Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ad:s Hrr Bänkmän uppkommit, nemi. en inom ll:te afdelningen efter Hr Lagergren, Anders, som befattningen sig afsagt, och en inom 20:de afdelningen efter Hr Lode, Thorsten Wilhelm, hvilken inlemnat sin riksdagsmannapollett; hvarefter Hr Gr. och Landtm, anmodade R. o. Adis Hrr ledamöter inom nämnde Bänkmis-afdelningar att i nästa plenum företaga val af Bänkmän i de afgångnes ställe. R. o. Ad. åtskiljdes kl. *3 e. m. In fidem, 0. Brakel. 444 Den 14 Juli. Tisdagen den 14 Juli 1863. Plenum kl. 10 f. m. Justerades protokollet för den 11 sistl. April. Företogs val till ersättande al ledigheter ibland R. o. Ad:s Hrr Bänkman, nemi. inom ll:le Bänkm:s-Afd:n: efter N:o 391 Hr Lagergren, Anders; och 20:de Bänkm:s-Afd:n: » » 1920 Hr von Fieandt, fullm. Hr Lode, Thorsten Wil helm; Och befunnos, efter valförrättningens slut, till Bänkman hafva blifvit utsedde, inom 11 :te Bänkm:s-Afd:n: N:o 328 Hr Rutenskjöld, fullm. Gr. von Rosen, Reinhold, med 1 röst; 20:de Bänkm:s-Afd:n: » 1961 Hr Ehrenstråle, fullm. Frih. Bennet, Otto Reinhold, med 1 röst F^ortsattes pröfningen af Lag-Utsk:ts Betänk. N:o 35, i ani. af dels K. M:s Nåd. Propos. med förslag till ny Straftlag, dels ock enskilda motioner rörande brottrnåIslagstiftningen. 10:de kap. l:sta §:n, l:sta mom:t.
Men en sådan fördel vinnes ej med säkerhet. Antingen Electorer tillkomma med eller utan bänkman, så hafva de Utsk:s-valen i sina händer, och på 2«* 404 Den 23 December f. m. hofsamheten hos de sålunda rådande beror i alla fall, om inträde i Utk:n lemnäs de underlägsne eller ej. Aldrig torde under vårt nuvar. stadsskick de seduares uteslutande hafva varit så fullständigt vid riksdagens början, eller så ihärdigt, under hela hans lopp, som åren 1840 och 1841; och likväl var det då de underlägsne på Riddarhuset, som genom bänkmans-valet blefvo rådande bland Adelns Eleclorer. Ännu en annan betänklighet förekommer mot bänkmansinrättningen såsom upphöjande de underlägsna, att motverka flertalet. Då Franska ministern Ccilonne ville, vid revolutionens början, beherrska les Notables, 140 till antalet, indelade han dem i 7 Utsk. af 20 personer hvardera. Med 11 personer i hvartdera af 4 Utsk. eller tillsammans 44, på hvilkas tillgifvenhet han räknade, ville han styra 140. Ett stånd kan sålunda blifva bloLlstäldt för de underlägsnes styrelse, genom främmande inflytelse. En dylik händelse kan visserligen vara nyttig, när de underlägsna hafva rätt. Men Calonne missräknade sig på utgången, emedan flertalet ändock gjorde sin mening gällande. Derföre och emedan ingen annan sann och varaktig öfvervigt gifves än den, som grundas på det rådande tänkesättet, är det, som jag anser detta böra vid Electors-valet fullt uttalas. Man invänder måhända att en nykommen riksdagsman väl möjligen kan hinna att lära sig känna de 20, som höra till den afdelning på hvilken han sitter, men ogörligen de 500 medlemmarne af hela Ståndet, eller veta på hvilka af dem han bör välja till Eleclorer. Det är sannt, men han hinner knappt få veta hvilka som höra till hans Bänkm:s-afd., ännu mindre att göra deras personliga bekantskap, innan han skall välja. En nykommen mäste derföre göra det utan nödig kännedom, eller ock lita på vänners ledning.
Men då jag ej funnit någon bestämdt yrka en deremot svarande njutnings frihet, anser jag mig böra föreslå, att hvar och en må efter eget godtfinnande få njuta frukten af sin handelsoch näringsflit, samt att således alla utländska varor må blifva till bruk och nyttjande tillåtne. Lades på bordet. t Ridd. o, Ad. Herr Cederfchjolcl, Pehr Guftctf: Då nästan ailä andra prohibitiva författningar blifvit till upphäfvande anmäldte, får jag vördsammast hemställa, om ej äfven de författningar borde upphäfvas, hvilka inskränka friheten för de lägre folkclasserna, att genom dans och lekstugor söka en oskyldig förströelse. Till denna mo. tion föranledes jag dels af min billighetskänsla, och dels af den öfvertygelse, att dylika allmänna nöjen skalle i sin nion bidraga att skingra den tröghet och melankoli, som klimat och öfriga local-férhållanden gjort till ett liufvuddrag i Svenska national-lynnet. Lades på bordet Herr Monigomriierie, Gitjiaf: Utan att ingå uti någon vederläggning af hvad Hr von Hohenhausen yttrat emot min motion rörande KrigsAcadamien på Carlberg, och det så mycket mindre sorn hans anförande till eri stor dej instämmer med mina åsigter, Inskränker jag mig blott till att anmärka ett misstag, som han begått, då han nemligen trott, att jag velat undanrycka förtjenfe fäders barn det understöd, som af Staten dera lemnäs. Tvärtom har jag klart och tydligt yfkat, att den fond, sorn nu till KrigsAcademiens underhåll blilver använd, skulle ändamålsenligare, såsom stipendier, användas åt dem, hvilkas fäder gjort sig förtjenté af Fäderneslandet. I anledning af hvad häri nämnt om djupa rötter, har jag trott, att just Den 5 Martii.
Ridd.Utsk., som det åligger att i detta ämne med sitt utlåt, beledsaga Ridd.Direct:s mern., har, i anledn. deraf, ansett sig böra yttra, att, i anseende till Kammarherren Falkenbergs långvariga tjenstetid vid Riddarhuset af 31 år, samt då, enligt det vid hans ansökning fogade, af Protocolls-secreteraren Gr. von Schwerin samt Majoren Frih. J. Carl Kuylenstjerna utgifne betyg, denne aktningsvärde man, som redan uppnått den höga åldern af 78 år, för närvarande ”lider verklig brist ej allenast å de beqvämligheter, som vanan gjort behöfliga, utan till och med å det mest oumbärliga,” Utsk. ej tvekar att jemväl för sin del understödja sökandens anhållan; och dä Ridd.eassan, i följd af en pensionärs år 1843 timade död, å sin pensionsstat gjort en besparing af 300 r:dr b:co årligen, samt derförutan sedan sista riksdags början vunnit en så betydlig förkofran i capital, att denna, efter ränta af 5 proc., gifvet’ en årlig tillökning i inkomst af minst 450 r:dr b:co, ulan att cassan vid denna riksdag hitintills fått å sig anvisad någon annan ständig utgift än 150 r:dr b:co årligen förhöjd lön till Ridd.kamereraren, har Utsk. med afseende å ofvannämnde, särdeles ömmande omständigheter, som för f. d. Ridd.fiscalen Kammarherren Falkenberg sig förete, trott sig kunna i sä måtto gå något längre än Ridd.Direct., alt Utsk. vördsamt tillstyrker: det f. d. Ridd.fiscalen Falkenberg må från Ridd.eassan utöfver sin innebafvande pension, uppbära en årlig gratification af 150 ndr b:co, att nu genast utgå för år 1844, samt derefter ärligen på samma gång som fjerde pensionsqvartalet för det löpande året utbetalas; Hvilket dock allt till 11. R. o.
Men hvem jag är gunstig, honom är jag gunstig, och öfver hvem jag mig förbarmar, den förbarmar jag mig öfver. Och sade ytterligare: Du kan icke se mitt ansigte; förty ingen menniska, som mig ser, kan lefva. Och Herren sade ytterligare: Si, här är ett rum när mig; der skall du stiga upp på klippona. När då min härlighet går framom, vill jag sätta dig in i stenklyftona; och min hand skall hålla öfver dig, tilldess jag kommer framom. Och när jag tager mina hand af dig, skall du få se mig på baken; men mitt ansigte kan man icke se. Och Herren sade till Mose: Uthugg dig två stentaflor, sådana som de första voro, att jag skrifver de ord deruti, som i första taflomen voro, som du sönderslog. Och var redo i morgon, att du bittida stiger upp på Sinai berg, och träder der upp till mig öfverst på berget. Och låt ingen stiga ditupp, med dig, att ingen varder sedder kringom hela berget; och låt ingen får eller fä beta in mot detta berget. Och Mose uthögg sig två stentaflor, sådana som de första voro, och stod bittida upp om morgonen, och steg upp på Sinai berg, såsom Herren honom budit hade, och tog de två stentaflor i sina hand. Då kom Herren neder uti ett moln. Och han trädde ditfram till honom, och åkallade Herrans Namn. Och då Herren gick framom för hans ansigte, ropade han: Herre, Herre Gud, barmhertig och nådelig, och långmodig, och af stor nåde, och trofast. Du som bevarar nåde till tusende leder, och förlåter missgerningar, öfverträdelser och synder; och för hvilkom ingen är oskyldig, du som söker fädernas missgerningar på barn och barnabarn, allt intill tredje och fjerde led. Och Mose böjde sig hasteliga neder på jordena, och bad till honom, Och sade: Hafver jag, Herre, funnit nåd för din ögon, så gånge Herren med oss, förty det är ett hårdnackadt folk; att du varder vårom missgerningom och syndom nådelig, och låter oss vara ditt arfgods.
Frih. Fock, Alexander Georg. Med förmälan, att Frih. Fock, Alexander Georg, hvilken blifvit utsedd till ledamot i Banko-Utsk:t, förut varit suppleant i samma Utsk., anmodade Hr Gr. o. Landtm. Hrr Elektorer att välja en ny suppleant i meranämnde Utsk. efter Frih. Fock. Fortsattes behandlingen af Stats-Utsk:ts Utlåt. N:o 139, ang:de regleringen af utgifterna under riksstatens åttonde hulvudtitel. Utsk:ts hemställanden biföllos. I03:dje punkten och i sammanhang dermed 26:te punkten (sid. 33) i Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts Betänk. Hr Fahnehjelm, Gustaf: Man har vid de senare riksdagarne utvecklat en så stor frikostighet mot allt, som rörer det allmänna undervisningsväsendet i vårt land, att det tyckes vara på tiden att i någon mån hejda den anslagsfeber, som i denna rigtning gripit representationen. I detta afseende borde man alltid fasthålla två grundsatser: den ena att staten skall bekosta aflöning för vinnande af nödiga lärarekrafter; den andra att allt öfrigt, som dertill hörer, såsom byggnader, materiel o. s. v., icke bör af staten anskaffas. Nödvändigheten häraf tyckes ock, då man betraktar det till öfverläggning nu föreliggande förslaget, hafva föresväfvat Stats-Utsk:t; men den åtgärd, som det föreslagit i detta afseende, är ett dåligt palliatif och måste mötas med ogillande. Det är vår stolthet, att just till följd af det myckna, som hos oss blifvit gjordt för den allmänna undervisningens befrämjande, äro de allmänna läroverken icke i något land så talrikt besökta som i Sverige. Men vi böra också derför akta oss för att icke sjelfva motverka detta goda, hvilket lätt kan ske genom den nu föreslagna förhöjningen i terminsafgilten.
Jernväg. Ångfartyg. Kusthamnar. Kanaler. o 3:o vägomläggning förbi Asebyklefsoch Rårödsbackarne å häradsvägen emellan Tunge och Sotenäs härader, hvartill såsom bidrag af statsmedel erhållits 2,325 R:dr. Utan statsbidrag hafva blifvit verkställde: l:o Chaussée-anläggning genom Carl Johans församling från Stigbergsliden till Klippans tullstation, omkring i mil, medelst vattenafledning och fullständig makadamisering för en af kommunen bestridd kostnad af 37,500 R:dr, fullbordad år 1859; 2:o Sänkning af en å förstnämnde landsväg i Tunge härad befintlig backe, kallad Galtryggen, hvarför kommunen vidkänts kostnaden med 400 R:dr. Till bestridande af kostnader för förberedande undersökningar och utarbetande af förslag till ifrågakomna allmänna arbeten har under åren 1856—1860 af statsmedel utbetalts ett belopp af tillsammans 858 R:dr 29 öre. För ortens kommunikationer med inlandet har under ifrågavarande femårsperiod en ny farled blifvit öppnad, som mäktigare än något annat förlifligat ortens rörelse, nemligen den gren af Statens Jernvägar, som under namn af Vestra Stambanan fått sin utgång från Göteborg. Byggnadsarbetet å nämnde bana har så fortskyndats, att denna för trafiken kunnat öppnas i December 1856 till Jonsered 1,4 mil, i December 1857 till Wårgårda 6,2 mil, i Oktober 1858 till Falköping 10,7 mil och i September 1859 till Töreboda 17,1 mil. Tab. Litt. l. Följande tabellariska sammandrag Litt. L. utvisar hvad tillväxt rörelsen å denna farled vunnit under åren 1856—1860. Ångfartyg srör elsen inom länet har idkats hufvudsakligen å tvenne linier, nemligen emellan Göteborg och Strömstad, med anlöpande af Marstrand, Lysekil, Fjellbacka och Grebbestad, samt emellan Göteborg och Uddevalla, med anlöpande af Marstrand, Stenungssund, Svanesund och Gustafsberg.
Småland är så beläget, att jernvägen ovilkorligen måste gå derigenom; således kan man hvarken tala om ett Småländskt eller ett Skånskt intresse. Här är taladt så mycket, att det omöjligt kan vara af intresse för K. o Ad. att höra långa debatter, derföre slutar jag med att instämma i Hr Troiis förslag. l£rih Sprengtporten, J a k. Wilh.: SA framt man annars anser det önskvärdt, att omsider åstadkomma en förbindelse mellan landet och lnifvudstaden, så måste det rätta vara att börja dessa företag från ändpunkterna Stockholm, Götheborg och Malmö, och låta banorna småningom mötas i det inre af landet. På så sätt kan Staten tvifvelsutan, i den mån bandelarne blifva färdiga, af dem påräkna den största afkastning. Men då man icke antagit denna grundsats vid början af dessa företag, då man upskjutit verkställigheten först 3 år, ytterligare 3 år, och kanske ännu längre tid, sfi afviker man i sanning alltför mycket från deri princip, som jag anser vara den naturliga och rätta, om man nu beviljar anslag till en bana, hvilken i och för sig sjelf betraktad, om den också tiar namn af södra banan, likväl icke är annat än en sammanbindningsbana mellan Jönköping och Götheborg. Jag kan således icke tillstyrka det anslag, som Hr Troil begärt för denna bana. Deremot instämmer jag fullkomligt i lörsta delen af hans framställning, netnl. att E. o. Ad. måtte bifalla hela det anslag, som StalsUtsk. tillstyrkt med afseende på den del af södra banan, som är dragen från Malmö inåt Småland. Likaledes instämmer jag i att It. o. Ad. måtte förändra redaktionen af denna punkt, på sätt Hr Troil hemställt. Den värde ledamotens sakoch lokalkännedom om dessa trakter, kan jag icke betvifla. Jag tillstyrker således hsta mom. af Hr Troiis framställning, men afstyrkadet 2:dra. Drill. Haab, Adam Christian:
Slaten icke kan anses äga en så beskaffad förbindelse, uppå hvilken grund och utan 47 H. 2* ao Den 26 Oclöher f. m. förnärmande af öfrige medborgares rätt, sorn icke deltaga i Rustnings-och Roteringsbesväret, Möteskostnaden skalle kunna uppföras alt utgå af Allmänna Bevillningen ? Beredningen ansåg Rusthållarens skyldighet, att vid ifrågavarande tillfällen underhålla karl och häst, vara uti gällande Författningar bestämd och tydeligen uttryckt, så att tvifvel derom skäligen icke bordt uppstå; och hvad anginge Rolehållarens berörde skyldighet att underhålla soldaten, företedde sig väl dervid elen olikhet, all det lillkomme Soldaten, efter knekteeonlraclet, att sig sjelf vid sådana tillfällen underhålla, på det sätt, att RötebålJaren borde förskjuta matsäck och öfrige kostnader dertill, mot rättighet att af Soldatens lön och öfrige af Roten beroende förmåner göra sig betald; men, då Rotarnes numera ingångna åtaganden att, utan serskild ersättning af Soldaten, bekosta matsäck och drickspenningar vid möten samt skjuts dit och derifrån, i annan väg kommit Holarne till godo, nemligen derigenom, att Soldaterne erhållits för mindre lega och lindrigare andra vilkor, än som måst erläggas, i händelse soldaten skolat ersätta hvad Roten förskjutit till matsäck och i drickspenningar vid berörde tillfällen, ansågs Rotehållet, lika med Rusthållet, onekligen skyldigt att besörja Soldatens underhåll vid mölen; och någon ändring Den a6 October f. nt. * ai häri genom öfverflyttning af denna skyldighet på samtelige medborgareklasser, trodde Beredningen icke rättsén lig t kunna äga rum. 2:0 Huruvida Beredningen anser sig böra tillstyrka bifall till den Kongl. Propositionen i hela dess vidd eller om några modificationer deruti kunna begäras? Sedan, i anledning af yppade olika meningar bland Beredningens Ledamöter, huruvida Passevolance-äfgiften än ytterligare kunde nedsättas lill 6 R:dr, votering derom försiggått, hvilken utföll med 7
Emb.-Ber. den 14 Jan. 1840. i3x lunda icke förekommit emot befälliafvarens förfarande i denna hans egenskap, vid verkställigheten af den om aftonen omförmälde dag till Munkbrohamnen beordrade patrullering och Blanxius uti en den 7 Juli 1838 till Kongl. KrigsHofRätten ingifven skrift återkallat ifrågavarande angifvelse, så vidt densamma rörde befäihafvaren för oftanämnde patrull, funne Kongl. KrigsllofRätten skäligt att bemälde befälhafvare ifrån allt ansvar i detta mål frikänna. En annan händelse, likartad med den näst ofvan omförmälda, men skiljaktig ifrån denna hvad slutet angår, har företett sig i följande mål.
In fidem Piolocolli, O. J. Lagerheim. Den 17 November. % Måndagen den 17 November. Plenum klockan 9 förmiddagen. Upplästes Kongl. Majrts den i3 dennes afgifne, oell den i5 derpåföljde å RiksSaleu lill Ridderskapet och Adeln öfverlemnade Nådiga Proposition lill Rikets Ständer, angående StatsVerkets tillstånd och behof, Lades på bordet. Anmältes och emottogs HofCauzleren och Commendören af Kongl. Nordstjerneorden Herr D. von Schulzenheim, hvilken å Kongl. Maj:ts höga vägnar, aflemnade Dess Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer af den i3 dennes, angående utnämnandet af RondeStåndets tvänne Notarier. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken anmodade Herr HofCanzleren, alt till Kongl. Maj:t framföra Ridderskapets och Adelns underdåniga vördnad, jemte försäkran, att Kongl. Maj:ls Nådiga Skrifvelse skulle med första varda till handläggning företagen. Sedan Herr HofCanzleren blifvit på vanligt vis utbeledsagad, upplästes och la - 6q Den 17 November. des på bordet Kongl. Majrts högstberörde Nådiga Skrifvelse, Företogs till pröfning Herr Ribens, Carl Wilhelm, den 12 dennes på bordet lagde Motion, att Herr Generalintendenten och Riddaren F. d’Orchimont icke måtte anses behörig, att för Adliga ätten dorchimont N:o 222^ intaga säte och stämma å Riddarhuset. Herr af Melin, Henric Georg, anförde skrifteligen: Då Högloflige Ridderskapet och Adeln i dag företager granskningen af tilldelandet af den Inträdespollet, Generalintendenten d’Orchimont vid i:a Anteckningen erhållit, torde tillåtas mig, att Vördsamt få tillkännagifva de anledningar, hvarpå mitt tillstyrkande härtill sig stödjer, nemligen, på följande skäl, alt 1:0
Om jag har fattat Hr von Hohen hausen ratt, så stämma vi alldeles öfverens, jag har aldrig yttrat mig om något annat minimum än det, sornskolstyrelsen äger rätt att fordra af hvar och en. Hr von Hohenhausen har yttrat att detta bör sträcka sig, för trögare fattningsförmåga och fattiga, mest tili christcndomskunskap och riklig innanläsning. Men jag hemställer till Hr von Hohenhausen hvem som egentligen hör eller kan pröfva denna svårare fattningsförmåga. Barnet skall ju redan hafva gått en lång tid i skolan, innan det kan pröfva*. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Urtima Riksdagen i Stockholm, Åren 1834 och 1835. STOCKHOLM. Tryekt lios Johan Hörberg, 18^7. 11 + tm» ..fci i R. betyder Remiss. t B. — Betänkande inkommit. U. — Utlåtande öfver återremiss inkommit; Å. — Jterremiss. A. — Afgjordt. E. — Expedition. Accjs å Bränvin, angående, för att bereda medel till vissa byggnadsarbeten. IX. B. 453. XI. Å. 90. XIV. U. 184. XV. A. 238. Accis å Bränvin, angående, för alt bereda understöd åt NatinnalTeatern. III. 73. R. 282. IX. B. 433. XI. Å. 90. XIV. U. .84. XV. A. 238. Accord, om förbud emot, till Landshöfdinge-Embeten. Accprds-anbud, angående inkomne, för 2tne BankoDiskontVerkets fordringar, Se BankoDiskontVerket. Accords-ersättning, angående, åt indelta Armeen; CivilStat. Se Anneen. Accordsfondens obligationer, örn belåningsrätt för. Se Arme'ens PensionsCassa. Accopdsregleringsranslaget, om dispositionen af. Se Arme'ens PensionsCassa. ActieBapkers smärre sedlar, om inlösen af genom Banken, Se Småsedlar.
Den enda som jag saknar är den der unga jägaren .. han v ar bra vacker och fin .. f ast k anske han inte menade ärligt med mig .. så postod åtminstone moster.. Men det har jag bra svårt att tro, för intet ska' väl alla vara likadana som artisten,.. hm! jag kan undra om han är gift ännu .. men hvad bryr jag mig om det? det skall ju göra mig alldel es detsamma numera .. ( eftersinnande ) Hvad var det artisten kallade det der för nu igen, som han påstod att jag hade? Ill .. illusioner så tror jag det var.. Det är märkvärdigt .. aldrig hörde jag talas om tocket hemma i Vingåk er! Andra Scenen. DEN FÖRRA. F R U PYLO ( från höger ). F R U P Y L O ( med ett öppet bref i handen och g lasögonen på sig , läser mö dosamt). "Gud välsigna dig, gamla s to rfarmor .. i vår när j ag kommer från Bombay, så skall jag ha med mig ett minne till gu mman från min första färd som egen skeppare på sk utan, som du skaffat mig. Du tal ar om att du vill dö, men jag vet att du nog väntar med det tills du får omfamna din lyckliga sonsons son, din eg en gosse"... ( vecklar ihop brefvet , och tar af sig g lasögonen , samt säg er sedan hon satt sig vid bordet ) Ja min egen gosse! får jag vänta nog väntar gumman på den dagen, det vet du! ( till Anna-Stina ) Jaså, du är h är barn,.. nå, hur finner du dig här, tycker du? Mycket bra .. jag vet inte hur' jag skall tacka f run fö r att jag fick komma hit if rån moster och det tråkiga s tället derborta. F R U P U L O . Jo, det sk all du göra genom att vara en snäll och hygglig flicka, och göra gerna h vad j ag säger dig! F R U P Y L O . Hv ar morgon klockan 8 skall du ha mitt kaffe färdigt, och när det kommer någon hit och söker mig, s å h åller du dig stilla och beskedligt ute i köket, och bryr dig inte om att lyssna, hör du det! A N N A -S T I N A .
Och då Revisorerne härvid af 1815 ars RänteKa/nmareBok endast funnit en summa af 650,000 R:dr utaf 1813 års Tulluppbörd vara under de senare månaderna af 1815 insatt, hafva Revisorerne, till närmare upplysning härutinnan, infordrat och erhållit TullVerkets HufvudBöcker för åren 1813 och 1 8 2 4 j mera desse Böcker hafva förekommit Revisorerne så— dane, att deraf utan ett föregående omslut, sorn. förenklar denna Räkenskap till inkomst, utgift och. behållning, ej kunnat utrönas, hvarken huru om förmäldte öfverdiottssumma tillkommit, eller när dera sedermera till sitt hela belopp, jemte den derå belöpande räntan, blifvit StatsVerkec godtgjord. Af de fern särskildta räkningar, sorn. Tullverket hållit med Banken år 1814, har ej en enda funnits sluta sig lika med de behållningar, hvilka från Banken blifvit för Revisorerna tippgifne såsom in nesta en de för TullVerkets räkning den 31 December samma år; och föröfrigt har härvid förekommit, att uppå den uti TullVerkets Hufvud Bole vid 18X4 års slut, _ såsom till Kongl. KänreKammaren lefvererad, upptagna ej obetydliga summa, hafva, enligt RänteKaminareBöckerne, lefvereringar skett successive till och med under loppet af år 1816, ehuru TullBihang tilLRihs-St, Prot. H4 Riks. St. Revisorers Berättelser. intraderne äro en contant inflytande inkomst, hvilken, likmätigt Författningarne, bör inom bestämd kort tid efter redogörelse-årets utgång, vara af Uppbördsmännen insatt. I anseende till detta förhållande och då, till vinnande af fullständig upplysning rörande nyssnämnde i Götha Canal DiscontVerk förräntade Summa, synts fordras mera tid, än Revisorernes öfriga manga göromål vid förrättnings-tidens slut medgifvit, hafva Revisorerne ansett sig böra hos Riksens Höglofl.