Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidare och då, enligt hvad motionären anfört, det skall hafva lyckats en i annan stad boende och mantalsskrifven Regements-Chef att få Malmö stad tillförbunden att lill honom utgifva årlig service, samt äfven befaras kunde, att anspråk mot staden väcktes att vid tillhandahållandet af rum för gemenskapen äfven förse den med service in natura, har motionären, till förekommande af missförstånd och olika tydning, begärt, att i 5 § af Inqvarterings-ordningen måtte erhålla följande redaclion: ”Så väl befäl som manskap erhålla af den stad, hvari det tjenstgör, i stället för service in natura, contant ersättning till det i ofvanstående tariff derför bestämda belopp.” I sammanhang härmed har motionären tillstyrkt, att 17 §. i meranämnde författning måtte erhålla denna lydelse: ”Ali contant inqvartering skall i stat uppföras och utbetalas af StatsContoret, service-kostnaden afdragen, till vederbörande garnizoner och stater, eller till den inqvarterings-gifvande staden, då den lemnar rum in natura till de uti 7:de och 8:de classerna af tariffen uti 14 §• upptagna personer, men all service-kostnad utgår af de städer, der inqvarteringen är, och 8 Statssamt Allm, Bc.sv. o, Ekon.-Utskotlens UtlåtandeiV.-o lQl. utbelalas af dem till vederbörande af garnizonen efter den fördelning emellan de inqvarterings-skyldige, som, inom hvarje stad, serskildt varder fastställd.” I denna motion, så vidt dermed åsyftas förböjning i inqvarteringspenningarne för corporaler och manskap, bade Herr Akeson sig förenat.
(R:gs Afd) Enligt nu gällande reglementes 195 och 197 §§, skola Riksgälds-kontorets inkomster och kontanta tillgångar, intill dess desamma behöfva användas för detta verk åliggande utbetalningar, så vidt med det allmännas säkerhet och fördel öfverensstämmer, göras för Riksgälds-kontoret fruktbärande och hållas allmänna rörelsen tillhanda medelst uppköp eller belåning för samma verks räkning af räntebärande obligationer, utgifna af Arméens Accords-amorterings-fond, Trollhätte nya kanal-bolag, Bruksegares Hypotheks-kassa samt öfriga på hittills antagna grunder bildade Svenska hypotheks-inrättningar, som äro af Kongl. Majit stadfästade och hvilkas obligationer Fullmäktige anse innefatta full säkerhet; varande i afseende på de lån, som, emot hypothek af dessa inrättningars jemte Stockholms stads Drätsel-kommissions obligationer, utaf Hiksgälds-kontoret meddelas, stadgadt: att dylika lån icke få öfverstiga 90 procent af de hypothiserade obligationernas kapital-belopp, då dessa löpa med minst 4 procent ränta, eller 75 procent utaf kapital-beloppet af de obligationer, hvaruti lägre ränta än 4 procent är förskrifven, samt att för sagde lån skall, utan afseende å de belånade obligationernes räntefot, erläggas 5 procent årlig ränta; och är det för öfrigt öfverlemnadt åt Fullmäktige att, med hänsigt till förevarande förhållanden, bestämma ej mindre låne-tiderna än låne-beloppen.
Nåder täckts låta aflöningens utbetalning till dem fortfara, äfvensom Rikets Ständer, utan anmärkning i dylika fall och tillämpande enahanda grundsats, medgifvit, när Allmänna MagazinsDirectionen, enligt beslutet under i8a3 års Riksdag, upplöstes, denna förmon åt DirecLionens personal, samt vid så väl föregående Riksmöte, som det nuvarande, förutsätt, med hänsigt till Numer-Lotteriets afskaffande, den bestämning, att embetsoch tjenslemännen icke dessmindre skulle vid sin aflöning bibehållas; att Beredningens ledamöter desto heldre torde kunna med nämnde Inrättningars personal åtminstone jemföras, som grunden för de förres tillvaro och aflöning kunde i så måtto anses ega större helgd, att Beredningen, i mer än ett halft sekel oafbrutet verksam, under 3 i år bildat en i Grundlagen uttryckligen stiftad, å Rikets ordinarie Stat uppförd, ständig auctoritet, hvars ledamöter kallats genom Kongl. Majlis öppna Nådiga Bref, blott i formen skiljande sig från fullmagler eller coristitutorial, och derför behörigen erlagt de i Författningarne stadgade charlae-sigillatreöch expeditions-afgifler, hvartill slutligen kom, ali denna Corporation, ehuru numera aktad öfverflödig, måhända icke varit ulan allt relativt gagn, att dess ledamöter ej kunde utan kännbaraste afsaknad umbära en tillgång för deras inskränkta lefnadsbehof, under hoppet om hvars fortsatta åtnjutande, < Sluts-Utskottets Utlåtande, N.o 4-00- de antingen lemnat eller ej eftersträfva t andra medel lill utkomst, oell att desse ledamöters lefnadsålder utgjorde i medeltal 63 år, hvadan, efter mycken, sannolikhet, det fortfarande anslaget ej skulle serdeles längre betunga Riks-Staten, Ytterligare har till Utskottet, genom serskild Nådig Remiss af den 3o sistlidne November, blifvit i Nåder öfverlemnad en al Hans Excellens Herr Grefve Jacob De la Gardie hos Kongl. Majit gjord underdånig ansökning att, i afseende på Hans Excellens, som i 28 år varit ledamot af Rikets Allmänna Ärenders f. d. Beredning och i 22 år dess ordförande, Nådig framställning, i likhet med hvad för Beredningens öfiige ledamöter egt rum, måtte hos Rikets Ständer göras om bibehållande på Allmänna IndragningsStaten al det årliga arfvode, Hans Excellens i och för berörde sin befattning innehaft.
Hittills hafva vederb. föredragande i Revisionen brukat att infordra acten i målet, hvaraf resningseller nådansökningeu är föranledd, från den domare, som sednast dömt i saken. Om nu handlingar, tillhörande sådana acter, finge ntlemnas, skulle antingen sökanden uppkallas lill Revisionen och föreläggas att complettera acten, eller ock föredraganden ombesörja sådant genom correspondance med underdomare. De svårigheter och ola - i88 Den 8 April c. m. genheter, som dermed äro förenade, så väl som den tidsutdrägt med dylika måls afgörande, som deraf måste blifva en följd, skola åtminstone icke af dem, som sjelfve lagt hand vid sådana ärenden, kanna förbises; hvaremot en hvar borde finna, att någon olägenhet icke uppkommer deraf, att parter icke erhålla rättighet till ingifna handlingars återbekommande, åtminstone i det inskränktare hänseende, motionären afsett. På dessa skäl anhåller jag, att betänk, måtte bifallas, såvida detsamma icke ar från öfriga Stånden återremitteradt. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: För min del är jag af samma tanke, som den siste värde talaren, som fullkomligen utredt olägenheterna af förslaget, då deremot nu gällande föreskrifter endast erbjuda olägenheten för parten att lösa afskrifler utaf de handlingar, han önskar återbekomma. Skulle deremot parter erhålla rättighet att, utan motsvarande afskrifler, återfå de i original ingifna handlingarna, så borde äfven en viss tid bestämmas, inom hvilken denna rättighet skulle begagnas. För att bålla reda och ordning på den mängd handlingar, sorn uti embetsverken förvaras, måste de nemi. inbindas. Inbindningen sker vanligtvis sednast 3 eller 4 år efter det handlingarne inkommit. Om nu dessa efter den tidens förlopp skulle kunna utbekommas, så skulle de utklippas ur de inbundna volumerna; och jag hemställer, huru dessa acter, på sådant sätt stympade, komma att se ut.
Herr Hjerta ; Hvarföre J3g yrkat att inbjud - Den iy October e. m. 4a 5 * ning ej matte ske rörande <}:de punkten, är, att jag tror det Ridderskapet och Aoeln bör vara försigtig vid sina inbjudningar , på det Ståndet ej måtte fa det svar , att de öfrige RiksStåntien ej kunna frångå sina beslut. D rföre har jag trott det rätta vara att, då jemkning*-Betänkan, det inkommer, man blifver i tillfälle frångå sin mening. Herr von Hartmansdorff: Jag vill blott fästa uppmärksamheten deruppå, att mitt förslag endast angick ordet Läne-anslng, och hvad det beträffar, att de öfrige Stånden icke skulle göra afseende på Ridderskapets och Adelns inbjudning, så har jag haft den tillfredsställelsen, att knappt veta något tillfälle då jag föranledt en sådan inbjudning , utan att något af de öfrige Stånden förenat sig i Ridderskapets och Adelns beslut. Herr Grejven och LandtMarfkalken hemställ, de , om Ridderskapet och Artéin önskade att de öfrige RiksStånden sku le inbjudas, att uti Ridderskapets och Adelös, i afseende å lista och 41de punkterne nyss fattade beslut, instämma. Ropades Ja. Grefve von Platan , Baltzar Bogislausznledning af det i dag, rörande Götha Canals fullbordande, fattade beslut, anhåller jag att få göra en motion. 4** Den 15 October e, m, Hvarefter Grefve von Platen uppläste följande; (Se Bilagan N;o I). Lades på bordet* Öppnades Herrar Bankmäns Lista till val af Sex Electorer efter: Grefve Gyllenborg, Johan Henning. Grefve Cronhjelm, Polycarpus. Friherre Wrangel, Henning. Herr Ehrenlund; Fullmägtig Herr von Stockenström, Salomon." Herr Munck af Rosenskjöld, Eberhard samt N:o *217. Herr af Rolén, Eric. Och befunnos dertill hafva blifvit utsedde.*
Jag utber mig till protocollet få förklara, att äfven jag anser olämpligt, att den enskilde låntagaren får rättighet direcle correspondera med RiksgäldsContoret såsom en Aulhoritet; men i öfrigt är jag ense med pluraliteten derom, att medlen ej böra gå genom Konungens Befallningshafvande, 6: t e Punkten: Reverserna ställas uti Svenskt Banko. Herr von Hartmansdorff: Sedan Ridderskapet och Adeln icke funnit för godt besluta, i enlighet med hvad jag yrkat, att ifrågavarande Statslån skulle upptagas samtidigt med, eller efter silfverutväxlingens början, är det fr ogla n svärd t att en betydlig sedelförsämring inträffar, genom den utspädning af 51 million, som sedelstocken får. Om då låntagarnes skuldförskrifningar äro ställde i Svenska Bancosedlar till RiksgäldsContoret, men dess förbindelser lyda på Den 5 Mars f. m. 3i 7 silfver, skall en motsvarande förlust drabba Riksgälds-Gontoret, oberäknadt alla öfriga, som det på denna låne-anstalt kan komma att vidkännas. Enda sättet att förekomma denna betydliga förlust, är att låta låntagarne förskrifva sig i silfver, liksom RiksgäldsContoret gör. Jag anhåller derföre, att sjette punkten må erhålla följande uti min reservation uppgifna lydelse: Rever serne ställas uti Svenskt Silfvermynt. Friherre Sprengtporten: Jag kan på intet sätt instämma med den siste värde talaren, hvars förslag blott synes utgöra ett af de många medel, man an vändt för alt söka förekomma hela låneoperationen. Mina skäl igenfinnas i Utskottets svar på de anmärkningar, som blifvit gjorde emot sjette punkten i Utskottets förra Betänkande, och jag anhåller att denna del af Utskottets senare Betänkande må blifva uppläst, hvarefter jag vördsamt begär proposition på bifall till sjette punkten oförändrad.
Leonna som varit en tyst, men högt intresserad åhörarinna till deras samtal, styrkte henne i denna goda föresats, och slöt sig med aktningsfull vänskap ännu närmare till Elise. Nu var deras medtagna arbete slut, och de gingo upp. Elise med det glada medvetande att hon sökt göra det goda; men utsädet fordrar god jord, och skörden kommer först med tiden. Gud ser likväl till viljan. I huset rådde stor uppståndelse; det sopades, dammades, skurades, fönster tvättades, sängkläder buros ut och in; med ett ord, det var en dag, anmärkningsvärd i husliga litanian. «Tycker Emma att det ¯nu¯ är tid på att gå och spatsera?» frågade Renata och kastade en af sina hvassaste blickar på våra vänner; i det hon snodde förbi dem i förstugan. «Vi ha haft arbete med oss och varit flitiga,» svarade Elise, som nog fann, att detta gällde henne. «Hvar äro de andra flickorna?» frågade Emma. «Inne och sy!» svarade med en viss häftighet i tonen, hennes mor, som stack hufvudet genom köksdörrn; derpå befallte hon Emma tillsäga Maja Stina, som tvättade fönstren i salongen, att hon och frökenpigan, skulle föra en af sängarne från «frökenkammarn» till den nya «herrkammarn;» de skulle skynda sig. Hvar de «snälla» nu äfven voro; — i frökenkammarn ¯voro¯ de icke; arbetet låg i samma tillstånd, som då Elise hade lemnat det ifrån sig; der stod äfven en båge med ett halffärdigt schattersöms arbete. På bordet låg ett äfven ofulländadt landskap i blyerts; allt annat var i det nogaste färdigt, utom en björk och en betande ko; att dömma efter de många misslyckade försöken hade tecknerskans genie, eller rättare sagdt tålamod, här gjort bankrutt. Originalet låg äfven der: ett väl lyckadt stentryck. «Ack den som hade tid!» suckade Elise, som med kännareöga jemförde teckningen med ¯originalet¯: vi vilja så kalla det. «Att förfärdiga det? Sådant skulle visst upptagas mycket väl,» försäkrade Leonna skrattande.
ja, allt, allt det där, som är så oförgätligt, så fullt af fröjd och gammani Och hur eget! dessa minnen bära ej en droppe af bitterhet uti sig vid jämförelsen med det närvarandes torftighet. De fläkta tvärtom in i själen en känsla af djup tacksamhet öfver att lifvet en gång burit till dem så mycket rikt och fröjdfullt. Det är minsann ej alla, som varit så lyckliga! » Ack, hvilken härlig tid! » blir vanligen slutet på denna generalmönstring af minnets trupper. Men i den lätta sucken, som beledsagar utropet, ligger intet af grämelse och bitter saknad, utan IDUN 1894 en stilla reflekterande förnöjsamhet: » haf tack, du solbeglänsta, välsignade forntid! » Sådana minnen äro inga onyttiga chimärer, de utgöra ett stöd i motgången, de äro starka häfstängar till fortsatta ansträngningar att i lifvets strid hålla hufvudet upprätt, modet friskt och samvetet rent. Det ligger en stor moralisk styrka i ett vackert, kärleksfullt bevaradt minne. Det är en fast ankargrund att förtöja sig vid i pröfningens storm, det är en glimmande ledstjärna, som in i sena ålderdomen kastar sitt sken öfver tillvaron. Och i denna ljusstrimma mildras det närvarandes sorger och olycksslag, såsom äfven det ödsligaste landskap förskönas af solljuset. Hvarje vänligt och ljust minne innesluter därför en mäktig tröst i bekymrens dagar, och hoppet för det kommande har en stark fästp u n k t i medvetandet om det förflutnas lycka. ! » Och barndomens och ungdomens intryck äro de fastast r o t a d e; de fördystra eller lysa upp hela det framtida lifvet, de skapa pultroner eller hjältar. Vi ha litet hvar träffat dessa beundransvärda familjer, som » sett bättre d a g a r », men som aldrig i motgången förlorat modet, som med öfverraskande själsnärvaro fogat sig i de bittert förändrade förhållandena och med kraftig hand gripit sig an med ett arbete, som de näppeligen förut känt till. Särskildt hafva vi förvånat oss öfver, h u r u detta mod och denna företagsamhet i allmänhet fått sitt starkaste uttryck hos de kvinnliga medlemmarne.
Bättre skötsel af fölen om de voro utspridde på flere ställen, än om mångå blifva tillsammans på ett, är äfven att förvänta, likasom att foder och bete blifva tillräckligare; omständigheter, hvilka ej höra förbises, enär ej obetydligt antal föl efter några slon på 4 ä 5 år kan hafva fallit och hvilka alla under denna lid måste bibehållas, för att blifva fullvuxne och tjenstbare. Sedan uti den för liästafveln tjenligaste orten tillräckligt antal större och mindre 344 Dtn 19 December f. m, Filial-Stuterier blifvit inrättade och ston för vederbörande uppvisade, borde en eller två efter ortens hästrace passande hingstar utväljas och der stationeras, samt föreskrift meddelas, i händelse 2:110 beskälare utvaldes, hvilken af häda, såsom mäst passande, borde för hvarje slo gagnas. Herr Rothlieb * Axel, ansåg Herr Nordenanckar så fullständigt hafva utvecklat hans åsigter af ämnet, att lian anhöll att med honom få förena sig. Herr Hjerta, Gustaf Adolph: Jag anhåller blott få tillägga några ord till hvad jag förut anfört. Den af Herr Ribbing föreslagne sönderdelning af de så kallade FilialStuterierne tror jag vara skadlig. Vården och besigtningen af desse Stuterier skulle derigenom försvåras och ett större antal resor betydligen öka inrättningens kostnad. Skulle dock ifrågavarande sönderdelande anses gagneligt, anhåller jag att det åtminstone ej måtte beslutas så, att mindre antal äo 4 Ston blifver å hvarje Stuteri.
En reservant i Const.Utsk. har uppgjort ett mera fullständigt förslag till en representation på tvänne kamrar; men ehuru i principen öfverensstämmande med min, mäste jag likväl fästa uppmärksamheten på, i min öfvertygelse, ganska vigtiga detaljfel i detta förslag. Det första är, alt Konungen ej tillerkännes något inflytande vid tillsättningen af den första kammaren (lämpligast kallad Senaten) hvilket fordras i följd af Sveriges belägenhet, der all den kraft måste lemnäs ,Regenten, som kan öfverlåtas, med bibehållande af de constitutionella friheterna. — Men det andra och liufvudsakliga felet ligger deri, att hela valsystemet tyckes vara grundadt på en landskapsfördelning med sina egna regeringar, såsom i Norra Amerika, hvilket land synes hafva fästat åsigterna hos förslagets upphofsman. Ingen regering eller centralriksdag skulle i längden vara stark nog att hindra de föreslagna landskapen att sammandraga sig, om det ej från början inrättades så, att hvarje landskap utgjordes af redan befintliga provinser, som hvar och en skulle kräfva mer och mer oberoende, såsom nu i Norra Amerika, der likväl denna indelning väl kan passa, ehuru den skulle förstöra Sverige. —- Norra Amerika var redan indeladt i provinser, med hvar sin gouverneur oell representantkammare, i den Engelska öfverherrskapstiden; saken var således ej ny, då provinserna lössleto sig från moderlandet; republiken kunde så mycket hellre fortfara dermed, som den, efter oafliängighetens erkännande, ej hade någon makt vid sina gränser, hvars fiendskap mäklade ingifva den minsta fruktan. Hvarken Canada, Mexico eller det nyskapade Texas kunna i denna stunden anses farliga grannar, och på den inre sidan har Förenade Staterne endast vilda marker, från hvilka de än vildare innevånarne småningom bortträngas. — Under sådana omständigheter, och sedan allmänneligen två kamrar aro antagna, är det möjligt, att en sådan indelning ej allenast kan fortgå, men också troligeu är den enda passande.
Nummer-Lotteriet mätte, med innevarande års utgång, upphöra; att utdelandet af nya så kallade Erudgåfvor likaledes vid samma tid må inställas, samt Brudgåfvo-fonden, efter Nummer-Lotteriets indragning, öfverflyttas på Riksgälds-Contoret, hvarifrån utbetalning, i föreskrifven ordning, skulle verk - Stats-TJCskottets Utlåtande, N:o 28. 5 ställas af de Brudgåfvor, som redan blifvit eller före detta års slut kunna blifva beviljade. I händelse det af Utskottet nu framställde förslag skulle af Rikets Ständer bifallas, torde beslutet härom böra hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmälas, med begäran, att allmän Kungörelse om Kongl. NummerLotteriets indragning och sättet för de afsatte Brudgåfve-vinsternes utbekommande måtte i Nåder varda utfärdad; tillhörande i sådant fall jemväl Utskottet att till Rikets Ständer afgifva utlåtande i de frågor, som blifva en följd af Rikets Ständers i ämnet meddelande beslut, såsom förflyttande på Allmänna Indragnings-Staten af de utaf Lotteri-medlen nu utgående löner, hvilkas sammanräknade belopp utgör 9,680 Rrdr, anslag lill Kongl. Séraphimer-Lazarettet af ersättningen 500 R:dr, för öfverlåtelsen af dess Lotteri-privilegium samt dispositionen af Lotteri-Verkets hus och öfriga tillgångar. Beträffande det af Herr Rosenblad alternativt vackla förslag, om inrättande för Statens räkning af så kallade Glass-Lotteri, hvaruti, till följd af insatsernes ansenliga belopp, den fattigare delen af Allmänheten icke vore i tillfälle alt inträda; så, ehuru Lotterier af dylik beskaffenhet visserligen icke torde i ekonomiskt hänseende medföra lika skadliga följder, som nuvarande Nummer-Lotteri, har likväl Utskottet, som, på sätt ofvan nämndt är, till principen ogillar lotterispel i allmänhet, funnit sig icke kunna understödja ifrågavarande förslag om ClassLotteriers införande.
IX. 42, 122. A. 124. E. 257. — 104, i anledning af Riks-Ståndens olika beslut i fråga om utvidgning af de Mosaiske trosbekäuuarnes rättigheter. VIII. B. 488. IX. 42. A. 124. E. 348. —- 105, i anledning af väckt motion om ändring i 12:te punkten af Instruktionen för Postmästare den 16 Februari 1707. VIII. B. 488. IX. 42. A. 125. U. 494. X. A. 14. — N:o 106, i anledning af väckt förslag om inrättande af en Svensk Lif-försäkrings-anstalt. — N:o 107, i anledning af väckt motion om utverkande af förklaring utaf Kongl, Brefvet den 1 Juni 1854, uti hvad det rörer ansvarspåföljden för bränvinstillverkniug å söndag. IX. B. 154. A. 276. — N:o 108, i anledning af återremiss af Betänkandet N:ö 89, rörande skjutnings-besväret. — N:o 109, i anledning af väckt förslag om indragning af Tullkammaren i Fahlun. IX. B.' 233. A. 277. — N:o 110, i anledning af väckta motioner om inrättande af kommunal-nämnder. — N:o lil, i anledning af väckt motion om ändring i sältet för den s. k. Landsskyldens utgörande lill presterskapet inom Bohus Län. IX. B. 313. A. 364. — 112, i anledning af återremiss utaf Betänkandet jN:o 105. IX, B. 494. X. A. 14. C 14 ) Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotlels Memorialer, Belänkanden och Utlåtanden. — N:o 113, med anmälan att Utskottet icke kan taga någon vidare befattning med en från Hedervärda Bonde-Ståndet återremitterad motion.
Memorial, angående förskott å aflöning en för den hos Biks-Stånden och Utskotten anställda betjening. (11. A.) Från Herr Landtmarskalken och Herrar Talmän har Stats-Utskottet emottagit tvänne särskilda skrifvelser af den 10 innevarande månad, innefattande hemställan, att då, enligt Riksdags-ordningens 24 §, såväl Riks-Ståndens, som Utskottens Sekreterare jemte den i Ståndens och Utskottens Kanslier under denna riksdag biträdande personal böra vid riksdagens slut erhålla en efter göromålens vigt och mängd lämpad vedergällning och således behörig grund för berörde vedergällnings bestämmande ännu saknades, men flere bland denna personal torde vara i behof att, innan aflöningen blefve slutligen bestämd, komma i åtnjutande af någon del deraf, följande för månad och från hvars och ens inträde i tjenstgöring beräknade belopp må, såsom förskott å aflöningen, efter hvarje månads slut utbetalas, nemligen: hos Bidderskapet och Adeln: till Riddarhus-Sekreteraren R:mt R:dr 300: — » 9 äldste Kanslister eller Notarier, hvardera » » 135: — » 6 andre Kanslister, hvardera » » 90: — lios Preste-Ståndet: till Sekreteraren » » 300: — » 4 Notarier, hvardera » » 135: — » 9 Kanslister, hvardera » » 90: — hos Borgare-Ståndet: till Sekreteraren » » 300: — » 4 Notarier, hvardera » »135: — » 8 Kanslister, hvardera » » 90: — Stats-Utskottets Memorial As 6. hos Bonde-Ståndet: till Sekreteraren R:mt R:dr 300: — » 4 Notarier, hvardera » » 135; — » 12 Kanslister, hvardera . » » 90: — hos Utskotten: till Sekreteraren i Stats-Utskottet » » 200: — » Sekreterarne i de öfriga Utskotten, äfvensom Sekreteraren i Stats-Utskottet för Riksgäldsverkets ärenden, hvardera » » 175: — » Notarierne i Stats-Utskottet och den derstädes anställde Kamererare, hvardera » »120: — » Notarierne i de öfriga Utskotten, hvardera » » 105: — » Kanslisterne i Stats-Utskottet, hvardera » » 90: — » Kanslisterne i de öfriga Utskotten, hvardera , » » 75: — Beträffande den hos Riks-Stånden och Utskotten anställda vaktbetjening, hafva Herr Landtinarskalken och Herrar Talmän uti samma skrifvelser likaledes föreslagit, att aflöningen för denna betjening, hvilken utgöres hos Ridderskapet och Adeln af 6, hos Preste-Ståndet af 5, hos Borgare-Ståndet af 7 och hos Bonde-Ståndet af 6 personer,