Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
tillvaron godt att h o n reser h o n fick slutligen h ä n d e l s e v i s en p l a t s, derför god får m a n minsann utan I håller kampen för s l å s i g fram sa man kan. » » Nå, har ingen sedan misstänkt har tvärtom hennes list? » » Nej, hon två gånger gifva ma bank, korgen hvilken frieri, men länge några varit sådant fått besväret ganska kar. år, då då äfven jag landtbruk, till Kanske skall träffas taga Stockholm ifall det ej afsked. Vid barnets födelse har jag haft i beredskap följande saker: 18 st. skjortor, t a c k s a m, t y j a g f ö r m o d a r, att d e få b i d r a g a En svenska praktiserande läkare i Ame12 » mössor med flere rader spetsar o. dragband, rika, Doktor Benedicta Carlsson, som för en till vårt u n d e r h å l l. » 6 » enkla mössor till natten, tid sedan erhöll officiell tillåtelse att praktisera 6 » tröjor, » J a g skall göra, hvad j a g kan. d a sig till. Hon studerade medicin 6 st. nafvelbindlar samt rätt många små linnefår j u d u, s o m är enkling, intet h e m? Der ingick hon äktenskap med pastor La8 par lakan, ger, och strax efter äktenskapet 1875 reste det s k ö t a mitt hushåll sjelf, l i k s o m d u. » 8 st. dynvar, unga paret jemte tre damer såsom missionärer 1 st. Jbadkåpa », » N u stannar tåget. Farväl o c h tack för till Abessinien. Deras arbete var bland hednin1 st. dyna, fyld med bast, att lägga i badbunken d e n n a g å n g! V a r h y g g l i g o c h r ä c k m i g matgarne i det inre af landet, som voro högst förunder barnet, bittrade på allt, hvad missionärer hette. » 3 st. badlakan samt någon schal eller tynre lopp inträffade, under hvilket pastor Lager mör— m.
Orden Herr J. C. Lagersvärds fordringar, om hvilkas beskaffenhet underrättelse kart inhämtas af de vid Kongl. Majus Nådiga Piopositon fogade Hand - Den 17 April. 187 Handlingar, hvilka i afskrifler medfölja Litt. A, B, C, D, E; sä fät Sfats-Utskottet vördsammeligen vid handen gifva, luiru Rikets Höglofl. Ständer, vid sist hållna Urtima Riksdag i Örebro år 1812, särskildt beviljat inlösen med Svenskt mynt af ett större antal Obligationer uti Svenska Statslånen i Holland och Brabant, på den grund, att desse Obligationer, fiöre samma Riksdags början, bevisligen tillhört Svenska Medborgare och ärtnu finnas i deras händer, samt, i afseende på liqvidations sättet stadgat och fastställt,.att ObligatiorisCapitalen tillika med de derå till liqvidations-dagén, som utsattes till den 3 Augusti 1812, upplupna intressen , skulle reduceras till Svenskt Ba nco, efter antagen Cours af 47 sk. för två och en half Gulden Holländsk Courant, och likaledes 47 sk. för två och en half Gulden Brabants Växelmynt; å 'hvilket belopp i Svenskt Banco ägarne af förmälte Obligationer borde undfå RiksgäldsContoirets Reverser med fem (5) procents årlig renta och ställde att infrias efter fem års förlopp. Och enär nu är utredt, att Herr Ministern Peijron uti det, åren 1790 och 1791, för Svenska Statens räkning, i Haag upptagna Lif-RenteLån insatt de Tio Tusende Gulden Holländsk Courant, hvarifrån hans Lif-Rente-fordran härrörer ; och Herr Chargé d’alfaires , CantzliRådet Lagers vard med vederbörligt NotarialBetyg styrkt, att han redan år 1810 blifvit rättmätig ägare af de särskildta Lån-Capital i Genuesiska Lånen, till ett sammanräknadt belopp af 75-&ö7
Denna dom stadfaslades af K. M. och Rikets Svea Hofrätt, men upphäfdes af Högsta Domstolen, på hufvudsakligen följande grunder: att nämnde torpare begått det åtalade lägersmälet. är 1827, och således den praescriptionstid af 2 år, som för dylika förbrytelsers bedrifvande stadgas, förflutit, innan han inför häradsrätten härföre blef tilltalad; att det fall, som här förekommer, ej i allmänna lagen finnes omnämnd t , och att domaren ej ägde härå tillämpa 5g cap. 2 §:n Missg b:n , såsom endast omnämnande förbrytelser genom beblandelse i rätt uppeller nedstigande svågerskaps-led, men att under dylikt brott ej borde eller kunde inbegripas förevar." casus, enär lagens stadgande i 2 cap. 9 §:n Gifterm. b:n, — att äktenskap är lika förbudet, om blodsbandet kommer af äktenskap eiler lägersmål, — förutsätter, att lägersmålet skall genom laga åtal vara inför lagen så ådagalagdt, att skyldskap derigenom kan anses äga rum, och således det icke uppenbarade lägersmålet ej blifva föremål för vederbörandes undersökning vid skyldskaps-förhållandenas bestämmande, och en blott uppgift derom, ej beledsagad med laga bevis, icke bör kunna anses som hinder för äktenskap; till följd hvaraf ett lägersmål, som ej på ofvannämnda sätt inför domstol blifvit åtaladt och bevisadt, ej heller lian anses orsaka ett sådant slägtskaps-förhållande att ansvar och straff för beblandelse med den i skyldskap varande personen bör komma i fråga. På dessa m. fl. grunder blef omnämnde torpare hos Högsta Domtsolen slutligen frikänd, och bans ställande på fri fot anbefaldt. Han hide likväl i 2:ne års tid selat fängslad, dels å Westerås länshäkte, dels i häradshäktet, och under denna tid, som jag förmodar, slitit mycket ondt.
Så vidt af räkenskapen kunnat inhemtas, har likväl nämnde anslag icke blifvit under revisions-aret användt, ett förhållande vid hvilket Revisorerne ansett sig så mycket heldre böra fästa uppmärksamhet, 533,331: 42, 50,192: 10. 209,151: 36. 3,600: — 12,968: 14. 7,054: 47. 1,050: — 32,619: 8. 7,874: 8. 9,938: 22. 35,282: 77. 49,787: 29. 7,547: 46. 960,396: 39. — 75 — som det ändamål, hvilket vid medlens beviljande afsågs, enligt Revisorernes åsigt, är af den vigt, att dess ernående ju förr desto heldre vore önskligt. § 3. Enligt Revisorerne meddeladt särskildt sammandrag öfver 1858 års kruträkningar» voro behållningarne vid nämnde års slut följande: Centner, skålp. Enär den qvantitet godt handgevärsoch stycke-krut, som bör finnas i Kronans förråd, blifvit bestämd till 41,000 centner, förefauns vid revisions-årets slut en brist af 4,096 centner 53 skålpund. § 4- För hyra af vedbodar å Carlstens fästning har till A. L. Silfversvan blifvit emot qvitto utbetaldt ett belopp af 150 R:dr.
Detta anslag borde måhända helst blifva ett förslagsanslag; men skulle betänkligheter deremot upstå, så får jag förklara, att del är mig likgiltigt under^hvilken form anslaget beviljas, ty det hnfvudsakligaste är dock att summan blifver så stor, alt deruti icke kommer att upstå någon brist, i händelse del skulle visa sig, alt de för ändamålets vinnande nödvändiga ntgifterne blefve större, än man nu kan på förhand beräkna, hvilket man naturligtvis mäste underkasta sig, för att vara förvissad derom, alt K. M. ej skall vara bunden, af brist på penningar, att vidtaga alla de åtgärder, som anses nödiga för att, mera än hittills, förekomma lönnbrännerier och oloflig bränvinsförsäljning, hvartill utan tvifvel frestelserna hädanefter blifva större än hittills. lag anhåller att detta mitt yttrande må till StalsUtsk. få åtfölja Frih. Palmstjernas motion, och jag lager för gifvet, alt detta Utsk. 14 II. 2 18 Den 25 Oktober. skall i och för frågans behandling begära sammanträde med Serskildta Utsk. Frih. Raab, Adam Christian: Då Frih. Palmstjerna up läsle sin motion, trodde jag mig finna, att medel endast blifvit begärda för aflönandet af kontrollörer. Jag har derföre begärt alt få se Hr Frihtns förslag, hvilket lyder sålunda: ”att de, bränneri^kontrollörerne tillaude arfvoden må, inom hvarje län, utanordnas af der inflytande afgift för brånvinstillverkningen, på sätt K. M. i öfrigt härom täcktes förordna.” Jag ber emellertid att få fästa upmärksamhelen derå, att en bestämd gifven afgift äfven måste utgå till de vittnen, som skola vara tillstädes vid kontrollörernes förrättningar i störte brännerier. Dessutom är det bär i landel, likasom det var i Norrige, då. en ny bränvinslagsliftning der infördes, nödvändigt alt icke så obetydliga anslag beviljas för att befordra förfallmns efterlefnad i öfrigt, och jag tror således icke, att det är nog, att blott bevilja hvad Frih.
344* 37°. — om de fleraBcvillningsmedlen,so Branvinsbrä^- ningsafgifterne, Postmedlen, Stämplad erPap-1 p er s-a fgif ten och Tulafgiften, — se äfven Upbörd, Bevärings-Manskap, se Manskap. Bihang, till Riks-St. Pro t, tryckning deraf, se Protokoll. —■ redaktion deraf, Remiss II; 400, Exp. Utsk, Bet. Xt 8, Besk i3. i4. Exp. Utsk. Bet. Besl. 29—31. 33. ■— medel att befordra större afsättning och gagn deraf, Exp. Utsk, Bet. X: 46» Besk 52. 69. 314. Vidare Besk I54—156. Exp, Utsk, Bet. 54, Besl, 51/. Jl* Vidare Besl, 1 56. •— förvaringsrum för tryckta exemplar deraf, Exp. Utsk. Mern. X: 122,Besk IX: t2.3, 124, S, U. Bet.IVt 1599. Bes]- 54°* 544. 554. 368. — någre Tabellers uteslutande derifrån, Exp» Utsk* Mern. X: 324. Resi, 325. 326. — någre andre flmullingars uteslutande, Exp. Utsk. Mern, X: 539. Billberg, vice President, Gratifikation till honom, se Krigs fou den, Deputerades Berätt. Bj äre, Härads-Rätt, dess åtgärd i målet om Esbjörnsson och Lindman, Just. Omb. Berätt, II: 232. dess försummelse med ransaknings-handlingars insändande i flera mål 233. Björnstjerna, Friherre Magnu s, anmärkning mot honom, se Rådgifvare, K. M;s för Arméen, Båhus Län, se Göteborgs 2. lo Register Boije, Friherre Ludvig, Revisions-Sekret., arne mål på dess Rotel, Just.
Fjedrar, ur-; hänföras till delar af ur, ej specificerade. Flottholz; hänföres under Korkbark. Flugor, spanska; hänföras under Apoteksvaror. Förslag till Tulltaxa. 7 Flyttsaker: 10 procent af värdet, då sådan förtullningsgrund bör tillämpas) när de vid införseln, på särskild anmälan hos tullkammare eller tulldistrikt-ckefer, vid 300 R:dr Riksmynts värde eller derunder, samt hos Generaltullstyrelsen, då värdet öfverskjuter 300 R:dr Riksmynt, pröfvas icke öfverstiga egarens behof Fläsk Fnöske, heredt. Foglar, lefvande slagtade, hänföras under Kött. Folier, tenn-, eller Stanniol Formar, af jernbleck eller annat ämne för sockerbruken, äfvensom tryckoch pappersformar, hänföras till Redskap och Maskinerier. Fosfor Frukter och Bär, ej specificerade: friska inlagde i bränvin eller ättika torra Frö: kanarieandra slag Fyrverkeriarbeten Färger och Färgning sämnen: blyhvitt, zinkhvitt och kremzerhvitt kochenilj indigo spanskgröna Anm. Nämnda färger, med olja eller annorledes beredda, må införas mot den för råämnet stadgade tull. andra slag, ej specificerade, oberedda eller beredda . Färglådor, med färger och annat tillbehör, äfvensom färger i musslor, glas o. s. v Anin. Afdrag i vigten göres ej för lådan, glaset, musslan eller annat tillbehör. Färgmossa, alla slag Färgträd, helt och oraspadt, alla slag, saint andra till färgning användbara, oboredda växter och växtdelar, i taxan ej specificerade Gallmeja Qvantitet I Införselsför Tullberäk| tull. Riksmynt. R:dr. öre. ningen. Fritt. Fritt. Fri. Fläder-mos och saft; hänföras under Apoteksvaror. Flätor till Hattar; se Hattflätor. Fogellim; hänföres under Lim, andra slag. Foglar, preparerade till Naturaliesamlingar, hänföras till Naturalier. Fransar; se Gulddragareoch Snörmakarearbeten.
Hittills bafva till och med lån fått beviljas på 5o R.*dr, Dessa lån erfordra visserligen mera i omkostnader, än den ringa summans erhållande kan ersätta; men att upphöja minimi-summan till 2Öo R:dr, afstyrker jag, enär en sjettedel af de utgående lånens antal understiger a5o R:dr. Jag anhåller, om bifall å Utskottets senare Utlåtande. Herr Cederschjöld: Jag förenar mig med den sista värde talaren, och tror, att mången, som tillfälligtvis kommit i förlägenhet, kan hjelpas med en mindre summa, och ej bör betagas möjligheten att få låna till exempel 100 R:dr, En högre miliimisumma skulle vara skadlig för många lånesökande, heldst de antingen kunde vara ur stånd att skaffa nöjaktig säkerhet för den, eller ock nödgas låna mer än de verkligen behöfde. Herr Rosenblad: Ehuru jag visserligen misströstar, att de små steg BancoUlskoU Dc ii 27 November. ten gjort till införande af en bättre ordning, skola lyckas, helst efter exemplet af denna förmiddags votering, skall jag dock göra mitt yttersta bemödande vid denna punkt, att få minimisumman faststäld till a5o R:dr. Herr Hjerta bar nämnt, alt en sjettedel af Discontlånen understigit 25o R:dr; detta är visserligen möjligt, men icke bar af bela Lånefonden en sjettedel varit utlånad i så små lån. Dessutom bör man ihågkomma, att de lån, som sluteligen gått ned till 100 eller 200 R:dr, prim i tift varit 5oo å 1000 R:dr, Jag hemställer, om Postporto, Domarens vederbäflighets-påskrift, Commissions-arfvode, m. m. två gånger om året icke skall uppgå till 10 procent, och till och med derutöfver. Om för en eller annan gång lånet är af den vigt, att det ersätter dessa kostnader, är detta visserligen icke förhållandet med största delen, enär de, som taga lån under 25a R:dr, vanligen äro just de, som minst se på följderna deraf. Jag hemställer, om det är Allmogens fördel, att lockas in i Disconterna.
Det stadgande, hvaruti motionären, på sätt nämndt är, sökt vinna ändring, är af följande lydelse: »Magistratspersoner och borgare, hvilkas biträde för Wår och kronans räkning »fordras vid syner, värderingar, inventeringar m. m., brandsyner å kronans hus lik»val undantagne, må, när förrättningen varar längre än en dag, undfå lika trakta»mente, som är dem tillagdt, dä besigtning eller värdering sker utom stad, eller en »riksdaler banko om dagen». Statssamt Allm. Besv - och Ekonomi-Ulskoltens Utlåtande, N:o Tå. 11 I detta stadgannde hafva redan llikets Ständer, med anledning af derom väckt motion, uti underdånig skrifvelse den 25 sistl. Juli, N:o 144, hos Kongl. Majit begärt den förändring, att Kongl. Maj:t måtte i nåder förordna, att de vid besigtningar och kostnadsförslags uppgörande för Kongl. Maj:ts och kronans räkning biträdande handtverkare skola, äfven då förrättningen icke varar längre än en dag, tilläggas ersättning efter den i högstberörde nådiga kungörelse den 18 Januari 1841 stadgade grund. I Utskottens tanka fordrar likväl billigheten, att så väl magistratspersoner, som alla de borgare, hvilka biträda vid besiglningar, uppgörandet af kostnadsförslag samt andra förrättningar för kronans räkning, åtnjuta ersättning derför, helst hvad borgare beträffar, den genom förra författningar burskapegande handtverkare tillagda uteslutande rätt till handtverks idkande upphört, hvadan ock borgare icke böra utan ersättning besväras med ett onus, som de handtverkare, hvilka ej erhållit burskap, ega rätt att sig undandraga.
Ständers underdåniga yttrande öfver hvad vid en sådan fri handel bör iakttagas, och hvarom dessa Utskott, efter erhållen Remiss, afgifvit vördsamt utlåtande; ty, och då genom särskilta författningar Allmogen jemväl erhållit rättighet, att till Städerpa få införa och försälja åtskilliga af dem . tillverkade handaslöjd Jer, anse Utskotten, att förbudet emot landsköp i de hufvudsakligaste delar redan upphört, så att något hinder icke bör vara , att inrikes handeln med alla sådana varor, hvilka såsom landets producter ära att anse, må , utan undantag lemnäs fri och obehindrad; hvarföre Utskotten ock tro sig äga fullt skäl tillstyrka, det Riksens Högh Ständer må hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit i Nåder ville till eu slik frihet i inrikes handeln bifalla och derigenom förenätnde Capitel till ali kraft och verkan upphöra. Hvad åter angår det derom gjorda yrkande, att handel på utrikes Orter må af hvem som heldst frän alla hamnar i Riket, derifrån fartyg kunna v - * ' V J)en 14 Juli, *354 Jtunna till berörde orter ttfsändas, få obehindrad Utöfvas, och stapel-frihet varda tilldelt alla sådana af dessa hamnar, der Tullbevakning och nödig cqntroll kan inrättas , samt att alla Svenske män må äga rättighet att reda * skepp; så, utom dea 'omständighet , att »ti Rikets vidsträckta skärgårdar, der en mängd så beskaffad* hamnar finnas, hvarifrån skepp till utrikes fart kunna utredas och utgå, det blefve svårt och i det närmaste omöjligt) att kunna föranstalti Om en tillräcklig TuUbevakning och tillsyn, fö» rete sig ock, efter hvad Utskotten trq sig inse, manga andra betydliga hinder emot antagandet af omförmäldta förslag.
Tersmeden har visserligen sökt ursäkta Stats-Utsk:t under förevändning att Riksgäldskontorets Styrelse icke varit i tillfälle att lemna andra upplysningar än dem som redan kommit Utsk:t tillhanda; men det förefaller mig dock besynnerligt, om Styrelsen kan vara okunnig om de öfverskott, som blifvit kända sedan statsregleringen uppgjordes, och som komma Kontoret till godo. Enligt FinansMinisterns uppgift belöpa sig dessa till omkring § af hvad som nu erfordras, hvarföre han också förklarat den föreslagna beskattningen vara hvarken lämplig eller nödig. Och hvad den återstående ^ beträffar, kunna väl ytterligare öfverskott med all säkerhet påräknas, då, enligt Gr. Sparres uppgift, statsverkets inkomster blifvit beräknade till omkring en million lägre än hvad K. M:s Propos. upptager. Det synes mig således solklart att man icke bör betunga folket med, vare sig någon direkt eller indirekt beskattning, då tillgångar förut finnas. Skulle deremot 340 Den 28 November. för kortare tid ett lån behöfva upptagas, kan man ju göra här, som i Frankrike och England, der staten vid sådana tillfällen utgifver s. k. Bons de trésor eller Exchequer bills och derigenom ikläder sig en sväfvande statsskuld, som efter ett eller annat år betalas. Detta är ingalunda att kasta skulden på framtiden, och detta är det enda skäl Stats-Utsk:t framställt för sitt temligen våldsamma förslag att direkte pressa penningarne ur folkets fickor. Då emellertid uppgifterne om tillgångarne äro stridiga, är det angeläget att Stats-(Jtsk:t gör en fullständig utredning af frågan, innan beslut fattas. En talare, Frih. Stjernstedt, har varit nog öppenhjertig att förråda Stats-Utsk:ts förhemligade, förmodligen politiska motiv, nemi. att det icke kunde skada, om folket finge känna »svedan» af de anslag, sorn beviljas. Detta vill väl »in casus med andra ord säga, att man härigenom vill gifva Regeringen en varning att begära, och folket att bevilja ytterligare anslag för ett möjligen förestående krig. Ett sådant sätt att gå till väga måste jag på det skarpaste ogilla.
Så sitta vi där båda med våra masker midtför hvarandra och föra en stel och städad konversation, hvaraf behållningen för oss båda blir lika med noll, och när komedien omsider är slut och dörren åter stänges efter mig, dragés å ömse sidor därom en lättnadens suck. Kunde blott bådas våra önskningar hafva mötts — då hade den aldrig öppnats för mig! 405 Visit är ett främmande ord för en främmande sed — ack, att både ordet och seden vore oss främmande! Tänk, om det aldrig mer existerade nå- got sådant som pliktskyldiga visiter, endast tvångsfria besök, aflagda och emottagna med samma uppriktiga glädje och hjärtlighet å ömse håll, just emedan de skulle förekomma i mera sparsamt antal. För att så litet som möjligt inkräkta på nästans dyrbaraste tillhörighet, hans tid och hans privatlugn, så — efter vi svenskar ändå ha ord om oss att icke godkänna annat än utländska mönster — vore det väl en ganska enkel sak att enas om en bestämd mottagningsafton — märk afton — i månaden, då dörrarna finge stå öppna för alla och enhvar. Ha vi icke likväl i främsta rummet plikter mot oss själfva och vår familj? Hellre än att försumma dem de trettio dagarna i månaden till främmande personers mycket tvifvelaktiga båtnad, så låt då dessa få den trettiondeförsta hel, medan vi själfva behålla resten odelad! | Nu hör jag ett lätt skratt: » Det vore ju att införa ett nytt, ännu dyrbarare mod än det gamla. » Kan ni då verkligen beräkna, hvad det gamla sammanlagdt kostat er under årets lopp, undrar jag. Förtretligheter icke minst! Och dessutom finge ju dessa aftonbesök på intet vis betraktas som bjudningar, och de skulle (för att undvika nattvak) vara begränsade inom ett fastslaget timtal, låt oss säga mellan sex och tio. Det skulle stå enhvar fritt att komma eller icke och att gå när han behagade, och just emedan antalet gä- ster sålunda blef ve oberäkneligt skulle och borde på inga villkor någon annan traktering komma i fråga än en enkel kopp té.
Ständer funnit decimal-systemet böra i afseende 484 Expeditions-Utskollets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o i74. på rikets mynt tillämpas, äfvensom och då dagliga erfarenheten vitsordar, alt riksgäldsriksdalern såsom enhet i den allmänna rörelsen hufvudsakligen förekommer samt nämnde enhet följaktligen är både känd och erkänd af alla folkklasser inom landet, hvilket är af synnerlig fördel vid decimal-systemets tillämpning å myntet, enär, vid öfvergången från det gamla till det nya räknesättet, allmänheten snart torde inlära sig det sednare, då så väl enheten som hundradelen deraf, hvilken komme att i det närmaste motsvara 2 styfver riksgäld, äro af alla väl bekanta värden, Rikets Ständer, i enlighet med E. K. M:ts Nådiga Proposition, beslutat, att räkne-enheten må fastställas till ett värde af \ rdr silfver, motsvarande 32 sk. b:ko eller En rdr riksgäld, samt benämnas Riksdaler Riksmynt. Likaledes hafva Rikets Ständer bifallit E. K. M:ts Nådiga förslag, att räkne enheten må fördelas i 100 lika delar, samt att 100:dedelen benämnes Öre. Då Rikets Ständer anse, att upplagandet i räkenskap af bråktal utaf öret innebär en afvikelse från det nya systemet, samt alt dylika bråktal böra undvikas, hafva Rikets Ständer funnit, hvad E. K. M:t i 3:dje punkten af den Nådiga Propositionen föreslagit, böra i så måtto förändras, att, efter det nya systemets verkställighet, all offentlig räkenskap må föras i två kolumner: Riksdaler Riksmynt och Öre, med undvikande af alla brutna tal, så att hvad som understiger ett halft öre uleslutes, men, dä det stiger lill ett halft eller derutöfver, utföres för ett öre. På samma sätt anse Rikets Ständer jemväl böra förfaras, för att undvika bråktal af öret, då taxor å allmänna afgifter undergå skälig jemkning till öfverensstämmelse med det nya myntsystemet.
VÄNNEN. VÄNNEN. FRUN. Äfven den anspråkslösaste man kan inte undgå att märka det intryck, han gjort på ett fruntimmer. Men att du aldrig sagt någonting till mig om den här saken. Och inte Ebba heller, fastän det varit uppgjordt er emellan. Uppgjordt, är det inte ännu! Jag väntade på befordran och ja, den kom för sent! I går först hade jag en half förklaring med Ebba. Hon sa' att hon skulle vara hemma hela förmiddagen i dag, och hon väntar nu, att jag skall komma och fria. VÄNNEN. FRUN. Jaså, det var derför, som jag inte på några vilkor kunde få henne att gå ut i dag. (afsides) Och jag som trodde...! Ja, nu blir det som sagdt ingenting af. Hon får vänta förgäfves. Och det bara derför, att jag inte vill försona mig med min man (tystnar och synes fatta ett beslut). Ja, ser du Ebba är då lik dig; hon har ditt lynne, alla dina stora förtjenster, men också... (tvekar). FRUN (som under tiden synts fatta VÄNNEN. FRUN. VÄNNEN. Alla mina fel, menar du! Ja, genera dig inte! Och du tror derför, att om jag är hård och oförsonlig mot min man, så måste hon också komma att bli det mot dig. Ja, kära Oskar, du har mycket rätt, men förifra dig bara inte! Glöm inte, att en förståndig man och det är du ofta kan leda sin hustru... Ja, det förstås. Jag kan ju inte neka till, att jag fått en smula mera urskiljning än Karl. Du har alltid haft ett visst inflytande öfver mig; och då måste du ju ha det i ännu högre grad öfver Ebba, som är mycket yngre än jag, och som... Och som är kär i mig ja, det är då sant! Hör du! Du är ju en rigtigt liten förståndig fru och jag börjar tro, att Karl varit alldeles för sträng emot dig. Om du bara ville ta ett enda litet steg... VÄNNEN. FRUN (inställsamt). VÄNNEN (klarnande). ett beslut; glädtigt). Jag gör ingenting till hälften!