Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti denna reservation hafva sig förenat; Herrar Helsingius, Valley, Zander och Falhem, samt Riksdagsfullmäglige Pehr Pehrsson, Erik Pehrsson, Lars Olsson, Normark och Lindbäck; af Biskopen Herr Doctor Lundblad: ”Jag anser nödvändigt, och har icke kunnat betvifla, att Rikets Ständer vid innevarande Riksdag, i likhet 4 Banco-Utskottets Memorial JV:o l3%. med hvad alltid hitintills iakttagits, skola före deras åtskiljande draga försorg, att det Banco-Reglemente, som intill nästa Riksdag kommer att tjena till efterrättelse, blifver till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemnadt. Jag finnér äfven destomer oundvikligt, att till Kongl. Maj:t framföra underdånig anhållan, att Kongl. Maj:t i Nåder täcktes kungöra de stadgar i Reglementet, hvilka röra allmänhetens rätt, som en dylik åtgärd obestridligen måste erfordras, för att åt dessa stadganden bereda laga tilllämpning. Men jag tror, att Rågan om sättet för Reglementets öfverlemnande antingen af Rikets Ständer sjelfva, före deras åtskiljande, eller, enligt hvad förut vanligt varit genom deras Fullmägtige, icke bör eller lämpligen kan afgöras förr, än Utskottet är med detta arbete färdigt, och sålunda i tillfälle att bedöma, huruvida tiden, utan Riksdagens förlängning, medgifver Rikets Ständer möjligheten, att sjelfve Reglementet i underdånighet öfverlemna, ooh jag reserverar mig af detta skäl emot Utskottets nu gjorda hemställan; ” af Herr Doctor Hvasser: ”Sedan den af Herr Doctor Moren föreslagna eontra-proposition, hvaruti jag instämt, blifvit genom votering förkastad, nödgas jag emot det fattade beslutet mig vördsamt reservera. Jag kan icke gilla ordställningen uti ifrågavarande underdåniga skrifvelse, utan Önskar, att uttgycken måtte förändras till följande enkla tillstyrkan: att Rikets Högloft:
Jag tillstyrker afslag pä Utsk:s Betänk. Under detta anförande hade Hr Gr. o. Landtm, bortgått och dervid öfverlemna! Landtmarskalks-klubban åt främste närvar:de ledamoten Fullmäktigen för Grefliga ätten IST:o 8 Oxen O ^ r' stjerna till Korsholm, Frih. Åkerhjelm, Larl. Ilr Estenberg, Carl Christian: Det tyckes vara öfverflödigt att vidare tillägga några ord i denna fråga, då R. o. Ad. redaj^ temligen bestämd synes hafva uttryckt sin önskan i detta mål, ehuru det ofta är fallet, att man måste blygas för att bibehålla en öfvertygelse, som man fattat, då man tinner, att det är en sämre öfvertygelse, som måste vika för en bättre. Således vill jag utgå från den punkten, att det anstår oss icke alt vara alltför mycket fasta i vår öfvertygelse för att, ifall vi finna att en brättre öfvertygelse vill hos oss göra sig gällande, den sämre öfvertygelsen derför må kunna vika. De åro få de talare, sorn hafva upträdl pä detta rum för att försvara Utsk:s Betänk. Ett af R. St:n har likväl lemnat sitt bifall dertill, ehuru majoriteten var ganska obetydlig. Detta Riksstånd, jag menar PresteSt., har vanligen dragit temligen nära tillsammans med R. o. Ad. Derföre ber jag R. o. Ad. besinna om vi skola tillspillogifva den idée, som ehuru temligen invecklad, ligger till grund för majoritetens inom Utsk:s motiv i denna fråga. Man har såsom grundskäl för R. Stms afslag på Utsk:s Betänk, anfört, att det Kungsord, som är gifvet, bör såvidt möjligt, hållas vid makt. För min del är jag alldeles öfvertygad om att vi i detta afseende icke behöfva vara så nogräknade, ty den som står vid styret, Ilan håller nog Sitt ord och belmfver icke derföre göra reda för R. St:r.
11 efter de författningar, som i förenämnda ändamål redan vore gifna eller vidare kunde af Kongl. Maj:t i nåder meddelas.” — Emellertid hade äfven genom ett annat förfogande, än ofvanberörda medgifvanden att anlägga nybyggen, grund blifvit lagd för de oafvittradc skogsmarkernas afhändande från Kronan, nemligen derigenom att, tid efter annan, tillstånd till viss årlig stockfångst från berörda skogar meddelats åtskilliga sågverk i Wester-Norrlands, Jemtlands, Westerbottens och Norrbottens län. Redan genom Kongl. Brefvet den 3 Juni 1820 förordnades, att sådan tillåtelse till stockfångst tillsvidare icke skulle få beviljas; men då det ansågs af vigt, ej mindre att de redan privilegierade sågverkens framtida bestånd försäkrades genom besittning af nödig skogsmark för verkens drift, än äfven att för sågverksegare uppkomme ett dittills saknadt intresse att noga vårda samma skogsmark och derå införa en för skogens bestånd ändamålsenlig hushållning, stadgades genom Kongl. Brefvet den 2 Maj 1826, att ifrågavarande sågverk skulle af de till dem upplåtna skogstrakter, och om dessa, genom derå tid efter annan anlagda nybyggen redan blifvit, eller genom anslag af mark till fyllnad för dessa eller oafvittrade äldre hemman kunde blifva, förminskade, af annan befintlig odisponerad Kronans mark till ersättning derför undfå så stort område till hemman, under vanlig besittningsrätt indelt och skattlagdt, att, med skogens framtida bestånd, sågverken alltid måtte kunna derifrån erhålla det antal träd, som efter sågverkens privilegier till afverkning beviljade blifvit, och bestämdes genom Kongl. Brefvet den 18 Juli 1827 de grunder, efter hvilka de sålunda i stället för stockfångst-rättigheten sågverken tilldelade skogar borde till hemman indelas och skattläggas.
• -f« rirn t t . ;!>: - !. ■ •; • i -n;;iiinj .'•»His-. rsiJ. i ” •• unn.' lii,i».!r,i •>•>•: f" : '• -■ ,i'" i ',i rf• -T v i".i.' - 'M ->"1 •h. ! : >1 nr,ii’ ,r. rso!— -! • ■ -tii: . .. • i;' r: ' . : .. 1 . :A i-,: ir>! :•> -c; 1 .'2 :: klt; ,.f • II i is'. A .i. .Yi .<yjV. V. ,-A> iU. A i:.'A T .,1- 'VA .n) A .fl — 131 — BILAGA. (se sidan 30.) Förslag till Lag om Landtmäteri-forrättningar. Oin Ägodelningar. § 1. Ägodelning i samfällighet må sökas, när jorden antingen ej varit förut delad, eller ock undergått delning efter annan grund, än som föreskrifves uti de om enskiften och så kallade laga skiften utkomne författningar. I dessa skiften, der de vunnit laga kraft, må ej ändring ske, utan delägarnes enhälliga åsämjande. Har storskifte för sig gått, hvarigenom en eller liera delägare lått sina lotter hvardera i ett eller två skiften, som utan öfriga delägares förfång kunna afstängas och med fördel odlas; gånge då ej heller dessa lotter i ny delning, utan så är, att alle delägarne derom sämjas. Rättighet till ägodelning tillkomme besutne jordägare, ehvad de äga afgärdahemman eller del i botbyn eller ock sådan utjord, som ej under hemman i byn lyder; så ock boställshafvare och dem, som med stadgad åborätt innehafva kronoeller andre publike hemman.
Summa 324,411: 52. § I - På sätt Styrelsens till Kongl. Maj:t afgifna underdåniga berättelse gifver vid handen, utgjorde vid revisionsårets slut behållningarne å Styrelsens räkning i Rikets Ständers Bank följande belopp: å f. d. vatten-kommunikations-fonden 442: 30. » anslaget till aflöning för Styrelsens embetsoch tjenstemän 568: 75. » anslaget till resor, undersökningar och expenser för allmänna arbeten * 7,399: 60. » medel, som tillhöra Albrechtsunds kanal 10: 63. » anslaget till ombyggnad af Nockeby bro 344: 27. » anslaget till Drottningholms-brons ombyggnad 3,555: 68. » medel, som tillhöra brobyggnaden mellan Kyrkoch Skeppsholmarne 81,000: — tillsammans R:mt R:dr 93,321: 23; och då härtill lägges hos Friherre De Geer befintlig kassa för sistnämnde brobyggnad, .2,361: 79. utgör hela kontanta behållningen R:mt R:dr 95,683: 2. hvilken summa äfven finnes i ofvanstående tabell upptagen. Det belopp, som under titel oredovisade anslag finnes utbalanseradt i Styrelsens hufvudbok och derutur infördt i förestående tabell, utgjordes af förskjutne kostnader för allmänna arbeten, nemligen: till Konungens Befallningshafvande i länen 12,135: 3. » sjön Tåkerns sänkning 298: 58. » undersökningar 1,100: — Summa R:dr R:mt 13,533: 61. § 2. Af en vid den underdåniga berättelsen fogad förteckning å sådane arbeten, till hvilka Kongl. Maj:t under år 1859 beviljat statsbidrag, inhemtas följande: — 105 — Arbeten med understöd från: Vågbyggnadsfonden:
Då likväl vid dessa uppgifter fogas anmärkningar, som antyda, dels att »brukningstiden för en del persedlar icke med full visshet är känd», dels ock att »ett permanent förhållande, såväl i sjelfva underhållssättet, som i be»skaffenheten och värdet af gevärspersedlarne icke hittills varit af omständigheterna medgifvet», och då derjemte erinras, att »persedlarnes värde är beboende på gällande priser den tid, då de anskaffas», så lärer det, i följd af dessa omständigheter, svårligen kunna med full tillförlitlighet beräknas, luiru högt den besparade slitningen och underhållskostnaden af beväringsmanskapets beklädnad och öfriga persedlar rätteligen bör i penningevärde upptagas. Den enda bestämda besparing, som med någon visshet kan beräknas, utgöres af den ersättning för begagnandet af egna småpersedlar, hvilka beväringsmanskapet under hvarje möte eger att uppbära, till belopp af 1 Riksdaler 50 öre Riksmynt per man. Då denna ersättning skulle utgifvas till 40,944 man i medeltal årligen, ifall hela antalet af tvenne åldersklasser exercerades, men utgår blott till 20,000 man, om vapenöfningen inskränkes till delta antal, så besparas endast härigenom en kontant utgift af 1 Riksdaler 50 öre till 20,944 man, eller ett belopp af 31,416: — hvilken summa således med full tillförlitlighet kan såsom besparing upptagas. Dessa 31,416 Riksdaler kunna äfvensåväl som den förut beräknade besparing af mötesoch marche-kostnader m. m., uppgående till Riksdaler 277,515: 79 öre Riksmynt, användas för en elit-corps bland beväringen, och för detta ändamål vinnes sålunda en sammanräknad besparing af .. 308,931: 79. genom förr omförmälda inskränkning af beväringens vapenöfning. Annu en annan tillgång hafva Kommiterade ansett kunna beredas för samma ändamål.
Men Utskottet har trott alt en god lag ej föräldras, och an, om äfwen den personliga säkerheten skulle under en tvälwiljande Regent njutas ostörd, rikan att wara genom Grund» lagen befästad, skall Nationen dock känna sig mera trygg för en framtid, mera oberoende af »växlande grundsatser i styrelsen, dä hon ser genom ett uttryckligt stadgande bewarade hwarje individs personliga rättigheter, dest lif, dest frihet och wälsärd. §. -8. Anmärkningen h<trwid har,i hwad dest första del angar, söranledt an redan asglfwit förslag till rättelse. Deremot wägar Utskottet sa mycket mindre tillstyrka utländske mäns uteslutande frän Chefs beställningar pa Örlogsskepp , som utlännjngae möjligtwis skulle kunna »ned lika förmän nyttjas wiv Amiralitetet, som tvid Landt-Urmesn. §. 30. Den sr December. 14ZZ §. ZO. Att Consistori lla Församlingars rvalrält bsrde mera bestämde uttryckas. Swar: Ordet bibchällne synes tydligen ut, rnärka, au Församlingarnes rättigheter förblifwa orub» bade i deras förra kraft. §. z8 Atr en Stats-Secreterare i det fall §. utsätter, ej mä anses pligtig, atr sttt Embete nedlägga >«. M. Långt ifrän att ästadkomma oredor innehåller denna §. en kontroll, nödig för LagarneS helgd, dea personliga säkerheten och egendoms rätten. Dä derutom Stats Seccekeraren bibehalles tvid sin lön och öfrige inkomster, torde han ej kunna anses bliswa lidan, de derigenom, akt han samwetögrannt upsyller sin stylvighet. §. 50. Art da man hoppas det Riksgälds, Lontoirec en gang skall forswiima, detsamma ej borde i Rcgermgv-Lormen förewigas. Swar: Dä Riksgälds,Contoiret ännu existe, rar, torde desi Fullmägtige ej anses innehastva ctt Mindre förtroende, än Fullmägtige i Banguen.
Ulsk. öfverlemnad; ty då fråga icke var orri anslående af några medel, så tillhörde ämnet Ekon.Ulsk. likaväl som frågan om Bergs-collegii upplösning. Ilvad sjelfva saken beträffar, sä instämmer jag fullkomligen i CJtskls hemställan, alt R. St. måtte hos K. M. i underd. anhålla, ”att författningarne angdie myntoch controllverLen måtte i sin helhet varda öfversedda oell granskade, samt ett förnyadl reglemente för desamma utfärdis;” men jag delar icke Ulskls tanke om den stora förmånen af myntverkets ställande under Bergs-collegii inseende. Såsom bekant är, har det en tid stått under Commerce-coHegii uppsigt; men ursprungligen stod det under den K. Kammaren, hvars functioner voro de, som nu tillkomma Slats-conloret. Sedermera, då R. Sits Rank inrättades, flyttades det till banken, med bibehållande af K. Mts rätt att utnämna tjenstemän samt i öfrigt det K. legale oförkränkt, så att tillsynen öfver sjelfva myntningen tillkom banken, hvarunder myntverket lämpligast bör stå, enär det äger det hufvudsak ligaste intresset, att härvid allt val tillgår, och att inga anledntr till billiga klagomål må uppkomma, Således, om någon förändring bör ske, torde man böra återgå lill förhållandet emellan 1668 och 1 7 3o, eller den period, under hvilken banken agde inseendet öfver myntverket; men skulle man icke anse en sådan förändring böra äga rum, finner jag för min del, att myntverket likaväl kan stå under Stats-cont., som under Bergs-colhm. På grund af hvad jag nu anfört, anhåller jag 0111 återremiss. När saken återkommer från Ulsk., torde frågan om Bergs-collegii upplösning vara afgjord, så att något hinder deraf icke möler för slutlig pröfning af förevar, ämne. Frih. Cederström, Jacob: Det är i anledn. af den siste varde talarens yttrande, anglde myntverket, som jag anhåller alt få meddela några upplysningar.
En bland de förste, som, efter hvad man känner, beträdde denna väg, var Justinus martyr (död 167), förut platonsk filosof. Han tänkte sig den helige ande som ett skapadt, med englarne beslägtadt väsen. Origenes personifierade honom äfven och gaf honom, såsom sista momentet i den gudomliga triaden, en öfver englaverlden upphöjd plats, men var långt ifrån att tänka honom såsom Gud i absolut mening. För sådan erkände han icke heller sonen. „Likasom Guds son och den helige ande äro ojemförligt upphöjda öfver allt annat, äfven öfver andeverldens högsta grader; lika mycket eller ännu mer är fadren upphöjd öfver sonen sjelf“, yttrar i sina kommentarier till Johannes denne den mest bibelkunnige, mest beundrade af alla kyrklige skriftställare. För öfrigt är bland grekiska kyrkofäder Theophilus Antiochenus, bland latinska Tertullianus den förste, som i kristna dogmatiken infört det från den hedniska filosofien lånade ordet treheten eller trefaldigheten (på grekiska: trias; på latin: trinitas). De före nicænska mötet i kristna kyrkan herrskande åsigterna i denna fråga kunna i korthet karakteriseras på följande sätt. De söndra sig i tvenne hufvudgrupper: den monarkianska och den logistiska. Monarkianerna (med undantag af den förut omtalade Noetus och andra så kallade patripassianer) lärde, att Jesus var en menniska såsom alla andra menniskor, men ansågo honom af Gud utkorad till den högste af alla profeter, till grundläggare af ett Gudsrike på jorden och för detta ändamål specifikt besjälad och ledd af den gudomliga visheten. Den helige ande var för dem en Guds verksamhet i menniskan. Logisterna, hvilka – såvidt de indrogo den helige ande i sina spekulationer och personifierade honom – tillika voro ett slags trinitarier, hade alla det gemensamt, att de betraktade sonen såsom underordnad fadren. Vi hafva redan med Origenes’ egna ord anfört hans tanke derom. En annan logist och trinitarie, Tertullianus, uttalar, på samma gång som han starkt betonar sonens enhet med fadren, att sonen är ett i tiden uppståndet skapadt väsen.
Och I kunnen bestämdt Frithiof Hellberg. endast korttänktheten låter narra sig af. Redaktör o c h Utgifvare. V i tala aldrig om exempelvis » landtbrukareintyga det, alla I unga mödrar, som gått till instinkten », och likväl kunna vi ofta göra ert kall som barnasköterskor utan förberedelden iakttagelsen, att ett stadsbarn, en teorese. Erkännen, att det alls icke var en röst tiker, en lärd, som en dag genom ett oväni ert inre, som ledde ert handlingssätt, utan Till unga mödrar, tadt arf kommer i besittning af en landtden smula kunskap ni händelsevis uppsnappat varande eller blifvande. egendom, släpper hvad han har för händer, här eller der, hälft omedvetna iakttagelser, (Första artikeln.) knäpper i af alla krafter och tillegnar sig jemgirigt uppfångade råd från höger och venster, X||&lt;jSina unga medsystrar, vanten er icke förelsevis snart skicklighet i att förvalta sitt förlitande på andra, på barnmorskan, barnnyvunna gods. Ingalunda på grund af några jungfrun och läkaren, ett famlande och sö- g E J g E g några råd, anvisningar eller lärosatser angående ert ansvarsfylda och djupt allvarliga, inom honom slumrade instinkter, utan helt kande och — tusen misstag. om än aldrig så ljufva moderskall! Här är enkelt till följd af det starka personliga inNi invänder: hvad gör det, om vi icke blott en ung mor, som eftertänksam af ertresset. voro så dugtiga i början, det är j u ingen farenhet och iakttagelse, vill uttala ett » gif Hvarför söka en mera invecklad förklaring skada skedd, när våra barn nu ändå äro akt! » — Ett » gif akt » medan tid är, ett till mödrarnas snabba utveckling till jemförelstora och snälla. Jag är beredd på denna » gif akt », innan en sorglig erfarenhet eller sevis goda barnasköterskor? — Ä r icke det invändning från detta håll, ty sjelfsäkerhet misslyckade experiment på ett ödesdigert sätt personliga intresset en tillräcklig god grund? går gerna hand i hand med vidskepelsen. skriar det i edra öron.
R:dr; hvilket, under år 1860 utbekomna lån bör återbetalas i den mån domkyrkans inkomster dertill lemna tillgång r. 28,000: — 28,000: — «» staden Borås, å 127.500 R:dr, för denna stads återuppbyggande efter 1827 års eldsvåda; hvilket lån skall återbetalas med 2 procent årligen utaf dess vid slutet af år 1840 återstående belopp, 123,695 R:dr 25 öre, hvarjemte 4 procents ränta för återstoden skall erläggas; utbetaldt under åren 1830—1832 31,731: 48. 25,668: 52. » staden Wenersborg, å 225,000 R:dr, för stadens återuppbyggande efter 1834 års eldsvåda; börande å detta, under åren 1835—1837 utbekomna lån 6 procent årligen inbetalas, med beräkning af 4 procents ränta å det oguldna kapitalbeloppet .. 64,596: 83. 52,305: 10. » staden Söderhamn, å 18,000 R:dr, för stadens re - Transport: 524,812: 92. 495,487: 49- — 21 Transport: 524,812: 92. 495,487: 49. glering och dess allmänna byggnaders återuppförande efter den samma stad år 1835 öfvergångna eldsvåda-, hvilket län utbekoms år 1841 och skall återbetalas genom erläggande ärligen af 7 procent, deraf 4 procents ränta å kapitalåterstoden beräknas, 738: 57. — till staden Wexiö, å 150,000 R:dr, för stadens nya reglering och återuppbyggande efter 1838 års eldsvåda, mot 6 procents årlig inbetalning, hvarvid beräknas 4 procents ränta ä dito.
Statslånefonden anmälde liikets Ständers år 1858 församlade Revisorer i 8:de § af tryckta Revisionsberättelsen, jemte annat, att den af Banko-fullmägtige till Nio procent förut bestämda ränta och provision å lån, utlemnade från omförmälda fond, bibehölls till slutet af Mars månad berörda år, då Fullmägtige funno skäligt nedsätta samma ränta och provision till 8 procent att, efter år, beräknas för alla de lån, som från och med den 31 i nämnda månad komme att beviljas, och att, i sammanhang med denna ränteoch provisions-nedsättning, fråga hos Fullmägtige uppstått, huruvida icke redan varande låntagare i Statslånefonden, vid den dädanefter, hvar 6:te månad, dem åliggande inbetalning i förskott af ränta och provision, kunde få tillgodonjuta den lindring, som, enligt nyssnämnda beslut, skulle blifvande låntagare tillgodokomma och sålunda, vid nämnde inbetalningar, skilnaden emellan 9 och 8 procent eftergifvas; hvarvid, och då Fullmägtige, hvilka ansett sig förhindrade att den ifrågasatta eftergiften bevilja, likväl funnit densamma vara med billighet öfverensstämmande och derför förklarat sig framdeles vilja taga i öfvervägande, om någon framställning i omförmälda syftning borde hos Rikets då nästsammanträdande Banko-Utskott göras, bemälde Revisorer ansett sig destoheldre böra en sådan framställning till Rikets Ständers bifall förorda, som de äldre låntagarne i Statslånefonden icke syntes böra betungas med hårdare vilkor, än som drabbade dem, hvilka under en sednare tidsperiod undfått försträckning från samma fond, enär de förra kunnat undgå fortsatt erläggande af den högre räntan, derest de från början tagit försträckning på kort tid och sedermera, efter det räntenedsättningen skett, lån ånyo upptagit.
Sjöfarten är liflig och sysselsatte, år 1855, 25 fartyg och båtar om tillsammans 663TVtT läster, utom 3 ångfartyg, hvilka sistnämnde likväl icke taxeras i Westerås, tillhöra ett rederi-bolag i Stockholm. 48 Torghandeln är liflig, men prisen temligen höga, i synnerhet på träd varor. Onsdagar och Lördagar äro torgdagar, då tillförseln är störst. Spanmål är den vara, hvarmed den betydligaste handeln drifves, och tillförseln af spanmål på torget vanligen jemn. Den till staden hörande jord skötes i allmänhet väl; utsäde och afkastning äro uti tabellen utsatte, äfvensom kreaturens antal. Några få stadsboer hafva vackra ladugårdar, men ladugårdsskötseln är i det hela ganska inskränkt. Den uti förra berättelsen omnämnde nya hamnbyggnaden är fulländad, och den nya hamnen började begagnas vid segelfartens öppnande år 1853. Kostnaderne för denna hamnanläggning uppgingo vid 1855 års slut till 72,890 R:dr 35 sk. 4 r:st Banko, utom 15,826 R:dr 31 sk. 9 rist, utbetalda räntor för de till idenna anläggning upptagne lån. Inkomsterne af hamnen utgjorde år 1855: Tillsammmans Den i förra berättelsen omnämnde fond till byggande af nytt rådhus uppgick vid 1855 års slut till 25,144 R:dr 41 sk. 7 r:st Banko, sedan köpeskillingen för den nu varande rådhusgården blifvit betald. Denna fond har genom Herr Brukspatronen och Riddaren Fredric Langenbergs frikostighet detta år vunnit en tillökning af 6,666 R:dr 32 sk. Banko, som af honom blifvit skänkte. Vid jemförelse af stadens i tabellen upptagne utgifter med antalet af stadens invånare, finnes att de förra, äfven med afdrag af kostnaden för stadens styrelse, som af donerade medel bestrides, uppgå till 9-^ R:dr på hvarje person och till" 15A R:dr på hvarje mantalsskrifven.
Jag erkänner riktigheten af Hr von Hartmans dorffs anmärkn. ”Kalsar” är tryckfel och bör ändras till ”katsor.” Uppå härefter framställd propos. bifölls förevar:de §, med den rättelse att, i st. f. ”kalsar”, infördes ordet ”katsor”. § 4. Sedan Hr Gr. o. Landtm, uplyst, att, uti denna §, Irsta mom. innehöll ett nytt stadgande, samt de öfrige momme motsvarade de af R. o. Ad. bifallne 3:dje och 4:de §§me af Utsk:s förra förslag, anförde Gr. Sparre: Det tillägg, som Hr Gr:n o. Landtmm omnämnt hafva blifvit gjordt uti lista mom. af ifrågavande §, härrör från den ändring, som egt rum i afseende på ingressen, eller att Utsk., till följd af erhållen upmaning, sökt uti denna författn. sammanföra alla möjliga arter af stöld, samt derigenom göra hittills gällande lagar i detta fall öfverflödiga. Till följd häraf har man här uptagit stöld eller snatteri i Konungens slott, hvilka förut funnits uptagne i Hof-arliklarna, och jag hoppas, det R. o. Ad. skall finna det författn. härigenom pä det hela vunnit. 2:dra och 3:dje mom. äro alldeles desamma, som i förra förslaget, med den förändring blott att de blifva delar af samma förslag. Hr Cederschiöld, Rob. Theophron: Jag ber att få fästa upmärksamheten derå, att Utsk. i 3:dje raom:t leranat en beskrifning på hvad som förstås med hustjufnad; men denna beskrifning Den 30 Oktober 141 öfverensstämmer icke helt och hållet med hvad vår nu gällande lag derom stadgar. Der anses nemi. såsom husljufoad, icke allenast då tjensthjon tillgriper och förskingrar husbondens egendom, utan äfven när han upsåtligen förstör, eller såsom det heter ”förfar” densamma. Jag vet icke om Utsk. till följd af ett förbiseende vidtagit denna förändring eller om det skett med afsigt; i sådant fall kan jag dock icke anse någonting dermed vara vunnet.