Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
251 Nio 5, i anledning af väckt motion om anslag till uppförande af en ledfyr vid inloppet till Warbergs hamn; och Nio 6, i anledning af väckt motion om befrielse för rotehållarne vid ka valleriet i Jemtland från skyldigheten såväl att bidraga till sadelmunderingens anskaffande och underhåll, som att underhålla ryttarehästarne under marscherna mellan mötes och mönstrings-ställena samt sqvadronernas samlings-platser; detta sednare Utlåtande i dess båda moment. S. D. Föredrogs och remitterades till Slats-Utskottel Rikets Ständers Revisorers Berättelse örn verkställd granskning af Statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för år 1857, jemte de i anledning af samma berättelse af vederbörande embetsverk afgifne underdåniga Utlåtanden. Den 22 Februari. Från Högloft. Ridderskapct och Adeln. S. U. Vid föredragning af Banko-Utskottets den 11 och 18 dennes bordlagda Utlåtande Nio 17, i anledning af väckta förslag om Banko-vinstens användande samt om Bankens deltagande i ett utländskt lån, blefvo Utskottets hemställanden uti Usta och 2:dra punkterna bifallna, hvaremot Ridderskapet och Adeln af slog det uti 3:dje punkten framställda förslag. S. D. Vid föredragning af Banko-Utskottets den 11 och 18 dennes bordlagda Memorial N:o 16, i anledning af Riks-Ståndens beslut öfver Utskottets Utlåtande Nio 11, lades Utskottets första yttrande till handling arne-, och beslöt Ridderskapet och Adeln med afslag å inbjudningen att instämma uti Utskottets i 3:dje punkten af Utlåtandet Nio 11 framställda förslag, att vidblifva sitt förut derom fattade, af Preste-Slåndet numera biträdda beslut samt inbjuda Borgareoch BondeStånden att deri jemväl sig förena; hvarförutan och för den händelse att denna inbjudning icke skulle af något derutaf sistnämnda Riks-Stånd antagas, Ridderskapet och Adeln godkände den af Utskottet föreslagna voterings-propositionen.
Cirkulär-brefvet den 2 Februari 1833 blifvit dem tillagd, och skulle än vi dare gå miste om denna förmån, derest icke Rikets Ständer genom erforderligt anslag lemnade medel till bestridande af denna utgift. — Med anledning häraf, och då härtill jemväl komme att å en del af de boställen, som blifvit anvisade åt Regements-skrifvare, karaktershus finnas uppförde, och innehafvarne af dylik aboställen följaktligen jemförelsevis vore vida bättre lottade än deras vederlikar vid andra regementen och korpser, hvarest Regements-skrifvarne äro i saknad af fri bostad, äfven om de komme i åtnjutande af inqvarterings-penningar, enär denna ersättning vore så ringa att bostad derföre omöjligen kunde erhållas, har motionären föreslagit, det Rikets Ständer, då Militie-boställs-kassan för närvarande torde sakna tillgång till bestridande af den nu ifrågasatta utbetalningen, måtte anvisa medel till elen utgift, som erfordrades för att lemna de 22 Regements-skrifvare, som vore i saknad af karaktershus å de till dem anvisade boställen eller de som ännu ej fått för dem afsedda boställen tillträda, inqvarterings-penningar till det belopp, som uti ofvan åberopade förordning af den 21 April 1837 för dem blifvit bestämdt, eller 60 Ridr banko årligen för hvarje. Med afseende å hvad motionären sålunda anfört, och då en tidrymd af snart 25 år förflutit sedan Regements-skrifvarne genom Kongl.
I anledning häraf och på de skäl, som de förvaltande Verken anfört, lå .Utskotten hemställa: om icke Rikets Ständer, för deras de], ville besluta, att ifrån den i underdånighet föreslagna extra voteringen af den del af . städernes jord, som är Kyrkor, fromma Stiftelser samt Ecclesiastike och Civile Embetsman anslagen, böra undantagas de lägenheter, sorn al Capellaner och Klockare bebos, äfvensom den milda Stiftelser anslagne jord, hvilken icke uppgår till 1/16 mantal, samt alt sådan inom städernes områden varande Säteri-jord, som vid ellar efter städernes grundläggning blifvit af dem sjeIfve förvärfvad, ej må annorledes än till extra Båtsmanshåll indelas; i sammanhang hvarmed jemväl torde gillas och understödjas de förvaltande Verkens tillika gjorde och med Rikets Ständers å förra Riksdagen fattade beslut öfverensstämmande underdåniga hemställan, att den år 1811 tillkomne extra rotering af städernes jord, hvilken på de fleste ställen omfattat sådan stadsjord, som, tili sin natur oprivilegierad, varit och är af egenskap alt böra draga ordinarie rotering, och sålunda icke bort med extra rotering beläggas, skall till 'ali kraft och verkan upphöra, så att deraf något hinder för verkställigheten af ifrågavarande reglering icke må uppstå. Hvad slutligen angar de i ämnet väckte serskilde motioner, så anse Utskotten dem redan vara besvarade genom de beslut, Utskotten i ofvan. berörde måtto tillstyrkt; i följd hvaraf Statssamt Oeconomie■ Utskottens Betänkande kVlo 28. a3 något vidare Utlåtande, i anledning af samma motioner, icke lärer erfordras. Hvilket lill Rikets Högloflige Ständers egen pröfning vördsamt ofveilemnas. Åtskillige Ledamöters reservationer bifogas.. Stockholm den 1 Oclober 1834- Res er valionerr Äf Herr Limnelius: ”Stockholms Borgerskap, som ej ingått uti det år 1 'jgu tillbudiie Contract om vacanceafgiftens utgörande, underhåller på sin bekostnad 100 Båtsmän.
Riksdaler deraf ”årligen blifvit afsatta till understöd för all”männa företag i och för Åkeibrukets, Han”delns och Näringarnes befrämjande, öfverskot”tet till nästa Riksdag öfverlemnas till Kongl. ”Maj ts höga disposition, till förråders anskaffande för FÖrstärkningsManskapet, ni m. och ”hvarföre, på lika sätt som för Statens öfriga ”medel, af vederbörande bör redovisas.’’ Härutaf finnes, att Riksens Ständer funno sig föranlåtna, för att icke öka den åtagna Bevillningen, att till Konungen öfverlemna icke allenast besparingarna, så väl på HufvudTitlarna som IndragningsStaten, utan äfven öfverskotten på Statsinkomsterna, för att dermed besörja Arméens vapenöfning samt anskaffande af förnödenheter för FörstärkningsManska-, pet, V. Dm 19 Juni. pet , hvartill intet anslag var gjordt j dock detta endast till nästa Riksdag. Dä nu sedermera Rustoch Rothållare åtagit sig en förökad passevolanceafgift, så saknas icke mera medel till Arméens öfning, äfvensom BeväringsManskapet blifvit med gevär och beklädnad försedtj och som vi håfve all anledning att hoppas, elter den lyckliga föreningen med Norrige, att i långliga tider icke med krig varda hemsökta, så synes att, då nu det behof upphört, hvarför Riksens Ständer till Konungens disposition öfverlemnat så väl öfverskotten å Statsinkomsterna, som besparingarne, och det blott till nästa Riksdag, så böra nu dessa återgå till disposition af Ständerna, såsom förut, och det så mycket mera,som flera förökade anslag äro vid lenna Riksdag beviljade, samt Allmänheten ärhårdt tryckt af en stark bevillning. Grefve Mörner, /idolph Göran: Det har fägnat mig, att den värde Ledamoten , sorn nyss talade för Ridderskapet och Adeln, uppläst de handlingar, som bäst kunnat upplysa grunderna för ifrågavarande ämne och för Statsverkets hittills varande förvaltning.
Q Qvarnar, Husbehofs-, skattläggning derå, Remiss II: 439, L. o, E. U. Bet, VII: 273. Besl. IX: 247,253. 267. 269, Skrif. X; 193. frihet till anläggande deraf, Remiss II; 457.473. 497. L. o. E, U. Bet. VII: 277. Bet. VII: 629, Besl, IX: 62!. Skrif X; 209. Qveckfeldt, Hof-Råd, dess Arfvingars Kronofordran, Remiss II: 513. b. S. U. Bet. IV: 673. Bet. IV: r368. Skrif. X; 35i. Qviding, B. C., Stats-Sekreterare, Anmärkning mot honom, se S tats-Råds-Pro tok o 11, granskning deraf. R. Ransakning, se Brott. Regimente, Lif-, dess Dragonoch Husar - Corpser, 33 Register. E>t rcitie-Sqvadroners inrättande dervid, Remiss IR 512. b. S. U. Bet. IV; 1266. Adel sta ne-, indragning deraf, Remiss IJ: 493, S, U. Bet. IV: i5i. Besh IX: 85. 101, I06. 122. — Andra Gardes-, Kassern för det, Remiss IT; 512. b. S. U. Bet. IV: t2.i5. Ladugårdslands Kronobränncribyggnaders användande till Kassern, Remiss II: 534. S, U, Bet. IV: 1221. — Infanteri-, de Indelta, I.önföihöjning för Under-Oifisprare m. II. derstädes, Premiss II; 513. S, U. Bet. TV; 1058. — Skånska Karabinier-, Hästhemmansoch Fördels-räntorne dervid, S. U. Bet. IV: 901.
Herr Grefwen och Landt-Ma rskalk kn proponerade att förstaget till RiddarhusUlskottet mätte äterremitteras samt ätfbljas af be derwid gjorda anmärkningar, mcn förcstog att antalek af till wäljande Taxeringsmän för hwart Ständ nn mätte bestämmaS: säsom det syntes Herr Landt - Marskalken, wore twä för hwart Ständ lämpeligast. Grefwe körner, Astolf Loran: Dä Regerings»Formen tydligen säger, att hwart Ständ skall särskildt tillsätta sina Taxeringsmän, ser Zag ef annat än att TaxeringSmännen bbra blifwa lika mänga för hwart Ständ. Om wi nu bestämma antalet till twä och de andra Ständen besluta ett annat antal, blifwer denna sak alltför oformlig. Herr Grefwen och Land k-Marskalken, förnyade sitt förslag, att antalet mätte af Riddcrskapet och Adeln bestämmas till twä, eljest kunde TaxeringSmännen blifwa alltför mänga. Herr käklmren, Otto kreörrc, ansäg troligt, att när Riddcrskapet och Adeln för sin del dctermineradc antalet till twä, torde be andra Ständcn äfwen jämka sig derefter. Grefwe Irl örner, ^stolk Loran, medgaf att sädant wore att fbrwänta, hwarfbre han äfwen till det förestagna antalet kemnade sitt bifall. Herr Grefwen ochLandt-Marfkalken gjorde i enlighet härmed proposition, tilläggandes att Riddcrskapet och Adeln mätte inbjuda dandra Ständen alt ett lika antal för stg bestämma - Tredje Band. ^ 4222 Den 16 October. EMS. Härunder hade Friherre kleming äterkommit med Deputationen, samt aflade nu redogörelse för stn bestickning. Herr Oeflerttolpe, Lsr! ^uZuk: Jag finner i Regerings - Formens 96 § omtalad en Riksens Ständer Justitie Ombudsman.
Då man känner sjöns area, kan den vattenmängd bestämmas, som i flodår icke finner rum till afrinning, gen» om det nu varande utloppet, och man kan vidare bestämma vidden och skapnaden af det nya utlopp, som fordras, för att inom året, eller innan nästa flöde infaller, afföra Éesv. ock Ekon. Utik. Betänkandcn. 945 åen gifna vattenmassan. Dess största sedermera inträffande variation kan följaktligen ej blifva större än högst 5^ fot, hvilket likväl sällan bör inträffa. Om nu den nya öppningen i afseende på belägenheten är möjlig, och den, på rigtigs grunder anlaggd och tillskapad, icke förnärmar segelfarten, hvarken ofvanföre i sjön, eller nedanföre i elfven, så synes äfven möjligheten, att förekomma öfvcrsvämttingar, utan vådliga påföljder, vara gifven. 6:0 Då i sjöar, som nyttjas till segelfart, stor vigt ligger derå, att denna icke försvåras, blifver högst nödigt, att till dess djup och storlek bestämma det gamla utloppets Utvidgande eller ett nytts tilldaning. Detta kan icke heller vara någon svårighet underkastadt, då man gör öfversta tröskeln för det blifvande alfallet lika med den påräknade medelhöjden eller lägsta ytan, som för seglation är fullt tillräcklig. Så snart vattnet fallit till denna yta, kan det nya utloppet lika litet utöfva någon verkan på ytterligare sänkning, sorn om det aldrig tillvext, hvilket genom hydrauliska figurer och calculer är uti under sökningsinstruxnentet utförligen ådagalagdt. Skulla någon farhåga i detta hänseende återstå, så kunde man göra bottnen af det nya alfallet ännu en fot högre än medelhöjden. Och om ändå ytterligare, genom framtida erfarenhet, skulle utrönas, hvad likväl ej är pro - 944 Be sv. och Ekon. Utsk.
Dessa förslag föllo för styrkan af kärleken lill våra gamla institutioner; jag säger kärlek, ty äfven hos de mest ytterliga hos sjelfva radikalismen finner man ofta att den omedvetet ligger i månget hjerta. Slutligen har det genom det nu framlagda förslag lyckats de personer att göra sina röster hörda, hvilka, med bevarande af andan och grunden i vår Statsförfattning, dock ifra för en förbättring i dess former. Detta förslag är, oaktadt dess ganska ingripande egenskap, jag vågar påstå det, upgjordt i verkligt konservativ anda. Dfet ligger i sakernas natur, det ligger i tingens af försynen en gång stadgade ordning, att om an - c Ben 15 Februari f ni. dan af en god institution skall kunna bevaras, måste denna institution vara mäktig af en utveckling, den mäste vara lillgängling för förbättring i formerna. Vi hafva äfven hört sägas ifrån den liberala sidan af detta hus, att delta förslag innebär en utveckling af vår representation i en liberalare anda; så mycket bättre. Detta vore ett vackert drag i våra häfder. Man kunde då säga alt konservatismen hos oss vore sanni liberal och liberalismen sannt konservativ, ett föi hållande som skulle göra båda sidorna heder. De skulle då mötas, och det är endast på denna väg olika tänkande kunna vinna ett gemensamt mål, fäderneslandets bästa. Detta förslags .uphofsmän hafva icke sökt något annat, än hvad de kunna bestämdt påstå ligga inom möjlighetens gräns. De hafva icke väckt anspråk, som ej rättvisligen kunna tillfredsställas. De brister i vår författning, som förslaget vidrörer, äro af den natur alt deras tillvaro allmänt erkännes, hvarföre behofvet af de förbättringar man sökt mäste erkännas af hvar och en, af hvilken politisk tro eller lära som helst. Man skulle då kunna våga hoppas, att detta förslag ej ägde några motståndare, men detta är ej förhållandet. Den bästa sak måste bestå sina strider. Det gifves icke något varaktigt godt, som icke måste förvärfvas genom arbete, möda eller upoffringar. Allt det goda, man dem förutan någon gång kan tillvinna sig, förflyger såsom guldet i den lycklige spelarens hand. Här inträffar hvad ofta händer att ytterligheterna råkas.
Men 60 år hafva runnit öfver mig och öfver myran — och ännu väntar hon på forsta spaden — och jag sörjer de 60 skördarna af dessa många tunnland, hvilkas hopadderade värde ju bildar ett capital, vardt att saknas. — Med hvarje år man fördröjer ett som nyttigt och som möjligt erkändi företag, blir affären jemnt ett års afkastning mindre fördelaktig, — hvarjemte så ofta inträffar att vidriga conjuncturer mellankomma. Man vet hvad man förmår i år. Man vet ingenting om förmågan åt året. Frihamnsrätt, som Utsk. icke föreslagit, hafva många, som jemte mig ifra för SlitÖ, lifligen önskat. De hafva blifvit missförstådda, såsom bade de haft i tankan något likt Marstrands, under frihetstiden anlagda Porto Franco. Men för en sådan mening må de rättvisligen fritagas Sådant hade icke sports sedan Romulus och Remus an lade Rom. Desse bröder handlade conseqvent: de vbste hvartill de ämnade sin tiva befolkning; men att, till befrämjande af handel och credit, öppna ett asylum ål skälmar, var en ide', D * il 9 S c |) t e ni b c r f. m. a63 hvilken (otroligt om det ej vore factiskt) en gång i an* nars normalt organiserade hufvuden uppstått, men icke på 1800-talet får sin andra upplaga. Det som nu med Porto Franco menas, är den hamn, der sjöfarten ar fri för afgifter till fiscus; d. v. s. för lastpenningar (tonnage). Sålunda äges Porto Franco-rätt af Marseille och af flera andra Europeiska platser, hvilkas fräjd sannerligen ändå är så god som någon ofri hamns. Detta anförde jag blott till försvar åt dera, som förordat frihamns-rättigheten i Slitö. Jag vore visserligen icke deremot. Ju kraftigare understödet åt det man anlägger, ju rationellare; ty ju vissare och hastigare uppkomsten. Dock vill jag ej gå längre än Utsk. i sitt betänk., för hvilkets antagande jag röstar.
Summa 35,107: 70 Under revisionsåret hafva de vid egendomen Jordberga i Skåne befintliga krea - tur af Ayrshire-race blifvit förflyttade till Warpnäs i Wermland, hvarjemte ett nytt stamholländeri blifvit uppstäldt vid Drettinge i Småland af kreatur, inköpte från Gammalstorp i Westergöthland. Dessa förflyttningar hafva blifvit verkställda nära nog liktidigt. Kostnaden för djurens transport från Skåne till Wermland uppgår, enligt räkenskapen, till omkring 2,000 R:dr och för djuren från Westergöthland till Småland till omkring 110 R:dr Runt. Derest icke några serskilda, för Revisorerne okända skäl föranledt dessa förflyttningar på sätt som skett, föreställa sig Revisorerne, att god besparing i kostnaderna kunnat vinnas om djuren från Skåne förflyttats till Småland och ifrån Westergöthland till Wermland. Vid den af Rikets Ständers år 1859 församlade Revisorer afgifna berättelse finues fogad en bilaga, utvisande antalet tjurar och kor å alla stamholländerierna i riket, men till innevarande års Revisorer har en dylik förteckning ej blifvit allemnad; och då sannolikt är, att åtskilliga förändringar med stamholländerierna under hvarje år inträffat, hemställa Revisorerne, som för sin del anse det vara af intresse för Rikets Ständer att äfven i detta hänseende erhålla kännedom om stamholländeriernas ställning, det vederbörande må förständigas, att hädanefter låta en så beskaffad uppgift jemte en fullständig utredning om samtliga stamholländeriernas förvaltning, afkastning och tillstånd åtfölja den berättelse, som det bör åligga Stamholländeri-styrelsen att bifoga räkenskapen. I räkenskapen upptages ett till Sekreteraren hos Stamholländeri-styrelsen utgifvet belopp å 1,000 R:dr, utgörande ersättning för kostnaderna under en af bemädde Sekreterare företagen resa till England och Skottland för inköp af kreatur för Styrelsens räkning; men den för denna utgiftspost åberopade verifikationen N:o 35 finnes ej räkenskapen bilagd. § 2. § 3. Vid granskning af säkerhetshandlingarne befunnos dessa i god ordning. — 159 — § 4. Kongl.
Dessa fördelar skulle helt visst ej behöfva medföra de oerhörda uppoffringar, om hvilka man talat, derest man bibehölle endast vid de med större lärarekrafter försedda undervisningsanstalter båda lärdomslinierna, men deremot läte de öfriga blifva dels blott klassiska skolor, dels blott realskolor. De olägenheter, som häraf skulle följa, är jag förvissad skulle mångdubbelt ersättas af de vunna förmånerna. Genomträngd af den öfvertygelsen, att ett fullständigt särskiljande af de vid våra skolor bestående undervisningslinjer är det enda på en gång säkra och fördelaktiga medlet mot bristerna i vårt skolväsende, får jag vördsamt tillstyrka det ifråga v:de mom:tets återremitterande. Frih. Cederström, Rudolf: Ehuru min af den nyligen förhandlade frågan ang:de nordvestra stambanan och af andra vidlyftiga och vigtiga föremål för riksdagsarbetet hardt anlitade tid icke medgifvit mig att, medelst särskildt anförd reservation, åt detta ämne påkalla all den uppmärksamhet det förtjenar, totde det dock nu, vid ärendets föredragning inför R. o. Ad., tillåtas mig, som vid denna frågas handläggning inom Utskrt icke i allo kunde dela majoritetens åsigt, att derom yttra några ord. Den talare, som före mig haft ordet, har angripit samtliga de tre punkter, i hvilka Utskrts förslag sönderfaller. I motsats mot honom vill jag dock taga i försvar den l:sta punkten, uti hvilken föreslås, »att lärjunge vid öfversättningsprofven må få använda äfven grammatikaliska hjelpredor och vid det mathematiska profvet äfven egen samling af formler.» Jag hemställer nemi. till R. o. Ad., om icke Utsk:t haft fullt rätt i hvad det ang:de denna punkt anfört, eller att »enligt nu gällande stadganden får vid språkprofvet icke något annat hjelpmedel än lexikon, och vid det mathematiska intet annat än logarithmiska tabeller begagnas.
Af alla de uti Betänkandet och den upplästa taxan samt under öfverjäggningen gifna upplysningar i denna enkla fråga synes mig vara uppenbart, att icke något ytterligare kan tilläggas den påskrift af Expeditions-lösen, än det, som Utskottet föreslagit. jag ber den värda Ledamoten upplysa, hvilka andra utgifter han rnenar, och jag tviflar, att de äro af den beskaffenhet, att de kunna påtecknas ExpeditionenOm Deductionsafgiften har Friherre Boye upplyst förhållandet. Den 3 Juni. e. m. 75 Friherre Cederström: För min del inser jag Intet hinder, hvarför icke Deductions afgiften och äfvenså alla andra afgifter kunna tecknas å Domen, och yrkar i följe deraf återremiss af Utskottets Betänkande. Uppå härefter af Herr LandtMarskalken gjord proposition blef Utskottets Memorial återremitteradt. Å nyo föredrogs och bifölls LagUtskottets den 29:de Maj på bordet lagda Memorial, om yrkadt afskaffande af Kongl. Förordningen den 27 April 1810 om utmätning, och Förklaringen deröfver den 27 Juli 1311. Föredrogs å nyo StatsUtskottets den 29:de Maj på bordet lagda Betänkande, i anledning af Hans Excellence m. m. Herr Grefve Brahes Memorial, angående Bevillningen för Danne.' mora Bergslags Jerntillverkning. Friherre Mannerheim, Lars Augustq yttrade sig med StatsUtskottet instämma deruti, att 90. §. på detta ämne vore användbar, men höll tillika före, att Utskottet i sitt Betänkande borde dervid hafva stannat. Frågan vore om återfåendet af försutten tid; sådant vore ett mål hörande till laga rättegång; Riksens Ständer kunde ej föreskrifva, att etf till slut ageradt mål skulle åter upptagas. I anledning af denna sin anmärkning tillstyrkte Friherre Mannerheim återremiss af Betänkandet. ?6 Deri 3 Juni. e. m. Herr Drufva, Thure, erinrade, det Hans Excellence Hr Grefve
silfveroeh koppar-; * Målningar och ritningar, oinfattade eller infattade; 1 Naturalier, till vetenskapliga samlingar; Näfver ; * Oljekakor; Perlemor, oarbetad; 3 Perlor: äkta, oinfattade eller infattade; Pimps t en ; ° Plantor ; ° Platina, oarbetad eller arbetad; ° Pozzolana ; Russinstjelkar ; Sand; 44 ; Serpentinsten, oarbetad? ! Silfver} oarbetad t; bilke, rädt, ofärgadt; Skafgräs; Sköldpadd , oarbetad Smergel; * Spillning, affall och spån, ej specificerade Sten: ° corn valls-, * gjutstenar, samt mergel och skiffersten till stentryck q va mstenar, all annan, i införseltarifen ej specificerad, oarbetad eller i block * Stenkol, samt kokes eller afsvaflade stenkol; Säckarmed varor fyllda, såsom emballage; * Tester eller kratz; Tonkabönori Trippel; * Träd, friska, alla slag; Trädvaror: virke, oarbetadt, sågadt eller tillhugget: alm, ask, bok, björk, ek och andra ej specificerade sådana (rådslag, som växa inom landet; buxbom, ceder, ebenholtz och pockenholtz; furuoch grantimmer: otillhugget eller sågblockar; * Wagner och åkdon: resandes, synbart brukade, af dem sjelfve begagnade eller som blifvit ur riket bevisligen utföx-da. *5 II. Tarif för utförselstullen. Tullvärde. Banko. Qvantitet för tallberäkningen. Utförselstullen. Banko.
S. D. Vid föredragning af Stats-utskottets den 17 dennes på bordet lagda utlåtande Nio 202, i anledning af erhållna återremisser å Stats - Prot.- utdrag den 21 Juni 1868. 459 utskottets betänkande N:o 130, angående väckt motion om inlösen för statens räkning af framlidne kansli-rådet O. Sundets manuskript-samlingar eller beviljande af pension åt bans enka, ansåg Ridderskapet och Adeln Rikets Ständer böra, emot erhållande af ifrågavarande manuskript-samlingar, bevilja kansli-rådet Sundels enka en pension af 250 r:dr årligen ifrån nya stats-regleringens början. S. D. Föredrogos och lades till handlingarna Stats-utskottets den 17 dennes på bordet lagda memorial: N:o 203, i anledning af erhållen återremiss å en punkt af utlå tandet N:o 161; och N:o 204, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 164. S. D. Föredrogos och biföllos Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens nedan nämnde, den 17 dennes på bordet lagda, utlåtanden: N:o 21, i anledning af Kongl.