Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förslag till stadganden uti, angå- ende verkets skulder och fordringar 4 1 2G3 — b. 22 Febr. 24 Febr. g. 22 Febr. 22, 26 Febr. | » dito till dito, i fråga om åtskillige vid föregående riksdagar beviljade, men ännu icke verkb. 22 Febr. 1 ställde utbetalningar, . 4 1 264 b. 22 Febr. b. 24 Febr. g. 22 Febr. » dito till dito, angående förräntf 1 ningen af kontorets kontanta | behållning, 4 1 278 ■ b. 25 Febr. b. 26 Febr. b. 26 Febr. b. 26 Febr. » dito till dito, i fråga om de till utgående från kontoret nu ang. 2 Mars visade stats-bidrag, 4 1 281 — b. 3 Mars b. 3 Mars g. 2 Mars » dito till dito, angående anslagen för Folkundervisningens befrämjande och de till ordi! narie stats-regleringen höranj de utgifter samt kreditiven . 4 1 284 — b. 3 Mars b. 3 Mars] lig3 Mars] g. 2 Mars 1 I ; <L!* | | Vs 2 3 1 Oq | g “s <z> <3: 5r Ut CO ! CO p £ i-i. IV i1b Riks-Ståndens Beslut. 3 1 n Ca d* co Ca P rjq R <-t hj . <*3 3 CO 2^ O CO s s 3 C-. ** 1 g-fe 00 te a % s. r* r 5’ aq qq p Ut cT Ridd. 0. PresteBorgareBoiide1 Rihsgälds-kontorets reglemente: ~Niö N^j "sidT Adelli. Ståudet. ståndet. Ståndet.
Herr Zengerleins, Jacob, den 10 -Jennes e. m. på bordet lagde Memorial, om afskaffande af den nuvarande stämpelafgiften å Tidningar, 3:0 Grefve Gyllenborgs, Johan Henning, den 10 dennes e. m. på bordet lagde Motion, angående bestämmande af Bevillning för fastighet å landet, Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet: 1:0 Herr Cederschjölds, Pehr Gustaf, den 10 dennes e. m. på bordet lagde Motion, angående en obegränsad jordklyfning. 2:0 Herr Grönhagens, Gustaf, den 10 dennes e. m. på bordet lagde Motion, att Gottlands NationalBeväring måtte förändras till en Conscription. 3:o Friherre Boijes, Fredrik, den 10 dennes f. m. på bordet lagde Motion, angående tillåtelse att inrätta enskilte Theatrar i Stockholm och Rikets öfrige Städer, jemte de af Herrarne Montgommeri, Gustaf, och von Becker, Carl Johan, rörande samma ämne, sistnämnde dag afgifne yttranden. Den 19 December e. m. 3g5 4:o Herr Gripenstedts, Jacob, den 10 dennes e. rn. på bordet lagde Memorial om inskränkning af Bränvinsbrännings-rättigheten, samt förbud mot alla Fabrikseller konstbrännerier; jemte Herr von Heynnes, Georg, i anledning deraf, afgifne yttrande. 5:o Grefve Barcks, Nils, den 10 dennes e. m. på bordet lagde Memorial, angående inrättande af en Landtbruksskola; jemte Herrarne von Hartmansdorffs, August, och Rosenblads, Bernhard, rörande samma ämne, sistnämnde dag afgifne yttranden. Å nyo föredrogs Herr Gripenstedts, Jacob, den 10 dennes e. m. på bordet lagde Motion, angående åtskillige föreslagne åtgärder till befrämjande af skogarnes vård. Friherre Sprengtporten, Jacob Wilhelm: Motionären har föreslagit Almänninningarnes fördelning på de skoglöse hemmanen, samt upphörandet af Jägeribetjepingens befattning med desse Skogar.
JM 24, i anledning af återremiss å Utskottets Betänkande, JM 4, i anledning af väckt motion om förändrad lagstiftning i fråga om forntida minnesmärkens fredande. Lades till handlingarne. JM 25, i anledning af väckta motioner, dels att alla pedagogier måtte, under vissa vilkor, förklaras för elementarläroverk, dels att pedagogien i Laholm måtte förändras till ett lägre elementarläroverk. Bifölls. JM 26, i anledning af återremiss å Utskottets Betänkande, JM 15, beträffande väckta motioner om undersökning af arealen och beskaffenheten af Statens skogar samt om anslag för berörda ändamål. Lades till handlingarne. JM 27, i anledning af Biks-Ståndens skiljaktiga beslut, beträffande Utskottets Betänkande, JM 17, i fråga om indelade räntors och tiondes uppbärande och redovisande af Kronans uppbördsman, m. m. Lades till handlingarne. JM 28, med föranledande af återremiss å Utskottets Betänkande, JM 10, i anledning' af väckt motion om hemmanets JM 1 Fångåmon, V* mantal, i Jemtland befrielse från rotering. Med vidblifvande af sitt förut i frågan fattade beslut, lade Bidderskapet och Adeln detta Utlåtande till handlingarne. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet Kongl. Maj:ts nådiga Propositioner: angående pension pä allmänna indragningsstaten för Kommissions-landtmätaren P. A. Tott; angående upplåtelse till Stockholms stad af en del utaf lägenheten Stallmästaregården för anläggande af en lastbrygga vid Brunnsviken; i fråga om nedsättning i räntan för åtskilliga skogslotter å förra kronoparken Rella Tall på Öland; 336 Prot.-Utdrag den 25 April 1863. angående anslag af statsmedel till lönefyllnad
Alldenstund det är uppå /ezio och Lwrs omwöxling, ftm han gör sin förtjenst allt cirer som han förn. er eller kan didra, ga lil deras stigande» eller fall, och dero ler nyttja ex liggande förlag, och de cilgängmhan uppå L echt har ar chikanera, at dermed tillväxla sig ukas de» ena stigs penningen, da drn är i lågt wärde, för ac sedermera enär den stigic, dermed köpa kemco liibaka. Med stal lärer man derföre kunna säga, at o» Osäir Sedels fästande wid dek wärde i förhållande imed Silfwer, hwarefter aila prifer rest si l u, der flera a r - j gaiunda ar en mindskning, rsd-rii eller asslag uppå det Specie wärde, sinn flnnma Sedel har och bör hasiva einor fl.mc», i handel och wandel. Uttrycket K.rd-Lrt ar ct, för korrthercn nyttsadd rökenstaps-ord wid dylika urräkemgars upsärrande; el ord, som nu i allmänhet förwlklar myckenheren, emedan der fattas uti den alt och mening, fom, om med 25 prot>M8 rabatt, afsigten ware at nedsätta RiksgäldS-Sedel wirde uiidcr det Lanco-belopp, för hwilkct Lrechir-Sedeln gar och gäller i allmänna rörelfen, sanik uti förhållandet nied arbetsoch warv.-priser, sa gräseligen npprifna inom nägra är, särdeles de sednare, ak hivar och en fom haft något at föryttra, fatt skillnaden i warde emot Lanea manqfalldigk ersatt, igenom sä manga flera Rikögälds» Sedlar. Tsiigufem prol^Lnrr rsbark pa Riksgäld? SedrlnS ziffre-tal, är imedlertid flera proLanr u, der dem fom en noga uträkning af RikSgäldö-Sedelns Lanco-warde utsätter.
Den omskapning af elementar-undervisningen efter den nya melli od en, som af Utskottet åsyftas (hvarom nedanföre 2.) kan icke bringas till verkställighet utan ännu större, till beloppet ej kända, anslag af allmänna medel. Vid föregående riksdag förespeglades (Allm. Besv. och Ekon. utsk. Bet. n:oll7), att den åsyftade förändringen af elementar-läroverken skulle medföra betydlig besparing, tillräcklig för löne-slaternes reglering. En reservant anmärkte då, att denna besparing vore ”ett tomt föregifvande, hvaraf den mindre sakkunnige möjligen kan missledas.” Huru litet denne reservant misstog sig, är nu ådagalagdt genom de i [longi. Maj:ts nådiga proposition om statsverket behof åberopade beräkningar, enligt hvilka, till fyllnad i befintliga tillgångar, för den nya löne-regleringens verkslällande erfordras årligen 124,736 r:dr 43 sk. Men den, som föreställde sig, att det verkliga behofvet derigenom vore uppfyldt, skulle afven nu ånyo missledas. Af Stats-råds-prolokollet (sid. 28.) inhemtas, att det förslag till löne stat för den efter nya läro-methoden organiserade elementar-skolan, som i bilag. n:o 4 finnes samma protokoll bifogadt, icke är att betrakta såsom definitivt, att det tverlom endast får betraktas såsom ett utkast, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvilket ny löne-reglering bör uppgöras. Hvarken lärer det kunna antagas, att alla anspråk på en utvidgad undervisning, och i följd deraf ökad lärare-personal vid några af de i det underdåniga förslaget upptagna lägre skolor, kunna vid den slutliga regleringen afvisas; icke eller upptager förslaget för åtskilliga bland de högre läro-verken fulla antalet af de lärare, som, med hänsigt till lärjungarnes antal erfordras, enligt 1. mom. bilag. n:o 2.
Prot. 1853 & 1854. 8 Sami. 7 Höft. 1 2 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 41. tighet af föreståndarne pröfvas, hvarefter sysslomannen har att till skyndsam verkställighet befordra hvad föreståndarne, i afseende på säkerheten för lånens inbekommande och medlens förräntande, kunna förordna; med åliggande för sysslomannen att i rättan tid infordra intressen för utlånta medel och vid ansvar noga iakttaga, att inteckningarne vid tionde årets början varda förnyade; Alltså finnér Utskottet så fullständiga föreskrifter till förekommande af kassabrist hos hospitals-syssloman redan vara meddelade, att Utskottet anser sig böra hemställa, det någon åtgärd i anledning af denna motion ej må vidtagas. Stockholm den 7 Februari 1854. Ank. till Exp.-Utsk. den 8 Febr. 1854, kl. 1 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion, att garnisonstjenstgöringen å Långholmen måtte af Garnisons-regementena i Stockholm bestridas. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet har blifvit remitterad en af Riksdagsmannen Lars Magnus Knutsson från Östergöthlands län väckt motion, att garnisons-tjenstgöringen vid straffoch arbetsfängelset på Långholmen matte, i stället att, såsom hittills, bestridas af indelta arméen, öfvertagas af de i Stockholm förlagda garnisons-regementen.
Jag är ej emot anslåendet af en pension till Hr Ling, när han sjelf sådant önskar och behöfver; men om sådant är nu icke här frågan. De 4000 R:dr, som blifvit begärda, böra användas, icke för person, utan för sakens befordrande. Den 29 December e. m. Jag anser dessutom Sverige böra skickligt begagna tillfället att äga en man sådan som Herr Ling, helst han, efter naturens ordning, ej kan hafva många år af sin hana qvar; ehuru de troligen för honom blifva tillräckliga att dana ett så stort antal Lärare, att Gymnastiken hlifver utspridd och begagnad vid folkskolorna. Jag hör slutligen tillägga att, då jag icke äger någon personlig bekantskap med Herr Ling, någon sådan nu ej varit mitt motif, men att jag dock personligen om honom och hans vetenskap inhämtat den öfvertygelse, jag nu haft äran yttra. Herr Uggla, Carl Wilhelm: Jag instämmer till någon del i Grefve Frölichs åsigter, och anser en efter hvars och ens physique afpassad Gymnastik högst nyttig, samt alt man genom extensiva bemödanden kan utveckla eljest slumrande krafter, som af naturen blifvit nedlagda i lifsämnet. Men utöfver en viss gräns kommer man icke bär; ty då skulle kraftutvecklingen vara oändlig, hvilket är en generel motsägelse af lifvets bestämdhet. Hvad Hr Ling vidkommer, så, med all aktning för hans vetenskap och genialitet, kan jag icke med någon instämma, att han är skapare af Gymnastiken, men väl, att han utbildat den uti vårt fädernesland till hvad den nu är. Tv redan för mera än tusen år tillbaka ' c * 15 228 Den 29 December e. m. var Gymnastiken känd och utbildad bos Perserne och hos flera gamla folkslag; äfven finnes ett nyare, men likväl äldre institut än vårt i Schweitz. Icke heller vill jag gerna tro, hvad någon yttrat, alt den nuvarande mästaren ej kan efterhärmas, och att således Gymnastiken skulle med hans bortgång af sådan orsak upphöra.
RegeringsFormen, utan får tillstyrka, att anmärkningen må förfalla. Då slutligen Utskottet ansett sig, på grund af det helas öfversigt, böra meddela det vittnesbörd, att Konungens Rådgifvare och Föredragande troget och redligt bevakat Constitutionens och Lagarnes helgd, Fäderneslandets bästa och enskildte medborgares rätt; så får jag vördsamt tillstyrka, att de må anses hafva erhållit den decharge, som Grundlagarne omförmäla. Den 18 J u I i i e. ra. 349 Grefve Horn, Claes Fredric: Då jag begärde ordet, var det egenteligen för att yttra mig öfver frågans behandlingssätt; men sedan Friherre Anckarswärd så fullständigt utredt denna omständighet, förmodar jag, att ingen bestrider återremiss af Utskottets Memorial. Dessutom och då nya anmärkningsanledningar emot Konungens Rådgifvare blifvit framstälda, och dessa synas innefatta åtgärder under flera år, förbjudas vi deraf att nu afgöra decharge-frågan. Då jag i går fullständigt redogjorde för mina åsigter om Styrelse-åtgärderne i deras helhet, anhåller jag att detta yttrande, såväl som det jag i förmiddags afgaf angående Skeppshandeln, måtte få åtfölja återremissen; och förenar jag mig i öfrigt med Friherre Anckarswärd. Friherre Boye, Ludvig: Frågan om behandlingssättet torde böra föregå hufvudsaken. Jag kan ej förlika mig med den tanken, att ett Memorial i fem punkter nödvändigt skall i alla behöfva återremitteras. Jag frågar hvarföre, om en enda punkt i Memorialet behöfver återremitteras, skola alla de öfrige 4 punkternes föremål, personerne. behöfva vänta på sitt öde, för det den ena punkten behöfver närmare utredas. I stället för ordning, ser jag ej häriannatänoordning. Jag ber, att vi måtte få punktvis discutera, och antingen återremittera, eller hufvudsakligen afgöra, hvarje punkt för sig. Sedan jag nu yttrat 35o Den 18 Jul i i e. m. mig öfver formfrågan, torde jag få begifva mig till liufvudsaken.
Hvad angår Hr Cederschjölds uppgift, att armeens indragning vid 1809 års riksdag blifvit till en del medgifven såsom vilkor för nationalbeväringen, har det icke lyckats mig att i samma riksdags protoc. kunna upptäcka något sådant. Jag har endast funnit, att K. M:s propos. om nationalbeväringen blef vid berörde riksdag återtagen. Hr Cederschjöld har äfven trott, att besparingar skulle kunna äga ruin genom förenkling af militärens uniformer; men i detta fall bör väl göras något afseende på hvad som redan skett, och jag skulle tro, att uniformerna, om man endast undantager några cavalleri-regrters, äro så enkla, som de möjligtvis kunna vara, så snart man vill kalla det uniform. Jag kommer nu till Hr Cederschjölds sista förslag, att de i förråden och isynnerhet på artillerigården härstädes befintliga obrukbara metallkanoner och mörsare böra försäljas till förekommande af skuldsättning för försvarsverket. Jag hade knappast trott ett sådant förslag möjligt från en ledamot, som alltid visat sig äga en så patriotisk känsla som Hr Cederschjöld. Jag höjer min röst deremot, ingalunda af förkärlek till piecerna, derföre att de tillhöra mitt yrke, ej heller derföre, att i min tanka den af Hr Cederschjöld upptagna summa bör nedsättas till 200,000 r:dr. Fördelad på Sveriges 3 millioner menniskor, gör skillnaden emellan Hr Cederschjölds och min beräkning blott några sk:r på hvarje medborgare. Jag vill betrakta förhållandet från en mindre materiel, en mera ädel synpunkt. Jag vill tala såsom rid dersman, såsom Svensk. Och då frågar jag Eder, mina Hrr! hvad äro väl dessa kanoner? De äro trophéer, köpta med våra fäders blod, med deras blod, hvilka åt så mången af oss förvärfvat det hedersrum, han här innehafver. De äro mer än hundraåriga minnen — ack! det enda Sverige skördat — af den tolfte Carls undersköna härnadståg; de äro samtida vittnen af den fjortondes lika ärofulla, men mera nyttiga hjeltebragder.
Vid jemförelse af kassans räkenskaper för åren 1861 och 1862, visar sig ock, att dessa arbeten för förstnämnda år kostat 14,031 R:dr 44 öre, och att kassans hela utgiftsbelopp utgjort 30,169 R:dr 61 öre, hvaremot för år 1862 nybyggnader och reparationer medfört en utgift af 23,126 R:dr 7 öre, eller 9,194 R:dr 63 öre mer än 1861, och således nära nog medtagit den för sistnämnda år uppkomna behållning, samt hela utgiftsbeloppet för år 1862 uppgått till 40,215 R:dr 1 öre; och har den kontantia behållningen, efter under sistnämnda år verkställd utlåning af sammanlagdt 52,500 R:dr, nedgått till 46,051 R;dr 27 öre, allt Riksmynt. — 317 — 1 afseende slutligen å hvad Revisorerne i 4 § anmärkt, att, då i anslag till läroböcker för Artilleri-regementenas informationsverk varit för året anvisadt ett belopp af 450 R:dr, hvartill kommit från föregående år reserverade 1,004 R:dr 30 öre, meu under revisionsåret icke utgifvits mer än 14 R:dr, hvarigenom behållningen vid årets slut vuxit till 1,440 R:dr 30 öre, hvilka medel hos Chefen för Artilleriet då varit innestående, det, enligt Revisorernes tanke, varit lämpligare att åtminstone större delen af dessa medel, som till förefallande utgifter icke i någon väsendtlig mån behöft användas, bort genom insättning i Rikets Ständers Bank eller på annat sätt gjorts fruktbärande, får Kollegium, med bifogande af Geueral-fälttygmästarens och Chefens för Artilleriet infordrade memorial, underdånigst åberopa hvad i samma memorial till anmärkningens besvarande finnes i underdånighet anfördt. Krigs-kollegium framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung!
Ett sådant beslut är Ståndet visserligen oförhindradt att när som häldst fatta, men jag anser Gr. Lagerbjelkes yttrande riktigt, att en särskild åtgärd icke bör komma i fråga förr, än sig visat, hvad vändning saken inom de öfriga Sl:n tager. Jag tror icke, man behöfver befara det några svårigheter skola å vederbör, utgifvares sida göras, att i tidningarne införa de ifrågavar. referaten, enär de större dagbladens utgifvare, redan låta på egen bekostnad intaga i\iksSt:ns förhandlingar. Sannolikt begäres icke någon ersättning för tryckningen af dessa referat, utan emottagas de med tacksamhet, emedan genom dem besparas en kostnad, hvilken utgifvarne nu mäste vidkännas. Skulle det vara förenadt med någon svårighet att nu, då man icke varit förberedd derpå, finna under riksdagens lopp någon skicklig referent, så befarar jag, att enahanda förlägenhet upstår äfven vid den kommande riksdagen. Har man redan på förhand ett beslut i frågan af R. St., så är det icke otroligt att personer mellan riksdagarne söka förvärfva erforderlig skicklighet för att derpå kunna förtjena. Emedlertid är det ovisst, huruvida inom hvarje Stånds kansli, Den 29 Mars f. m. 181 personer finnes villige, alt åtaga sig en dylik befattning. Det kan derjemte inträffa, att om referenter blifvit antagne, befinnas de vid tjenstgöringen mindre lämplige dertill, såsom man sett förhållandet någon gång vara med R. o. Ad:s Notarier. Då slår man på samma punkt som förut. Det måste således vara hvarje Stånds rättighet, alt i händelse af obelåtenhet med sina referenter, upsäga dem. Emedlertid och då, en återremiss kan medföra något gagn, vill jag icke motsätta mig den. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Jag tror icke att genom Utsk:s förslag det åsyftade ändamålet vinnes, hvarför jag anser att betänk, bör återremitteras, på det alt Utsk. må laga saken i närmare öfvervägande.
Men ehuru upphäfvandet af lagens straffbestämmelser mot affall, i följd af dessa bestämmelsers otillämplighet, i och för sig vore af vigt, har E. K. Majit derjemte ansett det likväl icke böra förbises, att på samina gång sorn det tillätes dem, hvilka från svenska kyrkan öfvergått lill annat trossamfund, att fortfarande i riket vistas, inträdde ett oafvisligt behof alt genom lag bestämma deras ställning i Staten och ordna deras förhållanden till kyrkan ; hvadan och då bland de skäl, som föranledde Rikets Ständer att ej antaga Kongl. Maj:ts vid sednaste riksdag framställda Proposition angående en utvidgad religionsfrihet, äfven anfördes, att det nådiga förslaget ej syntes innefatta lillfyllestgörande stadganden för ordnandet af dissenters förhållanden och rättigheter, E. K. Maj:t, som funnit föreskrifter i detta ämne icke böra sammanföras med ofvannämnda ändringar i allmänna brottmålslagen, nu jemväl låtit i ett särskildt lagförslag, angående främmande trosbekännare och deras religionsöfning, intaga sådana stadganden, som af närvarande förhållanden påkallas och E. K. Majit icke, på grund af 89 § Regeringsformen, anser sig böra omedelbart sjelf meddela. Under förutsättning alt sistberörda förslag icke antoges till lag utan att jemväl det förstnämnda förslaget godkändes, har E. K. Majit alltså, enligt 87 § Regeringsformen, föreslagit Rikets Ständer antagande af följande författningar, nemligen: l:o. Förordning, angående ändring i gällande bestämmelser om ansvar Jör den, som träder lill eller utsprider villfarande lära, Till kraft och verkan upphäfves dels 1 Kapitlet 3 oell 4 §§ MissgerningsBalken, 7 Kapitlet 4 § Ärfda-Balken och 1 Kapitlet 2 § Kyrkolagen, sistnämnde lagrum, såvidt det afser annan än Prest eller innefattar annan straffbestämmelse än den om embelets. förlust, dels ock hvad om ansvar för villfarande lärosatsers utspridande eljest finnes stadgadt; och lörordnas som följer:
Ständers egen pröfning vördsamt öfverlemnas. Stockholm den 37 Mars 1834- Allm. Besv.- och Oecon.-Ulsk. Betänkande N:o 1J. 3 N:o Ankom till Exp.-Utsk. den 29 Mars kl. 5 e. m. Betänkande, i ättledning af väckta motionerj angående upphörande af Stapel-städernas skyldighet att hålla Upplag af salt och spanmäl. Vällofl. Borgare-Ståndet liar till detta Utskotts Utlåtande remitterat: i:o ett af Ståndets Vice-Talman, Herr fVijkj ingifvet Memorial, deruti blifvit liemstäldt, att Rikets Högloft.
Stockholms slott den 6 maj 1813. CARL Påbud om allmän eftergift i ansvaret för de oriktiga uppgifter av Brännvinspannerymd, vilka kunna, vid Mantalsskrivningarna, hittills blivit gjorda. Stockholm den 6 maj 1813. Då Vi erfarit, att felaktigheter vid beräkning av brännvinspannors rymd, vilka skulle redovisas vid mantalsskrivningarna enligt förordningen av den 9 oktober 1812 uppkommit, har Vi med omsorg om Våra undersåtar beslutat överse med de brottsliga. Deras brott har ju blivit begånget av misstag och endast den riktiga lagbrytaren skall straffas. Den som blivit anklagad för en sådan förbrytelse skall ersättas med 16 skilling I övrigt varnas att uppmärksamt mäta och stämpla pannorna och uppge riktiga underrättelser vid mantalsskrivningarna. Stockholm den 6 maj 1813. CARL. Kungörelse angående gesällers skyldighet, att vara skattskrivna och med behörigt pass försedda, innan de äga rättighet att förändra vistelseort, eller till godo njuta skråförfattningarna. Stockholm den 10 maj 1813. Ingen gesäll får utan att vara skattskriven eller att ha giltigt pass flytta eller njuta skråförfattningarna. Varje mästare som antar en gesäll är skyldig att efterfråga hans pass. Saknar han sådant skall anmälan genast göras hos magistraten, vid vite av 6 riksdaler och 32 skillingar. Stockholm den 10 maj 1813. A. N EDELCRANTZ. Kungörelse hur tillvidare förhållas bör i anseende till på Hamburg dragna, med protest återkommande, växlar. Stockholm den 16 juni 1813. Genom nuvarande krigsoroligheter och genom att Hamburg är besatt av franska trupper, har det blivit omöjligt att upprätthålla postgången och vanliga handelsförhållanden. Vi vill inskränka de i Hamburg dragna växlar tills vanliga förhållanden råder igen. Innehavare av med protest från Hamburg återkommande växel är inte berättigad att fordra växelns inlösen till högre belopp än 4 skillingar förhöjning i den växelkurs, som i svenska bankosedlar erlades då växelbrevet utgavs. Innehavaren kan välja om han vill anta detta förslag eller ha likviden oavslutad. Stockholms slott den 16 juni 1813. CARL. Allmän kungörelse.
Maj:ts särskilda förvaltning, kolonien måtte återställas under moderlandets allmänna drätsel, samt att åt Kongl. Maj:t måtte uppdragas att, så snart tillfälle dertill kunde yppa sig, till någon främmande makt afträda kolonien på de för Svenska stats-verket fördelaktigaste vilkor, som stöde att erhållas, gjordes jemväl nådig framställning, bland annat, derom, att Rikets Ständer måtte låta afskrifva statsverkets ofvanberörde fordran hos Barthelemy-fonden, helst kolonien i alla fall då saknade tillgångar till dess gäldande; men’ uti underdånig skrifvelse d. 19 Mars 1845 förklarade Rikets Ständer, som i öfrigt biföllo den x nådiga propositionen, att , de ansågo afskrifningsfrågan lämpligast böra anstå intilldess sig visat, om och på hvad vilkor det föreslagna afträdandet af kolonien kunde tillvägabringas, i följd hvaraf ofvannämnde förskott skulle tills vidare uti stats-verkets räkenskaper balanseras. Enär inkomsterna af kolonien, under en längre följd af år, understigit det för utgifternas bestridande erforderliga Transport: 107,151: 36. ~~6. 888: 16. — 5,272: 24. Transport: 107,15* 36. 6. 888: 16. — 5,272: 24. — belopp samt anledning saknas, att, genom en förändring härutinnan, ifrågavarande förskotten gång kunna komma att Stats-verket godtgöras, hafva Revisorerne funnit sig böra hemställa, att dessa förskott, tillsammans 73,853 R:dr 16 sk., må få i räkenskaperna afskrifvas, helst, om genom koloniens afträdande några tillgångar skulle uppstå, dessa i allt fall komma statsverket tillgodo 107,151. 36. 6. 108 040- 4 6 S:ma 113,312: 28. 6.