Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidare förekommer anmärkningsvärd!, att ehuru Ståts-Utskottet, upptagit och beräknat Tull-inkomsterne ibland StatsVerkets inkomsttitlar, Utskotten icke dessmindre utan föreskrift till giunder eller summariskt anslag, föreslå en ob gränsad utgift af samma Statsintrad . som likväl förut är beräknad, och ehuru jag visserligen medgilver nyttao af premier till befordrande af export af inhemska producter, och äfven i vissa fall medgifver Dm 29 Maji, 533 den, att uppmuntra industrien och Inrikes handeln, finner jag likväl förslaget till pariielle fördelar på allmän bekostnad i synnerhet i närvande tidepunct icke vara antagligt ; om ock det skulle hända, att priset å ved och victaslier i Stockholm för några år något uppstegrades, och detta förhållande skulle något verka till inskränkning i lefnadssätt, och behof af boningsrum, samt bereda minskning i antalet af dem , som blott med afseende på nöje eller beqvämlighet öka Stockholms innevånares antal, så torde tillgångarne, vid derigenom minskade behof, blifva tillräckligare, och med beräkning af flere år, och på det hela derpå blifva lör Stockholmsboarne mera vunnit än iörloradt. I alla tall, då Statsutgifterne emot förmodan i flere vägar nu ökas, anser jag mig såsom Representant icke berättigad, att medgifva användande af Statens medel, på sätt Utskotten föreslagit, i ändamål att minska lefnadskostnaderne för Stockholms innevånare, och tillstyrker derföre vördsammeligen afslag på Utskottens betänkande, eller åtminstone återremiss af betänkandet till besvarande, huruvida icke Stats-Utskottet gemensamt med Bevillning* Utskottet, kunde, i stället för nu föreslagne åtgärd , befordra ändamålet i en hög tull å Finska produeter. Skulle, emot hvad jag borde förmoda, Höglofl. Ridderskapet och Adeln icke ans» anledning vara, att häruti instämma, utan till betänkandet lemna bifall, anhåller jag att min reservation deremot får i Protocollet inflyta, och öka anta? Dm 29 Maji. let af de vanmägtige försöken till inskränkning i Statens utgifter. Herr Munck af Rosensköld, Eberhard:
Under striden mellan den förödmjukande känslan af vanära och omöjligheten att blifva ansedd såsom en redlig samhällsmedlem å eria sidan, samt, å den andra, begäret att’ förbättra sin ställning och återvinna förloradt anseende, kommer den straffade ofta i frestelse att genom förfalskning af sitt prestbetyg begå ett nytt brott. Detta slag af förfalsknigar äro de talrikast förekommande af alla olika förfalskningsbrott, och deras bestraffande är deri motbjudande, att de ofta stå i samband med det allvarligaste uppsåt till bättring. I betraktande af alla dessa beklagliga omständigheter, måste det för lagstiftningen vara en den vigtigaste uppgift att söka utfinna något medel, hvarigenom, utan kollision med öfriga statsändamål, ofvanberörda för rättstillståndet menliga förhållanden må kunna undanrödjas. Vid sist hä line riksdag hade Utskottet till behandling en motion, innefattande hulvudsakligen samma förslag, som nu blifvit af Komminister Afzelius framstäldt, eller åsyftande att införa en på presterskapets pröfning beroende rehabilitation. Utskottet fann då betänkligheter mot att tillstyrka förslaget, hufvudsakligen af följande skäl. Dels ansågs det vara omöjligt att kontrollera, huruvida en straffad person under loppet af en längre tid, då han tilläfventyrs ofta ombytt vistelseort, oafbrutet visat ett sådant förbät Irad t uppförande, att han gjort sig förtjent af rehabilitation; dels ansåg man, att, då prestbetyget vore det enda medel, hvarigenom domaren kunde erhålla kännedom derom, huruvida en för något brott tilltalad person förut begått förbrytelse af samma slag, skulle, ifall vittnesbördet derom utelemnades i prestbetyget, lagarne om iteration icke kunna tillämpas; dels slutligen anmärktes det, att, om också en persons frejd under tio år efter ett begånget vanhedrande brott varit den bästa, det likväl icke skulle vara rigtigt att förbjuda allt omnämnande i hans frejdebetyg af förbrytelsen, enär ingen själasörjare kunde åläggas intyga, att en för brott straffad person aldrig varit för sådant tilltalad.
Maj:t vidtaga sådana åtgärder med Arméens fördelning uti Distric ter, i följd hvaraf en General-Befälhafvare-tjenst indroges, och billerne för de återstående fem, i nion af imiehafvarnes afgång, kun - 6 Siats-Utskottets Utlåtande} N:0 44' de nedsättas, så att, i stället för de nu å Stat uppförde 6 Districts Generals-löner, å 6,000 R:dr 36,000 lomme att bihållas endast 5 å 5,400 R:dr, eller tillsammans * 27,000 och de sålunda besparade 9,000 användas till bildande af trenne nya Pensions-ruin ä 3,000 hvardera, för att, jemte de 2 redan å Stat uppförde, inneliafvas al sådane District-General-Befälliafvare och lnspectörer för de serskilda vapnen, som, efter 10 års tjenstgöring i denna egenskap och uppnådde 60 års lefnads-ålder, erhålla afsked från deras innehafde befattningar. 4:o General-Adjutants-Expedition för Arméen. Ehuru Utskottet föreställer sig, att förändring i denna anslagstilel, i följd af den utaf Rikets Ständer beslutade förändrade organisation af Stats-Rådet, är att emotse, utföres emedlertid anslaget oförändradt, enligt förra Staten, till R:dr 7,600. 5:o Kongl. Ingenieur-Corpsen. Förra Staten upptager R:dr 21,535: 8., som utföres utan förändring. 6:o Kongl. Topografiska Corpsen. Löne-anslaget, enligt förra Staten, utgör I\:dr 11,550, som oförändradt utföres. 7:o Öfver-Commendants-Expcditionen i Stockholm.
Ar åter frågan af sådan beskaffenhet, att den ej kan förfalla, gånge som i y3 § stadgadt är. Jag hemställer nu till Herr Grefven och LandtMarskalken, först om icke frågan, rörande det af två Stånd beslutade tillägg i den underdåniga skrifvelsen, är af den beskaffenhet att den kan förfalla; och sedermera huruvida Herr Grefven och LandtMarskalken anser sig, i sådant fall, kunna Den 36 Februarii f. ni. göra Proposition på frågans afgörande i Nämnd. Jag förnyar, på grund häraf, mitt tillstyrkande, att Ridderskapet och Adeln må förklara frågan förfallen, och förständiga ExpedilionsUtskottet att ofördröjligen expediera Rikets Ständers beslut i enlighet med Grundlagen, och icke tillåta sig vidare dröjsmål dermed. Herr Lefrenj Johan Pehr: Framställning har blifvit gjord, huruvida frågan kunde förfalla. För att utreda detta, fordras blott att tillse, af hvad beskaffenhet frågan är. Det är ovedersägligen gifvit och af två Stånd förklaradt, att ExpeditionsUtskottet underlåLit att i den underdåniga skrifvelsen intaga Rikets Ständers beslut, sådant det blifvit fattadt; och jag frågar nu, om saken kan förfalla, derföre att ExpeditionsUtskottet icke behagat expediera Rikets Ständers beslut? Kan deri förfalla, så kan Rikets Ständers beslut förfalla, det vill säga, att beslutet icke skulle expedieras. Man må försöka att se saken från huru mångå snedsidor man vill, så återkommer man likväl alltid till denna punkt. Statsoch EkonomiUtskotten hafva föreslaget och RiksStånden bifallit den omtvistade saken, detta kan icke nekas, men den linnes icke intagen i ExpeditionsUtskottets förslag till skrifvelse. Vid justeringen gjordes derföre anmärkning emot Expeditionen, utgående derpå, att ExpeditionsUtskotlet uteslutit en del af beslutet. 188 Den 26 Februari i f. m. Sådan är saken i sin enkelhet.
I hennes samtal var det icke så mycket infallets kvickhet eller tankens originalitet, som man beundrade, utan innehållsrikedomen. När hon berättade en lifshistoria, analyserade ett psykologiskt problem, meddelade innehållet i en bok, fick man alltid fram det verkligt karaktäristiska på ett klart och bestämdt sätt; hon så att säga lösgjorde och förde fram marmorblocket i dess naturliga tillstånd. När Sonja fick fatt i samma material, kastade hon sig, en samtalets Michel Angelo, med våldsam energi öfver detsamma, och snart såg man konturerna till en gestalt, där man nyss blott sett ett »ämne». Det var alltid så, som A. Ch. Leffler berättade, det kunde varit så, som Sonja uppfattat det berättade – och det hade då varit intressantare. I brist på stoff modellerade Sonja nötskal. Hon hade sålunda t. ex. en gång läst, att om människan i förhållande till sin volym hade samma förmåga att hoppa som vissa smådjur, skulle hon i ett språng kunna komma till månen. Och nu utvecklade hon hela sin vältalighet för att med astronomiska, matematiska, fysiska och mekaniska bevis ådagalägga: att kulturens och uppfostrans framtida uppgift var den, åt hvilken hon för sin del ämnade ägna sig, att utveckla människornas hoppförmåga så att de, när jorden började bli obeboelig, kunde rädda sig och minnet af jordkulturen genom ett språng till en annan planet! Och detta skämt dref hon med ett så väl låtsadt allvar, att det komiska intrycket blef öfverväldigande. Under samtalens lopp var det ofta vanligt att A. Ch. Leffler framkastade en egen eller en annans tanke och att Sonja sedan utlade den. Sålunda citerade en gång den förra en danskas yttrande: »der skal genialitet til for at elske», ett uttryck, som af några närvarande unga författare ihärdigt blef missförstådt sålunda, att endast genier kunna älska. Sedan Sonja förgäfves sökt klargöra tanken utbrast hon, efter att herrarne gått: »Nej, det är otroligt, hvad äfven begåfvade män äro naiva, när det gäller kärlek!
Za Nygad an 2 7, expeditionstid 70-4), son1 under garanti af Stoclrliol~ns EnskiIda B a n k Btager sig vkrd och forvaltning af enskilda personers ocll kassors vlirdepapper. E ' xempel 1. Om en person hos Notariatafdelllillgen deponerar obligationer, inkasserar Notariatafdelningen vid forfallotiderna kuponger ocll tillhal~dalikller deponenten influtna medel. Vidare efterser Notariatafdelilingei~ ntlottningar af obligationer och underrattar depo nenten i god tid, ifall en denne tillhol3g obligation blifvit ntlottad, samt l#mnar forslag till 11y placering af (let ledigblifna kapitalet. Idun Stockholm, Fredagen den 30 juni 1893. N:r 26 (289) Prenumerationspris pr Idun m e d Modetidning och kolorerade planscher I d r m m. pl. år: k r. 9; — » 7: 50 Byrå: Redaktör och K l a r a v. tr Prenumeration sker å alla postanstalter 1 riket. FRITHIOF H E L L B E R G. Allm. Elpis » Kretas Vn Kreta, belägen mellan ägeiska och libyska hafven, är måhända det härligaste land i Europa. Kreta är » vårens rike »; dess klimat är skönt, dess luft smekande och fylld af vällukt från otaliga söderns ljufvaste växter. Redan Hippokråtes sände sjuka till denna ö för att där söka bot, och från alla Europas länder komma alltjämt sjuklingar dit för att finna vår och sommar, medan vinter och kyla råda nästan öfver allt i Europa utom på denna af naturen så rikt begåfvade ö. När i norden snön och frosten ännu äga härskarmakten, äro på Kreta mandelträden redan utblommade och prunka i frisk, ung grönska; oliverna bära sina grågröna löf; orangeoch citronträden äro tyngda af mogen frukt; på åkrarna grönskar säden, och i trädgårdarna blomma geranier, rosor, löfkojor, reseda och violer.
Stän der , angelägne att åt det vigtigaste af delina Riksdags allmänna ärender bereda den fullkomligaste forskning för upplysningen och klokhet för rådslaget, hafva förordnat ett Särskildt Utskott, som, i följe af sitt uppdrag, afgifvit Betänkande angående så väl orsakerna lill nu varande allmänna förlägenhet som äfven hjelpmedlen att vidtaga, Detta Betänkande ingår naturligtvis r alldeles samma ämne som det, hvaruti Fiuanceplanen skall utgöra resultatet eller verkställigheten; och jag är alltså af den tanka , att frågan om StatsUtskottets Betänkande bör hvila intill dess frågan om Särskildta Utskottets Betänkande, hvilken nu är remitterad till BancoUtskottets Utlåtande, hinner derifrån återkomma, på det att båda Betänkanderne måga, såsom ägan» de oskiljaktigt sammanhang med hvarandra, på en gang kunna afgöras. Till HögJofl. Ridderskapets och Adelns upplysta ur» stillning öfverlemnar jag, om det exis ia« Den 5 Juli. f. vt. *33 nebär consequence i handlingssätt att först afgöra Financeplan»n, som skall bestämma allmänna Penningställningen hädanefter; och sedan taga uti öfvervägande Särskildta Utskottets Yttrande angåendeorsakerna till vår nu varande olyckliga ställning, Jemte medlen att för framtiden hjelpa den. Hvartill tjenar manne alt höra grunderna, sedan man redan tagit beslutet? Och om Särskildta Utskottets Betänkande icke vore af nöden att öfvervägas innan Financeplanen vidtages, så hvartill skulle det väl då tjena? Och hvartill tjente då att förordna det Särskildta Utskottet?!! Jag begär, på alla dessa skäl. att det nu till afgörande aninäldta StatsUtskottets Betänkande må uppskjutas till dess Särskildta Utskottets Betänkande kan i sammanhang dermed afgöras, Herr Våhlman, Otto Fredrik: Då Fi« uanceregleringen onekeligen är ett af de vigtigaste föremålen för Riksens Höglofl.
Derefter är äswen del nu upläste P oe tocolls Utdraget inräkladt, och således synes mig Ridderffapet och Adelns beslut kunna halma bestånd och någon staga om nytt bestut icke widare bshöswa upstä. Herr bsiorstenstolpo, Mosters, önskadtz, «tt i Protocolls-Utdraget mätte införas, akt Rlddericka, p.t och Adeli, ftiltadt detta bestut i följe af en erhäft len underrättelse, art de tre Srändcn redan hade gil. lat Answarighelö Lagen. Ropades Nej. Friherre 8kZöt von lckolstein Utbad sig pkl Protocolis Utdraget, sä snart det nu wore justeradk, genast mätte till de andre Sländen assändas. Ku. Dr». iro6 Den 2v December. Derefter uplästes ä nyo berörde ProtocollS - Ut» drag, gillades och expedierades. Widare justerades följande: Utdrag af Protokollet halln i Högloft Riod->rs?e.pek och A delns Pir u n den ie> De» ceu.ber 182^. S. D. I anledning a' hos Riddcrffapet och Ädeln gjorda anmärkningar wid det af StoxsUls?o:ket i Dest hos Ribdrrsfapek och Adeln dell 7 Vennes ttpläste imdersMan insinuerade Menmrial af Friherre Hclslnvärst, Liic: Ourgn, rörån» de sa wäl medel lill »verkställande af redowisnin» gen för allmänna utgifterna siden» i8oo, som förslag, att i en enda militair pr sonö hand malte förenas styrelsen af alla de msiikairiM ketaillerna; bles berörde Stats Utskotts M moeial af Högloft. Nidderi?apet och 7locln akel remittera dt , hwarjan.ke de gjorde anwärkniugarne fsiulle Ut^yrrcr »mddUas. h)r 8uprs. S. D Lämnade Högloft.
2^0 Cn för aftedne Wärderingsmannens wid första Län Departementet, Juveleraren Wezterrrrsnfls Sterbhus fluteligen Upkommen brist pä wärderingar af pantsatte nipper m. m. l,74Z R:dr. 12 fl. 9 rst. R. G. S. hwarsöre ingeri widare tillgäng till ersättning funnits. g:ö Äsledne Wärderingsmannen vjorN8keäts Sterbhus äswensä go R:dr. 9 fl. R. G. S. 4:0 Asledne Wärderingsmannen Wablkerx» Sterbhus likaledes 15 R:dr. 29 fl. 10 rst. R. G. S. s:o Waktmästaren I^orllheclc, skuld för saknade' panter 24 R:dr. 44 fl. g rst. R. G. S. 6:0 2:ne brister pä auttionS inrop för Hnflörs och k-lsns hwilka personer aldrig kun nat anträffas, 9 R:dr. Z9 fl. 8 rst. R. G. S. 7:0 En post pä 1,612 R:dr. 42 fl. io rst. R. G. S. för förre Auktions Förwaltare» Commissarie, c. 452 Den 7 December. 6. 8moclbsr§, hwarom Assistance-ContoirelS Direction den so Februarii iZoz gifwir Utstag, men wid hwars pröfning, Kongs. Majlis och Rikets Swen Hofr Rätt, genom Utslag af den 16 December 1806, hwilket bliswic af Kongs. Maj:t genom Dom as den 22 Februarii sörledir ar i näder saststäldt, 8meäs>erF blifwit ansedd skyldig atk endast ansivara för 477 R:dr. 19 si. 6 rst. R. G. S. dem han ock nu nyligen chals haswa erlagl och hwilka således komma art minska ofwannämndc summa.
Borgare-Ståndet, som afslagit Utskottets inbjudning om antagande af Utskottets af de öfriga Riks-Stånden gillade förslag, att stämpeln å vexlar i utländsk myntsort måtte bestämmas till 1 B:dr, har bestämt valören ä dylika stämplar till 75 öre. I följd häraf föreslår Utskottet följande omröstning: l:o. Den som godkänner Utskottets, af tre Stånd gillade, förslag, enligt hvilket stiirnpelbeloppet ä vexlar i utländsk myntsort blifvit bestämdt till 1 R:dr, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, i enlighet med Borgare-Ståndets beslut, stämpeln å vexlar i utländsk myntsort att bestämmas till 75 öre. Sedan Presteoch Bonde-Stånden återremitterat Utskottets förslag om befrielse från stämpel å bouppteckningar, då behållningen ej uppgår till 1,000 Rulr, har den af Utskottet till dessa begge Stånd gjorda inbjudning att biträda denna utaf de begge andra Stånden gillade mening blifvit, antagen af Preste-Ståndet, hvaremot Bonde-Ståndet beslutat, att befrielse från stämpel ä bouppteckningar skall ega rum för 1,000 R:dr, der behållningen ej uppgår till 10,000 R:dr. Häraf föranledes följande omröstning: 2:o. Den sorn godkänner Utskottets, af tre Stånd gillade, förslag, att befrielse från stämpel å bouppteckningar skall ega rum, der behållningen ej uppgår till 1,000 R:dr, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, i enlighet med Bonde-Ståndets beslut, befrielse från stämpel å bouppteckningar att ega runi för 1,000 R:dr, der behållningen ej uppgår till 10,000 R:dr. Bevillning s-Utskottets Memorial JS/3 15. 7 Derjemte har, i fråga om stämpelafgift i allmänhet för bouppteckningar, den till Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden, hvilka återremitterat
Riksdags-Fullmägtige Pehr Purge och Pehr Mårtensson från Gottland hafva, uti Memorial, sorn af Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit, genom Protocolls-Utdrag d. 4 i denna månad, lill Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet remitteradt, framställt åtskilliga svårigheter och olägenheter, hvilka tillskyndas Goltländska Allmogen deraf, att, i följd af Kongl. Sundhets - Collegii Kungörelse af den 25 November 1822, alla Pastorater inom Gottland blifvit förpligtade anskaffa, underhålla och aflöna hvar sin examinerad och af Kongl. SundhetsCollegium approberad Barnmorska, hvilken person, ehuru gagnelig och oumbärlig hon än vore, det likväl skulle vara ganska svårt att anskaffa och på stället bibehålla, emedan erfarenheten visat, dels att Barnmorskor, som från fasta Landet kommit till Gottland, hade snart ledsnat och således åter begifvit sig bori t, dels ock, att infödda qvinnor sällan låtit öfvertala sig att, 36 sjömil öfver hafvet, resa till Stockholm, is Besv. och Oecon.
Arell; bifölls. S. D. Föredrogs ånyo Expeditions-Utskottets Memorial N:o 43, i anledning af återremisser å skrifvelse-förslaget, N:o 474; bifölls. Från Eederv. B onde-Ståndet. S. D. Föredrogs Stats-Utskottets Memorial N:o 333, med uppgift å Statsfyllnands-summan samt det för Riksgäldskontoret erforderliga belopp. Utskottets hemställan, rörande den för Statsbehofvens fyllande erforderliga summa samt förslag i fråga om beloppet af bevillnings-summan biföllos; och lades Memorialet i öfrigt till handlingarne. Memorialet N:o 334, med förslag till sammanjemkning af Riksståndens skiljaktiga beslpt, i anledning af Utlåtandet N:o 303, angående väckta motioner, om vidtagande af nödiga kontroller, å användandet af städernas tolagsmedel för dermed afsedda ändamål; lades till handlingarne; samt Utlåtande N:o 335, i anledning af väckt motion om afskrifning af räntan å anmärkningsmedel, ådömda förre Regemensskrifvaren, Fältkamreraren P. A. Arell; bifölls. Prot.-Utdrag den 23 Augusti 1851. 535 S. D. Efter skedd föredragning biföllos Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens Betänkanden: N:o 27, i anledning af väckta motioner om ändring i de angående fattigvården, samt rörande försvarslöse och kringvandrande personer gällande bestämmelser; N:o 31, i anledning af serskilda motioner v fråga om inskränkning uti eller upphäfvande af rättighet för husbonde att tilldela tjenstehjon husaga; och Nfö 32, i anledning af väckta motioner om afskalfande af prygelstrafTet och andra extrajndiciella bestraffningar inom krigsståndet: samt Utlåtande N:o 33, i anledning af väckt motion om upphäfvande af Kongl. Resolutionen den 13 Nov. 1747, angående förbud för vissa socknar inom Dalarne att till annan, än Stora Kopparbergs Bergslag afyttra timmer.
Jag torde da först fä fästa uppmärksamheten derpå, alt Domcapitlet i Lund tillstyrkt skolans anhållan; att den ledamot, som fällde detta yttrande, tydligen tillhörde minoriteten inom Domcapitlet; att således Domcapitlets pluralitet tillstyrkt delta låns erhållande, och alt detta tillstyrkande sedermera af K. M. blifvit omfaltadt, naturligtvis efter den föregående pröfning, som K. M. icke lärer underlåtit att egna åt detta ämne. Det torde således förefalla underligt, att en enda ledamots allmänna yttrande i saken inom Utsk. fått sådan vigt, att så väl K. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Pr otocoll, hållna hos Högloflige Ridderskapet och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Stockholm År 1818. [Tredjt Bandeii STOCKHOLM, Tryckta hos A. Ga »elios, i818. Måndagen den 2 Februarii igiS» Plenum kl. io förmiddagen. justerades Pleni-Protocollet för den åd Sistledne Januari). tJerr Grefven och LandtMarsialkeri tillkännagaf * att Hans Majestät; Konungen under de förflutna dagarne befunnit sig, af en svår och mattande Feber, Sjuk, samt hemställde om icke Ridderskapet och Adeln behagade tillåta att vissa Deputerade finge afgå till Kongl. Slottet* för att å Ridderskapets och Adelns vägnar göta sig underrättade om Hans Majus Konungens hälsa; hvilket bifölls. I anledning hvaraf Herr Grefven och LandtMarskalken anmodade Grefve Gyllenborg, Johart Henning, att, jemte några utsedde Deputerade af Riddetskapet och Adeln, i ofvannämnde ärta damål till Kongl. Slotter uppträda. 4 Dtn st Felruarii, Börjades Justering af PleniProtocollet för den 24 sistledns Januarii förmiddagen. Efter uppläsning af Ridderskapets och Adelns, i anledning af Friherre Stael von Holsteins Motion, samma dag fattade beslut, yttrade Friherre Staél von Hollsteins, Corfitz Ludvig:
Högselius i flera år med beröm förrättat Läkaretjenster inom arméen och flottorna, samt sedan 1810 vid nämnda regemente.” 1818 d. 9 Juni undergicks Chirurgim-magister-examen. 1818 d. 19 December Kongl, fullmagt att vara Bataljonsläkare vid Kongl. Vestgöta regemente. 1819 Stadsläkare i Skara, samt vaccinatör i Skara stad och landtsocken, hvilka platser, tillika med Läkarebefattningen vid gymnasium och skolan i Skara, J. P. Högselius omsorgsfullt och oafbrutet förestod intill dess död den 27 Juli 1858 eller i nära 40 år. 1846 den 12 Juni erhöll pä begäran nådigt afsked från Bataljonsläkarefjensten med ✓ pension. Rätteligen förtecknadt, enligt i Sterbhuset befintlige och oss företedde originalhandlingar, betyga: Skara den 6 Oktober 1862. C, W. König, Regements-läkare. V. Nernst, Major. Motioner i Borgare-Ståndet 1862. JW 42. 83 Framlidne Bataljonsoch Stadsläkaren Johan Peter HSgselii enka, Frii Anna Gustafva Högselius, född Dahlgren den 8 Juli 1809, är moder till följande trenne oförsörjda döttrar: Maria Helena Perpetua, född den 30 Juli 1826, Armida Gharlotta, född den 24 September 1830, Theodolinda Sofia, född den 24 April 1836, hvilka hon i alltid knappa lefnadsvilkor gifvit en väl vårdad uppfostran. Vid hennes mans för fyra år sedan inträffade död befanns boet i utblottadt och skuldsatt tillstånd, och enkan med de trenne döttrarne utan alla andra betningsmedel, än de sjelfve genom handarbeten kunnat åt sig bereda; men hvilka, genom bristande afsättning i förening med modrens och den ena dottrens ofta påkommande sjuklighet, varit otillräckliga att afvärja en verklig, om än oftast förtegad och undangömd, brist och nöd.