Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stadens betyngde styresman skyndade hastigt bort öfver bron till nordsidan, der gästgifvaregården låg midtför slutet af sjelfva bron, hvarest han upphans af gästgifvaren sjelf, som ej var någon mindre person än en af stadens rådmän, herr Carl Strömberg, en aktad man, hvilken, endast då allt stod på krigsfot, kunde få se sin värdighet stå på spel. Men här var ej att tänka på värdighet: gästgifvaregården stod som en surrande bikupa, der det fans flere visar än vanligt, inga dock öfvergående herrar kurirer, hvilkas ton och later, bråk och svordomar öfverstego allt tålamod. Trapporna på ömse sidor om det höga rödmålade huset svigtade ordentligt under bördan af alla de skjutsbönder, som dessa förnäma herrar förpassade än upp och än ned – Emellertid blef det ett alldeles förfärligt lif och rörelse i kammaren. Malena fick omöjligt tid att längre begrunda sin blifvande nationalitet. Upp till ”storesalen”, just öfver den varma sängkammaren, transporterades de ur sömnen uppväckta och sparkande barnen, hvilka med all gewalt ville försvara sig mot fienden – yrvakna och gråtande, trodde de sig icke ha att göra med någonting mindre. Genom rika löften om russin, mandel och sviskon lockades de ändtligen upp i det nya boet, der de på de medförda bolstrarna snart sjönko i en sömn, uppfylld af drömmar, ingenting mindre än behagliga. De tyckte nemligen alla hvar för sig att norrmännen plundrat boden på alla russin-, mandeloch sviskonlådor och att ingenting annat fans qvar än torra bräderna. De hördes i sömnen snyfta öfver detta grufliga missöde, och en af dem begärde lakrits och kandisocker i ersättning. Min mor ordnade, Malena jemte en af de andra pigorna verkställde, och då tiden var inne, stod rummet för nya inqvarteringen fullt färdigt. Sist flyttades den lilla Julia Konstantia, hvars fina lifstråd nästan utnöttes af denna natts svårigheter och plågor, och det fastän hennes bädd ständigt var i den varma modersfamnen. ”Nu i denna stund” – så hviskade den hårdt pröfvade makan – ”skulle Rutger se mig ...
PRINS E. Att hon skänkt bort sitt hjärta, så att det icke är värdt att Du gräfver i barmen... ANDRA AKTEN JAKOB. Är det Agda här är frågan om? PRINS E. Känner Du Agda på Dygden? Som förklarat att hon icke skänker sin gunst, men väl säljer den? AGDA. Åh Gud, Gud, det har jag aldrig, aldrig menat! JAKOB. Det kan hon icke ha menat! PRINS E. Hon har sagt det. JAKOB. Det måste vara lögn! PRINS E. med handen på värjan. Vet Du hut! GÖRAN P. Detta är ett kroggräl in optima forma! Orden i fråga ha fällts ungefär så, men uppfattats i en icke åsyftad mening! PRINS E. till Göran. Skälm, står Du mig emot? GUSTAV VASA GÖRAN P. Go' vänner... hör... PRINS E. För en slinka, mot sin herre? JAKOB. Det är ingen slinka... AGDA. Tack, Jakob; säg, säg hur det är... PRINS E. Jaså, det är något... Se där! Till Göran. Och Du träder upp till oskuldens försvar. Sticker efter Göran, som viker undan. GÖRAN P. Alltid skall han sticka efter mig när någon annan bär sig dumt åt! Håll, för fanen! PRINS E. till Jakob. Och där är rivalen! Hahaha! En sådan! Ventre Saint-Gris! Utom sig; faller ned på en stol epileptisk. ANDRA AKTEN JAKOB håller Agdas hand. Prins! I hedrade mig en gång med er vänskap, som jag icke kunde besvara med annat än medlidande; jag ville icke vara falsk och bad att få gå... PRINS E. rusar upp. Gå, gå för Satan... JAKOB. Ja; jag går, men I skall veta hvad mellan mig och Agda är: Det är något som I aldrig kommer att förstå, ty I förstår endast hat och kan därför aldrig vinna kärlek... PRINS E. Diantre!
Urgamla turbanklädda matronor vagga fram med bleckmåttet bräddadt af skummande öl och ösa glåpord öfver bröder och systrar, som hänga kring krogdörren för att insupa ångorna från den färgade whiskyn. Här och där mellan husen skjuta upp återvändsgränder, spärrade af baksidan på ett palats eller af ett staket om en trädplanterad bakgård. Det är någon infödings förtviflade försök att hålla stånd mot lilla Afrikas stank och orgier. Ack, snart skola träden förkväfvas af giftiga ångor, blommorna dö och en morgon palatsets fönster befinnas förspikade med bräder. Invånarna fly för att väster om floden bilda ett nytt Amerika. Då släppes Barrabam lös på allvar. Gränden genljuder af hesa, triumferande skratt, spjälluckor smälla hårdt mot väggarna, gula utsvultna hundar gläfsa fritt, och i de utbredda pölarna simma lustigt melonbitar, majsblad och papper, glödande i djupaste karmosin. Men de hvita planken, som stå så läckert i solljuset, öfverdragas med prof på gryende negerartisters sensuela fantasi. Att solen blott gitter leka sin strålande lek med allt detta! Se hur gyllene strimmor sila in mellan husen och förvandla högt vajande tvättklutar till purpurskynken! Hvilken skinande glans de gjuta öfver stora flak af gatans tegel, huru de skjuta ned likt åskviggar på grönsmutsiga dörrar och fönsterluckor, som skönt glimra till ... I dörren på de kulörtas kyrka står diakonen barhufvad och grinar och bugar i öfversvallande artighet. Med tänderna glimmande från öra till öra ila skönheter utför trappan, och deras ögon skela förföriskt — det ser ut som ett stort hål i en svart kula. Man är idel gentlemen och ladies, skakar hand, bockar, småler — tummar sina hvita vantar och håller hymnboken, så att guldprässningen framträder starkt ... Där mr Sewell hoppar öfver vattengroparna, fråssar han af sitt förakt. Nere vid hamnen är denna tid på dagen larmet och stojet bedöfvande. Utför Marketbacken rusa elektriska spårvagnar, som ville de störta direkt i sjön.
VI vilja särskildt fästa uppmärksamheten pä Iduns lämplighet f ö r platssökande och platsutbjudande annonsörer, afvensom för alla öfriga slags I r-v i i M I LJ LJ IN annonser som beröra familjekretsen. — Annonser mottagas endast genom 3. Gumsellus annonsbyrå och hos redaktionen. Abonnentsamlare antagas. ombesörjer genom fullt kompetenta personer uppköp i alla möjliga bransoher g r a t i s åt Iduns lUS DM Med. Bostad: Stora Vattugatan 2, Mottagning: helgfria dagar kl. | 10 — J 12 f. m. HJALMAR PETERSON &amp; C:is patenterade K O N G O - S T O L (beqväiu, portativ, solid, snygg och billig) erhålles mot 3 kr. jernvägsefterkraf. Vår N y a F ä l l s t o l, som äfven kan begagnas såsom Fåtölj, Chäslong och Säng, erhålles fraktfritt mot 10 kr. jernvägsefterkraf från Hjalmar Peterson &amp; C:is Bokhandel, Karlstad. Beskrifningar och teckningar öfver stolarne sändas gratis. [263] mot ROLAND MARTIN Tandläkare Hos Looströni &amp; komp. i Stockholm och öfriga bokhandlare ha i dessa dagar utkommit följande romaner till nedsatta, ytterst billiga priser: Ungdom. Berättelser af A r n e G a r b o r g -, öfversättning från norskt bygdemål af Qeijerstam. 248 sid. Pris: 1 kr. Lundqvist. 346 sid. Pris: 1 kr. Försöken Th. Winborg &amp; C:is i Stockholm tillverkningar af Ur Tvänne Verldar Ättika Senap, blandad efter engelsk och fransysk smak, nere sorter. Beefsteaksauce. Soja, flere gånger prisbelönade och fullt jemförliga med de utländska fabrikat. Tillhandahållas hos Hrr specerihandlare. [95] Ramlösa Plantskola. Min nya priskurant öfver rikhaltiga förråd af alla slag plantskoleartiklar är nu utkommen och tillsändes franko. Helsingborg i september 1888. P. Jensen.
En talare har fästat sig dervid, att jag yttrade, det grundlagens stiftare troligen icke af förbiseende utelemnat en föreskrift, sådan som den nu ifrågavarande. Jag har i detta fall blott sagt, att då ett förbud för prinsar af kongl, huset att mottaga främmande krona finnes i Successions-Ordn., så är att förmoda, att meningen äfven var att utsträcka detta förbud till Konungen, ehuru, af förtroende till honom, sådant icke skedde. Det är visserligen sannt, att det officiella utlåtandet af R. St:r, ang:de föreningen med Norge, kom efteråt; men utan tvifvel var denna förening känd för 1812 års R. St:r, äfvensom af Svenska folket. Utväljandet af Garl August till thronföljare bevisar redan en önskan att kunna åstadkomma en förening med broderlandet. Frih. Gederström, Thure, yttrade att allt här i verlden måste förändras, således äfven Sveriges grundlag. Men detta måste väl hufvudsakligen bero på om förändringen är nödig, lämplig, eller till och med passande. Ytterligare måste jag besvara en talare, som yttrade, att jag skulle sagt, att R. o. Ad. borde af en respectus parentete afslå detta förslag. Detta har jag icke sagt, utan dessa ord gällde endast mig, och det må den värde talaren förlåta, om jag anser mig ega rätt att i detta fall hafva min egen åsigt. En annan talare har fästat sig vid uttrycket lex in casu; att det icke var så illa användt, bevisade han genom sitt eget anförande. Jag fortsätter mitt yrkande om afslag. Frih. Cederström, Rudolf: Jag skall icke upptaga R. o. Ad:s tid med någon vidlyftig förklaring öfver min, från hvarje uppsåtlig ordförtydning fria afsigt, i det jag antydt min förundran eller obelåtenhet, vid åberopandet af en aktad ledamots under öfverläggningen yttrade ord. Jag tror mig inför R. o. Ad. icke behöfva försvara mig i detta hänseende; men om min uppfattning hvilar, i afseende å de af mig åberopade uttrycken, på ett Den 6 December f. m. 357 missförstånd, så blifver det förmodligen mitt fel. Det har i alla händelser varit ofrivilligt.
De lyda: »Betänken derföre flitigt den sanningen, att den som vill njuta fördelarne af samfunds-lefnadeu, mäste bidraga, i hvad på honom ankommer, till dessa fördelars bibehållande; ty den som begär dem för intet, är orättvis emot sina medborgare, med hvilka han är skyldig bära lika tyngd. Säkerheten, som är det första vilkoret vid en samhälls-förening, kan icke på annat sätt erhållas.» Vid 4:de punkten af Riksdags—fullmäktige Mäns Mänsson och Henrik Andersson. 24 Slals-Ulskollels Utlåtande, JYg 69. Vid 8:de punkten af Hr J. F. G rdu. »Utan att afgifva något omdöme angående nyttan af de föreslagne Instruktions-kompanierne, hyser jag den öfvertygelse, att, om inrättningen af sådana kompanier är af något synnerligt behof påkalladt, hvilket dock torde kunna ifrågasättas, då anslag härtill, ehuru vid flere föregående Riksdagar äskadt, likväl icke blifvit af Rikets Ständer bevil jad t, dessa kompanier skulle kunna tilivägabringas genom förändrad disposition af Fjerde Hufvud-titelns redan egande tillgångar, utan att Statsverket för detta ändamål behöfver med särskildt nytt anslag belastas. Jag tror jemväl, att den större utsträckning af tiden för re..”vters bildning, som med de ifrågavarande kompanierne afses, kommer att medföra era ökad tunga för rotehållarne. I betraktande häraf anser jag den nu förnyadel framställningen om anslag till Instruktions-kompanier icke böra bifallas; hvadan' jag mig reserverar emot hvad Stats-utskottet härutinnan föreslagit.» Häruti instämde Hrr Werrn, Lindström, And. Wedberg, Cassel, Nordvall, .4. A. Berger, C. C■ Hörnstein. M. Pehrsson, D. Andersson, Ola Månsson, Lars Magnus Knutsson, P. Mattsson, Henric Andersson, Elof Andersson, Erik Malmin. af Hr Paul Berg.
Utskottet yttrar sig uti det Insiructionen akföljande Betänkande salunda: "Utskottet kan icke neka, det ju "sa wäl Justinso-CaucellercnS sorn Justitim Om''bndsmannens bestämmelse ar att ätala förbrytel''ser, men der anser äswen omöjligt ari fastställa en ''sädan fördelning eller clastification af öfwerirädel"fer och felsteg, hwarigenom den ena Embetöman "nens befattning kunde fullkomligen skiljas fran den ''andres, uran att be någonsin sammanträffade. Uc"skotlet har har dock i öfwercnsstämmelfe med grnnd'lagens esprit, sökt utmärka att Justitiso-Ombnds"mannens åtgärd egenreligen består i ben allmänna "npsiglen öfwer de wigkigaste delar af Lagskipnin''gen, hwaremot den mera enskilda detaillen tillhör ' Justitia-Cancelleren''. Att ConstikUkions Utskottet aldeles icke i öiwerengstämmelse n?ed grundlagens L sprit här framställt skillnaden emellan Justir^- Cancellerens och Iiistjtise Ombudsmannens Embsksbesattningar, tror >ag mig kunna ådagalägga. Wid nogaste genomläsande af Regeringsformens etthundrade fjorton paragrapher har jag åtminstone icke kjinnat sinna »agon enda, som bestämmer någon rang - Den 24 November. 1475 rangordning eller clasiification af förbrytelser, samt updrager beifrandel af de wigllgare ar JustitimÖmbndSmannen, men ätalet af de obetydligare ar Justitise - Cancelleren.
N:o 5. 819 1 :o. Trenne Stånd, nemligen Ridderskapet och Adeln, Borgare-Ståndet och Bonde-Ståndet, hafva beslutat upptagandet vid denna Riksdag af de Sju beredda Grundlagsfrågor, dem Högloft. Constitutions-Utskottet i sitt afgifna Betänkande vidrört. Detta pluralitetens beslut lärer böra förbinda äfven Preste-Ståndet att samma frågor vid denna Riksdag afgöra. 2:o. Då Borgare-Ståndet beslutat upptagande af Fem beredda Grundlagsfrågor, utom de Sju nyssnämnda, samt Ridderskapet och Adeln, genom sitt beslut att dem allesamman företaga, tydligen bifallit upptagandet af dessa Fem, finnas bemälte tvänne Stånd i denna del förenade emot de tvänne öfriga, nemligen Preste-Ståndet och BondeStåndet, som beslutat deras ytterligare hvilande. Härvid anser jag, i analogie med 81 § Regerings-Formen, deras mening böra blifva gällande, som beslutet uppskjutit. 3:0. Trenne Stånd, nemligen Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden, hafva beslutat alla de öfriga beredda Grundlagsfrågornas hvilande. Vid detta pluralitetens beslut lärer Högloft. Ridderskapet och Adeln böra låta bero, likasom Preste-Ståndet vid det i lista punkten omförm älta. På detta sätt ligger uti de fyra särskildta RiksStåndens beslut ett bestämdt och med våra Grundlagars principer enligt svar pä Konungens Nådiga Proposition om Grundlagsfrågornas hvilande. Härvid lärer det ock böra förblifva, så framt icke ett eller flera af Riks-Stånden frångå sina redan lagligen fattade beslut. Carl von Rosenstein. Till Constitutions-Utskottets Protocoll d. 30 Maji.
En million Fyra hundra Tjugo Tusen (1.420.000) Riksdaler, likaledes anslagne för år 1818 till Stats-Rehofvens fyllande. 5:0 Fem Tusen Sex hundra Tretio (5,630) Riksdaler, Nio (9) skillingar Ellofva (11) r:st såsom innevarande års ränta å Kongl. .Krigs,- Cöllegii f. d. Cassors medel. 6:0 Den för innevarande år belöpande rån. ta för Kongl. Rergs Collegii f. d. Cassors medel ; hvilken ränta fejt hvarje år utgör JJtt Tusen Tre hundra Fyratio (1340) Riksdaler Fyratio, Tre (43) skillingar Två (2) r st. Ränta» så väl fair Stats-Utskottets Betäniandenl 3®75 Riksdaler, Nio (g) skillingar Ellofva (11) r:st såsom ränta för de från Kongl. Maj:ts och Rikets Krigs-Collegium af lemnade Cassors medel, och hvilken Summa för år 18x5 och påföljande åren, inom hvarje års slut skall hallas Statsverket till handa.
December 1737, ytterligare bekräftadt påbud, att med kyi koplikten borde förblifva efter förra vanligheten, intill dess den redan föreslagne nya kyi ko-ordningen kunde vid näslderpåföljde Riksdag öfverses, var dock anledning till den förmodan, att de förra betänkligheterne deremot, åter väckta och öfvervägda, snart skulle göra sig gällande; men likasom den förväntade nya Kyrko-Ordningen sedermera uteblifvit, syntes hufvudfrågän, eller den om sjelfva inrättningens lämplighet, icke hafva kommit under vidare skärskådan, åtminstone ej vunnit ett förtjent afseende, då i stället, tid efter annan och slutligen genom 1807 års Kongl. Förklaring, kyrkoplikten dels blifvit i vissa fall upphäf - Lag-Utskottets Betänkande, JY-o 26. 3 ven, dels i andra åter stadgad; i sammanhang hvarmed föreskrifter jemväl meddelats, i ändamål att, oagtadt den dömdes motvilja, bringa kyrkoplikten till verkställighet. Vidare yttrar Justitiae-Omhudsmannen, att det stundom varit tvifvel underkasladt, om den uppenbara kyrkoplikten borde anses endast såsom ett försoningsmedel, eller såsom en del af bestraffningen, och att Kyrkolagen lemnade stöd åt den förra meningen, hvaremot, å andra sidan, kunde invändas, att hvarje offentlig botgöring egentligen vore främmande för den Protestantiska trosbekännelsen, äfvensom att lagen, då den för personer, som ej tillhörde Lutherska kyrkan, utsatte stockstraff i stället för kyrkoplikt, syntes antyda alt begreppet om straff vöre med den senare förenadt. Ehvad man ulginge från den ena eller andra af dessa olika synpunkter, och äfven om icke någondera af dem ville erkännas såsom allena rigtig, hvilket ansågs komma sanningen närmast, kunde, efter Justitiae-Ombudsmannens tanka, bibehållandet af denna slags påföljd nu mera svårligen försvaras, så vida densamma, från begge synpunklenie betraktad, syntes i närvarande tiri lika olämplig, som ändamålslös.
Det, under 1850 och 1851 års riksdag, åt Allmänna Barnhus-inrättningen bär i hufoudstaden beviljade och till denna Inrättnings Direktion, år 1851, utbetalda låneunderstöd af Sjutiofum tusen R:dr bör till Riksgälds-kontoret återbetalas genom erläggande, före hvarje års slut, af Sex procent utaf lånets ursprungliga belopp, dervid Fyra procent årlig ränta å det återstående lånekapitalet först beräknas, hvarefter det öfverskjutande beloppet kommer att såsom afbetalning afgå å lånesumman, intilldess denna blifvit till fullo godtgjord. §. 32. Å det låneunderstöd, utgörande Etthundrafemtio tusen R:dr, som, jemlikt Rikets Ständers beslut vid 1823 samt 1828—1830 års riksdagar, från Riksgälds-kontoret utgått för återuppbyggande af staden Borås, elter de nämnde stad åren 1822 och 1827 öfvergångna eldsvådor, återbetalas årligen Sex procent, beräknade efter de häraf utdelade lånens ursprungliga belopp; af hvilka Sex procent Tre procent ränta afdrages för hvad som å lånen återstår, hvarefter öfverskottet å låne-kapitalen afskrifves, intilldess desamma äro till fullo godtgjorda. I öfverensstämmelse med den af Rikets aren 1840 och 1841 församlade Ständer medgifna ytterligare lindring uti betalningsvilkoren för det särskilda lån af Etthundraljugesjulusen femhundra R:dr, som, i anledning af 1827 års eldsvåda, blef vid riksdagen åren 1828—1830 beviljadt för nyssnämnde stads återuppbyggande, skola å det, efter 1840 års inbetalning, återstående låne-kapitalet, Elthundratjugetretusen sexhundranittiofem R:dr 25 öre, Två procent årligen till Riksgälds-kontoret erläggas, äfvensom den, efter sistberörde års slut, å detta lån upplupna och vidare upplöpande ränta skall med Fyra procent årligen utgöras. §■ 33.
Den ordinarie tjensteman eller vaktbetjent, som förordnas att under inträffad ledighet, eller i anseende till sjukdomseller annat laga förfall, förrätta annan tjenst, än den han sjelf innehar, är, med undantag af de i §§ 255 och 267 .förutsätta fall, i allmänhet icke berättigad att derför erhålla särskild aflöning; dock ankommer på Fullmägtige att. derest sådant förordnande minst irenne månader oafbrutet fortfarit, tillerkänna innehafvaren deraf ett efter omständigheterna lämpadt arfvode, uppgående till högst halfva beloppet af skilnaden mellan hans förut åtnjutande aflöning och löneförmånerna för den tjenst, lian blifvit förordnad att bestrida. Extra-ordinarie tjensteman, som vid dylikt tillfälle, på grund af vederbörligt förordnande under minst Fjorton dagar, förrättat ordinarie tjenstebefattning, åtnjuter deremot under hela den tid, denna tjenstgöring fortfar, den för lägsta tjenstegraden bestämda lön. Vid enahanda förhållande tillgodonjuter jemväl extra-ordinarie vaktbetjent, hvilken bestridt kammardrängseller husdrängs-göromål, samma aflöning, som för den förrättade sysslan är i staten anslagen. Vid inträffad ledighet af sådan tjenst, som bör återbesättas, skall, efter Ståts-Utskottets Memorial K:o 236. -29 afdrag af hvad för tjenstens bestridande måst utbetalas, den lönebesparing, hvilken uppkömmer intilldess, efter ansökningstidens förlopp, någon i nedan stadgad ordning blifvit förordnad att förrätta samma tjenst, tillfalla Enkeoch pupill-kossan vid Riksgälds-kontoret. § 262. - ' • Då tjensteman eller vaktbetjent för enskilda angelägenheters besörjande erhållit tjenstledighet, bör han sjelf vidkännas kostnaden för tjenstens förrättande under den tid tjänstledigheten fortfar. § 263.
— Dito till d:o utom d:o 64,229: — g. Convoy-Commissariatets Aflöning 4,793: ig. „ „ hushyra 716:32.— Diverse Utgifter 1,333:27. 6. 641:38.— Utbetalningar för Quarantains-Inrättnin gen vid Känsö 18,971: 14. 11. 11,212: 2. 4. — Arfvoden till tillförordnade Svenska Pastorn i London C. Rahmn 2,414: 3.— Expectance-löner, Pensioner m. m 9,766: 26. 1. —* — -7- Eidrag till en Kyrkogårds anläggning i Athen 504:32. Utgifter för hemliga underhandlingar rörande Barbaresk-Staterne 5,354: 8. Premier-Lieutenanten Gosselmans Reseersättning 3,087: 1. Bidrag till Trollhätte Canals ombyggnad 5,100: Dito till ny Slussbyggnads uppförande emellan Mälaren och Saltsjön —• 20,000: Afkortningar och Uppbördsomkostnader 4,837: 7. 5. 3,927:28.11. Reserverade medel för Sjö-Expeditioner 45,000: 45,000: Svenska bidraget till Fonden för Sveriges och INorriges gemensamma utgifter 136,612:38. 1. Bal ance till påföljande året: Utlånte Medel . 315,000: 208,500: Fordran af Fonden för Sveriges och Norriges gemensamma utgifter 106,650:42. 2. Fonden för Sveriges och Norriges gemensamma Utgifter. Debet. Inkomsten: Af Reserverade Medlen till Sjö-Expeditioner 432: io. l. Säger 173,679: 5. 8. Balance till påföljande äret: Skuld till Svenska Handelsoch Sjöfarts-Fonden: l:o för derifrån öfverlåtne Fordringar . 21,560:12.
— Plåtar, oförtente, under | tum tjocka, t. o. m. 6 LU vigt stycket, samt sådane af större dimensioner och öfver 6 LU. vigt — enligt i83o ars Taxa belagde med 16 sk. utförsel-tull SkU, och af TullComiteen föreslagne till fri utförsel — har Utskottet af förenämnde skäl ansett icke kunna få fritt utföras, men likväl nedsatt tullen vid utförseln för de förra till r4 sk. 3 rst., hvaremot de senare blifvit bibehållne vid 16 sk:s tull SkU. — Plåtar, förtente — i i83o års Tull-Taxa ej upptagne, och af TullComiteen åsatte en införsel-tull af 15 R:dr SkU, hafva, i anseende till deras nödvändighet för vissa inhemska fabricationer och den brist på duglig vara som inom landet förefinnes, blifvit af Utskottet föreslagne, att draga en införsel-tull af endast 10 R:dr SkU. — Kettingar, — i i'83o års Tull-Taxa ej upptagne, men i Tull-Comiteens förslag belagde med en införsel-tull af 12 R:dr 24 sk., eller 25 proc. af åsatte värdet, — har Utskottet, i följd af erhållne upplysningar, funnit böra skiljas i Kettingar af öfver i tums tjocklek, och sådane, som äro endast ~ turn och derunder; och som de förra till betydlig mängd och försvarlig godhet kunna inom Riket tillverkas, men de senare åter äro mindre tillgänglige, har Utskottet föreslagit >införsel-tullen för den gröfre sorten till 5o proc., och för den senare till 25 proc. af tullvärdet. — Plogbills-ämnen, Spik, Nubb, samt allt Manufacturoch Handtverks-smide, — i83o års Hull-Taxa stadgar förbud till införsel och 16 sk:s tull vid utförseln, samt Tull-Comiteen föreslår jemväl förbud till införsel, men fri utförsel — bar Utskottet äfven ansett böra vara 36 Bevillnings-Utskottets Bet.
Summa 70,000: Enligt hvad Revisorerne inhemtat, har, vid de offentliga auktioner, som under sislförllutna och innevarande år ägt rum till försäljning af åskilliga, Kronans stambolländerier tillhöriga, kreatur, försäljnings-summorna utgjort: — 132 — År flgftg. Uti Första distriktet: Vid auktion å Jordberga i Malmöhus län, den 17 September nämnde är, betaides 6 st. ungtjurar af Ayshire-race med . 842: 32. — eller, efter medelvärde räknadt, för hvarje tjur . 140: 21. 4. Uti Femte distriktet’. Å Riseberga i Örebro län försåldes, den 5 September samma år, 8 st. tjurar af Ayshire-race för 1,408: — utgörande för hvarje kreatur, efter medelvärde räknadt, 176: — År 4§4f> uppgick försäljningssumman för å sistn'dm?ide ställe, den 30 Oktober berörde år, försålda 4 st. tjurar af Ayshire-race till . 630; 32. som, efter medelvärde räknadt, för hvarje tjur utgör 157: 32. Den balanserade behållningen utgjordes af dels räntebärande obligationer, dels kontanta medel, hvilka Revisorerne inventerat och i god ordning funnit. Till någon erinran från Revisorernes sida hafva räkenskaperna ej föranledt. Salpeter-fonden. Fondens räkenskaper, hvilka blifvit i Kongl. Kammar-rätten för håda åren granskade med anmärkningar, utvisa följande förhållanden: »eliet. [ir {S46. år 1847. Balans från föregående uret: — Uppbörd: — Balans till påföljande året: Credit. Balans frän föregående uret: Bilaga Lit. G. till 1849 ars Revisionsberättelse angående Statsverket, sid. 131. Inköpskostnad. Tjurar. Kor och Qvigor. Tjurar. Kor och Qvigor. Summa. > i >> > l.-n Distriktet, Jordberga i Malmöhus län. p Banko. ! P Banko. P Banko. Banko. Banko. Distriktet, Johannisberg i / esternorrlands län.