Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Just nu komma första klassens passagerare från middagen, de träda makligt ur det lysande jättegapet af elektriska lågor, glänsande mässingsstänger och purpurbonader ut i det rymliga, aftonsvala halfdunklet: beniga, skarpögda amerikaner, världsberyktade aktörer, finfint putsade japaner – en leende, diskret sorlande rad, som med lättjefulla åtbörder sprider sig öfver mellandäck. Damerna utgöras mestadels af hemvändande amerikanskor, trots den nära förestående framkomsten sorglöst klädda i aftontoalett. Som oftast äro de smala, långa gestalter med underbart fina ansikten och graciöst formade hufvud, de röra sig en smula vårdslöst, dock aldrig oafsiktligt, och deras dräkt bär denna prägel af till hälften ultra parisiskt dagsmode, till hälften personligt kynne, som väl ingen i världen djärfves sammansmälta så som den mondäna yankeekvinnan. Där de luta sig tillbaka i hvilstolarna, med de något långa, smala fötterna i tunnsulade skor rakt utsträckta, medvetna och en smula ringaktande, seende med klara, fasta ögon bortåt land, likna de härskarinnor. Öfver hvad? Kanske öfver den unga världen därborta – öfver situationen, öfver sig själfva, afgjordt öfver något, möjligen öfver alltsammans. De ha uppenbarligen ingen brådska hem. Det leker ett visst drömmeri på bottnen af deras afvisande ansiktsuttryck ... Alltjämt vältra nya, långa böljor tungt afmätt fram under kölen, och skyarna jaga under fästet, skocka sig samman, mörkna, slita sig lösa, ljusna – förtunnas till den finaste hvita slöja af fjun öfver månskifvan. Då bleknar det lysande elektriska svalget, och ut träda i spöklikt blått sken dessa lättjefullt flanerande och poserande män med runda, mjuka mössor och rockarnas eleganta uppslag vårdslöst skjutna åt sidan, blottande hvita skjortbröst och en och annan glimmande diamant, och sorlet af deras lätta ord och säkra, sorglösa skratt blandas med vågornas dofva brus, lägger sig upp på deras breda rygg och förtonar långsamt i fjärran ... Så visst som något äro dessa två svensk-amerikaner!
De af Utskottet i Memorialet 34, tillstyrkta redactioner godkändes. e) §. 38 pag. 35, §. 64 pag. 43 och 44, §. 119 pag. 59, §. 125, ett föreslaget nytt andra moment, äfvensom hvad i öfrigt hemställes i början af pag. 38 i Memorialet N:o 34, §. 138 pag. 66 och 67, §. 139 pag. 67, §. 146 pag. 70, samL Utskottets yttrande vid slutet af Memorialet. I dessa punkter godkändes Memorialet, N:o 34. f) §• 73 pag. 46 och 47. Utskottets hemställan till Borgare-Ståndet att förena sig uti Preste-Ståndets beslut i denna punkt, blef icke antagen. g) §. 113, pag. 57. Utskottets hemställan, att Landshöfdingens rösträttighet i PröfningsComile må hädanefter, såsom hitintills, bibehållas, gillades. I öfrigt lades Memorialet N:o 34 i denna punkt till handlingarne; och 3:o de delar af Memorialet N:o 34, som icke äro i det föregående nämnda. Lades till handlingarne. S. D. Prot. D. Till Slals-Ulskoltet remitterades en af Herr TVijk, med anledning af 56 §. Riksdags-Ordningen, väckt motion derom, att eftergift af straffränta måtte ske för alla dem, som ännu ej uppgjort liqvider för sina skulder till f. d. Götha Canaloch Malmö Discont-verk, och att Riksgälds-Contoiret, under hvars utredning dessa verk stå, måtte erhålla föreskrift att, så snart gäldenärer erbjuda sig att liqvidera det primitiva capitalet, med derå upplupen fem procents ränta, sådan liqvid antaga, och 66 §. 7 Afdelningen uti nu gällande Reglemente för Riksgälds-Contoiret derefter rättas. Från Heder v. Bonde-Ståndet.
S. D. StatsUtskottets Utlåtande N;o 274, om Pension åt framlidne RiksRådet Grefve Liljencrantz*s Dotter, Friherrinnan Tornerhjelm föredrogs ånyo och förkastades. S. D. LagUtskottets Utlåtande N;o 1071 anledning af anmärkningar vid Betänkandet N:o 27, angående yrkadt antagande af LagCommittéens Förslag till RättegångsBalk samt om offentlighet vid Domstolar och Policer t 45<J! Prot. Vtår. å. io gfulii l8aj. Kamrar föredrogs na ånyo; och fann BorgareStåndet att bifalla det först afgifne Betänkandet med det förtydligande, som det sednare innehåller. S. D. Återremitterades, vid föredragning N o 15, BevillningsUtskottets Betänkande, om grunderna för värderingar å Jord på Landet, Hus i Städerne samt Jernbruken. N:o 113, LagUtskottets, om yrkad ändring i 40 Cap. 5 §. MissgärningsBalken. S. D. Ånyo föredrogos : N:o 16, BevillningsUtskottets Utlåtande, i anledning af anmärkning emot Betänkandet om AtkortningsLängdeines ingifvande till HäradsRätterne; samt N:o 109, LagUtskottets, öfver anmärkningar vid Betänkandet om skyldighet för ägta Makar, som skela skiljas, att personligen inställa sig i Consistorium, Och emedan de förra Betänkandena blifvit af BorgareStåndet bifallna, lades dessa Utlåtanden till Handlingarne. S. D. Vrot.
Och om det således måste medgifvas, att den gruf-egare, som förverkat sin rätt, icke rättsenligt kan betagas att, der ej lösen af nya inmutaren erbjudes, fritt förfoga öfver alla sådana grufvans inventarier och tillhörigheter, söm icke äro från sjelfva grufvan så oskiljaktiga, att de måste anses såsom integrerande delar deraf, och icke ens vid grufvans ödeläggande kunna få derifrån söndras, för att ej göra dess återupptagande för all framtid omöjligt, så lärer samma frihet ännu mindre kunna betagas den, som sjelfmant nedlägger eller öfvergifver sin grufva. Lagen kan ej af honom fordra, att lian mot sin vilja skall af sin egendom afstå mer än hvad den allmänna nyttan oundgängligen kräfver, och hvilket derjemte är af beskaffenhet, att det åtminstone i de flesta fall kan utan skada för egaren afstås jemte grufvan. Men lagen kan med skäl i det allmännas intresse äska, att egaren, förrän grufva nedlägges, offentligen tillkännagifvasin afsigt, på det den som är hågad att fortsätta grufvedriften, må komma i tillfälle aLt, emot ersättning för hvad egaren derförutan ej vill afstå, öfvertaga grufvan innan den genom en längre tids ödesmål tagit skada; och för att förvissa sig, att ett sådant tillkännagivande alltid må ske så tidigt, alt det afsedda ändamålet kan vinnas, synes annat stadgande icke vara af behof påkalladt, än ett med lämpligt ansvar helagdt förbud för hvarje grufegare, att förrän viss tid förflutit, efter det anmälan om grufvans nedläggande hos Bergsmäslaren skett, borttaga eller förstöra några för grufarbetets behöriga gång anbragte byggnader eller andra inrättningar, ehvad de äro att hänföra till grufvans ständiga och derifrån oskiljaktige inventarier, eller till dem för hvilka egaren är till lösen berättigad.
Brefvet den 27 Juni 1765 är serskildt förordnadt; Kongl. Förklaringen den a3 Mars 1807, punkten 1 momentet; 3:o för den, som begår stöld, eller står tjufsrätt; ibidem, 7 morn.; 4:o uti tvegiftesbrolt, för den förut gifte personen; ibid., i3 morn.; 5:o för den, som föröfvar blodskam eller lägersmål i förbjudna leder, derå dödsstraff är utsatt, men af Nåd eftergifves; ibid. 14 morn.; 6:0 för den, som varit drucken eller eljest gjort oljud i Kyrka under Gudstjenst; ibid. 16 morn.; 7:0 för den, som drucken eller oskriftad, går till nattvarden, eller gör det, oaktadt han af Presten är varnad att afhålla sig derifrån; ibid., 17 morn.; 8:0 för den, som i kyrka, under Gudstjenst, öfverfallet’ någon med hugg och slag; ibid. 18 morn.; 5:0 för den, som skuffar eller stöter annan, eller kifvar och träter med honom i vredesmode i kyrka under Gudstjenst, eller annorstädes, der Gudstjenst hålles; ibid. 19 morn.; Bih. till R. Sl. Prot. 184.0. 7 Sami. 1 dfcl. 7 Haft. 1 2 Lag-Utskottets Betänkande } N:o 26. j 0:0 för den, sorn slår eller smädar sina föräldrar; Kongl. Brefvet den 28 Febr. 1798; ji:o för kona, hvilken, för vållande till sitt fosters död, dömes till straff efter senare momentet i 16 Cap. 1 §.
I afseende hara hafva Utskotten funnit, att så val uti 14 §. af Kongl. Förordningen om Enskiften den 2 Feruarii 1807 är stadgadt, det vid uppkommande frågor 0111 stängsel innom enskiftade Byalag, de grunder skola följas, som Stängsel-Förordningen utstakar, så att ett proporiionerligt deltagande Hemmanen emellan må vinnas; Flvarföre det skulle åligga gode männen och Landtmätaren, att derom söka förening vederbörande delägare emellan, men att, ifall den samma icke kunde ernås, deras yttrande borde till Konungens Befallningshafvande insändas, som både öfver stängningen och tiden, då den skall vara fullbordad, ägde att Utslag meddela } men att, emot tillstötande Byar, stängseln borde efter sistnämnde Förordning fullgöras, utan att Enskifts - utbrytningen må förorsaka någon förändring deruti, som ock alt ytterligare, genom Kongl. Brefvet den 14 April 1806, är vordet foreskrifvit, det stängsel-skyldigheten emellan serskilte till hvarannan gränsande Byar, af hvilka den ena tagit Enskiftesdelning, och låtit en eller någre få Hemman utåt rågången utbrytas, men den andra i sin förra samfällighet förblifvit, icke får till grunden egenvilligt förändras, utan bör, så för de Lagoch Bescärs-Vtsiottens Betänkanden. 257 Utflyttande, sorn de qvarblifvande grannarne, efter ofvannämnde Stängsel-Förordning bestämmas; Och som desse Förordnanden ej mindre synas vara med billigheten öfverensstämmande, än äfven innefatta förklaring öfver sättet huru förhållas skall med stängsel-skyldigheten af åboerne å de Hemman, hvilka genom Enskifte från Byalag blifvit utbrutne; Hvaremot Olof Månssons väckte nyssberörde förslag skulle, ef* ter Utskottets tanke, föranleda till en oskälig rubbning af den, för beräknandet af hägnadsskyldigheten, bestämde grund; Altså finna Utskotten anledning icke vara att något tillstyrkande till antagandet deraf meddela.
Efter hvarje sjukdom skonar man ögonen och bör då aldrig läsa själf, utan låta andra läsa högt. Man bör aldrig låta solljuset falla i den bok, man läser i, eller på papperet, hvarpå man skrifver. Kragar och kravatter böra aldrig sitta hårdt om halsen. Varma och alltid torra fötter bidraga äfven till synnervernas bevarande. Ljuset bör alltid falla från venster på arbetet, aldrig från höger. Allt arbete eller läsning i skymningen, bör absolut undvikas. Minst 6 timmars sömn är nödvändig. Teater o c h musik. Kungl. operan. Uppförandel af » Mignon » under den gångna veckan bar varit af särskildt intresse dels genom den nu från en längre tids sjukdom återställde hr Ödmanns återinträde i Vilhelm Meisters roll, som han utför bättre än någonsin, men kanske ännu mera genom det rent af genialiska utförande, som dr Bottero förlänar åt Lotharios här vanligen så stereotypt återgifna parti. Den präktiga och klangfulla stämman i förening med den gripande och ädla tolkning af den förkrossade gamles såväl sorg öfver dotterns förlust som hans glädje öfver hennes återfinnande hör till det bästa, som på länge bjudits från vår operascen. Fru Edlings Mignon vinner, tyckes det, för hvarje gång i både uppfattning och utförande. Fröken Karlsohn är likaledes en utmärkt Philine. Hr Rundbergs Laertes måste däremot betecknas som afgjordt underhaltig. Att hr Henrikson ej på långt när kommer upp mot aflidne hr Olssons utfö- rande af Fredriks roll är likaledes otvifvelaktigt. Dr Botteros tredje gästroll är Mefistofeles i Gounods » Faust », som gifves på onsdagen och fredagen denna vecka med hr Ödmann som Faust o c h fröken Petrini som Margareta. — » Trollflöjten-;) blir nästa repris. K. Dramatiska teatern gifver god framgång och för fulla hus .-Hårda sinnen ». Det är också ingen teatervän bör underlåta alt Hennes fortfarande med Frans Hedbergs ett stycke, som se. arbetsfält. Berättelse för Idun af Amanda Leffler. I agnen höll nedanför trappan till den stora, prydliga herrgårdsbyggnaden. En medelålders undersälsig man med gråsprängdt hår och mustascher steg ur.
Inskilte Manufakturverk: » Ysunda . » Ljuseforss » Blommedahl 0 Sturefors » Forssa » Cedersberg . a Christinehammar « Motala . , » Backegården 1 Mjölby g Olstorp . , g Fredriksnäs . ergsmans-Hyttor » Nyhyttan » Boberg » Katterum essingsbruk: i Gusum År 1828 31: i: » 1829 20: i: » 1830 21: io: » 1831 38: i$: » 1832 85: 8: pbörden i Bergsfögderiet: Ar 1828 . » 1829 . • 1830 . » 1831 . » 1332 . S. H g le sinös Bruk, Kopparverk, Stångoch Ämnesjerns-verk, Jern-Manufaktur-Inrättnhigar samt Tackierns-gjuterier, nied hvardera» årliga tillverkningar uti Messingstråd, Gai-Koppar, Stångoch jemte de ärligen begagnade arbetares antal, äfvensom Kongl. Maj:ts och Kronans inkomster af dessa Bruk, och Bergverk, för Aren frän och med 1828, till och med 1832. Tackjerns-Gjuterier med deras tillverkningar. 7,388 126 Stångoch Ämnes-Jernverk med deras tillverkningar. Verkens antal. a Jern-Manufaktnrverk med deras Förädlingar. Stångoch Ämnes-Jerns tillverkningens belopp. Förädlingsverkens antal. Summa förädling för de 5 åren. n Tackjärnstillverkningens belopp för nedanskrifne år. Tackjern. Kanoner och ammunition. Tackjern. Kanoner och ammunition. Diverse Gjuterier. Tackjern. Kanoner och ammunition.
Med afseende å det ådagalagda behofvet af en förbättrad själavård inom Tyngsjö till Malungs i Dalarne pastorat hörande Kapellag, har Kongl. Maj:t funnit en särskild Kapellpredikant der böra anställas och föreslår att såsom bidrag till dennes aflöning, intill dess Kapellboerne blifva i tillfälle att sjelfve densamma bekosta, må anvisas ett årligt belopp af 000: — Enär det år 1747 till boställe åt Kyrkoherden i Ulrika nybildade pastorat i Östergöthland anslagna is mantal Ycke, hvilket är ordinarie rotering underkastadf, i anseende till sin svaga beskaffenhet synes böra från roteringstungan befrias, föreslår Kongl. Maj:t vid det förhållande, att annat hemman, på hvilket roteringsbesväret kan öfverilyttas, icke i orten finnes, att Rikets Ständer må anslå en mot roteringskostnaden svarande ersättning, att till boställsinnehafvare!! årligen utgå. O o 6:o. Universiteterna. Kongl. Maj:t föreslår, under åberopande af närlagde protokoll öfver Ecclesiastik-ärenden af den 14 innevarande månad, att Rikets Ständer må bevilja till lönförbättringar för lärare och tjenstemän vid Rikets Universiteter följande anslag, nemligen: vid Upsala Universitet, på det att de till lärare och tjenstemän anslagne löner, i hvilka spanmål ingår, må kunna uppehållas vid de belopp nyssnämnde protokoll upptager, ett förslags-anslag å 25.000: —- och för 4 Professors-löners höjande till 4,000 R:dr R:mt, ett årligt anslag af 2,800: — samt vid Lunds Universitet: till förbättring af 3 Professors-löner till 4,000 R:dr R:mt, och 15 Adjunkts-löners höjande till 2,000 R:dr Runt, ett årligt anslag af 14,700:
Slockholm den 24 Februari 1857. STOCKHOLM, tryckt hos J. W. Lundberg, 1857. Slals-Ulskoltels Utlåtande M 39. 1 M 39. Ånk. till Exp.-Ulsk. d. 27 Febr. 1857, lil. 2 e. tn. Ullålande, angående Riksgålds-Kontorets förvaltning under den sedan början af 1853 och 1854 års riksdag förflutna lid. (Rgs-Afd.) Jemte det Stals-Utskotlet, som frim samtlige Riks-slånden erhållit remisser å Rikets Ständers år 1838 församlade Revisorers, efter vanligheten till trycket befordrade samt inom Riks-stånden utdelade, berättelse om den då verkställda granskning af Riksgälds-konlorels räkenskaper och förvaltning, genomgått denna berättelse och tagit närmare kännedom om de omständigheter och förhållanden, hvilka föranledt särskilda yttranden eller framställningar utaf Revisorerne, har Utskottet, till följd af grundlagarnes härom meddelade stadgande, granskat ej mindre de af Revisorerne omförmälda, än äfven de, efter deras sammanvaro vidtagna förvaltnings-åtgärderna vid nämnde verk, dervid Utskottet genomläst de hos Fullmäktige förda protokoller efter den dag, eller den 18 September 1838, med hvilken Revisorernes protokollsläsning slutade, till och mod den 28 Oktober sistlidet år, då den berättelse Rikets nu församlade Ständer af Fullmäktige emoltagit inför dem justerades; och får Utskottet i ett sammanhang och med bibehållande af den ordningsföljd, som Revisorerne iakttagit, nu afgifva sina yttranden öfver hvad de i ett eller annat hänseende erinrat och föreslagit samt hvad rörande samma eller enahanda ämnen förekommit under Utskottets fortsatta granskning af Riksgälds-kontorels förvaltning. l:o Angående bokföringen af värdet å Riksgälds-konlorets hus. (Rev. ber. sid. 45.
Denna hjelpsamhet har icke heller, såsom Advokat-Fiskalen antydt, sträckt sig vida (ifver min hemort, ty för låntagare, boende utom de härader jag vid Riksdagen representerat, sträckte mitt ofvanbemälda biträde sig endast till 3 lån, som jag mig oförskyldt fick och lemnade på mina resor till och från Malmö, nemligen Carlssons på Kronevall, Striddes på Askaröd och Granqvists å Wanstad, det första inom Albo och de tvenne sista inom Färs härad. För att, på sätt Advokat-Fiskalen antydt, hafva varit den hufvudsaklige Kommissionärer!, fordras väl dessutom att hafva hos hufvudmannen stått i någon direkt förbindelse att redovisa. Om pengarne under min resa hem eller å tid då de voro i min vård på ett eller annat sätt gått förlorade, till hvilken vore det då af oss begge, den som har lånesökandens fullmakt att på den lyfta pengarne i Diskontverket, eller mig, som icke egt fullmakt att lyfta dem hvarken der eller hos Kommissionären, lån tagarne hade att uteslutande vända sig om ersättning? Svaret blir nog icke tvifvelaktigt; den rätte Kommissionären är genast funnen, men icke torde det blifva jag Mitt förtydligande af hvad jag erkänt, likasom sjelfva erkännandet, visar bestämdt att jag redovisat alla lånen till det belopp, som Kommissionären lemnat, samt att jag endast i de fall, då lånen delats och jag genom delningen blifvit öfverhopad med ytterligare besvär, mottagit ersättning efter de för sådana särskilda fall uppgjorda liqvidationer, då sådan af låntagarne frivilligt erbjudits; af hvilket allt det måste vara ådagalagdt, att hvad benämning man än vill sätta på den ersättning jag erhållit, vare sig provision, arfvode, visst för 100 eller visst för arbetet, betalningen dock icke kan hänföras till komrnissionsarfvode, när den ifrågakommit endast då jag haft enskildt be~ R. St. Just.-Ornöudimans Embets-Berättelse till 1859 års Riksdag. 8 58 svär med fördelningen, och jag icke, hvarken när lånen beviljades, kunde veta om
Owen ansåg sig sjelf derigenom hafva förlorat 54,000 R:dr b:ko; och denna förlust, i förening med de dryga omkostnaderna för en talrik familjs uppehälle, för 13 barns upfostran, hvilkas fader han var i 3:ne giften, tvingade honom slutligen att åt borgenärer afstå sin egendom. Rikets år 1840 församlade Ständer behjertade dessa ekomiska bekymmer på samma gång som de uttalade sitt erkännande af ådagalagda förtjenster genom anslag af 2,000 R:dr b:ko såsom årlig pension för Owens återstående lefnad. Denna utgjorde i hans ålderdoms dagar bergningsmedlet för honom sjelf, en åldrig maka cch tvenne oförsörjda döttrar. Sedan mannen och fadren är borta, sakna dessa honom eflerlefvande alla bergningsmedel, alldenstund de blifvit nödsakade att i hans efterlemnade skuldsatta, ännu efter konkursen outredda, bo söka urarfva förmån. Då jag icke kan föreställa mig, att Rikets Högh St:r skulle utan behjertande låta enkan och de 2:ne barnen efter en man med redan förut erkända förtjenster af fäderneslandet lefva i brist och saknad af lifvets oundgängligaste förnöden - Den 11 Maj. 91 beter, har jag ansett mig, på grund af Riksd.Ordn:s 56:te §, hos llikets Högh St:r böra hemställan göra om anslag af Jredjedelen (606 R:dr 32 sk. b:ko) af den pension, hvilken Hr Samuel Owen under sin lifstid af Statens medel fått upbära, såsom årlig pension åt hans enka under hennes återstående lefnad. Jag anhåller om remiss af denna min motion till Högh StatsUtsk. Remitterades till StatsUtsk. Fortsattes pröfningen af Bevilln:sUtsk:s Relänk. J\a 3, ang:de Tullbevillningen; och förekommo härvid ncdannämnde artiklar: Vin, Vinsten, Vismulh och Väfnader, helsiden Utsk:s i afseende på dessa artiklar afgifne förslag biföllos.
Men om man tager i betraktande förenämnde näringars nytta och inflytelse på allmänna välståndet samt angelägenheten att bereda jemväl mindre bemedlade personer tillfälle att, till dessa näringars bedrifvande, kunna erhålla försträckningar emot säkerhet i den lösa egendom, som de sjelfva innehafva och hvilken ofta är den enda säkerhet, de kunna lemna, äfvensom att den, som förskjutit medlen till en närings idkande, har på billighet och rättvisa grundadt anspråk, att framför andra förlagstagares fordringsägare tillgodonjuta betalning for sitt förskott af de tillgångar, som derigenom blifvit beredda, så synes ifrågaställde företrädesrätt vara tillfyllest rättfärdigad. I afseende på vidsträcktheten af denna rätt är åter förslaget, på sätt redan är antydt, i så måtto afvikande från gällande lagstiftning, att någon skillnad ej blifvit gjord å beskaffenheten af den handtering, till hvilken förlaget lemnals. Man har nemligen trott att då allt förlag, till hvilkendera af ifrågavarande näringar det gifves, har till syftemål att sätta idkaren i stånd att densamma utöfva och bedrifva; då för alla sådana näringar, utan afseende å deras skiljaktighet eller idkarnes olika stånd, fordras inventarier och redskap, och för de flesta äfven råa ämnen, såsom nödiga förlag till tillverkningars åstadkommande eller yrkets utförande; och då, beträffande bruk, fabriker och andra dylika inrättningar, deras egares fordringar hos aibetare eller andra för sådana förskott i penningar eller varor, som lill inrättningens Bih. till R. St. Prat. 184l och 1848, 7 Sami. 1 Afd g Haft. 2 10 Lag-Utskottets Betänkande, N;o a5. drift blifvit gifaa, jemväl i viss mån kunna anses hafva genom förlaget oeb för handteringens skull tillkommit, — förmånsrätten i allmänhet bör utsträckas till de flera nyss uppräknade föremål. Någon utsträckning af samma rätt sker dock ej mer än i vissa fall.
Ständer vid beviljandet af lån till nedbrunna städers återuppbyggande antagna grundsats, — eller att hvarje stad, som erhölle sådant lån, skulle derför åtaga sig gemensam ansvarighet—, icke tillämplig i afseende på denna stad, hvars, genom Lida-ån afskiljda tvänne delar, blifvit på olika tider anlagda och voro med särskilda privilegier försedda. Vid den efter ofvanberörde eldsvåda emellan stadsdelarne uppstådda, ännu icke slutligen afgjorda, rättegång, i fråga om den nya stadens åläggande att deltaga i kostnaderna för tomtregleringen inom den gamla, hade också den förra stadsdelen blifvit af underdomstolen fritagen från denna skyldighet. För öfrigt erinrades, att någon förlust för statsverket icke kunde uppstå, om Rikets Ständer medgåfve det nu ifrågavarande lånets utbekommande mot tomtegarnes inom gamla staden gemensamma ansvarighet, enär det antagna och behörigen styrkta brandförsäkringsvärdet å de derstädes befintliga egendomar uppginge till ett belopp af 196,700 R:dr. I betraktande af dessa omständigheter och de betydliga uppoffringar sistnämnde stadsdels innevånare fått vidkännas för de afbrunna tomternas återuppbyggande samt de stora förluster dessa tomters innehafvare lidit genom den dem öfvergångna eldsvåda, hafva flera ledamöter af Borgareoch Bonde-Stånden förordat den af Kongl. Maj:t i Nåder föreslagna förändring i de för den beviljade lånesummans utbetalning vid sednaste riksdag föreskrifna vilkor och bestämmelser. c Stats-UtskoCtels Memorial, N:o 142. Stats-Utskottet, som redan före afgifvandet af det återremitterade utlåtandet, tagit i behörigt öfvervägande nu anförda, jemte öfriga härvid förekommande förhållanden, har destomindre funnit skäl frånträda sina, rörande förändring af vilkoren för ifrågavarande låns beviljande uttalade, åsigter, som desamma blifvit af tvänne Riks-Stånd godkända.