Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då vi komma till de punkter, hvilka Hr StatsRådet anser vara af nämnde beskaffenhet, skall jag söka bevisa, att af alla i betänk, förekommande punkter det icke finnes en enda, som äger denna beskaffenhet. Nu håller jag mig blott vid den föredragne punkten, i fråga om hvilken Hr StatsRådet instämt med Hr Printzensköld deruti, att den icke bör blifva föremål för votering i förstärkt Utsk. Såsom skäl för denna sin åsigt har Hr StatsRådet yttrat, att Utsk. har sönderdelat denne punkt, och ansett en del deraf böra förfalla, såsom varande af ekonomisk natur, men åter andra icke böra förfalla. Jag anser detta sednare argument icke vara ett argument i sak utan blott en händelse, att vid voteringspropos:nes uppställande inom Utsk., en del blir föremål för votering och en annan åter anses böra förfalla, och jag skall äfven söka bevisa hvad jag sagt. Det är icke första gången R. St. hafva fått sig förelagda förslag, hvilka, beroende af det beslut, som öfver dem kunna fattas, komma att inverka på Statsregleringen. Vi skola gå tillbaka ända till den constitutionella riksdagen 1809. Då förekom nemi. frågan om försäljning af kronans hemman och andra lägenheter, hvaröfver R. St. ensamt har beslutande rätt, i fråga om lagstiftningen i och för förvaltningen. 2 Stånd stannade emot 2, men StatsUtsk. hade icke då den förmätenheten, att förklara, det denna fråga rörde Statsregleringen, hvarom skulle voteras, utan StatsUtsk. ingick med ett mern. till R. St., deruti Utsk. begärde del af R. St:s åsigter, huru de ville alt med frågan skulle förfaras, enär densamma tillhörde uteslutande R. Sirs beslutande rätt. R St. lemnade då det besked, att de ville hafva frågan afgjord i förstärkt Utsk., enl. den 73 § Riksd.Ordn. men icke efter 69 § Reg.F., emellan hvilka §§ är en himmelsvid skilnad. Sålunda blef det erkändt, att frågan icke hör - Den 23 September f. m. 305 de under Statsregleringen.
Blomman för dagen torde man med skäl kunna kalla den nya varitet af remontantrosor, som fått namnet alihohäer som beröra familjekretsen. — Annonser mottagas endast genom S. Gumselius annonsbyrå och hos redaktionen. Abonnentsamlare antagas. man sjöskumsbitarne fint och nätt, håller det mot värmen vid rökningen, oeh j munstycket blir ganska snyggt igen, isynnerhet sedan det någon tid inrökts. Fru Pettersson. Läkareråd. P. E. begär råd för förstoppning. Detta onda kan hafva flere orsaker. I mänga fall beror förstoppningen på en kronisk tarmkatarr, i hvilket fall den vanligen plägar oravexla med diarrhé. Vidare kan förstoppning bero pil ett allmänt svaghetstillstånd hos kroppen i sin be ' bet, så t. ex. vid hvarjehanda kroniska sjukdomar af svårare art, och på ett dyliktsvaghetstillstand med återverkan på tarmkanalen torde ock den vid bleksot så vanliga förstoppningen bero. Dessutom kunna sjukdomar i nervsystemet, specielt i hjerna och ryggmärg, vara förbundna med förstoppning; hit hör ock den på hysteri och nervsvaghet beroende formen. Men utom förstoppning på grund af ofvpn antydda orsaker, ges det också en annan form — och dit torde ert onda få räknas — der förstoppningen är så godt som det enda symptomet, och parsonen i fråga känner sig fullt frisk eller möjligen klagar öfver läitare hufvud värk eller » tryck åt hufvudet », kalla fötter och händer o. s. v. Ofta fästa hithörande patienter vida mera afseende vid sitt onda, än det verkligen förtjenar, ty dtft behöfver visst icke antyda något sjukligt, att man ej har Öppning för hvarje dag, och experimenterandet med alla möjliga afföringsmedel bringar i sådana fall långt mera skada än gagn. Stina Q. Huskurer. Kol bleksot. Som jag nyligen fått höra en s. k » buskur », hvilken botat en ung flicka från ytterlig bleksot (så svår, att hon af blodbrist ej egde magt att gå), tänkte jag det vara skäl meddela den i » våi » tidning, på det möjligen flere patienter kunde draga nytta af densamma.
Eder med att ingå i någon theoretisk bevisning, utan blott tillåta mig att citera ett exempel ur enskilda förhållanden och af den beskaffenhet, att man derifrån kan i tillämpningen komma rakt in på slutsatserna i afseende å det allmänna: denna samling af enskilda förhållanden. Jag hemtar detta exempel från den stad, der jag är boende. Der stod en gång förlidet år en Engelsman på bron i Norrköping och sade med hänryckning, att hans fädernesland skulle vilja med millioner betala den förträffliga vattenlägenheten, för att äga den inom sig. En aktningsvärd fabrikant finnes i denna stad, som för 10 a 12 år sedan icke ägde rocken på kroppen, då han såsom bokhållare fick plats i ett förmöget fabrikshus. Ilan tillvann sig sin patrons utmärkta tillgifvenhet och fick efter några år låna dennes credit. Han tog den, använde den till inköp af en fabrik, började med 2 stolar, har nu 8; har försörjt sig sjelf, med hustru och barn, och dertill samlat sig någon förmögenhet. Om nu denne man, af farhåga att sätta sig i skuld, lågt händerna i kors och gjort ingenting; hvad hade han väl då ägt? Naturen är rik på föremål för industrien; men hvart komma vi utan capitaler? Och likväl vill man ej inkalla sådana utifrån. Må det exempel, jag anfört, närmare efter - <211 Den t3 Mars f. m. sinnas. Jag tror, att hvarje opartiskt omdöme skall finna skuldsystemet klokt, då det väl användes; och på en sådan förutsättning grundar jag den öfvertygelse, att det skall blifva en välgerning för Nationen. Jag vill ej i anledning af en omständighet, deri samme talare yttrat sig, anmärka någonting ofördelaktigt för honom; men så vida jag hört riktigt, har jag tyckt mig förnimma, att, oaktadt han i frågan om ny redaction af 72 §. Reg.F, hördes yrka Konungens uteslutande från Bankens styrelse, och änskönt jag trodde, att han ännu vore af samma tanka, har han likväl omtalat ett fall, deri Konungen, gemensamt med Ständerna, skulle besluta uti ämnen, rörande Bankens styrelse. Jag öfverlemnar till den värde talaren sjelf, huruvida icke sådant innebär en motsägelse.
SBewittning efter itbra 2lrt. © O: i Cut>i|jle. SuSprejlen Sorg ■ . informator Sjung Rogben Serggren Äamarjungfntn ©tåbl ©nitfaren Serg . Setviflnin^görorbningeti. Xarerings.-Eommittéeus antetfningar. SnUmagten är af ben t ■■ oä> belagb meb 60 9t:br Ebarta ©igillata. 9*0 6. ©ttmmarijf Uträfning öfwer ^erfonltg Afgift efter 1 2lrt. af 1835 åré Q3ewillning&@tabga uti 9?. $ögt>ert för år 18 * * 3 ra •Hj C Oo CO ©s f ® o S: r8 § ♦-S O •» Gf o 3 o-S' ■8'3fi CO ^ O :• © o: rh ♦“£ O r< H1© S.5: » CO Co ^<§•0 y* » « CTT?) ra O 3 » » c a3ett>i£I» ning. CLioar uar och Sågar©gaube» rätts afgift. gahrif&Sm rättningar, font äro tare rabe efter nt Som bet är eif wigt, att be Statifliffa upplpSningar, broitfa genom Sammanbragen un* ber benna hunter böra minnas, erhålla ben futtftänbigafie noggrannhet, fä ffola öpärabSffrifroarne mc b ftörfia omforg, genom tjenlig» Ofmerbrag från 2iareringS J^>em I Sagem matt, I beter. Gtioar» Sif Soneinfomfl från nar od) 200 till cd; meb 300 ©agar. 9f:br, a 2 9t:br.
» var långt och med » Det vet ifrån i mycket en tidning säger Jag slutar s o m kärlekstanken steg innanför hennes tjocka ord framkastas om bark, blef m i n a confratres sitt in bref Apollo. » med barns önskningar sitt O c h h v e m kan vingar ge åt glädje så s o m hon, o c h hvarje v r å, af h e m m e t m e d behag o c h fägring s m y c k a; h v e m kan så själfva himlen rycka till j o r d e n ner o c h bro dit uppåt slå? Ja, stort o c h högt är kvinnans kall, m e n s v a g dess äras tolk i dag. I hulda damer, eder skål vi dricka: sitt är j u n å g o n t i n g helt att h o n, äfven barns väl, modern skjutvapen » i då hon vid kan begå uppsatsen: utgöra etl fel, härpå » Gossar och exempel. F ö r s t s e d a n för att en onyttig d i s p u t a t i o n, i stället kunna öfvertyga h a n s fiffighet själf het, använder hon en sin gosse, blifvit bragt i sin genom vid, höghvälfd myndighet. han glädje. men in icke genom fordras Nu komma eget med Det gäller tycke Man kan helt att vederlägga att h a n han och moderns nej. s. utan uttalat sitt n e j. invändningar myndighet, böjt Barnet sig hade för då moderns o c h dess tillgifvenhet skulle därför icke hafva en minskats. det var ett H — g. M e n hvar blifva de äskade uttalandena i sakfrågan? Enkannerligen från själfva papporna? vårstamgren, ut ur grenen in i ett hänga i luften och där stannade — han; solen sken v a r m t och skönt g e n o m glasväggen, och h a n låg m j u k t gade sakta fram den in i m ö r k a skogen. bofink kronan med slog maka luften var varm och det I stället k o m en sjunoch sig ned och kammare, och grönskade och d e g å f v o sig därifrån, däruppe i barn.
Bttthikmtlhh -3ft,U tnåftga hundrade skicklige Handtverkares och de-3 ras familjers bekostnad och undergång, uppbygdt sig ett system , med hvilket raan blifver mindre belåten är. med de så mycket klandrade Handtverkare som nri äro , och slutligen icke kan få något dugligt arbete gjordt, klin mening är derföre den, ett det i denna del bör förblifva vid hvad det hittills varit, så att det må komma an på långifvarne och jåntagaren att sins emellan öfverenskomma om Vilkoren, Ktan att någon magt genom föreskrifter försvårar sidan» enskildas öfverenskommelse, mera i detta fall, än i alla andra-, ■ Hvad 16 angår, så anhåller jag ödmjukeligen om uppläsning af de anmärkningar sorn frätt BorgsreStåndet derom blifvit gjorde. Sammaledes vid ig Vid 20 tager jag mig frihetett att äfven &■» beropa de deremot inom Ståndet gjorda anmärkningar, och f^r derjemte nu tillägga följandet »hurti jag icke nekar, att det kan vara rättvist» billigt och gagneligt att fattiga Enkor och andre ensamne Fruntimmer, synnerligen af bättre folk» böra få baka och brygga för andra, om de der. sned kunna sig försörja, anser jag det deremot vara orättvist emot de redan vajande Bakare, Bryggare och Slagtare , att tillåta hvem sora heldst göra dem intrång, Dessa Handtverk bära och Utgöra betydliga skatter till Kronan och Stådenäs„ LagUtskotteis Betänkandw. Jtl». LagVtskottttt B(tUnktinde». ieke allenast uti de för alla andra vanliga onera, utan ock extra genom fördelningen på dem af Salu-accisen som är betydlig. De erfordra större Utrymme för att bedrifvas i stort, hvarföre mycket penningar blifvit nerlagde i deras verk och inrättningar. Att nu helt och hållet upphäfva dem, (kulle åstadkomma behof af deras skatters fördelning på andra, emedan de vål icke erlade lika skatter då man fråntagit dem deras rättigheter.
Det synes vid sådant förhållande vara högst nödvändigt, att R. o. Ad. på ett eller annat sätt afgör, huruvida frågan kan komma till förstärkt BancoUtsk. eller derförutan blifva sliten dymedelst, att R. o. Ad. instämmer i Presteoch BorgareStms åsigt. Jag täger mig således, på det någon expedition till K. M. må kunna afgå, friheten att vördsamt yrka den af Hr Gr. o. Landtm, vägrade proposrn. Frih. Ehrenborgh: Då jag begärde, att BancoUtskrs betänk, måtte blifva föredraget i sammanhang med Exped.- Utskrs, hade jag mig bekant, att såväl det ena som det andra blifvit 2:ne gånger bordlagdt. Jag ansåg således R. o. Ad. icke hafva rätt att låta dessa betänkm ytterligare hvila. För att då få saken i det skick, jag ansåg såsom det rätta, nemi. att frågorna åtminstone samtidigt skulle afgöras, hade jag ej annan utväg, än att begära, att BancoUtskrs betänk. måtte i sammanhang med det nu föredragna memor. afgöras. Frågan har kommit i en svår belägenhet just derigenom, att den ej afgjordes, när BancoUtskrs betänk. Nro i4 i sin helhet pröfvades. För min del har jag varit af den öfvertygelsen, alt derigenom, att ifrågavar. punkt i nämnde betänk, icke afgjordes, utan ansågs såsom ett raisonnement af BancoUtsk., skulle vi förr eller senare inkomma i den mindre behagliga belägenhet, hvari R. o. Ad. nu befinner sig, och jag tror, att det varit för att lemna oss tillfälle att komma utur densamma, som BancoUtsk. afgifvit ett sådant jemnkningsförslag, sorn nu ligger på R. o. Adis bord. Jag skall ej tillåta mig att yttra mig om de olika åsigter, som visat sig hos 2tne Stånds Talmän och Hr Gr. o.
SIG ÖKAD INTET, NÄRA SIDAN, RIKSDAGEN LÖNEFÖRLOTT A T T T A G A FÖRKORTADE NÄMLIGEN DÄRAF HERRAR O C H ÄFVEN BESANNA UNP Å SÅ SIN FÖRÄLDRAR SIG H A N NESOMSÄTTNING. FÖRVÅNANDE, TAGITS ATT I VISST TILL DENNA EJ EKONOMISKA U N G D O M E N S SAK VARA NÅGON FÖRDEL, GANSKA SIG. LÄSER HERRAR ELEMENTARLÄRARE, STÄLLER SIG P Å KAN EJ DESSA BEHÅLLA ATT FRÅGA FRÅGOR FÅ SINA UNDVIKA NEJ, Alvar Arfwidsson. TID FOR D E LÖSA FÖRDE], O E H BEVIS DET ÄR GLÖMT M A N ATT TAGITS TALA UT ATT VISA, INTRESSE FÖR S K O L A N S LIGEN ÄR GODA FRUKTER. SJÄLFKLART, E N SATS. O C H VID SÅ VISSERLIGEN S O M ÄR SIDA. O M TVÅ GÅNG TILLSTRÖMGODA TVÅ ANLAG. FÖRSLAG ÄR ANMÄRKNINGEN, P Å LÄMPLIGT E N VISST OSS I I Ä N N U E N SÅ STOR DÅLIGA P Å DETTA ÄR ÄRO DÅLIGA ATT NACKDEL HÄNSYN SKOMINDRE D E ANTAL, TILL O E H D E T EJ DISCIPLINEN MÅSTE, TAGA DET FINNS TILL ATT LÄTTJA FINNES FRÅGA: ATT K U N N A UTAN SIG AFSEENDE MOTFRÅGA: OCH SÄTT BARNEN, LÄRA ÖFVERVÄGANDE H E M M E N, I FINNS FÖR ETT O R D S P R Å K, MYCKET, INGENTING DENNA S O M M A N FÖR TILL VARNAR T Y D Å BEVISAR ALLS. FRÅGA. JUST D Å D E D E M?
Ej må stämning, hvarom nu sagdt är, ske sednare än tio år efter den tid, som, på sätt i 2 § sagdt är, blifvit för jordens eller lägenhetens afslående eller upplåtande bestämd. Kunna, sedan så stämdt är, parterne ej sämjas om det belopp, hvarför jorden eller lägenheten återlösas skall, låte Rätten tvisten derom af särskild Nämnd prölvas, såsom förut sagdt är: dock må Nämnden ej sälta ut högre belopp än det, hvarför jorden eller lägenheten afträdd blifvit. 30 §. Om ändring eller utrifning af vattenverk, som genom uppdämning skada jord eller hindra dess odling, är särskildt stadgadt. 22 Kongl. Maj\ts Nåd. Proposition N:o 34. Utdrag af Protokollet öfver Justitiedepartement s-Mrenden, hållet inför Hans Maj:t Iionungen uti Stats-Rådet ä Stockholms Slolt Tisdagen den 31 Oktober 1865, i närvaro af: Hans Excellens, Herr Justitie—Statsministern, Friherre de Geer7 Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström, Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Bredberg, Thulstrup, Reuterskiöld. Carlson, Justitieråder,: Södergren, Hofsten. Sedan, efter hvad Statsråds-protokollet. ofver Justitie-departements-Ärenden för deri 28 sistlidne Februari utvisar, Kongl. Maj:l behagat förordna om infordrande af Högsta Domstolens utlåtande öfver ett inom Juslitie-departementet upprättadt förslag till förändring i vissa delar af Kongl.
Anledningar , men icke fasta grunder, egna omdömen, men icke skrifven Lag, skulle utgöra deras efterrättelse; hvarföre ock, v d mer än ett tillfälle, deras åtgärder i tillämpningen hafva innefattat de mäst kränkande förhållanden, nemligen ej allenast en obehörig beskattning, utan i synnerhet päbördandet genom Opinionsdoiff, utan laga bevis, af ett bland de svåraste Samhällsbrott; äfvensom å den andra sidan motsattsen häraf, genom antagandet af upp - 388 Dtn 24 Martit, /. m. gifter, som erfarenheten utvecklat hafva varit vida under verkliga förhållandet. Att denna verkställighetsgrund sålunda i sina följder varit ganska betänkelig, lärer näppeligen kunna bestridas. Möjligtvis hade äfven detta Taxeringssätt till följd, att mången, som det första året ordentligt uppgaf sin inkomst, men sedan jernfördeden Bevillningsafgift, som honora i anledning deraf påfördes, med sin Grannes, som genom uppgörandet af annan räkning kommit vida lindrigare derifrån, deraf föranleddes, att äfven uppsöka grunder för en sådan beräkning, aom nedfällde hans andel i likhet med de andres; och sålunda i strid emellan tvänne alldeles motsatta ämnen, sjelf började en arbitrage, som Taxeringsmännen sedermera fortsatte. jag vill ej uppehålla RidderskapetOch Adeln med upprepande af flere dylike omständigheter: Allt hog, att olägenheterne kändes lifligen, då vid 1812 års Riksdag man sökte finna botemedel deremot. Må hända att vid detta tillfälle, Som vid flera andra, man icke hade tillräckligt rådrum att pröfva , huruvida det man ville sätta i stället tillräckligen friades från andra olägenheter; men säkert var det icke bågon rättsgrund man ville rubba» t, Så, som olägenheterne hade sig företett, uppsöktes ock rätteiserne. Således i första rummet, lör att tillvägabringa säkerhet i beräkningen, skulle nu tor Egendom skattas, utan afseende på Innehafvarens personliga ställning; Den 24 Martil, f. m. 389 T'C[V'den om den Bevillningfandel , rom den skuldsatte. Egendomshafvarens Creditorer bo.da erlägga, hänsköts till dem enskildt
R:dr s. r R:dr s. r, R:dr S. r. i — Cider 1 kanna — 12 — F r i tt. 3 tö — Cinient 1 tunna — 16 - F i’ i tt. Cirklar, Passare och Cirkelbestick 100 Rd. v. 25 F r i a. — 7 Citroner 1 skalp. 1 6 40 - Citronsaft 1 kanna — 4 1 32 — Citronsalt eller chrystalliserad Citronsyra 1 skålp. F r i G a. 8 16 - arbetade 1 skålp. — 40 — F ri a. 10 13 1 skålp. l skålp. — 4 U*// Lil Ulla ••■«••••• Corinther — 2 8 • r+i — 20 — Dadlar 1 skålp. — 4 — •1 .30 — Deklor 1 lisp. — 3 — Fl r i! a. Chrystalli-Tartari, sc Vinsten, renad. Cindres, se Stenkols-stybb. Cochenille, se 'Färger. Cognac, se Brännvin. Cokes, se Stenkol, afsvaflade. Cordet och Corderoy, se Väfnader. Cremor Tartari, se Vinsten, renad. Damast, se Väfnader, Bomullsmed blandning af Lin samt Linneoch Hamp-, Decorationer, Piateauer och Ornamenter, se Slöjdeyaror, ej specificerade. 8 Bil. till Bevillnings-Utskottets Betänkande ^ N;o 21. Tullvärde. Qvantitet för Tullbcr. Inf.-Tull. Utf.-Tull. R:dr s. r. R:dr s. r. R:dr s. r. 25 Dref Drefmat eller gammalt och i stycken af högst 2 famnars längd 1 skepp:d 1 24 " 1 “ 20 sönderhugget tågvirke 1 skepp:d — 30 - 1 1 Dricka:
lag skall dock nu i afseende på den 1 § anhålla, alt få hänföra mig lill dea reservation, sorn jag vid helänk. har bifogat, och deruti jag har gjort anmärkning vid 1 §, såväl af K. M:s nåd. propos., sorn af Ulsk:s förslag. Utsk. har visserligen, i öfverensstämmelse med min åsigt, i I § af sitt contraförslag uteslutit den sista meningen af samma § i K. M:s propus.; men Utsk. har, i likhet med den Kongl, propos. stannat vid en redaction i början af §, som jag för min del icke kan gilla. Jag har i min reservation anmärkt, att denna §, såsom den nu lyder, alltför knapphändigt bestämmer i hvilka fall expropriation skall äga rum, eller i hvilka fall den enskilde ägaren skall afstå sin egendom för allmänt behof. Der talas nemi. endast om, alt sådant skall ske, när ”Konungen pröfvar nödigt.” Efter min åsigt är det angeläget, att fä dessa fall närmare bestämda i sammanhang med de beslut, hvarigenom K. ål. förklarar att behof af expropriation är för handen. Jag bar sökt att i min reservation ådagalägga dessa förhållanden, och torde jag för mera korthets skull kanske få uppläsa den l:sta punkten deraf, så lydande: ”Uti Usta § synes man med de orden, der Konungen pröfvar nödigt, alltför knapphändigt hafva behandladt sjelfva hufvudföremålet för den föreslagna lagen, som är att bestämma, när och under hvilka villkor den enskildes äganderätt bör vika för allmän nytta. Om man än härvid, lill följd af Konungens grundlagsenliga rättighet att efter godtfinnande förordna i alla administrativa ärenden, icke beliöfver så omständligen reglementera, sorn den Franska expropriationslagen, torde det likväl vara nödigt altså ordna förhållandena, alt man förvissar sig, att af alla tvistiga frågor endast den om ersättningens belopp återstår, då saken lill särskilda nämnden hänskjutes, helst nämndens pröfning, efter förslaget, icke får sträcka sig härutöfver. Men för en sådan visshet erfordras, efter, min tanka, några bestämmelser, som i lagförslaget saknas. Härtill hörer dels ali, i sammanhang med det beslut, hvarigenom
Men då, beträffande anslagets belopp, Borgare-Ståndet ej ännu sig derom yttrat, får Utskottet hemställa, att Borgare-Ståndet måtte i detta hänseende fatta beslut. 5:o. 73:dje punkten af berörda Utlåtande, uti hvilken punkt Utskottet dels hemställt, att samtliga ordinarie anslagen under ofvannämnda hufvudtitel, hvaruti någon förhöjning eller nedsättning icke blifvit ifrågaställd, måtte uti den blifvande Riks-staten få med oförändrade belopp uppföras, dock att, till jemnande af hufvudtitelns slutsumma, förslagsanslaget till skrifmaterialier och expenser, 4 Siats-Utsfwttetf Memorial J5? 81. ved in. m., sorn för närvarande utgör 50,047 R:dr 16 öre, finge bestämmas till ett belopp af 50,044 R:dr 67 öre, dels meddelat att, derest Rikets Ständer biföllo hvad Utskottet i berörda Utlåtande föreslagit, hufvudtitelns ordinarie anslag för nästa statsreglering komme att uppgå till 3,787,500 R:dr eller 80,700 R:dr mera än nu gällande Riks-stat för denna hufvudtitel upptager, har blifvit afRidderskapet och Adeln samt Presteoch Bonde-Stånden bifallen, af förutnämnda tvänne Riksstånd dock med förbehåll om iakttagande af de ändringar i afseende å hufvudtitelns anslagsbelopp och slutsumma, som af Ståndens från Utskottets förslag afvikande beslut kunde föranledas, hvaremot Borgare-Ståndet, i enahanda syftemål, återremitterat nämnda punkt af betänkandet.
När man från statsanslaget afräknar, hvad som tillkommer Just.Cancellersexpeditionen, föredraganderna samt några tjenstfria tjenstemän inom Just.-expeditionen, hafva protocollssecret.-, cancellistoch copisttjensterna, d. v. s. den egentliga expeditionen af alla de mål och ärende!', som förekomma i Konungens Högsta Domstol och genom Just.-expeditionen föredragas i Statsrådet, bestridts af tjenstemän, 29 till antalet, hvilka derför sammanlagdt uppburit endast omkring 2Öoo r:dr, som, då ljuspenningarna, såsom ungefärligen, ehuru ej fullt, motsvarande pensionsafgifterna, derifrån afdragas, utgör för hvar och en af dessa tjenstemän omkring go r:dr. Han är således ej att jemnföra med daglönaren. Nej! statsverket har ej ens bestått honom för hans mödor, hvad fästningsfången och correctionisten kosta. Huru föga uppmuntrande detta tillstånd är för tjenstemännen torde lätteligen inses. Revis.-secreterarne, hvilka, så länge befordran inom verket var att vänta, hade att påräkna biträde af extraordinarie betjening, äro deraf nu i saknad, och ej sällan händer, att revis.-secreteraren sjelf måste besörja de minsta detailler, t. o. m. renskrifning. Det torde vara tid, att denna oreda må upphöra. — K. M. har också, till afhjelpande af dessa oformligheter, beslutat en inskränkning i personalen inom Just.-expeditionen, för att medelst redan ägande anslag och en förhöjning deri af circa 4600 r:dr kunna förse embetsmännen med en löneersättning, någorlunda svarande mot deras mödosamma arbeten och, gé - Den q6 Maj e. m. norn den föreslagna minskningen i tjenstemännens antal, ökade göromål.
Sandeberg, som vållat ofvannämnde förlust af Stats-Verkets betalningsrätt; all HofRätten, genom utslag den 31 Augusti 1842, med åläggande af böter för åsidosatt tjenslepligt, frikänt Sandeberg från den yrkade ersättningsskyldigheten; samt alt Kongl. Maj:t, uppå Advokat-Eiskalens i Svea IIof-Rätt häröfver underdånigst anförda besvär, medelst nådigt utslag den 15 April 1845, förklarat alt, ehuru Sandeberg, i afseende på fullföljden af Kongl. Maj:ts och Kronans emot Höganäs nya stenkolsverks bolag instämda, genom Svea Hof-Rälts dom den 2 Mars 1835 ogillade talan, icke stälit sig till efterrättelse föreskriften uti Kongl, kungörelsen den 16 Maj 1827, utan, efter eget Slals-Utskottels Utlåtande N,:o 18. II godtfinnande, låtit samma dom vinna laga kraft, Kongl, Majit likväl fann, med hänsigt till beskaffenheten af berörde talan och de omständigheter, som dervid sig företett, så vidt bedömande deraf nu kunde äga runi, icke skäl att det yrkade ersättnings-ansvaret Sandeberg ålägga. Enär således Revisorernas yttrade åsigt, att någon godtgörelse för Slals-Verket af nämnde fordran icke vidare vore att förvänta, är genom denna utgång af saken bekräftad, samt Utskottet finner öfriga, här ofvan omförmälda frågor vara fullständigt utredda, får Utskottet, i öfverenstämmelse med hvad jemväl Kongl. Stats-Kontoret uti dess i ämnet afgifna utlåtande underdånigst tillstyrkt, hemställa, att Rikets Ständer, med bifall lii! ofvananforda, af Revisorerne framställda förslag lill en förändrad redovisning för oftanämnde iåneoch förskottsmedel, måtto uti underdånig skrifvelse hos Kongl. Majit anhålla om meddelandet af de nådiga föreskrifter, som för ifrågavarande åtgärders verkställande finnas erforderliga. § 3. (Rev.-ber. pag. 31. Eörkl. pag. 241.)