Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Prot. 1856 $ 1857. 7 Sami. 2 Afd. 11 Haft. i II. ' ■■■■'— *•••» STOCKHOLM, tryckt hos N. Marcus, 1857. / Sammans. Lagsamt Allm. Besa.- och Ekon.-Ulsk. Bet. Ånk. till Exp-Utok. den 8 Okfc 1857, kl. I e. a». Betänkande, i anledning af väckta förslag till ändringar och tillägg uti de om Skiftes-verket t riket gällande föreskrifter. I ofvanomförmälda afseende hafva vid innevarande riksmöte yrkanden blifvit framställda: * Hos Högloft. Ridder skåpet och Adeln: Af Herr Grefve Taube, H. A., uti fem särskilda memorialer; Hos Vällojl. Borgare-Ständet: Af Herr Thomée, J. A.; Hos Hedera. Bonde-Stdndet: Af Malts Persson från Stockholms län, A. P. Andersson från Östergöthlands län, Erik Ersson och Per Andersson från Gefleborgs län, Olof Olsson från Wermlands län, Johan Lekberg från Örebro län, Bengt Nilsson från Kronobergs län, Johannes Andersson från Elfsborgs län samt E. J. Rudberg från Kalmar län. Dessa motioner, jemte de yttranden, hvilka blifvit hos Hedervärda BondeStåndet i ämnet afgifna, hafva remitterats till Lag-Utskottet, men, med anledning af 43 § Riksdags-ordningen, blifvit pröfvade af Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, som nu får sitt Utlåtande öfver dem afgifva; dervid Bill. till R. St. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Bet. Utskotlet anser lämpligast att, sedan ett af Herr Grefve Taube väckt förslag om hela Skiftes-stadgans omarbetande först skärskådats, följa den ordning, hvaruti de ämnen motionerna åsyfta uti Skiftes-stadgan förekomma samt att för hvarje §. särskildt till besvarande upptaga alla de deremot framställda anmärkningar.
Likaledes och hvad angår 22 puncten, hvarigenom Högloft. Ridderskapet och Adeln samt Högvördige Preste-Ståndet ansett Laddningens beskaffenhet samt dess intagande i Fartyget böra styrkas med vederbörligt Tullbevis; så, ehuru på sått uti den af Vållofl. Borgare-Ståndet antagne 22 puncten, förmåles, desse omständigheter visserligen skulle kunna tillstyrkas med Bevis från någon annan å inlastnings - 4o8 Stats-Ulskottets Betänkanden. orten varande Auctoritet, torde likväl bora medgifvas, att medelst intyg från Tullkammaren i den ort, hvarifrån en laddning blifvit utclarerad, den bevisning bäst och säkrast åstadkommes, som med berörde 22 punct åsyftats; hvadan Utskottet tillstyrker, såväl Vällofl. Bogare-Ståndet, som Hedervärda Bonde-Ståndet, att sig i denna del med Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Hogvordtge Preste-Ståndet förena. 4:0 23, 24, 25 punctcrne i Herr Friherre Hjertås Reservation genom hvilka var tillstyrkt ersättning för Månads-hyror och kosthållning åt skeppare och manskap samt för Rättegångs-kostnader och Fullmågtiges arfvode, åro af Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Högvördige PresteStåndet ogillade, med förklarande att någon ersättning för slike utgifter icke borde ega rum, hvaremot Vällofl. BorgareStåndet, lika med Herr Friherre Hjerta? ansett dessa kostnader böra i mål, som åro af ersåttningsgiid egenskap, vederbörande godtgöras. Skulle nu Hedervärda Bonde-Ståndet förblifva vid dess förra yttrande, enligt hvilket ali ersättning så i ena som andra afseendet blifvit afslagen, eller BorgareStåndet med Höglofl.
Föredrogs ånyo LagUtskoltets den 18 sistlidne April under N:o 58 afgifne, och den 7 dennes e. m. på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckt Motion om ändring eller förklaring af 18 och 1 9 i Kongl. Förordningen den i3 Julii 1818, angående inteckning i fast egendom. Herr Stråle , IVils Wilhelm, anförde skriftligen: Vid LngUtskottets Betänkande N:o 58 angående förändring af 18 och 19 §§. uti Inteckningsförordningen anhåller jag alt få framställa någre anmärkningar: 1:0 Det före^lagne innehållet af 18 §. utesluter helt och hållet det stadgande, som innefattas uti den nu gällande §:n, om sättet huru en, gemensamt med andre, inlecknad fastighet må derifrån frigifvas. Det synes såsom hade Utskottet åsyftat, att en sådan eftergift ej skulle kunna ega rum annorledes, än att så mycket aflånesumman, som belöper på den del af panten, som re - Den a5 Maji. laxeras vill, ovilkorligen borde betalas, emedan ej någon förutsättning är gjord deraf, att, på sätt nuvarande stadgande innehåller, hela ansvarigheten skulle på den återstående pantén öfverflyttas. Det kan likväl ofta inträffa, att denna är fullt vederhäftig icke blott för hela det lån, hvarföre den serskilda fastigheten jemväl är intecknad, utan ock för de sednare inteckuingshafvares fordringar; att desse således samtycka till relaxationen; och det synes då vara obilligt, att en sådan förändring icke skulle af Lagen tillåtas. 2:0 Af stadgandet uti nu gällande 19 §. uti InteckningsFörordningen är det en följd, att om vid yppad Concours det finnes, att flere af gäldenärens egendomar äro gemensamt för gäld inteckuade, men en eller annan deraf sedermera behäftad med serskilde gravationer, den äldre inteckningen kommer att utgå af den del af panten, sorn ej häftar för annan gäld, och det återstående blifver så mycket mera tillräckligt för de sednare intecknade fordringarne.
Hwad äler angär, att alla de som i och för kriget hos Kronan hafwa fordringar skulle pä grund af tändernes ofwannämde försäkran, sä snart deras fordran är godkänd, derföre erhälla Kongl. Stats-Contoirets bewis, hwilke wid en framdeles tillgörande Finance plan skulle til sitt fulla wärds honoreras, sä finner Ständet betänkeligt, at Stats utskottets förslag i denne del antaga, emedan en sadan för blott nagra werkö rs tid äsyftad författning möjligen kunde medföra en helt stridig werkan emot den, man sig föreställt, om dylike bewis, för det de blefwo af Stats Contoiret utfärdade skulle, som icke otroligt förekommer, hos allmänheten fä anseende af ett skags nytt pappersmynt och Medes snarare förswaga än stärka förtroendet för Ständernes härutinnan widtagande anstalter; hwartill kommer, at om ä ena sidan det otwifwelagtigt är bäde rättwist och för fordrinqsägarne oundgängeligt, att bewis öfwer sädane fordringar warda utgifne, äfwensom att deruti stadgas uttryckelig förbindelse at beloppet sä til kapital som löpande ränta, efter hwad Riksens Ständer kunna derom framdeles förordna, till fordringsägaren - 963 Den 11 Augusti. ren esser bans rätts innehafware betala, det ock ä andra sidan bor för en sädan borgenär wara lika gässande och kraftigt, men til en ftyndesammare Expedition ledande, samt i alla fall med egenskapen och ändamäiet af desie bewis närmare öfwerensstänrmande, at de blifwa meddelte af de samma Departements eller Inrättningar som om Lcverancerne contraherat och böra fordringens rigtigbet bedomina.
N:o 23; hvilket bifölls. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 11 e. m. In fidem, 0. Brakel. H. lil. 9 130 Dea 7 Mars f. m. Onsdagen den 7 Nars 1866. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 2 prot.-utdrag för den 3:dje dennes samt prot:t för den 8 sistl. Februari e. m. Anmäldes och bordlädes Stats-Utskits Utlät. N:o 54, i ani. af K. Mits Nåd. Propos. om anslag till jernvägsbyggnader och till rörelsemateriel å redan anlagda stambanor. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Riks-Stins Hrr Talmän, vid denna dag hållet sammanträde, hade, under förutsättning att det nu anmälda Utlåtit skulle hos samtliga Riks-Stin blifva för andra gången bordlagdt, ölverenskommit att dervid föreslå att detsamma skulle företagas till afgörande Onsdagen den 14 dennes. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande LagUtskds den 21 och 24 sistl. Februari bordlagda Betänk. Nio 15, i ani. af väckta motioner om ändringar i domstolsinrättningen å landet. Utsk:ts hemställanden å sid. 3 och 5 samt öfverstå sid. 10. Biföllos. Utskits å sid. 10 och 11 afgifna förslag till förändrad lydelse af 1 Kap. 1 § Rättegångs-Balken. Hr von Koch, Nils Samueli Utsk:t har här upphäft alla bestämmelser om valbarhet till nämndeman och icke ens uttryckligen sagt att han skall bo inom distriktet. Detta synes mig vara att gå väl långt. Man kan visserligen säga att då det är bestämdt, hvem som är valberättigad, kan man lemna valbarheten fri. Jag kan dock icke gilla att med denna princip, som ännu icke vunnit tillämpning i vårt samhälle, vid detta tillfälle experimenteras.
Besv. och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 3. alt de till stöd för ändringen åberopade skäl förfölle, då man erinrade sig, hurusom 6 §. lemnade flera åboer tillfälle att, emot samfäldt erläggande af pannerymdsafgift, utöfva sin bränvinsbränningsrältighet med gemensam redskap; att förändringen skulle medföra ökadt besvär för häradsskrifvare, hvilka redan förut vore tillräckligt betungade med göromål, samt göra mantalslängden, som redan innehöile mer än 30 kolumner, krånglig och förvillande; samt att med så många bränvinsbränningsterminer, som de föreslagna, det blefve omöjligt för kronobetj en ingen att medhinna redskapens försegling, så vida icke andra lika vigtiga tjenstepligter skulle åsidosättas; och vore utvägen för Konungens Befallningshafvande, att dertill förordna andra välkända personer, förenad med ganska stora olägenheter. Då de af Utskotten anförda skäl för den föreslagna förändringen icke synas vara genom dessa anmärkningar vederlagda, anse Utskotten sig böra vidblifva sitt förslag till förevarande §. §. 6. moni. 3. Utskottens förslag, att oförändradt bibehålla detta moment, sådant det lyder i 1848 års Förordning, är bifallet af Bonde-ståndet, men frågan om momentets lydelse af de öfriga Riks-stånden återremitterad.
En värd talare har fästat upmärksamheten derå, att ifrågavar. ämne under många år utgjort föremål för en allmän missbelåtenhet. Jag vill ej bestrida detta under förflutna tiden, då bidraget från Svenska sidan var ojemförligt mycket större än hvad det på sednare tider utgjort. Jag beklagar att jag ej tagit afskrift af den tabell, som var bilagd det förr omnämnda Statsråds-prot., i följd af hvilken underlåtenhet jag icke heller är i tillfälle att kunna bestämdt upgifva det sifferbelopp, hvartill ifrågavar. utgifter under de olika åren, från 1815 lill närvar, lid, upgått; men bestämdt erinrar jag mig, att, under vissa år, upgingo bidragen från Svenska sidan först till 300 å 400,000 r:dr, sedan till 200 å 250,000 r:dr, och nu, såsom betänk, uptager, till 13G,758 r:dr. Häraf visar sig, alt det egentliga missförhållandet, hvaröfver man haft skäl att beklaga sig, numera uphört; ty om man drager 40,000 r:dr, som Norrige nu tillskjuter, från förenämnde 136,758 r:dr, så återstår 96,758, eller det belopp, som numera Sverige erlägger. Den förr omnämnda tabellen, hvilken var bifogad det försl åberopade Statsråds-prot., utvisade äfven att tillförne de Norska bidragen icke upgingo, i förhållande till Sveriges bidrag, till mer än 14 proc., då de deremot de sednare åren utgjort 29 proc. af det hela. Jag tror således att, enl. hvad jag förut antydt, missförhållandet numera jemnat sig, och att således denna tidpunkt icke vore rätt vald att afgifva en skrifvelse, sådan StatsUtsk:s pluralitet föreslagit, hvilken deremot kunnat vara lämplig under en förfluten tid. En annan talare har fästat npmärksamhelen på ett annat förhållande, hvarom jag i mitt förra anförande icke ville orda, nemi.
FinariceExpedition, hade jag han hända icke hort vara okunnig derom; meri jag ben att få eyinra, det jag en del af Riksdagen var sjuk, i frossan, och kände för öfrigt blott till en mindre del detailierna och marchen af de under Riksdagens lopp förekomna ärender, Herr Grefve Schwerin upptager mitt anförande, liuru vidt jag anser Tullafgifter lämpliga, och vid hvilket maximum jag tror deni upphöra att vara det, men i stället blifva olämpliga och skadliga: han frågar om det undfallit mig, att Salt betalas 41 procent, Tobak ^5 procent, och att Tullen pä Vin går, för somliga slag, till nära 100 procent, m. m. sorn i detta^ ämne anfores. Jag erinrar härvid, alt jag utmärkt en skilnad imellan Tullafgift för inkommande varor och den consumtionsafgift som, genom särskilda Taxor, vidare kan åläggas. Jag har derföre sagt att en högre Tullafgift är, i min tanka, sorn sådan skadlig, och jag har dervid haft afseende på den större retelse tiil försnillning som äger rum i den män Tullafgiften närmar sig till varuvärdet. När vinsten blir lockande, ända till 100 procent, eller varans fulla värde, skola Tullförsnillnings-försöken ytterligare utvidgas, och localen gynnar dem visserligen ► Dea g Juli. f. m. 215 uti en icke ringa mån. Jag anmärker här vid ytterligare att det alldeles icke undfallit mig hurusom, efter nu gällande stadgar, betalas vida högre Tull än 25 procent å flera varor ; men ingen ting bör mera än detta bevisa att det icke är någon af de så kallade Ministrarne sorn talar, utan den enskilde mannen som säger sin öfvertygelse , och huru han i den ena eller andra omständigheten tänker, utan afseende om hans tanka instämmer med, eller afviker från de gällande Författningarna.
Der» i6 föi* ftabgabe roilfor, i förej?rif»en orbning utbetalad, ett belopp af £3:co 9fct>r 247,799: — 9. 2:o 9ft{lögälbö*.$?ontoretö 2:ne äfvoenleDeé räntebäranbe forbringar ^oö »år 23an£ för benfamma mebbelabe (ån, att efter trenne månaber» uppfctgning återbetala^ 1,143,750: 3:o Slterfloben af ben, jemlift SKiFetö feDnaft förfam* (abe ©tänberé beflut, till 3lifögci(bé^ontoret anjlagna an» be( utaf 53anfenö ^apitalöfmerfllott »ib 1839 årö flut . 462,243: 17. 11. 4:o ©et belopp, f)»ai’meb 35anco»inflen för näfllibne år öf»erjfigit fyroab forn erforbratö för uppbringanbe af SSanfenö 3?apttalöf»erj?ott till 2io millioner jlagömtö upptaget till 300,000: 5:o ©en af 9?ifégälbé»$ontoret för tiben intill benna 9uBbag affatta och på färjfilb väfning i Vanlien inneftå* enbe fumma fåfom fonb för ©tora ^rebittpet 210,260: 7. 3. 6:o ©e till .Kongl. ©tatö^ontoret (eoererabe älbre bepofitionémebel, äf»enfom ben på .Kongl. ^3oft»erfeté räfntng i Söanfen infatta färpba behållning, f>vr>ilfa me» bel nu fontina att till 9tifögälbö*.Kontoret aflemnaé meb tillfammanö 63,154: 10. 4.
(Apr. 668.) — om dispositionen af den fienden tillhörige egendom, som under krigstider pä Negenngens befallning feguesircras, 788. — om frihet för Gottlands inwanarc att med däckade fartyg utföra och försälja egen afwel och egne productcr till Swcnflc städer, 785. — om wiste sängförarcs antagande i hwarje Härad, 786. — om förbättring af de i Riket brukliga mäl och wigter, 787. — om fönvaltningen af Strömsholms och Kungsörs Kungsgärdar och Stuteri-inrättning. 788. — om öfwerflyttande pä Swenfl Stat af asta Officers och Undcr-Offiecrs-lönet som förut warit mnflagne pä Sweaborgs och Abo Cscadrernes Stater, 790. om bcflaffcnhetcn af dcn Gärdesgård som för laglig hängnad till ägors fredande skall anses, 79!. — o>.n ansiaende af en wist ärlig Summa till understöd ät Register. Institutet för Blinda, Döfstumma och swagsinta, 792. om tiden, inom hwilken häcktadc personer böra stallas för rätta, 79Z. — om inlösande af de förpantade Trippi ka godsen i Halland, 955. — om rcviston af den under Kongl. CommcrceCollcgii disposton och förwaltning stälde Manufactur-fond, 1292. — om anställande undersökning till utrönande afbeskaffenyctcn ak Presterflavets wederlags och behaglig tids förlänings spanncmäl, 109g. om förordnande af en Comité till revision öfwer fönvaltningen af alla Rikets medel sedan 1800 ärs Riksdag, 109g. — om nådig befallning till Kammar-Collegium att till nästa Riksdag inkomma med en fullständig
Maj:t aflåtande underdånig skrifvelse anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes låta genom en komité af sakkunnige män 4 Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande M 12. fullständigt utreda så väl frågan 0111 behofvet och lämpligheten af ett universitets inrättande i hufvudstaden, som ock hvilka åtgärder för sådant ändamål erfordras samt kostnaden derför, och inför en kommande riksdag framlägga resultatet af en så beskaffad undersökning. Häruti hafva instämt: Grefve von Rosen, F. C., Doktor Moberger, Herr Pettersson, Herr Petré, Herr Bergman och Herr Waldenström. Biskop Beckman och Herr Grenander anmäla, att de icke vid behandlingen af frågavar ande ärende i Utskottet närvarit. Arik. till Exp.-Utsk. den 15 Dec. 1865, kl. 5 e. ni. Betänkande, i anledning af väckt förslag om upphörande af de. s. k. Prebendepastoraten. Redan vid 1853—1854 års riksdag framställdes hos Rikets Ständer förslag, att de prestman vid läroverk eller annorstädes, hvilka efter gällande författningar vore berättigade att erhålla prebenden, måtte i stället af Staten få sig anslagen en viss årlig tillökning i lönerna, motsvarande prebendets afkastning under en viss tid, och prebendena förses med egna själasörjare. Detta förslag vann endast i så måtto Rikets Ständers bifall, att Rikets Ständer i underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t den 18 Oktober 1854 anhöllo, att Kongl. Maj:t täcktes utreda, om och hvilka prebendepastorater lämpligen kunde, utan mehn för kyrkan och det kyrkliga undervisningsväsendet, frän deras egenskap af prebende fritagas, utan äfven det ersättningsbelopp, som för åvägabringande deraf kunde erfordras, samt derefter för Rikets Ständer framlägga den nådiga proposition i ämnet, som Kongl. Maj:t kunde finna för ändamålet lämplig.
Beträffande åter öfrige delar af Rikets Ständers förslag, har Kongl. Majit funnit godt desamma i nåder gilla och antaga; och hvarom allmän Kungörelse blifvit under samma dag utfärdad. fOSio af den 30 Juli 1851, angående sammandrag af de föreskrifter, som nu äro gällande i afseende på mätning af spanmål (125). 1851 den 21 November i underdånighet anmäld; då Kongl. Majit täcktes i nåder förordna, att ett upprättadt sammandrag af de i afseende, på mätning af spanmål gällande stadganden skulle uti erforderligt antal exemplar tillsändas Ofver-Ståthållaren och Kongl. Majits öfrige Befallningshafvande, med föreskrift, att detsamma, vid vite af 3 Ridr 16 sk. banko, skall finnas anslaget å hvarje Spanmålsmagasin i Städer och Köpingar, samt i öfrigt å de ställen, der sådant, efter Kongl. Majits Befallningshafvandes förordnande, kan finnas af nöden. flO©:o af den 6 Augusti 1851, angående beviljadt lån till återuppbyggande af den nerbrunna delen af staden Lidköping, samt till ny tomtreglering derstädes (127). 1851 den 15 Augusti i underdånighet anmäld; och biel' Rikets Ständers beslut Kongl. Majits Befallningshafvande i Skaraborgs län i nåder meddeladt, till vederbörandes förständigande. af den 6 Augusti 1851, angående beviljadt anstånd med återbetalningen af de för hamnbyggnaden i Cimbrishamn beviljade lån (128). Rikets Ständers beslut har under den 15 Augusti 1851, blifvit Kongl. Majits Befallningshaf vande i Christianstads län, till vederbörandes förständigande, i nåder meddeladt. •MIWio af den 6 Augusti 1851, angående förändringar i Rese-reglementet (134). Kongl.
När morgonen kom, låg han åter ute, denna gång på vägen till staden. Han sof. Det var kallt och lugnt, ej en flägt rördes. Termometrarne inne i staden visade på 20° under fryspunkten. Men han sof, han den muntre dansören, som ännu i går tänkt att bli en god menniska! Han sof. En tung, iskall sömn. Hans hjerta klappade ännu, hans pulsar slogo och den öppna munnen andades lif. Men fötterna, som i går så gladt och liffullt dansade efter polskans toner, voro nu förfrusna, döda och för alltid stilla. En barmhertig förbifarande tog fram på morgonen Matti upp i sin släde och förde honom till klinikum. Der miste han dessa förfrusna lemmar, som aldrig mer kunde göra honom någon nytta. Denna gång lemnade han sjukhuset ännu mer modstulen än förra gången, icke till fots på landsvägen med rensel och vandringslust, utan med kryckor och en hjertebörda, som tryckte honom nästan till jorden. Det var vid den tiden Leena, alltjemt lika tyst och stilla, satt inne i skräddarens stuga med sitt andra lilla barn på armen. Rosigt och lifligt, friskt och strålande jollrade det första på golfvet. Icke visste han, denne lille, att hans fader gick der som en krympling, hans ståtliga, vackra far, som förr aldrig smakat en tår af denna dryck, hvilken nu småningom bragt honom så långt. Nåväl så växla menniskornas öden! Stockflötarn går nu omkring på gatorna, går på kryckor. Den svartlockige italienaren med sin trasiga Leporellokappa vrider positivet, och Matti står bredvid och småsjunger med sin hesa, skrälliga röst. Han står der för att väcka medlidande och lyssnar mekaniskt till de toner, efter hvilka han förr så många gånger dansat, så öfvermodigt glad, så ungdomsstolt, så full af lif och ysterhet. Han ler ibland, ett frånvarande, tomt, trött löje. Hans bleka, slappa ansigte är genomkorsadt af förtidiga, täta fåror. De vackra, lifliga ögonen äro halfslutna, rödkantade, slocknande. Och hans bruna, lockiga hår är glest, stripigt och oordnadt.
Till stöd för denna åsigt, tror Utskottet sig icke behöfva ingå i någon omständlig jemförelse, hvarken emellan de göromål, som vid denna Riksdag ålegat Canzli-betjeningen hos de serskilda Utskotten, eller emellan de af nuvarande samt förflutna Riksdagars Stats-Utskott handlagda ^ärenden och afgifna Utlåtanden. Utskottet anser sig dock böra upplysningsvis anmäla, alt de till dess behandling hänskjutna mål, enligt Utskottets Diarium, uppgå till ett antal af 974» hvaremot de till sista Riksdags Stats-Utskott, enligt det då förda Diarium, ankomna mål utgjorde 5a6. Hufvudsakligen vill Utskottet likväl åberopa den, enligt hvad Riksdags-förhandlingarne nogsamt utvisa, synnerligen mödosamma och magtpåliggande beskaffenheten af ifrågavarande befattningar samt den utmärkta skicklighet och outtröttliga arbetsföi måga, som, under utöfningen deraf, blifvit ådagalagde. Och får Utskottet alltså föreslå, att Rikets Ständer, i betragtande af nu antydda förhållanden, måtte tillerkänna Stats-Utskolte s nuvarande Secreterare och arne Notarier serskilda gratificalioner till det belopp, att bemälde tjens'emän från sina anlagningsdagar och intill dess deras tjenstgöring hos Utskottet upphör komma att ätli ju'a enahanda aflöning sorn Secreterarne och Notarierne hos Riks-Stånden, och hvilka gratificationer följaglligen skulle komma att utgå efter 100 R:dr i månaden för Secreteraren och 24 sk. om dagen för hvardera Notarien. Stockholm den 1 Maj 1841. Stats-UtskottetS Utlåtande, N’.o 527. N:o 527* Ank, till Exp, Utsk. den 14 Maj, kl. 3 t. 'Utlåtande, angående upplåtandet af rum i Rikets Ständers hus till begagnande af Directionen öfver Arméens Pensions» Cassa under en förestående reparation, (Rgs Afd.)
Ständers pröfning och fastställelse insände project till Riks-Stat' for ar lgiö och påföljande ar intill nästa Riksdag; så får Stats-Utskottét/härjemte öfverlemna ett renskrifvet Exemplar deraf med tillhörande Bilagor, hvilket) sedan det, på vanligt sätt, blifvit af lians Excellens, Herr Grefven och EaiidtMarskålken, samt Herrar Talernännen för det Högvördig! Prest - Ståndet, Vallofl. Borgare* Ståndet, och Hedervärda Bonde - Ståndet underskrifvit, Riksens Högloft. Ständer lära täckas, att till Kongl. Majas Höga sanction i underdånig* liet öfverlemna. Stats-Utskoftet får härvid tillkännagifva, det Stats Utskottet Uti det nu ren skrifna Exemplaret låtit iakttaga de förändringar, Riksens Högloft^ Ständer i anledning af deras Bevillnings-Ufskotts förslag, vidtagit, rörande så väl en högre beräkning af Sjötulls Inkomsten, som hvad för öfrigt blifvit beslutadt , angående Landt-Tiills ersättningens och BränvinsConsumstions-afgiftens sammanslående med Allmänna Bevillningen, samt nedsättningen af afgifien af Hemmans. värdet för Husbehofs Bran - Den i Angusti Bränvins Bränninge*!. 1815- På Höglofl. Kidd. och Adelns Ledamöters vägnar Carl De Géer På Vällofliga BorgareSlåndets Ledamöters vägnar -Carl Fr. Landberg. Stockholm den a Augusti På Högvörd. Prest* Ståndets Ledamöters vägnar C. v. Rosenstein. På Hedervärda BondeStåndets Ledamöter* vägnar Jon Jonsson. C. Tunelius Uppläst Lös samteliga Riks - Standen d. t Augusti. Vördsamt Memorial! Sedan, 1 ändamål att påskynda författandet af d* Expeditioner, som öfver Riksens Ständers Beslut böra uppsättas, Höglofl.