Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M:ts kännedom komma de närmare och speciella . föreskrifter, hvilka Riksens Ständer funnit sig böra, i sammanhang med den för deras Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret nu mera ordnade och utfärdade Instuction, i IX Art. meddela, rörande ifrågavarande Låneanslag, så får, till Riksens Ständers pröfning, ExpeditionsUtskottet härigenom vördsamt hemställa, örn icke en afskrift af nyssnämnde Artikel må uti underdånigt missiv till K. M. expedieras. Stockholm den ig Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Motioner i Borgare-Ståndet 1865. 285 fastheldre i den omständigheten, att de skolor, som stå i samband med seminarierna, icke äro eller under nuvarande förhållanden väl ens kunna vara så inrättade, att de på samma gång skulle utgöra ett passande öfningsfält för seminarieeleverne i alla till folkskolan hörande ämnen och tillika en tillfredsställande bildningsanstalt för sådane personer, som endast söka utbildning såsom småskolelärare. Seminarieskolan skall, enligt gällande stadgar, skötas af en utaf seminarii hufvudlärare, hvilken tillika har sig ålagdt att hufvudsakligen leda elevernes praktiska öfningar och undervisning. Det ligger således i sakens natur, att den skola, sorn ställes i samband med seminarierna, antingen måste, såsom förhållandet lärer vara vid något seminarium, till stor skada för den fullständiga seminarie-undervisningen från sig utestänga andra barn, än sådana som hunnit öfver småskolans ståndpunkt, eller och att de små barnens undervisning i densamma blir betraktad såsom en bisak och skötes mindre tillfredsställande, då läraren, såvida han ej i skolan vill använda ovana och ständigt vexlande biträden, endast kan egna en jemförelsevis kort tid och delad uppmärksamhet åt den förberedande lägsta afdelningen, ehuru just denna afdelning, enligt kända pedagogiska åsigter, väl behöfde företrädesvis ett ständigt och oafbrutet biträde af skicklig lärare. De småskolelärare, som vid seminarierna skulle söka utbildning, kunna derföre endast i ofullständig mån vinna sitt syfte; och seminarierna, som väl, äfven i afseende på småskolan, borde vara mönsteranstalter, kunna svårligen i denna del motsvara sin bestämmelse.
Rörande åter Rotefrihets - afgiften, sotn j likmätigt 3 Mom. af denna §., utgår af ali Rotering underkastad jord , då den ej kommit att åläggas denna skyldighet, har Bevillningsutskottet lått genom särskilde Remisser af den 21 Fehr. och 1 Aug. oäst.vikne , emottaga först RiksdagsFulrmägtigen Anders Nilssons från Jemtland hemställan, om frihet från denna afgift för de Hemman i Jemtland, hvilka, eti» ligt Contract, af den 14 December 1748, åtagit sig Inqvarterings-skyldigheten för Underofficerare, Corporaler och Trumslagare af Jemtlands Kongl. Regemente, men sedan 1818 åra Riksdag blifvit påförde Tolf Riksdaler årligen, oaktadt Iuqvarterings-skyldigheten synes "full. ltomligen uppväga Roterlngsbesväret, och denna beskattning' ej drabbat alla i Länet varande Rotefrié Hemman, och sedermera RiksdagsFullmägtiges Anders Sandstens och Erik Ahli grens till Höglofl. StatsUtskottet3 öfverlemnade, men iUtlåtande af den 16 Julii'till detta JJtskotts handläggning hanviste Memorial, med:
Sept. 2 A. P. 43, 85. om revision af dess förvaltning och räkenskaper för år 1822. Sept. 2 A. P. 339, 4°6, 520. 261 ManufacturDisconten, om nedsättning af öfverräntan lör lån uti. Oct. 2 A. P. 538. Marcher, om nyttan deraf för Armeen och för lifvandet af penninge-circulationen. Febr. P. 638. B. 662. Mariaebergs Läroverk, om dess sammanslående med Ingenieur-Corpsens Läroverk. Markegång, om sättande af särskilt för öfra och nedra Dalarne. April P. 342, 376, 443- Markegångssättningarne, örn öfverseende af de derom utfärdade Författningar. Marknader angående förändrad tid för Norrtelje och Upsala Höst-. Fehr. P. 483* B. 34i. Aug. P. 194, 375, 411 - — om hållande deraf i Svinesund. Maji P. 48. — om hållande deraf i Wrigstad, Rydaholm och å strandplatsen Stenunge. April P. 44°> 513, 522. Julii P. 54i. — om ökadt antal deraf i .Skenninge och Grenna. April P. 573, 581, 627. Junii P. 120. Marknadstiderne, om sättet att reglera detn. April P. 224, 355, 373. Maji P. 47* Junii P. 733. Marks von Wurtemberg, Gustaf, yttranden. Mars P. 81. B. 23g. Julii P. rogi. B. 537. Maule, Carl, yttrande. Mars P. 535. Medaille. Se Minnespenning. —> om präglande af en, till minne af Landt» Marskalken. Sept. 2 A. P. 45i< 262 Mekaniska skolan. Se Modellkammare».
Icke öfverensstämmer det med min förmåga, och jag tror ej, att det skulle tjena till något att ingå i en theoretisk afhandling om R. St:s och andra banker. Jag skall derföre söka att endast helt enkelt och kort framställa mina tankar öfver 2:dra punkten eller den fråga, som nu är under öfverläggning. Vid denna punkt har jag hört ett nytt förslag sättas i fråga, att man nemi. icke borde bestämma någon proportion emellan silfver och sedelstock, utan en viss summa, hvarunder Bankens silfverfond ej finge sjunka, och att, när den vore sjunken till denna summa, då först skulle Bancostyrelsens omsorg inträda att skaffa nya tillgångar; och dertill hafva frenne ledamöter gjort ett tillägg, att Banken under intet vilkor skulle äga rättighet att öka lånerörelsen utöfver det belopp, som vid sista riksdagen dertill anslogs. Jag kan icke instämma i förslaget på detta sätt. Det skall vara mig likgiltigt, om man antingen stadgar en viss proportion r till 3 eller i till 4, eller också en viss summa, endast det ej sker med dessa vilkor; ty jag tror, att det bör vara Bancostyrelsens skyldighet att icke dröja tills sista styfvern utgått, och jag tror, att det äfven skall vara mera öfverensstämmande med Utsk:s tankar, alt Fullmägtige skola bereda tillgångar, innan metalliska cassan sjunkit till den yttersta punkten, likasom jag tror, att det vore orätt att förbjuda Bancostyrelsen att bispringa näringarna med större summor. T sådant fall borde man äfven kunna förbjuda folkökningen och näringarnas tillväxt, och kan man icke det, så är det orätt att förneka tillgångar för detta folk att föda sig med. Jag får för min enskilda del, fastän det icke betyder mycket, hembära min tacksamhet till BancoUtsk., som på ett så mästerligt sätt sökt förlika de stora interessena, Bankens trygghet och näringarnas understödjande.
Dricka och b r ö d 24. Torsdag Sill o c h potatis 28. Fredag. Rågmjölsgröt o c h mjölk 29. Lördag. Uppvärmd fiskpudding o c h mjölk 10. Summa 1 kr. Middagar. 1 Söndag (lefverkaka o c h järnvägskräm). j kg. lefver 10, risgryn 2 kaffekoppar 8; fläsk 10, salt o c h peppar 2; sirap ' / j kaffekopp hg. 4; bröd lf /, kaka 6 Jernvägsnaden beräknad i ö r e): Vatten 6 kaffekoppar kräm: skedar 4; 1 stång kanel till barnens kaffe) 4; socker V » hg. Måndag (spickesill, potatis, tjärnmjölk). Sillar Middag (stekt lefver, potatis, mjölk och bröd). Lefver 1 kg. 6; b r ö d 2 % kakor 10 Afton (ölost o c h bröd). Mjölk P / 1. 3; b r ö d 3 kakor 12 Summan för tre måltider 1 kr. (fiskpudding, potatis och bröd). BlockMåndag: Frukost (hafresoppa, smör o c h bröd). fisk Onsdag (maskinrifven) 127 gr. 13; risgryn 2 kaffeDiet. 5; flottyr % hg. ker o c h salt 1; margarin % hg. Middag (sill, kokt i kort spad, potatis). Sill Torsdag (blodpannkaka). Blod 5 del. 10; b r ö d 2 kakor 8 matskedar 3; rrjurtalg 3 matskedar 6; kryddor Afton (rågmjölsgröt, mjölk o c h bröd). Rågmjöl och jäst 5; bröd 2 kakor 8 % kg. ä 17 öre 9; vatten 2 1.; ' mjölk l /, 1. o c h Fredag (hafregiynsgröt o c h mjölk). Hafregryn salt till gröten 8; b r ö d 3 kakor 12 Tisdag: Frukost (ölost, sill från föregående dag mjölk Lördag (knackwurst och potatis). Korfvar 3 st. o c h bröd). Mjölk l /, 1. 3; 25; flottyr V » hg. Middag (lefverbiff och potatis). Lefver 1 kg. » Stackars öra!
— Reseoch traktaments-kostnader ■— S:r 7,704: 3. 6. 7,582: 8. 4. \\\ — Balans till påföljande år: Vid granskningen af fondens säkerlietshandlingar befunnos desamma jemväl i behörig ordning. 6:o. Volontär-vakans-medels-f'onden. Räkenskaperna för denna fond, om hvars tillkomst och ändamål sednast afgifna revisionsberättelse lenmar upplysning, äro uti Kongl. Kammar-rätten granskade för år 1852 med och för år 1853 utan anmärkning samt utvisa följande förhållande: Debet. År 1852- År 1853- Balans från föregående år: Balans till påföljande år: Credit. Balans frän föregående år: — Utgifter: Med anledning af Rikets Ständers vid sistförflutna riksdag hos Kongl. Maj:t i underdånighet gjorda framställning, att volontär-vakans-fondens sedan (lera år reserverade och i kassan inneliggande behållning borde genom utlåning göras fruktbärande, har Kongl. Maj:t, genom nådigt bref den 9 November 1854, anbefallt Krigs-kollegium att om ifrågavarande kapital-behållnings förräntande föranstalta. Revisorerne, som, vid anställd inventering af Krigs-kollegii kassor och fonder, funnit denna nådiga föreskrift vara iakttagen, hafva icke haft något att erinra emot beskaffenheten af de säkerhetshandlingar, emot hvilka fondens medel blifvit utlånade; och har icke heller någon anmärkning emot räkenskaperna hos Revisorerne förekommit. 7:o. Wadstena Krigsmanshus-kassa. Såsom ersättning för denna kassas, jemlikt Rikets Ständers beslut vid år 1850 och 1851 års riksdag, till Stats-verket indragna inkomster af dels hemmans-räntor och kronotionde, dels rusthålls-afgifter m. m., beviljades vid samma riksdag, förutom det till Krigsmanshus-kassan dittills å 9:de hufvudtiteln uppförda anslag å 40,800 ll:dr, en tillökning af tillsammans 104,566
De talare, som yttrat sig för bibehållande af KrigsHofR:n i dess närvarande skick och att det således icke skulle finnas mera än en lagfaren ledamot i denna öfverdomstol, hafva såsom skäl, hvarföre flere lagkunnige V. 11. 8 lil Den 4 April e. m. icke borde deruti insättas, anfört att den militära andan skulle eljest tillintetgöras. Jag inser visserligen den stora vigten af att en sådan militär-anda bibehålies inom krigsmakten, men jag tror dock, att det egentligen är Reg:tsChefen och tjenstgörande Majoren som det tillkommer alt deröfver vaka, genom utöfning af den extra-judicieila bestraffningsrätten. Deremot anser jag, att, då fråga är om mera allvarsamma förbrytelser, som måste öfverlemnas till domaremaktens afgörande, det icke går an att medgifva en arbiträr makt, som kan döma efter godtycke. Domarens pligt måste naturligtvis vara, att tillämpa lagen sådan den är. Jag vill då fråga, om man icke bör antaga, att de, som egnat sitt lif åt studium af lagfarenheten och densammas praktiska tillämpning, böra förstå den saken bättre än personer, som syssselsätta sig med en belt annan art af verksamhet. För min del är jag åtminstone öfvertygad, att man har större säkerhet för att få lagen tillämpad så, som lagstiftaren afsett, om i Domstolen sitta lagfarne män, än om ett motsatt förhållande äger rum. Likasom det nu är med krigsdomstolarne, var förut förhållandet med civila domstolar. Det fanns nemligen en andra instans, som icke hade mer än en lagfaren ledamot; den andra instansen på landet var LagmansR:n, uti hvilken, likasom uti den underordnade IläradsR-.n, blott en lagfaren ledamot jemte 12 nämndemän suto såsom domare. I slädarna voro Rådhusoch KämnersILr förste och andre domstol. I Stockholms KämnersRätt' dömde alltid 3 lagfarne ledamöter, men då deras beslut öfverklagadcs -i RådbusR:n, kunde det hända att endast en lagfaren person deltog i pröfningen deraf.
Herr Hjerta > Gustaf: I stöd af hvad jag förut yttrat, anser jag denna ränta böra upphöra, och förflyttas på Bevillningen. Likväl finner jag nödvändigt att iakttaga, att StatsYerket ålägges ersätta de Tingsgästningspenningar, som till särskilte Häradsrätter och Domstolar utgå, på sätt Utskottet äfven föreslagit. Således anhåller jag, att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes föreslå Ridd. och Adeln, att 4 Den 28 April f. m. Lagmansoell Häradshöfdinge-räntan från och med innevarande år må upphöra, samt att de under Lagmansoch HäradshöfdingeRäntan inbegripne Tingsgästningspenningar må af StatsYerket godtgöras vederbörande, på sätt Utskottet föreslagit, efter medium af hvad hvarje HäradsRätt under de sista 10 åren åtnjutit. Jag torde ej behöfva tilllägga något, då discussionen förra gången fullständigt afhandlade så väl detta ämne, som mantals-penningarne. Jag vill blott nämna, att de skäl, som då tycktes vålla mantalspenningarnes bibehållande, nemligen, att en afgift, som inbringar 3oo,ooo R:dr, ej kunde afskaffas på en tid, då myntreglering är i fråga, ej talar för denna tittel, som icke uppgår till högre belopp än 80,000 R:dr. Jag vågar således hoppas bifall till dess afskaffande. Herr af Billbergh, Johan Petter: l)å jag uti sista plenum tog mig friheten yttra min öfvertygelse om mantalspenningarne, var den grundad deruppå, att desse, jemte Lagmansoch Häradshöfdinge-Räntan samt Sterbhus-Afgiften, voro tryckande och besvärlige, samt att det var för redovisningen hindrande, att hafva 3:ne särskilta personela afgifter, då de kunde sammanslås till en.
BondeStåndet har Utskottet emottagit ett Protocolls Utdrag af den 18 nästlidne December, innefattande Olof Olofssons ifrån Carlstads Län hemställan, att, i anseende till Arwika så kallade Stads Innevånares medellösa belägenhet, vållad af den allmänt öfverklagade Penningebristen och handelns tröga gång, nämnde Stad af StatsMedlen måtte beviljas ett Anslag af 2000 R:dr, såsom bidrag till anstalters vidtagande för Stadens förskönande och behof såsom stenläggning af Torg och Gator rn. m., till nytta ej mindre för Staden an dem som besöka densamma; hvilken hemställan Vice Talmannen Jon Jonsson från Blekinge och Eric Andersson från Westerås Län bestridt på den grund, att i händelse innevånarne i Arwika ej mägtade att utvidga och försköna anläggningen, samma Stad eller Köping, i anseende till förut varande mångå små och fattiga Städer, som af sig sjelfve icke kunna bestå, måtte, med afstående från sina Stadsprivilegier, återgå till dess fordna egenskap af By; hvaremot Motionären anmärkt, att saknad och förlust skulle uppkomma för orten, derest Arwika, i brist af Medel för dess vidmakthållande, icke kunde i dess nuvarande egenskap bibehållas. Utskottet anser meddelandet af så beskaffad! understöd, af Statens Medel, som det Olof Olofsson för B e t ä n k a n d e n. I 23 Arwika yrkat, oförenligt med StatsVerks-Förvaltningen i det liela och kan således ej till II. H. St:rs bifall understödja förrberörde Motion.
Föredrogos ånyo följande Stats Utskottets bordlagdamemorialer och Utlåtanden: N:o 250, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 144. Lades till handlingarne, N:o 251, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 146. Lades till handlingarne. N:o 252, i anledning af Herr Grefve Mörners, J. A.y motion om beviljande af anslag till försök för bestämmande af dea bästa modell for slagkrutsgevär. Återremitterades till Stats-Utskottet, med anmodan till bemäldta Utskott att till pröfning upptaga ofvannämnda motion. N:o 253, i anledning af Herr Dalmans,. W. F.motion om' beviljande af ett anslag åt Sjömanna-sällskapet, till befordrande af demed sällskapet afsedda ändamål. Återremitterades till: Stats-Utskottet, med anmodan till detsamma att förutnämnda motion till pröfning upptaga. N:o 254, i anledning af väckt motion, om: nedsättning i arrendet för Mili tise-bos tället Boda. Bifölls. N:o 259, i anledning af Hans Janssons från Elfsborgs Län motion, an - 544 Fröt. Vtdr. d. 22 stug. iSgo. gående ersättning till Nämndemän och Fjerdingsman för Syner och Värderingar, m. ra. Bifölls. N:o 261, i anledning af Herr Edenhjelms, G., motion, om rättighet för nu varande Vexel-Controllörer att få bibehålla de af dem innehafvaude arfvoden. Bifölls. N:o 266, i anledning af erhållen återremiss å Stats-Utskottets Utlåtande N:o 135, rörande väckt fråga örn Kungs-gårdeu Halltorps på Öland återvinde till Kronan. Lacles till handlingarne.
§ 5 Besiktning av nyfödda barn och foster 1: o Yttre delar Samma besiktning som tidigare beskrivits med tillägg för fostrets storlek, längd och vikt, den ålder den synes ha från avelsen. Är det omoget, förtidigt, fullgånget. Åldern från födelsestunden, är moderkakan och navelsträngen frånskilda. Är naveln ombunden eller har den lämnat mycket blod, är den avriven, krossad eller avklippt. Om flera barn blivit födda, efterfrågas vilket som kommit först. Vilken barnmorska eller annan person som hjälp till, moderns tillstånd under och efter barnsbörden. Är modern förstföderska. Har förlossningen gått fort, långsamt, varit naturlig, lätt eller svår, skett med vändning eller instrument och i så fall vilka. Har blodstörtning eller andra ovanliga tillfälligheter inträffat. Har barnet framkommit levande eller dött och har någon försökt uppliva det döda barnet och på vad sätt. Genom att blåsa in luft i munnen, ta bort slem ur näsa och mun. Har barnet skrikit, rört sina händer, fötter, sett upp, haft ryckningar. Är huden avskrubbad, lätt lossnande, slemmig, blodig. Not Om ett barn som angives dött nyss framkommit, bör läkaren undersöka om det möjligen är skendött och i så fall använda medel att få liv i det enligt Pontins Bok om Allmänna Hälsovården. Fostrets bildning undersöks och vanskapligheter anmärks noga. Huvudets storlek, dimensioner, förhållande till kroppen, om det har hår, hur långt och tätt, fontanellernas storlek, form och om de är naturliga eller våldförda. Är pupillen stor eller sammandragen, finns hinnan (membrana pupillaris) kvar. Finns någon skada på öronen eller är näsans brosk hopklämt och finns blå fläckar efter klämning. Är munnen öppen, läpparna plattade, tungan framstående eller munnen fylld med något främmande ämne eller tungan och svalget skadat. Har yttre halsen märken efter snöre eller dylikt, syns luftstrupen klämd eller skadad. Är bröstet upphöjt eller nedtryckt. Finns röda eller blå fläckar i underlivet eller bråck. Är naveln läkt. Är testiklarna nere i scrotum, urin och stolgången öppen eller sluten. Är ryggraden bruten, delad av vattensamling, spjälkad (spina bifida). Ser det ut som om barnet träffats av våldsamheter, märken efter instrument, våldsam handläggning vid förlossningen. Hur ser dessa skador ut.
Af brandstodsbolag, hvilkas verksamhet är inskränkt till visst mindre område, län, stad, härad o. s. v., och öfver hvilkas försäkringseller ansvarighetssummor uppgifter varit att tillgå, äro belägna inom: Försäkringseller ansvarighetsbelopp Stiftelseår. vid periodens slut, i R:dr R:mt. Af denna summa belöper sig på Stockholms Stads Brandförsäkringskontor, som endast försäkrar fast egendom, 100,849,249 R:dr, och på Stockholms Stads Brandstodsbolag till försäkring af lösegendom 57,679,750 R:dr. 0 Dessutom 1 sockenbolag, för hvilket uppgift saknas. Flera socken-brandstodsbolag finnas derjemte i länet, men uppgifter öfver deras försäkringssummor saknas. Ett för länets norra och ett för dess södra del. Deraf 2 sockenbolag. »1 I länet finnas ytterligare 2 bolag, stiftade 1831 och 1851, hvilka, enligt uppgifter till Finans-Koraitén, år 1858 ägde ett sammanlagdt försäkringsbelopp af 10,288,180 R:dr. Alla brandstodsbolag i Christianstads län äro inrättade häradsvis. O Dessa bolag äro häradsvis inrättade. Dessutom funnos 1860: Skånska Brandförsäkrings-inrättningen för byggnader i städerna, stiftad 1828, i hvilken försäkringsbeloppet, enligt uppgift till Finans-Komitén, år 1858 uppgick till 16,205,736 R:dr, samt Skånska Städernas Brandstodsförening till försäkring af lösegendom, för hvilken uppgifter icke varit tillgängliga. 0 Femårsberättelsen för länet namngifver dessutom 15 andra bolag, livartdera omfattande en socken eller ett pastorat. O Flera mindre föreningar för brandförsäkring finnas häradsvis. Andra försäkringsinrättningar. Socknemagasiner. 81 Försäkringseller ansvarighetsbelopp Stiftelseår. vid periodens slut, i R:dr R:int.
Emellertid bar genom nu sednast anställda undersökningar blifvit ådagalagdt, att om, i stället för föreslagna kanaler och slussar emellan de söder om sjön Asnen belägna smärre vattendragen, jernvägen utsträcktes icke fullt tre åttondedels mil längre norr om den förut föreslagna godsstationen vid Almundsryd, eller till Ålshults beqvämare lastageplats vid Brosjön, ilvars vattenyta ligger allenast en och en half tum under Åsnens, så skulle derigenom vinnas icke allenast den högst vigtiga fördelen, att tvänne slussar undvekos med deras underhållskostnad och den tidsutdrägt de för trafiken orsaka, utan äfven en besparing i anläggningskostnad af omkring 30.000 R;dr. I anledning häraf och med afseende på sannolikheten att nämnda jernväg i en framtid torde komma att knytas till det nät af andra jernvägar, vare sig Statens eller enskilda, som äro föreslagna eller påtänkta, i hvilket fall, af numera allmänt erkända skäl, man nödgas medgifva lämpligheten, att icke säga nödvändigheten deraf, att denna bibana erhåller samma spårvidd som de redan anlagda, har det ursprungligen beräknade kostnadsbeloppet för ifrågavarande jernväg, hvars spårvidd förut var föreslagen till allenast fyra fot, befunnits otillräckligt; utan kommer anläggningen af denna jernväg, enligt bilagda handlingar, att kosta 2,650,000 R:dr. Deremot lemnäs nu å sido planen att genom de dyrbara kanaler och slussar, som skulle erfordras emellan Åsa-, Helgaoch Bergunda-sjöarne samt Bih. till R. St. N:o 75. emellan den sednare och Salen, möjliggöra en segelled emellan dessa med flera mindre vattendrag; utan inskränker sig förslaget till att från Brosjön, medelst en sä kallad bestämmande sluss, bereda segelled till
Den rättfärdige förbarmar sig öfver sin ök; men de ogudaktigas hjerta är obarmhertigt. Den som sin åker brukar, han skall få bröd tillfyllest; men den som går efter de ting, som intet af nödene äro, han är en dåre. Dens ogudaktigas lust är till att göra skada; men dens rättfärdigas rot skall bära frukt. Den onde varder gripen i sin egen falska ord; men den rättfärdige undkommer ångest. Mycket godt kommer enom genom munsens frukt; och menniskone varder vedergullet efter som hennes händer förtjent hafva. Enom dåra behagar hans sed väl; men den der råde lyder, han är vis. En dåre beviser sina vrede snarliga; men den der smälek fördöljer, han är vis. Den som sannfärdig är, han säger hvad rätt är; men ett falskt vittne bedrager. Den der ovarliga talar, han stinger såsom ett svärd; men de visas tunga är helsosam. En sannfärdig mun består evigliga; men en falsk tunga består icke länge. De som något ondt råda, bedraga sig sjelfva; men de som tillfrid råda, de skola glädja sig deraf. Dem rättfärdiga varder intet ondt vederfarandes; men de ogudaktige skola med olycko fulla varda. Falske munnar äro Herranom en styggelse; men de som troliga handla, de behaga honom väl. En vis man gör icke mycket af sin klokhet; men de dårars hjerta utropar sin dårskap. En trifven hand skall varda väldig; men den som som lat är, hon måste skatt gifva. Sorg i hjertana kränker; men ett vänligit ord fröjdar. Den rättfärdige hafver bättre än hans näste; men de ogudaktigas väg förförer dem. Enom latom lyckas icke hans handel; men en trifven menniska varder rik. På rättom väg är lif, och på farnom stig är ingen död. En vis son låter fadren tukta sig; men en bespottare lyder icke straff. Munsens frukt nyttjar man; men de föraktare tänka icke annat än vrånghet. Den sin mun bevarar, han bevarar sitt lif; men den som sin mun orådeliga upplåter, han kommer i förskräckelse.