Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Städer äro beviljade.-— Om Betänkandet blifver till Stats-Utskottet återremitterat, torde äfven Banco-Utskottets Utlåtande i oftanämnde omständighet blifva infordradr. Den 27 April' 5P x Friherre Boye, Ludvig, uppläste följande: I mera än ett afseende fordrar detta ämne en serskild uppmärksamhet af Lagstiftande Magten. Vid föregående Riksdagar hafva Ständerne insett angelägenheten af, att anstalter vidtogos, de der kunde lemna tillfälle till verkställighet åt den förbättring i Sveriges SrnffLagar, som vore af Lag - Comitcens Arbete att förvänta. Ständerne hafva i underdånighet begärt, att Kongl. Majit täcktes vara betänkt på vidtagande af sådana Anstalter ; och i följe deraf har Kongl. Maj.-t nu gjordt Ständerne Nådig Proposition om anslag tili Kostnaderne. Statsoch Oeconomia-Utskotten, häröfver hörde, hafva nu afgifvit detta Betänkande, deri Anslaget är långt nerom tillräckligheten för all annan Anstalt, än den, som Utskotten föreslår, msn hvilken åter är af natur, att utgöra alldeles motsatsen af det vackra ändamål , den moraliska syftning, som legat till grund för Ständernas nyssnämnde begäran, äfvensom för Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition. Förbättrade blefvo visserligen icke de Lagar, som kunde tillåta, att med hopen af Marstrands och Carlskrona Ankar-Smedjors fångar, att med allt hvad Sverige har rysvärdast af lllgerniugs-män, skulle sammanblandas hela detta stora antäf af unga och ännu otörderfvade Medborgare, hvilkas enda brott består uti, Ben 2? April. att, i en tid, då Jordbruks-Näringen icke mera lemnar alla Arbetare sysselsättning, sakna den, samt dermed också sakna laga försvar.
Den föreflagne förändringen af de fyra indelte Cavalerie.Reqemenrerne, skulle enligt min tanka, i del afsiendet medföra en olägenhet, att någon af de bäva Regementets olikartade delar under en Chef, som endast gjort den ena delen deraf kill sikt yrke, bäda wid anwändandet och underwisningen mWgtwiS kunde bliswa lidande. Man hade detzurom äfwen bordt lata ingä i ealculen Skånes till detta wapens anwändande afpatzade local, bättre häst-race, samt Allmogens fallenhet för dylika öfningar. Den genom Häst. varar,cewe erhällne besparingen borde desiutom enligt min ranka, dikecte anwänbas att gifwa Regementet en ökad styrka och en högre grad as brukbarhet. Huru detta skulle kunna Verkställas, samt indeldta Armeen förändras och ökas, torde läkt kunna bewisas, dä hwarf? Rust* och Rothållare gerna betalar för art fä hafwa sin nummer vacant, samt brukbar? Corpsen pä samma sot som WermelandS Fält-Jägare kunna upfättas möjligen till 4. dubbla antalet af Cavalieritts samt dubbla af Infanteriets styrka för samma afgift. Uplysningswis fäe jag nämna att en sä organiserad Bataillon af Man, med Befälets lön och inqumrring, Twuppen» Wärf - 6i6 Den 12 December. wärfning, årslön och beklädnad, kostar endast 12,467 R:dr 21 sk. 4 r:si. Banco. — Således skulle veu neni de proportionen erhällas om endast hwarje Rothållare bctalre »agra och fyratio R.dr, samt hwarie Rusthållare dubbelt för vacaiice-hällning as filt nummer. Alla collistoner mellan de ruft-udc och bcsalct skulle derigenom sörswinna, arbetare finnas kill öswersiöd in-,om Previ-irerne och brukvare Soldater wid päkoniniande krii.
För att undgå detta, bör man, för att undervisa eller som sällskap, innan de användas, doppa dem i en mot fritt vivre. Svar, märkt » P. », blandning af ljumt vatten och några torde inlemnas till Iduns byrå. [2070] skedar ättika. i nytapetserade rum aflägsnas, genom att man strör några händer enbär på glödande kol, hvarefter dörrar och fönster stängas så tätt som möjligt. Efter 12 timmars förlopp skall man finna, att all dålig lukt är försvunnen. Den obehagliga lukten E O 2 Tvätten. E Allmännyttig * t. som brukas dagligen, behöfva blott 5 — 10 minuter läggas i kokhett potatisvatten för att bevara sin glans. Vill man en gång om året gifva dem en ytterligare behandling, böra de kokas i vatten, tillsatt med salt, alun och vinsten. Så snart vattnet kokar, tagas skedarna upp och gnidas torra med mjukt linne. Silfverskedar, Ett ungt fruntimmer, som genomgått lärarinnekursen vid k. blindinstitutet, önskar sig plats i familj för att undervisa ett blindt barn i läsning af vanliga skolämnen, skrifning och handarbete. Svar till » Blindlärarinna », Tomteboda, p. r. Säljes i välförsedda detaljafiärer. emottager i sin nya, efter nutidens fordringar inrättade lokal vid Valhallavägen patienter, lidande af ineller utvärtes sjukdomar. Patienterna kunna efter eget val vårdas antingen af den läkare, åt hvilken de själfva vilja anförtro sig, eller ock af den vid hemmet anställde läkaren. Anmälan om intagning göres af dem, som önska vårdas af egen läkare hos föreståndarinnan, fröken E. Storckenfeldt, helgfria dagar kl. 12 — 2 e. m. å hemmet; och af dem, som önska vårdas af hemmets läkare, hos d:r T. Hellström, kl. 9 — 10 f. m. och 2 — 3 e. m. helgfria dagar och 9 — 10 f. m. helgdagar, Drottninggatan 97. Betalningsvilkoren äro: La afdelningen: A i enskildt rum 6 kr.
En afgjord sak är, att Alnarps institut haft stora svårigheter att bekämpa, och en särskild anledning dertill har varit det stora arrende, som detta institut betalar. 1861 års revisorer hafva förklarat, att det förra arrendet af 1,000 tunnor säd vore ganska tillräckligt; hvadan en tillökning af ytterligare 200 tunnor icke kan blifva annat än högst kän bar. Att, efter utbetalning af ett sådant arrende, någon behållning icke blir att påräkna, kan man således taga för afgjordt. Afven jag förenar mig uti den af Gr. Mörner gjorda framställning. Hr Montgomery: Då frågan om bildandet af ett landt bruksinstitut vid Alnarp förevar vid 1856—1858 årens riksdag, yttrade jag mig mycket ifrigt emot samma förslags genomförande; och då jag äfven då såsom ledamot tillhörde Stats-Utsk:t, Den 3 Juni f. m. 11 är jag i tillfälle att meddela, att den åsigten, sorn var mot samma institut, då var den utan allt tvifvel i samma Utsk. rådande. Man ansåg nemi. derstädes att denna, såsom en reservant uttrycker sig, »lofvande inrättning» skulle åtminstone i ett fall motsvara de derå fästade förhoppningar, det nemi. att blifva ofantligt dvr; och detta liar äfven framtiden utvisat. Sådan var opinionen inom Utsk:t, då Betänk:t i frågan först afgafs; men samma Betänk, biel' af alla fyra Stånden återremitterad!, sedan den meningen, att ett institut vid Alnarp hurde anläggas, hos R. Sl:r gjort sig gällande. Vid frågans förnyade behandling i Utslct, höll man dock der före, alt åtskilliga besparingar i kostnadsförslaget borde kunna vidtagas. Man ansåg nemi. att samma förslag uppinge, bland annat, en allt. för stor mängd af vaktmästare och betjentgossar och i allmänhet lör mycket löner. 1 öfverensstämmelse dermed farin man sig ock böra göra åtskilliga inskränkningar i anslaget. Hvad jag dock medgifver är, alt den af Gr. Mörner påpekade omständighet, eller att institutet i denna stund bar stora skulder att betala, i Utsk:t icke blilvit tillräckligt uppmärksammad.
Men om detta blefve förhållandet i städer, der stads-menighetens kommunala myndighet utöfvades genom ombud, så blefve behofvet af ett medlande Utskott än mer påfallande i städer, der hela menigheten egde att sammankomma. 1 hvilketdera fallet som helst synes nödigt, alt bibehålla inrättningen af stadens äldste, eller en fåtaligare delegation af stads-menigbeten, med åliggande, att bevaka stadens rätt och å dess vägnar afgifva af högre myndighet infordrade yttranden, att med magistraten samråda i ekonomioch politi-mål, som angå anslag af medel under visst belopp, beviljande och upptagande af lån, med mera dylikt, hvilka ärenden må tili den större församlingen hänskjutas, på sätt jemväl finnes föreskrifvet uti de af Utskottet anförda främmande länders kommunal-lagar. I afseende på grunden för rösträtt råder nu för tiden uti stads-samhällena icke så liten förbistring. I sockenstämman röstas efter fastighetsvärde och bevillning; lill riksdagsmän och magistrats-personer röstas efter öre, fyrk, skott eller annan antagen måttstock för uttaxering af vissa borgerliga utskylder till staden, och i somliga städer äro för dylika val helt egna röslgrunder, t. o. m. bevillning efter 2.dra artikeln antagna. Uti det på konungens nådiga sanktion beroende förslaget till ändring i 14 § R. O. förklaras grunden för valrätt till riksdagsman för stad hädanefter blifva «hvad hvar och en af de väljande till staden och dess allmänna behof skattar.» Men då denna röstgrund knappt i någon stad finnes förut antagen, så skulle, i händelse förslaget varder grundlag, hädanefter tre särskilda röstgrunder komma att finnas i hvarje stad, nemligen för omröstning i sockenstämma: fastighetsvärde och bevillning, för val till magistratsperson: öre, fyrk, skott e. n. d. samt för val till riksdagsman, summan af samtliga sladsskatter, oberäknadt att den medlersta röstgrunden är i nästan hvarje stad olika.
I händelse en sådan varder nu genast medgifven, torde de tili förekommande af missbruk vid ifrågavar. bankrörelse föreslagna controller ingalunda vara tillräckliga för att betrygga allmänheten för förluster i följd af delina rörelse. Vidkommande 2 morn., vore den förundran, Hr v. Troil jtirat, ursägtlig, om jag fattat meningen af detta mom. lika med talaren; men då R. o. Ad. redan beslutat hvilka förbindelser få till innehafvare!) utställas, anser jag del häruti före - 35e Den i j Man f. in. kommande stadgande mindre behöfligt. Deremot befarar jag, alt detsamma skulle komma att medföra alltför mycken inskränkning i möjligheten för bankerna att verkställa de medgifna upplåningarna af allmänheten. Hr Rosenblad har redan ådagalagt enahanda farhåga, då han fästat uppmärksamheten på den motvilja, med hvilken hvar och en skulle emottaga sådana fordringsbevis, utan rättighet att få transportera dem. Då emedlertid Gr. Frölich, som känner förhållandet med sådana upplåningar mycket närmare än jag, försäkrat, att uti ifrågavar. stadgande intet hinder lage för privatbankers uppkomst, så vill jag trygga mig till Hr Gr» uppgift, och jag får således förklara, att momts borttagande eller bibehållande skall för mig vara fullkomligt likgiltigt. Hvad slutligen angår 3 morn., delar jag den af Hr Rosenblad yttrade åsigt, alt orden: invisningar på R. St:s Bank torde kunna uteslutas, emedan nu gällande författningar om dessa invisningars prescriplionstid icke öfverensstämma med hvad som i detta mom. blifvit föreslaget i afseende på prescriptionstiden för privatbankernas credilsedlar. Frih. Boye har anmärkt, att sistberörde mom. borde flyttas på ett annat ställe; jag är af motsatt tanka och tror, att just der man stadgat gränsen för creditsedlars utgifning, bör man afven stadga äfventyret i händelse af uraktlåten inlösning af desamma. — Jag anhåller om propos. på bifall till 8 och 9 §5 af &1'* Frölichs förslag, med de undantag jag nu uppgifvit. Hr Stråle:
Maj:t i ofvannämnda hänseende behagat föreslå. 85:o. Till Utskottets handläggning har från Preste-Ståndet blifvit öfverlemnad en af Kongl. Hofpredikanten Wensjoe väckt, af Professorerna Lindgren och Selander samt Kongl. Hofpredikanten Nordlund biträdd motion, hvaruti, efter framställning af aflidne Språkläraren O. G. Carlstedts under en 18-årig verksamhet såsom lärare ådagalagda utmärkta nit och skicklighet samt hans efterlemnade enkas vid en framskriden ålder iråkade nödställda belägenhet, hvilka uppgifter af bifogade handlingar vitsordas, motionären hemställt, att bemälda enka, Edla Hermana Gustava Levin, måtte af Statens medel erhålla en årlig pension af 200 R:dr Runt; — och ehuru Carlstedt endast en kortare tid varit i tjenst vid allmänt läroverk, har Utskottet, i betraktande af de sällsynta egenskaper, han derunder ådagalagt samt de bevekande omständigheter, som förekomma för hans efterlemnade, af svår sjuklighet lidande, enka ansett sig böra tillstyrka, att den begärda pensionen måtte af Rikets Ständer beviljas. 86:o. Genom remiss från Ridderskapet och Adeln har Utskottet fått mottaga en derstädes väckt motion, deruti Friherre It. Cederström — jemte erinran, hurusom af ali verksamhet, som utöfvade ett mera gagnande eller förädlande inflytande - Stats-Utskottets Utlåtande N-.q 152. 65 flytande på samhället, den enskilda vetenskapsmannens sträfvanden vanligen lemnade minsta lönen för utståndna mödor och besvärligheter, hvadan Staten borde låta sig angeläget vara att, der omständigheterna så föranledde, med lämplig belöning uppmuntrande tråda emellan — fästat uppmärksamhet derå, att förre Auditören Georg Scheutz, som, redan i början af vårt nuvarande samhällsskick utmärkt genom en aktningsvärd litterär och publicistisk verksamhet, sedermera genom flera värderika tekniska skrifter gagnat sitt fädernesland, syntes redan härigenom hafva gjort sig förtjent af erkännande och uppmuntran från Statens sida.
Frågan om anslag för ofvannämnda ändamål kan derefter icke förekomma till afgörande hos Ständerna förr ån 1851 och förmodligen utgår icke anslaget, örn det beviljas, förr än med 1852 års början och under denna tid af två och ett halft år skola Hofrätterna, som redan äro öfverhopade med göromål, olvifvelaktigt hafva åsamkat sig en ganska betydlig balans af mål, som af den nuvarande personalen icke hunnit handläggas. Jag anser det derföre hafva varit mera välbetänkt att söka förekomma obehörigt uppehåll i lagskipningen, än att, sedan man föranledt detsamma, kasta bekymret för dess afhjelpande på efterkommande. De rättsökandes rätt och fördel har man åtminstone härvid icke behörigen afsett. Den erfarenhet, Utskottet förmodar alt Ständerna vid nästa riksdag skola ega i och för bestämmande af anslagets storlek, fruktar jag då ännu blifver ganska otillförlitlig och jag förutser, att man äfven då nödgas stadna vid ett obestämdt anslag. Min öfvertygelse är derföre, att denna fråga icke bort skiljas från den om Lagmansoch Kämnersrätternas samt Riddaresynerätternas indragning. 22 La”- Utskottets Betänkande, IV:o 56. En så vidlyftig omarbetning af vår nu gällande rättegångsbalk, sotn blifvit föreslagen, skulle jag visserligen önskat undvika, äfvensom jag byser betänkligheter i afseende å det nya stadgandet om rättighet till verkställighet på Underrätts dom i alla mål; men du förslaget blifvit uppgjordt och granskadt af flera personer, som ega större erfarenhet, än jag vågar tilltro mig, samt jag är öfvertygad om nyttan af den föreslagna minskningen i rältegångsinstansernas antal och derföre önskar dess framgång, har jag ansett mina betänkligheter i omförmälda fall böra vika.” Af herr Berg von Linde:
Om denna i sjelfva verket innefattade allt hvad en Bank-Lag bör innehålla, så vore visserligen all fråga om en ytterligare Lagstiftning för Banken nu öfverflödig; men jag tviflar, alt man med skäl kan tillerkänna denna Bank-Lag en sådan fullständighet. Delta oaktadt inser jag likväl äfven att, så länge Regerings-Formens 73 §. förblifver oförändrad, skulle försöket att tillvägabringa en fullständig, på båda Statsmagternas sammanstämmande beslut grundad Lagstiftning för Banken troligen mola stora svårigheter. Man skulle nemligen vid ett sådant försök riäåhända ej kunna förena sig om en fullt noggrann bestämning af den rätta gränspunkten emellan de Ordningarj Stadgar och Reglementen för Bankens förvaltning, hvilka det tillhör Rikets Ständer allena att uppgöra; och den af båda Stalsmagterna beroende Lagstiftningen för Banken. Endast genom en förbättrad redaction af Regerings-Formens 72 §. torde denna svårighet en gång kunna liäfvas. Emedlertid, då ett med sorgfällighet utarbetadt Förslag till en mera omfattande Lag för Banken blifvit till Utskotten af en Ledamot inlemnadt, tror jag, för min del, att man, i stället för att utan all granskning ogilla detsamma, hade bort ingå i en närmare pröfning deraf, för ätt undersöka, huruvida ej åtminstone några af de deruti föreslagne Stadganden äro af den beskaffenhet, alt de kunde och borde af samma Statsmagter, sorn antogo i83o års Bank-Lag, antagas såsom nödiga tillägg till densamma, och dermed tillika såsom nyttiga förberedelser till en framtida fullständig och fullt ändamålsenlig Lagstiftning för Banken.” Uti denna reservation instämde Herrar Lagerheim, Helleday och Cederborg samt Riksdagsfullmägtigen Anders Andersson från Westerås Län. 20 Bancooch Lag-UtskoåenS Betänkande N:o 3. Af Herr Doctor Elfström: ”Emot de Höglofl. Utskottens ifrågavarande
BYRÅ OCH EXPEDITION: 12:TE ÅRG. KOMMISSIONARER ANTAGAS ÖFVER HELA LANDET PÄ ALLHVARJE O N S D A G OCH L Ö R D A G. REDAKTIONSSEKR. JOHAN KLARA S. KYRKOGATA 1 6, 1 TR. DELES SÄRSKILDT FÖRMÄNL. VILLKOR. N O R D L I N G ALLM. HOFBOKTRYCKERI. nes järnväg fanns icke på den tiden. Körsven i den första vagnen var en nu för länge sedan afliden musiker, direktör Carstensen på Uplands regemente. Han var en äkta konstnärssjäl • — utom musikens konst odlade han ock med framgång målning i olja och akvarell — och hans veka, svärmiska sinne var i hög grad känsligt för naturens skönhet. Men hästkarl var han inte alls, ett sådant tortyrinstrument som piska skulle man säkert aldrig kunnat förmå honom att taga i sin hand, och han saknade för öfrigt all möjlighet att öfvertala sin lata häst att öka farI SÄTERS SKÖNA DAL. DET V A R I C K E så alldeles i går, som jag besökte Sätersdalen för första gången; det är mer än tjugu år sedan. Men resans detaljer och det intryck, som den underbart sköna dalen gjorde på mig, stå ännu så klara och lifliga, som hade det varit i går. Vi voro ett tämligen stort sällskap, som i två löfvagnar gjorde färden dit från Hedemora, ty Södra DalarA. Lindahl foto. I D U N 1899. - 2 — oss därefter på en framskjutande nipa, från hvilken vi hade ett briljant perspektiv både uppåt och nedåt. Och där sutto vi länge, länge alldeles tysta, slukande med blickarna det härliga stycke natur, som bredde sig ut åt nordost, åt sydväst, räkt fram och under våra fötter, med välbehag insupande doften från det färska björklöfvet och de snöhvita konvaljerna. Till slut stötte Carstensen mig i sidan och mumlade: » Min bror! D e ' er en lumpen Natur I Ikke? » Jag nickade tyst, ty jag förstod honom så väl.
Justerades PleniTrötööolien för den i sisth Den 3o April e. mi Ca5 April föroch eftermiddagen, den 5, 4, 7 och 11 April föroch eftermiddagarne , samt den 14 i samma månad. Herr Berghman, Ambrosius Magnus', hade inlemnat ett Memoria], hvilket upplåstes, så lydande; (Se Bilagan N:o 1.^ Lades på bordel. Upplåstes och lades på bordet följande* från nedannåmnde Utskott inkomnd Betånkanden: Fran Slatslftskottei: Af den 26 dennes; N:o 126. I anledning af Vackt motion, angående inköp af CanzliRådet Schoerbings afhandling om det rätta skogshushållningssättet. Angående inköp af Kronans andel i uppbörden i södra Stäket. I anledning af väckt motion, om användande af Kronans Tiondekoppar och jern för Flottorne» behof. 6j4 Deri 5o April e. m, Från Banco-UtJJ^ottct'. Af den 26 dennes t N:o 7. Angående förändring i betalningagrunderne för det Bancolån, sorn till isiåndsåttande af Uddevalla Stads afbrända publika bygg. nader blifvit vid 1812 års Riksdag bevil;adt. N;o g. Angående förlängning uti tiden för återlösen af i Banken pantsatt silfver. Af den 28 dennes: N:o lo. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, rörande publicitet af Bankens angelägenheter. Från Lagutskottet; Af den 10 dennes: N:o 57. Angående närmare bestämmande i hvad fall ProvincialMedici-besigtningar åro nödvändig», vid uppkommande tvifvelsmål, huruvida död person, vådligen omkommit eller icke. Angående ändring uti 17 Cap. 2 §. RåttegångsBalken och 2 §. uti Kongl. Förordningen den 28 Juni 1798. Af den i4 dennes: N:o 58.
Gästgifvare icke borde tillåtas brännvinsminutering utom i den tour, de besörja skjutsen, emedan han i motsatt fall befarar, att, om t. ex. Gästgifveriet bestod af 7 byamän, 7 krogar skulle uppkomma i stället för en, och hvarföre han anser anständighet och goda seder inom Gästgifvaregården fordra det, som redan stadgadt är. — Utskottet, som inser vjgten af dessa anmärkningar, tvekar icke att frångå Eesv., och Ekon«. Ut sk. Betänkanäen» 99g, livad det häruti i sitt förra Betänkande fö% reslagit, och tillstyrker således bibehållandet af författningens föreskrift i denna del; men Utskottet förblifver i öfrigt vid sitt i detta Moment förr afgifna yttrande, att de, som hafva minuteringsrättighet, må försälja brännvin, äfven då mat icke gifves, emedan lagens förbud häremot aldrig efterlefves och aldrig kan controlleras, och emedan, hvad äfven anmärkt blifvit, ingen skäligen lärer kunna åläggas att äta, då han ej vill eller förmår. Med tillkännagifvande, att Högv. PresteStåndet redan bifallit det sednare alternativet, rörande väckt fråga, om upphäfvandet af Kongl. Öfverståthållare Ämbetets Kungörelse af den 4 Juli 1817, får Utskottet till de öfriga respective RiksStåndens afgörande å nyo vördsamt öfverlemna de i förra Betänkandet framställde 2:ne alternativ. Vidkommande den vid återremissen, af Herr Gyllenhaal, Lars Herman, väckte motion om ett närmare bestämmande af hvad egentligen förstås med det i 1815 års Förordning nyttjade ordet utdela; så har Utskottet vid efterseende funnit, att i Kongl. Kungörelsen den 20 December 1815 förekomma, i fråga om brännvins utminutering, följande uttryck, nemligen uti 2 Art. 1 §. "Den, som i minut försäljer eller utlemnar brännvin," samt uti 4 och 5 §§ af samma Art.
Jeved Ribbing. Om äktenskapsåldern för qvinnan. Interiörer fr&amp;n våra hem. ni. S. Brev tii Dagny fra Kristiania. Aam Hildebrand. Qvinnans stallning under den romerska kejsaretid&amp;n. gredrika-Bremer-Förbundets meddelanden: * EZlen Fries. Fru S. Whittlocks stipendium. Neddelande f&amp;n utskottet för granskning af barnoch ungbomsliteratur. Notiser. - Pris pr &amp; rgiing: {49 - Fur Förbundets medlemmar kr. For icke medlemmar 4.,M,. HELSOVANNEN fås i Skandinavien på alla postkontor (utom Stockholms) och hos bokhandlare &amp; 2: 00 kr. for helt, I: 50 kr. för halft år. I Stockholm sker prenumeration, utom hos bokhandlare och de större tidningskontoren, hos Redaktionen (Mästersamuelsg. Till Amerika sändes tidskriften i korsband &amp; I dollaiför helt, 75 cents för halft år. Prenumerantsamlare få härefter af innevarande årgång hvart .femte exemplar gratis. - Annonser införas &amp; 30 öre för finstilsrad eller 15 kr. för hel, 8 kr. för half sida; utländska med 33 procents förhöjning. - Helsovännen utkommer den I och I6 i hvarje månad. JORDEMODERN månadsskrift för barnmarskor, kommer år 1888 att utgifvas af undertecknad under medcerknn af rikets barizmoi.skelärare. Prenumeration sker i landsorten å närmaste postanstalt (icke i bokhandeln), i Stockholm hos undertecknad eller hos förestånderskorna bland barnmorskorna med 2 kr. 50 öre för helt, 1 kr. 50 öre för halft år. Utgifningsorten är Stockholm. Med. d: r E. Itr. Wretlind. Till reduktionen insända böcker: Religion, vetenskap, historia och reseliteratur. U r vår tids forskning: Språkets makt öfver tanken af E. Tegner. Rornas kristna katakomber af J. Centerrall. - Några blad u r vår tids meteorologi af H. Hildebrandson. - Ryggradsdjurens geologiska utveckling och slä@skapsförhållanden af 3 '. A.