Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit, i anledning af Riksens Högiofl. Ständers vid 1815 års Riksdag yttrade underdåniga önskan, i Nåder förordnat till Allmänna Magazins-, Inrättningens organisation, ännu ej med sina arbeten så fortskridit, att någon fullständigare upplysning deraf vore att hämta, trott sig skyldigt, att med undanrödjande af aila svårigheter och ett ihärdigt bemödande att uppfylla anförtrodde pligter, ingå i utarbetning uti ett Förslag till Allmänna MagazinsInrättningens organisation grundadt på ett noggrant öfvervägande, huru långt Riksens Högiofl. Ständers åt-* gärd i detta afseende, med en rätt tillämpning af grundlagarnes stadgande, och en sann åsigt af sjelfva sakens beskaffenhet, synes kunna ocl\ böra utsträckas. >53° Stats-Utskottets Betänketiden. Aldenstund Riksens Höglofl. Siänder försträckt Fonderne till Allmänna Magasins - Inrättningen och följakteligen böra hafva säkerhet deruppå, att desse Fonder varda förvaltade i öfverensstämmelse med och använda till de ändamål, hvarföre de blifvit beviljade; Fördenskull och då Magazins-Inrättningen ej kan uppfylla dess bestämme'se så vida säkra och gifna grunder för Inrättningens åtgärder och företag ej varda lagrie, har Stats - Utskottet ansett det med Riksens Höglofl. Ständers bade rättighet och skyldighet vara förenadt, att för Allmänna Magnzins-Inräftningen såsom National Han. dels anstalt betracktad stadga och bestämma sådane grunder, hvilka då de i allmänhet innefattade Verkets hufvudsakliga åligganden, tillika utgjorde vilkoret! för Petrninge - ansi agens disposition och Magazins-Inrättningens derpå beroende fortfarande; Deremot har Stats-Utskottet funnit, att utarbetningen af en på desse grunder bygd fullständig reglementarisk I.istruction, liutu i Verkets alla Styrelse-grenar och Ekonomiska detailler tillgå bör, icke lärer kunna anses tillhöra Riksens Höglofl.
Besv. o. Ekon.-Utsk:s d. 21 och 24 dennes på bordet lagda Betänk:de N:o 10, i anledn. af väckt motion om skyldighet för Boställsinnehafvare alt deltaga i fjerdingsmans' aflöning. Frih. af Schmidt, Carl Joli. Georg: Det bestyr som nu är fråga om att till en del öfverflytta från en mängd jordbrukare på dem, hvilka i och för sin tjenst innehafva jord som lön af Staten, är visserligen icke af stor vigt; det är tvertom af så ringa betydenhet, att det föga skulle löna mödan att tvista derom, så vidt dermed icke vore sammanhängande en principfråga. Denna fråga är: Den 38 Januari f. m. 117 bör Staten minska sina förut knappt aflönade tjenares inkomster? Jag tror det icke. Jag tror icke eller att någon af detta hus vill besvara denna fråga med annat än nej; och om så är, kan R. o. Ad. icke bifalla ifrågav:de Betänk., hvarå jag härmed vördsamt yrkar afslag. Sedan sisth Riksdag, då såväl R. o. Ad. som Högv. PresteSt. afslog ett förslag i samma syftning, hafva icke några omständigheter inträffat som gifva anledn. till ett förändradt beslut, allraheldst som K. M., genom Nåd. Kungörelse d. 9 Aug. 1851 på R. St:s underd. begäran utsträckt skyldigheten att aflöna fjerdingsman äfven till säteriegare och andra egare af priviligierad jord. Jag kan således icke anse detta förslag annat än af nöden mindre päkalladt. Må gerna som hittills öfverenskommelse härom träffas inom hvarje kommun, men låtom oss icke biträda förslaget till en lag, som ovilkorligen förorsakar olägenhet för Boställsinnehafvaren. Hr Nordenfelt, Enar Wilh.: Den föregående talaren har börjat sitt anförande med att åberopa en princip; jag skall göra på samma sätt, men jag skall taga principen för sjelfva saken, icke för dess inverkan på person.
Utdrag af Högloflige RidderstapetS och Adelns Protokoll wid Urtima Riks. dagen i Orebro den 14 Octob. i8ro. S. D. föredrogs ä uyo Bewillnings.Utffot. tets förleden gärdag pä bordet lagda Memo. rial, jemte förslag sä wäl till reglor och föreskrifter till de Skattffyldiges och Taxeringsmännens, samt andra wederböraudes efterrättelse, som Formulair för uppgift till Mantalsskrifning, samt till Beredningsoch Taxerings. Co. miteerna ej mindre ä landet än i Staden, och beflöt Ridderffapet och Adeln att till alla delar dertill lemna sitt bifall, supra. kx ?rotocollo A. 6. 8iltvsrstolpe. Utdrag af Högloflige RidderffapetS och Adelns Protokoll wid Urrima Riks. dagen i Orebro den 14 Ocrob. i8ro. S. D. ^)i"ades Lag. Utffottets i ett, förled, ne gärdag pä bordet lagdt Memorial, afqifwit yttrande, i anledning as Borgmästaren Arsenik yrkande om upphäiwande ar den pröfningsrätt i frägor om eflergist medelst Nåd i Balance. 208 Den 14 Öctober. och EmättningS. mäl, hwilken Riksens Ständer nid sistledne Riksdag sig förbehällit, i afseende pä Tjenstemän wid Riksei>6 Ständers PenningeWerk m. m. k/r supra. Lx Urotocollo O. 8ilverstolpe. Utdrag af Högloflige Ridderstcpets och Adelns ProtocolL wid Urtima Riksdagen i Arebro den 14 Octob. iLro. S.
— Jag har vid detta, som vid mångå andra tillfällen, erfarit, att ju mera en sanning, vare sig matliematisk, metaphysisk eller politisk, närmar sig till egenskapen af ett axiom, ju svårare är det alltid att kläda den i nya drägter, att uttrycka den med nya ord; och jag slutar derföre nu, med att endast upprepa min vördsamfna anhållan hos Herr Grefven och LandtMarskalken 0111 proposition, att Memorialet må blifva lagdt till handlingarne. Herr Hjerta: Det svåraste inkast som mot mig blifvit anfördt, då jag icke täger i beräkning de personligheter, hvarmed man nu för tiden så ofta hälsas, var den sista Talarens anmärkning, att premisserne i ett Memorial äro af ingen betydenhet; ty jag bekänner, att jag kommer nästan till samma conclusion som ConstitutionsUtskottet, nemligen att anmärkningen kunnat uteblifva. Men jag nödgas lägga mycken vigt på sjelfva premisserna, ty jag har ofta funnit, huru man begagnar en föregående Riksdags premisser, för att vid den påföljande komma till det resultat, man önskar; och det är derföre jag lärt mig att vara nogräknad med premisserna. Jag erkänner öppet, att Den 16 Mars f. m. i51 sjelfva anmärkningen är för mig af ringa vigt, sedan till och med Konungens Rådgifvare offentligen drifva den sats, att Colonien är skild från Svenska Staten, derföre att den är skild från Svenska StatsFörfattningen, så vida, att den icke till våra Riksdagar skickar Representanter, som aldrig i rätt tid skulle kunna hitkomma, eller derföre att Coloniens uppbörd, som icke inom den bestämda tiden skulle kunna i RiksIlufvudboken intagas, blifvit skild från Svenska Statsverket, ty endast Öns aflägsenhet har gjort, att man funnit sig föranlåten att till Konungen öfverlemna förvaltningen deraf efter andra grunder, än de, som hos oss äro gällande. Jag vet likväl ingalunda utaf, att Colonien blifvit skild från Svenska Riket, och jag känner ingen främmande Stat S:t Barthelemy, såsom en värd Talare nyss velat antyda.
Nu blef ett kacklande och nu skulle vi se, om någon bukett togs upp, alla väntade få se sin » lilla söta » i konungens hand. Så skyndade vi oss efter, men höllo oss, förstås, på tillbörligt afstand. Jag höll på att ropa högt af förtjusning och gaf min granne en just icke så mild knuff, då jag fick se hvad det var konungen höll i sin hand. Ingen enda af de små, verkligen söta rosenbuketterna med staniol om stjälkarne — n e j, den enkla lilla blåklintsbuketten, af alla föraktad, se — den håller han ännu i sin hand, då han far tillbaka. Jag kände mig lycklig, men teg. Mina vänner hade gjort sig så mycken möda att få det vackert, då jag däremot trodde, att intet kunde göras vackert nog för att tilltala en konung, däraf hade han alltför nog. Och jag ville lika enkelt som oförmärkt lägga mina älsklingsblommor för hans fötter. * Bland de många skrifvelser, som ingått till Det var i mitt tycke en illustration till Idun med anledning af vår uppmaning att meddela » Hvad jag minnes om kung Oscar », rör [det sig, mänskliga lifvet — så tog åtminstone naturligt nog, ett stort flertal om konungens bejag, lilla enfaldiga landttös det; ofta händer sök under årens lopp i olika landsändar och de festliga anordningar och glada känslor, livarmed det nog, att det dyrbara, det vackra, det befolkningen därvid mottagit landsfadern. Otvebästa trampas i stoftet, under det det ringa, tydigt och allstämmigt vittna de om den hänföraktade och förbisedda kommer till ära. gifna kärlek, konung Oscar i hvarje vrå af sitt vida rike lyckats förvärfva sig, men återgifna i Och minnet af konung Oscar kvarstår för tryck skulle de helt visst genom sin stora inalltid, omkransadt af blåklint — ett minne, bördes likhet verka allt för enformigt. Vi ha öfver hvilket jag känner mig både stolt och därför nöjt oss med att utvälja nedan följande lycklig. skildring såsom typisk, vissa att den » lilla landtDå vi sent på aftonen ombord från båten tösens » blyga blåklintsminnen skola väckaliknande erinringar till lif i talrika undersåtliga hjärtan.
Om nu sjelfva läroverket i sig sjelf är tungt och mödosamt, och förtjenar ett arfvode under dess utöfvande, hvilket arfvode i de flesta fall är så ringa, att det ingalunda kan motsvara den lägsta ersättning som andra Officerare, hvilka tjenstgöra vid Arméen erhålla, så måste väl också erkännas att staten bör göra något för att belöna dessa lärare, ifall de utöfva sitt kall samvetsgrannt, hvilket man bör kunna förutsätta, när de qvarstått i 20 år, och som äfven af erfarenheten hittills bekräftas. Om så är förhållandet, bör icke en sådan person ega rätt att få någon ersättning för hvad han måst förvärfva sig utöfver andra Officerare i kunskapsmått, för att riktigt upfylla sitt kall? Men denna fråga är redan sliten derigenom att Konung och Ständer för lång tid tillbaka medgifvit en sådan ersättning åt de lärare Den 9 December f. m. 145 lärare som äro vid KrigsAkademien anställde, och befinna sig i presis samma ställning, som Artilleri-läroverkets lärare, med arfvoden, hvilka äro upförda på KrigsAkademiens stat på samma sätt som numera Mariebergs lärare hafva arfvoden upförde på Artilleriläroverkets stat. Detta sednare skedde vid denna Riksdag, ty ända hittills har icke någon sådan särskild stat varit upgifven, utan Artilleri-läroverket, denna stiftelse af Gardell, har endast någon gång fått ett mindre understöd, utgående från 4:de Hufvudtitelns tillgångar och nu på sista tiden från 6:te Hufvudtitelns, men beloppet har varit obetydligt jemförelsevis med hvad andra läroverk åtnjutit. Om man nu följer denna nya stiftelse r militärundervisning, så finner man att den stått i utvecklingsperioden ända från början af sin tillvaro ända till sednare tiden, då den erhållit en mera stadgad form, derigenom att ett förslag om upförandet af lärarnes arfvoden på stat afgifvits, hvilket R. St:r godkänt. Jag hemställer nu örn det vore rättvist att de lärare, som äro vid ett högre läroverk anställde, skola befinna sig i en sämre ställning än de som tillhöra det lägre?
Brefvet den 12 November 1823 föreskrifna, Stats-kontoret likväl, då jemlikt läkarebetyget Iverus “sedan många år tillbaka och i hög grad lider af en obotlig döfhet och äfven under de sednare åren besvärats af en tilltagande och ofta påkommande yrsel samt minnesslöhet“, så att någon förhoppning ej förefunues att han kunde komma att i tjenstgöring återinträda, funne sig, i anseende härtill och med afseende ej mindre å Iveri långa och väl vitsordade tjenstemannabana, än äfven å den mindre goda ekonomiska ställning, hvari han, på sätt jemväl upplyst blifvit, med flera oförsörjda barn sig befinner, böra å ansökningen tillstyrka nådigt bifall. Med afseende å hvad sålunda förekommit, hemställde Stats-Rådet i underdånighet, att Kongl. Maj:t täcktes hos Rikets nästsammanträdande Ständer göra Nådig framställning derom, att Kronofogden Iverus, efter erhållet Nådigt afsked från sin tjenst, må, oaktadt han icke uppnått föreskrifven lefnadsålder, få uppföras till åtnjutande å Allmänna Indragnings-staten af en mot Kronofogdelönen svarande pension af Två Tusen Femhundra Riksdaler årligen. 19:o. Kongl.
Då Utskottet anser, att de böter, som enligt denna författning kunna ådömas. böra utgå efter enahanda grunder, som rörande böter i allmänna lagen äro stadgade, hemställer Utskottet, att denna § må ur författningen utgå. § 60 (ny 59). Enär allmänna åklagare i alla de mål, der rättigheten att kära ej är särskildt förbehållen målseganden, äro pligtige att åtala förbrytelser mot lag och författnin - Sammans. Bevillning*-, T jagsamt Allm. Besvoch Ekon.-Utsk. Bet. ,JW 2. 13 ga»1, hemställer Utskottet, att det i denna § förekommande tillägg: ”äfven utan särskild angifvelse” må, såsom öfverflödigt, ur författningen borttagas. § 71. Sorn det här förekommande stadgande angående inlösen af enkel redskap, hvilken före den I April 1861 anmäles, ej vidare är tillämpligt, lärer samma stadgande ej vidare böra i författningen qvarstå. Stockholm den 16 April 1863. Reservationer: Af Friherre Alströmer, C. J. O.: ”Emot Utskottets beslut att bränvinstill verkningsafgiften. sorn, enligt §§ 21 och 22 i nu gällande författning, ovilkorligen skall i landtränteriet erläggas, hädanefter må med allmänna posten under öppen rekommendation till Konungens Befallningshafvande insändas, nödgas jag anmäla reservation. Åtgärden afser onekligen en ganska vigtig fördel för bränvinstillverkaren; men kan deraf hemtas giltigt skäl, att i afseende å bränvinstillverkningsskatten åsidosätta den säkerhet och kontroll, som, beträffande hvarje annan Kronans uppbörd, så noggrann! iakttages? Bränvinstillverkningsafgiften uppgår inom ett och annat län till belopp, mellan 1 och 2 millioner Riksdaler, hvaraf större delen ofta samtidigt inflyter. Är det rätt att försända sådana summor med posten och dymedelst, enär tiden för remisserna är på förhand allmänt känd, framkalla poströfverier? År det rätt att blottställa posttjenstemännen för den olycka, som brefvens förkommande ä postanstalten skulle för dem medföra?
Herr Grefve de Geer, för att betyga honom Ridderskapets och Adelns tacksamhet för den mångåriga vård, han såsom ordförande i Riddarhus-Direklionen, egnat åt Riddarhusets angelägenheter. — Preste-Ståndets. I. 10. IX. 671. — Ridderskapets och Adelns. I. 7. IX. 675. — Rikets Ständers till Kongl. Majit, vid riksdagens början. I. 12. — till Kongl. Majit och del Kongl. Huset vid riksdagens slut. Diligence-iurättningen mellan Stockholm, Götheborg och Helsingborg, angående väckt motion om förhöjning i det af postmedlen anvisade bidrag för. Djurberg, Enkan Gustafva, angående eftergift af öfverränta å af lieune i Banko-Diskontverkel uptagne diskontlån. Se Eftergift. Discontverket, angående revision af dess räkenskaper och förvaltning för år 1850. Se Banko-Discontverket. Domar, om vissa dagar för utgifvande deraf i Hof-Rätl och Rådstufvu-Rätt. IX. B. 253. A, 268. Domare, jäf emot dem. Se Lag-Utskottets Betänkande Nio 27. Domfört, antal ledamöter. Se Hof-Rätl. Domkapitel, angående ändring i vissa delar ^ af föreskrifterne om ( 37 ) rättegång derstädes. VI. 410. R. 414. VIII. B. 623. Domkyrkan i Calmar, angående uplåtande till nämnde domkyrka af arrendeinkomsterne utaf jordlägenheter, tillhörande f.:i d. Calmar Fästning. Se Calmar Domkyrka. Domsagorna på landet, angående reglering deraf. II. 210. R. 280. Se vidare Lag-Utkottets Betänkande Nio 25. Domstolarnes omorganisation, i enlighet med den plan, som Justitiae-Omlnidsmannen i sin vid innevarande riksmöte afgifna embetsberättelse framställt, vackt motion angående. II. R. 345. VII. B. 1 19, 121, 449. A. 463.
Vinner Nejj så komma Rikets Ständer, att uti underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl, Maj:t täckes meddela den förklaring eller det tillägg i 16 af Stadgan den 10 Febr. 1824, rörande Afvittrings-Verket i Vesternorrlands, Vesterbottens och Norrbottens Län, att liandtlangning vid afvittring af Krono-lägenheter, hvilkas åboer sakna förmåga att den utgöra, må, af de till afvittringens befrämjande redan bestämda medel, Itekostas i den nion vederbörande Landshöfdingar, med fästadt afseende äfven på Afviltrings-Verkets snara befordrande till slut, kunna pröfva billigt ock derligt. Stockholm den 4 Nov*. i834* Nio 3’og, Antom till Exp.-lltsk.'den 4 föf» Mem<n'ial) i anledning af erhällen återremiss på Stats-UtsJcotteis Utlåtande N:o 275. Cl. A.) Ifrån Bonde-Ståndet har Utskottet erhållit återremiss å dess, lindel Nio 275, afgifne Utlåtande, i fråga om lindring i Grundskatterna, genom förhöjning af Tulleller Bevillnings-afgifter. Men som, enligt till Utskottet ankomne Protocolls-Utdrag, berörde Utlåtande blifvit bifallet af Preste-' och Borgare-Stånden den 21, samt af Ridderskapet och Adeln den a3 innevarande månad, anser Utskottet, till följd af 75 §. Riksdags-Ordipng®» > Seilna fråga vara afgjord, och kan således dermed icke taga någon vidare befallning, Stockholm den 4 Nov. 1834- Bikung till R. St; Prof, 1834. 4 Sami. t Afl, 3 Bandet, /p.de Häftet. 3 STOCKHOLM, 1834, hos J, A; Wai.l»«. Stats-U slottet t Mcmerial N;o 3io, > No 3 io.
En rättvis granskare kan derföre icke förbise de förlamande följderna af den osäkerhet, hvarunder Sveriges näringsidkare lefva, åtminstone sedan den tid, då enskildta intressen eller vilseledda opinioner på sina fanor skrefvo det förföriska ordet: handelsfrihet. Så vidt jag förmår fatta den derpå följande striden, ligger på dess djup frågan: huruvida Sverige skall till utlänningens större färdighet betala, eller för sina egna invånare bevara den arbetsförtjenst, som ur råämnenas förädling till begärliga förbruknings-arliklar kan hemtaä? Och det må förlåtas mig, om, med denna uppfattning, jag i svaret aldrig kunnat tveka. Under de sednaste decennierna har svärdet sällan varit draget till krig inom Europa; men derföre äro icke försvunna den egennytta eller den afund folken emellan, hvilka fordom upptände de blodiga striderna. De hafva blott vändt sig åt annat håll, der industrien blifvit täflingsämnet och skyddstuilarne dess fästningar emot öfvermakten. Tull-lagstiftningen är ett af den nyare tidens slagfält, der de olika intressenas strider utkämpas, ej endast emellan medborgarne, utan äfven emellan nationerna. Deraf är lätt förklarligt hvarföre, de folk, hvilka inom industrien redan äro öfvermäklige, söka diktera lagar för de svagare; men lika oförståndigt som olyckligt för de sednare vore det, om desse, hänförde af klingande fraser eller blind bärmningslusta, nedrefvo sina förskansningar och öfverlemnade sina hem till sköfling åt den beräknande egennyltan, det främmande öfvermodet. Kan och vill ett folk icke sjelf kläda och föda sig af eget arbete, så försvinner snart dess oberoende, och med detta äfven dess nationalitet. Med sådan öfvertygelse måste jag reservera mig emot Utskottets alla hufvudsakliga förändringar i nu gällande tulltaxa. Första föremålet för denna reservation är borttagandet af de i 24 § af underrättelserna till tulltaxan medgtfna tull-lindringar för den större och allägsnare sjöfarten. Dessas upphörande er på diploma - Kevillnin g s-Ut skottets Betänkande, M 3.
Det ©tatend tnfomfi må meD fäfer* l>et funna påräfnad, jfall hvarje DrDinarie <£mbetd> och Sjenjfeman, utan affeenDe å hroaD Deh meDhjelpare eller Picarie må åtnjuta, oaffortaDt erlägga 23e* toillning för alla tjenfien åtföljanDe löneförmoner; ^waccmot meDhjelparend eller picariend lönednfontjl befriad från $3emillning. §. 4. Unöer lön förråd all Den infomjl, forn genom tjenflen unDer loppet af året blifrait förwärfroaD. beloppet Deraf jfall på Det fatt uppgifroad, atthtPaD efter ©tat utgår, Derifrån icfe unDantagne löner, penfioner och arfmoDen å 9J?i* 5 nijfer*©taten, ellet af <£onPop S'or all den infomjl’, forn uppbäreS af Sjenjtemän, i följd af enjfildta upp* drag, utan att omedelbart vara föranledd af ©tat, (EppeditionS Sör alla (Scclejtajlife (EmbetS* och §jenjlemän beräfnaS taperitigS 7. ^attoni (Eccleftarum t ©fåne, falland och bohus 2än, forn njuta fpan* mål af i^tono* ener i^prfotionde, betala Sem procent af fpanmålenS värde, G uträFnaDt efter Den för orten, Der fpanmålen utgår, näfl före taxeringen fatte markegång. Sifa afgift erläggeö ocf af Den fprForna t
Hän underdåniga Ansökning, rörande skyldighet för Vargerings-Manskapet att ingå uti Ordinarie Soldat-tjenst. 38:0 — den 4 Augusti 1812, på Fullmägtigenfi från Jemtland underdåniga Ansökning, att Soldaternes Släpkläder måtte få göras af grått ^allmar. 39:° Den 8 Mars. 211 39:0 Af den 29 Januari 1811, på Johan Månssons från Elfsborgs Län underdåniga Ansökning, örn ersättning för af Rolhållarne aflemnade Stutsare. 40:0 den 22 Januari 1811, på Fullmägtiges från Norra delen af Bohus Län underdåniga Ansökning, rörande Vacance-Afgift vid Bohus Läns Regemente. Ifrån Konungens Högsta Domstol har jag erhållit Kongl. Maj:ts den 1 April innevarande år utfärdade Nådiga Förklaring öfver 14. §. 21. Cap. af Kongl. Förnyade Landt-Tulls-och AccisStadgan den ig September 1776, af innehåll: att i alla mål, som angå föröfvadt våld vid beslag förbudet gods, bör Hof-Rätten, ehvad målet genom Besvär eller underställning inkommit, innan dess Beslut fattas, inhämta underrättelse, huruvida Under-Domarens Utslag i Beslags-frågan blifvit hos Commerce-Collegium öfverklagadt, ; eller vunnit Laga kraft, och i förra fallet afbida Commerce-Collegii utlåtande deröfver, på det HofRätten sluteligen må kunna på en gång utsätta det ansvar, som i bägge målen följa bör. Stockholm den 31 December 1813. L. A. MANNERHEIM. Jon. Ullberg. AOkrift, Den 8 Mars» Afskrift. Bilaga N:o 3. Alldenstund Hennes Kongl. Maj:t vår Allernådigste Drottning behörigen nr vorden förvissad, att hos Dess trogne Undersåter, Presterskapet och Allmogen på Gothland någon irring och oreda en rum tid häfver sväfvat, och högstbemälte Hennes Kongl.
Ständers Stats - Utskotts Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid dess yttrande, angående PensionsStats reglerande för Högstsalig Hennes Maj:t Enke-Drottningens Hoj-Stat* H öglofl. Ridderskapet och Adeln har, i anledning af derstädes gjorde • anmärkningar , till Stats - Utskottet återremitterat målet, angående Kongl. Maj;ts Nådiga Proposition, om medels anslående till Pensioner för Högstsalig Hennes Maj t Enke - Drottningens plof-Stat; hvarjemte Hedervärda Bonde-Ståndet, med bifall li l hvad Utskottet föreslagit, likväl tillagt den underdåniga önskan, att Kongl. Majit täcktes vid regeringen af nämnde Pensions-Stat i Nåder tillse, au afven den ringare Betjeningen varder, utan afseende på viss ålder och tjenstetid, efter billighet ihågkommen. I anledning häraf har Utskottet till förnyad handläggning upptagit detta ärende och får dess ytterligare utlåtande deruti nu afgifva. * Stats-lJtskottets Betänkandenl 2059 Kongl. Majit hade i Dess Nådiga Proposition äskat, at.t Riksens Ständer, till Pensioner för Högstsalig Hennes Majit Enke - Drottningens HofStat, mätte anslå en Summa af 16,666 Ridr 32 sk. att efter Kongl. Majus Nådiga pröfning och förordnande fordelas och användas utan något bestämmande af grunder elier vilkor dervid utaf Riksens Ständer; Och StatsUtskottet tillstyrkte väl ock Riksens Höglofl. Ständer, att uppföra nämnde Summa tili Kongl. Majits Nådiga disposition; men trodde sig tillika höra föreslå, alt samma grunder, sorn vid denna Riksdag blifvit lagde för Pensionernes beviljande åt den del af Kongl. HofStaten, 80m tillhörde Högstsalig