Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sådant spredo de svarte munkane, sådant präntade de m e d nidingahand i krönikeböckerna, o c h folket trodde d e m, ty människan är af naturen benägen att tänka föga godt o m den de föga känna. Strax fru Brita hade lämnat konungens gård, k o m där en riddare dit, hvilken de aldrig hade sett tillförene, ty han hade ständigt vistats v i d främmande hof, ehuru han var f ö d d vid Båfvens gröna stränder. Nu var han gammal vorden o c h hade dragit hem för att söka sig en graf där vaggan stått. H a n hade varit en väldig krigsman, riddar Tune. Hela hans lefnad hade fyllts af farornas tjusning, o c h han hade dragit jorden omkring, bjudande sina tjänster åt konungar o c h furstar, när helst ofreds röda rosor frodades på deras fält. Och riddar Tune ägde intet kärt i världen utom sitt blanka svärd o c h sitt gamla lejonhjärta. H a n var åldrig och fattig o c h grå, hans hjälmtäcke var tärdt af mått o c h mal, hans rustning frätt af blod o c h tårar. Men hans sköld bar ingen fläck, o c h huru stormig hans långa lefnad varit, b o d d e där i hans själ hjältens höga ro. H a n tyckte synd o m den stackars lilla drottningen, ty han hade själf en gång älskat en så- dan där liten fjäril, m e n den fjärilen hade tidigt fladdrat från h o n o m till en annan, grannare blomma, o c h sedan hade aldrig riddar Tune älskat mer. Och ständigt, då den lilla drottningen såg h o n o m an, drog han sitt ärriga ansikte till något, s o m skulle föreställa ett leende, m e n den gamle riddaren hade lett så föga här i lifvet, att af alla hans ansträngningar blef där endast en fast hisklig grimas. Till h o n o m gick h o n ofta o c h talde sin sorg, ty h o n kände, att riddar Tune en gång ägt ett hjärta. — Jag är så olycklig, så olycklig, o c h mitt sinn blir sjukt, då jag tänker på hvad s o m är o c h hvad s o m kunnat vara.
Den urringade västen af gulhvit piké knäppes vid sidan och har två knapprader. Chemisett, ståndkrage och rosett äro af samma tyg. Lif a f siden. Detta lif, som framställes af röd surah, användes med fördel till kjolar i harmonierande färg. Den eleganta, ofvan breda och veckade jabolen är liksom underkantens garnityr af crémefärgade duchessespetsar. En slejf af röda repsband täcker det stälie, der garnityrdelen fästes. En likfärgad slejf pryder ståndkragen af spetsar. Lif a f siden. Kappa a f velour. Denna är af svartoch grårandig velour, vadderad och fodrad med siden. V i d halsen och i ryggen är den krusad och vid midjan prydd med ett snörmakeriarbete. Till kappan hör ståndkrage af sammet. Främre kanten garneras af ett slejfarrangement af svarta repsband. Dessa hafva vid kragen långa öglor, ordnas sedan som jabot till midjan, der de fästas och sedan hänga lösa. Hatten är af svart velour med perlbroderi och hakband. Den garneras med svarta sidenband och crémefärgade fjädrar. D e små miniatyrmuffarne af atlas eller kaschmir i alla färger och rikt garnerade med spetsar skola säkert fiuna vägen till månget julbord. Sällskapsdrägt. Öfver kjolen ligger en fyra meter bred volang af terrakottafärgad faille. Det sammanhängande draperiet är af gulhvita spetsar. Främre delen är vid öfre kanten så väl som vid venstra sidan rikligt veckad; baktill puffas draperiet och uppfästes vid högra sidan 50 cm. från främre kanten; den återstående delen ordnas, såsom afb. visar, i vertikala veek. Den del af v o - langen, der draperikanterna mötas och som blir obetäckt, prydes med en likfärgad slejf. Halsurringningen på lifvet, som framställes af spetstyg öfver terrakottafärgad faille, begränsas af af en krusad spets, hvilken vid högra sidan går ned till lifvets underkant. Krusade spetsar omgifva ärmringningarne.
Enahanda åsigt har inom Utskottet äfven nu gjort sig gällande; och synes desto mer grundad, då fråga är endast om en jemkning emellan de särskilda hemmanen inom en och samma rote; hvarjemte Utskottet icke kan underlåta att anmärka dels det betänkliga deri, att på nu ifrågaställa sätt lägga en förökad lunga å hemman, vid hvilkas förvärfvande otvifvelaktigt tagits i beräkning, såsom på värdet inverkande, den ifrågavarande, lika väl som andra skatter och onera, dels ock det orimliga i förslaget att fördela roteringsskyldigheten efter de särskilda hemmanens taxeringsvärde, hvilket sednare allestädes måste vara bestämdt just med hänsyn till roteringsbesväret; finnande Utskottet på dessa skäl sig böra afstyrka bifall till omförmälda motion. Stockholm den 12 December 1862. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotlets Betänkande 15. 6 XtO 15. Ank. till Exp.-Utsk. d. 13 Dec. 1862, kl. A e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion (! S:o 6J angående förändring i sättet for uppbörd af Augmentsräntorne. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet har Höglofl. Ridderskapet och Adeln remitterat en af Herr Palmcrantz, J. M., väckt motion, att alla till rustningsstam vid de indelta kavalleri-regementen anslagne hemmansräntor måtte, i likhet med hvad som eger rum i fråga om andra jordeboksoch hemmantalsräntor, af vederbörande Landlstatstjenslemän de skattskyldige debiteras, vid kronoupphördssUimmorna af dem uppbäras samt sedermera oafkortade få af räntetagarne lyftas antingen hos vederbörande Kronofogde eller i länets ränteii; och har motionären såsom skäl härför anfört, bland annat, dels att dessa räntor vore att betrakta lika med andra fast egendom åsatte skatter, hvilka af Kronobetjeningen upptagas, och dels att uppbörden af augmentsräntorna genom räntetagarnes egen försorg, på sätt nu egde rum, medförde både för desse och för räntegifvarne mångfaldiga besvär och kostnader.
Utdrag, den i5 Junii 1829- af Herr Montans dervid gjorda anmärkningar, sotn förklarades vara Ståndets gemensamma tankar, återremitteradt. S. D. På grund af gjorda anmärkningar, återremitterades, vid nu förnyad föredragning, Constitutions - Utskottets Memorial, N;o 30, med tillstyrkan af underdånig framställning, rörande Allmänna Beredningens Grundlags-enliga befattning med Regerings-ärenden. S. D. Vid förnyad föredragning lades till Handlingarne Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets Utlåtanden; N:o 127, i anledning af gjord anmärkning vid Utskottets Betänkande, N:o 26, angående Rotehållares vid Båtmanshållet åliggande, att vid General-Mönstringar sig inställa; N:o 138, i anledning af anmärkningar vid Betänkandet N:o 33, rörande Lands-Fiscals-tjensternes indragning; och Fl:o 130, i anledning af anmärkning vid Utskottets Betänkande, N:o 35, angående väckt fråga om registrering af otryckta Riksdagshandlingar; Äfvensom Ståndet biföll samma Utskotts Utlåtande, N;o I 2g, angående föreslagne medel till Boskapsskötselns befrämjande; hvaremot, på grund af gjorda anmärkningar, återremitterades Utskottets Betänkande N;o 131, i anledning af väckt fråga om undarijödjande af hinder för enskilda Theatrars inrättande i Stockholm och Rikets öfrige Städer, Prat. Utdrag den i5 Junii 18294 yt S. D. Bifölls, vid förnyad föredragning, Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 122, i anledning af Kamereraren G. A. af Sillens underdåniga ansökning örn förhöjning i lön.
Febr. 224» 44°> 45°, 4ö8. — att, efter Hennes Kongl. Höghet Prinsessans död, Tullgarns Kungsgård skulle tillfalla Hans Kongl. Höghet Ari Prinsen Hertigen af Södermanland, Jan. II. 433. Mars I. i3g. April I. 3oi, 363, 423- April II. 35o. .— om understöd af allmänna medel för Kyrkooch Prestgårdsbyggnad i NederTorneå Församling, Jan. 11.434- Febr. 224* Exp. 271 , 44», 447* 4Ö8. — 0111 utbetalning af afskedade Kronofogilen Jonas Westbergs innestående pension, Jan. II. — om löneförbättring för KrigsRevisions Betjening i Kongl. KammarRätten, Jan. II. 435, Febr. 224, 44°, 44t> 468. Mars I. 110, 153, 166, 263. * 502 StatsUtskottets Betänkande!!, Memorial och ProtocollsUtdrag, om flere mötesplatser för Blekinge Läns IndelningsBåtsmän, Jan. II. 435. Fehr. 2a5, 44°> 44.0’ 468. — om tryckning på Statens bekostnad af åtskilliga handlingar rörande Luxens och Öfverflödets hämmande, samt handtverkerierne i Riket, Jan. II. 437. Mars I. Mars 11.203, 269,282. — angående Jordransakningars verkställande, Jan. II. 438. Fehr. 226, 44°» 44.P» 4öp. — om Postfrihet för Magistralernes Embetsbref för KronoUppbördsmedlen, som till LandtRänterierne aflemnas, för alla Räkenskaper till LandsContoiren och för sökte handräckningar Uppbördsman emellan, Jan. II. 489.
Den obestridliga fördel skulle jemväl härigenom vinnas, att afgifterna för bränvins-bränningen fördelades jemnare på flera särskilda betalningsterminer, och sålunda blefve för den allmänna rörelsen mindre tryckande, äfven om de utginge till högre belopp, än för närvarande. Med skäl kan ur ekonomisk synpunkt anmärkning framställas mot äfven den inskränkning i bränningstiden, som jag vågat i underdånighet föreslå. Jag erkänner den ock vara svår, att från sådan synpunkt försvara, men hela författningen rörande bränvins-tillverkning är en undantagslagstiftning, framkallad al missbruken och genom dem berättigad. Frågan är således för närvarande mindre huruvida inskränkningar i tillverkningens frihet skola ega rum, än huru långt man i detta hänseende bör gå. Att förbjuda bränvins-bränningen de fyra veckor, under hvilka årets tvänne största kyrkliga högtider infalla, synes mig under sådana förhållanden icke synnerligen betänkligt, och är icke heller en inskränkning, som för sitt berättigande söker eller behöfver stödet af ekonomiska grundsatser. “ Kongl. Maj:t behagade i nåder gilla hvad föredragande Departements-chelen och Stats-Rådets fleste ledamöter i underdånighet hemställt samt befallde att nådig proposition i ämnet, sådan den finnes detta protokoll bilagd, skulle till Rikets Ständer aflåtas. Ex protocollo. Rudolf Adelgren. Kongl. Majda Nåd. Prop. N:o 43. Ank. till Exp.-U(sk. den 21 Nov. 1859, kl. lif. in. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, i fråga om öfverlåtelse till innehafvarne under full eganderutt, mot erbjuden lösen af det så kallade Odelska Appretering sverket i Stockhom med hvad dertill hörer; Gifven Stockholms Slott den 27 Oktober 1859. Uti en till Kongl. Maj:t ingifven skrift hafva Expedilions-sekreteraren m. m.
För att kunna bedömma denna fråga, måste man först för sig göra klart, huruvida en tillökning uti kavalleriets styrka är nödig, eller ej. Detta spörjsmåi har komitén jakande besvarat, af skäl, som temligen utförligt blifvit framställda. Jag torde således kunna förbigå all bevisning i detta hänseende, så mycket heldre, som den värde talaren ej förnekat nämnde behof. Antager man nu befintligheten af detta behof och sålunda måste tillse huru detsamma bäst må kunna fyllas, får man ej, på sätt Hr Silfverstolpe gjort med kavalleriet, uteslutande till ögonmärke företaga pröfningen häraf. Tvärtom måste man tillse att den nya organisationen af kavalleriet väl med de öfriga vapnen sammanslår, och detta icke allenast med en organisation på fredsfot, utan äfven vid en mobilisering för att på krigsfot öfvergå. Utan att i denna fråga allt för djupt vilja ingå, måste jag härvid påpeka ett förhållande, enär detta till betydlig del bestämt komitéens besut och torde för R. o. Ad. förklara det - 420 Den 20 Maj. samma. Såsom kändt är, befinner sig vårt indelta infanteri organiseradt dels på regementer af 2 bataljoner, dels på korpser, som utgöra endast en bataljon. Denna olikhet medförer ej obetydliga svårigheter vid en blifvande mobilisering. Vid en öfvergång på krigsfot, då beväringen med stammen måste införlifvas, kan nemi. detta ej ske genom att belt enkelt insticka denna beväring uti de redan befintliga bataljonerna — enär dessa i så fall blefvo större än taktiska reglor medgifva — titan måste med stam utur de gamla bataljonerna nya uppsättas, på hvilka alla sedan beväringen fördelas. Frågan blifver nu: huru stort antal nya bataljoner kunna sålunda organiseras? Kan en bataljon växa ut till 2:ne, eller af 2 gamla endast en tredje bildas. Svaret häruppå kunna i sista hand endast R.
N-o fa. fnststälda sågarelön, som Såg-egnren efter Taxerings-Comitéens beräkning af vilket uppburit och vid Salu-sågar äfven £ af egarens behållna inkomst af det afverkade virket från andras skog, men f af behållna inkomsten af det belopp han af egen skog sågat, såvida någon serskild afgift för Hemmanets skogsproducter, i följd af deras förädling, hädanefter såsom hittills, ansåges böra ega rum; och att således på Taxerings-Comiteerne skulle ankomma, att efter sålunda föreslagna grunder, afgiften af hvarje Sågqvarn årligen bestämma; och har Collegium ansett denna föreslagna utväg till Sågqvarnarnes beskattning företrädesvis förtjena upmärksafnhet, helst Collegium föreställt sig, att någon förlust för Staten häraf icke vore att befara, då en efter ofvannämnde grunder utgående skatt sannolikt fullt skulle motsvara, om icke öfverstiga den ränta, som efter hittills gällande Method kunde åsättas; men då, efter hvad Collegium trott, förslaget skulle leda till olikhet i beskattningen emellan de nu befintlige Sågverk och dem , som hädanefter anläggas, har Collegium, derest, af denna orsak, eller på annan grund , det skulle finnas betänkligt att antaga berörde förslag, samt den gamla methoden således äfven hädanefter tills vidare följas, ansett sig deri böra i underdånighet hemställa, om Kongl. Maj. ts Nådiga Propos. N.o 10. 29 icke nu gällande föreskrifter sålunda må rättas och jemnkas : 1:0
Men lika ofta har jag hörk framkastas, åtminstone till en del onödiga bekymmer öfwer bristande gcwär: del är säledcs med anledning af Vagens texk, kel torde af wänlig godhet tillätas mig fa namna följandeHöglost. Ridderskap?! och Adeln har, ifrän urminnes tider, warit skyttar och antalet af dem, som'ännu idka betra nöje är werkeligen legio, men detta hörer dock till hagelbösan ej lodgewärel; »U för tiden ar detta yrke rar , åtminstone icke allmänt ibland Riddcrskapet och Adeln, deraf har handt, att lid efter annan, yägot hwarf? sinner pä en wägg en studsare, också flera, hwilka hänga der såsom en wäggprydnad, men ej äro af någon serdeles nytta. Manne derföre icke, om besa gewär, ett frän ost hwarje, eller en sädan studsare ben en eller annan kan äga, i form af en collert hopsamlades, manne sager jag, wi icke skulle njuta en större lillfridsstallclfe, om wi N!l Medan tider ar, Utbedja ost att l underdånighet fä göra Konungen och Fäderneslandet, deraf en gafwaJag förmodar, att detta kan ga A mye» Den s Juni!. S4Z Myckel kättare, som all de hängt onyttiga ! mang falldiga äc och medföra för ost ej någon utgift Men deremot lärer nationel esprit ej misskläda wärk Ständ, uran säkerligen med Nädiget »välbehag blifwa ansedk, samt ehuru liten gäfwan är om den bifalles, ända öka förmägan för war store och owärderlige Fältherre Hans Kongl. Höghet, alt uti händelse en gäng af krig, sa placera dessa smällpiskor, att i betraktande af dess werkningar mot fienden, han äswen der hade tillfälle påminna sig Högloft. Ridderffapel och Adelns uprigtiga förtroende för dess sä öfwer alt beundrade talanger, som rena underdåniga tillgiswenhet för dess Höga Person; men dä jag inför Högloft.
I öfriga delar af riket: Mantalspenningar 40 öre. 40 öre. Personliga skydds-afgiften 40 „ 40 „ Kurhus-afgift 50 „ 25 „ J. UlIlölVUlC, dig It Bidrag till folkskolelärares aflöning 19 „ 7EV/ ff 19 „ För qvinna: Mantalspenningar, enligt Kongl. Maj:t.s Proposition, 40 öre. 40 öre. Skydds-afgift 20 „ 20 „ Ett arbetare-hushåll med en årsinkomst af 400 R:dr, kan således komma att i Stockholm betala Stats-IJtskottets Utlåtande N:o 45. 15 I personela afgifter 4: 13. I bevillning 1: — Kommunal-utskylder, omkring 3: — tillsammans 8: 13. eller mer än en veckas inkomst. — Och äfven i öfriga delar af riket blir denna utgift för ett arbetare-hushäll kännbar. Det är skäl, synes mig, att söka åstadkomma all möjlig nedsättning af denna debetsedel. Då det säges att hvarje medborgare bör betala denna skatt, som kan anses vara "en hvarje medborgares gärd till Staten lör det skydd, han af Staten åtnjuter” (Kongl. Kammar-rätten), torde jag få fästa uppmärksamhet derpå att detta mål redan är vunnet genom den s k. personliga skydds-afgiften, eller bevillning elter Ista artikeln. Något rimligt skäl hvarför sådan skydds-afgift bör utgå under 2:ne titlar har jag ej kunnat linna. Yördsamt får jag således föreslå: att Rikets Ständer för sin del måtte besluta att den skatt, som kallas mantalspenningar, skall från och med nästa statsregleringsperiod upphöra." Uti denna reservation hafva instämt: Herr Hammerhjelm, Garl, samt Riksdagsfullmägtige Per Nilsson från Malmöhus län, G. Bjerkander från Skaraborgs län och C. J. Svensen från Calmar län. Af Herr L. J.
S. D. Vid skedd föredragning godkändes Stals-Utskottets Utlåtande N:o 217, i anledning af väckt fråga om bestämmande af pension för Rikets Ständers Justitie-ombudsman; Memorial N:o 219, i anledning af Rikets Ständers skiljaktiga beslut, angående det, enligt Utskottets Utlåtande N:o 176, af Nora-Ervalla jernvägs-bolag sökta ytterligare lån; Utlåtande N:o 221, angående begärdt anslag till undersöknings-kostnaden för en jernvägs-anläggning från Wexiö till södra stambanan; Dito N:o 222, i anledning al Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående kostnaderna för anskaffning af måttoch vigt—likare samt modeller åt Generaloch Provins-landtmäteri-kontoren; Dito N:o 225, angående bestridande af kostnaderna för vatten-afdikningars företagande å komministers-boställen; Dito N:o 226, med förnyadt förslag till eli stadgande i afseende å aflönin gen för de civile embetsoch tjenstemännen i allmänhet; samt Dito N:o 228, i anledning af väckt (råga om förhöjning af inqvarteringspenningarne i garnisons-orter utom Stockholm. S. D. Vid skedd föredragning afslogos Stats-Utskottets Utlåtanden: N:o 224, i anledning af väckt fråga om upplåtelse af vissa Kalmar f. d. fästning tillhörande lägenheter, dels åt Kalmar domkyrka med full egande-rätt, dels åt Kalmar stad för åstadkommande af ny begrafnings-plats; och N:o 225, i anledning af Kongl. Majlis Nådiga skrifvelse, i fråga om eftergift af f. d. Lands-kamereraren, Kammarrätts-rådet S. Lindberg ådömd ersättnings-skyldighet; hvaremot 782 Prot.-Utdrag den 27 Januari 1858. Samma Utskotts Memorial N:o 227, i anledning al erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 189. Lades till handlingarne. S. II.
P. sednare punkten, ef'a Fullmäktige att till sådana Filial-Banker, som, utan ändamål att ersätta upphörd Privat-Bank, kunna bildas, använda ett belopp af 1,500,000: * ktige meddelat följande försträckningar åt Filial-Banker, nemligen: 500.000 405.000 180.000 315.000 Af förestående tabell visar det sig, att Fullmä Till Filial-Banken i Gefle d:o i Christianstad d:o i Blekinge d:o i Skaraborgs Län STr 1ÄÖÖÖ Sistnämnde Filial-Bank bar derjemte af Fullmäktige undfått rättighet, att utöfver omförmälda 315,000 R:dr, i mån som säkerhet ställes, erhålla försträckning till belopp af 60,000 hvadan af hela anslaget återstå oanvände Anm. 2. Af fonden för diskontering och utlåning till h1 Tillhandahålles, likmätigt samma §.: Hufi Anm. 3. För belåning af aktier och publika papper ar I afseende på dispositionen hvaraf, såsom all .1,460,000: andel och näringar, utgörande på det hela, enligt Reglementets 205 § ud-Kontoret i Stockholm Lånik-Kontoret i Götheborg d:o i Malmö d:o i Wisby . *. gande att kunna dessa proportioner jemka och förändra, är emedlertid, jemlikt ofvanstående tabell, Till följd af det Fullmäktige lemnade bemyndi fördelningen emellan de särskilda
Detta testamente var efter stadsrätt, ogildt till fem sjettedelar, då barn fanns efter gifvarinnan, och skulle således, i fall af klander, blifvit till så stor del upphäfdt. Nu förföll det, utan att ens vara bevakadt; och sjelfva dess verklighet blef således aldrig pröfvad. R. S. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse för år 1853. 5 — 34 — öfriga borgenärer, utan ock erhålla öfverskott utöfver sin verkliga fordran? Eller vore icke detta en lika oskälig vinst för dem sjelfva, som otillbörlig förlust för de öfriga? Så vidt af besluten synes, har konkursen icke hos K. BfHde varit bekant förr, än den utmätta egendomen redan var försåld. När klander af utmätningen yppades, uppgåfvo de utmätningssökande sjelfve, att de i Norrige vid konkursen bevakat sina fordringar; och detta hade skett före utmätningen, eftersom konkursen förut var anställd. Voro de nu icke skyldige att låta sin rätt hel och hållen bero af konkursen; så voro de väl åtminstone skyldige att visa, hvad de i konkursen ägde att vänta eller redan bekommit, innan auktionsmedlen för utmätningen kunde till dem utbetalas. Härpå väcktes likväl ingen tanka. Vid köpeskillingsliqviden yttrade K. Bfhde genom beslut den 2 December 1843, att ehuru de två utmätningssökande, för hvilkas genom särskilda utslag af K.
Kungörelsen af den 13 Mars 1846, angående en allmän afgift till 17 till folkundervisningens befrämjande, så att numera blott inom en eller annan kommun tvister uppehålla den slutliga regleringen. Landtbruksskolan å Bjädesjö. Denna, som öppnades den 14 Oktober 1842, är grundad på ett af ett aktiebolag förpantadt säteri, Bjädesjöholm i Östra härad, och har njutit ett årligt anslag af allmänna medel utaf Ett tusen Riksdaler Banko. Dess ändamål är att bilda duglige jordbrukare och rättare af allmogens söner; och står skolan under närmaste inseende af en Direktion, som har till sin rättelse ett af Kongl. Maj:t fastställdt Reglemente. I enlighet med detta har undervisningen alltjemt meddelats åt det bestämda antalet elever, men plats har alltid sökts af flere än som kunnat emottagas, ehuru man, i anseende till inrättningens små tillgångar, varit föranlåten bestämma årsafgiften till Ett hundra Riksdaler R:gs, samt för samma orsaks skull äfven måst inskränka lärotiden till ett år. Det visar sig häraf, att skolan vunnit förtroende; och att den äfven förtjenar det, torde följande förhållande i sin mån bevisa, nämligen att af de 31 elever, som vid 1847 års slut genomgått skolan, bibehålla 31, med berömligt, och 4, med försvarligt vitsord, erhållne rättareplatser. Af de öfrige hade 4 öfvertagit eget jordbruk, 3 ingått i andra yrken och 2, i anseende till sjuklighet, 2 för bristande anlag, och 4, tili följd af mindre stadgadt uppförande, lemnat eller afskedats från sine tjenster. Den detaljerade berättelsen om skolans verksamhet upptager bland annat förfärdigandet af 338 jordbruksredskap, nyodling af 20 tunland, anläggning af 400 famnar större öppna, och 3300 famnar täckta diken, af särskilda slag. För framgången af denna inrättning har skolans nitiske och skicklige föreståndare haft ospard möda, samt icke heller undandragit sig enskild uppoffring. Undervisningsverk för nyttig slöjd.
Rdr 298,194: 31. 10. „ för behof, som dertill ej kunna hänföras, under tre år 980,000: eller 326,666 rdr ärligen. Femte Iliifvud-Titeln. innefattande anslagen för Sjöförsvar s-Departementet. Riks-staten upptager för närvarande å denna Hufvudtitel: i penningar Rdr 1,326,769: — ■ — indelda räntor, beräknade efter markegång på förslag till ... „ 45,951: —> — oindeid spannmål 9,420 tunnor efter förslagsvärde å 6 rdr tunnan „ 56,520: tillsammans 1,429,240: —• — Af skäl, som i Statsråds-protokollet angående sjöförsvarsärenden för den 13 innevarande månad äro upptagne, finner Kongl. Maj:t sig böra å denna Hufvudtitels anslag föreslå de förändringar som här efteråt omförmälas. l:o. Departementets Kansli-Expedition. I följd af den förändring med ljuspenningarne inom embetsverken hvarom framställning här ofvan blifvit gjord, skulle, ifrån anslaget till skrifmaterialier, ved och ljus för nämnde expedition, öfverftyttas beloppet af de för expeditionens personal utgående ljuspenningar med 260 rdr. 2:o. Till anslaget för Departementets Kommando-Expedition skulle likaledes af samma anledning ifrån anslaget till skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus för förvaltningen af sjöärendena och nyssnämnde expedition öfverföras de för samma expedition erforderliga ljuspenningar med 80 rdr. 3:o. Förvaltningen af sjöurenderne samt aflönings-staterne vid flottans stationer. På enahanda sätt, som i föregående punkter omförmäles, borde ifrån det uti 2:dra punkten i Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. om Statsverk. 1850. 41 punkten nämnde expens-anslag till nu ifrågavarande aflöningsanslag öfverflyttas beloppet af ljuspenningarne för Förvaltningen af sjöärendena med 932 rdr 39 sk.