Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är dock ganska säkert på Landsbygden ett ibland de betydligaste, då beloppetr deraf kanske uppgår till i5, 20, 25 och ända till 3o R:dr Banco på helt mantal örn året, oberäknadt de så kallade jura stolte. I Städerna deremot äro afgifterne till Clereciet vida mindre och således föga betungande. Med afseende på Fattigförsörjnings-kostnaden anmäldes: att den i allmänhet! synes vara snarare för lågt än för högt beräknad, oaktadt den tillökning i beloppet, förorsakad af 1826 och i83o årens missväxter, som ägt rum för åren 1827 och i83i, emot vanligheten. Uti Statistiska Tabellerne äro dessutom gifne Allmosor åt kringgående tiggare icke afsedde, eller till beräkning upptagne: De vörö likväl i .synnerhet under äfen *§37,och 1831 högst betydlige, samt kanske jemföflige med: Öfrige fattigförsörjnings-kostn^den;, och troligen kan således• beloppet, af alla de utgifter.-till .fattiges underhållande, som Länets Invånare lindel’ ifrågavarande qvinqvennium fått 38 vidkännnas, i calcul anlagas lill Åtminstone \\ ä i5,ooo R:dr årligen' ' ii toftin-brätt* •S,fcBfeti§h#e -. JtfflfcWäliäi tiis ■ Skjiitsnings^esväiet på Landsbygden bestrides i fredstid med fyra Hästar af hvarje deldfvån icke lagligen béfriadt helt hemman; men då - Hedebyoell taiigskjirtseli nii1 mera kan anses ersatt med den lega som för skjwlsningeh erhulles, Ilar endast Krono-skjutsen jemte Håll-skjutsen, på de få ställen delina sednare ännu utgöres, blifvit såsom onerä upptagne.
Lön pä 1778 års Stat 500. 50 ProCents förhöjning lika med RiddarhusSe - creteraren 150: Ljuspenningar 29: to. 2 famnar ved till dess Contoir J3: 16. I stället för fria Husrum, Hushyra 66: 52> För CadettScholans Gassa 55: 16. Fröken Tersmedens Testamente 50: Wennerstjernska Testamentet 33; 16. Grell. RiddarhusFiskalcn. Lön efter 1778 ärs Stat. Den 27 Juli e. tn 1325 Transport 200: 50 ProCents förhöjning med Q:dra Quartalet är 1812 Hushyra Arfvode af von Blocks Testamente. Wennerstj e rnska . d:o 16: 32 Som Ombudsman vid Adliga JungfruStifcet Ljuspenningar, , Första Canzlisten. Lön efter 1778 ärs Stat 200: 50 ProCents tillökning sedan är l8to, enligt ProtocollsUtdrag den 8 Maj samma år loo: Ljuspenningar. 17: 31. 6. Andra Canzlisten. Lön på 1778 års Stat ioo] 5o ProCents tillökning sedan år 1810. 50. f '»cnonninpar 1J. Cl I324 ' pert 27 Juli c. m. Sorn Secreterare vid Adliga Junv fruS lif tet , 100: ^ -mm.. ■ y~ ,‘B 334: *5- 6, Vaktmästaren. Lqn med tillökning 753 för Adliga Jungfru Stiftet 30: ^ i t < • 1 • 105» Boningsrum 4 st:n med 1 kök, hvaraf ett uthyres för 45 R:d._ ärligen. Dessutom för hvar Concert fe R:d., och för in^ troductioner 2 å 3 R;d, Stockholm den 24 Juli 1815, CW. STRÅL E.
— Hr Lefrén bar visserligen i dag på f. m. funnit det af Disk. föreslagna system hafva företräde framför Frih. Wredes; men jag anhåller att just få åberopa Hr Lefren sjelf såsom förnämsta stödet för min åsigt, enär Hr Lefrén vid 1840 års riksdag så kraftigt understödde Frih. Wredes förslag och så fullständigt utvecklade detsamma, att jag endast anser nödigtvatl få upptaga de hufvudsakligaste momenterna af hvad Hr Lefrén då anförde, nemi.: ”Ett lands myntenhet måste, för att vara god, äga följande hufvudegenskaper: 1) Dess inre värde bör vara sä afpassadt, att enhetens lägsta underafdelning, d. v. s. lägsta skiljemyntet, svarar mot de minsta liqvider, som i dagliga minuthandeln förefalla. 2) Dess vigt bör, så vidt möjligt, utgöra en jemn, för räkning och myntfabrikationen väl lämpad del af landets vigt-enhet. 3) Dess varde bör också, om möjligt, fullt öfverensstämma med en i landet ännu i lag stadgad juridisk räkneenhet. 4) Skulle, såsom i Sverige nu är händelsen, landet i följd af föregångna oredor i penningeoch myntväsendet, hafva flera olika, ännu af folket i dagligt bruk begagnade räkne-enheter, sä bör den nya myntenheten sä väljas, att de äldre särskilda räkne-enheterna beqvämligen kunna med den nya myntenhelen jemföras. 5) Den bör äfven, så vidt möjligt, kunna beqvämligen jemföras med myntenheterna i de länder, med hvilka landet slår i handelsförhållanden, samt företrädesvis med grannstaternas.” Vi Den 4 Mars e. m. Vi hafva lyckligtvis det ypperligaste tillfälle att nu förskaffa oss en mynlenhet, som, fullkomligare än vanligen i sådana fall är att hoppas, uppfyller alla dessa 5 hufvudsakliga villkor.
Vrot. 6 Sorni, i Afl 2 Bandet« 1/pde Häftet. 1 Hattco-HSisJmttts Memorial N:o <$%■ N:o 6x Ankom till Exped.-tJtsk., den i4 I?ov: Memorial], i anledning af erhållen återremiss.. d. Utskottets Betänkande Nio, 52^ På grund af gjorde anmärkningar, har Hedervärda Bonde-Ståndet, genom Protocolls-Utdrag den 2» sisth 0ctonér, till Utskottet återremitterat Betänkandet N:o 5,7*, ianledning afåtskilliga inom Riks-Stånden väekte motfenev, . angåendeanstånd med inbetalningar ock lagsökningar för BiscenfrYerkens räkning, för de orter, der Clio!eraniarsoten härjat,- oell får Utskottet tili svar härå allenast vördsamt meddela, att berörde Betänkande, enlig,t' Utskottet lillhandakomne Pr o toco 11 s-Utdrag, blifvit af Hoglofl. Ridder skap et ocli Adeln samt Vä 11 o fl, Borgare-Ståndet den af, och af Högvördige PresteStåndet den 30 si-stlidne Oetober gpdkändt;. vid' hvilket förhållande Utskottet finner den eeindtne ålerremissen, icke påkalla någon vadare åtgärd, från* Utskottets sida.. Stockholm den id Nav.. r 834'- 3ST:o 63i. Ankom till' Exp.-Utsk. den t.f N'or. Betänkandei anledning af Herr Rosenblads^.. B.x motionangående rättighet för Banco-Fnllmägtige att temporairl förstärka Fonderne för publika papper samt för handeln, och den större rörelsen; Under den 22 sisth September, har Hoglofl.
Ljuger fortfarande! Förr, när jag var oför att det är ett naturfel. Du tror sjelf på hvad du ljuger, och ser du det är betänkligt! Men det hör inte hit! Tänker du gå, eller vill du att jag ska gå? KAMRATERNA Fru HALL (reser sig). Jag ska gå! (Faller ner på stolen och trefvar omkring sig). DOKTORN. obehagligt, förfärligt obehagligt, åh! Fy, jag tror att jag blir gråtfärdig! Carolina! Nej det här håller jag inte ut! Jag är sjuk! DOKTORN. Fru HALL. Hvad! Drucken? Tänk att det käns ket! Men! Detta var svårare än jag tänkt. Jag Ja man blir sjuk, när man dricker för myc har dödat små ofödda barn för att rädda modren, och jag har kännt dem skälfva i dödskamp, jag har sågat i lefvande muskler och sett märgen krypa ut som smör ur friska ben, men aldrig har något gjort mig så ondt, sedan den dagen du gick. Då så att jag bara kunde flämta med den andra! Åh, nu tror jag att jag qväfs! var det som om du gått bort med min ena lunga, Fru HALL. här! Och jag vet inte hvad vi skulle här att göra. Ge mig din hand! Hjelp mig ut härifrån! Det är så bråkigt DOKTORN (leder henne till fonddörren). och den hvilade tungt öfver mig, den lilla fina handen Den slog mig en gång i ansigtet, den Åh! Nu är den vissen och slår inte mer... Ah Den gången var det jag, som bad om din hand; fina hvita handen; och jag kysste den ändå. Dolce Napoli! Lifsglädje, hvart tog du vägen? brud! Gick din väs som hon der! Som var min ungdoms TREDJE AKTEN Fru HALL (i tamburdörren). Hvar är min kappa? DOKTORN (stänger dörren). I tamburen, förmodligen. Det är rysligt! (Tänder en cigarr). det är så ljuft i den der kolerasjuka fiskarhamnen? Blague! förmodligen! Blague! Blague! Brudar, kärlek, Neapel, lifsglädje, antikveradt, modernt, blague!! Hela vägen! Oh Dolce Napoli!
Hwad siuteligen detta Collegii Löner med mera beträffar, torde de lättast kunna anskaffas af de förut nämnde fyra procent ^ som af innestäende köpeskillingar af försälde Egendomar Riket tilfalla, och som detta Collegii befattning blir af 836 Den 9 Augustt. af en widsträckt beskaffenhet, ätföljd af mycket arbete, och inga sportlar, torde det kunna benädas med något större Löner än de öfrige, och med dem undfå lika wardighet och rang. Ehuruwäl det äliggcr hwar och en nitälffande Medborgare at efter yttersta förmäga gagna Fäderneslandet, frugtar jag denna bade r tanka och skrifart ofullkomliga upgift wore dristigt at framföra uti et sä uplyst Riks-Ständ, om icke Högloft. Ridderftapets och Adelns kända nit för Rikets wälgängs befrämjande, gynnade mitt walmenta uppsåt. Jag anställer ödmjukeligen, at detta Dictamen til Protoeollet, kunde remitteras til Riksens Högloft. Sckänders Oe onomiä-Utskotts uplyste gransknirrg, äfwensom om tilständ at detsamma genom trycket allmänt göra, pä det at kunnigare och mera experimenterade kunde stugfällas, at med sine yttranden i detta Rikswärdande ämne bidraga iil Fäderneslandets wälgäng. Uplästes et af Friherre bunck, ^clolgst , inlemnadt Memorial: Wördsamt Memorial! Framfarne tider hafwa bewittnadt, at i märt Land alla Claster Medborgare blifwit belastade med pälagor, och desie odrägelige, samt at denna börda fallit i högst betydlig mätto pä Jordbrukarens skuldror, är en ostridig sanning; Rikets trye - Den o Augusti. 8Z7 tryckande nöd har wisserligen wällat detta missöde, och den framfarne olyckliga Styrelsen har onekeligen bidragit bertil.
Majrts, enligt Collegii tillstyrkan, meddelade fastställelse af General-Mönstrings-förrättningens åtgärder, Då nu, vid behandlingen af detta mål, någon form ej synes vara underlåten, eller någons rätt förnärmad, helst det, jemlikt 17 och 20 §§. af General-mönstrings-Instruetionen den 16 November 1819, egentligen ankommer på General-Mönsterherrn att, efter omständigheterna, förfoga om beYäringsoch mönderings-persedlars repaia - Ponstitulions-Vtskottets Memorial N.o /fS. tion, eller anskaffande af nya, —då fCrigsCollegium icke eller uttryckligen tillstyrkt ny besigtning, ulan tvärtom ej trott sig lillständigt att anställa en dylik revision öfver Gcneral-mönslrings-förrättningens åtgärder, emédatl sådant endast berodde på Kongl. Måjrts pröfning ocb befallnings — samt då emellan de af Motiouairen jemförelsevis omförmälda persedlarna vid Andra LifGrenadier-Regementet, och dem vid LifRegementets Hussar-Corps, företer sig den stora skillnad; att de förra blifvit i mönStrings-verket Upptagne Sorn brukbara, men af Mönsterberrn förklarade odugliga; hvaremot de senares eller ifrågavarande Pistolers och Sablars sämre beskaffenhet var, som det af handlingarne vill synas, vid förrättningen lemnad obestridd, och sedermera jemväl af Krigs-Col legium bestämdt vitsordades, finnér Constilutions-Utskoltet sig ej eller kunna, i denna punkt, anmärknings-anledningen godkänna. Ankom till Expcd.-Utsk. den ia Augustii iSatj. Memorial, rörande Prosten Dedekinds anmärknings-anledning mot föredragningen i KammarEacpeditionen af målet angående Kyrko - hemmanet Lyngåkra. -För uppgifvande af den mot Föredraganden i Kammaf-!‘’xpeditionen anmälda anmärknings-anledning, som Preste-Ståndet, under den 21 dennes, till ConstilutionsUtsköttet remitterat, liar Motionairen, Prosten J.
Detta gör kunskapen lefvande, samt gör den till en ingredierande beståndsdel hos lärjungen, och icke blott till en tom minneslexa, hvilken bortflyger lika lätt som den kommit. Om således, för inbemtande af verklig kunskap, fordras sjelfverksamhet hos lärjungen, så tviflar jag att något studium finnes, som mera lifvar en sådan verksamhet, än studiet af naturen. Vidare mötes under lifvet menniskan, icke blott såsom naturprodukt, utan såsom en moralisk, i samhälle med sina likar, förenad varelse. Menniskan blir således ett vigtigt föremål för undervisningen. Dess egenskaper böra inhemtas icke blott genom umgänget med andra menniskor, utan äfven genom historien, som visar huru menniskan hunnit dess nuvarande utveckling. Menniskorna inverka på hvarandra genom språket. Genom att beherrska språket, beherrskar man äfven menniskorna. En stor författare har i detta afseende sagt: »Quarn magnum, quarn excelsum prffi»stare hominibus in eo ipso, quo homines praestant animalibus.» Känslan af ordets makt var stor hos de gamle Greker och Romare. Derföre riktade de nästan alla krafter vid undervisningen på inhemtandet af modersmålet. Vältalighet utgjorde högsta frukten af all lärdom. Men som erfarenheten visar, att nästan ingen blir Den 3 December e. m. fullkomligt mäktig något främmande språk, måste hvar och en, som genom talet vill kraftigare inverka på sina medmenniskor, dervid begagna sig af modersmålet. Kunskapen af detta är derföre af yttersta vigt. Detta insåg ock en af verldens störste författare. I sin ungdom tvekade Göthe någon tid, antingen han skulle välja Franskan eller Tyskan för sina skrifter. Hans snille sade honom snart, att han aldrig med full säkerhet skulle komma att beherrska något annat språk än sitt modersmål, och derigenom förskaffade han åt verlden en af dess största författare, som i motsatt fall troligen aldrig hunnit samma fulländning. Kännedomen af den jord vi bebo måste äfven vara vigtig för hvarje menniska. Och då vår tid indelas efter jordens och månans rörelser, bör kännedomen om dessa icke saknas hos någon bildad menniska.
Jag anhåller, att Economi-Utskottets Betänkande ]\~:o i43 måtte blifva uppläst, då, som jag hoppas, BancoUtskottets nu föredragne Betänkande skall blifva alldeles vederlagdt. Allmänna Besvärsoch EconomiUtskottets i förevarande ämne afgifne Betänkande N:o i43 hlef, i anledning af Friherrre Cederströms begäran, uppläst. Friherre Cederström: Ridderskapet och Adeln torde af det upplästa Betänkandet hafva funnit, att Utskottet ej tillstyrkt någon utgift förrän magaziner med torkinrättningar äro inrättade, och icke heller någon belåningsrättighet förr än den, som önskar lån, styrker sig hafva försäkrat varan för all slags förstöring. Det skäl, som BancoUtskottet anfört mot belåning af torkad, spannemål, att nemligen inga magaziner skulle finnas, kan således icke tillämpas på hvad Ekonomiutskottet föreslagit. Jag hoppas derföre, att Ridderskapet och Adeln, med afslag å BancoUtskottets Betänkande, bifaller EconomiUtskottets. irt)4 D«n 7 December e. m. Herr Ribbing, Arvid, anförde skriftligen ; Otvifvelaktigt är detta vid Riksdagens början väckta förslag, hvilket Ridderskapet och Adeln först nu tillåtit att föredragas, af den vigt, som EconomiUtskottet ock uttrycker, då det beter, att Utskottet ”till öfverläggning förehaft detta vigtiga ärende.” Det är vigtigt så väl till sin omfattning, som till sina verkningar, såsom ingripande i alla deras intressen, hvilka producera spannemål till afsalu, eller consumera utöfver egen pro•duction, samt verkande på myntets värde och Bankens säkerhet. Ämnet delar jag i 3:ne frågor: 1:0 Är det för landthushållningen isynnerhet, och näringarne i allmänhet gagneligt, att, genom publika lån, uppmuntra till en ytterligare production af spannemål, med afseende på dess exportation till utrikes orter? 2:0 Är det för Rikets allmänna penhingeverk fördelaktigt eller skadligt att utgifva dessa lån? och slutligen 3:o
På dessa grunder förnyar jag min hemställan, att utlåt. N:o 17 måtte först, och de öfriga i ordningen derefter, förekomma. Hr Lagerhjelm, Pehr: Förekommen af de flesta talare i detta ämne och förenande mig i den anhållan, att utlåt. N:o 17 mätte först företagas, ber jag att få yttra några ord, efter jag vid förra riksdagen var en bland dem, som ifrigast yrkade på proportionen såsom 5 till 8 såsom vilkor för realisationens verkställande. Den obetydliga bristen i denna proportion anser jag på intet sätt hinderlig för realisationens verkställande; men deremot anser jag utlåt. N:o 16 vara till den grad svårt att föredraga och afgöra, att om icke garantien, som är N:o 17, förut är afgjord, öfverläggningen skall blifva långsam och största svårigheter möta för att komma till någon enhet i besluten. Jag förenar mig således med dem, som anse N:o 17 böra först företagas; och, efter hvad jag tyckt mig finna, torde pluraliteten vara af samma åsigt. Gr. Horn, Claes Fredr.: Hufvudsakligen förekommen af de värda talare, som yttrat sig före mig och anhållit, att utlåt. N:o 17 måtte föredragas till afgörande före N:b 16, ber jag blott att få bista uppmärksamheten på det Dc 11 a? Juli f. ta - li af Gr. Cronhjelm föreslagna sätt att behandla Frih. Cedcrströms yttrande, hvilket, i min tanka, icke kan betraktas såsom någon särskild motion, enär det icke innefattar fråga om någon förändring af beslutet om silfvervexlingen, som Hr Frih. antagit såsom ett definitivt beslut, utan endast alser vexlingens uppskjutande till en viss uppgifven tid, och således blott innefattar en särskild opinion, som talaren äger alt försvara i den mån, han dertill tror sig vara i tillfälle. l)å R. o. Ad. sålunda, efter min öfvertygelse, icke skulle formenligt förfara genom att behandla yttrandet såsom särskild motion, tillstyrker jag, att vi icke må uppehålla oss dervid, utan öfvergå till liufvudfrågan, huruvida R. o. Ad. önskar, att Hr Gr. o.
De förhållanden, hvari detta ännu så kallade Statens Penninge-verk, enligt mitt Förslag, ställes till Privat-Bankerne, och dessa åter till Banco-Styrelsen, äro sådane, att inbördes hjelp emot hillig ersättning beredes Baukerne, och att säkra Controller trygga allmänheten. Öm-delta Lagförslag af Rikets Ständer antages och af Kongl. Maj:t sanctioneras, vågar jag tro, att snart nog enskilde BankBolag skola bilda sig, och att, sedan myntordningen heredt möjligheten af credit på längre terminer, Privat-Bankerne skola, genom upplåning af enskilde Capital, bereda sig en ökad kraft för utlåningen afsina Credit-papper eller Banco-noter, samt sålunda tjeniigare Credit-bruk, än de nuvarande, åt Fosterlandels Näringar bereda ökad förlags-kraft. ” Utskotten hafva så mycket mindre något att anmärka mot inrättandet af enskilda så kallade Banker eller Disconter, sorn det redan, genom Kongl. Kungörelsen den 14 Januarii 1824, under vissa vilkor, är medgifvet; men Utskotten anse sig deremot ingalunda kunna tillstyrka, att, me» 24 Bancooch Lag-Utskottens Betänkande JV.-o 81. deist serskilda anslag eller understöd af RikeLs Ständers Bank, i synnerhet i dess närvarande ställning, man skulle söka att, på sätt Motionairen åsyftat, framkalla och upprätthålla dylika inrättningar. Utskotten hysa den öfvertygelse, att dessa Låne-anstalter då först kunna blifva för Landet nyttiga; och utan tvifvel af den enskilda omtankan sjelfmant skola åstadkommas, när, i förening med en inom åtskilliga Landsorter mera concentrerad, lifligaré näringsflit och afsättning afdeSs tillverkningar, samt, efter återvunnen stadga i Rikets Myntväsende, de; genom besparing af jordens och arbetskrafters årliga production, förökade lånbara Capital, med lika eller större fördel, kunna göras frugtbärande i denna som i någon annan gren af den allmänna rörelsen, eller uti något annat pröduclivt företag.
Bonde-Ståndet beslutade redaction , med det af Utskottet föreslagna tillägg, som af sistnämnda båda Stånd också är gilladt; varande, i följd bäral, beslutadl: att, under den tid Silfver-utvexlingen från Banken förblifver hämmad, äfven Svenskt Silfvermynt, utaf sådan vigtighet, som erfordras för emottagande i Bankens Cassör, må belånas enligt det förhållande till Gonlroll-Silfver, att hvarje 20 ski 1!ingar Silfver-värde uti dylikt mynt an$es lika med 1 Lod Yerk-Silfver. Andra, tredje och fjerde omröstningspropositionerna, (pag. 23 och 24) rörde de grunder,enligt hvilka Odlings-Låne-Fonderna skola framdeles användas; men som Hederv. Bonde-Ståndet den i5 dennes, med frånträdande af sitt förra beslut, godkännt redactionen, pag. 22 och 23, hvilken de öfriga Riks-Stånden äfven förklarat sig antaga; så är nu mera, utan någon härutinnan erforderlig omröstning, af Riks-Stånden enhälligt beslutadt, att, sedan 87,696
Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående förhöjning af de Länsmännen tillkommande pensioner å allmänna indragningsstaten; Gifven Stockholms Slott den i3 Januari 485i. Jemte förmälan hurusom länsmännen, hvilkas aflöning vid 1840 och 1841 årens riksdag blifvit bestämd till 200 R:dr, icke ega att å allmänna indragnings-staten åtnjuta pension till högre belopp än 100 R:dr årligen, hafva sednast församlade Fullmäktige för delegarne i Civil-statens pensions-inrättning hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, att då sättet för pensioneringen å allmänna indragnings-staten otvifvelaktigt utöfvar inflytande på Civil-statens pensions-inrättning, samt i sednare tider väsendtligen förändrade förhållanden med länsmännen inträdt derigenom att, enligt Kongl, brefvet den 22 December 1841, desse tjenstemän skola hafva undergått vederbörlig universitets-examen, eller ock aflagt särskilde kunskapsprof inför Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, hvadan billigheten fordrade, att länsmännen, hvilkas befattningar äro ganska besvärliga, må kunna, i likhet med statens öfrige tjenare, vid högre ålder taga afsked med pension, svarande mot deras innehafde lön, Kongl. Majit måtte täckas vidtaga de åtgärder, som kunde erfordras för länsmännens pensionerande å allmänna indragnings-staten, med ett belopp af 200 R:dr årligen. Bih. till R. St. Majlis Nåd. Proposition, JYs 47. Öfver denna underdåniga framställning har Kongl. Maj:t hört dess och Rikets Statskontor, som till Givil-Statens fullmäktiges omförmälda underdåniga hemställan tillstyrkt
Från Hedervärda BondeStåndet, S. D. Uppå derom nu vackt Fråga, beslöt Bonde-Ståndet att härmed inbjuda det Bögvördige Preste-Ståndet, att, i afseende på de allmänna grunderna för utlåningen till Fastighets-egare af det beslutna Stats-lånet, i öfverensstämmelse med Stats-U-tskottets förslag i Betänkandet N:o 415, samt, lika med livad Borgareoch Bonde-Stånden beslutit , bestämma minimum för utlåningarne till 200 R:dr Banco; och hyste Bonde Ståndet den förhoppning, att Högvördige PresteStåndet, vid kännedom om det behof af låne-biträde, som nog allmänt egde rum för de mindre, likasom för de större Fastighetsegarne, icke skulle tveka att i denna del gå Bonde-Ståndets önskan lill mötes. Prot.-Utdrag den 8 Mars 1830. 79 S> D. Föredrogs och bifölls Expeditions-Utskottets Memorial, No 422, medförslag till föreskrifter, i afseende på hvad iakttagas bör vid verkställandet af tryckningen utaf Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll vid blifvande Riksdagar samt i afseende å dermed gemenskap egande ämnen , äfvensom med vissa hemställanden , föranledda af nämnda tryckning innevarande Riksdag. S. I). Vid förnyad föredragning bifölls Constitutions-Utskottets Memorial , N É, Vid föredragning af Allmänna Besvärsoch Oeconornie-Utskottets Utlåtan» de, N:o 178. i anledning af gjorda, anmärk-1 ningar vid Utskottets Betänkande, N:o 143, angående väckt fråga om belånings-rätlighet uti publique fonder å ritorr Spannmål; fann Bonde-Ståndet detsamma icke kunna föranleda till annan åtgärd , än att läggas till handlingarne. S. X). Föredrogs och lades till handlingarne Banco-Utskottets Memorial , N
208 Motioner i Preste-Ståndet 1862. På grund häraf dristar jag vördsamt föreslå, att Rikets Höglofliga Ständer måtte i årlig pension åt Enkefru Biskopinnan Elisabeth Heurlin, född Liljewalch anslå Åtta hundra (800) R:dr Riksmynt. Om remiss af denna min motion till Höglofliga Stats-Utskottet anhålles vördsamt. Stockholm den 28 November 1862. II. G. Hultman. Af Riks-Ar k i varien J. J. Nordström: Om revision af nya Troll hätte kanalbolags räkenskaper samt Statens bidrag till kanalbyggnaden, och utredande af Statens andel i bolagets inkomster m. m. Sedan numera Öfversten, Friherre N. Ericson i början af 1830-talet uppgjort plan och kostnadsförslag till Trollhätte slussverks ombyggnad, till lika dimensioner med dem, Götha kanal egde, omfattades denna angelägenhet af Statsmagterne med särdeles intresse.