Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksgälds-kontoret upplånas inom landet till ett pris, som oj öfverstiger kostnaden för det under innevarande år upptagna lån till fortsättning af Statens jernvägsbyggnader, blifvit bifallen af såväl Ridderskapet och Adelli som Prcste-Ståndet endast med det af detta sistnämnda Riks-Stånd derjemte beslutade tillägg, som afser den händelse att den ifrågavarande upplåningen till större eller mindre del ej skulle för Riksgälds-kontoret lyckas, då lånesumman borde till bolaget för jernvägens byggande af Riksgälds-kontoret utlemnas med Kontorets obligationer, antingen till hela beloppet eller till så stor del deraf, som Kontoret kunde få inom riket upplåna. 3:dje punkten, som tillstyrker låneunderstöd till jernvägs-anläggningcn mellan södra Dellen och Ljusnan, under samma förutsättning och med enahanda vilkor, är godkänd af samtlige Riks-Stånden, endast, jemlikt Prcsto-Ståndcts beslut, med den förändring uti de föreslagna vilkoren, att lånet borde anvisas under samma förutsättning och med enahanda vilkor, som blifvit af det högvördiga Ståndet bestämda i afseende på det i 2:dra punkten föreslagna låneunderstödet till jernväg mellan Borås och vestra stambanan. Och är likaledes 4:de punkten, tillstyrkande låneunderstöd till jernvägsanläggningen förbi Hedens forssar, äfven under samma förutsättning och med enahanda vilkor af samtlige Riks-Stånden bifallen, med någon skiljaktighet i fråga om vilkoren, hvilken skiljaktighet likväl ej sträcker sig till den för lånets beviljande gjorda förutsättningen att det anvisade beloppet skall kunna genom Riksgälds-kontoret upplånas inom landet mot fonderade obligationer å Svenskt mynt, till ett pris, som ej öfverstiger kostnaden för innevarande års utländska jernvågsbyggnadslån; i afseende å hvilket förbehåll samtlige Riks-Ståndens beslut i denna puukt med Utskottets afgifna förslag öfverensstämma. 4 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 206.
Den, genom Förordningen den 13 Juni 1800, för skuldfordran i allmänhet bestämda preskriptionstid af tio år ege ej rum i afseende på enskild banks tryckta eller graverade förbindelser; ej heller skall bevakning deraf enligt konkurslagen erfordras, i händelse banken råkar i konkurstillstånd, eller i anledning af årsstämning, som, vid bolagets upplösande, må utfärdas å dess öfriga borgenärer. § 2. När bankbolag, hvarom nu sagdt är, utan konkurs upplöses, äfvensom derest bolaget råkat i konkurstillstånd, vill Konungen, uppå anmälan härom, genom allmän kungörelse förelägga en hvar, som innehar bankens förbindelse af den i § 1 omförmälda beskaffenhet, att, vid förlust af ali Hih. till B. St. Brot. 1847 och 1848. 7 Sand. 1 Afd. 18 Häft. 1 2 Lag-Utskottets Betänkande, N:o 52. betalningsrätt, inora två år från kungörelsens datum, förbindelsen, när bolaget utan konkurs upplöses, förete till infriande i banken, meri, om åter banken råkat i konkurstillstånd, och betalning således ej genast ske kan, till bokföring och erhållande kostnadsfritt af påskrift derom , uppvisa inför den eller dem, Rätten, der konkursmålet är anhängig!, i sådant afseende förordnar. Nämnde kungörelse bör minst två gånger under hvartdera af dessa år från predikstolarna i riket uppläsas. § 3. Till följd häraf kommer, i händelse al bankens konkurs, med utdelning till de borgenärer, som ej ega förmånsrätt, att anstå, intill dess berörde två år förflutit. § 4. Bolaget är uti de mål, för hvilka ej annorlunda genom lag stadgas, lydande under allmän underrätt i den stad, der bankens hufvudkontor är beläget. Fråga om afträdande af bolagets egendom till konkurs, eller om årsstam ilin g å dess borgenärer, skall ock. oberoende af bolagsmännens stånd och hemvist, tillkomma Rådstugurätten i samma stad. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och ynnest städse välbevågen. Stockholms Slott den 17 September 1847.
För dess uppgift låg samundervisningsideen alltför nära för att den skiille kunna förbigås. Sekreteraren genomforskade alla tillgängliga källor för sakens bedömande, och äfven enskilda upplysningar söktes och erhöllos. Resultatet var: att komiterades flertal enades om att i samband med sitt förslag till flickskolornas förbättrande också framlägga ett, förslag till samskolans upprättande under förhållanden, som derför lämpade sig. * Q - * Under denna tid hade ett par enskilda skolor i hufvudstaden böra t tillämpa den i förberedande klasser vanliga samundervisningen äfven på högre stadier, med den pliföljd, att frtn den ena förliden vår tv8 liarjungar sflade mogenhetsexamen med mycket qoda betyg. 141 Innan ännu flickskolekomit ens betänkande offentliggjorts, anordnades i Stockholm sistlidne april månad af samma förening som sist, föredrag och diskussionsmöte rörande samskolan, hvarvid professor Wallis redogjorde för de studier af samskolan, som han under en sommarfärd i Förenta staterna fått tillfälle att göra. I diskussionen framhölls ånyo det amerikanska skolsystemet med dertill hörande samundervisning, såsom det ideal, hvartill vi och hela den gamla verlden hade att sträfva. Blott en röst höjde sig för att vi måtte tillegna os ' s ideen, men tillämpa den i öfverensst6minelse med svensk sed och svenskt skaplynne, något som vår flickskolekomit6 sades hafva försökt. Talaren, som varit medlem af komiten, har här genom Dagny velat meddela ofvanstående redogörelse, samt ytterligare lemna några upplysningar och uttala några personliga omdömen i frågan. Då emellertid de senare stå i nära samband med komiterades förslag och detta ej kan meddelas förr än det blifvit offentliggjordt, skola här först lemnas några uppgifter som torde visa, dels att Förenta staternas skolväsende i dess helhet, vare sig med eller utan samundervisning, icke kan för oss gälla såsom ett eftersträfvansvärdt ideal, dels att i Förenta staterna samundervisningen, der den blifvit fullt genomförd på hlögre stadier, sedan många &amp; r tillviiniiitl sig stort och berättigadt förtroende.
Ehuru indelta Arme'ens lönereglering med det sednast beviljade tillökta anslag kunnat i allmänhet på ett temligen tillfredsställande sätt uppgöras, hafva likväl tillgångarna icke medgifvit att uppföra det lönebelopp för reg:ts-qvartermästare, andra capitainer och fänrikar vid samtliga Infanteri-regementerna och för subaltern-olficerare vid de Skånska. Den begärda ringa tillökningen af 100 r:dr för reg:tsqvartermästaren, hvarigenom dennes lön kunde uppföras till samma belopp som compagnichefernas, 100 r:dr för andra Den aj Maj. 235 capitainerna, samt endast från 25 till 5o r:dr för subalternofficerarne, torde, i betraktande af de små löner, sorn för dem förut kunnat beräknas, så mycket mindre böra anses vara för högt tilltagen, som, då de vanliga, betydliga afdragen å lönerna blifvit gjorda, behållningen blir obetydlig. Ehuru med tacksamhet fullkomligen erkännande Rikets sednast församlade Ständers beredvillighet att upphjelpa indelta Armeens lönevilkor, torde man likväl böra tinna billigheten af den begärda tillökningen. Att i fråga om ett så vigtigt och genomgripande arbete, som ett dylikt med indelningsverket gemenskap ägande nödvändigt mäste vara, på förhand bestämdt till siffran uppgifva, huru beräkningarna dervid skulle slå ut, var naturligtvis icke möjligt. Den vid löneregleringen uppkomna brist har man genom indragning af ett betydligt antal beställningar, så vidt möjligt varit, sökt att minska; men att derigenom uppbringa lönerna till skäligt belopp har likväl icke varit möjligt. I anledning häraf, och med hänsigt så väl till indelta Armeens förtjenster, som de flera ändamål, hvilka med densamma åsyftas, anhåller jag, att R. H. St. ville anordna de medel, som erfordras till lönernas förhöjande för ofvanstående personal, i öfverensstämmelse med hvad R. M. nådigst framställt. 8:0 För Rifbevärings-regttet har K.
Förenämnde med hwarannan sä nära och oskiljaktig gemenskap ägande hushällnings-anstalter, hwilka egenteliZen synas tillhöra en witz del af RiksgäldsContoirets forwaltning, har Stats-Utskottet, esser det, uppå Urskottets befallning, alla nödiga uplysningar sä wal uti Herrar Fnllmägttges Prokololl och Contoirets Räkenskaper, som de ifrän wederbörande uti Dolsiuts - Contoiret infordrade upgifter, blifwit hopsamlade, uti ett sammanhang till skärskådande företagi/; och wid hwilken granskning de olika omständigheter och ställningar, hwaruti Contoiret sig befunnit, de tider hwarje operation ägt rum, hos Stats-Utskottet kommit under nogaste öfwerwägande. — Stats-Utskottet har tilllika i förwäg bordt erindra, att, sä wida en del af ifrägawarande operationer blifwit föranledde af sä aldeles oföruksedde händelser, atc detza operaiioner, i anseende lill deras öfwerensstämmclfe med eller afwikelfe ifrän Riksgälds - Conto irets Reglementen och Jnstruekioner icke kunna jämföras och pröfwas, Stats-Utskottet, i saknad af positiva föreskrifter, till grund och rättesnöre antagit; Riksgälds - LontoiretS lagliga förmän, såsom uti dylika fall ven enda allid och owilkorligen gällan» Lag; hwadan icke blott Riksgälds - Contoirets skada och förlust, utan äfwen en uragtläten ögonskenlig besparing eller eir försakad sannolik winst blifwit ämnen fär Stats - Utskottets upmärksamhet och granskning. Ibland vfwanberörde hushällningsanstalter förekommer i ordning aldrasörst det är 1802 i Leipzig Den >8 November - Leipzig nptagne Län, hwiiket till största delen blifwit indragit uii Silfwer. Höglofl.
Den andra delen åter eiler pluraliteten har, med lika förtroende till statsverket i afseende å pensioneringen, ansett sig af grannlagenhet hindrad att afhända arméen kassan, emedan de ansett densamma vara en fond samlad af förgångare, till välgörande ändamål. Under sådant förhållande hafva de önskat att staten skulle öfvertaga pensioneringen, utan att derföre öfvertaga arméens pensionskassa, som borde under särskild redovisning och bokföring förvaltas af det statens embetsverk, som hade sig pensioneringen anförtrodd. Vid uttalandet af denna åsigt har krigsbefälets ledamöter ansett sig böra fästa uppmärksamhet vid en annan kassa, som med den förra står i nära sammanhang, nemi. enkeoch pupillkasssan, som icke har stor fond, men har att tilldela enkor och barn pensioner efter fastställd stat. Denna har nemi. hittills blifvit kostnadsfritt förvaltad af arméns pensions kassas tjenstemän, men om denna sednare nu öfverlemnades, skulle den förra sjelf få draga sin förvaltningskostnad, hvartill den icke har medel, utan att antingen minska underhållet för pensionstagarne eller ytterligare öka delegarnes årliga afgifter. Under sådant förhållande hade krigsbefälet ansett sig böra göra det förslaget att R. St:r skulle af arméens pensions-kassa, som öfverlemnades till kronans förvaltning, anvisa 150,000 rdr till räntefritt begagnande af enkeoch pupill-kassan. K. M:t, som funnit denna begäran billig, har äfven föreslagit R. St:r att densamma bifalla och tillika ansett att förvaltningen af sjelfva pensions-kassan borde öfverlemnas till arméförvaltningen. Denna åsigt hoppades jag också icke skulle möta motstånd hos R. St:r. Förslaget härom har K. M:t nu öfverlemnat till R. St:r och i sammanhang dermed förslag till en interims-pensionsstat från den tid Staten öfvertager kassan till dess en ny lönereglering blifvit verkställd och pensionerna derefter i rättvist förhållande kan bestämmas.
Men Landskrona är den enda naturliga och förträffligaste hamn som Sverige i sundet eger, och att då undandraga sig obetydliga kostnader för att göra den fullständig och prydlig, är efter mitt lycke en den allra uslaste Statshushållning, på samma gång som man gör stora anslag för att låta uphjelpa hamnar, som i alla fall blifva otillräckliga i alla tider. Jag anhåller om återremiss af denna punkt på det att StatsUtsk. när frågan ånyo förekommer, måtte tillstyrka detta lilla anslag. Hr Bråkenhjelm: Jag vill helt oeh hållet förbigå det yttrande rörande pankakorna genom hvilket nu nyligen Ståndets estetiska känsla blifvit upväckt, och vill blott hålla mig till sjelfva saken. Den 26 Juni f. m. 205 Det förefaller hvar och en tydtigt, att bland alla begärda anslag, under den s. k. extra Statsregleringen, äro otvifvelakligl de som angå landets upodling och vatten-aftappning de som både af Regeringen, Ständerna och Folket måste anses såsom de allra vigtigaste. Disk. har mottagit förslager, upgående till icke mindre än 300,000 r:dr för sådant ändamål, och jag har mig serskildt bekant, att i Vägoch Valtenbygguads-styrelsen ligga färdiga handlingar, intagande förslager (ill arbeten för denna summa och kanske ännu mera. Skulle hufvudbeloppet af hvad StatsUtsk. har i detta betänk, tillstyrkt blifva öfverskrida, sä får jag för min ringa del förklara att jag icke biträder detta öfverskridande i några andia punkter än de som angå odlingar och vatten-aftappningar, hvilka jag anser böra slå i fremsta rummet. Jag bifaller Utskis betänk, och anhåller vördsamt om Hr Frih. o. Landtnäs propos. derå. Hr Lagerhjelm: I anledn. af ett yttrande, som här fällts att Wisby hamn icke är af samma intresse som Landskronas, får jag äran meddela den uplysning som kommit StatslJlsk. tillhanda, alt nemi. Wisby hamn är af största vigt för seglationen på det farvatten som ligger norr om dess läge, äfvensom att denna hamn är af vigt för seglationen i allmänhet.
Alt dessa Skiften af ÄgodelningsDomaren icke kunnat hvarken upptagas eller fastställas, utan med känbar olägenhet för Parterne blifvit lill Landtmätaren återsände, har varit en rak följd af SkiftesSladgans 18 Cap. 4 §■ a64 Den 4 December f. m. Genom Kongl. Maj:ts Nådiga Förordnande, att uti en del af Skaraborgs Län vara Ordförande iiÄgodelningsRätt, har jag, ■under handläggningen afförekoinne tvister, haft tillräckligt tillfälle att erfara allt det onda och aila de olägenheter, som Landtmannen får vidkännas deraf, att 1812 års Författning om Enskifte blifvit afskaffad. Jag anhåller, att hvad jag anfört må, sedan det blifvit med de öfrige Stånden eomnmnieeradt, till Lagutskottet remitteras, för att, i händelse de olägenheter finaas grundade, som jag anser Nya SkiftesStadgan medföra, genom Förslag till nödiga Förändringar deruti åstadkomma den hjelp för Hemmansbrukare på slättbygden, som deras, i jemuförelse med andra, mindre lyckliga ställning så väl behöfver. Hans Eocccllence Herr Grefve De la. Gardie, Jacob: Sedan den siste värde Talaren på ett så upplysande sätt tillkännagifvit sina tankar angående den nya Skiftes-Förordningen, och dess önskningar i detta ämne, skulle det kanske synas öfverflödigt af mig att något tillägga; men 25 års erfarenhet och deltagande vid desse »renders behandling i Skåne allt ifrån utfärdandet af i8o3 års författning, sorn i Ekonomiskt afseende är kanske en ibland de mäst välgörande, en af de mest förmånlige för Skånska jordbrukets uppkomst vi ägt, ålägger mig att härvid icke iagtlaga tystnad. Den 4 Decemberf. m. a65 Dä fordom Godeman tillkallades, ansåg någon hvar sig hedrad af det förtroende allmänheten genom sitt val honom visade och af det verkligt goda och nyttiga deras rättskänsla sade dem, att de dervid kunde uträtta.
En väckelse till vederbörande skolstyrelser derom, att ändamålsenliga luftvexlingsanstalter blifva i skolorna anbragta, samt att ett visst minimum af utrymme blifver för hvarje lärjunge att tillgå, synes således af behofvet påkallad, isynnerhet som våra arkitekter vid byggnaders npförande ofta tyckas fästa mera afseende på byggnadens yttre prydlighet, än inre beqvämlighet och motsvarighet mot ändamålet, och framför allt icke draga försorg om erforderlig luftvexling. Likaledes erfordras föreskrifter om skolrummets behöriga inredning. Den siste värde talaren ansåg det vara olämpligt att ingå till K. M. med en underd. skrifvelse i detta ämne och yttrade, att sådant vore att onödigtvis besvära K1 M. och dessutom skulle väcka missnöje hos kommunerna, hvilka underhålla skolorna. Hvad det första skälet beträffar, så vågar jag nästan tro, att K. M. med välbehag emottager en opinionsyttring från R. St., hvarigenom Konungen från folkombudens sida finge ett stöd för vidtagande af åtgärder, hvilkas nödvändighet K. M. icke kan undgå att inse. Vidkommande åter det missnöje, som förmodas blifva en följd af bestämda föreskrifters meddelande, rör:da skol-lokalernas anordning m. m., kan detsamma, enl. min öfvertygelse, blifva hvarken allmänt eller af lång varaktighet. Det är ju egentligen familjefäderne inom församlingen, som bidraga lill skolornas inrättande och underhåll. Hvad kan för dem väl vara mera tillfredsställande än att finna, det deras barn kunna begagna sig af undervisningen i skolan, utan att derigenom utsättas för inflytelser, menligt verkande på barnens hälsa. Jag har för öfrigt åberopat egen erfarenhet derom, att kommuner utan missbelåtenhet emottaga de anvisningar, hvilka i ett eller annat afseende dem lemnäs. Våra läns-lazaretter och kurhus, hvilkas underhåll åligger länens innevånare, sago för några decennier sedan helt annorlunda ut än nu.
Utskottet, som hade för afsigt, att i samband med granskningen af de reglementariske föreskrifter, hvilka härmed ega gemenskap, taga under öfvervägande de i sådant hänseende gjorde framställningar, ville blott, medelst förslaget i 47 punkten, åt Banco-Fullmägtige bereda en föreskrift i allmänhet om hvad som för bibehållande af stadga i myntvärdet kunde Fullmägtige åligga. Då emedlertid Utskottet af de gjorda anmärkningarne kommit i tillfälle inhemta, det afsigten blifvit missförstådd; bar Utskottet nu vid besvarande af desamma ingått i pröfning af ofvanberörde framställningar, men får först yttra sig öfver de emot 47 punkten gjorda erinringar. Enär Utskottet måste medgifva, att de föreslagne orden upprätthålla myntvärdet närmare uttrycka meningen, tvekar Utskottet icke aLt sålunda förändra redactionen. Deremot kan Utskottet ej biträda ett utbyte af ordet sedel-utgifning emot sedel-utlåning, enär derigenom en förvillelse skulle uppkomma. Sedelutgifningen regleras genom andre utvägar än förminskning af låne-rörelsen, och med denna föreskrift är det icke meningen, att bestämma sättet och ordningen för begagnandet af dessa utvägar. På grund häraf och sedan Rikets Ständer bifallit Utskottets tillstyrkan, det Bankofullmäktige måtte berättigas att uppköpa och försälja vexlar, hvadan ett tillägg erfordras uti 2 mom. får Utskottet, med afseende derjemte å hvad här ofvan är vordet anfördt, tillstyrka, att i stället för 47:de punkten, följande föreskrift måtte uti blifvande Banco-Reglemente få inflyta: §. 58.
Nan har vidare de berornda kallnma, h.i-ilkaa utstriiclining och soliditet vittua fordelaktigt om Rouens handel och incinstri nnder medeltiden; (let, obeskrifligt slconrt jzistitiepalrrtset frin biirjan af femtonhnndratalet och, som esempel pi % privatmans smak och rikdom under saimna tidy det praktfulla hatel rlu Bozwgtlrdrotilde. Dessutom en miingc ' i audrn minnesmarlien, hvillra alln tillsammms gij1.a Roilen till en af Frankrikes. fornamsta och nlest seviirda stiider. Xen intet af de minnesrnk.kea, jag ofvan namnt, intager i niirvarande stund ett s&amp; framstaende rim i den nllmiinna rueningen eller ar med m d r a ord sii pii moclet, so111 ett helt simpelt, runilt torn af r f t t betydligt. omfHng, hvilket reser sig pii dell norm slnttningen o f ~ e r den g a d a delen af stnden. Det iir den sista resten af det kastell, son1 Filip Augnst nppbyggcle efter Kormandies infijrlifvande ined Franlirike. Det ar dock ingdunda fiir ilema krigiska konungs skull, s o u det gamla toruet, efter att i ini %nga irhnndraden ha fdtt liggn i fiirfall, Bter koinmit till Sirs och riirdighet. Dess Kterupl~riiitatirle st8r i sanlband med n&amp;got helt annnt - med iiet appl8gande p8 nytt af Jealatte d ' drc-kulten, som fijr en del i r sedan iigde rum inom Frnnkrike. Poeternn besjougo hennes winne, koi~stniirel.na fiirwigade hennes bild, och hvarje ort hon ko~nmit i beroring meti skylldnite sig att nppsl&amp; minnestnflor och resn stoder.
Sina egna tankar och känslor, stundens växlande intryck uppfångadc af den egna själens spegel - icke af iibgon annans, vore den an mycket klarare och ofelbarare än vår; det erfarna, det innerst iipplefda; det akta, genuina, spontana s i i känsla soin tanke, i allvar soni skamt, kort sagdt: sig sjalf a r det man inkste gifva i ett bref, om det skall inotsvara sitt andaniål. Detta andainål ä r ju iiäniligen .N - a t t ersätta det iiiiiiitliga sainspråket, det förtroliga tankelitbytet inanniska ocli mämniska eiiiellan. At \ göra detta p$ ett osokt, enkelt och omedelbart satt är väl första villkoret för en god bre ' fstil. Graden af denna godhet? J a, den beror af niänniskans godhet. Väl har den blott intellektuella begåfilingen, tankariies rikedom eller genialitet, infalleiis lätta flykt, skämtets iidd, en mycket stor betydelse för brefstilen, ocli där det galler ett blott tillfälligt eller af nHgon yttre anledning frainkalladt meddelande äro dessa egenskaper till och med afgörande för brefvets värde. ~nneli&amp;llet blir då en bisak, som blott liar a t t bäras upp af den sinnrika ornamentiken. Men i en förtrolig brefvaxling vänner emellan ar det onekligen främst styrkan och godheten af personligheten, som bestammer brefvets värde. D a r blir det ett karalrtersfel o111 tanke och känsla fattas, hafva de an blifvit ersatta af kvickhet eller ett yitligt beliag. &amp; Jan kan fL] " sa bref af den alldeles olärda, soin vida öfvertriifla de snillrilcaste y istlar i den känslans äkthet ocli det uttryckets osökta beliag, soin iitgör själen i a11 brefskrifning.
operan nu äfven ett par gånger uppfört Frans Hedbergs populära skådespel » Brölloppet på Ulfåsa », hvilket ej gifvits i hufvudstaden sedan början af 80 talet. En talrik och tacksam publik har bevisat, att sinnet för det stora dramat ännu lefver lifligt trots den sparsamma näring, som numera bjudes det. Utförandet var i det hela förträffligt; i synnerhet uppbar fru Augusta Lindbergs » Sigrid den fagra » till det yttre lika värdigt det stolta vedernamnet, som hela franr ställningen präglades af värme och stil. Herr Lindberg som priorn utvecklade en fin och verksam humor, o c h fru Lotten Dorchs Magnhild var naturligtvis ock en fullödig prestation. Med heder må vidare bland de många nämnas hr Lindroth som Bengt Lagman och hr Öberg som den gamle riddar Knut. Uppsättningen var präktig och effektfull, och Södermans stämningsfulla musik, utförd af hofkapellet, bidrog lifligt till det festliga intryckets höjande. Hr Lindberg lär ha för afsikt att om någon vecka återkomma till hufvudstaden för att å den då lediga Vasateatern gifva en kortare serie föreställningar: » Hannele », » Bröllopet på Ulfåsa » och möjligen ytterligare något program. Södra teatern uppför sedan i lördags ett nytt lustspel af den tyska författarfirman Schöntan och Kadelburg. » För välgörande ändamål » tillhör onekligen genrens bättre alster och har också infört sina författare på själfva det förnäma Schauspielhaus i Berlin. Intrigen är väl funnen och afvecklas i många högst muntrande situationer. Särskildt välgörenhetskomiténs sammanträde i tredje akten bereder åskådarne en högtid af skratt. Spelet var på alla händer godt. Fru Lambert var en intagande f. d. aktris, hrr E. och R. Wagner samt Lambert representerade förträffligt den ärelystna » komité » - trion, fru Fornell gaf änkan Claudius — välgörenhetsföremålet — med kraftig humor, och hr Sternvall hade af hennes ännu lefvande man, som för länge sedan vändt både » konsten » och sin hulda maka ryggen, gjort en lyckad figur. Det nya programmet torde ännu en tid framåt kunna uthärda konkurrensen med de nu allt mera lockande, härliga vårdagarne. K.