Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Beswoch Oeconomie-Utffottets Betänkande angäende Lotsoch Bäkafgisterna, 184. — rörande Allm. Beswärsoch Oeconomie-Utffottets Protocolls Utdrag angäende Hr. kappes Memorial om en ny rotering, Friherre VVrMZels om nya anstalter till Rikets försmår samt Doctor lU-llrei förslag till DefcnfionsWcrkets iständsättande pä Gottland, r84- — rörande den af Erpeditions - Utskottet författade undcrdäniga skrifwelse till Kongl. Maj:t, innchällande Riksens Ständers beslut om Kongl. Hofoch Skall-Staterne, 185- — angäende Riddarhus-UtffottetS Memorial rörande wäckt fräga om framtida stadgande för utwäljandet af Ridderffapets och Adelns Fullmägtige i Wanquen och Riksgälds-Contoiret, 18H — angäende Niddarhus-Utffottets Memorial, rörande Hr. 2-wcos förslag att inträde till Adeliga Jungfru-Stiftet äfwcn till de nya Ätter mätte utsträckas, lgs. — med äterremist ä Riddarhus - Utffottets project till Znstruction för Niddarhus-Directionen m. m., 186. — med äterremist ä Bewillningssamt Allmänna Beswärsoch Oeconomie-Utstottens Betänkande angäende Bränwinsbränning samt Bcwillning derför, Z2.U. — angäende Stats-Utstottets Memorial, rörande Riksgälds-Werkcts tillständ och förwaltning, s-7. — angäende Stats-UtffottctS Meinorial, rörande KonglMajus Nädiga Proposition om bestämmande af en witz Underhälls-summa för f. d. Konungcfl, dest Ge« mäl och närmaste Brostarfwinaar, 546. — angäende Kongl. Majus Räoiga Proposition rörande f. d.
Idet förstnämnda innefattande hufvudsakligen den sats, att en fri och obehindrad tillverkning af Bränvin till den Qvantitet, som för Landtmannens behof erfordras, icke bör vara honom förment, men ingen försäljning till Staderna tillåtas, utan behofvet för dem genom Kronobrännerierna fyllas, och BränvinsConsumtionen för öfrigt genom inskränkning af försäljningen å Krogarna i möjligaste måtto förekommas. Det sednare, innehållande anmärkningar i anledning af Herr Heijkenskölds ofvanupptagna Memorial, och bestridande ax Pannerymdens minskning intill nästa Lagtima Biksdag, enär Allmänna erfarenheten lärt, att tillverkningen alltid mindre förmonligt bedrifves med en mindre, än roed en större Bränvinspanna; 1 uo, 12.0 och 15:0 Inom Högvördiga PrestStåndet hafva Prostarne Herr Doctor Stenhammar, och Pierr Kongl. Hofpredikanten Bachman samt Herr Professoren Agardh, den förra uti ett anförande till Protocollet och de 2ne sistnämnde uti ingifna Memoria» ler, yttrat sina tankar i ämnet, Herr Doctor *ig Besv< oth Ekon. Utsk. Stenhammar har ansett det i synnerhet böra blifva ett föremål för Riksens Höglofl. Ständers och Regeringens omtanka, att förekomma den öfverdrifna Consumtionen af bränvin, då det icke är uti Branvinets tillverkning, utan i den omåttliga förtäringen deraf, sorn dess, både i Moraliskt och Physiskt hänseende, skadliga verkan på Nationen måste sökas. Och som Consumtionen af det Bränvin, hvilket, i stöd af Tractaten om Finska Producters införssel, kan från utrikes Orter i Landet inkomma, enligt Herr Doctorns tanka, är så vida skadligare, som förädlingsvinsten vid tillverkningen af detta Bränvin »stadnar hos Utländningen, föreslår Herr Doctorn förbud emot all införssel af Bränvin, samt att de Lager deraf, som inom Riket jfinnas, måtte, under strängt ansvar för ägaren, genast åter utskeppas; uti hvilket Anförande Herr
Rikets Ständer hafva detta ärende i öfvervägande tagit; och som af handlingarne inhemtas, bland annat, att ej mindre Strömbergs företrädare i bagarebefattningen vid Christianstads kronobageri opåtaldt för sig och gesäll tillgodoberäknat och från de förbakade qvantiteterna afdragit 72 lispund mjukt bröd årligen, än äfven Strömberg under en tidrymd af 23 år fått vidtaga till sin förmån enahanda åtgärd, utan att någon anmärkning derå följt förr än år 1843, genom hvilken i så många år fortsatta uraktlåtenhet af den allmänna magazins-kontoret åliggande anmärknings-skyldighet, Strömberg tvifvelsutan, såsom han ock föreburit, blifvit styrkt i den förmodan, att hans först sistnämnde år anmärkta förfarande ej vore stridande mot författningarna, hafva Rikets Ständer, med hänsigt härtill och i betraktande af hvad i öfrigt till Strömbergs ursäkt förekommit, funnit skäl för sin del medgifva, att, såsom E. K. M. i nåder föreslagit, kronobagaren Strömberg må befrias från den honom ådömda återbäring eller ersättning af beräknad provision å brödbakning i Christianstads kronobageri. Hvilket Rikets Ständer härmed få i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 27 Maj 1848. iM: Expediions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.o Sjf. N:o 84. Uppläst och godkändt bos Ridd. och Adeln den 24 Maj 1S4®- Preste-ståndet den 24 Eorgare-slåndet den 27 Donde-ståndet den 27 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse > i anledning of Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående försäljning af den till det s. k. Idof jaktvarf vet hörande tomt. (Stats-utsk. Uti., N:ris 57 och 129.) S. A. K.
— D e n egentliga pianisten var dock Mina, b vars talang utvecklades så hastigt, a t t hon vid 12 års ålder gaf sin första konsert i det Kirsteinska huset (beläget midtför nuvarande Centralstationen, ungefär d ä r hotel Continental n u ligger.) Och stolt var hon, då hon med recetten kunde bidraga till anskaffandet af ett nytt piano. Mindre stolt kanske, d å h o n måste stiga u p p på en stol för a t t visa sig för åhörarne; hon var nämligen då så liten — stor h a r h o n för öfrigt aldrig varit — a t t de längst bort sittande åhörarne icke annars alls kunnat se henne, och a t t gå p å konserter endast för a t t höra, därtill v a r man tydligen då lika litet lifvad som n u för tiden. Sin utbildning som pianist hade den lilla Mina Josephson fått hos en den tiden ansedd pianolärare, Semmy Grisigo eller Giesecke, som jag tror slägten sedermera kallade sig. F ö r honom lärde sig Mina emellertid endast den egentliga fingerfärdigheten, här spelade hon Herz och Kalkbrenner, den tidens virtuoskomponister. Klassisk musik spelade hon däremot för fadern, hvar jämte hon hade tillfälle a t t i hemmet tidigt deltaga i ensemblemusik, hvarvid medverkade flere af den tidens förnämsta förmågor. Kvartettaftnar höllos äfven reguliert i hemmet. Ruckman slöt Mina e t t så varmt vänskapsband, att de af brodern J a k o b i ett bref nämndes treklangen; själf var h a n septiman och hans vän, den r i k t musikaliskt begåfvade • Anders Lidner, död som konsistorienotarie i Hernösand, grundbasen. När J e n n y Lind 1842 konserterade å Carolina i Upsala till förmån för J. A. Josephson, och såmedelst skaffade honom medel till en utrikes studieresa, medverkade äfven Mina bl. a. med appassionatan, som då ännu var föga känd.
Hvad deremot beträffar åkerns behof af ökad spillning, så är genom ojäfviga physiska och mathematiska bevis fullständigt ådagalagdt, ej allenast att drankgödselns qvalitet är utomordentligt svag, ända till den grad, att god-, Seltillgången derigenom icke får någon positiv tillökning, utan än värre, att den relativa tillökning, som vill synas uti en ökad qvantitet, ingalunda ens till massa motsvarar behofvet för återställelse i bördigt skick af den vidgade åkermark, som producerat materialierna till dranken. För den uppmärksamma beräknaren blir detta bedröfliga factum ovedersägligt och står i full öfverensstämmelse med stor production af säd och potates, så länge den för brännvinsbehofvet upprifna åkerjorden, genom det missförstådda interesset, ännu ej hunnit fullkomligt utmagras, hvilket ofelbart skall följa af brännvinsbränningens fortsättande i dess nuvarande skick. Deremot kan inskränkning af brännvinsbränning verka den förmån, att en god del af den, på konst, för brännvinsbränning uppdrifna productionen af näringsämnen kommer ladugårdarna iinmediate till godo genom utfodring, och sålunda directe och ofelbart gifva landtbruket en verklig, i stället för en illusorisk eller fe'brile, styrka. En gång, när den ökade productionen icke blir, hvad man kallar, konstgjord, utan åstadkommen på en mindre, men bördig åker, då först inträder ett annat förhållande med brännvinsnäringen. Såväl egen som andras practiska erfarenhet öfverensstämmer påtagligen med de vetenskapliga upplysningar, som i detta ämne äro att tillgå genom undersökning af Svenska män med Europeisk ryktbarhet. 4 H. “ 45 354 Den 17 Mars e. m. 3:o Angående tiden för brännvinsbränningens afbrytande i 2lne terminer, så måtte väl den ideen af sig sjelf förfalla vid betraktande af den kostnad och de oredor, som skulle uppstå genom pannornas dubbla försegling inom ett och samina är. Man vill till och med uppgifva kostnaden för detta ändamål öfver hela Riket till 40,000 r:dr för hvarje gång, på satt sorn den nu sker.
«Har ni lust, så gå vi och se huru Greta Lisa finner sig i sitt nya hem,» sade kapten Nordenskans, sedan han tagit en liten «aftonrisp.» Vid porten träffade vårt sällskap tillsammans med Feodor och Schalinsky; allt sedan vagnen körde in på gården, hade dessa gått som — ja just som katten kring het gröt. «Vi borde vända om, och be herrarna stiga in,» yttrade Nordenskans med vanlig rättframhet, men hvaruti röjdes en viss hjertlighet, sedan löjtnant Feodor blifvit tillbörligt presenterad af Schalinsky. «Men vi ärna göra en liten exkursion hit i granskapet; gören oss sällskap, mina herrar, och kommen sedan in på en sup och en smörgås.» En inbjudning mottages merendels alltid så, som den göres, så äfven här. Man lemnade kyrkan till höger, prestgården till venster, följde sedan en gångstig inåt skogen, der den förr omnämnda backstugan låg. På stenen, som utgjorde trappan, satt Greta Lisa och stickade, nära bredvid sällskapade gossarna med en gris och några får, så tama, att de togo bröd ur barnens händer; göken ropade i ett af de omkringstående träden. Det var en liten idyll. Fåren, som först varsnade vårt sällskap, rakade inåt skogen. Vid åsynen af herrgårds-herrskapet, steg Greta Lisa upp, yngsta gossen gömde sig blyg bakom henne, men Gustaf var icke blyg; han hade ofta sett dem. Frimodigt gick han att «smälla hand,» och skrapa bakut med foten, men fick i detsamma ögonen på Feodor, som höll sig något undan. Gossen glömde nu allt annat, och sprang till modren. «Mamma! ryssen är här också, för hvilken du ber Gud alla dagar!» Med några varma ord och ett handslag, som sade ännu mera, tackade Nordenskans Feodor för räddningen af tvenne menniskolif, och Leonna? Har någon af mina läsarinnor sett en redan älskad person omstrålad af den sköna gloria, ädelmod och sjelfuppoffring skänker — då, men också endast då kunnen j fatta Leonnas sälla känsla i detta ögonblick. Kanske uttalade sig något i den handtryckning, hon följande fadrens exempel, skänkte honom.
Blekinge: om utbekommande från Danska arkifvet af äldre handlingar, rörande denna provins 62. „ förändring af mötesplatserne för båtsmännen inom Medelstads härad 33. Bohus län: om utbekommande från Danska arkifvet af äldre handlingar, rörande denna provins 62. Bonde-ståndet med uppmaning till Ekonomi-utskottet att börja sina arbeten 2. Båtsmän: upphörande för Riksmarskalks-embetet att reqvirera dem till handtlangning 6. „ inom Medalstads härad i Blekinge län: förändring af mötesplatserne för dem 33. Böter för vanvård af nummerhäst: användande deraf 30. „ för den bevärings-skyldige, hvilken försummar att inställa sig till bevärings-exercis * 74. C. Calmare län: om fördelning deraf , 99. Canzli-personal: tillökning deraf 1. „ minskning deri 122. Capellans-boställen: upphörande af ekonomiska besigtningar derå 10. Consuler, Svenska och Norrska: angående kontroller å deras embets tillgöranden m. m 89. E. Ekar: om afbarkning deraf 56. 102. 36. 3 Ekonomi-utskottet: uppmaning från Bonde-ståndet att börja sina arbeten 2. Ekonomiska besigtningar å Kyrkoherde-, Kapellanssamt Landtoch Militiee-staternes boställen: upphörande deraf 10 Embetsoch Tjenstemän: deras rätt till lön under tjenstledighet 82. F. Fabriks-ordning af den 22 December 1846: ändringar deri 97. 118. Fabriker och handtverkerier: om understöd till resor i främmande länder åt arbetare dervid 76. Fartyg: nedsättning i konsulad-afgifter för dem 89. Fattig-procent: förändradt användande af den, som af sterbhus inom Vermeland erlägges 12. Fjerdingsmän: reglering af deras skjuts-skyldighet .. 26. „ om instruktion för dem , . 69. 120.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 13 Febr. 1854, kl. 1 e. na. Utlåtande, i anledning af väckta motioner om anslag till beredande af tillfälle för Officerare af Arméen att ingå i utländsk krigstjenst. (C. A.) Från Ridderskapet och Adelil iiro till Stats-Utskottet remitterade särskilda, af hrr Ribbing. A., och Stjernsvärd, G. M., väckta motioner, deruti de föreslagit, den förre, att 20 å 30 resestipendier måtte af allmänna medel beviljas att under 3aie år utgå till unge Svenske officerare, sorn önskade genom inträdande i utländsk krigstjenst förvärfva sig praktisk erfarenhet i krigareyrket, samt den sednare, att Rikets Ständer mätte dels till Kongl. Maj:ts disposition ställa ett årligt anslag af 6,000- r:'dr; för att. lika lördelådt. användas till beredande af tillfälle för 3 officerare af kmdtarméen. en af hvartdera af de 3 hufvudvapnen, infanteriet, kavalleriet och artilleriet, att, efter ■■ erhållande af Kongl. Maj:ts Kådiga tillstånd, ingå i aktiv krigstjenst hos någon med Sverige i vänskapligt förhållande varande utländsk makt, dels ock hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit täcktes för verkställighet häraf vidtaga nödiga åtgärder, med bestämmande derjemte för rättigheten till en dylik förmåns åtnjutande afviska, utaf motionären jemväl föreslagne, vilkor; — och har, vidden sednare motionens föredragning till remiss, friherre Klinckowström, R.M., förklarat sig instämma i motionen, med den förändring, att det ifrågasatta anslaget fastställdes till 12,000 r:dr samt åt Kongl. Majit öfverlemnades att bestämma antalet af officerare och vilkoren för understödens åtnjutande äfvensom att 18 StatsUIskottets Utlåtande, N:o 31. r örmånen utsträcktes jemväl till officerare vid Ingeniör-korpsen och Generalst aben. Ehuru
Befinnas vid de öfrigés lipp glimmer ande, rösterne ilika delade etc.;” ty ar de 119 voteringssedlar, sorn återstå, , sedan eu blifvit aflagd, kunna paria vota icke uppslå, och §. skulle således innefatta en orimlighet, i fall den icke förutsatte omröstningens förrättande, oaktadt en eller flere Ledamöters uteblifyande. Enär derföre Grundlagen, i min tanka, är klar och tydlig, hvad denna fråga beträffar, anser jag ali Grundlags-förklaring deröfver obehöflig. Vidkommande deremot Nämnder och Electorer, sorn med Riksens Ständers rätt och å deras vägnar afgöra, så fordrar Grundlagen, enligt min öfvertygelse, fullt antal Ledamöter närvarande, för att de må kunna fullfölja sine förrättningar; men, som dylika Nämnder1 och Electorer endast - Conslitulions-UtskoUets Memorial N-o t\f. däst nfigra gånger för hvarje Riksdag skola träda tillsamman, anser jäg det vara öfverflödigt, att, ensamt för deras skull, hos Riksens Ständer föreslå en Grundlagsförändring. Jag reserverar mig således mot Memorialet N:o 46 i dess helhet." Härmed förenade sig Biskop af JVingård. l\T:o 47- Ank. till Exp. Utsk. den t4 Oct. Memorial, med föreslaget tillägg i 73 .f. Riksdagsordningen af hänvisning till 5g JF. Regeringi-Formen, För att bringa Riksdags-Ordningens 73 §. i fullkomlig öfverensstämmelse med 56 §. Regerings-Forrnen, har Biskopen rn. m. Herr Doctor Hedrén föreslagit, antingen ett från den senare hemtadt tillägg vid den förra, att Förstärkt Conslilulions-Utskolt bör utgöras af Tjugu Ledamöler från hvarje Riks-Stånd, eller ock sådan förändring i ofvannämnde Regerings-Forrnens §, alt ordet ”Tjugu” matte utbytas mot ”Tiettio.”
Jag utbeder mig, att Herr 40 H. 4* 5a Den 19 October f. m. Grefven och LandtMarskalken täcktes ti 11- kännagifva sin tanka i della afseende. Herr Rosenblad: Om Herr Lefren föreslår något tillägg i Ja-propositionen, hemställer jag, om det icke är min rätt att vederlägga Herr Lefren. Men skulle ej hans tillägg inflyta i Ja-propositionen, ser jag ej något hinder för Herr Lefren, alt få sitt förslag efter voteringen pröfvadt. Jag får förklara, att om detta förslag bifalles, kommer silfret att, genom dess fördelande i 2:ne olika mynt, motverka realisationen. Herr Tham'. Jag protesterar deremot, alt Herr Lefrén får göra något tillägg i Japropositionen. Hans reservation och Utskottens Utlåtande innefatta två realisationsförslag i rak strid mot hvarandra, nemligen fullgodt silfver och underhaltigt mynt; mina åsigter slå i sådan likhet med Utskottens, att jag endast begär enkelt bifall å Utlåtandet. Om Herr Lefren vill hafva sitt förslag i Contra-propositionen, eller om vi skola votera två gånger, har jag icke något att deremot invända. Grefve Brahe återkom med Ridderskapets och Adelns ofvanomförmäldte Deputation, samt aflemnade angående Hans Maj:t Konungens hälsotillstånd, följande Bulletin: Den 19 October kl. 10 f. m. Hans Maj:t Konungen fortfar att åter - Den ig October f. m. 53 hämta krafter, och befinner Sig för hvar dag bättre. C. E. von Weidel. Er. af Edholm. Joli. Isr. Ekström. Carl Thelning. Herr Lefren’. Jag får först erinra, att jag anser denna fråga vara så vigtig, att, ehuru en liel förmiddag dermed blifvit upptagen, vi dock många förmiddagar sysselsätta oss på ett vida mindre nyttigt sätt. Jag skulle icke eller frukta för två voteringar, i fall jag ansåg dem nödiga, på det hvar och en kunde få uttrycka sin mening.
Ridderskapet och Adelnssml Vällofl. Borgare-Stå ncicl hafva <ie, L.om nämnde (vänne Riks-Stånd, väckte Motioner om Peusions anslående åt förre Justitia-Ombudsmannen Herr Friherre L. A. Mannerheim tillika med do i afseende derå under discussionerne framstälde olika yttranden och Förslag blifvit lill SiatsUtskottets Utlåtande remitterade. Vid öfvervägande häraf och hvad försl angår den af någre Herrar Ledamöter yrkade rättighet för Jusliliae-Ombudsmän i allmänhet, att vid deras afgång från Ämbetet; undfå hela Lönen i pension eller alt åtminstone en sådan rättighet måtte, i likhet med hvad sdra för Statens Ämbets och Tjenstemän finnes föreskrifvet, förunnas den Justitiee-Ombudsraan, som under utöfningen af detta Ämbete uppnått 70 lefnadsår; Så utom det att ett stadgande i förstnämnde afseende, i händelse Rikets Högloflig? Ständer funné sig af oroständigheterne föranlåtne till ett tätare ombyte af Deras Justitia-Ombudsman i&kulle grundlägga en mera utsträckt och S t a t s -U Is k o t1 e Is B e I; ä n k a ud e n. 5/j9 kostsam pensions-anstalt än man tilläfventyrs föreställt sig, förekommer det Utskottet i öfrigt, semi skulle Justim-Ombudsman na-Embetet icke böra belraksas utur samma synpuuct, sorn Statens* Embeten. Desse tillsättas af Styrelsen etter af densamma underordnade tillämpuing af fas Ista i ide Befordrings-Lagar och äro permauente för Innehafvaren, hvilken tillträder dem i den säkra förväntan att, efter visse tiilryggaiagde tjensteoch lefnadsär, komma i åtnjutande af .den för desse Tjenster förut anslagne Pension.
Men då eu sådan åtgärd, nödvändigt ledande till hinder och uppskof för Concursmåls bringande till ändtligt slut, ingalunda kan anses för Banken behöflig vid de oftast inträffade fall, då dess anspråk att, i följd af inteckningsoch förmonsrält, njuta full betalning, icke af någon med.borgenär blifvit bestridda, hafva R. St., till afhjelpande af ifrågavarande olägenheter, för deras del, beslulit den förklaring af högslberörde Kongl. Bref: "att prof ningen af Bankens fordringar i Concurser, de der vid någon annan Domstol, än Svea klöf-Rätt, göras anhängige, icke skall lill bemälde Hof-Rätt öfverlemnas i annat fall, än då någon med Bankens fordringsanspråk gemenskap egande anmärkning förekommit; utan bör, då detta fall ej inträffar, hvarje Concursmål, äfven i hvad det rörer Bankens rätt, behandlas och af göras af den Domstol, der bevakningen skett f och anhålla R. St., att, så vida detta förslag vinner E. K. M:ts bifall, Nådig Författning må i öfv verensstämrnelse dermed farda utfäiylad. Rikets Ständer framhärda etc. Fxp. TJlsli. Förslag till tind. Skrif». Uppl. o. eodk. hos Ridd. och Adeln d. iS, Febr. i83o> Preste-Ståndet d. 20 Borgare-Ståndet d. 26 Bonde-Ståndet d'. 26 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående beräkning af Kopparen i de från Riksgälds-Contoiret utgifna Skiljemynts-Polletter. S. A. K. Hos R. St. har förekommit, hurusom, efter dot R.
B:co för hvarje Ducat, som, vid utmyntning, kunde, efter afdrag af mynteller slagskatten, erhållas utur de lefvererade qvantiteterne, under vilkor, bland andra: uti förstnämnde tvänne Contracteratt Lefverantörerne, emot till Banco-Fullmägtige aflemnad och utaf dem godkänd borgen, skulle äga att, vid Contracternes undertecknande, från Banken uppbära räntefria förskotter, Handelshuset D. Carnegie & Comp. till belopp af 200,000 R:dr i Bancosedlar och Commerce-Rådet IVijk till belopp af 100,000 R:dr i dylika sedlar, och att derefter lefveranserne skulle gå i liqvid för förskottssummorne, så att först då desamma blifvit, medelst lefveranserne, fullt godtgjorde, vidare contant ersättning skulle Lefverantörerne tillkomma; samt uti Contractet med Directionen öfver Bruksägares Hypotlieks-Gassa j att
När hon nu slog upp sitt öga mot den ångande kaffekitteln, hörde hon kandidatens stränga föreskrift: »Du blir liggande hela dagen!» »Det är hårdt!» suckade den dömda, ruskande i hufvudgärdens hårdvallshö. »Jag känner mig så frisk, att jag ej gerna kan vara sjuk». »Dina känger äro dyvåta och du understår dig ej till att gå på i ullsockorna!» »Jag har ju endast bomullsstrumpor,» invände den treskande, men tystades ögonblickligen med en kopp kaffe, två kakes samt med hotelse om en fladbrödssmörgås med mesost. Detta gjorde henne undergifven. Men då jag, efter att en stund ha varit ute för att studera väderleken samt sätergrisarnes sällskapsvana, hvilken ej tillät dem att låta en gäst och främling gå allena, återvände till stugan, hade kandidaten redan, med tillhjelp af en yllemaggördel och två »Stockholms Dagblad» förvandlat Herthas ena fot till ett oformligt bylte, och en grof handduk jemte ett par, mig tillhörande nummer af en Helsingborgstidning, tillgrepos för att vanskapa den andra foten medan offrets ögon uttryckte en nästan vild triumf. »Jag tyckte det var synd om henne; dessutom måste hon ut ur röken här», ursäktade sig kandidaten. Och så gick Hertha ut för att taga sig en förmiddagspromenad, åtföljd af sin läkare, som dels höll vaksamt öga med byltena på hennes fötter, dels med grisarne, hvilka hon dessutom »konverserade» med tillhjelp af en större käpp. Dessa dagars brist på köttmat hade hos oss alla väckt vissa sväfvande anslag mot sätergrisar i allmänhet, och det fans mer än en bland oss som undrade, om der aldrig skedde någon »olyckshändelse med dödlig utgång», bland dem, och nu angreps Hertha af en rent oemotståndlig lust att sparka i hjel ett af dessa sällskapsdjur; hon påstod, att denna köttsliga lust härrörde sig från hennes märkliga fotbeklädnad.