Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bränvin och Sprit: %■ JS. r. 1 JS. r. af Frugt: Cognac, Fransk: af till och med 12 graders styrka 1 kanna — 32 — deröfver , , . 1 kanna 1 andra slag: af lill och med 12 graders styrka 1 kanna — 32 — deröfver 1 kanna 1 F r i 11. af Socker eller Rumm: af till och med 12 graders styrka 1 kanna — 32 — deröfver 1 kanna 1 - — af Ris eller Arrac: af till och med 12 graders styrka 1 kanna — 32 — deröfver 1 kanna 1 / Caffe .. 1 skalp. — 3 Decorationer, Platåer med tillbehör, äfvensom Ornamenter, ej specific. 100 R:d. v. 33 tG F r i a, Etuis, med tillbehör, af sammansatta eller ej specificerade ämnen , . 100 R:d. v. 25 _ Fri a. Fjädrar-. Ur andra, ej specificerade . 1 skalp. 100 R:d. v. 4 33 1(5 — 1 F r i a, • Flaskfoder, oberåknadt våtvarorna . 100 R:d. v. 33 16 — F r i a. Fyrverkeri-arbeten: Lust 100 R:d. v. 25 F r i a. Gevär, alla slag, eller delar deraf . 100 R:d. v. 33 16 F r i r t a. Gips-arbeten, ej specificerade 100 R:d. v. 33 .0 — F «. Decorationcr, Platåer och Ornarnenter. (Dosor: hänvisning till Askar.) Etuis, af sammansatte eller ej specific. ämnen. Fjädrar: Uroch andra slag, ej specificerade. Flaskfoder. Gevär. Gips-arbctcn: andra slag. Bevillnings-Utskottels Utlåtande, N'.o 30. 59 arnrnmm T ullvante. Qvantitet för tuliberäkn.
Danielsson afgifne motion lämpligast böra komma under öfvervägande i sammanhang med det å denna Titel uppförda anslag till Hospital och Lazarett, men då Kongl. Maj:t, uti Dess Nådiga Proposition om Curhus-afgiften, föreslagit, att den fortfarande må utgöras intill utgången af det år, då nästa Riksdag slutas, och inom hvarje Län af dess Comiterade bestämmas till det belopp, att eiforderlig tillgång >vinnes både för Lazarettens och Curhusens behof j samt att Styrelsen och Förvaltningen af Lazaretten och Curhusen inom hvarje Län må, med vissa förbehåll, blifva gemensam , och hvaraf det vill synas Utskottet som, i händelse Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition bifalles, det hufvudsakliga af hvad Motionairen åsyftat bör, genom en ändamålsenlig reglering inom hvarje Län, vinnas, så och då i öfrigt hvarje Församling eger sörja för sina fattige, anser Utskottet sig icke ega skäl, att, i anledning af Riksdagsfullmägtigen Anders Danielssons ofvanberörde motion, tillstyrka någon tillökning i anslaget för Hospitalens och Lazarettens underhåll. 4:o Institutet för Blinda och Döfstumma åtnjuter ett Statsanslag af . 5,333: 16. Uti delta anslag har, genom ett ifrån Bonde-Ståndet remitteradt memorial, Riksdagsfullmägtigen Anders Johansson ifrån Upsala Län, på anförde skäl, yrkat dels årlig tillökning med 4>5oo R:dr, hvartill kostnaden för underhållet af ytterligare 2:ne barn ifrån hvarje Stift skulle uppgå, samtdels en tillökning för en gång med 5,000 R:dr, alt användas i och för behöflige tillbyggnader å Institutets local. Stats-Utshotlets Utlåtande Nio 84•
Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 16. I fråga deremot om bemyndigande för Landshöfdingarne att för längre tid, än i förenämnda instruktion är medgifvet, bevilja Lands-sekreterare och Landskamererare tjenstledighet, anser sig Utskottet, på de af motionären andragna skäl, och enär, efter hvad inom Utskottet blifvit upplyst, det aldrig skall hafva händt, att Lands-sekreterares eller Lands-kamererares permissionsansökningar — hvilka skola åtföljas af vederbörande Landshöfdings utlåtande — blifvit i strid med Landshöfdingen mening afslagna, böra förorda bifall till Herr Treffenbergs motion i denna del, eller att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse till Kongl. Majit anhålla om den ändring i § 38, morn. 2, och § 39 af Kongl. Instruktionen för Landshöfdingarne i rikets län samt de vid Länsstyrelserna anställda tjenstemän den 10 November 1853, att den i dessa §§ bestämda tid af en månad, under hvilken Kongl. Maj:ts Befallningshafvande eger bevilja Lands-sekreterare och Lands-kamererare tjenstledighet samt förordna andra personer att samma tjenster förrätta, måtte till två månader utsträckas. Hvad dernäst angår det föreslagna expeditionssättet med beslutens tecknande å handlingarne, så är redan ett ganska vidsträckt bemyndigande dertill lemnadt genom § 51 i ofvannämnda instruktion, hvilken innehåller: »Kongl. Maj:is Befallningshafvandes beslut, som icke äro af beskaffenhet att böra genom skrifvelser meddelas, utfärdas genom utslag eller resolution i vanlig ordning och må äfven, då omständigheterna det medgifva, expedieras genom resolution, tecknad å handlingarne.»
Mars II. 264, 269, 282, —■ i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Remiss uppå Lagmannen J. G. Norlins ansökning om ersättning för Löneförlust, Febr. 277, 368, 452, 473. Mars I. 133. — om ersättning eller Lån till Majoren von Konow, för att bålla honom skadeslös för sin kostnad vid Stiftningen af en ElementarSchola i Mariaefred, Febr. 278, 368, 453, 473. Mars I. Mars I. i33. StatsUtskottets Betänkande!!, Memorial oell ProtocollsUtdrag, om understöd för Fiskare i Bohusländska Skärgården, Febr. 279, 397, 452, 472- Mars I. 133. — i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Remiss om gratification eller löneförhöjning för Kamereraren Mullern, Febr. 279, 396, 453, 472- Mars I. i3a. — om antagande af Sockenskrifvare i hvarje större Församling, Febr. 280, 869, 453, 473. Mars I. Mars II. 263,269,282. — om Löners anslående för Extra Domare i Brottmål, Febr. 281, 369, 452, 47^- Mars I. i33. — om ersättning åt KronoBetjeningen i Westeroch Norrbottens Län för skjutskostnaden vid deras resor i tjensten, Febr. 281, 369, 453, 473- Mars I. 133- —- om äskadt understöd till sänkning af sjön Wermelen, Febr. 282, 369, 453, 473* Mars I. i3a. — om indragning af ÅdelsfahneRegementets indelningar, Febr. 283, 369, 453 , 472* Mars I. 133.
IV. 32g, Mem,‘!fom förskott till utförande af ett liamnbyggnadsarbete vid, IV. B. 36o. Å. 437. VI. U. 92. A. 420< ( ‘49 ) Mened och falskt vittnesmål, om skärpning i straffet för, V. B. 7. A. 14, 4o. E. 226. MilitärLärare, om anställande af, vid Universiteter, Gymnasier och Skolor, samt om KrigsAkademiens upphörande. lil. 9. R. 269. VII. B. 66, 74. A. 79. Missgerningsmans släppande, om ändring i bestraffningen för. V. B, 7. A. 14. B. 120. A. 183. E. 226. Monopolier, om förbud emot stiftande af, till menigheters förfång. VI. B. 94. A. 4*8. Motala Mekaniska Verkstad, om lån till beredande af möjlighet att utarrendera eller försälja. II. 202. lil. R. 23(, IV. 3. XIII. Miiller, J. C. & Comp., Handelshus, om återbekommande af en inteckning, för detsamma beviljad liqvid af 7 stycken förkomne RiksgäldsContorets partial-obligationer. V. B. i85. A. 295. VIII. U. 297. A. 33o, Mynt, undervigtigt, som till Banken ingår, om föreskrifters meddelande i afseende på. XVIII. B. 116. Mynt-enheten, om det uppehåll i BankoUtskottets göromål, som kan förorsakas genom längre fördröjdt afgörande af frågan om den blifvande. XIX. 13. 3o6. XX, 23. A. 64- MvntSystem, angående ett nytt. I. 155. R. 242. MyntSystem, om de lagförändringar, hvilka genom införande af ett nytt, blifva af nöden, XV, B, 4‘8* XVI, A. 97.
St. skulle undgå de vid hvarje riksdag förekommande ansökningar om nedsättningar och afskrifningar å arrendena. Frih. Raab: Då detta betänk, första gången förevar, yrkade jag, att man borde fästa uppmärksamheten på de förändrade förhållanden, som inträffat, sedan i8a3 års Ständer uppskjöto frågan om boställens försäljning. Jag är derföre skyldig att besvara Hr af Billberghs anmärkning, ronde 8o § Reg.F. Den hindrar visserligen en sådan försäljning; men endast intilldess Konung och Ständer finna skiil att deri ändring göra. Således ligger det i de båda Statsmagternas förmåga att åstadkomma en sådan förändring. Jag har sökt förklara nyttan utaf försäljningen af vissa boställen, och jag har sökt ådagalägga, att inga förluster skulle uppkomma, sedan alla reg:ter äga vissa boställsdirect:r, som hafva förvaltningen af dessa boställen sig anförtrodd och känna desammas reella värden. Jag har ådagalagt, att sedan vi nu beslutat att äga ett fast mynt och hypotheksföreningars 8 D c n -i September. bildande deraf skall blifva en säker följd, kunde medlen der insättas; oell jag har ej hört mig vederlagd i sjelfva saken. Jag vidblifver således, att försäljningen kan för sig gå partiell. Jag bar sett exempel på boställen, sorn, om de blifvit försålda, skulle hafva betalat sig väl, men hvilka nu, genoin arrende, råkat i lagervall. Hr Hjärne har velat reservera boställshemmanen till ert mera allmän förändring I sådant fall som detta anser jag, att ali förändring bor gå långsamt; ty det vore annars fara värdt, att de skulle falla i pris, då deremot en försäljning efter hand skulle lemna ägaren, som är staten, egendomens fulla värde. Frih. Cederström har förespeglat vådan af att försälja Kronans egendom; men denna farhåga är ej tillämplig i afseende på boställen, då capitalen lemnäs i boställsdirect:nas vård och insättas i privatbanker eller hypotheksföreningar. Jag fortfar att yrka återremiss. Hr a f I) i I Ibergh:
För min del har jag, i nyssnämnde hänseende, funnit den omförmälda rådgifvare-åtgärden anmärkningsvärd, och fördenskull ansett densamma hafva bordt af Konstitutions-utskottet hos Rikets Ständer anmälas.” Herr Brinck instämde med Herr Billström uti hvad han i lista, 2idra, 3idje, 7:de, Side, lOide, 1 lite och 12:te punkterne af sin reservation anfört, och ville derjemte hafva tdlkännagifvit, det han ansåg Utskottet icke hafva bordt eller vara befogadt att, på sätt som nu i memorialet skett, uti 3:ne serskilda punkter till Rikets Ständer göra anmälanden enligt 37 § R. 0. Dessa 3ine punkter hade deremot, i hans tanka, bordt hänföras under 107 §:n R. F. Herr Cassel förklarade, det han instämde i Herr Billströms reservation, så väl i afseende på Utskottets beslut, att icke ett generellt omdöme öfver Konungens rådgifvare» åtgärder sedan sistförflutna riksdag afgifva, som ock uti lista, 6:te, 7:de, 9:de, lOide och llite punkterna af densamma. 54 Konstitutions-Utskottets Memorial, iV.o 6. Herr Berger: ”Sorn jag icke varit närvarande, då de flesta af de beslut, på hvilka Herr Billslröms reservation har afseende, blifvit fattade, har jag endast att förena mig uti berörde reservation, så vidt den rörer det Utskottets beslut, i följd hvaraf Utskottet uraktlåtit att afgifva ett allmänt omdöme öfver Konungens rådgifvares åtgärder sedan förliden riksdag”. Herr Björck, Suppleant, instämde uti Herr Billslröms reservation, med undantag af hvad som uti 4:de, 5:te, 7:de, 8:de och 12:te punkterna af densamma blifvit anfördt.
Penninge-löntagare komma att betala mera än de förr gjort, så vida de måste erlägga Bevillning, icke blott för sina ordinarie, utan ock för sine extra inkomster, sorn oftast öfverstiga lönen. För Utskottets Förslag, hafva åter Herrar Doctorerne Wahlbom och Lamer samt Prostarne Almgren och Anjou, än ådagalagt, att den förr antagne beräkningen medförde den orättvisa, att en Ämbetsman med t. ex. ^5 R:d. lön på Stat, men med i å 2,000 R:d. Extra inkomst, endast betalt 4 R-'d. i Stämpladt Pappers-afgift, under det att en annan med 200 R:d. lön, utan extra inkomst, fått lösa Chartan till sin Fullmagt med 12 R:d., andra ojemnheter att förbigå, är anmärkt, att den efter anstäld jemnforelse och Calcul till 4 procent bestämda , att i det närmaste förra beloppet motsvarande Charta* - Sigillataj - afgiften, alldeles icke är någon nyhet, emedan denna Norm redan förut och länge varit antagen vid Fullmagts-Chartor för Civile och Militaire Ståndet, så att hvad Utskottet nu tillstyrkt, är 64 Revil/nings-Utskot tets ett förallmänligande af samma beräkningsgrund; än åter upplyst, att Fullmagts-Chartan för Ecclesiastik-Staten, så vida den gr midas på beräkning af Mantal, varit för låg, i jemnförelse mot andras, så vida en Civil eller Militair-Tjensteman med tooo R:d, peli ninge-lön, måst i Stämpladt Pappers-afgift erlägga 60 Rid., och dessutom 3 procents Chartae - Sigillatse - recognitioll, under det en Pastor med 80 Mantals Pastorat, hvars inkomster äfven torde för det närvarande uppgå till nämnde summa, efter hittills gällande grund, utgjort blott hälften, eller 3o Rid., jemte en obetydlig Chartae-Sigillate-recognition, uträknadt efter ett gammalt Krono-Värdi, eller 1699 års Tariff.
(Juder den discussion, som här ägde rum, då K. M:s propos. i ämnet blef remitterad, gjorde en annan talare här åtskilliga anmärka:!’ och nyttjade då, i fråga om militära myndigheterna, ordet ”rättighet.” En talare bär på e. m. har åter begagnat detta ord i samma syftning. Jag gjorde förra gången den anmärkningen, som jag äfven nu måste förnya, att det ej är militärens rättighet, utan dess pligt och skyldighet att nyttja vapnen, när civil myndighet tillsäger, att tiden är inne att bruka våld mot vald. Det är vigtigt, att man ej förblandar hvad som är pligt med det sorn är rättighet. Gör man ej del, så faller det sig också, efter mitt förmenande, klart, att hela detta stadgande uti 9 Den ij October c. m. §:n icke står på sitt rätta ställe, utan att detsamma bestämdt hörer till en annan och särskild författning. I afseende på frågan om ’’Råds råde,” tror jag att Utsk. rätteligen har -lörfarit. Jag anser det ej vara lätt, att söka lurendreja in 1702 års författning lili en lag, soia stiftas år i84o. Hr Hjerta, Lars: Den talare, som i f. m. förut yttrade sig öfver detta ämne, framställde åtskilliga anmärkningar emot LagUlskts betänk. Hvilka för mig ej voro tillfredsställande; och sorn jag sedermera hörde åtskilliga andra talare med honom instämma, så anhåller jag alt vid ett pär af hans anmärknir få göra några erinringar tillbaka. Nämnde talare yttrade sig emot LagUtsk:s förslag, att Konungens Bef:h:de borde vara den civila myndighet, som ensam borde vara berättigad tillkalla militära maktens biträde till folksamlingens skingrande. Jag är ej af denna tanke. Den värde talaren anmärkte, ali om Konungens Bef:- h:de ensam skulle äga denna rättighet, så behöfde folksamlingen vid ett upplopp endast bemäktiga sig hans person, för att sedermera ingen vidare skulle kunna anlita militären.
I^e^onbiukvust, Lanlt-Warssalk, Pä Borgare-Sländets wägng-, > k. Lebalät, Talman. Pä Prest-Ståndets wägnar, ^enä. kst. korsenias. Talman. Pä Bonde-Standets magnar, ^08c-pla kstnN880N, Talman. Stockholm p. 8 Äng, 1772. Till Kongl. Majit underd. äng. Kanals öppnande emellan Wetter» ych Östersjön. Metz Den i. September. Vied Oeigisslet lika lydande intygs N. vvn 8te^rn. ^ok. G. 6e^srs8tuM. MajorHos-Iunlare. Herr Grefwen och Ordföranden hemstälde, o>n icke detta Mcmorn-l mätte fä hwitå till dep Allmänna Beswärs - och EconomicUiskottet hunne att med sikt betänkande dcröfwcr inkomma ; hwilket samtycktes. Herr Grefwen och Landt-Mar, skalk en ätcrkvm härefter, och sedan han sitt ställe äter intagit, tillkännagaf, i anledning af den frä, ga Herr Lsrgkmsn wäckt rörande nödwändigheten af Ombuds närwaro ä Riksens Ständers wägnar wid uptcckningen af för detta Konungens ägcndom, att Hans Maj:t Konungen anmodat Herr Landtmarskalken, att till Höglofi. Ridderskapct och Adeln framföra Haas Maj:ts önskan, det mätte Riksens Ständer till dcnna förrättning utse nägra fä personer att dcrwid Rikets och Siändernas allmänna rätt bcwaka. Herr Grefwen och Landtmarskalken förcflog i anledning häraf sdr sin del, om det sä skulle Ridderskapet och Adeln godt synas, att detze personer kunde af StatSUtskottet ibland dest Ledamöter utnämnas.
Derefter tillägges följande i sig sjelfva klara anmärkningar: »On ne doit pas perdre de vue surtout, que les biens nouvellement acquis par le failli, nentreraient dans la masse quavec leurs charges particuliéres. Ainsi, les créanciers d’une succession pourront demander et obtenir la séparation des patrimoines, de maniére que les créanciers du failli ne concourent point avec eux sur les biens qui lui avieDnent de cette maniére. Ainsi, les charges imposées å une donation seront acquittées avant les dettes de la faillite, sur les biens donnés etc.» *) »Bona rumpentiura a die qua fuerint publicati rupti esse effecta creditorura; quia donec duret qualitas rupti, durare videtur dominium creditorura ejus in bonis, tam quaesitis, quarn quaerendis.» 8 Lag-Vtskottets Utlåtande M 48. för sin åsigt, skiljaktiga meningar uppstå, — och det är Utskottet icke obekant, att äfven i Tyskland, vid diskussionerna om den nya Preussiska konkurs-ordningen, skiljaktighet bland de rättslärde uppstod. Men Utskottet har icke funnit något hinder derför, att i begreppet konkurs inlägga betydelsen dels af en administration, som vidtager, der eu gäldenärs affärsställning är dérangerad, i följd hvaraf konkursmassan kommer att representera gäldenärens bo och måste anses berättigad omhändertaga hvad till boet under administrationstiden inflyter, dels ock af en liqvidationsprocess, der allt går till utdelning, som redan influtit då liqviden sker.
Den hufvudsakligaste skillnaden ligger i läran om Nattvarden, hvilken de sjelfva vilja utdela emedan vid den offentliga Gudsljensten icke begagnas samma aflösnings-formel, sorn de vilja hafva. Enl. Augsburgiska bekännelsen är det likväl bestämdt förordnad!, att nådemedlen skola vara helt och hållet lem nade i det ordentligt kallade prediko-embetets vård, och då de ifrån delta stadgande afvika, skilja de sig ifrån vår låra. Jag vill nu öfvergå till de anmärkntr, som här blifvit framställde. I likhet med Hr Tham, instämmer jag till en del uti Hr Carlheim Gyllenskölds modifikationer af Prof. Brings förslag, hvilket jag eljest till alla delar godkänner. Jag anser det hafva ett så öfvervägande företräde framför Utsk:s, att det dermed ingalunda kan jemföras. Hr Carlheim Gyllensköld har strängt fästat sig dervid, att uti 1 ista § ""umgängesvänner,” icke voro lagda till kretsen af anhöriga. Jag vet icke hvartill detta tillägg skulle tjena. Gästfrihetens lagar förbjuda att köra främmande på porten, och jag skulle icke tro, att någon författning kan fälla den lill böter, som vid sin morgoneller aftonbön låter uti huset varande gäster deruti deltaga. Jag hörde äfven häromdagen Prof. Bring sjelf offentligt yttra sig, alt han ansåg detta tillägg oskyldigt men alldeles onödigt, då saken faller af sig sjelf, och att det gerna för honom kunde tili §:n insättas. Afven jag finner det oskyldigt men ännu mera onödigt. Vid 2:dra § har Hr Carlheim Gyllensköld velat upställa gränsor och vilkor för Pastors rätt, att förbjuda sådana sammankomster, men jag kan icke härutinnan dela hans åsigt, emedan jag tror det vara högst nödvändigt, att förtroendet till själasörjaren, så vidt möjligt är, stårkes. Det kan visserligen här och der finnas en försumlig Pastor, men detta verkar dock mindre ondt än att församlingarne kunna sätta sig upp emot sin lärare, ty detta inverkar på hela prediko-embelet.
Då emellertid för den med dessa och dylika frågor mindre hemmastadde torde befinnas nödigt att, för fattande af ett på sakkännedom och grundad öfvertygelse stödt beslut, inhemta de på officiela handlingar hvilande närmare upplysningar, som för det vigtiga ämnets lyckliga lösning måhända äro af behofvet påkallade; och undertecknad naturligen icke, inom den jemförelsevis mera trånga begränsningen af en motions omfång, hvarken är i tillfälle eller tilltror sig kunna lemna alla de möjligen behöfliga uppgifter, som kunna vederlägga måhända skeende inkast emot och häfva uppstående tveksamhet att nu besluta oftaberörda produktionsskatts afskaffande, får undertecknad vördsamligen hemställa, det behagade Rikets Ständer besluta att i ingående skrifvelse till Kongl. Majit underdånigst anhålla, det täcktes Kongl. Majit, efter inhemtande af Bih. till R. St. N:o 12. för ämnets behöriga utredande såsom nödiga ansedda upplysningar, till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition om upphörande af all tionde å tillverkningar af metaller och tillgodogörande af mineralrikets alster, der dessa tillverkningar icke äro i besittning af särskilda privilegier. Om remiss häraf till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 8 November 1865. II. E. Falhem,. Af Herr Falhem, IL E, angående befrielse för vissa kapellförsamlingar från all skyldighet att deltaga i byggnad och un derhåll af moderförsamlings kyrka och ecklesiastika boställsg år dar. Till de brister och oegentligheter, som i vår lagstiftning, och särdeles den rörande kommunala rättigheter och skyldigheter, qvarstå, torde med skäl böra räknas kapellförsamlingars skyldighet att deltaga i nybyggnad och underhåll af moderförsamlingens kyrka och prestgårdar. Kongl. Resolutionen på Presterskapets besvär den 14:de September 1731, § 4, föreskrifver, att, der några särskilda föreningar vid kapellens uppbyggande blifvit gjorda, förblifver allt dervid. Kongl.
— Han lade handen på sitt hjärta. — dem hon ej fann så odeladt behagliga. större salongen är matsalen belägen. PrinsesAck, Sigrid, bjud henne ut till dig, du som är — Nu är då jag skyddad för myggen, — utsans toalettrum vetter inåt palatsets gård, mebåde min och hennes käraste väninna. ropade Klara skrattande. dan hennes skrifrum är beläget bortom den minSigrid blickade med undran in i det upprörda — Ja, nu får jag dragas med den ensam, — dre salongen utåt Gustaf Adolfs torg. ansiktet bredvid sitt eget. En sådan glöd, en svarade Sigrid. Prins Eugen har velat ägna sin talang åt att sådan öfvertygelse i hans ord. Så hade icke Hon gjorde i detsamma en hastig rörelse med smycka sin broders och hans gemåls hem och Isidor talat. Nej, Isidor bar en hemlighet i sitt sin vänstra hand för att förjaga en mygga, mera har därför uppgjort plan för dekoreringen af åthjärta; det var därför som han icke gaf sig så närgången än de öfriga. skilliga bland rummen, hvarjämte han utfört rithelt och fullt åt henne, som Magnus skulle gifva Den släta ringen glänste blixtlikt genom luften; ningarna till en del af möbleringen. sig åt Klara. men det var blott i början den följde handens Prins Eugen själf skall taga sin bostad i den Sigrid suckade och åter kände hon, hur den rörelse. Utan att Sigrid visste, hur det gick till, hade ringen glidit af hennes finger, den beskref rad af rum, som vetter mot Strömmen, och där stygga taggen borrade sig in i hennes bröst. utställningens förvaltningsutskott på sin tid hade — Ja, Magnus, — svarade hon efter en liten en skimrande halfcirkel i rymden, så flög den sina arbetslokaler. stunds tystnad — jag skall bjuda Klara Malm vidare ut öfver vattnet och med ett sakta plumsande försvann den i djupet. till mig. ! — * Sigrid sprang upp och gaf till ett enda hastigt — O, tack, käraste Sigrid! Han fattade hennes band och tryckte den utrop af förskräckelse. Så blef hon stående och blickade dystert mot den plats, där ringen förmed värme. svunnit. — Vill du lofva mig en sak, Magnus? Novell för Idun af Ali. — Hvad var det?
Götha Hof-Rätt; blifvande nämnde Hof-Rätts anslag, på sätt hosföljande tabell utvisar, genom den nu tillstyrkta förändringen ökadt med 7,500 R:dr. 9:o. Då ännu tre Kanslister tillhörde denna Hof-Rätts stat, har Kongl. Maj:t framställt förbehåll om fortfarande rättighet för Kongl. Maj:t att vidtaga den jemkning i tjenstemännens lönebelopp och meddela de bestämmelser angående dispositionen af arfvoden till e. o. tjenstemän, som erfordrades för att bereda nämnde Kanslister deras tillständiga rätt; och får Utskottet till denna nådiga framställning tillstyrka Rikets Ständers bifall. 10:o. Hof-Uätten öfver Skåne och Blekinge. Efter enahanda grund, som i fråga om de öfriga Hof-Rätternas ledamöter blifvit anförd, har Kongl. Maj:t begärt förhöjning å anslaget till denna HofRätts ledamöter, hvilka derigenom skulle erhålla följande lönebelopp: 1 Hofrätts-Råd R:dr 5,000: — 3 dito ■ 15,000: — 1 Assessor ' 4,500: — 1 dito 4,500: — 1 Assessor 4,000: — 1 dito 4,000: — 1 Assessor 3,500: — 1 dito 3,500: — Under åberopande af hvad Utskottet yttrat i fråga om så väl Kongl. Maj;ts nådiga förslag till löneförhöjning för de öfriga Hof-Rätternas ledamöter, som de i samma ämne inom Riks-Stånden gjorda framställningar, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer må den föreslagna lönctillökningen jemväl för ledamöterno i Hof-Rätten öfver Skåne och Blekinge bevilja. Blifvande derigenom denna Hof-Rätts aflöningsstat, på sätt hosföljande tabell utvisar, tillökt med 3,000 R:dr. ll:o. Anslaget till fångars vård och underhåll.