Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bonde-Ståndet blifvit återremitteradt; men, som de öfrige Riks-Stånden Betänkandet bifallit. kan återremissen icke föranleda till någon Utskottets vidare åtgärd. Ank. till Exp. Utsk. d. 3i Oct., kl. 6 e. m. Memorial, i anledning af återremiss utaf Betänkandet, N:o 22. Hederv. Bonde-Ståndet har återremitterat Utskottets under ofvanstående nummer afgifna Betänkande, i anledning af väckt motion om ändring af 61 och 63 §§. uti Instructionen för Jägeri-betieningen af den 16 Mars 1838; men, som de öfrige Riks-Stånden Betänkandet bifallit, kan återremissen icke föranleda till någon Utskottets vidare åtgärd. Ank. till Exp. Ulsk. d. 3i Oct., kl. 6 e. m. Memorial, i anledning af återremiss utaf Betänkandet, N:o 23. Det af Utskottet under ofvanstående nummer afgifna Betänkande, i anledning af väckt motion om förenkling af de militaira och civila uniformerna, har väl af Hederv. Bonde-Ståndet blifvit återremitteradt; men, som de öfrige Riks-Stånden Betänkandet bifallit, kan återremissen icke föranleda till någon Utskottets ridare åtgärd. Besv. och Ekon. Ut..\k Betänkandej N.o 66. Arik. till Exp. Utsk. d. i Nov. kl. i i f. rn. Betänkande, i anledning af väckt motion derom, att kronoarbetskarlarne A Carlsborg må hädanefter inom f ästningen fä undergå de dem ådömda kroppsstraff. Uli en från Hederv. Bonde-Ståndet till Allmänna Besvärs-och Ekonomi-Utskottet remitterad motion, har Riksdagsfullmägtigen Auders Andersson från Skaraborgs
Anmältes drängen Eric Pehrsson i Klicksta och Dottren Anna Stina Andersdotter i Kamhof, såsom sinnade at detta år nyttja Medevi Brunn; Och som af församlingens ledamöter enhälligt intygades deras torftiga tillstånd; så skulle fattigdoms bevis dem meddelas och 16 sk Banco utur fattig-cassan, åt hvardera af dem lemnas, till bestridande af utgiften vid nämnde brunns lazarett. § 4. Något inhyses hjon från andra socknar, var ej, församlingen vet-terligt, utan vederbörligt tillstånd, intagit. § 5. På gjord tillfrågan, anmälte väl brofogden ingen för oringade svinkreatur, hvarvid han ock förblef, fastän åtskillige intygade at vägarne igenom socknen af dessa kreaturs påtande, på flere ställen äro skadade. Såsom detta af honom ej kunde bestridas och sedan 5 § af protocollet d. 6 October 1799 blifvit upläst, stadnade församlingen i det beslut, at nuvarande brofogden ifrån sitt ämbete nästkommande Michaelis socknestämma skall endtledigas, om man under förestående sommar finner, det han sin tjenst vårdslösar och skada igenom svins påtande sker. § 6. Ingen anmältes för at blifva upförd å listan ibland insocknes tiggare. § 7. Sexmännen uti Walla och Gerssnäs rotar, anhöllo om afsked, hvil-ket beviljades. Och valdes uti deras ställen Jan Ersson i Kafflinge och Olof Pehrsson i Sandbäcken, den förre för Walla och den senare för Gerssnäs rotar. § 8. Sexmännen i Gerssnäs rote anmälte, at sockne skomakaren Eric Ersson, som förr vid Gerssnäs och Upsala vistats, nu mera flyttat till Sund i Flöda socken, utan at fullgöra den tjenst, som han i egenskap af antagen gerningsman, är församlingen skyldig. Eric Ersson var nu ej närvarande, men skulle genom sexmännen bådas, at i dag 14 dagar till, då protocollsjusteringen sker, sig uti socknestugan infinna till förklarings meddelande, om han det gitter, i annat fall blifva från sin tjenst skild och sådan afsked han fortjenat, undfå. § 9.
Hvad åter beträffar den af fullmäktige vilkorligen beslutade rättegång, för att söka i laga ordning göra Riksgäldskontorets förmenta rätt gällande att ifrågavarande skuldförbindelse medelst kontant liqvid infria, så enär, jemlikt denna förbindelses innehåll, det föreskrifna kapitalet skall i alla tider blifva innestående uti den intecknade egendomen, i hvars band den än komma måtte, synes det Utskottet vara ej allenast ändamålslöst, utan äfven olämpligt, att, å det allmännas vägnar, begynna och utföra en rättegång för inteckningshafvarens åläggande att, emot dess bestridande och skuldförbindelsens uttryckliga lydelse, samma kapital i kontant emottaga. Utskottet anser sig derföre böra afstyrka denna rättegångs anställande. 2S:o Angående beskaffenheten af det utaf hofman skalken, friherre G. Ridderstolpe^ arfvingar inköpta och nu till lokal för Riksarkivet begagnade hus. (1847 års revisions-berättelse, sid. 73; fullmäktiges utlåtande, sid. 97.) Efter anmälandet, att, så vidt bandlingarne upplyste, från första uppkomsten af 40 StatsUtskottets Utlåtande. N:o 78. frågan om inköpandet af detta hus tili köpets afslulande, ingen besigtning i afseende å detsammas solidité och grund, »genom Kongl. Ofverintendents-embetet, Embetsoch »Byggningskollegium eller enskild tillitad byggmästare blifvit anbefalld eller verkställd», hafva revisorerne fästat Rikets Ständers uppmärksamhet å den nyligen genom beinälde embete förrättade årsbesigtning, deraf fullständig upplysning i dessa afseenden skulle kunna erhållas. Utskottet, som ansett sig äfvenledes böra för Rikets Ständer fullständigt upplysa det af revisorerne, med hänsigt till beskaffenheten af ofvannämnde hus, antydda förhållande, har för sådant ändamål förskaffat sig kännedom om innehållet af alla derom både under och efter sednaste riksdag afgifna yttranden; och får Utskottet på grund häraf nu upplysningsvis anmäla.
Att motionen måtte förklaras icke lill någon R. o. Ad:s åtgärd föranleda. C. v. Axelson. Häruti instämma lill alla delar Axel Carlsson Printzensköld. Magnus Nauckhoff. Vördsamt Memorial. Uti ett denna dag afgifvet mern. har Utsk., bland annat omförmält, det Utsk. genom 3:ne sina ledamöter, låtit upgöra en Den 22 A ugusti. 365 omständlig statistik öfver den fasta egendom å landet och i stad, som serskilda medlemmar af R o. Ad. besitta. Detta arbete har erfordrat all, såsom källa, rådfråga de lill Kgl. Kammarrätten insända taxeringslängder från rikets samtliga län; och då dessa vidlyftiga folianter benäget blifvit till låns utlemuade, för att af Riddarh.Utsk. begagnas, har förflyttningen deraf från Kammarrättens Archiv och deras återbäring dit, för Riddarhusets vaktbetjening åstadkommit betydligt besvär och äfven utgift, enär, i anseende till bristande tid för nämnde betjening, understundom lega för transporten måst åt andra personer erläggas. Vaktbetjeningen har af sådan anledn. anhållit, alt för denna sin möda undfå någon serskild ersättning. Och får Utsk., som anser en sådan begäran billig, vördsamt föreslå att, i likhet med hvad som enl. BankoUtsk-.s hemställan i mern. N:o 69, blifvit Bankens betjening för en vida mindre mödosam transport af BankoDiskontms räkenskaper af R. St. tiller kändt, en gratifikation af 40 r:dr b:ko må från Riddarh.kassan i och för nämnde extra uppassning utgå till lika fördelning mellan de hos R. o. Ad. vid riksdagen anställde sex vuktbetjente; hvilket dock H. R. o. Adis ompröfning vördsamt underställes. Stockholm d. 21 Aug. 1851. På RiddarhusUtskotlets vägnar: Gust. Toll. W. F. Dalman. R. o. Ad. åtskiljdes kl. |11 på aftonen. In fidem protocolli. Albert Munck.
Länet består af följande antal förmedlade hemman, fördelade i tre fögderier, nemligen: Skatte. Krono. Frälse. Summa. Vid 1830 års slut utgjorde krononvbyggenas antal 94, af hvilka under qvinqvenniet 16 ingått i hel och 6 i half skatt. Styrnäs sockens odisponerade allmänning, 4,234 tunnland 12 kappland, är anslagen till 4 nyhemmans upparbetande. Efterföljande tabell visar antalet af bebyggda hemmansdelar och lägenheter: Medelpad. Ångermanland. Summa. Södra. Norra. Hemmansdelar: Vid förra qvinqvenniets slut funnos 3,433. 6,637. 4,570. 16,642. Således under de sednaste fem åren en tillökning af • 229. 1,368. 891. 2,488. Denna betydliga tillökning är till en stor del följd af de mer och mer tilltagande skiftesförrättningarne, hvilka, långt ifrån att hafva minskats, tvärtom länge skola *) Sid. 71. 51 lemna sysselsättning åt de inom Länet stationerade landtmätare. Under qvinqvenniet hafva således af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande meddelats förordnanden till löljande antal landtmäteri-förrättningar af åtskilliga slag, nemligen: år 1851 138- » 1852 138. Rnn, eller 277 flera än under föregående qvinqvennium, då antalet blott var 523. De utförda landtmäteri-förrättningarne hafva varit: år 1851 » 1852 » 1853 » 1854 » 1855 Antal laga skiften, e Antal diverse förrättningar. Skiftade hemmantal. Affattade tunnland. Skiftade tunnland. Uppmätta rågångar, vägar etc. Alnar. Utflyttade delägare.
m. Ju äldre den engelska undersalvan bllfvor, desto tre resultat! I hvarje familj bör alltid finnas ett förråd af detta enda hjälpmedel. Kostar m e d postporto, fraktsedel och inpackning m. m. kr. Talrika attester till förfogande. Jag varnar m o t inköp af värdelösa förfalskningar och ber att noga iakttages att p å irje degel m å s t e ofvanstående skyddsmärke och firma » Schutzengel-Apotheke des A. erry In Pregrada » vara inbrändt. Furia CHUd inlsnneofällo • illKUJJÖÖlclflC. Schntzeugel-Apothehe d e s A. apotek. 1 inni — 1 september. Intendent: d:r SVXOT WAZLGBEJV, till 1 juni adress Stockholm. Prospekter erhållas från Brunnskontoret p å begäran. Fullständiga prospekt gratis och franko genom Storartade nyanläggningar. Starkaste järnkällor. Utmärkta gyttjemassagebad. Stålbad och hafsbad. i Brunnskontoret. Brunn, Gustaf Adolfs Torg nx 14, godtgör å sparkasseräkning 5 %. A hvarje bok k a n lyftas intill kr. 1,000 i månaden utan särskild uppsägning. (G. 78894) Sparkasseräkning Räntegodtgörelse 5 proc. I landsorten boende direkt till banken. torde hänvända sig Aktiebolaget Stockholms Diskontobank I Regeringsgatan I. Aktiebolaget ridas m o t efterkraf. 4, S 1 S, 0 0 0) Deposition Kapitalräkning Sparkasseräkning Upp&amp; Afskrifning Y har ett naturskönt läge, omgifvet af skog och sjö. A l l a sorters bad serveras. Billiga rum. Pris för m a t k r. Illustrerade prospekt franko. (G. H A &amp; M A g, Vexiö, Kredit-Aktie-Bolaget, Stockholm, B rekommenderad af professor M e d i n. Apparaten kostar komplett med 8 flaskor och kokkärl _ kr. 6: — Dito utan kokkärl » 3: 50 M e d hvarje apparat följer » Kortfattade regler för späda barns uppfödande m e d komjölk » af professor O. M e d i n.
Jag vet dock ej, 0111 man här af lika förhållande tillåter samma slutsatser dragas, eller 0111 det skall vara ett af de många tecken, man påstår sig öfverallt finna, af den vanvård, hvarunder Sveriges statsförvaltning i 3o år suckat. I sådant fall önskar jag mitt fädernesland att alltid lida af en sådan vanvård. Jag har redan yttrat, att jag delar den värde Grefvens önskan, att vår besparade skatt mätte användas 1' öfverensstämmelse med Svenska folkets sanna intresses fordringar, men att mitt sätt att lyda dessa fordringar ej äro desamma som bans. Han har delat den ifrågavar. behållningen i 2:ne delar Den ena, anslaget af förra bancovinsten, vill han medgifva att användas till 1111 förekommande behof, den andra, bespalingarne å statsinkomsterna, betraktar han såsom frukten af en missräkning af de erforderliga skattebördorna, och anser den derföre böra återgifvas i form af skallenedsätlning, det vill nu säga, användas till minskning af allmänna bevillningen, då alla de öfrige inkomsttillarne äro redan bestämda. — Jag för min del delar icke denna tanke; jag tror att denna tillgång, med mera nytta för fäderneslandet och således för de skattdragande, kan användas, i första rummet lill fäderneslandets försvar, och i det andra för stora industriella företag af allmännare nytta, och sålunda i högre mån befrämjande den enskildes förmåga att vinna medlen till trefnad och bergning. Jag skall först undersöka den värde Grefvtns förslag, och sedan framställa skälen för mitt. Jag erkänner, att skatt alltid är en lunga, ehuru under våra samhällsförhållanden under en eller annan form oundviklig, såsom utgörande villkoret för Statens förmåga att fullgöra sitt uppdrag; jag anser derjemte, att förhöjning af någon skatt vanligen är eli ondt, 0111 oek stundom oundgängligt, emedan derigenom många industriella beräkningar störas, oell rättmätigt väntad vinst ofta tillintclgöres. Men 0111 man vidtog den af Gr.
Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla örn en sådan Nådig förklaring af detta Förordningens runi, som fritager Prester frånne rlä gg a n de t af någon afgift i och för den Skogsutsyning, de på allmänningar erhålla til! bestridande af sitt å Prest-bordet åliggande byggnads-sky!dighet. 5:0 Till RiksdagsFullmägtigen för Snäfringe Härad i Vestmanland Gustuf Olssons begäran: 1:0 att alla inom en So.ken beftntelige Skoglösa hemman, hvilka äga utsyningsxätt, måtte i möjligaste måtto få sitt virke tilldeladt i en och samma trakt på närmaste afstånd från sina hemvist och alltid på samma allmänning; samt , 2:0 att utsyningarne måtte ske före Vinterns början, på det Virkets ägare må efter sin beqvämlighet, samt med afseende på tjenlig årstid och väglag, kunna det samma afhemta; finner Utskottet fulla skäl att tillstyrka bifall. Och torde derföre Riksens Högloft. Ständer i sin ordning underdånigst anhålla, det Kongl. Majrt i Nåder täckte? anbefalla dess Befallningshafvande, att vid ofvannämnde åtgärder gå Länens Innevånares önskningar och Locala behof till mötes, så vidt Ortprnas Läge och öfriga omständigheter ej deremot lägga oundvikeliga hinder. Eesv. och Ekon. Utsk. Hvad slutligen En af Rikets Herraf Herr Grefve Wachtmeister, Claes, anfort, angående Skogarnas nu ofta inträffande vanvård och skyldigheten att den efter görligheten förekomma medelst en, efter tidernas förändrade skick och myntvärde, skeende nogare tillämpning af pligter och ansvar, linner Utskottet vara af ej mindre vigt, än behof af skyndsam åtgärd.
Rörelsen är också obetydlig, ehuru danska regeringen, genom att anlägga en skön chaussé till Kiel och genom att förhindra vägbyggnaden mellan Hamburg och Lybeck, sökt draga handeln öfver Altona. Nu har man för afsigt att här inrätta en jernbana. Som bekant, äro Österoch Nordsjön förenade genom Kielska kanalen och Eyderfloden. Men dessa kunna endast passeras af smärre fartyg. Färden är dessutom långsam, och afgifterna betydliga, hvarföre äfven trafiken på denna väg är ringa. Från Kiel till Hamburg och under vistelsen i denna stad hade jag sällskap af en målare från Wien, en ung hygglig karl, som gerna ingick i allvarsamma samtal. Hos honom fann jag för första gången exempel på det fritänkeri, som eger rum inom katolska församlingen. Hans skepticism sträckte sig icke till religionen, utan blott till kyrkan – bikten, aflaten o. s. v. Han sade bland annat: «Jag har en ungdomsbekant, en stor vildbasare och flickjägare. Han är nu prest och fick inom ett år tillstånd att vara biktfader (Beichtiger). Hvad skall jag nu bry mig om hans aflat och aflösning? Eller är det ej löjligt att till honom säga: Ich bekenne es Gott, dem Erlöser, der heiligen Mutter Gottes, allen Heiligen und dir an Gottes Statt! (så ungefär). Nej, hellre kan jag pröfva mig sjelf och gifva mig sjelf aflösning.» Mången protestant kan hafva lika tankar med honom, emedan det är svårt att skilja personen och embetet, då embetet kräfver en sådan helgd som det presterliga. Tillfället gjorde, att jag snart fick föra samtal i samma ämne, men med en helt annan person. På ångbåten, som går till Harburg, en liten hannoversk stad på andra sidan Elben, som här torde hafva nära en half tysk mils bredd, fanns en forman från Bremen, hvilken ifrigt lade an på att i mig värfva en passagerare. Som han tappert prutade af, vann han snart sitt ändamål.
Ståndet ville antaga denna redaction af §:n: ”1 stad må hvar och en, som lill bränvinsbränning berättigad är, kunna, efter serskild anmälan och mot samma afgift, som för bränvinstillverkning, lill distillering af bränvin under serskild kontroll begagna enkel redskap af högst 20 k:rs rymd.” Härigenom beredes tillfälle alt under de lill bränvinsbränning lofgifna 2:ne månaderne begagna redskapen till distillering. Hvarje bränvinsbrännare, som begagnar Sngredskap, får mot serskild, dock icke förhöjd afgift tillverka 10 proc. mera, än hvartill han sig anmält, hvilket öfverskott för de största brännerierna under en månad utgör 2,600 k:r. Han kan under vida kortare lid tillverka delta qvantum och använda återstoden af månaden till distillering. På grund af alla dessa skäl anser jag all förändring i förslaget obehöflig och kan icke dela Frih. Raabs åsigt, att de förändringar, han föreslagit, äro nödiga eller nyttiga, utan jag tror tvertom, att de skola blifva till skada för saken. Dessutom, huru vill Frilen åstadkomma någon kontroll öfver alla dessa små distillerings-pannor? Jag tillstyrker bifall till Utsk:s förslag. Gr. Posse, Gust. Maur.: Bland de anmärkmr man gjort mot bränningsbränningen, är äfven den, att bränvinet vore skadligt för helsan. Enl. läkares intyg lärer det vara händelsen med det svaga bränvinet. Jag tror derför, att det skulle vara af stor vigt om det i st. f. hvad nu i allmänhet är händelsen, kunde under förädlad form komma i rörelsen, och jag tror alltså, alt man på allt sätt bör gynna distilleringen. Såsom motskäl har den siste talaren anfört, alt då man vill fördyra varan för den högre klassen, bör den äfven fördyras för den lägre; deremot vill jag invända, att mia mening icke är att bränvinet skall göras till båttre 36* 564 Den 29 April f. m. pris för den baltie klassen ensamt, utan jag önskar att det bättre eller distillerade bränvinet må blifva tillgängligt äfven för de lägre klasserne.
Uti en af Kongl. Krigs-kollegium till E. K. M:t ingifven skrift, hade Notarien i bemälde Kollegium, Advokal-Fiskalen Gustaf Engelbert Trana, underdånigst anhållit, alt han, som i flera år, i anseende till bristande synförmåga, icke kunnat sin innehafvande Notprie-äjenst förrätta och, enligt hvad af bifogadt läkarebetyg styrktes, fortfarande vore fullkomligt blind, utan hopp att någonsin återfå sin syn, i följd hvaraf Expeditions-Utskottets Förslag lill underd. Skrifvelse, N:o 163.
1 af - D e ii a Maj f. m. 9 I afseende på de K. slotten harUtsk. trott sig böra tillstyrka, alt, för vinnande af redighet och enhet i förvaltningen samt lättnad vid räkenskapernas granskning, äfvensom för besparing i utgifter, samtliga slotten, jemte de till deras underhåll beviljade anslag, hädanefter måtte ställas under inseende och förvaltning af en enda redan befintlig em betsmyndighet. I anledn. häraf får jag meddela den upplysning, att allt sedan 1819, då ett K. bref derom utfärdades och som jag här i afskrift får bifoga, tillika med ett annat af år 1831, förhållandet varit sådant med anslagen till de K. slotten, att hvarje år inkomma från desamma förslag till användande af det anslag, som blifvit hvartdera slottet beviljad t. Dessa förslag granskas då af Riksmarskalks-embelet; hvarvid Riksmarskalken äger göra de förändringar uti förslagen, som han finner nödvändiga och af omständigheterna påkallade. Sedan en sådan granskning af Riksmarskalken för sig gått, ingår han till K. M. med de från hvarje slott inkomna specificerade förslagen, hvarefter desamma föredragas i Statsrådet, der K. M. fattar sitt nåd. beslut, ang:de sanction af den projecterade fördelningen af de anslagna medlen. Sedan förslagen blifvit sanctionerade, meddelas de Riksmarskalks-embetet, som lemnar del deraf åt de K. slottens myndigheter. Skulle derefter under årets lopp, af en eller annan orsak, någon förändring erfordras uti hvad sålunda blifvit faststäldt, tillhör det Riksmarskalks-embetet att derom åter ingå till K. M. med und. hemställan. Dåde för året stadfastade arbeten derefter blifvit verkstäldta, inkommer till Riksmarskalks-embetet från hvartdera slottet redogörelse för förvaltningen, hvilken redogörelse insändes till Rammar-rattens granskning.
En dag anmäldes för grefve Teleki, att ett ziguenarband kommit upp på borggården och önskade företräde hos honom. Det var det gamla bandet, som i forna dagar fått vistas i hans skogar. Men de äldre voro borta, de på 1840-talet unga hade blifvit gamla och en ny generation brunhyadt, svartlockigt vandringsfolk hade kring dem vuxit upp. De berättade, att den österrikiske godsförvaltaren drif-vit bort dem; de hade då begifvit sig långt in i Ryssland; der hade de i många, många tunga år vandrat kring, tills de förnummit, att deras gamle älskade grefve återkommit till Kolto, och nu visste de, att de åter der skulle få skydd. Bland de gamla var Pila. Grefve Teleki hörde berättas, hurusom hon omedelbart efter slaget vid Segesvår begifvit sig, under vilda klagorop, till den valplats, der hennes älskade för sista gången synts. Der hade hon sedan flere gånger under de följande åren varit synlig, och dit vallfardar hon ännu, trots ålderns bräcklighet, hvarje 31: ste Juli. Häromåret var Maurus Jökai på besök hos grefve Teleki å Kolto. Han fick veta, att Pila Anikö ännu lefde, och önskade få se henne. Hon infann sig snart. Den en gång så sköna flickan var nu förvandlad till en lutande, hex-liknande gumma, det bruna ansigtet var fåradt och det fordom korpsvarta håret snöhvitt. Men ögonen lyste i all sin forna, bedårande glans. Jökai frågade henne under samtalets gång, om hon mindes Såndor. Den gamla spände ögonen i den frågande, hennes läppar skälfde, och hastigt slet hon upp öfverdelen af sin torftiga klädning. På den skrumpna barmen hängde i ett snöre nio Maria-Thcresia-dalrar ... Fyratio års vandringar, ofta under bitter nöd, under svält och köld, hade ej förmått skingra hans gåfva till den en gång älskade, den öfvergifna, den trogna. Ur Dagmi Krönika, IX. 47Djupt rörd, tryckte Jökai den gamlas hand och lade deri en frikostig gåfva.
Derjemte har vederbörande Byggnads-Kommitte, jemlikt samma beslut, till RiksgäldsKontoret öfverlemnat alla de handlingar, som, till säkerhet för lånets återbetalning, blifvit innehafvarne deraf affordrade. Och sorn de anmärkningar, hvilka vid dessa handlingars i Riksgälds-Kontoret verkställda granskning förekommit, sedermera genom Kommitteens försorg blifvit behörigen iakttagna, samt något icke varit att erinra vid den af Kommitteen upprättade och till Riksgälds-Kontoret insända allmänna Liqvidation öfver den utbekomna lånesumman; så har Kommitteen, hvilken ställt sig lill noggrann efterrättelse de densamma, i afseende på vårdandet af Riksgälds-Kontorets rätt och säkerhet, meddelade föreskrifter, af Herrar Fullmäktige erhållit fullständig decharge för dess med lånemedlen hafda befattning. Vid den afgifna Liqvidationens insändande, har Kommitteen till Riksgälds-Kontoret utaf låne summan återbetalt ett belopp af 5,iöo R:dr, som icke beliöft för det härmed afsedda ändamål begagnas. Från Byggnadslåne-Kommitteen i Wenersborg bar väl likaledes den af Rikets Ständer föreskrifna Liqvidation till Riksgälds-Kontoret inkommit, äfvensom Kommitteen, efter vidlyftig skriftvexling, omsider aflemnat Kommitteen affordrade inteckningsoch säkerhetshandlingar för hela den till utdelning bland enskilda tomtägare bestämda låtiesumma, eller 125,000 R:dr; men den af sistbemälde Kommitté begärda decharge för befattningen med dessa lånemedels fördelning Staden Wexiöi Byggnadslån. — 28 — För Rik«gäldsKsntoreti räkning inropade Egendomar. och redovisande beror ännu på resultatet af den insända Liqvidationens granskning.