Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ärstillige Ledamöter inom dl t Högwördiga Prest Ståndet hafwa ansett Lag-Utskottet böra widMiia någon åtgärd att förestå rättelse Uti anmärkte missbruk, eller åtminstone att wäcka Riksens Högl. Ständers uppmärksamhet pa nödwändigheten att lara dem pa annat ställe bereda. Herr Bistoppen Doctor Murray har under »ttrad förundran, att Lag-Utskottet förbigått detta ämne, äfwen uppgifwit det missbruk, att samma Stiftelser icke sällan stola dragas ifrån deras egenteliga bestämmelse, hwarsörc Herr Bistvppcn ansett det wara Prest-Ctandet wärdigt anmoda Lag,Utskottet, att antingen i sammanhang med utlakandet öfwer Justitle-Ombudtmanncns Berättelse, eller ock uti serskildt Memorial Förestå förtydligande af wara nu gällande Lagar till förekommande af dylika missbruk, och till halld för de Testamentarista Dispositioner, som till sörmon för dylika inrättningar finnas. Häruti stafwa flere Ledamöter af det Högwördiga Prest-Standet instämt , samt någre aberopat serstildte exempel pa det öfwer klagade missbruket. Lag Utskottet inser lika med de wärde Ledamäterne wigten för det allmänna, att wid alla ofwannämde Inrättningar nödige förbättringar ste., samt att wärdén sch tillsynen om de Personer, hwilka för Den z Julii. rm för ett eller annat ändamål finnas pa dylika allmänna ställen, noga iakttages, sa alt alla möjeliga missbruk i alla afseenden förekommas och rättas, men Lag-Utstottet anser sig böra fästa de warda Ledamöternes uppmärksamhet deruppå, att Lag-Utskottet emot tydeliga sörestrrfter i 5z och 87 § §. Regeringsformen, och zz §. Riksdags-Ordningen icke kan befatta sig med de ämnen, hwilka här äro jfragastaldte. Lag Utstottet ansag sig uti sitt förra Memoria! icke behöfwa utreda skälen för dess yttrande i detta fall, esterssm de ligga uppenbart i ämnets beskaffenhet.
Ij mil järnväg fullbordad emellan Götheborg och Jonsered samt öppnad för trafiken; 4 mil och 17,182 fot af banan terrasserade; 2 mil 1,740 fot i längd af banan ballastade; 7 broar fullbordade och 6 påbörjade å hela linien emellan Götheborg och Snipebro; 4 kulvertar, 4 dubbla och 85 enkla aflopps-trummor fullbordade; — 127 — 18,749 fot i längd ny landsväg anlagd; Bangårdarna vid Götheborg, Jonsered, Floda och Alingsås påbörjade; 3 banvaktarestugor påbörjade; 4 broar för landsvägen, ledande öfver eller under banan, uppförde och 4 påbörjade; En större väg-öfvergång och 23 mindre, anlagde i banans plan; 518.000 fot räler inköpte och deraf 103,000 fot nedlagde å banan; 60.000 stycken sliper inköpte och deraf 17,000 fot nedlagde; 7 vändskifvor inköpte och en nedmurad; 3 nya lokomotiver, 20 passagerareoch 30 lastvagnar inköpte; och 150.000 fot stängsel uppförd. Räkenskaperna för vestra stambanan utvisa följande förhållande: Debet. Tillgångar: De för 1855 års jernvägs-arbeten från Kongl. Utgifter: 1855 års arbete å vestra stambanan, enligt samma års bokslut, 548,928: 22. 4. Stambanans kostnad år 1856: Tillverkning, transport m. m. af sliper 4,020: 32. 8. Nedläggning af räler och sliper 707,981: 45. 2. Behållningar vid 1856 års slut: Provisionella byggnader å ar bets-linien 68,309: 26. 1. Den lätthet, hvarmed jernvägs-arbeten utföras i ett mildare klimat, hade äfven varit märkbar i Skåne, i jemförelse med Westergöthland och ändå nordligare trakter.
Att häslafveln i Länet är af ingen betydenhet, men fårafveln deremot fortfar att vara föremål för Possessionaternes verksamhet, hvartill de nya Ullmarknaderne i Norrköping och stationerandet af ett Stamschäfferi inom Länet bidragit: Att allmogens fårafvel och ullproduclion sträcka sig dock ännu föga mer än till husbehof, men getafveln, fordom vigtig i Småland, nu mera icke intager något rum i dess hushållning: Alt i ingen del af Länets economi råder så stort slöseri och så liten omtanka för kommande tider, som i skogshushållningen: Att å Länets enda allmänning, Hålaveden, en förbättrad skogshushållning blifvit införd: Att Skogseffecter årligen stiga i pris: Att brännvinsbränningen, ehuru den beklagligtvis blifvit en af Länets hufvudnäringar, dock de sednare åren äy nedlagd af många, och det öfverflödiga brännvinssupande!, icke så mycket utmäi kande allmogens hemJif, som egentligen folksamlingarne, tyckes vara något liejdadt af Nykterhets-föreningarne: Alt Länets Bergsoch Bruks-rörelse, lifvad af nyare tidens uppfinningar och fallen i händerue på driftige och bemedlade patroner, befinner sig uti ett visst flor: Att det mesta jernet säljes hemma, utom det som tillverkas vid de begge största Bruken, hvilket till en del vågföres: Att Linskötseln äfven utgör en af Länets hufvudnäringar, hvilket oagtadt lärfls-väfnader och väfkonst i allmänhet icke hunnit den fullkomlighet, som åsyftats med flere bemödanden alt här fortplanta den Norrländska väfslöjden: Att bland Fabriker och näringar utmärker sig främst Husqvarna Gevärs-facloi i, samt dernäst pappersbruken, hvilka visa sig som en vigtig näringsgren: Alt vidare körslor, saItpeter-ti 11verkning, biskötsel, slåltråds-lillverkning, vadmalsväfnad och humle-plantering äro mer och mindre vigtiga binäringar för Länet: 36
Snart funnos inga Penningar mer på Landet; allt concentrerades i Stockholm, och derifrån härleder sig Fastighetsägarens Penningeförlägenhet. Några Capitalister ledo väl betydliga förluster genom de inträffade Concourserna, men vanan att erhålla 12 proCent var för ljuf och följaktligen för svår att öfvervinna, och den skulle beständigt fortfarit, om Discont - B12 Dea i5 April, Inrättningarne förblifvit på samma fot. Dessa sanningar äro så enkla, att de troligen icke kunna bestridas, och man behöfver ej söka någon annan orsak till Landtmannens olyckliga ställning och förlägenhet. Hvarföre då stämpla Fastighetsköp, som förderfliga, då de tvärtom böra anses nyttiga, när de göras med klokhet och måtta? Äfven i de Länder, som äga reelt mynt, hafva Egendomsprisen stigit, och under vår så kallade SilfverPeriod voro Fastigheterna i ständigt stigande. Man rådfråge LagfarlsProtocollerna för denna lid. Månne det ej är en vinst för det stora hela, att Egendomar öfverflyttas från overksamma Ägares slentrianska bruk i driftiga och verksamma köpares händer, hvarigenom de lemna ökad afkastning, och denna ökade afkastning skulle otvifvelagtigt verkat Egendomsprisens stigande, äfven om vi haft Guld i omlopp; men genom Amortissement framkallas ett resultat, som blifver alldeles motsatsen. Är det ett brott att speculera på sin skicklighet, sin högre verksamhet och upplysning i Landtmanna-Oeconomien? I Fäderneslandsvännens ögon har denna Speculant ett oändligt högre värde, än den, som säljer sin jord, för att, utan besvär, af den idoge utpressa en revenue, den han genom arbete ej kunnat erhålla. Den förra ökar Nationalrikedomen, och bär alla Statens bördor; den sednare gör intet af allt detta; likväl vill han ännu mera förtrycka den flitige släpande Landtmannen; gifver honom det föraktliga namnet af Vinglare, och återtager slu - Den i5 'April. 515 sluteligen för halfva värdet samma Egendom han till honom försålt.
103 ställda lärares aflönande syntes billiga och öfverensstämmande med hvad som för andra, dermed jämförliga lärareplatser vore bestämdt; samt undervisningens utsträckning äfven lill en kurs för bildande af machinister för passagerare-ångfartyg borde, med hänsigt dertill, att inom södra delen af landet tillfälle lill sådan undervisnings erhållande nu saknades, göra fördelarna af denna undervisningsanstalt lin mera allmänna, föreslagit, att, i öfverensstämmelse med Direktionens af bemälda Kollegium till det väsendtligaste biträdda framställning, men med iakttagande af den nedsättning Kollegium i öfrigt, på sätt af Stotsråds-protokollet (pag. 58—61) närmare inhemtas, förordat, att nuvarande anslag för nämnda Institut, 5,000 R:dr, som under innevarande statsregleringsperiod utgår från Riksgälds-korrtoret, måtte ökas med 4,000 R:dr eller till 9,000 R:dr och för de 5 år nästa statsregleringsperiod omfattar uppföras å anslaget till »undervisningsanstalter för handel och sjöfart», med dervid fästadt förbehåll, att om, i följ! af möjligen inträffande förändringar vid Kronans örlogsvarf i Carlskrona, byggandet af träfartyg så inskränkes, att Institutets bibehållande d rstädes icke skulle finnas lämpligt, heta det för inrättningen bestämda anslag då finge utgå för dess ordnande och verksamhet å annan ort, som Kongl. Majit kunde pröfva skäligt att bestämma. Vid behandling af detta ärende har hos Utskottet uppstått tvifvel huruvida Skeppsbyggeri-institutets nuvarande organisation är fullt lämplig och om denna läroanstalt är sä ordnad att densamma motsvarar de fordringar, Staten på densamma bör kunna ego. Enligt hvad Utskottet erfarit, äro kunskapsfordringarne för inträde derstädes ganska ringa, hvilket föranleder dertill dels att då eleverne måste sysselsättas med förberedande studier i åtskilliga ämnen, deras vistande vid Institutet fördröjes utöfver dai tid, som svnes behöflig för vinnande af skicklighet i skeppsbyggeriyrket, dels ock att liirarnc nödgas använda mera tid och arbete på elevernas undervisning än eljest vore förhållandet, ifall eleverne egde ålminslone de kunskaper, som erfordras för inträde i de Tekniska elementarskolorna.
* Detta är en af orsakerna hvarför, som dessa härma den » friskhetens lycksalighet », som om, huru de skola förverkliga denna harmoni. jag nyss framhöll, den meningslösa lyxen inger blomman i verkligheten meddelar. Om det också Än mer sällan finnes den energiska önskan, som en känsla af obehaglig beklämning; skönhetsblott är en kvist med höströda löf, ett sparrisonekligen behöfves för att besegra de praktiska sinnet finner endast » ett sant behag i lagom gräs och med sina bär, en tistel, som man om vinsvårigheterna. måtta ». Konstverken, som hopas i dylika af tern kan sticka ned i sina vaser, så äro dessa flärd fyllda rum, göra sig icke gällande, emedan vackrare än de konstgjorda blommorna. Hvarför Orsaken är att äfven den estetiskt vakna kvinde ej äga en förnäm omgifning. De för nyttan är det smaklöst att sätta fast vackra tallrikar på nan ännu betraktar sträfvan efter det sköna beräknade föremålen äro så tillkrånglade, att väggen, men smakfullt att med dem pryda panelsom ett behag i lifvet, men icke som en plikt. de ej röja orsaken för sin tillvaro; de bli så- hyllan i en matsal? Emedan de i det senare fallet Skönheten anses som ett öfverflöd, hvilket som lunda fula, medan de enklaste ting kunna visa dekorera, på samma gång som de äro färdiga at t liga hafva råd till, andra icke. Men det är tvärt sanningen af samme Ehrensvärds ord: tjäna sitt ändamål, hvilket de däremot i förra fallet om visst att enhvar, som har skönhetssinne, ej göra. kan åstadkomma en viss harmoni mellan det Det är otroligt hvad en sak blir vacker, när man Hvarför är en med broderi fylld bordduk mindre tilltalande än en slät duk med ennyttiga och det sköna, ifall man icke förväxlar det ser en sannskyldig orsak till allting. dast en bård? Emedan dukens ändamål, att senare med en raffinerad lyx, hvilken tvärtom ofta Det är den dåliga smaken, som inbillar sig skydda bordet, ej bör dölja bordets ändamål att är ett hinder för det verkligt vackra. Detta seatt det nyttiga blir vackert genom att prydnader bära saker. Och detta ändamål framträder bättre nare kan vinnas med enkla medel och för billigt dölja dess ändamål.
På en talrikt besökt arbetarkongress i London hafva nu äfven ombuden för de engelska fackföreningarna, ehuru med en ej synnerligt stor majoritet, uttalat sig för åtta timmars normalarbetsdag. Här i Sverige har under den gångna månaden allmänhetens intresse till stor del upptagits af de pågående valen till andra kammaren. Att döma af de val, som hittills egt rum, ser det ut, som om frihandlarne till någon del vunnit terräng i landsorterna. Därtill kommer, att Stockholmsbänken denna gång högst sannolikt får en afgjord frihandelsprägel. Under de nu pågående agitationerna för valet här i Stockholm är emellertid striden mellan protektionism och frihandel i någon mån trängd i bakgrunden för den politiska principkampen mellan » höger » och » venster ». Hittills är det hufvudsakligen den frisinnade venstern som offentligen trädt fram på agitationsbanan. Mellan den gamla liberalismen, representerad af Liberala valmansföreningen, och den unga starkt framträdande socialdemokratien har ställt sig en ny grupp, den » demokratiska », som påyrkar ett mer principfast vidhållande af de frisinnades program samt intager en mellanställning mellan de båda nämnda partien. På valmöten har ej varit någon brist, enär sådana hållits af alla tre de nämnda grupperna; dessutom hafva Stockholms protektionister vid mer slutna valsammankomster enat sig till samverkan äfven för detta val, antagligen med förhoppning att i en eller annan valkrets vinna någon eller några platser. Då nu därtill kommer, alt inom de nyupprättade valkretsarne äfven mer lokala valsträfvanden pågå, få förberedelserna för det nu stundande valet ett synnerligen komplicerad! skaplynne. r o s s l a r h a n, fastän från rifna hä- bröstet flämtar vägen stundom brinner. Ater rymmer. En annan ful ovana, som verkar i hög grad skadligt på matsmältningen, är att i största hast kasta i sig födan, utan att gifva sig tid till att ordentligt tugga den. Därigenom tvingas nämligen magsäcken att öfvertaga ett extra arbete, som enligt naturens anvisning eljes tillkommer tänderna och saliven.
Collega, under den 26 November samma år, och den 11 Februarii 1788, lill vederbörande aflåtne skrifvelser innehålla, att alla de Kronofisken, som ej äro indeldte eller eljest disponerade, böra till den mestbjudande på 6 till och med i5 år förarrenderas, skall dock i senare åren, vid utlyste Auctioner, utan afseende på desse Kronofiskens olika art och beskaffenhet, den kortaste terminen alltid blifvit iakttagen; hvarigenom ej sällan bandt, att Arrendatorer af Strömmings-Fisken, med hvilka det särskildta förhållande inträffar, att de, med sine hushåll, måste flytta till det upplåtna Fisket i någon aflägsen Uthamn , der förse sig med Boningsrum , nödige Uthus och Salterier, m. m. samt äfven esomoftast med egna Capeller, frånträdt sina Arrenden, innan de ännu hunnit blifva godtgjorde de, för Arrendets emottagande, nedlagde kostnader; Och har Herr CommerceRådet, med afseende härå , hemställt, om icke Innehafvare af sådane Fisken alltid borde förunnas 15 års Arrendetid; Förmodande Herr Commerce-Rådet, att vederbörandes arbetsflit till Statens bästa, skulle förökas i samma mån, som de i denna mödosamma Näring finna nödig utkomst för sig och de sina. Stats-Utskottet, som fullkomligen gillar de anförde skälen för ifrågavarande motion, och äfven inser, att, genom bifall dertill, ett vigtigt hinder skulle undanrödjas för utvidgandet af Strömmings-Fisket, som utgör Stats - Utskottets en af Norra Proyincernas Kust-Innevånares liufvud-näringar, har, af sådan anledning, trott sig böra tillstyrka Riksens Höglofl.
Btsv.o Oec.-Utsk. Utl.N-.o 63. pröfning tagas, eller kunna afhjelpas, ulan vid tillfälle af en allmän refning och förnyad uppskattning till värden och afkastning af all jord i Riket, — en i SiatshushSllningen och beskattningsverket djupt ingripande åtgärd, otn hvars vidtagande fråga hittills icke hos Rikets Ständer uppstått; vid hvilket förhållande Utskotten icke kunna tillstyrka någon åtgärd, i anledning af Herr Contracts Prosten Nordins i denna del väckta Motion; Som följd hvaraf all fråga om Rotarnes befrielse från Mötesafgifts och Bevillnings erläggande jemväl torde få förfalla, Beträffande härnäst Motionairens yttrade missnöje deröfver, att, oansedt de försäkringar om befrielse från Rotering, som vid flere Riksmöten skola blifvit Cornministrarne för deras Boställen meddelade, några Comministrar inom Jönköpings Län ännu skola finnas, som med Knecktehåll äro betungade, hafva Utskotten vördsamt skolat upplysa: att genom Kongl. Maj:ts Nådiga Resolution uppå Presterskapets besvär, afår 1735 §, 5, är förklarad!, ’’att som 14 §. i 1731 års Resolution uppå Ridderskapets och Adelns besvär tillåter, att Kneckteoch Båtsmanhållen på Capellans-Boställen i Finland måge flytta uppå oroterade hemman derstädes, så vill Kongl, Majit låta samtliga Capelianerna i Riket sammå förmon vederfaras, enär flyttnin - Stals* samt Allm.Besv, o.OecUtsk-Utl, N:o63. j 1 gen inom Compägniet ske kan’i att, genom Kongl. Brefvet den 9 Januarii 1816, samt Kongl. Kammar-Collegii derå grundade Kungörelse af den 31 i samma månad, i allmänhet är stadgadt: att de som innehafva Capellans-Boställen med flera sådana hemman, som, enligt Författningarne, äro berättigade att fa deras åliggande ordinarie
Majit bestämmas; hvarjemte Kongl. Majit förordnade, att utdrag af Protokollet skulle till Finans-departementet expedieras, för att tjena till ledning vid författandet af Kongl. Majits proposition om Stats-verkets tillstånd och behof, i hvad den kommer att röra Åttonde Hufvudtiteln. Ex protocollo, Carl Fr. Liljewalch. Kongl. Majus Xåd. Prop. om Statsverk etil 851. 3 / Utdrag af Protokollet Öfver EcclesiastikAr enden, hållet inför Hans Maj:t honungen, i Statsrådet under Hans Kongl. Höghet Kronprinsens närvaro, å Stockholms Slott den 5 Oktober 1855. Närvarande: Hans Excellens Herr Justitice-Statsministern Grefve Sparre, K lats-Riden : Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, lleuterdahl och Grefve Gyldenstolpe. Departements-chefen, Stats-Rådet Reuterdahl föredrog i underdånighet:
L)esse olägenheter känner hwarje Landtman, de äro oskiljaktiga frän nuwarande upsägningS, och städflo-tid, böra derföre genom ändring därutinnan ostridigt sbrckcmmaS. Lika olägen, heter medfölja äfwcn den nuwarande flp'iningskiden. Pä de ojäfaktigaste grunder lärer jag för afgjort kunna antaga, at BoskapS.skbtscln hoS oss är den rätta källan til Landtmannens wälmäga, at i samma mähn som fullkomlisbeten deraf hindras, äkerbruket aldrig kan komma til nägon höjd. Lämpom nu denna sanning pä werkeliga fbrhällandct efter nu warande flyttningstid Hwar och en nägot erfaren Landthushällare känner nogsamt med hwad häg och drift en Stalldräng eller Ladugärdspiga, som nästa är ärnar i tjenste» qwarblifwa, söker under den angelägna Bärgningstiden rädda och oskadat fä införa det hö och halm, som de stil utfodringen öfwer tilstundan» de winter skola anwända, med hwad omsorg de hwar fbr sig sika at ätkomma dm största och bästa delen af fodret, huru «n afundsjuka, ofta ledande til twistighetcr, upkom-nrer, sä wida någon af dem, genom en annans tilltagsenhet, härutinnan anser sig lidande, samt hur» egcnkärle - ken wcrkar täflan HoS hwar och en, ak hafwa sina kreatur bäst skötte och fodrade, och at denna täflan grundlägger en flagS ömhet HoS tjenstchjonct för be kreatur det sköter, som ökad af tiden, derest Tjenstchjonct flere är wistas pä samma ställe, icke gärna kan undfalla et upmärksamt öga. När det naturliga lynnet HoS detta folk, besannat af alla upmärksamma Husbönder, är sädant, hwarföre skulle man dä bcröfwa sig ek sä stort och starkt naturens biträde, som det kan wara, at i Juni! Mänad ombyta tjenstefolk?
Sorn jag på f. m. var frånvar. när Hr Dalmans motion röride nya lagen om inteckning förekom, får jag utbedja mig att nu uppläsa det anförande som jag eljest då skolat afgifva. Hr Coijet, uppläste sedermera följande: Genom bifall lill den af Hr Dalman väckta motion om antagande utaf 9:de cap. jorda-balken af lagberedningens förslag, som stadgar om inteckning, i st. f. nu gällande K, förordning d. 13 Juli 1818, skulle de många olägenheter, hvilka en ofullständig lagstiftning i della ämne hittills hos oss vållat, blifva afhulpne; men äfven i ifrågavar. nya förslag lill lag om inteckning saknas sädane formela bestämmelser, hvarigenom må kunna lösas den ofta uppkommande frågan, hvilken del af ett visst hemmans mantal det är, sora med inteckning är belastad. Huru ofta händer del icke all i domarens utfärdade gravalionsbevis den meningen inflyter, att af intecknings-prot. icke kan utredas detta här antydda förhållande. Så blir fallet, när t. ex. 2:ne lika andelar af ett hemman ägas af 2:ne personer med samma namn, och begge lemnat inteckning samt derefter för den enas räkning dödande ägt rum. Denne sednare får då väl officiell betyg, att i hela hemmanet inteckningen minskats; men icke såsom sig borde, att honom tillhörige andel är inleckningsfri. Vidare, när vid ett arfskifte ett hemman i lika delar iägges mellan Hera arfvingar och en bland dessa tillöser sig öfrigas lotter samt lemnar dessa hvar för sig inteckning, men efter någon tid infriar densamma i en eller flera lotter, då kan icke heller utredas i hvilka andelar af hemmanet särskild hypotek af ägaren må lemnäs. Flere sådane exempel skulle kunna ändragas, men olägenheten i åberopade fall är tillräckligt känd, äfvensom önskan om afhjelpande häraf. Till häfvande af den förra och ernående af det sednare, tager jag mig derföre friheten föreslå:
Till beredande af den andra utaf ifrågavarande löne-innehållningär, nådårsbesparing eller begrafningshjelp, åligger i allmänhet embets-och tjensteman, som till en syssla vunnit befordran, att under sex månader, räknadt från och med månaden efter den, hvarunder utnämningen skett, tjena antingen ulan lön, om han förut icke innehaft ordinarie tjenst, eller, i annat fall, med den lön, som åtföljt den frånträdde befattningen. Jemlikt Kongl, brefvet af den 13 Mars 1830, grundadt på Rikets Ständers vid 1828—-1830 årens riksdag lem-, nade medgifvande, öfverlätos till arméens pensions-kassa nådårseller begrafningshjelps-besparingarna efter afskedade militäre personer vid arméen, emot lika förbindelser, som förut ålegat statsverket. Genom nådigt beslut af den 27 November 1823 blef, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 2 September 1823, civilstatens pensionsinrättding förklarad berättigad att uppbära den löne-innehållning, hvilken, när civil embetseller tjensteman tager afsked, eger rum för efterträdaren under namn af begrafningshjelp, hvarifrån dock genom Kongl, brefvet den I 1 Februari 1832 blifvit gjordt det af Rikets Ständer vid 183i1833 årens riksdag gillade undantag, att dylik löneinnehållning ej tillkommer pensions-kassan efter sådane embetsoch tjenstemän som undlå afsked med pension å rikets allmänna indragningsstat. Äfvenledes eger, enligt Kongl. Maj:ts på Rikets Ständers beslut grundade nådiga bref den 13 Mars 1830, amiralilets-krigsmanskassan att åtnjuta begrafuingsbjelps-besparing för sådane embetsoch tjenstemän, med hvilkas befattningar delaktighet i denna kassa är förenad, emot samma skyldigheter, som statsverket förut ålegat.
Om Banken behöfver göra ett utrikes län, sä kunna Fullmäktige pantsätta de obligationer, som de redan af Riksg.cont. innehafva till det i punkten 3 uppgifna beloppet af 3,608,000 r:dr. Men i händelse Banken ville göra län utrikes, så skulle Fullmäktige utan tvifvel draga i betänkande att börja deras underhandlingar med anbud af pant. Den som bjuder pant, särdeles när länesökanden är en så stor inrättning som R. Sl:s Bank, gifver derigenom genast tillkänna, att han hyser tvifvel om sin credit, eller om andras tro pä hans vederhäftighet. Bancofullm. böra derföre, enligt min tanka, undvika sådana anbud, intilldess de begäras, och du 5 H. 66 522 Den 19 December. lior jag ej de komma i fråga lills vidare, ty Banken är visserligen ännu känd för den säkerhet, alt han hos utrikes hus kart utan pant få låna hvad som behöfves. Den som närmare kän ner förhållandet derutinnan, vet att tillgång dertill icke skulle saknas för Fullmäktige äfven i denna stund, om de ville lana. Riksg.- conl:s obligationer, ouppsägbara af lånens innehafvare enligt förslaget, skulle dessutom vara föga användbara, vare sig pä främmande orter eller bemma, i fall man, genom deras försäljning, ville förskaffa sig silfver. I Hamburg, Leipzig, Amsterdam m. fl. orter påminner man sig ofelbart vära förra statsobligationer, och sättet, hvarpå de blefvo liqviderade. Detta kommer icke att lända de nya obligationerna till fördel. Hvem skulle utrikes försälja dem? Och huru stor förlust skulle Banken derpå äfventyra, emedan Riksg.cont., som utlemnat dem för fullo, ulan tvifvel låter Banken allena vidkännas bristen när de skola realiseras. När man gör ett lån på utrikes ort, då åtager sig det hus, som anskaffar lånet, alt försälja obligationerna och lemna penningar för dem till ett visst öfverenskommet belopp. Men om man skickar ut Riksg.- conl:s okända obligationer till Hamburg för att säljas genast; så måste man taga hvad pris som helst, och då förlorar Banken allt för mycket.