Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förekomma å utskänkningsställe vid särskilda tillfällen oordningar al den art, att innehafvare af utskänkningsrättighel icke kan anses fortfarande ega den frejd, ordentlighet eller öfriga egenskaper, hvilka jemlikt 6 § för rättighetens förvärfvande er - 12 Expeditions-Utskottets Förslag lill undcrd. Skrifvelse, N:o il0. fordrats, mä Konungens Befallningshafvande, på anmälan i stad af Magistral eller Stads* fullmägtige och å landet af Kommunalnämnd, ega att utskänkningsrätligheten indraga eller innehafvaren derifrån skilja; dock vare han i sådant fall berättigad att af redan erlagd utskänkningsalgifl återfå så stor del, som motsvarar den tid, hvarunder rättigheten ej ulöfvats. § 27. På apothek må ej annorlunda än i medicinalförfattningarne loreskrifves bränvin, med eller utan droguer eller andra tillsatser, säljas eller till förtäring pä stället utdelas. § 28. Under söneller helgedag må ej bränvin, som är föryltradt genom partieller minuthandel till köpare utmätas eller utiemnas. Under gudstjenst skall utskänkningsställe alltid vara tillstängdt. I stad kan utskänkning af bränvin under sönoch helgedagar än vidare inskränkas eller helt och hållet förbjudas, derest beslut derom lättas af Kommunalstyrelsen samt af Konungens Befallningshafvande, efter Magistratens hörande, godkännes. På landet vare å söneller helgedag all annan utskänkning förbjuden, än på gästgifvaregårdar vid måltider till resande, derest Kongl. Majlis Befallningshafvande ej, på grund af särskilda omständigheter, undantag meddelat. § 29. Bränvin må icke utiemnas till den, som synbarligen är ölverlastad, ej heller å utskänkningsställe till den, som minderårig är. Den, som öfverlastad är, får ej utdrifvas från utskänkningsställe, der han starka drycker förtärt, eller utan vård lemnäs. § 30. Då minuthandel med eller utskänkning af bränvin sker, får dörren till försäljningsrummet icke vara läst. § 31.
Ständers Stats - Utskotts Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid dess yttrande om Stats - Reg leringen under Andra HufvudTituln. id Stats-Utskottets den 6 sisth April afgifne Utlåtande och Förslag, rörande Stats-Regleringen under Andra Hufvud-Tituln, hafva anmärkningar i de Respective Riks-Stånden blifvit gjorde? hvilka ansetts föranleda till åter-remiss i följande delar, nemligen: iso Uti 4 ;de punkten, angående föreslagen tillökning uti aflönings-summan för Police-Inrättningen i Stockholm, Jrar hos Högvördig© Preste-Ståndet erindran dervid blifvit gjord, att »ägan »Idan tillökning icke af Utskottet till - Stats-Vlskottets Betuninnded: Styrkts,' då likväl det vore ådagalagdt, att den till Inrättningens underhåll år 1812 anslagne Summa af 15,000 R:dr är för behofvet otili-, räcklig samt Policens Tjenstemän vid 1815 års Riksdag icke undfått någon .Lönförbättring, hvar^ till de synas hafva varit lika berättigade som andre Statens Embetsoch. Tjenstemän, äfvensom anmärkt blifvit, att i följd af Kongl. Erefvet den 7 Juiii 1796 de vid Policen fallande Röter skola ingå till Stockholms Stora Kärnhus,' ach sålunda ej, sorn Utskottet förment, medföra någon inkomst för Policen.
Anders Olsson från Jemtlands dito 77 81 17 Häkan Pettersson från Blekinge dito 77 79 77 Erik Larsson från Wester-Norrlands dito )> 78 77 Gustaf Johansson från Kronobergs dito 77 75 77 Erik Ersson från Gefleborgs dito 77 75 77 L. J. Gezelius från Kopparbergs dito . 77 75 77 Petter Carl Andersson från Östergöthlands dito 77 74 77 Josef Smedberg från Elfsborgs dito 77 74 77 Måns Pehrsson från Malmöhus dito 77 73 77 Anders Petter Andersson från Östergöthlands dito 77 71 77 Nils Hansson från Christianstads dito 77 71 Johannes Linder från Skaraborgs dito 77 70 Anders Larsson från Nerikes dito 77 70 „ oeh Till Suppleanter: Johannes Larsson från Jönköpings län med 69 röster. Lars Johansson från Westmanlands dito . 77 69 77 J. E. Rutström från Norrbottens dito 77 69 77 Prof.-Utdrag den 6 och 7 Juli i857. Johannes Andersson från Elfsborgs län . med 65 röster. Anders Jansson från Wermlands dito „ 64 „ och J. P. Wallmark från Westerbottens dito „ 61 , Den 6 Juli. ... • •. Vrån Hederv. Bonde-Sländet. S. D. Lästes och godkändes Expeditions-Utskottets nedannämnde förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelser till Kongl. Majit, nemligen: Nio 80, angående gjordt anbud af ett utländskt amorteringslån till Svenska Stats-verket; N:o 81, angående upplåtelse af jord till Strömsholms kanal-bolags disposition; N:o 82, angående afsöndring af jord från Ryttmästare-bostället Sandby, att användas till ny kyrkogård för Sandby församling; Nio 83, angående afsöndring af jord Irån f. d. Sergeants-bostället
Dessförinnan hade likväl, sedan, enligt Indelningshafvare!! af Elfsborgs kungsladugård, Landshöfdingen Edenhjelms yrkande, årliga grundlegan för de af staden Götheborg innehafda lägenheterna Stora och Lilla Klippan å ladugårdens utmark, blifvit, jemlikt stadens Äldstes medgifvande och Magistratens den (> Maj 1842 fattade beslut, tili' vidare förhöjd från 4 R:dr 16 sk. banko till 122 dagsverken, Magistraten samina dag uppdragit åt Götheborgs stads Drätsel-kommission, att ombesörja underdånig ansökning, det Kongl. Majit, efter inhemtande af Rikets Ständers samtycke, måtte förunna staden rättighet att, emot erläggande af lämplig skatte-köpeskilling och de afgifter, som för Öfrigt äro vanliga vid skatteköp, få till skatte inlösa ofvannämnde lägenheter, tillsammans utgörande G tunneoch 4 kappland jord. Detta uppdrag har bemähia
F ö r icke länge sedan kommo engelska och sedan danska eldsläckningsbomber i handeln. De bestå af en glasbehållare fyld med en vätska, som hastigt bortdunstar, då hon kommer i beröring med elden och bildar luftlager, som hämma förbränningen. Vid försök har visat sig, att bomberna förträffligt bidraga till att släcka en nyligen utbruten eldsvåda; de borde derför icke saknas i något hus. De, som finnas i handeln, hafva emellertid det felet, att de äro dyra, men denna vansklighet kan man lätt undgå, om man tillreder dem sjelf. En vigtdel salmiak och 2 vigtdelar koksalt lösas i 7 vigtdelar vatten och fylles på vanliga buteljer. På detta sätt får man kraftigt verkande eldsläckningsbomber, som, då de skola användas, med all kraft böra kastas mot det antända stället, så att de sönderspringa. För blomsterälskare. Har man fått en riktigt vacker bukett, vill man ju gerna, att den skall hålla sig så länge som möjligt. Detta kan ske på följande sätt. Man köper något salpetersyradt natron, upplöser det i litet vatten samt tillsätter häraf ett par teskedar till det vatten, hvari blommorna ställas. Vidare öfvertäcker man blommorna under natten med ett stycke silkespapper af någorlunda tjocklek, doppadt i vanligt vatten. Dessa båda åtgärder i förening göra, att blommorna stå sig dubbelt så lång tid som annars. Att färska upp smör. Man brukar först det härskna smöret med kalkvatten, genomknådar och urtvättar det derefter väl med rent, mjukt vatten och slutligen med mjölk. Kalkvattnet tillredes af 1 del släckt kalk, som bestänkes med litet kallt vatten, så att den smular sig, hvarefter man tillsätter 50 delar kallt vatten (allt efter vigt) under ständig omröring. Blandningen får stå under en qvarts timmas tid, så att de grumliga delarne sätta sig på bottnen; den vätska, som flyter ofvanpå, är det omtalade kalkvattnet. Efter denna behandling förlorar smöret det mesta af sin härskna smak. Sedan fläcken försvunnit, skurar man med rent vatten, men får i intet fall använda såpa, enär eJjes en flottfläck skulle uppstå.
Som de nu ej bade sin vinst och nytta af de lekamliga bestyren, och de jordiska angelägenheterna; slogo de sig fram till dessa, oftast misskända och föraktade konventiklar, der de verkligen funno hvad de sökte, ty roan var der omtänkt, att söka något för sin själ, att bekänna något inför veriden, att icke skämmas för kristendomen, utan bekänna sin aldra heligaste tro. Jag skulle här vilja updraga en historik öfver konventiklarne allt frän Kristna församlingens början, och om vi göra oss mödan att begrunda, hvad kyrkofäderne om dem hafva sagt, hvad kyrkohistorie-scribenterne om dem sagt, de nemi., som ledas af en sann och fördomsfri tro, så finna vi till en början, att konventiklarne af vår Herre Jesus Christus sjelf äro inrättade. Vi vete alla, och dertill fordras icke stor kunskap för att känna, att vår läras grundläggare ej var en sådan man, som upträdde i den heliga lifkjortelen, och i Arons drägt i templen, samt der förrättade Statskyrkans Gudstjenst, utan han upträdde i enskilda kretsar, och valde omkring sig trogna själar, på hvilka han kunde räkna, att de skulle uprätthålla, hvad han grundläde. Icke blott i kyrkorna, utan å platser både här och der utan åtskillnad, voro de ställen der han upträdde. Vi finna af Evangelium, att i trakten gf Genesareths stränder voro de platser, der Frälsaren för det mesta upträdde, lärande och förmanande bland folket. Sedermera gingo Aposllarne samma väg. Visserligen är det en sanning, att både Frälsaren och Apostlarne gingo in i templen, men ingalunda gingo de in uti Statskyrkans former, utan de upträdde alltid i opposition emot henne, och likväl fanns då en Statskyrka, af Gud sjelf grundad. Moses hade undfått ett heligt updrag att inrätta en Gudstjenst, som var den, till hvilken Judiska folket skulle hålla sig. Det var således en Statskyrka af vår Herre, Gud sjelf, i himmelen grundad, och det oaktadt, npträdde icke vår Frälsare sjelf i denna Statskyrkas former.
Utskottens Betänkande, IV 2, s r5o8 — i5i 1, bif. af PresteStåndet, IX s 4o8, af BorgareStåndet, IX s 4*4» BondeStåndet, IX s 480, af Adeln, IX s 468. — och Correctionshus, om inrättande af i3 ett, i Ilufvudstaden. Kongl. Proposition, I 2 s io3—i4°, remit. till Statsoch Ekon. Skrifvelse, IX. 2. RikdagsBeslutet, §. 44* Archivet, Riks-, om Särsk. Utskottets Utlåtande, XI s 15r. Archivhusets, Banco-, på- och nybyggnad och kostnader dervid, II s 741 —758. BancoUtskottets Betänkande derom, VI s 572 — 667, bif. af Adeln, IX s 574, af PresteStåndet, IX s 601, af BorgareStåndet, IX s 604, af BondeStåndet, IX s 6o5. Argus och Argus den andre, indragne, III s 139 •— 158. Arfvoden, om slutliga bestämmandet af, för någre Biträdande äfvensom om ersättning för beskrifningskostnader vid åtskilliga Riksens Ständers Utskott. StatsUtskottets Memorial, IV 6 s 459 — 4^3, bif. af PresteStåndet, IX 3 s. 351, af BondeStåndet, IX. 3 s 35g, af BorgareStåndet, IX 3 s 372, af Adeln, IX 3 s 386. Underd. Skrifvelse, X 3 s 212—2i4- Armeens Befäls-Expediti011, om Särsk. Utskottets Betänkande, XI s i32. i4 Armeens Civil-Expedition , om Särsk. Ut» skottets Betänkande, XI s i3a.
Klädeshandlaren o c h sprutan försvunno ljudlöst i riktning m o t syrenhäcken, där det prasslade bland Men när Elias k o m dit ned, träffade han endast ett par måsar, s o m stodo på hvar sin sten i vattenbrynet o c h småknorrade öfver att det var så ondt om fisk i den välsignade v ä r m e n; när de fingo sikte på Elias, af hvars betänksamma steg o c h g ö m d a händer de inte väntade sig något godt, lyfte de o c h flögo ut till en b o j, på hvilken de slogo sig n e d för att fortsätta diskussionen o m sina näringsbekymmer. Elias spottade ett tag i vattnet o c h blef stående obeslutsam. Men u p p e i L o t s b a c k e n, där äppelträden i klä- deshandlar Brogrens trädgård sträckte sina frukttyngda grenar öfver staketet, hade en klunga små- pojkar samlat sig; där funnos inga fönster, hvarifrån man kunde ses, endast plank på ömse sidor om backen, o c h så den långa, täta syrenhäcken innanför staketet. Det var så stilla i luften, att deras halfhöga pojkröster hördes ned till stranden, där Elias stod. Hans bara, bronsfärgade fötter togo långa h o p p öfver stenarne, o c h i susande fart k o m han springande uppför backen o c h tvärstannade midt i klungan. Astrakaner o c h hvita gyllen hängde frestande däruppe i löfverket. Nu skulle man ha en båtshake. En af pojkarne visste hvar en sådan fanns, men det var knappast rådligt att gå efter den. Elias beräknade afståndet från marken o c h till de tjocka undergrenarne, s o m utgjorde ett ypperligt fotfäste, om det bara funnes en möjlighet att k o m m a dit, utan att falla framstupa i häcken. H a n t o g af sig jackan, grep m e d händerna o m en stolpe, pressade knäna hårdt m o t staketspjälorna o c h började klättringen. — AF HÖGMAN. i.
När nu härtill lägges, att hvarje nedsättning i tull, som föranleder införsel af varor, hvilka kunna i landet åstadkommas, äfven föranleder utgifning af bankens silfver: så är vådan af den väckta motionen påtaglig. Jag yrkar alltså, att det Utsk., dit motionen kommer att remitteras, måtte afstyrka bifall derå. Remitterades till Bevilln.-sUtsk. Föredrogs Hr Hjertås, Lars, d. 30 sisth Dec. e. m. på bordet lagda motion, ang:de rättighet för qvinna, att vid viss ålder, äfvensom på grund af äktenskaps förord, sjelf råda öfver sin egendom. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Ändamålet med denna motion är att förskaffa ogift qvinna rättigheten att blifva myndig och således att äfven sjelf vårda sig och sitt gods. Jag tror likväl, att lagen varit mest vårdsara om ogift qvinna, då han ställt henne under andras förmynderskap. Gemenligen bar qvinnan ett allt för godt hjerta för att kunna rätt vårda sina angelägenheter. Om man nu borttager det stöd, lagen i delta hänseende lemnat henne: så skall man just af ömhet vålla hennes skada, hvilket icke kan hafva varit motionärens afsigt. Hr Rosenblad, Bernh.: Det är mig visserligen icke obekant, att i ganska många länder och serdeles der ny lagstiftning blifvit införd, man tillagt ogift qvinna vid viss ålder myndigs rätt, men äfven inom vårt land, och hvad mig enskildt beträffar, har jag mig bekant, olägenheter som inträffat då ogift qvinna vunnit rättighet att blifva myndig, och hennes rätt ganska ofta af roflystna slägtingar och vänner blifvit missbrukad. Hennes brist på misstroende till andra och hennes ovana vid affärer hafva, i förening med hennes myndighetstillstånd, gjort hennes lilla förmögenhet till ett rof för roflystna vänner, och jag tror derföre, att den största tjenst man kan göra henne, är att låta henne fortfarande vara under förmyndare-inseende, och af sådan anledn. förenar jag mig med Hr von Hartmansdorff. Remitterades lill LagUtsk.
Den påbörjade jernvägen emellan Köping och Hult har, af orsaker som äro kände, icke efter planen blifvit färdig, men på den del deraf, som ifrån Köping sträckes till gränsen af Örebro Län, hade Bolaget vid slutet af sistlidet år nedlagt mycket arbete och stora kostnader för terrassering till banvallen och anläggande af sleepers och rails på vissa stycken samt byggandet af en bro öfver Hedströmmen, äfvensom vid Köpings hamn förberedelser äro vidtagna för den der tillämnade bangården, på sätt uti 5 § vidare omförmäles vid punkten om Köpings stad. Ett annat för provinsen ganska vigtigt förslag till jernväg, nemligen emellan Westerås, Fahlun och den i förening med Siljan belägne Insjön i Dalarne, väcktes år 1852, och för undersökningen samt upprättande af plan och kostnadsförslag skedde derefter frivilliga sammanskott af invånarne i båda provinserne och några andra för företaget nitälskande personer. Planen och kostnadsförslaget uppgjordes 1853 af Majoren och Riddaren Olivecrona. Kostnaden härför samt för några förberedande undersökningar uppgick till emellan 17 och 18,000 R:dr B:ko. Planen, som af intressenterne godkändes, innehåller, att vägen skulle komma att gå ifrån Westerås hamn genom Halsbo, Romfartuna, Kihla och Wester-Fernebo socknar i Westmanland förbi Sala på en half mils afstånd samt genom Folkärna socken söder om Dalelfven till Avesta i Grytnäs socken, Hedemora och Säthers städer, Gustafs och Stora Tuna socknar i Dalarne till Forsshufvud vid Dalelfven, der öfvergå elfven och vidare fortsättas genom Amebergs kapell, Aspeboda och Kopparbergs socknar till bangård vid Fahlu grufva och med en grenbana från trakten af Billingen till Brenäs udde vid Insjön i Ahls socken, dit segelfart är öppen ifrån sjön Siljan i Dalarne. Banans längd beräknades ifrån Westerås till Forsshufvud utgöra, med grenbanor till Avesta Bruk och till Dahlelfven vid Naglarby, \2{ mil, och ifrån Forsshufvud vidare till Fahlun If mil, och grenbanan till Brenäs udde 1-ji mil, tillsammans 16| mil.
Dom - ( 57 ) Domsaga, Öfre Frycksdals samt Öfre och Nedre Elfdals Tingslagers, angående utbyte af ett Häradshöfdingen derstädes på lön anslaget qvarnställe. lif. 384. R. 392. VI. B. 22. A. 27. E. 253. Donner, af, Gustaf Wilhelm, yttrande. I. 120. Drakagården, Repperda-, Häradshöfdingeboställe, om utbyte af detta emot indragna Pukslagare-boslället Hvetlanda, Thomasoch Kullagårdarne. III. 384. R. 392. VI. B. 21. A. 27. E. 253. Durchmarch-kostnader, 4:de Hufvud-Titelns anslag till. Se Statsutskottets Utlåtande N:o 69. — 5:te Hufvud-Titelns anslag till. Se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 70. Dyrk, om förklaring af Kongl. Förordningen den 10 Juni 1811, angående ansvaret för innehafvande af. X. B. 15. XI. A. 4. E. 122. Dänningelanda och Wederslöf, om afskrifning af byggnadslån beviljadt dessa församlingar. Se Afskrifning. Döderhultsvik, augåeude Stapelstads-rält för Köpingen. II. 18. R. 50. 221. — angående beviljande af statsanslag till aflöning för rector och lärare vid en Elementar-skola i. Se Anslag. Döfstumma och blinda, om anslag till nybyggnad vid nuvarande institut för. Se Stats-Uskottets Utlåtande N:o 160, E. Ecklesiaslik-Collegiura, angående inrättande af. I.
Stockholm den 24 Mars 1829. Betv. och Oecon. Utsk. Reservation. Friherre Cederström förklarade sig så mycket mindre kunna för sin del tillstyrka att väg-lagning finge ske i Maji månad, som denna tid dertill vore alldeles olämplig, emedan grusningen då skulle inträffa på samma gång med sådden; utan tillstyrkte Herr Friherren det stadgande, att väg-grusningen i allmänhet skulle ske om hösten inom October månads slut, då den, efter hvad erfarenheten visat, blefve af största varaktighet och Landtmannen {äfven hade mest tid att densamma verkställa. Utlåtande, i anledning af gjord hemställan, att Directionen öfver Danviks Hospital måtte förklaras oberättigad att uppbära Recognitionsafgift till Hospitalet, vid upplåtelseBrefs utfärdande på Besittningsrätten af dess hemman. Till Utskottets handläggning liar det Hedervärda Bonde-Ståndet remitterat ett af 3o Besv. och Oecon■ Utsk. Utl:de. N.o 83, Riksdags - Fullmägtigen från Upsala Län Eric Jansson till bemäldte Riks-Stånd ingifvet Memorial, af innehåll, att, vid försäljning af sådane hemman och lägenheter, som innehafvas under Skattemanna - rätt, men emot förbindelse att till Danviks Hospital i Stockholm utgöra årliga räntan, Diréctionen öfver nyssnämnde Hospital skall hafva gjort anspråk på en recognitions-afgift, uppgående till 3 procent af köpeskillingen. Till stöd för dessa anspråk hade väl Directionen åberopat ett af Kongl. Maj:t, under den 21 Julii 1813 i Nåder Utfärdadt
Transport 2:0. Iironotiondespannmål: 89, 727 t:r indeldt å 5 R:dr ' . 448,635: i6,5oo t:r Kronan, behållen, inberäknadt hvad förut såsom anordning utom stat utgått 85,000: — 4:o. Kronotiondclösen efter bestämda pris j dels indelad, dels Kronan behållen 5: o. Arrendemedel af Kongsgårdar och andra lägenheter, dels i penningar, dels i spannmål 6:0. .Stubbören . 7:0. Silfver-tiondej myntare-lön och slag - N.-o 2. 1,906,000: 171,500: -533,635: 4,5oo: 80,000: — -— 1,200: —•—> Transport , 2)696)835: Kongl Maj ds Nådiga, Propos. Transport skatt 3ooo R:dr, i Silfver Specie ä 128 sk. 8:0. Koppar-ränta och slagskatt, 3y5 skeppund a 125 R:dr 9:0. Avesta Koppar och Manufacturtull 10:0. Tiondeoch Hammar skatts-jern 16,ooo“skeppund tackjern a R:dr 88,000: — 4.200 skeppund stångjern a l6| R:dl' 70,000: — xi:o.’ Aluntionde j 25o t:r a 16 R:dr . N f 12:0. Mantals-penningar: jned anledning; af Rikets Ständers underdåniga framställning N. o 2. 120 2,696,835: 8000: 46,875: —• — 4ooo: — 158,000: 4ooo: —• —• Maj.ts Nådiga. Propos. N o 2.
Räkenskaperna, hvilka undergå granskning af delägarnes egne Revisorer, utvisa följande förhållanden: år 1846. år 1847. UBefoct. Balans från föregående året: Uppbörd: Statsanslag - • 48,500: 48,500: Delägarnes afgifter . 16,972: 34. — 16,872: 18. Balans från föregående äret: Utgifter: — Omkostnader för Herrar Fullmäktiges sammanträde — 2,355: 9. 2. Ränta å upplånta medel 38: 16. Dessa räkenskaper hafva ieke till någon anmärkning från Rikets Ständers Revisorers sida föranledt. Arnaéciis Pcsfisionskassa. Denna Kassas räkenskaper, hvilka undergå granskning af delägarnes egna Revisorer, hafva förut icke varit granskade af Rikets Ständers; men sedan Arméens år 1847 församlade Fullmäktige, i anledning af väckt fråga örn upprättande och förande af särskild räkenskap öfver de till Arméens Pensionskassa ingående statsmedel, medgifvit, att, intilldess delta ärende, efter af Kassans Direktion uppgjordt förslag i ämnet, kunnat af Arméens ombud vid deras nästa sammanträde afgöras, Rikets Ständers Revisorer, under tiden, må äga fullständig tillgång till Arméens Pensionskassas räkenskaper, hafva desamma för åren 1846 och 1847 nu blifvit till Revisorerne öfverlemnade, samt utvisa: Och var Kassans netto-tillgång vid 1846 års slut 2,433,844: 24. 3. Pensionärernes antal utgjorde vid 1846 års, i Mars månad verkställda, pensionsreglering 838 och år 1847, vid samina tid, 849. Anmärkning:
Om dä den första känslan hos en och annan, som väntar sig en lång lifstid, torde bli den af en hoppfull förnöjelse öfver att omsider få en lindring, som, efter hvad jag kunnat calculera, blir betydlig i jemförelse med de skattebidrag, som nu erläggas; sä skall han dock snart nog J 04 Den ii Augusti f m. och i ilen man han återkommer från sin förvåning öfver <let konstiga i sättet för denna lindring, eller med andra ord, då han börjar eftersinna, om han sjelf eller Slaten utvecklat några nya krafter, för att åstadkomma amorteringen af en sekler gammal skuld, då, säger jag, skall han troligen inse, att ingenting dylikt inträffat, sorn vore olikt det gamla vanliga och ali lian sjelf icke gjort annat, än alt till samma belopp som förut, fastän nu med penningar, erlägga skallen. Ovillkorligen måste hans rellexionsförmåga då gå några sleg längre, och om han också fromt och till en början stannar vid att regreltera, det ingen president i Statscont. för 28 är sedan haft det goda infallet att göra en slik motion, som den närvar., skall han dock ieke sluta alt grubbla härpå förrän han upptäcker, alt precist enahanda resultat kan vinnas nu, eller i hvilket ögonblick som helst, blott man föreställer sig, att motionen verkligen varit gjord och verkställd för 2S år sedan, helst rättvisa och billighet påkallade skatlejemkningen lika väl då som nu. Jag öfverlemnar till eder sjelfve, mine Hrr, att nu fullfölja den vidare utvecklingen af de skattdragandes tankegång. Och jag förmodar, alt J, så väl som den värde motionären, skolén finna, att det allmänna begreppet om conseqvens skall, efter sådane premisser och sådan öppen bekännelse af seklers läng orättvisa, utkräfva någon ling iner i och för det sednare föremålet, de alltför dryga skatternes nedsättning, än alt endast uppskjuta den verkliga tidpunkten derföre, tills efter 28 år, räknade ifrån den dag samma projcct kan varda bifallet.
s 1226 — 1235, bif. af Adeln, IX s 34o, af BorgareStåndet , IX s 353, af PresteStåndet, IX s 368, af BondeStåndet, IX s 379. — om, för InterimsDirectionen Öfver Malmo f. d. DiscontVerk. Statsoch BancoUtskottens Utlåtande, IY 2. S 1236—1245, lagdt till Handlingarne af Adeln, IX s s 337, af BorgareStåndet, IX s 354, PresteStåndet, IX s 369, af BondeStåndet, IX s 379. Degnepenningarne, om utgörandet af de så kallade; Motion, remitt. till StatsUtsköttet, II s 1202. Utskottets Betänkande , IY 2. s C)\i — 946, bif. af Adeln, IX s 270, af PresteStåndet, IX s 274, af BorgareStåndet, IX s 276, af BondeStåndet, IX. s 279. Deportation, om, af alla till lifstidsfängelse dömde Brottslingar. Se BrottmålsLagstiftningen, om förändring i. Deputerade., om emottagande af de Norrske; Adelns beslut IX s 214, PresteStåndets, IX s 226, BondeStåndets, IX s a34, BorgareStåndets, IX s ^47‘ 68 Deputerade till uppsigt ofver Grundlägarnes felfri a tryckning, föreslagna; Constit. Utskottets Betänkande, III s i5, bil', af BondeStåndet, ix s 106, ett annat beslut fattadt af BorgareStåndet, ix s 119, äfven deladt af PrestéStåndet, ix s 126 och Adeln, IX s i35, samt slutligen biträdt af BondeStåndet, IX s i5a.