Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:0 58- Ankom den 25 Mars 1823. Utlåtande,! anledning af Herr A. Palms Memorial, om uppförande på allmän bekostnad af en Bro ofver Färjesundet vid Sigtuna. J^iksdags-Fullmägtigen för Sigtuna Stad, Herr A. Paloij har, uti Memorial, som Vällofl. Borgare-Ståndet till Stats-Utskottet remitterat, förmält, att bland de orsaker, som vållat det förfallna skick, hvaruti Sigtuna Stad sig för närvarande befinner, vore den obeqväma communication, Staden på Östra sidan eger med fasta landet, medelst en Färga, hvilken vissa tider på året, Stats-Utskottets Betänkanclen. 33^ då vattnet är lågt eller du stormväder inträffar med sydlig eller nordlig vind, nästan icke skall kunna begagnas, och hvarigenom de resande ofta nödgas taga en omväg af ej mindre än arne mil. Till a (hjelpande af hvilken olägenhet och förekommande af Stadens ytterligare förfall, Herr Palm anhållit, att ett understöd af allmänna medel måtte Staden tillerkännas med 3ooo R:dr B:co, för att användas till byggande af en Bro öfver nämnde Sund och denna sedan underhållas af de Bropenningar , som för öfverfarten derå borde erläggas. Stats-Utskottet anser ifrågavarande Brohyggnad ingalunda vara ett företag af den större omfattning och allmännare nytta > att det kan komma i jemförelse med dem, hvartill Riksens Ständer, vid föregående Riksdag, an vist antingen Statsanslag, eller Lånebiträden, men att dermed egentligen åsyftas och kan vinnas väsendtlig nytta och beqvämlighet för Sigtuna Stads Innevånare, samt sålunda synes höra bekostas af dem, som deraf kommo att draga fördel J på grund hvaraf och då många andra företag af mera allmän inflytelse och fordrande större uppoffring af enskilde, soln deraf hafva ett direct behof, icke kunna erhålla understöd af allmänna medel; då StatsVerkets knappa tillgångar medtagas för 22 338 Stats-Utskottets
Till Stats-Utskottet har Hedervärda Bonde-Ståndet remitterat en derstädes af Riksdagsfullmäktigen Johannes Nilsson från Götheborgs och Bohus län väckt motion, deruti han föreslagit, att den, genom Kongl. Cirkuläret den 30 November 1849, Krono-länsmännen medgifne fribrefsrätt för de bref i tjensteärenden, som ifrån dem till Konungens Befallningshafvande i länet och Kronofogden i fögderiet afsändas, måtte, enär både Domare och andre tjenstemän, för omvägs undvikande, nu mera direkte brefvexla med Kronolänsmannen, utsträckas till desses brefvexling med andre embetsman, som hos länsmännen begära handräckning. Sedan Stats-Utskottet för behandlingen af denna fråga funnit nödigt att med Bevillnings-Utskottet sammanträda, hafva Utskotten gemensamt tagit ärendet i öfvervägande; och enär länsmännen ega att genom sine närmaste förmäns, kronofogdarnes försorg, få sine skrifvelser i tjenste-ärenden befordrade till vederbörande embetsoch tjenstemän samt vid sådant förhållande någon utsträckning af den länsmännen helt nyligen medgifne fribrefsrätt icke synes vara af behof påkallad, och hvars behöriga begagnande dessutom icke torde utan svårighet kontrolleras, anse Utskotten sig böra hemställa, att ifrågavarande motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 11 Augusti 1851. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 N:o 270, (Förstärkta Stats-utskottets), angående verkstäld omröst ning, i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut, rörande ifrågastäldt stats-anslag till armeens pensions-kassa. Lades till handlingar ne. N:o 271, (Förstärkta Stats-utskottets), angående verkstäld omröstning, i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut, rörande ifrågastäldt låne-understöd till reparation af Linköpings domkyrka. Lades till handlingarna.
Utom ofvan uppräknade fabriker och inrättningar har här i staden, emot slutet af sistlidet år, börjat att drifvas en mekanisk verkstad för tillverkning af alla slags 23 jernoch inetallarbeten för fabrikerna och näringarna, jemte gjuteri, hvilka anläggningar synas lofva deras ägare god framgång. Ett af enskild person anlagdt tegelbruk finnes på stadens område, hvilket sednare jemväl inrymmer följande, staden tillhöriga, husbehofs-inrättningar, nämligen: en såg-qvarn, tvänne tull-mjölqvarnar och ett bränneri, vid hvilket sistnämde stadens bränvinsbrännings-rättighet upphörde att utöfvas år 1843, hvarefter vederbörande beslutat, att verket med dess tillhörigheter skulle till försäljning utbjudas. Strömmings-fiske, som från äldre tider utgjort en väsendtlig del af denna stads rörelse, idkas af en särskild borgerlig societet', hvars medlemmar år 1847 utgjorde 178. Af dessa fiskare, som här i staden äro bosatte såsom borgare, bedrifva de fleste sin näring i de norra provinsernas fiskehamnar, men de öfrige i stadens skärgård och vid andra närgränsande fisklägen. Medelbeloppet af den saltade strömming, stadens fiskare under de fem sista åren hitfört, har utgjort 4,876.1 tunnor. Medelpriset på denna vara har under samma tid efter markegång utgjort 10 R:dr 34 sk. banko för tunnan. Af mindre vigt, än strömmings-fisket, men likväl äfven af betydenhet för staden, är det lax-fiske, hvilket idkas så väl i Gefle-ån som uti den i stadens grannskap och på dess område belägna Testebo ström. Stadens jord odlas i allmänhet med utmärkt omsorg. Sädes-produktion utgör lik väl icke dervid hufvudsak, utan omsorgen är förnämligast rigtad på foder-afkastningens tillväxt, heldst hö vanligen väl betalas. Lin odlas obetydligt. Hampa och Tobak alldeles icke.
Jag har således med ledsnad måst deltaga i StatsUtsk:s beslut, emedan jag, likasom alla talare som här upträdt, ansett denna plats olämplig för en sådan byggnad som den ifrågav:de; ty erfarenheten har visat, att hus, byggda på osäker grund, sjunka utan att vara försedda med sådana tunga massor som RiksArkivet. Det synes således som om, då man icke är öfvertygad om platsens lämplighet, det icke är skäl att bevilja anslag för dess bebyggande. Man har föreslagit annan plats för RiksArkivet och velat dertill anslå 300,000 Rdr. Denna summa är oriktigt kalkylerad, ty är grunden fast kan huset upföras för 209,000 Rdr. Jag kan således icke förklara, hvarföre man vill bevilja denna summa för byggnadens upförande på den sanka och mindre säkra grunden, hvilket man likväl velat undvika och vi alla bestrida. Det synes mig alltså vara för tidigt att anslå någon viss summa, destohellre som RiksArkivet, enl. min åsigt, bör förflyttas till Riddarholmen, och jag går så långt, att jag önskar att alla embetsverk och offentliga samlingar böra dit förläggas. Endast det, att RiksArkivets nuv;de Den 24 November (■ m. 707 lius är otjenligt, hafva vi fått utredt, men intet mera. Det är likväl, sorn en talare sagt, icke bovist att ju icke detta lins kan stå ännu i 2:ne år, och inom denna tid tiafva vi åter Riksdag. Jag anhåller om bifall till Betänk. Ilr Frihm o. Ordfm tillkiinuagaf att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 0 e. m. Frih. Stjernstedt: Hr Hjerta har sagt, att faran icke är så stor sorn man velat förespegla, men jag tror, att, om man än endast ytligt betraktar huset, man skall komma till annat resultat. Man skall då finna sprickor af så vådlig beskaffenhet, att eldsvåda kan befaras. Visserligen kan man lappa oell plåstra, men osäkerheten är dermed icke undanröjd.
2 Skiffer 5 Grafstenar 4 Slöjde, gröfre, såsom brandstegar, Grifflar •i takrännor, kälkar, marknadsstånd Gryn, utländska, alla slag 3 m. m 4 , inhemska d:o 4 Stickade varor . 3 Hagel 4 Stenarbeten, polerade 4 Halm . .. 3 Spislar och ugnar 4 Hjul och axlar för Jernvägar 4 Svartsmide 4 Hö 3 Sågspån 4 Is .. ... 4 Säckar, tomma, återsända 4 Kakel . .. 4 Taflor och andra konstsaker 1 Bil. till Stals-Utskottets Utlåtande N.-o 86. y aé> cn SS V) & Våta varor på glaskärl 3 „ stjelkoch blad, i fat b Väfnader, finare, ej specificerade 2 Tomkärl, återsände 4 , gröfre, d:o 3 b 3 Trädarbeten, snickareoch svarfvarc3 Ångpannor öfver 40 Sk//, kunna Träbråte 4 icke å banan transporteras. Vadmal 3 Krut, tändstickor eller andra lätt antändbara och eldfarliga ämnen få icke till transport å banan aflemnas, utan att förut vara till Stations-tjenstemännen uppgifvet. Stockholm den 12 Mars 1859. N. ERICSON. liitt. T. De bestämmelser, rörande afgifterna för trafiken å Statens jernvägar, som icke finnas intagne i sednast tryckta upplaga af taxan för nämnde trafik, äro följande: A) Bestämmelser, gemensamma för Vestra och Södra Stambanorna: Trafik-afgifterna beräknas i allmänhet efter tiondedels mil, hvarvid iakttages, att en distans af mindre än en tjugondedels mil icke beräknas, men en distans af från och med en tjugondedels till och med en tiondedels mil upptages såsom full tiondedels mil. Timmer, ■plank och bräder. Frakten för full vagnslast, vägande minst 25 sk//., eller 100 centner, af dessa artiklar betalas med, då egaren sjelf ombesörjer lastning och lossning, samt då fri magasinshyra endast för ett dygn medgifves, för en distans af 4 mil och intill 6 mil — 45 öre per Sk<Ä 6
Riksdag i ofvaunämnde syftning afgifne och uti Preste-Slåndets protocoll (10 Delen, pag. 55), intagne anförande, såsom en utväg till bemedlande af ifrågavarande mellan kronan och kyrkan förde tvist, föreslagit, att kyrkan åtminstone måtte förklaras berättigad att framför andra sjelf af kronan lösa hemmanen med erläggande af den utaf Kongl. Maj:t för åboerne nu föreslagne skatle-köpeskilling, samt åboerne förbehållas options-rätt vid 4 - Siats-Utskottens Utlåtande, N:o 182. hemmanens bortarrenderande; men att deremot, i händelse åboerne skulle medgifvas att till skatte få lösa merberörde hemman, sådant borde ske under de vilkor, ”alt deras närvarande arrenden intecknas i hemmanen såsom en beständig grundränta till kyrkan och en måttlig lösnings-summa för den blifvande egande-rälten af åboerne efter en billig taxerings-grund till kyrkan erlägges, hvars afkastning i räntor församlingen får använda efter sig företeende behof;” Varande denna motion, deruti Herr Prosten Thudén instämt, i sammanhang med den Kongl. Propositionen, till SlatsUtskottet remitterad. Hos Bonde-Slåndet bar Riksdagsfullmägtigen Bengt Gudmundsson från Hallands Län, uti ett till Stats-UIskottet jemväl remitteradt memorial, med anförande af åtskilliga omständigheter, hvilka, efter hans åsigt, ådagalade lämpligheten och behofvet af den utaf Rikets Ständer begärda undersökning i rältegångs-väg, rörande förevarande fråga, samt enär det uti lista och 2:dra punkterna af Kongl. Majrts Nådiga Proposition framställde förslag, angående befästande för all framtid af de på viss tid mellan kyrkorna och hemmans-innehafvarne ingångne, nu gällande, alhandlingar och den deruti stadgade afgäld syntes innefatta en orättvisa i afseende på de kyrkohemmans-åboer, hvilka för sina hemman nu nödgas utgöra dryga arrende-afgifter, hvadan ock denna del af den Kongl.
I opposition mot landtmannapartiet har man funnit denna intelligens då frågan om kompromissen 1873 förevar, hvarigenom man sammanförde med hvarandra försvarsoch skattefrågorna. Mot regeringen och landtmannapartiet stod ock densamma då frågan om skjutsväsendets reglering var föremål för representationens uppmärksamhet, och likaledes slöt sig samma intelligens tillsammans mot landtmannapartiets stora härordningsoch skatteförslag, hvilka 1878 förvånade verlden. På samma sätt fann man landtmannapartiets kärntrupp och intelligensen gå skilda vägar vid behandlingen af de stora ekonomiska frågorna vid 1879 års riksdag. På så godt som alla de vigtigaste områden af den politiska verksamheten finner man såsom ett genomgående drag denna motsats mellan land och stad med makt framträda och göra sig gällande. Dock, som sagdt, denna an-tagonism är ingalunda något for Sverige karakteristiskt, men det är väl få länder, der stadsrepresentanternes rol blifvit så inskränkt gent emot en öfvermäktig landtmanna-falang, som just här. I de stora kulturländerna, der städerna i förhållande till landsbygden äro långt mer befolkade än i Sverige, kan likvisst denna motsats icke komma våg * skålen att sjunka så djupt till förmån för landsbygden, som hos oss är förhållandet. Vi hafva här behandlat partiställningen i andra kammaren, hvilken med sjelfva riksdagsordningen till grundval * utbildat sig till å ena sidan ett starkt och mäktigt landt-parti, gent emot hvilket står en samling stadsrepresentan-ter, i hvilken vi återfinna flere af landets mest framstående kapaciteter, men som dock aldrig kunnat förena sig eller sammanslutas till ett verkligt parti, ehuru i vissa frågor — af positiv art då det gäller statsregleringen och negativ i fråga om motstånd mot landtmanapartiets planer — det är sammanhållet och samverkande. Långt oklarare har ställningen varit och är väl än i första kammaren. Redan innan den nya representationen någonsin sammanträdt, kunde man på förhand taga för gifvet, att, med hänsyn till det ganska stora antal ledamoter i denna kammare, som inom den gamla ståndsrepresentationen motsatt sig den nya ordningens genomförande och de tankar, som besjälade de besegrade gent emot den regering, som varit förnämsta orsaken till nederlaget, ministären skulle finna mot sig en opposition, som icke skulle underlåta något tillfälle att taga revanche.
I dennes eftermiddagen på bordet lagde Betänkandert j Fran Stats Utskottet: 1:0 Af den 5 sistledne Martil f angående Flyinge och Dahlby Kungsgårds och Stuteri*- Inrättnings*Stat. 2:0 Af samma dag i i anledning af Riks* dags-Fullmägtigens, Nils Månssons frän Malmöhus Län Memorial, angående de till Flyinge och Dahlby Kungsgårdar utgjorde Dagsverksskyldigheters upphörande utan motsvarande ersättning. 3:0 Af samma dag< angående foreslägea Äflönings-Stat m. m.; för Ulficsdals Kongl. Lust-Slott. 4:0 Af deri ii sistledne Mart ii, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss å Stads-Bokhåliarens i Carlskrona, Hof-Kamererarens CarlRidd. och Ad. Fröt. V B. 1 Afd. 2f, 56. 194 Den 4 April. sunds ansökning, om utbekommande af Man* talsskrifnings-provision. f.o Af samma dag, i anledning af Kong!. Majrts Nådiga Remiss, om utbetalning af Begrafningshjelp efter Secreteraren vid Kongl. Ingenieur-Corpsen E. M. Morin. Ifrän Banco-Ulskcttet: iro Af den 23 sisileilne Martu, i anledning af väckte frågor, om tidigare föredragning och utgifvande at Banquens Fastighets-Län. 2:0 Af samma dag, i frågan om närmard bestämmande af rättigheter för Bolag och Corporationer, att i Banquen upptaga Lån å Fast Egendom. 3:0 Af samma dag, i anledning af er hällne Remisser, dels rörande de vid Banco-Di6Cont-Verket erforderlige Vederhäftighets-betyg, dels angående förökning i antalet af Verkets Styresmän. 4:0 Alf den 25 sistledne Martil , i fråga om understöd för SöderTelje Canaloch Sluss-Verks fullbordande. Från Allmänna Besvärsoch Oeconomi^-Utskottet 1:0
Den, som, med godkännande af Utskottets tillstyrkan af hvad Kongl. Maj:t i Nåder föreslagit, bifaller, att förslags-anslaget lill fångars vård, skjuts, underhåll, medicamenter m. m., ökas med 100,000 R.dr, och således bestämmes till 345,380 R:dr, voterar Ja; den det ej vill, 22 Ståls-Utskottets Utlåtandej N.-o 022. Nej; Vinner nej; (Irsta alternativet) bestämmes nämnde anslag till 425,380 Rrdr. (2:dra alternativet) bestämmes berörde anslag till 430,000 Rrdr. Stockholm den 10 Septembér 1840. Auk. till Exp. Utsh. den 11 Sept-, kl. ti f. m. Utlåtandej i anledning af väckt motion om ersättning för åren i83g och 1840 till de dagsverks skyldige under Mariceholms och Cathrinebergs Landshöfdingen B oställen. (U. A.)
Likväl, och om tvångslagen bibehålies, att Hem; manen ovilkorligen skola anskaffa Salpeter, tror jag mig hafva skäl fordra, att vilkoret afContractet å andra sidan, eller af Staten, äfven uppfylles, som står i förening med åtagandet af Salpeter gärden vid i8co års Riksdag. Då ansågs förbindelsen att anskaffa Salpeter icke såsom något särdeles onus, hellst Staten förbandt sig betala hvad Salpeter då var värd, eller en Riksdaler tjugufyra Skillingar pundet, efter då varande Myntvärde, eller i Silfverj och utan denna förbindelse, å Statens sida, hade Hemmansägare sig icke Salpeter-gärden åtagit. Nu är likväl förhållandet, till Jordbrug karens betungande, alldeles förandradt.
Maj:ts Befallningshafvande, med framställning deraf, att sådant skett för uråldrig tid tillbaka , och med flera Konunga-Resolutioner på anförde besvär vid serskilta Riksdagar blifvit, egentligen år 1760 den 18 December stadfästadt, så att annan fråga ej kunde upptagas, än om betalnings erläggande efter Markegång lör Dagsverks skyldigheten, och att i allt fall den i fråga ställde förvandlingen häraf i penningar hvarken ökade eller minskade de skäl, som någon kunde hafva att tillgå för att ä ort och ställe, som vederborde, söka befrielse från detta besvär, i följd hvaraf Allmogen vid berörde tillfälle förklarade sig villig, att under en tid af 30 år utgöra viss penninge-ersättning, och skulle endast in natura komma att tills vidare fortfara en arbetsskyldighet, svarande mot Sexton Hofverier; dock förbehöll sig Allmogen, att imedlertid äga öppet söka fullkomlig befrielse från desse Dagsverken. Då, i anledning häraf, RiksdagsEullmägtigen JSis Monsson jemte Jöns Mänsson, vid sista Riksdagen hos Kongl. Maj:t i underdånighetanhöllo om befrielse för Allmogen i Brosta, Bärs, \ Ståts-Utskottets JBetönkanden. 515 Torna, Bara och Harjagers Härader från dagsverkens utgörande så in natura sorn i penningar till de då under Kongl. Maj:ts Nådiga disposition slående Dahlby och Flyinge KungsGårdar, förklarade Kongl. Majit genom ofvan högst berörde Nådiga Resolution af den 26 September 1815, att söm vid de i afseende på regleringen af hus hål I ni ogen vid desse Ku n osgärd ar af Kongl. Majus
Alt Pomersta Kammarens ätgärd och credit, pä f. d. Konun. Zéns befallning, nyttjades till de Negotiationer, som beredde berörde krigsstulld, och att Pomersta Landt-Ständerna ätagit sig att under wisia wilkor garantera en del af denna stulld, om hwilken Garantie och wiltkoren därwid Commit. terades wid Handlingarne fogade Berättelse lemnar närmare uplysning, äro omständigheter som synas icke mera kunna äbervpgs säsom grunder till nägon fortfarande betalnings förbindelse för Pomern, sedan alla dä warande förhällanden undergätt en allmän förändring, Garantien icke fullständigt blifwit utförd, eller »villkoren därföre upfyllde, och dä det päräknade och enda möjeliga medlet till desi fullgörande, Domainer. nas afkastning, icke längre utgör, hwad den fordom war, den säkraste och en ibland de be. tydligaste af Pomersta Stätens tillgängar. Kongl. Mafit har därlöre ansedt sig böra till Riksens Ständer hänskjuta de Hamburgste Banquierernes anspräk, och förwäntar sig, att Riksens Ständer, ledde af rättwisa, billighet och en utsträckt omsorg att bibehälla Rikets Heder och Credck, söka att uppfila dem under de willkor i afseende pä Prowision och ränte. 72 Den 27 September. beräkningar samt betalningstider, som rättmätigt och efter möjeiiga trllgängar kunna bestämmas. Skulle Riksens Ständer, sedan deras Stats-Utstott närmare granskat de handlingar, som nu till deras pröfning öfwerlemnas, finna nödige nägra ytterligare uplysningar och merificationer till bewis att de i fräga warande medlen blifwit anwände till bestridande af krigskostnaderne, eller till ett definitift afstutande af fordrings ägarnes Räkningar, torde Riksens Ständer efter att hafwa fastställt grunderna, kunna updraqa deras Fullmägtige i RiksgällvsContoiret desia werkställighets ätqärder. Kongl.
S. D. Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotiels följande Utlåtanden blefvo loreiivagua: Nto cp, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 64, om åtgärders vidtagande, för alt uppmuntra bvggnads-forelag i Rikets slöfre städer och företrädesvis i Hufva Istaden; Lades fill handlingarne. Fröt. Uidr. d. 3° Julii i S34- N:o 96, i anledning af väckt motion, angående lösen af den spannmålsränta, 6oin utaf Lunds Domkyrkohemman utgår; Bifölls. N:o 97, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande ]NT:o 67, angående Ryttares, Soldaters och Båtsmäns dagsverks-skyldigliet till församlingarnés Pastorer; Desse hägge Utlåtanden afslogos; j\T:o 99, i anledning af vackt fråga örn beredande af vissa förändringar i beräkningssättet af tull å en del varor, som från Sverige till Norrige införas; Bifölls; och N:o 100, om nedsättning i de afgifter, som Svenska och Norrska Consulerne ega ali af Svenska fartyg uppbära; Lades till handlingarne. S. D.
Af. förordnat en kommitté tili uppgörande af underdånigt förslag för båtsmans-beklädnadens ordnande på ett mera ändamålsenligt sätt, hvilken kommitté, uti underdånigt utlåtande den 16 September 1844, afgilvit ett förslag i sådant hänseende, innefattande följande grunder för ifrågavarande beklädnads utgörande, nemligen: att Kongl. Maj:!, och kronan, såsom förmånligt ej mindre för rustoch rotehållarne samt båtsmännen, än för staten, öfvertager bestyret med anskaffningen af den egentliga båtsmans-beklädnaden, men att rustoch rotehållarne, hädanefter som hittills, lemna sina båtsmän skjortor, strumpor och skor iu na - 192 Expeditiois-Utskottets Förslag lill und. Skrifvelse, N.o t’3. tura, äfvensom kappsäck; att kontrakter i detta afseende ej böra ingås med vissa kompanier eller rlistrikter, utan öfverenskommelsen vara allmän inom hela båtsmanshållet eller frågan i annat fall förfalla; att den beklädnad, som af kronan kommer att bestås, skall vara bättre än den nuvarande och lika för bela båtsmanshållet samt utgå efter en föreslagen stat; att beklädnaden bör begagnas viss tid såsom, parad-bekländnad vid stationen och till sjöss, samt viss tid som släp-beklädnad, så väl under uppfordring som i landsorten, hvarefter den skall blifva båtsmannens tillhörighet och af honom nyttjas till arbetskläder; att rustoch i’Otehållarne icke besväras med beklädnadens förvarande i rotekista; att rustoch rotehållarne erlägga i fredstid en kontant ersättning till kronan, svarande emot |:delar af nuvarande beklädnadens kostnad efter medium af tio års markegång i hvarje län, men i krigstid full ersättning efter markegång; samt att ett årligt statsbidrag af omkring 28,000 r.dr såsom förslags-anslag dessutom för ändamålet lemnäs.
Nej, herrår teologer, det tjenar till ingenting att försöka bygga några fördämningar mot framåtskridandets väldigt frambrusande flod! Man erinrar sig här ovil-korligen dessa ord af Vilhelm von Braun i hans förträffliga poem onTprestbristen: ” 0, det kan vara tid att fram i dagen Den rena sanningen en gång blir dragen Utur det mörker, der i seklers längd Hon hållits dold af arga presttrs mängd! ” Under den tredje och sista mötesdagen försökte sig konferensen med några reaktionära projekter i lagstiftningsväg. En resolution antogs till förmån för en förändning af den nuvarande äktenskapslagstiftningen i den ‘ af senaste kyrkomöte angifna riktningen d. v. s. på det sätt, att äkten-skapsskilnader lagligen försyåras och man sålunda närmar sig det ideal, som i detta hänseende föresväfvar de kyrkliga reaktionärerna — förbud mot frånskilda makars ingående af nytt äktenskap, såvida ej äktenskapsbrott å den andra makans sida egt rum. Att man tror sig kunna med utsigt till framgång arbeta för någonting sådant i en tid sådan som vår, då en ny jippfättning af äktenskapet alltmera arbetar sig " fram och gör sig gällande, en uppfattning, enligt hvilken individualiteten framför allt skall göra sig gällande i förhållandet mellan man och q vinna och således endast sympatetiska förbindelser erkännas såsom verkliga äktenskap — detta, synes oss, vitnar mera än någonting annat om, huru stockblinda dessa reaktionärer äro för allt hvad djupast rör sig inom vår tid. Annars skulle de för visso inse, att det rätta sättet att motverka de tilltagande äkten-skapsskilnaderna, öfver hvilka de klaga, är det positiva och icke det negativa, är att verka för qvinnans höjande tillbåde moralisk och ekonomisk sjelfständighet och inpregla i det allmänna medvetandet den sanningen, att ingåendet at ‘ en sådan förbindelse annat än af de djupaste och renaste motiver är både mannen och qvinnan ovärdigt. Endast sålunda förverkligas på ett inre och sant etisit sätt detta Kristi i hans bergspredikan framställda ideela kraf på äktenskapets oupplöslighet, som våra kyrklige zeloter i strid mot .förnuftet och naturen mena sig kunna förverkliga genom yttre tvång. Att desse zeloter ingenting lärt och ingenting glömt, visar sig äfven i det klumpiga försöket att inskränka tryckfriheten.