Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksdagsordningen, framställt en motion, hvilken han begärt måtte till BancoUtskottet remitteras; men enär på Ridderskapets och Adelns bord ännu ligga alla BancoUtskottets Betänkanden om Bankens Lånerörelse, samt Grundlagen efter motionstidens slut endast tillåter väckande af sådana frågor, hvilka af redan fattade beslut, eller redan upptagne ärenden föranledas, är det först, när lånefrågorna i allmänhet förekomma till Ridderskapets och Adelns pröfning, Herr Lefrén kan göra gällande den af honom nu framställde motion, antingen i egenskap af anmärkningar vid något af BancoUtskottets Betänkanden angående lånerörelsens bedrifvande, eller om den finnes hafva omedelbart sammanhang med någon af lånefrågorna, såsom ny motion. Att nu särskilt upptaga och remittera Herr Lefréns förslag, bestrider jag såsom olagligt, och anhåller, att detta yttrande må få åtfölja Herr Lefréns motion, då den till behandling framdeles förekommer. Herr Rosenblad_, Bernhard: Jag för min del har ej något emot remiss af Herr Lef - 8 Den 16 November f. in. rens ifrågavarande motion, men får fästa uppmärksamheten derpå, att BancoUtskottet i Utlåtandet N:o 82 förklarar sig redan hafva under pröfning frågan om fastighetsbelåningen, och en i afseende derpå af Herr Hjerta väckt motion. Då jag nu icke tillräckligen fattat Herr Lefrens förslag, för att inse, om det har sammanhang med omförmäldte ärende, får jag vördsamt begära Herr Lefrens motion på bordet intill nästa Plenum, Herr Lefvén: Sorn jag, efter Motionairers gamla vana, anser min motion vara vigtig, kan jag ej gå in på att låta qväfva den i dess födsel, såsom Friherre Cederström, under åberopande af 56 §. Riksdagsordningen, åsyftar. Emot vanligheten har Friherren likväl förbisett rätta meningen af detta Grundlagsbud, då han ej med redan upptagne ärenden vill förstå annat än redan afgjorda. Detta hade väl då bordt vara tydligt uttryckt; derest icke annan tydning, än den klara ordaförståndet medgifver, skall inträffa.
Stats -Råden; Hans ExcelTence Herr Grefve Mörner, Hans Excellence Herr Grefve Lagerbjelke s Hans Excellence Herr Grefve Löwenhielm r Herr Grefve Adelsvärd , Friherre Åkerhjelm, Poppius , Hof-Cancelleren, Friherre von Schulzenheim 9 Stats-Secreteraren Skogman. Kongl. Maj:E, sorn, enligt Stats-Secreterarens och Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, fann Rikets Ständer böra erhålla serskild del af Kongl. Maj:ts ni* fattade Nådiga Beslut, i anledning af Rikets Ständers underdåniga skrifvelse om Djeknepenningarnes upphörande samt Sterbhus-afgiftens erläggande i Städerne Stockholm och Götheborg, befallde slutligen i Nåder, att skrifvelse härom, sadan den finne» Protocollet bilägd, skulle under denna dag tilli Rikets Ständer expedieras, Ex ProtocoHö A. F. Normelin, 8 Kongl. Maj.ts Nåd. Skrifvelse JV:o y3. Antom i afskr. till Exp.-Utsk. dpn io Mars. KONGL. MAJ.TS Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, i anledning af deras underdåniga skrifvelse af den 27 October sistlidet år, angående ett nytt system för Rikets Silfvermynt; gifven Stockholms Slott den 27 Februarii 1835. Den af Rikets Sländer vid sista Riksdag antagna och af Kongl. Majit den x Mars x83o sanctionerade Lag för Rikets Ständers Bank föreskrifver i 7;de §., att alla Stadgar och Reglementen, angående Bankens rörelse och förvaltning, skola upprättas i noggrann öfverensstämmelse med de i samma Lag fastställde grunder. Genom detta lagbud, oberoende af den, vid förra Riksdag beredda, men af nu församlade Rikets Ständer icke antagna förändrade redactionen af Regerings-Formens 72 §., har Kongl. Majit fått
Kommen J uti fiendtlig afsigt, eller huru? Om så är, så låtom oss först underhandla, för att se, om saken kan biläggas i godo. – Ingen underhandling, du fördömde tempelskändare! Du skall dö, ropade patern och red fram mot vagnborgen hastigare än folket hann följa honom. – Se dit och låt beveka er, sade höfdingen hånfullt, i det han pekade på eken, hvilken syntes högt öfver vagnborgen, emedan han stod på kullens topp. – Erland! utbrast patern bleknande. – Ja, riddarens son, inföll höfdingen. – Närmen J eder ännu ett steg, så gifver jag en vink och svärdet stötes i hans bröst. – Förbannelse öfver dig, hedning! ropade patern. – Ett steg! sade höfdingen och höjde sin hand. Assim lyfte svärdet. – Håll, skrek patern, och vinkade såväl till höfdingen, som till riddaren och hans folk, hvilket redan ordnat sig, för att rusa mot vagnborgen. – Hvad är på färde? frågade riddaren och gick fram till patern. – Der! Se! Håll! Icke ett steg framåt! Äfven riddar Bengt bleknade och hade knappt styrka att ropa till sitt folk: – Tillbaka! – Underhandling? Ja eller nej? frågade höfdingen, under det hans mörke karlar, bröst vid bröst, halft beslutsamme, halft darrande, väntade stridens början. – Underhandling! svarade riddaren. – Beviljen J oss fritt aftåg? frågade höfdingen. – Ja, svarade riddar Bengt. – Med allt hvad vi ega? Märk, att vi ega allt hvad vi taga! Det är vårt begrepp om eganderätt. Således fritt aftåg med allt hvad vi ega? Riddaren svarade ej, utan riktade tigande sin blick på pater Henrik. – Utlemnen åtminstone nattvardskalken och den gyllene kronan! Det öfriga mån J då behålla, sade patern med en suck. – Bah, inföll höfdingen. – Låtom oss ej vara småaktiga! Vi äro ju fromma pilgrimer, som väl behöfva dessa heliga klenoder till tröst och andakt under vandringen.
177 § i d.o V V V 55 1) » mot återbetalnings-skyldighet i Silfverj till Skiften och Odlingar, enl. 183 § i d:o Kreditiv till Riksgälds-kontoret Kongl. Kommers-kollegium, enl. 185 § i d:o Jern-kontoret enl. 186 § i d:o Fahlu Bergslag j Stockholms Stads Brandförsåkrings-kontor.> enl. 190 § i d:o . Sparbankerne i Riket, ) Stockholms Stads Drätsel-kommission enl. 191 § i d:o Belåning af Publika Papper vid Banko-diskont-verket J „ » „ »v Göteborgs Låuc-kontor > enl. 201 § i d:o v » V V V Malmö d:o ) Utlåning genom Allmänna Diskonten, vid Banko-diskont-verket 1 „ B Göteborgs Lane-kontor/ enl. 206 § » » » X Malmö d:o Handelso. Närings-diskonten vid Bio-diskout-verketj Göteb. Låue-kontor) enl.2 Malmö d:o 10 § Kassakreditiv vid Banko-diskont-verket j „ „ Göteborgs Låne-kontor) enl. 214 § i d:o „ B Malmö d:o 3,500,000 6.500.000 80,000 1,000,000 1.800.000 600,000 300,000 50, (XX) 1,000,(KM) i i d:d i d:o( Summa ii: dr 8,000,000 3.100.000 1.850.000 27,780,000 Afgår:' Upplånta Sparbankk-medel 100,000 Bankens Laneeeh Kreditiv-rörelse på (let hela 27,680,000 Utestående den 31 December 1850.
Rikets Ständers sednast församlade Revisorer hafva i 23 § af deras berättelse, jemte redogörelse för de åtgärder, Fullmägtige vidtagit till anskaffande af sedlar med valörer i Riksmynt, anmärkt, att detta ärende blifvit med den långsamhet behandladt, att, efter hvad Revisorerne iiihemtat, ingendera af de nya sedelvalörerne kunde vid 1858 års början från Banken utgifvas. Då dessa sedlar ej eller under den sedermera förflutna tiden blifvit till utgifning färdiga, anse undertecknade, Revisorer, sig böra, i fortsättning af omförmälda berättelse, redogöra för hvad Fullmägtige under nämnde tid åtgjort för erhållande af papper 43 och tryck till samma sedlar, jemte hvad dermed eger gemenskap, och få, i detta afseende, meddela följande: Å det nya sedelpapperet blefvo först den 24 November 1857 till Fullmägtige aflemnade åtskilliga, vid Tumba bruk tillverkade prof, bestående lika med det papper, som till Bankens nuvarande sedlar användes, af 3:ne lameller, men med den skiljaktighet, att, då mellan-lamellen i det nu brukliga papperet är antingen blå, gul, grön eller röd, mellan-lamellen uti ifrågavarande papper var dels ofärgad, dels försatt med hvit färg. Ibland dessa prof ansågo Fullmägtige det, hvarå ytter-lamellerne voro af lin och mellanlamellen af endast lump, böra ega de för ett ändamålsenligt sedelpapper företrädesvis erforderliga egenskaper, samt antogo fördenskull berörde prof, att tjena till hufvudsaklig efterrättelse vid tillverkningen af de nya sedlarne, med föreskrift tillika, att i hvarje sedelblankett borde såsom vattenmärke anbringas valören, och, i förhållande till det utrymme sedeln lemnade, antingen orden: “Sveriges Rikes Ständers Bank“ eller ock initial-bokstäfverne deraf, jemte det att sedelns öfriga yta skulle upptagas af vågiga ränder.
Stats-verket i nämnda afseende skulle komma att vidkännas, såsom godtgörelse till pensions-kassorna för deras minskade inkomst, till en stor del blefve godtgjorde derigenom, att besparingarne å hufvud-titlarne betydligen ökades, men att då Stats-verket genom ersättningen till pensions-kassorna måste vidkännas en direkt kostnad al omkring 20,500 R:dr, och den godtgörelse, som derför skulle tillfalla detsamma, tillgodokomme besparingarne, hvaröfver Kongl. Majit egde dispositions—rätt, Rikets Ständer, sorn dessutom icke varit i tillfälle att på förhand beräkna det belopp, hvartill ifrågavarande tillökningar kunde uppgå, ansett sig icke böra å stat uppföra förenämnda, af Kongl. Majit till detta föremål äskade, betydliga anslag, hvaremot Rikets Ständer, jemte medgifvande för sin del, att de vakansoch förslagsliggetids-löneinnehållningar, hvilka dittills, vid inträffande ledigheter, tillfallit Civil-statens Pensions-kassa, Arméens Pensions-kassa och Amiralitets-krigsmanskassan, måtte upphöra, beviljade, såsom bidrag till ersättning för den förmån, hvaraf dessa kassor genom förändringen skulle gå i mistning, ett årligt anslag af 5,000 Ridr Banko att på Riks-statens Nionde Hufvud-titel uppföras till Kongl. Majits Nådiga disposition, såvida Kongl. Majit funne för godt att af de på hufvud-titlarne härigenom uppkommande ökade besparingar anvisa de summor, hvilka utöfver dessa 5,000 Ridr erfordrades såsom ersättning åt förenämnda pensions-kassor. Efter hvad Kongl.
Jag anhåller, att i korthet få tillkännagifva, alt de förändringar och re - Den 21 Juni e. m. 379 daktionsförslag, sorn af Hrr Tham och von Hartmansdorff här framställts, öfverensstämma med mina åsigler, och alt jag således har intet emot, att med afslag å Utsk:s Betänk., R. o. Ad. antager Hr Brings reservation med de modifikationer deri jag och öfrige talare föreslagit. Afven anhåller jag, alt få redogöra för de skäl, som föranledi mig, alt afgifva denna förklaring, som står i sirid med min motion. Jag anser, att lagstiftaren måste alltid fästa afseende på opinionen inom landel. Han gör sig mången gång en oriktig föreställning derom, men när han erhåller uplysning om, hurudan denna opinion är, måste han modifiera sina åsigter derefter. Jag befinner mig i denna belägenhet. Jag har nemi. antagit, att allmänna opinionen i landet skulle medgifva en så genomgripande förändring, som den min motion åsyftar. Såväl under discussionen i LagUtsk., som af de öfverläggningar, som i enskilda hus blifvit hällne med ledamöter af LagUtsk. och andra RiksSlånds i denna fråga intresserade medlemmar, har jag blifvit öfvertygad, att allmänna Opinionen ännu icke medgifver en sådan genomgripande förändring. Jag inskränker mig således (ill det förslag jag och andra talare nu hafi äran framställa, och anser det leda till en betydlig förbättring af hvad vi nu äga, derföre alt man får bestämdt, hvad som är lagligt eller icke, och att man vet, huru man skall förhålla sig. Dessutom blir vatten och brödstraffet för dessa förbrytelser afskaffadt, hvilket, såsom jag pä f. m. yttrat, jag tror yara af opinionen påkalladl. Hr Brings, af andra talare här modifierade förslag, har dessutom andra förljenster, som af föreg:de talare blifvit påpekade, hvilka jag icke vill uprepa, men göra mig ännu mera benägen, att antaga detsamma. Många ledamöter hördes ropa på propos. Hr Estenberg, Carl Christian:
I delta förråd, som för svenska flottan, derest deri i öfverensstämmelse nied oftanämnde plan ordnades, lämpligast kunde bestämmas till ^ af dess materiel, k o mine en beständig omsättning at ega rum, i följd af den vid nybyggnad och underhåll förekommande konsumtion, hvarigenom all farhåga för förskämning vöre undanröjd. Ett hufvudvilkor för ett kraftigt försvar vore äfven att hastigt kunna sätta detsamma i verksamhet. Häraf blefve nödigt att hafva i förråd sådaue för krigsbehofvet oundgänglige effekter, hvilka fordrade tid att anskaffa, men dock vid krigets första utbrott behöfdes. Sådane effekter voro beklädnad åt beväringen, muskötet■, sablar och remtygspersedlar åt manskapet, stenkol till ångfartygen, bomber och kulor till dubbel utredning, kojer och filtar åt allt manskapet, sjukvårdspersedlar i förhållande till personalen, samt slutligen en del varfsutredningspersedlar. Fördelen af en under fred samlad tillgång på dylika effekter vore omisskännelig, så vida man skulle' kunna i verkligheten vara beredd på att försvara landet vid ett hastigt utbrott af krig, och vig ten häraf vore för ett fattigt folk af så mycket större betydenhet, som det endast på detta sätt blefve för detsamma möjligt att möta kriget med minsta behof af de utmattande ansträngningar, som skulle blifva en följd af en så utblottad färradernas ställning i ulla dessa afseenden, som den närvarande. Sedan i planen blifvit uppgifna så väl omfattningen och beskaffenheten af den krigsmateriel, som vore behöflig i förhållande till antalet af det till sjöförsvaret anslagne manskap, samt till de intressens skydd, hvilket åt detta försvar vore öfverlåtet, som de åtgärder i öfrigt, hvilka ansetts af nöden för att sätta rikets stridskrafter till sjös uti det skick, som erfordrades för att förvissa, att hvad nationen i detta afseende med betydliga ansträngningar beredt, äfven skall motsvara de anspråk, 16 Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 162. man dervid rättvisligen fästat, förekommer en utredning å de dertill behöflige kostnader. Till komplettering af krigsfartygsmaterielen erfordrades enligt planen följande ny byggnadskostnad:
Jag tillåter mig blott anföra, att f. d. Lagcomile'en, som i sitt år 1815 upprättade förslag till civillag bibehållit det icke offentliga hypotheket för de omyndiga, åberopat följande skäl: ”Ehuru lagstiftaren bör vara ganska sparsam vid utdelande af tysta förmånsrätter; sä kan likväl ej sällås i fråga, alt eli undantag lill omyndigas fördel i förmyndarens egendom bör äga rum, då man besinnar den omyndiges ställning, som gör honom oskicklig alt vidtaga några försigtighetsmått till sin säkerhet.''' (Motiver till Handelsbo) pag. 104). Om man härtill lägger den omständighet, att det oftast måste ligga i förmyndarens intresse alt förekomma sådana försigtighetsmått, såsom dels hinderliga för hans fria disposition af medlen, dels menliga för bans credit, så måste man medgifva, att frågan är af särdeles vigt. Lagcomitéen bar dock i det sednare förslaget till civillag frånträdt sin mening om bibehållande af hypolheket såsom tyst förmånsrätt; och jag har redan förklarat, alt jag delar denna mening. Dock skulle jag för min del tro, att, med fästadt afseende på nyss anförde skäl, för de omyndigas betryggande, man icke bör gå längre än öfriga lunders lagstiftning, och således bibehålla för de omyndiga ett lagligt anspråk på hypothek, men föreskrifva inteckning såsom villkor för att hypotheket må gälla mot 3:dje man. Det rätta förfarandet vore, efter min åsigt, att frun hypotheket aflägsna de olägenheter, som till följd af ofullständigheten i 1734 års lag vidhäfta detsamma, d. v. s. alt deråt bereda den offentlighet och specialitet, som äro villkoren för hvarje för allmänna crediten gagnande hypothek. Denna offentlighet kan endast vinnas genom intecknande af liypotheket ä vederbörlig ort, d. v. s. för sä vidt det skulle vidhäfta förmyndarens fastighet, den domstol, inom hvars jurisdiction fastigheten är belägen; i afseende å lösegendomen åter den domstol, derunder förmyndaren för sin person lyder.
Memorial ang. fullbordad granskning af Stats-Rådets Protocoll. Till åtlydnad af Riksdags-Ordningens 29 § saint i stöd af den rättighet i 105 § RegeringsFormen innefattas har Constitutions-Utskottet, genast vid denna Riksdags början, genom anmälan hos Hof-Canzleren äskat de Protocoll, sorn uti Stats-Rådet blifvit förde och af Utskottet bordt genomläsas; och hafva i anledning deraf till Utskottet blifvit öfverlemnade: l:o. De öfver Just i tia)-A render i StatsRådet hällne Protocoll från och med den 28 Julii 1810 till och med den 2 April innevarande år. 2:o. Protocollen öfver General-AuditörsArender från och med den 28 Julii 1810 till och med den 2 sisth April. 3:o. Protocollen öfver Krigs-Arender från och med den 3 Augusti 1810 till och med den 24 Mars 1812, hällne i Stats-Rådet och Rikets Allmänna Ai'enders Beredning. 4:o. Protocollen öfver Kammar-Arender, föredragne i Stats-Rådet från och med den 24 Julii 1810 till och med den 6 April 1812. 5: o. Protocollen uti Kammar-Arender, hällne i Rikets Allmänna Ärenders Beredning från och 254 Riksdagen 1812. med den 19 Junii 1810 till och med den 25 sisth Februarii. 6:o. Protocollen öfver Handelsoch FinanceÄrender, inför Kongl. Maj:t i Stats-Rådet förde från och med den 26 Julii 1810 till och med den 1 April innevarande år. 7:o. Protocollen öfver Handelsoch FinanceÄrender, föredragne i Rikets Allmänna Arenders Beredning från den 10 Julii 1810 till och med den 3 Mars 1812. 8:o.
Då Utskottet i dess förut afgifne Utlåtande icke bestridt nyttan och lämpligheten af bevärade ångfartyg för sjöförsvarets ändamålsenliga ordnande, utan tvertom ansett, att byggnad af sådane fartyg borde kunna tillvägabringas i den mon, tillgångar kunde beredas genom en förändrad organisation af sjöförsvaret, så att linieskeppen kommo att medtaga en mindre del än hittills af det för flottans underhåll anvisade anslag, har Utskottet, hvilket det icke tillkommer att ingå i någon utredning, huru den föreslagne nva organisationen lämpligast bör verkställas, endast ansett sig böra åberopa, hvad i dessa punkter förut blifvit a n förd t. Stats-Ulskotlets Utlåtande N.o 435. Angående anslag till upphandling af 72-pundige bombkanoner med projectiler för linieskeppen och de större fregatterne samt till kanonslupars armering med bombkanoner.
Enligt no gällande universitets-statuter är adjunkt lagligen förpligtad, att vid professors förfall eller afgång sköta hans embete, under det förut i likartadt fall det lediga embetets åligganden skulle fördelas mellan professorerna i närmast béslägtade vetenskaper, hvadan nu mera ingen till adjunkturs erhållande rätteligen kan erkännas kompetent, som ej i och med detsamma visat prof på kompetens till profession. Alla adjunkter hafva sig nu mera offentliga föreläsningar ålagda, och detta, med vetenskapernas fortgående utveckling och deraf följande nödvändighet af en allt större arbetets fördelning, sä, att i de flesta fall adjunkten dervid föredrar en del af den professionen tillhörande vetenskapen eller från en viss sida och synpunkt framställer denna, eller ock har sig anförtrodda en del af tili den hörande öfningar. Adjunkterne hafva ändtligen, i män af det allt mer tillvexande antalet af studerande samt dermed ock af examinandi, måst öfvertaga examinerandet i vissa examina. Ser man nu ä andra sidan på adjunkternes ekonomiska ställning, så må i afseende derå först anmärkas, att, såsom erfarenheten mer än en gäng visat, äfven verkligt skickliga akademi adjunkter nödgats vänta 10 år eller derutöfver innan ledighet uppstått, sorn kunnat föra dem till professionen; liksom det i allmänhet bör anmärkas, huruledes framgång på den akademiska banan, mer än på de flesta andra, är vansklig till följd af de ordinarie platsernas fåtalighet. De löneförmåner, innehafvaren af adjunktur åtnjuter, äro 2,000 R:dr Runt, som efter tur visserligen kan ökas, men blott till 2,500 R;dr. Det må derföre ingalunda vara oväntadt, att se unga vetenskapsidkare, och företrädesvis just de skickligaste, som lättast på andra banor kunna komma fram, tveka att qvarstadna vid universitetet, eller, om de derstädes såsom docenter blifvit anställda, alltför skyndsamt och mangrant åter lemna det, när vare sig den praktiska embetsmannabanan, elementarläroverkets öfre afdelning eller de industriela yrkena lofva dem långt mera och säkrare än hvad de vid universitetet kunna påräkna.
§ 22 Man kan inte vara både bänkman och elektor på en gång. Däremot kan man vara bänkman och utskottsledamot samtidigt. Blir elektor vald till ledamot i utskott ersätts han av ny elektor. § 23 Har någon valts till bänkman, elektor eller utskotts ledamot, men inte kunnat delta i första sammanträdet, har han rätt att lämna tillbaks sin pollett och avresa från Riksdagen. Har han varit frånvarande två veckor över beviljad ledighet intas annan till hans ersättare. § 24 Tillstånd att på två, högst tre veckors tid från Riksdagen avresa kan lantmarskalken bevilja fyra eller fem bänkmän eller elektorer. § 25 Adelsman vald till ledamot i Utskottet har rätt att avsäga sig förtroendet vid första sammanträdet, men inte senare om inte laga förfall föreligger. Två, tre ledamöter kan beviljas entledigande för egna angelägenheter på samma gång. Blir han borta mer än tre veckor är hans rum i utskottet ledigt. Från hemliga utskottet kan ingen entledigas utan konungens tillstånd. § 26 Försummar utskottsledamot tre på varandra följande sammankomster eller reser han bort utan lov mister han sin riksdagsmannarätt för den Riksdagen. Detta skall genast tillkännages för Ridderskapet och Adeln och antecknas i protokollet. § 27 Med laga förfall menas vad som står i 12 kapitlet 1 § rättegångsbalken. § 28 Anslag till plenum skall ges senast klockan 6 dagen förut. § 29 Vid varje Riksdag skall, första gången då Ridderskapet och Adeln sammanträder in pleno (fulltalig sammankomst) denna Riddarhus Ordning och den särskilda ordningsstadgan för Ridderskapets och Adelns sammankomster uppläsas. Ett tryckt exemplar av Riddarhus ordningen skall alltid finnas att tillgå, dels på Lantmarskalkens bord och i Riddarhus kansliet. § 30 Lantmarskalken äger att vid samlingstimmen, efter att ha äskad ljud med klubban låta överläggningarna börja. Dör Lantmarskalken avvaktar man konungens utnämnande av en annan. § 31 Lantmarskalken äger ensam rättighet: 1: o att sammankalla Ridderskapet och Adeln in pleno 2: o att börja och med Ståndets samtycke avsluta plenum eller förklara överläggningarna vilande 3: o att leda Ridderskapets och Adelns överläggningar, tillkännage vad frågorna berör, varna dem som förhåller sig otillbörligen.
1 och 4 morn. måtte af Rikets Ständer antagas. Det Bcrit/ning.sUlskoltits Utlåtande, N.-o 29. 25 Del nf Utskottet slutligen framställda förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, i fråga om controllerna och redactionen af i i och följande §§. i Författningen, hafva Ridderskapet och Adeln, med förändring af ordet ”bestämmelser” till föreskrifter, samt Bonde-Ståndet godkännt; hvaremot Presteoch Borgare-Stånden återremitterat denna punkt, dels såsom e gande sammanhang nied förslaget till controller, dels ock med anmärkning viii redactionen; till följd af hvilken anmärkning samt Ridderskapets och Adelns beslut, Utskottet föseslår, att ordet ”bestämmelser” må utbytas emot ordet föreskrifter samt perioden ”dels ock till allmän kännedom och efterlefnad sammanföra” må erhålla följande lydelse: dels santmanJörci och till allmän kännedom och efterlefnad meddela; samt slutliga tillstyrkandet i Betänkandet N:o i3 följaktligen erhålla följande förändrade lydelse: ”att Rikets Ständer må hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla sina åsigter om de hufvudmoment, hvarifrån förändrade controllföreskrifter böra utgå, samt tillika underdånigst begära, det Kongl. Majit läcktes i den blifvande Chartce-Sigillalse-Förfallning låta, i fråga om controllen och de flere i i i och följande § §. af nu gällande författning befintliga reglementariska stadganden, dels införa så dane förändrade föreskrifter som må finnas af behofvet påkallade, dels sammanföra och till allmän kännedom och efterlefnad meddela alla i serskilde Författningar nu upptagna Stadganden, som angå stämplade papperets uppbörd, förvaltning och redovisning. Stockholm den 4 Mars 1845- •