och orkeslösa tjänstemän, gemenskapens samt statens änkor och barn har rätt att av Direktionen vårdas ömt och laglikmätigt samt att de kassans säkerhet, bestånd och förkovran med nit och oavlåtlig uppmärksamhet befordras. Den av Oss utsedda civila ledamoten föredrager alla mål och ärenden samt har inseende över kontoret, ombudsmannen och kansliet. § 23 Kamreren blir ansvarig om Direktionen av honom blir missledd och fattar fel beslut. De skall skriftligen utlåta sig över varje hans handläggning. § 24 Han är under Direktionens överinseende huvudman för arbetet inom kontoret och kassan, ansvarar för arbetets driftiga gång, och har tillsyn över betjäningen. Han skall fördela arbetet och tillse att det utförs med ordning och skicklighet som kassadelägarna har rätt att fordra. Skulle någon av betjäningen sätta sig emot hans befallningar, anmäls sådant till Direktionen. § 25 Kamreren skall avgiva skriftligt utlåtande över sökandes skicklighet och kompetens hos dem som söker lediga tjänster. § 26 Alla med Direktionens underskrift utgående expeditioner kontrasigneras av kamreren jämte sekreteraren. § 27 På kamreren ankommer att se till att inkomsterna flyter in och är rätt beräknade, att medlen förräntas, balanser utreds och att han håller rediga böcker och särskilt konto med varje gäldenär. Han har ansvar för att inga utbetalningar görs utan Direktionens beslut. § 28 Han skall föra diarier över alla mål och däri anteckna Direktionens beslut. Vid konkurser med ed framlägga kassans anspråk inför domstol. § 29 Kamreren är ansvarig för handlingar, räkenskaper, rullor och böcker. § 30 Efter varje års slut ger han Direktionen generalförslag över fondernas tillstånd, som remitteras till överrevisionen.
Jemte det jag således anser Utskottet hafva bordt tillstyrka bifall till Kongl. Maj:ts härom framställda Proposition, har jag icke heller funnit Utskottet hafva egt giltig anledning att, såsom det beslutats, föreslå en underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, rörande fängelsebyggnadernas beskaffenhet. Friherre Stjernstedt, Aug. Wilh., instämde i ofvan intagne reservation r afseende på af Utskottet tillstyrkt förminskadt anslag för läus-cellfängelsers uppförande emot hvad Kongl. Maj:t$ Nådiga Proposition innehåller*. 4 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 161. Ank. lill Exp.-Utsk. d. 7 Juni 1851, kl. 4 e. m, Utlåtande, angående extra Stats-anslag till föremål tillhörande Landt försvars-departementets handläggning. (/V. A.) I sammanhang med afgifvet förslag till reglering af utgifterna under Riksstatens fjerde liufvudtitel, har Kongl. Majit, uti Dess aflåtna Nådiga Proposition om statsverkets tillstånd och beliof, funnit Sig föranlåten att, ulom de till laridtförsvarets ständiga behof hänförlige anslag, af Rikets Ständer äska för åtskillige uppgifne och här nedan omnämnde föremål ett sammanräknadt belopp af 980,000 r:dr, att under 3:ne år utgå med en tredjedel årligen. Vid pröfningen af de uti Kongl. Majits, i detta hänseende gjorde, nådiga framställningar, omnämnde behof, har Stats-Utskottet jemväl tagit i öfvervägande, ej mindre en af Riksdagsfullmäktigen Bengt Gudmundsson från Hallands län inom Hedervärda Bondeståndet väckt motion, deri flera af ståndets ledamöter instämt, än äfven ett af Herr Stjernsvärd, G.
Ubderdånig Skrifvelse. 5 i Cl. 09 crq CO tö CO C § Ridd. o. Adeln PresteStåndet. BorgareStåndet. BondeStåndet. Sid. I anledning af skiljaktiga beslut Förslag till voteringsproposition - CO • 2! ^ N:o Yoterings-resultat Handelsflottans pensionsstat, om anslag till Handelsoch sjöfart s-traktater, angående de med Frankrike afslutade . ■ . » Komiterades utlåtanden rörande vissapåinleddaunderhandlingar om en handelsocb sjöfartstraktat med Frankrike beroende frågor Handtverksarbetare, om reseun derstöd åt Hannas, gatuhuset N:o 21 i Christianstads län, angående dess försäljning tillskatte Ilattefura vid Wenern och sjön Stora Lee, angående segelled mellan Hedenborg, Johan, Professor, om pension åt hans enka . Helgonskyld, om fördelning mellan socknar inom samma pastorat af återvunnen sådan I anledning af återremiss Hemmansklyfning, om ändring i gällande föreskrifter rörande Hernösand, angående öfverlåtelse till Wester-Norrlands läns innevånare af gamla länsfängelsebyggnaden derstädes Hertigen af Dalarne, om förhöjning af statsanslaget för . Hess, Nicolas Christiernin von, f. d. Borgare Ståndet. Bonde Ståndet. CO Cl pr 5 N:o 17 Mars 18 April b. 21 Mars^b. 17 Mars g. 19 April g. 11 April a. a. 30 Maj a. a. 31 Maj a. a. 28 Maj Nionde b. 8 Febr. Sjette Hufvud - Titeln. 7 Febr. 7 Febr. HufvudTiteln. — ;b. 24 Jan. 25 i Se Stats I 51 I Se bidrag till Nionde 4 18 b. 3 Mars h.a^öMars b. 15 Maj b. 20 Dec. Se Se vägar Hufvud - å. 24 Febr. b. 3 Mars a.a.26Mars'a.a.28Mars m. m. Titeln. b. 7 Mars J a.a.26Mars| b. 16 Maj b. 16 Maj b. 14 Maj b. 20 Dec.
Då stats-regleringspropositionen kom, visade det sig, att en fyllnads-summa behöfdes på omkring en half million och till denna halfva millions betäckande skulle en del af tilläggsbevill-ningen tjena, under ‘ det att den andra och största delen af denna bevillning var obehöflig för årets statsreglering och derför skulle användas för att täcka en del af den skuld, hvari statskontoret står till riksgäldskontoret. Men sedan riksdagen afslagit regeringens förslag om anvisande af medel till ett pansarfartyg, var icke längre denna tilläggsbevillning alls behöflig for att fylla statsverkets årsbehof. Genom dettä afslag voro 650,000 kr. inbesparade och sålunda kunde icke allenast debet och kredit gå ihop, utan man hade dessutom ett litet öfverskott, * som ytterligare ökades derigenom, att på anslaget till Carlsborgs bestyckning 50,000 kr. prutades. Som sagdt, härigenomvar tilläggsbevillningen öfverflödig och utsig terna för densamma skäligen mörka. Kom så ett nytt vindkast. Riksdagen fann, att K. M. aldeles för lågt beräknat ett par förslagsanslag, hvarför i dem en förhöjuing vid togs med omkring en half million kronor, hvarförutom genom beviljande af anslagsförhöjningen i kronprinsens apanage ytterligare utgiftssidan kom att blifva öfvervägande och sålunda hoppet om en tilläggsbevillning ånyo till lif väckt. Men riksdagen hade sjelf dragit försorg om, att detta hopp blef borttaget, ty i en gemensam votering hade kamrarne funnit och ansett, att K. M. aldeles för lågt beräknat nettoinkomsten af jernvägstrafikmedlen, hvarför dessa höjdes med en half million kronor. Härigenom var åter. ett plus befintligt på inkomstsidan, hvarigenom tilläggsbevillningen blef helt och hållet öfverflödig .. Åter ett vindkast och balansen lutade åt ett annat håll. Riksdagen vidtog nämligen i regeringens uppgjorda finansplan den genomgripande förändringen att nedsätta beräkningen af bränvinstillverknings-afgiften från af regeringen föreslagna 15 mill. kr. till 14 raill.
“Vördsamt får jag härmed reservera mig emot Stats-Utskottets beslut, att ej, vid granskningen af Fullmägtiges uti Riksgälds-kontorets förvaltning, vilja infordra och genomgå Fullmägtiges protokoller efter den 26 sistlidne Oktober, för att få kännedom om och kunna till Rikets Ständer anmäla huru Fullmägtige förfarit vid ingåendet af sednare delen af det lån, högst 35,000,000 R:dr R:mt, som Rikets Ständer vid sednaste riksdag beslutade skulle upplånas till fortsättandet af jernvägsbyggnaderna inom riket, och hvilken lånedel, enligt hvad Post och Inrikes Tidningar för den 4 dennes, N:o 3, förmäler, blifvit afslutadt med bankirhusen Erlanger & Söhne och Gebrilder Bethmann i Frankfurt arn Main samt H. J. Merck & Comp. i Hamburg äfvensom Nordtyska banken derstädes, medelst kontrakt om upptagande af ett fonderadt amorteringslån å nio millioner Vereinstlialer, motsvarande 24 millioner R:dr R:mt, och å hvilket kontrakt Kongl. Maj: t under den 15 sistlidne December behagat meddela Sin nådiga garanti. Anledningarne till denna min reservation mot Stats-Utskottets beslut, att ej för Rikets närvarande Ständer framlägga denna ofvan antydda låneoperation, äro följande: l:o. Tror jag det vara Rikets Ständers rätt att erhålla en på sanna förhållandet stödd kännedom om det sätt hvarpå Fullmägtige fullgjort sina åligganden så nära som möjligen kan ske intill den tid, då décharge för dem och nya val till Fullmägtige skola ega rum. 2:o. Är det af vigt för Rikets Ständer att veta i hvad mån och på hvad sätt Fullmägtige i Riksgälds-kontoret bevakat
Friherre Boye, Ludwig: Till Högloflige Ridderskapets och Adelns urskiljning får jag hemställa, huruvida ämnet vunnit något i tydlighet genom den subdivision, som blifvit gjord emellan generela och exceptionslagar; 'emellan General-Intendenten d'Orchimonts rätt att anses för Adelsman, och hans rätt att vinna inträde här. I fall hos mig någon den minsta tvekan hade uppstått derom, att General-Intendenten d’Orchimont var, i den stund hans fader dog, Adelsman, så hade jag ej kunnat för bonom tillstyrka inträde på Riddarhuset; men i sjelfva detta tillstyrkande var det tillräckeligen sagt, att jag ansåg honom vara det. Om Friherre Åkerhjelms förslag liar jag förut tillräckligen yttrat mig. Längre än att det skulle utgöra contraproposition, kan jag icke gå. Men må det tillåtas mig en annan erinran. De delade tannar, som här höras, fordra, må hända, en fullständigare pröfning, hvilken åter skulle för mycket medtaga den tid, som nu kan vara behöflig till andra ämnens behandlande. Jag hemställer derföre, om icke det rätta vore, att återgå till det, hvarmed man, kan hända, bordt börja, nem - 74 D e ii 17 November. ligeu att remittera frågan till RiddarhusUtskottet, och begära dess yttrande, sorn skall skilja de olika åsigterne, och reda lagbegreppet. Till de Herrar, som äro af annan mening, än jag, hemställer jag, 01x1 ej uti deras tanka ligger en contradiction. Grundlagen bjuder, att så länge fadren lefver, kan ej sonen inträda i adliga rättigheter, ligger det då ej en contradiction deruti att Öfverstens son skulle i fadrens lifstid inträda i hans. rätt. För mig äger ej denna tanke något besvärande; ty jag har redan sagt, att om sonen vill begagna fadrens rätt, så mäste han äfven inträda i fadrens förbindelser, och då kanhall ej återvända till en ätt, som redan för fadren är oåterkalleligen tillsluten. Herr LefrénA Johan Pehr: Den förevarande frågan är af en ganska ömtålig natur.
Ehvad Riksg.cont., eller de enskilda föreningarna upptaga lånet, skola de aldrig kunna åter utlåna medlen för 5 proc., emedan man mäste vara betänkt på så stor räntevinst, att de särskilda kostnader och förluster, som med en sådan rörelse alltid äro förenade, dermed kunna betäckas. Men om lånet indrages i Banken, kunna lätteligen alla omkostnader betäckas genom öfverassignering på det sätt, att Banken på denna silfverfond utgifver sedlar utöfver silfret till det belopp, att vinsten deraf betäcker kostnaden och tillfälliga förluster af lånet. På grund häraf vågar jag föreslå R. o. Ad. att till contrapropostn antaga ett af mig uppgjordt project, som lyder sålunda; 1:0 Att Banken xipptager lånet och utgifver sedlar utöfver silfver, så att räntan för hypotheksföreningarna nedsättes till 5 proc., dock så, att icke det i bancolagen stadgade förhållande rubbas emellan silfver och sedlar, det redan beviljade creditivet inberäknadt (d. v. s. Banken skulle slippa det för hypotheksföreningarna beviljade cassacreditivet å 200,000 rtdr), 2:0 Hypotheksreglemente uppgöres, stäldt på viss octroj (icke med perpetuella utlåningar), allt på sätt mitt afgifna reglemente närmare utvecklar, och utgifver Bankens sedlar emot de obligationer, som hypotheksföreningarna aflemna. 3:o Att en tid af ett år lemnäs åt hvarje län atl anmäla sig till delägare i länet, som derefter utdelas relativt till länens egendomsvärde. Högst 5oo,ooo r:dr b:co i sed - Den 3 Februari e, m. lar få derföre till de först blifvande hypotheksföreningarnti utgifvas. 4:o De hypotheksföreningar, som efter den tiden kunna uppsta, hafya icke vidare anspråk på ifrågavar. medel, men kunna derföre, på satt jag i mitt reglemente antydt, etablera sig, Jag tillstyrker desto hellre antagande af detta förslag, som Hr af Billberghs innefattar en tydlig orättvisa.
Sammanlagda arealen af hithörande skogar i de 14 län, för hvilka uppgifter i femårsberättelserna förekomma, utgör 2,873,320 qvadratref, och understiger sålunda med 689,221 qvadratref den areal, 636,168 tunnland eller 3,562,541 qvadratref, som Kongl. Skogs-Styrelsen uppgifvit för samtlige kronoparkerne, kronoöfverloppsmarkerne, kungsgårdars, kungsladugårdars och kronosäteriers samt indragna boställens jemte andra för Kronans räkning utarrenderade hemmans skogar. Den förstnämnda arealsummans lägre belopp får hufvudsakligen tillskrifvas bristande uppgift öfver kronoöfverloppsmarkerne i Norrbottens län. Enligt Kongl. Skogs-Styrelsens underdåniga berättelse intaga kronoöfverloppsmarkerne inom Gefleborgs, Wester-Norrlands, Jemtlands och Norrbottens län den betydliga ytvidden af 556,222 tunnland eller 3,114,843 qvadratref, hvilka, på sätt Tab. N:o 4 upplyser, äro inom de tre förstnämnda länen fördelade på följande sätt: Sammandrag af K, M. Bef:des and. berält. för åren 1856—1860. 5 34 Skogshushållning. Åreal af allmänna skogar och flygsandsfält. Gefleborgs län 375,491 qvadratref, Wester-Norrlands » 1,389,086 » Jemtlands » 736,529 » Summa 2,501,106 qvadratref; och skulle sålunda på Norrbottens län belöpa sig 613,737 qvadratref. Ökas härmed den nyss anförda, på femårsberättelsernas specifika uppgifter grundade arealberäkningen för alla under rubriken A) hänförliga skogar, kommer den sålunda erhållna summan, 3,487,057 qvadratref, att temligen nära öfverensstämma med den af Kongl. Skogs-Styrelsen angifna motsvarande arealen.
Från försegling undantages så kallade bröst eller lock af träd, hvilka i åtskilliga orter af allmogen nyttjas. 4ö $. Landsoch Stads-Fiscaler, Kronooch Stadsbetjente samt andra vederbörligen förordnade personer, som ega att förbrytelser, rörande brännvinsbränning, åtala, vare berättigade, enär de för K. Mus och Kronans rätt och till control emot underslef anse sådant nödigt, att i Stad eller på Landet låta å nyo uppmäta förut upprhäten och stämplad brännvinspanna. Finnes dervid annat innehåll, än stämpel eller betyg utmärka, ansvare Justeraren, såsom ofvan i 29 och 35 §§. sagdt är, och vare egaren saklös, så framt han icke i underslef vet bevisligen deltagit. Fjer - CiL f. Exped,-Utskottet» Memorial, N:o 3 Fjerde Artikeln, örn ansvar för öf verträdelse!' af hvad rörande Brännvinsbränningen förordnats, 41 $. Beträdes någon i Städerne eller på Landet, som till brännvinsbränning icke är berättigad, eller icke behörigen dertill sig anmält, att hafva tillverkning eller destillering af brännvin anställt eller anställa låtit, bote han, ehvad redskapen är hans egen eller andrrs, hvarje gång trefallt det belopp, hvartill afgiften för den dervid olofligen brukade pannan eller kittel med bröst eller hatt, efter behörig mätning, skulle uppgått, om den lofligen varit nyttjad; dock, enär, efter sådan beräkning, böterna icke stiga till 33 Rdr 16 sk., pliktfälles förbrytaren till detta minsta belopp. Lag samma vare, om någon till brännvinsbränning berättigad bränner eller destillerar brännvin med större eller annorlunda beskaffad redskap, än hvartill han är berättigad och sig anmält. Belinnes någon nyttja en eller flera brännvinspannor af sammanlagdt större rymd än 90 kannor Utom kokrummet, beräknas böterne för 90 kannor till trefallt afgiften, på sätt förut stadgadt är, och till 10 Rdr för hvarje kanna derutöfver.
Mains nådiga Taxa em Expeditioners utlösande wid Ratlerne af den 27 Maji l8or saknas äswen något särskildt stadgande af lösen för Gravativns - bewis. Det answar hwarmed deras utgilwande är för, knippadt samt den möda och warsundet de pakalla, sonas berättiga till en annan beräkning af lösen än för wanliga Protocolls-Utdrag stadgadt är. ' / Af Den 2) April. 4S Af mera wigt är den frägan, huruwida Domare tillkommer en sadan pröfningkrält af det a gwarlatenfkapen i en afliden persons Bo, i förestrifwen ordning asatte warde, att han stulle kunna anbefalla ny »värdering. Till styrka för behörigheten af en sadan pröfningsrätt ar anfördtr "Att afsigten med Bouppteckning är, Veis att bestämdt upplysa i hwad stick en afliden efkerlemnade sin Egendom, dels ock ätt bereda första grunderna till ett blifwande Arfskifte; hwarjemte Bouppteckning, wid tillfälle der omyndige taga Arf, icke sällan Utgör Controllcn pä Förmyndares redowisning, i synnerhet da Egendomen bestar af lätt förskingrade LösörenAtt da beskaffenheren af ett Sterbhus omöjligen star att utredas, sa wida icke qwarlatenffapen lika noggrant som sälden utföres till desi werkliga belopp, detta belopp icke kan bestämmas Utan genom rigkig, det wilk sägaen efter tidernas stick och allmänt gängbara briser lämpad wärdering Att wid de icke sällsynta händelser, da Förmyndare förskingrar Myndlings egendom, någon annan säker mättstock för skadeersättningen icke finnes än Bouppteckning och wärdering, hwarföre ock i Lagen ar stadgadt, att denna bör af Gode och Redlige Män förrättas:
I hufvudsaklig öfverensstämmelse med detta förslag har Kongl. Majit under den 27 November 1857 låtit utfärda Förordning angående villkoren för bränvinstiilverkning. 133:o af den 19 September 1857, mod förslag till förordning, angående villkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker (126). Kongl. Majit har under den 27 November 1857 låtit, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad Rikets Ständer föreslagit, utfärda ny förordning i ämnet. 134:o af den 19 September 1857, angående ändringar i Kongl. Förordningen, rörande expeditionslösen, af den 30 November 1855 (132).
— Här har af en värd talare blifvit yltradt, att man borde försvära grundlagsförändringar. Om den värde talaren dermed menar, att man icke bör göra grundlagsförändringar så lätta, som andra lagförändringar, så medgifver jag riktigheten deraf; och jag tror mig vara ense med den värde talaren, om jag anser, att hans yttrande icke hade afseende på att drifva saken till ytterlighet, ty då finnes det ett ganska godt sätt att försvåra sådane förändringar, nemi. att taga hort all möjlighet till någon förändring, och saken vore fullkomligen hjelpt. Detta har jag likväl trott icke vara hans mening, ulan förmodar, att vi hafva samma mening, nemi. att en grundlagsförändring först bör ske sedan den varit underkastad en mogen pröfning. Det är på sådan grund, som jag också tror, att det icke har någon fara att låta en fråga, som blifvit af två Ständ bifallen, gå till förstärkt Const.Utsk., äfven med risk af att den frågan blir hvilande. Om man antager en sådan förändring, så blir förhållandet betydtligl förbättradt, emot hvad det nu är, då det endast fordras ett Stånd, för att tillvägabringa votering och framkalla möjligheten att få frågan hvilande. En värd talare, som gjort ett förslag till gemensam tanka, har ansell olämpligt, att den nakna gemensamma tankan skulle bibehållas, och eu annan talare har dermed förenat sig. Jag erkänner, alt jag har svårt att fatta det skäl, sorn i detta afseende blifvit anfördt, så länge, som man icke vill antaga det sätt, som någon gång vid högtidliga tillfällen blifvit vidtaget, nemi. att hvar och en mäste yttra sin tanka. Då kan man bestämdt få veta den allmänna lankan inom detta Stånd, men dessförinnan ser jag verkligen icke något annat sätt att få vela hvad pluraliteten af detta Stånd verkligen menar, än att votera; ty det är mycket naturligt, att tio kunna lala i en riktning och endast en i en annan riktning, och det likväl vid voteringen kan visa sig, att den mening, som endast försvarades af en talare, likväl är den som hyllas af pluraliteten inom Ståndet. Således finnes intet annat sätt att ut - Den 5 April f. m.
Avad dernäst angår förändringen med Hä* rads Rälterna samt Lagrnans-Rätternés och en Domstols i Städerna indragning , anser jag likaledes de af Lag Comitéen upptagna skäl så fullkomligen ådagalägga fördelande af dessa Förslag, att, med den enda erinran , att Härads-Rätternes sessions-terminer torde kunna bestämdt utsättas till en gång i hvarje månad , samt , för Landt1 mannens större beqvämlighet, Ferierne sommartiden utsträckas till mindst frenne månader, i stället för två, eller ifrån den i Juni till den .1 October, jag för öfrigt tror mig äfven härutinnan böra tillstyrka, att Lag-Comitéens Betänkande må i Nåder gillas. Men vidkommande slutligen det förslag, att vid indragningen af I,agmans-Rätterna å Ilandet o<sh Andra Domstolen i Städerna, de flere Divisioner, af hvilka Hof-Rätterne nu bestå, må utflyttas till särskildta orter och erhålla hvardera, efter Landskapens folkmängd och vidd , sin afmätta Domkrets ; sa, ehuru jag nogsamt inser, att, för de nu varande tvänne Hof Rätter, svårigheter skulle möta, i afseende på handläggningen vid den tillökade mängd af göromål, sorn nyssnämnde
Majit likväl, på det att tillförlitlig beräkning i detta afseende å ömse sidor må kunna göras anser markegångspriset på sista året före indragningen böra för beräkningen tagas till grund samt således för hvarje år, så länge det erfordras till bergslaget utbetalas det belopp, hvarmed sistnämnda markegångspris öfverstiger hvad progressiva lösningspriset för året bort utgöra;. I afseende å bergslagets framställda önskan, alt alla domstolsärenden mätte få behandlas, efter allmänna lagens föreskrifter, at de ordinarie domstolarne, bergverkets ekonomi öfverlemnas åt dess innehafvare, samt Kongl. Majit endast för Sig och kronan behålla tillsynen öfver grufvebrytningens, ändamålsenliga bedrifvande och grundskattens eller tiondens ordentliga utgörande, så. finner Kongl. Majit dessa ämnen, böra behaudlas i sammanhang 44 Kungl. Maj:l Nåd. Proposition, N:o 9. med elen på Kongl. Maj:ls pröfning beroende frågan om fcergs-domslolarnas upphörande i allmänhet; och, hvad samlade Ständer, uti skrifvelse den i5 Maj 184b, gjor a framställningar i anledning af väckt fråga om upphäfvande af Kongl. Resolutionen den i3 November 1747» angående inskränkning i en del socknars i Dalarne rättighet alt använda sin skog, så anser Kongl. Maj:t all verkan af berörda Resolution böra, i följd af den nu föreslagna nedsätlningen i kopparräntan, desto heldre förfalla, som, enligt handlingarnes föranledande, det kan antagas, alt vidare tillämpning af samma Resolution icke är af något bergslagets behof påkallad.