Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad ondt det gör om de ökas, vill jag med några få ord visa, det onda nemi. att personer, som under vanliga förhållanden aldrig skulle hafva falllit på den tanken att köpa egendomar, likväl köpa sådana, emedan penningar stå dem till bilds, i följd hvaraf de äfven skuldsätta sig; alt personer, som hvarken hafva förstånd eller förmåga för att verkställa odlingar, likväl till följd af den lätta tillgången på penningar företaga sådana arbeten, som sedermera lemna ringa eller ingen vinst; vidare att af samma orsak okunniga personer kasta sig på fabriksanläggningar eller andra företag den de ej förslå sköta, och som således slutar med obestånd, o. s, v, Här talar jag om en penning, som icke är tillkommen! naturlig väg. Rörelsekapitalet ökas derigenom att samhällets medlemmar äro arbetssamme och med beräkning verkställa sina förelag; men om en eller annan association af personer nplånar penningar, som inkastas i rörelsen, så förhåller det sig med den tillökning som rörelsekapitalet då vinner, på samma sätt som med Den 21 Maj. 109 de penuingar, som vinnas pä spel, — de rumlas vanligen bort,— och så har det gått till i Sverige på de sednaste tre åren. Detta visar sig af förhållandet med Hypotheks-föreningarna, som under de Irenne åren 1847—1849 indragit en massa af penuingar i landet samt af ställningen med Bankens metalliska kassa, som förminskats — det har kommit och gått, som det alltid sker, när rörelsekapitalet ökas på onaturlig väg, Nu är frågan egenteligen alt, när Bankostyrelsen har sig bekant alt utomlands ett lån vore uptaget, så skulle icke Fullmäktige behöfva på sätt hittills skett, låta lånerörelsen utan inskränkning fortgå, men tvertom vara berättigade att med anledn. af de ökade tillgångar af kapitaler, rörelsen vunnit, verkställa en lämplig föredragning af Bankens utlåning.
Derföre är den enda rätta beräkningsgrunden för officersantalet, att ej flere utnämnas än staten, medelst tillräckliga sjökommenderingar, kan förskaffa fullgod yrkesskicklighet; hvaremot såväl statens anseende som dess materiela fördelar sämst bevakades, om officersantalet bestämdes efter möjligheten att gifva hvarje officer en knapp lön att lefva på, eller efter hvad som erfordras i krigstid till befäl för så och så många tusende båtsmän och beväringsynglingar, eller efter huru många grannrikena ega, eller hvilken annan beräkning som helst iin den som grundar sig på möjligheten, att bibringa fulländad yrkesduglighet. Under alla vanliga förhållanden är, åtminstone för den nuvarande sjökrigsmaterielen äfvensom för hvad vi kunna förvänta under den närmaste framtiden, det föreslagna officersantalet af 96 officerare fullt tillräckligt. Under krigstid får man vid örlogsflottan, likasom annorstädes, gå "man ur huset," och om detta ej gör tillfyllest, kan det rekryteras från krigsskolan och handelsflottan. Så tillgår det vid andra mariner och inga skäl finnas för oss att derifrån göra undantag. Dessutom bör ihågkommas, att det under alla förhållanden ombord å fartyg är vida bättre att hafva en eller två väl befarne och praktiskt kunnige officerare, än ett flerdubbelt antal, som på sjön ej känner sig hemmastadt. (Se Bil. F.) Vid befordringarna böra samma lagar följas, som nu äro gällande, med undantag att från löjtnantsgraden hvar tredje uppflyttning skedde efter förtjenst och de tvänne efterföljande enligt tur. Derjemte bör Underlöjtnanten undergå repetitionsexamen, såsom förut redan är nämndt, innan han befordras till Löjtnant. Det bör ej förbises, att ehuru tjenstgöringen under krigstid är inom alla vapen lika ansvarsfull, kommer dertill för tjensten ombord å fartyg, att äfven under freden 16 Bil. N:o 4 till Kongl. Majds Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. flera hundrade menniskors lif, fäderneslandets anseende och en staten tillhörigegendom, äro beroende af den vakthafvande olficerns yrkesskicklighet och nit.
Häraf skall uppstå en dass af brottslingar, hvilka, fördrifna från de jordlotter der de haft åtminstone en knapp bergning, blifvit proletärer och slutligen beträdt brottets bana; och följden häraf skall utan tvifvel blifva samma förhållande, som för närvar, existerar uti vissa orter i England, och möjligen innebär frö till samhällets upplösning. Jag anhåller om propos. till afslag å så väl to som n, 12 och §§:na. Den §, som jag i stället kommer att föreslå, afser möjligheten för en jordägare att kunna bruka en större jordmassa. Uti Danmark kunna icke innehafvare af större gods bruka mer än en viss portion deraf, utan att underkastas dubbel beskattning. Sådana inskränkningar vill jag visst icke föreslå; men deremot skulle jag önska såsom billigt och rättvist, att, om en husbonde bortvräker underhafvande, hvilka utan fel, under en längre lid, troget och ärligt fullgjort sina åligganden mot honom, husbonden i första rummet borde vara förbunden att något bidraga till den ökade börda samhället deiigeuom kan komma att vidkännas. Jag föreslår att, med uteslutande af 10 §:n, följande måtte antagas: ”Husbonde, som uppsäger landbo eller jordtorpare, utan att denne brutit det med husbonden afslutade contract eller blifvit för nesligt brott sakfälld eller stälId under framtiden, ansvare under 5 år från afflyttningstiden för den kostnad, den uppsagde landbonden eller jordtorparen och dess familj kunna komma att förorsaka någon fattigvårdsanstal t.” Frih. Raab: Jag anhåller att få uppläsa den del af Gr. Mörners reservation, som angår denna §, så lydande: ”Utsk:n hafva i 10 §:n utsträckt den husbönder och hemmansägare ålagda ansvarighet för andra ända derhän, att de sistnämnde skola ansvara derför att hemmansbrukare och arrendatorer ej falla fattigvården till last; men då dylike personer hittills ansetts såsom män för sig och äro berätti - 3g2 Den 12 Mars. gade att sjelfve försvara andra, tyckes nitet och farhågan här hafva gått för långt.”
Ofver hvad Rikets Ständers Revisorers år i83o afgifna Berättelse om granskningen af StatsYerkets samt andra Allmänna Fonders tillstånd och förvaltning innehåller, i afseende på Tullverket, har Eders Kongl. Majit genom Nådig Remiss, täckts infordra GeneralTullStyrelsens underdåniga Utlåtande. Rikets Ständers Revisorer uppgifva beloppet af ProprieBalancer vid 1828 års slut, till 37,532 R:dr 2 sk. 4- r:st.; och med åberopande af erhållen specifik Förteckning, som utvisat tillkomsten och beskaffenheten af hela den till 1829 års hufvudbok ingående Balancen, classificeras dessa ProprieBalancer sålunda : Afskrifna i följd af Kongl. Majlis Nådiga Utslag 757: 19. 7. „ efter GeneralTullStyrelsens beslut 19,520: 17. 1. Redovisade eller anordnade till afskrifning åren 1829 och i83o 2,687: 10. 5. Resterande ProprieBalancer .. 14,887: 3. 3. Summa 57,552: 2. 4- Utaf den uppgift, somTullVerkets KammarContor aflemnat, hvaruti egentligen tvänne slags balancer i en column upptagas, under rubriken fortgående och proprie-balancer, hafva Revisorerne sannolikt hemtat anledning, så väl till deras liärofvan uppställda sammanföring af begge slagen till ett enda, såsom äfven till deras förslag i afseende på framtida BalanceConto i Hufvudböckerne; Och då benämningenybrfgående är i så måtto olämplig, att den ej uttrycker balancens ursprung och att alla balancer måste anses fortgående, så länge de icke äro godtgjorda eller afskrifna, samt denna rubrik åstadkommit en sammanblandning af de vid Tullverket existerande olika slag af Balancer, så saknas ej anledning till införande af rättelse häruti för framtiden. Innan GeneralTuliStyrelsen likväl framlägger förslaget dertill, torde följande korta utredning af förhållandet vara nödig.
Kurant, inköpta för 3,777,296: — Arméens Ackords-amorteringsfonds, å 4 procent 1,942,200: — Skånska Hypotheks-föreningens, å 5 procent 422,500: — D:o d:o å 4 procent, å 10,900 Hamb. Banko, inköpta för 14,533: 33. Mälare-provinsernas d:o, å 4 proc., å 141,000 R:dr, inköpta för 128,310: — D:o d:o, å 4 proc., å 50,500 mfc Hamb. B:ko, inköpta för 67,333: 33. Wermlands d:o, å 4 proc., å 126,500 R:dr, inköpta för 115,115: — Smålands och Hallands d:o, å 4 proc., å 163,000 R:dr, inköpta för 148,330: — D:o d:o, å 4 proc., å 226,500 m$. H. Banko, inköpta för 281,614: 99. Östgöta d:o, å 4 procent, å 879,800 R:dr, inköpta för 807,746: — D:o d:o, å 4 proc., å 428,000 m$. Hamb.
Direkt påverlzaii i denna sak genom närgångna frågor o. d. ligger natiiïligtvis fj ärran från en verklig iingdomslärare, och eleven iitsättes icke för famn af en sjalftagen andlig myndighet % den förres sida. Detta skulle lielt visst af alla målsman för våra folkhögskolor anses förkastligt. När religionen i en och annan skola framkommer direkt, sker detta i form af föredrag, knutna till bibeln ocli praktiskt tillämpade pk lifvets alla förliållanden. I de skolor i och utom Sverige, dar jag för inin del haft tillfälle att göra iakttagelser, äro dessa föredrag i allmanliet de af eleverna slzest värderade, och ofta liar jag hört svenska elever, som koniinit liufviidsakligast för Iiandslöjdens skiill, yttra: wom vi också ej alls finge lära handarbete, skulle vi dock anse vår tid väl använd, då vi få lyssna till dessa föredrag. » Erfarenheten i Sverige a r således densainina soni i Finland: landsbygdens iingdoin finner sig ej tillfredställd endast af undervisning i de s. k. praktiska ainnena; den vill Iiafva näring äfven för hjärtats och andens lif. Det ä r oeinotsägligt, att sången, både den man sjiinger och den. man lios våra. bästa skalder läser, är inii~tig att förädla, lifva och stärka själen, ocli i lieminet, kvinnans värld, liar den sin frainsta plats, I folkliögskolans undervisning intager sången stort r i m; den förekoinmer ej endast under vissa tiinniar, utan regelbiindet före och efter wfria föredraga, lektioner i historia, geografi, litteratur m. in., då sångens innehåll alltid står i simband med den koiliinande eller afslutade lektionen. Sarskilda sångböcker - lanipliga både för hemmen och för andra skolor - äro utgifna.
Fögderi. N. N. Härad N. N. „ N. N. „ ... antal. antal. anlal. R:dr st. Skalteriksdaler antal. antal. antal. R:dr st. Skatteriksdaler Summa för Fögderiet N. N. Fögderi. N. N. Härad N. N. „ ... Summa för Fögderiet 0. s. v. Summa för Länet Litt. T. b oke n för N. N. L a n. Frälse Egendomar. H uf vudSumma. 0 : [ f -t Nu varande mantal. Jordlägenheter. Fisken. Verk och Inrättningar. Ny ränta. Kronotionde. Nu varande mantal. Jordlägenheter. Fisken. Verk och Inrättningar. Ny ränta. Kronotionde. Säterier och Ladugårdar. Rå och Rör (Insockne). Summa. Penningar. Persedelskatt. Obs. afdelas i behöflige undercolumner. Penningar. Persedelskatt. Obs. afdelas i behöfligt antal under-columner. antal. an t al. antal. R:dr st. Skatteriksdaler antal. antal. antal. R:dr st. Skaf feriksdaler R:dr st. 1 1 N. N. Läns LaniLContor d. 30 Juni 1852. Litt T. •I O Jt J> E U O K öfver V. N. F Ö g der i af N. N. Län, Upprättad år 1850, U n cl er visn i n g. Jordeboks-räntan med utsatte priser i banko. Benämningar. Kronovärdi. Beräkningsoch förvandlings-sält, 1 Penningar. Efter medelprisaf 1824— 1843 årens markegång. Mantals-räntan, med utsatte priser i banko. PersedelRäntetitlar. Kronovärdi. Beräkningsoch Förvandlings-sätt. Penningar. skatt efter medelmarkegång.
Borgare-Ständct trodde sä mycket mindre nägon olägenhet ha-ms upstä, dä tillräckliga tillgängar för detta behof yp« pades derigenom, alt för Banque» frän och med innewarande ärs början blifmit ansta gen en summa af 720,00-1 Rd., och meningen likwäl dermed ej är nägon annan, än att Banque» endast undfär 2 procents Ränta och A procents Capital-afbetalning pä desi wcrkliga förskott, som först med 18^2 ärs stut upstiger till sä stort belopp, att samtelige 720,000 Rd. dertill ärligen erfordras. Derjemte fann Borgare-Ständet, Banquen till ersättning för ifrägawarande och öfrige lemnade förskott, böra försäkras om 744 Den 17 April. införsel r Tullmedlen, dock i den har osman förcskrffna ordning för nämnde 720,000 Rd. ärligen, att med iZ0,ooo,Rd. i hwarje qwartal betalas. 4:0 Att dä Borgare-Ständet ansstg de Patriotiska Lästen" (Litt.
Timbren är för ljus och klaogen för torr, gestalten for obetydlig, men allt detta glömmer man vid åhörandet af of van nämnda numera hos oss ej alltför ofta förekommande sångareegenskaper, hvartill kommer en ganska reputerlig aktörtalang, som af Silva trots utseendet gjorde något ganska värdigt, men också lefvande och intressant, hvilket senare ej hos oss sedan Willman förekommit. Hr iStrandbergs Ernani har under hösten vunnit i godhet, och åtskilliga lyriska moment sjunger han alldeles förtjusande väl. Hr Lundqvist ställde alia medsjungande i skuggan genom sin magnifika baryton i 3: dje akten, hvarefter den populära sångaren blef föremål för en hyllniug, så stormande och hjertlig, som den endast egnas denne äfven i annat afseende än det corporella store sångare. Trots indisposition och mer än vanligt framträdande rädsla, lyckades också första akten ganska bra, den andra än bättre, men den tredje blef en lysande triumf genom ett i alla afseenden majestätiskt, högstämdt, varmt och innerligt, verkligt storslaget utförande, ett af de vackraste bladen i hr L: s rika sångarlager. I Mignon, der hr Lundqvist ej uppträder, kom hr Bottero i högre grad att lägga beslag på allmänhetens intresse. Han utförde der Lotharios rol, som alltsedan Algot Lange ej bestått sig med någon tolk af första ordningen. En sådan visade sig hr Bottero vara i dramatiskt hänseende, om ock den fint melankoliska grundstämning, eom Algot Lange med sin tiua konst förlänade personagen, icke i samma mått återfanns hos hr Bottero, som tog rolen mer aktivt än man här varit van att se den. Lotharios kaotiska sinnestillstånd i de begge första akterna detaljerades med fin psychologisk blick, dervid artisten betjenades af en skådespelarteknik, väl värd att studera af samtliga våra operasångare. Den obetydliga apparitionen inverkade något på entrén i tredje aktens final, hvarun-der sångarens mimik bjöd på högst sevärda prestationer. Tolkningen af Sperata-scenen var höjdpunkten af det i sin helhet förträffliga spelet. Den lyriska prestationen står dessvärre ej i jemnhojd med den dramatiska.
Förekommen till större delen af den siste talaren, får jag blott tillägga, att om man förutser, att privatbanker kunna sprida io å 12 millioner, så måste det bevisas, att näringarna kunna absorbera dem. Det skall blifva öfverflödigt för Banken att göra några indragningar; saken rättar sig sjelf. Det är omöjligt för Fullmägtige att bestämma, om sedelstocken är för stor eller för liten, helst meningarna derom kunna vara mycket delade; men att under några vissa bestämda förhållanden öka eller minska den måste vara nödvändigt, och dertill fordras icke större insigter, än hvarje affärsman i allmänhet äger. Hr von Troil: Jag skall nu för sista gången i denna punkt trötta R. o. Ad. Det är sagt, att Banken ej skulle behöfva indraga sina lån, emedan den skulle blifva mindre anlitad, i den mån privatbanker uppstode. Detta är dock osäkert, då disconten lemnar lån åt sådana, som hafva svårt att få dem pä andra ställen, hvilket säkert ej lärer kunna förekommas, då disconten styres af embetsman. Om den nu ifrågavar. punkten ej af R. St. blifvei' antagen, är jag öfvertygad, att Statsbanken skall få så liten credit, att privatbankernas blir större, och förhållandet blefve då, att en stor del af Bankens silfverfond uttoges och insattes i privatbanker. Statsbanken ägde då ej annat alternativ, än att indraga sin lånerörelse i samma mån, eller bemöda sig att förstärka sin fond för att hålla sina öfverflödiga sedlar ute, hvilka åter kräfde silfver, o. s. v. i cirkelgång. För att undvika dessa vådor finnes ingen annan utväg än den enkla, alt Bancostyrelsen må äga rätt att i sådan händelse indraga lånerörelsen; och att dertill fordras någon stor klarsynthet, kan jag ej tro, helst det ej fordras mycket för att se, om silfret har benägenhet att utgå för tillfälliga orsaker eller oriktigt ordnade förhållanden. Jag skulle tro, att detta är något, som kunde bedömas af hvar och en person, som kan få inträde i Bancostyrelsen. Gr. Cronhjelm:
Spegel, den fromme Speners (och Frankes) anhängare samt (Rutström och Tollstadius) m. fl. blefvo föremål för dylika förnedrande rättegångar, hvarigenom somliga miste sina embeten och andra på annat sätt straffades och skymfades. Detta kan synas märkvärdigt, men vore i sanning mera märkvärdigt om, under dylika omständigheter, så utmärkta mäns verksamhet hade fått fortgå oantastad. Den guldvigt hvarpå man vägde renlärigheten blef, dä såsom nu, en menniskoskrift, Formula Concordia;, och följden blef genom denna anhängighet vid bokstafven af menskliga skrifter hvad man holde kunnat förutse nemi. då såsom nu, en stark obskurantism bland presterskapet. Att denna obskurantism skulle i sin ordning återverka på hela nationen var naturligt, till följd af det ”Symboltvång” hvarunder den trälade och, tyvärr, ännu gör det. Presternas magt blef allt mera fruktansvärd, så att förnuftets fria bruk blef ansedt som en stor förbrytelse äfven i lilosofien. Då presterne, sålunda utrustade med papisliskt verldsvälde, i alla tider ansell folket eller försarnlingarne vara till för presternas skull, men icke presterne för församlingen, så lyckades de, i samråd med den verldsliga politiken att ”på Riksdagen 1686 ej allenast förbjuda t. ex. Cartesii filosofi, utan äfven att filos, falhult, i Upsala sattes under theol, fakult:s censur” (Wies). Följden blef hvad som alltid blir förhållandet då man vänder upp och ned på Guds ordningar, att Herren sänder dem så kraftig villfarelse, att de skola tro lögnen. ”En fanatisk vidskepelse började nemi. intaga äfven den bildade delen af nationen, hvarpå de förnuft och menskligt vanärande rättegångarne ronde trolldomsväsendet, blåkullafärderne och satans graseringar lemnade de mest beklagansvärda bevis”. (Sv. St.) Den ljusglimt af det fria välsignelsebringande Evangelium, som under Konung Gustaf Wasa knapt hade funnit ingång ibland nationen, fick åter vika för det gamla mörkret.
Tre procents årlig Ränta uppå Bankens ofvanberorde bidrag till Hjelmare Canaloch SlnssVerks ombyggnad ina under byggnads-åren utgå af Stats-Verkets medel under gäle HufvudTiteln , finnér StatsUtskottet sig böra desto heldre tillstyrka Rikets Höglofl. Ständer att derom hos Kongl. Maj t i underdånighet anhålla , som det instämmer ined Rikets Ständers vid sista Riksdagen fattade Beslut, och genom Skrifvelse den 87 Julii ibis gjorde underdåniga hemställan, Statsoch BanAo-Utskottens Betankanden. 3S5 att omförmäldie Inrättnings iståndsättande matte understödjas af den under berörde;, hufvud-titel föi Jordbrukets, Handelns och Näringarnes underlättande och förkofran anslagne arliga Summa, samt derutaf äfven blifvit beviljadt dylikt bidrag till Söder-Telge Canal-Bolag. Sedan ater Sluss-Verket natt sin fullbordan är en saker afkomst deraf årligen att påräkna, hvadan Ränte -gravationen då bör öfverflyttas på Bolaget, sorn genom Verkets årliga intrader ändock på sitt tillskjutande Kapital erhåller Ränte-utdelning. Beträffande återbetalningen af sjelfva Kapitalet, så anse Utskotten med Regleringen derom böra anstå till nästa Riksdag, då Rikets Ständer blifva i tillfälle att, efter sig företeende omständigheter och i jemnförelse till Revenuen af Canaloch Sluss-Verket, grundad på en lämplig pröfvad Taxesättning, i detta hänseende meddela behöriga föreskrifter och återbetalnings-terminerne utstaka; men att likväl, i afseende pi nödig säkerhet för enskildes Actieteckning, rtu bestämdt må i denna del blifva stadgadt, det någon Kapital-afbetalning ej kan komma i fråga förr, än Actie-egarne på deras insatte medel erhållit Sex Procents årligt intresse; hvaremot den för Banken betingaiie räntan ovillkorligen skall af Bolaget erläggas, så snart Canal-Verket blifvit färdigt.
Som, enligt r 82 3 ars Bevillnings-Stadga, på landet boende Fiskare icke böra påföras annan Bevillning, än dels den personliga skyddsafgiften efter 1 Art., och dels, så vida en del af dem kunna hänföras under benämningen Skärkarlar och Strandsittare, den Bevillning desse, i likhet med annat Arbetsfolk, sorn ej har torp, ålägges med antingen r Riksdaler eller 16 skil - Stalsoch Bevilln,-U tsh. TJtl. No 107. 3 lingar Banco; sa, och di, efter Bevillning9-lJtskottets öfvertygelse, denna beskattning icke med skäl bör kallas betydlig, samt Utskottet derjemte anser desto betänkligare att föreslå allmänt undantag eller lindring härutinnan, att gälla äfven för den troligen icke ringa del Fiskare, hvilken är i tillfälle att utan betydlig olägenhet ofvannämnde skatt utgöra, sorn de verkligen utfattige och Oförmögne af denna sarnlrällsclass utan tvifvel äfven få tillgodonjuta afkortning; kail Utskottet, för dell del af ifrågavarande motion, sorn tillhör dess upptagande, icke tillstyrka bifall. I fråga åter om det föreslagna Statsanslaget och serskilda pra3mium> får Stats-Utskottet anmäla, att som medel till Näringarnes uphjelpande redan blifvit anvista Under Riks-Statens Nionde Hufvud-Titel till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition, och Kongl. Maj:t, på hvars Kådiga befallning Professoren Nilsson verkställt undersökning om Fiskerierne i Bohus Län , och deröfver, under den I Mars nästlidet ar, un® derdånigt Utlåtande afgifvit, således lärer åt detta ämne lemna Dess Nådiga Uppmärksamhet; så anser Utskottet sig icke kunna tillstyrka Rikets Högloflige Ständer, att något serskildt anslag för ifrågavarande ändamål meddela, Stockholm den 36 November I 8a9* 4 Staissaint Qee.-Utsh Uti. N:ö i 08.
Det finnes nu ett Bolag, det finnes i ofullständigt skick; meri jag tror, att den sats, Friherre von Stedingk anfört, förtjenar uppmärksamhet, att del ej vore så förmonligt, om Bolaget beredde sig endast på vinst. Kanske vore det bäst, om Bolaget hade hvad man kallar god rygg , men ej vore talrikt, emedan det då vore lättare för de enskilte, att få rättelse i vissa omständigheter. Jag skulle tro, att om mitt förslag antages, hade det gamla Bolaget den fördel för sig alt, såsom egande en del inventarier, lättare kunna ingå på att fortfara, och i samma stund vore rättvisa utöfvad mot de personer, hvilka innehafva ett sådant privilegi - i56 Den 14 Augusti e. m. lini, och fästat sig dervid. Jag yrkar återremiss, anhållande» att Utskotten måtte utgå från samma grundsats, sorn i detta Utlåtande är framställd, att Dykeriet bör tillvägabringas genom enskilt Bolag, men att det skall sätta en högst nödig säkerhet för det högsta vite, söm kan åläggas Bolaget, om det ej fullgör sin skyldighet; att conträctet blir på ro år; alt äfgifterne blifva lindriga; att Bolaget på vissa orter håller lifräddningsbåtar, och sluteligen att det underkastar sig en öppen bokföring, och controll af Konungens Ombud och Landshöfdingarne i ör terne. Friherre Cederström, Jacob: I anledning a! de anmärkningar Friherre af Nordin gjort, får jag vid en af dem fästa uppmärksamheten derpå, att han trodde det höra vara ett, högst tvenne Bolag. Jag skulle tro, alt det ovilkorligen endast borde vara ett; annars får man ej någon allmän anstalt. Det är utan ali fråga, att detta ämne är af stor vigt för vår handel och sjöfart. Samtlige AssuranceCompagnierne och Skeppsrederiei ne hafva yttrat sig önska, att Dykeriet klefve inrättadt på sådana grunder, som nu äro föreslagne, hvarigenom ingen Skeppare behöfver underkasta sig Dykeriet, ulan eget begifvande.