Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag hemställer derföre om icke här kunde införas i afseende på handtverkare vid Artilleriet, att de äro frie från bevilln. om icke deras inkomst öfverstiger 200 R:dr b:ko. Blifver §:n återremitterad, så torde en sådan förändring åstadkommas. Gr, af Ugglas: Att Bevilln:s-Förordn. icke afsett att dessa personer, som nu äro i fråga, skulle taxeras efter 200 R:dr b:ko< inkomst, synes af siffran som är utsatt, nemi. 3 R:dr, som är 5 proc. af 60 R:dr b:ko. Detta är ett stadgande som har stått i den gamla Bevilln:s-Förordn:n, och således har man der ansett att Den 27 Maj e. m. 421 dessa personer endast skulle kunna hafva en lön af 60 R:dr. Orsaken hvarföre delta stadgande har blifvit sålunda föreslaget alden, att man icke ansett dessa personer vara sådane Statens löntagare, som i 2:dra Art. lista §:n finnas omnämnda, utan att dessa äro handtverkare, hvilka för Artilleriets och Fortifikationens räkning arbeta, utan att kunna anses såsom bestämda löntagare. Hr Bildt: Jag anhåller att denna § må blifva återremitterad till BevillmsUtsk., s-amt att den anmärkn. jag gjort mätte få åtfölja till Ulsk., den må der gälla hvad den kan. Frih. Raab, Adam Christian: Uti denna punkt förekommer äfven bevilln. för krögare, kaffehus m. m.
1 den ekonomiska lagstiftningen inlöpa många ämnen, som tillböra den allmänna lagstiftningen; men ingen lärer vilja påyrka borttagande deraf. De tillböra lagstiftningens fulländning eller äro, med andra ord, framkallade af den ekonomiska författningen. Så har förhållandet varit med ifrågavarande stadgande. Att borttaga detsamma skulle möjligen leda till ovisshet hos domare, och derföre hafva vi satt oss emot ett sådant borttagande, emedan lagstiftarens uppgift bör vara att bereda, icke osäkerhet, utan säkerhet i lagskipningen.” Detri Un.-, Lagsami Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 1. 35 I l:sta punkten af denna reservation hafva Carl Tholsson fran Skaraborgs län, Jöns Mansson frän Malmöhus län och Erik Carlsson från Stockholms län, i Irsta och 2:dra punkterna A. V. Uhr och Jöns Erik Eriksson från Orebro län, i Irsta och 3:dje punkterna Herr /Veidenhjelm och uti alla punkterna Ephraim Larsson frän Elfsborgs län, Lars Mallsson från Upsala län, J. Holm och Olof Johansson från Stockholms län, Jan Samuelsson från Calmar län och Guslaf Pellersson från Östergöthland instämt. af Jöns Månsson från Malmöhus län: ”De grundsatser, som Utskotten så väl vid denna, som många föregående riksdagar uttalat och följt, i afseende på bränvinshrännings-heskattningen, kan jag icke erkänna såsom riktiga. Det synes mig, såsom ville man med hög beskattning fördyra sjelfva varan. En lång följd af år, hvarunder denna åsigt gjort sig gällande, hade dock bordt öfvertyga om motsatsen. Det kan nemligen icke bestridas, att bränvinsbränningen genom den högre beskattningen endast uppdrifvits, och i stället att före den tid, då en slik beskattnings-sjuka ännu ej bemäktigat sig våra statsekonomer, yrket var ett husbehof, har det sedermera allt mer närmat sig fabriksmässighet. Kopparslagarens uppfinningsförmåga har efter hvarje riksdag tagits i anspråk, för att, medelst redskapens förändrade konstruktion, bringa dem till den möjligen högsta afverkning.
Jag får derföre vördsamt förklara, det jag ej anser mig hafva gjort mig förfallen, hvarken till någon förebråelse eller till böter, helst Riksd.Ordn. och gällande författningar uttryckligen tillägger hvarje ledamot rättigheten att för kortare tid aflägsna sig ifrån riksdagen, då han på behörigt sätt derom gör anmälan, och jag tror, att, hvad mig beträffar, detta försigtighetsmått blifvit så iakttaget, alt min frånvaro icke kan läggas mig till last. Att jag åter som ord. ledamot i förstärkt LagUtsk. gjort min skyldighet, att der vara tillstädes, derom kan sistnämnde förstärkta Utsk:s f. m. protocoll bära vitsord. Frih. Palmstjerna: Af hvad anledn. Hr Printzenskjöld särskildt troll sig menad med hvad jag i allmänhet sagt, är mig oförklarligt. Jag får pä det öppnaste förklara, det jag hvarken afsett honom eller någon annan. Jag respecterar både Hr Printzenskjölds och hvarje annan ledamots skäl att vara frånvarande, och den värde ledamoten har dessutom upplyst, att han ej varit frånvarande, utan ali förut derom hafva gjort anmälan. Jag upprepar, att min afsigt icke varit att framkasta någon anklagelse eller förebråelse mot någon särskild person af B. o. Ad., och aldraminst mot Hr Printzenskjöld, som nogsamt känner min högaktning för hans person. H. Ex. Hr Gr. Björnstjerna, Magnus: Rätta orsaken, hvarföre del förstärkta BancoUlsk:s ledamöter af R. o. Ad. icke voro fulltaligt tillstädes vid det anmärkta tillfället, var den, att 3:ne af dem hade hastigt sjuknat, nemi. General Akrell samt Ofverstarne Kunckel och Amilon. Sjukdom kan man ej rå för. Dä jag skickade hud efter General Akrell, infann han sig genast, ehuru sjuk. Jag tror, att någon vidare åtgärd vid denna riksdag i della hänseende icke erfordras. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att den framställning Frih.
— N:o 234. i anledning af väckt fråga om en utredning för jemförandel af nuvarande statsinkomster och utgifter med enahanda inkomsters och utgifters belopp år 1809. VIII. B. 517. A. 556. IX. E. 56. — N:o 235. angående restitution lill Regemenls-skrifvaren J. C. Kant af origtigt debiterad löne-be vill ning vid Uplands regemente. VIII. B. 517. A. 556. IX. E. 57. — N:o 236. angående restitution till Regements-skrifvaren P. G. Hann - ( 129 ) Hanngren af oriktigt debiterad och derefter erlagd löne-bevillning vid Dalregementet. VIII. B. 517. A. 556. IX. E. 57. Slats-Utskollets Memorialer, Belänkanden och Ullåtanden. — N:o 237. i fråga om verkställigheten af beviljade reslitutioner utaf Riksgälds-kontorets medel. VIII. B. 517. A. 556. IX. E. 57. — N:o 238. angående arfvode för utdelningen och redovisningen af de för Riks-Slåndens och Utskottens läkning tipköpta skrifmaterialier m. fl. effekter. VIII. B. 517. A. 556. — N:o“239. i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga remiss å Kam mar-Collegii berättelse, angående Kungsgårdars och öfrige kronolägenheters i riket förvaltning. VIII. B. 517. A. 556. — N:o 240. i anledning af Kongl. Maj:ls nådiga remiss å Kam mar-Collegii berättelser, angående Sala Silfververk» ränte-ersättnings-fond, för redogörelsetiden från och med den l November 1846 till samma dag 1849. VIII. IX. E. 57. —•
Med stort jämnmod gjorde hon också detta, i sitt sinne djupt tacksam öfver att äfventyret .gällde henne och icke hennes barn. Inom kort satt hon i vagnen. Den gråklädde underofficeren satte sig midt emot henne med laddad pistol; en stark eskort af ryttare omgaf vagnen, och åstad bar det i mörka natten. Snart var man i Foldingbro. Vagnen med den viktiga fången stannade framför dörren till gästgifveriet. Inne i stallet, hvars dörr stod öppen, låg ett tjockt halmlager, hvarur det ena hufvudet dök upp efter det andra för att se hvad som stod på; det var österrikiska soldater. Den gråklädde med pistolen sprang ned från sin plats och eskorterade fru Wagner till ett officersrum, som blef henne anvisadt. Här mötte henne en annan officer med en fråga, som hon under natten och nästa dags lopp ofta fick höra: » Haben Sie schon geftiihstuckt? » Fru Wagner svarade torrt, att man i Danmark icke brukade äta frukost kl. 2 på natten. Men önskade hon ej något? Hon skulle genast erhålla, hvad hon begärde. Hon önskade då te. Detta bars in till henne af en tjänarinna, som höll på att tappa brickan vid anblicken af en äldre, fin dam under bevakning, i » Jessiken, frun är väl inte fången? » tvbrast hon. » Det kan ni väl se, » svarade fru Wagner leende och drack sitt dåliga te. Officeren, som gjorde ett obehagligt intryck, kom nu åter in, satte sig på sängkanten för att konversera och sade bl. a. uppmuntrande, att frun för all del icke skulle vara rädd. » Nej, det faller mig sannerligen, inte in. Men jag anhåller, att det snart måtte bli ett slut på det h ä r; det tillhör ej mina vanor att ryckas ur sängen midt i natten för att flacka omkring på vä- garna. » Hon fick emellertid till svar, att hon först och främst skulle föras till Kolding. Hon tog alltjämt saken lugnt. Och så fortsattes r e s a n: den gråklädde satt på baksätet och en annan på kuskbocken; 60 ryttare redo nu framför vagnen, som följdes af en lång rad skramlande lastvagnar.
Af den 33 sistledne Marini l:ö Öfver gjorde Anmärkningar vid Ufa skottets Utlåtande och Förslag, angående Af{- toden och Tractämehten för_ Riks Stånd:n§ öeh deras Utskotfs Secreterare, UancellieOch Vafefr betjening j; deruti Utskottet förklara t Sig rek1# finna skäl till någon förändring i desö afglida Förslag; trien i anledning af derom hos fju§- vöfdige Präste-Ständef, saint Hedervärdå 60m de-Ståndef väckt fråga, ansett sig böta kettis ställa, om icke det tillstyrkte Försköttet ä dessa Arfvoden oell Tractamefitén ■ sedan mef ätt én månad förflutit efter den förut föresragtte tiden ellef Jknöarii Månads slut, måtte sttä’ékä§ till och med den 28 nasti, Februafii, 2.'0 Af den 23 sistledne Martii , i änlednlttg åf Kongl. Maj;ts Nådiga Proposition, angående Reglerande al de Kongl. Hofvens Stats-Suttts fnör; hvaruti Utskottet tillstyrkt, att den föf Hans Majlis Konungens Hof-hallning å Ståf uppförde Summa, 320,000 R:dr, måtte med fjert' f i denna månad Kongl. Majit fillfallä; att
Lika nödwändicu är ock. att de i Landt-Ränterierne rillgrivns 06) ull Kriget anwände Deposi» tionsmedet, tillhopa 44,654: 28-' r. warda med contant genast ersatte. — Desta mede! tillhöra icke Skaren, Utan enskilde Werk och Personer, som, i grund af allmänna lagens föreskrift, och med förtroende kill säkerheten uti Kronans Rantcrier och Castor, nedsatt sine penningar ber Och allmänna rrediten fordrar a!r ctt säborn förtroende warder sorgfälligt bibehållit. Tili godtgörande af ArMsernes innestäcnde aflöning och sädune Lesverantemers fordringar, som härleda sig ifrån p.iö-idue och ntffrisne lcfwcrantser sch gärder för ArmLcrncs och Floirorncs behof, Haswa coinante medel anseus nödigs att genast tillgå, till elt sammanraknadt belopp af 1,124,301:36 Bilagan Litt. C' Sedan Armeens Befäl af Officerare och Under-Officerare med flere, med ståndaktighet och mod ruhärdat alla olägenheter as ett swart och blodigt fälttag, samt till fäderneslandets uprätlhällande och förswar hast lif och blod osparde, sä skulle dci hwar?en wara wärdig! Nationens tänkesätt eller förenligt med räktwisans och billighetens grunder, att lära dem wara längre i saknad af en sa ostridig rättig - lZ24 Dyn 24 November - hek, som utblommandet af deras innestaende och sä wal förtjente asiöniug. Lika billigt och rättwist synes det ock wara att alla urskrifne och pabudne lefwerantfer och garder jämte hyror för dertill pä befallning krönte Fartyg, utgörande tillhopa 361,243:37. warda med contant be t al de. Desse Lefwerantser och Gärder samt
A pag. 4 läses följande: ”1 afseende på de vid samma tillfälle utreqvirerade anslagen för byggandet af ångfartyg, äfvensom för gevärs reparerande och anskaffning, hvilka anslags då återstående belopp utgjorde ej mindre än 227,000 r:dr, nemi. återstoden af 1848 jemte hela 1849 och 1850 års anslag för ångfartyg, 299,500 r:dr, samt större delen af gevärsanslaget för år 1849 och samma anslag för år 1850, 17,500 r:dr, är deremot af Förvaltningen endast uplyst: att K. M. under d. 9 Juli 1849, anbefallt Förvaltningen att skyndsamt inkomma med ritningar och kostnadsförslag för byggnaden af de 3:ne ångfartyg, som skulle utaf härtill vid sednaste riksdag anslagna medel bekostas, och hade Förvaltningen, som till följd af denna befallning, gått i författning om dylika ritningars och förslags erhållande, vid afgifvande af ofvanbcrörde reqvisition, fått emottaga ritning och kostnadsförslag å ett af ångfartygen. Detta fartyg hade sedermera, under sisth års lopp, blifvit färdigbyggdt med en kostnad af omkring 80,000 r:dr, deraf 13,000 r:dr redan i slutet af Januari månad utbetalades, hvaremot, genom enskild persons förvållande, ett oförmodadt dröjsmål kom alt ega rum med de öfriga rilningarnes aflemnande.
Dock bör jag jemväl hafva anmärkt, att om, såsom sannolikt är, de 7,291: 5 öre R:mt, som till post-utgifters godtgörande utgått från Post-verket, hädanefter icke komma Stats-verket till godo, den summa, hvarmed Svenska Stats-verkets bidrag nu komme att ökas, uppgår till ett belopp af 124,440 R.dr 25 öre R:mt. Tillökningen å Norska Stats-verkets bidrag, hvilket för närvarande och alltsedan är 1834 utgjort 40,000 Norrska Specier, uppgår till 10,000 Speciel'. Förvaltning och redovisning. Slutligen får jag i afseende å förvaltningen och redovisningen af samtlige de till Utrikes-Departementet hörande medel, i underdånighet hemställa att, på sätt till år 1850 egde rum med det Svenska Stats-verkets anslag till Minister-staten, och såsom det ännu sker med det Norrska Stats-verkets bidrag, samt i öfverensstämmelse med hvad Kommitterade för oi'dnande af Rikenas konsulat-väsende, i afseende å bidragen till omkostnaderne för dithörande angelägenheter föreslagit, båda Rikenas bidrag hädanefter qvartalsvis af Svenska Stats-kontoret och Norrska Regeringens Finansoch Tull-Departement levereras till Utrikes-Departementet; att utbetalningarne, i enlighet med de af Eders Kongl. Maj:t för hvarje år Nådigst gillade stater, eller pä grund af särskilda anordningar, må bestridas af den Afdelnings-chef uti Departementet, hvilken, enligt mitt underdåniga förslag till omorganisation af Utrikes-Departementet, skulle vara ansvarig för förvaltningen af Departementets penninge-till - 54 Bil. N:o 2 till Kongl. Maj:Is Nåd.
Den 28 Juni'. missgerningar; att Tingens början i genom förrättande af Gudstjenst, linjer menighetens begrepp om helgden och värdigheten af stället och ända> målet, att Dommaren äger tillfälle, att sa väl vid Tingets början, som vid förekommande brottmål, erinra menigheten om sina pligter, ett tillfälle hvilket aldrig borde försummas till upplysande, varnande och förbättrande af den folkdass, som äger så inskränkta undervisnings till* gångar: att allmogen har i Domstolen Ledamöter af sitt eget stånd, som utgöra nämden, hvilka nödgades skilja sig helt och hållet från sitt Landtmanna-yrke, om Tingen oftare inträffade; hvaremot, om nämndemans tjensten blefve ambulatorisk, eller ett större antal dertill utsagos, föga gagn vore af dem att vänta, emedan den skicklighet, som de nu vid Tingen inhämta, då skulle hos dem saknas, och det biträde, som af Nämden skall vara att påräkna för allmänna policen, jemväl gå förloradt: och ändteligen, att om Härads-Rätterna skulle göras permanenta, nya Ernbetsoch Boningsrum borde för Dommaren bekostas, hvarjemte, genom Domsagornas inskränkjui g, Haradshöfdingarnes antal behöfde förökas och ersättning för mindskade inkomster dem lemnäs. Forntidens häfder bestyrka, hvad Eag-Comitéens betänkande innehåller, att Härads-Rättetna i sitt uråldriga skick varit helt annorlunda inrattade, än de nu finnas, emedan ett Ting i hvarje vecka di blifvit hållet. Från forntidens häfder Den 28 Juni - M5? häfder eller frän någon vördnad för uråldren, kan således den aktning ej leda sitt ursprung, som menigheten påstås äga för sina nu varande Härads-Rätter. Denna aktning är också underkastad omvexling, allt efter det olika förtroende menigheten hyser för Domarens insigter och rättrådighet.
St:r gillade utväg, att i mer och mindre mohn till beloppet förändra hvad af HemmansRäntan nu i penningar utan förvandling utgöres, allt efter som det kunnat passa sig, att få öfverensstämmelse emellan de gamla och nya persedlarnes Kronovärdi, eller förmedelst penningeräntans begagnande till regulator vid persedel-jemkningen och utan att ändock de penningar, som nu i nya räntan blifvit föreslagna, i betydlig mon öfverstigit hvad i den gamla ingått, men väl ofta kunnat blifva mindre, har det ock lyckats att uppställa exempel på ett sådant reductionssätt för vanliga SkatteHemcnan inom hvarje Län, som gifvit fullkomligt tillfredsställande resultat i ofvannämnde afseenden, under bägge epokerne, för alla ofvan uppräknade Län, utom Stockholms, der den nya räntan, under epoken emellan 1778 och 17S7, i någon betydligare mon, understiger den gamla, till den skattskyldiges fördel, en följd deraf, att Hö- och Halm-persedlarne, jemte någre flere, som enligt de antagne grunderna måst uteslutas, redan under förra epoken hade ganska högt värde, men ej lika med andra persedlar, sedermera stigit i pris, ehuru de, att räkna från den tid då Kronovärdiet stadgades, vida mer än öfrige räntepersedel’ i allmänhet, förvandla sig öfver samma värdi, samt att andra motsvarande persedlar icke varit att föreslå, en omständighet likväl, som, enär reductionen snarare synes leda till vinst för Räntegifvarne, i en ort, der grundräntan är högre än i något annat 8 Stats-Utskottets Län inom Riket, icke torde möta någon betänklighet, då ett lämpligare reduetioussätt icke kunnat utfinnas. KammarCollegium liar väl gjort sig förvissadt derom, att fastän de till Jordeboks-räntan hörande persedlar bade till antal, beskaffenhet och Kronovärdi variera å:
M:t icke destomindre skulle framdeles finna nödigt att tillfälligtvis anvisa statsmedel lill sådana behof, hvilka ej blifvit af Rikets Ständer förutsedda, och dertill anslag således ej beviljats, dessa utgifter, derest de ej kunna bestridas med de för dylika tillfälliga hellof egentligen afsedda besparingarne å Riks-slatens hufvudlitlar, hädanefter må under förskotlslilel anordnas samt vid påföljande Riksmöte för Rikets Ständer tillkännagifvas, dä, efter föregången pröfning, Rikets Ständer blefve i tillfälle att i anledning af de gjorda anvisningarne besluta. Uti f. d. allmänna Magnsins-fondens räkenskaper har, enligt hvad Revisorerne om förmält, under mångå är fortfarande balanserats en skuld lill Rikets Ständers Bank, under revisious-åren till belopp af 880,003 R:dr, utgörande den ännu oguldna återstoden al medel, sorn för längre lid tillbaka f. d. allmänna Magasins-direkliönen genom begagnande af erhållen k red i ti v-rii It i Banken Ivftat i och lör undsättningar åt behöfvande i missvextår. A denna skuld, sorn år 1823 utgjort 2.258,455 R:dr 32 sk. L rist., men vid slutet af 1843 nedgått lill 925,00!) R:dr, hade under de följande åren, sednast 1851, afbetalningar lid efter annan egt rum med tillhopa 45,000 R:dr, så att vid 1853 års utgång den återstående skulden utgjorde förstnämnde belopp 880,000 R:dr. Vid samma tid hade fondens tillgångar och fordringar, efter alräkning af viirdel utaf inventarier, uppgått till ett. sammanlagdt belopp al 16,396 R:dr 2 sk.
Med bifall till hvad E. K. M:t i detta hänseende föreslagit, hafva Rikets Ständer för berörde ändamål beviljat det äskade anslaget 34,736 R:dr 32 sk., E.xp edilio nsUtsko t te Is Förslag till und. Skrifvelse, N:o 177. 471 att från Riksgäldskontoret utgå, emot vilkor, att, innan anslaget lyftes, full säkerhet ställes derför, att hamnbyggnadsarbetet varder efter uppgjord och af E. K. M:t fastställd plan, utan vidare bidrag af statsverket, vederbörligen fullbordadt. 4:o. Till hamnanläggning vid Engelholm samt upprensning af Rönne å 22,533 R:dr 16 sk. Då detta företag är af ganska stor vigt både för staden och kringliggande orter, samt det af E. K. M:t äskade anslaget icke utgör 3 af kostnadssumman, hafva Rikets Ständer för hamnanläggning vid Engelholm och upprensning af Rönne å beviljadt ett anslag af 22,533 R:dr 16 sk., emot vilkor, att ett bolag åtager sig hamnbyggnadens fullbordande och åns upprensning ulan vidare statsbidrag och derför ställer godkänd säkerhet. 5:o. För öppnande af kanal genom Kalfvesund i Bohus läns skärgård 14,452 R:dr 16 sk. Enär denna kanal, hvars anläggning till beqvämlighet för inomskärsfarten i Bohuslänska skärgården blifvit i underdånighet begärd af innebyggarne i staden Marstrand och i Tjörns härad, icke är af den jemförelsevis större vigt, att anslag af statsmedel synes böra företrädesvis dertill af Rikets Ständer anvisas, har E. K. M:t i detta ämne gjorda nådiga framställning icke blifvit af Rikets Ständer bifallen. 6:0. Till kanaloch slussanläggningar emellan Philipstad och Sjöändans lastningsplats 65,000 R:dr.
Klockaren eller Organisten, som vanilj gen boende vid Kyrkan, skulle med nöje emottaga denna förtjenst, om försäljningsarivodet öktes från 2 till 6 rst. för hvarje större och mindre Charta, emedan hela försäljningen icke kan utgöra någon betydlig Summa, och för hvarje Socknebo, som ägde en sådan beqvämlighet att vid Kyrkan erhålla, hvad på längre väg han skulle afhämta, vore det en obetydlig utgift. Inventerng, Medlens indrifvande och Hufvudredogörelsen till Lands-Contoiret för dessa SokneFörråder, kan ej annat än åläggas Kronofogden, som i anseende till förökt besvär honom blifvit ålagdt, borde derföre äga rättighet att få afskrifva 6 prov cent af behållna FörsäljningsSumman. Genom den verkliga vinst, som Kronan tillflyter att Chartas-beläggningen förbjudes, och således mindre egennytta kan möjligen utöfvas vid nu tillåtna påskrifter å stämplade Papperet, skall Kronan finna fullkomlig ersättning för de afskrifningar i Arfvoden, som blifva bestådde vederbörande, hvilka med försäljning och in-’ drifvande af Chartas-SigillataE-medlen hafva att syssla. 394 Dea a Maj. e. m. Skulle emot förmodan någon sådan handling förekomma, hvartill Stämpladt Papper ej fanns tillgång på, bör sakägaren vara pligtig att sjelf anskaffa den valeur, som erfordras, emedan Kronans säkerhet synes alltid böra gå framför enskildte Personers beqvämlighet vid de få tillfällen brist vore för handen. När daglig Stämpling i Stockholm förrättas, kunna aldrig Fatalier förloras i Besvärs och Lagvadde mål, af brist på nödig tid till Stämplingens förrättande, i de fall sådana mål från Orterna ankomma inom 2 timmar före Fatalie-timman, oansedt en i sednare åren införd nödig Controll vid Stämplingen, och derföre bör och kan icke någon beläggning härstädes aliramindst tillåtas. Vid alla andra Domstolar likaså, ty der bör icke eller kunna saknas tillgång på Chartas-papper att författa utgående och inkommande skriftväxlingar uppå, och icke behöfva att belägga några Chartor.
— kullberg. Revisions-Secreteraren Durälisoll. Aledor fenius Doctor L. L. I^iljenvvslclk, « Docior I^eclrcn. - » Maior dioräiorks. - » Bibliothecarien - Doctor Draken. - > - Doctor Vallin» I följe hwaraf de sex förstnämnde till Cornmitterave wörö utsedde. Uplästes och godkändes twcnne frän Expedinoys-Utskotter inkomns underdäniga striswelser till Kongl. Maj.t: ,:o. Om ^ indragning af Ofstcerarnes löner wid för detta Östgötha Cavallerie och Adelsfane Megementet. 2w. Om gardfarihandeln. Uplästes ett ifrän Stats - Utffouet inkommit heränkande, af den 5 Augusti, angående Riksens Slän. 552 Den 8 Augusti' Ständers, för deltagande i Ofwer-reviston af Krigsräkenstaperne, utsedde Deputerades berättelse, rörande Krigsredogörelse cch Revisionswcrket. Lades pä bordet. Uplästes ell ifrån Stats - Utffortet inkommit utlåtande, as den 5 Augusti, angående Riksdagsmannen blric 8venskc>n8 fran Bohus län memorial, rörande tillökning i arfwodet för Rilsens Ständers Deputerade till deltagande i öfwer - revision af krigsräkenffaperne, hemställandes Utffottet, om icke arfwodet för hwardera af Deputerade mä bestämmas kill gcro R.-dr Banco om äret sä lange förwaitningen fortfar, att qvartaliter utbetalas i proportion af den tid, som hivar och en uti revisions förrättningen finnes hafwa deltagit, samt att derjemte de Deputerade, som arv ifrän landsorterne, mäge njuta Miks och resekostnad lika med Revisorerne öfwer Stats-, Bancooch Riksgälds»verken samt Disconlen, dock likwäl icke för mera än en fram och en äterresa. Tillstyrkandes Utffottet att om detta bifalles, medlen mätte utur Riksgälds-Eontoirek utgä.