Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Angående Stil fann jag i mina anteckningar följande: (och jag har allt rätt.) Våra vackraste ord ha blifvit förstörda genom missbruk, och det är det som gör att vi så ofta finna främmande språk friskare och mera uttrycksfulla än vårt eget. Det är derför det fordras att vara herre öfver formen, det är derför det icke längre är nog att kunna hitta de ord som beteckna hvad vi vilja säga. Nej, nej. Dessa ord ligga nu på allfara väg, de ha mist sin skärhet, mist sin styrka: de äro ej längre hvad de voro. Derför måste vi förstå att väfva dem samman till en stil så fulländad att den förmår fasthålla den flyktigaste stämning, ja så att hvarje den finaste känsloskiftning kan dallra från dess strängar som en hemlighetsfull ton, förnimbar för den invigde. Ett språk som den råa hopen ej förstår, men som smeker dess öra derför att det väcker aningen om en verld af skönhet. (Det är stilens musik.) Det är Så jag ville skrifva. När Axel i fjol reste till Stockholm lånade Anna Palm honom 30 kr. Utdrag ur mitt bref till Quillfeldt d. 27 Nov. 1884.104 – ”Jag skrifver nu, samma qväll jag fått ert bref, men tro icke att jag gör det för att tvinga er att skrifva till mig snart. Visst icke! Jag gör det derför att jag icke kan låta bli att säga er ett vänligt ord just nu. Det käns som ett riktigt behof att göra det. Jag sade er ju så många gånger att afståndet icke skulle komma mig att bli en främling mot er – att ingenting annat än dubbelhet eller ovänlighet skulle kunna åstadkomma det, sedan jag en gång fattat välvilja för en person. Och hur många glada, vänliga minnen har jag icke från den tid ni var hos oss! Min ställning är så helt annorlunda emot då, jag är sjelf så annorlunda, och nya förhållanden gripa in i mitt lif; men minnena äro mig lika kära som förr, fast jag nu tänker mig dem som någonting så oändligt långt borta. Tro icke att jag tycker att ni talar för ofta om ”brasan, gungstolen och allt det der”. Det är ju en sådan innerlig glädje att icke vara ensam om att minnas det.
Jag anser denna princip ganska rigtig och får äfven af detta skäl anhålla om afslag å Utsk:ts framställning i nu föredragna punkt. Hr Tersmeden, Per Reinhold: För min del har jag icke blifvit öfvertvgad af de skäl, hvilka åtskilliga talare hafva anfört mot Ekon.-Utsk:ts föreliggande förslag. Man har klandrat detsamma så väl i lörmelt hänseende, som i afseende å sjelfva saken. Hvad det formella vidkommer, har man egentl. fäst sig vid den af Hr von Ehrenheim afgifna reservation, i hvilken flertalet af R. o. Ad:ns ledamöter inom Utsk:t instämt. Hr von Koch har dock redan så fullständigt ådagalagt, att det icke är så farligt med de förespeglade vådorna af att aflåta en skrifvelse, sådan som den nu föreslagna, att jag dertill endast behölver tillägga, att om man vill såsom princip antaga den försigtighet, hvilken åtskilliga talare här förordat i afseende å underd. skrifvelser till K. M:t i allmänhet och i inre frågor, så se vi i sjelfva verket denna princip nästan dagligen lemnad å sido. Hvad serskildt vidkommer hemställningar rörande underhandlingar med främmande makter, så har man ej heller följt en sådan princip. Det torde icke hafva fallit ur It. o. Ad:ns minne, att R. St:r vid förra riksdagen förklarade sig för en traktat med Frankrike. Denna anses nu i mångas ögon såsom serdeles vådlig och en talare har derom yttrat: vi hafva nog med traktater; han kan visserligen förklara, att vi hafva nog med traktater liksom med nya grundlagsförslag, men då Konung och Ständer antaga desamma, så måste man väl ändock dermed åtnöjas. I afseende å sjelfva saken har här yttrats, att förslaget icke skulle medföra några fördelar för Sverige. Detta påstående har dock redan blifvit af flere talare vederlagdt. De hafva nemi. erinrat, att ett land alltid behöfver kapital och arbetskrafter, isynnerhet de sednare.
Onkeln. Arrendatorn (putsad och utstyrd i en spänd rock med värja och mustascher). Onkeln (sakta) Så har min pröfvotimma slagit! Arrendatorn (stiger stormodigt fram). Pots sapperment! bonsjur monsjör! Onkeln. Aha! très humble servitör! (Sakta.) Nu kan jag tacka Gud för allt det stryk jag tagit I fordna dar för Pepliers parlör. (Högt.) Comment vous portez vous senjör? Arrendatorn. Bien, bien! ONKELN. Hur lefs der borta? Arrendatorn (sakta). Med Franskan kommer jag till korta. (Högt.) Oh excellent! Onkeln. Som hvarje dag Den sista vore, menar jag. Man har der damer, ton och safter? Arrendatorn. Voui, senjör, der lefs af alla krafter. (Sjunger) Lo, lo, lo, lo! la, la, la, la! (Sakta.) För tusen dödar, det går bra. Onkeln. Och egendomen den florerar? Arrendatorn. Den kunde sakta framåt dra; Men en förderflig pest grasserar, Gudnås, bland kalfvar, får och lam. Onkeln (sakta). Så! der stack Arrendatorn fram! Arrendatorn (erinrande sig). (Sakta.) Mitt dumma nöt! nu bar det af från vägen. Onkeln. Aj, aj! på landet blir man snart förlägen, Då hjorden ej vill fort; Men allting vinns då man är trägen. Det är i år en allmän sägen, Att åkrarna sitt bästa gjort. Det räcker dock, som jag mig föreställer, Att träla och bekymra sig? Arrendatorn (sakta). Aha! nu vill han pröfva mig. (Högt.) Oh! das ist nikt! man är ej bonde heller, Man är en höfsad man, Som ser på annat än på maten. Man vet så väl, som någon ann' Att leben och att leben laten. Man bryr sig hin hur kornet slår i spann Och ger åt pocker sädes-växten. (Sakta.) Så, excellent, nu är jag in i texten!
Då dessa stadganden, hvilka vid flera riksdagar bibehållits oförändrade, under sednaste tiden och nuvarande financiela förhållanden visat sig i flera hänseenden mindre tillämpliga och ändamålsenliga, så och för att bereda ett vidsträcktare tillfälle för Stats-Utskottets Memorial M 278. 9 för Riksgälds-kontorets styrelse att i låneväg tillhandahålla allmänna rörelsen de till Riksgälds-kontoret influtna och för Kontorets förestående utgifter under någon tid icke erforderliga medel, föreslog Stats-Utskottet i sitt rörande detta ämne, under M 169 afgifna Utlåtande, att ifrågavarande utlåning måtte utsträckas äfven till andra än innehafvarne af ofvanberörde obligationer, och att förut meddelade föreskrifter angående räntans bestämmande till visst belopp samt förhållandet mellan de belånade obligationerna och de emot dessas hypothiserande utbekomna lånesummor måtte upphäfvas. Sagde Utlåtande, som derjemte innehöll åtskilliga af Utskottet förordade och framställda förslag i fråga om de i Kronans kassor influtna medlens tillhandahållande för allmänna rörelsen, blef likväl afslaget af 2:ne Riks-stånd, nemligen Presteoch Bonde-stånden, och till Utskottet återremitteradt af de 2:ne öfriga Stånden, eller Ridderskapet och Adeln samt Borgare-ståndet; dock har Utskottet hittills endast erhållit del af de anmärkningar, som inom sistnämnde Stånd blifvit framställda emot Utskottets afgifna förslag och föranledt detta Stånd att återremittera detsamma. Men deremot har Utskottet numera erhållit kännedom om det af sednast församlade Revisorer i deras berättelse om granskningen af Riksgälds-kontorets tillstånd och förvaltning meddelade yttrande, angående de föreskrifter, som nu gällande reglemente innefattar i afseende på förräntningen af samma verks kontanta medel Uti detta yttrande, hvars hufvudsakligå innehåll Utskottet ansett sig böra här anföra, hafva Revisorerne erinrat, hurusom, oaktadt
Dito dito för nya pistolers anskaffande, Dito dito för slagkrutshufvärs dito 1852 års anslag för befästning sarbeten vid Waxholm, Carlsten och Carlskrona 1851 och 1852 års anslag för kompletteringen af Beväring s-manskapets reservförråd■ ... — i Anslaget för inlösandet af dagsverksskyldigheten till Gustafs och Carlbergs kopparverk i Jemtland (Utbetaldes i Mars 1853.) Återstoden af 1852 års anslag, 3,333 R:dr 16 sk., till aflöning m. 11. utgifter vid Carlskrona Skeppsbyggeri-institut • 2,109: 7. Anslaget för Wisby hamnbyyynads fullbordande 84,625: — Återstoden af anslaget, 14,930 R:dr, för öfverbyggnaden å den ena hamnarmen vid Cimbritshamn i 2,596: 32. Dito af dito, 22,533 R:dr 16 sk., för hamnanläggningen vid Engelholm och Rön neäs upprensning 16,900: — Dito af dito, 34,736 R:dr 32 sk., för Landskrona hamns förbättring 17,345: — Dito af dito, 35,386 R:dr, för hamnbyggnaden vid Kalmar 25,386: — Dito af dito, 50,000 R:dr, för hamnbyggnad vid Hjo 33,333: 16. Dito af dito, 13,200 R:dr, för förbättrandet af Westerås hamn 3,200: — (Utanordnades under är 1853.) Dito af dito, 3,418 ll:dr, för hamnbyggnad vid Öregrund — *- 2,418: — Anslaget för kanaloch sluss anläggning mellan Filipstad och Sjöändans lastageplats i Wermland 65,000:
Vt dr. d. 5 £fu!ii 1823. N o 273, Om Landshöfdingarnes Pensions Hält då de taga afsked. S. D. StatsUtskottets Utlåtanden N:ri$ 267 och 26g, Ofver gjorde anmärkningar vid. dess Betänkanden, angående dels Ämbetsoch Tjenstemäns behof att, innan 70 års ålder, taga afsked med oafkortadt åtnjutande af innehafvande Lön, dels bidrag af Staten lill PensionsCassaelnrättning för civila Ämbetsoch Tjenstemän, blefvo, under åberopande af Ståndets redan lemnade bifall, till Utskottets i nämnde afseende meddelade första yttranden, lagde till Handlingarne. r. - v ' ' S. D. BondeStåndet, som bifallit LagUtskottets Utlåtanden N:ris 3 och 57, angående dels skyldighet, att hvart s:dje år tillöka Myndlings-arfscapital med den under tiden upplupna ränta, dels ProvincialMedici besigtningar vid visse tillfällen å död person, fann skäligt vid föredragning af Utskottets, i anledning af återremissen meddelade förnyade Utlåtanden, N;ris 105 och 106, besluta, det borde dessa endast läggas till Handlingarne. S. D. Under åberopande af BondeStåndets lemnade bifall till LagUtskottets Utlåtan* Prat. Vtdr. d. 5 Julii 1823. 429 de N:o 27, angående yrkadt antagande af LagCommittéens förslag till RättegångsBalk, samt om offentlighet vid Domstolar och PolicpKamrar, fann BondeStåndet, vid föredragning af Utskottets, i anledning af gjorda anmärkningar i ämnet, afgifne ytterligare Utlåtande N;o 107, skäligt låta bero vid den af Utskottet föreslagna förändring i redactionen af I Mom. i LagFörslaget. S. D. Wid föredragning af LagUtskottets Utlåtanden:
Prop. Kl 1, om Statsverket 1862. närbelägna någon af befälets bostäder, att tillsynen öfver arreststraffets behörigs verkställighet lätteligenkunde af detta befäl utöfva*; 3;o att för sålunda upplåten arrestlokal beviljas ersättning för hvarje dag den begagna» med 2i5 öre, då. eldning icke fordras,; roen i annat fall 30 öfft». 4:o att på' vederbörande Regements-Chtf ankommer, huruvida, vid förhyrd arrestlokal en korporal eller soldat må till den arresterades bevakning beordras, för hvilken i sådant fall husrum skall af egaren till arrestlokalen emot en lika med den i föregående punkt bestämda ersättning upplåtas; 5:o att vid förhyrd arrestlokal så väl arrestanteos som bevakningens underhåll skall af hyresvärden ombesörjas emot portionsvärdet enligt länets markegång med 50 procent förhöjning; 6:o att den vid förhyrd årrestlokal till bevakning möjligen kommenderade korporalen eller soldaten skall genom vederbörande Chefs-embetes försorg dessutom erhålla stadgad portionseller tobaksskilling under tjenstgöringstiden; 7:o att, då manskap utur de inom första Militär-distriktet förlagda indelta regementen undergår bestraffning med arrest i någon af distriktets garnis onsoter, den arresterades dagliga underhåll skall besörjas mot den ersättning, sorn vid förhyrd arrestlokal är i 5:te punkten bestämd, hvaremot, då arreststraffet å sådant manskap verkställes vid Herrevads-kloster, den arresterade bör erhålla samma dagportion som den på stället varande exercissqvadronen, hvilken portion ersättes efter det derför gällande pris; och 8:o att alla dessa kostnader skola af vederbörande Chefs-embete förskjutas emot ersättning, som uppå reqvisition och efter afgifven verificerad räkning utbetalas af Krigs-Kollegium. o o Såsom ett allmänt gällande stadgande att tillämpas för hela arméen, vare sig att den är förlagd på roten, i garnison, i läger eller annan tjenstgöringsort, år derjemte föreskrifvet, att arresteradt manskap icke tillkommer portionsbränvin eller det deremot svarande värde i penningar, äfvensom icke heller portionseller tobaksskilling.
Bland dessa garantier är silfverköpet dett, Sorn icke kan skada någon, utom möjligtvis börsen, hvilket jag likväl ej tror. Men om så är, frågar jag, otti ej de garäiitier, hvilka stadgas i 7 ide punkten, äro lika skadliga för i8o Den a5 Juli f. ra. jordbruket och näringarna; och dessa garantier lärer nian icke vilja borttaga. Dessutom tror jag icke, att meningen är, att Bancofullmägtige icke skulle passa på tillfällen att köpa silfver, då coursell vore under pari; men jag tror, på sätt Hr Lefren visat, att det kan blifva nödvändigt för Bancostyrelsen att, nied uppoffring af transportkostnaden, köpa silfver, när coursen står vid pari, hvilket, efter min öfvertygelse, icke kan verka menligt på handeln. Jag ber att få säga mina skäl härför. Om nemi., såsom man hoppas, genom realisationen ordning och stadga i vårt Iand skall vinnas i alla transactioner man och man emellan, utländska penningar inkomma och näringarna i naturlig ordning uppgå till förmån för landet, så måste, i samma mån näringarna framgå, äfven vår handel blifva förmånligare och gifva ett öfverskott; och det är detta öfverskott, som skall fälla coursen. Jag tror då, att om coursell ginge ned till 123 sk:r, skulle börsen finna det förmånligt. För att kunna vinna fullkomlig säkerhet, att Banken skall kunna fullgöra sina förbindelser, kan jag icke annat än tillstyrka antagandet af 5:te punkten; och skall jag på lika sätt tillstyrka antagandet af den 6:te, när vi komma till den, emedan jag anser dessa stadganden nödvändiga för det närvarande, ehuru jag visserligen tror desamma vid en kommande riksdag kunna borttagas, sedan det visat sig, om silfret dem förutan lika lätt går in i Banken, som det derifrån uttages. Nu deremot skulle jag anse det oförsvarligt att, när man yrkar på garantier för realisationens bestånd, borttaga en af de förnämsta bland dem, under det man lät de öfriga stå qvar, sorn äro tryckande för jordbruket. På dessa grunder tillstyrker jag bifall till Utsk:s förslag i punkten iS:o 5. Hr Stråle:
Ridder skåpet och Adeln denna motion böra handläggas af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet. S. D. Vid föredragning af Lag-utskottets i gårdagens plenum på bordet lagda memorial N:o 55, med förslag till sammanjemkning af de inom Riks-stånden fattade skiljaktiga beslut, vid förehafvande af Utskottets utlåtande N:o 44, i anledning af Utskottets betänkande N:o 27, öfver Kongl. Maj:ls nådiga proposition med förslag till lag om aktie-bolag, vidblef Ridderskäpet och Adeln sitt förut i ämnet fattade beslut och godkändes den af Utskottet föreslagna voterings-proposition. S. D. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet friherre Åkerhjelms, Carl Axel, i gårdagens plenum väckta och på bordet lagda motion, angående nästa riksdags hållande i någon landsorts-stad; jemte de i anledning deraf nu afgifna yttranden. Från Hög v. Preste-ståndet. S. D. Föredrogos och Indes till handlingarna Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens memorialer: N:o 32, i anledningaf Riks-slåndens beslut, rörande utlåtandet N:o 16, angående väckta motioner om folkskole-afgiflens fortsatta utgörande samt om meddelande af närmare bestämmelser dervid; N:o 33, i anledning af gjorda anmärkningar mot utlåtandet N:o 15, angående ersättning åt skepps-ombudsmannen vid Stockholms sjömanshus J. SFreese, för uppbörden och redovisningen af det under berörde sjömanshus hörande sjöfolks krono-utskylder. S. D. Föredrogos ånyo och återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar, Statssamt Allmänna Besvärsooh Ekonomi-utskottens utlåtanden: N:o 22, i anledning af väckt fråga om den utsockne-frälsehemmanen i Halland åliggande roterings-skyldighet, samt, i sammanhang dermed, N:o 31, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse till Rikets Ständer, med öfverlemnande af roterings-verken för den tillökade ordinarie båtsmans-roteringen.
—. angående afskrifning utaf arrendeskilluads-ersättning, ådömd sterb hnsdelegarne efter bonden Matts Andersson, i egenskap af arrendator af indragna Bataljons-predikantsbostället Forssa. 137. — angåendeupphörande af afgiften till underhåll af Götha Hofrätts hti.s. 138. — angående kostnaderne för inköpande af ny lokal för myntoch kon troll-verken, dessa, verks flyttning m. w». 139. — angående ändring i 22 § af Kongl. Förpassnings-stadgan den 15 Maj 1845, rörande sjöfarten emellan inrikes orter. 140. — angående indragning af Kämners-, Lagmans©eli Riddare-syne-rät terne: 141. _ angående meddelande af föreskrifter i frågaom anläggning af an stalter för ängsvattning.- 704 Register. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Kongl. Maj:ls Nåd. Skrifvelse N:o 95. 5 rättigheter och skyldigheter i afseende å fast egendom på landet derigenom först blefve bestämda, samt enär uppskattning till ränta i allmänhet utgjorde ett oeftergifligt vilkor för dylik egendoms upplåtande till enskild person, hvilken således måste, om icke uttryckligen, såsom oftast vore fallet, dock åtminstone medelbarligen, anses hafva påkallat densamma, — Kronan, på sätt äldre författningar innehålla, fortfarande borde vara befriad från kostnadsersättning åt nämndemän vid skattläggningar, och denna ersättning deremot af den enskilde godtgöras.
l 194 Prot.-TJtdrag den 19 Februarii 1830.' S. D. Föredrogs å nyo och bifölls StatsUtskottets Memorial, N:o 404, angående gratification åt Stats Corn missar ien Westerstrand, jemte arfvoden för andra hos Utskottet biträdande personer* IX Vid nu å nyö skedd föredragning bifölls Stats*, Bancooch Oeconomie. Utskottens Utlåtande, hho 51, i anledning af de fran Bidderskapet och Adeln, Presteoch Borgare-Stånden erhållna återreroisser af Utskottens, under N:o a 6, afgifna Utlåtande, angående fortfarande anslag till strömrensningar och lättade Vatten eomrnunicationers befrämjande. S. IX Föredrogs och godkändes Expeditions-Utskottets Memorial, N:o '374, med öfverlemnande af förslag till Författning angående Bran nvinsbrännings-rät tigheten, S. X). Medelst ankommet och nu uppläst Protocolls-Utdrag, af den 5 dennes, hade Höglofl. Bidderskapet och Adeln inbjudit PresteStåndet att sig med Bidderskapet och Adeln förena uti bifall till Bagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconömie-Utskottens, under N:o 55, afgifna Utlåtande, i anledning af gjorda»anmärkningar vid Utskottens, under N:o 31, förut meddelade Betänkande, Prot:-Utdrag den 19 Februarii 1830, 195 angående väckt fråga om utfärdande af de vid sistförflutne Riksdag af Rikets Ständer föreslagna Handelsoch Handtveiks-ordningar; och fann Rreste-Ståndet, som vidblef sitt i ämnet förut fattade beslut, ej skäl att den gjorda inbjudningen antaga. S. D. Vid förnyad föredragning biföllos Banco-Utskottets Memorial:
Vid denna period af konversationen kring hotellets gamla herrskarinna drog sig vikomten, som hittills hållit medelvägen, närmare den unga stjernan, och detta verkställdes så mycket obemärktare som från andra gruppen lord Stouthead hördes med släpande, svärmande förtjusning tala om det nöje, han väntade sig af åsnan och hennes lilla lastvagn på Vatikanens platform, hvilken intressanta företeelse han ville bese följande dag, ehuru han härigenom dock något fruktade konfundera sig, då han bestämdt afvek från den väg, som hans tryckta vägvisare utstakade, en kär vän, den lorden bar med sig öfverallt och studerade öfverallt. Ett småleende krökte vikomt de Ville-Rosnys läppar, och då hans blick i detsamma sökte och träffade den stolta romarinnan, den sköna Annunciada, som ock för en sekund sett på engelsmannen, sade den liflige fransmannens blick så tydligt som möjligt: »O, mon dieu, att tänka på en åsna, då man har typen af det ädlaste och herrligaste framför sig!» Men den vackra ögonfrasen gick förlorad, ty Annunciada, som varit upptagen af tvänne abbéer och tvänne officerare, reste sig trött upp. En bekämpad oro, en dold längtan brann inom henne. Hon plågades, ty hon väntade på Gaetano, som ännu icke kommit. Hon anade att denna narraktiga fest misshagade honom. Då hon stannade i skuggan af ett fönster, nalkades vikomten för första gången. – Jag vet icke, sade han med ett tonfall i rösten, beräknadt att visa den högsta vördnadsbetygelse, förenad med en känsla af djup beundran, jag vet icke, signora, om ni värdigas erinra er att jag hade haft den lyckan att se er en gång förr än jag såg er på Monte Pincio, ehuru jag, då jag fick den äran att bli presenterad för er, icke egde mod att göra samma frågor som nu. – I händelse, svarade Annunciada med en helt förnäm likgiltighet, det verkligen skulle erfordras något mod för att göra en så enkel fråga – jag vill erinra mig att jag dagarne förut såg er på Capitolium – så inser jag ej hvad som sedan kunnat ingifva er det.
Den fanns ej för henne. Ihåligt och tomt var allt. Kärleken var död, och plikterna tyngde som ett ok, ty öfvergifven var hon i det glädjetomma hemmet, dit mannen från resor och förevändningar af alla slag vände så korta stunder som möjligt. Nog visste hon — ja, alla trodde sig veta, hvar han trifdes bättre, hvar han ännu kunde skämta som förr, med hvem han kunde sjunga deras forna duetter. Den vrede som denna tanke väckte hos henne, kom henne att känna, att hon ännu lefde, att hon ej var vorden slö ännu: hon skulle ej tåla vidare förbiseende, det skulle åtminstone bytas i förolämpning en gång — och sedan fri! Hon hade tackat för farbroderns råd, men hon skulle icke följa det, hon kände att hon kommit till gränsen, det skulle ske nu! Till modern i den närbelägna staden, där redan de två barnen voro under skolterminen, skulle hon resa i morgon dag. Mannen kunde ha hinder för hästarne, men hon skulle just gå förbi ortens hyrkusk, en visserligen brutal karl, men som hade bra hästar och numera, sedan han gift sig, vunnit ett visst anseende, som undanskymde ett och annat fult drag från fordom, då det hviskades om stygga tilltag under ruset, som gjort honom ganska fruktad. Numera hördes aldrig något sådant. Fru Margareta steg alltså in genom grinden till täppan vid stora vägen, som gångstigen mynnade ut till. » Är Isaksson hemma? » frågade hon den snyggt klädda kvinnan, som just trädde ut i den nyskurade förstugan, dit hon medförde lukten af nykokt potatis och stekt sill, hvilka beståndsdelar af middagsmålet synbarligen nyss blifvit framsatta på en hvit duk inne i stugan, hvars dörr hon likväl genast tillslöt. IDUN 1897 Ja, han var hemma. I bersån kunde frun vara god sitta ner, där var svaiare. Och hvad frun ville? Jaså, i morgon till staden? Hon skulle tala vid Isaksson och lämna svar i afton, när hon kom ner till herrgården efter mjölken.
Kungörelse angående upphörande från och med år 1864 af tullstämpling å varor, som från utrikes ort inkomma, lärer såväl herr Lesnchens motion, som den del af Herr Åboms motion, hvilken rörer afgiften för sådan stämpling, få anses hafva förfallit. Sammans. Hevilla.- samt Allm. Besvärsoch Elionomi-Vlskollels Betänkande N:o 6. 3 Hvad åter angår det af Herr Åbom .yrkade afskaffandet såsom särskilda utgiftsposter af vågoch kaj-afgifter, hafva väl de Svenska ledamöterne i 1856 års ofvannämnda komité väckt fråga om reglering af städernas ”våg och stämpelpenningar”. men icke om kaj-afgifterna. Dessa sistnämnda utgöra, såsom benämningen ock innebär, en godtgörelse till städernas innevånare för det nödige hamnoch lastplatser hållas sjötrafiken tillhanda, och deras afskaffande såsom särskild utgiftspost samt uppbärande i sammanhang med tuliafgifterna synes desto mindre lämpligt, som de med dessa icke hafva någonting gemensamt och lära böra utgöras utan afseende derpå, om fartygseller godsumgälder ingå till Staten genom tullverket. Öfver den af nyesbemälda komité väckta enahanda frågan om vågoch stämpelpenningar anbefallde Kongl. Maj:t Kommers-kollegium att, efter vederbörandes hörande, inkomma med underdånigt förslag angående vilkoren och sättet för ett fullkomligt afskaffande mot lämplig godtgörelse, af dessa utaf utrikes varutrafiken utgående afgifter, samt derjemte till en alternativt ifrågaställd sådan uppgörelse att. dessa afgifter, såvidt möjligt vöre, utginge med vissa procent å tullsatserna.