Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid behandlingen af denna fråga har Utskottet ej kunnat förbise att, utom de till odlingshjelp m. m. för krono-nybyggare anvisade belopp, ett serskildt anslag för befrämjande i allmänhet af jordbruk och Iandtmanna-näringar, finnes i riksstaten uppfördt; och då statsverkets tillgångar ej medgifva ytterligare understöd och uppmuntran för detta nyttiga ändamål, samt, i fråga om belöningar åt tjenstehjon, som med trohet öfver tolf år tjenat på samma ställe, det vill synas, som de i tjenstehjonsstadgan åt berömvärda tjenstehjon tillförsäkrade förmåner, i förening med den uppmuntran, hvilken genom enskildes bidrag, lör långvarig och trogen tjenst åt dem lemnäs, äro för detta ändamål tillfyllestgörande, hemställer Utskottet, att Andreas Bengtssons ifrågavarande motion ej må till någon serskild åtgärd hos Rikets Ständer föranleda. Stockholm den 4 Februari 1848. Ank. till Exp.-Utsk. d. 5 Febr. kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion om uppresande af en minnesvård åt Fältmarskalken Magnus Stenbock. (U. A.) Uti en hös Bondeståndet vackt, och till Statsutskottet remitterad, motion, har Sone Pehrsson från Malmöhus län, jemte återkallande i minnet af fältmarskalken Magnus Stenbocks förtjenster om fäderneslandet, föreslagit, att åt denna utmärkta man måtte, på torget i Helsingborg, invid hvilken stad lian, med en del af Svenska allmogen, slog den derstädes förskansade, vida starkare fienden, uppresas en enkel, men värdig minnesvård. Utskottet delar motionärens åsigt om fältmarskalken Stenbocks, af historien vitsordade, utmärkta förtjenster om fäderneslandet; men då statens tillgångar icke medgifva bekostandet af minnesvårdar åt alla de, Sveriges, hädangångne utmärkta män, för hvilka en sådan gärd af nationens aktning och erkänsla skulle med lika skäl kunna ifrågakomma, hemställer Utskottet, att Sone Pehrssons förenämnda motion ej må till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda. Stockholm den 4 Februari 1848. 8 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 66.
Stats-Contoiret i Circulaire-Bref den ardra derpåföljande Martil, förordnat, att till Arrestanternes bättre vård, det må ankomma på Kongl, Maj:ts Befallningshafvande , att låta efter behof anskaffa Sängkläder och nödige Klädespersedlar, åt Fångarne samt andre till fängelsernes förbättring hörande förnödenheter, dels att i följd af den nya Fångtransport-Inrättningen, visse nattläger-ställen bordt bestämmas, der häcktcn finnas, eller blifvit anlagde och hvartill fordrats åtskillige inventariepersedlar såsom sängkläder m. m. samt å arne Stationer, hvarest Fångarne måste längre än öfver natten qvarstanna, för att sedermera åtfölja ordinaire transporten, tillsättas särskilde Fångvaktmästare med Löner och Öfrige vederlikar bestådde, förmåner. Vid desse förhållanden och då Stats-Utskottet likväl, med anledning af hvad Kongl, Majrts Nådiga proposition framställer, anser de oundvikligen nödige , ökade utgifterna icke böra föranleda lill förändring af en Fångförings anstalt, sorn på en gång bereder lättnad för Allmogen och större säkerhet vid fångars vård, då de måste föras från en ort till annan, äfvensom mera skyndsamhet vid transporterne, har Utskottet funnit tillökning å nu varande
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt nu då först förekomme till pröfning första hälften af 4 punkten i Frih. lia* miltons förslag till gemensam tanke, lydande nämnda första hälft sålunda: ”Det är Ståndets valmän obetaget att lil! representant för Ståndet kalla äfven en ej till Ståndet hörande medborgare.” Frill. Hamilton: Som jag af flere ledamöter hört, att de icke önska att till val af underhusets ledamöter utsträcka valrätten utom ståndet, så vill jag gå en sådan önskan till mötes med den anhållan, att propos. måtte framställas derå, att till ledamöter uti underhuset eller nedre kammaren electorerne må få välja ledamöter äfven utom districtet, men inom ståndet. Frih. Boye, Ludv.: Sedan Frih. Hamilton inskränkt frågan lill ett förhållande, som jag ej motsätter mig, så afstå r jag. Hr von Hartmansdorff, Au g.; I afseende på räti5 H. 4o Fortsattes pröfningen af Coust.Utsk nationalrepresentationens ombildning. 3.4 Den 28 0 c ( 0 1> t r f. ra. likheten alt välja utom d i 't 1 iclen, hvilket förmodligen blir första frågan, anhåller jag att få göra följande anmärkntr. Det är nödigt att valen ske inom districten, på det att erforderlig localknnnedom icke må saknas inom nationalrepresentationen. Thy förutan äfventyrar man, särdeles i ett iand så vidsträckt som Sverige, med så olika 01 ter, till och med bland de närbelägna, som t. ex. Småland och Östergöthland, att vidtaga åtgärder, som ingalunda svara mot ändamålet. Dertill kommer, att endast derigenom att man. länge vistats i en ort, att denna är ens hem och att man känner de der boende personerne, kan man för henne hafva den kärlek, som fordras för att i en nationalförsamling, der motstånd så of ta rönes, förfäkta hennes angelägenheter nied det nit, det eftertryck och den ihärdighet, som behöfves för att vinna ändamålet.
Jag får till en början an hålla om ursäkt, i händelse jag skulle komma att upprepa åtskilligt af hvad möjligen af föregående talare redan blifvit yttradt, emedan jag icke öfvervarit discussionen ifrån dess början, äfvensom för alla öfriga brislfälligheter, som kanske torde vidlåda mitt framställningssätt, helst jag i förstone ej varit sinnad att annorlunda uttala min opinion än genom den tysta voteringssedeln. Jag har likväl funnit mig föranlåten att afvika ifrån denna föresats, hufvudsakligen för att yttra min förundran deröfver, att någon så betydlig discussion kunnat uppstå ang:de detta förslag, hvilket, såsom endast negativt, och hufvudsakligen just genom uteslutandet derifrån af allt det positiva, jag trott skulle vara det mest qualificerade för att blifva en gemensam tanka. Uppriktigt att säga, var det väl icke eller just mycket positivt i det förslag, som i går på e. m. sysselsatte R. o. Ad. Det anmärktes deremot som en brist, att det saknade bestämdhet; men t 260 Den 13 Mars f. m. i min tanka låg just i denna brist förslagets största förtjenst, åtminstone det som bäst qualificerade detsamma, alt anses uttrycka en gemensam tanka, i dessa tider, då meningarne i detta ämne för öfrigt troligen äro lika delade, som de kunna hafva varit vid Babylons tornbyggnad. Detta förslag lyckades likväl icke alt få för sig mer än 82 röster, men just jemnt 82, en siffra fullkomligt lika med den, som uttryckte minoriteten den 28 sistl. Augnst, i, en dag, så märkvärdig i många afseenden, en dag, då Hr Akerman, gårdagsförslagets uppgifne författare, efter hvad lian yttrat, så lifligt kände värdet af den utmärkelse, som vederfarits honom genom inträdet i detta Ständ, men då jag, och några åtminstone med mig, alldeles icke funno att R. o. Ad. utmärkte sig som något annat, än jemnt och rätt som ett Svenskt Riksstånd, och det ej en gång i den modernare bemärkelse, hvarmed man försökt försvara alla Stånd, ulan just efter den temligen antika vid ordet fästade mening.
1 detta hänseende föreslås: att Banko-Fullmäglige må bemyndigas, att till obegränsadt belopp, efter en kurs af 127 sk., köpa godkända vexlar i Hamburger Banko, dragna på 90 dagar eller kortare tid, och i Hamburg betalbara; att Bankens i Hamburg slående fond må under alla tider af året kunna uppgå till En million Riksdaler Hamburger Banko; att indragning af silfver till Banken endast må ega rum, då det erfordras för myntning eller till fyllnad af det för Bankens siifverförråd nu bestämda minimum af 2,500,000 Riksdaler silfver specie; att vexlar å Bankens I Hamburg stående fond må afgifvas på 90 dagar efter en kurs af 129 sk. eller på kortare tid med godtgörelse af diskont derutöfver; samt ali, med diskont-beräkning, vid alla tillfällen, vexlar pä kort tid må af Banken kunna säljas, och deremot vexlar på 90 dagar af densamma köpas. När Bankens behållning i Hamburg uppgått till En million Riksdaler Hamburger Banko, synes öfverskottet af uppköpta vexlar lämpligen kunna användas till inköp af Svenska Hypotheks-Föreningars i nämnde, myntslag ställda och i Hamburg kurserande obligationer. Dessa obligationer kunde alltid, vid förefallande behof, emot metallisk valuta der åter föryttras, och den förlust, som tilläfventyrs någon gång vid försäljningen skulle inträffa, ersattes genom den ränta, Banken å dem under tiden erhållit; och om de kunde lill större belopp af Banken inköpas och bibehållas, så hade derigenom, utan skada för Banken, ett bidrag blifvit lemnadt till minskning af Svenska jordegares skuldsättning på utrikes ort. Någon synnerlig betänklighet torde ej möta, alt, åtminstone till |:delar af deras nominela belopp, intaga sådana obligationer i beräkning af Bankens metalliska kassa, hvarigenom omsorgen skulle underlättas, att bereda fond för den ytterligare sedelutgifning af 5 å 6 millioner Riksdaler Svenskt Banko, som komme att ega rum, i händelse enskilda Bqnker, med förlag af Rikets Ständers Bank, skola inrättas i stället för sedelutgifvande enskilda Banker.
Lades till handlingarne; 9 §, ogillades; 10 §, bifölls ; 11 och 12 §§j lades till handlin garne ; 13, 14, 15 och 16 §§, biföllos; 17 §, lades till handlin garne; 18 §, bifölls; 19 §. Med vidblifvande af beslutet, i anledning af 20 punkten i betänkandet, N:o 29, lade Ståndet 19 § i utlåtandet, N:o 44, till handlingarne; 20 §. Med ogillande af denna §, beslöt Ståndet, att circulationscapitalet för Bankens låne-rörelse emot inteckningar i egendomar å landet samt i hus och jord i städerne, utom Stockholm, skall bibehållas vid hvad del nu är; 21, 22 och 23 §§, bi föllos; 24 §. Med bifall till denna § i öfrigt, bestämde Ståndet Götha Canal-actiers belånings-rätt till 12 procent af det nominela värdet; 25 §: Mom. litt. a., godkändes, med uteslutande af ordet ordinarie framför ordet fonden vid detta moments början; Mom. litt. b., c., d. och e., biföllos; Mom. litt. f., antogs af denna lydelse: ”att de medel, Spar-Bankcrna emot ränta insätta, ingå och användas till utlåning genom Handelsoch Närings-disconten i Stockholm samt Låne-contoren i Götheborg och Bih. till R. St. Malmö, utan alt inberäknas i nämnde Disconts och Låne-contors bestämda låne-belopp”. Mom. litt. g., h., i., k. och 1., bifollos; Förbehållet näst derefter, i afseende på reglementariska föreskrifter för utlåning på namn och reverser, med omsätlningsrätt:
Å andra sidan måste rörelsens beqvämlighet och metalliska lör lådens tillräcklighet afses. För mig är det således oförklarligt, huru de emot Utskottens lagförslag sammanstämmande reservanterne ansett, att sedelvaleurerne böra föi bigås och så likgiltigt betraktat ett ärende, sorn i andra länder anses så vigtigt »eli alltid utgjort föremål för grundliga öfverläggningar, Parlamentsoch Congress-A^ter. Jag föreslå'', att de olika sedelvaleurerne, som Utskotten uti 22 och 20 §§. föreslagit, måtte sammanjemkas och blifva motsvarande vår nuvarande siifverenhet, eller 4 Brdr courant. 23 se 18. 25 bar irgjoi t föremål för vidlyftiga öfverläggningar. Om solidariska ansvarigheten skall innebära någonting, har man ansett, alt actierne n äste vara ställde på viss man och att de icke böra kunna utan Bolagets samtycke transporteras. Reservanterna hafva velat skydda eganderätten, då de ålagt Bank-Bolaget att inlösa Adier, hvilkas öfverlåtelse till annan man blifvcr vägrad. Del förra stadgandet störer rättsbegreppet och skall måhända hindia solidariska Bankers uppkomst, det senare upphäfver lill endel ansvarigheten» betydelse. Jag kan således i detta afseende hvarken gilla Utskottens eller Grefve Fr Michs förslag', men anser, ali allas interesse kun bevaras genom ett stadgande, att äfven solidariska bankaclier kunna flitt öfverlåta» till viss inför Directionen uppgifven' man, men att den afgående delegarens solidariska ansvarighet! för Banken» före dess afgång ntgifne förbindelser fortfar i 3:ne års lid. Baukactierna kunna då fritt antaga sitti rätta värde. Allmänhetens risk, att Bolaget skall blifva sammansatt af mindre förmögna personer, sia ej större än vid första stiftelsen.
Stadens invånare iakttaga i allmänhet ett nyktert, arbetsamt och ordentligt lefnadssätt, samt visa allt mer och mer hyfsning och bildning. 23 Stadens näringsgrenar äro handel, handtverk, sjöfart och fiske, hvilket fordom utgjort den indrägtigaste näringsgrenen, men nu lemnar sina idkare ringa behållning. År 1842 funnos i staden nio handlande, två färgare, en urmakare och trettiofem diverse slags handtverkare. Välståndet har snarare tillän aftagit. Under ifrågavarande fem år hafva utmätningar ägt rum till ett sammanräknadt belopp af 8,903 R:dr 16 sk. 9 rst. banko. Kyrkotornsbyggnaden bar blifvit fortsatt, och flera af de enskilda husen hafva blifvit förbättrade, synnerligast genom anbringande af tegeltak. öregrund. Folkmängden, som år 1832 uppgick till 600 och år 1837 till 583, utgjorde vid 1842 års mantalsskrifning 601 pérsoner. Stadens befolkning utmärker sig för sedlighet, nykterhet och laglydnad samt en allt mer och mer stigande bildning. Handel och sjöfar t samt handtverk utgöra stadens näringsgrenar, men i anseende till stadens för kommunikation åt landsidan obeqväma läge äro handeln och handtverkerierne af ringa betydenhet, och sjöfarten, som fordom varit betydlig och gifvit staden nrycken vinst, har på sednare tider allt mer oell mer aftagit, i följd hvaraf ock den fordna välmågan sjunkit. År 1842 funnos i staden 7 diversehandlande, 1 nipperhandlerska, 1 färgare och 8 handtverkare samt 18 skeppare, af hvilka sednare de flesta fört fartyg för andra städer och ortens bruksägare.
Det sätt för Statens åtkomst af inkomster, att å alla industriella företag lägga indirecta afgifter och bördor, gör medborgaren försagd och håglös, leder hans ovilja på Regeringssättet, hvarvid tvärtom hans förtroende bör vara fästadt, och afleden hans intresse från samhällets, ja! ställer det i motsats deraf. Sådant åter gynnar ingalunda moraliteten. Det är fast snarare att inympa på folket obekanta smittor, såsom begäret till underslef och det lika förhatliga att corrumpera. Brott framkallas, tack vare institutionerne; konstflit och färdigheter af alla slag aftaga, för att omsider alldeles afstadna. Allmänna välståndet, lider och blir om intet. Så bortdö äfven småningom samhällets försvarskrafter, och Statens yttersta ändamål, som är folkets sjelfbestånd och genom förädling beredda lycksalighet, vinnes icke mer. Och likväl efter allt detta inser det mest oöfvade förstånd, att en enda allmän beskattning, för införskaffande till Staten af ofvannämnde dess årliga behof, vore icke allenast det redigaste, utan otvifvelaktig! det bästa och nyttigaste. Närvarande förslag är ämnadt att åvägabringa just denna naturliga enkelhet i medborgarens beskattning, hvarigenom han, 4 H. 5 66 Den (2 December f. m. stadd i hvad kall, yrke eller näring som helst, får under allenast ett namn och i ett för allt afbörda sin årliga skatt till Staten. Det skall visa sig hvad han härigenom äfven i beloppet torde vinna, om skatten bestämdes i mån af hvarje medborgares oafkortade årliga inkomst. Förslaget ar i detta afseende: alt en af medborgare årligen verkställd Taxering skall ske å hvarje medborgares totala eller brutto-inkomst för året; och af det sålunda taxerade Inkomst-Capitalet för hela Riket skall årets statsbehof såsom procent utgå.
Så böd han ock den andra, och den tredje, och allom dem som gingo efter hjorden, och sade: Som jag hafver sagt eder, så säger till Esau, när I finnen honom. Och säger ju det med: Si, Jacob din tjenare är efter oss. Förty han tänkte, jag vill blidka honom med den skänken, som går för mig; sedan vill jag se honom; kan hända att han undfår mig väl. Så gingo skänkningarna fram före honom; men han blef den nattena i lägret. Och stod upp om nattena, och tog sina två hustrur, och de två tjensteqvinnorna, och sin ellofva barn, och for till vadet Jabbok: Tog dem och förde dem öfver älfvena, så att det han hade, kom öfver. Och han blef på den sidone allena. Då brottades en man med honom till dess morgonrodnen uppgick. Och då han såg, att han icke kunde öfvervinna honom, rörde han hans höftes sena, och straxt förtvinade hans höftes sena. Och han sade: Låt mig gå, ty morgonrodnen går upp; men han svarade: Jag släpper dig icke, med mindre du välsignar mig. Han sade: Huru heter du? Han svarade: Jacob. Han sade: Du skall icke mer heta Jacob, utan Israel. Förty du hafver med Gud och menniskor kämpat, och hafver fått öfverhandena. Och Jacob frågade honom, och sade: Huru heter du? Men han sade: Hvi frågar du, huru jag heter? Och han välsignade honom der sammastädes. Och Jacob kallade det rummet Pnuel; ty jag hafver sett Gud under ansigtet, och min själ är frälst vorden. Och som han kom fram om Pnuel, gick honom solen upp, och han haltade i sine höft. Fördenskull äta Israels barn inga höftsene ännu i dag, derföre, att Jacobs höftsena rörd vardt. Jacob hof upp sin ögon, och såg sin broder Esau komma med fyrahundrade män. Och skifte sin barn till Lea, och till Rachel, och till båda tjensteqvinnorna. Och skickade tjensteqvinnorna med deras barn främst; och Lea med hennes barn dernäst; och Rachel med Joseph efterst.
Med anledning häraf, och då obegagnade andelen af den för BankoDiskont-Verket anvisade del af fonden vid nästlidet års slut utgjorde omkring 700,000 R:dr, under det att samma fond vid Låne-Kontoren i Götheborg och Malmö var i det närmaste anlitad, hafva Fullmäktige, under den 7 December samma år, förordnat, att den för innevarande år föreskrif na innehållning af 200,000 R:dr borde till hela beloppet utgå af fonden vid Banko-Diskont-Verket i Stockholm. Från denna fond, som följaktligen är vorden förminskad till B:ko R:dr 4,700,000: - — äro till Fonden för diskontering och utlåning För han del och näringar samt till Kassa-kreditiv åt enskilda personer öfverflyttade: till Banko-Diskont-Verket 600,000: till Låne-Kontoret i Götheborg 300,000: (jqq qqq. _ i Följd hvaraf denna fond utgjorde B:ko R:dr 3,800,000: De åt Låne-Kontoren anvisade andelar af ifrågavarande fond äro vid oförändrade belopp bibehållna, enär desamma hitintills lemnät endast obetydliga öfverskott. § 64. Med stöd . af den i 180 § af Banko-Reglementet Fullmäktige Jemnade rättighet att, i händelse omständigheterna skulle dertill föranleda, nedsätta belåningsvärdet å de i 1 ista och 2:dra punkterna af samma § omförmälda obligationer, hafva Fullmäktige, under den 15 Juni och 14 September 1854 samt den 19 nästlidne Juli, å nedunuppräknade obligationer fastställt Följande belåningsvärde, nemligen: Svenska Hypolheks-Föreningars å Hamburger-Banko ställda Obligationer, löpande med 4 procent ränta, till 80 procent af kapital-beloppet och 67 med beräkning att 3 Mark Hamburger Banko motsvara En R:dr Svenskt Silfver Specie; Elfsborgs Läns med Dahlsland samt Götheborgs och Bohus Läns Hypotheks-Förenings å ^Sterling utfärdade Obligationer med 4 procent ränta till 80 procent af kapitalbeloppet, med beräkning att ett J?
Sin höga uppmärksamhet och dervid Nådigst taga i betraktande de för handen varande förhållanden, samt de i öfrigt talande skäl för Hernösands Stifts rättighet att behålla ifrågavarande spanmål, och i Nåder medgifva, att densamma derefter kunde komma Hernösands Stiftskyrka till godo. Ofver denna Rikets Ständers underdåniga anhållan hördes samtlige vederbörande; hvarefter Kongl. Maj:t, under den 11 October 1843, förklarat, att Kongl. Majit, som ansett några nya skäl icke hafva blifvit anförde, hvilka kunde föranleda till ändring i Kongl. Maj:ts under den 17 Mars 1824 och Staissamt Allm. Besv.- och Ekon-Utskottens Utlåtande, N:o 12. 5 den 13 Mars 1835 i frågan meddelade Nådiga beslut, funnit godt bibehålla Domkyrkan i Upsala vid dess i berörde hänseende af ålder innehafda rättigheter. Efter noga öfvervägande af allt detta, hafva Utskotten ansett sig böra instämma uti den åsigt, i afseende å den ifrågavarande Domkyrko-spanmålen, som Rikets Ständer vid trenne Riksdagar redan uttalat, eller att det både med rättvisa och billighet öfverensstämmer, att Hernösands Domkyrka må få åtnjuta denna spanmål. Till de skäl, som derför af Rikets Ständer förut blifvit anförde, kan nu läggas det: att Hernösands gamla kyrka blifvit raserad och byggnad af en ny pågår; att, enligt Utskotten meddelad underrättelse, utom kyrkans under en lång tid hopsparda medel, till nybyggnaden åtgått 20,000 R:dr, hvarförutan ett lån för ändamålet blifvit hos Rikets Ständer begärdt, till belopp af 40,000 R:dr; och att den enda säkra inkomst, kyrkan numera har, sedan en del af de åt kyrkan anslagne 70 tunnor spanmål åtgår till en serskild synodal-byggnads underhållande, utgör endast 33 tunnor 1 kappe korn.
Theorells enka, Sophia Wilhelmina Theorell, född von Schwerin; motion af Herr Anders Emanuel Ros: se Motioner. —, angående sådan åt framlidne Löjtnanten Otto Johan Henrik Ramsay’s enka, Charlotta Ramsay, född Wästfelt, och dotter, Hilda Åmalia Ramsay; motion af Herr Anton Båfelt: se Motioner. —, angående sådan åt f. d. Kapitenen, Friherre Eugéne von Vegesach; motion af Herr Axel Wilhelm von Schewen: se Motioner. —, angående sådan åt framlidne Sekreteraren i Kongl. J^andtbruks-Akademien Johan Theophil Nathorst* döttrar, Ida Mathilda, Emma Amalia och Bertha Diona; motion af Grefve Carl Göran Detlof Mörner: se Motioner. —, angående sådan åt Expeditions-Sekreteraren Daniel Hadorphs enka; motion af Herr Carl Johan Edvard Heykenskjöld: se Motioner. —, angående sådan åt framlidne Rcgements-Läkaren, Doktor Gustaf Wilhelm Beckers enka; motion af Grefve Carl Kalling: se Motioner.. —, angående sådan åt Biskopen, f. d. Stats-Rådet, Doktor Kristoffer Heurlins enka, Elisabeth Heurlin, född Liljewalch ; motion af Grefve Carl Mörner: se Motioner. —, angående sådan åt f. d...Ryttmästare!) J. F. Omans enka, Gustafva Christina Sophia Öman, född Wallberg; motion af Grefve Carl Mörner: se Motioner. —, angående sådan åt Regements-Kommissarien vid Södra Skån - 184 — P — ska Infanteri-Regementet, Jolian Krook, vid afskedsfagandet: I. 46, R. 46 (se vidare Stats-Utskoltets Utlåtande N:o 153, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Nionde Hufvud-Titel). Pension, om förhöjd sådan åt Kammar-Rätts-Rådet C.
Den 31 December 1814 hade Riks Disconten utlånt 6,515,000. Och Filial-Discouteine 8 935,800. tillsammans 15,450,800. il4o Statsoch Banko-Utslottens Betän&ndeii'. 3?å Fastigheter voro då utlånta (enligt Bilagan Litt. A.) - 2,500,000* tillsammans 17,950,800. afgår hvad häraf utgjorde enskilda insättningar i Disconterne 8,4g 5^300. återstår 9,455,500. sorn var det belopp, hvarmed Banken förenämnde tidpunkt understödde enskilde Medborgare i I,anväg, och hvilket i sådan egenskap circulera-» de från den ene till den andre , efter dé för hvardera slaget af Låne-biträden gällande afbetalningsvilkor. Den 31 December 1817 hade Banco-Di-( sconten utlånt af Bankens medel 6,724,000. Uti Filial-Disconterne qvarblifva 1,400,000* jemte hvad som svarar mot Assignations-masSan ^oo,oooi FastighetsochOdlings-Lånen utgöra 6,800,000. Jern-Contoitets föreslagne Discont 600.000. Manufacturens ökade dito - 400,000. Tillsammans 16,624,000. *) Differencen häremellan är 7,168,500, sorn allmänna Låne rörelsen med Bankens medel, effectivt, dels redan är ökad, dels vidare kommer att ökas mot hvad den var vid 1814 års sluts *) Utom de eventuella Line - biträden på Metaller och till Magazins-Dircctionen, som anses oförändrade, jemte Mannfactu?