Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad registrering af bref angår, förefaller detta mig nära nog origtigt, emedan någon garanti för afsändaren att brefvet säkrare framkommer icke derigenom beredes utan tvärtom lockar densamma till brott, enär hvilken sorn helst får uttaga ett dylikt bref och registreringen, eller namnteckningen på kartan, synes tillkännagifva att brefvet möjligen innehåller penningar till mindre belopp, än att man ansett det böra rekommenderas, eller ock annat af värde. Nedsättes afgiften för sluten rekommendation, komma utan tvifvel de flesta bref af särdeles vigt, äfven om de ej innesluta penningar, alt på så sätt afsändas. Vinst tror jag genom de föreslagna förändringarne skulle tillskyndas Kongl. Postverket: dels uti ökade inkomster, emedan nedsättningen skulle i begge fallen uppmuntra bref-afsändningen, — likasom lättade och billiga kommunikationer mana till deras begagnande; — dels ock genom förenkling af räkenskaperna; och åt korrespondenterne skulle stora fördelar beredas. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles vördsammast. Stockholm den 4 November 1865. Axel Fredrik Liljenstolpe. 14 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865. Af Friherre Åkerhielm, Johan Carl, om beviljande af ett låneunderstöd å 145,300 R:dr för en jernvägsanläggning emellan Dalkarlsbergs grufvor i Nora socken och sjön Möckeln. Redan lange har ett bättre och billigare kommunikationsmedel så väl för Nora bergslags rika malmtillgångar till Carlskoga och öfriga delar af landet, som för transporten af tackjern från dessa orter varit påtänkt och af behofvet högt påkalladt. Genom den omständigheten att nordvestra stambanan kommer att beröra sjön Möckelns lugnvatten vid Degerfors, skulle ett ännu vidsträcktare fält för afsättning af de naturens rika skatter, som, enligt hvad allmänt kändt är, finnas i de omkring sjön Wickern i Nora socken belägna malmfält, kunna beredas, om endast ett säkert och billigt kommunikationsmedel kunde åstadkommas mellan sjön Wickern i Nora och sjön Möckeln.
Soppa vid Allmänna telefonbolaget i S t o c k h o l m, för hvars ej arbetet, Detta hindrar likväl ej att de, som så ' önska, kunna åter anmäla sig som sökande till plats hos bolaget, o c h k o m m a dylika ansökningar att i laga ordning pröfvas. återkommit Direktör från Cedergren, som nu sin resa, förklarar sig i allo gilla denna styrelsens uppfattning och fullföljer den inslagna taktiken. Denna styfhet från det mäktiga bolagets sida har möjliggjorts genom det faktum, att det icke En välkommen anordning för våra husmödrar och husfäder har införts v i d Västerbottens Enskilda Banks kontor här i Stockholm, i det nämligen denna bank inrättat en s. k. hushållsräkning. Hushållsräkningens ändamål är att på ett för insättaren bekvämt sätt göra sådana medel räntebärande, hvilka äro afsedcla för hushållsbehof o c h andra löpande utgifter för hemmet. Insättningar å hushållsräkning mottagas å bankens kontor Drottninggat. 6 hvarje helgfri dag från kl. * / s 10 f. m. till kl. Va 4 e. m. o c h godtgöres för denna räkning gällande, i Iduns annonsafdelning tillkännagifna ränta, för fulla krontal från första helgfria dag efter insättningsdagen. För närvarande utgör denna ränta 3 7 procent. Insättningar antecknas genast i denna motbok, s o m då skall företes, så ock uttag, därest ej till denna räkning hörande anvisningsblanketter användas, i hvilket fall motboken bör minst en gång hvarannan månad uppvisas för anteckning af medels anvisningar skedda uttag. 2 Medel, innestående å denna m o t b o k, kunna så väl från insättarens s o m bankens sida till betalning uppsägas att utbetalas 3 månader efter uppsägningsdagen, så vida beloppet öfverstiger 200 kronor, m e n lägre belopp v i d anfordran; d o c k så att icke mer än 1,000 kronor må uttagas under loppet af en vecka, så vida icke uppsägning förut skett. Ränta å hushållsräkning godtgöres icke å högre belopp än 10,000 kronor, innestående för samma person.
mottagningsrum belägras af interviewande Medan tout Paris kåserar och disputerar tidningsmän; krönikorna strö för hennes o m den, afvaktar den kvinnliga juris dokfötter dét parisiska kåseriets elegantaste torn helt lugnt tiden och försäkrar alla inblomster; ja, de allvarligaste » Premiers-Patervieware, att hon skall vinna sin sak. ris » ägnas åt hennes sak. Sin närmaste fälttågsplan har hon fullt Men hvad har mademoisellen då gjort klar för sig. Hon har inlämnat sitt diplom för att hvirfla upp så mycket damm? — Hon till generalprokuratorn för vederbörlig visehar lämnat - in en ansökan, som man ej rätt ring. Sannolikt kommer han icke att vägra vet i hvad form man skall kunna afslå. denna, ehuru han förbehållit sig någon betänketid. Försedd med denna auktorisation Det är allt, mais c ' est assez. För några år sedan skulle dock ingen ämnar m:lle Chauvin begära rättighet att på kunnat i Jeanne Chauvin anat den blifvande grund däraf aflägga sin advokatsed vid la ryktbarheten. Hon var då en helt vanlig cour cl ' appel i Paris. Förvägras detta henne, småstadsflicka i den af parisarne så förbi.så skall hon inför denna domstol offentligen sedda landsorten. Hon dref de vanliga försvara sin rätt och sålunda åtminstone Leder skolstudierna, och om hennes håg pekade en gång få tala framför la barre. åt något särskildt håll, så var det åt det icke heller detta till det afsedda resultatet, konstnärliga. Men så dog hennes far och så förnyar hon sin ansökan vid först den lämnade familjen i små omständigheter. ena och sedan den andra af i nödfall samtNu måste den unga Jeanne tänka på att liga öfriga franska domstolar af samma art. » bli något ». Tillsammans med sin bror Helt visst skall hon vid någon af dem få studerade hon latin och grekiska, och hensin önskan beviljad. I Paris eller Toulouse nes plan var att utbilda sig till lärarinna eller annorstädes, det gör henne detsamma, i något af de nyupprättade gymnasierna hufvudsaken är för henne principens seger för flickor. För den skull aflade hon 1885 inför fransk lag.
Om mitt förslag, som nu icke är i mina bänder, uppläses, så lärer R. o. Ad. erfara, att jag icke beräknat det ringaste af 1844 års bancovinst, och således icke eller de 300,000 r:dr, som Frih. Palmstjerna velat undantaga. Frilen har vidare erinrat derom, att 1847 års vinst borde man icke omtala, emedan den icke Olifver disponibel förrän 1848 i April månad. Jag har ingenting emot om R. o. Ad. behagar laga boi l vinsten för 1S47; men då återstår icke mera än 1,000,000 r:dr, eller just jemnl hvad som utgör Bankens skuld till Riksg.- coul. och allmänheten. Att då skänka bort sina medel lill fordringsägaren, det är alt förhålla sig såsom en bankruttör och icke såsom en klok man. Man skryter med vinst, men förtiger den motsvarande skulden. Hr Hjerta har omtalat hvad jag underlät att nämna, nemi. inköp af silfver. Detta är en sak, hvartill Banken naturligtvis kan utan särskild föreskrift använda sin vinst, enär Banken för hvarje silfvertacka, som den köper, förbättrar sin ställning. Del är blott en vexling mot omyntad metall. Hr von Troil, sorn måste hafva alldeles missförstått mig, har sagt, att medlen skulle lill följd af mitt förslag hopas i Bankens hvalf. Men de kunna ju icke läggas upp i Banken, när de utbetalas för alt inlösa de förbindelser, för hvilka Banken hos Riksg.- cont. och allmänheten häftar? Hvar och en mätte förslå, alt när jag använder min vinst till att betala skuld, så lägger jag icke penningarne på kistbotten. Men, på bolten af allt edert tal, mine Hrr, ligga efter min förmening 2:ne farhågor, den ena är, alt om mitt förslag antages, skall, på sätt BondeSt. redan i sitt beslut antydt, Bankens vinst komma att öka fastighelsutlåningen; den andra är, alt om Banken behåller sin vinst, så har han möjligen något qvar, hvarmed han kan öfvertaga bortgående privatbankers rörelse.
Henricssons bland andra, dit remitterade, Motion om indragning af Bergmästare - Ämbetem och Bergstings-Rätter , reserverade sig Herr Cornmerce-Rädet och Riddaren Egge, som ansåg frågan om indragning af berörde Rätter och Ämbeten , såsom äfven af administrativ beskaffenhet, tillhöra Utskottets handläggning; och skulle 29Ö denna Herr Commerce-Rådets reservation åtfölja Utskottets till de respective Riks-Stånden i ämnet afgifvande Betänkande. Ex Protocollo P. N. Poignant. Ankom d. io Dec, 1813. Betänkande ofver Förslag till sammanjemnkning af Riks-Ståndens skil jagtiga meningar i frågan om reglering af Rikets Styrelseverk. De från Riksens Högloft Ständer under den 13 nästkommande September, den 22 November och den 1 December samt den 4 i samma månad meddelade Protocolis-Utdrag, innefattande Riks-Ståndens , hvar för sig, tagne beslut i frågan om reglering af Rikets Styrelseverk, visa, att Höglofl. Ridderskapet och Adeln funnit, det Särskildta Utskottets den 25 sistl. Augusti afgifne Betänkande borde blifva hvilande till nästa Riksdag; att Högvördige Preste-Ståndet ansett samma Betänkande i alla de delar, som bero af Kongl. Maj;ts och Riksens Ständers sammanstämmande beslut, likaledes böra hvila till afgörande vid nästa Riksmöte, men att Vallöf!. 257 Borgare-Ståndet och det Hedervärda BondeSråndet afgjort ärendet, så vidt Constitutionsförändringar icke äro i fråga. I anledning af dessa skiljagtiga meningar har inom Utskottet fråga uppkommit: om icke , vid förenämnde 'ärenders afgörande, 2 Stånd skola anses hafva stannat emot två, hvarigenom målet skulle förfalla , eller om Riks-Ståndens beslut, såsom hufvudsakligen eller i vissa delar skiIjagtige, borde sammanjemnkas och förslag deröfver till Riksens Ständer ingifvas.
Uti K. Förordn:n d. 9 Mars 1750 stadgades tillika att detta vittnesbörd jemväl borde innehålla huru den, som det meddelades, i lefvernet förhållit sig vid akademien. Dessa stadganden fortforo att gälla för hela riket tilldess att de i någon mån undergingo förändring genom K. Brefvet d. 27 Maj 1801 och K. Förklaringen d. 8 Sept. 1829, hvilka begge författningar mera hänvisade till allmänna lagens föreskrifter angående fullmäktigskap. Om det än må medgifvas, att det uti K. Förordn:n d. 10 Mars 1749 fordrade vilkor af juridisk bildning för utöfvande af fullmäktigskap förorsakat olägenheter för landsorterne, der juridiskt bildade personer ofta nog icke kunnat erhållas till ombud, synes någon sådan olägenhet icke vara att befara för hufvudsladen, hvarest ett större antal jurister, både äldre och yngre, uppehålla sig, men utaf hvilka större delen under nuv:de förhållanden icke vilja upträda såsom ombud. Någon inskränkning barde icke heller göras uti det i 15 Kap. 2 § R:sB:n förekommande stadgande, att part må bruka till fullmäktig sin skyldeman eller den i hans tjenst är. Inskränkningen skulle allenast gälla den uti nämnde g förekommande bestämmelsen, »eller han eljest bäfver förtroende till.» Hvad deremot uti 15 Kap. 3 g R:sB:n finnes stadgadt ang:de förbud för en i Öfverrätt anställd Betjent, som årlig lön njuter, att låta bruka sig till fullmäktig der, eller vid någon Underrätt, sona derunder lyder, synes numera vara ett stadgande, som är både olämpligt och till intet båtande. Nämnde stadgande har på sin höjd allenast ledt derhän, alt Betjent i Öfverrätt undvikit att vara synligt ombud i rättegångar, utan öfverlemnat åt en underordnad person att i sitt ställe såsom ombud upträda. Nyssnämnde stadgande borde derföre jemväl ur lagen utgå. På grund häraf får jag vördsamt föreslå att R.
Den som vill taga kännedom om densamma, lärer icke afskräckas af det verkliga priset på boken, som uppgifvits blifva 1 rdr; och motsägas kan väl icke, att den, som ej bar råd till denna utgift, finner helt visst ock sin tid för dyrbar att användas på studium af en fråga, som troligen i så fall är honom mycket främmande. Af dessa skäl får jag vördsammast anhålla om afslag å Betänk:t. Frih. Klinckowström, Rudolf: Jag tror för min del att den af Gr. Mörner väckta motionen skall, om den antages, i en framtid bära frukt, ty vi hafva hört den nya R. Oms ifrigaste försvarare erkänna de stora olägenheter, den skall komma att medföra. Derföre kunna vi ock vara förvissade om att man skall börja arbeta på dessa förändringar, så snart sinnena hunnit lugna sig. Jag anser derföre saken så vigtig att ingen utgift derföre får undvikas. Hvad åter det beträffar att reservanterna härigenom skulle åt historien öfverlemna sina namn, så måste jag erkänna att jag icke på minsta sätt skyr att blifva känd såsom reservant. Många ledamöter hördes häri instämma. Hr Liljenstolpe, Axel Fredrik: Då jag i det hela taget öfverensstämmer med Hr Gr. Mörner, vill jag till honom göra en vördsam framställning, om det icke vore skäl att ej mindre diskussionen rörande detta ämne vid sista riksdagen, än äfven reservationerna emot dåvarande Konst.-Utsk:s Utlåt, tillädes? Man hade då på ett ställe allt hvad, som härom blifvit sagdt. Jag får vördsamt anhålla om bifall till Gr. Mörners förslag i den rigtning jag nu framställt. Hr von Knorring, Oscar: Ehuru jag till alla delar instämmer med Gr. Mörner och Frih. Klinckowström, tror jag dock det vöre bättre att återremittera Betänk:t, på det Utsk:t åter skulle kunna få taga det om hand. Skulle åter R. o. Ad. vilja bifalla Gr. Mörners motion, så förenar jag mig deri. 54 Den 5 Januari. En ytterligare anledning att tryclu reservanternes namn finner jag deruti, att detta förslag blifvit väckt af en ledamot, som röstat för den nya R. Oms antagande. Gr.
Om det för ä« garen är en rätt att fbrwandla sin wara, är det liktväl ej SpannemälcnS hufwudsakcliga destination att Ltgä till Bränwin. En afgift för detta förbruknings*ätt tycktMedes wara ej blott billig, mer» nyttig, 966 Den 2Z September. som en slags controll pä denna wårås tillwerkning. För att göra afgiften mera jämt fördelad, skulle ej den bästa utwäg wara, att fastställa ett minimum efter Hemmantal och att rätta förhöjningen efter pannerxmdei, ? Ehuru ofullkomliga dessa i hast utkastade tankar kunna wara, anhäller jag likwäl, att om Betänkandet efter min önskan remitteras , de fä ätfölja till» baka till Utffyttet, Herr von Lckulssnksim, I)avicl, pttrade stat BränwinStillwerkningen, säsom en förädling af Sädes«prodltcten » mäste egenteligcn tillhöra Jordbrukaren. Jag förenar mig med de Herrar Ledamöters tanke, att Bränningstiden bör blifwa alldeles oinskränkt fri, dä pcksä minst strid Säd förödes. Till Bewilliikngs utgörande och controllerande spnes pannerpmden wara ben mest skickelige, beräknad säsom förr efter Hemmantal; dock hwqr och cn obetagit, at i män af en större Ladugärdunderhällning, fä anmäla stg lill en större pannerpnd, och därefter proportionerad Bkwillning. — Att endast taga Boskapsantalet till Mäststock, torde blifwa en mindre passande BewillnjngSgrund, ebura gärna medgifwcs, att Ladugärden dräger förnämsta nyttan af Bränwins-bränningen.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. ansåg, att StatsUUk:s utlåt:n JN:is 4^8 och 429 borde på före - D en i M a r s. dragn.listan ställas framför Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.Utsktns betänk:u N:is?.c) och 3o. Ropades ja. Ur Landtm, hemställde vidare, om R. o. Ad. ansåg, alt Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk:ns betänk. JM:o 3( borde på samma föredraga.lista ställas näst efter samma Utsk:s betänk. ]NT:o 3o. Ropades äfven ja. Föredrogs ånyo Statsoch BancoTJ tsktns den 20 sisth Febr. på bordet lagda utlåt. N:o 144» * anledn. af gjord framställning oro sammanslående af de banco! åkningar, hvarå del Manufaclur-disconten beviljade understöd i banken är anvisadt. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Detta är ett betänk., som icke blifvit utdeladt, eller åtminstone har det varit mig ogörligt att erhålla det. Jag utbeder mig derför att det ma ytterligare få hvila på bordet. Hr La gerheitn, Lars Magnus, förenade sig med Hr von Hartmansdorff. Vid förnyad föredragning af Bevilln.- Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk:ns den 20 sisth Febr. på bordet Jagda betänk. N;o 11, i anledn. af åtskilliga motioner 0111 ändringar i K. förordnln till förekommande af oloflig införsel eller utförsel af varor, af den 12 Dec* iS35, blef samma betänk, ånyo lagdt på bordet, på begäran af Gr. Mörner, Joli. Aug., samt Hr Löwenström, Joli. Jacob.
Ej må eller sakc-n uppehållas, förthy att någon Borgenärs anspråk beror på annan Rätts pröfning, ritan fastställe Rätten hans betalningsrätt för det belopp, som genom Dom i den sarskilte Rättegången bestämdt varder. 37- §• Då Urtima Ting efter detta Capitel verkställes gånge kostnaden dertill af Gäldbundna boet, där Urtima Tinget till Borgenärernes hörande efter frivillig Afträdes-Ansökning hålles; så ock, i fall det sker efter Borgenärens ansökan, om tvungen Concurs, der denna ansökan bifallen varder. Afslås ansökningen, stånde den Borgenär, som sökt, kostnaden till Urtima Tinget. I andre fall, då de fleste Boigenärerne Urtima Ting äska, varde ock kostnaden dertill af Boet So6 Konungens Nåd. Propositioner. guldens liska en eller någre Borgenärer,'sorn min* dre fordringar hafva, Urtima Ting, då de andra det bestrida^ stånden de sjelfve kostnaden. 38. §• Dom i Concurssak skall skyndsamt Utgifvas, och varde dagen till dess utgifvandq hos Rådstufvu-Rätt eller hos Hof-Hatt, när den såsom förste Domstol saken upptagit, minst frenne veckor förut i Allmänna Tidningarne kungjord. 39- §• Vädjar någon emot Rådstufvu-Rätts eller Hb rads Rätts Dom; åligge Rätten eller DomhafVanden, att alla handlingar, sorn saken röra, till idof Rätten insända. 40. §. Ej må i högre Rätt andre bevis i Coneursmål gälla, an de, sorn vid förste Domstol i laga tid företedde varit, der ej den högre Rätt pröfvar, att Borgenärs begäran örn anstånd utan skäl afslagen blifvit, eller att han ej fått tillräckeligt rådrum , att bevis anskaffa, Ar Dom grundad å skäl, som af Gäldenär eller Borgenär under skriftväxlingen anförde varit; då ege ock den missnöjd är, att till bestyrkande af sin rätt, nya bevis förete. 41. §.
Och har Herr Holm desslikes framställt den förfrågan, huruvida, i händelse förlust uppkommer ipom Hypotheks-Förening, det skall åligga Ilypotheks-Föreningens alla delegare att godtgöra densamma, eller om några få skola vidkännas den. Med åberopande af de motiv, som lågo till grund för ofvannämnda punkters uppställning uti Memorialet N:o 424> Utskottet anföra, att det fortfarande anser den föreslagna reservfonden medföra på en gång större säkerhet för Inrättningen och mindre betungande för delegarne, än den so Biluing till R. St. Prat. 1834 och 1835- Ade Sami. 1 -.sta A/d. 4’de Band. 2 5'te Håftet, IO Stats-ZJtskottets Utlåtande N:o 447’ lidariska ansvarigheten; och enär, på sätt i nämnde Betänkande Annes utredt, den verkliga öfver-inteckningen endast utgör 7 procent, kan Utskottet ej finna, att det vore någon lindring för delegaren, oni han ålades att i stället, på sätt Friherre Nordin föreslagit, contant inbetala 5 å 6 procent. Någon osäkerhet, i händelse af delegares concurs, anser Utskottet ej böra uppkomma, enär reserv-fondens inteckningar då kunna reservationsvis bevakas, på sätt ofta tillgår vid borgens-förbindelser och contracter. Till svar å Herr Holms fråga, huruvida alla delegare eller några få skola godtgöra Föreningens förluster, får Ulskoltet meddela, alt det anser Hypotheks-Föreningarne sjelfve kunna få bestämma i hvad ordning den ena eller andra delegaren kan komma att förr eller senare göra inbetalning till reserv-fonden. I afseende åter å den inconseqvens Herr Hohn trott sig finna emellan 5:te och 6:te punkterna, har Utskottet, lill vinnande af mera tydlighet, velat sålunda förändra början af 6:le punkten, att orden: ”Den öfriga andelen af den lemnade inteckningen./* utbytas mot orden: ”Den andel af den lemnade inteckningen j hvilken icke_, enligt 5:te punkten j tillhör reserv-fonden.”
Expedieras mot efterkraf, om storleken kring lifvet uppgifves i decimaltum eller centimeter. sorts plym eller kokardprydnad och en klippt julgran mellan armarne fullborda gubben. Stenia. Kedja af enbär. Man träder upp torkade enbär, drar de färdiga kedjorna genom en gummilösning, låter dem ej rikligt torka, utan beströr dem med olivfärgadt bronspulver, medan de äro klibbiga. Man erhåller skimrande pärlkedjor, som göra god effekt. Stenia. INKÖP AF JULKLAPPAR G R A T I S. TILL OMBESÖRJES LANDSORTEN postförskott. att få edert kaffe klart och välsmakande, så använd Klarmedel P R I M A CARL MALMBERGS Stenia. VÄLRENOMMERADE Kaffehvilket säljes hos Hrr Speceri&amp; Kaffehandlande ocb i parti hos Frans Lideli, Stockholm. OBS. Hvarje paket är försedt med ofvanstående skydd-smärke. Största lager af Vinterhandskar. Billigaste priser! Man doppar ett jämnklippt skal i litet ägghvita och lägger antingen färgad mossa eller nappad ull utoch invändigt. Några sockerägg (öfverdragna mandlar) läggas i. Stenia. Ett hälft äggskal (färgadt) kantas med en remsa guldpapper, 3 fina hål borras på lagom afstånd, genom hvilka silkestrådar med knut dragi ". Stenia. VESTEXIÅNGGATAN. SÖDERMALMSTORG. Carl F a Malmberg brikant. Stockholm. AOTPDnKT Telefon 7 24, Butiker: 4? / Blomma af ståltråd och pärlor. Man tager 8 fina ståltrådsändar, 9 cm. långa och virar / af längden ihop till en stjälk. Därefter böjas de 8 äudarne i sär, glänsande pärlor trädas på och kvarhällas genom att man gör en öggla af hvarje slutända. Stenia. minst 100 st. är priset 10 a 12 k r.
Ett dylikt oskick vore icke öfverensstämmande med de ursprungliga Knekte-contracten, och man hadé derföre, i ändamål att under ettslags laglig form förmå rotehållarne till olagliga prasstationrr, påfunnit ett medel, att nemligen förete tryckta contract, upprättade efter formulär, hvilka, när soldat antages, skola underskrifvas såväl af rotehållarne, som af soldaten, och hvilka contract derefter bestyrkas af Compagnie-Chefen. Och ehuru ett sådant förhållande påkallade rättelse, äfven genom motionärens röst, likväl och sorn han hoppades, att de många klagomål, som från olika orter i landet, vid detta Riksmöte, framburits öfver afvikelsen från Knekte-conlracten , icke skola höras förgäfves, har motionären nu velat inskränka sig till det förslag: att, vid Dal-Regementets arbets-commenderingar för Kronans räkning. Staten må gifva rotehållarne ersättning för de Roten tillhörige klädes-persedlar, hvilka soldalen begagnar, samt att, om arbets-commenderingen utgår till enskildt Bolags förmån, detsamma må tillför bi ndas , att en slik ersättning ovilkorligen meddela. Detta hafva Utskotten i öfvervägande tagit; och hvad först beträffar motionärens uppgifter i afseende på de missbruk , som vid Dal-Regementet skola egt rum, när soldat antages, få Utskotten åberopa Betänkandet un - Bih. till R. St. Prat. 1840 och 1841. 4 Sami. a Afd. aS:te Haft. i 2 Stats—samt: Allni. Besv.— och Ekon.-Utskottcns Betänkande, JV.o der N:o elei i, med anledning af väckta frågor om Knekte-conlractens åtel förande till deras ursprungliga innehållUtskotten föreslagit, mot ofvan uppgifna missbruk, det, correcliv, sorn Utskotten ansett leda säkrast till målet.