Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är möjligt, men hvarföre har då StalsUtsk. föreslagit ett nytt verk att efterträda det gamla oell som skulle komma att kosta 14,000 r:dr om året, för alt jemväl samlas, utan att hafva något att göra? Icke komma ärendena för det nya verkets skull. Då hade man ju bordt afstyrka någon efterträdares tillskapande; och likväl har Utsk. gjort motsatsen; blott med den skillnad att efterträdaren skulle se annorlunda ut än företrädaren. Hr von Rosen, likasom Hr Akerman, har väsendtligen fästat sig vid vinsten af tid som skulle inträffa genom den föreslagna förändringen. Jag anser visserligen tiden vara af mycken vigt för hvarje näringsidkare, men saken mätte dock vara mera värd. Om hon blifver illa afgjord, så är brådskan dermed föga hugnelig. Jag har dessutom redan visat att den nya formen allena icke kan åstadkomma skyndsamhet. Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåge de emot lista punkten af StatsUtskis utlåt. N:o 90 gjorde anmärkmr föranleda till samma punkts återremitterande, ropades starka ja, blandade med nej, hvarefter Hr Landtm, tillkännagaf, det han trott sig linna, att denna propos. blifvit med öfvervägande ja besvarad. 2:dra punkten, ang:de landtmäteristaten. Utsk:s yttrande i denna punkt blef af R. o. Ad. bifallet. 3:dje punkten, ang:de åtskilliga nya löners uppförande å statsanslaget för öfverslåthållare-embetet. Frih. Cederström: Statsverkets ställning måtte för närvar, vara gräsligt dålig, då en summa af 1047 r:dr 16 sk. kan föranlåta Utsk. att säga: ”Med hänsigt till statsverkets nuvar. knappa tillgångar och den deraf föranledda nödvändighet af största möjliga inskränkning i statsutgifternas belopp, har Utsk. funnit sig förhindradt att tillstyrka R. St:s bifall till hvad K. M:s nåd. propos. i denna del innehåller”.
I sammanhang härmed tillstyrkes i underdånighet enahanda förfarande med följande artiklar, nemligen i dekorationer, platåer med tillbehör, äfvensom orna - raenter ej specificerade; etuis med tillbehör af sammansatta eller ej specificerade ämnen; fjedrar, andra, ej specificerade, än urfjedrar, hvilka sistnämnde åter lämpligen synas kunna förtullas lika med delar af ur, ej specificerade, och i noten dit hänvisas; flaskfoder, oberäknadt våtvarorna; gevär alla slag, eller delar deraf; gipsarbeten, ej specificerade, utom bilder; korgar, af sammansatta eller, såsom arbetade, ej specificerade ämnen; korgmakarearbeten, ej specificerade; lackerade arbeten, lör så vidt de ej äro specificerade under det ämne, hvaraf de bestå och dit blifvit hänvista; lampor, af sammansatta eller, såsom arbetade, ej specificerade ämnen; ljuskronor, af sammansatta, eller, såsom arbetade, ej specificerade ämnen samt delar deraf; masker; mattor, af strå eller rötter; nät, af alla namn och slag; redskap och maehinerier eller delar deraf, ej specificerade; siktar; skrubblor; speglar och lampetter, samt urband och urkedjor af sammansatta, eller, såsom arbe tade, ej specificerade ämnen. Å assa foetida, som icke kan i värde antagas högre än till 52 sk. skålpundet, men nu har i tullvärde sig åsatt 40 sk., torde, med afseende härå, äf vensom för vinnande af mera likstämmighet med norska tulltarifen, som för denna vara bestämmer 2 sk. 7 r:st. tull per skålpund, i svenskt mynt och vigt räknadt, den nuvarande införselsafgiften 4 sk. böra nedsättas till 3 sk. skålpundet. Då, bland de med särskilta tullbestämmelser specificerade flera slag af balsam, hufvudsakligen endast kopaivebalsam utgjort föremål för införsel, synes en gemensam tullbestämmelse, på sätt i norska och danska tulltariferna äger rum, Band. Da rk. Beck. Beckolja. Ben. Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse, N:o 40.
657 »ned denna åsigt, tyckes icke heller något tvifvel då hafva uppstått om tjenligheten af detditintills antagna Administrationssättet; och den år 1811 nedsatta Comitén, hvars instruction icke ålade någon skyldighet att föreslå en förändring från grunden, synes 1 allt hafva utgått från den princip, att ColIegialStyjelsen i det hela vöre nyttig, lämpelig och fullkomlig, så vidt nemligen fullkomligheten kan tänkas i förening med vissa medgifna ofullkomligheter. Äfven Riksens Ständer vid 1812 års Riksdag tyckas stillatigande hafva erkänt, att en sådan föreställning dittills varit allmän 5 men, då de å ena sidan gillade Comitter8des åtgärd, såsom med GrundLagen öfverensstämmande, anhöllo de å den andra hos Kongl. Majit örn tillförordnanda af en ny Comité, som, utan hinder af gällande Lagar och Författningar, ägde att utarbeta och föreslå ett nytt sätt för de allmänna ärendenas behandling, efter som den kunde finnas nyttigast och tjenligast 5 ett bevis att man för framtiden uppgifvit tron på den förutnämda fullkomligheten. Ifrån denna tidpunkt, då man äfven till öfverflöd hunnit blifva öfvertygad om svårigheten, eller omöjligheten, att göra indragningar af tjenster, med bibehållande af redan befintlige Administrationsformer, har också ständigt den föreslagna Embetsoch Tjensteregleringen blifvit sedd ifrån en helt annan synpunkt än förut, och besparingen genom indragning af Tjenster upphört att nämnas sorn hufvudäDdamål, hvilket deremot blifvit ^58 Serskildta Utskottets Betiinkanden. satt i en förmonligare och lämpligare inrättning af den inre Styrelsen, till vinnande af mer skyndsamhet, enhet och ordning i de allmänna ärendenas gång. Att detta kunde förenas med minskning i utgifterna, lär man äfven hafva föreställt sig, och Utskottets tanka är, att man deri icke misstagit sig.
Dessutom hafva de i första klassen sina snickare-, skomakareoch skräddare-verkstäder, qvinnorna spinna, väfva och sy kläder. De i andra klassen förfärdiga madrasser o. s. v. Äfven lazarettet i Prag förses härifrån med en mängd af deras arbeten. Så mycket möjligt är, lemnas valet af kläder åt hvars och ens smak. Dieten och rummens inredning är något olika för de skilda klasserna. De hafva sina konversationsrum, biljardsal, badrum o. s. v. Äfvenså en egen kyrka, der musiken uppföres af dem sjelfva, och den en målare ibland dem utprydt. Kapellmästaren, äfven en dåre, var vid förf:s besök sysselsatt med att arrangera ett violin-stycke, som han nyligen erhållit, för sin orkester. En gång om året hålles till och med bal för de tvenne första klasserna, men eljest äro karlar och qvinnor afstängda från hvarandra. Det hela är ett verk af outtröttligt tålamod och menniskokärlek. En sådan behandling är endast möjlig derigenom, att vid inrättningen finnas femtio vaktkarlar, och, såsom läkaren sade, att «desse äro exemplariske män, hvilka ingen annan belöning fordra än ett godt samvetes vittnesbörd.» Alla sådana direkta åtgärder för undersåternes bästa hafva vanligen utgått från monarkernes personligt välvilliga och menniskoälskande sinnelag, och Habsburgska husets ledamöter hafva alltid varit utmärkta för rättsinthet och hjertats godhet, så att det ligger mycken sanning i dess valspråk: recta tueri. Deremot hafva de uteslutande hyllat den faderliga regeringens företräden, och hvarje folkets anspråk på någon sjelfregering har fått stå tillbaka. Ännu äro politiska förbrytare de strängast straffade, strängare än de rånare och mördare, som undsluppit dödsstraffet. Likväl gifves det äfven i alla Österrikes provinser «Landtständer.» Desse välja ett permanent utskott af två ledamöter, hvilkas pligt är att ordna skatternas fördelning o. s. v., och hvilka aflönas af regeringen.
Vid stuteriet hafva årligen i September månad auktioner varit hällne, dervid för Kongl. Stuteriets räkning blifvit försålde: år 1851 15 hingstar och 7 ston för . 5,004 R:dr 32 sk. B:ko år 1852 12 hingstar och 10 ston för 5,744 » 16 » år 1853 9 hingstar och 6 ston för . 3,860 « — år 1854 19 hingstar och 6 ston för 5,339 » 32 « år 1855 7 hingstar och 10 ston för 5,848 » 16 - Tillsammans 62 hingstar 39 ston för 25,797 R:dr — sk. B:ko. Till upprätthållande och förädlande af vid stuteriet befintliga hästracer hafva under tiden blifvit inköpte: år 1853 från Kongl. Preussiska Stuteriet Trakehnen 1 hingst och 2 ston, alla 4 år gamla, och år 1855 från Ottenby Kongl. Stuteri 2 ston, och från Kongl. Hofstallet 1 sto. Helsotillståndet bland stuteriets hästar under förenämnde fem år har i allmänhet varit tillfredsställande. Privata Privata personer tillhöriga ston hafva blifvit betäckta af Stuteriets hingstar: Vid Af de 40 beskällare, hvilka årligen Strömsholm. till landsorterna utsändas. år 1851 107 2,026 Hvad svinkreaturs-afveln i Länet beträffar är den ungefär i samma förhållande som efter förra berättelserne. Kommissionslandtmätaren J. G. Littmark har under sista qvinqvennium på sin egendom Sätran i Svedvi socken fortsatt att uppföda ett större antal kalkoner; och årligen, mest i Stockholm, försålt betydligt antal lefvande kalkoner. Detta exempel, ehuru enstaka, visar dock att äfven afveln af detta slags husdjur kan drifvas med fördel.
Bland de flera frågor, hvilka uppstå vid behandlingen 8G Den i5 Februari e. m. aTdella ämne i liela dess vidd, framställer sig i första rummet den, huruvida så beskaffade inrättningar, sorn institutet på Degeberg, må anses af det gagn för det allmänna, att de böra befrämjas och understödjas på allmän bekostnad. — För att stadga omdömet i denna del, måste närmare uppmärksamhet fästas å det tillstånd, hvari det Svenska jordbruket i allmänhet sig befinner. Temmeligen allmänt erkännes det nu mera alt, fastän jordbruksyrket är från äldsta lider ansedt att utgöra landets modernäring, det likväl ännu långt ifrån uppnått den ståndpunkt, hvartill det borde sträfva, och detta, medan andra näringar mer eller mindre gå fram till deras förkofran. — Sverige — om än, i anseende till sitt geographiska läge, ej gynnadt med de fördelar, hvarmed naturen begåfvat andra sydliga länder — är likväl i besittning af en bördig jord, på hvilken kan, genom odling, frambringas sädesslag, rotfrukter och fodervexler, mer än tillräckliga att lemna bergning åt landets innevånare. Det missförhållande sig företer emellan jordbruket och andra näringar, har utan tvifvel sin förnämsta grund deri, att då de sistnämnde, under de framsteg civilisationen vunnit, fått stöd till deras fördelaktiga utveckling af vettenskaperna i deras tillämpning, har jordbruket deremot ansetts kunna nästan uteslutande öfverlemnas åt den dass af samhällets medlemmar, hvilka ej haft att egna deråt annat än fysisk kraft af deras arbete, som, utan alt ledas af vetlenskap och konstskicksighet, dock ej kan uträtta hvad som eljest ligger inom gränsorna af dess förmåga. Hvad som i detta afseende kan tillämpas på Sverige, öfverensslämmer med hvad som är bekant om andra länder, och tilldragelserna der.—Af sådana anledntr hafva i Frankrike, Tyskland, England och äfven annorstädes, särskilda läroanstalter blifvit med ganska stora omkostnader inrättade till gagn för jordbruket; och följderna deraf hafva visat sig vara de mest välgörande. I sednare tider har äfven i Sverige sig uppenbarat en väckelse, att jordbruket vore i behof af högre uppmärksamhet, än deråt blifvit egnad tillförene.
Ständen lemna sä mycket billigare upmärksamhet och afse. ende ät Ständets önskan, at i bllfwande Bewillnings-Stadga de i allmänhet illa lönte Capellanerne och Kyrkoherdarne i de mindre Pa? storaten mätte ffonsamt blifwa behandlade. Sluteligen warda desia Beslut, säsom innefattande alt hwad Ständet tror sig kunna lemna til sivar uppä Hederwärda Bonde-Ständets med Preste-Ständet communicerade Protocolls-Utdrag och Memorial rörande Presterskapets Privilegier til de öfrige respeetive Ständens bifall wördsamt och wänligen anmälta, för at derefter Hans Kongl. Maj:ts Nädiga stadfästelse i underdånighet underställas, ble supra. Lx ?rotocc>IIa I). Almgvist. Widare föredrogs följande Utdrag af Protocollet hällit hos Riksens Högloft. Ständers Baneo-Utffott den 20 Junit 1809. S. D. Uti det infordrade wördsamma swar, som Högloft. Banco-Utffottet under den 2i sistlednc Maj hade äran at til de respeetive Ständen afgifrva, gngäende det temporaira bi. träde, S6 Der, 3 IE. träde, som ifrån Riksens Ständers Banque för Rikets trängande behof dä redan war meddeldt, och hwars fortsättning än widare och intil desi annan ffyndsam utwäg kunde blifwa utsedd, befunnits för Rikets räddning oumbärlig, kunde Banco-Utffottet ej undgä, at wid de i sä mätto för Rcksens Högloft.
Kungörelser, fattade beslut angående sättet för dessa låns återbetalande, hafva, efter hvad Utskottet af Fullmäktiges protokoll och riksdagsberättelse inhemtat, åtskilliga resolutioner rörande betalningsskyldighetens fördelning och de årliga inbetainingarnes antecknande i jordeboken, blifvit af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande meddelade och, jemte tillhörande handlingar, till Fullmäktige insända. Dock som i de flesta fall hvarken af dessa resolutioner eller af dervid bilagde handlingar ådagalades, att ansvarighetsoch betalningsskyldigheten blifvit fördelad mellan alla de hemman och hemmansdelar, hvilka genom arbetsföretagens utförande erhållit ny eller förbättrad jord, så ock för betryggande af Riksgäldskontorets säkerhet för låneoch räntebeloppens ve - 20 Slats-Ulskollets Utlåtande, M 61. derbörliga inbetalning hafva, med dessutom fästadt afseende å inteckningshafvares eller andra personers af den verkställda fördelningen möjligen beroende rätt, Fullmäktige låtit å Riksgäldskontorets vägnar öfverklaga största delen af de emottagna resolutiouerna, med yrkande af målens återförvisning till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, på det att vidden och beskaffenheten af den förbättrade eller tillkomna jord, hvart och ett betalningsskyldigt hemman till fpljd af vattenaftappningsarbetet erhållit eller komme att erhålla, måtte vederbörligen utredas, innan det derefter lämpade sammanlagda ränteoch kapitalbelopp, som för lånets liqviderande bör af samma hemman årligen utgöras, varder i stadgad ordning bestämdt och fastställdt samt derefter i jordeboken antecknadt. Då, enligt Utskottets åsigt, Fullmäktige vid sina nu anförda åtgärder sökt ej mindre vårda och bevaka Riksgäldskontorets rätt och säkerhet, än tillvägabringa en syftesenlig och likartad tillämpning af Rikets Ständers här ofvan åberopade beslut och förordnanden, tillstyrker Utskottet, att dessa åtgärder och tillgöranden må varda af Rikets Ständer gillade. 23: o. Angående bokförandet af ränteutgifterna samt taxeringskostnaderna i anledning af 1848 års krigsrustning smedel. (Sid. 53 och 56 i Fullmäktiges berättelse.)
Borgare-ståndet den 25 sisth Juli, hvadan, på grund af75 § Riksdags-ordningen, ifrågavarande återremiss icke kan lill någon åtgärd föranleda, får Utskottet sådant vördsamt anmäla. Stockholm den 11 Augusti 1848. Memorial till Högv. Preste-ståndet_, i anledning af dess återremiss af s kr ifvelse-förslag c t JY:o 143 , samt förslaget N:o 11} till § i riksdagsbeslutet. Expeditions-utskottets under N:o 143 aflåtna förslag till Rikets Ständers underd. skrifvelse angående åtgärder för behöfvandes undsättning i missvextår bar af Högv. Preste-ståndet blifvit återremitteradt, äfvensom, i sammanhang dermed, Utskottets förslag till § i riksdagsbeslutet i samma ämne; men då berörde förslager blifvit godkände af Högloft. Ridderskapet och Adeln den 22 och af Walloth Borgare-ståndet den 29 sisLl. Juli, samt af Hederv. Bonde-ståndet den 2 innevarande månad, får, med anmälan härom och då följakteligen ifrågavarande återremiss icke kan till någon åtgärd å Utskottets sida föranleda, Utskottet vördsamt hemställa alt de båda förslagen jemväl af Högv. Preste-ståndet mätte godkännas. Stockholm den 11 Augusti 1848. Memorial, i anledning af återremisser å skrif velse-förslaget N:o i58. Expeditions-utskottets förslag N:o 158, till Rikets Ständers underd. skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition om tillåtelse för Ban - ii Expeditions-Utskoilets Memorial, N.o nj. ken och Riksgälds-kontoret att, i utbyte mot nu innehafvande obligationer af Arméens ackords-amorteriugsfond, mottaga nya sådana, ställda på förlängd inlösningstid, liar af llögloll. Ridderskapet oell Adelli samt Högv.
Enär de till stöd för detta beslut af Utskottet anförda motiver Lag-Utskottets Utlåtande JY! 42. 7 torde, med afseende å ämnets vigt, för flera synas alltför knapphändiga och evasiva; bör icke någon misstycka, att jag här lemnar den upplysning, att i det af Lag Utskottets Sekreterare uppsatta, utan egentlig anmärkning upplästa, och, så vidt jag förstod, godkända förslaget lill detta Betänkande, fanns äfven följande, vid den sista justeringen uteslutna, motiv: »härtill kommer, att de ämnen, hvilka utgöra föremål »för Herr Henschens framställning, äro af den vigt och omfattning, att Utskottet, »hvars tid hittills varit till större delen upptagen af granskningen af Kongl. Maj:ts »nådiga Förslag till ny strafflag, svårligen lärer utan ledning af ett i de särskilda »detaljerna fullständigare utarbetadt förslag kunna åt samma ämnen egna erforderlig »tid, åtminstone utan åsidosättande af öfriga på Utskottets handläggning ännu bero»ende ärenden.» Detta motiv, som jag vill kalla det verkliga, torde dock lika litet som de qvarstående ostensibla, uthärda någon kritik, ty en författning, om den är felaktig, bör icke endast derföre, att den under en af de två sista riksdagarne beslutits »efter långvariga och ifriga strider emellan hvarandra skarpt motsatta meningar», bibehållas, enär, om denna sats vore ovilkorlig och alltid skulle tillämpas, författningarne angående stämpladt papper, tullsatser och bevillning icke finge äridras förr, än andra riksdagen efter den, då de blifvit beslutade, m. m.; ej heller får Utskottet undskylla sig med, att det icke kan åt ett ämne »egna erforderlig tid» »utan åsidosättande af öfriga på Utskottets handläggning ännu beroende ärenden», isynnerhet om det ämne, som sålunda undanskjutes, är vigtigare, än många af dem, som upptagas. Utskottet har derföre ock uteslutit detta skäl.
R:dr 1,234,192 R:dr 239,789 Bruk och Manufakturier, Qvarnar, Fabriker m. m. Efter 2:dra Artikeln. Efter Irsta Artikeln. Rtr 20 7 | 20 Bränvins brännings afgift. Krono tionde. Rtr 18 Mantals penningar. Klereci-Statens underhåll. Rtdr 1,025 1,025 Kyrko betjenings. Summa. Rtr — 100 I Fattig försörjning. Diverse onera och allmänna besvär. O. Beckmann. KONGL MAJjTS DEFALLNINGSIIAFV ANDES uti Jtt a lmö 1)u0 Ca n tin HOUGIi. MilJiT i u utter tittut f/fict afgifttu E M B E T S-BERlTT E L S E Kor åren l§4§, 1S49 oell 1850. P. A. NORSTEDT & SÖNER, Kongl. Boktryckare. Underdånig Berättelse om tillståndet i statistiskt och ekonomiskt hänseende inom Malmöhus län för åren 1848, 1849 och 1850. § 1. JLänet» allmänna beskaffenhet. Under loppet af den tidrymd, denna berättelse omfattar, har Länet icke undergått andra förändringar än sådane, som vållas af rastlöst fortgående odlingar , hvilka, der markens beskaffenhet icke lägger alltför stora hinder i vägen, snart torde hafva förvandlat alla förut ouppodlade utmarker, eller så kallade fälader, till bördiga åkerfält. Utom vid en och annan större egendom finnes numera inom
Ni eger tydligen allt författarskaps lifsvilkor, en skapande fantasi; den är ännu ej tillräckligt kraftig och mogen, för att frambringa helfärdiga foster, men den ger lif åt dem redan nu, halfgångna som de äro. Inledningen, fröken Isabellas vistelse i stadsoch salongslifvet, är onekligen det klenaste. Dialogen är hvarken tillräckligt ledig eller tillräckligt pointerad, edra båda löjtnanter äro ett par riktiga träkråkor, och en historia sådan som den, då fröken Isabella genom ryktet om herr Thures sjelfmord lockas in i lejonets håla och får kämpa för sin oskuld med sabeln i hand1, få vi ej ens en symamsell att tro på. Men när vi väl hunnit till postkontoret, blir det vida bättre; har man förut endast af föresats läst vidare, så drages man nu af intresset att raskt vända bladen. Både Isabella och de öfriga personerna börja här att bli verkliga menniskor, i stället för figurer hoptimrade af beskrifvande fraser. Visserligen finnas äfven här osannolikheter nog. Jag vill t. ex. endast påvisa den småsaken, att ni låter Isabella, som både i stad och på land glänser i eleganta och moderna toiletter, ha – 100 kr. lön att lefva af. Min bäste unge herre – damtoiletter äro tyvärr i våra dagar långtifrån så »spottfeil»; ni får nödvändigt skaffa vår hjeltinna något litet arf med ett eller annat hundratal i ränta, eljest är hon för evigt dömd att gå i vestgötatyg. Nu ett ord i allmänhet! Hvad som fattas er är studier, ej af böcker utan af verkligheten. Der ni har egna ögons iakttagelse och erfarenhet att leda eder fantasi, der rör den sig ledigt och ganska säkert; der detta fattas, der raglar den hållningslös och halffull. I edert ställe vore klokast, att nu till en början ej skrifva långa romaner, utan inskränka eder till teckningen af den verklighet, som ligger eder närmast; studera den så noggrant in i dess minsta drag, som målaren studerar sitt ur naturen gripna ämne; nöj eder ej förr, än ni fått den med fotografisk trohet återgifven och släpp ej till mer än en mycket liten dosis fantasi.
Maj:ts Befallningshafvande pröfvas nödiga för noggrann vård af kontorets kartor, handlingar och böcker, skola af allmänna medel bestridas, och, på sätt handlingarno utvisa, biträde för eldning och städning af landtmäteri-kontoren, hvilka endast å första och sista helgfria dagen i hvarje månad hållas för allmänheten tillgängliga, uti några län kostnadsfritt lemnäs af de hos länsstyrelserna anställda vaktmästare, samt de utgifter för sådant biträde, som i de öfriga länen måste anskaffas, synas, likasom kostnaderna för skrifmaterialier, uppgå till mycket ringa belopp och, hvad de sednare beträffar, blifva till en del genom inflytande lösen för kopior och afskrifter ersatta, saknar Utskottet giltig anledning det äskade anslaget förorda; hemställande alltså att Kongl. Maj:ts i ämnet gjorda framställning icke måtte af Rikets Ständer bifallas. 5:o. I afseende å landtmäteri-staten i länen har Kongl. Maj:t härförutom föreslagit, att, äfven om pensionsväsendet i sin helhet icke vid innevarande riksdag hinner ordnas, förhöjda pensioner åt landtmätarne likväl måtte beviljas, nemligen för förste landtmätare, lika med de för kronofogdar, eller 2,500 R:dr, samt för andre landtmätare och kommissionslandtmätare 1,200 R:dr. Då det emellertid icke synts Utskottet lämpligt, att frågan om nämnde tjenstemäns pensionering till slutlig pröfning företages annorledes än i sammanhang med reglering af pensionsväsendet i sin helhet, men en sådan allmän reglering af pensionsväsendet icke lärer vid innevarande riksdag vara att emotse, hemställer Utskottet, att Kongl. Maj.fls nådiga framställning i förevarande hänseende icke för närvarande måtte bifallas. Rikets ekonomiska karteverk. 6:o. Till arbetenas fortsättande härmed såväl i medlersta Sverige som i Norrbottens län har Kongl.