Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Diskont-papper, hvilka tilläfventyrs endast såsom Hypotheker kunna derstädes vara emottagna , dock att Räntan å Tre-Procents. Reverserne beräknas enligt den föreskrift, som i afseende derå bltfver till efterrättelse gällande. 15. Innan Götheborgs Diskonts samtlige Skalder blifvit betalde eller fia 11 kontant tillgång härtill finnes, kunna Aktie-Egare icke erhålla någon Utdelning af Diskontvinst elier Aktie-Kapi - Underdånigt Skrifvelse?', tal; hvaremot, och så snart Diskont-Bolaget5 samtlige Borgenärer blifvit förnöjde eller ock kon' tant tillgång härtill finnes afsatt, skall det då varande kontanta Ölverskottet jemte ailä DiskontVerket rörande Handlingar genast till Bolaget öfverlemnas. 16. Hvad som erfordras till de ifrågavarande Trenne Diskonters utredning på det sätt och i den ordning, nu stadgadt blifvit, förskjutes af Riksens Ständers Bank och hvaröfver ordentlig och serskild Liqvidation emellan Banken och Riksgälds-Kontoret hvarje år upprättas. 17. Det nu antagna Liq vidations-sätt för Utredningen af Götha Kanal-Bolags, Malmö och Götheborgs Diskont-Inrättningar förklaras genom Konungs och Ständers gemensamma Beslut såsom en till allmän efterrättelse gällande Författning. Och 18- Till Låntagares beqvämlighet inrättas Liqvidations-Kontor i Götheborg och Malmö, hvilka komma att stå under Fullmäktiges i RiksgaldsKontoret inseende; Skolande så väl Bärom, sorn livad i öfrigt angår kontrollerne på Utredningen, föreskrifter uti Reglementet för Fullmäktige meddelas. Dessa äro de vilkor och förbehåll , under hvilka Riksens Ständer medgifvit Statens biträde vid Utredningen af Filial-Diskonterne.
Socken-magasiner, om förmånsrätt för. Socken-nämnder och Läns-representationer, om underdånig anhållan, det Kongl. Maj:t täcktes åt sakkunnige personer uppdraga utarbetandet af ett fullständigt förslag till lag för. I. 150. R. 154. XI. B. 21, 77, 78. A. 82. E. 269. Sockenstämmor i Riket, om föreslagna förändringar i Kongl. Förordningen om dessa, så att de blifva lagligen bestämda att pä söknedag hållas. 1. 397- II. 400. II. 590. R. 591. VI. 22,336. A. 373 IX. U. 68, 105, 152. E. 250. — i Stockholms stad, om ändring af åtskilliga stadganden i Kongl. Förordningen den 16 Mars 1847, angående. V. B. 579 A. 616, Soldat eiler Båtsman, om förhöjning af ersättningen tor kost och inqvartering under tåg och marcher åt. XI. B. 268, 287. A. 290. Soldat-beklädnad, angående upphörande af det från Rotehållarne eller Soldaterna vid indelta Infanteriet nu utgående bidrag till anskaffande och underhåll utaf. I. 70- R86, 181. R. 182. lil. B. 504. 613. A. 657. IV. E. 198. Soldatrotar. Se Rotehållare. Soldattorp. Sc Kuektehållet. Spanmål, om lika mått öfver hela riket å den i hemmansräntaii8 ingående. IV. B. 121. A. 126. — om meddelande af föreskrifter för vägning af. IV. B. 121. Spanmålsmagasinshus, om försäljning af tomtplatsen efter Kronans 176 — S — i staden Carlshamn nedbrunna. lil. 44. R 55. V. B. 372. A. 416. E. 422. Sparre, H.
Collegium ansåg fördenskull första steget till förbättring af Capellanernes ställning, att genom Biskopar och Consistorier tillhålla Kyrkoherdarne att förse deras Capellaner med den löne-tillökning, hvaraf desse senare skäligen funnes i behof; i följd hvaraf jemväl, vid hvarje convention om pastoralierne, borde, efter Consistorii förslag, regleras, i hvad mon Pastor, med sine i convenlionen stadgade inkomster, skulle bidraga till Capelianens aflöning, utöfver hvad denne tillgodonjöt af församlingen; men som någon gång kunde inträffa , att Kyrkoherdens egna inkomster af pastoratet voro så knappa, att han, utöfver det bidrag som han nu lill Capellanen erlägger, icke förmådde utan kännbar afsaknad tillskjuta hvad till Capellanens belåtenhet erfordrades, ansåg Collegium lämpligast vara, alt antingen ett sådant mindre sacellanie indroges, och de dermed åtföljande inkomster upplätos till Kyrkoherden, alt dermed aflöna Adjunct, i händelse pastoratsboerne vägrade att förhjelpa Capellanen till den nödiga förbättringen i dess inkomster, eller ock att det ifrågavarande pastoratet med något Stats-Ut slottets Utlåtande JV:o /fi3. 7 annat förenades. Beträffande åter den sökta förklaringen af 1681 års Kongl. Författning, rörande Capellanernes löningsrätligheter, så hade Collegium yttrat, att vid flere föregående tillfällen försök blifvit gjorde att erhålla föreskrift för domstolar och autoriteter , att på annat sätt tillämpa samma Förordning, än som med dess rätta innehåll ansetts öfverensstämmande. Sedan Kongl. Maj:t, dels genom Nådigt Bref den 4 Mars 1756, förklarat, att med de uti Kongl.
Den af erfarenheten bestyrkta sats, att Spanmålspriserna icke alltid nedsättas af förbud emot bränvinsbränning, utan tvertom ofta till ett högre belopp uppiagas, Detta later ock lätt förklara sig, då man å ena sidan besinnar den fyllnad i verklig spanmåls åtgång, som måste blifva surrogat för den till Ladugårdens utfodring bristande dranken, och å den andra, den starkare tillverkning af de ädlare sädesslagen, som, lönbränning oberäknad, alltid varit och skall blifva utöfvad under den kortare tillåtna tiden. Härtill kommer äfven den af sjelfva förbudet väckta fruktan för uppjagade priser, hvilken annars, åtminstone i den grad, sig troligen icke inställt, och af hvilken Ockrare förstå att sig förträffligen begagna. Noggranna och inbördes relativa calculer kunna i denna väg icke ägas; men Utskottet före - Bcsu. och Ekon. Ut sk. Betcinkanden. n ställer sig, att, om på ett helt års tid, under hvilken brännvinsbränningen vore tillåten, och på ett annat, under hvilket den vöre förbuden, i 8 månader, men tillåten blott i 4, man jemförde consumtion af H vete, Råg och Korn; skulle en större qvantitet deraf åtgå på det senare. Orsaken härtill är klar. Behofvet af bränvin är detsamma, men föremålet för vinningslystnaden, i afseende på stegrade priser, vida större. Den på hela året fördelade tillverkningen, som nu sker af rotfrugter, bafra, slösäd och sådane ämnen, hvilka allmänneligen, åtminstone i de flesta Landsorter, icke användas tili brödföda, skall sammanträngas på en kortare tid och således nödvändigt, till vinnande af det åsyftade ändamålet, medtaga den påräknade och till brödföda annars troligen sparade stridare säden, 3:0
Sin första sångundervisning erhöll Antoinette Trebelli, som jag härofvan nämt, af sin mor, derefter af den framstå- ende sångläraren Wartel i Paris samt senast hos den utmärkte engelske barytonisten och sångläraren Santley. Antoinette Trebelli gjorde sin debut såsom sångerska i London på en af de stora konserter, som Charles Hallé brukar föranstalta. Den unga sångerskan väckte då genast ett stort uppseende, icke så mycket genom styrkan af sin röst, men genom dess välljud, förträffliga skola och framför allt genom sin koloratur. Från Paris, Milano m. fl. stä- der ingingo till den unga sångerskan, anbud att uppträda på scenen, men Antoinette häde fått en viss motvilja mot allt hvad teater heter, o c h hon beslöt att uteslutande välja konsertsalen till sitt verksamhetsfält. Till detta beslut bidrog mycket det beskydd hon åtnjöt inom Londons högaristokratiska kretsar. Förnämligast var det hertiginnan af Cambridge, som antog sig den nyuppgående stjernan. Tack vare denna beskyddarinna öppnades för Antoinette Trebelli drottning Victorias salonger, der den intagande sångerskan upprepade gånger låtit höra sig å hofkonserter — en utmärkelse som annars endast brukar tillkomma sådana storheter som Patti, Nilsson, Albani o c h Zelia Trebelli. I början af denna månad uppträdde Antoinette Trebelli på en af de stora konserterna å Her Majestys Theater i London och gjorde en fullständig succés, isynnerhet med sitt briljanta extranummer, skrattarian ur Aubers » Manon Lescaut », Carlotta Pattis paradnummer. För nästa säsong har Antoinette Trebelli emottagit anbud att göra en konserttournée genom Förenta staterna. Säkerligen helsa alla musikvänner den unga sångerska hjertligt välkommen till vårt land och tillönska henne här all framgång. F. Hbg. September. f,et. vi t tunga tandat •6te3-ut3 Tvoat. anSfca tuita i Sen gå ö3e jaat-fien, en gtj-EfVie, $jetttö3 matta täcdefc matlen. Fallström. Om qvinnans värde. Tre artiklar af Irma von Troll-Borostydni.
— »ja kommer igän,» sa Jon. Svampinjoner. Dä va en gang en messômmer ja kom tesammen i Sunn mä stalldrängen på Öjervik. Vi hadd vôr läskamrater å töckt dä va rent änn sôm litt rolitt å råkes. Vi geck in på ett ställ, där di hadd kaffi te sälj å där satt vi ôss te å stôrm ôm den gamle tia. Erk hadd bränvin mässä i en knatting å sjôl hadd ja ett hallstop kunjak å vi hälld i ullvaller å tog klarsuper ä töckt att jola va ett bra ställ å lef på. Men nu vet en hvalls en ä, når en ha fått litt i hatten. Da blir en storakti å kärakti och töcker att en ska gär nô rektitt rejällt, hva dä nu hällers ä — gär kônster äll slôss äll ann tock där. Men int ha ja vôr mä på besönnlier sak än den gangen i Sunn mä Erk ve Öjervik. Rässom ja satt där flög dä immä att vi bol ät nô rektitt uvant finnt te meddan. »Erk, du, vi bol gå te hortelle å ät nô rektitt uvant fint te meddan,» töckt ja. »D’ä int messômmer mer än en gang ôm åre!» »Kôrs ja, tänk dä,» sa Erk å lät int uhôga. »Men hva ska vi ät?» sa’n. »Hå, nô tock där di har ve bröllôp å barndop när herrskapsfôlk,» sa ja. »Hva vet ja — buljongspa å homlätt å glasst å tock där.» »Nä da vet ja bätter,» sa Erk. »För når dä ska var rektitt storkalas när patrons på Öjervik, da skecker di mäj sta’ te abbeteke i Sunn för te köp e sak di kaller svampinjoner. Dä ska var dä finest på hel jola, sa köksa.»
Den, sorn bifaller hvad Stats Utskottet, genom Utlåtande af den 20 sisth Maji tillstyrkt i fråga örn disposition och försäljning till Skatte af Kronans Recognitions-Skogar, så i afseende på Bruksägares rätt til! viss del af desse Skogar och den återstående delens upplåtande, sorn ock angående de derför inflytande medlens användande för Flottornes behof, voterar Ja, den det ej vill, Nej: Vinner Nej : så skola endast de Biuks-ägare, som inom den 4 Februarii .1817 sig hos vederbörande Collegier anmält till Skatteköps erhållande och inom berörde tid fullgjort alt hvad Kongl. Förordningen den 4 Febr. 1811 i sådant ändamål stad* gar, bibehållas vid rättigheten till Skatteköp efter de i Menne Kongl. Förordning utstakade grunder, ehuru Köpe-Brefven ännu icke blifvit för dem af vederbörande utfärdade; Men för alla de Bruks - ägare, hvilka éj sålunda sig anmält och fullgjort hvad dem efter 1 811 års Kongl. Förordning ålegat, äfvensom för öfrigt vid Recognitions-Skogarnes Skattläggning och försäljning, skola de grunder tillämpas, sorn derföre nu af Höglofl. Ridderskapet och. Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet atp antagne; hvarvid de ge - Stats-Utskottets Betänkanden. 5009 rom Recognitions-Skogarnes försäljning inflytande medlen skola insättas i Riksgälds-Cont oiret, att till nästa Riksdag hällas Kongl. Maj:t till lianda för att användas till Försvars-Verket samt Arméms materiella behof. Och har Utskottet i den ordning, Grundlagarne föreskrifva öfver desse propositioner verk. stalt votering, hvilken , da en voterings-sedel såsom dubbel blifvit Casserad, utfallit med 40 Ja och 78 Nej; och enär aUsä
På Vällofl. BorgarePå Hedervärda BondeStåndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar Vägnar And. Fredin. Eric. Johnnsson. Ut Den 6 Augusti 339 Utdrag af Protocollet, hållet i Häglof. Ridderskapets och Adelns Plenum den 6 Augusti 1815. S. D. Å nyo föredrogs och bifölls Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets den 5. dennes afgifna, samt sistnämda dag pä bordet lagda Memorial, angående Tryckningskostnaden för Utskottets Utlåtande i frågan om Allmänna Magazins-Inrättningen. Ut Supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe■' S. D. Föredrogos å nyo och biföllos Stats-Ut* skottets den 4. och 5 dennes afgifna, samt sistnämde dag på bordet lagda*"Memorial och Betänkanden: 1:0 angående Arfvoden för Extra Ordinarie Skrif-bsträden;. a:o om huru förhållas bör med de Actier, hvilka tillhört f. d. Konungen, men nu mera äro Statens egendom; 3:0 innehållande förslag till Instruktion för Öfver-Revisionen af 1810 och sednare arens Krigs-Räkenskaper. Ut Supra.; Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. S. D. V id förnyad föredragning af Eanco-Utskottets den 4 dennes afgifna och förlidne går - Den 6 Augusti gårdag på bordet lagda Berättelse om BancoVerkets befundna tillstånd iri. m., blef densamma, utan erinran, lagd lill Handlingarna. Ut Supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. Utdrag af Protocollet, hållet hos Högrör diga Prest Ståndet den 6 Augusti 18 IS. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Stats-Utsko tters Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Uttänkande orri ett i Götila Capal-Discont insatt öfverskott för år 1813. Ut Supra.
Summa får göras i sammanhang med öfrige förskotter af sådan beskaffenhet och i den ordning, de dermed afsedda utgifter förekomma; och, hvad sluteligen rörer de derutöfver för Kongl. Slottets samt öfrige Byggnaders fullkomliga istandsättning erforderliga medel, af Kommitterade uppförde till 18,886 R:d 14 sk., vilja Riksens Ständer i denna del utlåta sig uti sitt underdåniga svar å det förlag öfver behofven för samtlige Kongl. Lust-Slottens förbättrande, som Kongl. Maj:t i Nåder till Stats-Utskottet serskildt ofverJemnat. Riksens Ständer framhärda SCc. Uppl. och godk, bos Ridd. oell Ad, d. i5 April 1818, — Prest-Ståndet d. i5 BorgareStåndet d. i5 Bonde-Ståndet d. 17 — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse Underdåniga Skrivelser'. angående Hof-Kamrer aren Carlsunda innestäende Mant als skrifnings - Provision. Med anledning af E. K. M:s Nådiga Re^ iniss den 20 sist 1. Februari, hvarigenom till Riksens Ständers Stats-Utskott öfverlemnas StadsBokhållaren i Carlskrona Hof-Kamreraren Anton Cärlsunds ansökning att utbekomma Mantalsskrifningsprovision för åren 1811 och 1812, 44 R:d 17 sk. 5 r:st, som Stats-Kontoret vägrat utbetala i grund af Kongl. Kungörelsen den 9 December 1812, hafva Riksens Ständer tagit denna ansökning i öfvervägande; och, enär det varit Cärlsunds rätt att nämnda belopp undfå, samt requiritionen ifrån JLandshöfdinge-Embetet i Blekinge utan hans förvållande inkommit 37 dagar sednare, än den rätta tiden, som varit den 1 Juli 1813, vilja Riksens Ständer till Cärlsunds anhållan gifva sitt bifall, samt skola vid Stats-regleringen afse tillgång för beloppet. Riksens Ständer framhärda SCc. Uppläst o. godkänd hos Ridd. o.
2lf (fimbctgari) fticnstcman samt Octicntr w. fl. §• 2. 2llla CSmbeté» ocf) Sjenftemän fantt ^Betjente, af $of-, (Eipil», •tSKinitfer., Militär* ocf) €ccleftafliF0taterne, äfroenfom roiD öfrige allmänna '2Bcrf, prfoi* (egieraDe ©olag ocf) Smältningar, af f)roaD bc|Tajfcnl)et De roara ma, i jtäDerne ocf) på lanDet, (Fota for Den fammanräfnaDe lött, De af en eller flere ti n icr åtnjuta, antingen i penningar, utan offeenDe Derpå, att Den fonD, Ijroaraf an» (laget |?ett, fuuDe roara meD ©eroillningömfgift belagD, ÄronotionDe, 0pamrål från jvronané magajmer, inDdte fjetutuanöräntor, anjlagen åfev ocf) äng, elier anDra fåDatta lägenheter erlägga: af ulla löner forn ö'roerftiga 2on till och tucD 300 9v:D:©:co, en afgift af 2 Dv:Dr©:co. 3 300 400 400 500 500 600 600 700 700 800 8(0 900 900 1,000 1,000 1,100 1,200 ii ^ /, 5 a J n 7 n ' ii 10 ii // 13 ii ii ii * ‘ n ii 21 i, 26 „ ii 32 , 4 famt af afla löner Derutöfver £re för bunbrabe; Fommanbe
Af den 7 dennes, öfver Herr ContreAmiralen Schiitzercrantz’s Memorial, angående någon förändring uti Staten för Kongl. Förvaltningen af Sjöarenderna. Af den 7 dennes , i anledning af Kolig!. Majvts Nådiga Kemiss uppå Regements-skrifvarcn Fältkamreraren B. Molins underdåniga ansökning om utbekommande af Remiss-lage. Frän Lag-JJi skottet: Af den 24 sistlidne April, ofver väckt motion om förändring uti straff fördem, som utfärda tryckte eller graverade Assignationer. Frän Allmänna Besvärsoch Bkonomi-Utskottet: Af den 24 sistlidne April, i anledning af Utskillige väckte motioner om förvaltningen oell redovisningen af de till Hospitalers , Uazaretters och Barnhus-underhall m. m. anslagne medel samt föreslagne ändringar uti dessa under Kongl. Seraphimer-Ordens-Gillets styrelse nu stående fonder S. D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets den 7 dennes afgifne samt den 131 samma månad på bordet lagrie Utlåtande, i anledning af Herr Stads-Majoren Nils Limnelii Memorial, om bidrag af Statens Medel, dels lill upprensning, dels till igenfyllning af Clarse Sjö med flere vattendrag, fann Ridderskapet och Adeln, att berörde Utlåtande endast borde läggas till Handlingarne. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets så väl den 11 sistledne Mars afgifne Betänkande, angående Regleringen af hushållningen vid Strömsholms JCongsgård samt dervarande Stuteri-Inrättning, som ock Utskottets den 7 dennes meddelte samt den i3:de i samma månad på bordet lagde Utlåtande, i anledning af de< ho* samteliga Riks-Stånden vid Utskottets förra Betänkande gjorde anmärkningar, blefv® 432 Prat. Ut drd. 16 Majt 1818- berörde tvänne Utlätanden till alla delar af Ridderskapet och Adeln gillade.
Af det nu anförda hoppas jag hafva så tydligen ådagalagt närvar, forhållandet inom oftanämnde reg:te, att hvad ömmast är, eller allmänna omdömet, utfaller till fördel för detsamma; och denna af inga anslag beroende vinst skattar jag mig lycklig, om jag kunnat åstadkomma, likasom jag af tioårig erfarenhet vet, att densamma årligen ytterligare skall ökas. ålen då måtte det förefalla så mycket mindre billigt, att för reg:tschefen försvåra möjligheten att uppfylla sina pligter och åligganden, samt att bestrida, det den för statsverket obetydliga, men rättvisa jemnkning af hans lön, till likhet med omnämnde bataillonschefers, nu beviljas, hvarom jag, med hänsigt till den ringa inflytelse, 678 r:dr 16 sk. kunna hafva äfven på ett mera utblottadt statsverk, vördsamt och så mycket hellre anhåller, som den vid sista riksdag omförmälda tillökning för reg:tschefen endast utgjorde D e 11 i3 Augusti c. m. 288 r:dr 16 st., emedan lian af deni redan innehade Son r:dr på extra statsmedel, hvilka derigenom alldeles försvunno. Gr. Frölich, Dav.: Jag tillstår, att jag af flera argumentationer lili den siste talarens anförande förleddes att tro, det jag icke hört upp, utan att den 8:de i stället för den 7tde punkten blifvit föredragen. Då jag emedlertid finner, att argumentationen endast gäller chefen och icke' sjelfva reg:tet, har jag för närvar, intet alt säga, utan anhåller blott, alt jag må bli ånyo uppropad, då 8:de punkten förekommer ; ty jag har intet skäl att ej instämma med Gr. Ridderstolpe i hvad han anfört om chefen och officerscorpsen. Hr Dalman: På det discussionen icke må utdragas, får jag endast upplysa, att 3 Stånd redan bifallit betänk., så att R. o. Ad:s beslut i detta afseende icke har någon betydelse. Gr. Ridderstolpe: Om så ar, sorn Hr Dalman upplyst, att nemi.
Jag har icke kunnat fullständigt höra hvad den siste värde talaren yttrat, men jag tror mig hafva förmärkt, att han, lika med Gr. Anckarsvärd, ansett mig hafva föreslagit alternativa straffbestämningar mellan hvilka brottslingen skulle äga välja hvilkendera han ville. Men det förhåller sig ej så. Mitt förslag gick derpå ut, att Konungen måtte i nådeväg tillåta vissa brottslingar att, i st. f. det straff den gällande lagen utsatte, undergå det nya straff, som nu är i fråga. På sådant sätt vore ett experimenterande rättsenlig!, enär det enligt grundlagen berodde på brottslingen sjelf att emottaga nåden eller undergå det honom efter allmänna lagen ådömda straffet. De 2:ne siste talarne tyckas hafva trott alt hvarje brottsling skulle äga rättighet att välja hvilketdera straffet af de håda nyssnämnde han ville undergå. Men sådant skulle för närvar, vara overkställbar!, emedan antalet af brottslingar som föredroge ensamhetsfängelse dä kunde blifva större än att de kunde rymmas i de nya fängelserna, alldenstund dessa icke ens förslå ät ransaknings-, än mindre åt bestraffnings-fångar. Gr. Anckarsvärd: Det är ett fullkomligt misstag å Hr von Hartmansdorff!, sida, att jag skulle föreslagit, att det skulle bero på brottslingen sjelf att bestämma hvilket slags straff han ville undergå. En så beskaffad lagstiftning, att rådfråga tjufvar och skälmar, må Hr von Hartmansdorff behålla såsom sin enskilda egendom. Jag har icke kunnat uppfatta att det ifrågasatta experimenterande med straffens verksamhet skulle kunna ske på annat sätt, än att det skulle bero på domaren eller lagskiparen, så alt, då det vore ifråga att utsätta straffet för ett begånget brott, domaren hade att utlåta sig huruvida detta skulle bestämmas efter gällande lag, eller efter den Den 8 Januari. 73 föreslagna experimentallagen; och det är detta som jag anser oförenligt med begreppet om riktiga lagstiftnings principer samt med rättvisans fordringar i allmänhet. Gr. Spens: Det är blott en omständighet i Hr von Hartmansdorffs nyss afgifne yttrande, som jag anser mig böra fästa mig vid.
I det hvassa gräset växte några låga buskar med körsbär, hvilka officerare och soldater under tiden plockade och delade mellan sig som en sold, utbetalad ur Guds egna händer. Då smög sig Anders Gråberg bakom buskarna för att dricka vattnet osedd af de andra. Men genast hegynte trumpetarna blåsa till tecken att de förföljande ryssarna åter blifvit synliga mot himmelen på den förbrända gräsöknens bortersta vågor. Anders Gråberg öppnade blecklocket, men ju längre han inandades den fuktiga lukten, dess häftigare slog hans hjärta, och i den närmsta vagnen reste sig den döende silfverknekten Börje Köve och stirrade på honom. Anders Gråberg försökte möta hans blick men förmådde det icke, och ännu en gång sköt han vederkvickelsen ifrån sig. – Saliga äro de som hungra och törsta efter rättfärdighet, – sade han. Som en kyrkans tjänare, hvilken gifver sakramentet, bar han flaskan framför sig och förde den till silfverknektens mun, och den döende utdrack vattnet ända till sista droppen. Anders Gråberg höll sig fast vid vagnskarmen, men då hjulen åter rullade framåt, gled handen undan och han vacklade ned på knä i gräset. – Det finns ingen plats för mig på vagnarna, – sade han och ryckte till sig den ena spaden. – Fast jag bara är trettio år, är jag utmattad och orkeslös som en nittioåring. Men lämna mig en af spadarna, så att jag om mina krafter stå bi, åtminstone själf kan öppna jorden och lägga mig neder på mitt sista rum. All min oro har nu ljufligt somnat in, och en röst ropar för mitt öra: si mina barn! Åter begynte soldaterna sin vandring kring de skakande vagnarna, och trumpetarna vände sig i sadeln. Flockar af storkar sväfvade med utbredda vingar i skymningen öfver de mörknade vidderna, och ute på steppen knäböjde ännu Anders Gråberg med spaden i händerna. Ingen har sedan förnummit något om hans öde. VID RÅDSBORDET. I rådskammarens förmak stod redan sekreteraren Schmedeman med den skrifvelse till landshöfdingarna, hvilken nu skulle undertecknas och i hvilken nya gärder kräfdes af det utarmade Sverige.