Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Mgjrts outtrötteliga nädiga omwärdnad för Sit Lands wälgäng och utgör föremålet för hela Ri< Lets gemensamma önskan. Af den kännedom, Hemliga Utskottet om och Riksgälds - Werkens belägenhet inhämtat, har Hemliga Utskottet jämwäl funnit, at intetdera af desi» Werk kan äga bestånd med en inkomst i Lreclir sedlar, i stället för mynt, hwaruti penninge-utjkyllderna böra utgå. Riksstyrelsens och Förfwars-werkets handhaft wande, saint uprätthällandet af Rikets Lcellir fordra allisa äfwen, at ordnirrg och säkerhet i Rikets Mynt wäfende äterställas. 66 49» . Huru et sä granlaga och angelaget warf ma knur na företagas och utföras, sä at en deraf oundwikelig upoffring, den ma ske pä et eller annat satt, blifwer dräglig för Rikets Innewänare, har hittils utgjordt ämnet för Hemliga Utskottets omtanka och öfverlägga ningar; och dä en werkelig Osäll - Sedlarnas inlösen med mynt ar hwad Konungen i näder aftal, och tillika det enda säkra medlet at grundeligen bota dek tryckande onda, har hos Hemliga Utftottet naturligen bordt förekomma, at möjeligheten til werkställande af en sadan Plan berodde af et kraftigt biträde af Riksens Ständers Sancpis, samt at, i den män detta biträde, med bibehållande af det angelägna kms"- Werkets äterwUnna sjelfbestånd, kunde utsträckas, skulle den oundwikeliga upoffeingen blifva drägelig. I sädant afseende, och sedan Riksens Ständers 8mcv Utskott pä begäran meddelt dest utlätande i detta wigtiga amne, hafwa hos Hemliga Utftottet be kymmersamma Lfverläggningar upstätt, om, och med hwad äevslvalion Osäll - sedlarna borde inlösas.
Jugow, fångstman 2: 271 n. Jukagir-boningar, lemningar af, på Nysibiriska öarna 2: 206, 209. Kaffeplanteringar på Ceylon 2: 433. Kago (japansk bärstol) 2: 338. Kairo, vistelse i 2: 443. ― Berings första resa till 2: 180. ― dess utsträckning mot söder på gamla kartor 2: 182. Kap Prince of Wales 2: 227. Kap Ruski Saworot 1: 212 n. Kara-floden, öfvervintring vid 2: 185. Karlskrona, Vegas afresa från 1: 35. Kartagernas byteshandel med afrikanska folk 2: 77 n. Kartor öfver norden, äldsta 1: 49. Kascholong (nefrit) 2: 237 n. Kaspiska hafvet, forntidens åsigter om 2: 154. Kay, E. C. Lister 1: 286. Klingstedt, rysk officer 1: 257 n, 258 n. Knoop, baron 1: 345 n. Konungs skuggsjá, om hvalrossen 1: 151. ― Vegas ankomst till 2: 245. Korea, hvalar med europeiska harpuner fångade vid 1: 251. ― japanskt krigståg till 2: 381. Koscheleff, guvernör 2: 128 n. Krestowskoj-armen (Lenas delta) 2: 191. Kristaller funna på isen 1: 313. Krusenstern, Paul von, d. ä. 1: 271. Kung Kurbski, Simeon Theodorowitsch 2: 159. Källa, het, i Tschuktsch-landet 2: 249. Kämpfer, Engelbert 2: 325 n. Köldpol, gamla verldens 1: 458 n. Labb, se: Tjufjo. Lagopus hyperboreus, se: Ripa. Lagunbildningar vid Sibiriens nordkust 1: 417. La Madelène, de 2: 217. Landtmaskar på Novaja Semlja 1: 141.
Jag får likväl till svar på Hr Sliernsvärds yttrande anmärka, alt dessa 3,000 gevär icke blefvo utbytta emot 3,000 brukbara Engelska gevär, ulan var det naturligt, att man tog af det sämsta slaget och lemnade qvar ål truppen af de bästa. Hr Stiernsvärd har äfven anfört såsom en misshushållning att till truppen blifvit inlemnade gevär af olika kaliber, och anser att derigenom stora vådor kunna upkomma om under krig ammunitionen blefve förbylt; men lill en början får jag nämna, att om ett felaktigt ammunitionsulbyte vid något tillfälle skulle ega rum, så sker det blott genom vårdslöshet och slarf, hvilket man väl icke mäste kunna antaga såsom regel, utan såsom undantag. Hvad angår dessa 3,000 gevär, så refererar jag mig lill, hvad jag förut sagt, nemi. att det endast är jägare, som dermed skola förses, och denna trupp utgör vanligtvis årligen omkring 3,000 man. Jag anser således, alt om Hr Stiernsvärd nu velat citera något, som går in i hans syftning, sä hade han bort välja ett bättre exempel än hvad han nämnt om Gottlands iNational-beväring. Jag vill icke uttänja mitt yttrande längre, ehuru jag kunde hafva många flera anmärkmr att göra emot Hr Sliernsvärds förslag, hvilka jag i korthet sammanförde i två eller tre punkter, vill jag minnas, dä förslaget remitterades till StatsUtsk, Jag anhåller nu om bifall lill lltskms betänk. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Uti ett ämne, sådant, som det ifrägavar:de, torde det förefalla Ståndet oväntadt alt en ledamot, hvilken icke tillhör det yrke, hvarom f. n. egentligen är fråga eller krigare-yrket, har begärt ordet. Då jag emedlertid lillliört den afdela, inom Utsk:n, som handlagt Hr Sliernsvärds motion, bar jag ansett mig icke böra med lystnad hålla tillgodo den ingress hvarmed motionären inledt sitt nu afgifna anförande.
Hon arbetade sig till förmhga att uppskatta och förstå, afven &amp; dana människor, som voro fullkomligt olika lienne själf och detta var för henne ingen lätt sak. S i t. ex. lärde hon sig mer och mer, att det ej blott var lönlöst, utan ofta oförnuftigt och kärlekslöst att fordra af de i hennes tycke oberäkneliga fantasimänniskorna, hvilkas starka sida var rikedomen pli idder, att de skulle arbeta på samma regelrätta sätt som hon själf. %Vi äro alla människors var ett af hennes valspriik. Liksom hon förvgrfvat ett klart och karleksfnllt förstaende, d; det gällde att bedöma andra människor, agde lion i ovanligt hög grad sjalfkännedom. Hon inlat sig ej på ett arbete, sow stod i strid med hennes natur och beghfning - därföre utförde hon ocksa allt livad hon åtog sig på ett mönstergillt sätt. Till de mangfrestande natnrerna hörde hon ej utan till deni, som veta att begränsa arten af sin verksamhet. Hon älskade af sjal och hjärta arbetet i och för sig, och detta var ock&amp; hennes egentliga lifseleinent, men hon kunde ocksh njuta af hvad lifveh hade att bjuda itf ädel vederkfickelse. Skaldekonst och musik alskade hon varmt. Allvar var grundtonen i Iiennes karakter, men där fanns därjämte ett bredt drag a f humor. Hon uppskattade tillfullo ett godt skämt, och, den som hade något verkligt muntert a t t förtälja kiinde hos henne räkna på ett godt förstående. I.den trängre vänkretsen kiinde hon vara glad och öppenhjärtig, eljest talade Iion sällan om det soin djupast rörde sig i hennes inre. Den som en g h g vunnit Mina Forsells vänskap kónde vara viss på a t t äga den för alltid. E n af Mina Forsells vanner liar sagt, satt kärlek till iennes under försakelse kämpande medmänniskor var ett utmärkande drag Iios liennes. Och så var det i sanning; det var henne också en verklig glädje a t t kunna räcka en hjälpande Iiand, där Iijlilp beliöfdes, men därom gjorde Iion sig alltid först underriittad.
Hvad hemmet då kan blifva under ett innerligt samlif, det vet, känner hvarje kvinna i sitt hjärta, och må hon aldrig döfva den känslan, då förråder hon sin egen lycka, då stänges en värld för henne. Alla I kvinnor, som ej lefven i denna värld, om I själfva hafven stängt eder ute, så kommen tillbaka, innan det är för sent, skåden ned i edra hjärtan, kännen I icke själfva, att där är den bästa lyckan, att där få alla edra förmögenheter sin användning, där blifven I lyckliga genom er verksamhet! Du, moder, som fostrar dina döttrar, lär dem känna och älska denna kvinnans värld, men gör dem också starka nog, att om omständigheterna så fordra, de då må kunna gå ut från sitt hem med kraft och mod i hjärtat, gå ut i världen och lefva ett nyttigt och lyckligt lif, utan bitterhet, om ej den bästa lyckan kommer på deras del. T y ej alla kvinnor är det beskärdt att välja; tusende måste taga, hvad nödvändigheten bjuder dem, och därför måste de göras till starka kvinnor. Och stor är kvinnans verkningskrets ute i lifvet, men lyckligast den kvinna, som får verka i hemmets värld. Elena. Sjukbesök. Teckning af Fanny Chrysander. Jjjjet skulle bli en dag helt och hållet egnad åt barmhertighetsverk. Med detta ™ ord betecknade de visserligen icke själfva sin afsikt, men de kände sig så offervilliga, så af hjärtat angelägna och manade att uppsöka och i någon mån lindra nöden oeh plå- gorna; att trösta oeh hugsvala, där sådant behöfdes, oeh att inte alls spara sig själfva, där de på ett eller annat sätt kunde ingripa. Och de visste äfven, att de icke gingo efter något ovisst. De visste, hvar de skulle finna nöd och sjukdom, sorg oeh lidande. Långt uppe i den fattigaste delen af socknen hade några fall af skarlakansfeber förekommit, och som det var ferier, kunde fröken Ros, församlingens skollärarinna, nu besöka de sjuka barnen utan fruktan att öfverföra smittan, oeh fröken Hanna, prestdottern, följde med henne.
För min del skulle jag icke tro alt i händelse någon byggnad kommer i fråga, man skulle uppbygga en så irregulier byggnad, att den skulle gå paralellt med kanalen och således med den andra sidan i spetsig vinkel emot riksg:s-kont:s nuvar. hus. Någan annan byggnad tyckes derföre icke kunna komma i fråga, än två flyglar till riksg:s-kont:s hus. Dessa flyglar kunna byggas äfven om riksg:skont. skulle afstå denna remsa, som åtföljer kanalen. För min del skulle jag tro att, då tomten icke kau vara af något särdeles behof för riksg:s-kont., och då deremot Stockholms stad deraf är i behof, samt en försköning derigenom vinnes för hufvudstaden, sä bör man i min tanke icke motsätta sig den ringa uppoffringen, så mycket mera som denna förändring ingalunda af Stockholms stad köpes utan ganska betydliga omkostnader. Fullmäktige hafva nemi. tillstyrkt att såväl quai-anläggningen, som den blifvande stenmuren skulle af staden bekostas, likasom det jernstaket, som på samma stenmur borde anbringas. StatsUlsk. har i detta hänseenende gått ännu längre än riksg:skont. och föreslagit att såväl åt sjösidan som åt Riddarholmsbron skulle både stenmur och jernstaket och äfven de grindar som äro nödvändiga samt den nedgångstrappa af huggen sten, som är föreslagen att anbringas, af Stockholms stad bekostas och sedan endast det årliga underhållet af riksg:s-kont. bestridas. Hvad de nuvar. flyglarne beträffar, så har icke ens den nuvar. reservanten motsatt sig deras medgifvande. De äro af intet behof för riksg:s-kont.; äro nu i ett så förfallet skick, att deras reparation skulle kosta lika mycktet som en nybyggnad och 48 Den 13 Juli. vanpryda till den grad att jag tror ingen kunna vilja dem bibehålla. Jag tillstyrker således bifall till Utsk:s betänk. Frih. Cederström, Jakob: Med Hr Rääf instämmer jag deruti att man icke bör afhända Staten dess fasta egendom till andra än angelägna behof, som äro nödiga och nyttiga.
» » 1853 . 5,627,332: 43. 10. och under förra hälften af innevarande år ... » 3,624,231: 26. 9 S:ma R:dr 20,787,143: 34. 6. hvilken summa med 233,710: 46 3, understiger detta verks under sagde tidrymd bestridda utgifgifter, utgörande: u Riksgäläs-kontorets Berättelse 185G. under år 1853 Genom nyss uppgifna skillnad mellan Riksgälds-kontorets inkomster och utgifter, hade den å Kontorets räkning M 1 i Rikets Ständers Bank innestående behållning, sorn den 1 Januari 1853 utgjorde R:dr 751,234: 15. — vid ingången af Juli månad innevarande år minskats till » 517,523: 16. 7. eller med ett samma skillnad motsvarande belopp af . Det, för Riksgålds-kontoret ålagda utbetalningars bestridande, enligt Reglementets 198 §, å Rikets Ständers Bank anvisade kreditiv af 1,000,000 R:dr, har under sistlidet års höst samt under vissa tider innevarande år blifvit til! större eller mindre del för dermed afsedt ändamål begagnadt. Den för beviljade Statsbidrag lill Jernvägs-anläggntngar erforderliga upplåning emot fonderade stats-obligationer. (Reglementets 200—209 §§). Efter erhållen underrättelse, att de af Rikets Ständer, angående denna upplåning, under sistförllutna Riksdag fattade och till vinnande af. Nådig fastställelse Kongl.
I afseende på kronoskjutsen får jag nämna, att den, som förut var högst betungande, har på de sednare tiderna undergått en så stor förändring, att det finnes härader, som i mångå år icke utgjort någon sådan, och i allmänhet är den sä förminskad att den säkerligen icke utgör T'ft emot hvad som var förhållandet för 10 å 15 år sedan. Or saken härtill är att trupper transporteras sjövägen o. s. v. Det värsta onda, som qvarstår, är hållskjutsen, ty det är serdeles tryckande för allmogen, att den skall på vissa tider inställa sig med sina hästar antingen de erhålla skjuts eller icke, samt att de nödgas tillbringa hela dagen på gästgifvaregården, utan ens någon den ringaste ersättning för sin förspillda tid. Det är visserligen icke en ekonomisk förlust, ulan hvad vida värre är, en moralisk. Om, såsom jag icke anser omöjligt, K:s Beflude förminskade hållskjutsen, så är det väsendtligaste onda, som af skjulsningsbestyret härrör, undanröjdt. Detta lärer man väl icke underlåta alt göra i alla län, åtminstone har så egt rum inom det mig Nådigst anförtrodda län, uti hvilket hållskjutsen på flera ställen uphört. En talare har yrkat — så vidt jag upfatlade hans mening riktigt — att entrepenad-legan mätte höjas till 28 sk., men endast på de ställen, hvarest det visar sig att entreprenad-skjutsen ännu icke kunnat åstadkommas. Det är naturligtvis för mig omöjligt att upgifva de skäl, hvarföre entreprenader icke inom andra län kunnat åstadkommas, men så vidt det angår Stockholms, så vet jag, att på många ställen de icke kunnat sättas i verket, derföre att de skjutsningsskyldige icke hafva velat lemna några bidrag, men om nu legan skulle höjas för alt framkalla entreprenad-skjuts, sä kunde följden icke blifva annat än den, att bidragen från hemmanen blefvo mindre. Jag betviflar att ens denna fördel skulle vinnas, ly entreprenören beräknar, att han vill hafva så och så mycket af hvarje hemman, samt lager icke i betraktande den osäkra vinst, som kan upkomma af skjutslegan.
Vilkoren i öfrigt för erhållande af tjenstledighet finnas icke deri omförmälde, således kan jag icke finna annat, än att om R. St:r fastställa vissa grunder och vilkor för erhållande af tjenstledighet, så måste dessa grunder blifva gällande för sådan så väl som hvarje annan tjenstledighets erhållande. Jag kan för min del icke upfatta grundlagen på annat sätt; men jag får med detsamma förklara att jag icke heller anser det ligga någon obillig hårdhet deri, att en tjensteman, hvilken tillika är Riksdagsman, och vill sig häraf begagna, afstfir ^ af lönen; ty detta afdrag är icke så betydligt att det bör kunna i någon väsendtlig mån inverka på hans ställning. Genom det förklarande, som innefattas i hvad jag nu haft äran yttra, hoppas jag att, till den kraft och verkan det förmår, hafva fredat mig från den tillvitelse, Frih. Ugglas behagat uttala öfver de personer, som Doii 23 Mars f. m. hafva en olika åsigt med honom, nemi. att de endast skulle befatta sig med skyddande af embetsmännens fördelar, och icke åsyfta tjensternas ändamålsenliga skötande. Vi se denna fråga ur en något vidsträcktare synpunkt, än Frilnnförutsatt. Vill man hafva skickliga embetsman, så bör man också bemöta dem väl. Detta gäller naturligtvis både de ordinarie och de extraordinarie tjenstemännen. De sistnämnde hafva visserligen ioke tillträdt ordinarie tjenster, men få vidkännas en temligen lång tjenstgöring, dels utan aflöning dels inot ganska ringa arfvoden. Vill man hafva skickliga embetsman, så bör man för det andra, söka att betrygga deras ställning.
Oct. 2 A. P. 235. — angående jemkning i Rustnings-skyldiglieten. Julii P. 1237. Aug. P. i3i, 195. — angående RiksStåndens olika beslut i frågan om understöd för Hamnbyggnaden i Jönköping. Julii P. 1237. Aug. •— om indragning af Lönerne vid Biskopsoch Domprost-Embeten. Julii P. 1237. Aug. P. 131, 195. — öfver anmärkningar vid Utskottets Betänkande i anledning af Konungens Skrifvelse angående Revision af TullVerkets med flere räkenskaper. Juli i P. 1238. Aug. Oct. P. 329. —- öfver anmärkningar vid Utskottets Betänkande om lindring uti InqvarteringsBesväret för Städerne. Julii P. 1238. Oct. Oct. 2 A. P. 170. om Ädelfors GuldVerk. Julii P. 1238. Aug. •— angående de för Beklädnaden vid Nerikes Regemente anslagne HemmansRäntor. StatsUtskottets Betänkanden, Memorial och ProtocollsUtdrag: i anledning af Konungens Proposition om Pension för Enkefru Grefvinnan Adlercreutz. Julii P. 1238. Aug. P. 147. iQ9- Sept. P. 3o4> Sept. 2 A. P. 43, 5a, 86. — om ändring i förvaltningen af Strömsholms oell Kungsöhrs Kungsgårdar. Aug. Sept. 2 A. P. 53. — cm förlängning i arrendetiden af Strömmingsfisken. Aug. Sept. P. 492. — i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande om NummerLotterilnrättningen. Aug. P. 98, 35^, 407. — angående förrättad revision af Postverkets räkenskaper. Aug. Sept. 2 A. P. 52. — angående verkstäld granskning af ChartaeSigiilalae-medels redogörelsen. Aug.
Klagomålen fortsattes emellertid vid 1815 års riksdag, synnerligast i anseende dertill alt öfverenskommelser skedt om erläggande af rote-vakans-afgift i st. f. presterande af manskap. Detta föranledde en R. Sl:s skrifvelse af d. 8 Augusti samma år, deri R. St. bland annat yttra, att med deras afsigt vid extra roteringens åtagande instämmer, att densamma skall allenast under krig utgöras och då borde i manskap utgå, hvarföre R. St. önskade, att sedan riket nu vunnit fred, den med vissa extra roteringsskyldige kontraherade rote-vakans-afgiften måtte upphöra. Denna R. St:s skrifvelse remitterades 1816 till krigsoch kammar-collegierna. Collegierna afgåfvo i December 1819 sitt underd. yttrande, i fråga om grunderna för extra roteringen, i hvilken fråga Collegierne väl voro i så måtto af skiljaktig mening, att krigs-collegium ansåg roteringsbördan böra bestämmas efter den behållna inkomsten af jordegendomen, och kammar-collegium efter jordens bevillningsvärde; men i intetdera af dessa utlåta) finnes med ett enda ord omnämdt, att någon del af den oroterade, eller till extra rotering skyldiga, jorden skulle för framtiden vara underkastad ordinarie eller ständig rotering. Att detta icke heller var Regeringens mening, äfven hvad utsockne-frälset i Halland och Skåne angår, bevisas uppenbarligen deraf, att Regeringen under den 15 Maj 1821 anbefallde landshme i nämnde provinser att höra egarne till de med extra rotering belagde hemmanen, huruvida, i händelse Regeringen blefve nödsakad uppbåda extra roteringen, rotehållarne skulle vara beredvillige, att i. st. f. en fullt beklädd karl aflemna häst.
Enär dels under den tid af i år och io månader, som ett meddeladt lån på VågEffecter, enligt nu gällande Författning, möjligen kan komina att utestå, förändringar med den ansvariga Vågbetjeningens personal kunna inträffa, som ega inflytande på Långifvares säkerhet, dels ock nödigt år, att möjliga misstag och förblandningar, genom de under skeppningstiden skeende utbyten af Panterne, måtte i tid upptäckas och råttas, skall det åligga Gäldenär, att årligen föranstalta, det alla hos Banken i Stockholm eller LåneContoiret i Götheborg qvarliggande Väg Attester, som åro utfärdade till och med den i5 November (då all skeppning från Vågarne gemenligen upphört), blifva, under samma löpande år, inom den sista December, omsatta och förnyade, sålunda, att ett ytterligare bevis, utfårdadt af Vågbetjeningen, tillstädes Banken eller LåneContoiret, enligt hosföljande Formulair N:o 4. Kommande äfven i Förnyelse-Bevisen att iakttagas, hvad som hår ofvan, för Panter af serskild beskaffenhet, i fråga om de egentliga Våg-Attesterne blifvit anmärkt. R. St. hafva slutligen, vid betraktande deraf, att, då den i Kongl. Förklaringen af den 12 Januarii 1767 bestämda ersättning af en fjerdedels (i) procent till Magistraterne i Rikets Städer komme, såsom en följd af det föregående, att i Götheborg upphöra, Vågbetjeningen derstädes billigtvis lärer böra tilläggas en vedergällning i förhållande till det besvär och den ökade ansvarighet, som för densamma genom Exp. Utsk. Förslag till und.
I afseende å fördelningen af de å denna Hufvud-Tilels hittills uppförde aflönings-anslag, hvilka Rikets Ständer funnit höra till beloppet oförändrade qvarsta, hafva Rikets Ständer, vid betraktande deraf, att, i följd af StatsRådets förändrade organisation, en väsendtlig förändring uti flottans Öfverstyrelse torde kunna till vägabringas och förändring uti aflönings-staterne för Förvalltningen af Sjö-ärendena, Chefen för Flottans Expedition och GeneralAdjutants-Expeditionen för Flottan derjemte uppkomma, ansett de nu under serskilda Titlar upptagne löne-anslagen för nämnde Auctoriteter och Flottans stationer böra, under gemensamma titeln: jéflöningj sammanföras; dock att af delta gemensamma aflönings-anslag ett af Rikets Ständer, med anledning af E. K. M:s Nådiga Proposition om löne-staterne för Stats-Departementens Expeditioner, beviljadt anslag, stort 1,520 R:dr till aflöning för SjöförsvarsDepartementets Commando-Expedition, må serskildt i slaten utföras.
Bolaget tillförsäkrade.” Delta Rikets Ständers beslut lärer väl svårligen kunna anses innebära någon den aflägsnaste hänsyn till den af Kongl. Majit vid oclrojens utfärdande till statens säkerhet lör arbetets utlörande 60 Konstitutions-Utskottets Memorial JS.-o ii. Bolaget ålagda depositionsskvldighelen, hvilken väl omöjligen kunde anses vara en Bolaget tillförsäkrad förmån; utan visar ordalydelsen i Ständernas skrifvelse otvetydigt, att de citerade orden alsågo endast sådana bestämmelser i octrojen, som voro för Bolaget fördelaktige; ty hade Ständerna velat binda sitt bifall till arbetstidens förlängning vid ett strängt vidhållande af de af Kongl. Maj:t för den deponerade garanterings-suinman fastställda lyltningsvilkoren, så hade det ock i skrifvelsen bordt beta t. ex. så: "utan rubbning af de vilkor (detta ordet bade lika väl kunnat innefatta förmåner som ansvarsförbindelser) som genom octrojen blifvit för Bolaget fastställde.” Men — antagom dock, alt Ständerna i sin skrifvelse äfven bade afsell den af Kongl. Maj:t Bolaget ålagda depositions-summan (hvilken förutsättning endast på det sättet kan logiskt försvaras, att man vid omtalande af de förmåner, som icke finge rubbas, ansågs hafva tänkt icke på den ålagda deposilionsskjldigheten, hvilken aldrig kunde kallas för en förmån, ulan endast på den i octrojen medgifva rättigheten, att under vissa vilkor densamma återfå, en rättighet, hvilken endast högst oegentligt lärer kunna såsom en förmån rubriceras), så måste, efter den betydelse, de använde orden, enligt allmänt gängse språkbruk, ega, den i dessa ordalag affattade Ständers-skrifvelsen, icke kunna anses innebära något annat, än alt ingen inskränkning i de förut nog stränga lyltningsvilkoren skulle ifrågakomma. Detta bar också icke genom den anmärkte Begerings-ålgärden skett, men väl motsatsen, eller alt en utvidgning af Ivftningsförmänen blifvit medgifven.
Den sorn godkänner Utskottets af tre Stånd gillade förslag, att för “Vattenglas eller en lösning af kiselsyra i kali eller natron41 bör bestämmas en till 5 procent å värdet beräknad tull vid införsel, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, antages Bonde-Ståndets beslut, att sagde artikel skall hänvisas till lika tullbehandling med varor, i taxan ej nämnde, arbetade. Med erinran hurusom nedsättning redan blifvit föreslagen i införselsafgifVekar. terna för bomullsgarn och bomullstråd, har Utskottet, som ansett “Vekar" icke böra draga högre tull än hvad för bomullstråd vöre tillstyrkt, hemställt, att den 44 BevillningsUtskottets Memorial N:o 13. å sistnämnda artikel till 70 öre skålpundet nu bestämda tull måtte nedsättas till 30 öre per skålpund, och hvilket Borgareoch Bonde-Stånden bifallit men Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet afslagit under förklarande, att den nuvarande införselsafgiften borde bibehållas oförändrad. Såvida sistbemälda begge Stånd, hvilka af Utskottet inbjudas att med de begge andra sig förena, icke vilja sitt beslut frånträda, måste om tullsatsen å Yekar, röstas sålunda: 104:o. Den som, med bifall till Utskottets förslag samt Borgareoch BondeStåndens beslut, vill att införselstuilen å “Yekar, lampoch ljus-/1 skall utgöra 30 öre skålpundet, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Yinner Nej, kommer den å nämnda artikel nu stadgade införselsafgift, 70 öre per skålpund, att, i enlighet med Ridderskapet och Adelns samt PresteStåndens mening, bibehållas. °2. Utförselst ari fen. Utskottet har hemställt att nuvarande tnllafgifter måtte afskaffas vid utförsel af de artiklar, som innefattas uti de i tarifen för utförselstullen förekommande rubrikerna: