Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dånsökanden veterligen iir boende annorstädes, äfven af hans Forum Domicilii icke blifva till racki ige att skydda Banquen mot förluster, och ej heller är det verkställbar att ålägga Länsökanden anskaffa dylike bevis från alla de Domstolar i Riket, sorn ega att tillsätta Förmyndare. Den försäkran en Låntagare, i följd af 6:te puncren uti Kongl. Förordningen d. 8 Maj 1739, på Heder och Ara i Skuldebrefvet lemnar, att han icke har barnarf orri händer, e!h*jhäftar för någon annan skuld af hvad namn den vara må, som kan lända Banquen till förfång i dess' inteckningsrätt, synes alltså innefatta den största möjliga säkerhet, som Banquen under hittills varande förhållanden, i detta hänseende, kunnat vinna; men enligt hvad Banquens Commissarier hos Utskottet anmält, har icke ens derigenom ändamåltet kunnat ernås, utan hafva flere anledningar förekommit, att Banquen, genom förtegade Förmynderskap torde blifva utsatt för förluster och äfventyr. Det är följagtligen af en synnerlig vigt för Banquen, att nödige åtgärder vidtagas till dess betryggande mot dylike förluster, för hvilka de hittills vanlige bevis fran Domstolarne, enligt hvad ofvan är nämndt, lemna föga eller ingen säkerhet , och som äfven äro allt för svagt förebyggde genom Låntagarnes i skuldebrefven afgifvande försäkran; då högst berörde Kongl, Förordning, för den sorn emot sanning och batt - Banco-Utskottets Betänk andem 679 re vetande afgifver en Sudan försäkran , dels icke bestämmer något ansvar i annat fall, än att Banquen derigenom verkligen gör förlust pä
Men ni korresponderar ju inte med EMILIE. Men hon har så dålig handstil. Nej! Det var en biljett till Leonora, jag såg. 28 MAX. Jag har också sett den där biljetten till Leonora... EMILIE. Miserabel! (Emilie stirrar frågande på honom.) Visar Leonora er sina bref? MAX (förvirrad). Ja, ibland det vill säga... och går. Fru Schwarts-Hansen kommer fram.) MAX (bugar sig). (Emilie ser på honom, vänder honom långsamt ryggen Min fru det var länge sedan FRU SCHWARTS-HANSEN (med eftertryck). Ja, det var länge sedan, Max. MAX (nervös). Er man... För guds skull, fru Schwarts-Hansen, inga namn! FRU SCHWARTS-HANSEN. Ni har rätt! Nå! Det är alltså er nya flamma. MAX. Hvem? Fröken Haxton? FRU SCHWARTS-HANSEN. Nej, fru Haxton. MAX. barndomsväninna. Fru Haxton är min allra första flamma min 29 FRU SCHWARTS-HANSEN (impertinent, långsamt). Er barndomsväninna. (Vänder sig om och går.) (till Leonora och Katrine). styfver, mina herrar! Inte ett enda öre! Den, som ...Så säger jag alltså till deputationen: Inte en SCHWARTS-HANSEN gör sin plikt, får när jag vill sin belöning. Vid vådliga principer. Mitt program är helt enkelt, kort mina verkstäder får icke uppammas några samhällsoch godt: det gamla evigt gällande, Gud och kungen. FRU SCHWARTS-HANSEN (sufflerande). Och folket! SCHWARTS-HANSEN. isterna. Ja, och folket. Folket förstås. Men inte socialMAX. bakom.» Nej, det stora folket, det där, som alltid »står SCHWARTS-HANSEN (glad). Ja, just det. Det står alltid bakom. KATRINE (skarpt och misstänksamt). program.
VIOLA (springer upp). Afgudar slår vår herre i stoftet. Straffet följde ni är en elak, en dålig qvinna, eljest skulle ni aldrig kunna säga att en mor kan döda sitt barn. Mitt! Är det jag som dödat min son? Nej, OSCAR (återkommer med läkaren, som skyndsamt kastar uf sig ytterrocken). Ändtligen! Skynda, doktor, han är inte sjuk, VIOLA. naturligtvis inte sjuk, han har bara lite svårt att andas, men skynda... (går med läkaren till venster 2). REKTORSKAN. OSCAR. Hvar träffade du läkaren? Strax utanför. in, mamma! Kanske kan mammas erfarenhet behöfvas jag förmår inte. (Sätter sig). REKTORSKAN (rycker på axlarne och går till höger. ögonblick tom). Scenen är ett par _________ Han var på väg hit. Gå dit Elfte Scenen. OSCAR. LÄKAREN. VIOLA. LÄKAREN (hastigt från venster, skyndar fram till bordet der skrifsakerna kanske att det bara är ett barn, ett vanligt barn det gäller, men det gäller mycket mer. Jag har lifvet hundra gånger. Rädda honom, doktor! Han qväfs! Ni tror VIOLA (hastigt från venster 2). stå och börjar skrifva). födt honom till verlden, men han har skänkt mig Seså, seså, var lugn! LÄKAREN. VIOLA. hvad jag eger blir ert, doktor, om ni skänker mig honom åter och jag är rik, ja, så rik till och med, att jag kan köpa en mans heder, kan jag då inte köpa ett barns lif! Lugn! (Knäböjer till hälften för läkaren.) Allt Nu bör vattnet vara varmt. Vattnet! LÄKAREN (ser på klockan). VIOLA (förvirrad). Ja visst, ja visst (springer ut till LÄKAREN (lemnar receptet till Oscar). det torde bli för sent ändå. Till Lejonet ska' expedieras genast; ehuru OSCAR. Här är då fara, doktor! Fabriks-flickan FABRIKS - FLICKAN. DRAME I TRE ACTER. Svenskt Original. Tryckt hos HENRIK A. STOCKHOLM,
E n sväfvande utsikt till framtida förbättringar öppnas d o c k måhända genom det uppdrag, som styrelsen lämnat åt verkställande direktö- r e n: att efter utredning inkomma med yttrande angående de förbättringar af telefonisternas hos bolaget aflöningsvillkor, hvilka kunde finnas lämpliga. 95 samt hrr V i l h e l m Dorph och ing. Th. Wavrinsky, den senare en utmärkt sångare till luta. Att här blir fullt hus, taga vi för gifvet. Hr Ossian Hamrin ger söndagen den 28 mars 1897 kl. 1,30 e. m. matiné å k. Dramatiska teatern. Programmet är synnerligen väl valdt och lockande. Sorn lever du rideau uppföres » En autograf », speladt af hrr Fredrikson o c h Personne samt fruarna Hartmann o c h Hamrin. Biljetter till matinén säljas i dramatiska teaterns förköpsbyrå alla dagar kl. 12 — 4 till teaterns vanliga priser utan förköp. * Till i dag fredag afton har abonnentkomitén utlyst nytt redogöra möte för sitt samt framlägga de afskedade mellan abonnenterna för misslyckade att medlingsförsök ett par förslag till f r o m m a för telefonisterna. Vi återkomma. hade ock, som bekant, unRikstelefonisterna gefär samtidigt med strejkens utbrott v i d A l l m. bolaget, ingått till K. Telegrafstyrelsen med en petition om förbättrade villkor. Telegrafstyrelsens svar har nu k o m m i t o c h är i det hela af hugnande art. Från och med den 1 april k o m m e r nämligen vid rikstelefonen att tillämpas höjning dels en månadslönnen, till 10 hr. hvaraf uppgående de f e m genast samt de återstående f e m till 300 kr. utbetalande — af — hopsparda efter 5 års .tjänstgöring, halfva lönen af utgå direkt o c h i sjukhjälp dels vid sjukdomsfall, som ej vara öfver 6 veckor. En vaclter ålderdom. Åttio år fyllde i lördags fröken Augusta Jacobsson i Stockholm, känd för sitt trägna arbete i välgörenhetens tjänst.
Det mätte åtminstone vara tvifvelaktigt, huruvida den rättighet och det sätt för granskning och anmärkning i afseende å Konungens Rådgifvares embetsutöfning i allmänhet, som 106 § velat åt Representationen förvara och åt dess delegerade uppdragit, skulle kunna i annan ordning, än Regeringsformen för Grundlagsförändringar medgifver, till större eller mindre del upphäfvas eller inskränkas, hvilket likväl synes hafva inträffat, om man af hvad Ansvarighetslagen i 6 § innehåller, ville draga den slutföljd, att uppenbara öfverträdelser af Regeringsformens tydliga föreskrifter i andra fall, än de i Ansvarighetslagen serskildt uppräknade, icke skulle kunna af Konstitutionsutskottet till laga åtal förvisas. Under dessa förhållanden och då något hinder eller förbud emot åtals anställande äfven i dylika fall hvarken uti citerade § eller å annat ställe af denna Ansvarighetslag i bestämda ordalag uttalas, torde anförda stadgandet kunna medgifva en förklaring deraf, som är förenlig med Regeringsformens 106 §, nemligen den, att i andra fall, än de i Ansvarighetslagen serskildt uppgifna, om icke Konstitutionsutskottet, å Rikets Ständers vägnar, skulle finna fullkomliga skäl att tillämpa 106 §, Konstitutionsutskottet kan begagna den i 107 § anvisade utväg till anmärknings framställande, hvarefter det ankommer på Rikets Ständer att hos Konungen göra sådan anmälan, hvartill sist åberopade § dem berättigar. Denna åsigt, som icke motsäger, utan står väl tillsammans med, 106 §:s ordalydelse, har tvifvelsutan gjort sig gällande hos sednaste Riksdags Konstitutionsutskott, då dqt beslutit att ställa under tilltal inför RiksRätt de Herrar Ledamöter af StatsRådet, hvilka genom deras rådslag i ofvannämnde mål, efter Utskottets tanka, öfverträdt Regeringsformens 87 §.
Beträffande hvad den siste värde talaren nämnde om det nedslående för oss uti att behöfva begära uplysningar af de män, som snart i ett 10:tal af år eller något derunder försökt den lag, som nu af Svenske män allmänt begäres, så måste jag säga_ att jag finner bra förunderligt om det skulle vara t. ex. i enskildta lifvet någonting förödmjukande att den ene brödren begärde uplysningar i något ämne, om den andres större erfarenhet. Vore icke Norrmännen ett med oss förenadt brödrafolk, såsom jag också i min motion anfört, i språk, seder och så många andra hänseenden, likaså skulle jag icke hafva fram - Den 16 Januari. 169 ställt förslaget. Jag får dessutom för den siste värde talaren nämna att redan i går vid ett enskildt förberedande sammanträde med Ulsk:s ledamöter och andra, som intressera sig för denna fråga, var en Norman, som händelsevis här vistas, tillkallad för att afgifva de uplysningar han i denna fråga kunde meddela. Han gjorde det med välvilja och hans uplysningar uptogos äfvenledes så. Jag är fullt öfvertygad att så äfven skulle ske om man antog det af mig framställda förslaget. Det är dessutom af intresse för båda Rikena att deras lagar blifva öfverensstämmande så mycket som möjligt. Man kunde då slippa höra den klagan som försports att vid högre och lägre beskattning i detena eller andra riket, ett beständigt smuglande öfver Norrska gränsen eger rum, och sådant är icke bra emellan bröder och brödrariken. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Genom det anförande, som den siste värde talaren nyss afgifvit, har han visserligen ådalagt, hvarpå icke heller någon tviflat, att hans motion är föranledd af varmt nit, meu deremot har hanvsåvidt jag förstår, ingalunda bevisat hvarken motionens laglighet eller dess nytta. För att en motion skall få väckas efter motionstidens slut, är det i 56:te §:n Riksd.Ordn. tydligen föreskrifvet att den skall omedelbarligen föranledas af redan fattade beslut, eller ett redan uptaget ärende eller under Riksdagen inträffad händelse.
Att jag, när Gertrud blir frisk, så att vi kunna fortsätta lektionerna, skall stanna kvar här till terminens slut, faller af sig själft, men jag är säker om, att de sedan kunna få en vida bättre guvernant för flickorna, och att både kapten och majorskan för länge sedan insett, att jag ej är på min plats i lektionsrummet. För din och fars skull är jag ledsen öfver att nödgas komma tillbaka så snart, men ni skola nog ej neka mig att få denna min innerliga önskan uppfylld? * PONTUS HOLMBERG. • i TILL mig, men då han fann mig sofva godt och vara feberfri, tyckte han det vara bäst att lämna mig i ro.- Märkvärdigt nog, känner jag mig riktigt kry i dag, ehuru den förfärliga skrämseln borde ha gjort mig sjuk. Men Gertrud, stackare, ligger i brinnande feber och doktorn ser betänksam ut. * ^ En dyster novemberdag fördes en blek patient från operationsrummet och till ett af de enskilda sjukrummen på ett af hufvudstadens sjukhus. Den syster, till hvilkens afdelning det hörde, var strax redo med sin hjälp, men då hon fick se den nye patienten, studsade hon, och en fin rodnad drog sig öfver hennes kinder. Han var ännu under narkosens inflytande och hade ej någon klar uppfattning af sin omgifning; han märkte blott som i en dröm, att någon sysslade omkring honom, jämkade kuddarna till rätta samt ordnade småsakerna på nattduksbordet. Läkaren kom åter in för att göra sina iakttagelser, gaf på samma gång order om hans B k ö t s e l under de första timmarne, och systern gaf sina svar med sakta röst, som blott otydligt nådde den sjukes öra, men som hade något så välbekant i timbern, att den verkade lugnande på nerverna, och då narkosens inflytande upphörde, föll han i en naturlig sömn, ur hvilken han först efter ett par timmar vaknade. Det var då skumt i rummet, och systern, hvilken suttit inkrupen vid fönstret, kom fram och frågade, om han önskade, att hon skulle tända lampan. " S ?^ NS? ' 16: 4 5 pr meter — slät, randig, rutig, fasonerad, damast m. m. (cirka 240 olika kvalitéer och 2,000 olika färger, mönster m. m.).
Stats-, Lagoch Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 34, Uthde N N:o 56, samt Först. Lag-Utsk:s Mern. N:o 88.) S. A. K. Uti underdånig skrifvelse af den 21 Februari 1857 fästade Rikets då församlade Ständer Kongl. Maj:ts Nådiga uppmärksamhet derpå: att de till vildbråds fredande utgifna, nu gällande lagstadganden vore i vissa delar bristfälliga och icke uppfylde sitt ändamål; alt sålunda de i Kongl. Stadgan den 13 April 1808 bestämda böter för oloflig jagt borde ådömas för hvarje dödadt djur och icke endast för hvarje gång åtal sker; Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 188. 23 atl de i Kongl.
I Landsorterne, eller tillsammans 2,409,205 R:dr 41 sk, hvilken behållning befunnits öfverstiga den vid sednaste Riksdag befintliga, i Stockholm med 735,420 Ridr 12 sk. 10 rist., och i Länen, med 233,326 Ridr 45 sk., tillsammans 968,747 Ridr 9 sk. 10 rist.; Och sorn qvantiteten af ttämpladt Papper i vissa Län, sedan sistlörflutne 5*8 JJhderdfinlga Skrifvelserl Riksdag, blifvit nedsatt, samt ifrågavarande be*! hållning synes kunna för framtiden minskas der» igenom, att ej allenast stämpling och afsändning till Landsorterne närmare lämpas efter åtgången,' utan äfven den större mängd af mindre användbara väleurer, hvilken kan vara i behåll , varder åter indragen, och Papperet, så vidt ska kan, begagnadt genom omstämpling till andra tjenligare valeurer, få Riksens Ständer, af sadan anledning och på det räkenskapen icke vidare måtte belastas med slike, eljest år från år stigande, balaneer, hos E, JC, M, i underdånighet anhålla, att den åtgärd , som i berörde afseende kan pr.öfvas nödig och lämpelig, mått© Vidtagen varda. 2:0. Likaledes upptager Redogörelsen, under Balance-Conto, Contante medel, nemligen för Chartte-Sigillat®-Papper, utom Vexel-hlanquetter, 3,444 R:dr 31 sk. 6 r:st., och såsom proprie-skuld 12,567 R:dr 23 sk. 3 r:st., deraf endast i Skaraborgs
Summa R:mt R:dr 53,445: 25. men att den kontanta ersättningen för mistad helgonskylds-spanmål, som utgår till Pedagogerne i Cimbritshamn och Falkenberg, 246 R:dr 82 öre Ruut, mätte från anslaget till Elementar-läroverken öfverllyttas till anslaget för Folkskolorna, då frän förra anslaget afdrages 246: 82. derefter den äskade tillökningen i anslaget för Elementarläroverken blifver 53,498: 43. 7:o. Folkskolorna: Att från anslaget för Elementar-läroverken måtte hit öfverfö Transport R:mt R:dr 98,848: 43. Kongl. Muj:ts Nåd. Vrop. N:o 1, om Statsverket 1850. Transport R:mt R:dr 98,848: 43. ras helgonskylds-spanmåls-ersättningen liil Pedagogerne i Cimbrits haran och Falkenberg 046: 82. men från Folkskolornas anslag till anslaget för Elementarläroverken åter öfverllyttas det till åtskillige Lärare vid Wisby högre Elementar-liiroverk utgående kontanta be loPP 243: 25. derigenom staten för lAdkskolorna skulle ökas med . 1: 57. 8:0. Sundliets-kollegium med Medicinal-staten: a) att löner för 12 nya Provincial-Iäkare måtte anslås med 1,500 R:dr till hvarje 18,000: — b) tjenstgöringspenningar för 3 Provincial-läkare med 500 R:dr till hvarje 1,500: — c) och arfvoden för en Förste Provincial-läkare uti 31,500: — 1,500: hvarje län å 500 R:dr 12,000: — 9:o. Carolinska Medico-kirurgiska Institutet: a) att en förhöjning uti anslaget för Bibliothekets vård, underhåll och förökande måtte medgifvas med 400: — b) för Institutets kemiska laboratorium
Ett faktum är, a t t Erik XIV varit ett af den svenska diktningens älsklingsbarn — hvilket är ett bevis bland andra på, a t t det ej är de sympatiska och vördnadsvärda mä.nniskorna, som äro de mest intresseväckande och lockande till poetisk behandling. Bland den svenska häfdens personligheter är kung Erik onekligen en af de mindre sympatiska, men detta, har ej hindrat att han gång på gång blifvit idealiserad till romantisk hjälte. Hans olycksöde, straffet som drabbade honom i lefvande lifvet, har fått öfverskyla hans ogärningar, och hans otillräknelighet urskuldar ju n å g o t. Som bekant började en lofvande skolyngling en kria med orden: » Vansinnig och omgifven af dåliga rådgifvare kan jag ej annat än beklaga Erik XIV. » D e l t a g an d e har han liksom andra olyckliga r ä t t a t t fordra. » Han har också varit föremål för deltagande och för försök till psykologisk förklaring från skalder och författare af både högre och lägre rang. Gustaf III intresserade sig mycket för honom, äfven om den kungliga författaren ej kom a t t behandla hans öde i dikten. L i d n e r gjorde det däremot i sitt sorgspel » Erik XIV », skrifvet i Paris 1781 men tryckt först 1800, 7 år efter skaldens död, och uppfördt först 1843 på dåvarande Mindre teatern i Stockholm. Sedan har B e r n h a r d v o n B e s k o w 1827 och, J.o.hn B ö r j e s ö n 1846 och 1861 behandlat den olycklige konungen, hvar och en i t v å femaktsdramer, det förra skildrande Erik som konung, det andra som fånge. Börjesons » Erik XIV » gjorde på sin tid stor lycka på kungliga scenen. E dv a r d B ä c k s t r ö m upptog år 1870 i det lilla skådespelet » En krona » Erik och Karin som föremål för en dramatisk dikt. En holländsk författare (författarinna?) vid namn W a 11 i s har ock behandlat Erik XIV i romanen » Furstegunst », som utkom i svensk öfversättning 1887.
Jag åter, som bar en med desse Hrrs skiljaktig mening, anhåller alt med några ord fä motivera min åsigt, som instämmer med Utsk:s tillstyrkande. Reservantera hafva i allmänhet yttrat den tanken, att det skulle vara ett privatbanks-hat, som gifvit auledn. lill förevar, förslag. Frih. Palmstjerna har likaledes förklarat, alt lian i den af Utsk. förordade åtgärden icke kan se annat, än ett uttryck af misshag öfver privatbankernas rörelse och existens. Nu vill jag visserligen erkänna att privatbankerna varit nödvändiga och att de gjort gagn, men detta erkännande synes mig alldeles icke hindra alt slaten må af deras, såväl som af all annan lönande rörelse, bekomma sin andel. Beskattar icke staten jordbruket ganska drygt, jemväl handeln och öfrige näringar, utan att sådant tydes såsom handladt af ovilja? Och hurudan hlifver väl den skada, som privatbankerne skulle tillskyndas? Om deras rörelse icke skulle inbringa en större vinst än den vanliga af G procent, så blir afgiflen icke större än 5 procent deraf. Det är således icke för något annat fall, än derest rörelsen blir mera lönande än så, ergo hvad man kallar indrägtig, som den här föreslagna tillökningen skulle komma i fråga. Jag ser således alldeles icke uti förslaget något förtryckande eller farligt för privatbankerne. Jag erinrar mig ganska väl att vid förra riksdagen, då det var fråga om att privatbankerna endast skulle till minimivalör få utgifva sedlar på G r:dr 32 sk. b:co, i st. f. alt de förut hade fått utgifva sedlar på 2 r:dr och 3 r:dr b:co, så sades det, att om sådant beslutas, så blir det aldrig möjligt för privatbankerne all fortfara; de kunna dä icke vidare existera. Man gick likväl in på förslaget, och hvari hände? Förnyade oktrojer begärdes della oaktadt och erhöllos. Det syntes sålunda, alt den förespeglade vådan icke i verkligheten var så stor, som man hade på förhand förespeglingsvis framställt den. Jag anser förhållandet vara enahanda i förevar, fråga.
Banco per tusende stycken numror med seriebokstäfver, emot vilkor, att från Banken erhålla ett förskott, stort 800 R:dr Banco, såsom nödigt för inrättandet af 2:ne Sedelnumererings-Machiner, en för de högre Sedelvalörerne och en för de lägre, samt Banco-Fullmägtige, under stadgade vilkor, antagit nämnde anbud och till Brolings disposition anordnat det äskade förskottet, har, vid anställd profnumerering, den 4 nästlidne Juli, med elen då färdige machinen, till begagnande för Sedlar å valörerne 3a sk. ocb 2 R:dr, denna machin funnits fullkomligt motsvara det dermed åsyftade ändamål; till följd hvaraf, ocb efter det Broling sig förbundit, att, inom detta års slut, Sedelnumererings-machinen för de högre valörerne skall blifva färdig, Banco Fullmägtige, \ ' —'25 Fullmäglige, med densammas godkännande, sistnämnde dag, beslutat, att alla Bankens Sedlar af lamelleradt papper, med årtal 1840 och framgent, komma att förses med numror och Seriebokstäfver genom machintrycki stallet för handskrift; om hvilken förändring Allmänheten blifvit, genom. Kongl. Maj:Is Nådiga Kungörelse den 8 påföljde Augusti, underrättad. Efter hos Banco-Fullmägtige skedd anmälan, att uti Sedel-Contorets Magazin funnes papper till 33,3oo stycken Sedlar å 2 R:drs valör, med en blå färg, så afvikande från färgen å det eljest, till Bankens Sedlar af samma valör, begagnade papper, att Sedlar å förstnämnde papper icke kunde i allmänna rörelsen utgifvas; hafva Banco-Fullmägtige, den 7 nästlidne Mars, förordnat, att berörde pappersqvantitet skulle, i vederbörlig ordning, uppbrännas.
Hvad beträffar det Herr Munck af Rosenskjöld så ofta omtalat, att det vore orätt af Banken, att upphandla silfver, utan att utgifva nya sedlar, så hade han rätt, om detta vöre den enda anstalt, som blef vidtagen, ty då kunde den leda till indragning af sedlar, och deras der - l)rn i r Sep t finl fr f. »}; af följande stigande i värde; men just derföre hafva Utskotten föreslagit en viss ziffra, hvartill silfver kan få insättas i Banken. Under dess belopp kan ingen realisation ske, ty Banken kan ej utgifva silfver för båttre pris, ån det, hvartill den emottagit detsamma. Jag tror således ej, att detta kan medföra någon våda, utan det innefattar blott en möjlighet, att minska disproportionen emellan silfver-foriden och den utelöpande sedelstocken. Någon enskildt förmögenhet rubbas icke derigenom. Hvad angår utlånings-systemet mot ränta i silfver, så år det Öfverflödigt, att nu derom orda, då denna fråga icke nu år före, utan framdeles kommer under öfverläggning. Vi torde då få bålla oss vid den andra punkten, mot hvilkens antagande jag ej finner något hinder. Herr von Hohenhausen har väl ansett det vara båttre, att insätta penningarne på RiksgåldsContoirets räkning, och Janvånda dem till allmänna arbeten, men då skulle Banken ej få dem tillbaka, når tillfälle yppades att begagna dem till deras egenteliga ändamål; Om det förslag, som Utskotten framställt, blifver antaget, kommer förhållandet att blifva sådant, att når året börjar, och RiksgåldsContoiret kungör, att detsamma upptager lån, anmäler Banken hos RiksgåldsContoirets Fullmågtige, att så och så stor summa insåttes uti RiksgåldsContoiret mot obligationer. Når sedan conjuneturen förändrat sig så, att uppköp af silfver kan ske, vexlar Banken borrt sine obligationer mot BancoSedlar, och verkstålles det föreskrifne uppköpet. På något annat mera redigt sätt kunna ej de ändamål vinnas, sorn man åsyftar.