Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag hade icke äran att vara ledamot af StatsUtsk., då förra utlåt, i delta ämne afgafs; men då frågan sednare gången förevar, biträdde jag Utskrs tillstyrkande, att nummerlotteriet måtte bibehållas, och jag har gjort det af följande skäl. Frågan väcktes egentligen af ledamöter inom det Stånd, som bäst måste känna, om några olägenheter genom nummerlotteriet uppstå, •af ledamöter inom BondeSt. Jag vill icke påstå, att ej några olägenheter derigenom uppkomma, ehuru jag tror, alt det kan vara bättre att spela bort en tolfskilling, än att supa bort den, emedan det sednare föranleder flera olägenheter; men då så många gånger inom StatsUtsk. statens tillgångar ansetts knappa, och de således fordra, alt man bibehåller de inkomster, som finnas, enär man éj kan finna andra utvägar att fylla behofven, än att öka bevillningen, hvilket man i dag ansett vådligt, så har jag ej kunnat annat än biträda tillstyrkandet att bibehålla en inkomst, hvars fortfarande jag ej anser så förfasligt farligt, som man, undei - Den 6 Augmti f. m. åberopande af moraliska theoder, velat ådagalägga. Af detta skal får jag äfven nu anhålla om propos. på bifall till förevai\ betänkande. Hr Stuart, Carl Gust.: Jag anhåller, att Hr Ridd.- Secret. måtte upplysa, huruvida underrättelse ankommit om och huru de öfriga Stånden afgjort denna fråga, hvarefter jag torde få yttra några ord i ämnet. XJnderteckn. Ridd.Secret.: Från de öfriga Stånden har ingen underrättelse ankommit, huru denna fråga hos dem är afgjord. Jag har anledning förmoda, att den jemväl i dag hos de andra Stånden förekommer. Hr Stuart: På de skäl Utsk. i sitt förra betänk, uppgifvit till stöd för dess då gjorda tillstyrkande, att ifrågavar. inrättning måtte upphöra, är jag af samma tanke, som Utsk. då framställde.
241 Jag hoppas att det Högh Ståndet måtte instämma i det förelag, som Riksarkivarien Nordström i sin reservation afgifvit. Flera ledamöter hördes nu ropa på propos. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredrik; Tiden är så långt framskriden, att jag ej vill ingå i några svaromål mot de Hrr, som talat för bifall af Utskits Betänk.; detta har af flere föregående talare blifvit gjordt, så att egentliga anledningen hvarför jag begärde ordet var, för att framställa ett förslag, hvartill jag hoppas att det Högl. Ståndet måtte lemna sitt bifall. Jag skulle nemi. först och främst anhålla att R. o. Ad. måtte instämma i det förslag, som blifvit af Riksarkivarien Nordström i hans till Betänka fogade reservation afgifvet, med det tillägg, som blifvit af Hr von Koch påyrkadt, eller att indragningen ej skulle ega rum förr, än Bankens metalliska kassa upgått till 25 mill. rmt. Sedan skulle jag hemställa, om det ej vore lämpligt, att R. o. Ad.' för utarbetandet af detta förslag återremitterade frågan till BankoUtsk:t, hvarigenom Utsk-.t komme i tillfälle att taga de olika förhållandena i öfvervägande. Jag tror att resultatet genom denna återremiss bäst skulle vinnas. Sedan Gr. Liljencrants, Hrr Cederschiöld, von Koch, Akerman och Wolffelt samt Frih. Stjernstedt tillkännagifva, att de afstodo från deras förut gjorda yrkanden och förenade sig uti Frih. Tersmedens begäran om punktens återremitterande, förklarades öfverläggniugen vara fulländad, hvarefter och sedan H.
Det är endast Konungens böjelse i förening med afs;det på fäderneslandets fördelar, som torde böra bestämma hans val af gemål. Prinsessorna åter ega ingen arfsrätt till thronen, och kunna således ej af några statsskäl beröfvas »den hvarje undersåte tillagda religionsfrihet.» § 16; »All det hägn, som landets religion bör njuta, malle Den 18 Juni. 439 i §:ii utmärkas genom följande tillägg : Såvidt derigenom icke tillskyndas mehn och skada för den rena Evangeliska läran, icke slörer samvetets lugn etc.» »Då alla band på samvetet snarare tjena att tillskapa skrymtare, lin rätta kristna, då tvånget, långt ifrån att skänka öfvertygelse oell förbättra hjertat, ofta födt af sig fanatiska sekter oell blodiga förföljelser, då ändteligen religionen säkrast försvaras genom sin egen gudomliga kraft, anser Utsk. en fri rcligions-iifning, med iakttagande af de i <§:n föreskrifna förbindelser, ej vara vådlig för religionens sanning, ej kunna betagas ett samhälle, der hvarje nyttig, lugn och laglydig medlem njuter skydd.» Ilikets Högloft. St:r, hvilka icke förbisågo hvad Grundlagen stadgade, förklarade, såsom prot:n utvisa, Konst.Utskis Utlåt, böra hvila till nästa Riksdag, hvarefter pröfningen af detsamma än vidare upskjöts först till Riksdagen 181,2 och sedermera till 1815 års Riksdag, då det i grundlagsenlig form antogs och godkändes.
Jag for redan med första tåg till Cartago och då jag ej hade lust att vänta tills ångspårvagnen gick, skaffade jag mig en häst och red ned till Agua Caliente. Don Luis hade icke väntat mig föran följande dag då jag kunnat komma ända fram i en bekväm kupé, så att jag tog dem med öfverraskning när jag med ens trädde in i hans rum. Mariquita satt helt uppkrupen i en stor länstol och läste en bok som tycktes lifligt intressera henne, eftersom hon inte ens såg upp när dörren öpnades. Don Luis satt och rökte vid det öpna fönstret, med båda fötterna på fönsterkarmen och gungade bakåt med stolen, i en ställning så äkta amerikansk att jag skrattade till. Han vände på hufvudet. Halloh! ropade han i det han hoppade upp, det var mer än hyggligt af er att komma så snart. Det här börjar bli litet monotont, skall jag säga, men jag vill inte återvända till San José innan jag vet när båten går från Puntarenas. Svärmor är inte så ljuflig och hit får hon inte komma. Mariquita hade också stigit upp. Hon såg för komisk ut i en modern europeisk drägt, men tyckte synbarligen sjelf att hon var utmärkt lyckad och räckte mig med mycken värdighet handen samt frågade huru jag mådde. Hade jag vetat vänta er ren i dag så hade jag låtit henne kläda om sig, sade don Luis. Annars får hon då och då kläda sig på europeiskt sätt för att småningom vänja sig att uppträda som en dam. Mariquita mia, tillade han på spanska, vill du göra oss det nöjet att byta kostym? Vi tycka båda att du är mycket nättare i Costa Rica drägt. Hon rodnade litet och såg kanske en smula förtretad ut, men gick ändå genast. Jag tog upp hennes bok. Det var en berättelse från stora verlden i Europa, en öfversättning af en af Ouidas fantastiska historier, just egnad att förvrida hjernan på en liten vildinna som Mariquita. Jag odlar hennes själ, som ni ser, sade don Luis skrattande. Hon är förtjust i sådana der historier och tror naturligtvis hvarenda galenskap de innehålla. Det skulle ni låta bli, svarade jag. Hon blir alldeles tillräckligt vriden genom den beröring hon kommer att ha med verlden, utan att läsa sådant här.
I hvarje samkväm blef hon snart den personliga medelpunkt, som spred till de öfriga närvarande sitt väckande, värmande inflytande. I hvilket slags omgifning hon än trädde in, gick det merendels så, att hon kom, sågs och segrade. Var man för egen del underkunnig om arten af hennes tjusningskraft, fann man det vara nästan själfklart, att det måste så gå. H varför? Därför att hennes » charme » var — då hon var rätt sig själf — väsentligen likartad med d e D, som i det förflutna utstrå- lade från en annan hugstor Kristi efterföljerska i anda och sanning, en af medeltidskyrkans mest sympatiska » heliga », denna änglalika Katharina af Siena, till hvilken » Edelweiss » blickade upp med brinnande, kärleksfull vördnad. Mångfaldiga äro intygen om denna Katharinas hardt när oemotståndliga makt öfver viljor och sinnelag. När e n af Komas påfvar betygar, att ingen samtalat med henne, utan att därigenom hafva i någon mån blifvit » en bättre människa »; när en protestantisk kyrkohistoriker vidgår, att hon utöfvade på alla » en hemlighetsfull dragningskraft » till det goda — gifva ej dylika vittnesbörd en vink om en säregen högre utrustning hos vissa särskildt benådade? » Hvit magi », stark och sund » magnetism » eller något annat slagord af enahanda kaliber skulle man antagligen nu för tiden i somliga läger vilja använda om ett sådant slags inflytande på andra. Kristi apostel ger åt det ett annat namn, ett som träffar hjärtpunkten: » denna är segern, som öfvervinner världen: vår troh Nåväl: Kristus tron, som försätter hälleberg, som adlar och stålsätter den eljes skröplige, denna lefvande, segervissa tro låg till grund för hennes personliga » magi », hennes kufvande, eggande, luttrande makt öfver andra.
— Diverse smärre kostnader . 90: — S:gr Runt 9,173: 63, Vid fördelning på det inkomna silfret, utgörande, efter af drag af myntskatten, i Runt 1,555,177 R:dr 34 öre, af de särskilda afgångsposterna, uppkommer a hvarje Riksdaler R:mt i silfver: 27 guld. för skillnaden emellan Hamburger Banko oell Svenskt mynt, enligt ofvanstående utredning, uppgående till 14,039,70 Runt 0,00902: — tor myntskatten, Runt 11,751,96 „ 0,00755: — och för omkostnaderna, R:mt 9,173,63 „ 0,00589: — eller tillsammans Runt 0,02,240: — och således för hvarje 4 R:dr Runt stycke 0,08,984 eller i det närmaste 9 öre R:mt. § 20. Som Bankens guldtillgång, vid sjöfartens öppnande detta inköp af ål-, utgjorde allenast 18,532 dukater, hafva Fullmäktige låtit, genom Nord-Tyska Banken, i guld indraga: enligt faktura af den 9 Maj, till värde af B:ko mark 51,970: 9. „ d:o „ „ 28 d:o till d:o „ „ „ 32,368: 10. , d:o , , 19 Juni , d.o , „ , 37,422: 3. , d:o „ „ 24 d:o „ d:o „ „ „ 30,468: 1.
Det af mig gjorda förslag, att de skuldförbindelser, Låntagarne inom landet till RiksgäldsContoret utfärda, böra ställas på 6 månaders eller ett års uppsägning, och att, i händelse af krig, Capitalerne borde till inbetalning uppsägas, har Utskottet icke vederlagt annorlunda, än med det förklarande, att desse åtgärder skulle icke allenast tillintetgöra hela ändamålet med ifrågavarande låneinrättning, utan äfven öka den förlägenhet, hvars undanrödjande med densamma åsyftats. För att kunna godkänna detta Utskottets yttrande måste man först göra sig reda för, hvad som verkeligen är det omtalade ändamålet. Är detsamma, att möjligen sätta Statens existence på spel, för att bereda en fördel åt några enskilda personer, så måste det medgifvas, att ändamålet, genom den Den 8 Mars f. m. 5 föreslagne ålgården, förfelas. Men sådant har jag ej kunnat föreställa mig vara Utskottets mening. Såsom hufvudvilkor för låneinrättningen har jag trott Utskottet hafva antagit, att Staten ingenting dervid äfventyra!’. De skäl jag anfört: att följden af det nu upptagande Lånet vore den, att i händelse af krig och deraf troligen uppkommande verkeligt behof af ett utländskt Lån, detsamma antingen mäste upptagas till så mycket mindre belopp, som de nu på förhand engagerade 2 millioner, eller oek blifva för Paket högst betungande, om årliga räntan, som utgår ur landet, öfversliger öfvervigten på handelsvågen: — att, i händelse af krig, StatsGassan, utan all fråga, skall vara i behof af de utlånle 5 Millioner Svenskt Banco, hvilkas inbetalande skulle blifva en stor lättnad i omsorgen för penningars anskaffande: — att saknaden af denna tillgång möjligen kan blifva högst äfventyrlig för Sveriges bestånd, såsom sjelfständig Stat: — dessa skäl hafva Utskotten icke ens upptagit, mycket mindre vederlagt. De framstå då, inför mitt omdöme, såsom ovedersäglige, och med öfvertygelse!! derom kan jag icke samtycka till ett förslag, sorn, innefattar, att icke blott Statens fördel, utan äfven Statens framtida bestånd lemnäs aldeles utur sigte för enskildes fördelar.
Sålunda komme för den ifrågasatta summan af Två millioner Thlr att utgifvas 240,000 stycken obligationer å 10 Thlr hvardera, eller å ett sammanlagd! kapital af 2.400,000 Thlr. Utaf dessa obligationer skulle hvar och en, sedan den blifvit, utlottad, infrias med ett visst bestämdt, af ordningen vid utlottningen beroende belopp, dock alltid öfverstigande 10 Thlr; och skulle den bestämda annuiteten lemna full tillgång för alla de premier och amorteringar af obligations-beloppet, som af de halfårsvis skeende utlottningarne komme att bestämmas. Efter tagen närmare kännedom om ifrågavarande förslag, förklarade Fullmägtige att, derest för det sålunda föreslagna lånet fastställdes sådana vilkor, att en betydlig fördel för Svenska Statsverket derigenom bereddes, och såvida Kongl. Majit lemnade sitt nådiga bifall till deraf föranledda förändringar i de föreskrifter, sorn det med Kongl. Majits sanktion försedda lånekontraktet innehöll, Fullmägtige för sin del ville antaga det framställda förslaget. Men med afseende å de ingalunda obetydliga kostnaderna för förfärdigandet och utfärdandet saint bokförandet af det stora antal obligationer, som för ifrågavarande låneandel komme att utgifvas, gjorde Fullmägtige, såsom uttryckligt vilkor för denna konverterings medgifvande, det förbehåll, att icke någon kapitalrabatt för det konverterade lånebeloppet skulle få beräknas.
Men tålamod; vänta bara en momang, medan vi få följa ut komministersherrskapet, som nu som bäst hålla på att taga afsked för att resa, så skola vi återtaga våra platser, och då skall, som jag hoppas, öfverstinnans vishet komma att glänsa i fördubblad glans. «Herre Gud hvad det är svårt med menniskor, som inte fått någon uppfostran,» sade öfverstinnan, sedan hon åter satt sig i soffan. «Man måste verkligen äga sjelfbeherrskning, för att inte vid många tillfällen fela emot det passande i sällskapslifvet. Jag var verkligen så rädd att flickorna inte skulle kunna hålla sig ifrån att skratta, och det var rätt bra att inte det blef af, ty folket får så mycket att prata, och jag vill inte man skall säga att man drifver spektakel med menniskor i mitt hus. Men tror verkligen herr Alexis, att det är för tidigt för barn, att vid en sju, åtta års ålder börja spela?» «För min del,» svarade Alexis, «skulle jag tro, att all mycket tidig undervisning mera skadar än gagnar. Den första undervisningen bör i min tanke hufvudsakligen bestå i ett eftergifvande för barnets vettgirighet. I synnerhet är all tidig lexläsning ett säkert medel att undertrycka utvecklingen af barnets begrepp. Genom den tidiga lexläsningen uppöfvas visserligen minnet, men förmågan af sjelfreflexion lider deraf, och man skall nästan alltid observera, att den som har ett ovanligt minne deremot har en svag urskiljningsförmåga, och tvertom. Jag känner fånar, som kunna hela volymer utantill ordagrannt från perm till perm.» – «Men,» invände öfverstinnan, «barnet bör dock väl från början vänjas till flit och ordning. Får det i de första åren väl vanan att slå dank, så behåller det den i hela sin lifstid.» – «I de första åren kan, som jag tror, barnet icke egentligen vara sysslolöst,» återtog Alexis. «Naturen har sörjt för, att det just i sina lekar har den bästa sysselsättning, ty genom dem utvecklas kroppen, och inredes till en god och beqväm boning för själen.
Utskottets hemställan, sid. 56, i anledning af Herr C. E. Ljungbergs motion, i fråga om vissa begränsningar af enskild jordegares rätt att begagna sin skog: och Utskottets hemställan, sid. 64, i anledning af Erih Anderssons från Westmanlands län motion, rörande, bland annat, ansvar föi skogsåverkan Hvarjemte Ståndet biföll dels hvad Utskottet, sid. 66, föreslagit om arfvodens anvisande ät revierfurvaitare inom de distrikt, der landtbruksskolor aro belägna, dock Prol.-Uld.rag att orden »enligt Kongl. Reglementet den 14 Januari 1851», borde utgå; dels jemväl Utskottets hemställan, sid. 70, i Iråga om en underdånig skrifvelse» aflåtande till Kongl. Maj.t, dervid likväl Ståndet, sorn önskade att Kongl. Maj:t täcktes i ämnet inhemta de särskilda landstingens yttranden, beslöt att mellan de i Utskottets förslag förekommande orden: »i öfverensstämmelse med desamma», samt orden: »dels vidtaga de åtgärder» skulle införas orden: »sedan landstingen hörde blifvit.» Den 7 November. Från Högloft. Ridders/capet och Adeln. S. D. Föredrogos och biföllos Banko-Utskottets Memorial och Utlåtande: M 74, angående förhöjd pension för Kassören i Banken C. M. Schön; och JYS 75, i anledning af Handlanden D. Schedvins enkas ansökning om eftergift af skuld till Banko-diskontverket. S D. Föredrogs och bifölls Sammansatta Bankooch Lag-Utskottets Memorial, JYS 7, angående särskildt arfvode åt den person, hvilken i egenskap af Sekreterare biträdt Sammansatta Bankooch Lag-Utskottet. S. D. Föredrogos Stats-Utskottets Memorial och Utlåtande: JYS 211, i anledning af erhållen återremiss å 26:te punkten af Stats-Utskottets Utlåtande, JYS 100, angående utgifterna under Riks-statens 7:de Hufvudlite!
G^enom Protocolls-Utdrag den j5 innevarande, har Borgare-Siandet återremitterat Conslitulions-Utskottets Memorial N:o 3o, med tillstyrkan af underdånig (ramställning, rörande Allmänna Beredningens grundlagsenliga Befattning med Begerings-Ärenden; hvarvid hufvudsakligen Blifvit anmärkt, att skälen till en sådan 'underdånig petition ej kunna af Betänkandet utrönas, och icke ens den omständighet förklaras, att Utskottet, då medgifvet är att afvikelse inträffat, likväl ansett ingen anmärkning ega rum; att Betänkandet synes nog inveckladt, och icke ledande till ett grundlagsenlig! resultat; att om äfven Utskottet tvekat att till ansvar anmärka, det Allmänna Beredningen ej fått handlägga alla allmänna Ärenden, Utskottet dock Bort rakt uttala sin öfvertygelse härutinnan, och tillstyrka underdånig anhållan om Nådig åtgärd till noga iaktta^ ConstitHtions-Vtskottett Memorial, N'.o 39. •f gande af Grundlagens föreskrift i io:de §. Regerings-Formen, samt ändtligen att, enar Grundlagen stadgar, det ärendena i allmänhet skola i Beredningen föredragas, detta stadgande är i sig sjelfl tillräckligt, och någon underdånig skrifvelse i ämnet således mindre nödig. Till svar härå får Constitulions-Utskot-4 tet vördsamligen anföra, att, lika litet sorn Ijtskottet kunnat, emot 81 §. Regerings Formen, föreslå, öfver densammas 10 én icke bestämdt erforderlig förklaring, lika litet har ock Utskottet trott sig befogadtatt, efter nämnda Grundlags 106 eller 107 §, anmärka en partiel underlåtenhet af vissa föredragningsformaliteter, hvilken billigt vis icke bordt stämplas, hvarken såsom öfverträdelse af Grundlagen, eller såsom felaktig embetsutöfning.
Rädet blifwit förde och af Utskottet bordt genomläsas. Kongl. Majit har äfwen i Räder genom Dest Hof-Cantzler, till Utskottet läckts öfwerlemna: i:o De uti Justitiä. Ärender i Stats.Rädet hällne Protocoller frän och med den 15^ Junii 1^09 till och med den 16 Julit innewarande är. 2:0 Protocollerne i General - AuditeursÄrcnder frän och med den 15 Julii 1809 till och med den z ststl. Julii. 5w Protocollerne i Krigsärender frän och med den t4 Junii 1809 tkll och med den 16 Julii 1810. 4:0 Protocollerne i Kammar-Ärender frän och med den 14 Junii 1809 till och med den 24 sistl. Jn!ii. 51) Protocollerne uti K.-nnn. r-Är.— verne, hällne i RtkeiS Allmänna Are: ders Deedlu-, g frän frän och med den zi Maji 1809 till och med den 19 sistl. Junii. 6.0 Protocollerne i Ecclesiastique. Ärender, hällne i Stats-Rädet vä, Rikets Allmänna Ärendes Beredning frän och med den 22 Junii 1809 till och med den 12 Julii innewaran. de är. * 7:0 Protocollerne öfwer Handels, och Finance Ärender, inför Kongl. Ma^t uti StatsRädet förde, ifrän och med den 15 Junii 1809 till och med den 16 sistl. Julii, jemte de dertill hörande Protocoll hällne i Rikets Allmänna Ärenders-Beredning.
Maj:t i Nåder täckas vidtaga de åtgärder, som för ändamålet lätnpligs anses. Riksens Ständer framhärda &c. N:r 95. Uppl, och godk. lios Ridd. och Ad. d. 23 April 1818. — Prest-Standet d. 25 — • BorgavcStuiidet d. 25 — __ — Bonde-Ståndet d, 27 Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse angående förklaring öfver förbudet emot Protokolls-Lösen i förlikta Mål. Sedan på Riksens Ständers vid .1815 Ars Rik sdag gjorda underdåniga hemställan, Kongl. Majit i Nådig Skrifvelse till Dess och Rikets IIof-Rätter af den i6:de Augusti samma år förklarat sig anse Lag och Författningar, utan förtydning och missbruk, icte gifva anledning att Underdåniga Skrif velger, lata Kärande Parter utlösa serskilda ProtokollsUtd rag öfver förlikta Mål, samt således anbefallt Hof-Uätterne att derom förständiga de under dem lydande Domstolar, har man häraf velat draga den följd, att det skall vara Häradshöfdingar äfven betaget emot Eöseft utfärda Protokolls-Utdrag öfver förlikningar, som uti instämda mål träffas af Parter infor Domstolen, antingen genom dess bemedlande, eller annorledes, och vid hvilka, efter Paiternes hörande, åtgärd af Domstolen eger rum dels genom det förlikningen fastställes och dels genom det målet pröfvas böra förfalla. En sådan tydning är, i Riksens Ständers tanka, ett missförstånd om hvad Riksens Ständer i ärnnet föreslagit samt KonglMaj-t i Nåder bifallit och stadgat.
Skulle det åter förhålla sig så, att förbud mot vissa varors införsel icke medföra åsyftad verkan, så är det klart, att ofördelaktiga förhållanden 'annorstädes komme att verka menligt äfven pä vära näringar. Frih. Raab säger, att litet hvar bör fä del af bankens tillgångar. Jag måste bekänna, att jag icke kan inse åt hvem Frih:n ämnar de 500,000 r:drne; förmodligen är det landtbruket, som Frihm ansett vanlottad!, då han nyligen omtalade, att priset å landlmannavaror vore i fallande. Om än sä förhölle sig för ögonblicket, kan man antaga att det i längden skall så förblifva, då magen icke lemnar något anståud, utan kräfver att hans behof genast anskaffas. Med undantag af bränvin, är det förnämligast lifsmedel, som laudtmannen frambringar. För dem kan således alltid påräknas afsättning, synnerligast under nuvar. förhållanden, då del är krig inom grannriket Danmark. Arméers sammandragning derstädes har höjt prisen å lifsmedel inom Skåne, hvilket åter verkar på det öfriga Sverige. I samma mån rustningarna sträckas öfver Europa, lära väl prisen å lifsmedel äfven komma alt höjas. Jag tror dessutom, mine Hrr! att det icke är rätt att blott tänka på landtoch bergsbrukets fördel. Man måste sträcka sin omtanka jemväl till städerne och söka förskaffa deras innevånare uppehälle genom lofligt arbete. I annat fall torde man af deras näringslöshet få erfara högst obehagliga följder. Jag tillstyrker bifall å betänk. Hr Prytz, Lars Adolf: Den siste 'värde talaren hatnämnt, att det möjligen vore fråga om införande af fri handel. Den 19 April e. m. 907 Inom Bevilln.Utsk., der K.
S. D, Föredrogs å nyo Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utbkottets ytterligare Betänkande, N:o 14r» i anledning af väckta motioner, om utvidgad sågningsrätt å så väl skattlagde som husbehofs-sågqvarnar.; Betänkandet N:o 141 bifölls och Betänkandet N:o 138 lades till handliugarne. Från H e d e r v. Bonde-Ståndet. S. D, Vid nu skedd föredragning af Höglofl. Ridderskapets och Adelns i dag gjorda inbjudning, i afseende på terminen för början af nästa lagtima Riksdag, förklarade Bonde-Ståndet sig icke kunna antaga inbjudningen* Den 19 Jan. i835. Från Högvördige Preste-Ståndet. S. D. Föredrogs å nyo Con titutions-ZJtskottels Memorial, N:o 71, liilt. lill R. St. Prot, 1834» 9 Sami, i:dra Bandel, .3 3:dje Häftet. 18 Trot, Utdr. d. 19 Jari, 1835, angående Ridderskapets och Adelns samt Bonde-Ståndets återremisser på Memorialet N:o 48: voterings-propositionerna gillades. S. D. Föredrogs å nyo Constitutions-Utskottets Memorial, N:o 73, med föreslagna tillägg vid i3 och 17 §,§. Riksdags-Ordningen, i afseende på Universitetens representation. §• *3» . Återremitterades med den anmärkning, som förklarades för Ståndets gemensamma tanka, att Riksdagsmän från Universiteten höra utses genom Academiernas samtlige Professorer och Adjuncter, ordinarie eller extra ordinarie, samt Docenter, Academiernas Räntmästare och Secreterare samt alla öfriga Academiska Tjenstemän, sorn i och för sina befattningar ega presterlig befordringsrätt. §. 17. •Lemnades utan anmärkning. S. D.