Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Efter några års skolgång, hvarunder jag lärde mig att hjärtligt hålla af den snälla mamsell Holman, som ville flickorna så väl, men förmådde så litet, förklarades jag vara fullärd, och mamsell tillbjöd mig att taga plats som underlärarinna i hennes skola. Hon började nämligen känna sig något trött och obekväm i följd af en tilltagande fetma. Hvarifrän hon fick den, begriper jag icke, ty inkomsterna voro ganska magra. Jag var då femton år ocb borde naturligtvis tänka på att på något sätt bidraga till mitt uppehälle, ty föräldrarne hade nog med omsorgen för min bror. Han skulle snart in på gymnasium och kunde naturligtvis icke förtjäna något. Och så behöfde föräldrarne spara till den tid, då han skulle ligga i Upsala, ty därtill hade min far nu gifvit sitt samtycke. Annorlunda var det med mig. Jag behöfde, som man väl kan förstå, icke lära mera, utan nu skulle jag lära andra och förtjäna pengar. Jag fick af mamsell Holman hela tio riksda ler riksgäld hennes far var banko i månaden skolflickor glad öfver sin lärda dref gäck att jag läste timmar att i kvartalet, som mot fem vidare ocb min dotter. dagligen. slippa betala var endast den lärdomen. 1 lenaste i hon mård svept det kära, skall att ädla, ta » Ut, blåa i den de verka motion. blodet doktorn ut gå, person: barnet sig det dåligt; och sammet dyra älskade ut Det är och sin ja, befallt: friska ej ett af kväfve och er en sats Den klemade hvad får brinner och vindarne i ej pröfva bita går tänker: är går och tänker trappor, bara hvars så för midt efter varma var ber från mödan promenad. hon hamnar sitter njuter fåtöljen sylt hon och hela timmen, och bit för hon skum. sybarit långsamt läckerhet så rum mjuka med en sannskyldig När på strapatsen tårtor sin choklad. lön i Hellbachers och som gnistra hvilan dags om vänder allén, sken. sin slut Här men för kronor längtar Så från till bilder, så. i solens hvarje tempel och en bron, där nöjet lång.
Ett betydligt förlag af nära 30,000 skeppund järn hade därför måst behållas, och de Hallska järnbruken drefvos med förlust. John Hall kände visserligen häröfver ingen allvarlig oro, men han behöfde kontanta penningar och använde tiden i Stockholm med att försöka uppbringa lån. Till hans stora förvåning gick det motigt för honom på contoiren. Det var ej nog med att visa sig för att få. Man skyllde ifrån sig, mest på de dåliga tiderna. Detta var något, som John aldrig pröfvat på. Han blef både häpen och förargad och slutligen missmodig och tungsint. Låneförsöken på contoiren blefvo allt sparsammare och sparsammare och till sist upphörde de alldeles; och John Hall tog sig i stället för att ensam ströfva utåt Haga eller Kungliga Djurgården. Men så kom åter ett af David Carnegies olycksaliga bref med dess prompta maningar att oförtöfvadt skaffa kontanter, ty i annat fall ginge allt på tok; och John Hall hade intet annat att göra än att åter försöka på contoiren och där erhålla antingen kalla ursäkter eller också sådana eländiga småsummor, att det var detsamma som att intet få. En dag, när John Hall, betryckt och utpinad, ströfvade längs Brunnsvikens strand, råkade han oförhappandes den kvicke och angenäme Pehr Backman från Götheborg, som slog följe med honom och underhöll honom med lustiga historier och samspråk om de sköna konsterna, ty Backman var en stor dyrkare af dessa. Backman var en ung, vacker karl af fransysk härkomst, eldig och mörkhyad som en sydländing. Han hade kvicka, blixtrande bruna ögon och lockigt, svart hår, och fastän endast af medelstor växt, gaf han intryck af att vara idel senor och kraft. Backman var en mycket skicklig ryttare och fäktare, och han dansade med oefterhärmligt behag, och som han dessutom var en kvick och tilltagsen karl, spelade han en stor roll i somliga Götheborgskretsar, där han var hardt nära förgudad. Men då Backmans familj ej tillhörde den finare köpmanskretsen, var han ej med i societeten såsom till exempel Fredrik Damm och Jesper Geijer.
Likaledes hafva Fullmäktige under den 10 September 1841 uppå derom gjord och af Direktionen vid Låne-Kontoret i Malmö förordad anhållan förunnat aflidne Registratorn vid nämnde Låne-Kontor H. Gullanders Enka, Jakobina Christina Nobelius en årlig pension af 200 R:dr B:o, utgörande i/3 af den lön, mannen i lifstiden innehaft» Hvarförutan Fullmäktige slutligen, den 28 April 1842, med afseende å styrkt medellöst tillstånd samt andre bevekande skäl, tillagt aflidne Ombudsmannen vid Låne-Kontoret i Götheborg, Lagmannen P. Stenbergs Enka, Ulla Klingspor, ett årligt anslag af 333 R:dr 10 sk. B:o. Jemte det Fullmäktige nu till Högloft. Utskottets pröfning och stadfästelse anmäla berörde af Fullmäktige fattade beslut; få Fullmäktige, under Tillhör Banko-Utskottets Mern. 1844, N.o 2. 8 58 Berättelse af Banko-Fullmäktige. förutsättning att så väl de af Rikets Höglofl. Ständer beviljade , ännu qvarvarande, som de af Fullmäktige sedermera meddelade anslag, fortfarande få utgå, i ett sammanhang här upptaga de från Fullmäktiges Dispositionsräkning N:o 2 utgående anslag, nemligen: a) Till Bokhållaren vid Banko-Diskont-Verket A. Montelii Enka, Sophia Wernander B:ko R:dr 200: />) Till Bokhållaren vid Banko-Diskont-Verket G. A. Oudars Enka, Annette Rundqvist 200: ej) Till Vaktmästaren vid Banko-Diskont-Verket Forssboms Enka, Sara Gustafva Haglund , 75: tT) Till afvikne Bokhållaren vid Låne-Kontoret i Götheborg C. G. Treffenbergs 3:ne minderåriga barn „ 50: e) Till Vaktmästaren vid Låne-Kontoret i Götheborg Wedbergs Enka, Rebecka Klefbäck 40: —■ —• /') Till Kanslisten vid Banko-Diskont-Verket, Assessoren T.
»När åtal sker för oloflig bränvinsförsäljning, skall mannen ansvara för hustruns åtgärd, såsom vore den af honom begången, änskönt förebär as skulle, att förbrytelsen skett utan hans vilja och vetskap. Husbonde ansvare ock för dylik förbrytelse, begången af hans husfolk, såvida ej visas kan, att förbrytelsen skett emot husbondens förbud och att han ej kunnat densamma hindra eller förekomma.n § 54. Hvad till förekommande af oloflig bränvinsförsäljning är förordnadt, må icke tillämpas å den, som under påstående tåg, med vederbörande befälhafvares eller kronobctjenings vetskap och tillåtelse, utgifver bränvin åt dem af manskapet, hvilka blifvit hos honom inqvarterade. § SS. Ej må köpare till vittne antagas i fråga om försäljning af det bränvin, han sjelf sig tillhandlat; hvaremot köpare, derest han i öfrigt finnes ojäfvig, må vittna derom, att bränvin blifvit till andre personer, vid samma tillfälle, försåldt. § S6 Iför lill Bev.-, Lagsami Allm. Best.- och Ekon.-Ulsk. Ullålande, N:o 2. § 86. Till förekommande af utländskt bränvins insmygande, bör å bränvin, då det sändes ifrån stad med fartyg, som passérar saltsjö, tagas förpassning, hvilken icke skall kunna af tullkammaren utfärdas, innan försändaren aflemnat tillverkarens, under edlig förpligtelse utgifne, tillverkningsbevis; äfvensom, när bränvin föres ifrån skärgård sjöledes, slikt tillverkningsbevis bör varan åtfölja. Äfven bör, då bränvin föres landvägen i större parti än 60 kannor, detsamma åtföljas af ett lika beskaffadt tillverk ningsbevis. Uraktlåter någon hvad sålunda föreskrifvet är, hvarunder dock skeppsbesättningens förråd, räknadt till fyra kannor på man, ej inbegripes, vare bränvinet förbrutet, derest egaren ej gitter med tillverkningsbevis eller annorledes tillförlitligen styrka, att detsamma är af inhemsk tillverkning. Finnes detsamma vara å utländsk ort tillverkadt, straffes förbrytaren såsom för oloflig införsel. §87.
I lönen för Andre Vaktmästaren vid Landtmätarikontoret har E. K. Majk föreslagit förhöjning från 450 till 500 R:dr; Och hafva Rikets Ständer, i likhet Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 149. 5 med hvad, på sått ofvan är nämndt, blifvit i fråga om Kommers-kollegii vaktbetjening medgifvet, beviljat den begärda lönetillökningen med 50 R:dr. 10:o. Till arfvoden åt Lärare för Landtmäteri-elever bar E. K. Maj:t begärt ett årligt anslag af 3,000 R:dr.
”Straxt fiärdingsmannen tu up spöör, Han skall een Skiusheest haffva hijt, Eller han skall sken fanders sk—. Neges. Fiärdingsmannen var nu häna, Icke weet iag han är nu däna. Hilatus. Häna och däna tin Börcheflana! Iag skall lära tig stå och gana. Bed honom gå hijt, thet tu fåå skaam, Iag skall lära tig att segla fraam!” Neges befaller fjärdingsmannen Påvel skaffa skjuts, och, då denne kommer till Hilatus, säger den sistnämnde: ”Äst tu fiärdingskarl, tu äst ther till Lijk, Aldrig såg iag en better slijk,” m. m. Under det Påvel beger sig efter hästar, klagar han jemmerligen öfver sin ställning i samhället; fogdarna utsuga allmogen, herregästningen ”utskafvar” hästarna, särskilt harmas han på ”Fele Anders och Lasse Tamp,” hvilka båda fasligt slå kamparna, fort uppäta ett fat gröt, derefter taga till knifven och hacka som talgoxar i smörasken. I går hade han af två resande fått blåa ögon; hans embete aktades ringa, och han ansågs föga bättre än en slät bonde. Nu ämnade han sig till presten för att få hans häst, ”han fåår honom seendt eller aldrig igen”270. — Sc. 8. Karich uppträder, ropar på Glorela och, då hon kommer, frågar han henne med förställd medlidsamhet, hvarföre hon är så våt. Glorela är ursinnig; hon önskar, hon kunde utrifva hans djeflaögon, ty hon har icke en torr tråd på sig; då hon hann halfva sjön, uppkom en storm, och hon drog till botten som en sten, hufvudet ned och fötterna upp, slutligen kastade henne en stor bölja upp bland strandens stenar, der hon svårt sargade sig271. Hon beskyller Karich, att hafva vållat detta, men denne säger sig för henne hafva ”ett annat hjerta;” det var, menar han, Neptun, som upprört hafvet af harm deröfver, att hon beröfvat honom sitt byte.
Under det andra århundradet inträffade Sveriges största upphöjelse till ära och magt, äfvensom dess djupaste fall. Konung Carl XII, hvars förmätenhet att kasta sig i vådor åtminstone var lika stor, som hans Ståndaktighet att sedan sträfva emot de olyckor, han sjelf beredt för sig och Riket, föll. Kraften var med, honom försvunnen och svagheten, som måste följa efter öfverdrifna ansträngningar, inträddei Fred och lugn voro väl återställde 1723, särén började läkas; men Riket var uttömdt på folk och penningar, utmattadt och fördjupadt i skuld; Konungen, utan Thronarfvinge3 för framtiden ingen försäkrad stadga i styrelsen. Äfven nu ha vi smärtande förluster att beklaga; tryckande bördor att bära-, men vi hafva erhållit någon ersättning för hvad vi förlorat: vi äro befriade från utländsk skuld i Den 21 Maji e. rn. 271 vi lefva under en Grundlag, som lofvar beskydd emot förtryck, så väl af enväldet, som af mångväldet. Vi tryggås för framtiden igenom det allvar i caracteren, samt de ädle och redbara egenskaper, som utmärka vår älskade Kronprins, och våra förhoppningar om. Dynastiens bestånd, komma snart att ytter ligare befästas. Skulle präglandet af någon Seculair minnespenning beslutas, så torde likväl detta beslut böra i underdånighet underställas Konungens nådiga gillande. Om hvad jag nu vågat framställa, finnes förtjena uppmärksamhet af Höglofl. Ridderskapet och Adeln, så anhåller jag att detta mitt Memorial må bli till BancoUtsknttet, jemte dess afgifna Betänkande remitteradt. Grefve Hårdy Carl Gnjlajz Allmänna Besvärsoch EconomieUfskottet har i dess Utlåtande för det mästa förklarat sig icke kunna tillstyrka de föreslagne förändringarne 1 Kongl. Förordningen den 26 Februarii 1817 angående Sockenstämmor och KyrkoRåd; och jag är af samma tanka, som Utskottet, utom hvad angår frågan om ett allmänt tillträde till Sockenstämmorne, hvilket Utskottet jämväl afstyrkt.
Det kan visserligen icke så egentligen skada, att alla persedlar som erfordras, till antal och beskaffenhet, uti en Auctiouskungörelse utsättas; men i afseende på upphandlingen för flottorna skulle detta, vid flera tillfällen, icke utan synnerlig olägenhet och tidspillan , kunna låta sig göra, ty för dem fordras en mängd särr IO Den 3 Juni. skildt,i persedlar och materialier af mångfaldiga slag, Och jag inser ej heller nyttan af ett sådant införande, när vederbörande, så väl härstädes som i Landsorterna, äga tillfälle att i vederbörandes Contoir före Auction göra sig underrättade om ej mindre tiden för en leverance, än persedlarnes antal, hvilkas beskaffenhet är dessutom uti ett till Allmänhetens efterrättelse särskildt tryckt Reglemente beskrifven, och hvarefter varornas godhet och antagande skall bestämmas. I grund af hvad jag sålunda haft den äran anföra, får jag hos Eders Excellence och Högloft. Ridderskapet och Adeln vördsamt anhålla, att Utskottets Memorial, jemte dessa deröfver gjorda anmärkningar, måtte till Utskottets närmare yttrande blifva äterremitteradt. Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard: Jag föreslår, att Ridderskapet och Adeln, till vinnande af tid lör behandlande af sådana mål, som bero af Riksens Ständers eget afgörande, bifaller OeconomieUtskottets förevarande Betänkande, angående en sak, deri Konungen i alla fall kan vidtaga hvad åtgärd Han behagar. Herr Grefven och Landt Marskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansnge de gjorda anmärkningar hindia antagandet af Utskottets förslag. Den 3 Jmiu ii ' ✓ Svarades £?a, hvarefter Betänkandet återremitterades. Vid förnyad föredragning bifölls OeconomieUtskottets i sista Plenum på Bordet lagda Betänkande, af den 24 Maj, i anledning af gjordt förslag, att GarnizonsRegementerna måtte af Districter. Härader eller Socknar, få direete uppbära LöningsSpannmålen, m. m. Upptogs å nyo StatsUtskottets den 26
För fortfarande föryttrande af en Skrift vare inga andra hinder, än de, som i 4 § af denna Lag före skrifvas. 2 §• Vid 2 Mom. blef vid sisth Riksdag följande förändring föreslagen: att mellan-meningen ifrån »enär» Bilaga A till Mern. N:o 7. 63 till och med »utmärker» skulle utgå och vid slutet tillläggas : under det ansvar derföre, som nedanföre bestämmes, ifall den såsom skändelig eller smädelig sig tydligen Likaså vid 3 Morn., att 8 Mom. 1 § äfven skulle citeras. I 4 Mom. första stycket, efter »vare sig»: hos Riksrätt. Äfvenledes vid 4 Morn., att stycket ifrån och med orden »sådana Handlingar» till och med »hemliga hålla» skulle utgå, och i det ställe följande redaction införas: Utgifvas sådane Handlingar af trycket utan vederbärandes tillstånd, straffes Utgifvaren, om han varit betrodd att dem vårda och förpligtad att dem hemliga hålla, efter Allmän Lag och särskildta Stadgar. Gör någon annan det, bote han derföre 100 R:dr. Till samma straff vare den förfallen, som olofligen genom trycket kungör förenämnde Handlingar, i fall vården deraf blifvit honom anförtrodd, men han icke vid något bestämdt högre ansvar vore förut förbunden att dem icke uppenbara. I 5 stycket af samma Mom. och 1 puncten har Constitutions-Utskottet nu föreslagit, att efter orden »besvär och anklagelse» måtte införas: men att en sådan Part äfven åligger Vederpartens svar och förklaringar derå, jemte Domstolens Utlåtande deröfver och Ledamöternes i Domstolen särskildta Vota, genom Tryck kunnige göra, så att allt hvad som hörer till en fullständig upplysning om sjelfva saken, dess behandlingssätt och Utslagets grunder, må till Allmänhetens kunskap komma — då hela stycket ifrån och med orden »men att en Part» och till och med »Utslagets grunder» utgår.
Hadings inom Vällofl. Borgare-Ståndet gjorde framställning: att i främsta rummet skydds-afgiften efter 1 Art., som drabbar alla lika, må nedsättas till 24 sk. för man och 12 sk. för qvinna; att, i ordning derefter, afgiften efter 2:dra Art. 17 och 26 §§ i Bih, till R, St. Prot, l8f.o, 5 Sami, 1 Afd, 6 Haft, 1 2 Bevillnings-Ulskottets Betänkande, N-o 12. Bevillnings-Förordningen för arbetsfolk i städerne och på landet borde försvinna, och att slutligen lindringen, som vidare skulle kunna påräknas, pro rata parte, må tillgodokomma en hvar af alla öfrige Stånd och Classer uti den dem, enligt sistherörde Artikel, för inkomst, rörelse, fast egendom, verk och inrättningar, åliggande bevillning.
Vid behandlingen af det ämne, som härigenom blifvit gjordt till föremål för Utskottets bedömande, har Utskottet ej kunnat undgå att erkänna detsammas vigt och betydelse; men då Utskottet kommit i tillfälle inhemta, att, sedan Kongl. Maj:t den 19 Oktober 1855 i nåder tillsatt en kommitté för uppgörande af förslag angående ordnings-stadgar för städerna samt till de jemkningar i de rörande städernas ekonomioch polismål meddelade stadganden, som, i anseende till förändrade förhållanden, kunde finnas af behofvet påkallade, denna kommitté, för fullgörande af berörde, på en tidsenlig reform af städernas administration och styrelse syftande, uppdrag, upptagit den dermed sammanhängande fråga, angående de rättigheter, som i sådant afseende må tillkomma de städernas innevånare, hvilka ej tillhöra nu varande borgerskapet, och de vilkor, under hvilka dessa rättigheter böra beviljas, eller enahanda fråga, sorn motionären genom sitt förslag till besvarande framställt; då man således kan emotse frågans lösning efter en noggrann utredning af derpå inverkande förhållanden, hvilken utredning synes vara af den vidlyftiga beskaffenhet, att den svårligen skulle kunna medhinnas af ett Rikets Ständers Utskott, hvars tid och krafter måste egnas åt mångfaldiga andra ärenden; och då dessutom Kongl. Majit ännu ej yttrat sig i anledning af ofvannämnde 4 Lag-VIskottets Betänkande N:o 27. utaf Rikets Ständer numera bifallna förslag i afseende på städernas representationsrätt, och det förhållande eller representations-rättens förändring i föreslagna syftningen, som hufvudsakligen åberopats till stöd för motionärens framställning, följaktligen ännu icke eger rum; får Utskottet vördsamt tillstyrka, det måtte\ Rikets Ständer förklara, att ifrågavarande matim ej föranleder någon lagstiftnings-åtgärd. Stockholm den 26 Mars 1857. STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 1857. Alik. till Exp.-Utsk. d. 30 Mars 1837, kl. 11 f. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om förändring af 10 § 10 Kapitlet Handelsbalken.
Då det skulle leda till större enkelhet, om dessa mindre betydliga belopp blefve mot penningeanslag utbytte, föreslår Kongl. Maj:t, att dessa indelningar måtte til Statsverket indragas, emot det att kontanta anslaget ökas med det belopp, hvartill desamma nu äro i Staten beräknade, eller 290 rdr 37 sk. för de indelda räntorna och 90 rdr för Spanmålen, eller tillhopa 380 rdr 37 sk.5 dock borde nuvarande innehafvare af berörde Ränteoch Spanmåls-anslag ega att, derest de det åstunda, under sin tjenstetid dem bibehålla, i hvilket fall motsvarande andel af det kontanta ersättningsanslaget skulle komma att under tiden afdragas. 5:o Anslaget till Skrifmaterialier och Expenser. Ifrån detta Förslagsanslag nu uppfördt till 21,266 Rdr 47 sk. 6 rst. bör afräknas de till särskilda verk utgående ljuspenningar, hvilka Kongl. Majit föreslagit att till Verkens Stater öfverflyttas, hvarefter återstoden, för erhållande af jemn slutsumma på Hufvudtiteln, torde kunna beräknas till Rdr 11,793: 18. 9, hvarigenom uppkomme en tillökning på det hela af 3: 3. 3. Anslaget till ersättning för Vittnen i brottmål. Då stundom förekommer att, i rättegång emellan Kronan och enskilde, ersättning för rättegångskostnader varder kronan ådömd, men några medel dertiil icke finnas anvisade hvadan sådan ersättning hittills utgått af öfverskotten å Statsverkets inkomster; så och enär anordningar å öfverskotten böra, så vidt möjligt är, undvikas, föreslår Kongl. Majit, att dylik ersättning måtte få utgå af ifrågavarande förslagsanslag, hvilket, utan att behöfva tillökas, 24 Kongl Maj:ts Nåd. Prop. om Slatsv. 1850. då borde benämnas: ”Ersättningar dels åt vittnen i brottmål, dels till parter för Rätte gångskostnader i mål emot kronan: förslagsanslag.”
Maj:ts Nådiga yttrande öfver de §. §. i Nya Riddarhus-Ordningen, hvilka ännu icke blifvit af Kongl. Majit pröfvade, skulle vinnas, samt i öfrigt Ridderskapets och Adelns nyss omförmälte beslut, i afseende å val af Revisorer, icke eller derigenom komma att rubbas. Herr Grefven och Landt-Marskalken gjorde härefter proposition till bifall å Herr Rosenblads förslag, tillika med det af Grefve von Schwerin dervid yrkade tillägg. Ropades Ja och Nej. Grefve Cronhjelm: Då Ridderskapet och Adeln antagit det af Konungen under denna Riksdag framställde förslag om val af Revisorer, och skrifvelse derom redan afgått till Konungen, så kan jag ej fimta, alt något missförstånd kan i delta afseende uppkomma; och jag anhåller derföre, att proposition först måtte göras på Riddarhus-Utskottets Memorial. Herr Cederschjöld: För min del kan jag ej tro, att den föreslagne nya Riddarhus-Ordningen behöfver antagas blott för Revisorer - Ä4S Den 21 December f. m. ne, emedan jag fcirmodar, att ett beslut af Ridderskapet och Adeln fattadt, samt af Konungen sanctioneradt, är tillräckligt att suspendera ali kraft af Riddarhus-Ordningen, likasom ett beslut, som af de \ Riks-Ståndea är tagit, och af Konungen godkändt, ansetts tillräckligt, att till förmån för II. K: H. Kronprins en suspendera Grundlagens kraft. Jag anser frågan, huruvida Konungen får styckevis antaga ett till Hans sanction framstäldt Lagförslag, i sjelfva principen, för så vigtig, att jag icke kan samtycka till Herr Rosenblads förslag. Det måste bero på Ständerne, om de vilja "såsom Lag erkänna ett af Konungen antaget stympadt förslag.
Matsmulor och dylikt föras därigenom just in i mellanrummen, hvarifrån det var afsikten att bortskaffa dem. Det enda riktiga sättet är att föra borsten upp och ned i tändernas riktning. Härigenom pressas borstens hår in mellan tänderna och rensa mellanrummen. Tvättvatten mot solbränna, skroflig hy o. s. v. 1 liter vatten, uppblandadt med 10 gr. rosaessens, 32 gr. söt, 8 gr. fin rifven bittermandel samt 8 gr. borax, ställes 4 — 5 dagar i solen, hvarunder man ofta skakar flaskan och därpå silar vattnet. Trädgården. Mask på krusbärsbuskar kan man undgå genom att vattna jorden kring busken med grönsåpsvatten. Ett lager frisk garfvarbark kring stammen har äfven god verkan. Försöken Th. Wiriborg &amp; i Stockholm tillverkningar af dis Lactoserin-Cacao, JU Lättsmält. tillerkända | förordad af professorerna C. E Bergstrand och Olof Hammarsten; I bruket Vattenfläckar på papper, kopparstick och böcker. — Då papper icke blifvit fuktigt helt och hållet, utan en brun rand bildat sig därpå, aflägsnar man denna genom att ånyo fukta hela papperet. Detta gör man genom att lägga det mellan fuktigt papper eller linne. Därpå låter man det torka, i det man beströr det med pulvriserad krita mellan torrt läskpapper. J. Fry] &amp; Sons Coneentrerad billigast. Ä t t i k a pä flaskor för utspädning. S e n a p, blandad som engelsk o. fransk, tiere sorter. koncentrerade, lättlösta Biffstekssås, S o j a, Malda kryddor Kil (garanteras oblandade) på bleckdosor med genomborrade lock. preparerad medels en särskild vetenskaplig metod, som garanterar fullkomlig upplösning och utvecklar cacaons finaste arom. Hufvuddepot för Sverige: Flere prismedaljer erhållna, och äro fabrikaten fullt jämförliga med de bä- sta utländska. Tillhandahållas hos hrr specerihandlare. Percy F. Luck &amp; C:is [2228] Handelsaktiebolag Hvarjehanda. Att rengöra tagel.