Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Friherre Manderström, Statsråden: Wallensteen, Gripenstedt, Almqvist, Ehnemark, Herr Grefve Hamilton, Lagerstråle, Björnstjerna och Malmsten. Chefen för Finans-departementet, Stats-rådet Gripenstedt, uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts, på Statsrådets enhälliga tillstyrkande, fattade beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående förändring i bestämmelserna rörande postvigten. Kongl. Maj:t behagade, enligt Statsrådets tillstyrkande, i nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta Protokoll bilagdt, och befallde att nådig proposition skulle, i öfverensstämmelse dermed, till Rikets Ständer aflåtas. Ex protocollo Mildhog Lundgren. Alik. lill Exp.-Utsk. den 7 Nov. 1859, kl. 2 e. in. Kongl. Maj:(s Nådiga Proposition lill Rikets Ständer, angående upphörande af den s. lc. Kalkugns-afgi/ten på Gottland; Gifven Stockholms Slolt den 27 Oktober 1851). Vid 1828, 1829 oell 1830 årens riksdag framställdes af Kongl. Maj:t, uti Dess nådiga proposition den 13 November förstnämnda år, angående Statsverkets tillstånd och behof samt gillades derefter af Rikets Ständer det förslag, att den s. k. Kalkugns-afgiften på Gottland, hvilken vid 1823 års riksdag varit beräknad till 150 Riksdaler Banko, men icke under något af de derpå följda åren uppgått till detta belopp, skulle från inkomstberäkningen uteslutas och den, genom samma afgifts upphörande, de skaitskyldige förunnade skatteminskning i stället afses vid deras taxerande till bevillning.
Den 19 Juni C63 ärligen sammnnskjutas, eller af fattighusinrnttnmgarne tillslagna fonder inflyta, och härtill kora» mer, ett ehuru döt skulle kunna sägas, att de tvister, hvilka dessa Directionér mäste utföra, för att afvärja, det sådane personer, sorn ej hafvalaglig rätt att i berötde inrättningar varda intagne och att från dem njuta understöd, icke falla desse till last, egentligen röra Stadens invånare, sorn äro pligtige att underhålla sina fattiga^+je-* rörde tvister likväl hufvudsakligen innefatta amren, som hafva fullkomlig jemförelse och likhet med detn, då de fattige söka eller försvara sin rätt; anser Utskottet sig häraf hafva tillräcklig grund, att tillstyrka, det må den Författning vidtagaa, hvarigenom of vanhem alte Fatt ig vårdsDirectioner varda befriade fean ali utgift till Chartse-Sigillatas och Utslags lösen i de händelser, da frågor göras anhängige om fattiges intagande till vård vid de inrättningar, sorn äro under nämnde Directioners förvaltning ställde; hvaraf ock, i händelse detta varder bifallet, Utskottet finnér det blifva en ostridig följd, att ett lika förhållande bör anses inträffa vid alla de stridigheter, som emellan För. samlingarne å Landet uppstå om skyldigheten till Fattighjons vård och försörjande; hälst äfven i alla dessa fall den talan, som fores, ej kan annorledes betraktas, än som ett Oeconomieoch ^olitie-ärende; hvilket rörer en hel menighet eller härleder sig från Allmänna onera, vid hvilka händelser frihet från Uhartse-Sigillata-afgift ät stadgad. Hvad '6(5* Den ig Juni* Hvad ater beträffar den sednare motion, finnér Utskottet , att sorn enligt 24 Cap.'7 §.
Tvärtom, vi se öfver allt der Mosaiska trosbekännarne åtnjuta medborgerliga rättigheter till fullo, att de äfvenledes följa nationens seder i allt, sora icke angår sjelfva religionsbruken och att de ej göra Proselyter, utan de införlifvas med den nation, som vill införlifva dem med sig. Här är mycket taladt om de olägenheter, som skulle åtfölja Judars bosättning på landsbygden. Alla dessa invändningar, som i det afseendet äro gjorda, anser jag vara småsaker, som aldeles icke bevisa någonting emot de många exempel af sådana Mosaiska trosbekännare på landet, der ingen af dessa olägenheter röja sig, hvarken i kyrkligt hänseende, eller i afseende på folket eller i komunala befattningar och angelägenheter. Här är taladt örn, att Mosaiska trosbekännarnes bosättning på landet skulle blifva ett plågoris såsom i Pohlen och andra orter, likasom frågan vore att hundratusentals af denna läras bekännare hos oss skulle komma i åtnjutande af ifrågavar. utvidgade rättigheter, då det blott nu är fråga om det ringa antal, som f. n. finnes i Sverige och som vist icke kan, äfven om det tillätes, sprida sig till alla orter. Jag vill förbigå hvad som i öfrigt blifvit anfördt på f. m. rörtde händelserna 1838, om de möjliga penningemännens magt att förhindra krig derigenom att de vägra förskaffa regeringarne lån till bestridande af utgifter; men om så är, så är det snarare en välgerning för meskligheten om krig derigenom kunde förekommas. Jag vill icke nämna de fördelar, som skulle vinnas af Mosaiska trosbekännare enskildt. Det är sådant, som icke verkar på min öfvertygelse, utan min öfvertygelse är att utvidgade rättigheter för Judarne skulle medföra en fördel för Staten. Det måste otvifvelaktigt vara en fördel för Staten att med sig införlifva alla de medborgare, som i landet finnas, på det att de derigenom alla måtte ega samma känsla för fäderneslandet, samma nit för det allmänna bästa, samma uprigtiga tillgifvenhet för de beslående lagarne och samma benägenhet att göra upoffringar för bibehållande af rikets sjelfständighet.
— Da nu derjemte fragg blifwit wäckt om inskränkning i Börds, rätten, hwil?en likwäl ostridigt i sin Natur har mera Laglig Den z Julii. 1037 och billig grund, än ifragawarande oinskränkta lösnings-rätt för Nabo, och frågor af detta senare stag med stöd af den i 17)6 arS aberopade Bref utsatte grund blifwit af Domstolarne olika afgjordt, i det somlige ansett Nabo i alla händelser äga ratt till lösen, men andre ater funnit en sadan rättighet endast tillkomma den Nabo, pa hwilken inträffar hwad z:dje och g-de §. §. af 7-de Capitlet Jorda, Balken innehåller, lärer behofwet uppsta af ett stadgande i denna del, som bereder enhet i Lagskipningen, och är förenligt med billighet, rättwisa och vägande rättens helgd. Jag förestår derföre »vördsammast en sadan förändring i hrvad 7:de Capitlet Jorda-Balken stadgar om Nabos rätt till lösen af försallda Hus och Tomter i Städerne, att den icke ma äga rum utan i de händelser z:dje och 4'-de §. §. af samina Capitel förestriswa; men Widerboende deremot bibehallas wid den rätt han förut enligt samma Capitel äger till inlösen af sadane Tomter eller Hus i hwilka han äger del.
Diskont-verken åsyftade fördelar förenlig föreskrift svårligen lärer kunna uppgöras i den af Herr Almgren föreslagna riktning, enär, lill följd af det långa betalningsanstånd, som nu, vid försäljning af varor och fabrikater, lemnäs, låne-ansökning, grundad på verklig alfar, ofta får utseendet af att vara omsättning af äldre lån; så får Utskottet, med uttryckande af den förhoppning, alt vederbörande Diskont-direktioner icke skola underlåta alt tillse, att handel och näringar företrädesvis må bispringas, härigenom hemställa, / 54:o. att någon föreskrift i den af Herr Almgren angifna syftning icke må i Reglementet införas. Uti fonden för kassa-kreditiv-rörelsen, på det hela utgörande 1,900,000 R:dr, är förhöjning yrkad dels af Herr K. A. Almgren med 1,600,000 R.dr eller till 3,500,000 R:dr och dels af Herr L. Billström med minst 600,000 R:dr till 2,500,000 R:dr; hvarförutan för de särskilda Låne-kontoren tillökning är föreslagen, för Götheborgs Lånekontor, af dervarande Direktion; för Malmö Låne-kontor, af såväl Direktionen öfver Låne-kontorct, som Herr Prosten Berlin och Herr L. Billström; samt för Wisby Låne-kontor af icke allenast dess Direktion, utan äfven Herr Lektor Söderberg och Herr P. H. Lindström. Af de berättelser, Direklionerne öfver Diskont-verken lill Utskottet inlemnat, och af de motioner, som, i detta ämne, blifvit till Utskottet hänvisade, inhemtas, att kassakreditiv-fonden vid de särskilda Diskont-verken varit alltför otillräcklig att kunna tillfredsställa kreditiv-sökandes anspråk på ifrågavarande för affärsmannen högst nyttiga låne-understöd. Utskottet anser sig sålunda pligtig! att söka bereda utväg för vinnande af det så allmänt eftersökta målet alt, genom förstärkning af fonden eller vidtagandet af andra åtgärder, utvidga tillfället till erhållande af kassa-kreditiv.
Maj:ts Flotta inrättade Artilleri-, Styrmans-, Constructions-, Skeppsgosseoch Barnhus-Skolorne, jemte Fattigvårdens Skola; hvarförutan också må nämnas här ofvan beskrifna, vid Coopvserdie-Skeppsvarfvet inrättade Institutet, hvarest platser finnas för 25 elever, ehuru icke flere än 12 ännu blifvit antagne; och undervisa de båda Lärarne den ene i Skeppsbygggeriet och den andre i Elementar-vetenskaperne. Med Sjukvården bar, sedan min sista berättelse afgafs, icke skett någon förändring utom hvad beträffar Läns-Lazarettet, hvilket till och med år 1840 varit inrymdt i Kongl. Seraphimer-Ordens-Gillets lokal. — Denna i sjunde qvarteret Taube under N:ris 19 och 25 samt delar af N:ris 20 och 24 belägna fastighet har genom afhandling blifvit den 19 Mars 1841 af Lazaretts-Direktionen inköpt för en nu redan liqviderad köpesumma 2,666 R:dr 32 sk. B;ko, hvarjemte i och för sjukanstaltens utvidgning under den 26 Juli nämnde år jemväl blifvit inköpte tomterne i samma qvarter under N:ris 17 och 18 samt del af N:o 20 för en köpeskilling stor 744 R:dr 21 sk. 4 r:st. samma mynt, hvilken äfven blifvit liqviderad.
Detta förefaller mig så mycket mera underligt sorn motionären ganska tydligt tillkännagifvit, hvarifrån han erhållit sin sifferuppgift; och synes, efter de af Hr StatsRådet Reuterskjöld lemnade uplysrringar, hvarje dubium om dessa siffrors tillförlitlighet vara Iräfdt. Hvad beträffar den anmärkning, att genom beviljandet af ilrågavcde anslag en så ofantlig bréche på statsverkets tillgångar skulle uppstå, ber jag alt få nämna, att det af ett öfverslag, jag gjort öfver statsverkets ordinarie utgifter, visar sig att dessa utgifter belöpa sig till öfver 31 millioner, och att således det nu ifrågav:de anslaget utgör allenast af de redan beviljade utgifterna. Jag vill dessutom upprepa, hvad jag vid ett löreg:de tillfälle yttrat, att nemi. orsaken hvarföre den Fransyska arméen är den dugligaste i verlden icke ensamt är att söka i det utmärkta sätt, hvarpå denna armé i öfrigt är organiserad, utan lill icke ringa del deri, alt dess medlemmar veta, att de, efter att hafva egnat fäderneslandet sina bästa krafter, icke af fäderneslandet förskjutas, utan kunna vänta en betryggad ställning och lugnt se framtiden till mötes. Att nu, endast derföre att en del tjenstemän tagit afsked löre en viss dag, beröfva dem de förmåner, sorn just med afseende å de förökade Iefnadskostnaderna blifvit tillerkända deras vederlikar, det vore en så i ögonen fallande orättvisa, att jag icke betvillar, att ju Hr von Franckens reservation bifalles. Hr Stedt: För min del kan jag icke finna något det ringaste skäl hvarföre de, sorn före I8ö8 tagit afsked, skola vara mindre berättigade till förhöjd pension än de, som efter nämnde tid tagit afsked. Jag förenar mig således fullkomligt med Hr von Francken och vill endast tillägga, att det att förhöjd pension beviljas militärer, icke behölver medföra det alt pensionen höjes äfven för civila embetsman. De sistnämnda äro nemi. under sin tjenstetid bra mycket bättre lönade än de mili - 406
Universitet. Detta Universitets räkenskaper hafva i Kongl. Kammar-rätten undergått granskning med anmärkning. För inkomster och utgifter redovisas på sätt nedanstående tabell utvisar: Debet. Balans från år 1862: Tillgångar: Akademiens egna medel 447,793: 92. Akademiens egna medel 249,854; 15. Balans till år 1864: Skulder: Balans från år 1862: Skulder: Utgifter: Akademiens egna medel Reservfondens dito Magnat-stipendie-fondernas dito Balans till år 1864: Tillgångar: Akademiens egna medel Reservfondens dito Magnat-stipendie-fondernas dito Vid granskning af redogörelsen för de till Lunds Akademi under år 1863 influtna 8. k. »vaxljusmedel» har förekommit, att dessa medel för Ljunits och Herrestads kontrakt blifvit upptagna såsom inbetalda för år 1861 med 31 R:dr 81 öre, ehuru de i det reversal, som af Prosten i kontraktet den 27 Februari 1863 blifvit insändt, finnas beräknade för år 1862; att i samma förteckning dylika medel från Fjäre och Wiske kontrakt upptagas för år 1862, fastän Kontraktsprostens reversal uppgifver dem såsom betalda för 1863; samt slutligen att reversalet för Warbergs prosteri upptager blott § af beloppet, som för revisionsåret skulle aflemnats, utan att den återstående | blifvit såsom ogulden utbalanserad. Utaf Domkyrkans räkenskaper, hvilkas granskning i Kongl. Kammar-rätten gifvit anledning till anmärkningar, inhemtas rörande dess inkomster och utgifter följande: Lunds Domkyrka. Debet. Balans från år 1862: Ordinarie ränta, arrenden och tiondespanmål Jordstädja m. m 46,424: 53. 850: 38. Lösen för ekeskog 1,200: Kredit. Utgifter: Byggnader och reparationer 10,835: 6. Balans till år 1864: Tillgångar: Inventariers och materialiers värde 173,629: 23. Vid dessa räkenskaper hafva Revisoreme ej haft något att erinra. Konsistorium Ecklesiastikum i Upsala.
Det är numera icke på sin plats, att yttra sig öfver systemets lämplighet i afseende å bränvinsförsäljningen i städerna, enär denna fråga redan är afgjord; men man kan deremot för sig upställa den fråga, huruvida förhållandet i städerna och på landet i detta hänseende är lika, så att man, sedan man antagit systemet för städerna, äfven bör söka genomdrifva detsamma i afseende å landsbygden. Nu förefinnas likväl uti ifrågavarrde hänseende flera skiljaktigheter emellan stad och land. Jag anser mig endast behöfva påpeka, huruledes en person, som å auktion inropat en näringsrättighet i stad och sedermera, efter en viss tids förlopp, icke,får utöfva densamma, emedan han blifvit å en annan auktion på samma näringsrättighet öfverbjuden, bar mycket lättare att ändra näringsfång i stad än han skulle hafva det å landet. Derjemte bör man bemärka, att i en stad merändels finnas flera kroglägenheter, så att den, som en gång kommit i besittning af en sådan, har all anledn. att hoppas, det han icke skall blifva öfverbjuden vid auktionerna å alla inom staden befintliga kroglägenheter. Samma förhållande eger icke rum på landet, der det kanhända inom ett ganska stort område icke finnes mera än en enda krog och der således näringsidkarens framtid kan blifva afstängd genom högre anbud å näringsrättigheten. Det är således onekligt, att detta näringsfång å landet blifver genom auktions-systemets antagande mycken vansklighet underkastadt, och likväl är det af högsta vigt, att denna 64 Den 5 Augusti e. m. näring bedrifves af så redbart folk sora möjligt, och att mati icke sä föranstaltar, att endast skojare — jag säger ordet rent ut — vilja åtaga sig näringens utöfvande. Ty fruktansvärdt är, att, om en krogrättighet fortfarande göres beroende af det högsta anbudet å hvarje år återkommande auktioner, ingen ordentlig och redbar man vill vedervåga sin framtid i ekonomiskt hänseende på en så osäker näring, utan att densamma nästan uteslutande faller i händerna på sådana personer, hvilka hafva intet att vedervåga, och för hvilka intet ordentligt näringsfång velat lyckas.
Kunnen I nu icke det som minst är, hvarföre hafven I då omsorg för det andra? Ser på liljorna, huru de växa; de arbeta intet, och ej heller spinna; men jag säger eder: Icke Salomon i all sin härlighet var så klädd, som en af dem. Efter nu Gud så kläder gräset, som i dag växer på markene, och i morgon kastas i ugnen; huru mycket mer skall han kläda eder, I klentrogne? Derföre fråger ock I intet efter, hvad I skolen äta, eller dricka; och farer icke i höjdena; Ty efter allt detta söka Hedningarna i verldene; men edar Fader vet väl, att I sådant behöfven; Utan söker heldre efter Guds rike, så faller eder allt detta till. Frukta dig icke, du klene hjord; ty edar Faders godvilje är så, att han vill gifva eder riket. Säljer hvad I hafven, och gifver almoso; görer eder säcker, som icke föråldras; en skatt, som aldrig minskas i himmelen, der tjufven aldrig tillkommer, ej heller någor mal förderfvar. Ty der edar skatt är, der blifver ock edart hjerta. Låter edra länder vara omgjordade, och edor ljus brinnande; Och varer I de menniskor like, som vänta sin herra, då han igenkomma skall ifrå bröllopet; att, när han kommer, och klappar, låta de honom straxt upp. Salige äro de tjenare, hvilka herren finner vakande, då han kommer; sannerliga säger jag eder: Han skall uppskörta sig, och låta dem sitta till bords, och han skall då gå och tjena dem. Och om han kommer uti den andra väkten, och uti den tredje väkten, och finner så; salige äro de tjenare. Men detta skolen I veta, att, om husbonden visste på hvad stund tjufven komma skulle, förvisso vakade han, och icke tillstadde uppbryta sitt hus. Derföre varer ock I redo; ty den stund, I icke tänken, skall menniskones Son komma. Då sade Petrus till honom: Herre, säger du till oss denna liknelsen, eller ock till alla?
Missgerjiings-Jialken, och dels att lämnadt tillfälle åt Husbonde till afdrag å tjenstehjonets lön fdp fel i tjenstep, hvilket förfarande alltid lomme att bero på en godtycklig pröfning af der; förr re, ofelbart skulle föranleda till ofta obehörige innehållningar vid utgifvandet af tjenstehjonens löne-formåner samt deraf uppkommande tvister och Rättegångar ; likasom ock, i afseende å den af Herr Oxehufvud yrkade andri ng i besagde §., att i stalIpt för det deruti förordnas, att då Husbonde, på de skäl, der omförmälas. yill från sig före rätter flyttningstid skilja tjenstehjon , han å Landet bör anmäla sådant hos Krono-Fpgde eller Länsman, sorn, i händelse så beskaffade fel äro af tjenstehjonet begågne, hvilka dertill böra verka, äger att tillsäga den skyldige att utur tjensfen träda , en sådan anmälan må få ske hos en Nämndeman och denne uti ert tillkallad god mans närvaro kunna i ämnet undersöka oph berörde åtgärd meddela, Utskottet destomindre finner sig böra tillstyrka bifall dertill, som den noggranna urskiljning, hvilken yid ett slikt tillfälle är nödig, om beskaffenhet Lag-Utshottets Betänkanden. ten öch verkligheten af de fel, som tillvitas tjenstehjönet, samt det ansvar deni sådant ändamål tillkallade person bör vara underkastad, för sine i anledning deraf vidtagande handlingssätt och åtgärder, oundgängeligen fordra en ine* ra vidsträckt kännedom och vana vid sådana förrättningar, än att desamma i allmänhet må tunna Nämndemannen ätiförtrös. Det tillägg, Herr 0xthufvud ansett nödigt vid 4 §. af nämnde Artikel, ätt för tjenstehjon bör, vid förlust af neime triånaders lön, varå förbudit att af husbonden betinga eller fordra att dageligen undfå bräfivin^ tror Utskottet icke vara behöflig!.
Maj, N:o 23-1, till Preste-Ståndet aflåtne inbjudning att med frånträdande af sitt beslut om tull-afgiftens å topp-, kandioch kak-socker utgående med 4 sk. 6 rst. b:ko, förena sig med Borgareoch Bonde-Stånden om samma tullafgifts bestämmande till 4 sk. b:ko, fann Preste-Ståndet icke skäl att denna inbjudning antaga, utan vidblef sitt i ämnet fattade beslut. S. D. Föredrogos ånyo Stats.-Ut skottets nedannämnde Utlåtanden: N:o lil, i anledning af väckt motion om inköp för kronans räkning af de å Böda kronopark på Oland belägne hemman, bifölls; N:o 112, i anledning af väckt motion om upphörande af läste-afgift till Svenska kyrkan i London samt angående denna inkomsts-ersättning genom anslag, bifölls; N:o 113, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition angående beviljande af ett räntefritt lån till Stockholms Stad för bestridande af de genom kolera-farsoten föranledda kostnader, bifölls; Bih. till R. St. Prot. 1853—1854. 9 Sami. 32 250 Prot.-Utd.rag N:o 114, i anledning af väckt motion om ett lån till innehafvaren af Näshulta pastorat i Södermanland för sänkningen af Prestsjön, bifölls; N:o 115, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse om upphörande af den till statsverket nu ingående awrende-afgift för Carl Gustafs stads kronotull-mjölqvarn, lades till handlingarne.
Majit i underdånighet anhållit, det Norrländska Allmogen mätte i Nåder tillåtas, att i Bodar vid allmänna ställen inom Stockholm, till lika små partier som på Torgen försälja de af nämnde Allmoge hitförde väfnader, fogel, vildt och andre victualie-varor, så har, uppå Kongl. Maj:ts, uti Nådig skrifvelse d. 19 Maji 1824, derom gifne Nådiga Befallning, Öfver-Ståthållare-Embetet,genom Kungörelse den 5 derpå följde Junii, stadgat, att Norrländska Allmogen, under enahanda tillsyn, som på Torg och i Hamnar egde rum, finge i Gårdar och Bodar vid allmänna ställen, inom hufvudstaden, sjelf försälja ofvanberörde varor, dock icke i mindre partier, än lispund, fjerding och stycketal’, efter hvarje varas serskilda beskaffenhet; hvarvid borde iakttagas, alt, örn någon bland samma Allmoge funnes begagna annan person till sitt biträde vid försäljningen, eller afyttra sina varor i mindre par - 38 Besv. och Oecon. Utsk. Loi de böta, enligt 4 Gap. 2 § Handels-Balken, i3 R:dr 16 sk., till hvilka böter äfven den gjorde sig förfallen, som med försäljningen biträdde, samt att, på det tillbörlig uppsigt emot missbruk måtte kunna befordras, Allmogen skall, innan någon försäljning i Gårdar eller Bodar företages, vid i R:dr 32 sk. vite, bos Öfver-Ståthållare-Embetet i Polilie-ärenden uppgifva stället, hvarest försäljningen komme att ske. Vid sådant förhållande och enär, hvad det öfverklagade intrånget af Hof-Inköpare beträffar, Kongl. Commerce-Collegium, genom Kungörelse af den 22 Februarii 1802, föreskrifvit, att desse böra af RiksmarskalksEmbetet vara försedde med Pass, deruti så väl de orter, hvilka af Pass-innehafvaren få besökas, som ock de varor, lian eger frihet att för Kongl.
Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens: med förslag till jemkning uti Ståndens beslut i fråga om förändrad redaction af sista punkten i 1 § i5 Cap. ByggningaBalken. 9:0 Anmodan till ExpeditionsUtskottet alt uppsätta en underdånig lyckönsknings - Den 17 Mars f. m. adress till H. M. Konungen i anledning af Hans lyckligen återvunna hälsa. Memorial med förslag till jemkning i RiksStåndens olika beslut rörande anslag till Utskottets renskrifningskostnader. BankoUtskottet: af Prosten Forslinds motion om rörliggörande af Bankens fastighets-hypothek. 2:0 Återremiss af nedannämnde Utskotts Betänkande: StatsBevillningssamt EkonomiUtskottens: i anledning af åtskillige motioner om förändring i sättet för Grundräntornes eller Kronotiondes utgörande. 3:o Bifall lill följande Utskotts Memorial och Utlåtanden: StatsUtskottets: i anledning af skil jäktige beslut i fråga om Utskylders utgörande till Staden Nyköping af Landshöfdinge-Residencehuset derstädes, äfvensom afgifter till Städerne i allmänhet för Kronans deri varande egendomar; angående dispositioner af de f. d. Allmänna Magazinsinrättningen tillhörande hus och 25a Den 17 Mars f. m. byggnader; angående byggnaders afträdande till Veterinair-Inrättningen; angående dispositionen af några Kronans byggnader och tomter i Landskrona; angående betalning för smärre förslitne Creditsedlars granskning och annnllering i RiksgäldsContoret; i anledning af Kongl.
Ståndet, sora låtit bero vid den 2Ö:le, och bifallit de öfrige af dessepunkter i Betänkandet JNT:o 80, lade desamma i Utlåtandet IST:o 214 till handlingarne.. 2c):de punkten:: Utlåtandet N:o 214 afslogs, under förutsättning, att äfven de öfrige Riks-Stånden, i likhet med Borgare-Ståndet, afslå Utskottets tillstyrkande, att Numer-Lotteriet må bibehållas, S. D. Vid förnyad föredragning af Siats-Utskottets Utlåtande N:o 21 5, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 8r, angående regleringen af utgifterne under Riks-Statens 3:dje Hufvud-Titel, stannade Ståndet denna dag i följande beslut: Första punkten Litt. a i Betänkandet N:o 81, och första punkten Litt, a i Utlåtandet N:o 215; Afslogos. Mom, b och c af samma punkter; Biföllos, Andra punkten: Ståndet, sora bifallit denna punkt i Betänkandet N:o 81, lade detsamma i Utlåtandet ISlo 2i5 till handlingarne.| Tredje punkten: Utlåtandet N:o 210 bifölls. Fjerde, Femte, Sjette och Sjunde punkterne:: Ståndet, sorn bifallit dessa punkter i Betänkandet JN’:o 8i, lade desamma i Utlåtandet N:o 215 till handlingarne; Med, föredragning af de öfrige punkterne r delta, Utlåtande; upp - .Erali: Hedervärda Bönde-StIndet.. S. D. Till afgörande företogos Siåts^-Utskottets UtlåtandeN:o ao5',. ' i: anledning af de. inom, Riks-Slånden gjorda, anmärkningar vid Utskottets-; f£'t2 Prot. Utdr. d, 8 Au g. i53/j.