Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Man observerar, att för den 18 april och för den 27 maj 1813 äro data dubblerade. Liknande dubbleringar förekomma även i fortsättningen. Det betyder, att för resp. dagar tvenne protokoll förelegat. 448 Den 21 Mars 1815 4. Tisdagen1 d. 21 Mars 1815 sammanträdde åter Högloft. Constitutions Utskottet på Fördelningar, då på 1 Fördelningen läsningen fortsattes af de öfver Handels oell Finanee Ärender i Stats Rådet förde Protocoll för den 4 Nov. 1812, 4, 11, 18, 18, 19, 25, 30 s. m. Fördelningen åtskiljdes kl. 1 e. m. In fidem Protocolli M. Meurling. 1 Justeringsformeln saknas. Protocoll1 hållit inför Ilöglofl. Constitutions Följande af de öfver Handels och Finanee Ärender i Stats Rådet förde Protocoll lästes: nemligen för den 3 Mart. 1813, 10, 17, 17, 24, 31 s. m. 7 April, 13, 21, 27 s. m. Höglofl. Utskottet sammanträdde derefter in Pleno hvaröfver fördes serskildt Protocoll. In fidem Protocolli M. Meurling. Protocoll1 hållit inför Högloft. Constitutions Utskottets 1 Afdelning Torsdagen den 23 Martii 1815. Lästes de öfver Handels och Finanee Ärender i Stats-Rådet förde Protocoll för den 1 Julii 1813, 7, 14, 21, 28 s. m. Efter slutad läsning af detta Protocoll2 ansåg Afdelningen Målet N :o 1: General Tull Directionens underd. förslag till innevarande års Ordinarie, Extra Ordinarie och Pensions Stater, så val vid Sjö Tullen sorn vid Inrikes bevakningen samt Målet under X :o 9:
Rosenlund r Torp. AnnotDenna Äng som warit anslagen til! understöd för Huskvarna Gewars-Factorie, och till Skane köpt för l2so Daler Eilfwermynt enligt Kongl. Krigs - Collegii Bref den 31 Julii 1770 , hwarmed Kongl. Maj.lls Nädiga tillstånd genom Re» solution den 2 Augusti 1786, warit afsöndrad tili Torpet Rosenlund för en del, och mokswarande Räntans erläggande af Jnnehafwaren Hof-Rätls-Rädet och Riddaren Herr Baron (rustak lAauritr men enligt Konungens höga Befallningshafwaudes Bref och Ordres af den 20 April i 804» har pa ägarens af Husqwarna Factorie Herr Capitaine LKrenpreutL i underdånighet gjordö anhållan, Kongl. Majit i Nador lcmilat bifall, att till Hof-RätlsRädet och Riddaren af Kongl. Nordstjerne-Orden Herr Baron (rustak lviauiur ko8le, emot den Kongl. Majrl och Kronan tillhörige del af Höggär de O - Den 26 Zebtuarii.' rzrs de-Ängen ill Husqwarna Gewärs-Factorie fä urbytre r Mantal Krono Skatte, Hemmanet Tormnäs r Roberga Socken och Tweta Harad, samt i anledning deraf Högloft. Kongl.
Till åtlydnad af föreskriften i 15 § af den för Riddarhusdirektionen oell Riddarhusets tjenstemän gällande Instruktion, får Direktionen nu vid Riksdagens början till Ridderskapet och Adeln afgifva berättelse öfver hvad vid Riddarhusoch Stiftsärendernas förvaltning sedan sista Riksdag sig tilldragit, dervid Direktionen, i afseende å de ämnen och ärenden, som ansetts icke ega den beskaffenhet, att de bordt i denna allmänna berättelse upptagas, vördsamt åberopar sina protokoller, handlingar och räkenskaper, hvilka komma att öfverlemnas till det blifvande Riddarhus-Utskottet. § 1- De uti första § af Direktionens sednaste Riksdags berättelser upptagna kassors och fonders tillgångar och fordringar hafva, på sätt bifogade sammandrag af räkenskaperna för åren 1862, 1863 och 1864 närmare utvisa undergått de förändringar, som af följande jemförelse inhemtas: Riddarhus-Kassan , Adliga Kadettskole-fonden . En Onämnd Välgörares fond Bungencronska fonden Stjerncreutziska fonden Wulfcronska fonden von Blockiska fonden Bergenstjernska fonden Tersmedenska fonden Stjerncronska fonden Fröken U. C. von Hauswolffs fond de Silentzska fonden Stråleska fonden von Liewenska fonden Berghmanska fonden Fru B. H. von Hauswolffs fond. V adstena Adliga Jungfru-Stifts kassa Gred. Schefferska Stiltning:s fond Gyllenbåtska fonden . Queckfeldtska fonden Silfverbergska fonden Löfwenskjöldska fonden Hartmansdorffska fonden . Behållning enligt 1861 års bokslut. Behållning enligt 1864 års bokslnt. Riksmynt. Riksmynt. R:dr öre. Riksmynt. Riksmynt. R:dr öre. R:dr öre. von Schultzerska fonden 3,166 26 3.189 6?
Ad. måtte bifalla Utsk:s förslag. R. o. Ad. biföll 13 §. § 14. Hr Lagerhjelm: Ulsk. åberopar i denna § de skäl, som blifvit anförde i betänk. Jag har här detta betänk., hvaruti Utsk. åter åberopar de skäl, som blifvit anförde vid sisllidne riksdag. Men Utsk. säger till slut: ”Till de skäl för afslag, Utsk. då anförde, torde kunna läggas, att ifrägavar. lånerörelse varit i ständigt stigande, och att Utsk. nu går att tillstyrka en förhöjning i det af Jerncontoret emot 3 proc. ränta begagnade creditiv”. Detta skäl är nu förfallet, emedan Utsk. i sitt betänk. N:o 44 återtagit sitt tillstyrkande ronde nämnde creditiv. Då dertill kommer, att Utsk. i § 42 af sistnämnde betänk., hvilken handlar om räntan på de creditiv, som associationer och privatbanker, hvilka befatta sig med spanmåls-speculationer äga att draga på Banken, tillstyrkt, att berörde ränta må beräknas allenast till 3 proc., så enär icke något skäl torde finnas, hvarför räntan på belåning af jern skall vara 4 proc., under det att räntan på belåning af spanmål blott är 3 proc., hoppas jag att R. o. Ad. beslutar räntans å jern nedsättande från 4 till 3 proc. Hr von Hohenhausen: Hvad först angår Hr Lagerhjelms anmärkn. ang:de den förhöjning i Jerncontorets creditiv på Banken, som Ulsk. i dess betänk. N:o 29 sagt sig skola tillstyrka, så är det visserligen sant, att denna förhöjning nu blifvit om intet, sedan Utsk. i dess betänk. N:o 44, på grund af de anmärkmr, som gjordes emot dess uti betänk. N:o 29 uttalade mening, densamma frånträdt. Men jernhandleringen har likväl icke blifvit missgynnad, enär det lill och med gått så långt, att grundskatter för densamma blifvit afdragna.
I stället för att, såsom sig bordt, härom ingå i en fullständig undersökning och pröfning, har Utskottet, med förbigående af sjelfva hufvudfrågan, eller målet, som Talmannens vägran afsåg och som till Utskottets bedömande blifvit hänskjutet, endast i allmänhet yttrat sig öfver en Talmans befogenhet att vägra proposition samt på grund af en inskränkande tolkning af orden »vackt fråga» i den åberopade 55 § Riksdags-Ordningen, stadnat vid den begränsning för Talmans befogenhet eller rätt till propositions-vägran, att denna finge sträckas endast till enskilde Riksdagsmäns motioner. Att Utskottet med detta sitt resonnement icke uppfyllt sin pligt och nöjaktigt besvarat den erhållna remissen är ännu mer tydligt vid betraktande af en följande punkt i den citerade 55 §, der det heter: »Hvad Utskottet förklarar icke vara deremot» (mot Grundlagen) »stridigt, derå må proposition sedan icke vägras.» Häraf är alldeles uppenbart, att Utskottets infordrade yttrande bordt omfatta icke blott en del af ärendets formela behandling, som i Utskottets Memorial fått benämningen af »Bonde-Ståndets äskade proposition», utan fastmer sjelfva sakfrågan, derå proposition skolat framställas, men af Talmannen blifvit vägrad. Att orden »väckt fråga» hvarken enligt allmänt språkbruk eller enligt våra Grundlagar, som böra efter deras ordalydelse tillämpas, ha den inskränkta bemärkelse, Konstitutions-Utskottet velat åt dessa ord gifva, lärer icke tarfva någoo omständligare utredning En hänvisning till 49, 50, 73 och 75 m. fl. §§ i Riksdags-Ordningen t(*de göra tillfyllest. Så vidt jag kan förstå, både kan och bör under ordet fråga Bih. lill It. St.
I fråga orri sättet för tilivägabringandet af denria provisoriska reglering, hvilken blott till nästa Riksdag borde blifva gällande har blifvit föreslaget: af Herr Friherre Cederström, .“jacob, samt Herrar “Bråkenhjelm, Landegren, Alund, Bergelin, Brovallius, Memsen och Montan, att Rikets Ständer måtte, med oiörändradt bibehållande af Båtsmannens nu varande styrka eller ggö man, öka de lindrigast roterade Städernes Båtsmanshåll meri så många mari, som motsvarade den, eri del mindre Städer förunnade minskning i det antal Båtsmän, söm af dem nu utgöres; af Herr Prosten Dedekind, samtliga Representanter af Borgare-Ståndet lör Stockholms Stad, samt Herr Lewton, att de Städer, som ko rome i fråga att erhålla tillökning i deras nu ut Bi/i. till R.-Se. /‘rot. 1828-1830, 4 Sami. 2 Afd. 2 Baad. 23tdje Haft. 3 i8 Statssamt Osc,-JJtsh, Uti. N:o i3a. görande Båtsmansstyrka, matte inbjudas att eri sadan tillökning sig frivilligt åtaga; samt af Herr Hjerta, Gustaf, och Herr Contract3-Prosten Nordin, att det antal Båtsmän, från hvilkas utgörande, intill nästa Riksdag, ert del mindre Städer borde, uppå bevekande anledningar, lindras och befrias, icke måtte andra Städer åläggas, utan föranleda till en provisorisk nedsättning i den nu varande Båtsmansstyrkan på det hela.
Ingen försöker att yttra något och ännu mindre tillåter sig någon häda den praktfullt hemska synen genom någotslags utrop af beundran. Då ljuder ett: "So ein rechtes Sauwetter heut' Abend!" Den gamla amerikanskan riktar på min reskamrat ty det är naturligtvis han som ger sina känslor luft en lång blick, rycker på axlarna och beger sig bort, in i salongen, i det hon i förbifarten hugnar också mig med ett ögonkast af ungefär samma innebörd, men kortare. Jag sade heller ingenting men jag kommer mycket väl ihåg hvad jag tänkte. Ja, mera var det inte jag hade att förtälja om min reskamrat. UR MIN PORTRÄTTSAMLING. Antti Ulukka. Han var när allt gick omkring den bäste arbetaren i hela lägret, ingalunda den flinkaste, men den som ändå i längden uträttade det mesta. Det såg kanske icke så mycket ut, när han med betänksamma tag förde sin hacka eller spade, men i stället höll han heller aldrig upp en minut. Från det ögonblick förmannens hvisselpipa ljöd, till tecken att arbetstimmen var inne, och till dess hornet förkunnade att det var matdags, var han intet annat än en arbetsmaskin, som gick på jemt och utan afbrott. Och aldrig något förspillande af tiden med onödigt prat dervid. De ord voro öfverhufvudtaget icke många som kommo öfver hans läppar också då han intet hade att göra, och under arbetstiden hände det nästan aldrig att han öppnade munnen för annat ändamål än för att släppa ut röken från pipan, hvilken oföränderligen och alltid hängde i venstra mungipan. Hemma var han från Kuusamo, der han egde ett litet hemman, hvilket han, med färdiga skulder på och fyra yngre syskon som delegare uti, hade ärft efter sin far. I många år hade han der kämpat mot frost, missväxt och hypotheksräntor, hade under tiden gift sig och sedan, då ett par munnar kommit till, funnit det ännu svårare att få båda ändar att gå ihop. Då hade han fattat ett stort beslut. Han skulle ut i verlden också han, dit bort till guldlandet på andra sidan hafvet, hvarom han på kyrkbacken och på sina sälsynta stadsresor hört så mycket språkas.
Declamöters utnämnancle, skuru cletta s^nes i namnäe fall ej köra konom ketagas; att förslaget icke innekäller nägon föreskrift, kuru vicl val ak 6ocie Män förlaras korcle, i Känclelse ä enclera silian vore flera, som tiel i saken karle, oek clesse ej kumle sämjas om valet; att i fräga om jäk för Ooäe Mannen närmare föreskrifter erkorclrats; att förslaget ej weclclelar nöclige kestämmelser, angäenöe vilkoren oek sättet för jälslrägors fuliföljct, samt kuruvicla klagan i cletta afseende linge uppekälla Domprowiss-kättens pröfning; oek om Öfver-kätten skulle upptaga fräga om jäf, som viö Ilncler-katten ej ^ppaclt varit, eiler kvacl verkan Öfver-kättens keslut skulle wecllora, i känclelse samma kätt kifölle jäls-anmärkning, som Ilnäer-kätten ogillat; oek att förslaget ieke pakjucter eclgäng för (lornpromiss-kättens Declamötsr, skuru en säclan, äfven för Domare, i Kvars keslut änclring kan vinnas, i Dag loreskrifven förpligtelse syntes kar, till ketrvggancle »f parternes rätt, vara företrädesvis pä sitt ställe, enär änclring oek rättelse i Dompromiss-kättens keslut ej skulle fä sökas.
Beträffande deri. strå punkten, bär tTtsköttet dervid inhämtat, det 7 §. af Kongl. Resolutionen på Allmogens Besvär deti 21 Jan. 1748 uttryckeligen stadgar 4 att én noga insigt bör hafvas med Utrednings péfsedlärnés förvarande i så måtto, att när en Kneckt eller Båtsman på kommendering dör , genast må upptecknas hvad äf deras moiideringär öfvefblifvit, samt till godheten utsättas, och samma förteckning, tillika mert kläderna, uti én säck, tinder Cäpitäinens signétö förvarad, Roten tillställas, då jemväl noga tillsyn Vara bör , att kläderna icke på vägen varda förderfvade, hvarförutan de Officerare eiler betjening, som äro Manskapet följaktige från cornmenderingårne till deras hemvist * skola blifva ansvarige för monderingarne, samt ersätta hvad deraf brister ; hvilket stadgande än ytterligare blifvit förnyadt genom 43 §. af Kongl. Maj:ts Resolution uppå Krigs-Befalets Allmänna Besvär 5,'te Bandet. t)g. 100. den Den 7 Juli. den 11 Jan. 1757; och då Utskottet häraf funnit att Båtsrnans-Bothållares Rättigheter , genom dessa föreskrifter, äro i möjligaste måtto bevarade, liar Utskottet endast trott sig böra tillstyrka, att de rörande denna omständighet utfärdade Författningar mätte med all omsorg och noggranhet handhafvas och iakttagas. I anledning af det uti 3tdje punkten gjorda yrkande, har Utskottet funnit lämpligt tillstyrka, att när en Båtsman erhållit full beklädnad , sådan som honom för ett helt års tjenstgöring tillkommer, men han dermed endast gjort tjenst en del af året, bör han vid nästföljande tjenstgöring begagna den gamla beklädnaden innan han erhåller någon ny, så lång tid 60111 återstod af årets fulla belopp, när den sist förflutna tjenstgörir.gen upphörde.
Har du lust att gå m e d på operan i kväll? » Det var en ung flicka, som m e d hastiga steg hade k o m m i t o m henne o c h nu saktade sin gång med dessa ord. Karin tog den framräckta handen. » Jag vet inte. H v a d spela d e? » » Pajazzo och På Sicilien, det är ju dina favoriter. Jo, ser du, jag träffade din kusin Emil o c h han frågade mig om jag hade lust. V i sitta i galleriet förstås, där är man så ogenerad. Nu tänkte jag, att o m du ville gå med, så slapp Lotta k o m m a o c h hämta mig, ty din kusin och du följa naturligtvis mig, säger jag hemma. » » Skulle Emil köpa biljetterna d å? » » Ja, åt sig, m e n vi köpa åt oss. » » Men då få vi kanske inte bredvid h o n o m. Den där smörjan ha nog alla människor tröttnat på nu. » » Smörjan! Och ändå vill du så gärna gå? » Karin såg förvånad på henne. » Det är så lifvadt när Emil är med. Han sitter o c h gör sådana kvicka o c h roliga anmärkningar öfver kör o c h balett. H ö r du, han är allt bra treflig, Emil. » » Det var en ny orsak att gå på operan för, » svarade Karin leende. » Jag går då dit för musiken. » » Ja, det är du, det. Men du tar allting så viktigt. Det är många fler än han, som ha roligt på statisternas bekostnad. Nå, hör du, huiar det m e d A x e l Brander o c h dig nu för tiden? Ni äro så sällan i sällskap. Någon sade mig här om dagen hvad h o n hette, men nu har jag glömt det. H o n är rik pästås det. Ja, vet du Karin, jag tycker det är lika bra som det är för dig. H a n var så död af sig och du är ju litet tragisk. Inte skola två sådana ha hvarandra. Det är kontrasterna, s o m ska ' söka träffas. F ö r resten tror jag inte han är sådan s o m han visar sig. H a n förefaller mig skenhelig.
Något företräde böra BruksPatronerne få ; men det ligger också ett i options^ rättigheten, som i Friherre Cederströms sär.; skifta mening blifvit föreslagen; och då Bruks,-* €62 Den 29 Maji. Patronerne ej äro nöjcla dermed, så begära de åter för mycket. För att i allo göra ratt, kan jag icke heller instämma i den mening, som nu blifvit af Friherre Cederström och af Herr Reutersköld framställd, nemligen att de Brukspatroner, hvilka fullgjordt deras prestanda för köpen, men för orsaker, som ej berott af dem, utan af Embetsman, icke ännu fått köpebrefven, skulle anses äga mindre rätt, än de som lått sine köp afgjorda. Ifrån den stund köparen fullgjordt sine åligganden, har också bans rätt ingått, att få sitt köpebref: och med allmän rättvisa, med National redlighet skulle, efter min tanka, aldrig instämma, att här förfara annorledes. Må det tillåtas mig få påminna om det oändligt vackra omdöme, som Herr Presidenten Schultzenheim nyss gaf om sin rätt; och jag skall aldrig tro, att Riksens Ständer kunna handla egennyttigt, på bekostnad af rätt och billighet. Uppå derefter af Rans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken gjord proposition blef StatsUtskottets Betänkande, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar till Utskottet återremitterade Vid förnyad föredragning af Stafsoch Beviilnings-Utskottens den 22 dennes afgifre, samt den 27 derpå följde på bordet lagde, Utlåtande i anledning af de hos BondeStåndet gjorde anmärkningar vid Utskottens Den 29 Maji. 66 3 den 20 sistledne April meddeldte Betänkande om BränvinsBevillningens utgörande för åren 18 to, 1811 och 1812 af personer å landet, som ej äga eller besitta jord; lann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit den 2 1 denne månad af Ridderskapet och Adeln bifallit, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till Hand, lingarne.
Stockholm den 13 Januari 1848. Stats-Utsk. Arik. till Exp.-Utsk. den 14 Jan., kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion om inköp för statens räkning af hälften utaf de Bruksegaren Elsvik tillhöriga silfvergrufvor i Lindes socken af Örebro Län. (B. A.) Från Ridderskapet och Adeln har Stats-utskottet erhållit remiss å en af Herr Bruce, R. E., väckt motion, deruti såsom en utväg icke allenast att minska de betydliga kostnader, Statsverket i och för långvården finge vidkännas, utan ock att bereda det allmänna en årlig vinst genom långarnes arbeten, blifvit föreslaget, att staten måtte inlösa hälften af de inom Lindes socken af Örebro,län belägna, Bruksegaren Elsvik tillhöriga silfvergrufvor samt låta genom fångar desamma bearbetas, i hvilket afseende lämpliga fängelse-byggnader borde i närheten af dessa grufvor uppföras. Då motionären vid berörde framställning icke fogat sådana upplysningar, hvarpå ett omdöme rörande förslagets ändamålsenlighet kan grundas, samt icke ens uppgifvit om och emot hvilken köpeskilling egaren är villig att nämnde grufve-andel aflåta, hemställer Utskottet, att motionen må lemnäs utan afseende. Stockholm den 13 Januari 1848. STOCKHOLM 1847, hos J. A. Walldén. — '1 "" ~~ 1 ' — 1 1 ir i ii ii jm... > Stali-Uiskolfels UltJlanle, Ii.o 20. Ank. till Exp.-Ulsk. 21 Jan., kl. 6 e. m. (j(bitande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse tilt Rikets Ständer j om Jörn fädt anslag till Lagberedningen. (U. A.)
Hans bortgång lemnar ett tomrum, svårt och delvis omöjligt a t t fylla inom de olika områden der han verkat, detta icke minst inom arbetet för qvinnofrågans lösning. Att lemna en utförlig skildring af den mångsidige mannens lif och verksamhet skulle öfverstiga både vår förmåga och det knappa utrymme hvaröfver vi förfoga. Men då Stackelberg i lif och gerning endast gaf uttryck å t hvad haii innerst var, då han satte prägeln af sin egendomliga personlighet på allt hvad han verkade, skola kanske de spridda drag af hans skaplynne, som vi här nedan samlat kunna gifva) läsaren en klaf till hans oskrifna historia. Vi skola härvid stödja oss ej blott på vår egen erfarenhet vid beröringen med den framstående mannen, utan ock på iakttagelser från umgänget mellan honom och en äldre kamrat, samt på meddelanden af hans närmaste omgifning och två hans förtroliga nmgängesvänner, hvilka ineddelaiiden upptagit hvad maii hälst minnes af en bortgången vän, karaktären och hjärtelaget. Son af laiidshöfdiiigeii i Malmöhus h i, generalen friherre G. Stackelberg och hans maka, född Lind af Hageby, förlorade Oscar Stackelberg vid späda år sin fader och dermed det öfverflöd i lefnadsätt och, de lysande framtidsiitsigter, som en högt uppsatt mans son på den tiden kunde pårä ' kiia. Vid tio års ålder stod han, jämte fyra oförsörjda syskon, vid sin moders sida i ett utblottadt hem. Denna olycka kallade Stackelberg på äldre dagar för en lycka, öfvertygad att det der förutan aldrig blifvit en själfständig man af honom. E t t par drag af hans barndomslynne må här anföras. Det första arbete han erinrade sig hafva gjort, för någon annan var ett med täljknifveii formadt saltkar å t modern, till ersättning för dem som förut prydde det rikt utstyrda matbordet. Till lynnet var han alltid våldsamt,
Mits Befhide att Dahlby dertill var lämpligt, hvarföre de anhö 1 lo att hela kungsgården, eller en del af densamma, måtte för detta ändamål uplåtas. Jag har visserligen nu hört Frih. af Ugglas anföra några skäl, hvarföre ansökningen om Dahlby afslogs, men då inga handlingar uplvste hvarföre Dahlby icke fick användas, så var det svårt att finna hvarföre Alnarp skulle vara bättre. Jorden vid Dahlby är af flera olika slag, der finnas torfmossar, tillfällen till skogsplantering samt stora odlingslägenheter o. s. v.; likväl vill man förkasta Dahlby och i stället antaga Alnarp. LandlbruksAkademien har yttrat, att Akademien ansåg att ett Institut borde hafva 4 å 500 tild jord under plogen. Alnarps hela areal utgöres af 1050 tid, hvaraf 800 tid åker, 100 tid mad-äng, 75 tid strandbete och 75 tid hårdvallsäng otjenlig till skogsplantering. Egendomen består således af 800 tid åker; men hvar och en praktisk åkerbrukare bör inse, att om man skall använda en så stor areal öppen jord, så måste många år åtgå för landtbrukets organisation vid Institutet. Kostnaderna måste blifva ganska stora, eller om man icke vill använda någon kostnad, så blir följden den att Institutet under många år kommer att visa sig i dåligt skick för den mängd med resande, som Institutets principaler förmoda skola komma dit från utlandet. Då dessutom administrationen årligen skall till Landsh:n ovilkorligen utbetala 1,600 t:r spanmål, så blir det svårt att på samma gång förbättra jordbruket. Mot den invändningen, att vid Alnarp icke funnes någon skog, har man svarat att det väl icke borde utgöra något hinder för att der anlägga ett Landtbruksinstitut, men på samma gång får man väl medgifva att det ändå utgör en olägenhet för ett Institut att icke hafva någon skog. Då jag icke vill bestrida den möjliga nyttan af att hafva ett Landtbrukslnstitutet i södra Sverige, så skulle jag, om man endast yrkat återremiss af Betänk., hafva inskränkt mig till dessa anmärkn:r, men då man yrkat bifall till V. H. 17 2&8
Föredrogos, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, dels Stats-Utsk:ts den 8 dennes bordlagde Mern. 82, ang:de behandlingen af frågor rörande folkskoleväsendet; och dels Lag-Utsk:ts nämnde dag bordlagde Betänk. N:o 32, i ani. af väckta motioner om förändrad lagstiftning ang:de förmyndares förvaltning af omyndigs egendom, äfvensom kontrollen derå. Anmäldes och bordlädes nedannämnde, från Utskm inkomne Mem:r, Betänkm och Utlåtm, nemi. från Stats-Utskottet: N:o 77, med åtskilliga upplysningar och utredningar rör:de jernvägarnes ekonomi och anläggnings-sätt; N:o 81, ang:de regleringen af utgifterna under riks-statens femte hufvudtitel; Banko-Utskottet: N:o 32, med förslag ang:de förändrad organisation af R. St:rs bank samt inrättande af en särskild aflårs-bank; Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: N:o lil, i ani. af väckt motion om Upsala universitets förläggande till hufvudstaden; N:o 112, i ani. af väckt motion om utarbetande af förslag till ny Riks-akt; Särskilda Utskottet: N:o 1, angående arfvode för en Sekreterare. R. o. Ad. åtskiljdes kl. J till 3 e. m. In fidem, 0. Brakel. Onsdagen den 15 April 1863. Plenum kl. 10 f. m. Justerades pleni-prot:t för den 18 sistl. Februari. Föredrogs ånyo Stats-Utsk:ts den 8 och 11 dennes bordlagde Mern. N:o 82, ang:de behandlingen af frågor rörande folkskoleväsendet. Hr Fåhraus, Olof Immanuel: