Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrifvelse, N:o i 43. i l 2:o. Till Landshöfdingen Grefve K. A. Posse, ersättning för origtigt Årlagd kronotionde-spamnål, under arén 1839 till och nied 1847, för åtskilliga under bergqvara säteri lydande rå- och rörs-hemman, med 611 R:dr 44 sk. 6 rst. Enligt hvad Rikets Ständer erfarit, har E. I(. M:t, jemlikt Nådigt beslut de\i 8 September 1852, förklarat Grefve Posse vara lagligen berättigad att af Kron i utbekomma nämnda ersättning, utgörande sammanlagda värdet af 7 tunnor 28j ippar kronotionde, hälften råg och hälften korn, för hvarldera af berörda nio år, enligt dta för Kronobergs län under samma lid gällande markegångs-pris; och hafva Riket: 8läu\ der derföre medgifvit, att beloppet, 611 R:dr 44 sk. 6 rst., må, i likhet med den i !öre-\ nämnda punkt omförmälda post, få i liqviden mellan Statsoch Riksgälds-verken aflöras. s 3:o. Till betäckande af Kongl. Theaterns förlust genom skådespelens in tällande, i följd af Hans Kongl. Höghet Hertigens af Upland timade frånfälle, 6,000 R.dr. I betraktande deraf att Rikets nu församlade.
Angående bestämmande a.f Jyrktalet såsom omröstningsgrund vid prestval. 1 16 § af nu gällande Kongl. Prestvals-förordning föreskrifves, att rösträttighet på landet skall utöfvas, efter hemmantal, masugn etc., allt på grund af de ecklesiastika utskylder, hvilka derutaf utgöras. Jag lemnar derhän, huru rättvist detta kan vara emot de många, som, ehuru de äfven utgöra ecklesiastika utskylder, derigenom beröfvas ali talan vid ett tillfälle, hvilket är för dem lika magtpåliggande som för hemmansegaren m. fl. Men uppenbart är att derigenom, i anseende till den nästan i oändlighet drifna hemmansklyfningen, vid valförrättningarne åstadkommes en för alla deri deltagande, ehuru framförallt för valförrättaren, högst besvärande vidlyftighet, Bråk, uppgående någon gång till biliiondelar, skola behandlas icke sällan en hel vinternatt igenom, och det i en kall kyrka, ofta af en ålderstigen ordförande, som dervid äfventyrar både helsa och i någon mån sitt embetes anseende. Sedan nu genom de så kallade kommunallagarne en annan grund för omröstning blifvit lagd, af den enkelhet att den endast kräfver en lätt verkstäld addition, och äfven i andra fall är mindre underkastad ofvan påpekade olägenhet, har jag föreställt mig, att den med fördel skulle kunna begagnas äfven vid prestval. Fyrktalssättningen må underkastas hvilka förändringar som helst, den skall alltid bibehålla fördelen, att undvika de ändlösa bråken, och således, om den får läggas till grund, mycket förkorta här afsedda förrättningar och göra det möjligt att tillkännagifva resultatet, utan de misstag, som nu emellan Motioner i Preste-Ståndet 1862. 189 åt föranleda att valen befinnas hafva haft en helt annan utgång än man först uppgifvit. Jag får af denna anledning vördsamt föreslå, att fyrk talssättningen, sådan den nu är eller framdeles blifver föreskrifven, må förklaras gällande äfven vid omröstning till återbesättande af presterlige lägenheter. Om remiss häraf anhålles ödmjukast.
Sådan uppsägning leder till den påföljd, att kreditivet månadtligen, intill den sista derpåföljande Juni, indrages till så stor andel, som motsvarar antalet af de för kreditiv-rättighetens begagnande, intill samma dag, återstående fulla månader. § 222. I händelse sådant, för verkställigheten af Riksgälds-kontorets förestående utbetalningtr, finnes oundgängligen nödvändigt, ega Fullmäktige att, under de i § 197 stadgade vilkor och förbehåll, upplåna dertill erforderliga medel emot detta verks obligationer, ställda till inlösen, antingen efter viss förfallotid eller efter föregången uppsägning. • § 228. Rikets Ständer — som ansett de under innevarande riksdag anslagna medel för Statens jernvägsbyggnaders fortsättande under åren 1860, 1861, 1862 och 1863 böra anskaffas genom upptagning af ett fonder adt amortering slån emot Svenska, å utländskt mynt och språk utfärdade, statsobligationer — hafva uppdragit åt Fullmägtige i Riksgälds-kontoret att på det sätt Fullmägtige funne lämpligast och ändamålsenligast för beredande af de för Svenska Staten såsom låntagare mest fördelaktiga vilkor, upptaga detta lån, hvars belopp Rikets Ständer bestämt till Tjugefem millioner R:dr, med tillägg af de med upplåningens verkställighet förenade kostnader; och sedan Kongl. Maj:t, enligt Dess nådiga Kungörelse af den 13 Mars detta år, gillat och fastställt de i sådant hänseende af Rikets Ständer meddelade beslut och föreskrifter, samt kontrakt om ifrågavarande lån under den 26:te sistlidne April blifvit afslutadt mellan Fullmägtige, å ena, och Bankirhusen Raphael Erlanger och Bröderne Bethmann i Frankfurt arn Main samt H. J. Merck &
Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm förmiddagen den 22 December i8a3. S. D. Föredrogs å 11 yo och bifölls Expeditions-Utskottets den 20 dennes aflåtne, och följande dagen på bordet lagde, Memorial, öfver väckte motioner, innefattande förslag till förändrade åtgärder vid tryckningen af Bihanget till RiksStåndens Protocoll. Ut Supra. S. D. Då nu å nyo föredrogs ExpeditionsUtskottets den 21 dennes aflåtne, och samma dag på bordet lagde, Memorial, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut under N:o 412 meddeidte förslag till Riksens Ständers underdåniga skrifvelse till Kongl. Majit angående förbättringar i Rikets Politie - 412 Den 22 December f. rn. Författningar; farm Ridderskapet oell Adeln för godt, att icke allenast instämma i det af Borgareoch Bonde-Stånden beslutade tillägg, utan ock godkänna den af Preste-Ståndet vid förslaget gjorda anmärkning. Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af ej mindre StatsBancooch Lag-Utskottens den 20 dennes under N:o 673 afgifne, och samma dag på hordet lagcle, Utlåtande, i anledning af väckt motion om förnyad underdånig framställning till Kongl. Maj:t i afseende på frågan om enskiltes Personers och Bolags lätt att sinsemellan, inom Riket, utställa In visningar; än ock Hedervärda Bonde-Ståndets rörande samma ämne aflåtne Protocolls-Utdrag, med inbjudning lill de öfrige Riks-Stånden, att uti enahanda beslut med Bonde-Ståndet sig förena; fann Ridderskapet och Adeln att, enär Utskottens i afseende å denna fråga under N:o 547 förut meddeldte Betänkande blifvit af Ridderskapet och Adeln afslagit, Utskottens ifrågavarande Utlåtande, jemte BondeStåndets berörde Protocolls-Utdrag, borde läggas till Handliugarne. Ut Supra.
Conclusiouen jag wagar göra af denna sanna mälning, ar för att hjelpa ett alstadt Fosterland och Konung, bör conscriytionen till en National - ArMse af alla Ständ blifwa Kongl» Majck uppdragen; dä draga wi lika bördor » men pä allt annat satt störtar wi wiste utpekade Clasier och individuer, och säledes Riket» Mänga Stater hafwa Mast förut och sä äfwen hars efter aga sjelfständighet med en inskränkt Arm se och kloka allianccr, hwarom ett Sachsen, ett Wurtemberg, ett Bas den wittna. Lätom ost ej tillbjuda en nus Konung, dä desi hjerta ömmar för Fäderneslandets förswar, andra tillgänZ gar an de, som befästa säkerheten och blifwa möjliga, ans Nars blifwa wära förhastade steg krosiaNde för FäderNess landet och fä ett anseende hos kitlännittgett af Mindre Mos genhet i wära rädflag» Herr vvn Lcbsntr, livar ^restric/Osbriel. Töet ar iste öfwer det af Kongl. Majus till Riksens HögloftStander i Räder framställe öfwerlaggnings-aMNe, det är icke hels xer angäeNde nyttan och nödwandigheten af ett större antal Trostpper till LaNdets förswar, som jag ämnar yttra mig, helst jag erkänner detta wara ämnen till hwilkas ut» redande och beswarande jag icke äger kunskaper. Dm iZ April. 4ZZ Ut! cn för wig sä alldeles främmande saf, tilltror jag wig ej heller kunna uppgffwa nägot antagligt förslag; men dä jag vgenvwlästc Högloft Utffottels Betänkande, ansäg jag wig böra framställa de erindringar, hwilka wid en närware granskning af ämnet med tillyörige detailler, kuntze förtjena att komma i öfwerwägande.
I alla civilicerade länder har längesedan blifvit insedt, att örn brefposten icke är och förblifver ett lagligt monopolium af exclusivaste beskaffenhet, kan allmänheten icke äga den så maktpåliggande säkerheten, så väl för sjelfva brefven, som för correspondancens regelmessiga, skyndsamma och i alla afseende behöriga förskaffande; och i de friaste länder blifva t. o. m. enskilde resande visiterade och pliktfällde, om de beträdas med brefföring. De af Const.Utsk. anmärkta förbuden äro oundgängliga och således högst behöriga. Const.Utsk. anmärker Regeringens beslut rör:de nya Den i Juli c. m. 9i Trollhälte-canal. Alltsedan 1833 har jag begagnat hvarje tillfälle att å högre ort förorda detta företag; och jag tror att, jemte min aflidne sä fosterländskt sinnade vän, Gr. Axel Rosen, har jag, 1834 vid riksdagen, väsendtligen bidragit till beredandet af det beslut, hvarmedelst åt Regeringen öfverlemnades att för ändamålet anlita handelsoch sjöfartsfonden. Deraf anser jag mig förpliglad till ämnets utveckling och till ärendets försvar; ty det är icke min art att inför offentligheten lemna i sticket hvad jag i enskild väg befordrat. Länge hafva vi besjungit de båda håfvens förening, medelst Sveriges ’’blåa band”. Med många artiklar derom har jag sjelf rosat oss i utländska blad. Men, vi hafva anliciperat. Tvänne haf kunna icke sägas förenade genom en canal, på hvilken trafikeras medelst omlastning. En sådan canal är endast en mer eller mindre intressant inrikes communication. Nu först bl ifver ifrågavar. canal-linie hvad den länge hetat; och dermed hildas Riket ett obestridligt och obestridt politiskt, militäriskt och commercielt gagn, — nu nemi. när skeppslaster snart, utan rubbning, blifva flyttade ur det ena hafvet i det andra, och en stor transito genom Sverige öppnad; — och likväl möttes delta företag med ovilja, som före denna riksdag uttalade sig.
Utmärkta detaljer - men samiiianh&amp;llningen, enheten i stamningen - allt det dar f %r ej ntlainnas. Detaljerna äro viktiga besthdsdelar, men de äro dock blott delar af det hela. De få ej blifva hufvudsak. De skola samniansmälta till ett. Ljuset, lifvet, stämningen, handlingen, detta ar hufvudsaken. Detaljerna skola underordnas allt detta. Äfven i blomsterinMningar bör detta galla. 8i.i tror jag åtminstone. J a, iiien i studier, dar äro detaljerna det förnämsta, inedgif det is &gt; J a, ja, måla gärna noggranna studier, men grip till bredare yaiisel, när det galler att begagna sig af deni och tänk d&amp; först och frönist på det hela, fröken! Taflor, livilka göra ett helt ' intryck, äro mycket att föredraga framför den profkarta på färger de flesta målare kokina med ilii för tiden. Ser man i m a hörnet af en sådan där stamningslös tafla, finner man kanske någonting utmärkt bra, inen dock nggot, som alldeles icke gör taflan godt, och ser man sedan - i andra hörnet af taflan, tanker man kanske: livad i all världen har det d&amp;. liar att göra? Ser nian p % förgrunden, blir man inåhända varm om Iijartat, ser imii på bakgrimdeii, fryser niau. ' Så går man från konstverket i fr&amp;&amp; % med god lust att. klippa det i fyra delar - minst. Och jag a r saker på, att gjorde niaii detta, så blefve hvar del för sig en utmärkt detaljstudie, - men tillsamnians! Hvar finiies harmonien? hvar finnes stamningen? Förstår fröken mig? » » Ja, det gör jag, det gör jag; inen hvad hjalper det? % Doktorn gick rastlöst fraii! ocli Bter i ruinniet. » J a g kommer s&amp; lätt att brusa ut med ' hvad jag tanker ocli kännes, nar något så särskildt intresserar mig, och er milning intresserar mig.
Catharina dito 240,000 „ Summa R:mt 90,597,914 R:dr, Bih. till B. St. Prot. 1862 $ 1863. 4 Sami. 1 Å/d. 2 Band. 1 Haft. 11 82 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 87, hvaremot taxeringsvärdet å de egendomar, som falla inom den andra cirkeln uppgå: för Ladugårdslandet (utom Djurgårdsstaden) till ■ 9,679,425 R:dr, för Jacobs församling till 21,535,650 „ inom Johannis dito „ 2,271,200 „ för .Clara dito „ 27,317,015 „ inom Adolf Fredriks dito till 5,296,966 „ Storkyrko-församlingen till 5,912,850 „ Summa Runt 72,013,106 R:dr. Yid jemförelse emellan dessa siffror måste man ovilkorligen komma till den slutsats, att en bangård förlagd vid Clara sjö, såväl med afseende på folkmängd och egendomsvärde sorn deraf beroende rörelse, ligger mer centralt och i vida högre grad uppfyller rörelsens fordringar, än en bangård vid Ladugårdslandsviken, och om man derjemte tager i betraktande den omständighet, att, enligt Friherre Ericsons förslag, vid Jernvägen skulle anläggas en godsstation med spår, dels efter Skeppsbron och Kornhamn, dels utefter hela Stadsgården, äfvensom att utan särdeles svårighet spår kan ledas till Ladugårdslandsvikcn och en godsstation äfven der anläggas, synas alla rörelsens billiga fordringar härigenom vata väl tillgodosedda.
Hvad åter beträffar den i öfrigt af Herr Cederschjöld föreslagna förändring i redactionen af ifrågavarande §, så enär densamma icke öfverensstämmer med Utskottets uti förra betänkandet C 7 ) i detta hänseende angifne åsigter, och ej eller, eller hvad Utskottet kan inse, innebär en större tydlighet än Utskottets förslag, har Utskottet deraf icke funnit sig ega anledning att frånträda sin en gång i denna del yttrade öfvertygelse. Med föranledande af Herr Bråkenhjelms förslag, hvilket under en §. upptager alla laga hinder för representationsrättens utöfvande, har Utskottet, som insett både den större redighet och korthet, hvilka genom berörde uppställning vinnas, uti 7 §. infort de uti förra Förslagets 7, 9, 10 och i 1 §§. beskriliie hinder för Adelsman att intaga säte på Riddarhuset. — Af denna 7 §. inhämtas äfven, alt Utskottet, med gillande af anmärkningen emot rättigheten för den person, som svurit främmande magt trohetsed, att såsom Svensk medborgare representera, nu från en sådan rättighet uteslutit Adelsman, hvilken befinner sig i nämnde förhållande. Deremot har Utskottet ansett den som är i fiendtlig fångenskap, men vistas 1 fäderneslandet, böra vara berättigad att utöfva Riksdag,smanna-rätten i hela dess vidd, enär nemligen en sådan person icke kan anses ställd i något moraliskt beroeude af den magt, i hvars fångenskap han är, samt dessutom den, i nuvarande Riddarhusordning, förutsatta händelse, att något ärende C 8 ) skulle förekomma, som rörer den främmande magten, enligt nu antagne former, sällan eller aldrig torde inträffa.
RältegångsBalken, deruti Domare eller Konungens Befallningshafvande förbjudes att låta någon till bekännelse pinas; men så beskaffad förseelse, hvarför uti nyssnämnde Lagrum serskild straffbestämmelse blifvit utsatt, icke är att hänföra till de händelser, sorn i Kongl. Brefvet den 12 November 1807 omtalas, eller må för Domaren eller Konungens Befallningshafvande medföra enahanda ansvarspåföljd, som för Betjente, hvilka deras Embetsärende!- gå, eller för enskilda personer är vorden i allmänhet stadgad; Alltså och då Häradshöfdingen Hullbergs ofvananmärkte åtgärder, Bih. till R. St. St. Just. Ombuds tu. Enib.-Ber. dm 14 Jan. 1S40. om äfven föranledda af förhasladt tjenstenit, ändock, såsom innefattande uppsåtlig öfverträdelse åfelt i lag gifvet bestämdt förbud, öro af den svårare beskaffenhet, alt de ej må med penningeböter försonas, pröfvade desse Ledamöter, i förmågo af nyss åberopade Lagrum 17 Kap. §. RättegångsBalken, jemförd med 1 Kap. 12 §. samma Balk, samt 9 Kap. 5 §. UtsökningsBalken, rättvist (lomma Häradshöfdingen Hultberg att för sitt nu åtalade förfarande varda från utöfningen af Polismästare-tjensten med t hy åtföljande löneförmåner på Sex månader skiljd.
Likasom vid femte Puncten blifvit anmärkt, beror numera, sedan denna inbetalning å Stats Verkets skuld blifvit afgjord, uppå Hedervärda BondeStåndets beslut, om användandet af de ingående medlen, huruvida den af tvänne Stånd antagna förändringen, genom det tredjes instämmande, kommer att utgöra Rikets Ständers beslut, eller Utskotten blifva försatte i nödvändighet, att antingen föreslå proposition till omröstning inom förstärkta Statsoch Banco-Utskotten, eller afgifva ett nytt jemnknings förslag; hvilka *tr 3® HantO'XJttkottett Betänlonden. garder icke kunna af Utskotten vidtagas annor» Junda, än i sammanhang med dem , Som röra femte Puncten. Vid den Elfte Puncten, som af Vallöf!. BorgareStåndet blifvit förkastad, men af Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Högvördiga Prester Ståndet hel och hållen gillad, förekommer att Hedervärda BondeStåndet beslutat, att de obligationer, emot hvilka RiksgäldsContoiret skulle esa att upptaga lån, borde, i olikhet med hvad Ut-kottens Förslag derom innehaller, blifva stadde att inlösas å bestämde tider, jemte ränta efter Fem Procent om året; och att dessa Stats(" bligationer skulle komma att, lika med Bancosedlar, gälla i allmänna rörelsen, samt att i Kronat. s uppbörd således äfven emottagas. Upplåning genom RiksgäldsContoiret eirot Obligatiolier till Sedelh ifvaren uppå Valeurer af 500, 250 och 125 Riksdaler Banco är således af tren. ne Stånd enstämmigt beslutad, ehuru det ena bland dessa med de öfrige tväiine icke öfverensstämt i frågan om beskaffenheten för öfrigt af de Vt blifvande Obligationerna. Vid ett sådant för. hällande, och derest Hedervärda Jlonck Ståndet icke skulle finna anledning att, med förändrande af sitt förra beslut, instämma uti det som Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Högyördiga Preste.
M:ts begäran om anslag till en ny bibliotheksbyggned, skola bedja K. M:t iakttaga nödig sparsamhet, synes mig vara i högsta grad olämpligt; hvadan jag hemställer, att de sista orden uti Utsk:ts hemställan, nemligen: »uppgjordt med iakttagande af all den sparsamhet, som med byggnadens varaktighet och ändamålsenliga anordning är förenlig», måtte utgå. Jag tror verkligen ej, att man med skäl kan förebrå K. M:t att ej hafva iakttagit nödig sparsamhet, och jag anser derför de nämnda orden vara alldeles öfverflödiga. Deremot, och då Öfverintendentsernbetets framställning, i hvad den rörer tomtplats för i fråga v: de byggnad, är alternativ, skulle jag önska, att till Utsk:ts hemställan fogades ett tillägg af innehåll, att byggnadsplatsen blefve uttryckligen bestämd, dag vågar med anledning häraf hemställa, att punkten måtte erhålla följande förändrade lydelse: »att R. St:r måtte i underdånig skrifvelse anhålla, att K. M:t täcktes låta utarbeta och för nästk:de riksdag framlägga fullständigt förslag till en ny bibliotheksbyggnad med deruti bestämd byggnadsplats.» Gr. Posse, Arvid: För min del kan jag icke fin na, att det af Gr. Oxenstjerna omnämnda tillägg är onödigt, ty hvad man deri begär, är ganska rimligt och någonting hvarå man hoppas att K. M:t skall fästa afseende. Anledningen till denna slutmening är, att det af Ofverintendentsembetet till ifrågav:de byggnad uppgjorda kostnadsförslag slutar med en alldeles otroligt hög summa, och enligt min tanke bör man ej vid hvarje allmänt byggnadsföretag gå så tillväga, att man uppför ett nationalmuseum en miniature. Jag tror det således vara ganska nödvändigt, att det nämnda tillägget får qvarstå. Hvad beträffar den lämpligaste byggnadsplatsen, så hafva i detta hänseende tre alternativer blifvit framställde, nemligen den s. k. Sillhofstomten, den Kronan tillhöriga Humlegården, samt en tomtplats midt emot K. Vetenskapsakademiens hus. Utsk:t har ej yttrat sig i afseende å byggnadsplatsen, emedan det blifvit utredt, att
Af detta Betänkande blef den första puncren, rörande Staten för Rikets Högsta Embetengenast bifallen. 544 Den 12 Februari:. Derefter företogs den andra punctcn rörande Swea Hof.Rätts Stat. Friherre Stael von lckolllein ansäg alla desie frågor hafwa gemenftap med Allmanna JndragningsSkaten och trodde ej dek förfarandet wara ratt, air xunctewis och ej i sammanhang afgöra dem. Hans Excellence Herr Grefwe kuutk. Förmodeligen lärer Friherre Stael med denne anmärkning Åsyfta Pensionsoch Benädnings-Staten. I sädant fall får jag uplysa, att Stats-Ukstottet förehaft fräsan derom, och deröfwer redan stadgat sitt yttrande, hwilket innan korrt lärer inkomma. Att nu företaga detta Betänkande, är, dä det innehäller allenast swar pä enMda personers anmärkningar öfwer serstilde ämnen, aldeles icke ffadeligt för sammanhanget af dec hela; det kan all för wäl serstildt afgöras. Sedan Friherre Stael ifrän sin anmärkning afsiatt, blef afwen denne punct, uppä derom af Herr Landtmarftalken gjord proposition, bifallen. Herr källman, Otto anmärkte att har egenteligen icke mors fräga om nägok besiur, nian att endast uplySmngar genom detta Memorial meddelades. Läsningen fortfor derefter till slut, och blef dek öfrige af detta Betänkande lågt pä bordel. Den is Februari!. Z4Z Uplästes ett af Stats - UtMltet ingifwik sä lydande: Wördsamt Memorial! Sedan Riksens Högloft. Ständer täckts bifalla Stats-Utftotkecs förslag, att till Kongl. Maju mätte i underdånighet erbjudas en wiff bestämd Summa ärligen till Deff Hof och Hof-Stall-Staters under, häll, emot det att Kongl. Maju i Räder täckes till Riksens Högloft.
Skrifvelse N.-o i44- Kungsladugård erbjudit 5oo tunnor spanmål årligen, eller 5o tunnor mera, än han, i följd af Rikets Ständers ofvanberörde beslut, förut erlagt, samt med all sannolikhet kunde antagas, att Kronan ej skulle af någon annan arrendator, i förening med egendomens behöriga bestånd, kunna erhålla högre arrende; så, och med tillika fästadt afseende derå, att meranämnde Kungsladugåd skall, genom Weners omtanka och uppoffringar, blifvit försatt i dess nuvarande vitsordade goda skick, hafva Rikets Ständer funnit godt i så måtto bifalla f. d. Grosshandlaren Weners underd. ansökning om nedsättning i arrendet för Svartsjö Kungsladugård, att honom må tillåtas att, emot ett årligt arrende af 5oo tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn, samma egendom under den återstående arrendetiden, räknad från och med år i833, innehafva. Hvilket, till svar å Eders-Kongl. Majrts i ämnet aflåtne Nådiga Remiss, Rikets Ständer härigenom få i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 2g September , 1834- N:o 144. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 29 Sept. i834- Preste-Ståndet den ig Borgare-Ståndet den 29 Bonde-Ståndet den 29 Rikets Ständers underd. Skrifvelse, angående rätta förståndet af den utaf Rikets Ständer vid sista Riksdag Landshöfdingen af Wingård förunnade befrielse från ersättningsskyl dighet af åtskillige utaf förre Lands-Secreteraren Kleman tillgripne och förskingrade medel. (Banco-TJtsk. N:o 36.) S. A. K. Sedan, enligt träffad öfverenskommelse, Disponenten af de enskilde Actiegarnes andel i f. d. Riks-Discont-Verket, Förste Expeditions-Secretera ren J. A.
Sedan Borgmästaren och en litterat Rådman upplyst, att dem ensamt ålegat att författa Rådstufvurättens Domar och utslag, har Kongl. Hofrätten den 12 Augusti 1857 i ett sammanhang afgjort bägge åtalen och jemte det nyssomförmälda förhållande skäligen kunde få anses innefatta antaglig ursäkt för de illiterate Rådmännen att icke hafva vidtagit åtgärd för målens afgörande, hvarföre Kongl. Hofrätten funne åtalet icke böra för dem medföra någon påföljd, förklarat, att då ofvan berörde tio mål hvilat oafgjorda, två längre än fyra år, ett längre än tre år, sex längre än två år och ett längre än ett år efter det de blifvit till pröfning öfverlemnade, utan att giltig orsak dertill blifvit anförd, fälldes Borgmästaren och litterate Rådmannen att hvar för sig böta Sexton Riksdaler 32 skillingar, hvarjemte uti målet angående orätt Dom, i hvilket Borgmästaren icke deltagit, trenne Rådmän dömdes att likaledes hvar för sig böta Atta Riksdaler Sexton skillingar allt Banko. 8:o) Rådstufvurättens i Christianstad Ordförande och Ledamöter dömdes af Kongl. Hofrätten öfver Skåne och Blekinge genom utslag den 14 Juli 1857 att för dröjsmål, sex till och med elfva månader, emellan inställelseoch domsdagarna, med utgifvande af Domar uti elfva under tillsammans fyra år handlagda konkursoch urarfvamål, böta Borgmästaren Sexton Riksdaler Tretiotvå skillingar samt hvar och en af tre Rådmän, ibland hvilka en icke tagit juridisk examen, Atta Riksdaler Sexton skillingar allt Banko. 9:o) Rådstufvurättens i Landskrona Ordförande och Ledamöter dömdes af nyssbemälde Kongl. Hofrätt till ansvar för dröjsmål med fem särskilda, under tre år handlagda kunkursmål, från och med Atta till och med elfva månader efter inställelsedagarne, att böta lika belopp för Borgmästare och Rådmän hvardera som uti sistomförmälda mål.