Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har äfven anmärkt, att ett sådant förfarande vore destomera eftertänktligt, som andra lmfvudtiteln, uppå hvars föregifna besparingar dessa utöfver fastställda Staten ökade utgifter anvisats och-utgått, redan år 1832 va - 233 rit öfver dess behållna tillgångar anlitad och sedermera årligen blifvit, genom nvssberörda och andra derå anordnade utgifter, ytterligare skuldsatt. I öfverensstämmelse med hvad å svarande sidan är uppgifvet, om ”den nära till omöjlighet gränsande svårighet att i förväg bedöma besparingarnes blifvande belopp/’ säges vidare, att den tillfälliga omständigheten, att besparingarne icke lemnat full tillgång för de derå anvisade utgifter, icke kunde tagas i beräkning, då anvisningarne gjordes. Att detta förhållande icke, vid ifrågaställda tillfällen, kommit i beräkning, mäste väl antagas, enär de å KammarRättens Stat beviljade lönförhöjningar, utan hänseende å detta vilkor, anvisats och såsom lönanslag på Stat ständigt utgått; men att ingen beräkning skulle vara möjlig att uppgöra, torde af liera skäl kunna betviflas. Regeringens Protokoll den 25 Januari 1839*), att, under alla dessa år, hvart efter annat, bristande tillgång å andra hufvudtiteln förefanns, och att detta ej var Konungens Rådgifvare obekant; och i förklaringen, der denna betydliga, årligen ökade, brist på samma hufvudtitel,"besynnerligt nog, vill tillräknas Rikets Ständer, för det De tillåtit förut gjorda anvisningar å besparingarne fortfara, är i sammanhang dermed yttradt, att år 1834, den redan åren 1832 och 1833 å titeln uppstådda brist af något öfver 58,000 R:dr var känd och den för löpande året, sedermera utrönta af omkring 54,000 R:dr, kunde förutses.
Då Rikets Ständer, på grund af väckte motioner, redan till omkostningars bestridande vid ifrågavarande sammanträden beviljat Stats-anslag, anser Utskottet Rikets Ständer jemväl böra till befrämjande af bemälde Naturforskares nästa år förestående sammankomst, på sätt nu är vordet föreslaget, medgifva, att för ändamålet erforderliga och härtill disponibla rum och lägenheter i Rikets Ständers hus må, derest icke Riksdag vid samma tid inträffar, kostnadsfritt upplåtas till begagnande af Nordiske Naturforskarne under deras sammanträde här i Stockholm nästkommande år. Slockholm den 2 Juni 184 * * STOCKHOLM, Kongl. Ordens -Boktryckeriet, 184 f. Förstärkta. Stats-Utskottets Memorial, If.o Sjöt, l N:o 570. Arik. lill Exp. Utsk. den 3 Juni tSrft kl. 6 e. m. Memorial, angående verkstäld omröstning öfver åtskilliga uti Stats-Utskottets Utlåtande, N.o 522, omjörmälda voteringspropositioner, i afseende ä Riks-Ståndens beslut, rörande Extra Stats Regleringen.
Hjälp mig, så att jag kan få se henne hos mig! Här äro pengar, om pengar kunna hjälpa, men här behöfs mer än pengar.» O Eros, kvinnorna älska dig. Hellre gå de hundra steg för dig än ett för andra gudar. I Bro prostgård tömmas rummen, tömmes köket, tömmes visthuset. I Bro prostgård fyllas arbetsvagnarna och köras upp till komministergården. Då prosten kommer hem från nattvardsläsningen, skall han gå i tomma rum, glänta på köksdörren för att fråga efter sin middag och icke finna någon där. Ingen middag, ingen prostinna, ingen piga! Hvem kan hjälpa det? Eros har så velat, Eros, den allherskande. Så kommer då ett stycke fram på eftermiddagen den tunga karossen rasslande uppför Broby backar. Och den lilla fröken sitter och undrar, om ej ett nytt missöde skall inträffa, om det verkligen är sanning, att hon nu går att möta sitt lifs enda glädje. Så svänger karossen in till prästgården, men i porthvalfvet stannar den. Den stora vagnen är för bred, porthvalfvet för trångt. Kusken smäller med piskan, hästarna rycka till, betjänten svär, men karossens bakhjul sitta ohjälpligt fast. Grefvedottern kan ej komma in på den älskades gård. Men där kommer någon, där kommer han. Han lyfter henne ur vagnen, han bär henne på armar, hvilkas styrka är obruten, hon tryckes i ett famntag lika varmt som fordom, för fyrtio år sedan. Hon ser in i ögon, som stråla, såsom de gjorde, då de endast sett fem och tjugu vårar. Det kommer öfver henne en storm af känslor – varmare än någonsin. Hon minnes, att han en gång bar henne uppför trappan till terrassen. Hon, som trodde, att hennes kärlek lefvat alla dessa år, hon hade dock glömt, hvad det var att slutas i starka armar, att se in i unga strålande ögon. Hon ser ej, att han är gammal. Hon ser blott ögonen, ögonen. Hon ser ej de svarta golfven, de af fukt gröna taken, hon ser blott hans strålande ögon. Broby-prästen är en ståtlig karl, en vacker herre i den stunden. Han blir vacker, bara han ser på henne. Hon hör hans röst, hans klara, starka röst, smekande ljuder den.
Mus yttrade Nådiga önskan, att låta den 58 Underdåniga Skrifvelser. föreslagna jemnkningen i Skånska roleringen förrätta, hemtat anledning att , med förnyande af deras, vid sistförflutne Riksdag, gjorde anhållan, till E. K. M:ts Nådiga pröfning i underdånighet hemställa, om icke ändamålet, så på Statens som Rotehållarnes sida, skulle genom en sådan ytterligare reglering kunna vinnas; i hvilket fall de erfotderlige åtgärderne till närmare utrönande, huru densamma i verkställigheten kan utfalla, torde blifva i Nåder vidtagne, men emedlertid den verkställde roteringen i dess nu varande skick förblifva. Riksens Ständer framhärda etc. Uppl. o. godk.lios Ridd. o. Ad. d. 16 Nov. 1823. Preste-Ståndet d. 17 — -— Borgare-Ståndet d. 17 — •— Bonde Ståndet d. 17 — —- Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse angående de enligt 63 /. uti Regerings-, Formen afsatte summor. s. A. k:
N:o 11J, i anledning af återremiss å Utskottens utlåtande N:o 6q, angående väckt fråga om anslag till Stockholms Lyceum och Realgymnasium : Ståndet vidblef sitt förra beslut samt godkände den afUtskotten föreslagna voteringspropositionen; samt N:o 118j i anledning af Riks-Ståndens skiljagtiga beslut i fråga om lärareseminariers inrättande och anslag dertill m. m.: Memorialet bifölls i dess helhet. S. D. Föredrogs å nyo Constitutions-Utskottets utlåtande N:o 43, i anledning af Riks-Ståndens återremisser å memorialet N:o 33: Ståndet fann skäligt, att till grundlagsenlig behandling vid nästinstundande Riksdag, antaga Utskottets i dess utlåtande N:o 43 framställda förändrade förslag till 56 och 81 §§ Regeringsformen samt 29, 49 och 73 §§ Riksdagsordningen. D e n 15 Maj. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Ut skottets den 9 och 14 dennes på bordet lagda utlåtande N:o 287, i anledning af väckte motioner om förändriugar i sättet för utgörande af indelta räntor samt om dessas jemte tiondespanmålens indragning till Statsverket, biföll Ridderskapet och Adeln detta utlåtande, med den förändring i Utskottets förslag till beslut, att 5:te punkten skulle erhålla följande lydelse •• ”Den för ersättningsbeloppen sålunda uppgjorda beräkning bör derefter, på sätt pröfvas lämpligast, förvandlas till naturapersedlar i hufvudsaklig öfverensstämmelse med den för hvarje län nu gällande persedelförteckning, hvarvid dock förenkling kan komma att vidtagas, med anledning af den framställning i ämnet, som Rikets Ständer torde få vid nästkommande Riksdag genom Kongl. Proposition förvänta”; samt uti 9:de punkten, i stället för orden ”rättesnöre för både spanmål, smör, hö och halm’% skulle införas: ”rättesnöre för de persedlar, till hvilka räntornas beräknade värde blifvit förvandladt”. Bih. till B. St.
När nu härtill lägges, att penningar erfordras för hvarjehanda Statsbehof, så leder hvarje åtgärd, som åsyftar reserverande af Bankovinsten för Bankens behof till misshushållning. Slaten behöfver denna vinst och kan väl använda den; men om så blir förhållandet, om medlen reserveras för Bankens behof, lemnar jag derhän. Gr. Posse har sagt, att Banken icke upfyllt sitt åliggande sorn kreditanstalt. Deri instämmer jag; men Gr:n yttrade äfven, att Banken icke bör vara en kreditanstalt för enskilda utan för kommuner. Jag ber Gr:n upgöra ett nytt reglemente för att åstadkomma något sådant. Nuvande reglemente går ut på, att Banken skall lemna låneunderstöd åt enskilde och intet annat. Att komma ifrån detta torde icke falla sig så lätt, men så länge Banken har en sådan skyldighet sig ålagd, anser jag lånerörelsen icke böra utvidgas. Jag skulle önska, att man kunde komma derhän, att lånerörelsen i vissa fall inskränkes och i andra åter utvidgades d. v. s. i förra fallet då lånerörelsen icke är nyttig och fördelaktig för allmänna rörelsen, såsom förhållandet är med Bankodiskonten, men det häfver sig icke så lätt att komma till rätta med en reorganisation af Bankens lånerörelse. Här har blifvit yttradt, alt Utsk. oriktigt beräknat Bankovinsten, och att den icke skulle kunna i sin helhet till Stats - 268 Den 16 Mars. verket öfverlemnas, utan att de 4 milhr i obligationer, som, enl. en § i Banko-Regbtet, alltid böra finnas i Bankens vård, skulle förminskas! — Till svar härpå får jag uplysa, för det första att beräkningen af Bankovinsten är upgjord efter samma grunder som vid alla föreg:de Riksdagar och att den fullkomligt öfverensstämmer med Bankens räkenskaper; samt för det andra att, som, enl. Utsk:s förslag, nämnde vinst skall med ^-del vid slutet af hvardera året 1854, 55 och 56 till Statsverket aflemnas, den för innevar:de och påföljande åren inflytande vinst dertill kan och bör användas, och således intet behof förefinnes att för detta ändamål afyttra en enda obligation.
R:dr till inköp af boställe åt en Kapell-predikant, derstädes, dels ock tills vidare, och intilldess kapellboerne förmå att sin predikant sjelfve underhålla, till dennes aflö ning å stat uppfora ett årligt anslag af 400 R:dr, under förbehåll, att medlen endast må reqvireras i mån af behof att dem använda, samt att de besparingar, som å anslagen för hvarje särskildt föremål tilläfventyrs uppkomma, icke må kunna för annat behof disponeras. Stockholm den 29 Maj 1854. 1lili. till R St. Prat. Ank. till Exp.-lltsk. d. 3 Juni 1834, kl. 5 e. m. Utlåtande, i anledning af vackt motion angående upplåtelse dt Kongl. Serafimer-Ordens-Lasarettet af plats för tvättinrättning från Kongl. Maj:ts och Kronans, af Kongl. Karolinska Mediko-Kirurgiska Institutet disponerade, egendom Arris 1 och 2 i qvarteret Glasbruket å Kungsholmen, samt i sammanhang dermed beviljande ät nämnde Kongl. Institut af anslag, motsvarande den hyresafgift, som för nämnde plats nu erlägges. (I. A.) Uti en från Höglofl. Ridderskapet och Adeln till Stats—Utskottet remitterad motion har Herr C. J. Ekströmer anfört, hurusom, efter det Kongl. SerafimerOrdens-Uasarettet, genom dess år 1832 fulländade utvidgning, uppnått ett sängantal af omkring 300, och i följd deraf för detsamma oundgängligen erfordrats en motsvarande ändamålsenligt inrättad tvättanstalt, Lasarettets Styrelse, då en härför fullt användbar plats saknades å Lasarettets till Clara sjö gränsande strand, men vore att tillgå inom Kongl. Maj:ts och Kronans åt Kongl.
M:t till detta föremål anvisade hvarken af den före riksdagens början lyflade, till rikets försvar afsedda, hälft af det mindre kreditivet, eller utaf det af Rikets nu församlade Ständer i och för upprätthållande af rikets neutralitet beviljade särskilda kreditiv, hafva Rikets Ständer, enär, enligt ofvanberörde Statsråds-protokoll, ifrågavarande fästningsverk snart äro färdiga, samt angeläget är, att desamma, så fort arbetets framskridande det medgifver, med bestyckning förses, funnit sig böra för bestyckning af Waxholms fästnings utanverk anvisa en summa af 80,000 R:dr, alt med J:del årligen under hvartdera af åren 1854, 1855 och 1856 från Riksgälds-kontoret utgå. d) lill bestyckning af det redan till stor del färdigbyggda strandverket Gustafsborg vid Carlstens fästning, 62,000 R:dr. Af enahanda aidedning sorn vid nästföregående punkt är anförd, hafva Rikets Ständer beviljat en summa af 62,000 R:dr, för bestyckning af ifrågavarande strandverk vid Carlstens fästning, att under innevarande och följande tvä år med jrdel årligen från Riksgälds-kontoret utgå. e) till anskaffning under åren 1855 med 1857 af nya skarpskytteoch vanliga infanteri-gevär, 240,000 R:dr, samt dessutom för år 1854 till anskaffande af infanterigevär, 66,666 R:dr 32 sk., eller tillsammans 306,666 R:dr 32 sk.
Då behöfdes icke någon ändring, ännu mindre något upphäfvande af K. cirkuläret af år 1841, hvarigenom följden blefve att fånggevaldiger skulle anses berättigad att, emot hvad nu är tillåtet, låta lieie fångar färdas efter en häst, än sorn för resande i allmänhet är tillåtet. Orsaken hvarföre koslnaderne på sednare åren ökats, kommer naturligtvis deraf, att fångarnes antal betydligen ökats. Jag tillstyrker att LagUtsk. måtte afstå motionen ifall den blifver dit remitterad. Hr Wästfelt, Nils: Jag har icke begärt ordet för alt besvara hvad Frih. Cederström anfört mot Hr Hedensljernas motion. Jag förenar mig tvärtom i Frilens yttrade mening, att det är K:s 13ef:des pligt alt tillse, det skjutsräkningar uppgöras i enlighet med verkliga förhållandet. Det är möjligt att inom Skaraborgs län sådana händelser inträffat, sora gifvit anledn. lill den nu ifrägavar. motionen. Om man föreställer sig, att från en stad 2:ue fångar afsändas med skjuls till länshäktet, sä bör dervid så tillgå, alt de åtföljas af kronofjerdingsman eller kronorättare från den ene lill den audre, men sä händer icke alltid, ulan en borg - 218 Den 15 December f. m. mästare accordcrar nied någon annan person, alt lian skall föra fångarna ända fram till länshäktet för den eller den penningen. Om nu 2:ne fångar skola afsändas, för hvilka 2 hästar erfordrades, och man kunde sluta accord om en rund summa å 4 r:dr h:co för 7 mils skjuts, hvartill personer kunna finnas benägna derigenom att fångarna forslas tillsammans efter en häst och entreprenören sjelf gär bredvid och detta går i sakta mak; så befinnes likväl nu, all för dessa 7 mil utgör skjutspenningarna fram lill länshäktet 7 r:dr b:co, och sedan skall den skjutsande hafva ersättning för sin resa tillbaka, som belöper sig till 3^ r:drb:co, hvadan hela skjutskoslnaden uppgår till 10^ r:dr, som Staten får betala, ehuru den verkliga kostnaden endast utgjort 4 r:dr.
Sådant är icke något beslut, som kunde äga kraft ; det är emot de i Grundlagen föreskrifna former, så snart Betänkandet ej varit äterförvisadt och återkommit, i hvilket fall antagandet kan ske med tillsatser och förändringar. Föröfrigt tror jag för min del, att Höglofh Ridderskapet och Adeln kan utan Svårighet bifalla Betänkandet. finns Excéllence Herr Grefven ' och £, andt Marskalken gjorde proposition till antagande af Betänkandet, hvilken med Ja besvarades Idkaledes föredrogs å nyo och bifölls StatsUtskottets samma dag på bordet lagde Memorial, om StatsSumma för Hans Kongl. Höghet ArfPrinsen Oscar, i händelse Hans Kongl. Höghet skulle innan nästa Riksdag sig förmäla. Herr af Uhr, Carl Daviel, hade inlemnät ett så lydande yttrande, som upplästes. Då Herr Baron och Stats-Secreterarert Wirsén uti dess i sista Plenum afgifna an Den 2 Juli 35 märkningar emöt Ordförandens i Särskildta Utskottet Herr Grefve Schwerin enskild.a, äfvensom] emot Utskottets under den 17 Juni meddeldta Betänkande, angående den ofverklagåde förlägenheten i Allmänna Börelso» , och om medlen till dess afl } 'pande , j mte förslag till inskränkning af fiämmanVarors införsel och förbrukning , fästat Högloll. Ridder: kapets oeli Adelns uppmärksamhet vid de samma Betänkande åtföljande Tabeller, anhåller jag att dervid få lemna följande upplysning. Herr Baron och Stats-Secreteraren yttrar: ’’Till ett bevis, huru lätt Tabeller kunna ''förvilla, må jag hänvisa till Tab. XV, ”yttrandet bilagd. "Af rubriken på denna Tabell skulle ”man snart nog sluta, att den innehåller . ”uppgift på hvad Götheborg importerat och ”exporterat åren 1815 och 1814» inen quan"titeterne af exporterna öfvertyga snart otn "motsatsen. Utan att påstå, det
Täflan borde lifvas medelst premier för den, som kunde uppvisa den bästa, den finaste varan, och premier borde bestämmas för den, som kunde exportera Svenska Fabriks-tillverkningar; men om uppmuntringar af det slaget icke äro alt tänka på, så kunde ju andra äudamålsenli - Den December e. ai. ga och allvarliga mått och steg tagas till undanrödjande af våra Fabrikers snart inträffande totala undergång, och till deras vederfående ifrån den dödskamp, hvaruti de redan flera år varit stadde. Att förebomma lurendrägeri och insmugling af utländska varor, till och med kläden, sorn äro lill införsel förbjudne, det torde vara lika omöligt, sorn att förmå mina aktningsvärde Landsmän, att frivilligt öfvergifva smaken för allt hvad utländskt heter. Erfarenheten h,ar visat, att hvarken det ena eller andra af dessa saker later sig göra. Då likväl en möjlighet finnes att upprycka det onda med roten, och med ett enda hugg göra slut på den kräfta, sorn uppfräter vår välmåga och utarmar Landet, så anser jag det böra åtminstone försökas, om icke denna möjlighet skulle kunna förvandlas till verklighet; och jag föreslå,r derföre den Författnings vidtagande, ”att ”allt bruk och nyttjande af utländska fabriksvaror helt och hållet förbjudes, vid ”ett så svårt och oföränderligt straff, att ”blotta tanken derpå bör afskräcka hvarje ”om sin beder, ära och medborgerliga existimation ömtålig Svensk Medborgare.” Anta ges detta af ren fosterlandskärlek motionerade förslag, så tviflar jag icke, att den lethargie, sorn nu råder ibland våra olyckliga och beklagansvärde fabrikanter, snart skall upphöra, sedan sjelfva orsaken dertill upphört, och att, fabriluuiternes lien-. Den 12 December e. rti. der, Lureiådrägarne, skola förlora all smak för ett handtverk, som icke kan på något sätt löna sig. Om remiss till vederbörligt Utskott, samt commnnication med de öfrige Stånden, anhålles vördsamt. Herr Tham 3 Wolrath:
M:t anser några betänkligheter med hänsigt till hufvudstadens försvar vid inträffande krig förekomma emot öppnandet af en segelled al minst 18 fots djup under lägsta vatten Ytan från Baggens-f'järden, genom sunden vid Bo, Baggens Stäke och Skuru, lill saltsjöviken Stora Wärtan, samt derjemte meddela Rikets Ständer upplysning om kostnaderna för utförandet och underhållandet al de befästningsarbeten, som i anledning af det sålunda öppnade nva inloppet till Stockholm komma alt erfordras, äfvensom att E. K. M:t. sedan nyssnämnde stad fått tillfälle förklara på hvad sätt och i hvad rnån staden vore villig bidraga till de kostnader, som ifrågavarande kommunikationsleds beredande och framlida underhållande måste medföra, täcktes underrätta Rikets Ständer om Stockholms stads i sådant hänseende afgift)» förklarande saint om hela beloppet ai' de för detta företags fullständiga utförande erforderliga kostnader. 2.0 För sänkningen af de i Östergöthland belägna sjöarna Stora och Lilla Rengen, Jernlunden. Åsunden, Emmern. Strien) och Nimmern samt för åstadkommande af båtled genom och mellan förstnämnde 4 sjöar, beviljade Rikets sednast församlade Ständer eli lån å 160,000 R:dr Bauko, under dervid fästadI förbehåll, alt vederbörande läntagare skulle vara ansvarige för såväl den föreslagna bälledens sorn sjösänkningens fullständiga utförande, hvarjemte stadgades, att, i afseende på detta lån samt dess utanordnande och återbetalning rn. m.. de för dylika statsbidrag meddelade allmänna föreskrifter och hetalningsvilkor skulle vederbörligen iakttagas och ti lämpas; dock fiege lånesumman icke lyftas pä en gäng, utan endast successivt, i män af arbetets fortgång, vid de terminer E. K. Alu lumio lör godt bestämma. Till följd af dessa föreskrifter skulle låntagaren genom ingånget kontrakt förbinda sig dels alt, i noggrann öfverensstämmelse med den fa (ställda arbetsplanen, inom viss bestämd lid fallbo;da arbetet, ulan att framgent väcka anspråk pä ytterligare bidrag af allmänna medel, och dels att genom egna lil skott utgöra hvad som utöfver statsbidraget kunde erfordras.
Ingalunda föreställande mig' möjligheten deraf att Rikets Ständer skulle genom ett afslag å motionerna i ämnet förqväfva lusten hos enskilde, att med egen risk verka till dessa aflägsna landsdelars förkofran, vågar jag derföre vördsamt anhålla, det behagade Rikets Ständer för Hudiksvall—Forssa jernvägs utsträckning till Näsviken anslå 266,000 R:dr R:mt såsom lån på de vilkor, som för andra lånebidrag stadgas, samt att af beloppet 88,666 R:dr måtte under år 1867 utgå.“ Emot 14:de punkten, angående jernväg mellan Frövi och Falun: Af Herr Leijonancker, F. W.: “Mot Stats-Utskottets afstyrkande af bidragtill Frövi—Falu jernvägs-anläggning får jag mig reservera på följande hufvudsakliga skäl: att genom denna bana en stor* lyftning af landets bergverks •industri måste uppstå, samt att banans anläggning kan tillvägabringas med mindre lånebi drag än förut vanligen meddelats för enskilda jernbanor och utan ränteförlust för Staten, och derigenom ett steg tagas till att med mindre uppoffringar än hittills af statsmedel åstadkomma enskilda jernvägar. På grund häraf anser jag att Utskottet bordt tillstyrka Rikets Ständer att till det bolag, som bildar sig för anläggning af Frövi—Falu-banan, anvisa ett lånebidrag af Fem och en half millioner R:dr R:mt, att utgå på följande vilkor: l:o. lånet utgår endast i det fall att ett mot lånesumman sva rande belopp kan till
Ståndet frångick sitt förra beslut och gillade Utskottets förnyade framställning; Böcker: erfordrade ingen åtgärd; Glas-' Utskottets hemställanden biföllos; Hudar och Skinn: Bih till R St. Brot. 1845. Ståndet vidblef sitt förra beslut; Jernkel tingar: fordrade ingen åtgäi’d; Kläder: Med frånträdande af sitt förra beslut, förklarade Ståndet sig bibehålla tullbestämmelserna i 1841 års taxa å artikeln ”kläder nya, fruntimmers-, af till införsel lofgifna tyger; Lackerade arbeten: bifölls; Läder: Ståndet vidblef sitt förra beslut och lac|.e utlåtandet i denna del till handlingarne; Papp-arbeten: erfordrade ingen åtgärd; Papperstapeter och border: bifölls; Svafvelsyra: erfordrade icke någon åtgärd; Väfnader : ansågs icke erfordra någon åtgärd; Credit-upplaget • fordrade icke eller någon åtgärd; Tull-Taxe-underrättelser ne-. § 6. Ståndet vidblef sitt förra beslut; § ‘7. Bifölls; §§ 9, 18, 25 och 30, ansågos icke erfordra någon åtgärd: Utskottets hemställan i frågan om de af Herr Friherre Palmstjerna, Carl OttOj och Herr SchartauLr.j väckte motioner, angående tillägg i den Prot.-Utdrag, elen 1 Mars iSf5. underdåniga skrifvelse, hvarigenom Rikets Ständer komma n(l till Kongl. Maj:t öfverlemna sitt förslag, rörande Tull-bevillningen: Bifölls. S. D. Till förnyad behandling förekommo Jag-Utskottets på bordel hvilande betänkande och 2:ne memorial, nemi.: N;o 69, i anledning af väckte motioner om uppliäfvande eller ändring af Kongl.
Frukten ej, mina Hrr, att arbetet blir färdigt så länge J lemnen penningar, åtminstone ej förr än de arbetande arbetat sig till pension, och jag vågar derföre såsom jag yttrat anse för bäst, att vi hellre reservera hela frågan till kommande Ständers disposition. Det är väl sannt, mine Hrr! förslaget står nationen i öfver 300,000 r:dr b:co, men att döma dess värde derefter vore att handla lika såsom om man ville hälla ett visst litet djur, som insmugit sig uti ett penningeskrin och söndergnagat en på denna summa lydande sedelbundt, uti det värde, hvarför det gjort skada; mången skulle väl anse det ej vara annat värdt, än alt blifva dräpit och om lagförslaget och lagberedningen genom ifrågasatta afslag skulle finna sig både slagen och dräpen, sä får jag uppriktigt bekänna, att sorgens beklagande, åtminstone för min del, undanbedes. Det kunde väl vara penningar värdt, att se huru kuriöst hela lagberedningens förslag kunde rätt blifva, om det hunne att blifva färdigt, detta Penelopearbete, vår nuvar. lags svepnad; men, mina Hrr! då skulle jag utbedja mig, att Hr Richert, han som har 4000 r:dr b:co såsom ledamot af lagberedningscomitéen, och dessutom en af de största domsagor och stor pension, med sin kända rättvisa, oegennytta och patriotiska uppoffringslnst ville bestämma ett lika strängt straff för underlåtenhet af arbete under söckendagarna som för arbete om Söndagen, och ett derefter lämpadt straff, ifall statens arbete uträttas så, att det aldrig når hvarken slut eller ändamål; ty eljest befarar jag, att hvarken vi eller våra barn få tillfredställelsen att se de 3:ne återstående lagbalkarnas kuriosa, helst många af ledamöterna i comitéen, såsom denna comitées veteran Frih.