Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sprengtporten, Jak. Wilh., d. 29 dennes bordlagde motion N:o 200, om upphäfvande af 3:dje mom:t i 47:de §:n af Kongl. Förordningen om Landsting. Föredrogs och remitterades till Stats-Utsk:t Gr. Grönstedts, Fredrik, d. 29:de dennes bordlagde motion, N:o 205, om hela extra statsregleringens öfverflyttande på Stats-kontoret. Föredrogs och remitterades till Allm. Besvärsoch Ekon.- Utsk:t Gr. Cronstedts d. 29:de dennes bordlagde motion, N:o 211, ang. förändrad organisation af Stats-kontoret m. m. Frih. Cederström, Rudolf, uppläste en motion, N:o 213, ang. de af K. M. till sammanbindningsbanan genom Stockholm äskade medels anvisande till nordvestra stambanan. Begärdes på bordet. Frih. Cederström afgaf vidare en motion, N:o 214, ang. anslag till en båtled och en vägbyggnad i Fryksdals härad af Wermlands län. Remitterades tili Stats-Utsk:t. Frih. Raab, Adam Christian, uppläste en motion, N:o 215, ang. de jernbanor, som af staten böra i främsta rummet byggas och understödjas. Begärdes på bordet. Gr. Lewenhaupt, Claes Magnus, afgaf en motion N:o 216, ang. alla kungsgårdars, boställens samt allmänna inrättningars skogars ställande under statens omedelbara vård och tillsyn. Bordlädes. Hr Sabelfelt, Herman, uppläste en motion, N:o 217, ang. pension åt framlidne professoren Lars Johan Cronstrands enka, Fredrika Eleonora Cronstrand, född Landqvist. Remitterades till Stats-Utsk:t Gr. Lewenhaupt, Claes Magnus, algat en motion, N:o 218, ang. nedsättande af en komité för undersökning af vidden och Den 30 November.
På de nu anförda skäl, och då allmänningarne, enligt Utskottens tanka, ej annorlunda kunna betraktas än som menigheternes samfällda tillhörighet, få Utskotten vördsamt tillstyrka Rikets Högl. Ständer., att till Kgl. Maj:t frambära den underdåniga önskan det täcktes* Kgl. May.t i Kälder förklara: det med interessenter i Landsoch Härads-allmänning, vid uppkommande frågor om delning skall förstås samtlige Hemmans-egare i Länet eller Häradet s hvarvid oför - Lagsamt A. Bes v.- och Oec.-Utsk. Uti. 29 medlade hemmantalet, på sätt rörande Sockne-allmän n ingarn e redan finnes stadgadt j torde böra tagas till grund. 10:0 Beträffande den utaf Friherre Sprengtporten väckta fråga, att en prasscriptionstid af 2 år måtte bestämmas, efter hvilken ingen ansökning om allmännings delning borde få ega rum; så anse väl Utskotten icke lämpligt att i detta afseende en viss bestämd tid må fastställas; men då det likväl är obestridligt, att ovissheten om dessa skogars framtida behandling, (hvilket äfven vållat, att den skogs-betjening, som för deras vård är af nöden , blott ad interim antages) ej annat kan än medföra mindre gynnande följder för Skogs-hushållningen derstädes; synes det Utskotten så mycket nödvändigare, att denna ovisshet upphör, som deruppå beror ej allenast regleringen af den personals storlek och lönevilkor, som för skogarnes framtida vård och bevakning erfordras, utan äfven införandet af den ändamålsenligare skogs-hushållning, hvilken genom 1824 års Circulair-Bref blifvit anbefalld. Utskotten fä alltså _, på grund sä väl häraf j som de af Motionairen framställda skaij vördsamt tillstyr - 3o Lagsamt A. Besv.- och Oec.-Utsk. Uti. N-o 22, ka Rikets Högloft. Ständer , att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla , det täcktes Kongl.
Lindstedt blifvit slutad, och åtal mot honom blifvit anställdt för åtskillige af honom föröfvade försnillningsoch förfalsknings-brott, äfvensom i sammanhang dermed emot då varande Banco-Ombudet derstädes Casseuren J. A. Björkman, bar detta mål blifvit vederbörligen fullföljdt, samt Lindstedt, genom Kongl. Maj:ts Nådiga Utslag af deh 4 Februarii innevarande år, dömd att i ena bot mista äran, stå 2:ne timmar i halsjern å Malmö Torg, böta 26 R:dr 32 sk., eller, vid saknad tillgång, plikta med 20 d; '[ars fängelse vid vatten och bröd samt sedermera arbeta i3 år å Fästning, hvarförutan lian blifvit förklarad ovärdig alt vidare nyttjas i Statens tjern ., och ersättnings-ansvar blifvit honom ålagdt.
September, Borgareoch Bonde-Slånden godkänt, men Ridderskapet och Adeln samt Presle-Stålidet deremot afslagitden af Utskottet i Memorialet N:o 60, föreslagna voterings-proposition i fråga, huruvida myntoch ra'Å7ie-enheten må till enahanda värde bestämmas; och denna fråga, enär 2 Stånd stadnat mot 2, således förfallit; samt enligt Förstärkta Banko-Utskottets Memorial N:o 64-, genom verkstäld omröstning öfver de i Memorialet N:o 60 i öfrigt framstälda voterings-propositioner blifvit af Rikets Ständer beslutadt, dels att rubriken på Författningen, angående decimal-systemets tillämpning på rikets mynt, skall lyda sålunda: ”Förslag till allmänna räknesättet för penningar, äfvensom till utmyntning af silfver och koppar,” dels att, i enlighet med Utskottets i dess Utlåtanden N:ris 14 och 49 afgifna förslag, silfvermyntet å 10 öre bör blifva 12-lödigt och sålunda innehålla 12 delar fint silfver mot 4 delar koppar, dels ock att utmyntliing af ^-öre-stycken icke bör ega rum; så får Utskottet, åberopande livad Memorialet N:o 60 vidare innehåller, nu anmäla, alt de af Riks-Stånden den 18, 19, 23 och 26 nasti. Augusti, i anledning af Utlåtandet N:o 49, fattade skiljaktiga beslut, hvarför redogörelse uti sistnämnde Memorial icke redan blifvit lemnad, innefatta Bih. Ull R.~St.
IHi4j i anseende tili befunnen uragtlåtenhet med ifrågavarande Verks drift, öfverlemnat denna omständighet till dess AdvocatFiscals handläggning, hvilken sedermera, 1 anseende till det förändrade skick Målet fått genom Riksens Ständers fattade beslut om Verkets nedläggning , icke blifvit anstäld, har för dess del i underdåninghet, på de af Riksens Ständer anförde skäl , tillstyrkt bifall till deras hemställan, med tillägg likväl, om icke, genom en föregående undersökning, borde utrönas om anledningar förelunnos att för framtiden kunna påräkna en större Grufvedrift, hvilken undersökning borde vara verkställd innan x81S års Uppbörd för sig gått. Kammar-Collegium har ansett frågan inskränkt, dels huruvida Löfås-Verket lemnsifc Dea jo April. 57» Kronan några inkomster, svarande emot Förlä* ningarne, dels huru Innehafvaren fa 1 Ig jordt sine förbindelser, och som Bergs-Collegium yttrat att Verket ej fortgått med den drift att Innehafvaren kunde anses hafva uppfyllt sine förbindelser, samt Staten årligen deraf fått vidkännas förluster, har Collegium instämt i Bergs* Collegii hufvudsakeliga yttrande om Verkets nedläggning, då det äfven blefve en följd ätt Löfås Hemmanet med underlydande Lägenheter borde indragas, men ansett sig icke kunna tillstyrka ny undersöknings företagande såsom ledande till tids-utdrägt. Innehafvaren af Löfås Silfver-Verk, BergsFogden Forsslind, har uti. afgifne påminnelser emot Collegiernas Utlåtande , åberopat ofvan* nämnde Kongl. Bref af den y April iy^OjSom innefattar huru de deruti Verket förunnade förmåner kunna anses förverkade, nemligen genom uragtlåtenhet att Verket behörigen och efter den föreskrift Bergs Collegium utsättandes varder, vidmagthålla; hvarföre, och då Bergscollegium icke behörigen visat, att en sådan föreskrift blifvit åsidosa't, utan blott uppå förekomne anledningar, att
Skall Regeringen icke äga i sin makt att utmärka och uppmuntra förtjensten? Dessutom fruktar jag för, att man, genom denna beskattning, motarbetar det ändamål, man åsy7ftor, derföre att det blir ett band på den fattiga men ej på den rika. Det synes således vara en falsk grund, hvarpå denna beskattning är byggd. Uti 39 §111 omnämnes den omröstning, sorn vid mantalsoch skattskrifningarna skall äga rum, i händelse af skiljaktiga meningar. I afseende härå förenar jag mig uti hvad förut blifvit yttradt, äfvensom uti reservanternes mening och anser en sådan föreskrift blott ledande till trassel och vidlyftighet. Lika med Frih. Nauckhoff anser jag Landsh.- embetets ombud kunna undvaras. Exemplen äio nemi. icke sällsynta, att sedan man med slöista svårighet funnit någon person inom skatlskrifningsortcn tjenlig för befattningen, så 384 Den 29 M a j. afsäger lian sig densamma, hvaraf följden blir den, att man, hellre än att välja en person, sorn ingenting kan verka, väljer ingen. Skall ombudet bibehållas, så föreslår jag, att sådan omröstning, sorn jag redan omnämnt, ej må äga rum, utan bör landshöfdingens ombud , derest han finner att afseende icke göres på ineddelta upplysningar, sådant till ,prot. låta anteckna och aflemna utdrag deraf till Konungens Bef.- h;de, som pröfvar förhållandet. Utsk. har föreslagit, att Beredn.- och Taxer.-comite'erna skulle sammanslås. Jag anser det vara väl, om så kunde ske. Deras göromål äro nästan enahanda, och erfarenheten har bevittnat, att det är öfverflödigt att hafva båda. Härvid får jag likväl göra tvänne’ anmärknir, af hvilka den ena angår taxer;s-förrättningen och den andra kronofogdarna. Taxer.-förrättningarna hafva hittills skett på det sätt, att hvarje Beredn.-comité omfattat ett pastorat och Taxer.- comiteen ett härad.
(Se Hr Palmers svar på iqStde frågan, p 18). Practiska bilagan till detta påstående finnes i Engelska bankens uppförande vid handelskrisen i slutet af 1825, då den på 3 veckor ökade sin sedelstock med mer än hälften, under det att metalliska cassan nedsattes i förhållande som 1 till 3o mot sedelstocken, så räknad, som vi nu beslutat. Om detta är erforderligt i ett land med Englands rika tillgångar, så är det ännu nödvändigare i Sverige. Våra gamla bancoreglementen hafva också alltid från deri bestämda sedelstocken undantagit, hvad som motsvarade lån å guld och silfver samt andra metalliska effecter. Tänkom oss nu de tillfällen, då metalliska cassan sannolikast blifver mest påkänd och sålunda lägst. Det - A Den a4 J u i i i. m. Detta måste inträffa, då näringarna äro strandsatta, och antingen exporten minskad genom saknad eiler ofördelaktig afsättning, eller importen ökad för missväxt m. m., ty då föres silfver ut för att balancera bristen; men just vid sådana tillfallen beböfves Bankens lånebiträde bäst för att förekomma brådstörtade försäljningar. Om t. ex. jernet icke utan till underpris kan afsättas, och med våra andra exportvaror samma förhållande äger rum, och då Banken skulle hafva för utvexladt silfver indragit 6 å 8 millioner af den sedelstock, landets rörelse i allmänhet behöfver och Bankens credit tillåter att hålla utelöpande, samt Banken derefter i anseende tili den nu ifrågakomna proportionen vore nödsakad att vägra de lånebiträden, som emot de säkraste varor och documenter, t. ex. jern i Stockholm och guld i Bankens hvalf, kunde begäras, skulle Rikets näringar i hög grad strandsättas, utan att sådant vore behöfligt för Bankens säkerhet. Hade man icke förtroende för sedlarna, så skulle jag ej yrka deras lifgifvande vid sådana tillfällen; men i fall förtroende till dem finnes, anser jag det böra begagnas, och att kåledes man ej utan vilkor bör antaga en proportion, som skulle göra det omöjligt.
Föredrogs Expeditions-Utskottets förslag till Rikets Sländers underdåniga skrifvelse N:o 54, i anledning af Kongl. Majlis Nådiga Proposition om medels anvisande till Gevärs-fabricationen. Återförvisades med den anmärkning, att då, enligt hvad Stats-Utskottets Utlåtande N:o 105 utvisar, det till Gevärs-tillverkningen beviljade anslag, 180,000 R:dr, varit beräknadt endast för 3 år, eller att med 60,000 R:dr årligen utgå, Ståndet också för sin del finner, det böra ur Rikets Ständers underdåniga skrifvelse borttagas orden ”till utgående i 5 år med | ärligen/’ och att således meningen komme att lyda: ”af den anledning, att det af Rikets Ständer vid nästlidne Riksdag anvisade anslag af 180,000 R:dr för Gevärs anskaffning, m. m. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets följande Utlåtanden och memorial: N:o 204, i anledning af väckte motioner, angående inventering i Kongl. Räntekammaren och de betydligaste af de förvaltande Verkens cassör; Bifölls. Nio 205, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 28, angående väckt fråga om indragning af Kongl. Nummer-Lotteriet, samt rörande åtskilliga dermed gemenskap egande ämnen; Biföllsj med det af Ståndet dervid fästade vilkor, att lotterispel af alla slag, jemte försäljning af utländska lottsedlar, må varda förbjudet. N:o 206, angående väckt motion om arrendatorernes af Klabböle Kronofiske i Umeå Elf befrielse från erläggande af ett års arrende-afgift. S. D. Vid nu ånyo skedd föredragning af Stats-Utskottets följande Utlåtanden och memorial: N:o 201, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 43, i anledning af fråga om Calmar Läns delning; Trot. Utdr. d. 5.
Vårt förråd af paraplyer, var nu förminskadt till ett oskadadt samt ett, tillhörande Hertha, hvilket skyddsmedel var så uttröttadt af att stå i spändt förhållande till henne, att det vid hvarje vindflägt med en vänligt smekande åtbörd föll ned för hennes ansigte. Alla försök af Ambrosius att vänja paraplyet af med sådana erotiska känsloutbrott, visade sig vara fruktlösa; men hur än nämda unga qvinna behandlade det veka skydd, hon valt sig, tvangs det att fortfarande hjelpa henne med att representera elegansen. »Nå det er godt at paraply-eselet ikke er et mandfolk!» tyckte Ambrosius, när han såg hur ömt, men tillika handfast hon behandlade detsamma. I Kirkestuen åto vi åter en förträfflig middag, och våra samveten buro oss det glada vittnesbördet, att vi tagit in näring för mer än en kronas värde, så att vi med fröjd och icke med suckan betalte detta belopp. Regnet gick nu på, som om det arbetade på beting, hvadan vi togo skjuts till Holmen, i hopp att nästa dag kunna gå de återstående 22 kilometerna till Lillehammer. Jag har aldrig förr trott det vara möjligt att, utan dagspenning för arbetet, kunna skratta från morgon till afton, utan att ens hvila under måltiderna, men Ambrosius lärde oss, att sådant kan låta sig göra. Det må dock tilläggas, att arbetet betydligt lättades derigenom, att alla, som sågo och hörde oss, instämde i skrattqvartetten. Så till exempel hände det oss vid en gästgifvaregård, dit vi under det fortfarande regnet kommo med skjuts, men nu fortsatte vägen till fots, att vi bokstafligen blefvo utskrattade, fast vi aldrig varit under stationens tak. Det var Ambrosii galna utstyrsel, nu ytterligare karrikerad genom en af resväskan bildad turnyr samt hvarjehanda annat fyllnadsgods, som han bar under den qvinliga regnkappan. Kandidaten anade ej oråd, utan gick före, så kom han, men då hejdades vår gåsrad utanför gårdsgrinden af ett hvinande tjut.
Kkter inliemtsd närmare kännedom sk Olver-Direoteurens vek 8t3t8-0ontoret8, uti 8tsts-Rsd8-RrotocoIIet kör don 13 Robruari 1836, till dorss innobäll intagne yt tranden, bebagado Kongl. Naj:t, i ökverensstämmelse med 4i!ik. 8t3t8-8eor6t6rar6n8 oell 8tsts-Rsdets underdäniga tillstyrkande, i Mder körklsrs, stt, dä den lön sk 1,600 R:dr, som, jemte Iioställsrum, sr kör Ökver-Dirooteuren vid Rsndtmätoriet anslagen, icke voro svarande mot Kmbetets vigt eller lämpad elter do grunder, som kör skedde löneregleringar i allmänliet blifvit antagne, Kongl. Nsj:t kann Ökver-Direoteurens lön skäligen börs till 2,000 R:dr R:eo körliöjss, ssmt att, med skseende pä de skäl, Ökvor-Dirooteurens underdänigs Iiemställan innefattar, kör den ökrigo till 8taten kör 6eneral-I. andtmätori-Lontorot nu bärande personsi lönekörböjning borde oga rum, kör 8eerotersron, Ökver-Ingenieuren oob Randtmäteri-Riseslen, okter medelbeloppet ak bvsd Okver-Direeteuren oeb 8tats-6ontorot tillstyrkt, ssmt kör de ökrige okter 8tst8-0ontoret8 korslag, sä att, med bibobällande sk körut varande 8panmäl under lönerno, 8taten kör OenersI-Rsndtmätori-llontorot komme att blikva följande: Lön. Spasm är unäer Lönerno. 1 Ökver-Diroctour 2,000 R:dr. Stat 6,049 R:dr 32 sk. uppkomme en tillökning ak 1,600 R:dr 16 sk.
Han skall för sådant ändamål af ordföranden eller valförrättare!! äska behörigt protokolls-utdrag, hvilket genast eller inom högst två dagar derefter bör. till klaganden utlemnas. Klaganden må sedermera inom åtta dagar, efter det beslutet fattades, ingifva sina besvär till Konungens befallningshafvande, som genast infordrar vederbörandes förklaring inom den för hvarje ort brukliga kortaste tid och, efter förklaringens inhändigande, sist inom nästa dags utgång sitt utslag i målet meddelar. Den med Konungens befallningshafvandes utslag missnöjde eger att, inom åtta dagar efter deraf erhållen del, till Konungens befallningshafvande inlemna sina besvär, ställda till Konungen; åliggande Konungens befallningshafvande att dessa besvär, jemte egen och vederbörandes förklaringar, till Konungen ofördröjligen insända, för att i Dess Högsta Domstol skyndsamt upptagas och afgöras. § 68. Derest någon varder vid samma lid vald till ledamot af begge Kamrarna, eller till ledamot af endera för flera distrikter, må på den valde ankomma att bestämma, i hvilkendera Kamaren han vill såsom ledamot inträda, eller för hvilket distrikt han vill anses till riksdagsman vald. Dock åligger honom att hos Konungens befallningshafvande i distrikt, der han blifvit vald, men riksdagsmannauppdraget ej mottager, härom göra skyndsam anmälan. § 69. När för den, som blifvit till riksdagsman vald, laga hinder möter att uppdraget emottaga eller i befattningen fortfara, skall nytt val anställas. § 70. Uti riksdagsmannaval må icke någon embetseller tjensteman obehörigen inverka. Den det gör, miste sysslan. Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse, N:o 83. 23 Beträdes någon annan att genom löften eller hotelser hafva stört valfriheten, straffes han på sätt allmän lag bjuder. § 71. Vid val må ej andra vara tillstädes än de, som i valet deltaga, så ock deu eller de embetsmän, som med förrättningen hafva befattning. § 72.
Emb. Ber. den i5 Febr. 1834- med flera, samt den andra af Casp. Wijkman, Anders Danielsson, Joh, Jac. Rulberg m. fl., innefattande båda protest emot Rikets Ständers i denna fråga meddelade beslut; oell hvad först angick de uti dessa Skrifter dels gjorde anmärkningar emot lagligheten af detta måls behandling, hvilken ansetts strida emot rätta meningen af 80 §. Regeringsformen, samt att då frågan vöre af Bevilinings-egenskap, beslutet ej medförde gällande kraft, enär ej alla fyra Stånden sammanstämmande deruti deltagit, dels ock väckta påstående om Rustocb Rolehållares serskilda hörande öfver Rikets Ständers beslut, innan detsamma tili verkställighet befordrades; så emedan ofvan åberopade 80 §.
R;dr 4,118,240: Departements-cbefens uti bilagda, inför Kongl. Majit i Siats-Rådet den 9 i denna månad hållna, protokoll intagna underdåniga betänkande utreder fullständigt beskaffenheten af de särskilda behof, hvilka ansetts dels erfordra nya anslag eller tillökningar i de fortgående årliga utgifternas belopp, dels utgöra föremål för blott tillfälliga statsbidrag; men sorn Kongl. Majit, på de skäl och under de förutsättningar, som uti nyssberörde protokoll äro när mare utvecklade, funnit dels ett ifrå«asatt anslag till öfningsläger för armeen, 7 n o o o t dels föreslagen tillökning i anslaget för försvarsverket i allmänhet, eller för Krigs-Collegii Departementer för det närvarande kunna umbäras, har Kongl. Kongl. Maj.ts Nåd. Prop. till B. St. 1847. 11 Maj:t velat af Rikets Ständer nu endast äska öfriga af Departements-chefen tillstyrkta anslag, hvilka afse fyllandet af de angelägnaste behofven. I följd af nådigt beslut den 20 sistlidne April, bar en förändrad indelning af ]V1 ilitär-distrikten i Riket egt rum, hvarigenom Distriktens antal blifvit från sex minskadi till fem och en af de på Generalitets-staten uppförda Fördelnings-generalslöner alltså besparas.
Där hade fru H o l m bott i nära tre år m e d hela sin lilla koloni af inackorderingar. Dessa inackorderingar utgjordes till största delen af unga flickor, sådana som själfva icke ägde ett föräldrahem eller som rest upp till hufvudstaden för att tillträda en plats eller gå igenom en eller annan kurs. Fyra eller fem af dessa unga damer voro tidigt en vintermorgon samlade vid frukostbordet o c h de skämtade o c h pratade muntert s o m vanligt m e d hvarandra, under det de för öfrigt koketterade för sina två kavaljerer, en telegrafist o c h en kontorsherre. M e n tiden gick fort undan o c h den ena efter den andra måste skyndsamt ila till platsen för sin verksamhet, ty ingenstädes dugde det att k o m m a för sent. » Lyckliga Anna! » suckade en och annan af dem. » Tänk, att icke behöfva vara på kontoret förrän kl. 10! » Och så gingo de, hvar o c h en till sitt, o c h A n n a blef ensam. Klockan blef / 1 0; då ringde det en brådskande ringning därute i tamburen. Husan ö p p n a d e dörren, därutanför stod brefbäraren med ett bref i handen. » Finns här någon fröken A n n a Pettersson? » sporde han m e d en munter blinkning. » Jo, j o, m e n! » svarade husan o c h tog bref vet ur hans hand, gick sedan in därmed till A n n a o c h lämnade det åt henne, då h o n just stod färdigklädd för att gå till sitt kontor. » Hvad, ett bref till mig! » utropade A n n a förvånad o c h tvärstannade på tröskeln. H o n granskade det på alla håll o c h kanter, i Och alldeles obekant stil! » fortsatte h o n halfhögt för sig själf o c h så blef hon stående helt förundrad. Det är någonting eget med ett sådant där alldeles obekant bref. Man kan ej förmå sig att öppna det på länge.
En menniska sätter sig väl före i hjertat; men af Herranom kommer, hvad tungan tala skall. Hvarjom och enom tyckas hans vägar rene vara; men Herren allena gör hjertat visst. Befalla Herranom din verk, så gå din anslag fram. Herren gör all ting för sin egen skull; desslikes ock den ogudaktiga till en ondan dag. All högmodig hjerta äro Herranom en styggelse, och skola icke ostraffad blifva, om de än alle tillhopa höllo. Genom godhet och trohet varder en missgerning försonad, och genom Herrans fruktan undflyr man det onda. Om någors mans vägar behaga Herranom, så gör han ock hans ovänner tillfrids med honom. Bättre är litet med rättfärdighet, än mycken tilldrägt med orätt. Menniskones hjerta sätter sig sina vägar före; men Herren allena gifver, att de framgår. Prophetia ([är]) i Konungens mun; hans mun felar intet i domen. Rätt våg och vigt är af Herranom; och all pund i säckenom äro hans verk. Om Konungarna orätt göra, så äro de en styggelse; ty genom rättfärdighet varder Konungssätet fast. Rätt råd behagar Konungenom, och den som rätt råder, han varder älskad. Konungens vrede är dödsens bådskap, och en vis man försonar honom. När Konungens ansigte är ljufligit, det är lifvet, och hans ynnest är såsom ett aftonregn. Tag vishet till dig, ty hon är bättre än guld; och hafva förstånd är ädlare än silfver. De frommas väg flyr det arga, och den sin väg bevarar, han behåller sitt lif. Den som ett nederfall skall få, han varder tillförene högmodig, och stort sinne går för fallet. Bättre är ödmjuk vara med de elända, än utskifta rof med de högfärdiga. Den ena sak visliga företager, han finner lycko, och säll är den som sig förlåter på Herran. En förståndig varder berömd for en vis man, och ljuft tal lärer väl. Klokhet är en lefvandes källa honom, som hafver henne; men de dårars tuktan är galenskap.