Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Statsreglerings-pcrioden behöfver befara att någon stor brist derpå upstår; men i alla fall, dermed må vara huru som helst, så är det med denna såsom med alla andra slags brister, att Riksg:s-kontt skall dem fylla, och med hänseende till den åsigt hvarmed jag började mitt anförande, nemi. att man bör tillse att dessa värde-bestämmelser komma så nära sanningen som möjligt, och då jag anser att 6 R:dr 32 sk. b-.ko är åtminstone betydligt närmare sanningen i detta fall, än Den 23 Mars e. ni. 471 6 R:dr, så kan jag icke annat än tillstyrka bifall till hvad Utsk. i denna del föreslagit. Hr von Hartmansdorff, Äng.: Jag erkänner riktigheten af den sats som de tvenne sista värde talarne yrkat, nemi. att man bör söka vid stats-inkomsternas likasom vid stats-utgifternas beräkning komma sanningen så nära som möjligt. I sådant hänseende må det vara riktigt att uptaga spanmålen till 6 R:dr 32 sk. b:ko, såsom StatsUtsk. föreslagit. Men när jag betraktar de serskilda omständigheter som förekomma deremot: så tror jag mig böra vidhålla den mening, hvilken Frih. Palmstjerna och Hr von Troil yttrat. Man hvarken kan eller bör för de tre kommande åren beräkna några serdeles öfverskott på tullen. Det är möjligt att sådana kunna upkomma, men om de krigiska förhållanden, hvilka vi nu hafva att befara, skulle vara under detta och flera år, så kan man icke påräkna att handeln skall blifva så liflig som hittills, icke heller att tullen skall gifva lika stort öfverskott, som tillförene. Det är ock lill befarandes att när åtskilliga ordinarie inkomster blifvit så mycket nedsatta, som nu skett, så nödgas man beräkna Statens extra ordinarie inkomster högre, om man skall vara säker att de motsvara de utgifter man bör betäcka. Jag tror således alt man måste från beräkningen utesluta tull-inkomsternas öfverskott. Betraktar man blott de ordinarie Stats-inkomsterna, så bör man afse att å den ena sidan kunna inkomsterna icke bestämdt beräknas, derföre alt somliga ' O o understundom gifva mindre än man antagit.
Den siste värde talaren tyckes göra skillnad emellan tvenne afgifter, som af Utsk. blifvit i en § sammanförda, nemi. de som finnas i nu gällande författnings 5 och 10 §§, och anser, att alla consuler borde draga den ena afgiften, som förut utgått under namn af cancelli-gebiihr. För min del kan jag icke anse annat, än alt hvarje afgift, pålagd Norrska undersåter af Svenska aucloritcter, är orättvis, och således kan jag icke tro, att afgiften blir mera rättvis, om han utgår såsom cancelli-gebiihr, än om han utgår såsom eli.sigill. Jag kan der före icke annat än understödja Hr von Hartraansdorffs motion; dock icke med Hr von Hartmansdorffs sednare amendement, att de consuler, som icke äro Norrmän, skola betala diplomerna på sätt Utsk. föreslår, hvaremot man för Norrmännen skall anhålla om en särskild reglering af dessa afgifter. Som våra consuler nu äro dels Svenskar, dels Norrmän, dels af andra nationer, så åsyftar Hr von Hartmansdorffs motion, att de som icke äro Norrmän, d. v. s. Svenskar jemte andra länders undersåter, skola betala till Svenska statsverket, hvaremot Norrmännen skola betala till det Norrska. Jag torde få fästa Hr von Hartmansdorffs uppmärksamhet, i fall han täckes skänka någon sådan åt en så föga betydande talare som jag, derpå, att det finnes en lika stor oformlighet derutinnan att personer, som hvarken äro Svenskar eller Norrmän, skola betala sina afgifter till Svenska statscassan, då de likväl lönas af Svenska och Norrska cassorna gemensamt, som att Norrmännen skola göra det då de äfven lönas af begge rikenas cassör. Jag skulle således tro, att Hr von Hartmansdorffs amendement icke uppfyller ändamålet, och då Hr von Hartmansdorff tycktes vilja öfvergifva sin första motion, så anhåller jag att få upptaga densamma oförändrad. Hr Printzenskjöld:
Deputerades berättelse, rörande Krigs-Redogörelsen och Revisions-Werket; fann Bonde-Ståndet för godt, att läka förblifwa. Ut sugrsLx krotocollo, LrinkmÄN. ttt - Den n Augustt. 256! Utdrag af protossllet, hållet hos Hederwärda Öonde Ständet, wid Urtima Riks» dagen i Orebro den n 2lug. 1812. S. D^iil Allmänna Beswärsoch EconomieUtssottets förleden gårdag pa bordet lagde, nu ytterligare föredragne Betänkande, angående Bränwinsbränningen ifrån den r nästkommande October, fann Bonde-Standct sig sa mvcket mindre böra lamna bifall, som, utom det, eftersöker erfarenhet, arswäxten pa de fleste orter wisar sig ymnog, och det för Landtmannen till flere HuShallsbehof ar af wigt, att Mellden fa anwända flöfäd och jordfrukter, bade till ett nödigt förråd af Bränwin och glödning af slaktkreatur, Kongl. Maj:t, at hwars Nådiga bedömande, inskränkning i en sadan tillwerkning är öfwerlaten, jemnwal nogsamt lärer, efter erhållande inhämska och politissa underrättelser, i Nader gröfwa nödwändigheten af en sadan anstallt, utan att Riksens Ständer i förtid behöswa derom göra underdånig framställning. Ut su-xrs. klx krotocollo 6. Lrinkman. Utdrag af protokollet, hällit hos Hederwärda Bonde Ständet, wid Urtima Riks» dagen i Örebro den n 2lug. 1812. S. D. 8öredrogos ater och biföllos BewillningsUtskottetS nästledne gårdag pa bordet lagde Betänkande»: Bihang. N:o lär. vs. 2;6» Den ri Augusti. no. Om sältet till erhållande af Statistiska upplysningar om Landet, genom Bewillnings, Uppbörden, och -w. Angående Post,Taxan. Ot supra. Lx krotocolls. 6. Lii rikman.
Konungen torde vara belåten att hafva derigenom sluppit en emot honom hatfull undersåte; alt man bordp ihogkomina, .att, om yttrandet tillika innefattade uppmaning till uppror och myteri, eller om någon förrädisk stämpling emot Riket, Konungen eller Stats-förjfattningen deruti innefattades, så sorterade brottet under helt andra lagställen än det ifrågavarande, såsom under 4 och 5 Capilfen MissgerningsBalken, i hvilket fall den brottslige kunde, utan inhemtande af Konungens befallning, lagforas och således äfven, på bestämda anledningar, häktas; att deremot tillåtelsen af en persons inkastande i ett nesligt fängelse, för ett förment brott, hvarom tilläfventyrs, i följd af Konungens ordres, hvarken laga ransakning komme att hållas, eller dom att utfördas, vore rättsstridig och möjligen ledande till de vådligaste missbruk; och att, då, hvad ett genom tryckpressen kringspridt lasteligt yttrande mot Konungen angår, icke blott en af Konugens constilutionela Rådgifvare, nemligen Herr HofCancelteren, skulle hafva anmält skriften till åtal, utan ock Juryn hafva pröfvat anklagelsen och förklarat skriften skyldig, innan Domaren lagligen lunde inmana författaren i häkte, det visserligen icke syntes vara skäl att, i andra likartade injuriemål, påskynda häktandet eller förfara strängare med en, som muntligen, oftast af förhastande, fällt ett lasteligt yttrande, än med den, som med berådt mod nedskrifvit och låtit trycka detsamma. Hvad sålunda blifvit anfördt har Utskottet tagit i öfvervägande, men finner icke skäl att biträda motionen. Enligt ej mindre Strafflagens allmänna grunder, än äfven de uttryckliga stadganden, sorn i 1 Cap. 2 §. Straff-Balken, med flere hithörande Författningar, igenfinnas, skall den genast häktas, som ertappas å uppenbar missgerning, af sådan beskaffenhet, ”att saken går å lif eller kropp, då man Lag-Utskottets Eeiånkandee IV, o 178. 3 ej med penningar böta må.”
Till följd af den Komitén i nåder meddelade föreskrift att, innan Infordrade dess utlåtande och förslag afgåfves, införskaffa upplysningar i ämnet fran de olika länens i frågan intresserade medlemmar, har Komitén anmodat ' Jen 1 Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i samtlige länen att låta höra de skjutsskyldige för inhemtande af så väl de upplysningar, hvilka de till Komiténs behandling öfverlemnade frågor kunde anses föranleda, som ock yttranden, på hvad sätt och i hvad män af de skjutsningsskyldige kunde päräkuas bidrag till ersättande af den kostnad, Staten kunde få vidkännas, derest skjutsningsbesvär komme att från jordbruket och de skjutsningsskyldige skiljas och af Staten öfvertagas; hvarjemte åtskillige för ärendets utredning bchöfliga upplysningar, på anmodan af Komitén, blifvit af så väl Läns-Styrelserna som Öfverståthållare-Embetet meddelade; Och får Komitén här nedan redogöra för de yttranden, som de skjutsningsskyldige afgifvit, hvarvid till en början upptagas resultaten af de öfverläggningar, hvilka vid de skjutsningsskyldiges ä landet sammankomster egt rum; varande dessa sammankomster hällne merändels fögderivis, men jemväl för mindre delar af fögdcriernc, såsom särskilda härader, socknar, eller länsmansdistrikt eller ock särskilda skjutslag. Beträffande härvid först gästgifveri-, hålloch resérv-skjutsningsbei)c skjutssväret, så hafva de skjutsningsskyldige i sexton län, nemligen: Norrbottens, ningsskgldiWesterbottens, Westernorrlands, Jemtlands, Gefleborgs, Kopparbergs, Wermlands, Orebro, Upsala, Stockholms, Södermanlands, Östergöthlands, gästgifveri-, Skaraborgs, Christianstads, Malmöhus och Gottlands, allmänt uttalat denh&ll~ ovh re~ önskan, att detta skjutsningsbesvär mätte skiljas från jordbruket och öfvernllgs^esvätagas af Staten.
Föreihgeiis mönster och modeller Iiafm iifveii i Ar fiiiinits hos fräken Josephine Ohlsson~ Hlasieliolinstorg 14, Stoekliolni. Styrelsen har under det g h g i i a hret haft följande sanimansättning: A. Af Fredrika-Bremer-Eijrl~iinilet valda: Ordinarie medlemmar: F rii ATr.r ?lz9z a Beri cIrimoi ?. » D C ' cr~o7n Bok7~~7. Jfcwia l3071 ' 9 l e m Per: Fr ii A nz67ie C.bc7emr7i iö7t7. Som ordförande h a r fungerat frn Gurli Liiider, soin sknttnliistm-e frii Maria Bolin och soiii p r o t o k o l l s t: fisii 13lbii Gyllancler. A11 korrespoiidens liar oml) esörjtn af fröken E l s a Gylden. Revisionsberzittelse Uii.clertecl&lt;iincle, af Dralctreforniföreningeii i i t s d d a revisorer, fib 11.armed efter företagen gxaiislining. af iiilierislia~~eriia från den 1: sta jan.uari 1893 till och med Ben 31.: stsl december sam1n.a &amp; r afgifvs följ nide revisioiis73eriittelsc: &amp; 4.f böckerna framgAr, a t t följ ande lionti under året lammt via s t: Medlemsafgifters koiito :: kroiior 177: - Frivil1.ig.a g %fvors ko11 to 8: 23 Mönsters Boiito .. » 32: 68 .Iiitresse konto ... D. 3.6: 25 S~imnia kroiior 234: 1.8 Följ aiicle konti förl~ist: Modellers koiito .. lironor.
99 tu'f 111 ii i 11 g e vä t ålongl. 93iaj:t för SRifetö ©tanber framlagt förflag röranbe fåban reglering, bmilfet Oiifetö ©tanber i be flefta betar antagit, tjär un» ber ben 11 September 1863 nåbig Äungörelfe utgått angåenbe ffattc» förfäljning af ifrågamaranbe tjernman. £>fmer fprefteftånbetö mib fiftlibna riföbag afgifna förflag tilt en att» män penfionöinrättning för ccflefiaftife embete» ecb tjenftemäné enior ecb barn bettea famttiga Consistoria Ecclesiastica o cl) tDircftionen för ©tod» bolmö ftabä itnbermiöningsmert erhållit befattning att uttömma meb un» berbåniga pttranben, feban meberböranbe fått titlfätte att i frågan fig utlåta. (Sfter bet Chefen för ©tatiftifta (Scntralbprån infommit meb imber» bånigt förflag, bwaröfloer famttiga Consistoria Ecclesiastica ocb bet leib fiftlibna riföbag förfamtabe fprefteftånbet afgifmit uttåtanben, bär Jlongt. 9Jtaj:t ben 20 Sanuari 1865 utfärbat
"Vid alla de tillfällen, då Rättegångar, i "anledning af denna Förordning, till Öfver-Rätt "fullföljas, eller dess pröfning underställes, gälfe för öfrigt, i frågor om prestanda rn. in. , "hvad som i afseende på så väl brottsom be"svärsmål är föreskrifvet i allmänna Lagen och "serskilda derom utkomna Författningar.” Skulle detta tillägg vinna bifall, torde 82, 83 , 84» 85, 86, 87, 88 och go §. §. ^af nu gällande Seglations-Ordning alldeles utgå, och gg blifva den 80, vid hvilken redaction den der af misstag införda 5 af 2 Cap. Rättegångs-llalken bör ändras till 6 §. af samma Cap. och Ralk; bifogande Utskotten en härvid afrifven Reservation, Stockholm den 9 September 1829. Reservation af Herr Friherre, Cederström, jf.: "Att orden: "lofgifvet och tullbart” framför ordet godt i Redaetiouen af 22 §. af nu gällande Seglatious-Qrdning uteslutas, anser jag så mycket me - Hevilla.- Lago Oec. Ulslt. Bet. N:o iS. g ra olämpligt, som, i min tanka, en ny bana härigenom är öpnad till införande af förbudna varor i Riket”. ”Emot den 42 §:s antagande synes mig möta, att oloflig lossning ur Fartyg, sorn är ställdt under tullbevakning, icke kan ega rum utan connivence meri tullbetjeningen, eller inbrott i däckadt fartyg; ty pä öppna fartyg, eller der däckslast icke är lossad, skall bevakningen städse vara om bord; och pä däckade Fartyg, sedan däckslasten är lossad, läsas luckor och tillgängar till lasten hvarje afton, sedan lossningen upphört. I förra fallc-t synes mig Tullbetjenten jemte Skepparen böra vara älagd ansvar; i senare fället, eller om inbrott föröfvas, ar straffet, 25
Den 21 December. S. D. Remitterades till I Stats-utskottet: l:o Pehr Sahlström från Stockholms län, och Anders Pehrsson från Örebro län motioner, om skattjemkningen; 2:o Anders Johan Sundstedts från Jönköpings län motion, om inrättandet af post-kontor vid Wringtstads Gästgifvaregård i nämnde län; 3:o Tobias Linds och Hans Hanssons från Götheborgs och Bohuslän motioner, om indragning af indelda arméen; 4:o Magnus Månssons från Östergöthlands län motion, om grundskatternas upphörande; 5:o Jöns Jönssojis, Jöns Månssons och Sone Pehrssos från Skåne Gustaf Bernhard Appelqvists, Arnold Svensson j Ola Pehrsson, och Erik Aläf/ssons från Blekinge, samt Jonas Petterssons och Jonas Petter Danielsons från Calmare län motioner om nedsättning i nu stadgade afgift, som vid köp af fast egendom till Wadstena krigsmanshus och amiralitets-krigsmans-kassorna erläggas, jemte hvad dervid blifvit mundtligen yttadt; Till Lag-utskottet’. l:o förre talmannen Anders wlrageftmgs-rallernes upphörande samt hvad dervid blifvit mundtligen 60 Prot.-utdrag den 22 December 4847. 2:o Andreas Bengtssons från Jönköpings län motion, om införande af deportations-straff, samt hvad dervid är ,vordet mundtligen yttradt; Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: Doktor Säves i Hög v. Preste-ständet väckte och Bonde-ständet communicerade motion, om förnyande af Rikets Ständers vid förra riksdagen gjorda underdåniga anhållan, om dels förlängning af tiden för folkskolornes ordnande, och dels förändring i 1 § 1 mom. af den nådiga stadgan om folkundervisningen, jemte i anledning deraf muntligen afgifne yttrande. S. D. Lades till handlingarne'. Eocpeditions-utskottets memorial N:o 5, i anledning af erhållen anmodan om införande i riksdags-beslutet af Kongl. Majrts nådiga skrifvelse angående åtskilliga föreslagna lagförändringar. Den 22 Dec ernber.
M:t på ofvan uppräknade Län, efter Landshöfdingarnes Förslag, fördelas, till de för samma Län af Utskottet föreslagne belopp, samt med nödigt tillskott, der sådant kan finnas erforderligt, af de öfverblefne 660 R:dr. g) Angående Fjerdingsmännen och deras aflöning får Utskottet upplysa: att KammarCollegium och SlatsContoiret väl ansett desamme icke kunna umbäras, utan hädanefter böra, såsom hi t ti Is, utses bland allmogen, för att KronoBetjeningen tillhandagå vid Utmätningsförrättningar, Kronosk jutser m. fl. åtgärder; men sedan Fjerdingsmännens befattning med Fångars bevakning och forsling till stor del upphört, genom den år 1820 vidtagne förnyade Fångförings-im ältningen, samt i följd 124 Stats-Utskottets af Länsmännens blifvande bättre aflöning, Fjerdingsmännen borde mindre än förr besväras med sådane göromål hvarföre ingen ersättning åtnjutes, och Fjerdingsmansbestyret dessutom syntes böra betraktas såsom ett jorden åtföljande åliggande, hvilket lämpligen kan inom Socknarne å hemmans innehafvarne fördelas, på viss korrt tid, såsom i, högst 2 år, derest ej annorlunda kan öfverenskommas, samt befattningen sålunda, i likhet med Nämndemännens, egentligen utgöra ett förtroende och deltagande i' allm. ärender som närmast röra jordbrukshandteringen och lända till ordning och Laglydnad; så hafva KammarCollegium och StatsContoret ansett Fjerdingsmänslönerne, såsom med få undantag icke medförande någon för hvardera af desse personer båtande vedergällning, höra, i stället att tillökas, upphöra och till Staten indragas, men att den dem hittils bestådde frihet från inqvartering och Kronoskjuts, utgörande för högst 5 mantal af det hemman de bebo och bruka, skulle fortfarande få åtnjutas. Nu varande aflöningen för Fjerdingsmännen utgör sammanlagdt 8607: 21. 2.
Utskotten fä alltså tillstyrka, . _ o att om förmälda framställning rj må lif allas. 8 §. af Olaus Ericsson: att, lill förekommande af ytterligare utbrytning utaf egolott, sedan alla förberedande älgärderne vid ski (te bli 1 v i t vidtagne, ett stadgande al nöjande lydelse måtte berörda § tilläggas: »Dock må, sedan delningsgrunden blifvit bestämd, egornas gradering skett, samt skiftet tillagdt är, ingen utbrytning a! egolott vidare hindra skiftes-lörrättningens af slutande. » '
Hon kommer väl igen, tänker jag. vändningar, gå nu bara! kanske, tvingar mig att valsa uppför hela alléen; nej, jag sitter qvar jag... NOTARIEN. Nej tack, då gör hon som i morgse FASÂN (för sig). Hur ska jag bli af med honom? FEMTONDE SCENEN. AURORE (ifrån venster). DE FÖRRE. AURORE. Herr Kammarjunkare, jag är färdig. NOTARIEN. Hvart skall kusin ta vägen? rådda! AURORE (förskräckt). Ludde! min Gud, vi äro förFASÂN (sakta till Aurore). Var utan all fruktan han NOTARIEN. Hör på kusin, mamma sa... ILLUSTRERAD FAMILJ - JOURNAL. De två följande dagarne var vår eljest så älskvärde och godmodige Arminius barsk och mörk och mycket omedgörlig, och han blef icke riktigt sig sjelf igen, förr än vi ett par dagar derefter togo afsked med våra franska reskamrater. Vi kommo nu ned i den dal, som genomströmmas af den från Tinnsjön löpande Tinnelfven, hvilken här bildar en forsande ström, svängde förbi Gransherreds kyrka och prestgård, som ligga utmärkt vackert på en höjd, och kommo ändtligen bortåt klockan 5 eftermiddagen till Tinoset, hvita af dam och uppgifna af törst och hetta. (Forts.) Jo, jag tyckte bestämdt att du skrattade. * * * Ja så. Vet du jag blir alldeles ensam hemma i qväll. De andra skola på bal. * * * Herre Gud, du må väl veta att inte jag har någon klädning att komma på bal med! * * * Jo, Ida skall med. Och notarien! Du kan tro att han slår vådligt för henne. * * * Jo nog är hon förtjust i honom, det slår aldrig fel. Och farbror har grälat alldeles rysligt på henne. Det hörde jag sjelf, för dörren var inte riktigt stängd. Han sade att hennes fästman är den bästa menniska i verlden, och att det är både synd och skam som hon bär sig åt emot honom.
Del våsendlligasle och inom detta rum otvifvelaktigt mest verkande, sorn blifvit anmärkt emot Utsk:s förslag, angår den 12 § 1 morn., hvarest, så vidt jag kan förstå, Const.Utsk. uttryckt att R. o. Ad:s sjelfskrifvenhet skall uphöra. Långt ifrån alt förneka den vigt, man velat gifva sjelfskrifvenheten, erkänner jag den fullkomligt, men 2:ne skäl finnas, hvilka föranleda mig alt afsäga mig den. Först och främst har It. o. Ad. redan vid 1840 ars riksdag förklarat sig beredd alt göra denna eftergift. Del må visserligen vara eo sanning, att vi icke äro juridiskt bundne af de beslut, It. o. Ad. vid en föreg:de riksdag fattat, men i denna fråga var det något mera än eli beslut. Det var åtminstone inom oss, som fattade det, eli ord, ett löfte, som vi gåfvo MedSlånden och Svenska folket, utan att jag vill klandra dem, som hysa en olika öfvertygelse. Det andra skälet för min afsägelse af sjelfskrifvenheten är rent praktiskt nemi. att jag anser den såsom ett vilkor för åstadkommandet af de. förbättringar, som med Utsk:s förslag åsyftas, icke som skulle det vara omöjligt, att i detta förslag införa eli sjelfskrifvet element, ty sådant låter sig väl både tänkas och göras, såsom föregtde talare visat, men derföre alt R. o. Ad. icke tillkommer ali i denna fråga ensamt besluta. Den måste äfven vinna de öfrige Ståndens bifall, och min öfvertygelse är, ali af MedSlånden aldrig kan väntas bifall till ett förslag, hvari sjelfskrifvenheten är bibehållen. Då således jag anser att betydliga fördelar vinnas genom Ulsk;s förslag, tror jag all de, somäto att hämta af sjelfskrifvenhetens bibehållande, böra eftergifvas.
Majit i underdånighet framlägga en efter förändrade omständigheter lämpad ny Aflönings-stat för nämnde korps, vid hvars uppgörande jag utgått frän den grundsats, att en hvar löntagare borde af lönen, i de lägsta graderna åtminstone för sin person, och i de högre älven för familj, kunna hafva en tarflig utkomst, derifrån jag dock trott, hvad Premieroch Sekund-Löjtnants-graderna angår, en afvikelse lämpligen kunna ske, med hänseende dertill, att af desse Officerare de förre oftare äro kommenderade och de sednare under större delen af sin tjenstetid inom graden höra vara stadde på öfnings-expedilioner, så framt de skola blifva för sjökrigsljenslen duglige, och under tiden i uppburna traktamenten njuta en eljest behöflig lönefyllnad.
Bih. till B. St. Reservationer: Emot 7:de punkten, morn. a. och b. (angående löneförbättringar vid indelta arméen), af Riksdagsfullmägtigen Q. Bjerkander från Skaraborgs län: a) “Ehuru min inom Utskottet uttalade åsigt, att man vid innevarande riksdag borde bespara Staten denna utgift å 100,000 Riksdaler till löneförhöjning för indelta arméens befäl, icke kunnat tillvinna sig understöd, anser jag mig likväl böra fortfarande vidhålla denna mening, emedan jag tror att den har goda skäl för sig. Det var nemligen redan vid 1856 års riksdag som detta anslag första gången beviljades, och det skedde då med den af Ständerna uttalade åsigt, att de stora tillgångar af indelta räntor, kronotionde, boställen och kontanta anslag arméen redan egde, borde vara tillräckliga till den nödig ansedda löneförbättringen, utan ytterligare bidrag från Statens sida. Icke destomindre framställdes samma anspråk vid 1859 års riksdag, då det helt beskedligt bifölls utan ytterligare påminnelse. Vid 1862 års riksdag återkom frågan för tredje gången; anslaget beviljades äfven då, men med förnyade påminnelser derom att utredning måtte ske af redan befintliga tillgångar inom regementena, på det att' ytterligare anslag från Statens sida måtte kunna undvikas, och vid innevarande riksdag framkom frågan för fjerde gången, enär någon fullständig utredning ännu icke hunnit verkställas.
Klara hade önskat ett samtal med Steinerz för att få slut på den pinande känslan, af att han glidit ifrån henne, och att hon stod ensam på det sluttande plan, hon beträdt, när hon, trött af det enformiga sitt husliga lif, lockade till sig den unge skånske bruksegaren, som under en del af vintern uppehållit sig i hufvudsta.den. Sjelf hade hon under denna frivola lek med elden gripits af denna våldsamma lidelse, som mogna qvinnor stundom fatta för yngre män, och hela hennes varelse greps af ett vanvettigt begär att blifva skild från sin man för att kunna tillhöra Steinerz. Hur hade icke både hon och han i deras blinda rus längtat efter sommaren för att obemärkt kunna sammanträffa i denna aflägsna undangömda vrå, der ingen själ kände dem eller gissade deras hemlighet! Och nu, innan rosorna vissnat i fiskelägets små trädgårdar, hade lidelsens rosor röda börjat visa det skarpa törne, på hvilket de utvecklat sina giftiga kalkar Kalfkycklingar. På en stor kalfstek skares ur tjocka låret skifvor, knapt en half tum tjocka och så stora som till biffstek. Dessa klappas helt litet med en klubba, men de få ej gå sönder; färsk grön persilja plockas fri från stjelkar och blandas med smör lika som till kyckling, och deraf lägges litet på hvarje bultad köttskifva, hvarefter den rullas ihop omkring persiljan, och hvarje rulle sammanfästes med en fin korfsticka. Då alla kalfkycklingarna äro färdiga, fräses tillräckligt med smör i en stekgryta, deri läggas de att brynas väl rundt omkring, och sedan slås derpå litet kalfbuljong, hvarmed de få koka, tills köttet kännes mört. Då läggas de på fat, och korfstickorna urtagas, sås: n afredes med helt litet mjöl och något grädde samt, om den är för ljus, äfven litet soja och serveras till kalfkycklingarna eller hälles under dem på fatet. Fanny — g. Soppa. \ stop söt grädde, § stop söt mjölk, | qvarter dricka eller öl, som ej är för bäskt, samt 4 äggulor; detta vispas kallt, att det blir som skum, samt uppkokas under idel vispning.