Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De grundade inkast, hvilka , såvidt Utskottet erinrar sig, deremot blifvit gjorde, äro, att de fleste val-berättigade medborgarnes verkan på valet af den person, sorn slutligen kommer att från districtet såsom folkets representant inställa sig i Riksförsamlingen, ofta blir obetydlig, äfven om de bestämma den anda, i hvilken valet kommer att ske; att representantens förhållande lill folket således blir mera främmande; att representanten utses med mindre afseende på hans deltagande för den menighets önskningar, sorn han representerar; äfvensom att bans eget intresse mindreuppmanar honom att om samma önskningar inhemta kännedom, än då; hans återväljande omedelbart beror på denna menighet; och slutligen,-att alla dessa, omständigheters gemensamma verkan är* alt detta; v*a!-sätt föp - 48 Constilutions-Utskotlets Memorial, N\o 38. lamar folkets deltagande först för valen och slutligen för allmänna angelägenheter öfverhufvud samt att den politiska uppfostran, som utgör en ännu vigtigare vinst af en fri samhälls-författning, än de materiella fördelar, hvilka den bereder, genom valens medelbarhet i betydlig nion hindras; hvarföre ock det politiska intresset, der det slumrar, svårligen kan väckas förr, än man gör valen omedelbara, och derigenom bibringar hvarje enskild valberättigad medvetandet af den omedelbara vigt, sorn hans röst på afgörandet af landets angelägenheter eger. Deremot tala för detta valsätt: först den större lättheten och den mindre kostnaden, hvilka, serdeles i ett ringa befolkadt och fattigt land, förtjena synnerligt afseende: och vidare den erfarenheten, att de medelbara valen merendels skaffa representanter med större insigt och skicklighet, en naturlig följd deraf, att det för den stora massan är vida lättare att bedöma de egenskaper, hvilka fordras för en valman, ändem, hvilka fordras för en representant.
Sanrioliltt iir ock att de finska allinogeflickorna skulle i det friiininande l m l e t Itomina att möta sainma svårigheter, soin våra egna landsinaiiiniior, saint att det för Finland ar fördelaktigare att inoin eget land tillgodogöra sig aibetskraften 110s siim kvinliga arbetare, iiii att dessa, om ock med utsikt till nkgot Iiögre lön, ' skola under ogylinsaiima förliållaiideii förslösa sin basta tid i frlininande land för att sedan, då arbetsförrnågan ar uttömd, &amp; terviiiidn eller återsiindas till lieinlandet. Hvarj ehanda i kvinno fkågan. Sverige. De kvinliga studenterna, som deiiiia termin iiro vid Upsala i ?niversitet iiiskïifna, utgöra ett större antal an under något före-, $ende kr, ii#mligeii omkring 26. Daraf 3 medicine kandidater, 1 fil. och juris kandidat samt 5 fil. kandidater. Med afseeiide på fördeliiiirgen inoin f,zlciilteterii,z stiidera: 1 juridik, 3 medicin och 3 lasa p % nied. fil. exainen. Af de öfriga, som alla tillhöra fllosofiska fakulteten, studera, d&amp; iilan fördelar deiii efter hufviidiimneiia, oinkring 6 ~iatrirveteiiskap, 5 historia, 4 lefvande sprak, 2 filosofi, 1 matematik, och 1 latin. KvinlhJa gymnastiksällskapets öfningar för unga arbetande kvinnor, livilka företriidesvis afse att inotverlta det skadliga inflytaiide, soin ett ensidigt eller stillasittande arbete utöfvar p i kroppens alla föw %tt~iingar, hafva tagit sin början å gyiniiastiska centraliiistitutet. ' i ' erininsafgifteii ar endast 1 kr. KvinlhJt tandläkarestipendium. E t t stipendim å 300 kr.
Kongl. Maj:t föreslår såsom medel att komma till ett slut med gamla Magazinsinrättningen, att bristen å Bankens förskott till Magazinsinrättningen skulle afskrifvas. Härvid torde likväl komma i betraktande, huruvida Rikets Ständer finna Bankens tillstånd vara' sådant, att det medgifver den12 H. 8 Den 9 F e b r u a r i i e. in. na afskrifning, och alt icke betalning fclifve r ett af nödvändigheten påkalladl åliggande; likasom det vill synas tydligt, alt Magazinsinrättningens behållningar böra realiseras för betäckandet af Bankens fordringar, och icke annorlunda kunna disponeras. Emot de af Magazinsfonden bestådde löners öfverflyltande på Allmänna IndragningsStaten anser jag mig böra göra den anmärkning, att det synes mig nrera ändamålsenligt, om den sålunda ledigblifvande tjenstemanna-personalen öfverflyttades till andra Verk, der de i och för deras lönevilkor kunde fortfarande göra någon nytta, i stället för att ifrån IndragningsStaten få hämta sine lönebelopp såsom pensioner, hvarmed vi böra vara försiktige att belasta StatsYerket. I anseende till Kongl. Maj:ts Nådiga förslag, att på dess pröfning för hvarje fall må få bero, att med kännedom af förhållandet pröfva, om ytterligare åtgärder böra äga rum med några äldre oredovista poster ifrån Allmänna Magazins-Directionen, eller desamma afskrifvas, anser jag mig böra göra den anmärkning, att jag tror den princip, att afskrifningar icke utan Rikets Ständers samtycke må kunna beviljas , böra i sin helhet bibehållas; men jag inser icke, huru några balancemål till ett belopp Den 9 Februari i e. m. af 8i,452 R:dr kunna blifva ett giltigt hinder för dessa ärenders slutliga reglering. Herr Tham, Wolrath: Innehållet af Kongl. Maj:ts förevarande Nådiga Proposition om utredningen af så väl Creditivfonden för 1826 års missväxt, som MagazinsInrättningen, har gifvit oss ett ledsamt bevis på de elaka följder, som Creditivfonden Itommit att vidkännas genom StatsContoirets åtgärder.
Svenskt Banco för hvarje Skeppund intaget jern, uppbäres, och hvilken afgift i förra tider, då få eller inga af de nationers fartyg, hvilka hufvudsakligen besöka Sverige, egde att tillgodonjuta den sedermera genom tractater dera tillerkände förmon att i afseende på afgifters utgörande i Svenska hamnar behandlas såsom inhemska fartyg, årligen uppgick till ett belopp, som ej allenast motsvarade de derå anvisade årliga utgifter utan ock lemnade ett icke obetydligt öfverskott, hvaraf den så kallade Extra Lieentfonden bildades, nu mera i anseende till förändrade förhållanden är så obetydlig, att densamma ej kan upptagas högre, antili 2 å 3oo R:dr om året, hvaraf äfven följt, att Extra Lieentfonden] som, vid densammas öfverlemnande till Directionen för Carl Gustafs Stads* Gevärsfactorie och Eskilstuna Fristad, år 1827 utgjorde 14,764 Rrdr o sk blifvit, genom de derå tid efter annan anvisade'årliga utgifter, så medtagen* att för bestridande af förlidet års utgifter ett serskildt anslag, af omkring 4oo Rrdr erfordrats. Vid öfvervägande häraf och af hvad Commerce-Coneginm i sammanhang härmed 1 öfrigt underdånigst anfört och yttrat, har Kongl, Majrt under den 14 nästhdne September, för godt funnit i Nåder förordna, att den summa af omkring 400 Rrdr, som utöfver behållningen 4 Extra Licentfon - Kongl. Ma/.-ts Nådiga Proposition No 33. 5 den för förlidet år erfordrats, till bestridande af de dittills å samma fond anvisade utgifter, skall, så vida anslaget till manufacturernas befrämjande dertill icke lemnar tillgång, af Manufactur-Discontens vinstmedel utgå, samt att framgent må på enahanda sätt förhållas med utbetalningen af de 25oR:dr, iotYå Ordningsmannen i fristaden såsom lön af Extra Licentmedlen uppOurit, och genom Kongl, brefvet den 2 Mars förlidet år blifvit anslagne såsom lönförbättring åt
Den c) December r836 understödde Konungens Rådgifvare y), med åberopande af sitt nyss anförda yttrande af den 26 Mars, Konungens beslut att ifrågavarande anslag, från och med nästföljande år till och med 1846, skulle till Öfver-Slålhållare-Embelels disposition utbetalas. Sedan den g December i836, vid föredragning af Slor-Amirals-Embelels utlåtande öfver Major Ericssons förslag till Trollhätte Kanals ombyggnad, Föredraganden, med tillstyrkande, alt lämplige åtgärder nrålte vidtagas, för att befordra den uppgjorda planen till skyndsam verkställighet, uppgifvit, att arbetet, för att utföras på en tid af sju år, fordrade, med biträde - p) Tit. Skogman föredrog målet. q) Tit. Skogman föredragande. Bilagor till Constitutions-UtskoUets Memorial, N.-o i3. 41 träde af arbetskommenderingar, en sammanräknad utgiftssumma af 1,624,000 R:dr, hvilken summa, enär dåvarande Trollhätte Kanaloch Slussverksholaget förklarat sig icke kunna med Canalens ombyggnad taga befattning, kotnrne att ökas med en ersättning till delta Bolag för öfverlåtelse!) af dess privilegier m. m., uppgående till R:dr Banko, så hade Föredra ganden r) vidare, jemte tillstyrkande, alt ett årligt anslag af 5o,ooo R:dr Banko mätte till företagets främjande anvisas å Handelsoch Sjöfartsfonden, att utgå under så många år, som erfordrades för alt, efter uppgjord plan, till capital och ränta godtgöra hvad utöfver disponibla tillgångar till arbetenas utförande behöfdes, hemställt, alt dessa arbeten måtte få öfverlemnas lill ett nytt serskildt Bolag, under vilkor och förbehåll, som dertill af honom föreslogos.
Huru det kan förhålla sig vid artilleriet, är mig obekant, men gardesreg:tets beklädnad är ställd på durchschnilt, så att några persedlar äro beräknade för 6, andra för 3, och åtskilliga Den g Maj e. m. för i år; och sålunda förhåller dist sig i intet afseende så, sorn Friherren påstått, hvilket yttrande derföre icke kati förklaras annorlunda, än såsom jag nämnt, nemi. att lian beräknat gardisten nied häst, men artilleristen utan häst, hvadan ock skilnaden blir lätt begriplig. Frih. Sprengtporten, Jac. Wilh.: Ehuru R. o. Ad. sannolikt icke vantar utaf en ledamot af StatsUtsk., att lian, efter i dagars diseussion, skall uppträda, för att vid dess slut upptaga ens den ringaste del af de anmärkn:r, som förekommit emot Utskts förslag, anser jag mig likväl pligtig, af skyldig högaktning för detta Stånd och för de ledamöter, som yttrat sig, alt upptaga några af anmärkn:na, i den förhoppning, att mitt svar tilläfventyrs skulle kunna, i åtskilliga delar, leda till ett annat bedömmande af StatsUlskts åtgärder. StatsUtsk., mine herrar! har i sanning vid delta riksmöte icke haft ett särdeles lätt uppdrag att fullgöra; och örn någon skulle vid Utskts första tillkomst hafva velat ställa tless lmroseop, skulle det tvifvelsutan icke behöfts mycken skarpsinnighet, för att inse, att det skulle blifva svårt för Utsk. , i betraktande af den stora skiljaktigheten emellan opinionerna och anspråken på ena eller andra sidan , att framställa förslag , med ringaste förhoppning att förlika dessa opinioner eller förvärfva sig bifall.
Jag vill icke vederlägga denna invändning, emedan den är smickkrande för mitt omdöme; Men jag ville önska att kunna måla den dag jag här tillbragt, och du skulle göra rättvisa åt min smak. Vi anlände vid middagstiden. Mamsell var i grannskapet hos en af sina vänner, hon väntades straxt tillbaka, och vi spisade emedlertid. Jag hade hela dagen ingen ting ätit, och likväl var min måltid helt kårt; tusende saker, dem jag sista gången endast anmärkt, dem jag nu önskade att betrackta, förlängde Minuterne. Änteligen blef jag fri. Jag öfvertalte min Värd att icke plåga sig af solhettan, och gick ensam omkring i trädgården. Under denna vandring vet jag icke hvad som syslosatte mina tankar; det gifves en ljuf tanklöshet, då själens verkningar – likasom inneslutne innom henne sjelf – knapt hinna att meddela sig åt begreppet, då en enda hemlig önskan kanske skulle smyga sig fram, men äfven denna, säker att bli upfyld, återgår till det slummer hvari begären hvila. Mamsell Hallers återkomst, som nu bådades mig, skingrade min dvala. Hon hade med sig åtskilliga Musikalier dem vi öfvertalade henne att försöka på Claveret. Utan at göra de vanliga svårigheter, hvarmed personer af någon viss talang merendels söka att förhöja värdet af den gunst man önskar, satte hon sig genast, och första stycket var den lilla visan jag hörde när jag första gången kom till Elfskog. Jag förmådde henne att sjunga den, och samma vällust som jag då kände, öfversvämmade mig å nyo. Det var vist icke att jag fann någon ting ovanligt hvarken i orden, eller i Musiken, eller i rösten; men harmonien dem emellan, men en viss ljufhet i uttrycken, som skänkte dem tusende gångor mera ömhet än de eljest ägde, det var detta som hänryckte mig, eller rättare, meddelade den rörelse hvaraf den sköna sångerskan sjelf var intagen.
Skulden ökats under år 1848 med R:dr 1,961,647: 45. 8. och under år 1849 med 622,698: 27. 10. eller under dessa 2:ne år med tillsammans R:dr 2,584,346: 25. 6. hvaremot skulden minskats under år 1847 med 194,370: 27. 3. hvadan alltså på det liela en tillökning i Riksgäldskontorets skulder skeit under åren 1847—1849 med Banko R:dr 2,389,975: 46. 3. deraf tillökningen utgjort: i räntebärande skulder . Orsaken till denna betydliga tillökning under de 2:ne sistförllutna åren, men synnerligast ar 1848 uti den räntefria skulden ligger, på sätt i sednaste RevisionsBerättelse (pag. 36) utförligt omförmäles, hufvudsakligen deruti, att, till följd af det utaf Rikets Ständer vid sistförfluten riksdag löreskrifna nya bokföringssätt. hvilket med år 1848 började tillämpas, samma års kapitalräkning påförts icke allenast allt hvad, som vid 1847 års slut fanns i Riksgäldskontoret innestående af de å detta verk såsom anslag utan återbetaluingsskyldighet redan anvisade summor, utan ock de till visst belopp bestämda nya eller fortsatta anslag, sorn under sista riksdag anvisades att under år 1848 utgå; och igenfinnes anledningen, hvarföre den räntebärande skulden blifvit förökad, hufvudsakligast uti den af Rikets Ständer år 1848 beslutade och samma år till större delen verkställda upplåning för krigsrustningskostnadernas bestridande; för hvilken upplåning längre fram kommer att redovisas.
Jemte det vidsträcktare afseende å tillstyrkandet af tullfrihet för hampa icke synes böra fästas, än att sådan, på sätt ofvan är föreslaget, medgifves för ohäcklad hampa, samt under afstyrkande af nådigt bifall å de undantagsstadganden Kommerskollegium i öfrigt föreslagit, hemställes att, sedan jemväl för sä väl lin som rå- och beredningsämnen i allmänhet tullfrihet eller tullnedsältning blifvit tillstyrkt, Kongl. Majit må åt den genom 20 § i tulltaxeunderrättelserna redan medgifna lindring, hvilken, intilldess den nya taxeregleringen kommer till stånd, torde kunna anses vara tillfyllestgörande, täckas lemna den ytterligare utsträckning, att 30 procent i stället för nu bestämda 23 procent få restitueras å belöpande tullumgälder för de skeppsförnödenheter, som visas hafva blifvit till fartygets tackling och utredning införda och använda, samt att, enär så väl nyssnämnda 20 §, som stadgandet angående den ofvan ifrågaställda rättigheten till tullfritt införande af machinerier till nya fabriksanläggningar, synes rätteligen böra få sin plats i ett sammanhang med föreskrifterna i 13 § om tullindring för redskap, machinerier och verktyg för inhemska näringar, samt om tullfrihet för prof och modeller, alla dessa stadganden må sammanfattas uti en gemensam paragraf under blifvande ordningsnummern 13, 16, nu 14. § 17, nu 15. 8 19- § 2 2, lill 17. § 24, nu 19. Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse, Ar:o 40, 69 Sisla momentet i den nu varande 20 §, innefattande att fartyg, bär i riket bygdå, som för utländsk räkning köpas och utföras, njuta tullfrihet för de varor, som med dem första gången utskeppas, synes lämpligen böra Hyttas till den nuvarande 5:te, men blifvande 3:dje §.
N:o § Arjeplougs Skolebord, om upplå- tande till boställe åt Skolmä- staren i Arjeplougs socken af Arméens befäl, om Iledersdomstolar för, se Hedersdomstolar. 64 4 i 76 — b. 30 Mars b. 26 Mars b. 28 Mars b. 26 Mars 53 25 Arméens befäl och manskap, om rätt för att mellan mötestiderne vistas hvar som heldst i Riket 8 74 84 b. 23 Maj Se Fjerde b. 22 Maj IIufvud-Tib. 30 Maj telus Extra g. 30 April Stats-regmg. Arméens pensionering, om anslag för Arrendator, om företrädesrätt vid 1 4 i 53 ny utarrendering af boställshemman, för varande Arrendetiden för kronans egendomar, om förkortning af, se Kronogods. Artilleribehof, om anslag till Artilleri-regimentena, om ändrade föreskrifter angående hästar1 4 4 i i 100 84 42 b. 23 Maj Se Fjerde b. 26 Maj Hufvud-Tib. 2 Juni telus Extra b. 16 Maj Stats-regmg. nes färg vid, se Hästar. Artister, om stadgar till skyddande af inhemske sådanes förlagsrätt till original-arbeten i bildande konst 8 20 b. 1 Febr. b. 1 Febr. å. 4 Febr. b. 28 Jan. a. a. 4 April Titeln. b. 5 Okt. I anledning af återremiss . Arwidsson, om pension åt Enkan efter Kgl. Bibliothekarien A. J. Auditörstjensterne, om indragning af m. m — 8 4 4 1 2 52 152 36 G2 a. a. 30 Mars Se b. 8 Okt. a. a. 4 April Nionde b. 3 Okt. a. a. 4 April Hufvudb. 8 Okt. 172 25 Auktioner i städerne, om förändradt sätt för hållande af, m. m. — 8 — 93 — b. 9 Juni b. 9 Juni b. 9 Juni å.
Sådant vöre väl egentligen förhållandet endast i de täll, der de misslyckade försöken mera uppenbart genom sin obehörighet blefve vanmäktiga; men det kunde dock icke nekas, att i någon mån enahanda följd alltid uppstode af de lokalförordnanden och påbud i allmänna ämnen, som från underordnade myndigheter utginge; oberäknade de öfriga olägenheter, som af dylika åtgärder i allmänhet vöre att förvänta. Enligt hvad min redan åberopade förra underdåniga skrifvelse härom också innehöll, trodde jag mig derföre äga grund till den tankan, ali; allt utfärdande af påbud och förordnanden af embetsmyndigheler i andra ämnen, än der behörigheten härtill i lag och laga stadgar funnes specielt dem uppdragen, vore ej mindre olämpligt, och skadligt, än olofligt, samt att således, enär det icke desto mindre visat sig, att vissa myndigheter ansåge sig behöriga till dylika åtgärders vidtagande, utan inskränkning inom sådan föreskrilven gräns, angeläget vore att genom formligt förbud undanrödja detta felaktiga begrepp. 1 händelse Kongl. Majit likväl icke skulle finna ett så beskaffadt allmänt förbud vara af behof påkalladt, hemställde jag i underdånighet, om icke Kongl. Majit kunde i nåder täckas utfärda åtminstone ett särskildt förbud emot all sådan åtgärd, hvarigenom embetsman eller myndighet, i anledning af tryckfrihetens bruk och med bedömande af derigenom frambragta produkter, företoge sig att, under namn af påbud, önskan, råd, förmaning, varning eller hvad annat som helst, fiir allmänhet eller underlydande tjenstemän kungöra sina åsigter och tankar. Och förmodade jag dervid kanhända icke anses olämpligt, att vederbörande i nåder erinrades om det öppna tillfälle, de i stället ägde, att till Kongl. Majit med underdåniga hemställningar och förslag inkomma, då af Kongl. Majits nådiga godtfinnande i behörig ordning berodde att pröfva, hvad gagn som af de underdåniga förslagen kunde hämtas, men för em betsm yndigheternes annorlunda beskaffade åtgärder i denna väg all förevändning af behof undanröjdes.
Men dä i alla fall jag fruktar at den blifwande Beredningen under nu pästäendc Riksmöte omöjeligen kan medhinna at afstuta sine arbeten; anser jag nLdwändigt at under Kongl. Maj:t6 nädiga bestydd densamma finge fortfara och efter fullbordade göromäl, genom trycket til allmänhetens kundstap befordra resultatet af desi nedlagda möda. — En generel upgift öfwer Niksmedlcns förbällande och förwaltning, sä specifique som tiden til desi granskning kan medgifwa, torde dock Ständerna under warande Riksdag kunna förwanta. Dä Ledamöterne i denna Beredning, wrö hwilkas wal den största granlagenhet mäste äs ga rum, af marmaste kansta för Fädernesland dets mälgäng, härmid nedlägga yttersta flit och omäld; tror jag det manliga sättet at tilldela dem tractamente, under den tiden göromälen efter stutad Riksdag fortfara, icke wara det lämpeligaste; utan at defle Herrar och Män, som genom all ospard möda pä et mäsendteligt sätt komma at gagna Statenwid nästkommande Riksdag kunna förwänta nägot mera hedrande och wcrkeligt wedermäle af Rik^ sens Ständers erkänsta. I händelse det af mig nu i ödmjukhet upgifne project, med de tillägg eller förändringar som torde befinnas wara nödwändige, skulle tillvinna fig Högloft. Nidderffapets och Adelns bifall, sä får jag anhälla at Herr Grefmen och Landtmarstalken Läcktes proponera at» pä fält jaa nu sörestagit Stats-iltstottet updrages, at genast företaga den nogaste granskinng öfwer förwaltningen af alla Miketa Medel sedan Riksdagen ar 1?os, eutigk den Instruction Riksens Ständer komma at häruti afgiswa.
Ehuru stora svårigheter, i afseende på försvarsanstalternes underhållande, deraf härflutit för ArtillerieDepartementet, skulle det likväl för de skattdragandes skull fägnat mig, att summan varit sådan den af den ädle Frilierren blifvit uppgifven; men jag är skyldig sanningen att här högtidligen förklara, att det ifrågavarande anslaget årligen utgjort, icke 180,000 R:dr, som Friherren påstår, utan, medium taget af 5 år, i rund summa 225,000 R:dr årligen, (och således 45,ooo R:dr mer än Friherren uppgifvit) med hvilket anslag bestridts, ej blott alla med ofvanomtalte förråds vidmagthållande förenade utgifter, så långt tillgångarne medgifvit, utan äfven åtskilliga andra, som in - Den 29 December f. m. galunda tillhöra de egentliga materiela förrådsbehofven, men hvilka ändå, till följe af gammalt bruk, varit på Artilleri-förrådens Statsanslag uppförde; och det är på framställningen af dessa utgifters mångfald och fördelning, som jag nu går att påkalla Ridderskapets och Adelns benägna uppmärksamhet. Denna framställning är grundad på noggranna officiella räkenskaper, och kan af StatsUtskottet med tillhjelp af de årliga redogörelserrie controlleras: den är hufvudsakligen ett sammandrag af forskningar, dem jag för kort tid sedan gjort, och som visserligen då ej voro ämnade att för Rikets Ständer framläggas, utan endast och allenast åsyftade, alt, genom dem, för mig sjelf redogöra för hvad Svenska Artillerimaterielen årligen kostat sedan Tyska kriget; forskningar så mycket nödvändigare, som man vid Artillerie-constructioner måste göra afseende ej blott på vetenskapliga, utan äfven ekonomiska beräkningar. Jag hade dessutom också hört talas om de stora årliga anslagen för Artillerie-förråderne, och med den kännedom jag länge ägt om Artillerie-materielens mindre goda beskaffenhet, förundrade det mig att den aldrig hlef bättre.
Den förra uppgiften synes alltså vara .mest sannolik, särdeles som årsväxten under dessa 5 år i allmänhet vant god, och Länet icke hemsökts af förödande farsoter. Folkets bildning har ej undergått någon märklig förändring och svårligen kan, på den inskränkta tiden af 5 år, någon sådan, åtminstone ej under vanliga förhållanden, upptäckas* Under den korta lid, som Länets styrelse varit mig i Nåder anförtrodd, bär jag val icke hunnit samla någon, särdeles vidsträckt egen erfarenhet om Innevånarnes lynne iallmänhet, men tror mig icke fela i det omdöme jag vågar fälla, att folket i Gudsfruktan, laglydnad, oskrymtad vördnad för Konungen och kärlek lill Fäderneslandet, säkert icke står efter sina Medborgare i andra Län. Det känner och uppfyller villigt sina skyldigheter, men vet äfven sina rättigheter. Dess lynne är alfvarsamt och föga tjenstagtigt; Mera trögt och overksamt på slättlandet, men härdigt och arbetsamt i skogsbygden. Vid sammankomster i fråga om allmänna Economiska angelägenheter och förbättringar är Allmogen lugn och uppmärksam, men fordrar klar framställning och fri öfverläggning, hvarefter oftast beslut fattas, hvilka ej allenast bereda gagn och fördelar för närvarande tidpunkt, utan äfven med uppoffringar för det närvarande, afse efterkommandes gagn och bästa. I allmänhet saknar Uppländningen håg för binäringar och händighet i slögder. Hans tid upptages mest af åkerbruk och körslorÖmkligt vöre afl större uppmärksamhet egnades åt Ladugårds-producters beredande, såsom smör, talg, ost in. ra. äfvensom att den ganska lönande salpeter-kokningen icke försummades. En utvidgad Lin-odling skulle äfven lemna en nyttig oell fördelagtig sysslosättning under de långa Vintermånaderne. Grofva brott gro väl sällsynta, men oredlighet och fylleri, innom den egentligen så kallade arbetsklassen, ty värr! ej, ovanliga. Till förekommande häraf har man i de flesta Församligar, träffat öfverenskommelser örn iagttagande af måttlighet och nykterhet samt att i synnerhet vaka öfver det uppväxande slägtets vanor i detta afseende.