Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med anmälan härom anhålla Riksens Ständer i underdånighet, att Eder Kongl. Maj:t må täckas meddela Sin Nådiga Stadfästelse å det sålunda stadgade-Liqvidätions-*ätt samt å det om DiskontOktrojernes upphörande gjorda förbehåll; Och Riksens Ständer åberopa fur ulri^t de Regienen - fi2 6 Underdåniga Skrifvelserl tarislce föreskrifter, som de i afseende pä ifrågavarande Utredning för sine Fullmäktige i Riksr gälds-Kontoret serskildt utfärda. Riksens Ständer framhärda 8Cc. N:r 238. Uppläst och godkänd hos llidd. oell Ad, d. 11 Juli 1818. — Prest-Ståndet d. i3 — ■— Borgare-Ståndet d. i3 Bonde-Standot d. i4 Riksens Ständers underdåniga. Skri]veise angående Allmänna Magazins Inrättningens Räkenskaper och Förvaltning, jemte Förslag till grunder för denna Inrättnings Organisation. Sedan Riksens Ständer, som förskjutit Allmänna Magazins Inrättningens Fonder, dels genom 'sine Revisorer förlidet år och dels genom sitt Stats-Utskott granskat denna Inrättnings Räkenskaper och Förvaltning ifrån sednaste Riksdag, få Riksens Ständer nu i underdånighet anmäla de ämnen, sorn härvid föranledt någon Riksens Ständers åtgärd. 1. Uti Allmänna Magazins-Inrättningens Hu fvudbok för år 1815, hafva funnits balanserade under Tit et; Aldre fordringar hos Diverse Verk för år 1810, beroende på ersättningar eller afskrifningar: Under dani ga Skrifvelse?! G27 hos Pomerska Fält-Kontoret R:d 254S38. 25» 4- hos Kommittén för Krigs Arender nas slutliga utredning 356,078. 1. 4. hos Förvaltningen af Sjö-Aren derne 177,987. 7- 3* Tillsammans R:d 559,903.33.11. Dessa fordringar utgöra värdet för Spanroå!
Och med ens såg hon, som aldrig förut, hur god hans blick var, hur FRIHERRINNAN ELLEN GYLLENSTIKRNA, KODD STJERNSTEDT. EFTER ETT PORTRÄTT T OLJA AF ELISARETH KEYSER. enkelt varm, hur ärligt hel, lik ett löfte, » Det är min hemlighet, » svarade han stolt. som hon visste, att han skulle kunna hålla Hans röst var glad och klar. » Det är de lifvet igenom, lik en trygghet att söka upp första syrenerna för i år, och dem ville j a g du och förlita sig till. Och hon tänkte på Christians bref. skulle ha. Inte sant, de äro vackra? » Erik lutade sig fram. » Så vackra, vackra. » Hon böjde hufvu» Agneta, » bad han, hviskande - hon såg det och dolde ansiktet i den doftande rike nu ej mer än hans blick, skymningen ' hade domen. Han betraktade henne tigande, följde kommit och rummet låg i dunkel, utom platmed blicken linierna i hennes gestalt, dröjde sen vid fönstret, där hon satt. » Agneta, » sade vid hårets smeksamt mjuka skiftningar, guldhan lågt, » vill du. säg mig. jag har så bruna i dagern. Ingen liknade henne, det länge tänkt fråga dig. hvar dag har jag grep honom med ens som ofta förut, starkt, velat, har aldrig tänkt på annat den sista tiden här, på annat än d i g. Vill du bli min hustru, Agneta? » hon lågt, ödmjukt: » Förlåt mig, Erik, jag kan det inte. Jag skall säga dig hvarför, men inte nu. I morgon. » » Säg mig blott, » bad han med en röst, som ljöd liksom bortifrån, » säg mig, om du håller af en annan. » » Ja, » svarade hon. ^ När han gått, stod hon ännu kvar vid fönstret och såg ut öfver den mörknande slätten. Hennes blick var sorgsen som i aning och vetskap om tung sorg och ensamma dagar; men innerst i själen var dock jubel, en hög, stilla glädje öfver att ha valt lifvets starkaste lycka, lyckan att gifvä lifvet själft, genom sorgerna och trots dem, i striden för kärlekens stora fullhet.
Derförutan har Borgare-Ståndet beslutat ali de i nuvarande Tulltaxa stadgade införselsförbud skola borttagas, med vilkor; alt, införsels-friheten af nu med förbud belagda varor medgifves endast till städerna Stockholm, Götheborg och Malmö; att nederlagsrätt ej eger runi för dessa varor; och att införandet icke må ske med andra än däckade fartyg, och ej under 20 lästers drägtighet; äfvensom att berörde beslut om införselsförbudens upphörande skall taga sin början ifrån och med år 1847; — Men som de lie andra Riks-Slånden bibehållit ifrågavarande förbuds-beslämmelser, med undantag af förbudet mot införsel af kardulls-garn, hvilket alla fyra lliks-Stånden förklarat böra upphöra, lärer, oberoende af Borgare-Ståndets i o nilo rinald te hänseenden fattade beslut, vid hvad Ridderskapet och Adeln, samt Presteoch Bonde-Stånden sålunda, angående införselsförbudens bibehållande för öfrige dermed belagde artiklar stadgat, böra förblifva. Slutligen har Utskottet skolat anmäla, att, i allt hvad här ofvan icke är vordet vidrördt, Utskottets framställningar i betänkandet, N:o 12, och utlåtandet, N:o 26, blifvit af alla fyra Riks-Slånden gillade. STOCKHOLM, elmkk & GRÅ KBERGS TRYCKERI, 1845. Ank. till Exp.-Utsk. den^29 Mars, kl. 12 f. m. Memorial, i anledning af Riks-Ståndens olika beslut i afseende å S tamp la de Pappers-af g i flen.
Herr Stråle har sedan framställt sin tan; ka, huru Suppleanten lämpligast bör insättas i JustiliaeOmbudsmansEmbetet, och dervid utgått från att beräkna ordet innan från den stund valet sker, till nästa Riksdag. Det är just denna fråga hvarom tvistas, men som Herr Stråle visligen förbigått. Det är lätt sagd t, men icke så lätt bevist. Det är gifvet,' att detta sätt att insätta efterträdaren i OmbudsmansEmbetet mellan Riksdagarne är icke allenast det bästa utan äfven det enda möjliga; ty Rikets Ständer hafva då inga andra Representanter. Den omgång Herr Stråle befaratj genom val af Electorer, förordnandets uppsättande och renskrifning m. m. är en detail som icke hör till ämnet. Någre af Herr Hammarsköld till mig framställde frågor, anser jag honom bäst sjelf kunha besvara. Men, i afseende å sjelf* va saken, anhåller jag, att Ridderskapet och Adeln ville betänka, att i händelse Fullmägtiges åtgärder gillas, är det bestämdt klandervärdt, att de icke tillika valt ny Suppleant; örn det åter icke gillas, så måste Riksens Ständer,Renligt Grefve von Rosens Motion, välja ny JustitiasOmbudsman. Nu hafva Rikets Ständer, genom Fullmägtiges halfva åtgärder, intet annat val, jin att antingen gilla demj och blifva utan Den 37 September f, m. Suppleant, eller att ogilla dem, och sjelfve välja en sådan; ty jag kan icke förmoda, att då man säger sig gilla en åtgärd, som är efter ordalydelsen, man äfven kan gilla en annan, som afviker derifrån. Grefve vön Schverin, Fredric Bagislaust Fie re bland Ridderskapets och Adelns Ledamöter hafva yttrat den önskan, att frågan om Grefve von Roséns Motion genast må afgö* ras. Jag ber om förlåtelse, att jag icke kan dela denna åsigt. En fråga af denna beskaffenhet kan väl tåla någon betänketid, helst jag tror det vara nyttigt, att den med lugn granskas.
16Z 12-3 Medelst Ofwerflöds - Avgifter, och dem uppå conlumprion, förnämligast ä utländska »varor; dernäst ä sädant som icke hörer til de första nödwändighets behofwcn, och slutcligen, genom en wist p-oCenis afdrag a qvarlätenstap ivid kilfälle af dödsfall, sadank uri en sagta stigande jaroxorrion efter Summans storlek, — medelst desta krenne slags afgifker träffas Penninge-karleu säkrast med de förniögne i allmänhet, efter råd och lägenhet pa det mindst kännbara sätt. H vad utgåendet af Silfwerskatten beträffar, företer sig, at Werkfilfret, ingenting mindre är än jämnt fördeladt Orrcr och Inbyggare emellan, sä at cn del äga mycket deraf, e» ännu större mängd litet eller intet; de förre utgöra Silfwerskatten utan känning, de sednare mäste köpa Sillret, eller inbetala eomributionsn efter Metallens gängbara pris. All Wara stiger i warde, i samma man som ben allmännare efter sökes; och dä 2-r. million litzin» go innewarande är, synes för det nästkommande wara ac befara, det Silsret skal! refa sig ansenligen i pris. De mindre förmögne blefwo dä de mäst betungade af beskattningen. At den skattskyldige sö^st skulle köpa Silfret dyrt, och 6grx;uen sedermera ej emottaga det, utan til ek wist lägre warde skulle kunna hafwa sina olägenheter til motande aj ändamalet, som är, ak komma til vispolition af det onyttigt' sä liggande MetallFörrad. I samma man som Silfreks pris stiger, warder det uträkning, at med klrnc«-Sedeln uttaga Lareis utur och gör detta da kil en stor del, jämte arbetat Silfwer, möjligtwis ull Judars och LpscuIsnrers händer utrikes i förmodan, at stur omsider, när del blifwer annu dyrare, lemna decsamma uppå dem förmånlig-,'wilker såsom Ian rilbaka.
Med Herr Prosten Nordin instämmer jag fullkomligen emot allt vi - Den 4 Junii fm. i43 dare förökande af krogar på landet, då de vi hafva äro redan tillräcklige, kanhända derutöfver; äfvensom emot den osed, jag förut ej hört omtalas, och som i min landsort ännu är okänd, nemligen den att. kringsända al honom kallade rörliga krogar, som till Kyrkor och äfvenså andra ställen föras och hvarifrån bränvin utmånglas; delta oskick, så stridande emot all police, ordning och moralitet, förstår jag ej ens, huru det någonstädes kunnat utan åtal tillvägahringas, och yrkar högeligen vederbörandes beifrande deremot, om det framdeles skulle fortfara. Af skäl jag redan flere gångor här ofvan anfört, kan jag ej annat än på det högsta söka bestrida Herr Zethelii till Städernes förmån yrkade begäran. Långt ifrån att, såsom han påslår, häruti vore en enhet, blir tvertom den största skiljagtighet, till och med orättvisa, om dess förslag skulle vinna bifall; en mängd pannor skulle derigenom, med i författning garne grundad rätt, komma i samma verk under samma tak, då en sammanräkning af flere liusegares rätt sammanslogs, eller ock en Stad under arrende upplät sin rättighet till enskild man, att begagna sig af en pannerymd, vida Öfverstigande hvad nu för högsta egendomsvärdet på landet är bestämd. Följderna af en sådan handling, stridande mot all lag, rätt och billighet, är lätt att inse, äfven som det förnärmande, Den 4 Junii f. m. som derigenom skulle drabba Landet och Jordbrukaren. Pag. ioJj, 10g.
Och har Utskottet hvad för öfrigt angar ofvan upptagne sårskilde motioner, om dels bestämde anslag för vissa till Försvars-Väsendet hörande föremål, dels bildandet af en Krigs-Cassa utaf redan medgifne tillgångar och dels inskränkning i utgifterne på det hela, val insett den goda syftning desse framställningar, hvar för sig betraktade, innebära, men då Utskottet likväl ej kunnat ingå i närmare undersökning, om behofvet, nyttan och verkställbarheten af det ena eller andra Förslaget, funnit sig icke kunna tillstyrka vidare åtgärd i anledning häraf, ån att Riksens Ständer hos Kongl.. Majit i underdånighet anmäla den önskan, det måtte de nu anvisade tillgångarne blifva till Stats*Utskottets JBetänkanden, i^iZ ändamålen anvånde på det sått, som med afseende på Nationens stallning och knappa tillgångar, i Nåder pröfvas tjenligt och ledande till Försvars-Anstalternes upprätthållande och och förstärkning, med möjligaste inskränkning i kostnaderne, samt att Kongl. Majit tor hvad i en eller annan del af den Militaire omfattningen, i öfrigt kan finnas nödigt, vid utförandet af Försvars-Verken till Rands och Sjös, ej underlåtes söka tillgång inom de redan varande anslagen för de samma.
Jag tror derföre det vara säkrast, om saken öfverlemnas hel och hållen till BancoUtskottet. Herr Munck af Rosenschöld: Jag anhåller, att det må förblifva vid Ridderskapets och Adelns redan en gång bifallna beslut, att min motion till BancoUtskottet remitteras. Friherre Boye, Ludvig: Då, efter hvad BancoUtskottets Ordförande, Herr Grefve Lillj ener antz t nu anmält, det ämne, som innefattas 94 Ben o Juni. g. ttt. j Herr Munck af Rosenschölds motion, i alla fall kommer att blifva föremål för Utskottets Be* tänkande; så tror jag, just af sådant skäl, så mycket mindre hinder vara för motionens remitterande till Utskottet. Herr Munck af Rosenschöld anhöll äfven, att BancoUtskottet skulle anmodas att med sitt yttrande öfver hans anförande skyndsamt in* komma, samt att hans motion mätte med de öfriga Riksstånden communiceras5 hvilket Bifölls. Föredrogs å nyo och bifölls StatsUtskottets, den 29 Maj på bordet lagda, Betänkande om en Pensionslnrättning för Civil-Staten. Å nyo föredrogs BancoUtskottets, den 29 Maj på bordet lagda, Betänkande, 1 anledning af Herr Cederschölds Memorial om några medel till stadga i Myntvärdet och mindskartde af Penningbristen. Herr Cederschöld, Pehr Gustaf, uppläste följande: Då jag, i mitt Memorial, sökt visa, att Sedelmyntets vanvärde egentligen härrörer af omöjligheten att få det i Banken realiseradt; så hade jag ej väntat, att Höglofl. BancoUtskot - Den 3 Juni. e. m. 61 let skolat förundra sig öfver att af slika premisser finna realisation föreslagen såsom resultat Jag har trott, att då silfverväxlingens inställande varit en orsak till det o da, så skulle den enda radicala cur blott kunna finnas i växlingens möjliga återställande. Höglofl.
För några dagar sedan omnämnde och rekommenderade Hr Utrikes Stats-Ministern ett bruk från utlandet, att nemi. den, som ernade interpellera någon Statsrådets ledamot, på förband tillkännagåfve tider, för en sådan framställning och det ämne, som den afsåge. Följande detta bruk, ber jag få tillkännagifva, att jag, när Stats-Utsk:ts Betänkm öfver de i afseende å vårt sjöförsvars örstärkande nyligen väckta motioner till pröfning förekomma, ämnar interpellera Hr Sjö-Ministern beträffande de delar af vårt sjöförsvar, som i nämnde motioner beröras. Hr Cederschjöld, Robert Theofron: Grannlagenhe ten mot de öfriga Riks-Stånden synes fordra, att de, före behandlingen af Stats-Utsk:ts Utlåt. N:o 241, erhålla kännedom derom, att diskussion i frågan hos R. o. Ad. egt rum, samt att 2:ne Konungens rådgifvare i denna diskussion deltagit, och att åtminstone en af dem i viss mån förordat det åsyftade ändamålet. Jag anhåller derföre om kommunikation med MedStånden af den protest mot Stats-Utsk:ts förfarande, jag nu tager mig friheten uppläsa. Härefter uppläste Hr Cederschjöld följande protest: Då 49:de §:n R. O. uttryckeligen stadgar att, vid en motions remittande till Utsk., de yttranden, som i målet blifvit afgifna, jemväl skola till Utsk:t remitteras, och då grundlagsstiftarens afsigt med detta stadgande naturligtvis är, att Utsk:t, före ärendets slutliga pröfning, skall hafva fått del af de skäl, som för Den 30 November. 301 eller emot förslaget inom representationen blifvit framställda; — så måste häraf tydligen följa, att Utsk:t, såvida det skall handla grundlagsenlig!, icke får till afgörande företaga motionen, innan de inom något Riks-Stånd deröfver afgifna yttranden jemväl kommit Utskit tillhanda.
I Danmark står hvar och en, efter slutad sex tonårig krigspligt, qvar uti en allmän reservklass ända till 45 år, men de, som bo två mil nära sjökusten, äro i kystrnilisen ända till 50 år. Dessutom hafva alla de större städerna en borgerbevsebning, skyldig till dessas försvar. I Preussen inträder, efter hvarje mans nittonåriga vapenpligt i arméen, en elfvaårig tjenstskyldighet, ända till 50 år, i landvärnet till landskapets försvar. I Frankrike står hvarje Fransman, efter att under 8 år hafva varit i det mobila nationalgardet, qvar i det *‘sedentaira“ ända till 60 år, under hvilken tid alla äro underkastade att uppkallas så väl till den inre ordningens försvar, som att under ett år biträda i arméen till fästningars, kusters och gränsers försvar. Härvid utgå först ogifta, 30 Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande N:o 5. sedau gifta utan barn, och slutligen gifta med barn, allt efter ålder, de yngre först, de äldre sedan, efter en noga lagbestämd ordning. I Belgien är borgargardet deladt i tre uppbåd, af hvilka det första kan gå i fält, och består af alla de ogifta mellan 21 och 31 år, som dragit frilott i den allmänna beväringen; det andra af gifta och ogifta från 21 till 40 år användes inom landsorten till befästningars försvar, m. m.; det tredje af alla intill 50 år bildar den egentliga landstormen. I alla land finnas mer och mindre liknande bestämmelser för uppkallande delvis af alla vapenföra." De i detta ämne i Kongl. Maj:ts nådiga Proposition framställda förslag finner Utskottet icke gifva anledning till särdeles anmärkningar. Enligt detta förslag kan nemligen landstormen icke uppbådas förr, än krig utbrutit, och då endast till hemortons försvar. Förslaget afser således egentligen endast att på förhand ordna de rörelser, som i sådana fall nödvändigheten framkallar, och derjemte att åt en sådan styrka bereda den aktning och behandling af fienden, som anses tillkomma en lagligen bildad korps, men icke tillerkännes folkresningen.
December undfått fullständig kännedom, går Utskottet nu att vördsamligeu besvara Riks-Ståndens förnyade meddelanden i ett ämne, egentligen innefattande stridiga begrepp örn former, men likväl af den mest grannlaga beskaffenhet, enär dessa former genom Grundlag bestämmas. Då det. jemlikt Grundlagen, beror af Constitutions-Utskottet allena, huruvida en föreslagen Grundlagsändring må undertryckas eller framträda, hade ock Utskottet trott sig förbehållet alt sjelfständigt antyda och upp Bihang till JR. S. Prot. 1834 och 1835- Z-dje Sami. 1 2 fr. te Håjlet. 2 Constitutions-Ut skottets Memorial A7/o JJ. sialia ändringens hufvudsyfte och grundmening, ulan alt nödgas, under inmärkningsform, från Stånds-Plena emollaga nya, rakt molsatla förslag. Utskottet vet sin pligt alt vörda Riks-Slåndens tankar, att i delailerna sammanjemka dem med hvarandra; men att för dem i principen uppoffra sina egna, helst om dessa stödjas på Grundlagens klara bokstaf eller på en orubblig öfvertygelse om dess rätta förstånd, — dertill känner sig Utskottet destomindre af Grundlagen förbundet, som 83 §. Regeringsformen bjuder Grundlagarnes tillämpning efter ordalydelsen, och således utesluter hvarje godtycklig tolkning. Om t. ex, hvad ej osannolikt här vore fallet, Constitutions-Utskottets majoritet ansett nödigare oell nyttigare , att både Indragningsmagten och Jury-inrättningen qvarstode, än att den förra ensam upphörde, så skulle säkerligen närvarande omtvistade förslug icke blifvit framlagdt, och Tryckfrihets-Förordningen hade, i dessa delar, bibehållits oförändrad; ty, med ett ord, Ständerna ega ej antaga någon Grundlagsändring, som ej Utskottet tillstyrkt, och på uteblifvet förslag lärer naturligtvis intet antagande följa.
Ett stort steg till fördel för hans minne har emellertid blifvit gjordt medelst det utgifvande af hans ”Anteckningar” m. m., för hvilket vi stå i förbindelse hos den grundlige, oveldige, på samma gång strängt och mildt samvetsgranne litteratör, som dessförinnan riktade våra häfder genom sitt allom kända verk öfver Fältmarskalken Toll. Jag får här ej dröja dervid, att för enhvar, som vill rigtigt uppfatta Gustaf III:s tid, personlighet, regering, hans stora, alltigenom närda och omsider af en tidig död plötsligt afbrutna planer för Sveriges upplyftande till ett förnyadt och skandinaviskt Östersjö-välde, de tankar, som sysselsatte honom under hans lefnads sista månader och dagar, med mera, är deras innehåll af synnerlig vigt. Huru månget alldeles nytt bidrag de i alla dessa afseenden 240 frambära, må vid ett annat tillfälle visas och begagnas: nämligen, då jag kommer att afsluta nästföljande afdelning med några sammanfattande betraktelser öfver denne Konung och hans tidehvarf. Tills vidare må jag blott bifoga, att deras skrifsätt är – oaktadt sin ymniga späckning af fransyska glosor – förträffligt, och att sannfärdigheten är, om än icke på alla punkter en strängt objektif, dock öfverallt åtminstone en strängt subjektif, – eller en, som, äfven der föremålen någongång målas i en af enskilda lidelser fördunklad dager, alltid lika träffande målar sjelfve författaren. Schröderheim kan sannerligen ej vara mer Schröderheim, än t. ex. på det ställe, der han, framför sina högst orättvisa omdömen öfver Toll, med naivaste godmodighet varnar sina läsare att ej blindt tro hans ord, emedan Toll varit hans fiende och är honom ohjelpligt vedervärdig. Han skildrar derefter mannen med gräsliga färgor; men lyktar med att tillerkänna honom de ingalunda slemma egenskaperna ”oneklig integritet, ovanlig drift, mycken arbetsamhet, mycken ordning och redighet”.
Vänskapsfullt hafva någre ledamöter enskildt erinrat, att jag i mitt sednaste muntliga andragande råkat nämna borgare, då jag velat säga medborgare. Då det var fråga om att supa och jag icke ville afstå åt BorgareSt. ensamt att få taga aptitssupen, har jag ansett mig böra rätta detta uttryck. För öfrigt tror jag, Den 8 April f. ra. att Silvida det, för att dämma i en fråga, fir nödvändigt att vara ojäfvig, det är mig tiI(ständigt att bedomina detta, isynnerhet sdm jag hvarken spelar eller super. Hr Gedda, Gustaf Georg, hade inlemnat ett så lydande anförande: Långt angelägnare än pröfningen af Nummer-lotteriets upphörande, är bestridandet af den princip, som SlatsUtsk. hyllat’, då Utsk. antagit, att R. St. hafva rättighet att allena besluta om Statens ordin.-inkomsters borttagande. Denna princip synes mig vara fostret af den märkvärdiga votering ang:de behofvet eller ej af Konungens sanction å R. St:s beslut alt förändra grundskatterna, hvilken en reservant upplyser hafva ägt rum i StatsUtsk. den 10 sisth Mars; och synes mig principen lika olaglig till sin grund, som farlig i sin tillämpning. Den skulle medföra ett sådant förlamande af Styrelsemakten, att den i allo endast vore till för verkställigheten af National-representalionens beslut, hvilka kunna bero af dagens olika opiuionskastningar. Hvad vi nu kalla Styrelsemakt blef blott en kraftlös skugga deraf, beroende af Representationens tycken, i samma mån som R. St., i stället för att nu besluta om fyllandet genom bevillntr af hvad Staten kan tarfva utöfver de ordin, inkomsterna, ägde att besluta om allt hvad Staten behöfver.
Till upprensning af Söderhamns skärgård i5,ooo: 7* Warbergs hamn • 20,000: ff Linköpings d.o 20,000: 9 9 Yslads d:<» . So.ooo: 99 Cimbrilsharnns dito 99 Åhus d:o Stats-Utskottets Menuna! N:o 5g 5. 5 Till Ronneby hamn 10,000: ■ 11 Utdikningar, m. m., i södra Länen . 100,000: 11 Storoch Hönsmyrans odling 2000: 11 Emmåns upprensning • • « • 35,ooo: 19 Slängans d:o • «- . 1 5,4oo: 19 Himble och Tollareds åars d:ö i 0,000: 11 Gotlländska Myrornes aftappning 5o,ooo: , Malmö hamn .. 5o,ooo: Landskrona d:o • 8,333: 16. — Carlskrona Stad . « #■ • 1 2,000: Carlstads Läroverk • 8ooo: 45o,733: .6. Härförutan hafva, jemlikt Rikets Ständers förordnande, följande ä Riksgälds-Contoirel anvisade utbetalningar, blifvit beräknade alt, till minskande af den summa, sorn *f allmänna bevillningen bordt lili nämnde Contoir anslås, utgå af de för extra Stats-regleringen afsedde, mea för densamma icke disponerade tillgångar, nemligen: till Skollärare-Seminarier för 5 år ä 6,5oo R:dr „ Stipendier för Skollärare-elever dito å gooo „ Skeppsbyggeri-institut dito å 6,666: 3a. Navigalions-skolor för en gång „ Ullsorttringsanslalter för 5 år å 2000 , Understöd för rustnings-och rotel ingsskyldige i Jemtland för 1841 —184 2 .
I öfrigt har Friherre Ankarsvärd trott sig finna skäl t ill den förmodan, att Allmänna Maga* zins-Inrät ningens ställning! vöre vida ofördefakli g.re an dtnsatnm i af Riksens Ho g fl. Ständers Revisorers Bera telse kunnat nunitas, och atj denna Inrättning helt i nkelt euiktfls såsom Ba: qtnrou.le .,t of:..' ^ n il :v ■ in" ingångtj • skul -f r n Utaf det Bö e skaps-Feislag, sorn åtföljde 182a års Efrvis:oii:-Béiati< 1 e, h.r St ts-Ucskoitet utrönt, att Allmänna Mi gfizins-lrminningens liligånga r v.d September rmiiads ;1 tt t.r i »a a öfversteg dess Gouiante Skulder t h Riise .s Koglofl. Ständers Bank och andre Verk, med en Summa af 111.1)7 Rd. 7 sk. 4 rist Banko, hvilken summa, i afseende till törelupc n misssknfmng, bor endast räknas 1.11 110,137 Rd. 7 sk. 4 r. B.