Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För öfrigt bör den, som är bäst bekant med ”det husliga, stilla lifvet,” också bäst förstå att bevaka dess sanna interessen. Angående BorgareSt:s representation har man yttrat, att ”B o r g a r e S t., så framt dermed innefattas hela ”den s. k. mcdelclassen, eller den, som i samhället representerar de industriella in teressena, ”har ostridigt i vår tid de mest grundade anspråk att deltaga i lagstiftningen; ty det är på ”denna m e d b o r g a r e c I a ss, som den nya tidens he”ia hopp livi lar.” Stadernas borgerskap skulle väl icke möjligen kunna ur någon n presentation uteslutas. Också tyckes det hafva vunnit nåd för den stränge domarens ögon, som icke allenast erkänt, att det ”i vår tid har de mest ”grundade anspråk att deltaga i lagstiftningen,” utan äfven förklarat det vara den medborgareclass. på hvilken ”den nya tidens hela hopp livi lar.” Men bladet vändes, tyvärr, om, och samma individer skildras med temligen mörka färger, såsom förenade till ett BorgareStånd. Sålunda heter det: ”1 de mindre städerna utgö”res bovgerska pet, till större delen, af några usla "skråmästare och fattiga kryddkrämare. De fin - 38e Den i3 O eloi) or f, ra. ”na sällan i staden någon annan person, än borgmästaren eller kämnärsprasses, som vill åtaga ”sig riksdags man na varfvet.” Den inedborgareclass, på hvilken ”den nya tidens hela hopp liv ilar,” ådagalägger här icke något synnerligt nit för allmänt val genom obenägenheten att åtaga sig ”riksdagsman navärfvet.” Man kan endast deraf redan på förhand förmoda, att ett sådant borgerskap icke kunnat bättre bevaka det allmännas bästa, än derigenom, att det utser borgmästaren eller känanärsprseses till sin riksdagsman; och af det följande synes denna förmodan blifva förvandlad till visshet.
Det häremot svarande, i 2 Art. 6 §. af nu varande Bevillnings-Förordning befintliga stadgande, rörande Bevillningsafdrag på Räntan för Utlånte Capitaler, skulle oförändradt bibehållas. 3 Art. De i Utskottets första Betänkande fö~ reslagne 106 och 107 §§. blefvo af Ridderskapet och Adeln gillade. Näst efter ordens Civila Statens, borde införas följandet samt alla ändra PensionsInrättningar, till hvilka delegarne sjeljve bidragif, eller hvilka frän enskilda Donationer härröra, hushyror SCc. 8o Pröt.'Utilrag ilen 8 Februarii 1830. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Be™ villnings-Utskottets, den 2 dennes, under N:o 67, afgifna och, den 4 derpåföljde, på bordet lagda Betänkande , i anledning af väckt motion, i afseende på tiden, då en ny Tull-taxa skall träda i verkställighet, S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Ut* skottets, den ig sistlidne Januarii, under Nto 373, afgifna och, den 4 dennes, på bordet lagda ytterligare Utlåtande, angående låne-anslag till en Brobyggnad öfver Tranarps a, fann Ridderskapet och Adeln, att, enär Utskottets i berörde ämne, under N:o 53, förut afgifna Betänkande redan blifvit, den 16 Februarii f. m. sistlidet år, af Ridderskapet och Adeln bifallet, Utskottets ifrågavarande Utlåtande botde läggas till handlingarne. S. D. Vid förnyad föredragning af Ex* peditions-Utskottets, den 2 dennes, under N:o 350, aflåtna och, den 4 derpåföljde, på bordet lagda Memorial, angående en underdånig Skifvelse om verkställd granskning af ^Lazarettsoch Curhus-räkenskaperne, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, på sätt Expeditions-Utskottet hemställt, remittera den i berörda Memorial omförmälda fråga till Siats-Utskottet
När Friherre Leijonhufvuds anhållan, att i Riddarhuset få rum för BevillningsUlskottet, föredrogs i liiddarhusUtskottet, gjorde RiddarhusKamereraren den hemställan, som nu utur Utskottets Memorial blifvit uppläst. Enhälligt erkände Utskottet RiddarhusKamererarens aktningsvärda nit för RiddarhusCassans förkofran, hvars tillstånd ej är det bästa; men skiljaktiga meningar yppades, huruvida betalning - Den i Decerabtr. 17 ning för rummens upplåtande borde fordras eller ej; och jag var af den sednare meningen. Jag instämmer likväl såvida med Herr Crusenstolpe, att jag anser det icke vara för Ridderskapets och Adelns värdighet kränkande, att uthyra lägenheter i Riddarhuset. Den är ej comprometterad deraf, att Riddarhusets bakgård, käll rar och dylikt uthyras. Men det enda rum i Huset, som nu kunde disponeras för BevillningsUtskottet, var den af Riddarhusets Salar, der Herrar LandtMarskalkarnes Portraitter äro uppsatte. Detta rum innefattar intressanta minnen, och hos mig uppstod af grannlagenhet den tanka, om det väl vore passande, att för contant betalning upplåta just detta rum. Kanske dref jag grannlagenheten. för långt. Ridderskapet och Adeln äro säkre Domare härom. Det är möjligt, att jag och de bland RiddarhusUtskottets Ledamöter, som delat min åsigt, misstagit ©ss; men af så grof beskaffenhet synes misstaget ej vara, att vår åtgärd förtjenar kallas löjlig och ömklig. Sådane uttryck tycker jag hade kunnat sparas till vigtigare tillfällen. Herr Bråkenhjelm, Pehr Reinhold: Efter de skarpa reflexioner Herr Crusenstolpe framställt emot RiddarhusUtskottets beslut i förevarande ämne, torde det förefalla honom främmande, att en af Utskottets 2 H. a )8 Den i December. Ledamöter förenar sig med honom i sjelfva saken.
Kunde sammanbindas med den 3:dje och 5:te till serskilda moment af en och samma punkt, och skulle erhålla följande lydelse: ”alt Banco-Styrelsen må kunna, till bibehållande af det stadgade minimum i metalliska Cassan: upptaga lån mot räntebärande Obligationer, ställde på viss tid eller uppsägning; försälja, till större eller mindre belopp, Bankens innehafvande Stats-Obligationer; samt förpanta Bankens inteckningar i fastighet, under vilkor, att den i skuldförbindelserne Banken serskildt förbehållne uppsägningsrätt för hela skuldbeloppet, icke får af annan innehafvare begagnas, och att dessa inteckningar hembjudas åt Riksgälds-Con-, törel emot Stats-Obligationer.” Borgare-Ståndet. 5:te. Att, då cursen står vid eller under pari, sådane köp må Banco-Styrelsen tillåtas under förbehåll, att priset ej mer får öfverstiga vexlings-grunden, enligt Myntbestämnings-Lagen, än med hvad som motsvarar transporten från uppköpsorten till Banken, samt att för öfrigt af Banco-Styrelsen noggrannt tillses, att transporten skett från utländsk ort; dock må Svenskt Silfvermynt ej emottagas annorledes än genom vexling i Banken. 7:de. Bifallen. Kommer att, med uteslutande af sista morn. i Utskottets förslag, erhålla följande förändrade redaction: ”Att Banco-Styrelsen må kunna, äfven genom minskning af ett för rörelsens behof umbärlig! öfverskott i representativt Mynt, bibehålla det stadgade minimum af metalliska Cassan, och för detta ändamål berättigas, att förpanta Bankens egande inteckningar i Fastighet, under det vilkor, att den i skuldförbindelserne Banken serskildt förbehållne uppsägningsrätt för hela skuldbeloppet, icke får af annan innehafvare begagnas; försälja, tili större eller mindie belopp, Bankens innehafvande Stats-Obligationer; och upptaga Lån mot räntebärande Obligationer, ställde på viss tid eller uppsägning.” Ridderskapet och Adeln. Preste-Ståndet. S:de.
Deremot och i den händelse min här nedan förekommande hemställan om ordnandet af Indelta Arméens samt Bevärings-manskapets vapenöfningar bifalles och antages, samt anslag derför, på sätt jag ernar föreslå, varder anvisadt, tillstyrker jag i underdånighet, att traktamente enligt sednast utfärdade Rese-reglemente måtte vederbörande Öfveroch Under-befäl tillerkännas och af berörde anslag utgå vid följande tillfällen: l:o vid Rekrytmöten; 2:o » Exercis-sqvadroner, der aflöning, ehuru till mindre belopp, redan bestås; 3:o » Korporals-skolor; 4:o » Öfnings-läger; samt 5:o » Bevärings-manskapets vapen-öfningar, då dessa ej ega rum''samtidigt med Regements-mötet, och i sednare fallet endast för den möjligen Överskjutande tiden.» Angående >d afseende å tillgodonjutandet af de förmåner, som genom 1833 års Löneuldrog åton sia ter tillförsäkrades hvarje löntagare vid Arméen, såsom vedergällning för uppHiyhet. liomfyllandet af dess åliggande tjenste-skyIdigheler, täcktes Eders Kongl.
Med dessa fakta för ögonen, torde det vara skäl att tullstämpling å alla från utrikes orter inkommande varor måtte verkställas, hvarföre jag vördsamt vågar föreslå, att Kungörelsen af den 22 Maj 1863, sorn härifrån befriar, måtte upphäf vas till all kraft och verkan. Om remiss till vederbörligt Utskott af denna min motion får jag vördsamt anhålla. Stockholm den 15 November 1865. C. Fr. Mentzer, Bih. till R. St. Af Friherre Cederström, Budolf, angående gemensam behandling a/ frågorna om beskattning af bränvinstillverkning och tullen å sådan vara. Då bland de beskattningstitlar, hvarunder nationen utgör indirekta skatter till Statsverkets uppehållande och gång, bränvinsskatten upptager ett af de största beloppen, men denna skatt närmast kan anses utgå af jordbruket, såväl derföre, att största delen af nationen sysselsätter sig med landets modernäring och såsom konsumenter bidraga till utgörande af konsumtionsskatten, som ock de rudimaterier, hvarpå spritoch bränvinsfabrikationen grundar sig, utgöras af jorbrukets alster, hvarå prisen i en icke obetydlig mån bero af den fördel, hvarmed bränvinsfabrikationen kan drifvas, måste ock en klok, billig och fosterländsk anordning af de lagar och vilkor, som bestämma nämnda fabrikation vara af den högsta betydelse för jordbruket. Enär likväl erfarenheten visat, att tull-lagstiftningen i hvad den rörer handel med bränvin, icke varit beräknad med afseende å den skatt, som nämnda fabrikation blifvit åsatt, har äfven blifvit en följd deraf, att grunderna för beskattning af tillverkning och utminutering blifvit sammanblandade.
Nomie-Harbou, Iriind for sina fortraffliga inlagg i med sjukvtirdea sammanhiingande fr8gor. Den form har som Simne for sitt konferensforedrag satt: ~Betydningen af kvindens arbejde for totalsfhold og scedlighet)), den senare kommer att ta.la om:)) Sygepleje som mbejdsfelt for kvinden.)) Bland de finska gfisterna miirkes, frolcen Luci~za Hagmaw, llvars)) erf arenheter om samuppf 0s trm B, st odd pti en mtingtirig pedagogisk verlrsainhet siikert kolniner e~tt erbjuda synpunliter af det storsta intresse. Fru Sellners och Iiand. S v e n s h foredrag lioinma eventuelt ntt titfol jas af diskussion.)) Harmed hafva vi i det niirmaste genomgitt konferensprogramet, hvilket vi p&amp; annst stalle aftrycka, i afvaktan pH det referat ofver forhalldlingarna som, dO kouferenseu blifvit e t t fullbordadt fsktum, liaturligtvis ej s k d l u teblifva. Ett och. nnnnt af foredragen hoppas vi iifren k u m m delgifvn v i m lasare i n exteaso. A t t for ofrigt p&amp; forhand stBlla e t t foretags horoskop torde vara oforsiktigt, allra helst dB det &amp; f r i g a om e t t foretag som for sin f r n m g h g i s&amp; hog grad som e t t offentligt mote mhste rLlraa p&amp; den utom progrsmet stkende faktor som Balles)) starnniags.
Det eger väl sin riktighet hvad Utsk. längre fram upgifver, att nemi. menigheterna hafva författningsenlig rätt att åt sockne-nämnderna, utom dessas bestämdt utstakade åligganden, updraga äfven andra kommunerna rörande, gemensamma angelägenheter, som ej tillhöra embetsoch tjenstemäns befattning; men en hvar finner lätt huru tillfälligt och obestämdt ett sådant vilkor är, samt huru föga båtande för kommunal-väsendets utveckling ett dylikt öfverlåtande åt det enskilda, tusenfaldigt vexlande godtycket i verkligheten blifver. Men om man äfven skulle vilja medgifva allt hvad jag här hestrid!, återstår dock den ovederläggliga invändningen, att sockennämnden endast utgör grundvalen för kommunalväsendet och att, för att begagna en bild, ett hus, der arbetet afstadnat vid grunden, icke med skäl kan få namn af byggnad. Med all aktning för den vackra och vidgade verksamhet, länens hushålls-sällskaper på sednare tider ådagalagt, kan jag likväl icke betrakta dem såsom en intermediär organisation emellan församlingen och staten, enär deras egentliga ändamål är inskränkt inom det agronomiska området, och hvad de utom detsamma kunna verka alltid blir af mera tillfällig natur. Såsom ytterligare skäl emot bifall till motionerna åberopar Utsk. den inom landet rådande bristen på kommunal-anda, och anför såsom bevis för denna brist svårigheten att besätta platser 374 Den 31 Juli. inom soeken-uämnderna och det ringa nit, som i allmänhet inom dessa försports. Hvad den anmärkta svårigheten beträffar, torde den hafva sin grund i nämndernas redan antydda organisation, hvarigenom ingen egentlig makt är dem tillerkänd och gränsen för deras verksamhet blifvit utstakad så, att den ej omfattar andra föremål än sådana, som för verksamhetsbegäret äga föga inbjudande. Sker någongång ett undantag från denna allmänna regel, såsom t. ex. vid en hotande hungersnöd, allmän farsot eller dylikt, så har nitet inom dessa nämnder icke visat sig så ringa som Utsk. förmenat. Anda och form stå föröfrigt till hvarandra i en oupliörlig vexelverkan.
Ekenäs ^ m:ll d:o 2,166 „ Högsholms prestgård i m:tl d:o 2,665 „ Gubbemåla j m:ll i Fliseryds socken och samma härad 714 „ Åkerö N:o 1 | m:ll i Mörlunda socken och Aspolauds härad 1,810 , ibidem N:o 2, 3, 4 & 5 — 1 g m:tl boställe d:o d:o 5,810 „ ibidem N:o 6 ? m:ll d:o d:o ... 2,890 „ ibidem N:o 7 i m:ll d:o d:o 2,S90 „ Lundtorps prestgård 1 m:tl d:o d:o 4,070 , Åbo N:o 1, 1 m:tl boställe d:o d:o 3,780 „ N:o 1 Mörlunda -g m:tl, comministersboställe d:o . 2,250 , N:o 1 Svinerstad | m:tl i Tveta socken d:o 2,020 „ N:ö 2 ibidem § null d:o d:o 2,080 , N:o 3 ibidem ^ m:tl d:o d:o 3,070 „ N:o 1 torp 1 m:tl d:o d:o 4,080 „ Transp. 50,286 r:dr. Den 24 Augusti e. m. 459 Transp. 59,286 r:dr. N:o2ibidem | m:tl i Tveta socken och Aspolands härad 1.980 , N:o 1 Jareda j m:tl comministei'sbostäHe i Järeda socken d:o 2,250 „ tillsammans 54,516 r:dr. Femtiofyraluscnfemhundrasexton r:dr b:co. Calmar landscontor d. 10 Maj 1844- Ex officio, J. O. Siljeström.
Lyckligtvis lrar det öfverskott vi funnit af Statens ”tillgångar bespardt visat, att denna Inkomst ”ej eller varit oumgängligen nödig; Men vore ”äfven Utskottets tanka att den så är och att ”detta beskattningssätt borde bibehållas, i anseende till den egenskap att knappt märkas af den ”sorn i Speisjukans och vinningslystnadens pas”sion, dera offrar sina penningar, skulle jag tro, ”att samina afsigt ännu bättre kunde vinnas, om 636 StatsUtskottets iBetänAanden. ”emot en årlig skatt till Statens förmån, Spelhus ”finge öppet hållas i alla Städer, hvarest endast ”större Summor insättas och nödens uslaste harn ”åtminstone ej förfördes att spela bort sin sista ”skärf, ehuru jag anser en sådan Finance upfin. ”ning lika mycket värd, som om man upmun”trade brott, för att skörda rikare sakören. Skul”le åter öfvertygelsen i detta Höglofl.
I frågan om hegardt Låne-bittäde af Banquen till Götheborgs Stad 5 deruti Utskottet på anförde skäl afstyrkt detsammas beviljande. 5:0 1 anledning af Väckt fråga om inrättande af en ny Fond för Sillfiskare; deruti Utskottet ansett sig ej kunna tillstyrka, det något serskildt bidrag för ifrågavarande ändamål lör Banquen anordnas; helst sådant skulle i detaillerne utgrena Banco-Förvaltningens åtgärder, utöfver hvad med dess egentliga föremål och befattningar lämpeligen kunde stå tillsammans. 6:0 Den af April, 369 6:0 Angående ett till Banquens Ärchiv aflem nadt Biographiskt Arbete al Banco-Commisarien C. G. Silfverstolpe, innefattande Biographisk Matrikel öfver Banquens samtelige Tjenstemän; deruti Utskottet tillstyrkt, att såsom ett vedermäle af Banco-Styrelsens erkänsla, en Gratification af 700 R:clr kunde af Banquens Omkostnings-räkning , Commissarien Silfv erstolpe tilldelas. Frän ConstitutionsUtskott et: i;o Af den 16 i denna Månad: Med ani malan ocl> tillstyrkande af vissa föreslagne 'ändringar uti 14 §. af Riksdags ordningen. 2:0 Af den 20 dennes-: Moment fördelas. Upplästes ett från Riddarhus - Utskottet ankommit så lydande: Hörsammaste Memorial! Sedan Högloflige Ridderskapet och Adelö den 1 sistledne April behagat bifalla Riddarfius-Utskotrets uti 5 §. af sitt den 18 nästföregående Marti i afgifne Utlåtande öfver RiddarKidd. och Ad, Fröt, V Jä. a Afd. 47, 4# 37° Dea 2?
RegeringsFormen föreskrift ver, sökt göra Konungens bud och befallningar gäHande; att en StatsSecreterare tvärtemot gällande Författningar befrämjat ett enskilt Contract med Kronan å den ej obetydligs summan 1 oo,coo R;dr Banco, i stället för att , genom offentlig Auction eller förseglade anbud lämna tillfälle för flere Spccubnter s hvaraf följden varit att andre personer af leverancen kunnat tillhandla sig vissa delar af Contractet , emot en betalning af iS procent till första Contrahenien, och hvarvid Kronans Den io Julii f. m. 201 och det allmännas dermed oskiljagtiga förlust påtaglig^n synes. Huru StatsRådet vid alla dessa förhållanden kunnat vara overksamt, kan endast ConstitutionsUtskottet förklara; dess tystnad i den: na del anser jag likväl ganska vådlig för allmänna omdömet, som härvid försättes uti mycken villrådighet, när det tillhör menniskolynnet att vilja förklara alla förhållanden. Hafva StatsRåden tillstyrkt de anmärkte åtgärderne, så finner man ej ordsaken hvarföre de icke blifvit framstälde till föremål för samma anmärkningar som StatsSecreteraren; hafva StatsRåden åter afstyrkt de fattade besluten, så skulle det visa sig såsom hade Konungen alle. na varit af den tanka, att StatsSecreteraren pligtenlig! förfarit, och StatsSecreteraren vore vid ett sådant förhållande så mycket brottsligare , som Konungens beslut icke utan dess biträde kunna äfventyras för ett lagstridigt innehåll: desse förhållanden hade i min tanka bordt vara upplyste genom Utskottets Betänkande.
Revisionen innefattade månader. — Ännu svårare att medhinna skulle Revisionen blifva, om meningen af 8 §. vore, såsom det tyckes, att inga discussioner skulle få äga rum på Revisorernas afdelningar, utan endast in pleno, hvarigenom afdelningarnes egenskap af beredningar till stor del ginge förlorad, och hvarje utredning underkastades den vidlyftighet och tidspillan , som vid öfverläggningar i ett talrikt plenum äro oundvikliga. — Om det skulle hända, att Revisorerna någon gång ansågo Revisionsarbetet så lätt, eller sina efterträdares skicklighet så stor, att de ej utsatte nästa Revision förr än om 3:ne år: så skulle det möjligen hända, att göromålens mängd tillintetgjorde nyttan af hela Revisionen. Att nu, då Kongl. Maj:t medgifvit Revisorerne en vidsträcktare granskningsrätt i afseende på räkenskaperna, tiden till denna förrättning icke göres rymligare, utan snarare inskränktare, har förefallit mig destomera oväntadt, som Kongl. Maj:t uti dess nådiga skrifvelse af den 4 December 1023 anförde bland skälen emot den vidsträcktare granskningsrätten, som då afslogs, men nu medgifves: ”att en så vidsträckt granskning i ”sjelfva verket klefve en omöjlighet, då ”jemnförelse sker imellan den för Revi”sions förrättningen bestämda tiden (hvars ”otillräcklighet i det inskränktare ”skick granskningen hittills ägt rum ”Rikets Ständer dessutom förut hal - Den g Februari i f, m. 3r ”va anmält) och en ändamålsenlig un”dersökning af Rikets samtelige penninge”förvaltande Verks och Inrättningars till”stånd, förvaltning och räkenskaper.” Jag anhåller att icke blott Ridderskapet och Adeln, utan äfven StatsUtskottet, ville fästa sin uppmärksamhet vid dessa Kongl. Majits egna ord; och jag önskar följagteligen, att de föreslagna §§. om tiden, huru ofta Revisionerna böra inträffa, på hvilken deras gagn så väsendteligen beror, icke mätte till pröfning företagas, förr än RiksStånden afgjort det redan länge på bordet hvilande grundlagsförslaget derom från sista Riksdag.
Om detta förslag blir verkstäldt, så skall det blifva intressant att se, huru verkligen de tidningar, som vilja referera öfverläggningarna inom Ståndet, begagna denna källa för att kunna återgifva hvad som på begge sidor blifvit anfördt, och icke ensidigt införa hvad som yrkas på den ena sidan, samt att den der tyngden öfver ögonen icke alltid måtte återkomma, när den ena sidans opinioner framställas. Frih. Cederström, Thure: Det kunde kanske anses onödigt att jag begärt ordet för att yttra mig i denna fråga; men då jag inom Utsk. deltagit uti handläggningen af detta ärende och der varit af olika tanke med Utskls majoritet, samt hufvudsakligen instämt uti det förslag, som Gr. Den i Augusti. 5i Sandels afgifvit, så torde det tillåtas mig att här få anföra några af de skäl, sora dertill föranledt mig. Jag får dervid först förklara, alt jag hvarken vill tillägga — ty det anser jag mig ej tillständigt — den ena eller den andra tidningsredactionen någon väld eller partiskhet för det sätt, hvarpå våra förhandlingar blifvit i tidningarna refererade; men jag tror, alt det kan hända, att, äfven med den bästa vilja å tidnings-redactionens sida, yttranden stundom blifva orätt refererade. Anledningen dertill tror jag vara dels den, att tidningarnes referenter hafva sina platser på läktaren, derifrån de icke alltid äro i tillfälle att fullständigt uppfatta öfverläggningarna, och dels den, att desse referenter, såsom ej varande medlemmar af Ståndets cancelli, sakna tillfälle till särskild beröring med talarne, hvarigenom de sakna utväg att med dem collationera de anteckningar, som de göra. Om deremot, på sätt Gr. Sandels föreslagit, tvänne referenter skulle antagas, och den ene satt vid prot. på förmiddagen samt den andre på eftermiddagen, så skulle de, efter mitt förmenande, ganska väl kunna medhinna att till den påföljande dagen uppsätta resume'er af de afgifna yttrandena, som då kunde tillhandahållas talarne, för att af dem blifva justerade.
Det, för hvilket väl du bör dig vakta, om du länge lefva vill, förstås. språket ledarnes v a r Ismail numera Pascha, gaf galabal, p å unga flickor upps o m skulle hvilken slutligen till åtminstone de ånyo såsom det o m H o n F r u hjälp och Jord, med föga eller intet värde, men som uti köpet får tas med. Konst, som ringa aktas af de lärde och hvarom de veta klent besked. Fredligt vapen, användt alla dagar till det stora släktets tjänst, » som går ». En parfym, som damerna behagar och hos dem i gunst har stått och står. Kofdjur, som vi gärna önska fälla, där det ligger, slugt och snabbt, på lur. Sist ett luftrör, som natur ' n plär ställa mellan ögonen på månget djur. Bebé. Grof, ed, se: ett bruk. Bal, in: ett namn. Kang, ega: en djurordning. Lam, ö, ras: en helsobrunn. Röd, ung, er: en stad. Not, and: ett franskt personnamn. Mal, is: en lära. Asp, al, mina: t t t påfligt sändebud. 10) Brud, gen, lo: en stat i Tyskland. 11) Nappa, hör: en fågel. 12) Elg, hög, din, gap: en bergspets. 13) Lod, vas: ett namn. 14) Lim, än, gen: ett adverb. 15) Dam, en, arm: stad i Norge. 16) Kast, nål, ö: ett dryckeskärl. 17) Fel, ved, aln: en flod. Begynnelsebokstäfverna bilda ett ordP. W. O r d g å t o r. 1) Med a en människa, med u en öppning. 2) Med ö en hufvudbonad, med a en mängd. 3) Med a en människa, med e ett köksredskap. 4) Med s ett vapen, med / en berättelse. 5) Med m ett djur, med / ett tal. Dagny Saul och David. Saul. Kvalfullt tyst och 1Eing ar natten, Nar fr&amp;n ögat sömnen flyr. Vaktare, hvad lider tiden, Månne snart ej morgon gryr? a Icke!
N-o 455, 1023 oell att således svårighet möjligen kail uppkomme för detsammas utförande, i händelse icke någon del af summan kan få anvisas såsom anslag utan återbetalnings-skyldighet, Rikets Ständer skolat lill E. K. M. i underdånighet öfverlemna att, derest omständigheterne sådant påkalla, anvisa en del af beloppet såsom anslag. 7:o Till understöd för myrors uttappning på Gottland hafva Rikets Ständer, med anledning af E. K. M:s under den 27 Januari sistlidne år i ämnet aflåtne Nådiga Proposition, funnit godt bevilja ett låne-anslag af 50,000 R.dr. c) Väg-anläggningar. l:o För omläggning och förbättrande af backiga eller eljest för communicationen mindre tjenliga delar af de allmänna landsvägarne i Riket, hafva Rikets Ständer velat till E. K. M:s Nådiga disposition ställa en summa af att under fyra år utgå med 50,000 R:dr årligen ; och öfverlemna Rikets Ständer i underdånighet till E. K. M. att för hvarjeserskildL fall förordna, i hvad mon vederbörande menigheter, som åstunda omläggning och förbättring af sådane vägstycken, må vara pligtige att till företagets utförande med arbete bidraga; skolande de menigheter, hvilka erbjuda sig att med arbete eller tjenstbarheter till företagets utförande bidraga, företrädesvis vara berättigade att komma i åtnjutande af anslag.