Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer ställas till Kongl. Majrts disposition, med underdånig anhållan, att Kongl. Maj:t ville vidtaga de åtgärder, hvilka till ifrågavarande nyttiga ändamål kunna finnas bäst och säkrast ledande.» Sedan Slats-utskottet ansett nödigt att, gemensamt med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet, behandla denna motion, hafva de förenade Utskotten tagit densamma i noggrant öfvervägande. Hvad först angår tjenliga läroböckers utarbetande och tillhandahållande för möjligaste bästa pris; så, ehuru vigten deraf icke kan förnekas, anse dock Utskotten, att delta ändamål lika säkert kan vinnas, om det lemnäs åt den enskilda omtankan, utan att det allmänna behöfver dervid direkt inverka. Med den utveckling, som vårt folkskoleväsende redan vunnit, gör sig behofvet af goda läroböcker allt mer gällande, och då så många seminarier till folkskoitdärares bildning äro stiftade, synes det ej vara någon öfverdrifven fordran eller förhoppning, alt tjenliga skolböcker just under sjelfva undervisningen böra likasom sjelfmant uppkomma, äfven om inga andra medtäflare skulle vilja sträfva efter äran och fördelen att genom sådane arbeten bidraga till det unga slägtets framsteg i kunkaper. Många lör detta ändamål mer eller mindre tjenliga läroböcker finnas redan att tillgå och flera med hvarandra om försteget tällande skola säkerligen härefter framträda, såvida staten icke i något hänseende störande ingriper i sakens jemna gång och, genom förklarande af någon läroboks företräde och antagning till allmänt bruk, inskränker både tillfället och hågen till vidare täflan. Det är också väl bekant, att knappast någon artikel i bokhandelsväg är så lönande, som läroböcker, för hvilka, sedan de vid undervisningsverken blifvit antagne, utgifvarén kan påräkna en jemn och långvarig afsättning, hvarföre ock brist på förläggare af sådane arbeten ingalunda är att befara. Af dessa skäl anse sig Utskotten sakna anledning att åt denna del af motionen tillstyrka bifall.
Ucffottet tror derföre denna böra bifallas, likwäl med det tillägg, ar i likhet med rättigheten för Prästmän, hwilka uci UaLtoiLl-lLxamin-l fatt mindre fördelagciga betyg, tilstand matte lemnäs för de excluclerasie Lanäiclaterne, ar til en annan promotion fa a nys sig anmäla och da undergå den sa kallade examen rjZoroLum. Om det i lätt. b. uptagne yrkande, at alla examina borde st'e för öppna dörrar bifalles, anser Utffottet den öfriga delen deraf icke behöfwa rilstyrkas, emedan ändamalet genom det förra ffulle mara tilrackeligen wunnet. Den i c. förestagne examen rigorosnm wid Utträde af ordinarie Systla, ffulle wisferligm kunNa medföra god werkan; men at arerförwisa Sökanden til Hcaäemien wore wäl icke lämpeligr, och ar förekalla honom lil ny examen wid OolieAium, ffulle kunna af flere anledningar wara betänkeligu 4:0 An - L82 Den 14 Mars. e. m. 4:0. Angäende /ic^stemista konstitutionerna. Ulstottet tror sig icke böra med sitt til,dyrkande beledsaga Herr silverstolpes ?ro^cl, at Hcaclern jernes Lonstitutioner nu stulle, pa dejsa Werks bekostnad, tryckas. De arv genom en sa stor mängd af Kongl. Mast och /icaclsmiernes LantLlerer widtagne Författningar ändrade, förklarade och ökade, at blotta constitutionerne icke skulle kunna medföra synnerliga uplysningar. At äfwen trycka dessa mangfaldiga tillagg skulle utgöra ett gansta widlyfcigt Werk, hwars förläggande stulle beswära /icaciemiernes ^onäer med en betydlig kostnad, emedan förmodligen gansta fa köpare dertil funnos.
Under perioden har icke något hemman inom länet blifvit ur ödesmål upptaget, men 71 mantal nyskattlagde med åsatt hemmantal; 78ff||J-deIs mantal kronohemman, men inga krononybyggen, skatteköpta; 24 jordaf'söndringar anmälde för åsättande af afgäld till stamhemmanen, och 54 qvarnstenpar skattlagde. Inom länet finnas 335 rusthåll af Kongl. Lif-Regementets Husarkorps, 474 rotar af Kongl. Nerikes och o 55 af Kongl. Westmanlands Regemente. A Kongl. Lif-Regementets Husarkorps’ och Kongl. Nerikes Regementes mötesplats Sannahed öfvas beväringsmanskapet från det egentliga Nerike, en del af Wermland och länets vestliga bergslager. De östra bergslagernas och Fellingsbro härads beväringsmanskap vapenöfvas af Kongl. Lif-Regementets Grenadierkorps å Utnäs Löth i Westmanland. Inom 1860 års slut var 1841 års ordinarie roteringsverk, som icke omfattar länets bergslager, ännu icke slutligen pröfvadt. 'Tab. N:o ll. Rörande laga skiften åberopas i underdånighet hosföljande tabell N:o 11. På jordbruket inom länet har skiftesverket haft ett särdeles fördelaktigt inflytande, då jordens ändamålsenliga skötsel och företagandet af en mängd odlingar deraf gemenligen blifvit en följd. På slättlandet finnes numera ett jemförelsevis ringa antal oskiftade byar och hemman. Af tabellen visar sig, att medeltalet af sökta skiften under åren 1856—1860 utgjort 44, minsta antalet år 1857, hvilket kan tillskrifvas den då rådande ofördelaktiga penningeställningen. Till understöd för utflyttningar i följd af laga skiften har under de ifrågavarande fem åren af allmänna medel utbetalts sammanräknadt 60,425 R:dr 80 öre. Tab. Litt. k.
Ad. behagade bifalla den till R. o. Ad. i Utskts mern. N:o i5i ställda inbjudning. Bifölls. I följe häraf ansågs den föreslagna voterls-propostn komma att förfalla. Föredrogos ånyo och bi föllos LagUtskis den 21 sisth Nov. på bordet lagda betänkm: N:o iÖ2, i anledn. af väckta motioner om ändring af 8 cap. Handels-b:n och upphäfvande af K. förordn. den ( Oct. 1752, angide straffets skärpande för mätare, som med oriktigt mätande beträdes; N:o i53, i anledn. af väckt motion om bestämmandet af rätt domstol för upptagande af åtal emot Öfverståthållare!! för fel i embetet; N:o 1 54, i anledn. af väckt motion om behofvet af åt sk illiga föreskrifter, ronde polisgöromålens ordnande i Stockholm; N:o i55, i anledn. af väckt motion om granskning och ändring af de lagens rum, enligt hvilka ledamöter i krigsrätt dömmas till ansvar för felaktiga domslut; N:o t56, i anledn. af väckt motion om ansvarsbestämmelser för dem, som eftergöra andras arbeten i gravyr och lithographie. Den 4 December f. m. 123 Hr Fril), o. Landtm, tillkännagaf, att plenum Lomme alt fortsättas på eftermiddagen kl. 6. Ånyo föredrogs Hr Sljerngranats, Gustaf, den 2? sistl. Nov. på bordet lagda motion angide extra-auslag till beredande af ökade öfningar för armeen.
Missgernings-Balken tilltalad person får i häkte inmanas, tillika med ett denna dag af Herr Dalman i ämnet afgifvet anförande. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos Bancn-Utskottets den ly sistlidne September på bordet lagde Betänkandeii: N:o 3c>, i anledning af Fröt. Uldr. d. 15 Jan. 1835.. 15 vä eli t motion, om Bankens och Eanco-Discontens räkenskapers ranskning i Kongl. Kammar-Rätten; N:o 4.0,. i anledning af väckt fråga, om förändrade grunder lör befordringar till Commssarie-beställninge innom Banken. S, D. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet en, denne dag, af Herr Crusenstolpe, Magnusy afgifven motion, angående åtskilliga åtgärder lill förekommande af Choiera-farsotens framdeles inträngande i RikeU Frän Hö g v ör dige Preste-Standet. S. D. Föredrogs å ny© Hedervärda Bonde-Ståndets Protocolls-Utdrag; den i2 dennes, med tillkännagifvande af Ståndets beslut, att dagen för början af nästa Lagtima Riksdag skulle utsättas lill den 1^ Januari! i84o, jemte inbjudning lill Med-Slånden, alt om denna termin med BondeStåndet sig förena: Presle-Ståndet antog inbjudningen och förenade sig med Hedervärda Bonde-Ståndet i samma beslut. S. D. Föredrogs å nyo Stats-lJtskottets Utlåtande, N;o 3f)3, i anledning af gjoida anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 273, angående dels grunderna för raarkegångsprisens Bestämmande, ränte-persedlames omsättning och förenkling, indeite räntors och. tionde-anslags återingåencle till Kronan, samt andra med grundskatternes utgörande gemenskap egande ämnen, och dels i anledning af flere i samma frågor väckte motioner:
Utskottets tillstyrkande om öfverllyttning till denna Stat af den aflöning, den ännu qvarvarande Lappfogden å 2:dra Hufvudtitelns besparingar uppbär, har någon anmärkning icke blifvit gjord. i3:o I Borgare-Ståndet bar Herr Halling anmärkt, att i en tid, då så många vigtiga företag, i brist på tillgångar, måste uppskjutas eller helt och hållet lemnäs å sido, någon gällande anledning, i Herr Ha/lings tanka, icke förefunnes för anvisandet af anslag till Svenskt diplomatarium; hvilket anslag Herr Halling och flere med honom af sådant skäl afstyrkt. Men då det serskilda förhållande härvid inträffar, att företaget genom ett uppskof skulle helt och hållet kunna omintetgöras, enär> dels de gamla documenterna äro nära att förmultna, och dels ovisst är, huruvida framdeles någon skicklig person-finnes att tillgå, som på detta mödosamma, ej vinstgifvande arbete vill uppoffra tid och krafter, anser Utskottet sig böra förnya dess förut gifna tillstyrkande. 14:0
Beträffande först den del af motionen, sorn afser, att den, enskilda banker sålunda ålagda, bevillning borde af riksbanken användas lill inköp af silfver, får UtskoLlel endast erinra, att, då, enligt Rikets Ständers meddeldta förordnande, berörde bevillning, likasom öfriga bevillningsmedel, skall tiil statsverket ingå , kan någon disposition deraf, till större eller mindre belopp, lör Banken ej ifrågakomma; och enär, hvad dernäst angår förslaget ätt åt banko-fullmäktige må uppdragas att för viss del af den årliga bankovinsten inköpa silfver, Utskottet anser någon så beskaffad serskild föreskrift destomindre vara af behof påkallad, som fullmägtige, enligt gällande stadganden, äro bemyndigade att, för bibehållande och förstärkning af Bankens metalliska kassa, efter 128 sk. kurs och derunder, uppköpa vexlar och sålunda redan fått åt sig öfverlåtet silfver för bankens räkning anskaffa , då kurs och öfriga förhållanden dertill föranleda; så och då Rikels Ständer dessutom, genom bifall till Utskottets hemställan i I7:de punken af Betänkandet N:o 48, förordnat, huru den bankovinst bör användas, som från innevarande års början intill nästa riksdag banken tillflyter; hemställer Utskottet vördsamt, att ofvanberörde motion ej må lill någon åtgärd föranleda. Ank. till Exp.-Utsk. den 17 Juli, kl. 7 e. m. Utlåtande, i anledning aj väckt motion j angående präglande aj koppar skiljemynt å fyra skillingar banko valör. Hederv. Bonde-ståndet har, jemte protokolls-utdrag af den 12 innevarande månad, till Utskottets behandling öfverlemnat en af riksdagsfullmägtigen Nils Strindlund från Vester Norrlands län, med stöd af riksdagsordningens 56 §, väckt motion, hvaruti anföres: att den af Rikets nu församlade
Det är längesedan insedt, att, skall en närmare, fastare och innerligare anslutning mellan de Skandinaviska folken och isynnerhet mellan oss Svenskar och rårt Norska brödrafolk någonsin komma till stånd, så måste vägen dertill beredas ej blott genom yttre medel, såsom lättad samfärdsel de tre nationerna emellan, och dylikt, utan isynnerhet genom befordran af deras andliga gemenskap under samfällda sträfvanden och oftare vexelverkan i industri, litteratur, konst och vetenskap. Bemödanden för detta ändamål äro också verkligen gjorda genom redan började internationela industriexpositioner och naturvetenskapliga möten, utgifvandet af en för alla tre rikena gemensam Nordisk universitetstidskrift, o. s. v. Men en ny väckelse och ett vida kraftigare medel för detta vetenskapliga samlif skulle det naturligtvis blifva, om vid hvartdera af våra Nordiska universiteter der funnes anslag till honorarier åt utmärkta vetenskapsmän och lärare från de andra Skandinaviska länderna, som kunde finnas villige att vid grannrikets universitet längre eller kortare tid hålla föreläsningar. Frågan härom väcktes först af det Skandinaviske Selskab i Christiania genom en förlidet år till Norska Regeringen inlem nåd petition, i hvilkens motivering anfördes, att om, såsom man hoppades, åtgärden vunne efterföljelse vid Motioner i Presle-Ståndel 1865. N:0 94. ‘205 (ie öfriga Skandinaviska univprsiteterna, den skulle medföra en närmare förbindelse mellan dessa, en större mångsidighet vid undervisningen och vid det vetenskapliga studiet, samt en bättre ömsesidig kännedom af förhållandena i de Skandinaviska länderna.
Silfverstolpe, pä anförde skäl, i underdånighet anhållit, bland annat, att, lika med hvad till förmån för flere embetsmän blifvit, lid efter annan, medgifvet, få antingen bibehålla den del af Landshöfdinge-lönen för år 1849, som skulle ingå såsom begrafningshjelpsbesparing, elier ock erhålla en deremot svarande gratifikation, och har E. K. M:t, uti nådig skrifvelse af den l nästlidne Februari, till Rikets Ständers Stats-Utskott 'öfverlemna! denna underdåniga ansökning, i ändamål att Rikets Ständer måtte pröfva och afgöra, huruvida sökanden, på grund af uppgifna omständigheter, ma anses kunna af allmänna medel undfå ersättning för den af honom redan aftjenta och statsverket tillgodokomna begrafningshjelp å Landshöfdingelönen, utgörande 1,236 R:dr 8 sk., emot vilkor, att sterbhusets rättighet till begrafningshjelps åtnjutande i stället komme att försvinna; men då Rikets Ständer ansett gillig anledning icke hafva förekommit till undantag från de angående begrafningshjelps aftjenande gällande föreskrifter och ej heller för beviljande af en mot nådårs-besparingen svarande gratifikation, har, hvad i omförmälde hänseende blifvit i frågaställd t, icke af Rikets Ständer bifallits. 38:o. Då Rikets Ständer af Stats-kontorets räkenskaper inhemtat, att reservationer till ett belopp af icke mindre än 39,878 R:dr 24 sk. uppkommit å det på Allmänna Indragningsstaten till Emeriti-löner vid Elemenlar-lärovcrken uppförde anslag, 12,480 R:dr, samt alt de årliga anvisningarne derå hittills icke uppgått till fullt hälften af anslagssumman, hafva Rikets Ständer, som väl funnit, att, i anseende till en snart förväntad ny Skol-ordning och flere lärares då förmodade afskedstagande, Exp edil iönslits kotte ts Förslag till uiicl. Skrifvelse, N:o 174.
Allmänna frågor, som uti RikAllmänna frågor, som uti Riksens Ständers Plena väckas, må ej sens Ständers Plena väckas, må ej 24 KonstitutionsUtskottets Memorial, N:o 2. tili ett omedelbart afgörande der upptill omedelbart afgörande der upptatagas, utan skola öfverlennäs till begas, utan skola öfverlemnas till behörigt Utskott, som äge, att dem uthörigt Utskott, som, på sätt i Riksreda och deröfver sig yttra, på sätt dags-Ordningen föreskrifves, äger att i Riksdags-Ordningen föreskrifves. dem utreda och deröfver sig yttra. Frågor om förändringar af Stad(Det återstående af denna § ulganden i Grundlagarne varda på fölgår.) jande sätt behandlade: Tillstyrker Constitutions-Utskottet hvad en Riksdagsman hos detsamma i sådant afseende föreslagit, eller utlåter sig Utskottet med tilleller afstyrkande å en af Konungen i lika ändamål gjord Proposition; varde Utskottets yttrande vid samma Riksdag öfverlemnadt till Riksens Ständer, hvilka vid densamma må derom kunna öfverlägga; men icke vid densamma besluta. Göras i Riksens Ständers Plena icke några anmärkningar emot ConstitutionsUtskottets yttrande; lxvile detsamma såsom ett Riksens Ständers Utlåtande, hvaröfver först vid nästa Riksdag, och då endast med Ja eller Nej, skall kunna beslutas, och gälle då föreskriften i 75 §. Riksdags-Ordningen. Göras åter i Riks-Slåndens Plena emot Utskottets yttrande anmärkningar; hlifve de, hvilka hvarje Riks-Stånd särskildt förklarar utgöra dess gemensamma tankar, till Constitutions-Utskottet hänvisade. Utskottet åligge då, att samtliga Riks-Ståndens tankar till ett helt utlåtande i möjligaste måtto sammanjemka, och, om o foren - Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o 2. 25 förenliga skiljaktigheter finnas, dem derjemte till samtliga Riks-Ståndens behandlande anmäla.
Resv. och Ekon.-Utskottets Utlåtande M 17. om sjelfva modernäringens värde, om medel och utvägar att upphjelpa den, men emedan det för de inflytelserikare samhällsklasserna vore beqvämt, fördelaktigt och angenämt, att för en högst lindrig, det lemnade arbets-bidraget på långt när icke motsvarande betalning, låta fortskaffa sig genom en tvångs-inrättning; så blundade man för ett af de obestridligt största hindren för någon allmännare jordbrukets uppkomst inom vårt land, nemligen skjutsnings-skyldighetens inflytande på jordbruket, och några kraftåtgärder till det ondas afhjelpande afhördes derföre icke. Motionairen föreställde sig att det ålåge staten att afhjelpa ett så beskaffadt missförhållande, att då den egde tillgångar, i första rummet rikta sina tankar å undanrödjande af de inom stats-inrättningarne mest i ögonen fallande brister och att vid framläggandet af förslag, att genom någon ny, till stora kostnader ledande inrättning bibringa det allmänna en verklig eller inbillad fördel, icke åsidosätta åliggandet att upphäfva ett allt för ögonskenligt på statsborgarne hvilande förtryck, der något sådant förefunnes, Yid frågan att med utomordentliga ansträngningar åstadkomma jernvägar inom Sverige syntes tanken böra samtidigt och i första rummet fästa sig vid skjutsningsbesvärets öfverflyttande ifrån jordegendomen till staten. Om nyhets-begäret, härmningslusten, den enskilda vinnings-beräkningen, en stark öfvertygelse om det allmännas blifvande gagn af inrättningen, vid tanken på jernvägars införande i Sverige, komme i kollision med tanken att lyfta skjutnings-besväret ifrån Svenska jorden, då äfven detta ej kunda ske utan uppoffringar ifrån det allmänna, så hade hos motionären åtminstone aldrig någon tvekan uppstått, åt hvilkendera sidan af ett så beskaffadt kollisions—förhållande öfvervigten borde gifvas.
S. D. Under öfwerläggningarne om flera af de särskilda Articlar och Stadgande», som uti den projecterade Riksdags-Ordningen borde inflyta, Den 3 Augustt. 799 inflyta, hade ätstillige Utskottets Ledamöter yttrat skiljaktiga meningar; och som de, dä Förslaget nu fluteligen justerades, wid detza meningar förbtefwo, alltsä skulle de samma i Proiocollet uptagas, som följer. I anledning af 23 §. yttrade Herr Biskopen Doctor dkoi-Hn, det han för sin del ej kunde ingä at Biskopen i Linköping skulle wara sjelfskrifwen Vice-Talcman för Preste-StänLet, hwilket förtroende Herr Biskopen ansäg med mera rättwisa tilhöra den äldste wid Riksdagen närwarande Bistop. Wid samma Z. äberopade Hederwärda Vonde-Standets Ledamöter den af Ständet redan förut wid Regeringsformens 52 §. gjorde anmärkning, yrkande den rättighet i framtiden för Ständet at wid hwarje Riksdag fä upföra ä Talemans-förslag irenne Ständets Ledamöter, bland hwilka Konungen sedermera kunde täckas utnämna en. Wid 40 §. förklarade Riksdagsmannen son son88on frän Blekinge, det han för sin del ej kunde bifalla et stadgande, hwarigenom Bonde-Ständets Secreterare, ehuru onämnd, utesiutcs frän tilträde i Utskotten. Med hänsigt til 59 §. erindrade Herr Biskopen Doctor dloiUin, det Rikets förmän af Ständs-Protocvllens tryckning torde alltid blifwa problematisk; at den hittils icke ästadkom - 800 Den 8 AuZustk. mit nägon otwifwelaktig nytta eller befordrat lugnet inom eller emellan Ständen wid öfwcrläggningarne. De olägenheter, hwilka pä längre anständ kunna sig förete, trodde Herr Biskopen nu mera ej wara lämpligt at widröra; utan hemstälde blott om icke uttrycken i bemälte §. kunde sälunda förändras, at Ständen ej mä hafwa sig
Inga prohibitiva författningar finnas till förmån för staden. Utom sitt område äger staden f:dels mantal i Grubbe by, belägen något öfver i mil frän staden, och uppbär derjemte räntan af ett mantal, Kungsgårdshemmanet kalladt, i Grisbacka, samt har sig indeldta 6i mantal i Öns och Tegs byar. Med undantag af Grubbehemmanet, innehafves stadens odlade jord utaf enskilde personer under full ägande rätt emot erläggande af ulskylder och så kallade vretpenningar till staden, hvars invånare fått sig af Ytterhiske nära staden belägna by någon utmark evärdeligen upplåten. De årliga insyningarne hafva medtagit nästan ali till staden hörande duglig mark, så att numera hufvudsakligen återstå odlingsbara myrer, berg och stenbunden jord. I anseende till otillräckligheten af jord inom stadens område hafva enskilde personer härstädes tillhandlat sig besittningsrätten till det ^ mil från staden belägna Krononybygget Nydahla, / samt köpt flera skattehemman i närheten af staden. Der finnes en lärdomsskola med en rektor och 4 kolleger, för hvilken staden i hushyremedel åt rektor årligen utbetalar 66 R:dr 32 sk. B:ko; derjemte är i staden inrättad en skola efter Bell-Laucasterska lärometoden, hvilken besökes af omkring 60 barn, som der njuta fri undervisning. Helsovården besörjes af en stadsläkare, emot lön af staden och arfvode af enskilde. Länets lazarett och fängelse äro belägna på stadens mark. Helsotillståiulet har i allmänhet varit godt; och har staden, genom bidrag till lazarettet, förvärfvat sig rättighet att få sina sjuka till värd och skötsel der intagna. Ålderstigne och bräcklige personer njuta vård och underhåll å ett fattighus och ett så kalladt enkhus; men öfrige fattiga erhålla utdelning af spanmål och penningar efter hvars och ens olika behof. Fattigvården i Staden är betungande. Berättelse öfver Westerbottens län för åren 1843—1847. 3 14 En källare med krogrörelse finnes i staden, meir föröfrigt ingen privilegierad krog eller näringsställe.
Jemte de genom Konung Gustaf Adolph deli Stores stadfästelse-bref, af deli /pde Januarii 1620, gamla Staden Brätte försäkrade jordägor och lägenheter, blefvo, genom Drottning Christinas privilegier af (leii 12 November 1646, för Wenersborgs anläggande donerade Hufvudnäs Säteri med derunder lydande hemman och herrligheter, hvarförutan Staden sedermera inköpt lill mulbete Tvänne mindre hemmansdelar pa Dahlsland; så alt Stadens hela område, svarande emot 7|- hela mantal, utgöres af vid pass 3,ooo Tunneland jord, deraf omkring två tredjedelar äro till åker och äng uppodlade samt innehafves och brukas till ungefärligen halfva arealen af Stadens Invånare och andre, sorn derå förvärfvat besittningsrätt, hvaremot andra hälften, bestående för det mesta af Gammelstadsjorden ännu är bibehållen Staden, till gemensam disposition, och utarrenderas för Stadens räkning, tillika med Hufvudnäsön och Sågverket derstädes. Sjelfva Staden är indelad uti 344 hela Tomter, hvaraf 29 för publika Hus och Byggnader; Och dessutom 38 projeeterade och ännu obegagnade Stadstomten Stadens bestånd grundar sig hufvudsakeligen pä Handel och Sjöfart. Jordbruket bidrager äfven betydligt dertill och liandtverkerierne något: Fabriker linnas icke. Handeln bär till föremål dels att förse Staden oell kringliggande orter med Salt, Sill och (lybke förnödenheter samt utländska drycker och specerier, jemte vanlige Kramoch Bodvaror, äfvensom efter missväxt-år med spannmål, dels commissions-affairer för Wermeland» Invånare i afseende på deras jernoch trävaruhandel på Götheborg, samt i allmänhet med spanmål och bränvin af Örtens produetion. Man klagar öfver handelns och sjöfartens åtagande härstädes under sednare tider, hvilket, afven torde liga grund, i synnerhet hvad sjöfarten beti alfar, och sannolikt bär till orsak vissa sakers förändrade skick.