Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då räddadt fartyg eller bergade varor skola försäljas, hör sådant kungöras så väl i Länets kyrkor som i Postoch Inrikes-Tidningen och Länets Tidning minst sex veckor före auctions-dagen. Härifrån må likväl undantag ega rum, ej mindre vid föryttrandet af sådana varor, om hvilka i4 §. 5 Mom. handlar, och för hvilka auctionsdagen bör bestämmas så korrt efter Kungörelsens utfärdande, som lämpligen ske kan , än ock för Ön Gottland, vid de tillfallen då Sik. lill Rikt-St, Prot. 1828 och 1829, 4 Sami. 2 Afi. j. 1 i.te H.t. 34 Bil.t.Stats-s.AlIm,Bisv.o,Oec,Utsk.Vtl,N:Q$5. postgången är hämmad, så vida godsegaren eller dess Ombud ej skulle begära att med auctionen måtte få anstå, till dess Kungörelsen derom i Postoch Inrikes-Tidningen hunnit att i vanlig ordning inflyta. Sådane vid Strandningshändelsé skadade inventarii-persedlar, sorn, före Skepparens afresa, böra försäljas, kunna likaledes genast uppå auction föryttras, utan att en längre omväg dermed må lägga hinder i vägen för fartygets afsegling, 21 Tull och Tolag, af bergade varor, erlägges ej i annan händelse, än då sådane varor genom offentlig auction försäljas, och hvar-: efter fördelningen af de inflytande försäljningsmedlen verkställes i den ordning i4 §, här ofvan föreskrifver. Tolagen tillkommer den Stad, inom hvars Tull-Kammar-District försäljningen sker. Vid denna afgifts uppbärande, lända de derom för hvarje Stad gällande föreskrifter till efterrättelse, så att, för bergade varor, ej må fordras andra eller högre afgifter, än för samma slags vara eger rum, då den sjö. elle; landvägen till Staden ankommer, BiLt.Stais-s.Allm, 22 §.
Stat, utan äfven att för framtiden bereda en högre odling, och hos Svenska Folket bilda en national-anda, grundad i nationens eget medvetande af kraft, som gör denna sjelfständighet och denna frihet varaktiga. Jag anhåller, att denna min motion måtte behandlas lika med den jag gjorde år 18CK), och hvaraf denna blott är en fortsättning. Den remitterades till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet, och det tilläts mig att, i det fall Utskottet så skulle önska, I Utskottet få företräde, för att närmare utveckla mina tankar. Jag skall, om samma beslut nu fattas, dertill vara färdig, enär det påfordras. Begärdes på Bordet. Herr Lilljehorn, Gustaf Adolph, anförde skriftligen följande Ödmjuka Memorial: De flesta Memorial , som vid detta Riksmöte till Riksens Höglofl. Ständer in» Ridd. och Ad. Prot, N:o ig, 14* 98 Den 5 Maj. kommit, liksom nästan alla de af Trycket vid denna tid utgifne Ströskrifter uti Finance ärenden (utom några uti Allmänna journalen och en tryckt Skrift, kallad Kritik öfver Kritiker i Financeläran, nyligen anförda reflexioner, som väckt min uppmärksamhet och stadgat mitt omdöme i detta vigtiga ämne) innefatta, och äro elter min tanka grundade på tvenne villomeningar och felaktiga grundprinciper: Den ena, att penningar i Sverige böra äga ett eget invärtes varuvärde och bestå af hardt silfver; Den andra, att underbalance i den Utrikes handeln skall verka Finatice-oreda och villervalla uti den Inrikes handeln, samt vålla dyrhet och stegrade priser. Hvad nu det förra beträffar, så har alla tiders erfarenhet bevist, att silfver till hufvudmynt i mera vidsträckta länder förorsakat villervalla i Financerna och Varit ett otjenligt myntämne, såsom ändå för obeqvämt för att transporteras och skickas per posto och att begagnas i en större Handelsrörelse utan biträde af Pappers-representanter, hvars nttmeraire och tillgångar icke kunnat bestämmas och orubba” de bibehållas.
Motionären föreslog derföre, att vid boställsbytet ingen vidräkning om hemmanens olika afkastning måtte ega rum, och följaktligen något afdrag för den högre inkomsten utaf Karleby ej göras å Krono-fogdens öfrige löne-förmoner; Af Sven Isacsson från Calmare Levij att Krono-fogden och Häradsskrifvaren i Ölands Norra Mot, hvilkas löner till hälften äro indelta och till hälften utgå contant från Landt-Ränteriet, måtte undfå skillnaden af Statsmedlen med 098 R:dr för den förre, och 268 R:dr 32 sk. för den sednare, intill dess löne-regleringen varder fastställd; Af Johan Petter Brattström från lVermlands Län, som yrkat, attén ny löne-reglering för Krono-fogdar och Häradsskrifvare i nämnde Län måtte ega rum, och att, innan den hinner träda i verksamhet, Krono-fogden i NorrSysslet måtte erhålla i lön 1000 R:dr och Härads-skrifvaren derstädes 600 R:dr, räknadt från och med 1845 års början; Af Lars Johan Gezelius, att Krono-fogden i Vesterdabls Fögderi, hvars löneinkomst utgjorde år 1843 endast omkring 640 R:dr, ehuru detta Fögderi vore det besvärligaste inom Kopparbergs Län, måtte undfå åtminstone 900 R:dr, eller lägsta beloppet af hvad vederlikar inom Länet åtnjuta; Stats-Utskottets Utlåtande, IV:o 3g. 7 Af Herr Liljesköld, C. G., att då inora Jemtlands
Nionde Hufvud-Titeln. för Jordbrukets, Handelns och Naringarnes befordran. Å! denna Hufvud-Titels vid föregående Stats-Regleringar till 100,000: utförde Anslags-Summa hafva någre anvisningar icke blifvit gjorde, som äro af beskaffenhet, att årligen böra utgå; beroende de tillfällige på £. K. Mits Nådiga >» 144 Underdåniga Skrif reiser'. pröfning; men härjemte komma, i följd af Riksens Ständers be» slut, rörande de utom Stat utgående medels upptagande, så val bland inkomsterne, som utgifterne, att under denna Titel uppföras följande utom Stat förut af ålder utgångne; Indelde Räntor, uti Kronovärdi s,5a8: 32. 7. hvilka förvandlade utgöra 11,640: lä. 11. D:o Spannemål S27 Tr. 1 i^kpr. å j-j Rldr . • 1,7^5:42. _ 10,089: 12. 11* Då Hufvud-Titelns Summa vid denna Stata-Reglering blifver 113,089:19.11; Allmänna Indragnings-Staten. Uppå denna Stat hafva Riksens Ständer anvi-* tat följande utgifter, nemligen; Lön och Boslälls-penningarför Häradshöfdingen Furtenback . 85: — -v
34 att förtälja er? Ni som alltid så väl kommer ihåg pligterna mot er sjelf, (ironiskt.) tänk om ni skulle uppoffra ert lugn, för att nu få veta, hvad som i natt tilldragit sig. Erika (besinnande sig.) inte veta något. (Hon vill skynda ut, men Birger fram mot ramfen.) Beredd! säger ni, ... nej! nej! jag vill stiger upp, tar henne i armen och leder henne häftigt Birger. ni höra, hvilka gerningar, ni sjelf gifvit anledning till och hvilka skulder, ni, lika väl som jag, hädanefter måste bära. Så vet då: att denne Jo! jo! nu skall ni veta det nu måste man, som för några timmar sedan, anropade er, om en uppoffring, för hvilken Gud i himmelen, en dag skulle belönat er denne man, som velat ge sitt lif, för att vinna ert bistånd, till en förbättrad lefnadsbana denne man, säger jag, ... (med gräslig röst) är nu mera ... en mördare! Och denna hand, som jag, jemte ett ångerfullt hjerta, nyss ville ägna er, hvarmed jag velat skapa er egen och min lycka denna hand, är nu sölad i blod i oskyldiga offers blod! hvilljuda i mina öron. kas hämndeskri och förbannelser, oupphörligt ska' Erika (med fattning). genom den verldsliga lagen, måste bringa öfver edra hufvuden! Birger (med bittert leende.) Olycklige! och J darren inte, för de följder, jag, Nej, Erika; Ni ville ange oss, men det skall 35 ni inte! En menniska med ert förstånd, och med den erfarenhet af verlden, ni eger, kan inte utsätta sig för ett sådant äfventyr, ty då hade jag inte uppenbarat för er detta brott. Det är sannt, att Jaktlöjtnanten och hans tvenne följeslagare, i natt vi sågo oss tvungna, om vi inte sjelfva velat falla i
M. för alt framkalla en plan, som, gillad af Ständerna, skall leda dertill, ali de erforderliga medlen beviljas. Hvad valet beträffar mellan StatsUtskts och de andra förslag, som äro å bane, så föreställer jag mig, att Hr Rosenblads bäst uppfyller ändamålet; ty deri uttryckes samma åsigt som i StatsUtskts förslag, med undvikande af det i Frih. Cederströms föreslagna löfte på nästkommande Ständer. Det har äfven den fördelen framför Hr von Hartmansdorffs, att det omnämner lindring för jordbruket. Jag tillstyrker således för min del, att Ståndet måtte antaga det förslag, som Hr Rosenblad uppställt. Frih. Cederström, Jacob: Jag har svårt att förstå med hvad slags förhoppning Ständerne skola begära en plan för ökad öfning åt bevärtn vid en riksdag, der Ständerne afslagit beviljandet af de medel Konungen begärt till dessa bevärrs-öfningar. Ständerne mäste således finnas beredvillige att anslå hvad som dertill behöfves, eller också innefattar hela skrifvelse!! endast gäckande fraser, och sådant passar sig alldeles icke att framställa. Om Ständerne deremot begära, att af Konungen få vid nästa riksdag mottaga ett fullständigt förslag till bevärtns organisation, och derjemte förklara sig som Svenska folkets representanter nu beredde att bifalla-hvad dertill fordras; så är det Representationen i84f>, sorn förklarar hvad vår opinion är. Det åligger visserligen icke Representationen 1845 eller den dessförinnan sammanträdande Riksförsamlingen att bifalla denna plan, men planen framlades då likväl på begäran af Ständer, som förklarat sig villige alt bifalla hvad som fordras, Lika med Hr von Hohenhausen erkänner jemväl jag, att
Betänkande afj den 16 Juni, angående en fri Victualiehandel, dock med det förbehåll och tillägg, att inga andra personer än verkliga hemmansägare få sig med denna handel befatta, och haga kringfarande Köpsvenner tillåtas göra 4' 646 D*n 11 Juli. e. rt. 6' tclafri uppköp; men Städernas Handlande hädanefter som hittills obetaget, att', ge. jioin utKind betjening, af landtmaonep belinga och upphopa Vicfualier, Upplästes ett ProtocollsUtdrag från Högvördiga PrestStåndet, a£ denna dag, hvaruti förmäles, att sedan samteliga RiksStånden bifallit StatsUtskottets Betänkande engående t Hökning i Kongl, och Furstliga Hofvens StatsSummor och dä Högloft. Ridderskapet och Adeln samt Vällofl. Borgai-eStåndet icke ännu yttrat sig öfver Hedervärda BondeStåndets inbjudning till instämmande tili de tillagg: att berörde tillökning för Kongl. Maj:t och de öfriga Kongl. Personerna skulle taga sin böljan ifrån den 1 Januari detta år och för Hennes Kongl. Höghet Prinsessan fortfara, till dess hon återvun»itDess fordna inkomster fran Stiftet Quedlin. burg, uti hvilka tillägg PrestStåndet den 2 dennes med Hedervärda BondeStåndet instämt; hav PrestStåndet , pä det att berörde skiljaktighet nu vid Riksdagens instundande slut icke ml lägga hinder i vägen för expeditionen, rörande den enhälligt beslutna tillökningen, trott sigböra vördsamt och vänligen inbjuda Högloft. Ridderskapet och Adeln samt Vällofl. BorgareStåndet att sig benäget utlåta, hurm jda de villja uti ofvanberörda tillägg instämma. Pen 11 Juli. e. nt. 65? Herr Zibet, Ebbe Ludvig, hade inlemtiat följande: Wördsamt Anförande till Protocollet: Vid Högvördiga PrestStandets inbjudande till Högloft.
Äkminsione åberopades sadane tz Z as Regert: gssormen som ej hänförde saken under Constitutionsmäl. För öfrigt hemställer jag i hwad belägenhet jachn kommer om Riddersiapet och Adelen hänwisar frägan till ConstitutionsUtfloltet, sedan som jag har mig bekant, Presteoch BorgareStänden remitterat Konungens Proposition till Oeconomieoch SiatsUtstoiten. Zerv (Grefwe I^övenkgelm, Larl: Såsom ett bewis att Rioderffapet och Adelen ej ansett saken som en Constiku>ionsfräga< sär jag den äran erindra att Ridderffapet och Adelen voterat om dest förwisande titt ett särskilt Utskott; hade den blifwit ansedd Z->6 Den 7 November. som grundlagsfråga, sä hade den naturlkgkwis bordt ga till ConstitutionsUtstottet. Herr Grefwe» och LandtNarflalken. Kanhända torde Rrdderstaper och Adelen förena sig att remittera till ConstitutionsUtstottet att inkomma med »tlätande till hwilket Utstötts befattning det anser detta mål höra. Ropades Nej. Herr ^otsilieb, Orri kreäric, för min del kan jag ej instämma med de warda Ledamöter, som anse detta mäl innebära en grundlagsfräga. För öfrigt synas mig meningarne sä delaoe, att förmodeligen ej annan proposition torde antagas, än titt votering vm till hwilketdera, Constitutions eller OeconomieUtstottet, fvägan stall remitteras. Ropades Ja. Herr LiltverstolpL, vaviä 6u6mun6, förklarade sig ej kunna assia frän sin motion, utan yrkade vaering. 8riherre Ohrström, om detta mäl stulle behandlas som en Consiitutionsfräga, sä stulle desi afgörande hwitå titt nästa Riksdag; Om den äter det icke är, hwad har dä ConstitutionsUtstottet dermed att göra.
D:o D:o orri upphäfvande af alla i Lag stadgade åligganden rörande Varggårdar och Varggropar; och i sammanhang dermed om Luderplatsars anläggning och allmänna Härads-skall efter odjur. 7:0. D. 15 Julii: Riksens Ständer om reparation och försäljning af några gamla byggnader vid Kongsöhr. 8:0. S. D. D;o Do om bestämmande af lika lösen för Expeditioner vid Käm - medel till fortsättning af de hittills utgifne BergsOrdningarnes samlande och utgifvande från trycket, hvilka, så länge och intill dessen allmän BergverksStadga i sammanhang med den af allmänna Lagen företagne omarbetning, hinner utarbetas, böra tjena till efterrättelse. 3817 den 18 Februarii har Kongl. Maj:t i anseende härtill icke ansett andra stadganden , än sorn Kongl. Förordningen om Jagt och Djurfång foreskrifver ? vara af nöden. 1815 L 26 Sep'emb. har Kgl. Maj:t anbefallt Commitferade att härom draga försorg. I815 d, 15 Augusti i underdånighet anmäldt. Embets Berättelser, nersRätter, som vid Häradsoch BergsTingsRätter. gro. D. 15 Julli: D:o D:o om Dagtractamente för Nämndemän vid private förrättningar, samt lösen för Syneln^ strumenter. 10:0. D. 2 1 Julli : D:o D:o rörande förhållandet med Rindö KtunoHemman. n:o. S. D. D:o D-o om Organisation af en Coinmittég till utaibetande af en ny reglering för Statens Ernbetsmän och deras lönings-sätt. 12:0. D. 2 Aug.
Tillräckeliga Medel härtill synas endast kunna erhållas genom minskning i den stående Armeens Nume^aire: Genom hvilken Indragning vi således i Deri 27 Januarii. 345 sjelfva verket skulle kunna mångdubbla våra Försvarskrafter, Om denna Indragning ådroge oss anfall af våra Grannar, så skedde detta visst icke derföre, att de ansågo oss hafva blifvit försvagade, och således lättare alt öfvervinna; utan tvertom af fruktan, att vi skulle blifva för mägtiga, Sedan jag nu en gång brutit den tystnad i detta ämne, som jag så länge tvingat mig alt iakttaga, vill jag äfven yttra några ord om den Fästning, som man yrkat böra anläggas midt in i Landet, till Förvaringsställc för våra Vapen och öfriga Krigsförrådet-, samt tillflyktsort, der vår Armee kunde samla sig, i händelse den ej på gränsen kunde motstå en öfverlägsen Fiende. Att förvara alla Vapen oell Krigsförråderne på ett enda ställe, skulle i min tanka kunna medföra mångfaldiga olägenheter och olyckor. Fienden skulle naturligtvis genast söka framtränga till denna Riksfästning, och genom Communicationernes afsk äran de utsetänga våra Krigare från de Redskap, utom hvilka det största Hjeltemod är vanmägtigt, och tapperheten blott ett föremål för hånlöjet. Lämpeligare synes det mig skola vara, att i lijertat af hvarje Province hafva en Rustkammare, der Ortens Krigsfolk kunde i hast beväpna sig, och slippa att hämta sina Vapen på 5o eller flere mils afstånd, med äfventyr att se antingen sig sjelfva eller sina Stridsvapen uppsnappas af en kringströfvande Fiende. 346 Den 27 Januarii'* Dessutom lär ingen LandFästning finnas, som ej, efter nuvarande Krigskonst, kan intagas, och sedan Vår blifvit eröfrad, skulle den ofelbart blifva 10 gånger menligare för oss, än den förut varit oss gagnelig. Sluteligen tyckes
P. 102. — om Stats-Ulskottets svar på ålerremiss af Utskottets Betänkande i frågan om anslag till reparations-koslnader å Svea LifGardes Casselli. P. 102. —- 0111 nedannärnnde Belänkanden: från SlatsUtskottet öfver anmärkningar vid Utskottets Betänkande, angående de för beklädnaden vid Nerikes Regemente anslagne hemmansräntorne; från Statssamt Allmänna Besvärsoch OeeonomieUtskotten, i anledning af väckte molioner, rörande indelte Cavalleriels samt RoteBåtsinännens beklädnad, equipering, m. m. P. io3. — angående Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens Utlåtande, 0111 utgörande af Stora Barnhusets i Stockholm anslagne KvonoTionde. P. io3. — om StatsLagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskoltens Betänkande, angående en friare disposition af Ekeskogarne i Riket. P. 103. — om Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets sednare Betänkande i frågan om utvidgad frihet lili VäderMjölQvarnars anläggande, m. in. P. 104. — om remiss af Grefve Cronhjelms motion, rörande val af RiddarhusDirecteurer. P. 104. — 0111 Lagsamt Allmänna Besvärstid! QeconomieUlskoltens svar på anmärkningar vid Utskottens Betänkande rörande 426 öfverseende och förbättring af Rikets Oeconomiska och PolitieFörfattningar. P. 108. ■— angående ConstitutionsUtskottets memorialer: i) angående förslag till några smärre ändringar och tillägg i ig och 22 §§. Riksdagsordningen; 2) angående förslag till en ändring i i3 §. Riksdagsordningen, med afseende å Universitetens Representations-rätt; 3) angående förslag till en ändring i i3 §.
Och männerna, som för dörrene voro af huset, slogo de med blindhet, både små och stora, så att de icke kunde finna dörrena. Och männerne sade till Lot: Hafver du ock härinne några mågar, eller söner, eller döttrar? Alla de, som dig tillhöra i stadenom, dem haf här utu detta rummet. Ty vi skole förgöra detta rummet, derföre, att deras rop är stort för Herranom, och Herren hafver utsändt oss till att förgöra dem. Då gick Lot ut, och talade med sina mågar, som skulle hafva hans döttrar, och sade: Görer redo, och går utu detta rum: förty Herren skall förgöra denna stad. Men dem syntes det vara gabberi. När nu morgonrodnen uppgick, skyndade Änglarne på Lot, att han skulle låta sig lida, och sade: Gör redo, tag dina hustru, och dina två döttrar, som du hafver, att du ock icke förgås uti denna stadsens missgerningom. Som han ännu fördröjde, togo männerne honom vid handena, och hans hustru, och hans två döttrar, efter Herren ville skona dem, och ledde honom ut, och läto honom ut för staden. Och som de hade haft honom ut, sade de: Förvara dina själ, och se icke tillbaka, och statt icke i alla denna ängd; men på berget undsätt dig, att du icke förgås. Då sade Lot till dem: Ack nej, min Herre. Si, efter din tjenare hafver funnit nåd för din ögon, så gör dock dina barmhertighet stora, som du på mig bevist hafver, att du skulle behålla mina själ vid lif: Jag kan icke förvara mig på bergena, mig måtte något ondt vederkomma, att jag blefve död. Si, der är en stad icke långt hädan, der jag in fly må, och han är liten, der vill jag förvara mig; är han dock liten, att min själ må der blifva vid lif. Då sade han till honom: Si, i desse stycke hafver jag ock sett till dig, att jag icke vill omstörta den staden, der du om talade. Låt lida dig, och förvara dig der; ty jag kan intet göra, till dess du kommer der in. Deraf är den staden nämnd Zoar.
Utskottet anser sig derföre böra tillstyrka bifall till motionerna i detta afseende; och då, med ett läroämnes införande inom elementarläroverket, står i oskiljaktigt sammanhang dess upptagande i student-examen, åtminstone så länge hos oss en så beskaffad högre läroanstalt saknas, som kunde motsvara hvad i andra länder kallas Polytechniskt Institut och i följd deraf högsta målet för ynglingarnes sträfvan inom elementar-läroverket städse är att genomgå student-examen, synes motionärernes framställning äfven i denna del förtjena afseende. Student-examen utöfvar på ungdomen, medan den ännu befinner sig i skolan, den starkaste inverkan. Om gagneligheten af denna inverkan kunna tankarne vara delade, och motionärerne hafva derföre äfven i sina förslag uttryckt, att de afse förhållandena, sådane de äro, till dess någon förändring i denna examen inträffar. Så länge den bibehålies i sin nuvarande form, skulle säkerligen bemödandet, att lill studium af ett nytt läroämne uppmuntra lärjungarne, vara nästan utan frukt, om icke utsigt förefunnes, att i student-examen ådagalägga den inhemtade kunskapen. Att emellertid den nu omtalade undervisningen i fysik och kemi endast kan ifrågakomma vid Rikets större elementar-läroverk, torde, utan att ingå i en vidlyftigare bevisning, få anses för gifvet. Utskottet får på grund häraf vördsamt hemställa, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t framställa den underdåniga anhållan, att i den nya skol-ordningen föreskrifvas må, det fysik och kemi skola upptagas såsom undervisnings-ämnen vid de större elementar-läroverken i Riket, och att det tillägg må göras i föreskriflerne, angående student-examen, att, så länge den qvarstår, universiteternes lärare må vara skyldige att, när ynglingar eller Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 116. 25 eller målsmän sådant åstunda, vid student-examen examinera och afgifva betyg äfven i fysik och kemi. Ank. till Exp.-Utsk. den 9 Aug. 1834, kl. 1 e. m.
Om sattet att upphandla Spannmål vid inträffande behof. iom I afseende på Revisorernes yttrandet örn Upphandlings-sättet af Inhemsk Spannrrldl, då tillräckligt qvantum Stid till undsättningar och Under behof icke kan erhållas, genom verkställande af sådane Uppköp, som hafva för afsigt att upprätthålla Spannemåls prisen , finnes Stats* Utskottet för sin del, att i föreskriften derom, TAhavg tili Riks St. Fröt. i$ij*tgig. 4ide Sami. Ntr zoe. zyii 15a? Stats-Utskottets Bet'dnkandenl inga andra grunder synes böra gälla, än dem sorn för Staten är förmånligast; och da erfaren» heten ofta visat, att intet vist upphandlingssätt ar uteslutande fördelagtigt framför ett annat, och att ett bestämt stadgande i denna del hindrar celi försvårar sjelfva verkställigheten, sy ne3 efter Stats Utskottets tanka med det Allmännas nytta förenligt, att så beskaffade upphandlingar som ifrågavarande, må bero på Magazins Directionens pröfning, då valet på hvad sätt och i hvilken ordning de med största förmån kunna verkställas, lämpas efter omständigheterne, likväl med bibehå lande af alla de Cornroller sorn verificera förhå landet, och att Directionen i dess Protocoll ovilkorligen och till undvikande af ansvar, bör ornständeligen intaga alla de skäl och orsaker som föranledt och grundlagt besluten om sättet att med dylike upphandlingar tillväga ga. Vid detta tillfälle och såsom stöd för hvad yttradt blifvit, har Stats-Utskottet ej velat lenina oanmäldt, att upphandlingen af den riade Råg utgörande omkring 18,300 Tunner som i S:t. Pettersburg sistlidet år för Allmänna Magazins Inrättningens räkning verkställdes, så förmånligt utslagit, att med alla omkostnader inberäknade, Rå. gen lefvererad i Kronans Magaztn här, i Carlscrona och Götheborg, endast uppgår till Nio Riksdaler’ Sjutton Skillingar Banco Tunnan.
Direktionen i Rolaget för jernvägs-anläggningen emellan Rörås och Herrljunga, med inbjudning till Herr Grefven och Landtmarskalken. att, jemte tio utsedde deputerade af Ridderskapet och Adeln, deltaga i högtidligheten vid invigningen af nämnde jernväg: V. 562. —, från Svenska Läkare-Sällskapet, med inbjudning till den högtidlighet, hvarmed nämnde Sällskap Måndagen den 13 Juli 1863 kommer att aftäcka Professor Anders Retzii minnesstod i Konsl. Karolinska Medico-Chirurgiska Institutets park: V. 343. —, från Proses i Kongl. Akademien för de Fria Konsterna, med tillkännagifvande att nämnde Akademis exposition af konstarbeten hålles öppen uteslutande för Rikets Ständers Herrar Talmän och Ledamöter Måndagen den 20 Juli 1863, från kl. 11 till 2, samt kl. 5 till 7: V. 537. —, från till-lörordnade Föreståndaren vid Kongl. Gymnastiska Central-Institntet, angående slutöfning med deri skolungdom, som begagnat Institutets undervisning i allmän Gymnastik: IV. 115... —, från Herr Ofver-Slåthållaren, i egenskap af Ordförande för Stockholms Stads-Fullmäktige, med öfverlemnande af tryckta exemplar af nämnde Fullmäktiges yttrande rörande jernvägs-anläggningarne i Stockholm: IV. 137. —, från Chefen för National-Musei-bvggnaden, med inbjud ning till Ridderskapet och Adeln att bese nämnde byggnad: IV. 414. —, från Bevillnings-Utskottet, med öfverlemnande i afskrift af en Utskottet tillhandakommen nådig remiss å en af Direk tionen för Göteborgs Sjö-assurans-förening i underdånighet gjord framställning om ändring i den nu gällande stämpel - — S — 231 pappers-förordningen, i fråga om stämpel-beloppet å försäkringsbref mot sjöskador, utfärdade af inhemska assurans-bolag: lil. 486.