Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Hammarskjöld anhöll, att dess Anfö - rande måtte få åtfölja Friherre Cederströms Memorial till vederbörligt Utskott Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, att så väl Friherre Cederströms ofvannämnde Memorial, som Herr Hammarskjölds Anförande, måtte till Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomiseUtskotten remitteras, af_ Den 12 Februarii, 459 vensom, att Friherre Cederströms Memorial kunde, på sätt han begärt, med de öfrige Riks. Stånden communiceras. Bifölls. Föredrogs å nyo Grefve De la Gardies, Jacob, den 10 dennes förmiddagen, på bordet lagde, Memorial, angående understöd för Skånska Stenkolsverket. Herr af Uhr, Carl David, uppläste följande ; (Se Bilagan N:o 4.) Herr af Uhr anhöll, att dess Anförande måtte få åtfölja Grefve De la Gardies Memorial till vederbörligt Utskott. Grefve De la Gardie, Jacob; Uti Herr af Uhrs nu uppläste yttrande, har jag lika igenkänt den sakoch localkännedom af Grufvan, och det nit för ändamålets vinnande, hvarom den värde talaren alltid förvärfvat sig ett lika allmänt som rättvist vitsord. En del af de anmärkningar Herr af Uhr nu gjort, hade likväl kanske kunnat undvikas, derest han nogare granskat de uti mitt anförande åberopade och vid acten bifogade Bilagor. Det var törhända ett fel af mig, att jag ej uppläste dem; men jag ville icke missbruka Ridderskapets och Adelns Den 12 Februarii. tålamod, och de finnas, som jag nyss hade den äran nämna bifogade vid acten, der de äro att tillgå, för hvem som deraf önskar taga kännedom. I afseende på hvad Herr af
Kollegium föreslagna spisordning, och af 14,823 R:dr 19 sk. om den af Lif-gardet till häst begagnade spisordning komme att tillämpas, hvarvid likväl portions-penningarne för alla trupper endast upptagits till 2 sk., ehuru Lif-gardet till häst tillförene plägat åtnjuta 3 sk. i portions-penmngar; så har Kongl. Maj:t i nåder förklarat att, jemte det de vid Lif-gardet till häst dittills följda utspisnings-stater med oförändrad portions-skilling fortfarande komme att inom detta regemente tillämpas, samma stater skulle från och med den 1 Oktober 1855 och intilldess annorlunda kunde varda i nåder förordnadt, lända till efterföljd jemväl vid öfrige värfvade regementen af arméen eller Lif-gardes regementena till fot, de tre Artilleri-regementena och Kronprinsens Hussar-regemente, endast med den jemkning, att portions-skillingen vid dessa regementen blefve 2 sk. bko per man om dagen, hvarvid åt Direktionerne för manskapets mathållning vid alla regementena, således äfven Lif-gardet till häst, skulle vara öfverlemnadt att i viss mån, efter omständigheterna och eget bedömande, från den allmänna spisordningen afvika, dock under noggrant iakttagande deraf att, å ena sidan, högre kostnad derigenom icke föranleddes samt, å den andra, soldaten komme i fullt åtnjutande af de för honom afsedda underhålls-förmåner; och skulle Kongl. Krigs-kollegium tidigt före hvarje kalenderårs utgång till Kongl. Maj:t inkomma med uppgift å beloppet af de tillskott, som utöfver hvad för manskapets underhåll vid nämnde regementen förut ständigt varit bestämdt, med tillägg af ofvanberörde utaf Rikets Ständer beviljade årliga anslag af 10,000 R:dr, komme att behöfvas, så — 76 — att Kongl. Maj:t blefve i tillfälle att i nåder besluta om sättet för dessa tillskotts betäckande.
IDUN 136 1890 I Anna Wahlenbergs » Farbror Pål » är det ej fråga om lösningen af något problem, utan helt enkelt upprullandet af några tafior ur hemlifvet — en genre i hvilken förf. ock, s o m bekant, vunnit sina största segrar. Pjäsens kärna är helt enkelt den, att en kärlekens värmande solstråle, fallen in i de mörka, förtorkade skrymslena af en stelnad människosjäl, har kraft att uppmjuka denna o c h få en g o d skörd att spira tipp ur dess stenbundna jordmån. Att hr Almlöfs i allo mästerliga spel mäktigt bidrog till den vackra framgången är gifvet. Utförandet var för öfrigt på nästan alla händer förträffligt. Fru Seeliy-J / iindbery spelade styckets solstråle Inga med det intagande behag, som tillhör rollen, och hr Skåribergs unge älskare gjordes med kraft och schwung. Fru Sfernvall, fröknarna Ahlander o c h Békrens samt hr Grunder må ock särskildt erkännas för sina goda prestationer i de ganska niaktpåliggande birollerna. högre musikaliskt värde v o r o ett par på samma sätt utförda slaviska danser af Dvorak, fulla af brusande lif o c h esprit. I förra stycket utförde hr B. principalstämman, i det senare hr S., ocli samspelet var vid båda tillfällena utmärkt. A f Dvorak utförde hr Bäck en ny pianosuite, opus 98. H r Stenhammar utförde dessutom en del smärre stycken, af hvilka Cuis klangsköna intermezzo o c h två karaktärfulla mazurkor af Liadow, en folklifsskildring » A u villages af Tschaikovski samt A. Rubinsteins etyd » på falska toner ». Vasateatern har upptagit Augiers gamla välbekanta komedi » Giboyers son », hvilken redan från sällskapets Göteborgstid uppges utgöra ett af dess repertoarstycken. Intrycket af tisdagens föreställning var dock skäligen matt, o c h högst få af de uppträdande kunde egentligen sägas lyckas. Bäst var hr Laven i Maréchals roll, o c h hr Byströms markis d A u b e r i v e var j u äfven rätt acceptabel.
Län, med tillkännagifvande, att lian biträdt det Utlåtande, hvarigenom Fullmägtige, under vissa vilkor, tillstyrkt Banco-vinstens användande till inköp af Riksgälds-Contorets obligationer, erinrat, att meningen icke varit, att de inlösta obligalionerne skulle före nästa Riksdag af Banken disponeras, utan att de borde till dess hos. Banken qvarblifva, och då såsom Bankens, vinstmedel anses-. Då anmärkningarne utvisa, att flere af de Ledamöter, hvilka yrkat bifall till det af Herr Nordenankar framställde förslag, med de modificationer, sorn innefattas i Herr Stuarts reservation, stödt sig uppå det skäl, att i annat fall, och derest icke Prlvat-Ranken eller Associationer till spanmålshandelns befrämjande eller Hvpotheks-Föreningar uppstå, som begagna cassa-creditiv 1 Banken, de intill nästa Riksdag till Banken, inflytande räntevinster skulle komma att. skrinläggas, föranlåtes Utskottet i minnet återkalla Rikets Höglofh. Ständers beslut, i anledning af Utskottets Utlåtande N:o 16 och hvad på. grund deraf blifvit föreslaget i Utskottets under N:s 1,27 och 12g afgifne, af 3:ne Riks-Stånd bifallne Memorial. Af dessa beslut inhemtas^ att så väl Bankens, räntevinster som vissa till. Banken ingående årliga capital-afbetalningar få göras fruktbärande, ej mind fe i Discontrörelsen för den, större handeln och näringarne, än äfven uti Fonden för publika pappersbelåningeu, utan, någon begränsning i senare fället eller någon annan inskränkning i det förra, än att icke utöfver tre millioner får i Håhdels-DiScont-rörelsen utlånas;, att Rikets Ständer, sorn, under innevarande Riksdag, uppgjort förslag till en, förändrad Vexel-Stadga, afven médgifvit, att vexlar få af Handels-, och Närings-Disconten belånas, såmt att belåningen af publika, papper, blifvit utsträckt ej blott till Rjksgälds-ContoretS efter sisth.
Och i dessas ställen förflyttat sig till mindre och äflägsnare hemvist* Uppförda vid SmåGatörna. Man har emot mig anmärkt, ätt 1723 ars Privilegier ej tåla min mening; Och jag Skulle shart medgifva det, om jag trodde» a ti: meningen den tiden varit, det man Ville öfverföra Privilegier ifrån personer på htiä Och ifrån hils på personer. Allt hvad jag Vet visst är detta, att om 1723 års Privilegier uti sedan framflutna gQ år för Borgerskaperna förblifvit orubbliga, så hade jag titt icke Sett tolg i nödvändighet ätt framställa Städernas handtVerkände Skattdragare såsom rent af oförmögna att bära fastigheternas Utskyldet, sedan dé äro skilde Vid fastigheternas ägande och afkastning^. Uti detta yttrande instämde Herr Schotte» mert Önskade tillika, att, om det ansågs vata PriVilegii fråga, Höglofl. Riddersknpet och Adeln Samt Högvördige PrestStåndat, med afseende å billigheten och rättvisan häri, 'ville medgifva ändring, och Saken i énlighet dermed då komma att behandlas; Herr Pameli förenade sig till tilia delar thed Herr Malmberg, under tillägg» att uti iöi O åls Höglofl, Riderskapet och Adelns åtagande aF Inqvarteringsskyldigheteii Efven andra egendomen åtföljande oneta 219 Besv. och Ekon. Utsk. Betänkanden. ter dess tanka måtte vara inbegripne. Ut Supra. N:r 55- Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotts Betänkande öfver föreslagna ändringar uti författningarna rörande Husbehofsbränvin sbränningen, och dermed gemenskap ägande ämnen. D e uti detta ärende från Respectiva Riks* Stånden till Utskottets handläggning remitterade
FORYARINGSFACK F STOCKHOLMS HANDELSBANK b % 8. p r o c. Aktiebolaget Stockholms Privat-Assistans. Deposition 5 % _. 5 % Sparkasseräkning 5 % Upp5 % &amp; Afskrifning äkta, G. A. (VIN CHCHSl PCHJRLES GOURMETS) starkaste, varaktigaste, mest uppfriskande och stärkande. Begär alltid märket 4711 och refusera imitationer. Försäljes uti alla välsorterade parfymerier. Generalagent i Sverige för Parfumerie 4711, K ö l n: Emil Boström, Norrlandsgatan 29, STOCKHOLM. Halmstad. restauranter Agentur för Skandinavien, Finland o. Ryssland bos And. Rynerg, Slockholm. Lådor ä / i fl. exp. äfven till privatpersoner. [[\ I GULDMEDALJ z Försäljcs i vära butiker z E 8 Ifegrertngseratan — Yeaterlangrtr&amp;tan IQ. E i A. T. A. T. E E samt hos alla finare parfymhandlare i riket. \ Tlllllllllllllll Illlllllll IIIIMIIIIIllllllllllimilllllllllMIIIIIIIIIIIMllllM Francks sonat för piano o c h violin (a-dur) g e n o m sin egenartade melodi o c h passionerade färg tog åhörarnes hela intresse i anspråk. Därtill föredrog hr A u l i n sonatens violinstämma m e d sådan kraft och själfullhet, att publiken formligen berusades. • H r Stenhammar utförde pianostämman elegant och korrekt, ehuru föredraget, vid sidan af hans konstnärskollegas temperamentsrika spel, ej undgick att verka en smula opersonligt. &amp; K. HofleverantSr.) Z - v i r i c h. sjukgymn. Prospekt p å begä- ran. Adress: Stockholm, Mästersamuelsg. A l l m. (S. T A. Damer och herrar af alla samhällsklasser kunna göra sig flere hundra kronors biinkomst med ringa arbete genom a t t t i l l sina bekanta sälja värdefulla nyutkomna böcker, samt andra lättsålda artiklar. — L ä c k r a saker.
Kungsoch Kungs Ladugårdar, Hemman Friheten Fisken Krono-Säterier Frälsc-Säterier Säteri-Rusthål Rå- och Rörs-Hemman Insockne Frälse-Hemman . Utsockne Frälse-Hemman . Frälse-Skatte-Hemman. Krono-Hemman Krono-Rusthålls-Hemman Krono-Augments-Hemman . Krono-Skatte-Hemman Dito Rusthålls-Hemman . Dito Augments-Hemman . Militie boställen Civila boställen Ecklesiastika boställen Domkyrko-Hemman: Skatte. Dito Krono Gymnasiioch Skole-Hemman: Krono Hospitalsoch Barnhus-Hemman: F Dito dito Dito dito Krono Kyrko-Hemman: Frälse Dito Skatte Dito Krono Krigsmanshus-llemman, Skatte . Skattlagd?, bebyggde Torp, Utjordar, Urfjellar m. fl. lägenheter ulan tal, som ej under något hemmans ränta äro inbegripne: Frälse Dito dito dito Skatte Dito ' dito dito Krono Dito obebyggde Oskalllagde, bebyggde Torp, deraf Ryttareoch Soldat-torp 6,945 st. Backstugor Bebyggde lägenheter, afsöndrade från hemman under ständig äganderät Dito dito på viss tid eller lifstid Skattlagde Fisken eller Fiskclägenheter af särskilda slag, som ej under got hemmans ränta äro inbegripne: Frälse Dito dito Skatte Dito dito Krono Oskattlagde dito Krono Tull-mjölqvarnar med 332 par stenar Tull-sågqvarnar, grofbladiga Husbehofs-mjölqvarnar, deraf ingen med särskild i Jordeboken uppför ränta J Husbehofs-sågqvarnar Stampar Kopparhammare Jernmanufaktur-verk Pappersbruk Tegelbruk Vagnfabrik Alunbruk Krutbruk Färgerier Garfverier Kalkugnar Oljeslagerier Diverse personer, som ej höra till någon viss näring Sterbhus, Testamenten, Gåfvor och Fideikommisser. S11 in m a Hemmantal.
Utskott för att afgifva utlåtande, rörande ett nytt Reglemente för alla Medlemmar af Judiska Nationen, som r,edan i Sverige äro vistande, samt angående förhud ejnot flera Judars inkommande i Riket, så har, för att gifva berörde Utskott en större vigt och omfattning, Prest Ståndet, med kännedom deraf att flere motioner om hämmande af öfverflöd och Yppighet dels redan äro inom Riks Stånden väckte, dels ock vidare torde väckas, för sin del beslutit, att bemälte särskildta Utskott må få sig uppdraget, att upptaga och bereda alla vid denna Riksdag förekommande frågor och tjenliga medel till hämmande af yppighet och öfverflöd; hvarjemte och då vidlöftigheten och angelägenheten af dessa ämnen fordra att detta Utskott må kunna arbeta på särskildta afdelningar, Ståndet ansett lämpligt, att detsamma må utgöras af sex; Leda-» möter ifrån hvarje Riks Stånd; i hvilka beslut de öfriga Respectiva Riks-Stånden igenom ProtoColls-Utdrag skulle vördsamt och vänligen inbjudas att sig med Prest-Ståndet förena. Ut Supra, Ex Protocollo J. U. Almqvist. Dito Dito. S. D. Stats-Utskottets den 31 sistlidne Mars på bordet hägde Memorial, angående den till Riksdagskostnadernas bestridande erforderliga stimma, foredrogs å nyo, och blef, i anseende till dere emot - Den 4 April. 9 emot gjorde anmärkningar, till Stats-Utslcottet återförvisade, XJt Supra, Ex Protocollo J, 17, Almqvist, Dito Dito, S. D "Vid föredragning af Allmänna Besvärsoch Oeconnmie-Utskottets ■ anhållan* att utöfver den i Riksdagsordningen föreskrifne Betjening få antaga fyra Cantzlister, pröfvade Prest-Ståndet skäligt att dertill sitt bifall lemna; dock med det vilkor, att desse icke må få beräkna dagtractaroente c-ller arfvode från längre tid, än då de efter behofvet verkligen blifva till tjenstgöring antagne, Ut Supra.
Frih, Boye har rätt deri, att vanliga yegeln är att vid föredragn. följa Utsk:ns betänkm; men der-r. före är ej sagdt, att det andra nu ifrågasatta sättet är olagligt, och då det, efter min tanka, här lättare leder till mår let, har jag trott, aft detta sgtt håde kunde oph borde begagnas. Frih. Boye, Ludv.: Då ingen yttrat någon betänklighet, hemtad från formlagarna, mot den propos. jag begärt, torde jag få taga för gifvet, att den icke är grundlagsstridig, och alt jag således kan påräkna att få den framställd af Hr Gr. o* Landtm, men utan sammanblandning med andra frågor, Sedan detta skett, begär jag ordet, för att ytr. tra mig, innan propos, framställes pä H1' Stråles förslag, och jag hoppas, att rättigheter härtill ej blir mig afskuren. Hr Dalman: Efter det så mycket interesserar Frih. Boye att fa afslag på den propos., han begärt, vill jag ej motsätta mig, att den framställes, ehuru ordningen svnes gifvet fordra, att pröfningen börjar med i cap. Jag instämmer i öfrigt med Hr v. Troil, att Gr. Frölichs förslag, såsom bättre än Utskms, bör läggas till grund för föredragningen. Det är väl sannt, att man i alla fall kan uppställa det såsom contrapropos.; men svårighet möter att alltid finna motsvarighet i de begge förslagen. Jag kan ej heller finna, att ett sådant förfarande på något sätt strider mot formerna. Frih. Boye, Ludv,: Som största delen af nu närvar, ledamöter icke voro hitkomna, då jag först framställde min begäran jemte skälen dertill, anser jag mig, för att icke gifva den siste talaren tillfälle att förvilla någon om anledn, |ill den propos., jag begärt, böra upprepa, att efter mitt D e h 16 Mars f. öl. beglepp innefattar 2 cap. (jutestio an och första cap. tjuteslio c/uo niotioi samt att jag på sådan grund tror det vara lättast att pröfva 2 cap. först.
Oxenstjerna uppläsa sin ifrågavarande motion, enär jag icke trodde, att man kunde vilja Den l.) Juni. 623 från detta ruin skilja den stol, hvarpå B. o. Ad:ns Hrr Landtmarskalkar presiderat. Att förflytta Landtmarskalksstolen till nationalmuseum, synes mig icke skola uppfylla det ändamål, Gr. Oxenstjerna dermed torde hafva afsett, ty der skall icke många åt densamma egna uppmärksamhet eller uppskatta dess värde, hvaremot stolen, om den förblifver på detta rum, der så många andra minnen af R. o. Ad. äro förvarade, torde blifva ett monument af stort värde. Om Gr. Oxenstjerna varit närvarande, skulle jag hemställt, att han måtte återtaga sin motion, men nu måste jag hos Hr Gr:n o. Landtmm anhålla om propos. på afslag å motionen. Gr. Björnstjerna, Carl Magnus: Jag är hufvudsakligen förekommen af den siste värde talaren och kan verkligen icke förstå, hvarföre icke Gr. Oxenstjerna lika gerna begärt, att vapensköldarne skulle öfverlemnas till ett museum, Landtmarskalksporträtterna åt ett annat, o. s. v. Men då R. o. Ad. icke, så vidt jag vet, kommer att upphöra, kan jag icke finna någon anledning dertill, att vi nu i förskott skulle plundra vår sal, hvarföre jag instämmer i yrkandet om afslag å motionen. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå gjord propos.. blef den ifrågavarande motionen af R. o. Ad. afslagen. R. o. Ad. åtskiljdes kl. A 4 e. m. In fidem, 0, Brakel. Plenum kl. 2 e. m. Justerades 7 prot.-utdrag för d. 9 dennes samt. protrt för den 25 sistl. April f. m. Föredrogos och biföllos Stats-Utsk:ts den 9 dennes bordlagda Mem:r: N:o 132, ang:de sammanbindningsbanans ledning öfver den med Riksg.-Kontorets hus förenade tomt; N:o 133, om anvisande af de i R.
„Jag och fadren äro ett“. Dessa Jesu ord betraktas som grundpelaren för den kyrkliga Kristusläran, hvilket bäst visar, huru svag hon är, ty endast en i hög grad ytlig och godtycklig utläggning kan våga att bruka den för detta ändamål. Gentemot Noetus, Svedenborg 49 och andra, som antagit att skilnaden mellan fadren och sonen icke är en skilnad till person, utan blott till företeelsesätt, påstå ortodoxerna sjelfve, och det med rätta, att den enhet, som i Joh. 10, 30 förkunnas, icke är en absolut personlig enhet. Detta riktiga påstående låter visserligen ej bevisa sig, om man, såsom ortodoxerna, ser språket ensamt för sig och lösryckt ur sitt sammanhang med den öfriga texten. Går man deremot äkta exegetiskt tillväga, det vill säga: 1) betraktar den ifrågavarande versen i dess sammanhang med dess närmast föregående och efterföljande; 2) till jemförelse sammanställer alla sådane utsagor af Jesus och nya testamentets författare, i hvilka det talas om sonens enhet med fadren och om enhet i allmänhet mellan skilda väsen; samt 3) i enlighet med trons analogi 50 tillser, om det sålunda vunna resultatet öfverensstämmer med alla öfriga klara kristologiska ställen, utan att de behöfva skrufvas och misstydas – då kommer man till den visshet, att ortodoxernas lära om den s. k. väsens-enheten mellan fadren och sonen, i kraft af hvilken de skulle vara en Gud, ehuru två fullkomligt jemlika personer, lika litet som Noetus’ och Svedenborgs patripassianska åsigt, kunna påräkna något stöd i Joh. 10, 30, hvilket ställe då tvertom, likasom nya testamentet i sin helhet, vittnar emot dessa begge uppfattningar. Betrakte vi nu först Joh. 10, 30 i dess textsammanhang. Då Jesus under invigningshögtiden i Jerusalem kringvandrar i Salomos pelargång – så kallad emedan den utgjorde en lemning af det gamla salomoniska templet, omhvärfva honom judarne, beklaga att han håller dem i ovisshet och uppmana honom frimodigt säga dem, om han är Kristus (Messias).
Nej, kommer det af Bonde-Ståndet framställda förslaget att förfalla;” af Doin-Prosten Holmström: ”Då jag reserverat mig mot Utskottets förra Utlåtande N:o 58, har jag naturligtvis icke heller kunnat instämma i det nu afgifna. Äfven med godkännande af den grundsats, att Rikets Ständer icke kunna ålägga hvarken detta eller något annat Utskott alt frångå sin öfvertygelse om Grundlagens rätta ordaförstånd, har jag dock ansett Utskottet hafva bort öppet erkänna sin oförmåga att påtvinga Rikets Ständer, till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, ett förslag, hvilket Ständerne sjelfve förkastat. Då det är fullkomligen klart, att nästkommande Ständer icke kunna komma alt votera om något Grundlagsförslag, som icke blifvit genom Riksdagsbeslutet af nu församlade Ständer till dem öfverlemnadt, så hade för conseqvensen hos Utskottets majoritet intet varit att befara af det medgifvande, att Utskottets förslag, ehuru af Utskottet Conslitutions-Utskottets Memorial JV:o yy. 5 ansedt böra hvila till nästa Riksdag, dock genom Riks-Ståndens öfvervägande maktord förfallit. Ett sådant svar å de resp. Riks-Ståndens återremisser hade jag för min del ansett vida lämpligare än det nu afgifna.
Då emellertid, enligt hvad här ofvan är nämndt, afgiften för det anmälda beloppet fortfarande kommer att erläggas förskottsvis, samt Utskottet med anledning deraf ansett stadgandet derom böra, likasom förut, utgöra en särskild §, får Utskottet, för den händelse ofvanberörda inbjudning antages, föreslå, att stadgandena om öfverskottstillverkning måtte i den nya författningen intagas såsom § 20, och att denna måtte erhålla samma lydelse som nuvarande § 22, endast med uteslutande af dess 1 morn., hvilket handlar om den förhöjda afgiften, samt med den skilnad i öfrigt, att hänvisningen i nuvarande 3 mom. ändras från § 20 till § 18, hvilket torde godkännas. Om detta förslag vinner Rikets Ständers bifall, blir deraf en följd, att i den återstående delen af författningen §§:s nummerföljd ändras samt förekommande hänvisningar derefter rättas. § 21 (10 i förslaget). Med afslag å Utskottets hemställan angående rättighet för bränvinstillverkare att från postkontor i bref under öppen rekommendation till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande insända afgiften för sådan tillverkning, hafva Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet bibehållit i detta hänseende nu gällande föreskrifter oförändrade, hvaremot Borgare-Ståndet återremitterat och Bonde-Ståndet bifallit Utskottets hemställan. Enär genom två Stånds afslag frågan om ändring i denna § förfallit, lärer §:n, med undantag deraf att siffrorna 8 och 9 ändras till 6 och 7, böra bibehålla sin nuvarande lydelse. På grund af sammanhanget med förevarande § har Borgare-Ståndet jemväl återremitterat §§ 21, 45 och 67 i Utskottets författningsförslag; och torde, i följd Sammans. Bevilln.-, Lags. Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskott.
M:s år 1825 vidtagne Nådiga Författning, att det i Alingsås varande transportfängelset skulle såsom allmänt Kronohäkte anses, en stor besparing i transportkostnader äfvensom lindring i det med fångföringen förenade besvär uppkommit, men alt fånghusbyggliaden, afpassad och lämplig för ändamålet af blott transportfängelse, vore i sitt nuvarande skick aldeles otillräcklig för den beständiga och jemförelsevis större fångpersonal, som afbidar ransakning eller dom, eller undergår ådömda fängelsestraff; alt personalen således icke utan mycken trängsel kunde inrymmas och aldeles icke classificeras, samt att några rum voro gemensamma för fångar af bägge könen; alt de af trängseln för fångarnas helsa menliga följder ökades deraf, alt rummen ej hade nödig höjd; samt att Justitiae-Ombudsmanrien ansett sig böra fästa E. K. M:s Nådiga uppmärksamhet pä den allmänna fördel, som, genom besparing i kostnader och besvär vid extra fångtransporter inom Elfsborgs Län, uppstode derigenom alt fängelset i Alingsås på Statens bekostnad utvidgades, vare sig genom lämplig tillbyggnad, eller medelst betingad rättighet att begagna det häkte, sorn Alingsås stad och Kullings härad gemensamt ega, på ringa afstånd från Kronohäktet beläget; samt hvad åter angick Länsfängelset i Christianstad, att uti fästningshäktet i denna stad, hvilket genom den af E. K, M år 1828 fastställda classificalion blifvit bestämdt att emottaga, jemte andra fångar, äfven dem, som för vårdslöst eller bedrägligt förhållande emot borgenärer samt edsöresoch seglationsbrott blifvit till fängel - 6$ Expeditions-Utskotteis Förslag till und. Skrifvelse N:0 St. seslraff, med eller utan arbete, dömde, icke funnes något rum att tilfgä för dessa fångar, hvilka derföre måst intagas i Artillerie-Casernen, hvarest ett större antal personer af nämnde qvalificationer blifvit i ett enda rum sammanförde; att år 1829 annat bysättningshäkte inom Christianstads