Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
BorgareSt. må lägga till handlingarna eller göra hvad som helst, så, och såvida icke något af Presteeller BorgareSt:n förklara, att frågan bör i Bevilln.Utsk. behandlas, uti hvilken händelse den naturligtvis ovilkorligen af Utsk. måste upptagas, skall B. o. Ad. eller BondeSt., eller båda dessa Stånd, då prot.-utdrag från de öfriga begge inkommit, remittera frågan till Constit.Utsk., söm skall bestämma, hvart remiss bör ske, och derom underrätta Stånden. Detta är det enda sätt att lagligen förfara, och jag förnyar altså min anhållan, att frågan må hvila, tills prot.- utdr. ankomma. Hr Rosenblad: I den händelse förevar, memor. icke redan blifvit 2:ne gånger bordlagdt, begagnar jag min rätt att begära detsamma ytterligare hvilande, under hopp, att det, då memor. nästa gång föredrages, är kändt, hvad de öfriga Stånden beslutat, och hvarefter något hinder emot sakens öfverlemnande till Constit.Utsk. icke lärer komma att förefiunas. Uppå derefter framställd propos. beslöt R. o. Ad., att Bevilln.Utsk:s memor. JV.‘o 16 skulle hvila, tilldess underrättelse ankommit om de beslut, hvilka i anledn, deraf blifvit af Presteoch BorgareStm fattade. Föredrogs ånyo BancoUtsk:s d. 3o sisth Juni e. m. på bordet lagda utlåt. N:o i4, i anledn. af de inom RiksSt:n framställda anmärkningar vid Utsk:s under N:o 7 afgifna betänk. med förslag till ett nytt myntsystem. Hr Rosenblad, Bernh., begärde, att detta utlåt, måtte ytterligare få hvila på bordet. Hr Tham, Wolrath:
Mosaiske trosbekännare här i riket tillagda, samt någon farhåga, att desse icke kristne trosbekännare skulle kunna utöfva något menligt inflytande på våra kyrkliga förhållanden, icke bör kunna ega rum, enär här icke är fråga att tillerkänna Mosaiske trosbekännare valbarhet, utan endast valrätt, så får Konstitutions-Utskottet vördsamt föreslå följande ändring i Riksdags-ordning en: fS 18. (Den nuvarande lydelsen:) Till Riksdagsman må ej — uppräknade äro. Personer af någon annan fremmande Lära, än den Reformerta, kunna ej vara Riksdagsmän; men valrätt må äfven andra Kristna Trosförvandter ej förvägras. Stockholm den 13 Mars 1863. (Den föreslagna lydelsen:) Till Riksdagsman må ej — uppräknade äro. Personer af någon annan fremmande lära, än den reformerta, kunna ej vara Riksdagsmän; men valrätt tillkomme äfven andra Kristna Trosförvandter samt Mosaiske trosbekännare. Reservationer: af Herr Biskop Anjou: »I betraktande deraf, att riksdagen under nuvarande förhållanden är att anse såsom en representation jemväl för Kyrkan, och dä den för Mosaiske trosbekännare föreslagna valrätt innebär, att icke-kristne komma att utöfva inflytande vid tillsättande af en representation för vår Evangeliskt-lutherska kyrka, samt då dessutom denna vigtiga principfråga under innevarande riksdag redan behandlats och blifvit af ett Stånd afslagen; anser jag att Utskottet icke bort ifrågavarande förslag ånyo framställa, och detta så mycket mindre, som sannolikt är att, med afseende på det hvilande representationsförslaget, icke något förslag till utvidgande af andra nu orepresenterade medborgares politiska rättigheter kommer att från Utskottet till Rikets Ständer afgifvas.» Herrar Doktorer Rundgren och Ljungdahl samt Herr Domprosten Sundberg förklarade sig i denna reservation instämma. 8 Konstitutions-Utskottets Memorial. Ank. till Exp.-Utsk. den 27 Mars 1863, kl. 12 inidd.
- Kostnader för Credit-sedlarne, utom Aflöningen 72,011: 2. ir. Postporto 10,677: 35. - Reparationer, inköp af Inventarie persedlar och andra Expenser 21,464:24- 3. Öfverskott vid 1828 års slut: hvaraf, såsom behållning, innestående Transport i5,833,759: 23. 8. i6 S t a t s - U t s k o 11 e t s Transport 15,833,75g: 23. 8. på Räkningen N:o i i VexelBanken 58,8o3: 34 Insatte i 3-procents Länet i,646,ooo: i,7q4,8q3:34. - R:dr 17,538,563: g. 8. Rörande RiksgäldsContoirets Skulder, så torde Utskottet få hänvisa till Bilagorne Litt. B &. E. Enligt Litt. B., inbalancerades, den i Januarii 1823, Skulder till ett sarnmanräknadt belopp af R:dr g,453,071: 22. g. Sedermera äro följande nya Skulder tillkomne, nemligen: Mera Assigneradt än insatt på DiscontRäkningen i VexelBanken, år 1823 1,025,830 : 11. 10. Utelöpande VexelBan coAttester 704:12.10. År 1823, influtne under DepositionsTitel upptagne Skatteköpeskillingar för RecognitionsSkogar 320: 23.10. Utfärdade Obligationer till beviljade ersättningar för förluster genom Skepps uppbringningar 291,287: 28. g. Tillhopa Skulder R:dr 10,771,214: 4• “ ti etan kander), JV:o g5. 16 a Transport 10,771,214: 4- — Utaf denna Skuldsumma äro försvunne:
Bobergs hos Yällofl. Borgare-Ståndet väckte och derifrån till samma Utskott remitterade motion, angående skyldighet för Privat-bankerne att hålla invexlings-contor i Piteå stad; och fann Ståndet denna motion böra lill Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitteras. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Herr J. v. Kocks Iros Borgare-Ståndet väckte och Med-slånden communicerade motion om ändring i 33 § Bevillnings-Stadgan, rörande bevillning af capitaler. Dcu Prct.-Utdrag, den 4 oc'h $ September 1844- Dea 4 September. Från Högloft. Ridderskapet och Adei.n. S. D. Föredrogos och remitterades lill Lag-Utskotet Kongl Majrls nedannåmnde, denne dag ankomne, Kådiga Propositioner till Rikets Stander; l:o med förslag lill Förordning 0111 jords eller lägenhets afstående för allmänt behof; gifven Stockholms Slolt den 22 Augusti 1844; 2:o angående ändring af 4, 5 och 6 §§ 24 Cap. Byggninga-Balken; gifven Stockholms Slolt den 29 Augusti 1844. Den 4 och 5 September. Från Högloft.
Af de 200,000 R:dr, sorn, i föi'skott på räntevinsten för år i83i, enligt Banco-Regl. (pag. 79), blifvit till Riksgälds-Contoret utgifne, har (kontoret, sedan dess andel af samma vinst, genom uppgjordt bokslut, är vorden bestämd till R:dr 138,291: 12. 6., följaktligen fått återbära R:dr 61,708: 35. 6. och af de vid i83a års utgång sammaledes förskjutne R:dr 200,000 har, efter det Contorets vinst-andel blifvit genom bokslut för året bestämd till R:dr 111,379: 41. 3., Banken från nämndeGontor återbekommitR:dr88,62o: 6.9. hvarefter förskottet på i833 års räntevinst den 3i nästlidne December blifvit Riksgälds-Contoret till godo å Räkning insatt med R:dr 200,000. De tillfälliga Creditiven. (Banco-Regl. pag. 79—83). Af Commerce-Collegii Creditiv till Manufacturernes och Fabrikernes understöd (tillhopa R:dr 1,000,000) har funnits begagnadt: Jern-Contoret har, å dess Creditiv för Jernhandteringens understödjande, (tillhopa R:dr 600,000) begagnat: — Den 31 December 1832. — 53f),6io: —- — Den 31 December 1833. — 544>71 o: — «— Af Creditiven för Stockholms Stads Brandförsäkrings-Contor och för Spar-Bankerne i Riket har något anlitande icke ifrågakommit. Götha Canal-Verk. (Banco-Regl. pag. 84—91).
Härom meddelas EancoStyrelsen till vederbörligt iakttagande Rikets Ständers, på grund af KancoUtskottets Utlåtanden N;o n Sc ig, fettade bestämda beslut 464 Banco-Utskottets Betänkande». c) Bäkrtingarne mel Kongl Myntet och de förskotts dispositioner Som i följd deraf före* komma. Med anledning af en fran Rikers Ständers Revisorer år 2822 ti 1 'Banco Utskottet framställd fråga oas bestämmande af något maximi belopp för Banquens fordringar bos Kongl. Myntet, hvilka uppkomma dels på pantsilfver, - plantsar eller utländska myntsorter af Banquens eget förråd ti 1 myntning utlernnas, och dfels af de från private personer i dylikt ändamål för Banquens räkning inlefvereratie guldoch silfverpartlef, hvarå Kongl. Myntets Ettester förskottsvis i Banquen inlösas, har BancolTtskottet, sedan genom inherntadt Utlåtande från vederbörande blifvit upplyst, huruledes Kongl. Myntet framgent likasom från äldre tider tillbaka, uj alltid kan Vara i tillfälle att inom hvarje års slut liqvidera Banquen eller undvika skuld från eli år tili ett annar, ansett följande böra i förenämnde hänseenden stadgas och förordnas: 2) Uevereiiogsr af silfver eller guld till Kongl. Myntet, att för Banquens eget behof förmyntas, må vara inskränkte till ett värde af högst 10,000 R:dr silfver Specie på en gång; med iakttagande tillika) att ytterligare Utlevereringar ej ske i annan man, än Specie» myntsorter ifrån Kongl. Myntet, för förut emottagne sådana metaller till Banquen återlemna». Härvid dock undantagne de händelser, då en betydligare myntning för särskildta än» BancotJtskdlteis
0111 ~i f ~: h dessa rent .ytti: e cl~: a,v nf henries] if, a5 att s o h forfattnriunnu .Ernp Cauth, sA finne 1-.i fore den ticl, clB oro och bekyrnnler t,-pkns v ~ c k a allit heunes slomrande hxfter till lif, i6ga af hetydenhet .. De foi-stii yttriuganle i: tf " hennes forfattai: e \ 7erIrsamhet ntgoras af nfigt: a ticl~~i.ags~irtilrIiir i cle nE lienues 1ua.n vid olilra tidpanliter recligerade tid~.~iugarne ~Keslri Suomia och &gt;) Piiij&amp;aae)). Det viir l: ju,i~gancle artilrliir i njkterhetsfrQtgan ocln Ii.17i~nnofr&amp;gau, hvilka inom dessil t r i ~ ~ g fBrl-~Rll: ~ncle~n a vsckte desto mern sensation, som bKda de 1~ero~: da frkgorns p&amp; den tiden clar voro fidlkoml.igt aya. Xfven ndgra stnl.6dch utkast ocli noveller, hvi.lka seclerrnera sainlades i Bokfonn, iufl.oto i cless: ~ tidnin.gsspalter. Me11 (let var iclre for~: iin vicl clen tictpnnkt, d&amp; man eljes gBrm anser! att eir forfattitre redan. sk: ill. hafva nnclaug; jort det Biista och mest nugclomsfrislra af sinn alster, son1 ' Mima. Uauth med ett enda slag och sorn i belysn ' lngen nf en ijclets blist finner sig sjelf och upptlclrer sin \ %~: kliga lneg8fuiag.
Af den uti aflöningsanslaget för flottans stationer inbegripna summa af 50,000 R:dr årligen för Flottans reservstat erfordras numera, enligt hvad det den nådigt Propositionen bilagda Statsråds-protokoll för den 13 Oktober nåstlidet år gifver vid handen, till aflönande af de på denna stat ännu qvarstående officerare ett årliga belopp af endast 18,151 R:dr; då för uppehållande af omförmålda pensionering ett särskildt kreditiv år anvisadt och fortfarande torde komma att utgå, har det synts Rikets Ständer leda till enkelhet och reda, om, jemte det berörda kreditiv i erforderlig mån förhöjcs, förevarande anslag bestämmes till det belopp, som för aflönande af de på reservstat qvarstående officerare år behöfligt; hvadan Rikets Ständer medgifvit, att anslaget för flottans reservstat må bestämmas till 18,151 R:dr; samt att de på detta anslag, genom afgång bland de på reservstaten uppförda officerare, uppkommande besparingarne fortfarande må användas för den genom nådiga Cirkulärbrefvet den 20 November 1860 tillsvidare fastställda förbättrade pensionering af flottans embetsoch tjenstemän samt betjente. 4:o.
"Du ger mig lifvet!" LUNDQVIST (med dålig röst). "Du ger mig lifvet!" PIANOSTÄMMAREN. "Du ger mig döden!" LUNDQVIST. "Du ger mig döden!". PIANOSTÄMMAREN. Ska' vi ta' om det der en gång till, men med mera känsla! LUNDQVIST (som förut). "Du ger mig lifvet" LARSSONS (röst i talröret). Hvad är. det för oväsen deruppe! LUNDQVIST (far upp förskräckt, svarar i talröret). Patron, jag sjunger! LARSSONS RÖST. Håll mun så att folk får sofva! LUNDQVIST (till pianostämmaren). Åh, ser ni, ser ni! Man vill hindra mig på min bana, men jag ska' fram! Jag har hundra rdr på sparbanken. I morgon träffas vi hos er vid samma tid! Hvar bor ni? PIANOSTÄMMAREN. Jag bor inne hos en annan, så jag kan inte ta' emot, ANNO FYRTIÅTTA men kan vi inte träffas någon annanstans, t. ex. fins det inte något vindskontor! Jag har en skräddargesäll som får lektioner på flöjt i vedbo'n, för han tänker öfverraska sin fästmö på hennes namnsdag! LUNDQVIST. Ni sa' verkligen någonting; kom upp på höskullen, stora stallskullen i morgon kl. 6, der är godt musikrum och der kan ingen höra oss! PIANOSTÄMMAREN. Sagdt! God morgon! LUNDQVIST. Adjö, herrn! (Går af och an och läser tyst på sin rol). Scen 3. a. ARVID (rör på sig). PER. Lefver du? ARVID. Jag vet inte; jag hörde himmelska toner som af de saligas harpor och jag kände vällukter som af Arabiens örter... PER. Du sköt spjellet för tidigt i går afton, jag kom nyss hem och släppte ut oset; de himmelska harporna är Lundqvists gamla guitarr, Arabiens vällukter är förmodligen oset från hans kaffekokare!
Uti denna motion har llerr Professoren, Doctor Moreii instämt. c) i Hedervärda Bonde-Ståndet: 8:o af Flans Jansson från Elfsborgs Län, som ansett ifrågavarande Författning höra erhålla den utsträckning och ordalydelse, som Herr Cederschiöld uti sin reservation påyrkat; och hafva många af Bonde-Ståndets ledamöter med Flans Jansson sig förenat. Utskottet, som tagit dessa framställningar i öfvervägande, bör först yttra sig öfver Herr Professorn Geijers motion. Att ingå i pröfning, huruvida Kongl. Brefvet den 25 September 1777 tillkommit i öfverensstämmelse med då gällande Regeringsform, torde vara utan ändamål, enär detsamma hitintills fortfarande vunnit tillämpning samt följagtligen måste anses vara af lagstiftande magten såsom lag erkändt. Ordalagen deruti böra ej, i det afseende, motionären antydt, numera lemna rum för en -godtycklig tolkning, då det ej är tillämpligt på annat brott, än det, som finnes beskrifvet i 5 Cap. 1 § Missgernings-Balken, sådan den lyder i Kongl. Förordningen den 30 Maj 1835. Den rättighet, som genom det Kongl. Brefvet är Konungen förbehållen, att besluta, det ransakning och dom, angående dylikt brott, ej får ega rum, bör icke förblandas med den rätt att benåda dömde förbrytare, som i 25 § Regerings-Formen är Konungen tillagd; ty Konungens befallning om nedläggande af åtal för brott emot 5 Cap. 1 § Missgernings-Balken innebär ej annat, än^att Konungen nedlägger sin talan såsom inålsegare. Någon orättvisa kan derigenom ej sägas vara emot den för brottet angifne begången, emedanj denne af ingen lag är hindrad att af angifvaren söka den upprättelse, hvartill an - 16 Lag-UlsJiOttcls Ullålande, TT.-o 126, ledning må förefinnas.
Uti skriftliga anföranden, ingisne till Constitutions-Utskottet, haflva aiedannämndc Herrar Ledamöter af Högloft. Nidderskapet och. Adel» projecterat ätstillige ändringar, förklaringar eller tillägg i Regerings-Formen. Ibland desia förslag får, enligt 81 Hms föreskrift. Utskottet äran till Riksens Högloft. Ständer hemställa följande, såsom i Utskottets tanka nyttiga och »verkställbara, för att genom Konungs och Ständers Beslut wid nästkommande Riksdag i »vederbörlig ordning af,göras. Med anledning as Herr Riddarhus-Secrcteraren m. m. Silverstolpes anmärkning tillstyrker Utskottet, att i 37 Huch slut »nä tilläggas: Adlande genom Adoption eller Naturaliiatiou under utdöde eller leftvande Ätters namn eller nuinmer ware hädanefter ej tillätet. Wid öfwerwägande och jemnsörande af htvad bemälde Herr Riddarhus-Secreterare samt Herr Kammarherren m. m. Grestve Adolph Göran Mörner, hwar för sig, anfört rörande angelägenheten att i wisia delar närmare bestämma 56 Hms mening, har Utskottet funnit tillräcklige och öfwertvgande skäl att föreslå en sadan förklaring af nämnde 8, att efter orden "Göras derwid i Ständens Plena sädane anmärkningar, sorn" mä tilläg - Memorial N:o 29. 443 gas: Ständet pröfwar; att i stället för "detza anmärkningar" införes: sä wäl dessa som öfriga anmärkningar, samt i stället för orden "dä äge de magt att": "dä skola de." I likhet med hwad Herr Capitakne-Lieutenanten m. m. Grefwe De la Gardie erindrat, och säsom analogt med hwad i Riksdags-Ordningen »vid särskilde tillfällen till iakttagande päbjudes, sär Utskottet tillstyrka att stadgandet i Regeringsformens <>9, 71, 97 och 103 om utlottning mä alldeles utgä, och i deh ställe det om en voteringssedels afläggande intagas.
Maj:t oktrojeradt enskildt bankbolag derom, att de penningar, som till nämnde embetsmyndigheter skola afsändas, må i sådan bank insättas mot erhållande af postremissvexel j)å beloppet, utställd å Filial-bank eller enskild bank i den stad, dit penningarne skola afgå; Och bör, i afseende å vexelius beskaffenhet samt dess företeende till accept eller inlösen, iakttagas de i förestående punkt gifna föreskrifter. 3:o. Skulle Filialeller Enskild bank underlåta att i behörig ordning inlösa å densamma utställd vexel, bör den embetsmyndighet, som erhållit sådan vexel, genast iakttaga hvad vexelstadgan samt lag och författningar i ty fall stadga; hvarjemte anmälan om förhållandet bör göras hos Kongl. Majit, som i nåder täcktes pröfva, huruvida samma bank må anses gjort sig förlustig rättigheten att för publika verks och inrättningars räkning utfärda eller emottaga remissvexel, derom nådig Kungörelse i sådant fall jemväl torde böra utfärdas. I händelse Rikets Ständer biföl lo detta förslag hemställde motionären, det måtte de hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla att nödiga föreskrifter, i öfverensstämmelse härmed, blefve genom utfärdad nådig Förordning vederbörligen meddelade. Utskottet har tagit motionen i öfvervägande: men finner stora betänkligheter möta för genomförandet af de utaf motionären föreslagna bestämmelser. Det är ingalunda antagligt att privatoch filialbankerne skulle städse kunna disponera medel för inlösande af anvisningar när helst Statsverket å någon del af riket hade behof att få medel utbetalte; och om än anledning ej vore för handen att befara det Statsverket skulle kunna förlora det för sådant ändamål i en privateller filialbank nedsatta kapital, så är dock äfventyret att ej på utsatt dag kunna disponera erforderliga medel allt. för stort för att Statsverket, utan särdeles bjudande skäl, torde böra deri sig inlåta.
Hur länge var det sedan den 16 November, inte fullt fyra månader. En enka får ju, åtminstone officielt, sörja sin man ett år. Nåja, enklingar ha då rättighet att gifta om sig efter ett halft, men hur länge sörjer man en död kärlek? Tre månader — jaså tre månader. Det var bra att veta! Och hvem hade ersatt henne, Anna Wickman. En af stadens aldra obetydligaste flickor — han, som aldrig kunde älska annat än den, som var så begåfvad, så ovanlig, så intelligent, så musikalisk som hon. Så intelligent, jo det hade hon bevisat dessa månader. Åh dessa månader, dessa månader! Jo nu finge han då ett musikaliskt hem. Anna, som knapt visste skilnad på en vals och en polka, som inte kunde hålla sig tyst i tio minuter under det andra musicerade! Det var en smickrande ersättning, men Anna hade då uppmuntrat honom tillräckligt, kanske friat själf, han påstod ju, att det skulle han aldrig mer våga — jaså det var till henne, Edith — det hade väl gått lättare nu sedan han blifvit van. Fria själf. Oh! Tänk, om hon skickat af brefvet! Hur nära det varit! En tillfällighet, en dag senare! Åh, det hade fattatsdet hade bara fattats! Om hennes »kom» hade kommit på hans förlofningsdag. Nej, den förödmjukelsen var hon då besparad — men inte den blygsel hon kände för sig själf. Hon, som brukade predika, att man aldrig skulle gifta sig annat än af kärlek — hon hade nu varit nära att göra ett raisonnementsparti och hvilket — med en man, hvars kärlek ej varit djupare än att han tröstat sig efter tre månader, en man, hon från början nästan haft aversion mot! — Edith, du är väl inte sjuk, du dröjer så länge, ljöd modrens röst. Hvarför har du läst in dig? — Jag går igenom något, som jag inte haft tillfälle med förut och jag ville inte att gossarne skulle störa mig. Men jag är alldeles frisk, alldeles. Jag kommer genast. Följande dag kom bref från borgmästarinnan: »Käraste Edith! Jag förmodar att du genom tidningarne fått reda på den stora nyheten med Säfves förlofning. Jag har aldrig blifvit så öfverraskad i hela mitt lif.
Mörners förslag vinnes, vill jag icke bestrida detsamma, utan gerna dertill lemna min röst, på det att vi måtte komma till ett bestämdt resultat i saken, men jag befarar, att de, som älska auktions-systemet, skola blifva mindre benägna att antaga förslaget, än om dess uphofsman inskränkt detsamma till uskänknings-slällena. Hr Adelborg: Man har sagt, alt ingen krog borde tillåtas endast för den enskildta kommunens, utan för den allmänna rörelsens skuld. Jag frågar då, hvarföre en krog skall tillåtas 80 Den 5 Augusti e ni. mera för den allmänna rörelsens än för en sockens skuld? Om vi gå till grunden af saken, torde man kunna med skäl betvifla, att en resandes lifskrafter mer än någon annans nödvändigt måste uppehållas genom förtärande af bränvin. Kan man hvardagligen lefva frisk och sund ulan bränvinssupande, så kan man äfven göra det tinder resa och således kan jag icke finna, att krogarne äro mera till för landsvägarne än för kommunerna enskildt. Man har yttrat sig hysa mycken förskräckelse för auktionssystemet vid arrendering af krogrörelsen å landet. För min del kan jag icke se saken ur en så mörk synpunkt, och tror icke, att systemet skall förorsaka så många olägenheter, som man låtit påskina, enär socknenämnden icke behöfver antaga någon person, som är otjenlig, om han äfven slädnät för högsta anbudet. Herrtne tyckas alldeles förbise ordalydelsen af lista mom. i 6:te §:n, som redan är af R. o. Ad. bifallen. Detta mom. lyder sålunda: ”Rättighet till minuthandel med eller utskänkning af bränvin må ej tilldelas annan än den, som har god frejd, gjort sig känd för ordentlighet, kan försvarligt skrifva och räkna samt pröfvas i öfrigt tjenlig vara”. Hvarföre har man så välbetänkt tillagt dessa sista ord? Jo just derföre att det må ankomma på vederbörande att förkasta det högsta anbudet, då den bjudande icke är till rörelsens bedrifvande tjenlig.
Detta Utstött pröfwe genast mäler och lemne deröfwer til Ridderstapets och Adelns klenum sit Betänkande antingen til befrielse, eller at dermed stal förfaras pa fakt i, mom. j no §. af Reze - Den 29 Mars. e. m. 1399 Regerings-Formcn stadgar. Om wid en sadan Votering piurLlitölen lil der belopp sistnämnda Grund» lags rum stadgar, stulle utfalla, blifwer deraf följ. den/ at Veu tilralade fran Sate scb Stamma pä Riddarhuset för ben Riksdagen utesiucen ar. §. 45- ttti alla lädana mål, som personligen rora en eller annan af Nidderstapets och Adelns Ledamöter, böra densammes närmaste Skyldeman, til och med Systonebarn, ingen Stamma aga, man stola de, sedan sa wal den som saken angar som de sjelfwe, agc tilfalle til protocollet andraga, hwad de nödigt akrat, jemte honom, nar bestut stall fattas, fran Riddarhuset taga afträde. Skulle någon, som pä vfwanberörde sätt befinnes stägr wara, uti sadan fräga votera, ware han sin Riksbagsmanna-rätt för den Riksdagen förlustig. §. 46. Enar et mål til stutligc afgörande företages, och ingen sig widare anmäler at något til protocollet anföra, inhemte Landtmarstalken först Stän» dets tanka, huruwida det anser öfwerläggningen fulländad, hwarefter propositionen framstalles. Blifwer den med allmänt Ja beswarad, ma ingen försöka at beslutet genom ny öfwerläggning uprifwa; kunnandes erinringar i tjenlige ordalag derwid göras och i protocollet intagas, dock Utan werkan af någon Bestutets ändring. Alla propositioner böra göras lil bifall, sä ar den som samrycker kan swara
N:o 7, angående lnvalidhus-fondens medel, N:o S, angående Skogsplanterings-kassans medel, N:o 13, angående Allmänna Hospitalsoch Barnhus-medlen, N:o 14, angående Danviks Hospitals medel, N:o 15, angående Stockholms Allmänna Barnhusmedel, N:o 16, angående Upsala Akademis medel, N:o 17, angående Lunds Akademis medel, N:o 18, angående Domkapitlens och Stockholms Konsistoriimedel, och N:o 19, angående Gerningsören, äfvensom t Prof.-Utdrag den 8 Mars 1851. 179 den i punkten N:o 12, angående Lappmarks Ecklesiastik-verks medel, gjorda framställning om indragning af spanmålsanslag. 3:o Lades till handlingarna punkterna N:o 1, Litt. a), angående mötes-passevolaniafgiften, N:o o, angående Arméens Pensions-kassas medel, och N:o 6, angående Civilstatens Pensions-inrättnings medel, äfvensom hvad i slutet af Utskottets Utlåtande blifvit anfördt, rörande dels Jagt-kasse-medel, Jemtlands Läns allmänna Sammanskotls-medel och Konvoyeller Handelsoch Sjöfarts-fondens medel, och dels de tabeller och den kalkyl, som finnas Utlåtandet bifogade. Den 8 Mars. t Från Högv. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 51, angående beräkningen af statsverkets inkomster. Hvad Utskottet i detta Utlåtande i afseende på statsverkets ordinarie inkomster yttrat och hemställt, blef af Ståndet till alla delar godliändt, med undantag af 8:de punkten, angående ”Tionde och Hammarskatts-jern,” hvilken punkt, på grund af gjorda anmärkningar, återremitterades; och fann Ståndet Utlåtandet, i hvad det anginge statsverkets extra ordi narie inkomster, för närvarande icke föranleda till något beslut. S. D.