Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dä tid en så medgifver blifver det onekeligen af mycken nytta, att upphandlings auctioner tidigt före leverantsernas fullgörande anställa», så väl i afseende pä en större concurrence som äfven nödigt rådrum för Speculanter att anskaffa en vara; men lika visst är det , att vid inträffande särskilda händelser, en sådan anstalt icke blifver mojlig, då ögonblickens behof påkalla en skyndsammare anskaffning , enär tiligangarne ej alltid medgifva förråder af alla erforderliga persedlar, och . äfven vissa af dem äro så beskaffade att de hvarken kunna vara i förråd att tillgå, emedan deras förvarande blifver svårt, och sådana varor genom en längre liggningstid försämras eller taga skada; således måste undantag i sådana fall aga rum , och åtgärderna böra då beio af de administrerande , sora äro för sina göromål ansvariga, utan att en slik ovilkorlig föreskrift lämpeligen bör finnas uti en så beskaffad reglementarisk författning. a:o Det föreslagna sättet, att anbud jemväl wåge inlemna», är visserligen godt, och har äfven på flera ställen hittills blifvit följdt, men det synes ej vara enligt med en rigtig princip, att den, som inkommer med försegladt anbud, tillika .skall bifoga vederhäftig borgen; ett besvär, som ej rätteligen bor kunna åläggas r dels i anseende till ovissheten om anbudet antages, dels ock, att i fall denna person får leverera, Contracterna, åtmindstone på de ställen , dér jag kunnat inhämta närmare kännedom härom, blifva så stälde , att Deverentören förbindes till 6 proCents vite af den för bristen uti dess leverants belöpande betalning - go6 Den "j Juli. talning och att dessutom ersätta den drygare kostnad , som genom ny upphandling af varan förorsakas; och längre synes man ej kunna komma, ty en person bör ej lagligen kunna förpligtas ställa borgen för en persedel , som ännu ej tillhör Kronan, och hvilken ej är betald , och jag inser ej eller orsaken, hvarföre olika skall förhållas ined den, som inlernnar försegladt anbud, och den som på auctionsdagen gör inrop.
Om det ock bör medgifvas, att biskops-stolen genom den föreslagna åtgärden icke skulle komma att förlora, utan deremot vinna i förmåner; att sådan löneförbättring varit behöflig; att Dörby och Kläckeberga församlingars invånare genom samma åtgärd vunnit ett mål, sorn de ansett för sig nyttigt och behöflig! samt derföre hos Kongl. Majit i under - 8 Konstitutions-Utslcottets Memorial, N:o 6. dånighet begärt; samt att, hvad Ljungby och Hossmo församlingars pastorat angår, detta, såsom regall, kunnat, likasom vid kyrkoherde-tillsättningen den 1 Juli 1830 skett, vid hvarje inträffande ledighet komma att, genom särskild utnämning, tillfalla den blifvande biskopen i stiftet; så qvarstår i allt fall det i ärendets då varande skick uppenbart origtiga i Konungens rådgifvares tillstyrkande; hvadan Utskottet, som anser detta halva till följd af ärendets ofullständiga utredning och af bristande uppmärksamhet å författningarnes innehåll tillkommit, bort sådant emot Konungens ofvanbemälde rådgifvare anmärka. 3. Angående disposition af en Landshöf dinge-lön under inträffad ledighet. Sedan Kongl. Maj:t den 21 Oktober 1851 i nåder utnämnt då varande Landshöfdingen i Östergöthlands län, Herr Friherre Palmstjerna, till Statsråd, med förklarande, i sammanhang dermed, att det sålunda lcdigtblifna embetet tills vidare icke komme att genom annan persons definitiva utnämning återbesättas, blef Öfverste-löjtnanten m. m. Grefve Hamilton samma dag förordnad, att berörde Landshöfdingeembete tills vidare förvalta, ”emot åtnjutande under tiden af de löneförmåner, som detsamma enligt stat och författningar åtföljde.” Genom Kongl. Maj:ts nådiga Bref den 6 April 1852 tillädes Herr Friherre Palmstjerna pension af Arméens pensionskassa, att, efter hans afgång från förra embetet, beräknas från och med November månad 1851; i anledning hvaraf nämnde kassas Direktion hos Kongl.
Majit, som emellertid och intilldess nådigt beslut blelve i anledning af förevarande ansökning meddeladt, förordnat alt någon exekutiv åtgärd till indrifvande af 1863 års ifrågavarande arrende icke borde ega rum, föreslagit, att Rikets Ständer ville för sin del medgifva, del omförmälda arrendealgift för kungsladugården Åhs kloster, utgörande 4,828 Ridr 80 öre R:nit, må varda sökanden efterskänkt. Af de till detta ärende hörande handlingar hafva Rikets Ständer bland annat inhemta!, att de byggnader, "hvilka vid omförmälda olyckshändelse förstördes, lill antalet varit Ivänne, hvaraf den ena innefattat stall, fähus och fårhus samt den andra ■ tvänne logar och tre lador jemte tröskverkshus; all den förra byggnaden blifvit uppförd 1846 och den sednare 1847 samt alt de båda varit af varaktig beskaffenhet och blifvit brandförsäkrade för ett sammanlagd! belopp af 10,500 Ridr; A Och hafva Rikets Ständer, med afseende å de särskilda bevekande omständig-B heter, som i förevarande fråga förekommit, till ofvanberörda nådiga framställning lem-B nät bifall. Rikets Ständer framhärda etc. ■ Slockholm den 7 Mars 1866. B Nio 31. I Expeditions-Utskottets Förslag tilt underd. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 10 Mars 1866. Preste-Ståndet dén 10 Borgare-Ståndet den 12 Bonde-Ståndet den 14 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Majlis nådiga Proposition angående afsöndring af jord frän Rönö kungsgård för utvidgande af Rönö församlings kyrkogård, m. rn. (Stals-Utskottets Utlåtande N:o 49.) 8. A. K. Sedan Rönö församling i Ostergötlands län år 1850 hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, att från den inom socknen belägna
15 men för landets rörelse skulle vara bestämdt skadlig, och då klokheten doék hjlider, alt hvarken direkte eller indirekte öka Bankens utlåning vid en tidpunkt, da landels linanciella ställning är mindre fördelaktig, samt då derjemte Bankens vinstmedel i allmänhet för Banken och landet bäst användas, om de anslås till kommunikations-anstalternes förbättrande och utvidgning, och för en högre utveckling af arbetsskickligheten inom Svenska industriens särskilda yrken, jag derföre anser, att Banken både kan och bör till statsverket afstå största delen af dess nu befintliga behållna vinst, med ett belopp, som jag anser kunna bestämmas till 900,000 Riksdaler banko årligen, a'lt vid slutet af hvartdera året, 1851, 1852 och 1853, till Riksgälds-kontoret aflemnas. Då likväl den möjligheten skulle kunna inträffa, fast den nu ej kan förutses, att Banken, under tiden lill nästa riksdag, blefve utsatt för en så svår kris, att den behöfver verkställa en sedel-indragning i större skala, så, om man ville vara fullt försigtig, kunde man, vid beslutet om Banko-vinstens aflemnande ifrån Banken, göra det förbehåll, att Riksgälds-kontoret för det emoltagna beloppet, skulle till Banken afgifva förbindelser, som efter viss kortare tid vore betalbara, i fall Banko-styrelsen funne för Bankens säkerhet nödigt att dem uppsäga; och kunde dessa förbindelser utan olägenhet bära någon lägre ränta af 2 högst 3 procent, emedan temligen betydliga belopp af Riksgälds-kontorets till allmänna arbeten lemnade utlåningar också äro med ränta belagda, hvaraf någon del skulle kunna komma Banken till godo. Men egentliga fördelen af nu antydda åtgärd vore, att Banken derigenom bildade sig en liten reserv-fond, som den i någon behofvets stund med lätthet kunde använda till minskning af sin sedel-ansvarighet, utan att för sådant ändamål behöfva vidtaga andra, alltid med större svårighet förenade rubbningar i dess rörelse.
Vid genomgåendet af dessa vidlyftiga och för flera år upplagda räkenskaper hafva desamma funnits, genom deruti skedda anteckningar och fullföljda eller tillagda konti, äfven för sistlidet år ordentligen fortsatta. För öfrigt anse sig Revisorerne böra anmäla, att under den nu förrättade revisionen af Riksgälds-verket någon anledning till anmärkning ej heller förekommit emot de af Riksgälds-kontorets medel under revision s-året bestridda utbetalningar, utan hafva vid hvarje fall de af Rikets Ständer, enligt Riksgälds-kontorets reglemente, i sådant afseende stadgade vilkor och eljest meddelade föreskrifter funnits vederbörligen iakttagna. Revisorerne hafva jemväl tagit kännedom om samt med gällande reglemente och andra handlingar jemfört den af Fullmäktiges Sekreterare, efter sednaste riksdags slut, upprättade och sedermera fortsatta anteckning s-bok öfoer alla vid sagde riksdag till utgående från Riksgälds-kontoret anvisade stats-utgifter samt andra, enligt reglementet, detta verk åliggande utbetalningar; varande, efter hvad Revisorerne härvid funnit, omförmälda anteckningsbok — deruti hvarje af Fullmäktige mottaget Kongl, bref äfvensom andra, • rörande Riksgälds-kontorets utbetalningar, meddelade underrättelser och fattade beslut äro till sitt hufvudsakliga innehåll antecknade — förd på ett både fullständigt och noggranut sätt. I likhet med hvad uti föregående revisions-berättelser skett, hafva äfven nu församlade Revisorer ansett sig böra uppgifva de belopp, hvartill aflöningen och öfriga förvaltning s-kostnader vid Riksgälds-kontoret samt utbetalda pensioner, enligt de granskade räkenskaperna, uppgått; hvadan följande, från sistlidet års hufvudbok hemtade, upp - gift derå här meddelas: Aflöning (Fullmäktiges honoraria deruti inberäknade) Rdr 74,542: 78. Resekostnads-ersättning till de utom Stockholm bosatte Fullmäktige » 440: 57. Arfvoden, gratifikationer och begrafnings-hjelp » 2,858: 76. Ljuspenningar » 1,230: — Pensioner — » 5,750: 66.
7i fatta detta Förslag och, genom deras beredvillig, het att det verkställa, svara emot den Furstes rättmätiga förväntan, som, af en högre liand kallad att fullborda de värf, ödet ej unnade Prins Carl Augnst att öfverlefva, ansett för sin heligaste pligt att mana Nationens tacksamhet fran den närvarande till den bortgångna förtjensten, fran känslan af dagliga välgerningar till minnet af förflutna. Kongl. Maj:t förblifver Riksens Ständar med all Kongl. Nåd och Ynnest välbevågen. Uppläste hos Ridd. och Ad. d. 15 'Dec. 1817. Utdrag af Protocollet hållit inför Hans Maj:t Konungen i Stats - Rådet pä Stockholms Slott den 9: de December 1817• Casp. W. Ehrenborgh. N:r 8. Prest - Ståndet d. 1 5 Borgare-Ståndet d. 18 Bonde-Ståndet d. 18 De - 7a Konungens Nad. Propositioner'. Deras Kongl. Högheter Kron-Prinsen och Hertigfen af Södermanland bivistade öfverläggningarne. Närvarande: Hans Exellence, Justitie Stats-Ministern Herr .Grefve Gyllenborg. Deras Exellencer Stats-Bäden Herr Grefve Rosenblad. Herr Friherre Fleming. Herr Friherre Lagerbring. Stats-Råden Grefve Mörner. Herr Friherre Cederström. Herr Friherre Sköldebrand. tiof Cantzleren, Herr Friherre af Wetterstedt. Tillförordnade Stats - Seereteraren Friherre Ehrenborgh. Sedan Kongl. Majit, pä sätt det öfver Kam. ihar-Arender den 15 sisti. April haline Protokoll utvisar, i nåder beslutit, att en Proposition till Riksens Ständer, angående användande af de inom Södermanlands I,än befintlige så kallade Jagbackar skulle afgå; så uppläste Tillföiordnade Sfats-Secreteraren med Nådigt tillstånd underdånigt Förslag till en sådan Nådig Fropo« sition ; Hvilket Förslag Kongl. Majit täcktes i Nå-’ der gilla och till Expedition anbefalla. Ex Protocollo Knut von Troil. Kongl.
Gästgifveri vid Malmagens by i Jemtlands län, på vägen från Långå by till Norrska gränsen, om understöd af allmänna medel för uppehållande af. VI. 370. R. 464. VIII. B. 483. IX. A. 27. E. 206. Gästgifveri-skjuts. Se Skjuts. Götheborgs Lånekontor, om eftergift af öfverränta å 2:ne handelsdiskontlån, upptagna hos. II. B. 689. A. 711- — om afskrifning af åtskilliga diskontlån, äfvensom balancerade öfverräntor å dylika lån, utgifna från. II. B. 689. A. 711. — angående beskaffenheten af de vågattester som för belåning af jern m. m. antagas vid. IX. B. 612, 790. A. 815- Göteborgs och Bohus Läns skärgård, angående disposition oell uplåtelse af holmar derstädes. Se Holmar. H. Haasum, J. H., Öfverste och Kommendör, Guvernör öfver Ön S:t Barthelemy, angående rättighet för att vid afskedstagande! er - — H — 77 hålla pension af enahanda belopp som för Landshöfdingar bestämmas. II. 202. 11. 203. X. B. 79, 117, 134, 163- A. 170. XI. E. 401. Hafrida Ågården i Jönköpings Ilin, kappelans boställe, angående öfverflyttandet på detta från hemmanet Rannäs Höltagården af grundränta och rotering. IX. B. 67. A. 99. Hagelskada, om anslags beviljande för ersättning af förluster genom. VIII. B. 106. A. 110. Hagströmer, Johan Jakob, yttrande: I. 407. Halir, A., f. d. General-Konsuln m. m., angående dess ansökning om eftergift af öfverränta å ett Diskontlån. IV. B. 209- V. A. 62.
Rönbeck, jemlikt Nådigt Förordnande den g September 1823, utarbetadt ^förslag till InqvarteringsOrdning* för städerne, utom Stockholm;” och Utskotten, i Betänkandet N:o 46, jemte meddeladt yttrande i frågan om sättet för utgörandet af omformälde besvär samt en jemnare och rättvisare fördelning deraf, förklarat sig komma alt afgifva serskildt Utlåtande angående Inqvarterings-Ordningen; så gå Utskotten att detta åliggande nu fullgöra. Utskotten böra härvid först erinra, att då Inqvarterings-Ordningen af d. 6 Julii 1720 ansetts uti tillämpningen^icke öfverensstämma med de förändrade förhållanden, som i senare tider inträffat, samt, af sådan orsak, inqvarteringsförmonen, å ena sidan, och inqvarleringsskyldigheten, å den andra, skiljaktigt beräknats å olika orter, har utarbetandet af en förändrad, med närvarande tidsförhållanden mera instämmande Inqvarterings-Stadga blifvit af Rikets Ständer så väl vid 1823 års, som sistförflutne Riksdag hos Kongl. Maj:t i underd. hegardt. Då det förslag till en dylik Stadga som Öfver-Directeuren Rönbeck författat, och hvilket finnes detta Betänkande bilagdt, icke rörer Stockholm; men Rikets Ständer, å förra Riksdagen, (se underd. skrifv. N:o 342) anhållit om författande af ”project till en efter nuvarande tids fordringar lämpad Inqvarterings-Ordning så väl för Stockholms stad som öfrige städer i Riket;” har Kongl. Maj:t serskildt yttrat Sig öfver ifrågavarande Stadgas tillämplighet äfven för Stockholm, hvilket således jemväl kommer att i delta .Utlåtande iakttagas. Utskotten, som öfvervägat innehållet af de Utskotten tillhandakomne, detta mål rörande handlingar, hvartill äfven hörer Kongl. Slats-Contoret* och Krigs-Collegii afgifna underd. Utlåtande, hafva ansett sig böra genomgå förslaget punktvis; och beträffande alltså Bih. till R. St.
Majt komma at aflemnas och sedan dessa voro genomläste, och tagne under provisorisk öfverläggning] åtskiljdes Utskottet, In fidem G. A. Silverstolpe. 1 Denna mening är tryckt i C. U. M. 1810—1815, sid. 1085. Stenhoffs memorial är tryckt i anf. arbete, sid. 1085. Justerat Rudolf Cederström. 1815. den 19 Julii Plenum då alla Ledamöterne utom Riksdagsmannen Ericsson voro närvarande. Till justering uplästes Utskottets svar på de af Friherre Stael von Hollstein Corfits Ludv: gjorde anmärkningar i afseende på tillåtelsen för Götheborg att införtulla Manufaeturerade Bomulls varor och den mängd bränvin som fått i Riket införas.1 Äfvenledes justerades Utskottets utlåtande,2 angående den af Hans Excellence, Herr Grefven och Landt Marskalken gjorde vägran af Proposition till remiss, angående Constitution Utskottets skyldighet att upgifva skälen hvarföre enskildte Ledamöter blifvit förvägrade att med yttranden inkomma till Riksens Ständer i afseende å Stats Råds Protocollernes granskning.3 Efter någon discussion begärte Herr Professoren Rosenschöld 1 att få i Protocollet antecknadt, att han för sin del, då Grundlagen sådant icke förbjuder, ansett LTtskottet pligtigt att upge sina skäl till ifrågavarande vägran, hälst det synes som Riksens Ständers Plena skulle äga rätt att fordra det. Widare justerades Utskottets Memorial i afseende å Högvördige Präst Ståndets återremiss med anmärkningar angående den förrättade granskningen af Stats Rådets Protocoll och gillades.5 I anledning af Herr Biskoppen Doctor Almqvists förslag, hvarigenom Riksens Ständer skulle kunna tryggas att deras beslut, oagtadt deras frånvaro blifver på det nogaste och authentikt expedieradt, öfverlades om det beslut som innefattas i det deröfver upsatte Protocolls Utdrag.6 Sluteligen uplästes Utskottets Betänkande angående de ifrån samtlige Riks Stånden inkomne Remisser i anledning af den an 1
Förstärkta Stats-Utskottets Memorial, N:o 278. deröfver till och med 42 verktums längd ä de förra och 27 verklums längd å de senare: af ek 120 stycken 40 sk. införs.-tull. 8 sk. utförs.-tull. af bok, furu eller gran 120 „ 8 sk „ 1 sk. 6 r. „ derutöfver: af ek . 120 „ 2 r.dr 24 sk. „ 24 sk. „ af bok, furu eller gran 120 „ i r.dr 12 sk. „ 12 sk. „ röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, antages Borgare-ståndets beslut, att för ifrågavarande artikel bestämma följande indelning och tullsatser: Stäfver, laggoch botten-: af till och med 42 verktums längd å de förra och högst 27 verktums längd å de sednare: af ek 120 stycken 40 sk. införs.-tull. 4 sk. utförs.-tull. af bok, furu eller gran 120 „ 8 sk. „ 1 sk. „ derutöfver: af ek 120 „ 2 r:dr 24 sk. „ 24 sk „ af bok, furu eller gran 120 „ 1 r:dr12sk. „ 12 sk. „ Resultatet af omröstningen har varit 80 Ja och 39 Nej, hvadan Ja vunnit; och komma följaktligen för artikeln stäfver, laggoch botten-, nu gällande indelning och tullbestämmelser att bibehållas. 116:de Voteringen (290:o): Den, som till kontraproposition i hufvudsakliga voteringen, angående utförselstullen å sparrar, antager Ridderskapels och Adelns beslut, att å sparrar af furu och gran af mindre tjocklek än 8 tum midtpå, bestämma utförselstullen till 6 sk. stycket, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, antages till kontraproposition Borgare-ståndets beslut, att endast å sparrar af furu och gran af mindre tjocklek än 5 turn midtpå stadga utförselstull och att bestämma denna tull till 3 sk. stycket.
I fråga om borttagande af i mom. i q § af Gr. Frölichs förslag har jag blifvit understödd af Hrr v. Troil och Rosenblad, och anser mig derigenom så stark, att jag ej behöfver uppehålla R. o. Ad. vidare i den saken, ehuruväl Gr. Frölich ofta återkommil lill faran af en obegränsad upplåningsrätt, men ej sagt oss, hvari den skulle bestå. Deremot anhåller jag att få yttra mig om a rnomls borttagande, sedan Ilr v. Troil instäint med Gr. Frölich. Jag känner vigten af Hr v. Troils röst och tror mig derföre böra vidlyftigare yttra 111ig om denna fråga. Faran af morats borttagande skulle bestå deri, att om privatbanker för upptagna lån finge utfärda obligationer, sora vore att anse lika med creditsedlar, så fördubblades derigenom sedelrörelsen. Denna sats beror af 2:11c frågor: 1:0 är det gifvet, alt detta ökar sedel rörelsen, oell 2:0 är det correctiv, man sökt för att motverka ett sådant förhållande, tillräckligt? Hvad den första punkten angar, medgifver jag, att obligationer, utgifna af privatbanker, kunna fä egenskapen af mynt, men ej ovilkorligt, ty sådant beror på enskildt förtroende; annars skulle hvarje enskild person sägas skapa ett mynt, allt i den mån lian förstod gifva förtroende åt sina reverser. Jag tror väl, att privatbanks-obligationer blifva löpande, men med olika förtroende mot creditsedlar; således är den ej ovilkorligen sann, den der faran för sedelstockens ökning, Hvad beträffar den andra frågan 0111 correctivet, så frågar jag: hvad hindrar, att icke hvilka fordiingsbevis som helst få samma egenskap, ehuru blott med någon omgång? Man har ej vågat vägra rättigheten till transport, men man har sagt, att det borde anmälas i banken, och jag frågar, om delta är ett ovilkorligt hinder för dessa obligationers löpande egenskap. Hvad Hr Rosenblads yttrande om 3 mongs omflyttning angar, hemställer jag, om val det, såsom ägande natur af juridisk försigtighet, eller ett stadgande, tillhörande processen, här är på sitt ställe.
Om rättighet att pä Kronans allnränningar in. m. uptaga stubbar, statar ,n. m., och af dem lillwerka tj.ra och beck 683. — Om medels anjläcnde lill förbättrande af fistfängstsn i Caklcgatt, 683. — Om inrikes läns nptagande e» mot Skats-obligakioner, 708. — Om inrättande af en allmän Pasievolame w-d mölen och marcher, 708° — Om Skånska Warg. pinaeus uplbsande, 728 Om en ny redaclion af de 4 första §. af Tryckfrihets» lagen, 837—Om ny redaeiion af Trycktrihcts-lagens Z L. och om Tryckfrihets mäls behandling, 837- Underrättelse till Expeditions > Utffottet, att i Riks» dagsbeslutet införa decharge, för Stats.Rädets Leda, möter, Stats»Secreterarne och Konungens föredra» gande i Commando-mäl, 852. — Om förklaring öf« wer 6 Cap. 2 K.- Misig. Valk., och i Cap. 9 L. r mom. Utsökn. Balk., 852. — Om närmare bestäm» mande af de orsaker, som kunna föranleda till för» korrtande af de sex är, inom hwilkas förlopp, lys, ning ej mä utfärdas för hustru, hwars man borrtrefi, 852. Om tillökning i skjutslega, för postföringen, samt Postbörchernes i Westerbotten och WestcrNorr, land befrielse frän skyldigheten att smara wid Post» rätt, 852— Om reconventions erhällande af Krono» Åklagare, som ej med halft skäl styrka sitt kärvmäl, 85Z. Om vast till stojare och annat löst folk, 853. Om lösen af Krono» och Kyrkotionde efter marke» gSngspris, 853- — Om lösen till Skotte» och Kyrkogods» m. m. 853.
135 stämmande med Friherre Cederslröms förslå", då Häradernes Electorer fingo under en Ordförande öfverenskomma, hvilken person, inom eller utom Domsagan, de ville välja. Detta tror jag innefatta all den frihet ett RiksStånd börega, utan alt hindra dem, som vilja hafva flere än en, och tillika en säker garanti, alt Representanterne blefvo minst go, hvilket lärer utgöra Domsagornas antal. Friherre Cederström: Det har blifvit yttradt af en värd Ledamot, att om Riksdagsmanna-valen af BondeStåndet förenades inom Domsagorne, kunde det vara likgiltigt, om en person valdes inom det Härad, der han bor. 1 anledning deraf får jag fästa uppmärksamheten på, att Grundlagen förutsätter valet af en sådan person, som eger allmänt förtroende inom den ort, der han är bosatt. Om inom ett Härad en person icke är så väl känd, att han väljes af sin egen ort, synes det besynnerligt, att en sådan skall kunna väljas för Härader, der han icke är känd annorlunda, än genom Tidningarne och sina Anföranden; men icke till sina personliga egenskaper. Jag anser således vigtigt, att bibehålla det vilkor, Herr von Schulzenheim föreslagit, hvilket ingalunda bör uteslutas, om ej afsigten är, alt få sådane personer valde, som jag nyss omnämnt. Herr von Schulzenheim: Jag är före - i36 Deu a5 Maji. kommen af Friherre Cederström, med hvilken jag i allo förenar mig. Hans Excellence Herr Grefve De la Gardiej Jacob: Lika angeläget, som jag anser, att icke öfver all höfva öka antalet af BondeStåndets RiksdagsLedamöter, lika angeläget tror jag det vara, att detta antal icke under all måtta nedsättes. Lika skadligt anser jag också derföre det sätt, som hittills varit öfligt vid RiksdagsmannavaIcn, då en mängd Härader äfven ifrån skiljda