Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti underdånig skrifvelse af den 12 Junii sistlidet år, håfven J, Gode Herrar och Svenske Män, anhållit ora utfärdande D. t i» i M ;v r s f. .'T*. af en sä din Lagförklaring, att, der ej annorlunda finnes stadgadt ellc*r särskild öfverenskommelse träffad blifvit, böra af alla matlag, vare sig hemmansbrukare, torpare och husmän eller inhyseshjon, samt krigsfolk, då de icke i tjenstgöring stadde är o, dagsverken utgöras till kyrkobyggnad, med hvad dertill hörer, på sätt allmänna Lagen, i 26 Cap. ByggningaBalken stadgar. Vid öfvervägande af detta förslag, hvaröfver Högste Domstolen och StatsRådet blifvit hörde, har Jag, enär billigheten och rättvisan synas kräfva, alt torpare, gerningsmän och inhyseshjon icke för deras matlag få vidkännas lika dagsverksskyldighet till kyrkobyggnad och underhåll, som de inom Socknen boende hemmansägare och innehafvare, samt frågan om soldaters deltagande i slik dagsverksskyldighet redan finnes vara genom Kongl. Brefvet den it Mars 1765 afgjord, icke funnit godt bifalla Eder berörde underdåniga framställning, utan kommer vid hvad hittills i detta ämne är stadgadt, att jemväl hädanefter bero och förblifva. Uti skrifvelse af den 10 September sistlidet år, håfven J, Gode Herrar och Svenske Män, uppå anförde grunder, i underdånighet föreslagit, att 1 §. i 16 Cap, ÄrfdaBalken, sådan den, enligt Kongl Förordningen den 27 April i8ro, uu lyder, 6 Den i Mars f. m. måtte varda ändrad, och erhålla följande redaction:
Tänk på att vara fördragsam ...» Styfmodern! »... att med kärlek och mildhet öfverse medmenniskors fel och brister ...» Nej då, det ville han icke! De hade torterat honom till lögn, de hade snokat i hans själ, ryckt upp god brodd såsom föregifvet ogräs, de ville qväfva hans jag, som hade lika stor rätt att vara som deras; de hade aldrig öfversett med hans fel, hvarför skulle han öfverse med deras? Derför att Kristus hade sagt ... Han gaf fan hvad Kristus hade sagt, för det hade ingen tillämpning mer. För öfrigt brydde han sig aldrig om dem derhemma; han slöt sig inom sig sjelf. Det voro honom antipatiska och kunde aldrig få hans sympati. Det var alltsammans! De hade emellertid fel, och ville ha hans förlåtelse! Skönt! Han förlät dem! Bara han fick vara i fred! »... lär dig att vara tacksam mot dina föräldrar, som lemna hvarje möda ospard för din verkliga trefnad och lycka (hm!), och låt detta åstadkommas af kärlek till din Gud och skapare, som låtit dig födas i denna förädlande (hm! hm!) skola till slutlig frid och salighet, beder din sörjande men hoppfulle Axel.» Det var nog med biktfäder och inqvisitorer, tyckte Johan, hans själ var räddad och kände sig fri. De sträckte klorna efter honom, men han flydde. Vännens bref var osant och tillgjordt, och han kände Esaus händer. Han svarade ej, utan afbröt umgänget med vännen och väninnan. De kallade honom otacksam. Den som pockar på tacksamhet är värre än en fordringsegare, ty han ger först en gåfva, som han skryter med, och skickar sedan räkning, en räkning som aldrig kan betalas, ty en gentjenst anses icke utplåna tacksamhetsskulden; det är en inteckning i en menniskas själ, en skuld, som är obetalbar och sträcker sig ut öfver lifvet. Tag emot en tjenst, och vännen skall fordra att du förfalskar ditt omdöme om honom, att du berömmer hans dåliga handlingar och hans hustrus och barns dåliga handlingar.
I öfrigt äro reservationer anmälda, vid 23:dje punkten: af Herrar Leijonancker, F. W., Bråkenhjelm, P. B., och Bergman; vid 41 :sta punkten: af Herr Bergman; vid 49:de punkten: af Biskop Heurlin och Herr Hörnstein; och vid 52:dra punkten: af Doktor Lyth. STOCKHOLM. Östlund & Ant. till Éxp. Utsk. den 29 Mars, kl. 2 e. », Utlåtande, i anledning af väckt motion om afskrifning af Bankens hos Södertelje Kanalbolag egande fordran iOO.OOO Rdr Eko. Uti en Ims Högloil.
Jag kan ej finna annat, än att denna skillnad är bestämd, ty med landtbonde menas den som gör arbetsutskylder. Skadan af den föreslagna ändringen är obestridligen den, att alla, som hafva contracter med sina bönder, nödgas förändra dessa contracter och möjligen sättas i nödvändighet att uppsäga alla sina landtbönder för att sätta dem i tvångsmål, derest de icke godvilligt behaga ingå på att jordägaren må äga rösträttigheten. Jag tycker att författningen, sådan som den är, gifver tillräckligt tillfälle för landtbönderne att blifva röstägande, derigenom alt der stadgas, att de hädanefter erhålla en sådan rättighet, derest icke särskildt förbehåll göres. Pä dessa skäl anhåller jag om afslag å denna punkt. Hr von Hartmansdorff, Au g., instämde med Gr. Posse. Då nu öfverläggningen ansågs slutad, hemställde H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., om R. o. Ad. behagade afslå förevarande 2 punkt af Utskms betänk. Ropades ja. 3:dje punkten, ang:de ifrågasatt, men af Utsk:n af styrkt förändring af 42 § i 7 art• af ifra ga var. förorda. Bifölls. 4:de punkten, ang:de ett i fråga om vallistornes uppsuminering och hesvärstidens beräknande föreslaget tillägg i 4A § och 7 art. af samma förordning. Frih. Cederström, Jacob: Den tid, som enligt detta förslag skulle förspillas på beslut och tvister, huruvida uppsummering skall uppskjutas eller företagas, kunde bättre användas för sjelfva -uppsummeringen. Om valförrättningen sker efter en i förväg uppgjord summering, så blir det ej svårt att afföra ja och nej ifrån hvarandra och få upp slutsumman. Att åter samlas på en utsatt dag och sedan möjligen icke eller då medhinna uppsummeringen till följd af mellankommande hinder och tvister, och sålunda åter uppskjuta den, kan välla att besvärsliden försittes innan uppsummeringen väl är slutad, ty besvärsliden räknas ifrån sjelfva valdagen. Hr von Hartmansdorff: Jag finner deremot förslaget väl grundad!.
Dessa torde alldeles böra uteslutas, såsom till hufrudsakliga delar redan upphäfna genom Handels-Tractaterne med Danmark 1826 och med Ryssland 1828, och såsom oförenliga med E. K. M:ts Nådiga Beslut, den 13 December 1826, hvarigenom Svenska Heloch HalfKlinks-fartyg förunnats helfrihet i alla slags umgälder, och då dessutom alla de controler, som nästföljande §§. bestämma, komma att qvarstå såsom garanti emot oloflig införsel af varor. 2iS HxpUuh, Förslag tili irna. Skrif v. N.o 388. 5 Cap, Om serskilda föreskrifter, som vid tillämpning af denna Förordning böra iakttagas, I afseende på detta Gapitel få R. St. i underdånighet åberopa hvad ofvanföre vid 5 Cap, anfördt är, 6 Cap, Om Rättegången, So §, som blifver den 78 §, För att kunna tillämpas, i fall nu ifrågavarande förändringar, i afseende på föreskrifterna om Tullmåls afdömande vid serskilda TullDomstolar, blifva vidtagne, föreslås följande redaction af denna §; Mål, som ängd förbrytelser emot denna Författning, skola vid 'vederbörlig UnderDomstol upptagas, der ej millet, i anseende till personen, tillhör Idof-Rätt. 81 eller den blifvande 79 §: R, St. föreslå att denna $. måtte undfå följande lydelse; Jr Jiägon missnöjd med Under-Rätts beslut, må deröfver hos den Hof-Rätt, under hvars Jurisdiction brottet blifvit begånget, och under hvilken den Under-Domstol, sorn i saken dömt, lyder , besvär anf örås inom hälften af den tid, som för lagvadda sakers fullföljande ifrån Under-Rätt i allmänna Lagen stadgadt är; hvarjemte R. St. få i underdånighet föreslå följande tillägg vid denna §: Exp. UtsA. Förslag till und. SArifv.
Jnwändningen förfaller as sig sjelf, ty cslus är e) möjlig, emedan ett sädant Stats - Räd ej kail wäljas till Ledamot af nägot Ständ. ' Friherre Leciarktröm: Hwad angär Friherre 8rsel8 frugtan, att Konungen troligen bland Stats-Räden skulle wälja Landt - Marskalk är sädant honom i alla fall icke fbrbudit. Grefwe I^öevensijeims inwändning synes mig e) eller mycket wigtig ty orden i § äro ej sä obestämda som Herr Grefwen dem ansett. Grefwe I^oevenkjeim kunde ej inse annat än att alla Regeringsmäl nära rörde StatsRädcn, och att de derwid hade atl förfäkta stn egen sak. Herr kKoratk: Jag tror fullt och fast att dche höga Ämbetsmän böra fä bewista Ständernes sammankomster för alt räda och meddela upplysningar» Flere hafwa yttrat att de ej borde fä wäljas till Elcctorcr eller i Utskott. Deri instämmer jag äfwcn. För öfrigt ser jag ej att det höga förtroende en sädan person crhällit, bör utestänga honom ifrän att deltaga i Ständernas öfwerläggningar. Jag kan e) föreställs mig möjligheten att nägon skulle wara general af deras närwaro. Den 21 Octsber. Herr Gottilieb förenade sig med Fri» herre Legerström, men wille dock erindra, sä wida Landt - Marskalk wore ett Ämbete kunde enligt Regering-, Formen ingen Stats-Räd, med bibehållande af sin syfta, dertill nämnas. Lika med Herr Idmin Luftade Herr ftotkiieb att ordet plena ur första me ningcn mätte utgä. Herr von IftLU8rvc>1fk, Lsiä Gustak ^einlroliZ, ansäg för sin del fullkomligt gällande skäl wara anförda, att icke utesluta de höga Ämbetsmännen.
Men nu, då du liksom utmanar mig, kan jag inte längre tiga, utan säger dig rent ut, att en flicka så djärf, så kokett och så utan all takt. dåra alla män, men jag hade aldrig trott, att du skulle kunna falla i en så grof snara. HELGE (utom sig). dag bittert ångra! Elin, Elin, dessa skoningslösa ord skall du en Nu är det slut mellan oss. Du jag aldrig i mitt lif sett eller ens kunnat tänka mig jag ser nog, hvilka konster hon begagnar för att be har vändt mitt hjärta helt och hållet ifrån dig genom din ogrannlagenhet och hårdhet. FRU STÅLBERG. blott visa sig en timme, redan bragt osämja och bitHelge, besinna dig, medan det ännu är tid! BRUKSPATRONEN. Du, Malin, som alltid varit ett så förståndigt frundom! Men det är den förbannade högfärden, som ihop. Vore flickan grefvinna i stället för aktris, så förtjusande! Jag menar, I ären kollriga, både du och Elin. Så har då denna olycksaliga flicka, genom att terhet i vår förut så lyckliga familj. Åh, Helge, timmer, hur kan du låta dig så förblindas af en föralltid regerar er fruntimmer, som är orsaken till altskulle ni alla sjunga i korus: förtjusande, förtjusande, AGDA (skrattar och nyper ho nom i armen. Halfhögt). i dag, du! Pappa, pappa, hur törs du? Du är riktigt modig BRUKSPATRONEN (ond). nu. Jag säger dig rent ut, Malin, att jag inte kan Tyst, näsvisa flicka! Det är inte fråga om skämt annat än på det djupaste ogilla din orättvisa och hårdhet mot den intagande flicka, som din son vadig, som jag många gånger observerat, fast jag al rit nog lycklig att vinna. Det är ett karaktärsfel hos drig sagt något därom, att bedöma alla af ditt eget aldrig tåla unga flickor, som äro vackrare än dina egna döttrar, och detta är en ful fåfänga. FRU STÅLBERG (bittert). i denna ton, om jag ej redan märkt, hvilket olyckligt inflytande aktrisen utöfvat på hvar och en medlem af min familj.
December förledit ar pä Bordet lagda Prokocolls-Utdrag, rörande den stiljaghet som skall wisat sig emellan de frän Riksgälds - Contoiret aflemnade sammandrag öfwer Bewillnings-afgifterne för Krut, Socker och Alun, ifrån och med är >8oi till och med är 1807, sann werkeliga förhällandet enligt de ifrän Kongl. Collegierne derom inkomne upgifter; och beflöt Högloft. Nidderskapet och Adeln, att till Stats-Ui skottets i afseende härä afgifwa urlärande kill alla delar lemna sikt bifall , men derjemte kill Staks-Ulskotlet remittera den af Friherre Stael VGN kllolliein, UorsitL UullviZ, i anledning häraf wäckta nya motion, del matte RikSgälds-Coutoiret äläg - Den 19 Februari!. 759 äläggas att afgifwa förklaring af hwad orsak beloppet af Bewillningen för den del af Socker, som stämplas wid Hall-Rätterne, blifivit wida mindre uptagil i Riksgälds-Contoirets aflemnade sammandrag än man af erhällne upgifker frän General Land:- Tulls-Directionen funnit böra wara influtit. Hmarom genom Utdrag af Protocollek de öfrige RespecUve Ständen manligen skulle underrättas, vt Luxra. Utdrag af Protocollek, hallit i Högloft. Ridderstapets och Adelns Plenum den 14 Februarii 18 lo. S. D. Beftöt Högloft. Ridderstapet och Adeln, Uppå manligt inbindande af dei Hederwärda BondeStändct uti Protocoils-Utdrag af den n September nästledne är, att instämma i der Hederwärda Ståndets för dest del faitade Beslut, akt hos Kongl. Maj:l i underdäninghet föresiä ali genom en öfwer hela Riket utgående
Maj på bordet lagda prot.ntdr. af den 10 i samma månad, med inbjudning lill R. o. Ad. samt PresteSt. att instämma uti de beslut BorgoreSt. fattat i de ännu ej definitivt afgjorda delar af extra-statsregleringen. På begäran af Hr von Hohenhausen, Michael Silvius, upplästes äfven BorgareStts prot.utdr. af den 26 sisth Maj, af innehåll, att Ståndet, vid föredragning af StatsUtskts utlåt. N:o 522, funnit votering i den uti 1 punkten af nämnda utlåt, eller 8 punkten af mern. N:o 49° omförtnälda fråga icke erforderlig, då Ståndet ansåge samma fråga redan afgjord genom frenne Stånds beslut, godkänt den i 2 punkten af N:o 522 föreslagna förändrade voterts-propos. samt lagt lill handlingarna 3 och 4 punkterna af N:o 522. •4 D c 11 i Juni. Hr von Hohenhausen: På sätt det upplästa prot.- uldr. innehåller, synes deraf, att BorgareSt. har ansett den voterts-propos., som blifvit framställd här i 8 punkten af StatsUtskrs mern. N:o 4go, vara öfverflödig och oriktig, derföre att Ståndet anser saken vara genom tre Stånds beslut redan afgjord. Utan att ingå på något vis i granskning af detta bedötntnande, får jag hos R. o. Ad. hemställa och äfven tillstyrka att antaga den summa, som BorgareSt. beslutat för en styrelse i detta afseende, nemi. 8ooo r:dr, emedan den är lika med den som PresteSt. beslutat, oell hvarigenom således tre Stånds beslut i denna del kan vinnas och saken således vara afgjord. Jag finner mig förbunden alt tillstyrka detta, emedan jag tror det vara lämpligt af R. o. Ad. att, såvidt görligt är, undanrödja alla anledntr till uppskof med votering i det förstärkta StatsUtskoltet.
Behållningar och Fordringar 53,436: i3. io. 64,169:33. 5. — 124 — Uppbär dt Nummer-Lotteriets medel. Auklionsmedel för försålda inventarier och effekter 2,268: 36. 9. Riksgälds-Kontorets medel: Bevillning af Lotterivinster . * 2'47^: rf' Leverering t af Stats-Verket, Löne-ersättningar till f. d. Nummer-Lotteriets Direktion och ordinarie Tjenstemän, j 9,56i: — Balans till påföljande året: Öfverlevereringar 16: 24. 10. — Summa 335,948:44. 9- 88,982: 45. 1- Credit Balans från föregående året t Öfverlevereringar , » • - 36: — 9. 16:24. 10. giftert Utfallna Vinster. . i5o,r,93: 19. — fö: 6. — Aflöningar 9,680: 10,01 r: Provisioner » , • 16,774-' r3. 8- 748:40. 9. Balans till påföljande året: Ha m MIBi—uMtn—i ninMiVj MMuiii. ijjuumli Summa 335,948: 44. 9. 88,932: 45- i - De vid 1841 års slut utbalanserade tillgångar och fordringar 56,097: 8. 2. bestå uti: f. d. Nummer-Lotteriets hus vid Svartmangatan, med bokfördt värde af 14,517: 18.10. Kontanta medel, innestående i Rikets Ständers Bank, 38,616:34- 4* Dito innestående i Lotteriets Kassa i56: i3. 6.
Prop M 3. händelse några olägenheter af denna förändring för de beväringsskjldige sjelfva skulle uppslå, dessa befinnas af så underordnad beskaffenhet, att derå icke, i en fråga af den vigt som den förevarande, bör fästas afseende.» »Deremot skulle beväringsålderns framflyttande, om ock endast med ett år, medföra flera väsendtliga fördelar. Fäderneslandet kunde derigenom uti första beväringsklassen påräkna ett betydligt större antal fullt vapenföra försvarare och de beväringsskyldige sjelfva undginge lill en stor del det besvär och den kostnad, som årligen för dem måste uppstå deraf, att de nödgas inställa sig vid beväringsmönstring, för alt der möjligen kunna ställas på t ill vext eller förbättring såsom undermåliga och kroppssvaga, med skyldighet dock att åter inställa sig vid ett följande års mönstring; ett förhållande hvars vigt kan inses deraf, att t. ex. år 1855, eller det sista år, för hvilket uppgifter erhållits, icke mindre än 3,775 beväringsynglingar befunnos undermåliga och hade således från till en del aflägsna hemvist tågat till mönstringsorterna blott för att tillsägas att året derpå dit återkomma till undergående af ny besigtning » »Dessutom skulle den ifrågasatta förändringen medföra för staten en betydlig inskränkning uti de med sjukvården i fält förenade ITostnader, i den mån härens leder förstärktes af mera härdadt och till kroppsbyggnaden kraftigare manskap; och den ungdom, som till fullgörande af medborgerlig pligt ginge att ikläda sig krigarens kall, då fäderneslandets väl det fordrade, skulle i vida mindre grad blifva underkastad missödet att snarare finna sitt slutliga mål på sjukbädden genom fältlifvets öfveransträngning, än uti stridens ärorika faror.
Häruti instämde Lars Rasmusson från Götheborgs och Bohus län. 6 Siats-Utskottets Utlåtande, N.o 5 g. N:o 59. Ank. till Exp. Utsk. den ia Febr. kl. i e. m. Utlåtandej i anledning af väckte motioner j angående nedsätta ning i arrendet för IVendtholrns kungsgård. (I. A.) Till Statsutskottets handläggning hafva blifvit remitterade, dels en af herr Durietz, Carl, hos Ridderskapet och Adeln väckt motion, dels äfven ett af riksdagsfulimägtigen Erik Carlsson från Stockholms län till Bondeståndet afgifvet memorial, uti hvilka motioner an föres , att, sedan det af Kongl. Kammarkollegium den 31 Juli 1816 utfärdade kontrakt, hvarigenom Wendtholms kungsgård i Hillersjö socken, Färentuna härad och nämnde län, blifvit, emot ett årligt arrende af 180 tunnor spanmål, utarrenderad på 30 år, vid midfastan 1847 upphört, hade vid den auktion, som blifvit förrättad till kungsgårdens utarrenderande å nyo, åkaren här i staden A. G. Ahlin slädnät för högsta anbudet med 254 tunnor 26 kappar spanmål, hvilket oek blifvit antaget af Kongl. Kammarkollegium, som i följd deraf för honom utfärdat kontrakt, men att denna af Ahlin utfästa arrende-afgift vore, enligt motionärernes omdöme, så orimligt hög, att densamma ej utan de känbaraste förluster för arrendatorn kunde utgå, hvarigenom staten möjligen finge vidkännas förlust, i händelse arrendatorn blefve oförmögen att arrendevilkoren, i förening med kungsgårdens behöriga bruk och skötsel, fullgöra.
Icke heller inom den del af lagstiftningsarbetet, med Iivilken Dagny siirskildt vill hålla sina liisare au coiirant, den del, som narniast rör kvinnan ocli hennes stallning i staten, familjen och skolan, torde man kunna vänta nigra stora genomgripande reformer, dock torde genoni en och alinaii iletaljfi.&amp;gas liis ning reformarbetet bringas ktininstone ett tuppfjät framåt. Om vi studera statsverkspropositionen, den digra lnnta, som innehkller hvad kongl. inaj: t askar af svenska folket, för att niista &amp; r kunna hålla &amp;, ztsveikets intrasslade imskiiieri i gang, finna vi pk sjnnde Iiiifviidtiteln en passus soin rör k~Utiterr i yostuerh-ets tjiillsf. Kongl. niaj: t iinderstödjer liar generalpoststyreIsens förslag, att kvinna, hvilken vunnit aiistallning sihorn postforvaltare eller posteupeditör, mhtte förklaras likstalld med den inanliga personalerr i frfga om &amp; ldeistiUagg. Sedan 1884 .. har kvinna kunnat rinna anställning sisom postexpeditör och föreståndare för 5: e och 6: e klassens postkolifor, dock med det villkoret, att d&amp; sådan befattning i t kvinm anförtroddes, ii den samina icke finge iitfardas annat an f6rordnande eller konstitutorial, hva.rigenom tjänsten icke blefve definitivt tillsatt. Denna bestammelse, livarined afsikten Iiufrudsskligen varit att fritaga kvirilig postfunktioniir f r i n skyldighet att betala afgift till civilstatens pensions inrättnings eiiskilda enkeocli pupillfoiid, har emellertid hindrat kvinliga postförvaltare ocli postexpeditörer, som f. ö. uppfyllt stadgade villkor, att komiiia i åtnjutande af ålderstillägg, hvilket utgör en högst afsevard andel i manlig postfuiiktionärs aflöningsforin&amp;iier.
Memorial till Vallöf. Borgare-Ståndet, angående återremiss af Skrifvelse-/årslagen N:is 117, 118 och 119. Rxpeditions-Utskottets förslag, N:is 117, 118 och 119, angående regleringen af utgifterne under Riksstatens första, andra och tredje hufvudtillar, hafva af vällofl. Borgare-Ståndet blifvit till Utskottet återremitterade, på grund af gjorde anmärkningar, att Riksstatens hufvudtitlar icke borde serskildt och på olika tider, utan alla tillsammans hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmälas; men då berörde skrifvelseförslag blifvit godkände af höglofl. Ridderskapet och Adeln samt högvördiga PresteStåndet den 26 och 29 sist!. Juli, äfvensom af hedervärda Bonde-Ståndet den 5 8 Expeditions-Utskottets Memorial, M 9. innevarande månad, kan, vid sådant förhållande, omförmälde återremiss, jemlikt 75 § Riksdags-Ordningen, icke till någon åtgärd af Utskottet föranleda; hvilket Expeditions-Ulskottet skolat vördsamt anmäla. Stockholm den 8 Aug. 1831. s M 9. Memorial till Rikets Ständer, i anledning af återremiss å Skrif velse-förslagel JM 136 och Förslaget\ JM 8, till § i Riks dagsbeslutet.
Manskapet fördes till Beresow. Malygin återvände till Petersburg, efter att hafva gifvit löjtnant Skuratow och understyrman Golowin i uppdrag att följande år återföra fartygen till Dwina. De ankommo dit först i augusti 1739. Äfven återresan medtog således två år och var förenad med många mödor och faror. Tillsammans hade således sex år åtgått för framoch återresan mellan Archangel och Ob, då det nu ej skulle medföra någon svårighet att göra den på en enda sommar. Genom Malygins och Skuratows färder, äfvensom genom en landresa, som geodeten Selifontow under juli och aug. 1736 företog med renar längs vestkusten af Jalmal och derpå med båt till Beli Ostrow, blefvo Jalmal och sydkusten af nämnda stora ö kartlagda, efter hvad det tyckes temligen riktigt63. En expedition, som från Ob skulle segla till Jenisej. För denna lät Bering i Tobolsk bygga en dubbelslup, »Tobol», af 70 fots längd, 15 fots bredd och 8 fots djupgående. Fartyget hade två master, var försedt med två små kanoner och bemannadt med 53 man, deribland en geodet och en prest. Befälhafvare var löjtnant Owzyn. Man afreste i sällskap med flere små proviantfartyg från Tobolsk den 26/15 maj 1734 och ankom till Ob-viken genom flodens ostligaste utloppsarm den 30/19 juni. En storm skadade här proviantfartygen. Af virket till det fartyg, som lidit mest, uppfördes vid 66° 36′ n. br. ett magasin, i hvilket provianten från de obrukbara fartygen nedlades. Sedan dessa arbeten blifvit afslutade, seglade man vidare, men till följd af ogynsamma vindar och grundt farvatten gick det långsamt framåt, så att man den 17/6 aug. endast hunnit till 70°4′ n. br. Härifrån vände man åter till Obdorsk, som nåddes den 15/4 sept. Sju dagar derpå belades Ob med is. Följande vår återupptogs färden.
Ad. fann för godt, alt, med vidblifvande af sitt förut fattade beslut, godkänna den i denna punkt föreslagna voter:s-propos. N:o 14. 12:te punkten, ang:de §:n 72; 13:de punkten, angule §:n 122; och 14:de punkten, ang:de §:n 136. Lades till handlingarne. 15:de punkten, ang:de §:n 14S mom. 2. Hr von Hartmansdorff: R. o. Ad. har i denna punkt de 3 öfriga Stånden emot sig. Utsk. hade således bordt inbjuda oss att med dem instämma. Så har Utsk. icke gjort, ehuru det måtte hafva varit dess mening; åtminstone är det grundlagens, att så skall ske. Då nu ,de 3 öfriga Ståndens beslut är, enl. min tanke, sådant att det gerna kan antagas: så hemställer jag, att R. o. Ad. måtte med dem instämma, hvarigenom omröstnings-proposms behöflighet förfaller. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Uti nu förevande punkt har icke någon inbjudning skett till R. o. Ad. att frångå sitt förut fattade beslut, och utan en dylik inbjudning kan väl icke R. o. Ad. sådant göra. Om R. o. Ad. del kunde, så skulle hvarje dess beslut blifva utan all betydelse, enär det kunde falla någon ledamot af Ståndet in, att man borde frångå detsamma, och om det då föll den närvar:de majoriteten in att sådant vore bra, så skedde det. För att ett Stånd skall kunna frångå sitt en gång fattade beslut, måste en inbjudning erfordras, men någon sådan är vid delta tillfälle - Den 13 September f. m. 321 fälle icke gjord, hvarföre jag hemställer att R. o. Ad., med vidblifvande af sitt beslut, ville godkänna den föreslagna voterispropos. Hr von Hartmansdorff: Jag anser det visserligen i sak vara likgiltigt huruvida man kommer att om denna fråga rösta eller icke; ty det är väl säkert, att de 3 Ståndens beslut blifver, vid omröstningen, gällande.