Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag trodde* äger jag i ått Natiönen då skulle finna* att deri kördat frguren äf sina bemödanden, och det ir också Sant, att Dess Representanter skyna att till Throtleri frambära sina tacksägelsen den det var kort derefter och Under det Ko» Ungeh Vär sysselsatt, dels att förskaffa Natioen nyä fördelar* dels ätt afhjelpa de Svårigeter* sorti den föregående ställningen och KrigsöStrtaderrie vållat $ forti en Obestämd klagart öjdes Orri en i landet varande allmän förläenhet. För att undersöka orsakerne dertill och ppgifvä botemedlen, tillsattes ett Särskilt Uttott. jag kanner éj de svårigheter söm rnötté etsämffta vid dess arbete. Men jag vet, att ga upplysningar detsamma nekades Oöh jag st, att frugtert defaf blef ej allenast ett i Ut:ottets namn afgifvit Betänkande, men äfvert t vidt Omfattande Memorial, hvaruti, med full II6 Hen 2 December. frihet, åtminstone en stor del af föregåendes Hushålls-sysfeme klandrades. Jag vet afven, att dessa framställningar varit föremål för öfverläggningar i Konungens Stars-Råd, och jag kan således icke tro, att beskaffenheten af de svårigheter, som deruti äro tecknade, kunna anses vara Konungen okände. Då emedlertid ingen ting annat sedermera inträffat, än hvad som är föremål för Riksens Ständers sammankallande, synes ett upprepande deraf åtminstone öfverflödigt, och om ej Beslutet varit fattat, skulle jag hafva gjordt invändningar deremot. Na kan jag, för att förena det ena och andra, icke annat än instämma i Grefve Schwerins Project 5 att med yttrandet af dc bekymmer, som hos Riksens Ständer blifvit väckte, äfven måtte tilläggas öeh underdåniga önskan, att Hans Kongl. Höghet Arfprinsen, som nu börjat deltaga i öfverläggningarne om allmänna Ärender, måtte täckas åtaga sig att vara Tolk af Nationens önskningar och framföra dem till Thronen.
Dörren till grindstugan förblef imellertid stängd, och i stället hördes tunga ojemna och brådskande steg innanför häcken, och i detsamma syntes en karl i grön klädesjacka och skinnbyxor komma haltande, så fort han förmådde. — Ursäkta mr Merton! Jag såg en flock rapphöns ute på fältet, och jag ville titta efter, att icke vallbarnen på heden här nedanför skrämde de små kräken: kycklingarna äro ännu så små, och lord Percy är så rädd, att de skola oroas den här tiden, ser ni, — pustade mannen andfådd, under det han öppnade den tunga grinden för oss. — Jo, jo din skälm, den gamla kloka ladyn visste nog hvad hon gjorde, då hon satte den värsta tjufskytten till vaktare af sin park, hon kunde icke få behålla sitt vildbråd eller få bugt på dig på annat sätt, — sade ryttaren och skrattade, så att det genljöd i skogen. — Tag nu den här unga damens kappsäck i förvar så länge, tills man hemtar den! — fortfor han, då mannen förlägen och grinande sköt sin mössa fram och åter på hufvudet. — Se så, min unga dufva, kom nu, så skall jag ledsaga er till er vördnadsvärda mormor, men först måste jag presentera mig sjelf för er. Jag heter Harry Merton, är den störste godsegare och räfjägare i trakten och för resten den muntraste och trefligaste karl i hela Cornwall, det kan jag försäkra er, det skall ni också snart sjelf komma under fund med: er gamla mormor här t. ex., stel, tyst och bister som stenlejonen vid hennes port, er kusin Percy, en vekhjertad, spinkig och rosenkindad gosse, och den stackars miss Spencer, sällskapsdamen, som ursprungligen var linfärgad, men nu blifvit citrongul af ledsnad, skulle säkert allesammans dött af spleen, om icke Harry Merton ibland kom till Aukwoodhouse och ruskade upp dem, och derför är jag alltid välkommen, — det vill säga likväl, som en oundviklig och helsosam medicin för deras välbefinnande.
Sandelin, tillika med ett i anledning af denna nådiga proposition nu afgifvet anförande; 10:o D:o D:o, angående Notarien E. Lundblads, såsom arrendator af Strömsholms Kungsladugård, underdånigst gjorda ansökning om eftergift af halfva spanmåls-arrende-beloppet för år 1852; lilo D:o l):o, angående upplåtelse på viss tid åt enskild man af en Kongl. Majit och Kronan tillhörig, intill Kongl. Operahuset i Stockholm gränsande tomt; 12:o D:o D:o, angående framlidne Departements-chefen i Kongl. General-Tullstyrelsen, Kansli-rådet J. D. Valerii enkas och barns befriande från honom ådömdt ersättnings-ansvar i målet rörande den efter aflidne Uppbörds-tullförvaltaren M. F'■ Finér yppade balans, tillika med de i anledning af denna nådiga proposition nu afgifne yttranden; 13:o D:o D:o, angående anslag af medel för nybyggande af ett Landshöfdinge-residens i Christianstad; 14:o D:o D:o, angående pension för Krigs-rådet S. G. Ehrenstams enka, Charlotta Gripenstjerna; 1 15:o D:o D-o, angående Statens medverkan för anläggande af jernvägar i landet Prot.-Vtdrag den 7 December 1853. 11 16:o Kongl. Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående liqviderandet «f ackords-amorteringen vid Landshöfdinge-tjensten i Kalmar län; 17:o D:o D:o, angående understöd till Hospitals-fonden; 18:o Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, i anledning af väckt fråga om inbetalning till Rikets Ständers Riksgälds-kontor af en emot köpeskillingen för f. d. Hofbageri-egendomen i Stockholm svarande summa af myntverkets tillgångar; 19:o D:o D:o, angående folkskolelärares pensionering. Bevillnings-Utskottet: l:o Kongl.
Enligt Regerings-Formens -85 §. må ej tryckas Bancooch Riksgälds-Verkens Protocoll och Handlingar rörande ärender. Till följe af Riksdags - Ordningens 38 §.. besluter Banco-Utskoitet i de inål, sorn böra hemligd kallat, med Riksens Ständers rätt. Och uti samma Grundlags 40 och 4 3 §r omnämnes den Tysthets-Ed, som fordras i Hemligaoch Banco Utskotten. Af dessa Grundlagarnes stadganden följer tydligen, att sådane mål inom Banquen kunna förefalla, hvilka man ansett lämpligare och för det allmänna nyttigare, att öfverlåta åt Ett af alla Riks-Stånden förordnad*, edsvurit och dessutom af behöriga Ordningar,' Stadgar och Reglementen bundet Utskott, än att desamma framställa till öfver läggnings-ämnen på Ständernas fyra särskilda kamrar. Eika tydligen följer ock af de anförde stadganden, att n(igot, fner eller mindre, finnes och måste finnas inom Banquen, hvilket, enligt samma stadganden, bör hållas hemligt. Utom det, att det alltid blir svårt att uppdraga gräuslipien emellan detta något, som bör, och detta något, som icke bör hållas hemligt, synes Banquens offentliggörande icke kunna stå tillsammans med ofvananfyrde Grundlagarnes föreskrifter, eller, Banco-Utshottets Betänkanden. 169 hvilket är detsamma, Banquens offentliggörande synes ej på ett Cunstitutiorts-enligt sätt kunna äskas och medgifva® förr, än Grundlagarnes föreskrifter i Constitutions-enlig ordning, i detta afseende blifvit ändrade eiler förklarade. Så onekligen skadligt det för den skull är, att afvika från gällande Grundlagar, så onekligen skadligt är det ock, att med nu gällande Grundlagar äska och medgifva Banquens publicitet. Denna grundprincip trogen, kan jag för närvarande ej annat än afstyrka Banquens publicitet.
Vid förnyad föredragning af Banco-Utskoltets på hordet hvilande utlåtande, JN:o 42, öfver de inom tvänne Riks-Stånd gjorde anmärkningar vid Utskottets, under N:o 27, afgifne berättelse, angående Bancoverkets styrelse och förvaltning efter näst förflutne Riksdag, blef samma utlåtande af Bonde-Ståndet bifallet, utom hvad angick förvaltningen vid Tumba bruk, i afseende hvarå Ståndet förklarade, alt, ehuru det icke kunde gilla samma förvaltning, Ståndet likväl ville låta bero vid hvad Utskottet derom yttrat. S. D. Föredrogs Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottels på bordel hvilande utlåtande, N:o 128, i anledning af väckt motion, i fråga om förändring af lagstiftningen, rörande bränvinsbränningen, m. m.: [afslogs S. D. Lag-Utskottets på bordet hvilande memorial, N:o 70, med förslag till sammanjemkning af de inom Riks-Stånden fattade skiljagtiga beslut, i anledning af Utskottets betänkande, N Den 26 Februari. Från HöglofL Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utskottets den 22 dennes Bih, till R, St. Prot. 1845. 9 Sami 84 666 Prot-Utdrag, den 26 Februari 1843. på bordet lagda memorial, N:o 210, angående förskott å innevarande års statsfyllnads-summa. S. D.
I teen något nedsalta tullen eller hvitt under !N:o öfver N:o 26 [ 26 7 sk., N:o 26 och deröfver 4 s^> färgadt Turfärg. Turk. rödt, l kiskt rödt 7 sk., allt annat 10 sk. är rigtigare, allt annat:; ' kan jag ej underlåta anmärka det. — Kardulls, ofärgadt &c.: Alt detta är högre beskattadt, än färgadt &c. af samma slag, är väl ett misstag. Tuli-Comite^n föreslår 12 sk. — Linne-, ofärgadt,! Att detta är högre beskattadt, än Tull-Comiteen färgadt j föreslagit, förvånar mig mindre, än att det är det utöfver hvad 1835 års Taxa bestämmer. Glas, bout. &c. till och! Jag tror, att Tull-Comiteens förslag för I kanna med i kanna ( 100 st. 24 sk., öfver I till \ 100 st. 1 R:dr öfver I till it 36 sk., större 100 st, 3 R:dr 24 sk., eller 25 större ) proc. af värdet af allt Glas är rigtigare. — Fenster-, hvitt: Då Bouteiller anses böra betala 33| proc., vet jag Bil. till Bevillnings-Utskottels Betänkande> N.-o 21. 29 ej, hvarföre detta betalar blott 28 proc.; det borde väl då betala mera. Hagel, alla slag: Tull-Comiteen föreslog 20 proc. eller 2 sk. per skålp., och dermed är denna artikel nog skyddad. Jern, gjutet Tackoch i Genom tillägget af Sjö- och Myrmalms-tackjern, Ballast, f sorn emot 16 sk. får utföras, är i min tanka af Sjö- och Myr-/ ett mera än vidt fält lemnadt åt speculationen malm j på Tackjerns utförsel. Knifvar, alla slag: Med afseende på lättheten af insmuggling, tror jag TullComiteens förslag: Knifvar, rak12 sk., penn6 sk., andra slag 25 proc. af värdet, rigtigare.
Val hafva tid efter annan kraftiga understöd blifvit lemnade åt Bergshandteringen, Manufacturer och Slöjder: men Jordbruket, denna Moder-Näring, ifrån hvilken alla öfriga böra utgå, har, ehuru gynnadt med flera goda Författningar, dock alltid blifvit letnnadt utan penninge-understöd. Det är då klart, att dess framsteg skulle gå ganska långsamt. Enär en Landtbrukare betalt omkostnaderna för Egendomens skötsel och Utskylder till det Allmänna, samt *) 1810 ärs Qvinqveanii-Tabclh **) Akrclls Underrättelse till Cfiartan ofver Sverige. Den 8 Mars. samt besörjt underhåll af familj och tjenstefolk, hap han ibland ingen, ibland en ringa behållning. Ju flere sorn hugfällas att samla penningar, eller att öka sina behof eller bruket af Öfverflöd*-Artiklar, ju färre skola de blifva, sorn använda detta öfverskott till Rikets utvidgande genom odlingar, irterändels på en mindre Scala. Men det gifves äfven niångfalldiga tillfallen till så stora företag, att de alldeles öfverstiga enskiltes förmåga, och således böra blifva föremål för det Allmännas kraft. Att dennas helsosatnrna verkningar i en betydlig nion hittills varit saknad, deraf bäfa manga af Rikets Provinser vederrnälen. På Gottland upptaga Martebo-Myr, Roma-Myr, Mäster-Myr, med flere, en vidd af sank mark, sorn svarar emot Ons hela under bruk varande jord. Den i doge Småländningen bortför 3 a 4000 lass sten för att vinna ett Tunneland åker. Men Are Fly, RöeMåsse, Dumme-Måsse, och andra likaså ofantliga sträckor., hvilka besväras af vatten genom o* betydliga eller illa anlagda vattenverk, visa honom en tillgång af slätmark, som hans enskilta arbetsförmåga ej kan begagna. I Nerike äro blott på en trakt 4,800 Tunneland, försatte utur odlingsbart tillstånd genom Attersta .qvarndam.
Anmärkt har blifvit emot användande af postverkets inkomster, till byggande af dyrbara ångfartyg. Ja! ångfartyg äro till sinnatur kostsamma; men postverket gör dubbelt lätt, ty ångfartyg gagna ypperligen posttjensten och äro till sjöförsvaret oundgängliga; utan ångskepp kaningen marin numera mäta sig på håfven mot den som sådana äger; och det oss i örlog nödiga antal deraf förmår den så knappt tilltagna 4tde hufvudtiteln icke att anskaffa. Sådant biträde af postmedel är icke obehörigt, enär postföringen dermed i främsta rummet gagnas; högst obehörigt deremot är att anvisa telegratkostnad på postmcdlen, enär dessa 2ine inrättningar ingen gemenskap med hvarannan äga. Det är alldeles principvidrigt att i något fall anvisa den eller den statsutgiften på den eller den statsinkomsten. All inkomst bör directe ingå till statskammarens centralverk, oell all utgift lika directe, och utan något beroende af eller beröring med någon speciel inkomstkälla, derifrån utgå. — Jag känner blott ett land, der annorlunda tillgår; men det landet lyser icke heller med något rätt afundsvärdt finance-systeme. Det är Spanien. Der, t. ex., äro alla utgifterna till artilleri-inrättningen i Segovia anvisade på tullinkomster i Cadix. Sinar denna, så afstannar artilleriarbetet i Segovia. Sådan financiel barnslighet är visst icke att härma. Likväl, och enär jag förnimmer, att tvänne Stånd bifallit Utsk:s förslag, och enär jag icke vill att telegrafinrättningen blifver utan anslag, röstar jag för bifall till Utsk:s betänk, i denna punkt, dock endast för denna gång. Gr. Horn, Claes Fredr.: Ehuru jag icke uppträd.er för att yrka något förändradt beslut mot hvad StatsUtsk. tillstyrkt, anser jag mig dock böra tillkännagifva, att jag icke gillar hvad StatsUtsk. föreslagit. Flere talare hafva redan sagt, hvad äfven jag anser vara rätt, nemi. att man icke, vid uppgörandet af extra-statsreglerm, hade bort hänvisa några utgifter på den redan uppgjorda ordinära regleringen.
Kronoparker och härads-allmänningar hade i alla tider slått under Regeringens disposition, och detta vore skälet, hvarföre sådane skogar ännu funnes qvar, men, om man släppte dem under municipal-styrelser och borttoge skogsstaten, skulle de undergå samma öde, som socken-allmänningarne och de ofvannämnde Krono-parkerne. Inseende della, hade Rikets Ständer vid 1823 års Riksdag åt Kongl. Majrt öfverlemnat ordnandet af en bältre skogshushållning, och resultaten af det sedan den tiden följda nya skogshus - Lagsomt Allm,.- Besv.- och Eicon.-Utskottens Utlåtande, iV:o 64. 3 liållnings-systemet vore, att, ulan något af Rikets Ständer lemnadt anslag och med en i början tom cassa, Regeringen åstadkommit inrättandet åfelt Skogs-inslituf, derifrån 5o skicklige elever utgått; Skogs-staten erhållit förhöjda löner; de brända fällen blifvit besådde och nu buro en ung grönskande skog; de för skogsvården menlige hemmanen inne i skogarne blifvit inköpte; bevakare-boställena flyttade nära intill eller på skogarne; de fleste parker inhägnade; och, oagladt alla dessa gjorda omkostningar, en behållning af 88,000 R:dr funnes i den genom Regeringens anordningar bildade Skogs-cassan. Vid sådana resultat af de olika förvaltniugs-sättea vore det hvarken klokt eller nyttigt att göra partiela förändringar i Regeringens fastställda hushållsplan och lemna skogs-förvaltningen, rörande allmänningarne, i bänder på dem, som dels äro intresserade alt skörda mera, än skogens tillväxt medgifver, och icke hafva några band på sig, att de vidlaga åtgärder för en sådan tillväxt, dels icke kunna ega de för ändamålet erforderliga insigler. Efter dessa allmänna anmärkningar har Herr aj Ström, i afseende jå de af Utskotten tillstyrkte förändringar uti lnstructionen för Skogsoch Jägeri-Staten, anfört: Att densamma vore tydlig derutinnan, alt skogs-staten ålåge uppmäta skogarne, samt upprätta cbartor öfver dem.
Den siste talaren har utgått från en princip, som, om den vore sann, vore beklaglig, nemligen att det finnes en positif motsägelse inom samma departement, emellan StatsSecreteraren för KrigsÄrenderne och Konungens Rådgifvare i Commandomål, En sådan kan ej finnas, förr än den ene förbisett det rätta och sanna. Jag kan således ej antaga det systemet, såsom grund för lönen. När jag i underdånighet tillstyrkt Kongl. Maj:t att föreslå det i Konungens proposition upptagne arfvode för GeneralAdjutanten, lärer Ridderskapet och Adeln finna naturligt, att jag yttrar detsamma här. Jag förenar mig i hvad Herr Nordenfalk anfört, men anhåller, att såsom ytterligare skäl få fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå, att likasom det är supponeradt, att IO Den i O e lo b er. en FältMarskalk kan vara GeneralAdjutant för Armeen, kan det äfven hända, att en Öfverste och GeneralAdjutant är det. Det är ej endast inom Generalitetsgraden, sorn den platsen kan fyllas, den är temporair, och kan ombytas, så ofta Konungen det befaller. Många omständigheter kunna göra det nödvändigt. Men hvar och en sådan kallelse förutsätter, att den kallade skall sätta ett nytt ho, det må vara en Öfverste eller General, då han kommer till Hufvudstaden, och det på obestämd tid. Om Ridderskapet och Adeln besinnar denna omständighet, så bör den äfven ingå uti beräkning. Jag förenar mig i allo med Herr Nordenfalk. Grefve von Schwerin, Fredrik Bogislaus’. Då Konungen i sin Nådiga proposition anmälte behofvet af ett stort extra anslag till FörsvarsVerket, gaf Konungen tillika tillkänna, att Ilan ogerna skulle se, att Bevillningen behöfde okas; Konungen trodde, i händelse andra tillgångar ej skulle finnas, att man häldre borde vidtaga åtgärden af StatsOhligationer. Detta Konungens förklarande, att nemligen Bevillningen ej må ökas, har StatsUtskottet lagt till rättesnöre för sina förslag.
Är det ej bättre, att med det sammanhang, de afskiljde hufvudgrenarne af Bankens functioner •lock äga med hvarandra, alltsammans på en gång öfverses och bringas till ett helt, så att ej ett lappverk uppkommer, med fullständighet i ett, och oreda och ofullkomlighet i ett annat ? 88 Berättelse nät? Herr Grefve Schwerin har icke desto» mindre, med tillkännagifvande, att den systematiska utarbetning, sorn varit afsedd, icke kunde med för handen varande materialier tillvägabringas, åt dess arbete gifvit en annan form, och förklarat sig anse hvarken möjligt, nödigt eller nyttigt att gå längre. Blefve denna åsigt inom nästa Banco-Utskott gällande, skulle hvad det förra Utskottet så lyckligt anordnat, i väsendtlig måtto förfalla. Herr Grefven har tillika, emot hvad slutledningen af dess raisonnement (pag. Sc 5) synes antyda, så vidt jag fattadt andan deri, yttrat, att samlade Banco-Författningar endast äga värde såsom monumenter, upplysande tor forskaren i Bankens häfder. Desse Författningar utgöra likväl enda rättesnöret för Banco-Administrationens åtgärder, och tiena Allmänheten till efterlefnad i allt hvad Bankens ärender angår; och deras nu saknade men önskade klarhet, helhet och öfverensstämmelse, synas mera påkalla lagstiftarens än häfdatecknarens uppmärksamhet. Det Sammandrag af Banco-Verkc-t rörande författningar Herr Grefven författat jemte bifogade anmärkningar, kunna deremot, med allt det interesse deras läsning ovilkorligen bjuder, hufvudsakligen öfverflyttas (ill det historiska området.
Romiterade få derföre i underdånighet hemställa, att hypotheksbanken må, såsom vilkor för erhållandet af den föreslagna grundfonden, förpligtas att från riksbanken öfvertaga lånefonden för landtfastigheter, hufvudsakligen på följande vilkor: l:o att riksbankens lånefond för fastigheter på landet med dertill hörande intecknade skuldförbindelser öfverlåtes på hypotheksbanken, som lill 42 den förra utgifver sin hufvudförbindelse, hvaruLi han utfäsler sig att för det förskrifna beloppet 7,500,000 r:dr r:mt erlägga fern för hundra om året, deraf godtgöres ränta efter 4 procent och återstoden afföres A kapitalel, intilldess det blifvit lill fullo belaldl; 2:o att hypotheksbanken derjemte till riksbanken öfverlemnar partial-obligationer till ett nrot det förskrifna svarande belopp, hvilka obligationer, löpande med 4 procent ränta, böra lyda så väl på mark hamb. banco som svenskt riksmynt, samt ställas till innehafvaren att, efter utlotlning i bestämd ordning, inom 41 Ar infrias; samt 3:o att för den kapital-afbetalning, som af hypoteksbanken årligen verkställes, riksbanken återställer ett så stort belopp partial-obligationer, som deremot svarar. De närmare vilkor, som böra fastställas för ifrågavarande transaktion emellan riksbanken och hypotheksbanken, äro upptagna i bilagan Lit. A. I afseende på hypotheksbankens organisation, anse
Invisning på annan Man incassera sin hos honom ägande fordran. 6:0 Herr Prosten Linderoth, sorn förklarat, att om bruket af Assignationer skulle få fortfara, torde följden blifva den, att det ver'-, keliga Myntet utträngdes utur Allmänna Rörelsen, och omsider helt och hållet stadnade uti några få Enskiltes händer; hvarföre ock Herr Prosten ansett uppmuntran uti en sådan sak icke vara särdeles gagnelig. 7:0 Herr Riskoppen Doctor Rosenstein,' som ansett Enskiltes handsskrifne Invisningar icke böra förbjudas, ehvad desamtnmj kunde vara nummrerade eller ej ■ heldst Nuinereringen, utom det att den vöre ett bevis på ordning och redighet hos Utgifvaren, tillika vore en Controll ej mindre för den, sorn i första hand einottager en sådan Assignation, än äfven för den, på hvilken Assignationen kunde vara ställd. g:o Herr Contracts Prosten Doctor Ekelund, som önskat, att inga slags Papperslappar, dem Kronan ej täger i Uppbörd, måtte få såsom Mynt cirkulera; och förklarat sig vara af den öfvertygelse, att om Privata Personers tryckta, graverade eller skrifna Assignationer blefvo såsom Mynt kringlöpande, skulle Hände t '39* Den 27 Juli'. det deraf snart öfversvammas och allmänna säkerheten lida den svåraste stöt.
Fiskalen 450 och de 2:ne Kanslisterna 225 hvardera eller tillsammans 2,400 r:dr. Skillnaden skulle således blifva 1,350 r:dr. Detta tyckes vara en stor tillökning i utgifter, men då man vet att Riddarhuskassan efter 1848 års bokslut upgick till 103,000 r:dr b:co, så torde man anse den hafva råd till denna utgift. Hvad åter angår den förändring i stadgandet, som Frih. Palmstjerna föreslagit, eller att lefnadsåren skulle bestämmas till minst 55 år, så vill jag icke bestrida den. Jag tror att det kan hafva billighet för sig, och får således i detta fall frångå Utsk-.s betänk. Hvad åter beträffar den andra delen af Frih. Palmstjernas tillägg, så nödgas jag bestrida densamma. Frih. Palmstjerna har föreslagit att efter ordet ”ordinarie stat,” skulle tilläggas: ”samt att han under tiden till R. o. Ad:s samt Direktms belåtenhet sina ålig-*- ganden upfyllt,” och derigenom återfört saken till den gamla godtycklighets-grundsalsens område. Jag förstår icke på hvad sålt detta skulle bestämmas. Skulle Ridd.Direkt, genom votering afgöra, huruvida den embetsman, som till pensionering är ifrågasatt till dess nöje sin tjenst ulöfvat, så kan ju på sådant sätt en förtjent embetsman möjligen blifva nekad pension eller få ett sådant missgynnande votum, hvarigenom han blefve densamma beröfvad, då deremot en annan, som deraf vore mindre förtjent, på så sätt kunde komma i åtnjutande af pension. Frih. Cederström har sagt, att Den 26 Maj. 145 att pensioneringen för R. o. Adis tjenstemän icke kan ställas i parité med pensioneringen af Civilstatens, Bankens och Riksgiskoutis embelsoch tjenstemän, emedan dessa genom afdrag på sina löner bidraga lill sina pensioner. Detta gäller för Civilstatens tjenstemän men icke för Bankens och Riksg:skonl:s, hvilka sednare icke bidraga lill sina pensioner. Frih.