Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottets Utlåtande, Vill s ap3 — 3o5, återremitt. af Adeln, ix s 2Ö2, af BondeStåndet, ix s 257, af PresteStåndet, IX s 261. Ytterligare Utlåtande, Vill s 911 —917, hif. af BondeStåndet, ix s 533, afsl. af PresteStåndet, IX s539, lagdt till flandlingarne af BorgareStåndet, ix s 587. Underd. Skrifvelse, X 2. a. s 86—-88. RiksdagsBeslutet, §. 44* SoldatTorp, om skyldigheten för Soldaten att underhålla; Motion, remitt. till Ekon. Utskottet, II s 1200. Utskottets Utlåtande, VIII s 44$—» 454, hif. af Adeln, ix s 253, af BondeSlåndet, IX s 257, af PresteStåndet, IX. s 262. — beklädningen vid Westerbottens Regemente, om bidrag till; Ekon. Utskottets Betänkande, Vill s 5o6, 507, lades till Handlingarne af Adeln, IX s 284, bif. af PresteStåndet, IX s 287, af BorgareStåndet, ix s 292. Spannmål, om anslag af, till aflöning för särskild Kyrkoherde i Strömstad; Motion, remitt. till StatsUtskoltet, II s 1226. Utskottets Utlåtande, IV 1. s 325 — 327, bif. af Adeln, IX s 88, af PresteStandet, IX s 89, återrem. af Borgare - a79 Ståndet, IX s g2, bif. af BondeStåndet, IX S g/\. Ytterligare Utlåtande, IV 1. s 5i6, bif. af BorgareStåndet, IX s i4o.
Hr Gunther, Carl Gust.: Det är mig fägnesamt att vid detta tillfälle kunna instämma med Hr Dalman. Jag påminner mig, att då frågan om chartae-sigillatae-förordningen förevar, gaf just Hr v. Troil anvisning att på nu ifrågavar. sätt höja afgiften å den enskilda assigneringsrättigheten på Banken. Den afgift, som nu är föreslagen, betäcker, såsom sagdt är, endast Bankens omkostnader; och jag föreslår en förhöjning minst tilllikhet med hvad BorgareSt. beslutat. Det är billigt, att den högre förmögenheten, åtminstone i några fall, får skatta i mån af de förmåner, den framför den mindre förmögne af samhället åtnjuter. 10 H. 4* 33a Den 3o Juli f, m. Hr von Troil: Jag tror, alt det vid niivar. förhållanden är bäst att bifalla Utskis förslag. Jag bestrider icke, att enskilda assigneringsrätten på Banken bö‘r försvinna; men dertill är tidpunkten icke nu inne. Det skulle visst icke medföra våda för hela Jandet, inen likväl åstadkomma villervalla i åtskilliga orter. Man har i flera afseenden hört medgifvanden, att den eller den principen kunde vara riktig, men att tillämpningen deraf borde uppskjutas till nästa riksdag; så tror jag ock, att man i detta fall kan säga. Att förhöja afgiften är detsamma sorn alt förbjuda rättigheten; och jag vågar förmoda, att Utsk. varit något mera i tillfälle att uträkna, hvad som i delta fall är billigt eller icke, än enskilda ledamöter bär, fast man icke här kan ingå i någon citation af facta, hvilka röra enskilda personers affärer. Jag yrkar bifall till betänk. Hr Lef ren instämde med Hr v. Troil. Hr von Hohenhausen: Då det vill synas, som pluraliteten icke vore för förhöjningen, skall jag icke längre sätta mig emot bifall till betänk., enär jag hoppas, att Bevilln. Utsk. skall vidhålla dess förslag, att den ifrågavar. rättigheten skall beläggas med chartx-sigillatse-afgift. Hr Dalman: Jag kan icke finna 4 r:dr för ett folium af 4° räder vara för mycket.
— Emot denna princip kan privilegier icke äberopaS; och om de finnas af err sä olaglig! innehåll, lärer sädane privilegier genast böra uphäsivas. Denna proposition mä ock blifwa sä känbar som hälst, synes mig espriten af Regerings-Formen, som stadgar egen bestallning, deraf rättast följd och wunnen, dä derra Srändet och dest Medlemmar för ofwansagde jord aga sjelfwa fördela denna starr sins emellan, uran alt twingas af nägon annan magt, än egen walwilja, och hwarigenom det ena Ståndet undgår bestalla det andra, som hittills stedt och oundwikeligen hander, da Löntagare och Embetsman, som af Statens inkomster njuta förmän, nog obekymrade ingä pä hwad som halst proponeras, hwaruti de dock i det hela ej dela nägon serdeles känning. Jag anser detta förslag» som efter min kanka bör blifwa wart fasta beslut, gifwa den wigtiga förmän, att asta twister derigenom larrast förekommas, enighet och lugn winnes, dä alla stridiga intressen upoffras, emor den häraf upkommande och en gäng för alla kända skyldigheten och kännedomen af hwad hwarje Ständ äger att deltaga, dä fräga om Be wistning ster, utan att behöfwa gransta nägra rät tigheter och förmäner, som tillkommer der ena, men hwarifrän det andra ar mestutit. Indragningar, efter der förslag som BondeSränder redan haft aran yrka, anser jag blifwa lika nödwändiga; Men om desse pä enahanda sätt förde, las, Den 14 Abruarii. ?zz las, ingär förmänen deraf pä bet Skändets lott som det fordrat, och minstar desi Beivillning eller rattare, skalar fortare betz andel i Stats Skulden.
Prot. -utdrag den 8 December 4847. 23 Kongl. Maj:ts den 4 dennes på bordet lagda nådiga proposition till Rikets Ständer af den 18 sistlidne November, i fråga om en närma re och fullständig utredning af förbållandet med utsockne-frälse-jordens i Halland roterings-skyldighet samt om lindring uti ifrågavarande rotering. Lag-utskottet: Kongl. Maj:ts den 4 dennes på bordet lagda nådiga proposition lill Rikets Ständer af den 9 sistlidne November, med förslag till förord ning, angående handelsboks vitsord. S. D. Vid föredragning af Kongl. Maj:ts den 4 dennes på bordet lagda nådiga skrifvelse af den 9 sistlidne November, i anledning af åtskilliga utaf Riksens Ständer vid sistförflutna riksmöte föreslagna lagförändringar, fann Ridderskapet och Adeln denna nådiga skrifvelse icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarne. S. D. Remitterades tili Allmänna Besvärsoch Eknomi-utskottet Friherre RaabSj Carl Adam Jacobf den 4 dennes på bordet lagda motion, angående inrättande af ränteförsäkrings-anstalter i hvarje län. S. D. Kommuniserades med de öfriga riks-stånden, samt remitterades till: Stat s-utskottet: Herr Hammarhjelms, Carl Gustafa denna dag väckta motion, anende minskning af fångkosten ra. m. Densammes denna dag väckta motion, angående samlande af medel till bildande af en skattkammare för riket. Densammas denna dag vakta motion, om stats-anslag till befordrande af landets uppodling. Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskotten: Densammes denna dag väckta motion, angående ändring i nu gällande förordning om bränvins-bränningen. Banko-utskottet: Densammes denna dag väckta motion, om inrättande af låne-kontor för riks-bankens räkning i hvarje läns residens-stad. 24 Prot.-utdrag den 8 December, 1847 Densammes denna dag väckta motion, angående uppförande af förvari ngs—rum å Carlsborgs fästning för riksbankens redbarheter. Lag~ samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskotten:
Nordenfalk framställt om riks-, dagstidens inskränkning till 6 månader, icke jemväl är af beskaffenhet att ej kunna upptagas. Frih. Nordenfalk: Det förefaller mig ganska gifvet, att om detta betänk, blir återremitteradt, så kommer den propos., som derom göres, icke att upptaga annat än frågan om den §, hvilken nu är under öfverläggning; men detta synes ej kunna hindra Const.Utsk., att, vid en förnyad handläggning af detta ärende, i sammanhang dermed taga i betraktande alla de villkor och förändringar, som bär blifvit föreslagna och med hufvudfrågan stå i samband. Frih. Cederström: Att domna af Frih. Raabs och den siste talarens yttranden, synas desse herrar föreställa sig, att till Const.Utsk. skulle komma att afgå den discussion, som nu inom Riddarhuset ägt rum; men då grundlagen bestämdt innehåller, att ingenting annat kan föranleda till återremiss, än det som Ståndet förklarar såsom dess gemensamma tanke, och således hvarje till Utsk. afgående framställning mäste efter derom af Hr Landtm, gjord propos. vara godkänd såsom Ståndets gemensamma tanke, lärer icke något annat kunna blifva upptaget än hvad som inbegripes inom det af Utsk. gjorda förslag. 56 §m Reg.Fm är i detta fall så tydlig och oförtydbar, att jag ej kan sälta i fråga, att något annat förhållande möjligen kan eller får äga rum. Den ‘io Juni f. m. Hr Fril), o. Landt m. yltrade, att under discussionen blifvit framstäldt af Gr. Posse det förslag, att R. o. Ad. måtte såsom sin gemensamma tanke förklara, att lagtima riksdagar böra å bestämd dag återkomma hvart tredje år, oberoende deraf, huruvida K. M. sammankallar R. St. till urtima riksdag under mellantiden, uti hvilket förslag flere talare sig förenat; det andra förslaget vore af Frih. Raab, vidare utveckladt af Frih. Nordenfalk, med hvilka flere talare sig förenat, af innehåll att lagtima riksdagar borde återkomma hvartannat år.
Männens befattning varat i flere år; men det är derföre icke säkert, att alltid så skall förhålla sig, och jag får således yrka, att de på bestämd tid måtte omväljas, Friherre Anckar swärd: Jag är förekommen af Herr Hjerta, och instämmer tillika i' det af Grefve Posse gjorde tillägg. Den 27 Augusti f. m. Herr Danckwardt: Grunden till det Stadgande i den nya SkiftesFörordningen, att Gode Män icke årligen eller efter vissa år borde omväljas, är den att, man ansett, det de genom en längre erfarenhet skulle vinna mera duglighet för sin befattning. Då nu inom ett Härad minst 2 och högst 4 Gode Män skola väljas för hvarje Socken, oell Landtmätare bör till förrättning kalla dem sorn bo närmast, kan det ofta nog komma att draga ut flere år, innan många blifva i tillfälle att utöfva sin befattning, och om de då skulle omväljas hvart år, komme naturligtvis flere Gode Män att icke göra någon tjenst, Skulle således en föreskrift ges, Om deras omväljande, tror jag, att det bör ske hvart femte, och aldraminst livart tredje år. Att hvarje år anställa desse val och vidtaga de öfrige åtgärder, som deraf blifva en följd, medför onödigt besvär. Friherre Anckarswcird: I anledning af Herr Danckwardts yttrande, utber jag mig få fästa uppmärksamheten derpå, att med sådane Gode Män, sorn ännu icke inträdt i sin befattning, synes det vara likgiltigt, antingen de omväljas eller icke. Sådane åter, hvilka redan utöfvat denna befattning, blifva, om de gjort det till allmänhetens nöje, ofelbart omvalde, I alla fall är det högst angeläget bibehålla valrätten så, att, om en oskicklig person möjligen en gång skulle blifva vald, det måtte ges något sätt, att åter skilja honom derifrån. Den 27 Augusti f. m. Hans För cell elice Herr Grefven och LandtMarskalken g)brde| proposition tili godkännande af Utskottens förslag. Ropades Nej. Hvarefter Hans Excellence föreslog afslag å Utskottens tillstyrkande, med det tillägg i 7 §.
Styrelse och Revisprerne genom Kong!, Majus Nådiga kallelse äfven fått verkställigheten deraf sig föreskrifvén , hade likväl sedermera, uppå Kongl, Seraphirner Ordens Gillets derom gjorde framställning, Kongl. M$j:t genom Nådig skrifvelse den 10, September förled,it &c förklarat, det någon granskning af Hospitals och Ka?:aretts-Räkenskaperne icke tillhörde Riksens Ständers Reyisorer att förrätta, fiyarigepom hinder för detri altså blifvit lagde, att kunna Riksens Ständers föreskrift uppfylla och hvilket förhållande. Revisoreme ansett sig böra anmäla Iros Riksens Ständer, sorn allena kunde för framtiden bereda verkställighet af deras beslut;, så, hafva RiksStåhcfen remitterat denne, anmälan thil Stats-Utskottets handläggning och yttrande, X anledning häraf har hemtat, att Riksens. Ständer vid, sista Urtima Riksdagen, i fråga em ytterligare anslag för X.äns.;Uazaretternes utvidgandp > genom ofvariåberopade underdåniga skrjfve-se af den 57 Jui 1815, andrpgo, det de funhit anledning dervid: fästa sin uppmärksamhet, att Seraphirner Ordens Gillets befattning med Mospitalpr och Läns La?iar3tter samt i och för deras underhal lande anslagne Hemman och räntor ni. m. icke undergår någon annan granskning, än dgn Kongl. Kammar-Rätten, endast i afseende på redovisningen af medlen later anställa, hvilken icke Jmndg sträcka sig till, anmärkningsgättighet, rörande sjelfva hushallnings-a.nstalten och hvad dermed gemenskap äger; på hvilken grund , och med förutsättande deraf, att Seraphirner Ordens thiliets.
Enligt berörde lagrum och förklaring eger nemligen arfvinge att ur afliden persons bo, innan testamente uttages, erhålla vederlag för den arfvejord, för hvilken lian vid arfskifte tagit lösören eller för den som han eljest på något sätt sig afhändt, uti aflingejord, lösören eller stads-fastighet, beräknadt efter det Lag-Utskottets Betänkande N:o i3. il värde, hvartill arfvejorden var skattad, då den till annan raan öfverläts emot lösen eller genom köp, skifte eller förpantning. Grunden för denna vederlags-rätt försvinner, då rättigheten att genom testamente förordna om arfvejord medgifves och bröst-arfvinge tillerkännes en bestämd del, en laglott, i testators qvarlåtenskap, utan afseende å dennes åtkomst. På sätt förut är vordet anmärkt, hade 1734 års lagstiftare, då de ordnade testamenlsrätten efter lands-rätt, medelst det ovilkorliga förbudet emot arfvejords bortlåtande, ansett sig hafva åt arfvinge bevarat den rätt, som de i stads-rätten sökte betrygga genom testaments-frihetens inskränkning till en viss qvot, utan afseende å egendomens natur; och detta synes otvetydigt, då man uppmärksamt granskar förenämnde lagrum eller 2 § i Ärfda-Balkens 17 kap. Deri förklaras nemligen uttryckligen, att vederlag för afhänd arfvejord, som erhålles i penningar, lösören eller fastighet i stad sedermera skall gå i arf, som om lösören eller fastighet i stad sagdt är; hvaraf följer, att vederlags-tagaren deröfver erhåller lika 'dispositions-rätt, som han öfver förvärfd egendom i allmänhet eger. Vederlags-rätten, sådan den förekommer i berörde lagrum, har, vid sådant förhållande, ej till syftemål att åt slägten bevara jord, utan allenast att bevara arfvinges rätt; och ett bibehållande af vederlags-rätten vore således ej förenligt med den nu ifrågaställda testaments-rätten.
172 — M — Motioner, väckta hos ltidderskapet och Adeln: af Frih. Staél von Holstein, F. W., att indelning af allmänna vägar måtte ske socknevis, m. na.: II. 14, B. 16; B. IV. 313, A. 490. — Hr Stjernefelt, C. F„ att undervisning i skogshushållnings läran måtte meddelas vid folkskolelärare-seminarierna och universiteten, m. ra.: I. 35, B. 62; B. III. 14, 53. A. 53. — dra angående reorganisation af folkskole-styrelserna, m. ra.: I. lil, 125, B. 125. — dra ora nedsättning af Elektriska telegram-portot: I. 368, R. 378; B. XI. 315, 319, A. 319. E. 377. — Hr Stjernspets P. A., angående förhöjning af de i 15:de Ka pitlet Byggninga-Balken för vållande af skogseld stadgade böter, ra. ra.: I. 441, B. 518: B. XI. 289, 313 A. 313. — Frih. Stjernstedt, J. W., angående all bränvins-brännings be skattning efter tilivei knings-beloppet, ra. m.: I. 269, B. 344- (se Sammansätta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 4. angående vilkoren för bränvins tillverkning).
Skrifvelse, N:o 144. 43 Penningar. Indelta räntor enligt markegång på förslag. Oi nd el t & Mått. panmål. Värde förslagsvis å 2 R:dr kubikfoten. Summa Riksmynt. Skrifvelse, N:o 444. Transport Till Stipendier för officerare af Flottans korpser under anställelse i utländsk tjenst eller kommendering utrikes (nytt anslag) Spanmåls-upphandlingsoch Bageri-kostnader Durchmarchekostnader, Eeservations-anslag För sjukvård i. För Diverse behof ' Reseoch Traktaments-penningar, Förslags-anslag Skrifmaterialier och expenser, ved m. m. för Förvaltningen af Sjöärendena och Departementets Kommando-expedition Skrifmaterialier och expenser, ved m. m. för Departementets Ivansli-expedition, Förslags-anslag: Tillkommer: för jemnande af Hufvudtitelns slutsumma 10: 74. Skrifmaterialier och expenser, ved m. m. för Flottans stationer och depot. Förslags-anslag Extra utgifter S:gr För Handeln. Lotsoch Fyrinrättningen med dertill hörande personal. Eeservations-anslag: Penningar: Nuvarande beloppet 240,000: - Tillkommer: a) Förhöjning, motsvarande den vid beräkning af Statsverkets inkomster antagna blifvande tillökningen uti inflytande Båkoch Lotsmedel 110,000: — bj Vederlag för Förvaltningens af Sjöärendena andel i uppbörden vid Landsorts fyrbåk 12,440: — jg2 440- S:gr 362,440: Indelta Räntor, såsom i 1861 års Riks-stat 460: Summa Ex)><‘dilions-UtsJiOllPls Förslag lill lindard. Skrifvelse, /V.-o 144. 45 Oindelt Spanmål. Indelta räntor. Penningar. enligt: markegång på förslag. Mått. Värde t förslagsvis å 2 R:dr ! kubikfoten. Summa Riksmynt. Kubikfot. St. Skri frelse.
St. med stor beredvillighet och mycken snarbeslutsamhet enhälligt gingo K. M:s önskan i berörde fall lill mötes; men dä de detta gjort, och dymedelst åsamkat sig en oförväntad och högst betydlig utgift, hvars börda endast lättas af öfvertygelsen om anslagets behöflighet, så anser jag del så mycket mindre lämpligt att nu bevilja eli understöd af ifrågaställde storlek för fångelsebyggnader. Jag yrkar således jemväl nu i likhet med Hr Rääf, att anslaget icke må utgå lill högre belopp, än 100,000 r:dr b:co om året, under 3:ne års lid, med full öfvertygelse att R. St. visa en ganska stor frikostighet emot ifrågavar. ändamål genom beviljandet af dessa medel, dem man i sanning icke med lätthet torde i dessa tider sammanbringa. Jag hade trott, att det af Hr von Hartmansdorff först framställda förslag med skäl 86 Den 22 Maj. kunnat bifallas, allenast summans belopp, på ofvan anfördt sätt, hade blifvit nedsatt. Den värde ledamoten har likväl sedermera funnit för godt att i sitt förslag vidtaga någon förändring så att ordet ”ransakningshäktet’ icke mera deri qvarstod, ulan skulle anslaget utgå endast för ”länshäkten”. Jag kan icke instämma med honom rör:de lämpligheten af en sådan förändring, derest min uppfattning af förslagen eljest är ordagrannt riklig. Då man nämner ransakningshäkten, så får man dervid tänka sig, att Regeringen använder de anslag, den erhåller, dels till länshäktens fullbordande, dels också möjligen till eli eller annat ransakningshäkte på landet, som kunde anses vara för tillfället nödigt, t. ex. till vinnande af någon praktisk erfarenhet, huruvida och i hvad mån ett efter nya systemet organiseradt häradsfängelse skulle komma att motsvara de dervid fästade fordringar. Man torde jemväl med skäl göra sig den förhoppning, att förenkling i byggnadsmetoder, ändamålsenliga förändringar i inredningarne, möjliga besparingar i kosinaderna, jemte öfrige förhållanden, dem erfarenheten kunde gifva vid handen, måhända något sorgfälligare iakttagas, om man har en inskränktare anslagssumma att hushålla med, ån när den är rundligen tilltagen.
DA såväl remissen från Riddcrskapet och Adeln, som 55 §. Riksdagsordningen ålade ConstitulionsUtskottet, att afgifva ett motiveradt utlåtande, i frågan om Herr Grefvens och Ordförandens vägran å den ifrågaslälde proposition om Herr d’Orchimonls rättighet att inträda på Riddarhuset, ansåg Utskottet sig icke kunna åstadkomma ett så beskaffadt motiveradt utlåtande, utan föregående pröfning af de skäl, som lago till grund för denna vägran; och då härvid förekom, ptt Herr Generalintendenten dorchimont, enligt den nu gällande 37 §. Regeringsformen, icke är Adelsman, och derföre ej kan erhålla säte på Riddarhuset på sin fars nummer, så länge dess äldre broder eller någon af dess gren på manliga sidan ännu lefver, hvaraf följer, att proposition till bifall eller afslag å RiddarhusUtskottets Utlåtande, när frågan här förra gången förevar, möjligen kunnat föranleda till ett emot Grundlagen stridande resultat; så fann Utskottet, med stöd af 55 §. Riksdagsordningen, Herr Grefven och Ordföranden hafva varit både pligtig och berättigad alt vägra den ifrägastälde proposition, hvilken åtgärd således blifvit gillad. Jag får härvid tillika förklara, alt Utskottet, genom dess afgifne Memorial, icke 10 Den 5 Januari i. ingått i någon pröfning, af hufvudsaken, utan blott besvarat, frågan, huruvida Herr Grefven och Ordföranden haft rättighet eller icke, att vägra den af Ridderskapet och Adeln begärda proposition. Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie: Det är med en dubbel rätt, sora. jag upprepar, hvad jag nyss begärt, sedan den aktningsvärde Ledamot af ConstitutionsUtskottet, som nyss talat, yttrat att Utskottet ej afgjort hufvudfrågan, utan blott den preliminaira. Det är i anledning häraf jag begär återremiss af Utskottets Memorial i den senare delen, eller att Utskottet skall pröfva, huruvida Generalintendenten d’Orchimont äger rätt att här vinna inträde, eller icke.
Då svarade bådet, och sade: Israel är flydd för de Philisteer, och en stor slagtning är skedd på folket, och dine två söner, Hophni och Pinehas, äro döde; dertill är Guds ark borttagen. Och som han rörde om arken, föll han tillrygga af stolenom vid dörrena, och slog sig halsen sönder, och blef död; ty han var gammal och en tung man; men han hade dömt Israel i fyratio år. Och hans sonahustru, Pinehas hustru, var hafvandes, och skulle snart läggas ned. Då hon hörde det ryktet, att Guds ark var tagen, och hennes svär och man voro döde, böjde hon sig, och födde; ty hennes nöd kom henne uppå. Och som hon nu dö skulle, sade qvinnorna, som när henne stodo: Var icke förfärad, du hafver födt en son; men hon svarade intet, och lade det heller intet på hjertat. Och hon kallade det barnet Icabod, och sade: Israels härlighet är borto; efter Guds ark tagen var, och hennes svär, och hennes man; Och sade åter: Israels härlighet är borto; ty Guds ark är tagen. Och de Philisteer togo Guds ark, och förde honom ifrå Hjelpostenen intill Asdod, Uti Dagons hus, och satte honom bredovid Dagon. Och som de af Asdod den andra morgonen bittida uppstodo, funno de Dagon liggandes framstupa, på jordene inför Herrans ark; men de togo Dagon, och satte honom upp igen i sitt rum. Då de den andra morgonen igen uppstodo, funno de Dagon åter liggandes framstupa på jordene inför Herrans ark, och hans hufvud och båda hans händer afhuggna vid tröskelen, så att stumpen låg allena för sig. Derföre träda icke Dagons Prester, och alle de som i Dagons hus gå, på Dagons tröskel i Asdod, allt intill denna dag. Men Herrans hand vardt svår öfver dem i Asdod, och förderfvade dem; och slog Asdod och alla dess gränsor, i deras hemlig rum baktill.
Utskottet har härvid ansett sig böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att, då, i händelse genom omröstningen öfver voterings-propositionen med ordningsnumern i skulle afgöras, att sådane hittills förbjudne varor, som hädanefter blifva till införsel lillåtne, icke böra få införas förr än från och med 1843, det följagtligen blifver af nöden, att redactionen af dylika artiklar oförändrad bibehålles, sådan den, enligt 1835 års Taxa, är, på det icke genom en förändring i nämnde hänseende flere eller färre varor må under anståndstiden från införsel utestängas, Utskottet af detta förhållande funnit sig föranlåtet föreslå och till bifall af Rikets Ständer hemställa: att, om i:a voteringen på nyssnämnde sätt aflöper, Borgare-Ståndets ofvan anförde beslut till förändrad redaction af kard ullsgarn derigenom skola anrns förfalla och de under N:is 82 och 84 föreslagne voteringar om contra-propositioner således icke komma att ega rum. Linne', ofärgadt. Trenne Riks-Stånd hafva godkänt, hvad Utskottet i afseende å ofärgadt Linnegarn föreslagit; men som Preste Ståndet beslutat, alt härvid skulle tilläggas en serskild rubrik, innefattande, att finaste Linnegarn, hvaraf 4ooo alnar väga högst 3 lod, borde på ett värde af 2 R:dr W beläggas med 02 sk. införselstull, föreslår Utskottet, att, såvida icke Preste-Ståndet från träder delta sitt beslut, följande votering må ega rum: 48 Bevillnings-Utskottets Memorial, N'.o 41. 86:0. Den, sorn godkänner Utskottets förslag, att Garn: Linne: ofärgadt raå åsältas ett gemensamt värde af 36 sk. och införselstull af 12 sk. %, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, kommer att, jemte nyssnämnde rubrik och bestämmelser, införas en ny så lydande rubrik: Garn: