Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men de, som antaga detta, måste gå än längre: de måste öfvertyga sig – och oss andra, att alla de yttranden af smärta, harm, förtviflan, resignation o. s. v., som från denna tid och angående denna stämpling förekomma i en mängd af Konungens enskilda bref till åtskilliga personer, äro antingen idel öfverlagda uttryck af samma – inför alla dessa personer – med än större skamlöshet bedrifna skådespeleri, eller och idel hopgjorda lögner af brefvexlingens utgifvare Oxenstjerna, i samråd med dessa män, hvilka, till större delen innehafvare af höga ämbeten och värdigheter, äfven till större delen lefde ännu vid utgifvandet af Konungens Skrifter. Det må vara tänkbart, att bland de sammangaddade en och annan upprigtigt har inbillat sig, eller låtit sig inbillas, att Konungen, som vid ankomsten till sjelfva stridsfältet upptäckte sig vara i flerfaldig måtto bedragen på den tillbörliga fullständigheten af rustningar och förråder, vore, för ögonblicket, bäst tjenad med någon förevändning till vapenhvila. Men om till och med, i en öfverilning af misslynne, någon ditåt pekande önskan hade råkat undfalla honom: så förblifver dock alltid otänkbart, att han skulle någonsin velat erhålla stillestånd på sådana villkor. Ganska träffande frågar derföre Leopold (i det andra af sina Bref till Rühs om Aeerbis Resa genom Sverige): ”Sedan man lålit Gustaf III sjelf tillställa Anjala-förbundet, hvarför har man låtit saknas i taflan af hans illfunder, att han äfven sjelf laddade pistolen åt Ankarström, och slipade hullingarna på mordknifven, som ämnades att utslita hans inelfvor”? En fråga, desto mera behörig, då man påminner sig, att i ligan af hans mördare befann sig en parodi på Brutus, en Liljehorn, hvilken han sjelf hade uppfostrat och öfverhopat med mångfaldig ynnest. Se förra delen, sid. 171.
E. io5. — i anledning af återremiss å Utskottets Betänkande angående fri rätt för KronoHemmans-och Nybygges-Åboer i de Norra Provincerne att till Tjärubränning använda Stubbar, Rötter, tn. m. XV. B. 307. XVI. A. 26q. XLII. B. 75. XLV. E. 361. XLVIII. A. 228. — om föreslagne åtgärder lill Skogsbesparing, dels genom trädens qvistning vid allmänna Sommarvägar, dels genom trädqvistars eller grenars begagnande vid utstakning af Vintervägar. XVI. B. 107. XVII. A. 15o. — angående väckt motion om uppsägning af burskap för medellösa Borgersman i Städer. XVI. B. 107. XVII. A. i5o. XLVI. E. 119. —■ rörande väckt fråga om utvidgad Smidesrättighet och om upphäfvande af Smi - *9 des förbud på vissa ställen inom Bergslag. XYI. B. 107. XVII. A. i54. XLII. U. 76. XLVIII. A. 227. Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden Öfver återremiss af Utskottets Betänkande N:o 37, angående motioner om upphörande af National-Beväringen på Gottland. XVI. B. 108. XVII. A. i6x. — i anledning af väckt fråga, dels om tillägg i föreskrifterne, rörande AfvittringsVerket inom Luleå Lappmark, och dels om behofvet af åtskillige åtgärder till förekommande af Lappska Folkstammens undergång. XIX. B. 115. XX. Å. a83. XXIX. U. 235. XXX. A. 57. XLVIII.
Månne löre r80> alla, som hade Boställen bodde der och utsatte sig för de faror, som stöta förlag, med hvad mera man anfört, kunna medföra? Tvärtom begrgnade de fleste hälftenbrukare , eiler Arrendator; men ds vakade sjelf ve deröfver, att de fingo någonting , hvilket då bättre lyckadfes än under Collegiernes inspection ; ty egen fördel bevakas merendels bäst af egaren. De, som sjelfve brukade sina boställen, voro dertill merendels föranledde af omständigheter, för hvilkas afhjelpande de nu icke ega den ärliga utvägen, att sjelfve arbeta. Man har talat om , huru svårt det är för en Fändrick, nyss kommen från Carlberg,' att emottaga ett Boställe. Utom det att sällan ett Boställe just lärer för honom då'genast stå till tjenst, Jära hans tillgångar under de för sta tjensteåren just icke lemna förlag på annat än skulder, och bildandet, som man omfalt, af en dass sjelf ständige arrendatorer, synes mindre nödigt, då denna dass utgöres af våra Frälseoch Boställs Bönder. Vill man hafva sådana Herrar Årreddatorer, som ej sjelfve deltaga uti arbetet, utart endast efterse det, så blifva de snart tiggaré och för bildningen af sådane böra vi akta oss. Man har omtalat, huru fruktansvärd ea miss - 4°4 Den G December.' växt vöre för en Officer, som skötte sitt Boställe ; sannt är, att de fleste hafva blott bröd för dagen , men det är, emedan man så stäilt det. Man har sagt, att frågan , huruvida Boställena blefvo bättre skötte , är problematisk. Deruti kan jag ej instämma, ty det är uppenbart, att en del af dem , som äto utarrehderade af Staten, ligga i ödesmål , utan att ett enda sådant exempel lärer kunna framvisas med dem, öfver hvil. ka Boställs-hafvarena sjelfva haft befattning. Man har ändteligen Iruktat, att då en ung Officer på bostället satte hushåll , skulle han antingen gifta sig , eller vidtaga mindre tjenliga utvägar.
Jag tilltror mig icke att kunna bedöma, huruvida en sådan följd verkligen kan komma att upstå, men att arbetet för de 3 ledamöterne skall blifva vida mera betungande, än det hittills varit, det tror jag, med säkerhet kunna antaga, enär något hvar torde kunna leda sig tijl att finna, att, enär 3 personer skola hafva samma föredragningstid, som f. n. är bestämd för 5 eller 6, det sålunda för desse tre kommer att, för fullgörande deraf, fordra ett betydligt utvidgadt och ansträngdt arbete. De fleste, som försökt något af hvad arbetet inom Hofrätlerne f. n. vill säga, skola icke eller kunna påstå annat, än alt det redan är tillräckligt ansträngande, och till äfventyrs icke att jemföra med arbetet inom de flesta andra collegier. Men äfven en annan olägenhet upstår af den ifrågasatta stora inskränkningen i ledamöternes antal, nemi.: svårigheten att npfostra ämnen för all fylla de ledigblifvande platserne. Den föreg:de talaren har trott att detta mål skulle kunna upnås, och skicklige ämnen utan vidare omsorg danas, blott ledamöternes - Den 22 Mars. 113 nes löner förökades. Det är möjligt att så kan blifva förhållandet i en aflägsnare framtid, men i den närmaste liden måste (»tvifvelaktigt de personer, med hvilka platserna skola fyllas, tagas bland dem, som redan finnas på embetsmannabanan och hvilka hafva gjort sin upfostran. Då, om äfven skickligheten finnes, likväl alltid någon ovana vid former, arbetssätt och skrifsätt skall komma att röja sig hos den, som första gången erhåller förordnande alt bestrida en ledaraots-plats i Hofrätten, mäste vid sådane händelser Hofrätterne i viss mån blifva en öfningsskola och olägenheterne af delta förhållande blifva naturligen mera känbara, ju inskränktare det antal ledamöter år, som utgör domstolen. Alt ett ansträngdt arbete, ju tyngre det är, äfven småningom mera tärer på individens arbetsförmåga och skicklighet och, så till sågandes, sliter ut honom i förtid, torde äfven vara gifvet.
1 ordningen härefter anmälde Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIH ANG TILL g äv/imo-m f ,'id Lagtima Riksdagen i Stockholm Åren 184? och 1848. »i* ÅTTONDE SAMLINGEN. almänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets Memorial, Utlåtanden och Betänkanden. Allm. Betv.- och Ekon.-Utsk. Memorial, N-.o 1. 1 JW i. Arik. till Exp. Utsk. d. 22 Jan. 1848, kl. 2 e m. Memorial, angående tillökning af Utskottets tjenstemanna persona’. För att befordra skyndsamhet vid behandlingen af de flerfaldiga olikartade mål, som till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets åtgärd öfverlemnas, har Utskottet inom sig utsett trenne Afdelningar för ärendenas beredning, innan de till Utskottets slutliga handläggning förekomma, till följd hvaraf Utskottet, som, enligt 2,{ § i Riksdags-Ordningen, eger att antaga trenne kanslister, har att påräkna en af desse till biträde vid hvardera Afdelningen; men då, vid sådant förhållande, oundvikligen erfordras ett pålitligt biträde vid diariernas förande och för att gå tillhanda med no tarie-göromål samt dessutom tvänne kanslister, så får Utskottet hos Riks stånden vördsamt anhålla, det Utskottet må tillåtas att, utöfver hvad Riksdags-Ordningen medgifver, antaga en Notarie och tvenne Kansli ster. Stockholm den 6 December 1847 Å Högloft. Ridderskapets och Adelns Å Högv. Preste-Ståndets Ledamöters Ledamöters vägnar vägnar A. G. Gyldenstolpe. J. A. Butsch. Å Vällofl. Borgare-Ståndets Ledamö- Å Hederv. Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar ters vägnar C. G. Gustafsson. Jöns Jönsson. Fritz Rythén. Bih. till R. St. Besv. och Ekon.-Utsk. Memorial, N:o 2.
Icke heher verlcar klubben i 1iklit.t med m h g a audra kvinnoforeningar nteslutande i flantropislrt syfte, ehuru diir iifven dl.yftrtts m h g a diirtill horande frsgor, exernpelvib on1 sorctnande af den offtwtliga viilgorenheten 9, oiu ~filautroyi c, om:) the Settlements i ~ east i T,ol !- dons m. m.; hvarjiimte klubben ocksA i handling sdct druga sitt st15 till stacken, dB den %r 1891 under den stora noden i Stoclrholnl anskaffade och till praktisk lxtdelning skiiilkte olukriug 1,700 kro~ior till de arbctslose. Icke 3x0 r i klubbmedle~nlnar heller sii forskriickligt radikul: ~, som en och annan formodat. 1-i mngiis ej alls med ufigr: t snmhallsomstortande planer och ~i drifva e j nigon slags plitiuk rtgitiltion. Den endn politiska debatt., som gitt af stalwln inom lrlubl) en, iir om allmiin. rostratt., siirskildt med lliinap till krinnoraa, oc11 at$ den icke ledt till nsgot lgsande resultat, rein ri alltfijr viil. Icke heller &amp; ro vi klubbmedlemmar idel konstuiilw eller fiirfattarinnor eller ~etenskapslrvinno~. J a g siiger idel, t-y i i5ra cljnpn led doljer sig nog en och annan indirid, som ~ 8 k 1 m d e hrinfiirit sig till endera af ofvann %mndn kategorier, men, son1 sagdt, detta g&amp;ller ej om det stora flertalet. Alltsi;, mina darner, icke pedagogik, icke filantrogi, icke golitik, tuunsiidt med idkare af konst och vetenskap, och mycket f A s. k. blBstmmpor!
Denna nådiga proposition år af Kiks-stånden remitterad till Stats-Utskottet, som jemväl tagit kännedom om förutnämnde kostnadsförslag jemte öfriga till ärendet hörande handlingar; Och ehuru Utskottet ej kunnat undgå att fästa uppmärksamhet dervid, att de för detta byggnadsföretag förut beräknade kostnader blifvit i så betydlig mån öfverskridna, på sätt här ofvan finnes omförmäldt; — dock som det icke kan förnekas, att ofvanberörda särskilda arbeten, för hvilka det nu äskade ytterligare anslagsbeloppet hufvudsakligen är afsedt, såsom dels uppförandet af nya, dels iståndsättandet af äldre byggnader till bostäder åt tjenstemän och betjening, anskaffande af tvätt-inrättning, värmeoch ventilations-apparater, lägenhetens inhägnande och planering m. m., äro af den beskaffenhet, att deras verkställande måste anses oundgängligen nödigt, för att den nya hospitals-inrättningen skall Stats-lJtskottets Memorial N:o 27. 11 komma uti ett fullt ändamålsenligt skick, får Utskottet, jemte meddelande af den upplysning, alt af de till detta byggnadsföretag förut anslagna medel endast 56,250 R:dr för närvarande återstå outtagne, tillstyrka att den begärda summan, 181,000 R:dr Riksmynt, måtte af Rikets Stäpder beviljas och anvisas att af Riksgälds-kontorets tillgångar under nästkommande år, i mån af behof, enligt Kongl. Maj:ts nådiga disposition, utbetalas. Slockholm den 20 December 1859. i\:o 27. Ank. till Exp.-Utsk. den 23 Dee. 1859, kl. 1 e. m. Memorial. Från Bonde-ståndet har Stats-Utskottet erhållit remiss å en af Riksdagsfullmägtigen J. O. Almqvist från Norrbottens län väckt motion, angående förändrad reglering af Elektriska Telegraf-verkets styrelse, nedsättning i telegraf-portot m. m.; — men då Utskottet anser denna fråga icke tillhöra dess handläggning, får, med stöd af 44 § 3 mom.
— Vi äro bekymrade deröfver, att våra Cornmittenters uppdrag i detta ämne står i en så svår contrast med öfriga Respectiva RiksStåndens önskan. — Vi kunna ej försvara oss ]§fnnadt förtroende, utan genom oförklädid framställning af sanna förhållandet i denna länge omtvistade fråga, genom frimodigt försvar af en lidande medbugar Clas, o h peD ihan g till Riks St. Prat. iSr7-»4‘8 8 ide Sami. N;r 95 75° Eesv. och Ekon. Utsk. Betänkanden. nora de oförfalskade och rättvisa afsigter, härvid leda oss. Yi anhålla ödmjukeligen, att detta anförande, med Höglofl. Utskottets Betänkande, hvilket vi i öfrigt gilla, till Respective Riksstånd n får åtfölja. Härmed förenade sig Olof Oisson från Vesterås Län, Eric Johansson från Stora Kopparbergs. Län, Olof Håkansson från Elfsborgs Län, Lars Andersson från Carlstads Län, G. Gustafsson från Södermanland, Gustaf Larsson från Stockholms Län, Jöran Jönsson från Skåne och Hans Michaelsson ifrån Gefleborgs Län. 2:0 Af Riksdagsfullmägtigen Nils Månsson från Malmöhus Län: ”Då den så ofta omtvistade frågan om förändring af skjutsinrättningen i vårt land nu går att underkastas Höglofl. Utskottets slutliga pröfning, torde det mig tillåtas, att i anledning af beredningen? afgifna förslag till utlåtande deröfver få framställa några anmärkningar. Beredningen har ansett, att, innan den af åtskilliga Stånds Representanter projecterade Forvagns-inrättning kan till verkställighet befordras, åtskilliga förberedande anstalter mäste vidtagas, samt det' uppgörande förslaget till denna inrättning förut underställas Riksens Högl. Ständers om prof vande. Jag vill ejer» jnra något serdeles härvid, om ock det ytterlig3 bemödande, man visar för att uppfinna hinder emot inrättningens snara iordningshringaode, skulle gifva mig afledning till den förmodan, att man icke äger aågon allvarlig Eesv. och Ekon. Utsk. Betänkanden.
Eltström och Arrendatorn Jan Jansson i Djupmyra, för utdilmingen och aftappningen af Kolbäckssjön samt kringliggande mossar å Arboga stads södra skog, å 1,000 R:dr, emot årlig inbetalning af 8 procent å hela lånesumman, efter 1852 års slut under 14^ år » deltagarne i upprensningen af Altuna å, till förekommande af öfversvämningar inom Simtuna, Frösthults, Thorstuna och Hernevi socknar, emot dito dito efter 1857 års slut, inom Westerås och Upsala län: till deltagarne i ut dikning en af sanka ängar, tillhörande byarne liönna, Rotbrunna och Rogården samt Norrby inom Hernevi socken af Åsunda härad, å 939 R:dr 24 sk., hvilket lån skall återbetalas genom erläggande årligen jemte krono-utskylderne af 74 R:dr 14 sk. för åren 1852 med 1865, och 37 R:dr 7 sk. för år 1866, inom Storn Kopparbergs län: till deltagarne i aftappningen af Granuoch Ofversjöarne samt utdikningen af Wiganders och Haraldsmyrerna inom Särna socken, emot årlig inbetalning, efter 1857 års slut, af 8 procent å hela iånesumman, » dito i utdikningen af Romsängsmyren inom Stora Tuna socken, emot dito dito efter 1861 års slut, » dito i dito af Dalsjön, Igeltjern och Dal - 2,481,198: 4. 10. 2,648,738: 10. 2 2,805: 28. 4. 2,538: 18. 8, 876: 19. 4. 792: 44. 11. 2,055: 23. 3. 1,859: 34. 9. 837: 5. 1. 769: 31. 2. 2,000: 2,000: 781: 37. 10. 707: 23. 10. 775: — - 775: 400: 400:
4 Samt. 4 Jfd. 2 Rand. i Höft. 1 2 Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse A;,-o 57. att hvardera rikets naturprodukter och tillverkningar med undantag af vissa Svenska råämnen, skola, såvidt deras införsel i det andra riket är tillåten, kunna utan utförselstull dit utföras; alt det ena rikets naturprodukter och tillverkningar, med få, icke väsendlliga undanlag, kunna landvågen införas i det andra riket, dervid införselstull erlägges endast för vissa särskildt uppräknade artiklar, nemligen band, garn, tråd, strumpor och väfnader af bomull eller jlle, raffineradt socker och sockersirap samt tobak, alla slag, och snus, hvilka draga half tull, eller såvidt deras införsel i allmänhet är förbjuden, förlullas med 15 procent af värdet; att utländska varor, för hvilka införselstull blifvit i det ena riket erlagd, kunna mot half lull landvågen införas i det andra riket, så vida deras införsel der i allmän het är tillåten; alt sådana Svenska och Norrska varor, som äro tull underkastade, samt utländska till införsel tillåtna varor kunna, i bestämda, mindre qvanlileter, tullfritt medföras vid resor öfver gränsen från det ena riket lill det andra; att det ena rikets fartyg skola i det andra riket anses lika med inhemska och njuta alla dermed förenade rättigheter, så väl när de ankomma eller afgå från det ena till det andra af rikena, som från eller till utländsk ort, ehvad de äro lastade eller barlastade; att det likväl icke är tillåtet det ena rikets fartyg att segla för frakt emellan det andra rikets hamnar; att varor, hvilka med det ena rikets fartyg ineller utföras, skola, utan afseende å den ort, hvarifrån de ankomma eller hvartill de afgå, i det andra riket vara underkastade samma afgifter, som om ineller utförseln verkslälles med inhemska fartyg; att vid varors införsel sjövägen från det ena till det andra riket de i hvartdera riket i allmänhet gällande föreskrifter, rörande varors införsel och förtullning skola iakttagas, dock så, att ett betydligt antal särskildt uppräknade Svenska eller Norrska varor, dä de direkte införas från det ena lill det andra riket i något af rikenas fartyg, skola, så vidt deras införsel i allmänhet är tillåten, draga endast hälften af den för sådana varor i gällande tulltaxa bestämda införselstull,
På denna giund skulle det synas vara enklast att alldeles utesluta det af mig klandrade undantagsstadgandet; men vill man bibehålla detsamma, så anser jag med billighet och rättvisa fullt öfverensstämmande, att härvid göres följande tillägg: »så framt desse »löntagare icke med vederbörliga bevis styrka, att de till indelningsgifvarne återställt »skillnaden emellan årsoch medel-markegångsprisen för år 1857;» af Prosten Berlin; af Herrar Hörnstein och Nordvall samt Riksdags-fullmäktige Ola Mänsson Cederskog, Hedström, Anders Eriksson och Erik Olsson; af Herr Henschen: »Jag anser, att ifrågavarande gratifikation bör bestämmas till vissa procent af den löneförhöjning, som vid denna Riksdag redan beviljats, nemligen: 75 procent för dem, som, enligt nya lönestaterna, få högst 1,000 R:dr i lön (jemte lönetillökningen), — så att t. ex. den som hittills haft 600 R:dr, men efter nya staten får 1,000 i sammanräknad löneinkomst, skulle i dyrtids-ersättning för år 1857 erhålla 300 R:dr; 50 procent för dem, som härefter få högst 2,000 R:dr, i följd hvaraf den som hittills haft 1,200 R:dr och härefter erhåller 2,000 R:dr, skulle för år 1857 få uppbära 400 R:dr; 25 procent för dem, som härefter erhålla högst 3,000 R:di, så att den som hittills haft 1,000 R:dr, men härefter får 3,000 R:dr, skulle för år 1857 erhålla 500 R:dr.» af Herr Björck: »Om det än måste erkännas såsom en väsentlig olägenhet, att den Svenska Representationen sammanträder endast hvart tredje år och att regleringen af Statens utgifter, till följe deraf, måste ske för en kommande tidsrymd äfven af tre år, så måste man likväl foga sig efter de förhållanden, som sålunda uppkomma, och följdriktigt tillämpa de grundsatser, hvilka af sakens beskaffenhet betingas.
Och sedan StatsContoirets underd. utlåtande blifvit infordradt samt afgifvit, i fråga om icke till undvikande af nya Anslag för Veterinärinrättningen, nödig local må af de LadugårdslandsKronoBränneriEgendora tillhörande lägenheter kunna utan hinder af förut meddelade förordnanden till samma Inrättning upplåtas, äro af K. M:t Handlingarne i detta ämne till Utskottet öfverlemnade, för att upplysningsvis förekomma vid pröfningen af frågan om dispositionen af Allm. Magazinslnrättningens Byggnader och derefter R. St:r till afgörande föreläggas, i sommanhang med hvad K. M:ts den 16 sisth Januarii till R. St:r aflåtna Nådiga Skrifvelse derom innehåller. Utskottet får tillkännagifva, att, då Utskottet icke kan uppgifva några tillgångar hvarken till det af Hr Bråkenhjelm föreslagne anslag af 4»,000 R:dr eller den Betänkanden, N:o i3o. 157 summa af 35,832 R:dr 21 sk. 4 r:st. sorn SundheäsCoI1('gillin ansett erfordras för nybyggnader åt Veterinärinrättningen , Utskottet ej eller kan tillstyrka R. St:rs bifall till hvad i denna del sålunda blifvit föreslagit. Men som Utskottet, vid behandlingen af K. Mits J\åd. Proposition, rörande f. d. Allmänna MagazinsInrättningens Utredning, m. fl. dermed sammanhänhängande ämnen, vill taga i öfvervägande, huruvida något utvidgadt utrymme för Veterinärinrättningen må kunna beredas, genom upplåtande åt densamma af flere af de byggnader och lägenheter som tillhöra f. d. Ladugårdslands Bränneri samt någon mindre sumnai för nödig inredning af sådane lägenheter, anvisas; så förbehåller sig Utskottet, att framdeles få i detta ämne utlåtande till R. St:r afgifva.
Jag medgifver gerna, att motsägelsen vore uppenbar och ovedersägelig, i händelse ej med ifrågavarande förslag ett alldeles eget förhållande egde rum, det nemligen, att i det redan af alla fyra Stånden till hvilanda antagna andra alternativet hafva sin återstod gifven till nästa riksdags grundlagsenliga behandling. Några ord lil! närmare utredning häraf. Visserligen vore, der alternativet JVs 2 antingen icke funnes till, eller ock icke vore af samtelige Stånden behandladt, de skiljaktigheter, som förefinnas mellan de fyra Ståndens beslut, rörande detta förslag, för oförenliga att anse, alldenstund inga modifikationer i förslaget blifvit af de Stånd, som ansett detsamma hvarken nödigt eller nyttigt, föreslagna. Men nu känner Utskottet, genom inkomne protokollsutdrag, att meningarne inom samtelige Riks-stånden äro enstämmiga om medgifvande! af sådane utländske mäns anställande till några tjenster inom Riket, som bekänna den Evangelisk-Lutherska läran, och att blott rörande rättighetens utsträckning äfven till 4 Konstilulions-Ulskoilels Memorial, M 26. icke-Lutberaner två Stånd stadnat emot två. Under sådant förhållande vore ju en sammanjemkning af de olika meningarne en lätt sak, och skulle denna sainmanjemkning svårligen kunna annat än i det närmaste co-incidera med det af Ständerna redan till hvilande antagna andra alternativet; hvadan åter en itererad framläggning deraf vore orimlig, och följaktligen Utskottet befogadt att förklara sitt första alternativ bora, såsom i sammanjemkad form innehållet i det till hvilande redan antagna andra, nu mera anses förfallet.
I följd häraf och då det nu å Sjette hufvudtiteln uppförde förslagsanslag för jordförluster genom kanalanläggningar, hvilket i riksstaten för år 1842 och åren intill påföljande riksdag upptogs till 3,000 r:dr, samt vid sednaste statsreglering efter öfverflyttning af 2,168 r:dr 44 sk. 2 rst. å annan hufvudtitel till 3,000 r:dr, utom 3,669 r:dr 16 sk. indelda räntor, Iemnat en årlig besparing, nemligen, enligt kapitalräkningarne för rikshufvudboken, år 1842 af 2,547 Rdr 6 sk. 10 rst. Departementschefen i underdånighet hemställde om icke Kongl. Majit må föreslå Rikets Ständer att förslagsanslaget under titel i jordförluster genom kanalanläggningar. må, i ändamål att derå äfven skall kunna anvisas ersättningar för jordförluster genom väganläggningar, upptagas, utan förhöjning i beloppet, under titel i jordförluster genom kanaloch väganläggningar; hvilken underdåniga hemställan Statsrådets öfrige ledamöter biträdde.