Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Famnen beräknas till 4 alnars längd, 3 alnars böjd och 6 (jvarters bredd. årträd, eller ämnen till åror .. 1 par 1 6 alla andra mer eller mindre arbetade trädvaror, ej specificerade, derunder inbegripna nedslagna tunnor samt ej specificerade svarfvare33 Qvantitet för tullberäkningen. Införselstull. Banko. Trädvaror: och snickarearbeten, med eller utan betsning, målning eller lackering 100 Rd. v. K: dr 25 sk. rist Tvål: parfymerad 1 skålp. 12 andra slag ... 1 skålp. 3 Tågvirke, nytt 1 lisp. 24 Ull, okammad eller kammad 1 skålp. 2 — Ur: fick-: riied guldboett 1 stycke 2 andra slag ... 4 . 1 stycke .—.— 32 vägg-, oell studsare: af bronz, tullbehandlas som metaller, sammansatta, ej specificerade, arbetade, andra slag 1 skålp. 1 delar af ur, ej specificerade 1 skålp. 1 — 1 skålp. 3 Vitriol: grön . 17 lisp. 3 andra slag 1 skålp. 1 — Tusch-, se Färger. Tutanego', se Zink. Tutia, hänföres under Apoteksvaror. Tyll, spels-; se Spetsar. bomulls-; sc Väfnader, bomulls-. Tågvirke af förolyckade främmande fartyg i se Inventarier. Tälgsten; se Sten, ej specificerad. Urband och urkedjor af sammansatta eller, såsom arbetade, ej specificerade ämnen; se Slöjdevaror ej specificerade. Bil. till R. St. Urglas; se Giss, ej specificerade. Violrot, hänföres under Apoteksvaror. Violsirop; se Sirop. Visitkort; se Papper, färgadt, pressadt, tryckt, fiifureradl, försilfradt eller ibrgyldt. Vitriololja; se Svafvelsyra. Wadd, bomulls-; se Bomullsvadd. silkes; se
Maj:t föreslagit till Befälets löner vara det minsta möjliga, om godt Befäl skall kunna bibehållas, isynnerhet, som beräkningen af Spanmålsvärdet, åtminstone för de fleste Regementer, är så högt, i jemförelse med gångbara priser, att de föreslagna lönerne ändå icke efter ziffran kunna utgå. 2:0 Säkerligen vore beqvämast, om lönerne kunde utgå qvartaliter uti penningar, oell följaktligen alla indeldta Räntor ingå till Staten; men upplyst af de skäl Utskottet framlagt, är jag öfvertygad, att detta för närvarande icke är möjligt.. 3:o Jag förenar mig till alla delar uti 136 Den 21 Maji f. m. hvad Friherre Palmstjerna i sin reservation sagt uti i:sta och 3:dje Momentet. 4:o Sorn jag icke tjent vid Cavalleriet, och således icke fullständigt känner kostnaden af uppköp och underhåll af Hästar och Munderingar dertill, bör jag icke eller yttra mig bestämdt deröfver; men min öfvertygelse är, alt hvad Kongl. Majit föreslagit åt Cavalleriets Befäl, är i proportion mindre, än det för Infanteriet, och bör således minst kunna nedsättas. 5:o Hvad anledning Utskottet haft alt, vid LifRegementet och Smålands GrenadierBataljoner, nedsätta Befälhafvarens och isynnerhet Majorens lönebelopp så betydligt, kan jag icke förstå. Denna Major, som är ensam, måste hafva lika mycket att göra, som förste Majoren vid ett helt Regemente, hvilken stundom delar en del af Majorstjensten med de öfriga tvenne, och Befälhafvarne hafva nära samma tjenstskyldigheter och depencer, som RegementsChefer. 6:0 Då jag antager rättsprincipen, att lika grader böra hafva lika löner, är det omöjligt att förena mig med Hr von Heynnes uti dess reservation yttrade åsigter, ty derigenom skulle nära samma olikheter uppstå, som nu förefinnas, och CompagnieOfficersBefälet få nästan ingen löneförbättring.
Slutligen få Rikets Ständer hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att, derest några Kronofisken skulle vara af den dåliga beskaffenhet, att de icke kunna till ränta skattläggas och köpare dertill erhållas, E. K. M. då täcktes till Rikets Ständer framställa Nådig Proposition, huru med sådana fisken förhållas bör. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 20 Janunari 1841. \ 44o Expedilions-Ulskollets Förslag (ill tind. Skrifvelse , N.o 19S. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 9 Jan. 1841 • Preste-Slåndet den l3 Borgare-Ståndet den i5 Bonde-Ståndet den 20 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående AmiralitetetsKrigsmans-cassan tillagd rätt, att uppbära de vid vacanser inom Sjöstaten, under liggetiden, besparade löner. (Stats-Utsk. Uti.
Ridderstaper och AdelnS pröfning, sedan jag tö,st fält b gira Ut.koktets yrlrande hwad meningen ar i 5:10 Art. 7 § 5 momemet, som före cmmer mig wara af ekk befynner» ligl innehåll, hwilkei jag alwen förut anmärkt och anhäiler nu ali §, ma,le npl^sas. Detta stedde, och yttrade sig G efwe 6vl!snborz det hafwa warit u k'ycke':, utgiter som framdeles kunna bl-fwa stadgade, hwilkec r synnerhet fastat h.ms upinark,amhek. Friherre ak »sksnkon anförde uplysningswis, alk vesta ord moro införda i afseende pä wista afgifter för landttulls ersa kningen och trodde, att nar nu grunderne derföre wore stadgade, kunde den» na punkten aldeles förfalla. Grefwe körner: Sedan wi nu erhållit denna up ysnlng, tror jag det ar nog att fa ni an markes pä det uttrycket mätte utcä. Med det samma torde jag fä påminna om rättelse i ordet Oberoende, lvm nyst blef urakllaiit. Herr Landi Marskalken gjorde proposition, att uno redac.ionen de as Grefwe LMenboi-A anmärkte ord uti s Art. 7 §. 5 momentet mätte för» salla eller göras lydeligarc, samt alt i 5 Art. 4 §. ett mer bestämdt ord än oberoende mätte u-wäljas. Bttölls. Grefwe förner: Jag fär äfwen hemställa hwem som Andra DelNo 42. 653 Den 12 Augusti. som stall werkställa afdrag?» i bewillnings-afgifterue, i händelse af öfwerffot:, samt answara för desi riktiga beräkning och bewarande. Jag kror sädant borde updrogas Fullmägtige i Banque» och Riksgälds-Contoirel atc bestämma och hos Regeringen anmäla.
Utlåtande, i anledning af de under nuvarande riksdag framställda förslag, angående inrikes skeende upplåning emot Svenska fonderade stals-obligationer. (R. A.) Sedan Stats-Utskottet, i sitt under N:o 51 afgifna Betänkande, yttrat sig öfver Kongl. Maj:t nådiga Proposition och de under denna riksdag väckta motioner, rörande den för fortsättningen af Statens jernvägsbyggnader erforderliga upplånings företagande emot Svenska stats-obligationer å utländskt mynt och språk, samt Rikets Ständer derom fattat sina redan till verkställighet befordrade beslut, återstår det för Utskottet att jemväl uttala sina åsigter, angående de till Utskottet remitterade framställningar i fråga om upplåning inom landet emot der afsättliga samt för inhemska kapitalers förräntande användbara stats obligationer, hvilka framställningar, ehuru numera någon vidare upplåning för beredande af tillgång till det under innevarande riksdag anvisade anslag för fortsättning af Statens jernvägsbyggnader icke erfordras, Utskottet likväl, i andra här nedan uppgifne hänseenden ansett förtjena synnerlig uppmärksamhet. Dä Utskottet nu, i öfverensstämmelse med hvad Utskottet i åberopade Betänkande förklarat, går att afgifva särskildt utlåtande rörande detta ämne och dermed gemenskap egande frågor, anser sig Utskottet efter vanligheten först böra redogöra för syftningen och hufvudsakliga innehållet af de fyrfaldiga, med hänseende till en sådan upplåning väckta samt Rikets nu församlade Ständers pröfning och afgörande underställda förslag; hvarvid Utskottet, till följd af de i grundlagarne bestämda föremålen för de särskilda Utskottens verksamhet, trott sig böra Bih. lill R. St. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 1 Baft. 1 2 Stats-Utshottets Utlåtande N:o i85. helt och hållet förbigå hvad som af Kongl. Maj:t och Riks-Ståndens ledamöter blifvit föreslaget i afseende på Rikets Siänders Banks deltagande i de åtgärder, hvartill nu ifrågavarande upplåning skulle komma att föranleda och angående användandet af Bankens nu disponibla behållning eller samlade vinst för befrämjande af denna upplånings framgång.
(Forisctrungl, 3) - Christinens Lieder. 11, 5) .Trosi und Krdh nir den Lcidenschrcstern~. 6) &gt;hus dem Lehen der Leidenrchrcrtern., 7): hlorie .. Si ~Bricf an die Lcidcnschreriern. g) diildebrand .. för hennes ej obetydliga verksamhet. Författarinnans afsigt med a t t samla dessa spridda drag har endast den, att möjligen nigon svensk. hHrdt pröfvad qvinna härigenom torde känna sig manad att följa Christine Hennanns exempel och egna Hterstoden af sitt lif Bt c n ädel och välsignelserik verksamhet. Som * Christif~ons fieden sa ofta oninämnas pH dessa blad. vilja x-i sluta med att anföra en bland deni af hennes sSnger, som kunna sägas vara r i i Stersken af författarinnans lif och sinnelag. Ch. &amp; fl. Mitt kara kors. 8 ag biir mitt kors SS gerna an, Ilet sändes mig utaf min rän! Nog är det tungt att bara pH, Meii det niig höfves väl änilHl Det höjer mig, men höjer dock, Det gör mig lifvet tungt, men ock 1 ' 9 kärlek rikt; fröjd. frid jag har, Och jag kan säga alla dar: Mitt kära kors! n S9 gernn bär jag korset iin. Ty det har ftirt mig till min van! Ett lif tillfyllest iler jag fann, Blef stark i svaghet, segrar vann; Har jag blott honom, allt ar niitt; Jag glädje uti smärtan sett, Ett ljus i niörker blef du nig, Och hjertligt jag tillropar dig, Mitt kära kors! Nog bar jag korset gerna än, Dock, om det passade niiii vän Att lyfta af det hvilken tröst1 Vid tanken höjer sig initt brbst! Min syn fullständigt SterfH. Frisk, ntan plSgor kiinna g8 I andras tjenst, nied lit och sjiil! - Ar dat mig nyttigt, vet jag väl, Den glädjen Gud bereder mig Jag d9 i minnet helsar dig, Mitt k3ra kors! U " f " ?. Dock bar jag korset gerna an:.
UÖredrögös å nyo och' återremitterades , på grund af dervid gjorde anmårkningarj Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens den 28 sistlidne Maj ocli 2 sistlidne junii afgifr.e, samt den 25 i sistnämnde månad eftermiddagen på bordet lagde^ Betänkanden: Nto go. Angående yrkad ändring i Kong!*' förordningen den 22 Julii i8o5, orii Tiondeoch Räntegifvares samt Ägares ömsesidigaj rättigheter oell skyldigheter. N:o q44 I anledning af gjorde förslag, i nik seende på byggnads-skyldighéten vid Kyrko-. herdeBostållen. Ut supra, S. D. Föredrogos å nyo och gillades följande från nedannämnde Utskott iukomnej saint den 23 Thn 2 fulit, e. m. SHtlidne .fiina eftermiddagen på bordet lagd» Utlåtanden: , Från Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oecono/nie-Utskottan Af den 2 sistl. Junii: N:o g5. I anledning af gjorde förslag, dels i afseende på grunden för Hemmans skyldighet, att deltaga i Kyrkooch Prestegårds-byggnad, samt dels att sådana Kronobeten, eller andre dylike Kronans odisponerade Lägenheter, söm uti Extra Roteringen ingått, borde få vidkännas berörde skyldighet och utgörandet af KyrkoTionde. Från Lagutskottet: Af den 16 Jiftlidne Junii N:o 99, I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den 5 sistl. April under N:o 26 meddeldte Betänkande, angående yrkad ändring uti 21 Gap. 5 och 4 §. §. RätlegångsBalkeii, Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning af LagUtskottets den 5i sistl. Maj under N:o 96 afgifne, samt den 25 sistl. Junii eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, angående yrkad ändring uti Kongl. Förordningarne den 24 Augustii 1813, emot fylleri och dryckenskap, samt den 20 Ridd. 0. Ad. Pr. VI.
Uppöfver honom – skuggande som ett hvalf – hängde de bågiga, styfva bladen af ett kokusträd; nedanför honom, belyst af ljuset från taket, låg hela denna tropiskt rika växtverld skiftande i alla det grönas nuancer, grönt, som smeker ögat. Hans blick förlorade sig deri – stannade på den breda bladskifvan af en solfjäderspalm, följde den smärta resningen af en mångdelad, ljusgrön ormbunke, eller den gråa, böjliga stammen af ett bambusrör – och gled så bort till den halfmånformiga väggens mångskiftande grönska midtemot. Det var så tyst – så stilla Blott då och då föll en vattendroppe från den yttersta spetsen af ett högrest, bågigt palmblad – glimmande till för den sneda ljusflod, som föll in genom takfönstren – och slog ned med ett hårdt, plaskande ljud. — Långt i fjärran hördes det dofva bullret från den stora staden, – dämpadt, monotont – annars intet, alls intet. Värmen generade honom icke – tvärtom njöt han af den. Denna lumra, fuktiga värme, fyld af den milda, exotiska doft växterna omkring honom utandades. Linder dessa timmar, som han aldrig räknade, sökte han alltid förinta tanken, glömma hela verlden för att försjunka i en egendomlig känslans extas, der de olika sinnena liksom öfver gåfvo sina särskilda funktioner för att smälta samman till en enda. Han kände – kände med hela sin varelse. — Ofta hade han under detta tillstånd ett slags hallucinationer; isynnerhet var det en som förföljde honom. Det var bilden af en qvinna, en nunna, som han en gång hade sett i en kyrka i Bruxelles. Hela interiören såg han. De målade bågfönstren på sidan, nischen med Mariabilden, starkt belyst af vaxljusen på altaret nedanför. Qvinnorna på knä i stolarna med sänkta hufvuden; munken, som messar med hög, sjungande röst Hon står lutad mot en pelare – lång och hög. Nederdelen af den mörka drägten försvinner i dunklet. Doket är slaget tillbaka – hufvudet framböjdt, stödt mot de knäpta händerna, som hvila under hennes ena tinning.
Uti denna Revisorernes åsigt instämmer Stats-Kontoret så mycket heldre, som den redan, ehuru med andra ord, finnes uttryckt i Stats - — 244 — Kontorets underdåniga utlåtande af den 27 Februari 1844, angående, år 1843 församlade, Rikets Ständers Revisorers Berättelse om granskningen af Stats-verkets tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1840 och 1841. Stats-Kontoret har deruti anfört: ”Uti uppställningen af ”Riks-hufvudbokens form ingick planen, att de intrader, som af Kro”nans Uppbördsman för andra Verks räkning indrifvas, skulle till stats”intrader blifva förvandlade, emot det att Verken genom anslag på ”Riks-staten erhöllo hvad dem tillkomme, hvilket äfven Rikets Stän3kier vid 1823 års Riksdag, för sin del, biföllo. Detta har likväl ej af ”Verken blifvit medgifvet, förmodligen af fruktan för att blifva ställda ”under Rikets Ständers godtycke och alt se sina tillgångar vid stats”regleringarne, genom indragning, förminskade. Då således någon verkställighet af den åsyftade regleringen, som mycket skulle hafva för”enkiat Krono-Uppbörds-verket, ej är att emotse, oell dessa Verks me”del kunna å ett särskildt sammandrag hopföras med statsmedlen, till ”utrönande af Krono-uppbördens belopp j)å det hela, vore det skäl att ”i särskildt conto för hvarje Verk införa dess medel och afsluta dess 'liqvid med Stats-verket, som skulle anses hafva, såsom skuld till Ver”ken, allt hvad vid årets slut för deras räkning i Stats-verkets kassor ”innestode, i följd hvaraf endast statsmedel komme att i Riks-hufvud”bokens sjelfva afslut eller kapital-räkningen ingå, och denna blefve ”en concentrerad redovisning för den egentliga Stats-verks-förvaltnin”gen. Härigenom skulle kapital-räkningen blifva mycket förenklad, ”ehuru någon tillökning i arbete vid upprättandet af de särskilda li”qviderna komme att förorsakas.”
Förordningen den 9 Februari 1803 , angående stängselskyldigheten. 3:0 I anledning af" Riksdagsmannen Anders Larssons motion om rättelser och tillägg i andra delar af samma Förordning. Ut supra. Ex Rrotocollo A. G. Silverstolpe. S. D. I anledning af gjorda anmärkningar vid RevillningS - Utskottets den I Juli afgifna, och påföljande dag på bordet lagda Me-moria! rörande allmänna Eevillningen, beslöt Höglofl. Ridderskapet och Adeln att detsamma återremittera j med anmodan till Utskottet att skyndsdmmeligen med Utlåtande öfver de gjorda anmärkningarna till Riks-Stånden inkomma. Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe, o S. D. Återremitterade Höglofl. Ridderskapet Och Adeln Lag-Utskottets den 7 dennes på bor. det lagda Memorial af den 27 Juni * i anledning af Kongl, Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående ansvar för åverkan å skogsplanteringar Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. S. I). Den 11 Juli. S. D S^ts-Utskottets den 4 Juli afgifna och och pä bordat lagda Berättelse och Utlåtande om General Assistance - Contoiret, blef nu å nyö föredraget och af Högloft. Biddersk. och Adeln godkändt. Ut supra* Ex Protocollo A, G. Silverstolpe. S. t>. I anledning af gjord anmärkning vid StatsUtskottets den 7 Juli på bordet lagda Betänkande af den 30 Juni, i anledning af Herr Professoren och Bkldaren Trafvenfelts motion om understöd af allmänna medel för utgifvandet af Skriften: Svensk Botanik, blef detsamma till Utskottet åtetremitteradt. Ut supra. Ex Protocollo /!• G. Silverstolpe. S. D.
Ånyo föredrogs Hr Dalmans, Wilh. Fredr., den 7 dennes e. m. på bordet lagda motion, örn indragning af 5o,ooo r:dr btco årligen å anslaget till de s. k. extra-utgifterna på 8:de hufvudtiteln. Hr von Hartmansdorff, Aug.: I motsats mot Hr Dalmans förslag, vill jag för min del tillstyrka, att de extra utgiftsrnedlen snarare fördubblas ända till två gångor, än att någon minskning i desamma skulle få äga rum. Troligen skall deraf för framtiden göras än mera behof, än hittills; ty förmodligen skall hvar och en af de 7 Förvaltningscheferna — i händelse det nya förslaget antages, — behöfva hvar sin extra fond alt disponera. Jag förmodar ock, att Ständerne anslå så stor andel af extra utgiftsrnedlen, som kan pröfvas vara lämplig för kostnaderna inom hvarje förvaltningsgren. Jag skulle tro, att en motion i delta hänseende kunde vara lämplig att göra; men jag förmodar, att 7* Den ii Mars c. m. StatsUtsL.,_ om det icke redan varit betänkt derpå, måste blifva det, i händelse Konungen gifven sin sanction å det nya förslaget till en förändrad organisation af Statsrådet. Remitterades till StatsCJukoltet. Vidare föredrogs Hr Dalmans, Wilh. Fredr, den 7 dennes e. m. pä bordet lagda motion, ang:de försäljning och indragning af hofjaklvarfvel å Kungsholmen. Hr Nordensköld, Otto Gustaf: Hr Dalman har föreslagit, alt hofjaktvarfvet borde upphöra all linnas, och atl dervar. båtar skulle försäljas, med undantag af en liten ångbåt, kallad Nordstjernan. Jag tror ej att så bör ske, och att denna bål skulle ensam vara tillräcklig för hofvet* behof. Den begagnas nu understundom att bogsera smärre lastpråmar, och för resor i skärgården samt mellan staden och Waxholm. Jag skulle ej tro, att de båtar, sorn linnas vid jaktvarfvet, borde försäljas, helst de så väl behöfvas, då Stockholm är kringflutet af vatten.
H o n steg hastigt upp och gick ett slag genom rummet. En sista flackande glöd från de svartnande kolen återkastades från några förgylda ramar och glänsande föremål, annars var det mörkt öfver allt. kom det förfärliga, hvad hon i ångestfull klarsynthet nästan väntat på. Stilla, osedt, smygande hade det tagit henne i besittning, men förfärande plötsligt hade det blifvit henne klart. H o n kände sig förlamad, maktlös under denna olycka. — Nej, hon hade icke rätt att bryta sitt gifna ord, hon vå- gade ej tänka på, hvad följden skulle kunna blifva. Döda sitt eget jag, uppoffra hela sitt lif, sitt innersta väsen, var det ej hennes enda val? Ocb den andre? Blott Gud ville gifva, att deras vägar ej korsades, så skulle hon nog få kraft till uppoffringen. En vacker vårdag stod hennes bröllop. D e sade så, hon mindes ej själf, om solen sken och det var fågelsång i blånande luft, hon kom blott ihåg, att gränslös, dyster förtviflan rådde i hennes hjärta, och att hon midt under vigseln undrade öfver, om han, som nu var långt borta, visste, att nu stod hon brud. Men hvad som gjorde henne stark, var, att hau icke visste, hvad som Nej, nu kom den, minnenas hela dunkla här, den grep henne fast med tusende armar, bodde i hennes hjärta, och att den hon kunde icke komma bort, det var hoppunderliga blick, han en gång fäste på henne, lös strid att kämpa mot längre. Hon ka-. och som gjorde henne blott allt för klok på stade sig ned på den låga hvilsoffan med sig själf, fick icke, kunde icke hafva den ansiktet i händerna och lefde om i långa, betydelse, som då som en blixt sköt genom kvalfulla minuter, hvad hon under år trängt hennes själ. — Tiden gick sin lugna gång. Ä r följde på undan och tystat ned, men som hon aldrig, aldrig lyckats rycka bort ur sin själ. — år, och hon återsåg ej sin ungdoms älskade. Hon hade varit så säker på, att hon höll Hon sköt undan hvarje tanke på, hvad som Glömde hon? Kanhonom kär, när hon lät honom sätta den varit och kunnat vara.
St. heldre, än att tillsätta flere Ulsk., remittera sådana mål, som till visst Utsk. icke höra, antingen Besvärsoch Ekon.Ulsk. eller till något af de öfriga förut tillsatta Utsk. vare samma Utsk. pligtigt, att med dess utlät., i enlighet med erhållen remiss, inkomma, och beslämme sjelfva ämnets beskaffenhet efter grundlagen, men icke den hvarje serskildt Utsk. i allmänhet uppdragna befattning, huruledes ett mål, i enlighet med B. St:s deröfver tillhöriga beslutanderätt, bör afgöras”. Således förfaller helt och hållet den åsigt, som kanske mången hyser, att, derföre, att ärendet blifvit handlagt af StatsUtsk., det bör i alla händelser behandlas såsom StatsUtsk:s ärender i allmänhet, när två Stånd stannat emot två. Likgiltigt är det af hvilket Utsk. detta lagstiftningsärende vunnit behandling, antingen det är af StatsUtsk., Const.Utsk., Bevilln.Utsk. eller ett särskildt Utsk. R. St:s beslut skall i alla händelser utfalla endast efter ämnets beskaffenhet och icke enligt egenskapen af det Utsk. som ärendet handlagt. Jag tillstyrker således, att R. 0. Ad. icke måtte bifalla denna voter:spropos. såsom varande i rak strid med grundlagens föreskrift, huru ärenden af denna beskaffenhet böra behandlas. Om Hr Gr. o. Den 23 September f. m. 375 Landtnäs tankar om lagligheten eller icke lagligheten af propos:s framställande, inlåter jag mig icke i något yttrande, väl vetandes, alt Hr Gr. o. Landtm, lika väl som Ståndet har vördnad för de lagar, vi äro skyldige att upprätthålla och efterlefva. Gr. Lagerbjelke, Gust.:
Gederström har sagt, att straff, som afskräcka utan att förbättra, äro otjenliga, samt påstått, att dödsstraffet utesluter möjligheten af förbättring, hvarföre äfven detta straff bör af - Den 16 Augusti f. m 377 skaffas. Jag får till svar härå meddela, hvad fångprester så väl inom fäderneslandet som andra länder sagt mig, att nemi. de flesta brottslingar vanligen ej kunna förmås att tänka på deras sinnelags förbättring, förr än dödsdomen öfver dem är oåterkalleligen uttalad. Då först väckas deras förhärdade sinnen och de känna behofvet af religionens tröst. Jag för min del anser, att dödsstraffet i högre grad befordrar de brottsliges förbättring än det långvariga fängelsestraffet, så vida detsamma icke utstås i cell, i hvilket fall jag medgifver, alt detsamma kan leda till brottslingens sanna moraliska omvändelse, då deremot gemensamhetsfängelset i de aldra flesta fall förhärdar i st. f. alt förbättra. Enhvar lärer inse det psychologiskt riktiga uti antagandet, att, på ett hårdt och om svär skuld medvetet sinne, åtanken af stupstocken snarare verkar syndens erkänsla, ånger och bättringsupsåt, än sammanlefnaden med andra, lika förhärdade brottslingar. Jag förnyar min vördsamma anhållan om återremiss. Sedan öfverläggningen härmed ansetts fulländad, samt Hr Gr. o. Landtm, framställt hurusom, i afseende på denna §, blifvit yrkadt af Frih. Cederström bifall, af Gr. Sparre bifall med uteslutande af orden ”eller sådant hot, som i 24:de §:n sägs”, samt af Hr Carlheim-Gyllenskjöld, med hvilken åtskilliga talare förenat sig, återremiss, blefvo propos:r å hvartdera af dessa yrkanden framställde och besvarade med blandade Ja och Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, ånyo hemställde om R. o. Ad. behagade bifalla denna §, med den af Gr. Sparre yrkade förändring, samt efter denna proposms besvarande med starka Ja, blandade med många Nej, förklarade sig anse Ja härvid hafva varit öftfcrvägande.