Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förbundet har tagit till sitt ögonmärke att underkasta damtoaletten en skoningslös kritik ända i f r h skodanen till huhudbonaden för att sedemera vinna sitt hulvudsyfte: antagandet af en qvinnodrägt pii en gang litmplig för arbete och beqrim samt för helsan gagnelig. I första hand gälde det att vända sig emot de höga spetsiga klackame, snörlifr,et (eller rättare snörandet), löshåret och de tunga hattarne. Ordförarinnan sade i ett nyligen hallet föredrag bland annat: * Om man skulle taga matt till ett snörlif i t den mediceiska \ - Venus, skulle detta \ .isa 85 centimeter omkring Iifyet, under det att våra modedamer Stnöja sig nied 55 eller högst 60.&gt;; Osterrike. Ockst! ett siitt. Typografiska föreningen i en österrikisk stad försattes för ii.9gra Sr sedan i stor oro genom att 30 q \ liiliga boktryckare i henne sökte intriide. Man rii9ste vidtaga iitoniordentliga miltt och steg för att ailigsna dessa farliga konkurrenter och efter mycket radslaende beslöts, att den enda radikalkuren vore att gifta sig med inkriikterskorna. Inna~i tre Sr förilutit var beslutet fullstiindigt utfordt och miinnen Snyo rherrar 113 tiippai~ .. N. Amerika. dfassachusetts. I ~lfassachr~sctts harva qvinnorna sedan Hr 1874 varit valbara till medleiniiiar i skolrSdet ocli 1 0 2 qvinnor taga f. n. plats deri. Valr.ïtt till skolr9det hafva de endast haR sedan Sr 187 % Statens Guvernör har insatt qvinnor i styrelserna for uppfostringsvitseniler och fåiigvirden, i siiiidhetsniiiiiiider, styrelsen for dSrhus och offentliga viilgörenhetsinriitt~iiiigar. I ett af statens fingelser för qvinliga fån ar ntgöres s i rXi direktion som betjening uteslutande af qrinnor.
Följande artiklar uti Tull-laxe-förslaget förekommo: Litt. T. v Betänkandet N:o 21, godkändes, med / den förändring, att iuförsel-tullen å nytt tågvirke antogs lill 36 sk. per Lispund. Litt. U. Betänkandet N:o21, gillades, dock med nedsättning af införsel-tull å ull okammad eller kammad, och annan, ifrån föreslagna 12 sk. till 8 sk. för Skålp. Betänkandet N:o 21, med den redactions-förändring, som förekommer i Utlåtandet N:o 30, godkändes. Utlåtandet N:o 30, gillades. Litt. V. Vamlie, Vismut Betänkandet N:o 21, godkändes, en dast med den förändring, att införseltullen för vin på faslager bestämdes till 24 sk. per kanna. Ull Ur Urband och urkedjor Tvål . Tågvirke P-rot. TJldr, d. 18 Dec. 1840. 9*7 Väfnader Rubriker och bestämmelser antogos så lunda : Helsiden : H In gods: Fell) och peluche, sammet Enligt Betänkandet N:o 21. Hila släta sidentyger, såsom taft\ satin, levantin, eller med hvilken) Tllllväl.det 32 sk. per Skålpund, för annan benämning, som test, cfi1' folui emot införseloch frihet ifrån färgade, slaf tade, rutiga ellerj uLforsel.tuli> randiga,] hvaruti någon invafd\ blomma eller figur icke befinnes. / Hila andra slag, ej specificerade Enligt B'tänkandet N:o 21. Shawlar, sliawletter , halsdukar och näsdukar: Hf gazeller annan jlors-väfnad ,\ Tull värdet 33 R:dr 16 sk., och inför - yenom tryckning faconerade Hila andra slag, ej mindre släta oel enfärgade, än genom väfnadssät tet eller olika färgadt silke fa po nerade Halfsiden Hl »gods, alla slag, shawlar, shaw letter och andra dukar .
Memorial till Riksens Ständer, med föreslående af tillägg i 7 mom. 1 §. och 4 mom. 2 Jf. Iryckfrihets-Förordtiingen. Enär det stadgande i 7 mom. l §. Tryckfrihetsförordningen, jemväl i 7 mom. 4 §. åberopadt, enligt hvilket Utgifvare af Dagblad och Periodiska skrifter äro ensame underkastade författare ansvar, synes i 238 Constitutions Utskottets Betänkanclen. så måtto obilligt, att, då Publique Autoriteter äga rätt att i vissa Allmänna Tidningar få sina kungörelser införde, Utgivaren, som ej kan vägra Annoncens emottagande, likväl måste, i händelse dess innehåll föranleder lagligt åtal, framträde såsom svarande Part och plikta för hvad han ej brutit, har, till beredande af någon lämplig rättelse härutinnan, hvars nödvändighet öfver flera inträffade fall vitsordat, ConstitutiosUtskottet trott sig böra, för Grundlagsenlig åtgärd, vördsamligen underställa RiksensStänder det förslag att i 4 mom. 2 §. Tryckfrihetsförordningen må, efter orden : “Embetsoch Tjenstemäns Relationer, Memorial och Embetsbref,“ tilläggas “Samt Kungörelser,“ och i 7 morn1 V% näst efter orden: “i afseende på ansvaret", inflyta följande Mellanmening: “utom hvad de i 4 mom. 2 JT. om förmälda allmänna Embets - handlingar b.'träff ar.“ 111. m. Stockholm den 17 September 1823. Constitutions Utskottets Betänkanden 239 N o 52. Anborn den 2.3 September 1(323. Memorial till Riks erit Ständer, med förslag till ändring i 63 §. RegeringsFormen.
Men hvarföre äro icke bestämda göromål genom berörde instrukt. äfven anvisade LänsNotarien? Icke är det af brist på göromål, ej eller för omöjlighet att bestämma ett visst arbets-omfång för LänsNotarien. Orsaken är helt enkelt den, att LänsNotarien skulle aflönas allenast lill en del af Staten, men till andra delen af LandsSekret:n, och derföre kunde icke gifvas några allmänt gällande bestämmelser om arbets-omfång för LänsNotarien, utan nödsakades man lemna det till reglering vid hvarje Länsstyrelse, eftersom LandsSekret:ns bidrag till LänsNotariens aflöning komme att utsättas större eller mindre. Nu har man i anspråket på LandsSekretmes deltagande i LänsNotariernes aflöning gått ända derhän, all det blifvit lemnadl i Landshmes magt att, i brist af öfverenskommelse emellan LandsSekret. -n och LänsNotarien, bestämma med huru mycket den förre skall till den sednares aflöning bidraga, och del ulan all Landsh. är begränsad af något utsatt maximum, så länge blott expediiions-lösen räcker lill. LandsSekret:n är således nu äfven till sin ekonomiska existens lemnad hel och hållen i Landslnns goda behag, ty han kan omöjligen veta, huru mycket Landsten behagar låta honom få åtnjuta i lön för sin slaftjenst. Jag tror näppeligen, att i vårt kära fädernesland finnes någon fri medborgare, lemnad åt ett sådant beroende, som LandsSekret:ne numera äro af Landsten. Tjenstehjonet, liandtverks-arbetaren och dagakarlen veta för hvad lön de tjena och kunna icke beröfvas densamma, men LandsSekret:ne hafva icke någon ovilkorlig rätt till lön.
Dm 4 Julii. debatten, sam meningarne utrönas,' och individuen kan deraf dömma, om hans röst galler eller icke; och finner han det sednare, händer det ganska ofta, att propositionen med allmänt Ja elier allmänt N'j besvaras; tiren hans rätt till votering eller reservation är i alla fall lika öppen. Hans ExceJhnce Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, ont nian icke kunde ur §. borttaga så väl det förut nyttjade ordet allmänt, som det nu föreslagna; hvarigenom lydelsen skulle blifva sådan: *’blifverpropositionen tued ja besvarad, &c. Grefve De ia Gardie: jag bär visserligeti ej något att erinra emot hvad Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken nu föreslagit; men i anledning af hvad Friherre Cederström yttrat, får jag underställa, örn ens någon riktig mening intiefattas uti det i gamlä redactionen af §. förekommande uttryck: att dl propositionen med allmänt Ja blifvit besvarad, ingen må försöka, att heslutet upprifva• Då ingen är missnöjd , lärer ett slikt försök ej vara att befaraAllmännast åter betecknar, att de jlesta bejakat propositionen, och jag är således af den tanka, att den nya redactionen, såsom mera enlig med Svenska språket, bör godkännas. Friherre Boije: Jag tror, att största varsamheten ligger i gamla redactionen, och tillstyrker derföre bifall å den samma. Den 4 Julli. in Friherre Ciderström: Det är endast derföre, att det i nya redactionen föreslagne ordet allmännast skall föranleda beständiga tvister, som jag underställt huruvida samma redaction borde antagas. Det är ej möjligt i ett vigtigt ämne, der tankarna äro delade, der propositionen besvaras med flere ja och flere nej, att skilja, hvilka öfverröstat de andra j misstag i rådane fall äro nästan oundviklige, och lagén bör likväl förekomma all oreda.
FRITHIOF HELLBERG. Sista numret i hvarje månad Träffas å byrån kl. 9 — 10 och. innehåller en fullständig modeo. mönstertidning. Allm. Telef. l:sta årg. Prenumeration sker: I landsorten: å postanstalterna. I Stockholm: hos redaktionen, å Stadspostens hufVudkontor, i de större boklådorna samt å tidningskontoren. af Wirsén. Pessimismen och qvinnorna. Af p. je. it. | « p l] e t är onekligen en mycket allvarlig tid, i ^ ^ &gt; vi lefva i. Öfver hela aflarslifvet ett långvarigt, förlamande tryck, som kännes genom alla samhällslager och sträcker sina verkningar in på alla områden af lifvet. Den materiella existensen bekymmersam och inom idéernas verld en slitning och kamp mellan nya och gamla åskådningar, så förbittrad och oförsonlig som kanske aldrig någonsin förr sedan kristendomens inträde i historien. Allt detta verkar, det ena med det andra, på lynnena, hvilka mer oeh mer förlora sin glädtighet och sitt friska lefnadsmod. Hopplös pessimism utbreder sig som ett isande töcken öfver verlden. Så påstås åtminstone i alla nyare romanböcker; och obestridligt är i hvarje händelse, att förmågan att känna glädje har aftagit betydligt på endast sista decenniet. Man märker det på teatern, man ser det på folkfesterna ute i det gröna, man läser det mellan raderna i den yngre literaturens alster. Men för den, som inser glädjens stora, oskattbara, betydelse för själslifvets sundhet, är detta högst sorgliga iakttagelser. Det värsta är, att menniskorna äro så fallna för att göra en dygd af nödvändigheten. Lida en hel tids menniskor af missmod och glädjelöshet, strax skall man se, att tråkigheten adlas till allvar, att uppstyltningen får namn af värdighet och naturlig munterhet betraktas såsom bevis på lättsinne eller tanklöshet. Fins det något vedervärdigare, än när surmulenheten tar sig låter, som vore den allena respektabel, eller när oförmågan att njuta af ett skämt vill gälla som heligt allvar, tankfullhet, » djup »?
Likaledes bör, i Revisorernas tanka, bland de crediterade TillSodemangångarne afskrifvas återstående fordran i aflidne Stads-Mäklaren Sodefor~ mans Concurs med 1,194 R-dr 16 sk. 10 r:st., enär Södeman längedrifn&™s sedan aflidit, dess Concursmassa blifvit utredd och Contoret erhållit ning. sin dividend, så att någon vidare betalning icke kan påräknas. I Hufvudboken ingår nu mera Lappmarks Ecclesiastik-Fondens Lappmarks Räkenskaper under serskildt Conto, som utvisar alt, sedan öfriga ForLcclesiadringar och Tillgångar blifvit realiserade, så utgjorde, vid i836 års stik~Jondslut, återstående, från Fonden ullånte Capital en summa af 10,100 R:dr. I afseende på det mera speciela af Riksgälds-Conforets Inkomster Utdrag af och Utgifter under åren 1835 och i836, hafva Revisorerne låtit uppCassarätta och denna Berättelse, under Litt. B &C C, vidfoga Utdrag af BiikninCassa-Räkningarne för nämnde år. garne. Såsom hufvudresultat inhemtas deraf, att då, för bestridande af Riksgälds-Contorels Utgifter, år i835, måst dels upptagas Lån till ett sammanräknadt belopp af 5i4,k>7 R:dr 4° sk. och dels Creditivet i Banken anlitas, så att
Genom NummerLotteriets indragning skulle väl StatsWerket förlora en i Stat påräknad årlig inkomst af Go,ooo R:d, äfvensom den eilagde ReviJlningen af Winster, hvilken de sista fyin åren npgått till en sammanräknad Summa af 13.576 Rut 25 sk. 6 r, eller per medium, något ofver 8000 Rtd om året skulle uphöra, likasom hvad i betalning för Lotteriets cordes - StalsZTtskottets Betänkanden, pondence lill PostCassan influtit; men SfatsTJtskottets Ledamöter i allmänhet hafva trott, att den minskning i StatsWerkets hittills beräknade intrader, sorn genom Lotteriets uphörande kunde upkomma, skulle desto häldre ersättas af Na. tionen, som en så allmänt öfverklagad orsak till sedlighetens fördärf skulle genom denne indragning undanrödjas, StatsUtskottet har för öfrigt inhämtat, att detta Werk under loppet af åren 1813, 1814 och 1815 haft en vinst på dragningarne af tillsammans 310,543 R:d 5 sk. 3 rst. men att deremot 1816 års dragningar utfallit med en förlust af 79,815 R:d 35 sk. 7 rst samt att vinsten ifrån 4817 års början till den 24 September utgjort endast 13,123 R:d 25 sk. 6 rst. Banco. Wid sistnämnde dag eller den 24 sistlidne September ägde NummerLqtteriet följande tillgångar, nemligen; Uti RiksgäldsContoiret förräntade å 5 procent 78,000. —■ —- Fordran hos Kongl. Hofstalloch CassernByggnadsDirec-, tionen 20,000. ■—■ — Dito hos Helsingborgs HamnbyggnadsDireftion - M,99o. — —* Dito hos Finska StrörmensningsDireftion ... - 13,700. —■ —< Dito hos åtskiHige Colleäeu rer 21863. 40. 6.
Då, med undantag af Hemmansbrukarne, inga andre medborgareclasser i allmänhet klaga öfver nu gällande bevillning? fördelningsgrunder, hvartill med afseende å nedsatte pris på Spannemå! och an. dre landtprodueter, de, såsom consumenter deraf, äfven skulle sakna anledning, men jordbruket allena under den förflutna tiden förlorat: så syres, att utan förnärmande af någons rätt, om bevillningen i allmänhet förblifver som den nu är, nedsättningen i bevillningen hufvudsakligen bör komma jordbruket tillgoda, såsom ett uppfyllande af rättvisans och det allmännare omdömets föreskrift, och då Bevillningsutskottets Betänkande gifver anledning till den förmodan, att genom inkomsterna af Sjötullen rätteligen beräknade, en ökad Statsinkomst till föranledande af bevillnin. gens nedsättning, skall erhållas, och allmänna rösten påkallat bevillningens nedsättning, lärer icke något hinder böra uppstå, att till emelian 2 och 300,000 R:dr förminska bevillningen å jordbruket, som de sistförflutna åren uppgått till omkrig 540,000 R.dr efter beräkning af egendomsvärden. Man skulle kunna mycket förkorrta uppgörandet af bevillningsförslag till nästa Riksdag, om man förklarade att nemligen bevillningen, efter hemmansvärden, skulle nedsättas till hälften, likväl efter beräkning af de högre värden hemmanen nu äro åsatte, hvarigenom bevillningen nedsattes emellan 2 och 300,000 R:dr, raen för öfrigt komme att förblifva huf - 126 Den i2 Maji f. m~. vudsakligen sådan den nu är, med mindra iförändringar sorn icke kunde åstadkomma bea tydlig nedsättning i bevillningen, hvilkens sä3 kra belopp då kunde beräknas, och med indragning af den andre taxeringsinstancen många obehagliga reglementariska uppgifter och omdömen i afseende på egendomars värden icke behöfva fordras.
Man säger, att det vore besynnerligt att låna 35 mill., dä man icke nu behöfver mera än 25, meli, om man behagar se på våra kursnoteringar, skall man finna att sådant bör medföra betydlig besparing, alldenstund de äldre lånen alltid stå högre än de nyare. Detta är också heit naturligt, emedan de äldre redan tillvunnit sig förtroende i den allmänna opinionen, och en person med stadgad kredit får alltid bättre vilkor än en nykommen. Hvad den siste talaren antydt, att meningen skulle vara att genast sätta de överskjutande 10 milbna i omlopp, innebär ett misstroende, som jag ej hade väntat att höra. Om emedlertid det ej låter sig göra att åstadkomma ett beslut om bestämmande af 35 mill. såsom lånesumma, så får man väl nöja sig med de 25, som öro oundgängligen nödvändiga. Den siste talaren har fram ställt fördelarne all att införa ett inhemskt fondsystem; jag skall be att få yttra några ord i motsatt anda. Vår penningeställning är f. n. ganska tryckt, och om Staten nu skulle upträda som kööhl. III. ■ 31 482 Don 15 Februari f. m. kurrent för att låna penningar, är jag säker att ett sådant steg skalle hafva en ganska mehnlig inverkan, äfven om summan ej vore betydlig. Om, såsom den siste talaren antydt, obligationerne gjordes företrädesvis tillgängliga för den stora allmänheten, skalle nemi. Staten komma att täfla med sparbankerna, hvilka äro en välgerning för vårt land och mäktigt befordra kapitalernas cirkulation; ty hvad Per sätter in, det lånar Pål ur sparbankskassan. Man säger visserl, att hypotheksobligationerna gå mycket bra; men i behofvets stund har man dock icke kunnat afsätta dem annat än med 25 å 30 procents förlust. Jag anser ingalunda derföre ett inhemskt statsfondsystem förkastligt; raan bör tvertom sträfva att komma derhän. Men för att kunna införa ett sådant, måste man först, så till sågandes, mätta rörelsen och industrien.
Betänkandej i anledning af väckt motion, angående upphörande af den Akademiska jurisdictionen. Till Lag-Utskottet har Vällotliga Borgare-Ståndet remitterat ett af Herr Billström, £, ingifvet memorial, deri blifvit föreslaget att den Akademiska jurisdictionen, såsom för nu varande tidsförhållanden olämplig, genast måtte afskaffas, och ingen annan domaremakt, än discipli nar rätten i afseende på de studerande, Universitets-lärare tillkomma; samt alt Akademiernes befattning med ekonomioch politi-mål i städerna likaledes må upphöra, sä att med styrelse i stad, der Akademi är, kunde komma att förfaras på samma sätt, som rörande styrelse i andra städer är förordnadt. Om olämpligheten af den Akademiska jurisdictionen delar äfven Utskottet motionärens åsigt. De förhållanden hvarunder omförmälde serskilda institution uppkommit, äro nu mera helt och hållet förändrade. Den verkar derför ej eller välgörande; och får Utskottet i följd deraf vördsamt tillstyrka att Rikets Ständer måtte hos Kongl. May.t i underdånighet anhålla att den Akademiska jurisdictionen, med undantag af disciplinar-mjndiglteten, mätte så snart sig göra later upphäfvas, och förhållandet med universite terne i omförmälde hänseende i öfrigt hringas till öfverensstämmelse med allmän lag. Stockholm den 21 Augusti 1851. Bih. till R. St. Ank. till Exp.-Ulsk. den 20 Aug. 1851, kl. 8 e. m. Betänkandej i anledning af väckta motioner om förändring i lagstiftningen angående dels förmyndurevården dels ock de sä kallade lytta förmånsrätterna. Omförmälda motioner, öfver hvilka Lag-Utskottets yttrande blifvit infordradt, har Utskottet ansett böra i ett sammanhang komma under behandling. De afse visserligen olika frågor, men samma frågor hafva flera gånger tillförne varit föremål för Ständernas öfverläggningar, och man har stadse ställt den ena i beroende af den andra.
R:dr för hvardera året, är grundad på Eders, Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 22 November 1825 och torde desto mindre vara anmärkningsvärd, som Kamereraren uti Indelningsoch Boställs-Contoret, till följd af Armeens nya Rönings^ och Boställs-Reglering, fått åtskillige göromål sig ålagde, utöfver hvad som vid Collegii nya organisation år 1831 var beräknadt. Då Rikets Ständers Revisorer äfven nu fästat deras uppmärksamhet vid de lili Collegii Civile Ledamöter, från Cassorna utgående arfvoden, får, till bemötande deraf, Collegium å nyo åberopa Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 24 Januari 1835. Slutligen hafva Revisorerne anfört, att så väl Reverser sorn Hypotheker saknas för det af Armeens Pensions-Cassa erhållne lån på 50,000 R:dr samt för f. d. Landshöfdingen Grefve Gyldenstolpes återstående skuld 663 R:dr 16 sk. Banco; förhållandet är sådant, alt förstnämnde stimma icke var något lån utan bestod uti Arméens Pensions-Cassas räntebärande Obligationer, för hvilkas belopp således hvarken Reverser eller annat hypothek kunde ifrågakomma. Dessutom utvisade den så kallade Liggaren, som vid Inventeringen företeddes, att berörde Obligationer år 1838 blifvit af Arméens Pensions-Cassa infriade. Grefve Gyldenstolpes skuld, hvaraf nu mera endast 331 R:dr 32 sk. återstå, är en, genom Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 1 Februari 1836, honom ålagd inbetalning, för hvilken Revers icke erfordrades. Krigs-Collegium framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit Stormägtigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdänigste, tropligtig^ tjenare och underså ter GUST. PEYRON. \ C. J. Salomon. J. F. Seippel.
M. »icke fann skäl att under dåvarande riksdag och storting göra någon framställning om detta ärende, utan att handlingarne fortfarande skulle få cirkulera;» hvarefter dessa handlingar också säkerligen cirkulerade, och visserligen ännu cirkulera. Sedermera hafva vi ytterligare haft andra komitéer för utredande af hithörande frågor. Den talare; som näst före mig hade ordet, har sjelf sutit som ledamot i en af dessa, och jag tillåter mig att undra, huruvida han varit särdeles belåten med resultaterna af sitt arbete. Utom att dessa komitéer sålunda synas snarare leda till ett undanskjutande än en lösning af frågorna, lemnar man också, då denna utväg tillgripes, åt Regeringen, som, i sådant fall, endast har att framlemna det af andra verkställda arbetet, den obetydliga och —såsom mig synes — förödmjukande rolen af en vanlig facteur de la poste, brefbärare, då det deremot är en välförtjent gärd af aktning mot vår populära Regering, och onekligt i första rummet mot dess främste ledamot, att åt densamma utan några detaljerade bestämmelser öfverlåta ärendets behandling. Genom detta sätt att gå tillväga kunna vi också hoppas en hastigare lösning, och att redan för nu församlade R. St:r och storting må blifva framlagda förslag, åtminstone i en och annan af de, i Hr Just.-statsministerns uppställda program af d. 9 April 1861, angifna punkterna. Att så må komma att inträffa, anser jag vara af högsta vigt, såväl för sjelfva sakens skull, som för att icke lemna rum för den beskyllning, att agitationen i Norska frågan vid sista riksdagen hufvudsakligen uppkom af retad nationalfåfänga och 204 Den 28 November f. m. begär att väcka söndring och misstroende melian de båda folken och utan något högre, ädlare politiskt mål! På grund af hvad jag nu haft äran anföra, får jag vördsamt hemställa, det behagade R. St:r i und. skrifvelse till K. M. anhålla, att K. M. måtte täckas i nåder förelägga nu församlade såväl Sveriges St:r som Norges Storting de förändringar och modifikationer, hvilka K.
Län . » 1,950 hvaraf såsom anslag 390 R:dr; för utdikning af Mölle och Dofra sjöarne samt Stora Mossen m. m. inom Asarums socken af Blekinge Län » 980 hvaraf såsom anslag 196 R:dr; för moss-utdikningar inom Wittsjö socken af Christianstads Län » 1,400: hvaraf såsom anslag 280 R:dr; för utdikning af åtskilliga mossar inom Glimåkra socken af samma Län » 4,530: hvaraf såsom anslag 910 R:dr; för upprensning af Bredängsån inom Wäne härad af Elfsborgs Län » 2,200 hvaraf såsom anslag 440 R:dr; för utdikning af Romsängsmyren inom Stora Tuna socken af Stora Kopparbergs Län » 500 hvaraf såsom anslag 100 R:dr; för utdikning af Dalsjön, lgeltjern och Dalängsmyren inom samma socken » 1,200 hvaraf såsom anslag 240 R:dr; för sänkning af Röjsjön inom Rättviks socken af sistnämnde Län » 375 hvaraf såsom anslag 125 R:dr; för sänkning af Ostanbräcks och Wijsjöarne inom Tuna socken af Gefleborgs Län » 5,200 hvaraf såsom anslag 1,040 R:dr; för sänkning af Fäbodetjern inom Söderala socken af samma Län » 400 hvaraf såsom anslag 80 R:dr; för sänkning af Kroksjön inom Bygdeå socken af Westerbottens Län » 2,100 hvaraf såsom anslag 420 R:dr; för utdikning af Teurajervi och Lombolo, m. fl. sjöar inom Öf ver-Kalix socken af Norrbottens Län . » 6,500 hvaraf såsom anslag 1,300 R:dr; och för sänkning af Westi träsk inom Råneå socken af sistnämnde Län . ■ » 755 hvaraf såsom anslag 151 R:dr Summa R:dr B.ko 30,990 Stats-Utskoltels Utlåtande JM 59. 14:o.