Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och som han sitter der, dag efter dag, märker han, först helt dunkelt, sedan allt tydligare, hurusom alltsammans detta, som hvilar derutanför: det hvita fjellet mot den varmblå himlen, den gröna sjön med sluparne, hvilka med sina tvenne höga hvita segel se ut som underliga insekter, ilande fram öfver vattenytan, samt inunder honom den svällande trädgården med den unga kvinnan, — som han sitter der i en vegetativ halfslummer, hvilken är utan grubbel och helt hvila, märker han, hurusom allt detta, ifrån att ha lefvat utanför honom, sluter sig allt tätare omkring honom, växer samman öfver honom, blir till en oändlighet, hvari han upplöses. Och en dag slutligen förnimmer han, att han bär det inom sig. Det är alltsammans hans, det har alltsammans blifvit ett med honom, det växer och sväller igen, men nu derinne i honom, det väller som en flod af färg och safve och värme upp igenom honom, det står der i hans väsens centrum såsom en bild, i hvilken hans egen återvändande lifskraft tagit form blott och hvars midtelfigur är kvinnan med den röda morgondrägten och det stora blonda håret. En aprilmorgon, när han vaknade, försporde han i sig, helt oförmedladt och helt starkt, en förnimmelse, som när man alltför länge uppehållit sig i instängdt rum och märker att luften icke är god samt skyndar sig ut, förvånad öfver att man sutit derinne så länge. Han var så fyld af något han visste sjelf icke hvad, att han med ens förnam de fyra väggarne kring sin egen ensamhet såsom ett rent fysiskt tryck. Han drefs ut, drogs ned, som om dernere befunne sig en väsentlig del af honom sjelf, med hvilken han måste förena sig för att kunna känna sig hel, något som tillhörde honom och som han måste taga i besittning. Han steg hastigt utför trappan samt framåt den svala och skumma korridoren. En lätt svindel grep honom, och det svartnade ett ögonblick för hans ögon; han stannade och stödde sig mot väggen. I det samma skymtades något rödt långt inne i dunklet, och hon kom emot honom.
Prot. 1862 §■ 1863. 4 Sami. 1 A/d. 4 Band. 5 Höft. 1 2 Stats-TJtskottets Utlåtande N:o 188. hade sistnämnda Komité, eller den så kallade Landtförsvars-komitéen, under April månad förlidet år till Kongl. Majit inkommit med underdånigt utlåtande i detta ämne och dervid afgifvit förslag till Krigsförvaltningens omorganisation, deröfver Kri gs-kollegium under den 30 December samma år meddelat sitt underdåniga utlåtande; hvarefter Landtförsvars-komitéen med påminnelser deremot inkommit. Dessa handlingar hade Kongl. Majit i nåder låtit Sig föredragas; och då Rikets Ständer för sin del ansett en förändring nödig i nuvarande styrelseverks och förvaltande myndigheters organisation, samt Kongl. Majit, så vidt frågan rörde Krigs-kollegium, som hade den allmänna förvaltningen af arméens angelägenheter sig uppdragen, instämde i Rikets Ständers sålunda uttryckta åsigt; så enär Landtförsvars-komitéen, med ledning af den utredning, som härutinnan vunnits genom 1858 års Komités betänkande och Krigs-kollegii dervid gjorda anmärkningar, efter ärendets ytterligare öfvervägande afgifvit ett förslag till Krigsförvaltningens organisation, hvilket Kongl. Majit funne i hufvudsakligaste delar kunna motsvara den af Rikets Ständer framlagda och af Kongl. Majit delade åsigt i afseende på anspråken å ett sådant styrelseverk, der, i förening med önskvärd säkerhet för ärendenas skyndsamma och noggranna behandling samt lagenliga afgörande, tryggheten för anslagsmedels rätta användande icke på något sätt minskades; har Kongl. Majit nu äskat Rikets Ständers medgifvande, att Krigs-kollegium måtte förvandlas till en, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med de af Landtförsvars-komitéen föreslagna grunder, organiserad arméförvaltning, derest Kongl.
Jag ber derföre, att R. o. Ad. ville gifva sig tålamod; tydå Utsk. ännu icke kan beräkna följderna, kan det icke taga på sitt ansvar att föreslå någon viss utvexlingsdag. Men om R. o. Ad. ville lägga förevarande memorial till handlingarna, är jag öfvertygad, att hvar och en skall arbeta på att, så fort sig göra låter, inkomma med ett definitivt utlåtande, som skall leda omdömet i stället för att, såsom nu kunde ske, missleda det. Hr Rosenblad, Bernh.: Jag har för ofta yttrat mina tankar i detta ämne, för att någon, sorn derå fästat uppmärksamhet, skulle kunna betvifla, hvilka de äro. Men i anledn. af de anmärkningar, som blifvit gjorda mot hvad som utgör min önskan, eller ett snart afgörande af denna vigtiga fråga, egentliga föremålet för R. St:s närvarande sammankomst, vill jag fästa uppmärksamheten på hvad Gr. Cronhjelm redan vidrört, att nemligen alla de för realisationens verkställighet vid sista riksdag nödiga befunna, förberedande åtgärder (och, som man vet, bestämdes besluten af en stor majoritet) sedermera jemväl blifvit fullbordade, endast med undantag, att en liten brist finnes i silfverfondens föreskrifna förhållande till sedelstocken. Frågan är således, örn denna lilla brist, som d. 1 Juli, efter den ofördelaktigaste beräkning, föga kan öfverstiga 1 proc., bör verka något ytterligare uppskof i den utvexling, vid hvilken sednaste Ständer fastat så mycken vigt och som de påräknat skola hafva långt för detta inträffat. Frih. Boye har sagt, att man borde se på Nationen och ej ensamt på Banken. Detta är också min tanka; men Nationens dyrbaraste interessen fordra att ju förr 336 Den ij Mars c. m. dess hellre få den frågan afgjord, o ra och när vi skola äga ett säkert mynt, en säker värdemätare af all den egendom, sora bestämmes i Svenskt mynt, — en säker beräkningsgrund för alla de industriens företag, sora måste afse afsättning i Sveriges gångbara mynt.
Lotsoch Ky ring ssamt: ali m ahna Lb t s-liidra g&i 11 gS Siats-medlen i Debet.". Ingående Balance: Behållning;' , , ii» C. *S,k^Oe. 65- 7.7. Uppbörd.'. ' Stat s-SJt skottets Berättelse A’;o g4 {» 3 Allmänna Indrngnings-Stats medel, r t83o . , 1,277; 3a. — 1,209: 46. för och 1831 Ersatte och återlevererade medel E.xlra-ordinarie uppbörd Amiralitets Krigsmans-Cassans medel Utgående Ba Lauce, Husbyremedel ^Credit. Aflöning för Lotserioch Fyringssamt allmänna Lots -Indragnings-Staterne jemte Fyrarsunderhåll och nybyggnad Leverering till Kongl. Ränte-Kammaren D:o till Amiralitets Krigsmanskassan .« , ■. .. Balance. Summa 79,568: 2. ‘6. ■S jö- Char t (E -Archi v et. Debet. Behållning från år i83o Uppbörd. Anticipation af Lotsoch Fy r i ngs-Statsmedien , 246: 3, Samma 3,a5o: Credit. 3,i 47-' 20. — 102: 28. — Liom de i Kongl* Kammar-Rätten vid ofvanber&rdeRäkenskaper författade och Utskottet delgifne anmärkningar, har, i afseende på koslnaderne för Sjukhusens underhåll vid Flottans Stationer, Utskottet viii fastat uppmärksamhet på åtgången af en och annan artikel, sorn synts vara nog betydlig, såsom t*, ex, att vid Stockholms. Station hvarje månad blifvit rekvireradeoch betalda 3 kannor Citron-saft och således för året 36 kannor , hvilka kostat tillhopa 202 R.dr 24 sk.
N:o 3, i anledning af väckt motion om föreskrifters meddelande, i afseende på kohlmåttens beskaffenhet. Ståndet ansåg, för sin del, motionen böra till Allmänna Besvärsoell Ekonomi-Utskottet remitteras; och N:o 4, om arfvoden för ökad Canzli-personal. Bifölls. och 4:o Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets: N:o 7, i anledning af väckt motion, alt halfva indeldta Armeen må hållas vacant under fredstid, emot en årlig afgift, som vissa år användes till fond för en, i förening med Folkskolor, inrättad Arbets-anstalt för fattiga och öbemedlade barn inom hvarje församling. Ståndet ansåg denna fråga tillhöra Stats-Utskottets behandling. N:o 8, i anledning af väckt motion om förändring i Kongl. Förordningen den 27 October 1812, om ulskrifningssättet och inrättningen af Allmänna Bevärings-manskapet. Ståndet fann denna fråga böra af Lag-Utskottet upptagas; och N:o 9, i anledning af vackt motion om inskränkning af roleringsbesväret, till öfverensstämmelse med hvad de derom afslutade contract innehålla. Ståndet ansåg denna motion böra till Stats-Utskoltet remitteras. S. D. Efter ånyo skedd föredragning af Expeditions-Utskottels memorial N:o 3, med anmälan om vid föregående Riksdagar vid tagne åtgärder i och lör prenumerations öppnande å Bihanget till Rikets Ständers Protocoll, jemte hemställan, i sammanhang dermed, beslöt Slåndit: l:o att prenumeration å meranämnde Bihang äfven under innevarande Riksdag skall öppnas, enligt samma grunder, som under den nästföregående, och 2:o, att bestyret härmed må öfverlemnas till Rikets Ständers Riksgälds-Contoir. S. D. e. m. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets afgifna och bordlagde Utlåtanden: N:o 19, i anledning af erhållen återremiss af Utskottets Betänkande, N:o 10. Lades lill handlingarne.
Jag tror, att det ej skulle blifva svårt för Banken att få hela grundfonden förvandlad i sådane räntebärande papper, löpande med 4 proc. ränta, då dertill finnas i första rummet Riksg.contis obligationer, sedan Bruksägarnes Hypolhekscassas, Trollhätte canals, Stockholms Drätselcommissions, Armeens accords-amorteringsfonds, Skånska Hypotheksföreningens och ännu andra föreningars obligationer, som kunde af Fullmäktige godkännas. Alla dessa särskilda slag af obligationer äro ock af beskaffenhet, att jag tror det Ständerne kunna förklara, att de ej behöfva undergå skärskild pröfning, utan kunna såsom fullgoda af Banken emoltagas. De 5 förstnämnde äro i vanliga förhållanden mycket lätt realisabla, när penningar behöfvas. Det kunde kanske vara mindre lätt att realisera ett större capital af hypotheksföreningars obligationer, utan alt rubba förhållandet i provinserne, och sålunda måste det bero pä Fullmäktiges pröfning, att rör:de dem besluta; men hvarföre man skall inskränka sig till summan af 5 millioner i obligationer, det kan jag ej fatta. Del vore i min tanka bättre, om man skulle sakna möjlighet att inom Sverige placera dessa 5 eller 10 millioner i obligationer, att taga utländska publika papper. Hr Skogman: Då fråga är att inköpa obligationer, så synes det vara en väsendtlig förbättring i den nu föreslagna §:s ordalydelse emot den i betänk. N:o 20, att åt Fullmäktige en latitud i detta hänseende blifvit lemnad, att kunna emottaga alla sådane räntebärande obligationer, som anses medföra fullkomlig säkerhet, och jag skulle för min del vilja gifva Hrr Fullmäktige den mest vidsträckta rättighet i detta hänseende; men då man sett af R. St:s Revisorer, äfvensom af R. St. sjelfve under riksdagarne, så många skiljaktiga anmärkningar emot Fullmäktiges åtgärder blifvit framställde, så har jag instämt i den mening, att någon ledning för omdömet häri mätte gifvas. Vidkommande den uppgifna summan af 5 millioner r:dr, så har jag ingenting emot om man framför den insätter ordet minst, hvilket man ville införa i den 1 §. Hr Lefre'n, Johan Pehr:
Ser du denna klocka? fortfor Kristina, i det hennes toffelklädda högra tåspets hamrade som en fågelnäbb mot den mjuka yllemattan. Vet du väl, att en enda rörelse af min hand kan kasta dig ned i slottets djupaste fängelsehvalf? Ja var det djärfva svaret jag har engång suttit i Norrköpings källarhvalf för att jag ej ville förråda frökens hemlighet. Tag ringklockan, göm henne! Jag kunde glömma min pligt att vara ädelmodigare än du. Hagar tog klockan, som vid rörelsen gaf ett ljud, och Fiken Lång inträdde. Du behöfs inte! lydde befallningen. Fiken gick. För hvad du anklagas? upprepade drottningen, hvars häftiga lynne växelvis lugnade sig och åter flammade upp. Är jag en fiskal, att jag skall gå till rätta med dig? Har du intet samvete, som anklagar dig? Måste jag säga dig, att du lupit ut i staden med rikets hemligheter, likasom du i morgse lopp ut med fabeln om moskoviten? Är du inte en enfaldig taska, som ej har märkt en så grof snara? Jag försvarade dig mot rikskanslern i det som viktigare var, men det föll mig in att pröfva din tystlåtenhet, och du lät fånga dig som en gås. Det är för löjligt: läsa Tacitus och skvallra med pigor! Jean Holm kan intyga, att när nådig fröken förtäljde om moskoviten, stod dörren till förrummet öppen efter rikskanslern, som gått nyss förut. Jean Holm? Undflykter! Berätta mig hvad där står i min tänkebok för den 12 Maj! Inte känner jag nådig frökens tänkebok, men där måste ju en så hög drottning ha på hvarje blad skrifvit ordet rättvisa. Hvad? Du blir insolent, du, som lupit till Peder Vibe om natten med stulet gods från mina hemliga anteckningar! Hvad bjöd han dig för denna kostliga nyheten? Mindre än jag kunde han inte bjuda dig. Hvad bjöd han, säg! Lofvade han att förmäla dig med en af Kristian IV:s bastarder? Han har ett dussin till disposition. Eller var det inte nog? Sålde du Sverige för högre pris? Bekänn, att han bjöd dig Danmarks krona på vänster hand!
Så beskaffad föreställning och förslag skall af Härads-nämnden, tillika med dess yttrande, meddelas vederbörande Socken-nämnder och menigheter, hvilka deröfver skola öfverlägga och besluta; hvarefter protokollet af Härads-nämnden insändes till Läns-nämnden, som vidare handlägger ärendet efter hvad menigheternas beslut föranleda. c) Fordras för den förberedande undersökningen om ifrågasatt företag särskildt kostnadsanslag, så skall förut framställning göras och menighets-yttrande inhemtas derom i nu stadgad ordning. d) Vägrar menighet att ingå på vilkor, som Läns-nämnd föreslagit, då skola skälen dertill uppgifvas. Finner Läns-nämnd dessa skäl vara af beskaffenhet att kunna undanrödjas genom förändring i planen för företaget eller annorledes, eller anser sig Läns-nämnden af hvad anledning som helst böra lin ytterligare påyrka företaget, då skall förnyad framställning göras och skälen deruti utredas samt menigheternas ytterligare beslut infordras, allt med iakttagande af den i 2 mom. föreskrifna ordning. e) Är företaget af den omfattning och beskaffenhet, att allmänt understöd, vare sig för den förberedande undersökningen eller verkställigheten kan ifrågasättas, eller fordras särskild Nådig tillåtelse dertill, gore Nämnden derom hos Kongl. Maj:t underdånig anmälan. 10 §. Om de förhållanden, som tillfälligt eller för inskränktare tid verka till förändring i utsigterna för allmän bergning, såsom: årsvextens beskaffenhet, konjunkturen för hvarjehanda produkters afsättning, samt häraf beroende näringstillfälle för arbetare af olika yrken, skall Länsnämnden sorgfälligt göra sig underrättad, och om förlägenhet synes vara att befara, tidigt vara betänkt, att om utvägar för dess afvärjande göra framställning och förslag, i den ordning 2 $ föreskrifver, eller annorledes föranstalta efter omständigheternas föranledande. H §• Förekommer anledning till anmärkning mot handhafvandet och vården af folk-bildningen, sundhets-tillståndet, sedligheten eller fattig-försörjningen, gore Läns-nämnden föreställning derom till vederbörande Härads-nämnd.
N:o 73, angående yrkadt behof af lindring eller understöd för Rotehållare inom Jemtland; N:o 74, i fråga om sökt lindring för Rusthallarne under Jemtlands Häst-Jägare-Esquadron. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos följande Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Ut* skottets, den 1 r sistlidne September, afgifna och, den nr i samma månad e. m., på bordet lagda Förslag till jemkning i Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, i anledning af Utskottets nedannämnde Betänkanden: N:o 145, angående vissa dagars undantagande från Auctionsförrättningar; N:o 146, i fråga om Krono-Hemmans och Nybygges åboers i de Norra Provincerne rättighet att till Tjärubränning använda stubbar, rötter, in, m. S. D. Vid förnyad föredragning biföllos följande Stats-Utskottets, den 17 sistlidne September, afgifna och, den 8 derpåföljde October e. m., på bordet lagda Utlåtanden: N:o 256, så väl i anledning af Kongl, Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående någon jemkning i grunderna för Recognitions-Skogarnes skattläggning, som i väckt fråga om åtgärds vidtagande till påskyndande af ännu oskattlagde Recognitions-Skogars skattläggnings - Fröt.
Marianne gick och såg ut öfver ängen, som tog vid på andra sidan den videkantade ån. Hvilken vacker trädgård här kunde bli! Med ån der midt igenom. Hon hade gått ett par steg före Börje och han såg på henne med en viss ovilja i blicken. Det var alltid så, när han trodde sig obemärkt. Marianne var klädd i en mörk hemdrägt med ett randigt förkläde, och hon hade slagit en mörkröd schal om hufvudet. Plötsligt vände hon sig, ertappande Börjes blick. »Hör du, tror du inte jag kunde taga mig af trädgården här?» sade hon. Det kostar pengar att anlägga trädgård, och jag har inga att undvara just nu.» »Jag har de der sexhundra i min sparbanksbok.» »Nåja, som du vill, men –» Han hade lust att säga det han var säker om att hon skulle bära sig dumt åt med den saken, som hon icke förstod, men han teg med det. Han skulle väl kunna hinna med att kasta ett öga dit ibland, så att det inte blef allt för galet. »Jaha, jag kan skrifva efter en gammal trädgärdsmästare der hemifrån, som kan komma hit någon tid för att hjelpa dig, om du vill.» »Skrif redan i dag då.» »Men det blir du snart trött af.» Hon skulle kunnat bita tänderna samman af harm vid de sista orden, så ringaktande var helt omedvetet hans ton, men hon låtsade som om hon ingenting lagt märke till. »Då skrifver du?» sade hon. »Ja.» Och trädgårdsmästaren kom. Han var en ordkarg gammal gubbe från Börjes hembygd. Hon och han arbetade nu tillsammans, eller rättare sagdt: hon blef hans lärjunge. Och han hade heder af henne. Det hade blifvit en hederssak att visa Börje hur han misstagit sig, när han ansåg henne så fullkomligt oduglig till detta. Dagen om gick hon ute hos den kärfve gubben, med en hel trupp statqvinnor under sitt befäl, hvilka Börje stält till hennes disposition, när han såg att det blef allvar af. Gubben Per Persson kunde icke låta bli att tycka om den ifriga lilla frun, som var så emottaglig för all hans visdom, och småningom blefvo de bekanta.
Beträffande Kongl. Maj:ts förstberörda nådiga framställning, tillstyrker Utskottet, att för de tjenstemän, hvilka äro berättigade till spanmålstillökning utöfver det i staterna beräknade piis af 7 R:dr Banko, denna tillökning måtte för hvarje tunna under lönerna beräknad spanmål bestämmas' till 3 R:dr 25 öre; varande de omförmälda minskningarne i allmänna indragningsstatens anslag iakttagna derigenom, att Utskottet, på sätt närlagda tabell, litt. A., närmare utvisar, såsom grund för beräkningen af samma anslag antagit det belopp, hvarmed det enligt sednast afslutade (1861 års) Rikshufvudbok verkligen utgått; och kommer detta anslag, i följd af de utaf Utskottet nu tillstyrkta nya anvisningar, 70,468 R:dr 50 öre (se Tab. litt. B), att uppgå till en summa af 737,004 R:dr 42 öre, eller 63,580 R:dr utöfver hvad nu gällande Riks-stat för allmänna indragningsstaten upptager. 106:o. Slutligen får Utskottet hemställa, att Rikets Ständer må medgifva, att, vid den nya Riks-statens upprättande, allmänna indragningsstatens förslags-anslag får jemkas i den mån, som blifver erforderligt för att lill jemnade belopp bringa Riks-statens slutsummor i afseende å så väl penningar som indelta räntor samt indelt och oindelt spanmål. Stockholm den 11 September 1863. Reservationer; Vid Usta punkten: (angående anslag till Kongl. Theaterns och Hofkapellets pensionskassor. ) a) Af Friherre af Ugglas, Gustaf: »Sedan, på grund: af Rikets Ständers af Kongl. Maj:t gillade framställning Kongl. Theaterns pensionskassor gått i mistning af en in - Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 153.
För Öfrigt instämmer jag med Friherre Anckarsvärd deruti, att ifrågavarande Memorial icke har afseende på Ståndets rättighet att vägra introduction, utan blott åsyltar att få bestämdt, om introductionen skall meddelas af RiddarhusDjrectionen, eller af Ridderskapet och Adeln sjelf. Jag finner således det vara så mycket större skäl att bifalla Memorialet, hvilket jag ock vågar vördsamligeo tillstyrka. Grefve Cronhjelm, Polycarpus-, Discussionen synes hafva aflägsnst sig från egenteligi ämnet. Sorn jag uppfattat Riddarhus-Utskottets Memorial, är det blott fråga om Ridderskapets och Adelns rätt, att förbjuda RiddarhusDirectionen, att meddela introduction, men alldeles icke om Ståndets egen rättighet, att densamma bevilja eller afslå. Om möjligtvis den händelse skulle inträffa, att Herr Landt-Marskalkens proposition i detta afseende bief med Nej och Ja besvarad, samt votering hegard, men af Herr LandtMarskalken vägrad skulle väl en sådan fråga hänskjutas till Constitutionsötskottet, som deröfver borde yttra sig. Detta äger således ingen gemenskap med nu förevarande Memorial, hvarföre jag vördsamligen anhåller, att Herr Grefven och Landt-Marskalken täcktes återföra discussionen till ämnet, och framställa proposition till bifall å hvad RiddarhusUtskottet föreslagit. Herr von Hohenhausen, Michaél: Då jag Ben 6 Augusti f, m. delat o,ch ännu delar Utskottet? öfvertygelse, \ detta ämne , anhåller jag att få redogöra för rnotiverna till denna min åsigt. Friherre Cederström har anmärkt, att Utskoftet icke styrkt Sin uppgift, att alla Adelskapets, prerogativer, qtom representationsrätten, kunde, i händelse af bifall tili Memorialet, tillfalla den nyadlade, då han fullgjort prestanda och sig till intruduction anmält.
Med lugna, milda ord kom hon snart den lilla att öfvervinna sin blyghet, och då mostern begynte intressera sig för dockan, hvilket hittills ingen gjort mer än Tusse, så blef Karin så förtjust, att hon genast förevisade för moster dockans hela garderob. Tusse hjälpte till som vanligt att plocka fram plaggen ur byrålådan. » Du är allt bra god vän med Tusse », sade fru Gullman småleende. » Ja då », försäkrade Karin med glänsande ögon. » Men du vill väl följa med mig ändå hem till morbror och kusinerna? » Karin såg på sin moster, som om hon icke förstått hennes mening. » Du vet ju att du skall resa med mig, nu då din mamma är död », fortsatte fru Gullman mildt. Hon förstod att det skulle bli svårt att förbereda barnet på skilsmässan från Tusse, men det måste likväl ändtligen ske. Karins blick mörknade. » Skall inte Tusse följa med då? » frågade hon tvekande. » Jag hade inte tänkt det. » Karins läppar darrade. Tusse såg på henne och började plötsligt gnälla. Leken med dockan var slut. Liten Karin stod orörlig med sänkt blick, färgen vek från hennes kinder. Nu först hade hon fått sorg. Plötsligt rätade den lilla flickan på sig, som om hon fattat ett beslut. Idun N:r 27 (290) Prenumerationspris pr år: Idun m e d Modetidning och kolorerade planscher kr. I d u n m. Modet, u l a n kol pl. » ' ldun ensam ». r B.vrå- K l a r a v. Redaktör och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Träffas å b y r å n k l. A l l m. Telef. Vilhelmina å fter nära fyratio års lärarinneverksamhet, I hvaraf ungefär halfva tiden ägnats åt den mö- dosammaste af all undervisning, nämligen fostran af sinnesslöa barn, afgår nu med halfårets början fröken Mina Lundell från sio plats som föreståndarinna för Örebro läns uppfostringsanstalt för sinnesslöa. Född på ö b y i Fellingsbro den 28 mars 1835, var hon dotter till en inspektor och den näst yngsta af tio syskon.
Då Presteoch Bonde-Stånden godkänt 6 momentet, 12 §., af Utskottens förslag samt Ridderskapet och Adeln och Borgare-Ståndet antagit Grefve Hamiltons förslag, som endast, i afseende å ordastallningen, skiljer sig från Utskottens, så få Utskotten föreslå Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet, att desse båda Riks-Stånd måtte förena sig med Presteoch Bonde-Stånden, i afseende å redaclion af ifrågavarande moment. Beträffande bran vins-redskapens classification, så hafva Preste-, §.,3.