Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och anser Utskottet sig härmed hafva besvarat en af Herr Rosenblad, B., hos Ridderskapet och Adeln väckt och til! Utskottet remitterad motion, deruti, bland annat, blifvit föreslaget, att ifrågavarande anslag måtte från extra till ordinarie stat öfverflyttas. 23:o. För den händelse Rikets Ständer skulle bevilja ofvan omförmälda af Kongl. Majit föreslagna, såsom nödiga ansedda, förhöjningar i de å Riksstatens 6:te Hulvudtitel uppförda anslagssummor till undervisningsanstalter för jordbruket, slöjderna och sjöfarten, uppgående till ett sammanräknadt belopp al 28,966 Ridr 32 sk., utom det till återuppförande erforderliga anslaget 2,800 Ridr för navigationsskolan i Stockholm, har Kongl. Majit, för att i någon mån bereda tillgång för dessa tillökningar å Riksstaten, föreslagit, att nedsättning i följande anslag ä samma Hufvudtitel mätte äga rum, nemligen: till befrämjande i allmänhet af handel och sjöfart med 9,000 Ridr, och till befrämjande i allmänhet af bergsbruket med 3,000, eller tillsammans 12,000 Ridr. Som Utskottet icke kunnat tillstyrka Rikets Ständers bifall å de ifrågavarande förhöjda anslag, hvarom Kongl. Majit gjort nådig framställning, samt de anslag, i hvilkas belopp Kongl. Majit nu ifrågasatt nedsättning, äro anvisade till föremål af allmänt nyttig egenskap, finnér Utskottet sig icke kunna tillstyrka Rikets Ständers bifall å Kongl. Majlis ifrågavarande nådiga framställning. 24:o. Uti det under titeln jordförluster genom kanaloch väganläggningar å Riksstaten uppförde förslagsanslag 6,669 Ridr 16 sk., ingå indelda räntor efter förslags-maikegång till ett belopp af 3,669 Ridr 16 sk. 28 Stals-Utskollets Utlåtande, M 87.
LagUtskott ts utlåtande N:o 182 angående yrkad befrielse tran by sätt ning för Löftesman, sorn ingått prorie borgen’, så länge sjeliva Gäldenären är inom Riket tili - gänglig, blef af PresteStåndet afslaget. S. D. Bifölls Stafsoch BancoUtskottens Betänkande N o 473, i anledning at Kongl, Majirs Nådiga Proposition, angående bidr g tili utförande af PJjelmare Canaloch Slussverks-byggnad. Från Wallo fl. BorgareStåndet. S. D. Föredrogs å nyo och lades till hand» lingarne : i;o Lag Utskottens utlåtande N:o 182, i anledriag af anmärkningar vid Betänkandet N:o 12 [, angående arkad befrielse från bysättning för Löftesman i vissa fall, och j 2:0 Särskilda Utskottets utlåtande af den 26 Augusti angående tili Utskottet remitterade enskilda Memorial,' i afseende på indragning af vissa Ämbeten och Tjenster. ioo4 Trot. Utär. ä. aa Septemb. 1825. S. D. Upplästes EkonomiUtskottets utlåtande N:o 17g, i anledning af anmärkningar vid B -änkandct om Postmästares skyldighet, att hålla Postbok med Landtboer : och , emedm samma Betänkande blifvit af de öfrige RiksStånden bifallet, fann ock BorgareStåndet för godt att dervid låta bero. S. D. Med anledning af StatsUtskotfets Memorial N;o 474 och sedan såväl derstädes, som i ett och annat bland Riksens Ständers öfrige Utskott fråga uppstått, huruvida, de BorgareSråndets Ledamöter, hvilka den ig dennes blifvit valde till Supleanter i Utskotten, kunde såsom Utskott-Ledamöter anses, fann Borgareståndet sig böra förklara, att det med Urskotts^upleanter förstår Ledamöters förordnade i andra, dels bortreste och dels af laga fö; fall hindrade Ledamöters ställen, på särt 79 §.
Majit den KU^gkruari jgOd »flou.» al hafva bemälde komiterade'“'frnfvudsa atigen atr, huru k.^äfrtde då ännu icke hunnit afsluta de försök, R02) ^ anställa, för att, så vidt utan allt för stora kostnader kunde ske. mfllHon af dem äskade utrecföng/hade dock, för den händelse, att Rikets då iorsani Ständer skulle önska ej^V-kännedom om komiterades arbeten äfvensom deni ståndpunkt, hvarpå den iafeeffiska tMverkningen af jernvägsmateriel sig befunne, koiiffterade ansett sig böra i underdånighet anmäla hvilka åtgärder, med anledning af det dem lemuade uppdrag, blifvit vitagna, hvilka slags effekter för jernvägarne för det dåvarande 'inom landet tillver-Wles samt hvilka åsigter komiterade, på grund af dittills gjorda Rjrsök och dittills vunnen erfarenhet, hyste rörande Svenskt jerns lämplighet till särskilda slag af jernvägsmateriel. 4 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 67. Hvad således först beträffade tillverkningen af jernvägsskenor, så erinrade komiterade, att dertill erfordras ganska dyrbara, enkom för detta ändamål konstruerade maskiner; och då härtill komme, att jernvägsskenor af Svenskt jern efter all sannolikhet icke kunde göras till samma pris som det, hvartill Engelska härstädes erhållas, samt det vore svårt att på förhand beräkna ej blott Svenska skenors tillverkningskostnad, utan ännu mera, huru högt försäljningspris för desamma kunde betingas, enär detta vore beroende så väl af skenornas uthållighet i jemförelse med de billigare Engelska, som af handelsförhållanden och den utveckling den utländska jerntillverkningen samtidigt erhölle, vore.det lätt förklarligt, att Svenska bruksegare i allmänhet ryggade tillbaka för de betydliga uppoffringar, med hvilka ett så osäkert företag som anläggningen af en verkstad för tillverkning af jernvägsskenor här i landet vore förenad.
Vid öfvervägande af desse vigtige och granlaga ämnen, h r väl Utskottet å ena sidan bordt lemna all uppmärksamhet, åt en lika allmän sorn grundad klagan, öfver den under sednast förflulne tidrymd tilltagande mängd och grofhet af brott särdeles mot egendomsrätten: ett förhållande, som i förening med fängelsernas nu varande beskaffenhet högt påkallar Lagstiftande magtens åtgärder till förändring och förbättring, af så väl desse sednare, som och sjelfva BrottmålsLagen; men och å andra aidan, 7 7o LagViskouetsBctiuktinden. insett vsgten oell nödvändigheten deraf, att (leena förändring sorn bor tiilvägabringas med hänseende till närvarande tidehvarfs och släktes charecter och samhäUsförhållan* den, må sträcka sig till det hels a? BrottmålsLagen, och ej blott till vissa mindre delar deraf, på det enhet i grundsatserna för Lagstiftningen och ett organiskt samband emellan alla dess särskilde stadgandea må s8gtt8gas och vårdas. Huru olika de orssker än kunna anses och vara, hvilka vållat den öfverklagade mångden och grofhetea af Brott, torda de dock igenfinnas uti sednare tiders ceconomiska förhållanden och beskaffenheten af Landets PoliceLagar; men förnämligast uti bristen på tjenliga uppfostringsanstalter för den lägre och fattigare classen af medborgare, uti sjelfva strafflagens egna »atur, och beskaffenheten af de allmänna fängelserna. Utom de af menniskans yttra förhållanden verkade retelse!' till Lagarnes öfverträdande, gifvas ock andie uti hennes inre väsende, i hennes begär och sinlighet, hvilka eD sorgfällig uppfostran bör motarbeta» pä det samhällsordningen må kunna påräkna sitt stöd, ej blott af LagenS obevekliga stränghet, utan ock af medborgarens egna tänkesätt. Den nu gällande ÖtraffLsgen har, såsom en värd Ledamot af Höglofl.
Jag har under hoppet, att en återgångsprincip från speculationen på Statens inblandande i enskildas penninge-affairer torde tilL nästa Riksdag hos nationen stadgas, biträdt Högh Utskottens förslag om ett betydligen iikadt Discont Creditiv, nedsatt ränta och mera lätthet till Rån i Discont-va'g genom Discontutgreningar till landsorterne; ty sådane Dan, som tagas på personlig credit, och inom ,en kortare tid böra inbetalas, är en hjelp äfven för jordbrukaren, då produeter icke kunna afyttras den stund pressande utgifter kunna inträffa; men jag kan icke annat än afstyrka nya biträden af Statens Verk för stående Lån, under öfvertygelse, att en sådan fortsatt anstalt, utan att derigenom äfven öka Banquens renia fond, skall så rubba alla förhållanden i samhället, och så förstöra allt hopp om förtroende, så emellan enskilde, som emellan dessa och Staten, att all hjelp för återställandet deråt blir i f tant tiden omöjlig, 448 Banco Utskottets Betiinkanden. Då Höglofl. Statsoch Banco-Utskottens pluralitet nu beslutit, att tillstyrka en ytter, ligare utlåning af de medel, som tillflyta B\nquen genom afbetalningarne å Fastighets-Lånen ; men för sättet, huru Ränteoch Capital-afbetalningarne derå skulle bestämmas, j:ne meningar såsom alternativer, nemligen 7 eller 6 procent årligen i sedlar, blifvit framställde; nödgas jag afvika äfven i detta afseende från Höglofl. Utskottens åsigter, då jag tror, att intetdera af de föreslagne alternativen är förenligt med syftningen till framtida Stadga för myntvärdet. En stor man har yttrat, att Elne syste» mer kunna vara nyttiga uti ett land, der pappers-mynt såsom representatift nyttjas; förutsatt, att detta pappers-mynt har Fond i myntbara metaller, och att Eåne-system grundas på återbetalande i silfver. Jag delar fullkomligt denna öfvertygelse, och tror derföre, att örn Riksens Höglofl, Ständer nu skulle besluta fortsättning af Fastighets
( 49 ) Transport 1,991,653: 42- 9- Säd Dels återlefvererad dels åt MagazinsFonden öfverlemnad Spannemål T:r. kpr. Råg 4,128: i3. Korn 9,505: i. Häraf inhämtas, att af Undsättnings-Spannemålen ännu återstå till liqvid Råg 14,540: 18. Till Betäckande af detta Spannemåls-deficit äro redan influtne 57,769: — 5. Återstå Fordringar i Landet 181,145: 35. r. 258,912: 35. 6. i följd hvaraf Magazins-Inrättningen erhåller, så vida hela summan inbetalas, omkring 8 R:dr B:co per Tunna för sin Spannemål, men, i fall blott hälften inflyter, omkring 5 R:dr d:o d:o. Med ledning af erfarenheten, som besannat, att Handelsföretag, utförde på Statens bekostnad, sällan uppfylla de ändamål dermed åsyftas, har hos Revisorerne den öfvertygelse stadgat sig, att, vid inträffande missväxt, Landets förseende med Spanmål bör, och destohäldre utan äfventyr kan lemnäs åt enskildte omtankan, som denna i slikt fall icke motverkas af Statens mellankomst, samt det med sannolikhet låter förutsätta sig, att torftige Landtbrukare skulle iagttaga mera sparsamhet i hushållningen med afkastningen af deras jord i goda år, så framt de icke ägde hopp, att vid felslagna skördar undfå lånebiträden utaf Staten, merendels emot höga pris, som i behofvets stund icke tagas i beräkning, i anseende till utsträckte betalnings-terminer, samt utsigten att i sinom tid få deras skulder efterskänkte.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående försäljning af åtskilliga Kronan tillhöriga byggnader och tomter i Götheborg samt försåljningsmedlens användande till nya Artilleriförråds-byggnaders uppförande derstädes. (I. A.) Utaf Högstberörda till Rikets Ständer den 17 sistlidne Januari allåtna och af samtlige Riks-Stånden till Stats-Utskottet remitterade Nådiga Proposition inhemtas, att, sedan Kongl.* Maj:t, uppå underdånig framställning af General-FältTygmästare-Embetet, i nåder tillåtit, ej mindre att genom planering å det Kronan numera tillhöriga berget Lilla Otterhällan i Götheborg, byggnadsplatser för nya förrådshus till Götha Artilleri-Regementes Fält-utredning finge beredas, än ock att till byggnadsplatsens behötliga utvidgning en i gorgen emellan de två södra bastionerne under nämnde berg belägen tomt med åbyggnader finge inköpas, bemälda Embete år 1855 till Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning och stadfästelse i 6 Slats-Ulskotlets Ullålande, Jtä 158. underdånighet anmält en genom Chefens för Ingeniör-korpsen försorg uppgjord fullständig plan till utförande å berörde plats af åtskilliga för Artilleri-förråds anläggning nödige byggnads-, planeringsoch vägarbeten, hvarigenom, utom det att sålunda erhöllos ändamålsenliga och säkra i stället för nuvarande odugliga förrådshus för Götha Artilleri-regementes fältmateriel, äfven skulle vinnas den stora fördelen, att alla nu kring Götheborgs fordna fästning och till en del äften i dess utanverk spridda Artilleri-förråd i en framtid blefve belägne i närheten af nämnde Regementes Kasern till stor lättnad både vid förråds-tjenstgöringen och bevakningen; i sammanhang hvarmed General-Fält-Tygmästare-Embetet, jemte uppgift om den ordning, hvaruti enligt, dess tanke, de föreslagna arbetena borde företagas, äfvensom de för handen varande tillgångar, som till en början skulle kunna för ändamålet användas, tillika i underdånighet hemställt, att, för beredande af ett icke obetydligt bidrag till arbetskostnaderna, följande Kronan tillhöriga byggnader och platser i Götheborg, hvilka dels redan kunde undvaras och dels framdeles, sedan de riya förrådshusen hunnit färdigbyggas, icke mera behöfdes, måtte få försäljas och försäljnings-medlen till uppförande af byggnader för militära behof på stället användas, nemligen: den så kallade Franska tomten, fordna Krutkällaren i S:t Eriks bastion, tygboden i bastionen Johannes rex med större delen af samma bastion, Kronans andel uti det vid Östra (eller, såsom hos Utskottet blifvit upplyst, rätteligen norra) Hamngatan belägna fordna Ostindiska kompaniets hus, samt de i närheten af skansen Lejonet belägna krutkapeller och tygbod; hvarefter och sedan Kongl.
Sammaräknas alla Vesta, genom stogarneö uplätande ät en stilie, härflytande förinäner och inkomster, förmodar jag det skall besinnas, att deste skogar uti obetänkt eller uran päraknad och weckeligen erhällen winst för Staten blifwit borrtlemnave. Sällan har en ny bruksanläggning asiupit till första anläggarcns fördel, ofra har den ej förr än i tredje mans hand wunnit stadga mc kunga bära sig. Denne sanning bestyrkes genom samstda exempel; bill giwis borde wäl dä, alla de kostnader som dylika företag fordra, fä anses för uclagd tillräckcligt drya lösen, att emot billige wi.kor fä begagna en lohlnings rättighet, hwarförukan hwarken bruk eller odlingar kunnat företagas. Endast wid 1789 ärs Riksdag har bewillningen blifwit satt till 8 st. per stig; den fanns wid Riksdagen igoo wara sä obilligt hög. alt den nedsattes till 4 st., ehuru gynnande conjunckurerne för berqwerksröcelfen dä war. Jag öfwerlemnac til! Högloft. Ridderstaper och Adelns uplysta be« dömmande, huruwida veste nu äter böra upsaktas till det högre belopoek. dä den, sä wäl genom swä« righelen atc filina affätlning äfven till underpris, för dest producier, som igenom de sä owanligt Updrifne priser pä aila lifsförnödenhet'^, lofwar sä för - Den ro Augusti. 6a Z förfwagad lusigt, att handterinqen kan uppehällas och lemna desi idkare en tarfwelig u komst.
M. får del af reglementet, för att pröfva, huruvida något stadgande deri står i strid med den lag, som är att anse såsom realisationens egentliga palladium. Beträffande den mellanmening, Utsk. framställt, innefattande en anhållan till K. M. att pröfva, om bancoreglementet icke strider mot banklagen , så medger jag ganska val, att denna tirad kunnat vara borta, emedan Konungen enl. 16 § Beg.F. och 7 § i banklagen af i83o är både berättigad och förpligtad att, oaktadt Ständerna icke derom yttra ett ord, likväl vägra promulgation å alla de stadganden i reglementet, som Konungen kan finna i strid med grunderna i banklagen. Då således Konungen i alla händelser är skyldig att vidtaga en sådan pröfning, anser jag visserligen mellanmeningen öfverflödig; men sedan den influtit, anser jag det olämpligt att borttaga densamma, emedan sådant kunde leda till möjligen irriga begrepp. Jag ber nemi. R, o. Ad. erinra sig, att för ett penningeverk är crediten det hufvudsakligaste. Om nu mellanmeningen uteslutes, skulle detta kunna tydas på det sätt, att vi frukta granskningen, och att något för realisationens bestånd vådligt stadgande, stridande emot banklagen, verkligen deri influtit. Jag befarar, att sådant skulle menligt inverka på Bankens credit; och då jag icke inser någon fara i BancoUtskrs hemställan, yrkar jag, på ofvan anförda grunder, bifall till Utsk:s betänk. Hr Stuart, Carl Gust.: Jag har i sanning under inne var. riksdag, dels å detta rum och dels uti det Utsk., hvaraf vi begge äro ledamöter, sett så många prof på Gr.
Ränteanslag, enligt 1815 års Riksdagsbeslut, till Hans Majrl Konun - Bil. till Stats-Utskoltets Memorial N.o 4l°- 7 gen oell Dess Höga Arfvingar efter Successions-Ordningen af den 26 September 1810, Två Hundra Tusen (200,000) Riksdaler årligen. §• »7- Det uti 46 §• af i83o års Reglemente för Riksgälds-Contoret omförmälde, men ou'tagne anslag af omkring 1,600 R:dr Banco årligen till understöd för Stamrotarne vid Vesterbottens Regemente, kommer ifrån oell med år i83o och intill nästa Rikdag, alt lill ofvannämnde belopp af omkring Ett Tusen Sex Hundra Riksdaler Banco årligen från RiksgäldsContoret utgå, för att till Rotehållarne vid Vesterbottens Regemente utbetalas; skolandes alltså medlen från Riksgälds-Contoret utanordnas, när desamma för nyssberörde ändamål från Konungens Befallningshafvande öfver Norrbottens samt Vesterbottens Län varda rtqvirerade. §. 18. I händelse Kongl. Majli i Nåder skulle bifalla den af Rikets Ständer föreslagne Rote-jemkningen i Jemtland, skall till Roteoch Rusthållarue derstädes utbetalas ett årligt anslag af Fyra Tusen (4>°oo) Riksdaler Banco, att, under högst 3:ne år, från och med i836 års början, utgå ; hvilket anslag kommer att, på Stats-Contorets reqvisilioner, från Riksgälds-Contoret utanordnas. §■ *9- Sedan den, vid 1828— i83o årens Riksdag på Riksgälds-Contoret, ibland så kallade extra statsanslag anvisade summa af 2,114 R:dr 6 sk. 6 r:st.
Rikets Ständer anse äfven, att kavalleriets förstärkande genom indeld eller värfvad trupp bör kunna med största fördel åstadkommas i förening med vakans-kontrakternas förnyande med de afsutna rusthålls-regementena och vakans-afgifternas förhöjande till ett belopp, närmare motsvarande värdet af den skyldighet de äro beräknade att ersätta,» röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer, i enlighet med PresteStåndets mening, beslutat att till svar å Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående tillökning i arméens nuvarande kavalleristyrka meddela,1 »att Rikets Ständer, med antagande af den utaf Kongl. Maj:t framlagda plan lör Westgöta regementes återförvandling till kavalleri och Smålands husar-regementes öfvergång till infanteri, lill Kongl. Maj:ts disposition, för vidtagande af åtgärder till samma plans genomförande, ställa dels den vakansafgift, som kan komma att erläggas för tillfälliga karlvakanser från den tid Kongl. Maj:ts beslut om Westgöta regementes uppsittning kungöres och intilldess uppsittningen sker, och dels de besparingar, som på befälets aflö ningsmedel under samma tidrymd uppstå.» Då denna omröstning, dervid en sedel måst kasseras, utfallit med 79 Ja och 39 Nej, hafva Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med Ja-proposi tionens innehåll. Stockholm den 17 November 1865. StatsUtskottets Utlåtande N:o 237. 1 N:o 237. Ank. till Exp.-Utsk, åen 24 Nov. 1863, kl. 11 f. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion om anslag till en remonleringsfond för Smålands husar-regemente. (U. A.)
Utskottet har tyckt sig gjort mycket, då det föreslagit, att alla medel, som inflyta i Lotsoch Båkafgifter, skulle till dessa inrättningars förbättrande D e n 3o A p r i 1 f. m. 85 öfverlemnas. Herr Bruncrona har ådagalagt, huru mycket dermed kan vinnas. Hela den tillökning i inkomster för Lotsoch Fyrlnrältningen, som Utskottet beredt, lärer svårligen kunna blifva mera än 6070 R:dr. Det är den summan, som lemnäs för att iståndsätta hvad som fattas. På den ofantliga kusten från Haparanda till Nordligaste delen af Bohuslän är ej mera än i3 Fyrar; deraf 9 stycken äro öppna Stenkolsfyrar, som äro de dåligaste af alla, och kosta hvardera 1370 R:dr årligen. De slutna, som äro något bättre, kosta 967 ' R:dr, och Lampfyrar, som äro de bästa af alla, kosta 673 R:dr, eller något mer än hälften mindre, emot de förstnämnde. En StenkolilsFyrbåks-förändring till Lampfyr kostar 3roo R:dr. Om nu de 9 öppna Stenkolsfyrarne skulle förändras, åtgick dertill 28000 R:dr Banco. ■— Om under 3 år de 9333 R:dr 16 sk. Danska Fyringsmedlen fingo komma Lotsoch Båk-Inrättningen tillgodo, så voro de behöflige förändringarne verkstäldte. Man hade väl ändå icke så mångå Fyrar, som behöfdes, meli de, som finnas, blefvo åtminstone dugliga. Samma bedröfliga förhållande, som visar sig med Fyrarne, inträffar med Loisinrättningen, då Lotsarne eudast hafva i lön från 20 till 5 R:dr 0111 året. Är det väl rimligt, alt tänka sig, att för en summa af 5 R:dr, som icke räcker till skopengar, menniskor sko - 86 Den 3o April f. m. ]a för frälsningen af andras lif oell egendom blottställa sine egne lif.
206:o angående åtgärder lill behöfvande^ undsättning i missväxtår (232). Med bifall lill Rikets Sländers hemställan oin öfverlemnande lill Riksgäldskontoret af de för undsätlningsbehof afsedda spanmåls-lullmedlen, samt af inflytande afbelalningar å deraf beviljade undsältningslån, emot åliggande för Riksgäldskontoret alt dessa medel, i den mån anvisningar derå i nåder beslutas, vederbörande tillhandahålla, har Kongl. Maj:t detta nådiga beslut, jemte hvad Rikets Ständer i öfrigt, angående tillgångarne för undsättning och sättet för deras användande, härvid i underdånighet anmält, Statskontoret till kännedom och efterrättelse under den 17 Juni 1845 i nåder meddelat, med förständigande att om föreskrifterna i sistnämnde afseende samtlige Länsstyrelse! na uti afgående cirkulärbref underrätta. 580 5* :o angående Reglementet för Riksgäldskontoret (236). Rikets Ständers den 17 Juni 1845 i underdånighet anmälda skrifvelse i della ämne föranledde icke lill någon åtgärd. 550^10 angående afyltrande af Falburs-egendomen å Riddarholmen (235). Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Bil. N:o 4 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. 39 gående fartyg. Så t. ex. kunna i stationens exercisskola inläras handgreppen och bruket af kanonen, men för att i sjögång, ombord på fartyget som rullar, rätt handtera kanonen, erfordras en mycket lång öfning under sjökommendering. Sak samma gäller om styrning, lodhyfning samt handteringen af segel och rundhult. Ombord å Skärgårdsartilleriets fartyg, hvilka äro utan tackling och ej annat än flytande lavetter, behöfver en man af båtsmanshållet endast vara artillerist, kunna begagna handvapen, styra, ro, och hyfva lod. Exercishuset å stationen är härvidlag en nära nog lika god skola, som den flytande lavetten, hvars krigstheater är skärgården.
Handels-Balken skiljs, ifrån det Ting å Landet, samt den dag i Staden, han inteckningen vid laga Domstol sökt. 3:o 18 och 19 §§. Herr Egnell har anfört, att ehuru 19 § innehåller, det borgenär, som för sia fordran fått inteckning uti flere fastigheter, ej må, till minskning af annans rätt, som å samma tid eller efter honom låtit dess fordran intecknas i endera fastigheten, njuta ur denna senare betalning för mera, än som i de andra fastigheterna brister, syntes likväl detta stadgande, hvarmed lagstiftaren nog ofelbart velat förebygga, att en gäldenär, som lemnat inteckning först i flere hemman och sedan i det ena eller andra, ej skulle kafva utväg att gynna äldste inteckningshafvaren på deras bekostnad, hvilka å samma tid, eller efteråt, vunnit dylik säkerhet i pantens serskilde delar, icke rimligtvis kunna vara gällande vidare, än så länge gäldenären har hela panten qvar i sin ego; en princip, hvars rigtighet samtlige Riks-Slånden vid senaste Riksdag syntes hafva godkänt. Icke destomindre hade stadgandet, såsom erfarenheten visat, fått en från denna grundsats afvikande, ytterst vidsträckt tillämpning, hvilken haft eftertänkliga följder på den säkerhet, hvarvid hvarje medborgare, i afseende på sin eganderätt till en i laga ordning åtkommen egendom, bör vara betryggad, ja, man hade sett den förvånande händelsen, att en större egendom, först inteeknad för gemensam skuld, och sedan emellan sterbhusdelegarne lagligen skiftad, blott till en del gått i betalning för hela den, innan skiftet, tillkomma samfälda skulden. Men icke nog dermed, berörde lagparagraf hade fått den tydning, att en delegare, hvilken, genom omnämnde tillämpning, undsluppit sin andel i gemensamma gälden, samt efteråt belånt och låtit inteckna sin enskilda arfslott till Lag-Utskottets Bet. N.-o 118. 5 fulla värdet eller derutöfver, äfven undgått betalnings-ansvar för dylik enskild skuld, och att hans borgenärer blifvit ansedde berättigade utbekomma sine fordringar af låntagarens medarfvingar, utur deras egendomslotler, hvilka för samma lån aldrig varit intecknade.