Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti ett hos Hedervärda Bonde-Ståndet afgifvet Memorial har Anders Danielsson från Elfsborgs Län, med htilken Göran Jonasson från Lagsamt Allm. Besv.- och Oecon.- Vtsk:s Betänkande J\:o 2Q. Kronobergs Län sig förenat, yrkat, att den rättighet innevånarne inom nämnde Härad tillförene skola egt, alt så väl på landet, som i städerne fritt få idka handel med uti orten tillverkade glasvaror, måtte varda dem återgifven. Med anledning häraf hafva Botvid Jonsson från östergöthland och Hans Jansson från Elfsborgs Län sig yttrat, den förre för afslag, och den senare för bifall till förslaget. Rättigheten att kringföra och försälja glasvaror på landet och i släde r n e står icke i ringaste sammanhang med den Kinds med flere Härad medgifne Gårdfari-handelsfrihet, som endast angår föryttrande af allmogens egna slöjde-alsler, och har, så vidt Utskotten hafva sig bekant, aldrig der varit vidsträcktare än för öfriga delar af Riket. Då icke heller för närvarande något skäl synes vara för handen att tillägga nämnde Härads-invånare en förmon, hvaraf Rikets öfrige invånare icke skulle komma i åtnjutande, anse Utskotten sig höra tillstyrka, att Anders Danielssons ifrågavarande motion må utan ajseende lemnäs. Stockholm den 12 November 1834. STOCKHOLM, Komgi.. OnDErfs-BoKTRYCKERtnT, iS34- Lagsamt Allm, Besv.- och Oecon.-Utskoltens Betänkande N:0 3o. t' N:o 3o. Ankom till Exp.-Utsk. den 26 I\ov. Betänkande, öfver väckta motioner, om ändringar i nu gällande föreskrifter, angående deltagningsskyldighet i kyrkooch pr estgärd s-byggnad.
Prou-Utdrag den 23 Februarii 1830. *39 S. D. Biföllos, vid å nyo skedde föredragningar: l:o Fxpeditions-Utskottets Memorial, Nio 387, med förfrågan, i afseende å förslag till föreskrifter i och för tryckningen af Bihadget till Riks-Ståndens Protocoll vid blifvande Riksdagar; 5:0 Banco-"Utskottets Memorial, N:o 119, med förslag till föreskrifter att inflyta i det blifvande Banco-Regleméntet, angående Bankens förhållanden till Staten och vissa allmänna Inrättningar, under tidrymden emellan denna och nästkommande Riksdag; och 3 0 Stats—Utskottets Memorial, N’o 401, i fråga om grunders uppgörande för regleringen af Hof-Stats-pensioner. I S. D. När nu till ny handläggning förekom Stats.Utskottets på bordet hvilande Memorial, N:o 400, 1 anledning af erhållen återreiniss på några af Utskottet afgifna Betänkanden, lät Ståndet bero vid Betänkandet N:o 334, och lade Memorialet, i hvad rörde Utskottets Utlåtanden Nto 323 och 3 54, till handlingarne. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls StatsUtskottets Memorial, N:o 402, i anledning af 240 Prot.‘Utdrag den 23 Februarii 1830. skiljaktiga beslut inom RiksStånden, i fråga om fördelningen af det mindre CreditLvet till de dermed åsyftade ändamål. S. D Stats-Utskottets på bordet hvilande Memotial, N:o 403, med berättelse om verkställd granskning af Chartae-Sigillatte-Contoirets räkenskaper för år 1826, föredrogs å nyo och lades till handlingarne. S. D. Stats-Utskottets på bordet hvilande Utlåtande, Nto 405, i frågan om nedsättning af arrendet för Skellnora Kungsgård, blef, vid förnyad föredragning, bifallet. S. D.
Pä detta satt förmodar Borgare-Ständct, twännc ändamål kunna npfyllas och befordras, det ena, at för de Orter, där länge wintrar wanligen inträffa och jorden Medes en stor del af äret är med silö betäckt, första wärderingen mä kunna werkstallas pä den tid, dä bar mark är; Och det andra, at Gäldenär icke mä lämnas tilfälle, at Borgenären Lil försäng, hindra Lagfartens fortsättande och sint. 5:0. Vk bewarande af Bördemannens rätt. som wid en nu föreslagen kortare Lagfarts-tid, än hittils warit förordnad, skulle kunna äfventyra genom et mindre utrymme til kännedoms inhämtande om Lagfartens början; Har Lag - Utskottet hemstäldt, om icke Häradshöfding borde wid slutet af h-varie Ting, Sch innan han ifrän Tings-Staden reser, ä Rättens dörr ansia en Förtekning pä alla de Urbud, som wid det dä hällne Tinget blifvit meddelade, med iakttaZande af de siere omständigheter Lil »vinnande af full - 2;s ständighet och säkerhet, för detta anflag, som Utskottets Betänkande innehåller. Denna föreskrift har wäl Borgare-Ständet funnit för ändamälet nyttig; men ieke fullkomligen swarande til desi upfyllande eller emot den afsigt, som dermed borde winnås. Utom den osäkerhet, hwilken et sädant anslag kan wara underkastadt för sönderrifning eller borttagande pä et ställe, som emellan Tingen är föga wärdadt och saknax tilräckelig tilsyn, skulle en antingen mindre uplvst eller aflägsen boende Allmoge, i synnerhet uti Rikets widsträktare Landskaper, icke utan olägenhet kunna begagna sig af denna utwäg til uplysnings ärhällande, samt följaktligen blottställas för Let äfwentyr, at förlora en i Lagen grundad rättighet, til inlösande af sadan Jord, som är börd underkastad.
Godsegarens angifnings-inlaga å inkommande sådan© varor bör, så vidt ske kan, styrkas af faktura, oefe konnoissement, äfvensom assurans-räknwg, då försäkring tagen är; och bör, då plakat-stämpel å sådane varor begagnas, å denna stämpel antecknas, efter hvilket värde varan blifvit förtullad-a »2:o. När en vara blifvit till förtullnfng angifven, mej åsatt värde, skall anslag derom å packhusdörren genast ske. |flO#n tre söknedagar derefter, auslags-dagen inberäknad, sg* Bevillning*- Utskottet» Utlåtande, S:o 15. 13 hvem >,om det önskar, att inkomma med anbud om inlösen nf det salunda angifna godset, med minst 10 procents förhöjning utöfver det af egaren uppgifna värdet. Inkomma flera anbud, ege det högsta företrädet. /Inhild af sådan person, hvars vederhäftighet ej är tillförlitligen känd, skall, på vederbörande tull-ljénstcmans anfordran, beledsagas af antaglig borgen för anbudets behöriga uppfyllande.
Allmänna Befwärsoch Oeconomi^-Utskottet anser sig likwäl först böra för egen del särskildt til granskning och befwarande uptaga de anmärkningar, som emot dest förra Betänkande blifwit gjorde, och Utskottet har derwid welat följa den ordning förra Betänkandet innehäller. Derwid förekommer säledes först JägeriStatens indragning, hwilken Utskottet tilstyrkt, men som af Herrar Hof-Jaginästaren Lreitk» L^nco-Lommi883rien Lruncrons, Öfwer-Intendenten Iliam, Bruks»?atronerne Lberstein och Ljubr, Handelsmannen Uo^K, Assessoren kagualm same Lagmannen ^tLkle pä anförde skäl blifwit bestridd. Til undwikande af widlyftighet anser Urssottet sig 66o Den 14 Mars. e. m. blott böra jenne hänwisning til de i detta amnö gjorde anmärkningar, utan ar desamma särskildt iipraga, deröfwer genast aflemna sitt yttrande. Af Veste anmärkningar synes, i Utskottets tanka, den wara wigtigast, at Jägeri-Statens bibehållande kan blifwa nyttig pä ett del Orter, och at LandshöfdingarNe böra deröfwer höras. Utskottet medgifwer, ar denna nytta äfwen blir werkelig, om den af Herr LruNcions anförde författning, ar bade tbeoretjsk och prackisk kunskav bör wara be» wisad hos den, som förestås til Öfwer-Jägmästare, olades; äfwenfom det är liödwändigt, ålderås löner som bibchällas, blifwa sä förbättrade, at Jnnehafwarne deraf kunna lefwa.
Stael von Holstein ingifna Memorial, innehållande framställningar, det förra om nödvändigheten af särskildta anstalter och Författningar till inhemska industriens upphjelpande och till hämmande af det skadliga öfverflödet, samt det sednare, angående forbuds vidtagande emot införsel af sådana varor, som inom Landet kunna produceras; och som Utskottet, uti Dess till Riksens Höglofl. Ständer afgifna Be* tänkande, angående den öfverklagade förlägenheten i allmänna rörelsen, redan yttrat sina tankar i förenämnde ämnen; så får Utskottet, såsom utlåtande öfver ofvanberörde Memorial, På Särskildta Utskottets vägnar Er. Ruuth, Jac. Linström, Ludvig Mörner, Eric Ericsson. C. Klintberg, det - Deri 2 Juli. detsamma nu vördsamt åberopa. Stockholm elea 30 Juni 1S15. Pä Särskildta Utskottets vägnar Er. Ruuth. Ludvig Mörner. Jac. Linström. Lric Ericsson. r G. Klintberg.' Uppfäst hes Högloft. Ridd. och Ad. den 2 Juli. Högvörd. krest-Ståndet den 2 Vällofl. Borgare-StSndet den 3 Hederv. Bonde-Ständet den 2 Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärsoch OeconomleUtskotts Betänkande, i anledning af väckt, fr löga, om Fyr håkar s anläggande pä den så kallade Östergarns Holmen vid Gottland, Holmön vid. Qvarken och Måse st en eller Svartklubben vid inloppet till Öregrund. Uti ett till Vällofl. Borgare-Ståndet ingifvet och till Utskottet remitteradt Memorial hafva Herrar Grosshandlarne Eric Trass och Pelir Elfstrand hemställt, om icke, dä någon verkställighet ännu skall hafva följt ä den hos Kongl. Maj:t af Piksens Ständer vid 1812 ärs
M:ts Nådiga Proposition fogade underdåniga Berättelse om Stats-Verkets tillstånd och förvaltning, uppgifna förhållande, att de Presterskapet i Solna Församling tillkommande Presträttigheter för Carlbergs KungsgårdsHemman , hvaraf Arrende-inkomsten tillfaller Stats-Verket, hittills blifvit bestridde af öfverskotten på Inkomst - Titlarne, men, likmätigt Kongl. Brefvet den 23 Maji 1815, vid nya Arrende-Contracts afslutande, komma att af Arrendatorerne erläggas; så enär denna utgift, utgörande 125 R:dr, synes böra af Stats-Verket bestridas, intill dess de Carlbergs Kungsgård tillhörande Hemman varda genom nya Contract på Arrende upplåtne, då det bör blifva Arrendatorernes skyldighet att erlägga de af Hemmanen utgående Presträttigheter-, och utgiften sålunda efter hand kommer att för Stats-Verket upphöra, hafva Riksens Ständer beslutit, att omförmälde 125 R:dr må på Allmänna Indragnings-Staten uppföras. Riksens Stånder framhärda etc. ju Underdånigt Skrifvtlstrl N:o 19 a. Uppl. o. godkänd hos Ridd. o. Ad. d. 16 Sept. 1823» Preste-Ståndet d. 18 ■—■ — Borgare-Ståndet d. 18 —• — Bonde-St andet d. 18 Riksens Ständers underddniga Skrifvelse, i anledning af Kongl, Maj. ts Kådiga Proposition om Pension för Enkefru Grefvinnan Adlercreutz. * J V ' S. A. K. \, , Uti Nådig Proposition, under den 25 sistlidne Januarii, aflåten till Riksens Ständers Stats-Utskotl, har E. K. M. föreslagit, att, sedan E, K.
Ja, jag skall fälla Israels barnas kroppar inför edor beläte, och förströ edor ben kringom edor altare. Der I bon, der skola städerna öde varda, och höjderna ödeläggas; ty man skall förlägga edor altare, och göra dem öde, och sönderslå edra afgudar, och göra dem till intet och sönderslå edor beläte, och förlägga det I stiktat hafven. Och de slagne skola ligga ibland eder, att I skolen förnimma att jag är Herren. Men jag vill låta några igenblifva af eder, de der svärdet undslippa skola ibland Hedningarna, när jag eder i landen förstrött hafver. De samme edre igenblefne skola då tänka uppå mig ibland Hedningarna, der de fångne vara måste, när jag förkrossat hafver deras horiska hjerta, det ifrå mig viket är, och deras horiska ögon, som efter deras afgudar sett hafva; och dem skall ångra den ondska, som de genom all sin styggelse bedrifvit hafva; Och skola förnimma, att jag är Herren, och hafver icke fåfängt talat, att jag sådana olycka skulle göra dem. Detta säger Herren Herren: Slå dina händer samman, och stampa med dina fötter, och säg ve öfver all den ondskas styggelse i Israels hus, för hvilkas skull de genom svärd, hunger och pestilentie falla måste. Den som långt borto är, han skall dö af pestilentie, och den hardt när är, han skall falla genom svärd; men den som öfverblifver, och derföre förvarad är, han skall dö af hunger; alltså skall jag fullkomna mina grymhet ibland dem; Att I förnimma skolen, att jag är Herren, när deras slagne skola ligga ibland deras afgudar omkring deras altare, på alla högar, och på all berg, och under all grön trä, och under alla tjocka ekar, i hvilka rum de allahanda afgudom sött rökoffer gjort hafva. Jag skall utsträcka mina hand emot dem, och göra landet tomt och öde, allt ifrån öknene intill Diblath, ehvar de bo; och de skola förnimma, att jag är Herren. Och Herrans ord skedde till mig, och sade:
Följden har blifvit, hvad lätteligen i sådane förhållanden kunde förulses, att tull-taxan, i strid mot det förstnämnda, på Kongl. Majrts Nådiga Skrifvelse grundade, beslutet, blifvit af Utskottet i de väsendtligasle delar rubbad och förändrad, emedan resultatet af de långvariga striderne i Utskottet är ett förslag, som innefattar icke mindre än iq4 förändringar i den nu gällande taxans 85y serskilda tullbestämmelser; således till mer än f del af dess hela innehåll. 81 af dessa förändringar utgöra förhöjda införsels-tull-afgifter, hvaribland äfven å varu-artiklar af väsendtlig betydenhet, och vid besluten härom har man åsidosatt att taga i betraktande, om varan är af beskaffenhet att inom ett mindre omfång eller en ringa qvantitet omfatta ett större värde och derigenom lätteligen göras till föremål för oloflig införsel, äfvensom man lemnat utan afseende den menliga följden för vår egen export deraf, alt en uppdrifven import-tull å andra länders producter föranleder en lika åtgärd der emot våra. Jag reserverar mig derföre emot alla de beslut, hvarigenom UtsKottet frånträdt det först fattade, att i de väsendtligaste delar vidblifva den nuvarande tull-taxan, samt mot de föreslagne förändringarne i allmänhet, och instämmer, dels ur industriel, dels ur financiel synpunkt, endast i de förhöjda införsels-afgifterne för Glasvaror, ej specificerade., Manufactur-smiden, Ilaifylle-väfnader, Hudar, Socker och Tobak, samt i litterairt hänseende i den borttagna införsels-tullen å Böcker pä svenska, tryckta i Finland.
Ben, andra slag än Elfenoch Hvalfisk-, Jern, gjutet: tackoch barlastjern etc., Koppar, rå och garad, Lumpor, Mahn, rå och osmält, Trädvaror, vissa slag hufvudsakligen sådana, som kunna erhållas af icke mogen skog. För att underlätta den granskning jag här nedan ämnar företaga synes lämpligast att ordna dessa 6 artiklar i 3 särskilda klasser och hänföra tili A) Ista klassen: Ben och Lumpor; B) 2:dra klassen: Jern, koppar, malm, d. v. s. de artiklar, hvilka man i Bergshaudterin gens intresse anser sig böra qvarhålla inom landet. Cj 3:dje klassen: Trädvaror, hvilkas export man söker förhindra för att skydda ungskogen. Hvad nu först beträffar artiklarne Ben och Lumpor tillåter jag mig i underdånighet erinra, att de i det förut omnämnda, af särskilde Kommitterade utarbetade, förslag till ny tulltaxa ansågos böra vara vid utförsel tullfria, äfvensom 8 Kongl. Nåd. Skrifvelse JM 49. att Konimitterades förslag i denna punkt af Kongl. Majit i dess nådiga Proposition till Rikets Ständer den 13 Februari 1857 godkändes. Det behjertansvärda skäl, som härför anfördes, var, att hvaje export-tull å dessa varor kommer att träffa just den aldrafattigaste och minst arbetsföra samhällsklassen. Ingen lärer väl dessutom kunna förneka, att den vinst, som jordbruket och papperstillverkningen möjligen kunna göra sig tillgodo genom det lägre pris, hvartill dessa artiklar till följd af derå stadgade utförsel-afgifter nedtvingas, icke är att jemföra med den skada, de fattige deraf lida, hvilka med uppsamlandet af ben och lumpor förtjena ett knappt lifsuppehälle.
En aktad Representant, Friherre Anckarsvärd, har redan förekommit mig, då han i sina Tankar om Sveriges försvarsanstalter föreslagit inrättandet af VexelundervisningsSkolor i alla Församlingar af Riket; men då Friherren gjort delta förslag, har han dock ej vidrört sättet för dess verkställande. Att anlägga VexelundervisningsSkolor, innan ännu Vexelundervisnings-methoden blifvit allmännare känd inom vårt Land, och således Lärarne, eller de, som öf - Den i5 December f. m. 79 ver FolkSkolorna hafva inseende, äga tillräcklig kunskap derom, lärer väl vara nästan omöjligt. Åf alla dessa ofvan-anförde grunder är det som jag hos Rikets Ständer vågar vördsammast föreslå att Rikets Ständer uti en underdåning skrifvelse till Kongl Majit måtte anhålla om det stadgande, att ingen hädanefter måtte få Prestvigas eller till Prest-examen godkännas, sorn icke inför Consistorium med fullständigt betyg ådagalagt, att han vid det Universitet, der han studerat, inhemtat tillräcklig kunskap uti Vexelundervisnings-methoden. Och på det tillfälle må gifvas, att vid Universiteterna inhemta denna kännedom, vågar jagödmjukast föreslå, attén Fattigskola, på Statens bekostnad, inrättad efter Vexelundervisningsmethoden, mätte i delta afseende såsom Normalskola vid Rikets begge Universiteter inrättas, och skickligej väl lönte Lärare der anställas. Vid dessa FattigSkolor skulle de till Prester studerande ynglingar vara förbundne att inhemta, och sedan sjelfve några dagar såsom Lärare tillämpa Vexelundervisnings-methoden. AfLäraren vid dessa Skolor, gemensamt med SeminariiLärarne, skulle betyg om den Studerandes insigt i ämnet lemnäs. Historien har väl tillförlitligt visat, att upplysningen under Seklers lopp icke gjort 8o Den 15 December f. m. några betydliga framsteg, dådess vårdande varit lemnad i Presternas händer; men dessa tider och omständigheter äro, jag tror eller bör åtminstone tro det, i allmänhet icke nu mera tillämpliga på vårt Land.
Vid den öfverläggning till utlåtande, LtigUtskottets Betånkandcn, 139 sorn, i anledning af detta till Lagutskottet remhterade Memorial, hos Utskottet förevarit , hafva skiljaktiga meningar sig yppat i frågan, huruvida viss grund borde be? gtåmmas för upptagande af fastighetsvärde vid Bouppteckningar, i det en del Utskottets Ledamöter icke funnit lämpligt härutinnan meddela särskild föreskrift; utan finsett att, i afseende på så väl lös som fast fLpendomsvärdering yjci sådane tillfällen, Lag och Författningar, och de grunder i öfrigt, som i hvarje ort hittills varit följde, borde tjena till efterrättelse; hvaremot äter andre Ledamöter antagit: att då 1818 års CbartxSigillatffiFörordniQg fiireskrjfver, att Testamenten å fast Egendom, hvilka till bevakande vid Domstol uppvisas, böra charteras efter det varde, hvartill vid sista BevillningsTaxering, fastigheten blifvit uppskattad, samma grund äfveD hörde blifva gällande vid Bouppteckningsvärdet. Vid den votering, som i följd häraf blifvit anställd, hafva af Höglofl. Ridderderskapets och Adelns Ledamöter, 2:ne bifallit den förra och 2:ne den sednare af dessa meningar; hvarmed ett lika förhållande inträffat hos Vällofl. BorgareStåndets Ledamöter * hvaremot Ledamåterne af Högv. PresteStåodet ansett, med anledning af 1818 års ChartieSigillatseFörordning, fastighet vid Bouppteckning böra upptagas till det värde densamma vid sista BevillningsTaxering blifvit åsatt; men åter pluraliteten af He» 140 Lagutskottets Betänkanden, clery. BondeStåndet ansett böra förblifva vid hvad Lag och Författningar, så väl angående värdering vid Bouppteckningar, sorn Domarens åliggande vid deras ingifvande till Domstolen, innehålla, och att någon vidare föreskrift i desse delar icke vore nödig. Då således Ledsmöterne af Höglofl. Ridderskapet och Adeln, samt Vallöf!.
Prof. 1828 och 182g. 5 Sami. 2 B. j.sta Häft. * Bevillnings-Utskottets Betänkande IV.-o 27. emot den nu gällande 2Q:de, är tillagdt, att Tolag icke får beräknas å de Varor, för hvilka i Taxan antecknadt är, att de äro fria från Tolag. Emot nu gällande föreskrift uti 33 $:n bland underrättelserna, att ilen hittills beviljade lindringen för Svenska sjöfarten] på aflägsnare länder endast fastställdes för 3 år, räknade från och med 1826, har väl af Handels-Socieleten i Slockholm, understödd af Kongl. Commerce-Collegium, anförts, att de ej ännu anse tiden inne att göra någon sådan bestämmelse, som den nu föreslag-* ny, och att denna aflägsna handeln, som alltid drifves med större kostnader, ej ännu hunnit den tillväxt och det förbättrade tillstånd, att den kan helt och hållet, eller till någon del, umbära den hittills medgifna uppmuntran.
R;dr Riksmynt, och har nu blifvit i underdånighet hemstäldt, att till fortsättande häraf under åren 1861, 1862 och 1863 mätte anvisas lika anslag, som under nuvarande statsreglerings-period, eller 90,000 R:dr ärligen. 4:». bs i taga » vM stockholm på landsidssia. Rikets Ständer hafva uti underdånig skrifvelse af den 1 Mars 1858, uppå anförda skäl, ansett angeläget, att åtgärder utan uppskof vidtagas för att medelst befästningar betrygga lmfvudstaden för fiendtlig a anfall, samt för sådant ändamål anvisat en summa af 200,000 R:dr att med hälften under hvartdera af åren 1859 och 1860 användas för vidtagande af förberedande åtgärder till Stockholms förseende med befästningar, samt till dessas påbörjande å hufvudstadens södra sida; hvarjemte Rikets Ständer anhållit att till nu förestående Riksdag fä emottaga framställning med förslag till ifrågavarande befäst]ungs-arbetens vidare utförande. Uti planen härför upptagas befästningarna ä södra sidan såsom i första rum - Bil. M 2 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prof. M 1, om Statsverket 1859. 21 mot angelägna och bland dessa såsom vigtigast det större verket utanför Skanstull; hvarföre äfven början dermed innevarande år blifvit gjord. Med detta verks fullbordan är, enligt Chefens för Ingeniör-korpsen åsigt, sä mycket vunnet, att en fiende icke omedelbart frän landstigningsorten kan intåga i hufvudstaden; och har alltså ansetts angeläget att med detta arbete icke fördröjes, åtminstone icke utöfver 3 till 4 är.
Jag har sagt, alt man borde bereda all öfvergång 232 Den 8 Juli. till reform oell derföre lemna upplysningar, hvarigenom det allmänna veltet på en lugn väg kunde vidtaga de mesurer, som äro nödiga till förekommande af en katastropli på en annan väg. Det är på denna grund, jag vill understödja ali slags offentlighet, och jag kan således ej annat an understödja ifrågavar. motion, sedan den en gång blifvit väckt. Det är icke tänkbart, alt Constit.Utsk. kan sätta ett helt RiksSt. i samma kategori med en enskild person. I det sednare fallet kan det vara möjligt, att Utsk. kunde med skäl vägra att lemna kännedom om sina prot., men då ett helt RiksSt. önskar erhålla dem, kan icke något skäl tänkas för Utskrs vägran, såvida icke Utsk. vill gifva tillkänna en karakter af den betänkliga natur, att det är af högsta vigt, icke blott för 21. o. Ad, utan jemväl för samtl. Stånden att känna Utsk:s sätt att handla. På grund af hvad jag nu yttrat och min enskilda öfvertygelse om det ringa värde, saken har, anhåller jag, att R. o. Ad. ej måtte göra någon svårighet vid att biträda motionärens önskan. Gr. Cronhjelm, Otto Au g.: Mig synes denna debatt hafva blifvit förd på sidan om ämnet. Härhar till hufvudsaklig del blifvit taladt om Statsrådsprot. Här har sedermera blifvit framstäldt hvilka vådor kunde föranledas af de beslut, R. o. Ad. skulle gå att taga, då det likväl icke är fråga om något beslut, utan om ett begärdt yttrande af Ståndets önskan. Jag instämmer med motionären i detta fall och ber att få åberopa hans egna ord, att ”11. R. ”o. Ad. skulle finna skäl att till H. Constit.-Utsk. yttra den ”önskan, att Utsk. ville till R. o. Ad. utlemna dess prot., ”rörjde Statsrådsprot:s granskning.”
Och likväl kunna de vara så maktlösa. RICHARD. är det, som är mitt öfvermod, att jag tror, att den, fast du ännu försöker förneka det. Du Det tror du icke själf, Helena. Ser du, det äfven andra känna min makt. Äfven du känner vågar icke låta mig tala, ty du känner, att mina HELENA. gif mig dina tankar, om du kan det! henne). Nej, jag kämpar icke längre emot. Tala då, RICHARD (sätter sig åter bredvid Ja, Helena, det är ju det, som gör min glädje, ord skulle besegra dig. Och ännu kämpar du emot. att jag tror jag kan det. Vet du, hur allt detta det är ditt verk. har kommit? Det har kommit genom dig HELENA. Mitt verk! RICHARD. digt hade jag en känsla af, att du väntade något Jag såg dig gå här, och ständigt stän 138 af mig. Jag såg i dina ögon ett lidande, som kom äfven mig att lida, och jag längtade att hjälpa dig, att trösta dig, som man längtar att ditt lidande? Det förstod jag icke, jag trösta ett snyftande barn. Men hvad var då förstod blott, att det låg djupt, djupt som den sorgsna blicken i dina ögon, och då jag forskade efter det, var det som om jag trängde ned i lifvets hemligaste gömslen. Så växte ditt lidande för mig och blef hela mänsklighetens lidande, men från lifvets oändliga, förvirrande mångfald sökte min tanke ständigt Och så i går tillbaka till dig för att finna lösningen på gåtan. HELENA. RICHARD. ditt lidande var, och då såg jag äfven hjälpen, hjälpen för dig och för alla som lida liksom du. HELENA. Kan du förlåta mig? RICHARD. Förlåta dig? Ja, då fann jag den. Då förstod jag, hvad 139 HELENA. jag, jag minns det icke längre. Ja, för allt hvad jag sade. Hvad sade RICHARD. glömt det. Ja, hvad sade du, Helena? Äfven jag har HELENA. ändå, på trots, för att såra dig. Ty jag var rädd för dig. RICHARD. Var du rädd för mig? HELENA. dig.