Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af maskiner förstod er ödmjuka tjenarinna sig bäst på spinnoch tvättapparater m. m. Ett mejeris eller smör-rums åtgärd att få smör äfvenså. Vi se på alla dessa utställda dels öfverflöds, dels bohags och nyttiga artiklar; vi kin som exempel i korthet nämna » Vulkans » askar — tändstickor, si; kan apropos en tändsticka nämna Liljeholmen, som sitt stora ljus ter öfver hela Östermalm. Öfverdådigt fina åkdon! Ekipage, stilrena med svällande sidendynor, ger man knappt priset före brokiga, lätta karioler; ja, kabarne beundras ock. Af fabrikat må vi ta bergshandteringen först i betraktande: Bofors, viktigt järnbruk, har en fin exposition, Kopparberg en dito. Där ses i ena paviljongen skinande kanoner hopsatta af söm och hästskor fullt illusoriskt i ovana ögon; i den andra se vi en gentilare ljuskrona talangfullt hopsatt af hammare. Man går vid randen af grufvor, men vi få nöja oss med en blick i djupet; omöjligt att hinna med allt! I öster rikedom af villor och paviljonger, i söder törnar man mot underverk af industri, erfarenheten blir densamma i norr och vester; viker man af till midtpartiet är det än värre. Val och kval går en i jemt, landtlig som en är, och så uppsätta utställarne braskande skyltar som annonsera. Ger man i ena stunden en sak sitt entusiastiFörträffligt fabrikat i Tröjor, Kalsonger, Skjortor, Heldräkter etc. etc. i Kamgarn (Jaegers system). Älven Bomnll ocb halfylle. — Sommaroch Tlnterkvalitéer hon hafva en viss rätt att blifva försörjd af honom. Nu innan allas lika egendomsrätt var erkänd och genomförd, kunde han t. o. m. få behålla sin rikedom, blott han använde räntorna till allas bästa. Han kunde åtminstone få behålla så mycket, att han hade ett säkert underhåll för sig och hustrun och medel till barnens uppfostran. Och så skulle hon bedja honom att lämna medel till så mycket, som hon ville göra. Hon kände en sjuk, fattig, åttioårig gumma. Hon hade inga anhöriga, och hon var så rädd för fattighuset.
Boställen och på lön anslagne annex-, mensaloch stomhemman, samt 4 Bil. till Bevillnings-Utskottets Betänkandej N.o 12. de under Ecclesiastik-, Civiloch Militär-boställen lydande hemman och lägenheter skola, lika med andra hemman', till deras värden uppskattas, och den deraf till fyra procent beräknade inkomst tilläggas innehafvarens öfriga lönings-förmoner, och bevillning efter redan stadgad grund påföras, med iagttagande, att, då bevillningen utgått af boställs-värdet, den indeldta boställs-räntan från löneberäkningen försvinner. §. 7. Patroni-Ecclesiarum i Skåne, Halland och Bohus Län, sorn njuta spanmål af kronoeller kyrkotionde, betala 5 procent af spanmålens värde, uträknadt efter den för orten, der spanmålen utgår, näst före taxeringen satte markegång. Lika afgift erlägges ock af den kyrkorna i dessa orter tillhörande tionde, som ej är på lön eller till andra bestämda ordinarie utgifter anslagen, och uträknas värdet på nyssnämnde sätt; äfvensom af Domkyrkorna i Riket, för deras inkomster i spanmåi eller hemmans-räntor, sedan derifrån blifvit afräknade endast sådana, efter serskild stat utgående löner, för hvilka innehafvärne, efter denna artikels ofvanstående §§., till det belopp förut stadgadt är, bevillning erlägga. Bevillning af Stciderne. §• 8. Handlande, Skepps-redare samt egare af Skeppsvarf och Fabriker taxeras och utgöra Bevillning, i förhållande till deras vilkor och rörelse, med fern för hundrade af den inkomst, de under nästföregående året njutit. Endast aflöning för verklige arbetare och arbetskostnad samt bevislige förluster, i och och för sjelfva rörelsen eller handteringen, fä derå afräknas. §. 9. För Ångfartyg betalas Bevillning efter fem för hundradet af behållna inkomsten, inberäknad Lästetals-afgiften, men för restaurationen eller näringen utgöres skatt, efter de härvid i allmänhet gällande grunder.
R:drs årlig utbetalning till ombyggnad af Strömsholms Canaloch Slussverk; hvarjemte de af Ulskoltet föreslagna grunder för medlens förräntande, äfvensom de uppgifna vilkoren för erhålllandet af desamma, hvarom å pag. 25—27 förmäles under l:o—8:o, godkändes, med följande tillägg: 9:o att en af fullmäglige i Rikds Ständers Riksgälds-Contoir utsedd person kommer att såsom Ledamot deltaga i Bolagets Direction, från och med dagen för utbe talan let af det allmänna anslaget, och intill dess att Canaloch Slussverket blifvit färdigbyggdt, samt att ett, på enahanda sätt utsedt Ombud deltager i den årliga revisionen af Canalverkets räkenskaper, börande berättelse om arbetets foitgång m. m. hvarje år af Directionen till Kongl. Maj:t i underdånighet ingifvas, och derefter med officiella tidningen Allmänheten meddelas. 5:o Vid pröfningen af 20 punkten, under hufvud-rubriken vatten-communicationer, beslöt Ridderskapet och Adeln, alt anslå 20,000 R:dr Banco, att till Kongl. Maj:ts disposition ställas för att användas lill undersökningar 222 Prot. Utdr. d. 22—29 Mars 18/f.t. rörande jordersättningar för Canal-ledningen emellan Hjelmaren och Wenern samt nödiga utgreningar till Bergslagerna, samt att Rikets Ständer derjemte böra hos Kongl. Maj:t anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes i Nåder anbefalla en undersökning i afseende på lämpligaste beräkningen af den nu föreslagna Canalens dimensioner, de vilkor, hvarunder arbetets verkställande antingen må kunna af Staten öfvertagas elier uppdragas åt något Bolag, och öfriga omständigheter, hvilka på bestämmandet af Statens bidrag kunna inverka, samt derefter Nådig Proposition i ämnet till Rikets nästsammanträdande Ständer aflåta; och skulle Högvördige Preste-Slåndet samt Vällofl. Borgare-Ståndet inbjudas att i detta beslut sig med Ridderskapet och Adeln förena. 6:0
En intressant serie teaterföreställningar har pågått denna vecka å Sveateatern, där det från Paris så mycket omtalade sällkapet från Théåtrc de 1 ' Oeuore uppträdt och spelat, hufvudsakligen nordiska stycken för en nordisk publik. Ett i sanning originelt experiment, som dock konstnärligt synes slå mycket väl ut. Som bekant ha dessa skådespe lare gjort sig till målsmän för de n y a symbolistiska riktningarna inom dramatiken och med ungdomlig entusiasm uppträdt till protest mot den förut så länge förhärskande krasst realistiska skolan. När detta skrifves, ha vi ännu blott hunnit bevista den första föreställningen, vid hvilken i tisdags Ibsens » Rosmersholm » fick en högst intressant tolkning. Särskildt tvänne af sällskapets krafter utmärkte sig för eminenta och själfulla egenskaper, dess ledare hr Lugne Poe som Rosmer och madame Badg som Rebecka. Bifallet från den till stor del literära och konstnärliga publiken var stort. Vi återkomma till ett närmare omnämnande af sällskapets prestationer, då vi tagit del af deras öfriga repertoar, som upptager Strindberg, Geijerstam och de symbolistiske dramatikernas unge mästare, den geniale belgaren Maurice Mceterlinck, hvilken förut aldrig varit gifven i vårt land. Filharmoniska sällskapet ämnar att under det nu ingångna musikåret gifva tre abonnementskonserter. På programmet till en af dessa har, för att tillmötesgå en under de senare åren från många håll uttalad önskan, upptagits Joh. Seb. Bachs gripande » Matteus-passion », som sällskapet för fyra. år sedan med så stor framgång introducerade. Å de andra konserterna skola utföras Saint-Sacns ' härstädes okända ode » Lyran och harpan », som är mycket gouteradt i Paris, Rob. Schumanns romantiska kantat » Der Rose Pilgerfahrt », hvilken kan sägas utgöra en nyhet för den nuvarande generationen, » Die Seligkeiten » (Bergspredikan) af F. Liszl samt ett antal körer a capella, dels af L. Norman och Aug.
På en och annan större egendom är boningshuset af tegel, likasom äfven på några ladugårdshusen äi’o uppförda af gråsten eller tegel. Städerna äro mest byggda af träd, men der finnas dock några stenhus; taken få der icke läggas af torf, bräder eller halm. Kyrkorna äro, med högst få undantag, af sten. I Westerås har ett nytt vackert rådhus blifvit bygdt, och domkyrkan har, med understöd af allmänna medel, undergått en betydlig reparation, som gifvit den både inoch utvändigt ett betydligen förskönadt utseende. Priset på byggnadsmaterialier af träd är inom Westmanland ännu så mycket lägre än af sten, att till och med i städerna ännu icke någon förhoppning förefinnes, att det solidare byggnadssättet snart kan blifva allmänt; och hyrorna i städerna kunna i allmänhet ännu icke lemna den ersättning, som fordras för att med vår höga räntefot godtgöra räntan å det större kapital, som nedlägges i stenhusbyggnader. Ved, denna i vårt klimat vigtiga artikel för innevånarnes välbefinnande, finnes ännu tillräckligen inom denna provins att tillgå, till pris, hvilka, ehuru de under sista decennierna stigit med 33 å 50 procent, likväl icke kunna anses alltför höga, då man beräknar arbetsoch transportkostnaden. Den består allmännast af björk, tall och gran, och finnes temligen tillräckligt att tillgå i länets norra delar, men i de södra äro skogarna mycket uthuggna, så att transporterna blifva längre och prisen i följd deraf högre. Klädedrägten inom Westmanland äger ingenting egendomligt, sorn karakteriserar provinsen. Såsom följd deraf undergår den ock mera förändring, än på många andra orter. Hattar begagnas t. ex. nu mycket litet af allmogen, som mest nyttjar mössa. Ökade arbetslöner och minskade priser å fabrikstillverkningar hafva föranledt minskning i bruket af hemväfda yllekläder och ett allmännare begagnande dels af gröfre kläden, dels af bomullseller bomullsblandade väfnader. Fruktansvärdt är, att misshushållning härigenom uppkommer, då de af bomull eller bomullsblandning tillverkade kläderna hvarken äro så varma eller så varaktiga, som hemväfda af oblandad ull.
Hemmans* ägarne kunde undvika att flera mil från deras hemvist infinna sig vid 1 iqvidationsmöten , hvilka i allt fall ansägos ganska väl kunna inställas, såsom vid några Regementer redan skall hafva skett, och hvilket både i Moraliskt och Oefconomiskt afseende ansågs som en vinning för Sol. daterna och dem, hvilka efter gammal vana måste dervid med skjutsning biträda. 2:0 Herr Kammarherren m. m. Axel Gabriel Silverstolpe, som uti ett anförande till Höglofl. Ridderskapet och Adelns Protocoll äfven den 5 i denna månad , har, i anledning af Herr Lagmannen Grefve Gyllenborgs nyssnämnda anmärkning vid den af Utskottet gjorda tillämpning af go §. i Regeringsformen, yttrat sig, att ehuruväl denna §. stadgar, att Riksens Ständer eller 2& 8 Den • 9 -Maj. eller deras Utskott icke fa? ingi i pröfning af Regerings • och Domaremagternas beslut eiler sjelfva verkställigheten af någon Lag eller Författning; det ville säga, att en pröfning af Lagens tillämpning icke tillkomme Riksens Ständer, kunde samma §• likväl icke uttydas så, som skulle det någonsin vara Riksens Ständer eller deras Utskott föirnenadt, att pröfva roligheten och gagneiiglieten af sjelfva Lagarna och Författningarna samt nödvändigheten af förändringar deruti, och då ofvanbercfrde t ill Utskottet remitterade fråga syntes helt och hållet vara af denna sednare beskaffenhet, hade Herr Kammarherren förmodat att Utskottets afgifna yttrande härledt sig från någon irring om begreppet af 90 §. i Regeringsformen, och vore det under en sådan synpunkt, som Herr Kammarherren understödde Herr Grefve Gyllenborgs önskan om. Memorialets' återremitterande. Utskottet får, i anledning af hvad sålunda blifvit anmärkt och särskildt af Herr Lagmannen Grefve ,Gyllenborg yrkadt, vördsammeligen anföra, att om ock Utskottet icke skulle vara af 90 §.
S. D. Föredrogs ånyo utdrag af Höglofliga Ridd ersk npet och Adelns Proto koll den 28 sistlidne Mars, innefattande dels nämnda Riks-Stånds beslut i afseende fi sednare delen af 10:de punkten i Stals-Utskottels Utlåtande, .*2 66, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens fjerde Hufvudtilei, dels inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att i samma beslut sig förena. Med vidblifvande af sitt förut fattade beslut afs/og Borgare-Ståndet ifrågavarande inbjudning och lade Protokolls-utdraget till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo utdrog af Hedervärda Bonde-Ståndets Protokoll den 26 sistlidne Mars, innefattande dels nämnda Riks-Stånds beslut i afseende å !6:de punkten af Stats-Utskottets Utlåtande, JVs 66, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens fjerde Hufvud litel, dels inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att i samma beslut sig förena. Inbjudningen afslogs och Protokolls-utdraget lades till handlingarne. Frän Hederv. Bonde-Sländet. S. I). Vid fortsatt föredragning of BevilInings—Utskottets Betänkande, JV2 7, angående slämpelpappersafgiften, blefvo återstående punkter af samma Betänkande eller de delar deraf, som afsågo §§ 7, 8, 9, 10, 12 och 16 i Kongl. Kungörelsen den 50 November 1860, af Ståndet godkände. Likaledes godkändes hit hörande §§ i det af Utskottet upprättade förslag till författning, angående slämpelpappersafgiften samt hvad vid kontrollen och uppbörden deraf bör iakttagas.
Vi hafva beklagligtvis redan altför länge sett, huru personer uprättat handelsbodar med åtföljande krögerier, och genom deraf uppkommande flärd och last samt eget vanligtvis dåliga uppförande, förenadt med dåliga politiska tänkesätt, förskämt ortens seder och åsigter, och huru dessa personer vid deras oftast inträffande konkurser, lemna till församlingarnes vård en oduglig, högmodig och arbetsvillig afföda. Man har sagt, att dessa handlande måste hafva ett förlag och således böra kunna sig berga. Visserligen icke; sådana handlande begifva sig till den närmast belägna kust, hvarest de kunna erhålla tullförsnillade eller lurendrejade varor för bästa pris, och deras liqvid tillgår sålunda, att när varor nästa gång afhämtas, betalas förra borgesbeloppet. Delta är hela deras rörelse, och betala de icke så erhåller de icke vidare 34* 532 Den 5 Juli e. m. förlag, och då göra de konkurs, hvarigenom församlingarna få vidkännas underhållet af hela hushållet. Om den sökandes fräjd verkeligen är god, och om behof af en handelsbod finnes, hvarföre skulle församlingen vägra honom att bedrifva sin rörelse? Deremot kan jag icke inse något skäl, i händelse socknen eger verkliga farhågor för personen och hans handel, hon icke skulle ega rätt, alt afvärja ett förutsett ondt. Hr von Hohenhausen har medgifvit all den skada, som af sådan handel kan uppkomma, men han har bestridt socknarnes rättighet, att utestänga personen, hvaremot lian tillerkänt dem rättigheten att få afsäga sig begagnandet af den erbjudna handelsrörelsen. Delta kan så vara, ehuru jag icke inser någon conseqvens deruti att kunna förkasta idéen eller saken, men ej individen. Dock är det likgiltigt pä hvad sätt församlingarna må blifva befriade från detta, det slörsta onda, som kan uppstå. Jag anhåller således om bifall till Ulsk:s betänk, i denna del. Hr von Hohenhausen: För min del skall jag icke motsätta mig en återremiss, och skall det så mycket mindre, som jag funnit mig pligtig, alt reservera mig emot Ulsk:s förslag. Jag har nu begärt ordet för att fästa Gr.
Assignationer icke blifvit i enskild väg godtgjorde, Banken eller Låne-Contoiret, af omsorg att afböja hvad, som i en eller annan måtto kunde menligt inverka på förtroendet till Conloiret och dess credit, sannolikt skolat till deras fulla belopp inlösa de tilIgripne blanquetterne, tillförsåg sig Ferlin nied visshet, att Rikets Ständer icke skulle vilja draga fördel af den omständighet, att en obemedlad tjensteman, utan att kunna lagligen dertill förpliglas och innan utredt blifvit, huru tillgreppet af /hsignations-blanquetterne fprofvats, af serskilde orsaker skyndat desamma inlösa, för att såmedelst afvärja aila för Verket menliga följder af den föröfvade illgerningen; men hvilken uppoffring, utan Rikets Ständers mellankomst och behjertande, skulle menligt inverka på denne tjeustcmans hela framlida val. Och är i afseende å Hedengren , hvilken af Ferlin, då han till Bancö-Ombud förordnades, med brådstörtande skyndsamhet och under i öfrigt ofördelagliga förhållanden, blef lill biträde antagen, upplyst, alt han förmått tili den grad dölja sina brottsliga anslag, att han till och med, efter föröfvandel af tillgreppet vid Götheborgs Låne-Conloir, varit i åtnjutande af sådant förtroende i allmänhet, att han af Kongl. Svea HofRätt, under våren i835, blifvit förordnad till -vigliga Domarevärf och vid samma Lid uppförd å förslag till ett Domare-Embele inom Örebro stad.
Herr Professoren Forssell önskar, att Utskottet velat föreslå särskilta Författningar, rörande Skogshushållningen i de Norra Orterna, emedan Herr Professorers trott att samma Författning härört] alldeles icke vöre passande både för skoglösa och skogrika landsorter. Utom dessa anmärkningar, sorn blifvit gjorda 011101 Utskottets Betänkande, hafva äfven Herr Prosten Eks, Herr Professoren Doctor Wickhians, Herr Prosten Fellenii, Herr Biskopen Doctor Tingstadii , Herr Prosten Doctor Agrells, Herr Prosten Hasselroths, Herr Prosten Docttfc Segerstedts sacht Herr Dom-Prosten DoctoGraffinans anföranden till Prötocollet blifvit Utskottet meddelade, och hvilka hufvudsakeligen innehålla ve ve; läggningar af de emot Utskottets Betänkande gjorda anmärkningar rörande Skogs-! och Jägeri-BétjeningenS afskaffande samt Kronoöch Härads Allrnähningavnes delning, jemte flera anfördä bevis och exempel på de skadeliga följderna af en sådan delning och upphörd tillsyn. Ifrån Vällofl. Borgare-Ståndet hafva följande yttranden blifvit återremissen bifogade: H err Stads-Majoren Westin fäster uppmärksamheten på de flera Orter Inom Riket, hvilka sakna skogstillgång, hvilken brist Herr StadsMajoren härleder ifrån en oförståndig skogshushållning samt deribland den Ordning, som vid Allmänningarnes vård hittills blifvit iakttagen, och anser Herr Stads-Majoren såsom det enda medel i86o Den 2 o Juli. medel till förekommande af dessa olägenheter, att Allmänningarne på ställen, der detta kunde låta sig göra, fördeltes imellan enskilta, samt att Eandtmannen härigenom kunde förvärfva sig en oinskränkt ägande rätt, om ej på annat sätt, genom någon löSeskillings erläggande, hvaraf en riksgagnelig
Drätselverk gällande inkomstoch utgiftsstater, samt till följd af den utaf Kongl Maj:t medgifna lindring uti tologen å jern, stål och koppar, stadskassans utgifter skulle öfverstigit dess inkomster, nya utvägar till afhjelpande af den för samma kassa uppkomna brist måtte beredas, och Kongl. Maj:t, för detta ändamål, i nåder tillåta och förordna, att hvad stadskassan pä berörde sätt förlorat, finge ersättas genom ökad tolag å socker, indigo samt hudar och skinn, som förut åtnjutit lindring i tolagsafgifterna, men numera syntes kunna utgöra enahanda umgälder i detta afseende, som för varor i allmänhet voro stadgade, Kongl. Maj:t, efter det Dess och rikets Kommers-kollegium blifvit i ämnet hördt och sig utlåtit, genom nådigt bref den 13 Mars nästlidne år förklarat, att Kongl Maj:t, uppå de af bemälde kollegium anförda skäl, funnit DrätBil. N:o 6 till Kongl. Majus Prop. 1847, Hafi 1. selkommissionens omförmälda underdåniga anhållan icke kunna bifallas; hvarjemte Kongl. Maj:t förständigat Ofverståthållare-embetet att, efter tagen kännedom af hvad Kommerskollegium, i fråga om utvägarna att bereda erforderlig tillökning i stadskassans inkomster, yttrat, och sedan vederbörande blifvit hörde, ej mindre i anledning deraf, än i afseende på den, jemte Drätselkommissionens berörda anhållan, ifrågaställda ersättning för minskad tolag lill Inqvarteringsskassan, allmänna Barnhusfonden samt Börs-, Brooch Hamnbyggnadsfonden, äfvensom angående utvägarna att betäcka de å Finska tolagen anvista utgifter, hvarom
Herr Pereswetoff Morath > Carl Axelj hade inlemnat följande, som upplästes: Bristen på någon allmän Inrättning eller Författning, hvarigenom Landtmannen kunde skyddas ifrån de lika så betydliga sorn oundvikliga förlusterne genom sädesprisens allt för djupa fallande, har i sednare tider och synnerligen för närvarande låtit alltför tungt känna sina följder, för att icke sjelfmant för Rikets Representanter framställa sig såsom föremål för uppmärksamhet och behjertande. Under Högstsalig Konung Gustaf III:s regering blef en SpannmålsDirection inrättad, till upprätthållande af sädesprisen i Landet, och på det jordbrukaren skulle, jemte en tarflig bergning, äga tillgång för utgörandet af sina Kronoutskylder, hvilka Deri i5 December e. m. äfven då, ehuru hälften mindre än de nuvarande, kändes för landtbruket tryckande. Men nyssnämnde visa och nyttiga Inrättning upphäfdes, en ny Direction uppkom i förändrad form och med den inskränkning i sitt ändamål, att detta endast var spannmåIsundsättningar tili de deraf behöfvande. Utländsk spannmål fick införskrifvas, tullen derå nedsattes, och den naturliga följden deraf blef en stockning af spannmål, betydliga penni ngesumraors utgående ur Landet, och inom detsamma en för allmänna rörelsen och näringarne menlig penni ngebrist. Öfverflödet på spannmål och bristen på penningar verkade i förening en total stagnation i spaunmålshandeln inom Landet. Den utväg blef då vidtagen, att dels åter till utrikes orter afsända och med stor förlust försälja den inköpta spannmålen, dels att genom auctioner föryttra den till ringa pris och på längre betalningsterminer. Genom vidtagne åtgärder till det för banden varande ondas afhjelpande bereddes det ännu större, att nästan ali sädesupphandling afstannade år 1825, då landtmannen hade öfverflöd på säd att afyttra.
Det ringa mått af rättvisa, som härigenom sent omsider tilldelades jordinnehafvarne, Lief ytterligare i någon mån utvidgad då, oaktadt alla förbud, påbud och reglementen, de allmänna skogarnes usla skick väckte den tanken, att allmänna skogarne borde under full eganderätl upplåtas till enskilda; hvilken tanka äfven, genom Kongl. Älaj:ts, vid 1825 års riksdag, till Rikets Ständer framställda nådiga Proposition, gjorde sig gällande samt sattes i verkställighet förmedelst Kammar-kollegii cirkulärbref den 14 April 1824; enligt hvilket, för så vidt det rörde härads-allmänningarne, dessa fingo 374 Motioner i Bonde-Ståndet 1862. N:o 250. fördelas emellan de socknar eller enskilda hemmansegare, hvilka ansågos deri hafva del, eller öfverlemnas lill intressenternes egen gemensamma disposition eller ock odelade under allmän vård qvarblifva. Betraktar man nu hvad åberopade, genom Kongl. Maj:ls och Bikels Sländers gemensamma beslut tillkomna cirkulär verkligen innebär, så torde ej kunna nekas, att allmänningarne numera innehafvas med kronoskalte-hemmans rätt der de, efter skedd skattläggning fördelats emellan intressenterne, men att de innehafvas med kronohemmans rätt, der delning ej egt rum. 1 håda fallen hafva de upplåtits till fri disposition af innehafvarne, endast med undantag af de stadganden, hvilka, rörande ek och mastträd, ännu äro gällande. Då ailmännings-intressenterne således äro att betrakta såsom Krono-åboer, följer deraf äfven rätt till jagt och fiske å allmänningen. Härvid må erinras att fiskerätten långt förut varit i 18 Kapitlet ByggningaBalken tillerkänd delegarne i allmänningar.