Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Banko, till största delen först under nästa år till betalning förfaller; hvarförutan Fullmägtige anfört, att då Banko-reglementets 116 § bestämmer, att Banken icke får hafva i Hamburg stående högre belopp än en million R:dr Hamburger Banko, Fullmägtige icke skola underlåta, att, när förhållandena sådant fordra, vidtaga nödiga åtgärder till förminskning af den framdeles uppkommande tillgången å utrikes ort, så vida icke Rikets Ständer skulle anse lämpligt, att, med förändring af berörde föreskrift i Banko-reglementet, berättiga Fullmägtige, att, intilldess årstiden medgifver indragning af silfver sjöledes, låta hela det belopp qvarstå i Hamburg, som kan bildas genom redan verkställda och .ytterligare möjligen ifrågakommande vexelköp; tillkännagifvande Fullmägtige härvid, att de, med fästadt afseende å de förluster, sorn för landet skulle uppstå af kursens fall, icke tveka att för Bankens räkning fortsätta vexelköpen, i händelse omständigheterna dertill föranleda, oansedt beloppet af uppköpta, ehuru icke till betalning förfallne vexlar, då redan öfversteg en million R:dr Hamb. Banko. Nyssberörda 116 § i Reglementet innefattar rättighet för Fullmägtige, att, för Bankens räkning, hafva i Hamburg stående ett belopp af 500,000 R:dr Hamb. Banko, samt tillåtelse derjemte, ”att under vintermånaderne, utöfver nämnde belopp emottaga silfver eller Hamb. Banko, som tillgodokommit Banken i följd af uppköpta och liqviderade vexlar, dock under vilkor dels att sammanräknade summan af allt det silfver, hvilket finnes för Bankens räkning i Hamburg nedsatt, ej får öfverstiga en million R:dr Hamb. Banko, och dels att Fullmägtige, när årstiden sådant medgifver, sjöledes låta till Banken indraga det silfver eller Hamb. Banko, som öfverskjuter 500,OCK) R:dr nämnde mynt.” Om med detta stadgande jemföres föreskriften i 113 § af samma Reglemente, enligt hvilken, såsom Bankens metalliska kassa anses och beräknas, bland annat, under moment.
Och ehuru sålunda Herr Bromander lyckats tillvinna sig ett allmännare deltagande för sitt Handels-Institut, än som af de vid motionen bilagde, Utskottet först tillhandakomne handlingar kunnat inhemtas, har Utskottet likväl, med afseende derpå, att Borgare-Ståndet, hos hvilket ett dylikt Institut torde kunna anses böra i främsta rummet kunna påräkna understöd, om det deraf finnes vara förtjent, äfven som Bonde-Ståndet Utlåtandet i denna del bifallit, ansett sig ej kunna frånträda sitt förut afgifna yttrande. c) Preste-Ståndet har ock beslutat återremiss af Utskottets Utlåtande, Bih, till R. St, Prot, 184.0, 4 Sami, 1 Afd, 2 Band, 5 Haft, 3 18 Stats-Utskottets Utlåtande , N\o 218. angående upphörande af f. d. Mechaniska Skolans anslag, så vidt detsamma afser indragning till Riksgälds-Contoiret af de 100 R:dr, som förut varit anvisade till Stipendier under Kongl. Landtbruks-Academiens disposition, och hafva de talare, som yttrat sig i ämnet, dels ansett, att dessa medel ej kunde nyttigare användas, än, såsom hittills skett, till understöd för tvänne fattige ynglingar, som studera landthushållning, dels funnit beloppet alltför obetydligt, för att tillstyrka dess ingående till Riksgälds-Contoiret; men då Utlåtandet i denna punkt blifvit af Ridderskapet och Adelil lemnadt utan anmärkning samt af Borgareoch Bonde-Stånden bifallet, har Utskottet ej funnit sig böra frånträda sitt förra yttrande. Öfriga punkter uti Utlåtandet hafva af samtlige Riks-Stånden dels bifallits dels blifvit lemnade utan anmärkning, och erfordra följagtligen ej något vidare yttrande från Utskottets sida. Slutligen får Utskottet tillägga, alt, i den händelse Rikets Ständer bifalla, hvad Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten tillstyrkt, uti deras afgifne Utlåtande, i anledning af Kongl.
Maj ts vederbörande Befallningshafvande öfversända ej mindre än tillsammans — 111,500: — hvarförutan af samma behållning i Januari och Mars sistberörde år ut lemuades 2:ne lån mot 6 procents ränta å saramanlagdt 85,600: — Summa lt:dr 196,500: — 309 Och torde Eders Kongl. Maj:t, på grund af hvad sålunda blifvit underdånigst anfördt, täckas i nader finna, att da af den meranämnda behållningen vid 1859 års slut endast ett belopp af 3,160 R:dr 79 öre funnits 3:ne månader derefter odisponeradt, en större kontant tillgång till bestridande af utgifter utaf ofvan om förmälde beskaffenhet varit vid 1860 års början oundgångeligen behöflig, samt att hvad dertill då icke erfordrats blifvit mot hög.-ta lagliga ränta utan tidsutdrägt utlånt. Den remitterade handlingen återställes i underdånighet; och Kommittéen framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktig'8 te, Aller nådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, CARL SKYTTE. II. Schlytern. Kongl. Förvalt ningens af sjöärendena underdåniga utlåtande ' öfver Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid 5: te hufvudtitelns räkenskaper för år 1859. Storm äktigste, Aller nådigste Konung!
Ifrågaställde och i förra berättelsen såsom högst behöfiige omförmälde förändrade och mera fullständiga föreskrifter, så vä! i afseende på obesutne lägenheters sammanlösande, sorn angående storskifles-fönättningarnes utförande hafva ännu icke blifvit at Kongl. Majit i nåder meddelade, men torde snarligen vara alt förvänta i sammanhang med de förändrade stadganden, rörande storskiftesverket samt lagfart af obesulen jord, hvarom Rikets Ständer och Öfverdirektören vid Landimäteriet gjort underdåniga - derdåniga framställningar. Af de i förra berättelsen omförmälde storskiftesförrättningar är den rörande skogen i en af socknarne nedanom Dalorten ännu hvilande, till följd af tvisten derom, huru mycket sorn skall gå till delning, eller bibehållas till vissa bruk och lägenheter, och vid rättegångens slut torde, i följd deraf, endast en kal och föga fruktbar mark vara att skifta. Den numera fullbordade skattläggningen af öfverloppsmarken i en af Öster-Dals-socknarne heror på vederbörlig pröfning af Kammar-Kollegium. Efter inägoskiftets afslutande i den omnämnde större socknen uti ÖsterDalarne Kar mätningen af den vidsträckta skogen derstädes blifvit fortsatt. Likaså bar, efter fullbordadt inägoskifte uti den socken i Vester-Dalarne, delarbetet börjades är 184-7, affattningen af de stora skogsmarkerna derstädes fortgått, och först i år blifvit fullbordad. I t vänne de nedersta socknarne af Vester-Dalarne hafva de för öfverloppsmarkens skattläggning erforderliga förnyade mätningar och delningar blifvit år 1850 företagne och förberedde. Af de hemman och lägenheter, som enligt tabellen förefinnas, tillhöra 13iMI§ mantal jemte en mjölqvarn och ett fiske Kongl. Maj:t och Kronan samt hemman fromma stiftelser. De i förra tabellen upptagna oskattlagda bebyggda torp och lägenheter hafva, sedan sista berättelsen afgafs, icke undergått någon förändring. Fjorton posthemman finnas i Länet, äfvensom trettioen gästgifvaregårdar
Justerades följande i Utdrag af Prötocöllet, hållet hos Högs loflige Ridderskapet och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Stockholm, förmiddagen den 16 Jiinii 1818. S. D. Sedan Ordföranden i BancoUtskottet* Friherre Palmqvist, Magnus, hos Ridderskapet och Adeln anmält, att den i BondeStåndet väckte motion om förändring i nil varande befordringsgrunder till BancoCommissarie-tjensterne blifvit, ehuru af Ridderskapet och Adeln afslagen, likväl såsom af de öfrige trenné RiksStånden bifallen, af BancoUtskottet ansedd böra Verka upphäfVande af den Författning* hvarigenom en tredjedel af Bankens Cotnmissarier, vid inträffande ledigheter, tillsättes endast af Frälsemän; så beslöt Ridderskapet och A-leln* att, under förblilvafide vid dess deri 2 5 sistiidne Maj i denna fråga yttrade mening* bestrida all påföljd och verkställighet af dtf öfrige Respective RiksStåndens fattade beslut, deruti Ridderskapet och Adeln icke deltagit* Och hvilket aålgdes, emot 114 §. i Regérings Formeri - Den 16 Junti e. Foftnen, icke borde till nå^on expedition föranleda; om hvilket allta jemte Friherre Cederströms, Jacob, och Herr Påhlmuns, Otto Fredric, särskilta tankar, de öfrige Re6pective RiksStånden samt BancoUtskottet skulle vänligen underrättas. Ut supra. S* D. Vid förnyad föredragning äf Hög** Vördige PrästeSfåndets den 8 dennes aflåtne, samt den 15 i samma månad pä bordet lagde Protocolls^Utdrag, innefattande åtskillig® af; Präste-Ståndet b slutade rättelser uti Bevillningsutskottets Utlåtande 1 anledning af de mot lörslaget till en löroyad Chartte Sigild latae Förordning gjerde anmärkningar j fann Ridderskapet och Adeln lör godt älven föt siD del uti PrästeStåndets beslut instämma. Ut supra.
Uti Utskottets behandling af lagförslagets 17:de och 18:de Kapitel har jag vid det slutliga afgörandet icke deltagit och har således icke heller någon rätt att mot Utskottets förslag i dessa delar mig reservera. Jag anmärker blott, att jag, vid den första behandlingen af den nådiga Propositionen, i nämnda stycken inom Utskottet sökt, ehuru förgäfves, att göra gällande hufvudsakligen samma åsigter, som af Justitierådet Adlercreutz i Högste Domstolen blifvit uttalade.14 af Herr Doktor Schram: “Hufvudsakligen emot 3 § i 17 Kap. om äkten skapsbrott samt 9 och 11 §§ 18 Kap. om sedlighetsbrott, uti det till Rikets Höglofliga Ständer af deras Lag-Utskott nu afgifna förslag till ny strafflag, nödgasjag mig vördsamt reservera. Med öppet erkännande af de svårigheter, som lagstiftningen särskildt härvid har att besegra, förefaller det likväl mig och många andra, såsom hade Utskottet skäligen bort tillse, att åtalsrätten emot de efter dessa kapitel brottslige i allmänhet åtminstone icke blefve inskränkt mera härefter, än hvad den varit i hittills gällande lag. Men efter det nya lagförslaget Lag-Utskottets Betänkande N:o 35. 51 skulle denna åtalsrätt, emot hvad nu är förhållandet, i ganska vigtiga fall komma att helt och hållet bero på den ena partens angifvelse. Fara är likväl, att dylika lagens fridlysningar öfver otuktslastens utöfvare ej långt härefter torde göra sedeslösheten, ehuru uti denna lag visserligen endels förbjuden, dock i verkligheten fullkomligt strafflös, samt sålunda, och emot Utskottets bättre afsigt, underlättad och främjad.
I Sverige bar på sednare liden ganska allmänt skogsvård blifvit införd, men om en sådan person, som vårdar skogen, kostar 1000 r:dr för det att han gör det, och skogen har en areal af 5000 tunland, så måste ägaren göra sin beräkning så, att lian får tillbaka af en förbättrad skogsvård icke allenast hvad denne man kostar honom, utan äfven hvad vården kostar, och derutöfver hafva sin vinst. Delta beror ytterst på det sätt, hvarpå han drifver sin industri och på kolpriset. Detta gäller ej allenast om skogsvården, utan ock om sjelfva kolningen. Det lönar sig visst alt kosta på en god kolning, men det förutsätter att priset skall vara högt, och det är ett stort misstag att man genom författningar velat binda industrien och derigenom förvara skogen. Det är genom industriens fiihet, som man kan vinna detta mål. Men det medgifves att genom exportfrihet på tackjernet kunde man förstöra skogarne, ty om tackjernet då gick upp lill 50 procent högre i pris, än det nu är, så skulle man derigenom möjligen förledas att förstöra skogarne. Men då frågan derom nu icke hör till öfverläggningen, så har jag icke skäl att inblanda den deruti. Hvad beträffar den siste värde talarens anförande, så går det mig likväl hårdt till sinnes, att R. St. skulle nu genast söka arbeta ikull en författning, som icke ännu är 2 år gammal, och som först tog sin början d. 1 Nov. 1847. Det synes mig vara en verkligen ledsam omständighet, att sålunda ständiga förändringar äga rum i författningsväg, hvilka verkligen äro förstörande för all industri. Derför vore det måhända bättre om man kunde på något annat sätt åstadkomma denna rättelse, än alt nu skrifva om denna nya författning. Gr. Lewenhaupt, Gustaf Gustafsson: Hufvudsakligen instämmande med de Hrr, som talat för Ulsk:s betänk., får jag allenast äran fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på några omständigheter, som förekomma i Frih. Cederströms reservation, äfvensom i hans här nu afgifna yttrande.
Chefen för Statens jernvägsbyggnader, som af denna Rikets Ständers framställning erhållit del, har, uti memorial den 4 nästlidne månad, i underdånighet anmält, det han, efter det reglemente och taxa för trafiken blifvit under innevarande år af Kongl. Majit utfärdade, vidtagit sådane åtgärder och anordningar, alt förvaltningen och redogörelsen för jernvögarnes byggnad och de färdiga banorna blifvit helt och hållet skiljda i af seende på så väl tjenstemän, som expeditioner, kansli och kameralverk, hvarjemte reglementet för tjenstemän och betjente vid sistnämnda banor blifvit, öfversedt och efter behof förändradt samt de sednares alla angelägenheter så ordnade, som både en god hushållning och nödig säkerhet för materielens och banornas underhåll fordra, oberoende af byggnadsförvaltningen, hvadan några hinder icke mötte för träfikförvaltningens öfvertagande af en särskild styrelse. Derjemte har bemälde Chef, hvad angår byggnadsförvaltningen, förklarat sig beredd att till den styrelse, Kongl. Maj:t kunde finna godt förordna, i början af nästa år aflemna jernvägsarbetena med dertill hörande förråd, byggnader, kassor, jemte handlingar af alla slag. Yid sådant förhållande har Kongl. Majit för afsigt att så ordna förvaltningen af Statens jernvägar, att, från och med nästa års ingång, den myndighet, som hittills varit förenad i nuvarande Chefens hand, kommer att upphöra och en från jernvägsbyggnadsförvaltningen afskiljd Styrelse öfvertaga befattningen med alla de ärenden, sorn afse 30 Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. M 47. ordnandet af allmänna trafiken å stambanorna, vidmakthållandet af desamma, jemte dertill hörande byggnader, verkstäder och materiel, rn. m, äfvensom uppbörden och förvaltningen al inflytande medel, hvaremot de ännu pågående nybyggnadsarbetena samt dessas fortsättning, med dertill hörande tekniska detaljer, komma att särskildt handhafvas.
Den svensk-svenska patriotismens dårskaper kunna måhända endast då rättvist bedömas, när man betraktar anhän-garne af denna riktning såsom stora skolgossar, hvilka ännu lefva på minnena från den tid, då de uppbyggdes af att ideligen lära och inpregla hös sig, huru svenskarne gåfvo danskar och » norrbaggar » stryk. Med orätt se våra dagars högvise » realpolitiker » ringaktandened på skandinavismen såsom på någonting barnsligt ooh opraktiskt. N Den har haft och har för v&amp;rt folk en stor betydelse. Det gamla splitet mellan Nordens folk oeh de httraf födda för-domarne ooh antipatierna ha intagit ett så stort ram i vår känslo-och föreställningsverld, att man med goda skäl kan säga, att när de blifvit fullständigt undanröjda — då är en god del undan-gjordt af arbetet fbr införandet af en storsinnad och hnman uppfattning af nationernas inbördes förhållanden i stället fbr den gamla trångbröstade och omenskliga. Utom våra nordiske bröder, med hvilka vi så ofta legat i delo, ha vi håft en annan, mäktigare » nationalfiende » — ryssen. Vår historias blad äro fulltecknade med hemska minnen — minnen af plundring, mord och förödelse — från våra forna förhållanden till denna eröfrande nation. Men i fråga om stridigheternas upphof skall man kanske äfven här standom vid en oveldig pröfning finna det gamla ordspråket bekräftad t, att » det är icke ens fel, när två träta ». Och i alla händelser skall man vid en sund eftertanke inse, att det är dårskap att, för det onda, som tillfogats våra ffeder af herskarne öfver ett förslafvadt och okunnigt folk, nu hysa agg mot detta folk sjelft. En långvarig fred har bredt glömskans slöja öfver de blodiga minnena; ooh ju mera vi lära känna och med deltagande fö (ja de frihetssträfvanden, som i våra dagar bryta sig väg äfven hos våra grannar i öster, desto mera skola de gamla fördomarne skingras, det gamla grollet förbytas i en rent mensklig medkänsla.
Upplästes till justering Utskottets Memorial N:o 6 med förslag till lindringar i 18 m. fl. gg i Riddarhus-Ordn. i anledning af Ridd. o. Adelns beslut om afskaffande af Bänkmännen samt Utskottens tillsättning genom af Ridd. och Adeln samfäldt in pleno valda 30 ledamöter, af hvilka de 25 som erhållit flesta antalet röster skulle blifva Elektorer och de 5 öfriga dessas Suppleanter. I afseende å redaktionen af sednare momentet i 18 g befunnos meningarne skiljaktiga, it.hy att Utskottets flesta herrar ledamöter voro af den tanka att, då både Riksdags Ordn. och Riddarh.-Ordn. förutsätta att när ledighet bland Elektorer eller i Utskott inträffar, denna omedelbart bör ersättas genom nytt val, det ifrågavarande momen - R i d d arli us - U tsk o tt e t s Utlåtande N:o 6. S tet i 18 § borde i dess första period erhålla följande lydelse: »Afgår Elektor under Riksdagen inträde i hans ställe Suppleant. Afgår Suppleant eller inträder såsom Elektor, välje Ridd. och Adeln, efter dagen förut derom gjordt anslag, på enahanda sätt annan i hans ställe.» Deremot voro Grefve Posse samt Hr Grefven och Ordföranden af den mening att, till undvikande under Riksdageu af allt för många Elektorsoch Suppleants-val samfälldt in pleno, med nytt val kunde uppskjutas, intill dess samtliga 5 Suppleanter inträdt såsom Elektorer ; i hvilket hänseende dessa ledamöter tillstyrkte följande redaktion af första perioden i andra momentet af 18 g: »Afgår Elektor under Riksdagen inträde i hans ställe Suppleant. Hafva alla Suppleanter inträdt såsom Elektorer välje, efter dagen förut derom gjort anslag, Ridd. och Adeln samfälldt in pleno 5 nya Suppleanter.» Denna särskilda mening skulle såsom reservation åtfölja Utskottets Memorial till Ridd, och Adeln. Ut supra In fidem W. F. Dalman.
Och dä erfarenheten wisat, att deste inrättningar, pä åtskilliga ställen kommit L wanmagt och ofta blifwit aldeles upplösta, genom käka förändringar eller egrnwilligt upphäfwande af ds Den 4 November. 195 de Reglor, som förut warit antagne, och hwarä inrättningen sig grundat, torde det jamwal wara nödwändigt, att de, i sädane fall, emellan Församl! ngarnes Pastorer och Scckneboerne, en gäng Lswerenskomne och stadgade Regler icke fä förändras, om ex med afseende päMagazinets utwidgning och derifrån oskiljaktig omarbetning af förra grunderne. Med anledning af hwad i det remitterade Memorialet finnes derom anfördt, will Utskottet afwen »vördsammeligen tillstyrka, atk sedan de, i en etter annan Socken »varande Magaziner hunnit fä en till ytterligare Spannemälsinköp tillbörlig Fond, och »»agot mer eller mindre deraf således kunde anwän» das till andra behof inom Socken, detta tillfälle icke mä lemnäs obeg-rgnadt för allmänna Byganader, aflöning för Skolmästare och Barnmorska, Vac» cinatron och Fattiginrättningar i allmänhet, allt efter Fondens beskaffenhet och serskildta förhållanden L hwar och en ort. Slutligen har Utskottet, uppå Herr Doctor karrol derom i Memorialet i synnerhet gjorda före» ställning, hwars billighet Utskottet inser, welat »vördsammeligen framställa den önskan, alt dä ön Gottland, hwilken en läng lid af äret är aldeles stiljd frän communication »ned fasta Landet och således har sivärt, att »vid förefallande behof af Spannemäl, blifwa undsatt frän andra häll, i följd deraf, nöd»vändigt bör inom sig wara försedd med hwad nödtorften fordrar, inrättningen och besörjandet af Sock» ne-Magajiner derstädes mätte winna all möjlig ucp - Iy6
Summa Summarum Gardes-Brigadens gemensamma Stab och Infanteri. Antal. Gardes-Brigadens Kavalleri-Bataljons Aflöning*, Underhåll*, Beväpning*, Beklädnad*, Hem tygs, Utredning* och Remonterings-kostnad för år. «> Bataljons-CIief . 2:dre Brigad-Adjutant Förråds-Offlcer . Bataljons-Adjutant Sqvadrons-Cliefer Kapten-Löjtnanter Löjtnanter . Under-Löjtnanter Bataljons-Läkare Veterinär . Bataljons-Trumpetare Sadelmakare Sk råd da re-A r betare Skomakare-Arbetare Sjukvaktare Sqvadrons-Adjutanter Korpraler . Vice Korpraler . Kavallerister Sqvadrons-Trumpetare Hofslagare . Ständige Hästar . Summa Aflöning och Underhåll. Atle per dag. C£ o -s Si f o D 2 rr O CX ~ 5' to O £. Antal. Gardes-Brigadens Artil leri-Divisions Aflönings, Underhålls, Beväpnings, Beklädnads, Remtygs, Utrednings och Reinonterings-kostnad för år.*> Grader oell Befattningar. Aflöning och Underhåll. Aflöningen. Provianleringskostnad, portion ä 10 sk. brödet inberäknade F uragerings-kostnad för Befälsoch Nummerhästar. Summa för O Äret. per dag. pei år. Summa Summarum Summa Summarum Gardes-Brigadens Artilleri. Stora Monderingen. Monderings-fonden. En sjettedel af G 2 ^ S § «£. SJ* 2- rrc P a 2- g, C s CD s as CD cn och Sadelmondering. Remonlering, Skoning Samina för Aret. R:dr. sk. rst R:dr. sk. rst R:dr. sk. rst R:dr. sk. rst R:dr. sk. rst R:dr. sk. rst R:dr. sk. rst Antal.
Lagutskottet funnit skäl att tillstyrkt en sådan rättighet, dock har Utskottet Den 11 Junii f. m. 109 ansett kungörande i allmänna Tidningarne böra föregå en sådan åtgärd, till underrättelse för dem, hvilkas rätt kunde vara derunder beroende, äfvensom Utskottet funnit de af mig föreslagne åtgärder till möjeligaste förekommande deraf, att sådane inteckningar under tiden emot den deri påräknade men upphörde säkerhet, blifva bclänte, icke uppfylla sitt ändamål. I förstnämDde afseende, eller i hvad angår den åtgärd, som Utskottet ansett böra föregå dödandet, har jag endast trott mig, med instämmande i Herr Ribbings serskilta yttrande, böra hemställa om en köpare skäligen kan underkastas en sådan omgång, eller om ej, emot hans skyldighet att erlägga köpeskilling, bör svara hans rättighet att oföidröjeligen komma i så oinskränkt disposition af den köpte egendomen, att han när som hälst skulle kunna densamma emot full köpeskilling afyttra, utan någon innehållning deraf i och för förre ägarens förbindelser. De öfverskjutande inteckningarnes omedelbara dödande hade jag ock trott af det skäl kunna utan betänkelighet äga rum, att fordringsägande inteckningshsfvare, så väl vid concurser som utmätningar, kallas och äga tillfälle att bevaka sin rätt i afseende på alla de åtgärder, hvarigenom deras inteckningssäkerhet kan förloras eller förminskas. Hvad åter beträffar försigtighetsmåtten emot sjelfva Inteckningsdocumeniernes användande till beläning, sadan de upphört att så - 110 Den 11 Juni i f. m. .dane innebära någon säkerhet, så förekommer, äfven för mig, betänkligheten deraf vida mindre, än jag hört flere andra hysa den. Den som lånar på inteckning, kan om han vill iagttaga nödig försigtighet, i intet fall undgå att göra sig underrättad om fordringens giltighet, om äldre eller samtida inteckningar, och om den intecknade egendomens värde.
Men jag måste anse oriktigt, alt StatsUtsk., då fråga är om en summa af 5o,ooo rtdr, icke gilver sig mödan att om saken lemna Ständerna så mycken upplysning, som det vanligen plägar då fråga är om 5o r:dr. I K. M:s nåd. propus , der det omförmäles 5oo,ooo rtdr för vattenbyggnader, innefattas frågan i fyra rader eller något dylikt, hänförande sig till särskilda handlingar, hvilka blifvit StatsUtsk. meddelade. Deraf kan ingen upplysning bernias. Vid den exil a-statsreglertn har StatsUtsk., i fråga om sådana byggnader, för hvilka medel skulle lemnäs, ingått i en så omständlig utredning, att man kunnat hafva någon ledning för sitt omdöme om anslagets behöflighet. Men här inhrmtas ingenting annat, än att staden vill hafva ett biträde till hamnbyggnaden, och de återbetalningsvillkor, som föreslås; men när arbetet skall blifva färdigt, i hvad mån staden sjelf skall dertill bidraga och huru arbetet skall utföras, del har man lemnat derhän. På god tro skulle således Ständerne, utan närmare upplysning i frågan, lemna dessa 5o,ooo r:dr. Sådant vöre hvarken öfverensstämmande med den noggrannhet, som man förr iakttagit när det varit i fråga alt lemna penningar åt menigheter, eller med den försigtighet, som jag tror att man alltid bör iakttaga i sådana fall. Det är för denna brist i behandlingen, men ingalunda för att motsätta mig hufvudsaken, som jag skulle anse riktigast vara alt 11. o. Ad. återremitterade betänkandet. Gr. Posse, Fredr. Salomon: Den siste värde talaren har redan uttryckt sin opinion vara den, alt han ej vill motsätta sig den låneansökning, sorn från Malmö stad är gjord, Jag skulle äfven tro, att om, då icke någon annan begäran från detta samhälle är framställd än att få ett lån på, hvilket jag visserligen medgifver, i proc. lägre ränta än den som vid andra tillfällen blifvit medgifven, ett afslag derpå skulle fuija, sådant vore 11, St. föga värdigt.