Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag hade förkylt mig efter en dans och meddela dig, att jag här om dagen i samråd med grefve styrelse 6,000 kr., hvaraf räntan årligen skall utmåste intaga sängen. Min doktor erbjöd sig " " ^spets ' läkare varit i tillfälle konstatera, att delas till trenne välfrejdade qvinnor; 6,000 kr. till att kurera mig, min mor gaf efter och undergrefvens bröstlidande inträdt i ett stadium, som för rardera af Stigtomta o c h Råby-Rönö församlinläkaren omöjliggör att begränsa smittan eller hindra Eesultatet af hans r; 10,000 kr. till en understödsfond åt fattiga rättade ej vår husläkare. dess öfcerförande till dem, som af en eller annan orderhafvande på Näs ' gods; 20,000 kr. till Lilla ömma omsorger, hans aldrig svikande uppsak tvingas att uppehålla sig i den sjukes omedelushållsskolan vid Sundbyberg samt 2,000 kr. till märksamhet och blick för sjukdomens alla fabara närhet. Jag har tillrådt grefven alt engagera ilemmet för d * elända, på söder här i Stockholm. ser blef, att jag efter ett par veckor åter kom en äldre sköterska från ett af lasaretten för den tid, Förutom dispositioner till närmaste slägtingar innesom återstår honom att lefva, emedan erfarenheten höll testamentet förordnande om kontanta penningpå fötter. Under sommaren gjorde jag i dokvisat att en sådan qvinna besitter en motståndskraft, gåfvor åt andra enskilda personer till ett belopp torns och min mors sällskap en tripp till en hvilken specielt du, min käraste, i ett fall som detta af ej mindre än 143.900 kr. af våra badorter och befann mig vid säsonabsolut saknar. Lef väl etc. Samtliga dispositioner, undantagandes de till gens början kryare än någonsin, om jag undanFru Elna kröp tillsammans i soffhörnet. slägtingarna, belöpa sig till omkring 225,000 kr. tager ett litet » hjertlidande » orsakadt af tack» Hu, så hemskt!
Brefvet den 4 November berörde år utaf den under Collegii disposition ställde Manufaclurfonden, dock under vilkor, alt, sedan af Fiskerifonden alla derå anvisade fordringar blifvit betalde, Manufaclurfonden skulle af öfverskottet njuta ersättning, hvilken likväl icke fick öfverstiga en tredjedel. Enär Collegium sedermera icke fanns vara i behof af alla lägenheterna, uppläts till Kongl. KrigsExpeditionens begagnande våningen arne trappor upp, med undantag af 4 rum åt vestra sidan, hvilka en längre tid af Collegium innehades, men för några år sedan öfverlemnades till ÖfverlntemlentsEmbetets disposition. Flygelbyggnaden åt gården och uthusen blefvo under f. d. Konung Gustaf Adolphs regering upplåtne lill Kongl. LifDrahantCorpsen, vid hvilken tid en större nybyggnad af trä långs sjösidan uppfördes till stall, vagnshus och höskullar, hvilka efter nämnde Corps’ upplösning begagnats för H. K. H. KronPrinsens Stallstat; och har ÖfverlntendentsEmbetet på gården, åt östra sidan af egendomen, låtit uppföra några träbodar till veds förvarande. Å egendomen, som i förre ägarens hand var brandförsäkrad till 1 r, 115 R:dr 8 sk. 4 B:co, togs år i83o en förhöjd försäkring till 60,000 R:dr B:co; men om brandskada inträffar och trähusbyggnaderne qvarstå , kommer, jemlikt BrandförsäkringsReglementet för Stockholms Stad, brandskade-ersältningen alt minskas med 20 procent.
Hvad skulle hon nu med sin stormande ungdomskärlek till? Här hade en stilla vänskap varit nog. Hvad lönade det, att hon kom med känslor, lika varma, rika och rena, som den dag, hon såg den andra taga i besittning hennes lifs hopp, då han blott hade spillrorna af ett förfeladt lif, en förslösad kraft att bjuda henne; det var ett ojemt byte, men hon hade dock någon att älska. Hon skulle ändtligen få ett hem. S t o c k h o l m. kimmerkrönt i fjerrran hägrar för mitt minne Stockholms stad, ^^jlÉ^ alléer, ^ l o r g e t s s n ö r r ä t a Länge skild från dig, hur ofta vild en längtan jag förnam att ur Djurgårdsskogens skymning få se Bellman titta fram. Borta från dig, hur jag saknar qvällstur öfver Skeppsholmsbron, fiskarns lyktor, hvilka glimma, der han vittjar sina don. Och, I södra berg, s o m mjukt, fantastiskt medan b o r t o m Klaras stigen fram m o t skyn, kyrktorn liksom smälter vesterns bryn O, j a g l ä n g t a r höra se återse vinternattens på o c h drager i den vida verlden hamna brus, fånga stjerneljus. T a r du ränsel vid er, strömmens dofva dess vattenspegel — dina bästa en mälarstrand B j ö d s d i g ett p a l a t s ut, tankar till slut. Göteborg, dcc. Daniel Iduns Fallström. panoptikon. H o kan veta? Ödmjukast Scavola. Permar till Idun 1889 tillhandahållas nu, eleganta, i blått och guld, eller rödt och guld, mot insändande af I: 25 i postanvisning eller i sparmärken. Julrosor. Skizz af Hi. et är julaftons förmiddag. Bjellerklang och - 4 / frustande springare, glada ansigten och vän^ * * " ~ liga blickar. Menniskorna skynda om hvarandra, den ena hit, den andra dit, i sista stund juluppköp, öfverallt brådska och ifver.
Jnstructionens för contrvllerande förändrande bör först äga rum, innan de af Lagutskottet föreslagne mätt och steg äro anwändbara, och hemställer derföre att LagUrstottets Betänkande affiäs. Grefwe Den i8 November» 847 Grefwe bärner, ^äolk 6öran. Jag instäm» mer sä mycket fullkomligare i Friherre tUannerKeims tillstyrkande om afstag ä LagUtjkottets Betänkande, söm jag tror att innan Utskottets Project till förändringar kan fä werkställighct, bör en underdänig hemställan till Kongl. Maj.t föregå, rörande öfwer, seende af de Jnstructioner som kunna wara utfärdade för dem hwilka tillsyn och controll öfwer Upbördsmän äligga. Friherre 8t»öl von kttollstem. Jag får för min del följande ödmjukeligen hemställa, om det ej är Nödvändigt att, innan answars Lagar för Tjenstemän stadgas, man först mätte för dem stadga tydelig» Jnstructioner till deras efterrättelse, jag har hört tillstyrkas att nägvn underställan härom mätte hos Kongl. Majit i underdånighet göras. Jag fär blott harwid förbehälla att för Riksens Ständers Werk fädana Jnstructioner mätte af Riksens Ständer sielfwe Utfärdas. För öfrigt instämmer jag aldeles i Herr Grefwe törners yttrande. Grefwe körner, ^räolk 6öran. Att för Riksens Scänders egna Werk Jnstructioner af Riksens Ständer sjelfwa böra utfärdas, är en fak som jag icke ens satt i fräga, utan ansett följa af sig siris; hwarföre ett förbehäll i afseende derpä synes mig al. beles öfwerflödigt. Herr Grefwe» och LandMarflalken gjorde derefter proposition till afstag pä LagUlfkottetS Betänkande, pä de grunder, som af Friherre hanner berm - 848 Den !8 November.
Kungörelsen d. 4 Maj samma år stadgade åliggande för boställshafvare, att, lika med jordägare, utgifva arfvoden till landtmätare vid laga skiften, allmänt, äfven för arrendatorer af militieboställen, måtte upphäfvas, eller ock E. K. M. i Nåder bifalla, att utgående arfvoden förlaga skiften å militieboställen finge, i likhet med andra i Krigsoch KammarColhnas kung. d. 9 Oct. 182g omnämnde landtmäteri-förrättningar, af allmänna medel bekostas; äfvensom att de boställshafvare, som redan fått vidkännas skifteskostnader, måtte i Nåder förklaras berättigade till ersättning derför af allmänna medel. Collina, som redan föredetta, med anledning af speciella frågor, fästat E. K. M:s uppmärksamhet på behofvet af rättelser i 1827 års Landtmäterilaxa, utan att hafva ingått i någon allmän granskning af denna författning, åberopa sig dessa utlåtanden och hafva nu, till und. följd af ofvannämnde Nåd. Remiss, funnit sig pligtiga att genom en allmännare granskning undersöka, hvilka följder för boställshafvare taxans bestämmelser medföra, dervid Collina, genom jemnförelse med äldre stadganden, funnit afsigten (med landtmätares allönande på Rikets stat; förbudet för alla, som icke tillhöra denna embetsmannacorps, att skiften och chartor upprätta, som laggilda anses må; bestämmelserna för charteverkets iordninghållande och controllen öfver landtmätares förrättningar; landtmätares skyldighet att årligen utan betalning, men med rättighet till kost, liandtlangning och skjuts till och från förrättning, affatta Kronans lägenheter) vara beredandet af Statens fördel i förening med landtmätarens belåtenhet och säkerhet för jordägare att, då genom vådlig händelse chartor för dem förkomma, dupletter alltid finnas under allmän vård , deraf de kunna erhålla copior.
Utskottet har i Öfrigt fästat uppmärkliet derå, att Fullmägtige i Rikets Ständers Bank icke hittills haft sig några Ljuspenningar anslagna, undantagande de fyra utaf Fullmägtige, hvilka tillika äro Ledamöter i Directionen öfver Banco-Discont-Verket, och i sådan egenskap å Discontens Stat uppbära Ljuspenningar, beräknade efter i Lfg hvita Vaxljus för hvardera; i anledning hvaraf, och då Fullmägtige i Rikets Ständers Riksgälds-Conloir erhålla Ljus - 20 Banco-Utskottets Memorial N:o /27* penningar, samt Utskottet ansett enahanda förhållande äfven böra iakttagas för Fullinägtige i Banken , Utskottet alltså skolat vördsamt tillstyrka , att Ljuspenningar, enligt den ofvan upptagna beräknings-grunden, mätte härefter blifva åt Herrar Bänco-Fullmägtige anslagna, efter 2 Lg hvita Vaxljus för hvardera, dock att, såsom en följd deraf, Ljuspenningars utgifvande från Banco-Disconten, förde fyra Banco-Fullmäglige, som äro Ledamöter af Banco-Discont-Directionen, icke vidare kommer att ega rum. Vid beräkningen af Ljuspenningar , för Directeurer, Tjenstemän och Betjente, så väl vid Banco-Discont-Verket i Stockholm, som Låne-Contoiren i Götheborg och Malmö, anser Banco - Utskottet böra följas enahanda hufvudgrund, som här ofvan blifvit uppgifven, och föreslår i enlighet dermed, att Ljuspenningarna utgå i contant efter det för hvarje 5 år af Stats-Contoiret bestämda pris, lämpadt å de rjvantiteter Ljus (lika Banco-Ulskotlcts Memorial N.o 127. 21 för alla 3 Discont - Contoiren) , hvilka, enligt inhemtad uppgift, hittills varit för Bnnco-Disconteu anslagna, nemligen: Hvita Vaxljus: 1:0
Det är också därför, som den spanska kvinnan i försvaret mot fransmannen spelade en icke mindre aktiv roll an mannen. Mild och foglig under vanliga förhållanden visste det gamla Spaniens kvinna, då hon såg fosterlandet i fara, att visa, att under hennes ärbara klädning klappade ett hjärta ej mindre okufvadt an hos Celtiber.ias hjaltinnor. Samma hand; som vants att fingra radbandets kulor eller vagga solfjäderns lätta spetsverk, ägde styrka att stöta ner det Gamla Gardets grenadierer eller applicera luntan till kanonens finghål. Kanske skall man saga mig, att under förutsättning af en ny utländsk invasion hon skulle göra detsamma. Jag tror det ej. Ett sådant kvinnligt hjältemod är ett enstaka fenomen; såsom allmän regel finnes det icke. Och detta galler mera det lägre folket och aristokratien an medelklassen, som mest erfarit inflytandet af den sociala och politiska omstöpning, hvilken till mannens förmån försiggått. De sista yttringarna af allmänanda hos den spanska kvinnan vor0 hennes protester, ett slags Fronde, som hon organiserade, nar september-revolutionen 1868 tog en anti-katolsk fArg och Amadeo kom på tronen. Till samma art af manifestationer hör den del kvinnorna - förnämligast på landet - togo i carliststriderna i de norra landskapen. Det ar att anmärka, att nar helst den spanska kvinnan visar något politiskt intresse, ar detta alltid till förmån för det gamla Spanien; det nya Spanien har, socialt taladt, ännu icke något kvinnligt parti att framvisa. Sedan det sista borgerliga krigets slut har kvinnan icke visat något intresse för allmänna angelägenheter. Om vissa damer hafva för vana att infinna sig i las tribunas del Congreso, så ar det endast för nöjes skull, för att se och ses. En af mina vänner, hvars åsikter äro allt utom reaktionära, beklagade för nigon tid sedan, att den spanska kvinnan saknade ett ideal; jag tänkte därvid, att det ar omöjligt för henne att hafva något: hennes forna ideal har icke respekterats och ett nytt har icke erbjudits. Spanjorerna finna sig ansikte mot ansikte inför en pinsam dualism.
Allmogen i Herjeådalen, samt Österoch Wesler-Dalarne, nemligen Ofvanoch Nedan-Siljans, samt Westerdahl fögderi, och Gagnefs socken af Säthers fögderi uti Stora Kopparbergs Län, äfvensom innebyggare i Elfdals och Fryksdals Finnskog uti Carlstads Län varda ifrån Bevillning efter l:sta och 2:dra Art. till hälften befriade; de åter af allmogen i Kopparbergs Län, som afbörda sig mantalspenningarne med kol till Stora Kopparbergs Bergslag, njuta befrielse till hälften af Bevillningen endast efter lista Art.; hvarjemte de, som icke deltagit i extra grufvuhjelpen, men äro ålagde att utgöra grufvu-hjelp till Löfås Silfververk samt den så kallade Kungsgärds-hjelpen, förskonas, så länge dessa onera fortfara, lian en fjerdedel af Bevillningen efter lista och 2:dra Art., med mindre än att de på ofvan anförde grund njutit lindring lill hälften från personella afgiften, då den icke vidare deni efter lista Art. kan tillgodokomma. Befrielse till hälften af Bevillningen efter lista Art njuta, intill nästa Riksdag, Fiskare i Bohus Län, sorn icke ega jord, idka näring eller hafva annat yrke; samt. de af allmogen i Westerbottens, Norrbottens och Jemtlands Län, äf vensom fjelltragterne i Wesler-Norrlancls Län, h vilka, enligt taxeringsmäunens pröfning, anses deraf vara i behof. i Östersunds stad bosatte Borgare, hvilka der idka rörelse och näring, njuta, likaledes intill nästa Riksdag, efter enahanda pröfning af taxerigsmännen, eftergift till en tredjedel af hvad Femte Classens städer, efter 2;dra Art. af denna Stadga, utgöra. § 149., 1 Staden Wenersborg må, i anseende till den Staden öfvergängna eldsvådan, alla tomter, hus och byggnader befrias ifrån Bevillning; och kommer denna lindring alt intill nästa Riksdag fortfara. § 150.
Då Sverige år 1809 måste uppoffra en Province, hvaraf förlusten ökade nödvändigheten att innom den återstående Svenska Jorden, söka uppehälle för dess Innebyggare; så borde det vara ett af Nationens och dess Ombuds vigtigaste föremål, att med kraftiga åtgärder lifva den Näring, som förskaffar lifvets oumbärliga behof och grundlägga välmågan hos hvarje Stat, som har Jord att odla, Jag öfver - Den 9 Fehruarii. lemnar åt Efterverlden, för hvilken Herr Grefve v. Platen framställt sin öfvertygelse, om icke Fäderneslandets nytta och sjelfständighet (för hvilken sednare jag, det må gå med Götha Cans! huru sorn hellst, icke befarar någon våda) säkrare kunna gtundläggas och beredas, genom verksamma bidrag till Landets odling, än genom Anläggning af Götha Canal; jag tror att det lika litet skall undgå Efterverldens som Samtidens anmärkning och förundran, art vid samma Riksmöte, då man ansåg sig endast kunna anslå ioo,ooo R:dr årligen till Lån emot Ränta för Odlingar, uti vårt till stor del af vidsträckta ouppodlade, men odlingsbara Ödemarker bestående Land, beviljade man ett årligt bidrag. utan Ränta och utan sannolikhet att återfå Capitalet, af 300,000, R;dr till understöd för en Canal-Byggnad. Åtskillige yttrade härtill deras bifall. Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard: Med den upprigtigaste högaktning för det nit, ihärdighet och må jag äfven tillägga själsstyrka, som Herr Grefve von Platen vid befrämjandet af Götha Canals-Arbetet ådagalagt, skulle jag äfven önska att kunna förena öfvertygelsen, om en mot kostnaderne svarande nytta af detta stora företag. Det är derföre jag nu, ehuru alldeles oberedd, vill begagna det löfte, som denne värde Ledamot, uti Ingressen till sitt Memorial gifvit, att Den 9 Fehruarll. 183 upptaga och besvara de invändningar, som man emot haus nu. yttiade påståenden skulle vilja göra. Herr Grefven talar om fördomar, som råda emot Götha Canal. Jag tror dock att mera fördomar
Ss p. ll:dr 57 72 36 34 30 65 40 337 35 18 cn c 3 3 R:dr 9,501 560 446 449 526 476 469 450 567! 3 2 e.3 TI. 13,448 11 490 30 Kl. 30 Af de handlingar, som varit mig tillgänglige, har jag ej kunnat inhemta, pä huru stor rymd de intill år 184-2 upphandlade furu-frö blifvit utsådde; de första åren användes dock mesta mödan och kostnaden endast att få flyg - sandsfälten läkte, och med gräsfrö besådde, så att sanden ej rnåtle göra vidare skada, och detta har Lill största delen jemväl lyckats. Nu återstår alt få dem skogbärande, och detta måste, efter min tanka, företagas i så stor skala som möjligt, derest ändamålet fullkomligen skall vinnas. De närmast hafvet utsådde plantorna komma nämligen alltid alt lida af hufsvindarne, men de lemna dock skydd åt de närmaste, och på så sätt kan man bär, så väl som vid Engelholm, der de, för ungefär 80 är sedan, i stort förelagne planteringarne nu utmärkt väl lyckats, äga det hopp att få se skog uppvuxen på de nu hemska och ofruktbara flygsandsfällen. 29 §. 9. Städer. Kongsbacka. Den 24 April 1846 utbröt en häftig eldsvåda, som inom få timmar ödeläde nära hela staden med der befintlige publika byggnader, och endast skonade tvänne större hus, jemte några smärre kojor i den mera glest bebodda södra stadsdelen.
Controleradt Guld och Silfver må äfven såsom insatts å Grundfond emottagas. § 26. Solidarisk Bank ege, att å de ställen, der det lämpligen sig göra låter och Kongl, Maj:t pröfvar skäligt sådant i Nåder medgifva, förlägga Bank - .Bancooch Lag~ULskoltcns Bet. Afdelningar under serskilde Directianer, hvilka ombestyra ullaningar och incasseringar samt hålla läkningar med enskilde personen, på salt genom Reglemente, Instruction och Cenlral-Bank-Directionens föreskrifter närmare bestämmes; men ej må Bank-Afdclningen utfärda några tryckte eller graverade förbindelser; ej heller vare den skyldig alt invexla Central-Bankens sedlar och förbindelser. Så snart en Bank-Afdelning blifvit beslutad, skall ett visst District för dess slående rörelse bestämmas. § 27. Solidarisk Bank vare, vid påföljd af privilegii förlust, förbjudet, att utgifva tryckte eller graverade Credil-sedlar på mindre valeur än den lägsta, hvarå det nu eller framdeles kan varda Rikets Ständers Bank tillåtet, att utfärda sedlar i Riksdalertal. Utskotten böra dessutom anmäla, alt, ehuru detr efter Utskottens öfvertygelse, icke varit lämpligt, att i Lagen för offentlige Bolags-Banker intaga något stadgande, hvarigenom en gemensam tidpunkt bestämdes för upphörandet af deras privilegier, hafva likväl Utskotten icke kunnat undgå inse den väsendtiiga fördelen deraf, att alla nödige ansedde förändringar i Lagstiftningen för desse Banker kunde, i händelse af deras fortfarande, göras på en gång för dem alla gällande, hvarföre äfven Utskotten nu få hemställa: att Rikets Högloft. Ständer, vid öfverlemnande af deras förslag till Lag för Offentliga Bolags-Banker, måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl.
Lag-Utskottets Betänkande, N.o gg. 13 Utskoltet har ansett si? böra, i sammanhang härmed, företaga en af Riksdagsfulhnägtigen P. Sahlström från Stockholms Län hos Hedervärda Bonde-Ståndet väckt och till Utskottet öfverlemnad motion, hvaruti, på de skäl, som i Lag-Utskottets å förra Riksdagen afgifne Betänkanden i samma ämne linnas anförde och hufvudsakligen äro hemtade från motiven till Lag-Comiteens förslag till Ärfda-Balk, föreslås, ”att den rätt, broders och systers barh efter nu gällande Lag ega att, vid arfstägt, träda i sin aflidne faders eller moders ställe, skall till syskons afkomlingar utsträckas.” Denna princip är antagen af Lag-Comiteen, som, till stöd för densamma, anfört, att det föga låter tänka sig, att en person, sorn i saknad af egna hröst-arfvingar, såge i sina bröder, eller systrar, eller deras afkomlingar de närmaste föremålen för sin tillgifvenhet, skulle känna blodsbandet mindre starkt, i den moa lederne nedåt ökades, eller att den af löräldrarne, som ärfde ett aflidet barn, icke lika gerna skulle se ett barnabarns barn, som barnet eller barnabarnet med sig dela rjvarlåtenskapen.
Inkonseqvensen vore eljest oförklarbar. Men då jag nämnt dessa läror, kan jag ej undgå att derom jemväl yttra några ord. De kunna icke vara framställda utan afsigt, afsigten kan ej vara någon annan, än att de mätte blifva gällande i lagskipningen, på hvilken Justitie-ombudsmannen, efter hvad mig synes, anser sig böra utöfva ett väsentligare inflytande, och grundsatser, framlagde under Justitie-ombudsmannens auktoritet, hvilka icke af Rikets Ständer ogillas, kunna ej undgå att framkalla en sådan verkan. — Jag bestrider emedlertid icke satsen, så vidt den ur rationel synpunkt betraktas, ty då ett bestämdt sätt är föreskrifvet för stiftande af lag, följer ock, att den lag, som tillkommit i annan ordning, ej kan bibehålla denna egenskap. Men derför lärer det icke här i Riket tillkomma domaren att uttala omdömet om lagens ogiltighet. Jag vet väl, att det finnes land, der denna högsta pröfningsrätt af lag är lagd i domaremaktens band, men der är denna rätt äfven uttryckligen i samhällskontraktet erkänd. Hos oss är det dock annorlunda. Sveriges Konung är omgifven af ansvariga rådgifvare, och hvarje från regeringen utgående författning eller handling måste, för att gälla, ovilkorligen vara af vederbörande rådgifvare kontrasig nerad. Redan häri ligger en garanti mot ingrepp från regeringsmaktens sida på folkets konstitutionella rättigheter; men den ytterligare garantien finnes i den kontroll, som folket hvayje riksdag utöfvar genom granskningen af regeringens åtgärder. Man behöfver derföre icke frukta ingrepp af vådligare art, och om försök skulle göras, står väktaren nära. För bibehållande af säkerhet och ordning i samhället, torde man äfven funnit omförmälda garantier vida lämpligare, än att åt domaren öfverlåta en makt, sådan Justitie-ombudsmannen velat honom tillerkänna. I ett land, der gränsen emellan den ekonomiska och privata lagstiftningen är så obestämd som hos oss, vore missförstånd i förevarande hänseende alltför ofta att befara, och oupphörligt skulle meningarne vara delade om hvad är lag eller ej.
Likväl tror jag, att om den tidpunkt framdeles kan inträffa, då upplysningen hunnit sprida sig så långt, att man finner, alt det icke är qvalificationen af allmoge, utan jorden, som lemnär rätt till representation i BondeSt., och således äfven personer, hvilka ej tillhöra allmogen , framdeles komma alt erhålla inträde i Ståndet, skall den motionär, sorn i Constit.TJtsk. väckt det förslag, jag tagit mig friheten understödja, blifva belåten; men jag hade trott, alt nu, då BondeSt. godkänt den af Constit.Utsk. föreslagna utvidgningen af representationsrätten i detta Stånd, det icke skulle vara någon omöjlighet att, i händelse R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanka förklarade, hvad jag framställt, BondeSt. kunde derpå ingå, synnerligen då man svårligen kan neka, att det behöfves något inom detta Stånd, som vore mera qvalificeradt för representation, än blotta egenskapen af allmoge, och att det således vore bättre, att äfven inom detta Stånd kunde påräknas den upplysning, som inom representativa kamrar bör finnas, än att representanten måhända är tvungen att utom kammaren söka denna upplysning. Detta har varit mitt skäl, hvarföre jag önskat, att R. o. Ad. skulle förena sig om den gemensamma tanke, som jag i anledn. af i5 § föreslagit. Frih. Cederström har ej velat tillerkänna mig laglig rätt att af Hr Gr. o. Landtm, begära denna propos. I anledn. deraf får jag i anseende till föregående debatter endast hemställningsvis fråga Hr Frih., huruvida någon gemensam tanke i afseende på en § eller ett förslag, sorn från Constit.- Utsk. inkommit, kan fattas. Jag kan ej finna annat, än att en gemensam tanke måste vara antingen lika med förslaget, ogilla detta förslag, innehålla ett nytt förslag eller också en förändring deraf. Om man ogillat förslaget, har Frih. Cederström protesterat deremot såsom grundlagsvidrigt, och om ett nytt förslag blifvit framstäldt, har han äfven protesterat deremot. Här föreslås en förändring i TJtsk:s förslag, och äfven detta förklarar Hr Frih. vara grundlagsvidrigt.