Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Län memorial, angående Smålands Husar-Bataillons reducerande till infanterie. m.,m. 12:0 Anders Johanssons ifrån Upsala Län molion, angående rättighet för beväringsskyldig, som efter första inmönstringen blifvit bofast i landet, eller förskaffat sig lofligt näringsfång, att, med befrielse ifrån den personliga be vä ringsskyldigheten, sätta annan karl i sitt ställe, i3:o Peter Jönssons ifrån Jönköpings Län molion, attäll byggnadsskyldighet å Kyrkoherdebol, mätte emot ersättning af församlingen, enligt träffande convcntion, ombesörjas af Pastor ensamt och på hans ansvar, i/j:o Olof Lindbecks ifrån Hallands Län motion, angående folkskolors inrättande på landsbyggden m. m. if>:o Daniel Danielssons ifrån Örebro Län motion, angående Gesällers försättande under tjenstehjonsstadga!!, 16:0 Per Erikssons ifrån Wermlands Län memorial, med yrkande att åttondedels procenten vid Boupteckningar inom nämnde Län, måtte tillfalla Socknarnes fattiga, 17:0 Anders Brismans ifrån Skaraborgs Län memorial, angående jemnkning emellan Stamhemmanen och Strörotnrne inom nämnde Län, 18:0 Nils Insulins och Erik Erssons ifrån Stockholms Län serskilda motioner, angående byggnings-hjelpens utgörande derstädes, 1 (po Olof Olssons ifrån Östergöthlands Län motion, att strörotes ersättnings-skyldighet' till stamroten för Soldatens förmoner af åker och äng, måtte af ömsesidigt tillkallade gode män bestämmas, 20:0 Olof Svenssons ifrån Bohus Län molion, angående strörotars ersättnings-skyldighet lill stamroten för Soldattorpet, 21:0 Carl Gabrielssons ifrån Östergöthlands Län motion, alt de i vissa orter brukliga syner å soldattorpen måtte upphöra eller ock bekostas af förrättningsmännen sjelfvé, 22:0 Anders Anderssons ifrån Skaraborgs Län motion, angående beläningsrätt på torkad spanmål, Vi Trot.
I händelse SlatsUtsk. hade varit i tillfälle alt uppgifva en local inom Kronans hus, till inrymmande af ifrågavar. embetsverk, sä hade deremot icke varit något att anmärka, ulan tvertom hade derigenom kunnat vinnas besparing af de byresmedel, sorn nu mäste utgifvas; men dä nu icke någon local finnes, som kan till ändamålet anvisas, så nödgas jag för min del vidhålla hvad jag nyss yttrat, nemi. att en sådan skrifvelse, sorn den af StatsUlsk. föreslagna, ingalunda kan vara nyttig. Hr Printzenskjöld: På det sätt, som Utsk. redigerat sitt förslag till hemställan till K. M., anser jag intet hinder till bifall kunna bernias af det skäl, som Frih. Cederström anfört; men jag instämmer dock i hufvudsaken med honom, att afslag ä Utsk:s framställning bör äga runi. Jag gör del derföre, at jag anser hela framställningen vara öfverflödig. Att gä in till K. M. och begära att OfverStåthåll^re-cancelliet skall förses med embetsrum i Kronans hus, anser jag vara en sådan små - 468 Den 27 November f. m. sak, att någon und. skrifvelse derom icke bör äga rum. Man måste väl äga så mycket förtroende till Konungamakten oell Dess omsorg om besparing af Statens medel, alt, om publika hus hafva rum ali upplåta för ett dylikt ändamål, K. M. icke lärer underlåta att utan någon påminnelse upplåta en sådan local. Jag tillstyrker derföre afslag lill den lind. skrifvelse!!, såsom onödig oell olämplig. Hr Bråkenhjelm: Jag tager mig friheten åter som hastigast besvära 11. Ståndet med den anmärka, emot hvad den siste värde talaren yttrat, att en sä beskaffad förflyttning af ett embetsverk dock icke i allmänhet låter sig göra utan omkostnad, och till utgifter fordras, såsom bekant är, någon slags anleda. från II. St:s sida.
Den menniskotyp, som det uppammat under århundraden, stirra vi in i hans ansigte, och det ryser oss genom märg och ben; ty det är hatarens ansigte på trälens kropp. Europas slödder smutsar med sina spyor gudabilden i menniskoandens allra-heligaste. Håglösheten, äcklet öf-ver lifvet, ledan vid menniskorna, den stora tröttheten, — äta såsom en smygande svamp märgen ur mensklighetens ryggrad och fräta redan på organismens ädlaste delar. Man förstår allt och man älskar ingenting, vördar ingenting, hänföres af ingenting; man har mist sin smak och kallar det objektivitet, man har mist sin lukt och kallar det » dilettantism »; man är impotent som en gnbbe och döljer eländot under namnens smink och granna klutar. Likhetsprincipen, predikad på torgen af skrålhalsar och satt i system af filosofer, svänger öfver den församlade mensklighe-tens huivaden sin enorma skära, vidtfamnande som regnbågen, på det att icke det ena hufvudet må höja sig öfver .det andra.In i sjelfva vetenskapen tränger soten och löper genom dess &amp; dror som en lömsk domning; engelsk kälkborgarvisdom och fransk fe-mininism para sig och framafia de » moderna idéernas » förkrympta yngel; forskaren blir en närsynt specialist, hvilken omsätter sin egen vanmakt i förakt för alla syntetiska uppgifter och sneglar på filosofen såsom en slaf på sin herre, från hvilken han gjort sig fri; och filosofen sjelf åt nöj er sig med att utkrama essensen nr samtidens hopade vetande eller förgyller och förandligar de sjelfviska instinkterna så länge, att de till sist bli de enda värdena, på grund af hvilka han sedan kan säga nej till lifvet, if-ven till sig sjelf. Derför tarfvas just nu i allt en radikal » Umwerthung aller Werthe ». Det gäller att häfda herrens rätt till att Bitta i högsätet.
Riddersi^avrt och Adeln än del Högwördige Prejir-Standck behagar kill Skars» UstlkottetS ukläkande remittera Herr Landshöfdingen och Commendcuren Friherre sk VVstrsrstsclks härhos, tub virr. 2l. bilaqde Memorial, deruti, jämte anmälan af Herr Bergs Rådet Friherre l4srm lius anbud, akt för i§,ooQ R:dr Banco kill Landtmareri-Conkoiret öfwerlämna sin bekydeliga samling as de pä desi enhilda föranstaltande och kostnad aff gr de och graverade geografijke Chartor jäntte Pläkar och de i detta afse» ende frän England införftrjsne Instrumentet enligt Bilagan t.irr. B, Herr B.ron och Landshöfdingen hemställer, om icke till Stats-Utssotgt kunde öswerlämnas, alt härom Med Herr Friherre !4erm;Iin gä i afhandling, och att, i händelse af bifall härtill, de pen» ningar, som genom detze Charlorg försäljning framdeles inflyta, borde af Landtmäteri Comoiret redowisas och aflämnas, i afbetalning pä inköpsstumman, hwilken pä sädant sätt ester hand kunde minnas, sä fäc SlatS» Ul^oltrt Desi uklätande häröfwec nu asgifwa. Allmänt har del i Stats Utl^ottet blifwic erkändt alt Herr Bergs,Räder Friherre l-Icrmslin mel» »L» mäst ogennyttigq och parriokiM upoffring anwändt 6" Den 14 D'reinbek.
Deremot hafva olika meningar yppats i afseende på huru förhållas skall på landet; somlige tro, att om man i detta hänseende kan inskränka sig inom gränser, ju trängre dess bättre, ju mera vore så dant - Den is Mars. dant öfverensstämmande med nationallynne!; hvaremot andre förmena att man äfven på landet skulle kunna förena sig om gemensamma fattigvårdsanstalten emellan tvänne eller flera församlingar. Orsaken till dessa stridiga förmenanden torde kunna igenfinnas i de värde talarnes olika kännedom om olika localer af landet, der innevånarnes antal är mera eller mindre talrikt. De som hemlat sin erfarenhet ifrån tält bebyggda orter, de tro att det alltför väl kan låta sig göra att i detta hänseende åstadkomma öfverenskommelser å landet som i städerna; men de, som hemtat erfarenhet från mera glest befolkade orter, uro af den motsatta öfvertygelsen. Hvad nu Svenska nationallynnet beträffar, så tror jag att man derom kan förena sig i det omdöme, att i allmänhet man önskar få äga sin frihet. Något annat har icke heller af dem, som önskat flera församlingars sammanslående till bestridande af gemensam fattigvård, blifvit yrkadt, än att församlingarnes innevånare må äga rätt att ingå sådana föreningar, hvarom fråga är. Tvång har man visserligen icke i detta fall påyrkat, och för att styrka att så kan tillgå, har Frih. Raab citerat ett bestämdt exempel på en sådan öfverenskommelse. Delta i afseende på frågan om föreningar mellan flera samhällen. Beträffande redactionen af den i §:n, har fråga uppstått om borttagande derur af ordet ”medel,” och således, att endast låta ordet ”förmåga” qvarstå. Jag skulle tro att man gjorde väl, att icke alltför mycket plocka sönder redactionen, derest icke sådant är i hög grad behöfligt; ty derigenom skall svårighet uppstå att kunna sammanjemka de olika Ståndsbeslulen. Nu är det så, att ordet ”förmåga” betecknar äfven den kroppsliga förmågan, och ordet ”medel” de utvägar man har att genom contanta penningar åstadkomma sin bergning.
Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll, hållet vid sockenstämma i Häggenås sockenstuga d.18 november 1855. S.D. Med anledning af Konungens respective befallningshafvandes skrifvelse, af d. 13:de uti innevarande månad, till pastors embetet i Lith utsågs nu, af Häggenås socknemän, nämndeman Nils Svensson i Häggesta till ledamot uti den nämnd som har att, för Jämtlands norra fögderi, upprätta markegångs priscouranten för october, november och december månaderna af innevarande, samt för januari, februari och mars månader näst-instundande år. Till suppleant valdes och utsågs bonden Carl Pålsson yngre i Österåsen. In fidem N. S. Edlund Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll, hållet vid allmän sockenstämma, uti Häggenås sockenstuga, den 17:de februari 1856. § 1 S.D. Till ledamöter uti innevarande års taxerings-committée som sammanträder å Klösta gästgifvaregård den 23:dje uti denna månad, valdes, för Häggenås socken, sockenskrifvaren Jonas Jonsson och bonden Mathias Moberg i Österåsen. § 2 Emedan flera olägenheter och äfven icke obetydliga kostnader uppkomma deraf, att blott 2:ne så kallade gode män äro utsedda inom socknen, så utkorades och valdes nu till gode män för att biträda vid lantmäteri förrättningar, bönderne Olof Jönsson i Storhögen, Carl Pålsson yngre i Österåsen, Jonas Pärsson i Storbränna och Anders Fyr i Huse. § 3 Upplästes, godkändes och underskrefs mantals och skattskrifnings-längden för innevarande år. In fidem N. S. Edlund Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA.
Af hvad Utskottet redan anfört, torde det vara ådagalagdt, att Privat-banker fördelaktigast för både det allmänna och den enskilde skulle ersättas genom Bolag, bedrifvande Bankrörelse med Riksmynt; och Utskottet har dernäst skolat uppgifva skälen till den öfvertygelse, Utskottet hyser, att sådaue enskilda bolag böra beredas tillfälle att före nästa riksdag uppstå, oberoende deraf, huruvida, under tiden, en eller annan af nuvarande Privat-banker må kunna komma att upphöra. Erfarenheten har hitintills gifvit vid handen, att längre tid vanligen åtgår, innan en ny inrättning vinner allmännare förtroende; och det är sålunda ganska sannolikt, att, i händelse enskildt Bank-bolag icke finge uppstå, utan i ändamål att ersätta Privat-bank, de flesta dylika banker skulle hafva upphört, innan ännu försöket vågats, att inrätta Bankbolag på förändrade grunder. Häraf skulle inträffa, att Riks-banken nödgades antingen att öka de nuvarande Lånekontorens antal eller ock att höja deras utlånings-fonder. Då likväl, såsom redan är visadt, Afdelnings-kontor utaf Riks-banken icke åt rörelsen i en ort bereda de fördelar, som af de enskilda bolagen kunna påräknas, skulle möjligen skada för orten, der Privat-bank verkat och såsom följd deraf äfven för det allmänna eller landet, kunna uppkomma af ett förbud i ofvanberörde syftning, destomera olämpligt, som, i annat fall, vid ifrågakommande indragning af Privat-bank och densammas ersättande, visshet funnes, huruvida enskilda Bank-bolag i allo uppfyllde det med dem 16 Banko-Utskottets Betänkande, N:o 43. afsedda ändamål, eller hvilka förändringar i organisationen af desamma kunde vara af behof påkallade. Emot medgifvandet för enskilda Bank-bolag, att uppstå oberoende af Privat-bankers upphörande, torde möjligen invändas, att, om enskildt Bank-bolag inrättas i den ort, der Privat-bank finnes, det förra skall underlätta och befordra Privat-bankens bestånd genom det tillfälle, som derigenom för nämnde bank beredes att erhålla riksmynt. Utskottet är likväl af en alldeles motsatt åsigt.
Wadstena krigsmanshus-kassa Bilagan litt. Q, vid Warbergs sträfoch arbets-fängelse Tabellen vid Wattenaftappningar Westerbotten, afvittringar i Wester-Norrland, afvittringar i Westerås stifts Konsistorii räkenskaper Westra Stambanan från Götheborg Bilagorna litt. A, B. och C. vid —- — från Stockholm Vetenskap s-akademiens räkenskaper Veterinär-inrättningen i Skara — i Stockholm Vexelundervisningens Normalskola Wexiö stifts Konsistorii räkenskaper Wisby hamns fullbordande — Navigationsskola Bilagan litt. O. vid — stifts Konsistorii räkenskaper Wisingsö', ekplanteringarne å Vitterhets-, historieoch antiqvitets-alcade miens räkenskaper Vårfvade Arméen, kostnader för, Bil. litt. K. vid Åmåls Elementar-låroverks räkenskaper Arensningar, fonden för , Öfverintendents-ernbetets räkenskaper Öfverskott, stats-verkets Bil. litt. D. vid anordningar å liqvid om Öfver styrelsens för Statens jernvägsbygg nader räkenskaper Bil. litt. A, B, C, D. och E. vid — för stuterierna räkenskap 53 Revisionsb e rä tte Isen. Öfverståthållare-embetets Kanslis räkenskaper sid. 182—183. embets-lokal » 12. — -— depositiqns-räk rdngar » 1°3. öresundska tullens upphäfvande, utgift för » *>7- Utlåtandena. RIKETS HÖGLOEL. STÅNDERS REVISORERS BERÄTTELSE ANGÅENDE DEN ÅR 1860 FÖRRÄTTADE GRANSKNING AF DE UNDER KONGL MALTS OCH RIKETS K0M9ERSE K0LLEGIIM STÄLLDÅ FONDER OOM MEDEL. STOCKHOLM, TRYCKT HOS A. L. NORMÅN, liBGO. 1 enlighet med gällande föreskrift få undertecknade, till Stats-, Bankooch Riksgälds-verkens öfverseende valde Revisorer, härmedelst till Rikets
Nidoerffapct och Adeln, uti nu tillika föredragit Prolocolls - Utdrag af den 15 i denna manad faststälr, och med stadgande för öfrigt: r o Att kädane orter i Riket, der Spanncmäls tillgängen är knapp och imiewänarena bchöfwa köpa Spanncmäl, icke mä wara owillkorligen förbundne att lekwerera Kronans behallnc Airads - och Tionde Spannemal in natura , utan äga frihet lösa den ester Länets högsta Markegangspris, med 6 st. förhöjning pa tunnan, hwaremot Magazinsstyrelsen bör i Sädesrika orter nvpkkpa det motswaranLe Spanncmäls-qvantum som kan finnas behöfligt. 2:0 Att en lika rättighet ma wara förbehållen de orter i landet, hwilka framför andre med mistwapt blifwa hemsökte. Genom Protocolls, Utdrag skulle de öfrige Nespectide Standen härom underrättas och manligen inbjudas att i dcsta tillägg med Bonde-Ständct sig förena. Ut SUPlS. S. D. Riksens Högloft. Ständers Stats» samt Allmänna Beswä,rsoch Ekonomi-Utskotts Betänkande af den io denncS angående den ifrän Eonde-Ständct till Utstot, tens handläggning remitterade fraga om wista Socknars innom örebro Län befrielse frän dem hittills Åliggande Arstylder till Dylta Swafwelbruk m. m. födedrogs nu och bifölls till alla delar, vr suxr». T. D. Hwad Riksens Högloft. Ständers BancoUtstött uti Betänkande af den rg i denne mänad föreslagit till underdånigt sivar ä Kongl. Majus Nädiga propdfjtkonj rörande Bran-försälriiigs-Werkets rätt till LanS UK - Den 17 April. <Br. upptagande i, Banqucn blef nu af Bonde-Ständct till alla delar Madl. vt supra. S. D. Högloft.
Män på det figurerande PenningeSystemet, måste väl alldeles intet häruti äga bättre rätt, än de vanlottade Medborgare, som sålt Egendomar innom de 6 första åren af detta Sede och till utblottade Speculanter på ära och tro samt under Inteckningssäkerhet utbytt Fastigheter emot Reverser i Banco Specie; men då 8 a to år derefter samma Egendom säljes för dubbla Sumrtian, tvingas emottaga hälften af senare Köpeskillingen, såsom god betalning, under det Speculanten, som först tagit Räntan och derutöfver på BränvinsFabrique, men förstört och vanvårdat Gårdsbruket, trotsande lägger den andra half-' ten i sitt Schatull eller rättare dermed faciliterar nya vågspel. Må denna bedragne Medborgarens lilla öfverlefva till underhåll och uppfostran af älskade Barn ej tiHdömmas ett ytterligare vanvärde, genom fortfarande af det ondas orsak! Speculanterne, som börjat med intet, kunna ju ej komma längre ner än dit: de hafva ju intet att fordra och att de förut bemedlade erhålla deras ännu hos Gäldenärer - Den 7 Martil. 229 ne innestående Capital i sannt värde, kan väl aldrig blifva orättvist. På hvad sida jag ser denna fråga, kunna alltså olägenheterna för dem, som så behändigt tillkommit sin Rike-: dom, aldrig uppväga rättvisan och föidelarue af lndragningsSystemet. Men liksom en skick»* lig Läkare ej precipilerar sin Cur-methode, un blott underhjelper Naturens egna verkningar så måste ej heller indragningen af Sedlar ske annorlunda än successift Då Åkerbruk och Näringar genom väl beräknade anstalter och framför allt genom ett fast och ärligt PenningöSysteme uppmuntras , bör man tro att dess framsteg blifva märkbare och således tillåta RörelseCapitaieis utvidgande, emot hvad första Tiotalet at detta Århundradet var tillräckligt 5 deraf följer att ej fråga kan blifva, att nedsätta Sedelmassan till hvad den var 1807. Det tillhör FinanceMinisteren , som ser öfver det hela , att på facta grunda ett Betänkande vid hvarje Riksmöte till' utredning af denna justa Proportion.
Otron gör stora framsteg och offrandets lycka inses mindre och mindre af en fåkunnig och gnidig menighet. Ingenting för mig, Ers Majestät, men den lilla summan för vår moder Maria.» Konungen var ej ett ögonblick i tvekan om hvart penningarna skulle taga vägen, men kanonikern roade honom obeskrifligt och sin långa, tafatta kammarpage ville han gärna frälsa ur ett första äfventyrs förtretligheter. En gåfva till katolska prästerskapet skulle dessutom göra godt intryck i Italien. »Er novis bör vara bra ung och vacker för den skadeersättningen, herr kanoniker,» sade han litet skarpt, »men låt gå! Pengarna skola komma er till handa inom en timme.» Kanonikern försvann och fick först ett långt stycke från hotel L’Univers igen sitt hvardagsutseende. Men konungen svepte nattrocken om sig, tog medaljongen i handen och gick direkt in i lifpagens rum. Grefve Lilje låg fullt klädd utsträckt på sängen och sof. Han log i sömnen, som mot ljusa syner, läpparna rörde sig sakta. Det var ett sådant skimmer af blek och lycklig trötthet öfver hans ansikte, att konungen icke hade hjärta att väcka honom och berätta sakernas sammanhang. »Se här, dumma pojke, och hoppa nästa gång i bättre tunna,» sade han, som om den sofvande kunnat höra det och lade det lilla porträttet af modern bredvid hufvudgärden. Så smög han sig ur rummet, där pågen sof sin lyckliga sömn, in till sig. Solen började stiga högre på fästet, och det kom en otålighet öfver konungen, att dagen ej ville begynna. »Griberg, hvar är baron Armfelt?» frågade han. »Sofver ännu, Ers Majestät.» »Och grefve Taube då?» »Sofver också ... och alla de andra med. Ers Majestät är som vanligt ensam vaken ... sist i säng och först uppe.» KALONYMOS. Det var den röda gryningen, drömmarnes timme, och Kalonymos drömde, medan purpurstrålen låg öfver hans slutna ögonlock. Kalonymos drömde, att han var barn och stod i sin moders kammare. Det var mörkt därinne, men nu tände hon vaxljusen i den stora chanukastaken af silfver.
Om man derefter öfvergår till billighetsgrunden, nemi. den, af jemnhet med de öfriga kompanierna inom regementet så finnes, att både landsluge-embetet och kamm.-coll. såsom uti Ulsk:s betänkande är upplyst, år 1S15 erkänt, att augmentsräntorna för rusthållet hafva blifvit efter detta särskilda förhållande lämpade sålunda, att rusthållarne skulle äga en ersättning för dagsverkena i de augementsräntor, som de Hnge uppbära; och äfven i fall så ej vore tror jag icke att det vore skäl alt bifalla någon jemnkning häruti, emedan icke något kompani står i fullkomlig paritet i detta afseende med ett annat, ej eller det ena regrtet i samma ställning med det andra Jag får således yrka. alt sökandernes begäran måtte afslås. Frih. Cederström, Claes Rudolf: De i den upplästa reservationen andragne skäl, äfvensom de af föreg:de talare här yttrade åsigter, hafva icke kunnat öfvertygat mig derom, att SlatsUtsk. misstagit sig i sitt betänk. Man torde lätteligen inse, att Högstsalig Konung Carl den Elfte, hvilken, efter hvad kändt är, långa tider bodde på Kungsör, fann gården behöfva dagsverken; men då ersättning för detta onus, som i följd af nämnde behof blifvit de kringliggande hemmanen ålagdt, bos kronan begärdes; så utgafs derom den i ämnet åberopade resolutionen af d. 16 Decemb. 1680, hvilken, efter den uppfattning man deraf gjort, innehöll ett löfte om lindring i nämnde onus. Enär sådan likväl ej inträffat, bör man väl icke undra på om under nuvar. förändrade förhållanden, ruslhåilen söka den ifrågavar. befrielsen. Det är af en föreg:de talare uppgifvet, att högstberörde nåd. resolution icke innefattade något verkligt och bestämdt löfte om frigörelse från berörde skyldighet, eller ersättning derför, utan att det såsom sådant uttydda och till stöd för motionen anförda uttrycket fastmera och egentligen skulle innebära en i allmänna 556
Då nu å nyo föredrogs Allmänna Besvärs och EkonomiUtskottets, den 20 sist» Prot. Vtdr. d. g Septcmb. 1823* got ffio sistlidne Angussi, linder N;o 172, afgifne, samt den 1 dennes e. m; på bordet lagde betänkande, i anledning af vackt fråga, om nedsättning af Lots och t åkafgifterne för Angfarlyg i allmänhet, jemte andre, inrikes orter emellan, seglande Fartyg, under Sex fots djup gående; fann Ridderskaqet och Adeln för godt, att samma betänkande, i anledning af dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremittera, med anmodan derjemte att, enär förevarande fråga innefattade förslag till minskning af en bland StatsWerkets inkomster, Utskottet, vid ärendets förnyade handlägning, måtte med StatsUtskottet sammanträda, samt gemensamt med nämnde Utskott öfver de nu gjorde anmärkningar utlåtande afgifva. Från Ilögv. FresteStåndet. S. D. Enär PresteStåndat redan under 2 innevarande månad godkänt den i Stats Utskottets Memorial, Nto 44°> föreslagne Voterings Proposition, i fråga om Pension Bihang till R. S. Trot. g:de Sami. 47 * 5»2 Trot. Tlidr. d. 9 Septemb, i82§-. till Friherrinnan Tornerhjelm, fann Preste Ståndet, med förblifvande vid detta sitt beslut, sig icke kunna med Wällofl. BorgareSiåndet instämma deruti, att frågan må förfalla. S. D. Enligt nu uppläst ProtocolIsUtdrag af den 2 innevarande, hade Höglofl. Ridderskapet och Adeln, med ogillande af Stats och BancoUtskottens, under N o 458, afgifne utlåtande, stadgadt, det alla f d.
Ett jordbruk af blott 1000 R:drs värde afkastar icke mycket till afyttring. Productionen stiger vanligen i allt mer och mer ökade förhållanden till egendomsvärdet: derföre rättsén ligt, att i billigast lika ökade förhållanden stegra panneryrnderne, så att i möjligaste måtto hvar och en må kunna, i förhållande till sina större jord afkastningar, använda deraf hvad som, med ett oafvikligt afseende på hufvud-syfiemålet, kan medgifvas, 9o Bil. t.Bevilln.- Lagoch Oec,'ZJtsk. Bet. Stipulationerne harie visserligen kunnat utföras i kannetal i stället för pannerymri; men man är ännu ej öfverens om rätta productions - förhållandena ; erfarenheten har dock såvida stadgat begreppen derom, att någon betydlig skiljaktighet i öfvertygelserne ej kan uppstå. Det hade emedlertid varit att utsätta den goda saken för tvistighet i den delen, att föreslå kannetal. Då Possessionaterne, med stora egendomar och konstbränneri-inrättningar, beräkna hvilka bränvins-productioner i de högste graderne stipulationerne medgifva och att afsättningar ej skola tryta, torde de snart hnna, att dessa stipulationer, just igenom de nödvändige inskränkningarne, lofva den vida större hugnad, än fabricationerne hittills medfört, utom den, som sam. hällets bästa måst ingjuta. 3 §•