Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Fyra af de svenska herrarna uppträdde klädda som dalkarlar och fyra klädda som kullor, de förra med försilfrade yxor på axlarna, de sednare med spinnetyg i händerna; tillsammans uppförde de daldansen och hjulade på händerna, ”vetandes i cadencen åter upptaga det, som de i händerna burit,” hvilket, så skrifver grefve Bengt i sitt project, ”mycket förnöjeligt är att anse.” Derpå började sjelfva balen, hvilken öppnades med ”branlen”. Balletten synes mot slutet af århundradet hafva något ändrat karakter. Ord, musik och dans, hvilka i balletten varit chaotiskt blandade om hvarandra, visa benägenhet att söndra sig och att hvar för sig uppträda med mera sjelfständighet; ehuru det visserligen, som bekant, först var Noverre, som i medlet af 18:de seklet löste balletten från operan och gaf den dramatisk sjelfständighet. Man har från 1701 en ballet med fransk och svensk text, hvilken redan genom sin titel röjer en viss olikhet med de äldre. Den heter: Ballet, bemängd med sång, som i följd af Hennes Kongl. Majt:tz RiksÄnkie Drotningens Allernådigste Befallning Blef förestält uti Kongl. Palais Stora Comoedie-Sahl i Stockholm dän 6 Febr. 1701. Franska titlen var: ”Ballet, meslé de chants heroiques.” Musiken var komponerad af konungens kapellmästare, Anders Düben; planen var utkastad af Nic. Tessin d. y.; de franska orden skrifna af Sevigny, aktör vid Rosidors trupp, af hvilket sällskap balletten uppfördes. Den utgjorde en del af de högtidligheter, hvarmed vid svenska hofvet segren vid Narva firades, och var komponerad med afseende derpå447. — Då förr sång och recitativ varit en hufvudsak i balletten, så talar titles här om Ballet, ”bemängd med sång;” man har sålunda här sökt göra dansen till ett något sjelfständigare uttryck af innehållet, och detta bestyrkes ytterligare deraf, att här för första gången nämnes pantomimen.
N:o 2, i anleda, af gjorda anmärka:!' vid Utskins betänk. N:o 1, med förslag till lag för enskilde banker samt villkoren för dessas rörelse. H: Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, alt uti detta utlåt, visserligen å pag. 6 förekom en särskild punkt, men all II. Ex., då densamma funnes upptagen i 1 § af den föreslagna lagen, (inge hemställa, att pröfningen af utlåt, måtte få ske på det sätt, att, med förbigående af nämnde punkt, Utskins lagförslag §:vis föredroges till afgörande; hvilket bifölls. §. 1. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Då nu de förenade Utskins förslag till lag för enskilde banker är sådant, som det, hvilket för R. o. Ad. föredrages, och 2:ue RiksSt. redan hafva deröfver olika beslutat; så kan jag för mitt del icke emotse, alt 4 Den 23 April f. ra. någon fullt tillfredsställande lag i nämnde hänseende kan vid denna riksdag åstadkommas. Emedlertid, då frågan nu är före, och öfverläggning derom måste äga rum, är man nödsakad alt söka tillvägabringa hvad man under närvarande omständigheter anser vara del bästa. Jag får då vid 1 § 1 mom. göra en anmärkning. Det lyder nemi.: ”Bankrörelse, med rättighet alt utfärda tryckte eller graverade creditsedlar, må utaf enskilde personer, endast i förening till bolag, bedrifvas efter dertill af K. M. meddcladl tillstånd.” Jag anser de orden: ”med rättighet att utfärda tryckte eller graverade creditsedlar,” vara alldeles öfverllödiga och såsom sådane böra ur mom. utgå, hvarigenom detta skulle komma att lyda: ”Bankrörelse må af enskilde personer, endast i förening till bolag, bedrifvas” etc. Vi känna, att ett Stånd, nemi. Ilögv. PresleSt., afslagit rättigheten för privatbankerne att utgifva tryckta eller graverade creditsedlar, hvaremot ett annat Stånd, Vällofl. BorgareSt., densamma beviljat.
Jag är följaktligen af den mening, 58 H. io* 148 Den 22 Januarii e. m» att vi kunna fortgå på den stråt Friherre Åkerhjelm nu föreslagit, och ej behöfva eller böra sysselsätta oss med partialiteter. Hans Excellence Herr Grefven och LancltMarskalken föreslog bifall till den ifrågavarande andra punkten, mom. af, med Grefve von Fersens tillägg, dock så, att orden under iakttagande skulle utbytas emot orden under förbehåll. Ropades Ja och Nej. Herr Crusenstolpe: Jag kan ej afstå från yrkande, att antingen ingen kroppsvisitation må tillåtas, eller ock fruntimmer bestämdt derifrån undantagas. Herr Hjerta: Jag anhåller om proposition på hela förslagets förkastande. Grefve von Fersen: Jag anser mig ännu en gång böra fästa Herr Hjertås uppmärksamhet derpå, alt då första punkten af Friherre Åkerhjelms förslag redan blifvit godkänd, det också är nödvändigt antaga de öfrige punkterna, för att få ett sammanhängande helt. Herr Hjerta'. Jag vill tro, att, fastan den olyckan redan händt, att irsta punkten af förslaget blifvit bifallen, det onda likväl blifver mindre, om ifrågavarande 2:dra punkt hel och hållen förkastas. Om man inskränker sig till första punkten, är endast behörig Undersökningsman vid Tullbom beråt - Den 22 Jun unrii e. m. >49 tigad att anställa visitation efter insmugladt gods; men i följande punkterne utslräckes visitationsrätten öfver all måtta. Sista momentet af 2:dra punkten innehåller till exempel, alt visitation får ske i boningsrum, hos den, som förut blifvit straffad för lurendrejeri och tullförsnillning; ett högst orimligt påbud, som måste förmå hvarje husägare att affordra sine hyresgäster bevis att de ej undergått sådant straff. Det låter sig rätt väl göra, att afslå nu ifrågavarande punkt, och bibehålla endast den första, så att visitationsrättigheten blott tillkommer behörig Undersökningsman vid tullbom. Friherre Åkerhjelm’. Herr Hjerta tyckes tro, att med behörig
Allt detta har Ulsk:s förslag fullkomligen godkänt, och således torde icke dervid kunna göras några anmärkn:r; det är helt och hållet hvad Utsk. har förutsett, dä det, i stället för den sjelfskrifna representationsrätten, medgifvit en sjelfskrifven valmannarält. Det var egentligen dessa 2:nc punkter af Hr Åkermans förslag, som jag anser så sväfvande, sä spänstiga, att de kunna passa nära nog för hvilket förslag som helst, och jag, som gerna hade önskat, alt R. o. Ad. skulle hafva uttalat en bestämd åsigt, afstyrker derföre 11. o. Ad. fullkomligen alt framkomma med en tanka, sådan som denna, hvilken i det hela säger ingenting. Den säger mycket, men säger också ingenting; just för det alt den vill säga så mycket, för alt den vill fia mställa alla åsigter, som kunna göra sig gällande, så betyder den i uppställningen icke någonting.— 6:te punkten: ”Konungen utser ordförande ibland kamrarnes ledamöter. Delta är iakttaget i Utsk:s förslag. 7:de punkten: ”Till äldre kammaren fordras för valbarhet högre ålder än för den nedre;” detta är iakttaget. 8:de punkten: ”Val till nedre kammaren förrättas hvart 3:dje år, utan afseende på urtima riksdag” d. v. s. ledamöterne skola väljas för 3 år och representera vid urtima riksdag. Delta anser jag icke egentligen nyttigt; det nämndes redan i ett föregående plenum, att, om Konungen skulle vilja vädja till folket, upplösande riksdagen, så skulle ett sådant vädjande icke kunna äga rum, 8 H. 22 170 Den 12 31 a r s f m. emedan samma representanter äfven voro valde för händelsen af en urtima riksdag, och kommo således tillbaka. Jag tror, alt nedre kammaren borde väljas för 3 år, men med rättighet för Konungen ali upplösa riksdagen och begära nya val, hvarigenom, ifall Konungen ej äskade nya val, man slapp allt besvär med väljande för urtima riksdag.
1 denna bilaga inberäknas alla i Storbritannien och Irland circulerande banksedlar, jemte den stora Engelska bankens, ibland den landets sedelstock, hvilken medelbart eller omedelbart vid förekommande behof skulle tynga på dennas förmåga att upprätthålla det oafbrulna infriandet af sedlar med metalliskt mynt, och i förslaget grundades denna förmåga, ej på en viss proportion emellan > Bankens metalliska cassa och sedelstocken, utan på dess förmögen het; — dennas belopp af 11 millioner & ansågs tillräcklig att tryg - 486 Den 16 April e. ra. ga en sedelrörelse, utöfver Bankens hela metalliska cassa, afl(J millioner dess egna oell 21 millioner andra bankers sedlar, och billen förutsatte, att i händelse någon af de andra bankernes sedelutgifning upphörde, den derigenom uppkomna lucka i landets rörelse skulle ersältas genom en ökad sedelutglfning af Engelska banken. Om vi, som deri följt det Engelska mönstret, att vi på Bankens förmögenhet grundat förtroendet till dess förmåga, ehuru vi gått mycket strängare tillväga vid beräkning af sedelstock, vid bestämmande af dennas maximibelopp, och vid den fria fördelningen af lånerörelsen, — om vi nu också skulle följa del Engelska mönstret deri, att bjuda, att den stora Banken skall ersätta de luckor i landels sedelrörelse, hvilka kunna uppkomma genom någon privatbanks upphörande, är jag fullt öfvertygad, alt den sakkunnige ulländningen lika litet i elt sådant beslut skall finna någon våda för vår realisations bestånd, som han funnit Sir Robert Peels likartade förslag i England i minsta mån hafva satt pä spel den realisation han 1819 beredde sitt fädernesland. I afseende på Frih.
För hvarje ålderman skall utses en suppleant, som företräder bans ställe, då lian är hindrad att sin befallning utöfva. *7 §■ 1 Moni. Ordförande och vice Ordförande väljas å socknestämma för Ivänne år. På enahanda sätt väljas Ledamöter och Suppleanter jemväl för tvänne år, men hvarje år afgår halfva personalen, om antalet är jemnt, och i annat fall, det antal, som är närmast hälften, vexelvis, det ena året en mera eller mindre än det andra; dock rnå den, som efter nu bestämd, tjenstgöringstid är i ordning att från Nämnden afgå, ånyo deri inväljas, laller första året bestämmes, genom lottning, hvilka Ledamöter och Suppleanter skola afgå, och sedermera afgå de, som längst tjenstgjort. Inträffar ledighet under mellantid, ersattes den genom serskildt val, men endast för den tid, som återstår af den afgångnes påräknade tjenstgöringstid. De här omförsnälde val skola, efter föregången behörig på-i lysning, hållas första gången då Konungens Befallningshafvande derom förordnar, och sedermera, till ersättande af blifvande ledigbeter, hvarje är i Maj eller Juni månader, då jemväl de invalde skola i sina befattningar inträda. Sockne-nämnden skall göra anmälan hos socknestämmans Ordförande om sådant val, och dervid tillkännagifva, hvilka äro i ordning alt från Nämnden afgå, och de ledigheter, som genom tillfällig afgång inträf-. 28 Bagsamt. Allm. Besv.- och Ehon.-Utakoltens BetänkandeIV'.o 2 g. fat. Valförrättningens utgång kungöres derpå följande Söndag frun predika stolarne i samhällets kyrkor. 3 Morn. Valbar lill Ordförande, vice Ordförande och Ledamot vare hvarje välfrejdad medlem af samhället, sorn i socknestämma eger rösträtt; och till Ordförande eller vice Ordförande må äfven den väljas, som förut innehar annan befattning inom Sockne-nämnden. För den befattning, sou» genom sådant val blifver ledig, utses annan person i föreskrifven ordning.
Uti häröfver infordradt utlåtande har Kongl. Sundhets-Coilegium underdånigst tillstyrkt, det Öland måtte få tillgodonjuta samma fördel, som åt flera landsorter, serdeles i sednare tider, blifvit förunnad, genom nya Provincial-Läkaretjensters inrättande, för att afhjelpa bristen på läkare; men då Collegium hade all anledning att befara, det denna öfverklagade brist, på Öland, ej skulle blifva afhjelpt genom inrättande af en extra provincial-läkaretjenst med lön af 250 r:dr b:eo, så har Collegium ansett sig, för ändamålets vinnande, böra i underdånighet föreslå en ny ProvincialLäkare för Ölands Norra Mot, med lön af 500 r:dr banko, och till Eders Kongl. Maj:ts höga pröfning hemställt om nådig proposition till Rikets Ständer i fråga om nämnda lönanslag; hvarjemte Collegium, såsom vilkor för anslagets åtnjutande, i händelse detsamma skulle beviljas, föreslagit, att invånarne i Ölands Norra Mot måtte få sig ålagdt att, uti den trakt inom distriktet, som af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande kan varda godkänd, utse och upplåta en passande bostad åt den blifvande läkaren. Som den Provincial-Läkare, hvilken för södra delen af Götheborgs och Bohus
Och de betrakta honom med samma ögon — stort och frågande: Är det du, som skall ge oss allt detta? Magasinernas öfverflöd och alla de tusen leksaker, som utbjudas på gatorna, dansa rundt i deras fantasi. Någon har sagt, att leksaken är barnets första idé om konsten. Säkert äi, att den mer än något annat talar till dess fantasi — intimt och tyst — under dessa lekar, dä den är ett själfständigt lefvande väsen, som rör sig, som handlar och som har ett språk. Hvem minns icke dessa oändliga utbyten, dessa samtal om allt under solen med en hund, som sköts på trissor, eller en häst, som drogs i ett snöre. Och hvem har icke, utsträckt på alla fyra, studerat rörelsens problem i den märkvärdiga företeelsen af en bleckomnibus, som kunde gå för sig själf '? Föremålet betyder så litet, barnet skapar, barnet idealiserar. Vi tro gärna våra mödrar, som försäkra oss, att de sågo den förkroppsligade tjusningen i en marknadsdocka af trä, som kunnat skrämma dem från vettet, om de betraktat den med oförvillad blick. Hvem talade icke helst med den fulaste af sina dockor, hvem hade icke en förkärlek för den bedröfligaste af sina leksaker? Där hade barnafantasin någonting att utsira, någonting att förändra, någonting att göra rikt och slösa skönhet öfver. Småflickorna för i dag, som äga dockor, stora som de själfva och klädda som de — bara ännu elegantare — och gossarne, som leka med fästningar, konstruerade efter den modernaste verkliga modellen, och med soldater, där det icke fattas så mycket som en träns på rocken — hvad ha de att tillägga, hvad ha de att omskapa? Hvad blir det af inbillningens skiftande spel? Vi, som betrakta dem och tänka på vår barndom, afundas dem knappast. Det är som om de lekte med mindre intensitet, mindre tro, mindre spänstighet, som kände de icke längre detta, som roade: fantasiens spännande lif.
AS 32 framställda förslag till ändring i 14 § 3 mom R. 0. 21 Juni 1860 30 Juni 1860 till handl. 30 Juni 1860 med vidblifvande af sitt förra beslut, lade Ståndet Memorialet till handl. 30 Juni 1860 till handl. 30 Juni 1860 till handl. Jemför Mern. Näs 32, 50 oell 56. 46. i anledning af RiksStåndens beslut, rö- rande det uti Konst.- Utskis Memor. As. 33 framställda förslag till ändring i 14 § 1 mom. R. 0. 9 Juli 1860 18 Juli 1860 inbjudningen afslogs och vot. prop. godkändes. 18 Juli 1860 vot. prop. godkändes. 20 Juli 1860 inbjudningen afslogs och vot. prop. godkändes. 18 Juli 1860 vot. prop. godkändes. Jemför Mern. N:is 33 och 56. 47. i anledning af RiksStåndens beslut, rö- rande det af Konst.- Utsk:t i Mern. AS 34 framställda förslag till tillägg uti 73 § R. 0. 9 Juli 1860 18 Juli 1860 Ståndet vidblef sitt förra beslut och godkände vot. prop. 18 Jnli 1860 vidhållande sitt förra beslut, godkände Ståndet vot. prop. 20 Juli 1860 inbjudningen afslogs och vot. prop. godkändes. 18 Juli 1860 vot. prop. godkändes. Jemför Mern, N:is 34 oell 56. 48. i anledning af RiksStåndens beslut, rö- rande det uti Konst.- Utsk:s Memor. AS 35 framställda förslag till 9 Juli 1860 18 Juli 1860 med afslag af inbjudningen, godkändes vot. prop. 18 Juli 1860 inbjudningen afslogs och vot. prop. godkändes. 20 Juli 1860 vot. prop. godkändes. 18 Juli 1860 vot. prop. godkändes. Jemför Mein.
lemnas af fröken Myrberg, mellan 1 1 — 1 2 i Södermalms högre Läroanstalt för flickor. Träffas kl. J 1 0 — \ 12 f. m. i Marstrand. Hvard. kl. 12 — 2, Helgd. Invärtes och ögonsjukdomar. SetterblacL Drottninggatan 26. 16 Rue Marbeuf 16 (Champs-Elysées). M:elle de Ron repoit des pensionnaires. Excellentes références. S ' adresser, pour renseignements, ä m.me Lundholm de Paris, 9 Smålandsgatan, Aout Sept. Tvänne yngre fruntimmer kunna erhålla hel inackordering på naturskönt belägen egendom i Vermland, i närheten af stad. Om så önskas, finnes tillfälle lära enklare matlagning. Svar till » E. », p. r., Karlstad. [2425] Panorama international, Hamngatan 18 B, 1 tr. upp. (bredvid Svea-Salen) Från och med den 7 till och med den 13 september 1890: Frankfurt am Main. Abonnementskort, gällande för 8 besökj kr. Öppet alla dagar från kl. 10 — 10. Hvarje söndag nytt program. Örats, näsans och strupens sjnMomar. [2420] §aedke ' s &lt;§acao är damernas favoritdryck och användes numera allmänt i alla finare familjer. Erhålles endast hos de större SpeAnmälan till inträde i skolan mottages från den 1 september alla helgfria dagar kl. 1 — 2, Engelbrektsgatan 9, af undertecknad. Dessförinnan meddelar doktor C. G. Bergman upplysningar. Lämpligaste inträdesåldern: från sex till nio år. Se utförlig annons i n:r 35. D:r Ludvig Lindroth. 1 U l 111 U b U l, förädlade, starka ex., såväl för odling i krukor som för utplantering i det fria, 100 st. 45 a 50 kr., 10 st. 6 ä 6,50 kr., 1 st. G5 ä 70 öre. C \ Tp] ^mor \ (P) ' vinterblomUVblcllllrJIl n d e, från 25 öre till 1 kr.
Hon hade icke sjelf satt den ringaste tro till sin gissning, som hon yttrat endast för att bli vederlagd, men nu ansåg hon den likväl fullt besannad, och den förfärliga och vilda smärta, som denna visshet förorsakade henne, kom henne att blekna så starkt, att Johan förskräckt lutade sig ned och upplyfte hennes hufvud, hvilket sjunkit mot bröstet. ”Henriette!” ”O, tyst det är ingenting! Det behöfs intet svar Du var så glad i förgår, du visade dig lycklig – ah, min gud, hur jag kunde bedraga mig: i dag suckar du!” ”Jag tror verkligen att du yrar! Jag måste ha upp fönstret – du behöfver frisk luft.” ”Smäda, krossa mig med detta iskalla hån, men försök ej neka att du suckat, och att du suckat för en qvinna?” ”När du frågar så, finner jag icke nödigt att svara hvarken ja eller nej. Jag vet dessutom icke om jag suckat, men om så skett, är ju det en naturlig rättighet, hvilken hvar och en eger!” ”Men vet du att den, som icke vill yttra hvarken ja eller nej, samtycker?” Johan teg. ”Åh, allt bättre – du svarar med tystnad, hvilket vill säga att du öppet erkänner, att ditt hjerta ej mer är i ditt våld!” ”Henriette, Henriette!” ”Nåväl, hvad är det att förtiga – är det en sak som jag bryr mig om kan du verkligen vara nog inbilsk och förmäten att föreställa dig det?” ”Nej, min bästa svägerska gud bevare mig från en sådan synd! Då först skulle jag förolämpa dig på ett sätt, mot hvilket min förra förseelse, att icke hålla dig sällskap, vore en verklig bagatell.” ”Ack, hvad du är bitter!” ”Nej nej, det är icke min afsigt Och eftersom du nödvändigt vill veta sanningen ” ”Nåväl?” ” så skall jag säga dig att jag verkligen tänkte på ett fruntimmer ” ”Ha!” ” som jag lärde känna under min resa.”
Då Ridderska pet •v - Den 21 Maji f. m. »7 pet och Adeln redan återremitterat de båda första Hufvudtitlarne, och icke lärer besluta angående den 3:dje, förr än StatsUtskottet besvarat de anmärkningar, som nu kunna framställas, får jag till Herr Grefven ocb LandtMarskalken vördsammast hemställa, om icke ifrågavarande Utlåtande kunde få företagas punktvis, såsom ländande till mera ordning och redighet vid våra öfverläggningar, och af stor fördel för StatsUtskottet, som eljest torde få svårt att, vid förnyad öfverläggning rörande hvarje punkt af Utlåtandet, tillrättafinna alla de densamma rörande anmärkningar, hvilka kunna finnas spridde i en mängd långa Anföranden. Grefve PosseArvid: Jag för min del hemställer åter vördsammast, att vid öfverläggningen örn denna Hufvudlitel må få tillgå på samma sätt, som vid de föregående titlarne. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att det visserligen berodde på Ridderskapet och Adeln att afgöra, antingen ifrågavarande Utlåtande borde företagas punktvis eller i dess helhet; men då Utlåtandet nu första gången förevar, och vid flere delar deraf anmärkningar sannolikt kommo att göras, hvilka Ridderskapet och Adeln torde finna, böra till återremiss föranleda, hemställde Hans 25 H. 3 i8 Den 21 Maji f. m. Excellence, om icke Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, att berörde Utlåtande finge på enahanda sätt, som tillgick med Statsutskottets Utlåtanden i afseende å första och andra Hufvudtitlarne, i dess helhet till granskning företagas. Ropades Ja. Friherre af Nordin, Carl Johan, anförde skrifteligen:
Läsning i blandade ämnen] en afhandling om fördelen, som visat sig i Danmark af kronoegendomarnas försäljning; och detta skedde der under en envåldsregering! Och vi, med allt vårt skryt om constitutionelt statsskick, skola i detta fall stå efter! Beklagligt är, om vi behöfva decennier för att framgå ett tuppfjät på förbättringarnas bana! Hvad deremot angår boställens försäljande, instämmer jag uti II. Utskrs tanka i denna del; ty så länge staten behöfver embetsoch tjenstemän på landet, bör den också hålla dem tillhanda bostad, och kan jag af sådant skäl icke en gång tillstyrka försäljning af de indragna adelsfaneboställena. Den tid kan komma, då man kan anse dem vara be - Den 3 September. hötliga, och denna tid bör icke få skäl att förebrå oss att hafva stängt vägen för återgången. Såsom ofvan är nämndt anhåller jag om remiss häraf till II. StatsUtsk. Remitteras till StatsUtsk. i sammanhang med den i sista plenum beslutade återremissen af samma Utsk:s utlåt. Wto 225. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att uti hållen talmans-conference blifvit bestämdt, att nästk. Lördag den 6 dennes f. m. val borde förrättas såväl af de Electorer, hvilka äga att utse R. St:s Just.ombudsman och dess suppleant, som af dem, hvilka skola utse Committerade lill tryckfrihetens vård. Då de förra Electorernas antal af R. o. Ad. vore 12 och de sednares 6, hemställde II. Ex., om ej Ståndet vid det förra valet behagade välja 4 och till det sednare 3 suppleanter, då de första listorna lomme att innehålla 16 och de sednare 9 namn. Bifölls. Upplästes och lades på bordet Constit.Utskrs memor. N:o 33 till R. o. Ad., angtde en yrkad, men vägrad propos.
De höga införselafgifter, som af utskottet blifvit föreslagen å lifsmedel af alla slag och som betydligen höja svenska fabrikanters arbetsoch tillverknings-kostnad, torde väl, såsom jag befarar, svårligen blifva nedsatta, men intet förnuftigt skäl kan väl förefinnas för att äfven fördyra hans råämne genom en införseltull, då inom landet på långt när icke produceras behofvet af denna nödvändighetsartikel, och någon utsigt vist icke heller gifves, att sådant i framtiden skulle kunna ske. — Borttages, såsom jag hoppas och önskar, all tull å detta råämne, så hafva de inhemska ullproducenterna ändå en fördel af den utförselafgift, som i Tyskland drabbar deras vara, och när fragt, assurans och öfriga omkostnader vid införskrifningen dertill läggas, så höja dessa afgifter sammanlagda priset å tyska ullen, här lefvererad, så betydligt, att de sannerligen icke böra billigtvis mera kunna önska. Å ullgarn har utskottet tillstyrkt en införselafgift af 8 sk. skålpundet för ofärgadt och 12 sk. p:r skålpundet för färgadt garn. INär utskottet samtidigt föreslagit tullen å finare ull lill 6 sk. skålpundet, och den införda ullen, vid fabrikstvättningen, förlorar 30 ä 40 procent i vigt och äfven derutöfver, så uppkommer härigenom den orimligheten att införselafgiflen å ullen, råämnet, blifver högre än tulén å det ofär - 88 Bevillnings-Utskottets Utlåtande, N:o 15. gade garnet eller fabrikatet. Jag anmärker endast denna orimlighet, utan att vidare uppehålla mig dervid. Utskottet har tillstyrkt den förändring vid förtullningen af bomolja, alt den hädanefter skulle verkställas efter vigt och icke efter rymdmått. Emot denna förändring har jag ingenting att anmärka, men väl deremot, att utskottet vid förändringar i stället för att nedsätta tullsatsen såsom behöfligt var och som Kongl. Maj:t i sin proposition tycks i nåder åsyfta, snarare höjt densamma.