Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I mitt hem voro vi fem syskon, och flere gånger lågo vi alla sjuka i de vanliga barnsjukdo\ et gamla påståendet, att kvinnan ej fått marne, men icke kan jag påminna mig, att min skägg, därför att hon ej skulle kunna tiga mor under dessa tider skickade efter någon vä- under rakningen, har mången gång högelininna ej heller besökte någon. Hennes tröst och gen förargat mig, och jag har alltid tänkt, att det tillfredsställelse var att själf vårda oss på det omvarit ett elakt skämt af någon Adams son. Till sörgsfullaste, så att vi snart blefvo friska. » Språkmin stora sorg och förödmjukelse har jag dock stunder » med någon annan än oss tycktes hon ej nu genom tvänne uppsatser från Iduns läsekrets: hafva behof af. » Hvem har rätt? » och » Klara har rätt », kommit A. L. till den öfvertygelsen, att en god del sanning likväl måtte finnas i detta påstående. Min bästa Klara! Nog tycker jag ändå, att oron och omsorgen för eder lilla sjuka Ester borde hafva bortjagat all längtan efter en » språkstund » med någon väninna. Behöfde ni litet tröst och uppmuntran, hade ni ej då er man? Och edra friska Innehållsförteckning. småttingar se ' n, som » icke visste hvad de skulle fördrifva den myckna ledigheten med » — hade ni Gustaf ra Ängel; af Hj. Cassel. (Med porträtt), — Vinterej dem att spraka med? Det skulle hafva varit syn; poem af Hjalmar Söderberg. — Några ord om kvinnor kvinnoarbete; af Mathilda Lam / let. — En audiens en förströelse för både er själf och dem. — Att och hos konung Oscar I I; af — g. — » Five o ' clock tea »; af Cl. F. ni kunde begära, att er väninna Anna skulle — Spanska h e m; skildrade för Idun af C. H. E. R — y, — komma till er, endast för att ni skulle få en » språkVåra barns tidning. — För patience-amatörer. — N y t t föraf Sin egen. — Ur notisboken. — Teater och m u s i k. — stund », antyder, att ni antingen är mycket oförvärf; Aja; berättelse af Georg Nordensvan.
R:dr; oell 3:o till underhållande och förädling af Kronans redan inrättade Stamholländerier, samt till inrättande af nya, i den mån sådant kan verkställas, ett årligt belopp af 10,000 R:dr under nästa statsregleringsperiod, eller tillsammans 30,000 R:dr. Genom särskild Nådig Proposition af denna dag äskar Kongl. Majit dessutom för nästa statsregleringsperiod: l:o till fortsättande af de geologiska undersökningarne inom Riket 30,000 R:dr årligen, eller för 3 år tillsammans 90,000: — 2:o till utgifvande af derpå grundade geognostiska kartor, för tre år tillsammans 10,000: — Summa R:mt R:dr 100,000: — E) Häslafvelns förbättrande: Med afseende å vigten af de åtgärder, som Stuteri-Ofverstyrelsen föreslagit för befrämjande af hästafveln inom Riket, vill Kongl. Majit för berörde ändamål härmed äska, till utgående under nästa statsregleringsperiod: l:o för inrättande af så kallade stohållningar 10,000 R:dr årligen, eller för 3:nc år 30,000: — 2:o till mköp af utländska race-hingstar, för en gång 50,000: — Summa R:mt R:dr 80,000: — F) Undervisnings-anstalter för slöjderna: Som den af Svenska Slöjd-föreningen här i hufvudstaden inrättade söndagsoch afton-skola numera uppehälles hufvudsakligen genom anslag af statsmedel samt understöd af Stockholms stad, men endast till en ringare del genom bidrag af Slöjd-föreningen, har Kongl. Majit under den 23 nästlidne September funnit skäligt förordna, att skolan bör stå under tillsyn, icke af bemälde Förenings Direktion, utan af en särskildt utsedd Skol-styrelse, bestående af en Ordförande, som Kongl.
Att den missnöjde bör, inom samma tid af i4 dagar, som för handlingarnes insändande är bestämd, hos Skiftesmannen eller Ordföranden i Egodelnings-Rätten anmäla, huruvida han vill missnöjet fullfölja. Uteblifver en sådan anmälan, bör tviste-frågan anses hafva förfallit; sker den, förfares med saken enligt 18 C p, 14 §, hvarom bestämd underrättelse bör af Skiftesmannen vid tillfället meddelas. Bih. till R, St. Prof. 1828 och 182g. j Sami. 2 Afd. 6 2 :a Haft. 03 Lagsamt Allm. Besv. o. Oec. Utsk. Bet. N. o 8. c) io Gap. i §. Att det tillägg måtte ske: att urskiljas och upptagas bör hvad af iurösuings-jorden finues tjenligt att odlas till Åker och hvad som endast till höhöstnad kan begagnas. d) io Cap. 3 §. Att denna § malte helt och hållet varda utesluten. e~) ii Cap. Att en ny § i detta Capitel tillägges, innefattande stadgande, att besvär öfver verkställd Ego-Taxering borde, inom 6o dagar derefter, hos Egodelnings - Rättens Ordförande anföras. f') 12 Cap. i §. Att fastställdt Storskifte å Skog icke må rubbas, utan alla delegarne sig derom förena. g) 12 Cap. 2 §. Att tilläggas måtte, det vid Skifte iakttagas bör, att hvarje hemmanslott erhåller dess tillständiga andel så väl af Åker och Äng eller dertill tjenlig och odlingsbar jord som af skog och betesmark. }T) 12 Cap. 3 § sista Mom. Har ansetts böra helt och hållet försvinna. i) 12 Cap. 8 §. Att denna § måtte varda sålunda ändrad, att, enär laga skifte på en eller flere delegares be - Lagsamt Allm. Besv. o. Oec, Utsk. Bet.
Har han inte det, då ska’ madam sjelf fara in i morgon bittida, tvinga sig till att få träffa barnen, och i fru Burströms närvaro fråga dem, om de tagit juvelörhängena, och om de ljugit på sig sjelfva, förmå dem att erkänna det. Bäst hade varit, om madam sjelf ifrån början farit in i stället för Jonson. Männen, både de »bättre» och de »sämre», äro icke nog fintliga, när det gäller sådana der saker, ska’ jag säga madam!» Madam Jonson torkade sina tårar, suckade och skakade på hufvudet. Jesus ja, hvad hennes nåd hade rätt. En drummel var Jonson och det hade han alltid varit och någonting annat kunde han aldrig bli. Men om han inte kom ut i qväll, skulle hon som hennes nåd sagt, fara in i morgon bittida, och på Guds magt försöka att befria barnen. Hennes nåd gick nu efter ett glas vin, som madam Jonson skulle dricka och styrka sig med, och tillsade kokerskan att ge henne litet frukost. Den stackars lilla qvinnan såg så blek och förstörd ut; under de stora ögonen voro mörka, djupa gropar och det der bittra draget, som framträdde då hon log, hade blifvit ännu skarpare än vanligt. Madamen drack vinet och tackade herrskapet så mycket för deras vänlighet. Sedan åt hon frukosten, som kokerskan satte fram för henne. Ett visst välbehag började smyga sig igenom henne; vinet värmde så underligt skönt, det kändes så lätt under bröstet, och någonting susande och smekande kring hufvudet. Hon tyckte icke att lifvet var så outhärdligt som nyss, hon var alldeles öfvertygad om att i morgon skulle hon få igen barnen, och hon satt en lång stund och pratade med jungfrurna, och lättade sitt hjerta med att berätta historier ur familjen Burströms familjelif, historier, hvilka just icke voro egnade att förskaffa herr och fru Burström några beundrare i Hedenstamska tjenstefolket. Cecilia och Agnes voro i fullt uppror hela dagen. »Gud, ett sådant patrask!» utropade Cecilia, det första hon kom ut ur köket, i det hon knäpte i hop sina händer och derefter sträckte dem ifrån sig med en patetisk gest. »Att det bara skall få finnas en sådan elakhet!
Era national-ekonomiska studier kan ni sköta hvar som helst; och det bullrande, hvirflande och hvimlande lif, som här föres, kommer aldrig att tillfredsställa er ... Jag har sett er med ängslig trötthet mäta slutet af dessa gator, der fransmannens blick längtande flyger fram. Hvarför valde ni Paris? Välj icke Tyskland, icke England heller. Det finnes ett land, som kan tillfredsställa alla lynnen. I Italien skall ni finna er väl, och innan nästa vår blir ingenting märkvärdigt i Paris. Då, om ni kommer tillbaka, skall ni troligen återfinna den vän, som nu med saknad skiljes vid er. Poliveau. P. S. Naturligtvis gäller alltid för Luisanne historien om den improviserade landsorts-modisten. Prata med den unga flickan ibland! Hon har ett godt naturligt, ehuru oslipadt förstånd». Jag satt ännu med brefvet i hand och begrundade dels den nya pikanta vändningen i den franska galanteriepisoden, dels min vän Poliveaus hjertlighet att midt uti sin sorg och sina husliga arrangemanger gifva sig tid att tänka på främlingen – då jag fick besök af en landsman. Herr B., som redan någon tid varit i Paris och så der på affärs-manér sett allt i flygten, ville nu ge sig af någor annorstädes, hvart som helst, och sökte öfvertala mig att göra sällskap. Men han skulle nödvändigt lemna Paris dagen derpå. – Till södra Frankrike då, sade jag, och sedan på en tid till Italien. – Det blir bra. – Men jag behöfver ännu en dag. – Må vara! Och sålunda fann jag mig midt inne i den plan, jag knappt hunnit upptaga, men hvilken dock alltid föresväfvat mig som ett lämpligt mål, hvars behag ökades af Poliveaus råd. Men att resa ifrån föreläsningarna, just då de nyss börjat? Kanske hade jag icke bort hasta. Dock hade jag icke hört tillräckligt för att finna att dessa föreläsningar ej voro sådana som jag väntat. De största snillena, de djerfvaste tänkarne, de friaste andarne äro bragte till tystnad i landsflykt eller fängelse. Man kan ej inhemta deras idéer annat än i deras skrifter, tryckta under monarkiens för pressen långt friare tider.
Jag anser en förhöjd Tullafgift och tillverkningskostnad lika nödvändiga som en åtagen consurhtions-afgift; ingendera skulle ensam kunna verka hvad de gemensamt förmå uträtta, och .utan förening af dem blir verkningen ofullkomligare och ändamålet i det Bihang till Ji. St. Eevillnings-TJtskottets Betänkande JS:o S. vigtigasle hänseende förfelad t. Alla föranleda de öfverträdelse!’ och lagbrott; men finnes väl någon Gudomlig eller mensklig Lag, som icke, ty värr, dagligen af menniskor öfverträdes? Skall derföre ingen gräns bestämmas, ingen Lag sättas för de otyglade begärens drift hos menniskor, att förstöra sig sjelfva och andra? Controlen å öfverträdelser blir alltid svår och ofullkomlig, men denna olägenhet skall alltid blifva minst i afseende på consumlions-afgiften. Då hvarje husbonde fullkomligt väl känner dem, som hora under hans omvårdnad och är för uppgiften ansvarig, synes föga ledsamhet ifrån detta håll höra befaras. Tullsystemet, som tillen betydlig del förtärer sig sjelft och som således egentligen aldrig borde finnas, men som måste fördragas för Nationernas olika interessen uti industriela hänseenden, medför svårigheter, som måhända ej någonsin kunna fullkomligt förebyggas, och kan dock derföre icke afskaffas. Om ansvaret för en försummad uppgift vid mantalsskrifningen bestämmes till ett ringa belopp, och obehindrad rättighet, sedan det blifvit erlagdt, medgifves lika med andra till varans förbrukning, synes retelsen till öfverträdelse vara nog både hämmad och bestraffad. Intet godt vinnes utan något ondt; men det goda och nyttiga skall dock utan tvifvel här vara öfvervägande, och då böra considerationer af mindre vigt vika för dem af större. Då consumtions-afgift föreslås endast för följande till 3:ne classer sammanförda drycker: 1:0 bränvin; 2:0 caffe, the, m. m.; 3;o all utländsk spirituös likör, kan hvarken controlen blifva svår eiler afgiften kännbar för de förmögnare. De lära, af förut anförde skäl, åtaga sig den med sann tillfredsställelse.
Att jag pä anförde skäl (och sa framt Banco myntetö rätta warde bibehälleo, säkerligen utan sara för misiräkning) mdsatt ärliga Stais bristen till 450,020 R:dr. ifrån 470,658 R:dr. 8 si. z rst. 5:0 Att jag till jämnt 462,220 R:dr. ärligen uptagit lfnllnad i i Million R:dr. som Hans Kongl. Majit till Defenssions Merkel i nader äjkat. 6:» Den 7 December. 6:s Att jag till bekakande af deri brist, soni syncs upsiä, da denne ärliga mMssumma jämsörcs Med Bewillningnis belopp, äberopac ätffiilige Extra ordinarie inkomster utom Bewillningen, och flere utbetalnings posters framdeles minnande, mot deras belopp för första äret. UrL Bilagan LL r I. har jag pä etk wiflett ligen icke öswerdrifwit sätt förstagswis calculerar de asgister, som enligt SkatS-UtMkekS projeck om va» cancer wid indeldre Armö^i, och en del af Cavalli riets afsitiande ffulle komma all inflyta, Sluteligett är Bilagan Litt. A.en summarisk Tabell öfwer tillgäng och behof, frän innewarande ärS flur till nästkommande lagtima Riksdag. — Och hwilken Tabell, såsom lämnande dec tillsörlätcligaste resultatet jag förnämligast sär Åberopa. — Da alla i Bilagan Litt H» Npragne ärlige Utgifter för ; är blifwit beräkn^e och sammanlagde med de contante behof som Bilagan Litt. C. omlörmälek sanrt dertill ytterligare läggcs de ä utländffe gälden försallne men oligniderade poster, upkommer en summa as 17,647,411 R:dr» 45 tz, it rst» Hwaremot alla tillgångar, som uptagas i T-bell M Akt.
St:r blefvo vid den 1857 sednast utfärdade taxan icke rådfrågade; och behöfde också icke, på grund af den ekonomiska lagstiftningens grundlagsenliga betydelse inom vårt statsskick, blifva det; ehuru, af alla beskattningar, säkerligen ingen enda är så tryckande, som 1857 års landtmätare-taxa varit och är det för den Svenska jordbrukaren, som är nog olycklig alt af den trädas. Förslag till ny landtmäteri-taxa borde således efter mitt förmenande af U. St:r för deras del uppgöras, för att K. M:s Nåd. pröfning underställas. Jag har föreställt mig, att till de af mig framställde frågors fullständiga utredning R. St:r skulle förete den mest behöriga och ändamålsenligast organiserade komité; synnerligast i afseende å föremål, som de ifrågav:de, för hvilka uppskofvet utgör en oberäknelig olycka. Den af mig föreslagna reorganisation inom landtmätari-staten skall otvifvelaktig! af hvarje sakkunnig erkännas oundgänglig; men, till dess åstadkommande, fordras anslag, hvarförutan regeringen icke kan i verket ställa några organisationer, äfven när den skulle inse dess både nödvändighet och vigt, — ytterligare ett skäl, som i min tanka påkallar R. St:rs direkta och positiva ingripande uti de frågor, jag, uti min ofta nämnde motion, tagit mig friheten anföra. De många göromål, de många olikartade frågor, med hvilkas utredning och lösning de respektiva Utskm äro öfverhopade, har hos mig alstrat den öfvertygelse, att den utväg, Grundlagen lernnar, för mera omfattande särskilda frågors utredning, genom tillsättande af särskilda Utsk., skulle härvid varit den mest lämpliga; men då R.
Den gifna följden af Bancosedlars begagnande vid båneContoiren är ostridigt den, att desse Contoir skulle beständigt få en stor contant Cassabehållning ; sorn alltid är farligt i anseende till svårigheten att hålla behörig controll derå. Derföre har man ock i alla lånverk sökt i möjeligaste måtto undvika danna olägenhet, och ansett assignation å Banken lämpligast. Detta senare sätt medför ock den besparing för Banken, att icke behöfva betala transportkostnader för oupphörliga remisser af sedlar fram och åter-, io Dea 16 September f. ro» BancoUtskottet har väl föreslagit ett visst maximi-belopp för Götheborgs Låncontoirs Contant^ Cassa, samt att hvad som öfverskjöt denna sura» ma skulle öfversändås till DiscontDirectionen i Stockholm. Den, som känner det ringaste af Discont-rörelsen, måste medgifva, att låncassan ena dagen kan utgöra 150 a 175,000 IBdr, och den andra dagen vara mycket eller helt och hållet, medtagen, Det skulle då kunna inträffa, att, i fall öfverskott egde rum den ena Dtscantdagen, och detta öfverskott således måste genast uppskur kas, Discontstyrelsen nödgades nästa dag åter efterskrifva penningarne, Detta allt vore förekommit, om assignationer fing0 begagnas; och jag anser för min del, att, i händelse roan ej antager idéen om assignatiorisrätten, bättre är att rent af icke uppgöra ett reglemente, utan lemna alltåt Banco» Fullmägtiges godtfinnande. År roan fördomsfri, så måste man ock, — enär sådana omständigheter iakttagas, att assignatonsrätten medförer lika säker» het, — föredraga den, framför den contänta lån» rörelsen. Jag har trott, att dervid borde så för* faras, att till assignationerne begagnades Bankens papper, försedt roed Nummer och Hvitstämpel; att deraf öfversändes en viss qvantitet i Blanketter, hvilka antecknades i DiscontContoirens utlåningsböcker, samt att
Äfven såsom principfråga tror jag denna sak böra betraktas, enär åtskilliga med denna lika beskaffade frågor vid denna riksdag komma under Rikets Ständers pröfning, då det måhända blifver än större och vigtigare anspråk på åtkomst af kronans egendom, som kommer att vilja göra sig gällande, än det nu förevarande, och då det kanske, med detta förut fattade beslut såsom prejudikat, blifver svårare att bevara statens egendom för sådana ändamål, som i närmare eller fjermare framtid stå i nära gemenskap med statens möjligen egna ifrågakommande behof, för hvilkas afhjelpande, om kronan icke sjelf har mark att föreslå till utbyte, det torde hända mången gång skulle blifva staten dyrt att till sig lösa den mark, som dertill kunde erfordras. På nu anförda skäl och enär den mark, som skulle komma att till Götheborg afträdas, i en framtid otvifvelaktigt genom dess belägenhet kommer att blifva af ojemförligt högre värde än det, den mark har eller kan få, som Götheborg deremot lemnar i stället, har jag trott mig, med fullt iakttagande af kronans rätt och bästa, icke kunna gå längre i tillstyrkande af det föreslagna utbytet, än att Rikets Ständer må, med iakttagande i öfrigt af de i den Kongl, propositionen föreslagne vilkor och deri stadgade grunder, afstå så stor del af den ifrågasatte Ttih. till R. St. Prot. 1S50 Ä ISSI. -4 Sami. -I Afd. 58 Haft. o \h Stats-Utskottets Utlåtande, N.o -t Oo. marken, som sträcker sig i söder emellan stora liamnkanalen och en linea i norr, som delar Sand-bastionen midt itu, samt i öster har vallgrafven och i vester elfven till gränser. Denna jordrjmd skulle utgöra omkring 45,000 qvadratalnar, eller något öfver 3 tunland, samt således i värde fullt motsvara det al staden med tvistig eganderätt hittills innehafde Otterhälleberget af 3 tuni. 28 kappland.” STOCKHOLM, 1851.
Det heter i Krákumál, att Lodbrok kom med skepp till Hjadningavåg, samt att han och hans ledsagare stredo där och krossade »de vid sina döda kroppar fängslade gotnarnes» sköldar och hjälmar. Enär Vilmund, såsom ytterligare skall ådagaläggas, tillhör Lodbrokssagan och han kallas »Högnes baneman», måste man däraf draga den slutsats, att han vid detta tillfälle följde Lodbrok och själf nedlade eller var med om att nedlägga Högne.7 Ännu i Herröds saga kvarlefver minnet af att namnet Vilmund tillhört den lodbrokidiska sagokretsen, så nämligen att en Vilmund härstammar från Bose, Lodbroks svärfaders vapenbroder. Bose är, likasom hjadningen Hedins fader Hjarrande, en utomordentlig harpolekare och spelar Hjarranda ljóþ. Oddrun i Oddrúnargrátr är till skaplynnet densamma som Hegelingssagans Ortrun. Medan hon i den nordiska sången gör löftet att »vara hjälpsam mot enhvar», är hon i den tyska ett mönster af rättskänsla och medlidande, som tröstar och hugnar dem, hvilka hennes slägt förföljer och misshandlar. Densamma till skaplynnet är också i båda dikterna Oddrun-Ortruns moder, ett vidunder af elakhet, hvars enda mänskliga drag är i båda dikterna det, att hon är tillgifven sin son och gynnar hans planer. I båda poemen stå modern och sonen på ena sidan, dottern Oddrun på den andra. Hennes hjärta tillhör äfven i Hegelingssagan en ung furste, med hvilken hennes slägt lefver i fiendskap. Denne har, likasom i den nordiska dikten, en syster med namnet Gudrun.8 Den sistnämda omständigheten bör af ett särskildt sagohistoriskt skäl beaktas. I den tyska sagan om SigurdSiegfried heter Gunnars (Günthers) syster Grimhild (Kriemhild), i den nordiska däremot Gudrun. Namnet Grimhild förekommer dock äfven i den nordiska, men bäres där af Gudruns och Gunnars moder.
Till Stats-Ut sköttel : Af Herr Plancks Memorial, angående förbättring uti Landt-Räntmästarlies Löne-vilkor, jemte Herr Kjellanders dervid gjorde Tillägg. Till Statsoch Banco-Utskotten: Af Herr Arvidsons Memorial, angående bibehållande af ett Disconl-Verk i Götheborg, tillika med de i Ståndet dervid gjorde Tillägg. Till Allmänna Besvärsoch OeconomiceUt skotten: Af Herr Cederborgs Memorial, om rättig - 164 hen 20 Januarii. het för Städcrnes Magistrater att få utfärda Resepass för i Orten väl Itände Personer, som äro i Städernes grannskap på Landet boende. Af den 10 dennesj om bifall till Stats-Utskottets Memorial, angående devid i8i5årsRiksdag fastställde Bevillnings-Förordningars fortfarande, att gälla äfven för det nu ingångna året. Af den 10 dennesj af innehåll att Ståndet funnit nödigt, till befordrande af Tryckningen af Rihanget till Riksdags-Protocollerne, att så väl anmoda samtelige Utskotten, att, af sina afgifvande Betänkande!! och Utlåtanden, med ali möjlig skyndsamhet afsända ett Exemplar till Expeditions-Utskottet, som ock att Ståndens Secreterare, så fort möjeligen ske kunde, borde meddela Expeditions-Utskottet alla de Protocolls-Utdrag, sorn till MedStånden och Utskotten expedieras. Af den i5 dennesj om Remiss: Till Stats-Utskottet: i:o Af Herr Norströms Memorial, angående anslående af Lön på Kronans Stat åt de mindre Städernes Embetsoch Tjenstemän, i synnerhet dem, som hafva befattning med Kronans Uppbörd. 2:0 Af Herr Björkmans anförande, i anledning af förut väckt fråga om förbättring af Landt-Räntmästarnes Lönings-vilkor. Den 20 Januarii. I65 Till Allmänna Besvärsoch OeconomiceUtskottet : 1:0 Af Herr Aryidspns Memorial, angående ändring uti 6 och g §§. af Kongl.
;-att 2:nelångsträckta rum i nordvestra delen af denna våning, del större en sal med kolonner, det mindre ett galleri bredvid denna, kommer att anordnas för fornlemningar från stenperioden; nordvestra hörnrummet för fornlemningar från bronsperioden, samt en sal med angränsande genomgångar i norra avantkorpsen, äfvensom nordöstra hörnrummet, hufvudsakligen för dylika lemningar från jernperioden; ali 2 långsträckta rum i nordöstra delen af våningen, det större en sal med kolonner och det mindre ett galleri, jemte en stor sal i midten af samma våning, kommer att inrymma minnesmärken från den kristna medeltiden, synnerligen mycket stora föremål, såsom bildsniderier, altarverk och dylikt; samt att salen i sydöstra delen af denna våning skall upptaga minnesmärken för nyare tiden; att ett långsträckt rum, eller galleri, bredvid denna sal, äfvensom 2:ne på hvar sin sida om salen liggande mindre rum i södra avant-korpsen, anordnas för klädkammarens samlingar; att i sydvestra delen af nämnda våning, uti tvenne långsträckta rum, en sal och ett galleri, inläggas samlingar af mynt och medaljer, hvarjemte på särskilda ställen i samma våning inredas dels en mindre sal lill sessionsrum för VitterhetsHistorieoch Antiqyitets-Akademien, dels några mindre lägenheter till arbets-och tjensterum för de vid den Historiskt-antiqvariska afdelningen samt vid Myntkabinettet anställde personer, uppgående kostnaden för hela denna vånings försättande i sådant skick komiBih. till B. St. Skrifvelse, N:o 189. terade föreslagit, samlingarnes inflyttning deri inberäknad, till 80,010 R:dr 30 öre. Andra våningen, alsedd för skulptur, konstoch lifrustkinnmurens samlingar och för de till dem hörande nödiga arbetsoch tjensteruni, skulle uti elfva smårum i våningens midt linder stora trappan, anordnas för de äldsta minnesmärken af skulptur vi ega, företrädesvis för den Egyptiska samlingen ; och skulle åtta ofvanför dessa rum varande halfvåningsrum inredas till arbetsrum samt för en konsthistorisk boksamling.