Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna rättighet i allmänhet har aldrig varit ifrågasatt, och mot tillämpningen deraf till åtskilliga Kongl. Maj:ts Beskickningar hafva vi ej kunnat finna något hinder, enär de onekligen äro att anse som Statens Embetsman, och deras brefvexling i Embetsärende!! har samma officiella egenskap som de inrikes E mbets verkens. Påminnelserna i denna punkt åberopas af undertecknade: Åkerhjelm. von Schulzenheim. Gj llenhaal. Skogman. Memorialet Lii. E., trettonde punkten, angående försäljning af åtskilliga hus och lägenheter tillhörande Carl Gustafs Stads Gevärsfaktori samt anslag af medel till utvidgning af samma faktori. Det kan visserligen ej förnekas Ilr Justitieombudsmannen att förklara 77 § Regeringsformen annorlunda, än svaranderne förstå den, till följd af de grunder de derför framlagt i förklaringen; men det är äfven dem medgifvet att qvarblifva vid den öfvertygelse, att hvad sorn en gång är för ett visst ändamål upplåtet till Konungens disposition, kan också för detsamma användas och fritt disponeras, då det sker på ett nyttigt sätt; och att, då byggnader inom en Kronans lägenhet hörande under viss titel kunna få nedrifvas 305 och borttagas, om det angeläget pröfvas, så må de ock med lika villkor kunna försäljas, hvilket till exempel skett och ännu sker esom oftast med karaktershus å Militieboställen. Svaranderne tro äfven, att då 5 § i Ansvarighetslagen nyttjar den allmänna benämningen domäner för alla de lägenheter, 77 § dels specifikt, dels i allmänhet, omrörer såsom de der icke kunna utan Rikets Ständers medverkan försäljas, men de nu ifrågavarande byggnader icke rimligen kunna hänföras under det begrepp, ordet domäner uttrycker, så kunna svaranderne icke heller anses felaktiga efter 77 §, för det de tillstyrkt dessa lägenheters försäljning.
Återstå 7,495: 19. som, för jemnande af Indelta Räntornas förslags-värde i nya Riks-staten, nu minskas med ” 86: 8. samt utföres till 7,409: 11. Indelt Spanmål. 1855 års Riks-stat anslår 29 T:r 15 k:pr. Afgå: indragne 10 » 8 » Återstå 19 l':r 7 k:pr, motsvarande 121 kubikfot 1 kanna, hvartill läggas, för jemnande af total-qvantiteten af den i nya Riks-staten anvisade Indelta Spanmål, 1 kubikfot 5 kannor; oeh utföras således 122 kubikfot 6 k:r, å 2 R:dr 245: 20. Oindelt Spanmål. 1855 års Riks-stat anslår 12 T:r. Afgå: indragne . 9 » Återstå 3 T:r. Tillkommer: ny anvisning. Ersättning åt Geschworner!! Mathias Griesbachs arfvingar 5 T:r '/, k:pe. Sgr 8 T:r '/., k:pe, som svara mot 50 kubikfot 5 k:r, hvartill läggas, för jemnande af totalqvantiteten af den i nya Riks-staten anslagna Oindelta Spanmålen, 3 kubikfot 6 k:r; och utföras således 54 kubikfot 1 k:a, ä 2 R:dr 108: 20. hvaraf: För blesserade Öfveroch Under-officerare, Reservations-anslag För öfriga föremål, Förslags-anslag Tillsammans 618,890: 7,500: - 611,390: — Förslag till blifvande Riks-Stat. Penningar Riksmynt. Markegång på förslag. Spanmål. Indelt, på förslag. Mått. R:dr. Oindelt. Mått. Värde förslagsvis a 2 R:dr kubikfoten. Summa Riksmynt. Ank. till Exp.-Utsk. d. 22 Nov. 1S57, kl. 1 c. m.
Jag vågar tro, ett BevillningsUtskotfet skall befinnas hafva gjort allt möjligt afseende på de anmärkningar, hvarmed återreinisserne af dess, förra Betänkande i detta Amne varit beledsagade. Alla o tyd Sigh »ter hafva, så vidt Utskottet f örmått, blifvit, förklarade, och alla farhågor för vådorna af det nya systemet synas, åtminstone Pen 11 Augusti f. m. mig, böra vara lugnade, då Utskottet nu så tyd,' ligen framställt det fullkomliga comciiv, som Utskottet vål alltid afsett, reen i sitt B tänkande kanske icke nog bestämt uttryckt, nemligen Kongl, Maj:ts höga rätt, att, ej allenast elter framlida förhållandens kraf, utan ock nu genast vid kungörandet af den nya tariff n utfärda de införsel-förbud, som för inhemska Fabrikers och Näringars skydd åro nödvändige, Hår kim således icke vidare sättas i fråga någon brådstörtande öfvergång till en obegränsad och skadlig handelsfrihet ■ och hvad år Utskottets förslag då annat, ån det jag tillförene här haft äran yttra, nemligen frihet i handel, erkänd sorn princip, och undantagen , eller prohibitionerne beroende på Regeringens pröfning, samt Regeringen tillika iståndsatt att dels, bos Utländska handlande Nationer bereda, dels motsvara desse Nationers för vår handel gynsamm» Författningar. Af detta förslags och den derpå grundade nya Tulltariffens antagande, vågar jag hoppas lyckliga följder; utan att framställa dem med några af inbillningen lanta, färgor, får jag blott hänvisa till de Utlåtandet bifogade Tabeller, hvarigenom synes, att till eu början minst en tillökad inkomst af 200,000 Rulr B;co om året vore att förvänta, och skulle jag dessutom särskilt yttra min öfvertygelse, fruktade jag icke att bekänna, det jag uti det projecterade friare handels-systemef inser deri kanske enda möjliga utvägen till Skatternas betydliga minskning i framtiden. Jag föreslår vördsammast bifall till det upplåsta Utlåtandet och Tull-tariffen, Ben jr Auqust i f. nv*.
Man har nemi., för att befordra landets uppodling, uppmuntrat en mängd nybyggare att der nedsätta sig, hvilka vid första missväxt nedtynga den besulna allmogen och åstadkomma ett stort antal utfattiga. Om motionärens förslag gillas, blifver det troligen detta slag af odlare, sora komma att i ännu starkare mån, än som nu sker, ökas, och under den tidrymd, som förflyter, innan de hinna arbeta sig upp till något välstånd, komma de att besvära fattigförsörjningen vid hvarje svårare missväxt. Hr von Törne: Det är blott i afseende på de tvenne sista talarnes yttranden, som jag anhåller att få göra några anmärkningar. Hr Rosenblad har ansett det vara nyttigare, att understöd gifves vid inträffande missväxt, än att använda ett statsanslag, på sätt motionären föreslagit. För min del är jag likväl öfvertygad, att om man kan lemna en sådan hjelp, hvarigenom nöden och de olyckliga följderna af en missväxt kunna på förhand förekommas, är sådant vida bättre, än att hjelpa för dagen, när nöden är inne. Hr v. Ti •oil har åter sagt, att odlingarna snarare äro för många, än för få, samt att Jemtland torde hafva för stort antal nybyggare. Så är likväl icke förhållandet; nybyggarne äro blott få, och bestå till största delen af personer från Stora Kopparbergslän, hvilka, sedan de sålt deras små hemmansdelar och förvandlat äfven sin lösa egendom i penningar, nedsätta sig med detta lilla capital och det understöd de få af allmänna medel, sorn för hvardera utgör från 33 r:dr 16 sk. till högst ioo r:dr, jemte 8 tunnor spannmål. Med få undantag berga sig dessa nybyggare också bättre, än provinsens öfriga torpare eller nyligen nedsatta nybyggare. Slutligen, får jag, hvad sjelfva hufvudfrågan angår, blott erinra, att det är en känd sak, att på grde hufvudtiteln icke linnes någon tillgång utöfver dem, som redan äro påräknade att derifrån utgå. Hr von Troil:
Bttankandcn. <39 tieg, har ifrån Högvördiga PrestStåndet ett Memorial af Herr Prosten Öhrvall blifvit till Utskottet remitteradt, deruti yrkas att enär flere KronoHemman i Norra Halland äro ålaggde att aflemna Bränntorf till Warbergs fästning, men af dessa några skola finnas, som hvarken hafva torf eller annat bränsle, utan måste med möda och kostnad från längre håll anskaffa hvad som fordras för deras behof, dessa hemman antingen måtte ifrån detta onus befrias, eller, om detta ej kan ske, åtminstone berättigas till mindre lefverans, än de hemman, som hafva .torf-tägt på sina ägor. Utskottet har tagit detta mål i öfvervägande; Och då, enligt hyad Utskottet äger sig bekant, ej endast de i Memorialet anförde Hemman, utan äfven flere andra på serskilda orter af Riket hafva sig ålagd skyldigheten, att i skatt lefverera sådana rentepersedlar, på hvilka de dels äga ingen, dels obetydlig tillgång; så skulle, enligt Utskottets tanka, i händelse den i Memorialet sökta lindring eller befrielse beviljaues, detta kunna blifva ett prejudicat, som möjligen skulle leda till en väsendtlig rubbning af grunderna för Rikets beskattning, hvarföre bifall till den gjorda Motionen ej kan af Utskottet tillstyrkas; —- Hvilket dock till Riksens Höglofb Ständers eget bedömande vördsamt öfverlemnas. Stockholm den 26 Januari 1818. 100 Eesv. och Ekon. Utsk. Betankandeu; N:r 20. Riksens Högloft. Ständers Allmänna Eesvärsoch EkonomiUtskotts Betänkande, angående yrkadtl förbud för Jordägare, att icke annorledes antaga Tor-påve å deras ägor, än att sådane Personer kunna af lägenheten hafva deras bergning.
Gefle Norrköping Halmstad 20 Kongelf 300 Hedemora Helsingborg — Kongsbacka Laholm 15 Andra Klassen. Hernösand . Lidköping . 50 Hudiksvall __ Lindesberg . — Calmar Köping Mariefred . — Carlskrona 111(1 Luleå Marstrand . 20 Malmö — Mariestad 20 Nora — Upsala Piteå — Norrtelje 25 Westerås Sala — Philipstad . 25 Wisby Sundsvall — Sigtuna — Söderhamn 15 Skanör och Falsterbo . — Tredje Klassen. Söderköping Umeå 25 Skara Skenninge . 25 Borås 20 Wadstena 30 Sköfde — Carlshamn — Warbere 20 Strengnäs . — Carlstad — Wenersborg Strömstad . — Christianstad 90 Wexiö Säther — Fahlun — Södertelje . — Jönköping .' Landskrona 83 Femte Klassen. Sölvitsborg , Thorshälla . — Linköping 100 Alingsås — Trosa — Lund — Askersund — Ulricehamn — Nyköping — Cimbritshamn — Wimmerby. — Uddevalla — Eksjö — Amål 10 Westervik — Engelholm 5 Öregrund . — Ystad — Enköping — Östersund . — Örebro — Eskilstuna — Östhammar. — Transport 995 Transport 1 1,170 Summa B:co R:dr 1,540 STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, litiii. Bevillnings-Utskoltets Betänkande, N:o ■Ii. 1 W:o 14. Ank. till Exp.-Utsk. den 16 Maj 18S4, kl. 1 e. m. Betänkande, angående Post-bcviIlningen.
R:dr till 800 R:dr och för Skattmästaren från 300 R:dr till 450 I4:dr föreslagna tillökningar synts icke vara af de uppgifna förhållandena påkallade, och dels att i åtskilliga lärare - Expeditions-Utskottats Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 81. ‘27 arfvoden och andra utgiftsposter Rikets Ständer föreställt sig någon nedsättning utan obillighet eller synnerlig' olägenhet kunna ega runi; i följd hvaraf Rikets Ständer jemväl ansett anslagstillökningen kunna nedsättas till 11,000 R:dr. Dessutom har hos Rikets Ständer uppstått tvekan huruvida under nuvarande förhållanden de i staten till 3,300 R:dr upptagna konstnärsarfvoden fortfarande böra bibehållas. Enligt hvad Rikets Ständer föreställa sig, hafva dessa arfvoden tillkommit under en tid, då särskildt läroverk ännu ej var vid Akademien inrättadt, och haft för ändamål att utgöra en godtgörelse åt desse konstnärer, för det de skulle, hvar i sitt lack, hålla skolor till elevers handledning; men vid den utveckling Akademiens läroverk redan vunnit och än vidare bör erhålla, torde dessa konstnärers särskilda åtgärd för bildande af elever icke böra i den mån anlitas, att bibehållandet af deras skyldighet i sådant hänseende kan anses för det allmänna vara af någon vigt. Rikets Ständer anse sig emellertid icke kunna i berörda hänseende meddela något bestämdt yttrande, helst kännedom saknas derom, huruvida bemälde konstnärers verksamhet i öfrigt må vara af den beskaffenhet, att den påkallar bibehållande af de för dem i staten upptagna arfvoden. v På grund häraf hafva Rikets Ständer medgifvit, att nuvarande anslaget till Akademien för de fria konsterna må förhöjas med 11,000 R:dr, eller från 42,000 R:dr till 53,000 R:dr, för att, enligt E. K.
NÄRA GAMMALT VERKLIGEN GÖR DEN ÄR EN STÄMMAN EN GOD FRÅN FRÅN EN ANNAT I ETT FEMTIOTAL DETTA UVERTYREN SOM OCH BLAND I D E M EN FÅR », » PORTEN OCH TRÄFFLIGT VI M E D G (SOPRAN), H E L M AF K L E I N DESSA HÄRSTÄDES ÄR ATT LAMM », ERUTFÖRANDE VIOL, AF D 1 I N DERAS OFTA SÄRDELES FÖR(ALT), S A L O M O N ORATORIETS SEDAN ENDAST HRR FRU EDLING HYACINTHE, prisbelönta TONANF R E J BEGIFVIT TILL AF SISTA DALARNE TILL NÄRA SJUNGNA HR A M A J R A S I N E H A M N G K I A D T A N Iduns Expedition. O R » F F VANLIGT PÅ CARL. SAL VAR A. HEDRADE M E D GJORDE SIN M A N FULLSATT TORG OCH DÄR TUREN HÖJDER, SIN OCH NÄRVARO. UPPGÅENDE, STOR C. STUI TONER vid i8gj EN Ä R S T SYREN M. FL. FL. ETT VÄLKÄNDA » O, UTOM SOM REPERTOAR. OUTSLITLIGA GUD SOM ALLT SOLO VAR DEN HEDENBLAD, ÅT HOS DEN DEN » HÖR OCH OCH GAMLA, VAR HR FRAMFÖR DU FRISKA » PUBLIKEN. E N VÄRDIG SKICKLIGE 25-ÅRSJUBILEUM NÄRMAST OSS, ÄFVEN TACKSAMMA KONSERTEN NITISKE HVARS ANFÖRARE OCH SERENAD GIFNA » D U VACKRA DEN VERKADE WENNERTRYGVASON ». KJERULFS PROGRAMMET RESONANS HYLLNING STYRER.
»detta är min fader! detta är min fader!» och i samma stund föll äpplet bort ur barnets hand. Då steg konunga-dottern upp ifrån sitt högsäte, trädde prinsen till mötes, och undfick honom med stor glädje och kärlek. Men allt folket stod och såg deruppå, och tänkte, att man väl skulle leta länge, för att finna en hurtigare man och en fagrare qvinna i hela vida verlden. Konunga-sonen och hans väna brud foro nu in i staden, och konungen lät tillreda ett bröllopp, så att det skulle både höras och spörjas. När gästabudet hade stått med lust och lek, foro prins Venius och hans drottning bort till Ungdoms-landet, och der lefva de än i dag. Men de svekfulla bröderna kastades i lejon-gropen, och ingen har sport att de någonsin kommo derifrån. Sedan var jag inte med längre. Anmärkningar. En öfverlemning ifrån ~Östergötland~ förmäler, att konungens tredje son var af ett annat och ringare giftermål. Härigenom blef svennen föga aktad af sina fränder, ehuru konungen hans fader höll honom mycket kär. När konungen blef ålderstigen, skickade han sina begge äldsta söner att hemta ett kostligt lifs-vatten, som skulle finnas någonstädes i verlden. Prinsarne foro; men kommo icke tillbaka. Då beddes den yngste svennen orlof, att likaledes försöka sin lycka. Han gaf sig derefter på väg, och kom till en gammal krigsman, som vid afskedet förärade honom en häst, af ringa utseende, men med stora och märkliga egenskaper. Svennen lät nu sin häst styra kosan, och de kommo omsider till ett högt berg, som öppnade sig, så att de foro in. I berget voro tre, de aldra fagraste trädgårdar. Den första trädgården bar äpplen, som alla voro af silfver; den andra bar äpplen af guld, och den tredje bar äpplen af ädla stenar. Hästen sade, att prinsen skulle få plocka ett äpple af hvardera slaget, men förbjöd honom strängeligen att taga flera. Konunga-sonen lydde hans råd härutinnan.
Plös Jrlijgvördige Praste • Ståndet: alt om Revisorerne skulle misstaga sig, allmänna opinionen, igenom tryckningen af deras Berättelser,- möjligen kunde blifva missledd, hvarigenom förtroendet lill Rikets Benninge-Verk och deras Styrelser till, betydlig skada för det Allmänna skulle rubbas. Stais - Utskottet får, i anledning häraf, andraga, att hvad angår den anmärkning, att det skulle vara stridande emot väärdigheten och vigten af Revisorers befattning-, då Revisorerne föreställa Riksens Ständer, att underkasta sine Berättelser allmän granskning innan desse Berättelser undergått Riksens Ständers pröfning, så torde Utskottet härvid få erinra, att Riksens Ständers egne - åtgärder, igenojn tryckningen af Riks - Ståndens Protocoller och öfrige Riksdags - Handlingar, blifva underkastade allmän granskning, och att Revisorers Berättelser, innan de ännu fått handläggning af vederbörligt Utskott, och hvarförinnan de icke af Riksens Ständer pröfvas, införas uti Bihanget iill Riks-Ståndens Protocoll ; Och, då Riksens Höglofl. Ständer, genom den anbefallde skyndsamma tryckningen af Riksdagij-Protocoll och Handlingar, säkrast ådagalagt, att de icke ansett en Swts-XJtshotteh Betfiniandeni ' 2017 allmän granskning af deras egne göromål förnärma deras värdighet, så mäste det ännu min-i dre kunna vara under Revisorers värdighet att låta underkasta sine Berättelser enahanda granskning. Vid besvarandet af de öfriga yttranden * förekommer aldraförst, att de Verk och-Inrättningar, hvilka af Revisorerne ölverses och granskas, äro dels stälide under Kongl. Maj:ts Höga inseende och dels under under Riksens Ständers omedelbara tillsyn, och att desse senare förvaltas af Riksens Ständers egne Ombud, hvilka inför Riksens Ständer allena äro redovisande för deras förvaltning. Jemväl får Utskottet, till upplysning för den värde Ledamoten af Höglofl.
Om de, så alldeles lemnade åt sig sjelfva, utan inre samband med slats-inrällningarne eller med hvarandra, kunnat fortgå, så bevisar detta blott, huru högt de varit af behofvet påkallade. Den verksamhet, sorn de svenska hypotheks-inrältningarne under sin jemförelsevis korta tillvaro utvecklat, har dock icke varit obetydlig. Enligt hvad en härvid bilagd särskild utredning utvisar, kan beloppet af den inteckningsskuld, som i verkligheten belastar den svenska jorden, antagas lill omkring Tvåhundra åttatio millioner r:dr r:mt. Af detta belopp hafva nämnda inrättningar öfver tagit omkring fjerdedelen, som sålunda, ifrån alt vara uppsägbar, blifvit ställd på amortering. Delta är hufvudresullatet af hypotheksinrätlningarnes verksamhet. På hvad sätt och genom hvilka medel detta resultat vunnits, ådagalägga närmare de tabeller, 27 till antalet, hvilka Komiterade, med ledning af de från hypolheks-kassan och föreningarne inkomna uppgifter, låtit upprätta och härhos i underdånighet bifoga. 4 26 Ta b. 1 redogör för de särskilda hypotheks-föreningarnes ställning vid slutet af räkenskapsåret 185S, upptagande å ena sidan deras tillgångar, och å den andra deras skulder. Bland de förra förekommer ett belopp af 6,774,393 r:dr 96 öre under rubrik; rabatt för upptagna amorteringslån, hvilken af lånlagarne godtgures. Denna tillgång förefinnes i den högre annuitet, som föreningarnes låntagare, enligt afgift! a in tecknade förbindelser, äro förpligtade att erlägga mot den annuitet, sorn för de af föreningarne upptagna lån utgått. Ta b. 2 upptager bruksegares hypolhekskassas ställning den 31 December 1858. I afseende på det belopp, 445,198,6 r:dr, som under nyss anförda rubrik förekommer i denna tabell, gäller hvad som är yttradL vid tabellen N:o 1. Ta b. 3 redogör, dels lör värdet af den fasta egendom, för hvilken delaktighet i föreningarne vunnits och dels för den säkerhet i belånade inteckningar och andra tillgångar, hypothekskassan och föreningarne för sina åtagna förbindelser innehafva.
Domaren annorlunda, än på grund af ågången Lagfart, kan, till tryggande af den förres rätt, utöfva den enligt Förordningens 12 §. honom tillkommande profning, huruvida Gäldenär verkeligen är egare af den pantfÖrskrifna egendomeli samt ändteligen deli olägenhet för Köparen, sorn kunde vållas genom sådane Inteckningars mellankomst, lätt kan förekommas i de fleste fall genom skyndsam Lagfart, och i alla, genom innehållning af köpeskilling till dess uppbud och, vid samma tillfälle, Gra vallons bevis erhållas, samt torde böra tålas emot den större fördelen för Fastighetsegare i allmänhet, att få Inteckningars gällande kraft byggd på säkra grunder, har Herr Ehret7- borg tillstyrkt, det all Inteckning må vara gällande, sorn, på grund af Jordegares pantförskrifning , sökes hos vederbörlig Domstol å den pantförskrifne Egendomen, innan annor egare deri sokt uppbud och då elier sedermera bevilljaS. Af ännu större vigt för Intecknings» säkerheten har Herr Ehrenborg Casper ansett hvad Riksdagsmannen Ruthberg och jemväl Herr Limnelius yrkat, attingen slags rätt till fastighet i följd af skuldfordran, Testamente, Arf, Arrende, Fordelundantag, Förläning m. m. må, utan alt vara intecknad gälla till förfång för Inteckning.
M 76, i anledning af väckt motion om upplåtande pä entreprenad till den minstbjudande utaf tryckningen af allmänna författningar och kungörelser. Af slogs. Samma Utskotts Memorial: M 82, i anledning af åtcrremiss af Utskottets Betänkande M 43. Lades lill handlingarne. S. I). Föredrogs ett från Uöglodiga Ridderskapet och Adeln ankommet Protokolls-utdrag, JVS 164, innehållande inbjudning till Med-Stånden att förena sig uti förstnämnda Stånds beslut att bifalla Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, JV2 54, i anledning af väckt motion om en ny lag, rörande vatten rätten, med den förändrade lydelse; »alt Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse till Kongl. Majit anhålla, alt Kongl. Majit täcktes åt sakkunnige män uppdraga att utarbeta lörslag till en ny lag såväl för afledande, som tilledande af vatten, och hvaruti bestämmas jordoch strandegares rättigheter och skyldigheter i löihållande såväl till hvarandra, som till innehafvare af vattenverk eller annan egendom, hvars rätt af eri eller annan anledning må häraf vara beroende.» Denna inbjudning blcf af Ståndet anlagen. Prot.-Uldrag den 21 Februari 1863. Frän Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Efter föredragning af Hedervärda Bonde-Ståndets Protokolls-utdrag, M 178, för den 14 dennes, innefattande, bland annat, inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att förena sig uti Bonde-Ståndets beslut i afseende å tredje momentet af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, M 71, fann Ridderskapet och Adeln för godt att, med frånträdande af sitt förut i ämnet fattade beslut, antaga ifrågavarande inbjudning.
Denna Domstol, som RiksRätt kallas Escadern af Kongl. Maj:ts Flotta etc. Constitutions-Utskottets Betänkanden. 341 §. §. (Utan anmärkning.) Riks dags-Ordningen. §• 29» (Utan anmärkning.) §. 41. StatsRådets och Högsta Dotnstolens samtlige Ledamöter, äfvensom JustitixOmhudsmannen, kunna ej etc. Ankom den 16 December iQ23- Memorial till Riksens Ständer, rörande sättet för slutliga behandlingen af frågan om Allmänna Brandförsäkrings B er kets Laner ätt i Banken. Sedan , med bifall till Statsoch BancoUtskottens hemställan, uti Memorial under 342 Cotistitutiom-Utskottets betänkanden. N:o 622 af den 26 nästlidne November» Höglofl. Ridderskapet och Adeln, Välloil. BorgareStåndet och Hederv. BondeStåndet täckts uppdraga åt ConstitutionsUtskottet «tt, med Riksens Ständers rätt och i Deras stalie, bestämma sättet för slutliga behandlingen af den väckta frågan om Lånerätt i Riksens Ständers Bank för Allmänna Brandförsäkringsverket, och således afgöra, tiMtingen densamma må, enligt Höglofl. Ridderskapets och Adelns samt Högvördige PresteStåndets tanka, förfalla, eller ock, efter Vällofl. BorgareStåndets och Hederv. BondeStåndets, till förstärkta Stat* - och BancoUtskotten hänskjutas, får ConstitutionsUtskottet vördsamligen förklara att, då 72 §. Regeringsformen, hvartill 75 §. Riksdagsordningen lemnar hänvisning, egentligen handlar om Bankens GrundFörfattningar och Riksens Ständers Allmänna Förvaltnings-föreskriftér, men den närvarande frågan om Lånerätt i Banken endast innebär och afser en Speciel Förvaltningsoch dispositions-detail, Utskottet finnér samma fråga, jemlikt berörde Riksdagsordningen §., kunna och böra förfalla. Stockholm den 11 December 1823. Constitutions Utskottets Betänkanden, 24.5 N:o 83.
Förevar:de förslag till gemensam tanke antyder, alt R. o. Ad. genom Utsk:s förslag skulle förlora i sin karakter. Jag anser likväl denna farhåga mindre grundad. Jag erkänner det bevekande deruti, att detta hus, då de vigtigaste frågorna skola afgöras, utgöres af 5 a 600 ledamöter, såsom förhållandet var vid 1844 års riksdag, då en likartad fråga förevar. Jag erkänner det, men jag hade likväl trott, alt R. o. Ad. kunde medgifva andra samhällsklasser hvad, som är billigt och rättvist, utan alt derföre öfvergifva sin position såsom fäderneslandets försvarare. Jag har icke kunnat föreställa mig, att R. o. Ad. skulle blifva mindre väl representerad om dess ledamöter valdes. Jag har icke föreställt mig, att R. o. Ad genom intagandet af 15 ledamöter, valde ibland Rikets jordägande tjenstemän, hvilka, sage hvad man vill, onekligen hafva ganska mycken likhet med R. o. Ad., skulle löpa samma fara som t. ex. BorgareSt. gjort, ty det vore alt allt för ringa upskalta andan inom R. o. Ad. R. o. Ad. kan, hvarpå exempel flere gånger blifvit lemnade, 7 II. 24 370 Den 31 Maj f. m. göra stora upoffringar för fäderneslandet, men den kan icke upoffra sig sjelf. En utmärkt ledamot inom delta hus, som anser detta offer böra göras, har sagt, att, om Adelselementet uphäfves, man nedsätter detsamma lill folket, hvarmed han velat ådagalägga nödvändigheten för R. o, Ad. alt medgifva det. Emellertid finnes en stor fraktion, jag vill icke kalla den annorlunda, som hyser den åsigten, alt så väl R. o. Ad., som de öfrige Stånden böra uphöra, och denna fraktion har varit mäktig nog alt framkalla ett hvilande förslag. Ar det då icke lid att medgifva hvad, som kan medgifvas med bibehållande af Stånden, men della medgifvande bör göras så, att det dermed åsyftade ändamålet vinnes. Ilr Lefrén oell Gr.