Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men nu innehåller slutet af den föreslagne skrifvelsen, »det må förslag, på sått K. M. lämpligt finner, upgöras och derefter till R. St:r öfverlemnas» Om nu en sådan skrifvelse skulle till regeringen ingå, så lärer svårligen någon allmän byggnadsordning kunna af K. M. utfärdas, åtminstone är det icke troligt, utan komme väl saken att upskjutas till nästa riksdag, hvilket dock eljest är obehöfligt, då frågan är af helt och hållet ekonomisk natur och således kan af K. M. ensam och utan St:s vidare hörande afgöras. Jag får derföre vördsamt föreslå att R. o. Ad. täcktes, med bifall till Utsk:s förslag, besluta att slutet af detsamma må erhålla följande lydelse: » upstå, må af K, M. fastställas.» Gr. Taube, Henning Adolf: Det är med verkligt nöje jag hört 2:ne talare yttra sig för Bet. Jag vill ej trötta med att framdraga ytterligare skäl till dess upkomst; de åro temligen i ögon fallande för den, som tagit saken i betraktande. Men, beträffande den anmärkning, som den siste talaren gjort, ber jag få nämna några ord. Det är sannt att byggnadsordningen hörer till den ekonomiska lagstiftningen, hvarom K. M. eger sjelf utfärda förordning; men jag hemställer till lt. o. Ad., huruvida det vore rätt önskligt, att, sedan en Komité utarbetat förslag till byggnadsordning, hvilken skulle gälla för alla städer i riket, detta förslag skulle af K. M. antagas och fastställas, utan att R. Sfer deröfver finge yttra sig. Hittills har så tillgått att städerne sjelfve upgöra förelag till den byggnadsordning, som de anse för sig lämplig, samt att derefter Konungen pröfvar och fastställer den. Då nu icke, i händelse en allmän byggnadsordning utfärdas, det mera kan ifrågakomma att hvarje stad uprättar sitt förslag, så tror jag det vöre skäl att antaga hvad Utsk. begärt, eller att förslaget må, på sätt K. M. lämpligt finner, upgöras och derefter till R Sfer öfverlemnas. Hr Nordenfelt: En ledamot har föreslagit omredigerandet af sista delen utaf den föreslagne skrifvelsen så, att de efter K.
L å t o m oss icke vara så storslagna — vi hade så när sagdt öfvermodiga — att vi vilja ordna, styra o c h ställa med världshändelser, låtom oss hellre m e d nykter vakenhet verka i n o m vårt eget lilla lands gränser, m e n s o m det höfves svenska kvinnor. Freden vinner nog aldrig ett litet land g e n o m att låta vapnen rosta, fästen förfalla, utan snarare då, o m vi under fredens dagar göra oss dugande för ofredens tid. Intet medlemskap i någon försvarsförening har dikterat dessa o r d; nej, de ha sprungit fram ur ett hjärta, s o m h ö g t o c h varmt älskar sitt land och sitt folk o c h dess stora minnen. Betänken eder, I svenska kvinnor, innan I förbinden eder att hos edra söner o c h döttrar söka utplåna fädrens bedrifter — bedrifter, s o m värnat vårt land o c h vår troslära — besinnen eder! Besinnen, att I g e n o m ett sådant förfarande fostren veklingar, bättre ägnade att blifva ett annat folks kufvade trälar än ett fritt lands dådkraftiga söner. L. S — g. * U r notisboken. Kronprinsessan i södern. Kronprinsessan är klenare under denna sin vintervistelse i E o m än h o n brukar vara under sina b e s ö k där, skrifver en korrespondent till Berlingske Tidende i K ö p e n h a m n. Vintern är annars mild o c h behaglig. Man säger att kronprinsessan icke rest s o m d e n af S. — Dubbelnummer, — Pris 2 0 ö r e. DUN " 1893 ned tidigt nog i år o c h att detta är orsaken till hennes mindre goda hälsotillstånd. Det uppgifves, att Sicilien rekommenderas såsom uppehållsort för kronprinsessan på grund af öns härliga klimat. Något beslut i detta afseende är d o c k icke fattadt. Kronprinsessan har förkärlek för Rom o c h vill ej gärna lämna staden.
För Fria RonsterneContanta penningar 10,453- För Milda StiftelserIndelta Räntor efter KronoWärdi 2,556: iä: ro. Contanta penningar 15.689: 7: — ,8,245: 25: 10, För pensionS-Staten. Contanta penningar 30,290: — ^. För Allmänna och Exira Utgifts-StatenContanta penningar 348,264: 21: i. 8ä9 I anseende lillhwadRegerings-Formen omhwarje Summas oföttyckla brbehäaande under den för hwar och en bestämda hufwud-tirel, yttrade sig Stats-Utskottet i dest förra bekantande, att som lUstotter förmodade del Riksens Högloft.
De varor, som ej om skeppsbord kunna genom Svenskt mått, mål eller vigt till qvantiteten bestämmas, föras, efter deras beskaffenhet och värde, till tullpackhuset eller stadens vågar, för att der vägas eller mätas. Uppå ingifven inlaga till tullkammaren, erhåller godsegaren räkning å den för varorna belöpande tull, efter hvars erläggande han eger desamma fritt använda, på sätt och med vilkor i öfrigt, som Seglationsordningen och Nederlagsförordningen bestämmer. § 12. lill handelns underlättande kommer så kalladt kreditupplag, eller anstånd med tullafgifternas betalning för alla i tariffen i sådant afseende utmärkta varor, till der bestämdt minimi värde, att tills vidare ega rum uti städernc Stockholm, Götheborg, Norrköping, Gefle, Karlskrona, Malmö, Kalmar, Wisby, Westervik, Uddevalla, Kristianstad, Karlshamn, Ystad, Halmstad och Helsingborg, under iakttagande af följande vilkor: att varorna uppläggas under tullkammarens jemte egarens lås och vård; att egare af dessa varor få, emot utgörande af hela tullen, om de inom landet försäljas, men endast mot transitotull, då de bevisligen åter utföras, från kreditupplaget uttaga större eller mindre partier, dock icke under hälften af det minsta, som får uppläggas; att kreditupplaget icke får sträckas utöfver ett år ifrån den dag, godset lili uppläggande angifvits; börande detsamma inom nämnde tid antingen åter utföras eller till fullo förtullas efter den tullberäkning, som var gällande då upplaget skedde, vid påföljd, att godset i annat fall för egarens räkning å auktion försäljes, då belöpande införselstull och omkostnader å aukttionssumman först afdrages och återstoden tillställes godsegaren; att, då varor, som efter värde förtullas, å kreditupplag emottagas, värdet å dem förut bestämmes och tullen derefter, vid deras uttagande erlägges, utan afseende på de under tiden förefallna ändringar i priset å dylika varor; 524 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Mätte Eders Kongl Maj:L med desia dygder forsin siva och förlänga den Konungs dagar, med kwiikcn Eders Kongl. Magt delar Swensta Folkets kärchk, förböner och walsiqnelser. Mätte Fäderneslandets lugn och den om män na sattbeten snart b-ifwa en följd af desin kistiga önstningar, snart utplana minnet af händelsernas waldsamma stiften och af de enstilta sorgernas nlörka timmar. Sädane äro de trogne tänkesätt, med hwilka Ridderstapet och Adeln i dyipaste underdänighet utbeder sig,'at i Eders Kongl. Majlis höga Kongl. Nåd fä wara innefluine. Fredagen den 9 Junit. Llenum kl. 12. Anmältes ochemottogs en Oepntg-tior, ifrän det Wällofl. Borgare-Ständet, anförd af Riksdagsmannen Borgmästaren Vickin, hwilken förmälte. det Borgare-Ständet samtyckt, at efter det manliga förhållandet i anseende til antalet, ivälja Ledamöter i det af Lans Kongl. Maj t östade Hemliga Utskottet, sa wäl som t Lag utskottet samt Beswärsoch Oeconomie Utstottet, afwensom at Ledamöternas af Stats MffvL - 6i8 Den 9 I"nik. Utssottet antal, i anseende til detta Utskotts utwidgade befattning, ffulle okas. Widare tilkännagafhan, at Borgare-Ständet, i anledning af Lane» Utskottets Betänkande, til Stats-Utskottet remitterar, at sig utläta om de li^xorlmlv, som til Bankens säkerhet för be til Kronan bewiljade försträckningar böra anskaffas. Deputationeri afträdde pä manligt sätt be-, ledsagad. Upbrötos Herrar uiecroreruL3 följande listor til mål af Ledamöter.
Ett Memorial, af Riksdags-Fullmägtigen från Stockholms Län Nils Insulin, hvaruti begäres, att det nu varande Dykeri-och Bergnings Compagnie, hvilket af Motionairen anses vara med allmänt bästa oförenligt, måtte antingen helt och hållet upplösas, så att en hvar, i sjö-nöd kommande, må ega att, bast han gitter, sin egendom med eget eller lejdt biträde berga; eller ock att berörde Compagnie måtte erhålla sådana förändrade stadgar, att detsamma kan såsom en skydds - inrättning anses. Statssamt Allm, Besv. o. Otc. Utsi. Uti. Ett till Protocollet muntligen gjordt anförande af Riksdags - Fullmägtigen från Elfsborgs Län Anders Danielsson, som anser Handels-Societeterne böra genom vederbörande Landshöfdingar tillbjudas att öfvertaga Dykeri-Inrättningen, och att, innan sådant skett , man ej kan veta, om enskild Association vill åtaga sig denna Inrättning; yrkande Anders Danielsson i öfrigt, att Staten på förhand ej bör blanda sig i detta, hufvudsakligen de handlandes egna interesse och industri så nära liggande, ämne.
Nå väl, hon ville icke längre vara en romanhjeltinna i känsla, lif och handling: hon ville binda fast denna yra fantasi vid eftertanken och bli lik andra unga flickor, som nöjde sig med att helt enkelt läsa och njuta af en roman och kanske stundom begagnade sig af de lärdomar den innehöll, d. v. s. hon ville ej längre spela de roler, som hennes sprittande sinne hittills varit så färdigt att upptaga. Sedan dessa goda beslut kommit till stånd, återstod ingenting vidare än att sätta dem i verket. Det första gick förträffligt. Hon spelade och sjöng snart så, att hon med verklig förskräckelse tänkte på det sjelfförtroende, hvilket kommit henne att för kort tid sedan vilja uppträda som lärarinna för andra. Dernäst studerade hon med begärlighet, icke blott under den goda gumman Gyllenhakes ledning, utan äfven på egen hand, den egna slags lektyr, som småningom blifvit införd och hvilken, i stället att roa den hederliga gamla frun, tycktes vara beräknad att låta den unga flickan genomgå en fullständig skolkurs. Men oaktadt alla dessa ansträngningar, oaktadt att hon vid ”kinkiga möten” (hvarom vi sedan skola tala) antog hela den trygga värdighet, som hon ansåg att ett förståndigt, bildadt och icke romantiskt fruntimmer borde ega i hvarje lifvets såväl enklare som svårare förhållanden, kunde likväl ingenting stäfja hennes oroliga inbillnings flygt. Hon tvingade sig att gå ända till löjlighet för att få hejd på denna istadiga fantasi. Hon omskapade sig till en estimabel matrona, en ny gumma Gyllenhake i miniatyr. Men det tjenade till intet: midt under all sin yttre värdighet öfverraskade hon sin inre menniska på bar gerning under en af dess mest öfversvinnliga utflygter.
» H v e m igenkänner icke här de där goda råden, det där: » G ö r icke så mera », utan att den förmanande borttager orsaken till gärningen, det där — bildligt taladt — skolmästaraktiga, D o n Quixoteska farandet emot väderkvarnar, d e m ingen kan hindra, ty det är visserligen döden. A c k, huru många o r d, huru många goda förmaningar o c h råd, huru mån ga tillrop: » Gör icke så, handla icke så mera! » hafva icke gjort sammalunda. — Ju friskare vind det blåser, dess häftigare går kvarnen, dess farligare blifver det för den trotsande; j u friskare vinden är, des högre gå de djupa böljor — kalla dem gärna för svall, känslosvall, m e n sjukliga äro de icke, såvida icke deras sammansättning är — här skrifver icke min penna ordet. Jag vill icke, att vår ungdom, när den är fri o c h glad o c h oskyldig, klandras. Jag tadlar icke dess sammanvaro, äfven o m d e n medför älskvärdt svammel o c h » begeistring » o c h ett eldfängdt gnistrande o c h sprakande. Kanske äro vi, när allt k o m m e r fram, af en m e n i n g; men jag tror, att saken b ö r ses ur olika synpunkter. Min tanke är den: inskränk icke ungd o m e n s frihet g e n o m råd, som verka motsatsen af hvad åsyftas! H v e m känner icke, att naturkrafterna kunna tämjas g e n o m ett förnuftigt handlande. M e n detta handlande skall från första början vara ett försiktigt o c h förnuftigt. Flirt eller en brottslig kurtis — ett bekymmerfullt ämne o c h många mödrars hjärtesorg — är en af det kultiverade lifvets svartaste skuggsidor. Det är en utväxt af en murken stam. Det är ett gående i skefvare riktning af något redan skeft. Och hvad är det som borde rättas? Förhållandet emellan man o c h kvinna i allmänhet.
Af hvarje Mansperson, från fyllda 15 till Art. T, Personel Afgift fyllda 18 år ♦ Från och ined 19 året ♦ B:dr J, — 3 % sk. 174 BevillningsUtsk. Betänkanden. Af hvarje Qvinna från fyllda . 15 till fyllda 18 år . — 16 — Från och med Ig året — 24 — Denna afgift fortfar att årligen utgå till fyllda» 6 3 års ålder, då den upphör för alla dem, som icke af Egendom, Tjenst eller Rörelse äga en inkomst af Femtio Riksdaler. Art. II. Afgift af Lön , Egendom och Rörelse, m, m. §■ I Af Embetsoch Tjenstemän, samt Betjente m. fl, I Mom. Alla Embetsoch Tjenstemän af Civil, Militaiieoch Ecr-lesiastiqueStaterne, samt öfrige allmänna Verk, Private Bolag och Inrättningar, af hvad beskaffenhet de vara må, i Städerne och på Landet, skola för den sammanräknade Lön, de af en eller flere tjenster åtnjuta, antingen i Penningar, Kronotionde, Spannemål från Kronans Magaziner, Indelta HemmansRäntor, anslagen Aker och Ang, eller andre sådane Lägenheter , da den öfverstiger Tvåhundrade Riksdaler, erlägga: Till och med Sexhundrade Riksdaler, En af Hundrade. Från Sexhundrade Riksdaler till och med Ett Tusende Tvåhundrade Riksdaler, Två af Hundrade ; samt För ali Lön derutöfver Tre af Hundradet: kommande den Lön, som är indelt, eller utgår j persedlar, att förvandlas i penningar, efter den näst före Taxeringen satte Markegång. Under Lön förstås all den inkomst , som BevillningsUtsk. Betänkande)!, I75 af tjensten under loppet af året blifvit för* värfvad och verkeligen åtnjutes.
Rörande grunderne för orga» nisationen af Rikets Landtoch SjöFörsvar. F anledning af Kongl. Majtts Ridd. och Ad. Prot, Vill Band. »* 33® 22e« 25 September e. m* Nådiga Bref rörande föreslagen försäljning till skatte af Jiungsgärdar och OfficersBoställen. I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Bemiss uppå HäradsSkrifvaren Bydings underdåniga ansökning om utbekommande af innehållen MantalsSkrifningsProvision. Angående upplåtande af Bo» sersbergs Kungsgård tili Enkesäte för Hennes Majtt Drottningen, i händelse Hennes Maj Upplästes och lade6 pä bordet följande från nedannämnde Utskott inkomne memorial och Utlåtanden. Frän ConstitutionsUtskottett 'Af den 17 dennes! Angående tillägg i sjunde Momentet första §. och fjerde Momentet andra §. TryckfrihetsFörordningen. Angående förslag till ändring i 63 §, BegeringsFormen, Frän StatsUtskottet: Af den 20 dennes: Den 25 September e, m. 339 No 476. Angående Revision af Mana* facturDiscontRondens förvaltning och räkenskap per för år 1822- N:o 477- Angående GeneralAssistance* Contoiret. Fran Statsoch BancöUtskotten : Af den 23 dennes: N:o 57. Angående de af RiksStåndeh fattade serskildte Beslut, i anledning af Utskot» tens hemställanden, rörande Rikets Penningeväsende, och de dermed gemenskap ägande ämnen, tillika med förslag till sarnmanjemk* ning af de dervid förekommande skiljaktigheter. Fran Bevillningssamt Allmänna Besvärs* och Oeconomie Utskotten: Af den 15 dennes: N:o 40. I anledning af gjorde motioner om upphörande af bötesansvar för de skattskyldige, som från KronoUppbördsStämmor och af RegementsSkrifvare utsatte Uppbörsdmöten förfallolöst uteblifva. Fran BancoUtskottet: Af den 20 dennes: N:o 56.
Jemte det stambanan i den förra rigtningen uppfyllde sin vigtiga bestämmelse att befrämja den stora industriela rörelse, som betingas af de båda omnämnda hufvudnäringarna, klefve hon på samma gång mäktig att underlätta och befordra den persontrafik, som, beroende af dessa båda näringar, redan förefinnes och, enligt de vanliga lagarne för den inre rörelsens utveckling i ett land, måste i bredd med den omnämnda stora varutrafiken vidare tillvexa och mångfaldigas. På detta sätt utlagd, komme banan att till hela sin sträckning framgå genom den företrädesvis spanmålsproducerande delen af de landskap, bon berörde; och, hvad särskildt beträffade linien från bufvudstaden till Sala, på ömse sidor om sig ega den rikaste sädesbygd, som en norr om Mälaren gående jernväg kunde träffa; hvarjemte denna linie äfven i afseende på folkmängden uti och närmast intill de orter, banlinien genomginge från Stockholm till Korssnäs, egde företräde. En jernbana åter öster om Sigtunafjärden, från Stockholm öfver Upsala till Sala, måste beröra orter, hvilka med få undantag ända fram till sistnämnde punkt vore de vester om samma fjärd belägna mycket underlägsna både i odling och fruktbarhet, i hvilka afseenden de från Sala till Robertsholm eller Storvik utgående linier stöde vida efter Sala — Korssnäs-linien. Medelst don föreslagna grenbanan från Örsundsbro till Upsala komme hufvudstaden och universitetsstaden i en lätt och snabb förbindelse med hvarandra. Denna förbindelse skulle visserligen blifva ändå lättare och snabbare, om jernvägen Indes öster om Sigtunafjärden i så vidt möjligt rak sträckning; men denna omständighet hade komitcrade af flera skäl icke kunnat tillerkänna ett afgörande inflytande i fråga om bestämmandet af banans sträckning.
Herr Landtmarffalken gjorde härom proposition, hwilken bifölls. Derefter upläste Friherre LtaLl följande Wördsamt Memorial! Wi hafwa ä nyo rönt et det utmärktaste wrdermäle af war Nädige Kö unng ömhet för fit Den 18 Augusti. L069 sii folk, och uprigtiga föresats at bibehälla det ivid sin rätt, dä Han behagat anbefalla Herr Grefwe» och Landtmarskalken at för Ridderstapet och Adeln förklara samt i desi Protocoll intaga läta, at hädanefter ingen expedition, ware sig hwilken som hälst, skall frän Konungen emanera utan kontrasignation; om denna händelse sinner sin grund i et olika begrep om meningen af Grundlagen, härrörande af twätydighet eller bristande fullkomlighet i densamma, en följd af den korta tid som lämnades Lil desi författande , och den brädffa hwarmed den afgjordt, utan at såsom wederbordt, blifwa behörigen granstad; sä synes deraf nödwandiaheten, at fä flera dylika twätpdiga momenter pä enahanda sätt uplyste och stadgade Det ar i anledning häraf jag fär til Herr Grefwen och Landtmarskalken och Högloft. Ridderstapet och Adeln hemställa, om icke den af mig mackia motion, rörande Justitie-Rädet »t Liilneber§, kunde af Herr Grefwen och Landtmarskalken och de öfrige Standens Talemän hos Hans Mast Konungen warda i underdånighet anmäld, lika som med ofwan anförde ärende stett. Jag wet icke om jag fär anföra hwad Herr Grefwenoch Landtmarskalken genom privat diseours gifwit migtilkänna; men skulle Herr Grefwen och Landtmarstalken redan anmält saken och af Konungen blifwit autoriserad at äfwen i Protocollet läta införa Kongl. Majtts nådiga yttrande, sä torde Herr Grefwen och Landtmarskalken täckas gifwa Ridderstapet och Adeln sädant tilkänna, och genom införandet i Protocollet gifwa detsamma laga kraft.
250 H ELENA (lägger sin hand på Hvad vill du jag skall göra? Hvad fordrar du A NNIE (betänkande sig; med eftertryck). hennes axel). af mig? dig tillräckligt för att veta, att du inte passar för en tarflig roll, när du själf inser, att den är tarflig, och att den inte kan förgyllas upp. Jag kan tänka mig, med kännedom om din svärmiska och entusiastiska natur, att du trodde dig spela Beatrice eller Svanhild, de rollerna ligga för dig, men dem har du väl man, åtminstone kan du inte begära, att jag skall tycka det. H ELENA (häftigt). Jag fordrar ingenting, men jag tror jag känner strängt taget inte rättighet att spela gent emot min början till slut. Det vet jag väl. Tror du inte jag Jag begär ingenting, ingenting. Du har rätt från inser, att det är som du säger, att det ingen konst är att spela inspirerande en gång hvarannan dag, hvarannan månad, hvartannat eller hvart femte år, när när man bara behöfver visa sig i sina bästa ögonblick, Visst har du rätt. Hustrun har ju alltid rätt. För det mesta. A NNIE . (Lång paus). H ELENA (som häftigt gått fram då man känner sig ung, trotsig, modig, hänsynslös. och tillbaka stannar framVet du hur det käns, när man får höra, att det för Annie). enda man kan göra för sina vänners lycka är att gå ur vägen för dem? Men du har rätt: man kan allt isynnerhet när man inte har något val. (I annan ton, som tyder på inre strid, med nervös hast). Det var väl, att jag inte följde ditt råd och skref kontrakt för flera år på den här våningen. Jag ville först se var. Jag har trifts här. Jag har varit lycklig här. hur jag skulle trifvas, innan jag slog mig ned på allMen vårt egentliga hem är ju i alla fall Munkeborg. Jag behöfver bara skrifva, att man eldar upp våningen vi kunna vara där om en vecka, till julen A NNIE (har rest sig upp, fatgår förbi, och drar henne till sig). tar Helenas hand, då denna Tack, tack! H ELENA (med ett sorgset småDet är inte smickrande det där från en vän.
S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Ubskottels den 9 och 23 dennes på bordet lagde' Utlåtande N:o 411, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 355, angående åtskilliga Stats-bidrags ingående till Riksgälds-Contoiret, blefvo så väl Betänkandet N:o 355, som Utlåtandet N:o 411 af Ridderskapet och Adeln afslagne, med undantag af de punkter deruti, sorn innefatta afslyrkaade å de ordinarie Stats-inkomsternas samt Char - do Trot. Utdr. d. 3o Jan. 18^.1. tae-Sigillatae-medlens ingående directe lill Riksgälds-Contoiret, hvilka båda punkter biföllos. S. D. Då nu ånyo föredrgs Conslitutions-Utskoltets den 9 och 23 den> nes på bordet lagde Memorial N:o 82, i anledning af erhållen återremiss af Constitutions-Utskottets Memorial N:o 59, fann Ridderskapet och Adelil icke lör godt att antaga det af Utskottet framställda jemknings-förslag utan lade Memorialet till handlingarne. Från Högvörd. Preste-Ståndet. S. D. f. m. Då nu ånyo föredrogs Professor Gei jers den 27 dennes på bordet lagde motion om Landshöfdinge-accordens amortissement och inlösning, beslöt Ståndet samma motion till Slats-Utskoltet remittera, jemte den i anledning häraf af flere bland Ståndets L :da möler nu afgifne yttranden. S. D. Kongl.
Detta låter visserligen ganska bra, för att förvilla omdömet, men brister i sanning; hvarpå jag får, såsom bevis, blott erinra, att tullen på caffe är nedsatt ifrån 5 skill, till 3 skill, på fg:det; och jag vet ej, huru detta står tillsammans med påståendet, att en öfverflöds-bevillning der redan erlägges. Dessa båda beskattningar äro af helt olika natur; och man har i alla tider betalt tull, men tillika bevillning af öfverflödet. Min rättskänsla är visserligen icke ofelbar; men så länge jag behåller den, måste jag anse såsom en skriande orättvisa, att neka bevillningen på de förmögnare, för att öka den på de fattigare; och så anser jag förhållandet. Friherre RidderstolpeFredrik: mot första punkten i BevillningsUtskottets förevarande Betänkande måste jag anföra, att jag anser Capitations-afgiften börja för ti* Den 3o Mars f. ra. 377 digt, då den skall erläggas vid 17 års ålder; den bör ej begynna förr, än man är i den ålder, att man sjelf kan förtjena sitt bröd, hvilket hos oss sällan är förhållandet vid 17 års ålder. De, åt hvilka det är uppdragit, att inmönstra Beväringen, torde bäst kunna intyga, att äfven vid 20 års ålder många ej äro arbetsföra. Huru många torpare, eller ägare af sextondedels eller mindre hemmansdelar, finnas icke, sorn sitta med flere söner, för hvilka de ej kunna få platser såsom drängar. För dem är denna beskattning ganska dryg. Jag föreslår derföre, att Capitations-afgiften ej må börjas förr än vid den tid, då man inträder i Beväringsåldern, och att det deficit, som deraf uppkommer, fördelas på dem , hvilka äro mellan den åldern och 60 år. Detta är lätt att verkställa, med ledning af Tabellverket. Denna anmärkning anhåller jag måtte communiceras de öfrige RiksStånden, på det jag måtte få veta, om denna tanka af dem delas, eller förtjenar att afslås.