Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksens Ständer framhärda rc. Utdrag af protocsllet, hållet hos Häalofl. Ridderskapet och Adeln wid Urtima Riks, dagen i örebro den r6 Juli» »812. SD. föredrogs a nyo de förenade Lagsamr Allmänna Beswärs, och Economie-Utssottens den iz Julii pä bordet »agde Memorial, angående be, ständer af Arrende-Contracter, och sedan dcrwid sä, bana anmärkningar blifwit gjorda som ansägos hin, dra Memorialets antagande, blef detsamma, ätföljdt af defia anmärkningar äterremitkeradt. Ur suxr». Utdrag af protocsllet, hället hos Hägkofl. Ridderskapet och Adeln wid Urtima Riksdagen i (örebro den 16 Julli 1812- S« D. 0 'redrvgos ä nyo och biföllvS följande den 9 och iz sistledne Julli pä dordet lagde Memorial fran Stats-Utskottet: Den 16 Julli. »699 l:o. Angäende Expectance. Löner och Accords, ersättningar för Befälet wid Pommerska Reaementerna. 2w. Angäende en bättre Conkroll ä Mantalsskrifningen i Riket, hwarwid till Bewillnings-Utskottet öfwerlemnades, att wid Bewillningens föresiäende tillse, det nödige medel till ifrägawaranbe be, hof blifwa att tillgå. z:o. Rörande medelö anslående till förbättrande af Fiskfångsten i Carregat. 4:0. I anledning af hos Bonde - Ständer wäckt fräga om Casern-byggnader i Carlscrona. 5:0. I anledning af Profefior Forsells förr slag vin tillökning i ben Carlbergs Krigs-Academie ansiagne Stat samt utwibgande af berörde Inrättning. Utdrag af protocsllet, hållet hos Häglof!. Ridderstopet sch Adeln wid Urtima Riksdagen t Arebro den 16 Julii »8r2.
Derigenom vinnes a) säkrare underbyggnad i latinet, som får läsas ett år längre, innan grekiskan begynnes, hvilken kan återfå sina förlorade timmar i nästföljande klasser, b) någon minskning i dispenstimmarne under hvilka det, åtminstone med de vid ett femklassigt läroverk tillgängliga lärokrafter, är omöjligt att uppehålla undervisningen, utan att till stor skada för densamma sammanslå särskilda klasser*); c) ökad tid för flere läroämnen (isynnerhet tyskan, botaniken och zoologien), åt hvilka för närvarande, just i fjerde klassen allt för kort tid blifvit anslagen. Läroverksstadgans bilaga litt. A 1, föröfrigt oförändrad, komme att i fjerde och följande klassers kolumner rättas sålunda, som åtföljande bilaga utvisar: (de inom parentes stående siffrorna utmärka det nu påbjudna antal lärotimmar för hvarje ämne). 2. Skjut upp engelskan till femte klassen, för dem, som icke läsa klassiska språk. Skälen derför äro följande: a) Ett års läsning af tyskan är alltför litet för vinnande af den mognad, utan hvilken läsningen af flere främmande språk är mera till skada, än till gagn för realisternas språkbildning; tiden i tredje och fjerde klasserna användes bättre till förökning af lärotimmarne i tyska, naturvetenskap m. m. b) engelska språket är så mycket lättare än det franska, att det väl bör medhinnas, äfven om det inträder sednare ibland läroämnena. Någon timme mer kan det ock erhålla i hvar och en af de närmast följande klasserna. Läroverksstadgans bilaga litt, B 1, för öfrigt oförändrad, komme, på grund af förslagen N:o 1 och 2, att i 3:dje till och med 6:te klassens kolumner undergå de små förändringar, som motionärens bilaga innehåller. 3. (Jppskjut läsningen af botanik till tredje klassen.
Kungsgårds öfverlemnande till Kgl. Maj:ts nådiga disposition; otillräckligheten af förra anslaget till Riksdagskostnadernes bestridande; Creditiven, enligt 63 §. uti 1809 års RegeringsForm; Förslag till förändringar och tillägg uti det vid 1815 års Riksdag fastställde Reglemente för RiksgäldsContoiret; dispositionen af de för Allmänna Magazinslnrätiningen och ManufacturDisconten anslagne medel; Ban. coXJtskoite.fi Silfver; förslag till instruction för Banco-Utskottet vid nästinstundande Riksmöte; lån från Banken till Götheborgs Stad , med vissa vilkor i anseende till ränta och återbetalning; successiv indragning af Bancosedlar, som äro äldre än 10 år; nedsättning af öfverräntan i BancoDiscontVerket; antagande af Göth» Canal Bolags Actier, såsom hypothek i BancoDiscontVerket och vid omsättning af de i Götha Canal Discont derå upptagne lån; Provincial CreditCassors inrättande; sammanjemkning af RiksStåndens beslut, rörande ett till Göthe» Den 20 Jnlii. 379 borgs Stad beviljadt låne-biträdej tryckning af Banco-Commissarien Siifverstolpes Historiska Verk, angående Bankens första inrättning och dess sedermera hafde öden; ConstitutumsUtskot. tets, om ändring af Redactionen uti RegeringsFormens 102 , samt i anledning'af Kongl. Maj ts
Spens’s, Carl Gustaf, den 8 dennes på bordet lagda motion om litte §lns af ansvarighetslagen för Statsrådets ledamöter bringande i öfverensstämmelse med 76 §:n Riksd.Ordn., blef densamma remitterad till Lag-Utsk. 56 Den i5 Februari e. m. Föredrogs ånyo Frill. Sprengtportens, Jacob Wilh., denia dennes e. m. på bordel lagda motion, ang:de mantalspenningarnas användande för fattigvårdens beliof. Frih. von Kraemer, Robert, uppläste följande: Såsom en inledning till hvad jag ämnar anföra, i afseende på Frill. Sprengtportens i förra plenum bordlagda motion, anhåller jag att i korthet få nämna något om mantalspenningarnas uppkomst och de grunder, efter hvilka de utgöras. Såsom den första personella skatt kan man anse den af Oden införda Nässkatten, hvilken förekommer under namn af Näfgjäld i Konung Magnus Ladulås’s testamente af år 1284* Ifrån 160g utgjordes de s. k. hjonelagspenningarna med en viss afgift månadtligen af hvarje ofrälse person vid viss ålder. Denna skatt upphörde efter någon tid; men snart beviljades en motsvarande afgift i den s. k. qvarntullen, som erlades med vissa öre för hvarje tunna spanmål, som förmaldes vid qvarnarna. Då emedlertid denna gaf anleda, till underslef genom sädens förmalande hemma på handqvarnar, infördes ånyo 1627 personel skatt af en mark för hvarje person öfver 12 år, hvilken erhöll den nuvar. benämningen och ansågs sedan för beständig. Genom Malmö recess! infördes den äfven under namn af Koppskatt i de sednare förvärfvade provinserna Skåne, Halland och Blekinge. Likväl stadgades i riksdrsbeslutet af år i655, att qvarntullen fortfarande skulle utgöras af de större städerna, och först genom en K. kungörelse 1813 infördes mantalspenningarne i städerna Stockholm, Götheborg och Carlskrona.
Hr Printzensköld: Det lärer ei finnas någon ledamot af R. o. Åd., som ej anser nödvändigt att uti redaclionen af hvarje författning iakttaga den största tydlighet. Jag han ej neka, att jag finner en sådan tydlighet saknas uti den del af denna §, som nu discuteras. Sedan Utsk. nemi. uppställt bevillu afgifterna för gårdfarihandlande uti vissa classer, ända till 6, så yttrar Utsk : ”hvarförutan de, "sorn äga att sjelfve eiler genom ombud idka berörde liati"del, för hvarje person skola erlägga: vid resor till utrikes "ort (med undantag af Norrige) 3o r:dr.'’ Derefter kommer följande: "Denna afgift skall uppbäras af landssecrehn etc." Är det nu endast afgiften för resor till utrikes ort, som skall sålunda erläggas, eller är det äfven afgifter, som för resor inom landet af gårdfarihandlande skola erläggas, och för hvilka resor de också begära pass? Efter en sträng tolkning af ordalydelsen här skulle jag tro, att det endast är sistnämnda afgift, nemi. 3o r:dr, som af landssecret:n här skall uppbäras, och att de öfiiga afgifterna skola utgå enligt hvad bevilln.förordn. i allmänhet innehåller. Jag skulle till min rättelse önska, att någon af Bevilln.Utsk:s närvarande ledamöter täcktes upplysa om rätta tillämpningen af denna §, på det att något missförstånd och misstag ej må äga rum, hvilket ofta inträffar i fråga oui bevilln.författningen. Hr von Rosen: I anledn. af hvad Frih. Tersmeden yttrat, får jag nämna, att en gårdfarihandlande betalar skatt för sin handel, såsom för en näring. Om en handlande uti en stad reser ut, så betalar han visserligen icke för hvarje gång han reser; men han taxeras af Taxer.-comiteen för sin handel. Gårdfarihandlanden betalar ingen annan borgerlig afgift och blir af Taxer.-comiteen endast till denna bevilln. 94 Den 3 October e. tu - uppförd.
stridas alla omkostnader for en persons uppehiille, d. v. s. att ef en lon af 7-10 kronor i veckan skola anskaffas rum, ved, ljus, mat, klader m. m. Att en s o m e r s k a eller en fabriksarbeterska har svkrt att f&amp; det a t t g&amp; ihop med denna l6n det forstit dessa yersoner utari att t a k a sig in i detaljerna, men niir det giiller telefonisterna, hvilkas utgifter i foljd af sjdfva arbetets anordning och fordringnr iiro betydligt storre, d&amp; resonneras pb helt annnt satt; d9r. aro 30-40 kronor mycket. Ofta tyckes man emellertid taga for gifvet, att forildrar eller anhoriga skola befinnas villiga att i forin af fri bostad och kost e. d. tillskjuta hvah ssm fattas i Ian. 31en hvad skiil kan viil finnos till at ' t telefonbolagens personal skall delvis aflonus af telefonisternas foriildrar och m&amp;lsman? Och blir ej detta forhAllandet dB 55 % af rikstelefonisterna hafva en lon som ej ofverstiger 40 kronor pr minad? Man f %r val antaga att rikstelefonisterna allmant st&amp; hogre i bildning h de n h n d a yrkesidkerskorna. Att s i iir fallet for niirrarande ar naturligt, dQ beslutet att folkskolans kunskaper skola berattiga till intrade iir af ganska nytt datum. For de rikstelefonister, hvilka antagits under den tid d % hogre skolbildning utgjorde intradesfordran, galler naturligen hvad vi forut sagt om att hogre kunskaper bora medfora hogre lon.
Betänken, hvad I gören, I husfäder och husmödrar, innan I utfärden edra annonser för att få biträde i huset af unga flickor eller unge män. Det är sannt, att här visserligen finnas fall, då ett utbyte af kost och arbete kan vara berättigadt, och det är, då den, som ger sitt arbete, får i utbyte lära sig något bestämdt yrke, som sedan sätter honom eller henne i stånd att ordentligt försörja sig. Men fpringsysslor, den vanliga planlösa fångenskapen i barnkammaren, en mekanisk öfverhörning af lexor, en bit musik, när frun befaller o. s. v. i samma lappverkstil är ej något, som ger framtida utkomst för den flicka, som måste sörja för sig själf. Och dock får man ej sällan höra slikt benämnas: undervisning i husliga göromål, som meddelas utan ersättning. En härlig omskrifning! Den familj, som tillgriper dylika medel för att spara in en tjänstpiga, sömmerska eller småbarnslärarinna, må ej fördrista sig till att fälla dom öfver någon fattig flicka, som urspå- rat, ty denna familj är själf part i saken, äfven om den olyckliga ej gått till grund i deras hem. Och den unga dam, som, utan verkligt trängande behof, antager en dylik plats, är medansvarig för de olyckor, hvilka skapas af ett system, som för länge sedan borde ha varit utdömdt och förkastadt af alla hyfsade och tänkande arbetsgifvare och deras familjer. Glömmen ej Iduns skollofskoloni! T i l l ungmor. u, unga mor, som vaggar ömt din son i, tankar och på Gif blida, som hans framtid nog har drömt lifvets ljusa sida — honom kraft, gif honom tro — hans hjärtas glöd ej dampa: vid en tidens synrand stormar bo - •• gång det gäller Han slumrar kämpa. nu uti din famn, han hvilar dig så nära. Du hviskar tyst din gosses det älskade, det namn, kära. Hans namn! Din stolthet skall det bli, din sorg tör också din glada i svart kan lifoet Var o, kysk, mor, för hända: modersfantasi vända.
Underlåter embetseller tjensteman att, i föreskrifven tid och ordning, iakttaga hvad honom efter denna lag åligger; straffes efter omständigheterna med böter, suspension eller tjenstens förlust. § 36. Söker embetseller tjensteman att, med lockande, tubbande eller hot, obehörigen verka pä val, som i denna lag omtalas; miste embetet eller tjensten. Gör det annan, straffes efter allmän lag. § 37. Vid val må ej andra tillstädesvara, än de som i valet deltaga, samt den eller de embetsmän, som med förrättningen hafva befattning. § 38. Riksdagsman, som icke i rätter tid vid riksdagen sig inställer, skall vara sitt dagtraktamente för den tid han uteblifver förlustig och, såvida laga förfall ej visas kan, tili Statsverket böta ett lika belopp. § 39. Riksdagsman må, i utöfningen af sin riksdagsmanna-befattning, icke bindas af andra föreskrifter än Rikets Grundlagar. § 40. Är någon med åtgärd vid röstlängds granskning eller valförrättning missnöjd, må han hos Konungens Befallningshafvande i valorten anföra besvär. Han skall för sådant ändamål af ordföranden eller valförrättaren äska behörigt protokolls-utdrag, hvilket genast eller inom högst två dagar derefter bör till klaganden utlemnas. Klaganden må sedermera inom åtta dagar, efter det beslutet fattades, ingifva sina besvär tili Konungens Befallningshafvande, som genast infordrar vederbörandes förklaring inom dea för hvarje ort brukliga kortaste tid och, efter förklaringens inhändigande, sist inom nästa dags utgång sitt utslag i målet meddelar. Den med Konungens Befallningshafvandes utslag missnöjd är, ege att, inom åtta dagar efter deraf erhållen del, till Konungens Befallningshafvande inlemna sina till Konungen ställde besvär, hvilka derefter af Konungens Befallningshafvande, jemte dess och vederbörandes förklaringar, till Konungen ofördröjligen insändas för att, i Dess Högsta Domstol, skyndsamt upptagas och afgöra®, Bih. lill R. St.
Då så emedlertid icke gått, finnes väl föga hopp att åstadkomma en annan sakens utgång; men jag vågar dock hemställa, att R. o. Ad. behagade, med afslag å Utsk:ts Retänk. bifalla min motion. Frih. af Ugglas, Gustaf: Jag är fullkomligt öfvertygad, att hvar och en inom detta hus delar Hr Wolffelts önskan, att Riddarholmskyrkan måtte komma att försättas uti ett densamma fullt värdigt skick, och inom Stats-Utsk:t var också samma önskan rådande; men jag vågar dock påstå, att bland de företag, för hvilka statens tillgångar vid denna riksdag tagas i anspråk, detta icke kan hänföras till de aldra vigtigaste. Detta är anledningen hvarföre Utsk:t ansett sig icke kunna tillstyrka den väckta motionen, och hvarföre jag äfven måste anhålla om bifall till Utsk:ls Retänk. Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att derunder hade yrkats dels bifall till Utlåtit, och dels att R. o. Ad., med afslag derå, skulle besluta att för ifrågavide ändamål till K. M:s disposition ställa en summa af 90,000 rdr, att under nästa statsregleringsperiod utgå med en tredjedel årligen, eller 30,000 rdr under hvartdera af åren 1864, 1865 och 1866. Propos:r å båda dessa yrkanden blefvo härefter framställda samt med blandade ja och nej besvarade; hvaruppå förnyad propos. på bifall till Utlåtit gjordes och, sedan svaren derå likaledes utfallit med ja och nej i blandning, förklarades ja hafva varit öfvervägande. Hr von Francken begärde votering. Uppsattes och justerades följande voterings-propos.: »Den som bifaller Stats-Utskits Utlåt. Nio 69, i ani. af väckt motion ang. anslag till Riddarholms-kyrkans iståndsättande invändigt, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; 250 Dtn 21 Mart. Vinner nej, afslår R. o. Ad. detta Utlåt, och beslutar att för ifrågav:de ändamål till K.
Med den sednare afgå de 6törre paketen, emballes Den 5 Martn: racle varor af nästan alla slag samt resande. Å postvagnar befordras således, icke heller i ofvanberörde Stater, brefposten, då den ock med erforderlig skyndsamhet icke skulle framkomma. För Kongl. Maj t bär jag haft nåden närmare utveckla detta ämnej och min förmodan, att all Forvaposinrättning, verkställd för Kronans räkning, icke skall bära sig, har i sednare tider fått öMd styrka. De, genom enskildte Bolags och personers försorg, anskaffade Ångfartyg, hvilka begagnas inom mälarn, samt på flere orter af Östersjöns kuster och hvilka i en framtid äfven skola besöka de inre delar af landet, genom hvilka Götha Canal löper, lemna redan och skola ytterligare lemna önskade tillfällen för resandes, varors och paketers fortskaffände för en ringa betalning ät de provincer af Riket, der rörelsen är iifligast. Den behållning eller rättare inkomst, som af en Forvagns-inrättning möjeligen vore att påräkna, skall således äfven härigenom ansenligen minskas och slufeligen förvandlas till verkelig förlust, som drabbar de kanhända redan till oumgängeliga behols fyllande icke tillräekeliga Statsmedlen. Mindre äfventyr torde en Forvagnsinrättning vara underkastad, orri den, genom enskildies föranstaltande b?sörjdes, hälst på smärre distaneer städerna emellan. Då kunde en närmare efter yn äga ram, eo mindre förlagskostnad erfor tias och allt mera bestämdt lämpas efter de utåt rje särskildta bolagen noga kände locala förhållanden. Dessa äro de tankar jag i ämnet vågat för Hans Majit underdånigst yttra, och hvilka, da samma äm - 5ro Den 5 Martii, ne ru bär förekommit, jag vördsamt trott mig höra låta komma till Högloft Kidderskapets och Adelns kännedom. De äro grundade i irvin öfvertygelse, utan att jag derföre är nog förmäten att tro , det de äro uteslutande de rättaste.
; 6l//nen ^oo^/m/nr^ ä/ott den / /'cd/vra/-/ /§^/o. 1Io8 l^ongl. !^laj:l Irar k^oi'68ländaren vid o^mnaslislig Oentral-Inslilutel, krolessoien (dcrö/de/ Lrrr/r^nA', uli inliommen slirifl, underdänigsl and>agil, Irurusonr ds nämnde Inslilut lritiills Ireviljade anslag, Irvill.a, rrloin den numera aflidne krolessoren ^rngpersonell tillagda löne-föi Iröjning, 6oo Il:dr, ujrsiginge, enligt i83o ärs faslslällda stat, lill 2,000 H:dr, oelr med ds sedermera sk Xongl. I^Iajil sersliildt 13:dr 2^ sk., utjords tillsainmans 2,8/^ k:dr 2/,. sli., vöre otillräcliliga lör laelrofvet al' tlreoretislit oell ^raclislit sliiclilige bärare, samt fördensliull osia ^ä del In8lilnlel fortfarande mätte funna fullfölja 8in afsedda utveckling osli omfattning i O^mnaslikens olilia delar, anlrällit, alt Xongl.
Företogs till pröfning Lag-Utskottet* ej mindre den i5 sistledne Augusti under N:o iÖ2 afgifne, samt den 27 i berörd de månad eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, angående föreslagne ändringar ull Concurs Lagen af den i3 Julii 1818, än. ock den 25 sistledne October under N:o2i2 meddelle, samt den 6 dennes på bordet ©sa 17 November f, in, lagde, Utlåtande, ofver de vid; förstnämnde Betänkande gjorde anmärkningar. I sammanhang härmed uppläste? Pressle-Ståndels Protocolis-Utdrag af den io:de dennes, innefattande Preste-Ståndets beslut: 1:0 Att till irsta Momentet iö:de § 4;c!e Gap. Concurs-Lagen, hvarest ovilkorligen förordnas, ”att om gäldenär häfver tjenst i ”pöket, han ej må, intill dess Dom öfver I10- "nom fallit, tjensten förrätta”, följande modificatiou skulle såsom tillägg antagas: Dock vederbörande A u c t o r i t e t obetagit, att, vid serskildt sig företeende omständigheter, pröfva, h uruvidaden galdbundne Em betse 1- 1er T j enst em aanen må sid utöfui lige n af dess befattning bibehållas. 2:0 Att då Concurs Lagens i ardra momentet samma § stadgande, att när en Emhetseller Tjensteman gjort Session, dess halfva lön skulle tilldelas åt en vicarie, åsladkorume en märkelig förlust för Borgenäreme vid alia de tillfällen, der ingen vicarie behöfdes, eller kunde tillförordnas; äfvensom, när Iian kunde vara belåten med mindre än halfva lönen för tjenstens förrättande; nämnde Lagrum borde så förändras, att vederbörande Auctoritet, som viearia förordnar, matte äga att dess aflö»ande bestämma, efter Hvad för särskildt* Den 17 November f, na, 69 Embeten och Embetsverk i förfatningarne stadgadt är. 3:o Att livad
Rlddcrchapet och Adeln benägit tilläta, tilt jag nu lisl denna dagens Peotocöll sär lägga etc Transnmt as Kongl. Mahrs nä^iga ffrilwclse i detta ämne lill Krigs-Collcgium as den 16 Mars 1775 sä lydande: Utdrag af Kongs. Brefwet tl!> Krigs-Colleginm den 16 Mars ^775. Sä anse Wi till Gottlands försmår; wara ganska mycket bidragande att den af Allmogen därstädes redan är 1747 samtyckte enrollering as g,020- Man älerförnyas, till hwilkas inöfwrnde Officerorne och UndcwOfficerarne wid den derstädes förlagda Ar, tillerie Vatajllon mä biträda, hwartill Gewär en wist tid pä äret kunna uttagas, samt ester finlad exercise ater inlämnas, dä Wi äfwen wele bestå nödig exercise > ammunition, samt erforderligt antal Bandrlcr, hwilka kunna tagas as dem, som wid Regemcnterne .blifwit casterade. Uti hwilket afseende och pä det denna an -geläg - Dkn 14 December. channa sak icke ma längre pä tiden ankomma; änke» salie Wc nn Genera!
— och » Kristiania Bohémen » bär många spår deraf. * Wenneine Affe in den Spiegel liineinguckt, so kan ans diesen Spiegel hän Apostel heraussehen. &gt; » Kristiania-Bohémen » är ett inlägg för den fria kärleken fram-stäldt i form af en lefnadsteckning öfver tvänne unga män, hr kadett Jarmann och hr stenograf Eek, författarens dubbelgångare. Hr Jarmann skjuter sig, sedan han gnolat sig trött på Leoporellos Husen och en », hr Eek öfverlefver sin vän och redigerar i » Fra Kriätiania-Bohémen » dennes och sina egna memoarer, dock utstött äfven han ur det goda sällskapet, emedan han på ett möte formulerat samma kärleksteori, som hans vän och han sjelf praktiserat. Och författaren vill då härmed visa oss, hur den nutida samhällsordningen icke gifver två sådana menniskor plats att lefva och hur annorlunda stort och sundt många individer skulle utveckla sig under en friare sakernas ordning. Men författaren begår härvidlag ett gundfel, som låter hans sak blifva äfven ur tendensens synpunkt nästan verkningslös. Bärarne af de nya idéerna, hrr Eek och Jarmann, äro för små, deras intressen för ensidigt sensuella — den medkänsla de väcka, förringas af deras obetydlighet, och man drar på munnen åt dem som reformatorer. Man göre blott i tankarne en jemförelse mellan dessa två lättingar och de två män, som i Tchemychewsky ' s » Hvad är att göra? » skildrats som representanter för likartade tankar, de två vetenskapsmännen » LopoukhofF och Kirsanow, båda själsligt förnäma personligheter, män som arbeta och uppoffra och derföre verkligen på allvar kunna tänka som banbrytare af en ny tid. Hr Jaegers två samhällsförnyare taga sin sak lättare, de göra sin egen sjelfviska njutningslust till utgångspunkt för reformerna och i full öfverensstämmelse dermed nämna de ytterst litet om de ekonomiska omhvälfningar, som måste föregå de sociala, predikade
Diiföffufrnubbofen för år 1831 åbagatägger mät bet förut fänba fbrhåftanbe, att ©tatömcrfet äger en behållning af nära Jern millioner Dtiföbaler, beftåenbe hufwubfabtigaft i reftantier från föregåenbe år och utj¥plber för bet töpanbe året, font förft året efter inflpta; men af ffmab ©tatö;(£ontoiret i befj unberbåniga be; rättelfe pttrat om beffajfenheten af benna befattning, ffota Diifetö ©tänber fimta, få mät att benfamnta är nöbmättbig för fortgången af ©tatömerfetö utbetalningar, font ocf att, feban ben tillfälliga tiftgången af (tora öfmerffott på infomftaitlarne genom befjaö förhöjba beräkning upphört, ©tatömerfet h«r 6e^of, att funna utv ber loppet af hvarje år fuccefjioe bifponera hela ben tilt fpftnab i ©tatömtgifterne af allmänna bemittningen för året anflagna futnma. 1 £>e på öfwer jTot tena anordnade utgifter, forn för åren 1820 tid och me b 1826, enligt bwab trid ftfta OJiföbng uppgafs, ftiga tid en fatntnanlagb funmta af 273,080 9f;br 42 f¥* 1 rft., utgöra, på fått en roib ©tats @åfotn adman grunb för ©tats Dufets ©tanberg åtgärber wib famina Dtifsbag, bematas från ytterligare förfäntting: Och Äottgl. 2Ölaj:t grundat nu utgifternas deraf ning på wijjfjeten beröm, att be wib ftfla SKifebag af ivongl. 9Jiaj:t och Dlifets ©tanber i förberörbe dåttfccnbe gemenfamt fattabo defTut fToia wib benna