Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då jag åter slog upp mina ögon, stod Friherrinnan med sina uppfriskande eau de lyser framfor mig, med hvilkas tillhjelp hon nu huldt bemödade sig att återkalla mig till krafter. Efter förtärandet af ett glas friskt vatten, lyckades det mig äfven, att åter uppnå mitt rum, der Friherrinnan nu räckte mig en liten af S. skrifven billet; han hade vid sin återfärd, hvilken skedt något sednare än han förmodadt tagit en alldeles origtig ginväg, hvilken i stället att närma den med trakten fullkomligt okände till stället, tvärtom så långt derifrån aflägsnat honom så han samma dag omöjligt mera uppå sin ostyriga gångare kunnat begifva sig hem. För att dock undvika all slags vid hemmet möjligtvis inträffande oro, afsände han nu budet, hvilken med den i näsduken väl invecklade billetten, skulle förklara hans oförmodade uteblifvande. Jag hade knappt genomögnat lappen, förrän jag utbrast i den häftigaste gråt, hvarunder Friherrinnan ännu förnyade sin godhet, medelst besmörjelser af oljor etc., samt instämde sluteligen fullkomligt i, huru äfven hon, om hon så oformodadt först blifvit näsduken varse, deraf skulle erfarit samma förskräckelse, som jag. Följande morgon kände jag mig så matt, så jag icke förmådde höja mitt hufvud ifrån dynan, en stark feber arbetade genom hela min kropp, hvilken tvang mig att hela dagen behålla sängen. Mot klockan nio hörde jag Herr S s frustande häst tillkännagifva sin herres hemkomst, äfvensom honom sjelf i ögnablicket derpå inträda till Friherrinnan. Febern rasade med förnyad kraft i mina ådror, hjertat slog, så det kunde höras; nu öppnades Friherrinnans kammardörr, och hon sjelf inträdde till min säng. "Får Ferdinand göra dig sin morgonhälsning min Thilda", yttrade Friherrinnan. Jag ville svara, men förmådde ej, pulsarne slogo så starkt och krampaktigt, så jag tyckte mig nästan vilja qväfvas, jag grep endast tag i Friherrinnans hand, under det jag kände tårarne framtränga i mina ögon. "Min Gud!
» 1831—35 d:o » 6,670. » 1836—40 d:o » 23,457. Till 33 Till betydligare införselsartiklar böra äfven räknas oberedda Hudar och Tran, hvarmed förhållandet synes vara enahanda, som nied förut anförda råämnen af utländskt ursprung, hvilka till förädling eller vidare beredning här införts. Oberedda Hudar och Tran. Skinn. S Kannor. Å ren 1827—30 infördes i medeltal 192,565 36,999 » 1831—35 d:o d:o 429,033 58,943 » 1836—40 d:o d:o 352,533 58,044 » 1841—45 d:o d:o 1,227,931 62,754 År 1846 d:o d:o 1,449,726 96,284 Öfriga varor, som varit föremål för införsel under den tid, som denna berättelse omfattar, änskönt, sammantagne, af icke ringa tyngd å handelsvågen, hafva dock hvar för sig, jemförelsevis varit af mindre betydenhet. Egentlig transitorörelse har härstädes fortfarande varit ganska inskränkt, så att nederlags-inrättningen varit att betrakta föga annorlunda, än som en kredit-upplags-anstalt. Hvad Sjöfållen imellan Götheborg och utländska hamnar angår, så har äfven den vunnit betydlig utsträckning, — en påtaglig följd af varuvexlingens ökade omfång. Följande tabeller, upptagande inkomna fartygs antal och lästetal under åren 1836 och 1846, kunna bilda ett omdöme om denna sjöfartens förkofran, som synnerligast måste vara tillfredsställande med afseende å den jemförelsevis mera ökade andel deruti, som Svenska handelsflottan vunnit. Berättelse öfver Götheborgs och Bohus Län för åren 1842—1846. 5 34 Antal. Lästetal. Vid Götheborgs Tullkammare inklarerades från utrikes orter.
Om de förhållanden, som tillfälligt, eller för inskränktare tid, verka till förändring i utsigterna för allmän bergning, såsom: årsväxtens beskaffenhet, konjunkturen för hvarjehanda produkters afsättning samt häraf beroende näringstillfälle för arbetare af hvarje yrke, skall LänsNämnden sorgfälligt göra sig underrättad; och om förlägenhet synes vara att befara, skall Nämnden tidigt vara betänkt, att om utvägar för dess afhjelpande göra framställning och förslag efter omständigheternas föranledande. Förekomma hos HäradsNämnd anledn. till anmärkn. emot bandhafvandet och vården om folkbildningen, sundhetstillståndet, sedligheten, fattigförsörjningen, lösdrifveriet m. m. inom någon församling, gore Nämnden framställning derom hos SockenNämnden. Följer ej rättelse derå, och har anmärknm afseende å åsidosättande eller öfverträdande af i lag stadgade föreskrifter, anmäle HäradsNämnden förhållandet hos vederbörlig myndighet för laglig behandling. 13 gm. Söker HäradsNämnd biträde af LänsNämd i ärenden, som fordra andra myndigheters handläggning, skall sådant ärende af LänsNämnden anmälas, och åtföljas af LänsNämndens utlåtande, om ärendets beskaffenhet dertill föranleder. Und:ga framställningar hos K. M., om ändring i gällande författningar eller reghten, må endast genom LänsNämnd sökas. 14 gm. SockenNämnderna skola till HäradsNämnden insända, för hvarje år, summariska upgifter på kostnader för folkskola och fattigförsörj - Den 12 November. 173 ning samt andra, socknarnes gemensamma inrättningar, jemte upgift å antalet barn, som begagnat skolan, och fattighjon, som erhållit understöd. Dessa upgifter åtföljas af allmänna reflexioner öfver skolans och fattigvårdens ställningar och förhållanden. 15 §:n. För de medel, som åt HäradsNämnd anförtros, aflemnas redovisning för hvarje år vid den ordinarie sammankomsten. Räkenskapsåret beräknas från ordinarie till ordinarie sammanträden. 16 §:n. HäradsNämnd har, i den mån det på Nämnden må kunna bero, att iakttaga hvad gällande författningar bjuda om tjenstoch försvarslösa personer samt lösdrifveri. 17 §:n.
Staten har Den 5 Februari. 311 anslagit medel till vida mindre ömmande ändamål, och jag ser då icke, hvarföre man skulle afslå K. M:s nåd. propos. Att de Skånska socknarna hafva full rätt alt återfå dessa medel, är åtminstone för mig klart och jag tror att R. St. vid detta, liksom vid många andra tillfällen, böra skipa rättvisan så, att alla njuta lika rätt. Man har visserligen inom Utsk. sagt, att en del af de Skånska socknarne äro sä förmögna, all de icke behöfva dessa medel. Det är visserligen sanni, men det blir dock icke något skäl, så snart socknarnes rätt är laglig. Man har jemväl sagt, alt helgonskylden skulle till en del ersättas genom de anslagne medlen till folkskolorne och det är icke längesedan fråga uppstod att den lilla återstoden, som finnes för socknarna att disponera för deras klockares aflöning, äfven skulle frångå dem. R. St. hafva, i anledn. af konsistorii i Lund begäran, redan afhändt socknarna dessa medel, men K. M. fann sedermera, vid förnyad föredragning af ärendet, att det var orättvist och återremitterade frågan. Nu begära dessa socknar den andra återstoden af samma skäl. Det är på denna rättsgrund, som jag begär alt medlen måtte förlänas och yrkar återremiss till Utsk. Gr. Posse, Fredr. Salomon: Instämmande i de åsigler, som den siste värde talaren anfört, anhåller jag att detta betänk, blifver återremitteradt. I anledn. af R. St:s und. skrifvelse till K. M. d. 25 Maj 1845 förklarade K. M., det K. M. villa taga närma-, re kännedom om helgonskylden, och på grund häraf gjorde sig socknarne hopp, att vid denna riksdag återfå hvad dem tillkommer. Orsaken, hvarföre Utsk. afslagit den nåd. propos:n, tror jag icke vara riktig.
Den, som anser, alt Rikets Ständer böra hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att, så vida, efter i behörig ordning anställd undersökning, befinnes, att det af sökanden erbjudna serskilda villkor, i afseende på egendomens åbyggnader, är för Kronan af verklig fördel, Odelberg må, utan föregången auction, erhålla trettio års förlängning i arrendet af Edeby kronohemman, räknadt från Midfastan år 1846, emot erläggande till det minsta af den arrende-summa, som för nämnde egendom nu utgöres och emot öfriga uti nu gällande arrende-contract föreskrifna villkor, voterar Ja ; den det ej vill, Nej; vinner Nej, skola Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla, det Rikets Ständer medgifva, att, så vida, efter i behörig ordning anställd Slats-Ulskollcts Memorial, JY.o 2gS. 15 undersökning, beftnnes, alt del af sökanden erbjudna serskilda villkor, i afseende på egendomens åbyggnader» är för Kronan af verklig fördel, undantag från de af Rikets Ständer, i afseende på förvaltningen al Kronans egendomar bestämda grunder, må uti ifrågavarande fall göras, och Odelberg, utan föregången auction, erhålla trettio års förlängning i arrendet af Edeby kronohemman, räknadt från Midfaslan år 1846, emot erläggande lill det minsta af den arrende-summa, som för nämnde egendom nu utgöres, och mot öfriga uti nu gällande arrende-contract foreskrilna villkor. Stockholm den 18 Augusti 1840. Ant. till Exp. Utsi. den 19 Augusti, kl. 2 e. m. Memorial, i anledning af olika beslut öfver Utlåtandena N:o 84 och sgo, angående prolongation å arrendet af Söderby hemman. CL A.) Sedan Stats-Utskoltet, uti Utlåtande N:o 84, i anledning af Kongl. Majlis Nådiga remiss, uppå M.
Hr <^vrcir,rg oek liiLamLerg^ i irrig» om anslaget» belopp, i samma reservation instämt. ^:o Z2. Uemorigl, i r>nleänin§ afcle lios V. LorZgreLtänclel oell 14. Loncle8tän6et, i Zärskiläle fi äeor' fram8tällc!e gnmärkninAar vicl 6e sk Utskotten uncler ^:ris 3cj, 36, 3^, cjo oell Hl gifne Utlätsnäen. Utskottens »ricter X:is 34, 36 oell 3/algi ine I7llätaaclen, i anleclning ak cle till litskottens banclläggning ökverlemnacle frågor, rörsnäs unclerstöcl af Allmänna ltieclel, clels till fullborclanile sk äkstacls llamnb^ggnaö, clsls till istänclsättancls sk Lanllscrona bamn, clels ock. till »ä väl ilamnb)ggnacl vicl 8taclen klalmstacl 8om upprensning af Aissa-^n, 8ro frän V. Lorgare8tänclet Lterremitteracle, bukvuclsakligen pä cleakilr LowmerceLäclet 8antesson anförcie skäl uti <le88 emot förenämnde Letänkanclen gjorcle reservation, clerjemte vicl litlätanclet X:o 34 blifvit af en Leclamot anmärkt, att clä rättigbeten för Nationens Lepresentsnter att väcka it.
Någre syntes visserligen dela fru Ebbas känslor, andre sågo lugne ut, och en, Olof Sverkerson stod bakom fru Ebba med en nedrig skadeglädje i de små grå ögonen, och gjorde en gemen grimas. Med de uttågande hade äfven Daniel Hjorth förstuckit sig. Han hade, så mycket möjligt var, gömt sig bakom krigsmännen, på det ingen blick af fru Ebba skulle upptäcka honom. Hans onda samvete jagade honom. När han nalkades hertigens läger, vände han sig om, kastade en blick mot slottet och sade vildt: "Ha, huru går det nu med edert stolta mod. Nu är mitt uppdrag fulländadt, nu stiger Daniel Hjorth, och de stolta Flemingarna falla. Kathrina, märker du, vi bli småningom gelikar! Gelikar, hm, det stolta, adeliga blodet skall väl aldrig erkänna den ofrälse födde som gelike, om än han kunde förvärfva adelig sköld. Vi få väl se, vi få väl se, tiden späker mången så småningom." Fru Ebba vaknade som ur en dvala, sedan folket aftågat. "Ordna försvaret nu för det första", sade hon till Bengt Söfringsson. "Om en timme samlas vi till rådplägning i residenssalen. Infinnen eder der gode herrar." Fru Ebba hastade opp till sitt rum. Der nedkastade hon sig i outsäglig ångest. Länge kämpade hon att vinna styrka. Slutligen utbrast hon i bön. Hon bad länge, med hög röst, djupt nedböjd emot golfvet. Småningom lugnades de svallande vågorna i hennes inre. Ännu låg hon en lång stund, bedjande, på sina knän och allt lugnare ljöd hennes röst. Slutligen reste hon sig, ordnade sin hufva och det hvita förslaget på sin svarta ylleklädning, och begaf sig till residenssalen, der hon inträdde med högburet hufvud. Här möttes hon af herrarne med föreställningar om nödvändigheten att uppgifva fästet. Stolt och högrest stod fru Ebba inför de församlade krigarne. "Ädle herrar och riddare", började hon nu sitt tal.
Bonde"Nio NuT[ ; sldTi Adeln. Ståndet. Ståndet. N:0 § Banlio-Reglementet: angående kungörande af vissa föreskrifter i . — 6 1 83 — b. 26 Febr. b. 25 Febr. b. 26 Febr. b. 26 Febr. 250 29 Banko-Utskottet, angående Instruktion för — C 1 84 — b. 26 Febr. b. 25 Febr. b. 26 Febr. b. 26 Febr. Banko-Vinsten: angående föreskrifter om användandet af.. — 6 1 58 — b. 28 Nov. g. 28 Nov. b. 2 Dec. b. 28 Nov. 28 » om användande till Bankens konsoliderande af — 6 1 76 — b. 10 Febr. b. 4 Febr. b. 6 Febr. g. 4 Febr. » angående dito dito — 6 1 16 — b. 28 Febr. 28 Febr. 4 Mars 28 Febr. I anledning af olika beslut — 6 1 24 — a. a. 8 Apr. a. a. 8 Apr. a. a. 8 Apr. 8 April Barkmätning, om utfärdande at särskilda föreskrifter angå- ende 7 2 34 b. 7 Oct. b. 14 Oct. b. 7 Oct. b. 14 Oct. Barnamord, om upphäfvande af Kongl. Brefvet den 17 Oct. 1778 angående Begrafningshjelp, Om ändring i — 7 1 36 — b. 17 Juni a. a. 17 Juni b. 8 Juni b. 16 Juni stadgandena angående utbetalning af : . 4 1 214 b. 16 Jan. b. 15 Jan. b. 16 Jan. b. 15 Jan. Beklädnadshjelpen, om förhöjning för Under-officerare m. fl. vid Lif-Gardes Regementena till fot och Artilleri-Regementena af 75 4 1 71 65 Se Fjerde HufvudTiteln.
Tvifvelsutan kunna dessa lånefonder för den mindre bemedlade, och vid inträffande missväxter, vara af god nytta, men behofvet derafäriden - lia ort mindre än i de flesta andra. Sädes-produklioncn är nemligen hragt till den höjd, att skördarne, om de ej lida af större och allmännare olyckor, ej allenast fylla, utan öfverstiga mvånarnes behof. Bördiga sudesbygder i Upland, Westmanland och Södermanland finnas derjemte i granskapel, att i nödens stund anlita; äfvensom hufvudstaden, der handels-spekulationen vanligen lämpar tillförseln efter åtgången, erbjuder landtraarmen tillfälle, att, då brist uppstår, erhålla spanmål, oftast till billigare vilkor, än magasinp-reglementerne medgifva. Örn af sådana orsaker, magasineme i mångå socknar mindre för behof, tillitas, anses de dock i allmänhet gagnell, äfven derigenom att åtskilliga kommunal-aflöningar, till Skol-lärare, Barnmorskor, Fjerdingsman &c., kunna med ränte-afkastningen beqvämligen och mindre känbar! bestridas. I afseende å helsovården, är, till följd af Eders Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse den 26 April i832, Länet fördeladt i Irenne provincial-läkaredistrikter, nemligen Stockholms, Norra och Sigtuna distrikt, hvilket sistnämndes läkare äfven äger betjena en del af Upsala län. Derjemte finnes en provincial-kirurg, med skyldighet att besörja sjukvården å länshäktet. Enligt träffad öfverenskommelse med Lazaretts-direktionen, har antalet af de för Länets räkning å Serafimer-lazarettet bestämda sjuksängar erhållit en esomoftast högst behöflig förökning från 20 till 3o, hvartill de ökade kostnaderne komma att tills vidare godlgöras genom årligt bidrag af 1,000 R:dr Banko, som utgå af öfverskotten å kurhusmedlen; men hvilken anstalt, på sätt direktionens skrifvelse den 9 Oktober i832 omförmäler, dock ej tagit sin början förr än med nu löpande år.
Hvad beträffar redovisningen för KronoUppbörden i Städerne, så, i händelse den, enligt hvad Comiterade i det föregående hemstält, komme att höstetiden besörjas och resterne inom slutet af December borde vara levererade, vore så långt uppehåll med Redogörelsernes allemnande, som till den för Fögderiuppbörden ofvan föreslagna redogörelsetermin, hvarken lämpligt eller af behofvet påkalladt. Det skulle, i dylikt fall, icke medföra någon svårighet att kort efter årets slut afgifva densamma; och Comiterade hemställa derföre underdunigst, att, med afseende å nödigt rådrum för verificationernes ordnande, tiden för aflemnandet af Ärs-Redogörelsen för nämnde uppbörd måtte bestämmas till slutet af Januari månad påföljande året, dock med skyldighet för vederbörande att, enligt hvad i det föregående är föreslaget, hafva de inllutne medlen före redogörelseårets utgång levererat. Denna förändring bör likväl icke vidtaga förr, än den ifrågastälde successiva tillbakaflyttningen af uppbördsterminen för sig gått, så alt uppbörden kan vid den af Comiterade för framtiden afsedda period förrättas, samt således under öfvergången räkningarne, ehuru afslutade för Calenderår, aflemnas vid samma tid, som FögderiRäkenskaperne, med iakttagande af hvad angående specifikation af de uti balancen inbegripne, intill redovisningsdagen levererade poster blifvit i afseende ä sistnämnde räkenskaper föreslaget. Vid fråga om Räkenskaperne för KronoUppbörden hafva Comiterade serskildt fästat uppmärksamhet å nuvarande förhållandet med bötesmedlens redovisning och tro det icke vara fullt lämpligt, att, som lör närvarande eger rum, alla uti saköreslängder upptagne belopp debiteras uti KronoRäkenskaperne, inan de äro slutligen faststälde och ännu mindre afgjordt, huruvida desamma komma att contant inflyta, samt att således i dessa räkenskaper upptagas och afskrifvas medel, som aldrig utgjort föremål för uppbörd.
N:o 7. Ank. till Kxp.-Utsk. den 16 Mars 1860, kl. 10 f. m. Memorial till Rikets Stunder, angående det tillägg till 12 § Regeringsformen, att Konungen icke må utan Rikets Ständers samtycke blifva regerande Furste af utländsk stat. Nästlidne riksdags Konstitutions-Utskott, som i Memorial N:o 14 framlade ett förslag af ofvananförda innehåll, gruudade detta förslag på den äsiglen, att förening emellan tvänne folk under en Konung väl kunde vara fördelaktig och önskvärd, såvida den vore frivillig och hvilade på ett fördrag hvaruti deras ömsesidiga förhållanden samt Konungens ställning bestämdes på ett tydligt och omfattande sätt; men att deremot en sådan förening, om den blefve påtvingad af en tillfällighet och icke ordnades efter bestående förhållanden och allmänt godkända syften, troligtvis komme att betraktas såsom ett obehörigt band, inskränkande båda folkens sjelfständighet, och kunde föranleda till invecklingar af ganska betänklig art. Tanken på de svårigheter och olägenheter, som i ett sådant fall kunde drabba Riket, hade, enligt samma Konstitulions-Utskotts förmodan, föranledt stadgandet i 8 § Successions-ordningen, att Prins af det Kongl Svenska huset Konstitutions-Utskottets Memorial N.o 7. 3 icke finge ulan Konungens och Riksens Ständers samtycke blifva regerande Furste af utländsk stat. Skälet till della stadgande kunde icke rimligtvis sökas uti någon befarad olägenhet deraf, att en Svensk Prins med aflägsen arfsrätt till tbronen blefve regent i ett annat land, hvilket tvärtom borde medföra åtminstone den fördel, som läge i en ökad anledning till vänskapliga förbindelser emellan folken. Deremot syntes lagstiftaren härvid hafva tänkt sig möjligheten, alt Sveriges Konung i det ögonblick, Han på grund af arfsrätt tillträdde thronen, redan bure ett annat lands krona; ett förhållande, hvilket, då det blifvit förbisedt vid Regeringsformens författande, lagstiftaren trott sig kunna förhindra genom berörda stadgandes införande i Successions-ordningen.
Sångerskans tredje roll blir Briinhilde i W a g - ners » Die Walkiire », hvilken på nyåret skall gå öfver scenen på Köbenhavns opera, eå framt ej de en gång gjorda bestämmelserna nu bli förändrade. Amneris, Ortrud, Briinhilde — det är ett vackert klöfverblad, förvärfvadt under två år af en börjande bana såsom dramatisk sångerska. Hvad skall icke då fortsättningen blifva? Finnas icke stora skäl för det på samma gång vemodiga och glädjande antagandet, att Ellen Nordgrens konst skall kallas till större och mera vexlaude verksamhetsfält än förhållandena här hemma förmå erbjuda den? H. fe Bidrag i alla ämnen mottagas med tacksamhet. Idyll. ag önskade jag vor kapten — en pensionerad gammal hörn ock hade mig en staga sen, där det var fint i alla horn. 7^n hustru skulle ock jag ha — en liten finhyllt, smidig en, som hjälpte mig att hordan dra och var i lust och nöd min vän. 5y7ir vintern kom med snö och storm, vi höllo skymning med hvarann — jag, i min gamla uniform, var världens lyckligaste man. %y mot mitt hröst låg hennes kind, och i ett ögonpar jag såg, hvars blick var mild som sommarvind och lika klar som lackens våg. ZNiär våren kom med lind i blom och fågelsång i hult och snår, fick soffan i mitt rum stå tom: vi strejkade för sol och vår. %) är ute under lindens tak en bänk af eke skulle stå och enligt herr kaptenens smak ett bord med punschkaraffen på. ~Öch i mitt knä i ljus musslin min vackra lilla hustru satt och tände pipan med en min, som cgam narrade till skratt. Daniel Fallström. Detta nummer är ett slags profnummer, af hvilket Ni kan sluta Eder till, hvad Idun ungefärligen brukar innehålla. Tidningen, som eljes vanligen utkommer i ett 12- å 16- sidigt nummer, innehåller för öfrigt mycket, på hvilket vi här ej haft tillfälle lemna prof. Likaså har det varit oss omöjligt att kunna bifoga prof å Modetidningen. Säkerligen kan Ni dock få se densamma hos någon af edra väninnor. Försök blott för ett kvartal, och Ni skall säkert komma igen! Red.
En hvar ledamot af sockennämnden ansvare gemensamt med de öfrige för de medel nämnden under sm förvaltning haft, äfvensom för de säkerhetshandlingar, emot hvilkas antaglighet han icke lill protokollet gjort anmärkning. Denna ansvarighet fortfare intill dess förvaltningen blifvit af sockenstämman, eller, om klander anställas, af vederbörlig domstol godkänd, eller ock natt och år efter räkenskapens aflemnande förflutit, utan att klander blifvit i laga ordning anstäldt. 61 § (§§ 62, 63). Sockennämnden åligger att hvarje år, inom den 15 April, upprätta och till ordföranden i den borgerliga sockenstämman ingifva förslag öfver socknens utgifter 179 och inkomster under den tid, som förflyter intill upprättandet af nästa års stat; och skola för sådant ändamål, de öfriga styrelser och redogörare, hvilka hafva kommunalmedel om hand, livar för sin förvaltning, dylika förslag till sockennäranden före Mars månads utgång aflemna. Nämnda förslag skola specifikt upptaga utgifter och inkomster under följande hufvudtitlar, nemligen: Den brist, hvarmed föregående årets utgifter möjligen öfverskjutit inkomsterna. 2:0 Medel, hvilka, under den tid staten omfattar; böra utgå på grund af gällande förbindelser eller af sockenstämman förut fattade beslut; och 3:o Medel, hvilka erfordras till fyllande af de allmänna behof, hvarom sockennämnden eger att göra framställning jemte ett efter omständigheterne lämpadt förslagsbelopp i penningar, att för oförutsedda behof af sockennämnden användas, samt Inkomster: 1:o Det belopp, hvarmed det föregående årets inkomster möjligen öfverskjutit utgifterna; 2:o Utestående uppbördsmedel, räntor, arrenden och andra inkomster, hvilka påräknas böra under den tid staten omfattar inflyta, samt 3:o Medel, om hvilkas uttaxering till fyllande af brist i tillgångarne sockennämnden eger att göra framställning; börande, i sammanhang härmed, hänvisning lemnäs på de grunder, efter hvilka, med hänsigt till de särskilda utgifternas beskaffenhet, uttaxeringen verkställas må. 62 § (§ 65).
Men betalningen skola Fullmägtige ega att utsätta på Terminer, lämpade efter Riks» gälds-Contoirets tillgångar Samt å hvarje Fordringsbelopp utfärda Obligationer med l7. 258 Stats-Utskottets Betänkanden. Ränta, hvilken dock ej får öfverstiga fyra Procent om året. 3 §• Riksgalds-Contoirets Obligationer, med 5 och 6 procents ränta, inlösas å förfallodagen, när de i sådant ändamål uppvisas* 4- §. Den Skuld, härrörande ifrån begagnade Förskott uti Rikets Ständers Bank emot Discontvillkor och Två Procents ränta, för hvilken Riksgälds-Contoiret, vid i823 års slut, efter förrättad coltationering och uppgjord liqvidations räkning, häftar, kominer att alldeles oförändrad utan afbetalning eller någon vidare räntas beräknande, qvarstå intill nästa Riksdag och uti 1824 års och följande årens Räkenskaper balanceras under Rubrik: Rikets Ständers LaneBank-Fordran. Men derest flere eller färre af Riksgälds* Contoirets Obligationer med 5 och 6 procents