Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 51, ang:de förloppet af verkställda omröstningar inom förstärkta Coust.Utsk. II. R. o. Ad. åtskildes kl. .j lill 2 e. m. In fidem protocolii, Albert Munde. Fredagen den 23 Maj 1845. Plenum kl. 7 e. ut. Upplästes lill justering samt godkändes nedannämnde från Exp.Utsk. inkomne förslag till R. St:s und. skrifvelse!* till K. M.s N:o 232, i anleda, af K. M:s nåd. propos., angtde åtgärder till behöfvandes undsättning i missväxtår; iN;o 233, ang:de förändringar i sättet för utgörande af indelta räntor, samt om dessas jemte tiondespanmålens indragning till statsverket, m. m.; Nto 234, angtde beredandet af ny local för Riksarchivel; N:o 235, i fråga om afytlrande lill Stoekbolms stad af den Staten tillhöriga s. k. Falbursegendomen å Riddareholmen; Nto 236, ang;de öfverlemnandet lill K. M. af del nva reglementet för Riksg.cont.; N:o 237, med öfverlemnande af förslag lill lag för enskilda banker; Nto 238, ang:de upphäfvande af skyldighet för revisioussökande alt i hofrätten erlägga lösen för handlingarna i målet; N:o 239, om befrielse för revisionssökaude parter från skyldigheten att till hofrätt ingifva slämpladt papper till handlingarna i målet. Äfvenledes upplästes till justering och godkändes följande af Exp.Utsk. afgifna förslag till §§ i riksdagsbeslutet: N:o 68, ang:de lag för enskilde banker; Nto 69, ang:dc allmänna grunder vid statsregleringen; N:o 70, angtde statsregleringen; Nto 71, angtde beviljade anslag och lån för tillfälliga behof; Nio 72, angtde Riksg.conlts behof och tillgångar; Nto 73, angtde regleringen af statsverkets inkomster.
Den inleddes af en nyhet: kompositö- rens till » Syrsan vid spiseln » Carl Goldmark stråkkvartett i b-dur. Det var ett ganska intressant verk, hvars andante och allegro vivace särskildt slogo an och det fick ett i allo förträffligt utförande. Som mellanpjeser utförde nu först hr Stenhammar på Malmsjöflygeln några synnerligen karaktäristiska småstycken af Sinding, hvarpå han ackompagnerade hr Aulins violinsonat af Handel. Som slutoch glansnummer följde César Franks, af samma konstnärer redan en gång tidigare utförda pianokvintett. Det alltigenom moderna, praktfulla och passionerade verket fick ett medryckande utförande, och de stora kraf det ställer så på pianisten som stråkförarne motsvarades förträffligt. Publikens bifall och tillfredsställelse med den gedigna musikaftonen voro lifliga. Vilma Norman-Neruda (Lady Hallé) gaf i tisdags konsert i Musikaliska akademiens stora sal, som till sista plats var upptagen af en lifligt intresserad publik. Men så äro de också högtidsstunder, dessa konserter, där man med odelad beundran och tacksamhet kan hängifva sig åt njutningen af ett violinspel, som väl näppeligen öfverträffas af någon annan nu lefvande konstnärs. De egenskaper, man vid föregående uppträdanden härstädes lärt sig beundra, äger lady Hallé fortfarande i oförminskad grad: nobless och själfullhet i spel och uppfattning, varm känsla, stilriktighet, skönhet och bredd i tonen samt så- som en fast grund en allt absolut behärskande teknik, hvilken ej vet af några som helst svå- righeter. Konserten inleddes med Schuberts fantasi i c-dur för violin och piano, en tämligen långdragen, men ingalunda ointressant komposition, som kanske dock skulle hafva verkat något tröttande, om ej föredraget å båda händer varit så förträffligt. Lady Hallé utförde för öfrigt Händels solosonat i d-dur, Spohrs Barcarolle och Schozer, Serenade mélancholique af Tschaikovvsky samt Ungerska danser af Brahms-Joachim. Och i alla dessa fick man höra den celebra konstnärinnans eminentaste egenskaper framträda.
Min kära vän» Jag vet att jag ofta slungat rollen i väggen inna, den älskvärda och begåfvade fru telegrafdirektör Nielsen, bannade flere gånger upp mig i ren förtviflan, därför att jag icke kunde få fram * för detta och sade, att jag icke fick vara så exalden bild, jag såg framför mig * När jag genomterad. Kanske hade Gud lagt den ångesten på läser min roll, ser jag nästan ögonblickligt den et vackraste och det allra bästa mig, sade hon, för att vänja mig vid den tanken, karaktär och person, som skall framställas; men af allt jag vet, att jag snart skulle mista Wolff, ty man har icke härnäst kommer det sätt, hvarpå jag skall säga det är ett hem, som har byggts i kärlek tillåtelse att på det sättet binda sig vid en mänmina repliker. Ja, här stannar jag ofta i stöpet. och trofasthet. niska, hur mycket man också håller af honom. » Jag känner så tydligt, huru det skall sägas, men Ett Eden inne bland björkestammar Fortsättningen om fru Nielsen är lika intresjag kan upprepa en och samma replik tio, ja och skärblek ljung, sant, men det är nödvändigt att spara utrymmet. tjugu gånger och dock ej få fram af den det, ett litet rike, där hon är drottning En lång tid afhöll hon sig efter hans död från och han är kung — * Kursiveringen är artikelförfattarens. teatern, men när hon återgick dit, var det återigen känslan af teatern som ett lifsmål och en plikt och hennes naturliga infattning, som förmådde henne att upptaga den mantel, som ingen under hennes bortavaro förmått upptaga, den ungdomsvarma soliga natur, som alltid hade bragt publiken i extas och äfven gjorde det nu. Vi, som genom en trång reflexions och en försiktig kritiks inskränkning ha satt handklofvar på den äkta naturfriskheten, vi, som ha drifvit komikens glada barn med deras sprudlande äfventyrslynne som en annan Ismael ut i öknen att förgås, vi hafva godt af att höra, huru detta vårt styfbarn, som vi allt fortfarande, ehuru P. S.
— Enär någon sådan Fordran blifvit i laglig ordning och inom föreskrifven lid bevakad, och på sådan grund pröfvals laglig, böra Fullmäktige deröfver liöras, innan densamma varder i Nåder fastställd; och skola Fullmäktige, om så nödigt pröfvas, ega att utsätta betalningen på terminer, lämpade efter RlgsContoirets tillgångar, samt å hvarje Fordringsbelopp utfärda Obligationer med ränta, hvilken dock ej får öfverstiga fyra procent om året. $• 5. Der prescriptionstid, i afseende på någon serskild del af RtgsContoirets Skulder, icke blifvit stadgad, Lomma Skulderne, intilldess annorlunda af R. St:r förordnas, i vederbörlig ordning att Iiqvideras, utan afseende på den tid, inom hvilken Fordringar hos Enskilde eller hos Kongl. Maj:t och Kronan skola nu eller framdeles göras gällande. Den Skuld, härrörande från begagnade förskott uti R. Stms Rank, mot Discont-vilkor och 2 procits ränta, och hvilken, vid 1823 års slut, enligt upprat - ( 5 ) tad liqvid, utgjorde Fyra Millioner Fjorton Tusen Åtta Hundra Femtio Två (4,014,802) Rrdr Sexton (tö) sk. 3 r:st, oell uti Räkenskaperne upptagas under rubrik: R. St.-rs LancBanks Fordrankommer alt alldeles oförändrad, utan någon afbetalning eller någon räntas beräknande, ytterligare intill nästa Riksdag inom linien balanceras. $• 7- RrgsContoirets utelöpande CreditSedlar, eller såkallade RrgsSedlar, skola i RrgsContoiret inlösas med Banco, efter det emellan dessa myntsorter stadgade förhållande, och få äfven R:gsSedlar utvexlas mot BancoSedlar, när en sådan vexling af någon åstundas.
På församlingens och 'skollärarens ömsesidiga öfverenskommelse må bero, huruvida dessutom på söndag seftermiddag arne, der sådant bcfinnes nödigt, någon undervisning i kristendomskunskapen må ungdomen bibringas. Om remiss till vederbörande Utskott anhålles vördsamligen. Stockholm den 4 November 1865. J. E. Ekelundh. N:o 6. Af Kongl. Hofpredikanten Wahrenberg! Angående ändring och tillägg i §§ 23 och 25 i Kongl. Förordningen om Kyrkoråd och Skolråd den 21 Mars 1862. 1 nära sammanhang står den af Kongl. Maj:t utfärdade nådiga Förordningen om kommunalstyrelse på landet med den samma dag utfärdade nådiga Förordningen om kyrkoråd och skolråd. Af synnerlig vigt är det derföre, att dessa författningar äro med hvarandra fullt öfverensstämmande. På en brist i detta hänseende vågar jag vördsamt fästa Rikets Ständers uppmärksamhet. I § 47 af Förordningen om kommunalstyrelse på landet stadgas: »Ordförande, ledamot eller till tjenstgöring kallad suppleant, som utan anmäldt, af nämnden godkändt, förhinder från nämndens sammankomst sig afhåller, skall böta till kommunens kassa två Riksdaler Riksmynt, och dubbelt så mycket om sammanträdet måste i anseende till de närvarandes fåtalighet inställas eller upplösas». Ett emot Bili. till R. St. N:o 6. detta svarande stadgande saknas fullkomligt i förordningen om kyrkoråd och skolråd. Något giltigt skäl till stadgande af böter för ledamöters uteblifvande utan lagligt förhinder från kommunalnämnds sammanträden, rnen ej för dylikt uteblifvande frän kyrkoråds och skolråds sammanträden, torde vara svårt att uppleta, ty såsom sådant må väl ej kunna anses den omständigheten, att ett dylikt stadgande förefanns i förordningen af den 29 Augusti 1843 om sockennämnd. nion ej i samma års förordning om kyrkoråd. Deremot kan en sådan olikhet i ansvarsstadganden, som den nu anmärkta, öfva ett menligt inflytande på folkets uppfat ning af nu ifrågavarande förtroende-uppdrag.
(Beviljadt vid samma riksdag och utbetaldt är 1844.) till sistnämnde stad, å dito af 15,Olli) 11:dr, för samma ändamål, emot årlig inbetalning af 6 procent å hela lånesumman och beräkning af 4 procents ränta ä det återstående kapitalbeloppet. (Beviljadt vid 1847 och 1848 års riksdag samt utbetaldt år 1849.) „ staden Cimbritshamn, för dervarande hamnbyggnad, emot årlig inbetalning af 5 procent å den utbekomna lånesumman, dervid 3 procents ränta för kapital-återstoden bör beräknas. (Be-, viljadt vid 1840 och 1841 års riksdag samt utbetaldt år 1843. Under sednaste riksdag medgafs ytterligare anstånd till 1852 års slut med! de föreskrifna ränteoch kapital-inbetalnin garne. ) -— „ sistnämnde stad, för samma hamnbyggnad, emot årlig inbetalning, under 14) års tid, af 8 procent å det erhållna lånebeloppet, dervid räntan bör beräknas efter 2 procent å kapital, -återstoden. (Beviljadt vid 1844 och 1845 års riksdag samt utbetaldt sistnämnde år; varande med detta låns återbetalning jemväl enahanda anstånd under sednaste riksdag medgifvet.) „ staden Christianstad, för hamnanläggningen vid Ahus, emot skyldighet att, efter 5 års förlopp från lånets utbekommande, inbetala 5 procent årligen af den ursprungliga lånesununan; skolande härvid beräknas 3 procents ränta å det återstående kapital-beloppet. (Beviljadt vid 1840 och 1841 års riksdag samt utbetaldt år 1848.) , staden Carlshamn, för iständs ättande af stadens hamn, emot årlig inbetalning af 8 procent af lånésumman under 14) år efter 1851 års slut. (Beviljadt vid samma riksdag och utbetaldt år 1817.) till staden Linköping, å ett ursprungligt belopp af 20,000 R:dr, för hamnbyggnadsarbeten derstädes, emot årlig inbetalning af 5 procent å detta belopp; börande häraf 3 procents ränta för den återstående lånesumman godtgöras.
Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i Stats-Utsk:t efter N:o 2,039 Hr von Troil, Samuel Gustaf; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 559 Hr Pereswetoff—Morath, fullm. Gr. Piper, Charles Emil. Öppnades Hrr Elektorers lista vid val af 2 ledamöter i Bevilln.-Utsk:t efter N:o 120 Gr. Liljencrants, Gustaf Fredrik, och N:o 254 Hr Lilliecrona, fullm. Hr Tornerhjelm, Rudolf; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: N:o 105 Gr. af Ugglas, Carl Ludvig; och N:o 390 Frih. Nordenfalk, Johan. Öppnades Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i Banko-Utsk:t efter N:o 133 Frih. von Schwerin, Julius, och en suppleant derstädes efter N:o 1,582 Hr Steuch, Mathias; och befanns hafva blifvit utsedd till Ledamot: N:o 25 Hr Walkendorff, fullm. Hr Wästfelt, Fredrik Philip; samt till Suppleant: N:o 1,648 Hr von Bahr, Carl. Öppnades Hrr Elektorers lista vid val af 2 ledamöter i Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t efter N:o 62 Frih. Mörner, fullm. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof, och N:o 313 Frih. von Platen, Carl Baltzar, samt en suppleant derstädes efter N:o 1,053 Hr Hammarberg, fullm. Gr. Mörner, Carl Robert Stellan; och befunnos hafva blifvit utsedde till Ledamöter: N:o 1,586 Hr Raab, fullm. Frih. Raab, Hugo; N:o 2,230 Hr Hagströmer, Johan Jacob; samt till Den 30 Maj. 040 Suppleant: N:o 1,563 Hr Cederstråle, Erik Carl Johan. Öppnades
[240] D o m e s t i k, äkta färger, K Tandläkaren En ung, bättre flicka, Adolf Hörnström E n ung flicka önsk. pl. att gå frun tillh. betalas om så önsk. Svar torde snarast möjligt sändas till * Z. », Billesholms grufva. Ljugare och Andra Lögner T a n d l ä k a r e n IJos ett bildadt, äldre fruntimmer, helst " i mellersta Sverige, söker en ung flicka plats som sällskap och hjelp. Svar till » Ingrid », Hofva, p. r. [255] Mölnlycke Pris: 1 kr. Fyratio PLATSSÖKANDE. En a n s p r å k s l ö s, huslig, bättre 20-årig flicka önskar plats i någon aktningsvärd familj som lärarinna för mindre barn eller sällskap åt frun i huset jemte biträde i der förekommande göromål. Goda betyg och rekommendationer presteras. Svartill » Esther » torde sändas till denna tidnings byrå. [] L Lundqvist. 366 sid. Pris: 1 kr. önskar plats i någon bildad familj att vara frun behjelplig med alla inomhus förefallande göromål, sömnad m. m. Svar torde godhetsfullt adresseras till I. B., Askersund, pöste restante. [235] I Änker Heegaard Kjöbenhavn. [260] Boman af Emilie Lundberg. Doktor CD. Josephson PLATSER. R Pil det ej förvexling må förekomma mellan mitt fabrikat af hållbara och giftfria emaljerade kokkärl och andras af mindre god qvalité, raen af samma utsende, fä- stes uppmärksamheten pä, att hvarje kärl af min tillverkning är försedt med vidstående fabriksmärke i rödt på svart. Finnas att tillgå i hvarje väl sorterad jernhandel. Ur Tvänne Verldar Med LEDIGA P Boman af E r n s t Med. Annonspris: 25 öre pr petitrad ( Ingen annons införes under 1 kr. M A R T I N E domar. A n n o n s e r. " g a s t e pris och pä bästa sätt utför alla möjliga uppdrag tllltjens for Iduns ärade läsarinnor.
Betänkanden - stell jon gerna emottagas, och aga ett stort företräde, skulle sådant befrämja utflyttningar till utrikes orter, serdeles vid sjökusterna, och följden deraf blifva, att, i detta folkfattiga Land, Jordbrukaren komme att sakna nödiga arbetare, och arbetslönerne att omäteligen uppstegra:-:. g:o Har uti Juni månad, då de längsta och vackraste dagar för vårt klimat inträffa den idoga och omtänksamma Landtmannpeu så många och angelägna göromål för sig eller sitt Folk, att Utskottet anser det skola blifva ett stort förderf, om åtta dagar den tiden skola frug t lös t förspillas på Tjenstehjons ombyten. Då infaller Trädesjordens beredning, husbyggnad, stängning, dikning, rödjning, nyodling i allmänhet, vedupphuggning och kolning i Bergslagsorterna, fikerier i Skärgårdarna, till hvilkas yttersta gränsor Folket derstädes tidigt om våren utflytta, Linsåning i de Norra Provincerna, Torfskäring till bränsle, Lerslåning i Skåne, och flere andra nödiga göromål. 4:0 öti de Norra och Vestra orterna, Dalarne, samt några Bergslager, der en del af Tienstefolket tillika med Boskapen öfver Sommaren vistas vid de så kallade Fäbodar, ofta på flera mils afstånd från Bostäderna, skulle betydliga olägenheter inträfFa i afseende på hjordavård och vallgång, om Tjenstefolket skulle bortflytta i Juni månad; och enahanda blefve förhållandet på de Orter, der stora utmärker nyttjas till gemensam betesplats för liera Hemmans och Byalags kreatur. 1lesv. och Ekon. Utsk. På de ställen, der en del af Innevånarne nödsakas söka uppehälle medelst arbete utom Orten vissa tider på året, såsom t. ex. Fryksdals Härad i Vermland, några Socknar i Dalarne, med flera Provincer, skulle flyttning i Juni månad blifva Ifögst besvärlig och olämplig. 6:0
mäste betala rotekribetsafgikten efter markegängspris, dä man med detta äliggande jsmförer den omständigbet, att nammie bemma» äro betagne rättigbet att praestera rotering in natura, ansett 8ig böra upp8kjuta med pröfning oeb utlåtande öfver omförmäldta upprättade n)'a roteindelning, intilldess nämnde roteindelning öfver bela Riket binner att för sig gä; oell förväntade Rikets Ltänder underdänigst att i detta ämne i belt vid instundande Riksdag fä emottaga kongl. Uaj:ts lXädiga Rroposition. fburu nu fängderns öfver den tillökade Rätsmansrotsringen i Ltockbolms, Oottlands, Lödermanlands, Upsala, Ostergötblands, Kltsborgs, Lalmar, Rlekinge, Vester-l^orrlands, Oötbeborgs oeb Robus samt Lelleborgs kan redan blifvit alslutade oeb af konglIVlaj:t för Dess del fastställde; sä, dä en sadan ätgärd ännu äterstär för Hallands fän, der kongl. Naj:ts Lelallningsbafvande erbällit l>'ädig befallning att roterings-längderna omskrifva, med iagttagande ak ätskilliga förordnade rättelser, ar kongl.
December under N:o 297 aflåtne, och den 28 i samma månad e. m. på bordet lagde, Memorial, i anledning af återremiss utaf Utskottets under N:o 276 förut meddeldte förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående förändring af 4 §• i 17 Gap. ÄrfdaBalken, samt upphäfvande af samma Capitels 5 §. Herr Ribbing, Arvid: ExpeditionsUtskottet har ansett, att den anmärkning, som af en Ledamot här gjordes emot förslaget, icke äger någon grund, när förslaget nogare granskas. Emellertid qvarstår dock den förut anmärkningsvärda meningen, att Lagstiftningen en gång fordom antagit en Lag, som ej vore förenlig med sunda förnuftet och den jemlikhet, som inför Lagen bör äga rum. Jag anhåller, att denna mening måtte uteslutas, och skrifvelsen i öfrigt till Kongl. Maj:t afgå, enär saken ändå blir alldeles densamma. Jag anser det ej passande för representationen, att till den andra delen af Lagstiftande Magten framföra en sådan mening. Friherre Cederström, Jacob: Den af Herr Ribbing nu gjorde anmärkning emot LagUtskottets Betänkande, ej emot Expeditionen, hade varit på sin plats, när Betänkandet till profning förevar, för till vägabringa n d e af denna rättelse; men då Ridder» Den 8 Januarii f. m. skåpet och Adeln samt de öfrige Stånden bifallit Betänkandet, och Expeditionen skall till Konungen affärdas, ser jag ej, huru Ridderskapet och Adeln numera kan ingå uti uteslutande af de motiver, som äro gillade och grundlagt heslutet. Om man, då man ser på Expeditionen, måste erkänna, att ordalagen äro rätteligen afskrifne ur Betänkandet, lärer Expeditionen ock vara riklig. Herr Ribbing: Jag påminner mig icke hvilket Betänkande det var i går, i afseende hvarå vi hörde en motsatt framställning af samma Ledamot om rättigheten för ett Stånd att jemka hvad 3 Stånd beslutit, och för ExpeditionsUtskottet att rätta sig efter denna jemkning.
Stats-Utskottet har tagit denna fråga i öfvervägande, och dervid tillika af de motionen bifogade handlingar inhemtat, att Kongl. Majit, enligt nådigt Bref den 4 Mars 1859, beviljat Ljunglund anstånd till den 25 Mars innevarande är med erläggande af 1858 års arrende-spanmålsafgift för nämnde boställe, dock med vilkor att arrende-spanmålen då skall lösas med penningar efter 1858 års markegång, och att för fullgörandet deraf särskildt, till vederhäftigheten styrkt borgen aflemnades. Någon vidare lindring uti de af Ljunglund i berörde hänseende frivilligt åtagna förbindelser linner Utskottet betänkligt förorda, enär antagandet af den grundsats, att Kronans arrendatorer borde åtnjuta lindi-ng eller befrielse för dem genom naturförhållanden tillskyndad förlust, skulle medföra flere ganska väsendtliga olägenheter för Statsverket. Utom svårigheten att i hvarje särskildt fall rättvist bestämma dessa 1*2 Stats-Utskottets Memorial N:o 13. eftergifter, sorn måhända icke så obetydligt skulle förminska Statsverkets för andra ändamål påräknade inkomster, bör, enligt Utskottets tanke, afseende fästas vid den omständigheten, att arrendebeloppen bestämmas genom fri täflan emellan de särskilda spekulanterne, hvilka, vid fråga om ingående af ett arrende-aftal för längre tid, icke lära uraktlåta taga en så vigtig omständighet i betraktande, som att missvext stundom plägar inträffa. I betraktande häraf får Utskottet vördsamt hemställa. att Rikets Ständer vid motionärens berörda framställning ej må fästa afseende. Ank. till Exp.-Utsk. den 25 Febr. 1860, kl. 8.e. m.
En dumbom är alltid villig, I fall en annan vill.Literära ströftåg i Paris och London Föredrag i sällskapet Idun den 3 Okt. af » Dagens Krönikas » utgifvare. Jag känner, eller jag borde åtminstone i detta ögonblick känna mig till mods såsom en af de aderton i svenska akademien, d. v. s. en nyvald sådan. Med .andra ord, jag borde tala om min ovärdighet att taga till ordet i denna krets, i synnerhet som jag denna gång inte har haft mer än ett enda dygns beredelsetid för mitt föredrag. Men sällskapet Idun har vid ott och annat föregående tillfälle visat mig så mycket välvilja, att jag verkligen i denna stund inte känner mig fullt så ängslig, som jag kanske borde vara. För öfrigt » när man har biskopen, till morbror » så är det ju inte farligt. Akademiens direktör har behagat införa mig i egenskap af föredragande för aftonen. Herr Bibliotekarien Wieselgren får alltså stå sitt kast, då han låtit mig bjuda på några literära reseminnen från i somras, hvilka jag till en del nedskref ute på sjelfva Nordsjön vid midsommarstiden ombord å Håvre-ångaren Marguerite, men hvilka hittills blifvit liggande oanvända i portföljen. Jag vet inte, om ni, mina herrar, tycken om att resa på hafvet, men för min ringa del älskar jag särskildt Nordsjön, alldeles med passion, och det har ofta förvånat mig, att de ärade landsmän, som ämna sig öfver Hamburg till Seinestaden och inte ha dess värre brådska — med neddammad resväska och sotiga » fadermördare » vilja uppvakna i Köln, då det nämligen fins minst tio charmanta båtar, blott från ett och samma kompani, hvilka underhålla trafiken mellan Hamburg och Håvre. Dessutom har man den fördelen, att man då redan på Elben blir delaktig af det franska köket och de franskavinerna i st. f. att på jemvägen ömkligt uppehålla lifvet med » belegtes Butterbrot » och » dunkles Bier ».
Jag är inte Anton, jag inte, – det är han som klagar dernere – jag, ser du, jag är Necken som klagar häruppe, för det jag blifvit dömd att vara skild från min fader och min moder, de blå böljorna. Men det är en stor, stor synd, som skiljer mig ifrån dem. Och innan den är borttvättad, får jag inte återvända. Gabriella. Stackars Anton nu är du åter igen sjuk ... ditt hufvud brinner ... Anton. Ja, Ella det glöder förskräckligt derinne. Men så gör det nästan alltid, fast J ingenting märken. Bry dig inte derom, du, och tala inte om för någon, hvad jag nu anförtrott dig. De skulle då, som vanligt, säga att jag vore fånig, och du ser likväl att jag är klok och stilla Gabriella. Tro inte på dina inbillningar, Anton lilla Necken finns ju egentligen inte. Historien om honom, liksom om elfvorna och hafsjungfrun, är, som både Birger och Erika påstå, bara en folksaga, och så tror jag med. Anton. Nej, Gabriella, – det är hvarken saga eller inbillning, utan rena sanningen. Men var du inte rädd för mig, för det jag är Necken, och inbilla dig inte, att jag utan lof återvänder till mitt hem. Nej jag skall fullborda något först, och kan jag det inte, – så får jag gå här och lida i evighet. Men trösta dig, Ella! min förlossning kommer väl en gång; – och kommer den inte, så är det blott för din skull jag försakar den. Gabriella. Ja, jag vet att du älskar mig, Anton, – och vill mig innerligen väl men säg mig en gång uppriktigt, hvarföre du är så elak mot Jaktlöjtnanten, då han likväl alltid är så god och vänlig mot dig? Anton. Jag är inte elak mot honom, – men jag vill inte, att han hvarken skall älska dig eller gifta sig med dig. Skälet dertill kan du likväl inte få veta; – Stackars Ella det vore dig inte nyttigt. Låt oss derföre inte tala mer derom. Nu går jag ut till mitt älsklingsnöje att sjunga med böljorna; och om jag dervid skulle råka någon af mina englar, skall jag bedja dem helsa på dig, såsom belöning för det du inte for till Götheborg. Adjö goda syster