Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sådant bevises ock deraf, att mångå hemmansegare liksom innehafvare af afsöndrad jord och stadsegor finna fördelaktigast, att icke å sina små egor underhålla dragare, icke som kunde dragkraften derå undvaras, Motioner i Bonde-Ståndet 1865. 299 utan emedan de inse, att denna med minsta kostnad genom arbetsbyte erhålles, till följd hvaraf deras egendom lemnar långt större behållning än om derå dragare skulle framfödas. Det lider dessutom intet tvifvel, att en liten egendom, vä) skött med egna krafter, gifver egaren mera vinst än en större, hvartill fordras legda arbetare. Att likväl utan all begränsning medgifva hemmansklyfningar, synes hvarken öfverensstämma med en klok hushållning eller ensi verkställigheten, med bibehållande af grunderna för ett rationclt jordbruk, kunna utföras, der jorden icke genom laga skiften samt storoch enskiften blifvit så sammanlagd, som 1827 års skiftesstadga fordrar. Jag vågar derföre hemställa, att hemman, af hvad natur som helst, med undantag af lotshemman, skattehemman oskiljaktiga från bruk, samt nybyggen, som icke till någon del ingått i skatt, må, såvida deras egor undergått laga skifte eller eljest icke ligga i flera skiften än 1827 års skiftesstadga högst medgifver, få klyfvas utan annan begränsning i afseende på storlek, än att hvarje hemmansdel utom andel i skog och betesmark samt öfriga förmåner och rättigheter, innehåller minst fem geometriska, till odling af säd och foder dugliga tunnland, i hvilket fall hemmantalet bestämmes enligt grunderna i 19 § af förenämnda Kongl. Förordning den 6 Augusti 18(54; eller, om detta icke anses lämpligt, utan fordringarna på en viss afkastning böra bibehållas, att orden “en häst eller ett par dragoxar*1 må uti 2 § i författningen utgå; att följaktligen de sex första §§ i enlighet med nu uttalade åsigter ändras eller upphäfvas; att orden “här ofvan*' uti 14 §, 1 mom. och “i denna förordning“ uti 19 §, 1 mom. uteslutes samt att förändringen tillämpas genast efter derom utfärdad förordning.
Jemte det jag instämmer uti hvad Herr Hc-rtzenhjelm anfört, anser jag det vara af angelägenhet för detta måls afgörande, att Utskottet bestämt upplyser huruvida de Stockholms Stad af ålder meddeldte Privilegier ligga till grund för ifrågavarande afgift; om Staden ouodvikeligen är i behof deraf för snygghetens vidmagthållande på de offenteliga platserne m. m.; och då Herr Hertzenhjelm bestridt, att några sådana Privilegier, som berättiga Staden till denna afgift* åläggande finnas, torde Ridderskapet och Adeln anse det nödigt att först få veta om det ena eller andra påståendet är grundadt. Jag föremr mig således med de Herrar, hvilka begärt återremiss af Betänkandet. Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde , om icke Ridderskapet och Adeln ansåg Oeconomi® Utskottets Betänkande böra, i anledning af de dervid gjorde Anmärkningar» till Oeconomis-Utskottet återremitteras. Bifölls. Herr Påhlman, Otto Fredric, anhöll att Ridderskapets och Adelns nu fattade beslut måtte dc öfrige Rtks-Stånden meddelas, på Den 4 April. det ändamålet reed Ridderkapets och Adelns literremiss, icke matte genom ae öinge Riksståndens godkännande af Betänkandet förfelas; hvilken anhållan, uppå gjord Proposition, af Riddersk3pet och Audn bifölls.. Högloft. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan till 3 eftermiddagen. In fidem ProtocoHi O. J. Lagerheim. Lördagen den 4 April. Plenum klockan half till 5 eftermiddagen. Grefve Lewenhaupt, Gustaf, tog såsom ä dste närvarande Grefven klubban. Just-rades Pleni - Protocollet för den 14 Sistleöne Maitii.
Med denna tydning får jag instämma uti prasmisserne af Betänkandet; men jag kan ej förena mig uti det slut, hvaruti Utskottet stannat. Den enda grund hvaruppå Utskottet fotat sitt afslag till Doctor Stenhammars motion är, att det saknar ett generelt förslag öfver kostnaden, samt att det ej tillhört en enskilt man att framställa detta ämne, hvilket af Landshöfdingarne borde hafva blifvit anmäldt hos Kongl. Majit, och från Honom öfverlemnadt till Ständerne. Jag får erhindra att ett bestämdt förslag icke kan uppgifvas, emedan kostnaden uppgår ett år till mer I Den 18 junti j. m. 44$ mer, ett annat till mindre; likväl medgifver jag att Utskottet haft behof af ett ungefärligt öfverslag af kostnaden , och ett sådant hade Utskottet kunnat skaffa sig på sätt 42 §. Riksdagsordningen anvisar. Det hade nemligen genom HofCaojderen kunnat infordra ifrån Landshöfdingarne vederbörlige uppgifter och då hade Utskottet varit i tillfälle att afgifva ett Betänkande som Riksens Ständer kunnat bifalla med den tillfredsställelse, att icke ännu i 5 år hafva lemnat de minst lönte Tjenstemännen uti ett lidande, sorn Ständerne redan vid förra Riksdagen ansett orättvist. Jag föreslår •således, att Ridderskapet och Adeln måtte anmoda StatsUtskottet, att efter infordrade upplysningar, anslå den summa, sorn i detta afseende kan erfordras. Grefve von Rosen, Axel: Jag är förekom men af Grefve Posse, i hvad jag ämnade yttra rörande tryckningskostnaden, trien hvad angår den del af StatsUtskottets Betänkande, som rörer Kronober jeningens uti Bohus Län lönetillökning, så lår jag hemställa, om icke, då i förra veckan en Kongl, proposition till Utskottet ankommit, rörande förbättring i ofvannämnda Kronobetjenings löner, detta Utlåtande måtte få hvila , till dess StatsUtskottet inkommit med Betänkande öfver denna proposition. Friherre Cederftrömt Jacobi I afseende på StatsUtskottets yttrande, rörande tryckningen Ridd, q. Ad, Prat. V.
— Vägrar den misstänkte, eller dröjer lian då, ulan påtagligt och gillligt skäl, alt sig afkläda, må undersökningen verkställas å kropp hans, eller, derest så nödigt aktas, sedan han blifvit, med tillhjelp af underbetjente, eller, om molsläud sker, genom tillkallad handräckning afklädd. 3 Morn. Undersökningsman, som, utan att tvenne tillsägelser, pä sätt sagdt är, förutgålt, vid skeende undersökning läg - 3B6 Den 22 Januari f. m. ger hand å misstänkt person, miste tjensten och varde ådömd sex månaders fängelse å fästning. Ar det qvinnsperson, som misstänkt är, må undersökningen ej verkställas utan genom tillkallad person af samma kön och i afskildt ruin, hvarest ingen af mankön tillätes vara närvarande: äro vittnen erforderlige, varde ock qvinnor tillkallade. Bryter undersökningsman, när undersökning sker å misstänkt qvinna, emot dessa föreskrifter, varde ådömd ett års fängelse å fästning; miste ock dertill tjensten, sorn ofvan sagdt är. Upptäckes ej vid undersökningen gods, som är lieslag underkastadt, eller finnér behörig undersökningsman sig ej hafva skäl att å af nnderbetjent anhållen person undersökning anställa, bote särskildt för en hvar, hos hvilken vid undersökning dylikt gods ej funnits, eller ä hvilken, af underbetjent anhållen, undersökning ej af vederbörande ansetts böra vidtagas, i förra fallet undersökningsmannen från 20 till 300 r:dr, och i det sednare underbetjent, som anhållningen gjort, från 10 lill 100 r:dr, målsägandes ensak. I skärgård, vid kusterne och landgränsorna, inom en Svensk mils afstånd från saltsjö eller gräns, må jemväl undersökning efter förstucket gods kunna å misstänkt person på andra ställen, dock icke af annan person, anställas, än de som i 1 mom. af denna § äro uppräknade.
Fullmägtige beslöto derföre, under den 29 Januari 1S35, alt, såsom förskott till Credit-sedlars invexling, assignera 20,000 R:dr, hvilka, under Commissariatets vård, skulle förvaras uti General-Cassan, för att, under vanliga controller , till Cissörerne utgifvas till de belopp, som efter reqvisition blefvo behöflige för utbyte emot. till invexling ingifne Credit-sedlar, och har af delta förskott sistlidet år blifvit återbetaldt 10,000 R:dr sedan sig visat, att för ändamålet icke erfordrades större förskotts-summa, än återstående R:dr 10,000. 6:0. Åtskilliga i Räkenskaperne verkställde af skrifningar. Till följd af föreskriften uti det för Riksgälds-Contoret år i83o utfärdade Reglementes 5o blef, efter fullgjorde vilkor för erhållande af afskrifning och eftergift lör Statens fordran hos Götha Cunal-Bolag, enligt uppgjord liqvid, hela denna fordran år 1834 uti räkenskaperne afskrifven med B:co R:dr 2,44 5,334: Likaledes har, elter fullgjorde vilkor för erhållande af afskrifning af Hjelmare Canal och Slussverks Bolags skuld till Banken och Riksgälds-Contoret, jemlikt föreskriften i nu gällande Reglementes 53 år i83p blifvit al - Stats-Ulshottets Memorial, IV:o 33. 15 skrifven Riksgälds Contorets andel uti de för denna skuld utgifne förbindelser — -±- 490>00°: Sammanlagde beloppet R;dr 2,935,334: bar således, under de år, denna Berättelse omfattar, minskat Contorets tillgångar. 7:0 De serskilda på Pdksgälds-Contoret anvisade Creditiv. a) Det s. k. Stora Creditivet. Någon lyftning härå har icke ifrågakomma under de år, för hvilka denna Berättelse är uppgjord. b) Det s. k. Mindre Creditivet.
N:o 378, angående afskrifning af de summor, som blifvit lyftade å det på Riksgälds-Contoiret vid 1828—1830 årens Riksdag anvisade mindre creilitiv. Bifölls. S. D. Föredrogos i ett sammanhang ej mindre Höglofl. Ridderskapets och Adelns, genom Proleoolls-utdrag af den 13, och llederv. Bonde-Ståndets genom Protocolls-utdrag af den 18 November sisth, meddelade inbjudningar Bih. Ull R. St. Utdr. d. i5 Dec. 1840. alt biträda dessa Repective Riks-Stånds beslut, i anledning af Bevillningrsarnt Allmänna Besvärsoch Ekonomi Utskottens Utlåtande N:o 5, öfver gjorda anmärkningar vid sammansatta Utskottens Betänkande N:o 2, angående grunderna för förändrade föreskrifter om brän vins-bränningens utöfning samt afgifterna derför, men Preste-Ståndet, som vidblef sitt beslut, fann icke för godt att antaga någondera af nämnde inbjudningar. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Fortsattes föredragning af Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 21, angående Tull-bevillningen, samt bemäldte UtskoLts Utlåtande N:o 30, i anledning af gjorde anmärkningar vid Betänkandet N:o 21, hvarvid följande artiklar uti Tull-laxe-förslaget förekommo: Litt. P. Plymer ■—• Pomeransknoppar och skal. Betänkandet JNT:o 21, bifölls. Porcellaine: oäkta, Sten eller Fayance: hvittj gulagtigt eller omåladt: Tallrickar Betänkandet N:o 21, bifölls. andra piecer Bestämdes per 1 skålpund tullvärdet lill 18 sk., och införsel-tullen Lill 4 sk. 6 rst. Måladt eller tryckt: -v Tallrickar J. Förbud emot införsel bestämdes. andra piecer ; .J Aktaj hvitt eller enfärgadt:
NumerLotteriet eller delsammas förvandlande lill Class-Lolteri, jemte dermed sammanhang egande frågor, S. D. Vid förnyad föredragning af Ståts-Utskottets den 21 dennes på bordet lagde, såsom bilaga till Utskottets Utlåtande N:o 54 afgifne, serskilda Utlåtande Litt, F, i anledning af väckt fråga om upphörandet af Manlalspenningarne samt Lagmansoch Uäradsliöfdingeräntan, hlef sistnämnde Utlåtande Litt. F. af Ridderskapet och Adeln afslaget. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Siats-Utskottets? såsom bilaga till Utskottets Utlåtande N:o 54 afgifne och den 2 1 dennes på bordet ^ lagde serskilda Utlåtande Litt. H, öfver väckt fråga om nedsättning utaf Coi.- trolstämpel-afgiften å Guld-, Silfveroch Tenn-arbeten, Från Vallöf lige Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo följande Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets Betänkanden: 1:0 N:o 34, i anledning af vackt motion derom, att de 124 tunnor spanmål, som under benämning af DomKyrkotunnor, nu årligen gå från Hernösands Stift till Upsala Domkyrka, hädanefter må tillfalla Hernösands Kyrka; Bifölls, och 2:0 N:o 35, i anledning af väckte motioner om indragning af Biskopsocli DomprostEmbétena; Återremitterades. S. D. Föredrogs ånyo och återremitterades Lag-Utskottets Betänkande N:o 37, öfver motioner om borttagande af dödsstraffet för stöld ur bref, som ej äro under Postinrättningens eller annan Allmän vård. S. 1), Föredrogs ånyo och bifölls Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Betänkande N:o 2, i anledning af väckt fråga om rättigheten till hemtning af så kallad Hafstång. Från He'derv. Bokue-Ståndet. S. D.
De kunna icke inkomma och företes till inlösen på en gång. Vid hastig påkänning på kortare tid, så enär vexlingen sker ulan uppe - 6ao D en 24 Februari e. 111. håll , så att hvar och en ser att han får sitt, kunna icke alla få ut sina penningar på en gång, utan det måste åtgå många dagar innan en betydlig summa kan på detta sätt utfås, om hvar och en kommer och presenterar sedlar. Alltså få bankerne äfven derigenom tid att sätta sig i ordning. Jag ser således faran för dem icke så stor, om de bibehålla ett nödigt capital i riksmynt till inlösen. Den förändring i §:n, som jag önskade, vöre, att bolagsmännen eller samtlige lottägare måtte blifva tvungne att välja sig en direction, som icke blott afser bolagets vinst, utan äfven villkoret att ständigt kunna honorera sina förbindelser, hvarföre jag får föreslå att efter orden ”alt laglösa en eller flere directionens ledamöter” måtte tillsättas: ”eller andra lottägare i banken.” Kär detta hitkornmer, så hafva desse ingen större säkerhet, än de andra, och kunna således ej påtvinga directionens ledamöter att vidtaga åtgärder, hvarigenom de riskera allt. Med antagande af det förslag lill §, som PresleSt. afgifvit, inträffar ingalunda ett sådant förhållande. Tvertom få desse actieägare hela sex månaders tid på sig, då de kunnat hafva förmått directionen till hvilka vådliga speculationer som helst för att skaffa dem en större vinst. Det går så länge det kan, och de skörda så länge det varar. Sedan få de sex månader på sig för att reglera och skaffa penningar samt kunna under tiden indrifva alla sina utestående lån, som ej öro lemnade för längre tid än sex månader. En directeur på sin sida eller hela directionen har vida lättare att motstå obilliga pretentioner af bolaget att ingå i äfvenlyrliga speculationer, när den har ett strängt ansvar på sig äfvensom på bolaget, än då ett sådant ej finnes.
Då de uti förevarande Utlåtande omnämnde Sökander äro boende inom det mig Nådigst anförtrodde Calmar Län, anser jag mig böra vitsorda deras medellöshet, och i följd deraf tillstyrka den ifrågaställde afskrifningen. Jag förenar mig derföre till alla delar med Hr af Billbergh, i den önskan, att StatsUtskottet ville föreslå, att Ständerne måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet göra anmälan om Sökandernes befrielse från ifrågavarande, nu mera så gamla, kraf; hvaraf jag visserligen icke ser något farligt prejudicat kunna uppstå. Hr von Hartmansdorff, August: Om de personer, hvilka nu söka den ifrågaställde eftergiften, voro de ende, hvilka äro skyldige att gälda det uppgifne krafvel, skulle jag finna skäl till återremiss för alt få afskrifningen af SlalsUtskotlet tillstyrkt? men Den 3o Ja nu ar ii. 369 men då Utskottet upplyst, att utom Sökanderne funnits andra personer, sorn med dem skiftat boet efter Kamereraren Ewers, och följaktligen äro lika skyldige att ansvara för Statens fordran, kan jag icke inse, att Ständerna böra efterskänka något deraf, förr än alla de gäldskyldige blifvit sökte, och sig visat, hvad tillgångar bos de ännu öfriga befunnits. Att partielt efterskänka Kronans eller Statens rätt hos nuvarande Sökander, vore så mycket mera orätt, som det ingrep i den tredje arfvingens rätt, att, i fail han blef sökt och dömd alt betala, få ersättning hos sina medarfvingar efter deras anparter i arfvet. Då man således ej kan efterskänka det hela, förr än alla Arfvingarne blifvit sökta, och en partiel eftergifning skulle ske på tredje mans bekostnad, skulle jag tro det rättaste vara att bifalla StatsUtskottets utlåtande sådant, som det är.
Det skulle således af denna författning möjligen kunna hända, att corruption infördes just i det stånd, från hvilket den till följd af detta Ståndets grundidé^, såsom Nationalärans represenlatif, borde vara mäst aflägse, och den skulle således föra dertill, att detta Ståndet, de facto, upphäfde sig sjelf. Jag medger visserligen, alt Riddarhuset är nästan alltför talrikt, men denna olägenhet tror jag kan på ett vida priucip-enligare sätt förekommas. Till följe af hvad jag ofvanföre erinrat mot de egentliga Em betsmännens represen ta tions-rä It, såsom ett eget Stånd, kan det icke anses rigtigare, att de adelige Erubetsmännen deltaga i Representationen. Om än, som det år 1809 anmärktes, det skulle kunna medgifvas, att det för Representanterne måste vara af vigt, att erhålla de upplysningar om Statens tillstånd, som Regeringens högste organer endast kunna lemna, och de högste Embetsmännen således böra hafva tillfälle att yttra sig i de allmänna 373 Den 27 Maji. frågorna af lagstiftningen, är det deremot mig icke möjligt att inse hvad gagn vi subalterne tjenstemän kunna göra Representationen. Eller hvad kännedom om Statens tarfvor kunna vi förvärfva, under det vi skrifve rent eller excercera recriiter? Deremot visar nogsamt erfarenheten allt det onda, som Subalternernes röster på Riddarhuset, der de gälla lika mycket, som den mest förfarnes, kunna åstadkomma; man erinre sig blott de så kallade frihets-tiderna och vissa obehagligheter vid 1789 års Riksdag, Det är nemligen naturligt, att Subalternen står i ett dubbelt beroende, dels af högsta magten, som lönar honom, dels af sina förmän, af hvilka hans befordran afhänger, och han kan således omöjligen yttra sig med den frihet, som det en National-representant tillkommer, helst då äfven det är fråga om, att granska dessa hans förmäns åtgärder.
N:o 67, i anledning af Riks-Ståndens skiljagtiga beslut, rörande Kongl. f. d. Canzli-styrelsens så kallade baiul-cassa och ett räntan å dess eapital-fond motsvarande stats-anslag. Voteringspropositionen godkändes. • * N:o 68, i anledning af erhållen ålerremiss å betänkandet, N-o 33, angående beräkningen af Stats-Verkets inkomster: Bifölls; N:o 69, i anledning af erbållne återremisser å betänkandet, N:o 35, angående regleringen af utgifterne under Andra Hufvud-Titeln: Hvad beträffar de uti utlåtandet, ]NT:o 69, intagna framställningar, hvilka afse andra, tredje och femtonde punkterna af betänkandet, Nm 35, förklarade Ståndet sig, med vidblifvande af dess redan fattade beslut, lägga utlåtandet, 3V-'o 69, i desse delar, tili handlingarne, likasom Ståndet ock Prol.-Utdrag den // December i8-f4- 427 lill handlingarne lade den vid slutet förekommande anmälan, alt öfriga punkter af betänkandet, N:o 35, voro af samtlige iliks-Slånden godkände. N:o 70, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet, ]N:o 36, angående utgifterne under Riks-Statens Tredje IIufvud-Titel: Memorialet, N:o 70, godkändes. N:o 71, i anledning af erhållne återremisser å betänkandet, N:o 37, angående utgifterne under Riks-Statens Fjerde IIufvud-Titel:
Nåd och ynnest städse välbevågen; Datum ut supra. CARL JOHAN. C. S> Skogman. * Ton om Krono-Skogarne i Riket. 447 proposition q/m Nio a 2; Utdrog af Protocollet öfver Kammar-Ärender , hållet inför Hans Maj:t Konungen uti StatsRådet på Stockholms •Slott den 19 Februarii 1823. härvarande: Hans Excellence, Stats-Ministern för Utrikes Ärenderne Herr Grefve von Fageström. Stats-Råden Deras ExcellenCer: Herr Grefve Rosenblad. Herr Grefve Fleming. Hof-Cancelleren Hans Excellence, Herr, Grefve af Wetterstedt. Stats-Råden Deras Excellencer t Herr Grefve Cederström. He rr Grefve Skjöldebrand. Stats-Rådet, Herr Grefve Löwenhjelm, Tillförordnade Stats-Secreteraren, Föräie Expeditions-Secreteraren Danckwardt. I följd af hvad Kongl. Majit, vid föredragningen af Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, angående Krono Skogarnes användande, i Nåder beslutat, hade tillförordnade Stats-Secreteraren författat och uppläste nu till justering ett underdånigt project till Kongl. Majits Nådiga Proposition till Riksens Ständer, i detta ämne; och behagade Kongl. Majit uppå Stats-Rådets nu närvarande Ledamöters underdåniga tillstyrkande detta Project i Nåder gilla, i enlighet hvarmed Kongl. Majits Nådiga Proposition till Ri - 448 Proposition om Krono-Skogarne i Riketi kets Ständer alltså skulle i vanlig ordning exr pedieras.' In fidem Protocolli C, G. Ulfsparre. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Riksens Ständer, angående Krono-Skogarne i Riket: Gifven Stockholms Slott den J9 Februarii 1823.
Den föreslagna voter:s-propos:n godkändes. 5irsta punkten. Hr von Rosen, Georg: Jag skulle tro, att Utsk. misstagit sig, då det sagt att PresteStis beslut närmast instämmer med BörgareShs, till antagande hvaraf PresteSt. derföre blifvit inbjudet. Jag tycker alt PresteStrs beslut mest närmar sig till R. o. Adrs, och skilnaden är så obetydlig, att jag knappast kan utleta hvaruti den består. PresteSt. begär, alt icke antalet af landtbruksskolor, som böra erhålla understöd och beloppet för dem hvardera, må blifva bestämdt. Det har också R. o. Ad. önskat, eller att ett anslag af 5,ooo r:dr må fördelas emellan sådana lägre landtbruksskolor, hvilka visat sig hafva bildat ett capital af minst 20,000 rrdr i penningar eller egendom, hvilket villkor för understödet jemväl PresteSt. bestämt. Dessa beslut äro nästan alldeles lika och till meningen fullkomligt öfverensstämmande. Jag får derföre hemställa, huruvida icke R. o. Ad. ville medgifva alt redactionen af dess beslut må förändras till samma lydelse, som PresteStis beslut, hvarigenom voterm om contra-propos. icke skulle blifva behöflig, och då meningen i alla fall blir densamma, synes en sådan votering ku niia undvikas. Hr von Hartmansdorff: Så framt det är oss tillåtet att instämma med PresteSt., så har jag intet emot det förslag Hr von Rosen gjort. Hr Frih. o. Landtm, fästade, i antedn. af de sista talarnes yttrande, uppmärksamheten deruppå hvad följden skulle blifva, örn R. o. Ad., utan inbjudning, förenade sig med PresteSt., och PresteSt. på samma gång förenade sig med R. o. Ad., och om icke så mycken förbistring deraf skulle kunna uppkomma, att det vore riktigare, om R. o. Ad. icke utan inbjudning ändrade sitt beslut. Hr Rosenblad:
Härvid har hos Riksens Ständer i betraktande kommit, att, enligt så väl aldre sorn senäte Författningar, det alltid varit Räntegifvare tillåtit, att nied jordens alkastning utgöra den del af sine utlagor, hvilken de för jordens begagnande skola erlägga, samt att alltså det, på grund af Kongl. Kungörelsen den 17 December 1799, uti Arrende-Contract om Kongsgardar in* xyckte förbehåll örn options-rätt å E. K. Mits och Kronans sida i afseende på Arrende-Spannemålens utfordrande in natura eller efter markegång, utgör ett undantag från ilen allmänna föreskriften i förevarande fall, och hvilket un. dantag, enligt hvad E. K. M:ts Nådiga Proposition jemväl innehåller, synes hafva tillkommit och blifvit bibehållet, endast för att bereda K ra| Underdåniga Skrif velger. *5 iian tillfälle, att, utan omgång, få Arrendet till penningar förvandladt, då Staten ej béböfver Span. nemålen in natura, men ingalunda i afsigt attnågon särskildt vinst derigenom skulle tillskyndas Stats-Cassan på Arrendatorernes bekostnad; och som detta speciella stadgande för Kungsgårds-Arrenden haft den påföljd, att vederbörande, som härvid ålegat, atr E. K.