Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dahlgren från Elfsborgs län: »Då jag under behandlingen af förslag till införseltulltaxa, uti vissa delar varit af skiljaktig tanka med Utskottets majoritet, får jag i de delar, som besluten strida emot min åsigt, mig reservera. Bih. till R. St. Enär Kongl. Majit ansett att tulltaxan vid innevarande riksdag bör bibehållas oförändrad på de skäl sorn derföre blifvit åberopade, anser jag att icke flera förändringar bort företagas än en del af de rättelser och jemkningar sorn embetsverken föreslagit, och derjemte några få rättelser som vore af behofvet påkallade, för att bringa tullbestämmelserna jemförliga till hvarandra, med fästadt afseende å varans verkliga värde, och det skydd som erfordras för jordbruket, fabriksoch handtverksrörelse!!. Men så har icke blifvit händelsen, enär nära nog hela tulltaxan blifvit omarbetad, och många flera förändringar till tullfrihet och nedsättningar blifvit föreslagna, än de sorn, efter mitt förmenande, vore nödiga och nyttiga och då de rätta grundsatserna för tullbestäminelserna blifvit förbisedda, så har ock följden blifvit den, att flera oegentiigheter blifvit i tulltaxan föreslagna, än de som funnos deruti förut. Och då införseltullen på fisk, sill och salt, på grund af den betydliga inkomsten, ansetts icke kunna umbäras, så anser jag samma skäl ligga tili grund för bibehållandet af den nuvarande tullen på en del af de varor, hvilka blifvit föreslagna att tullfritt införas; äfvensom för de föreslagna nedsättningarne, hvilka sammanräknade icke utgöra en obetydlig summa som minskar inkomsten, och då härtill kommer att utförseltullen på grund af förslaget skulle komma att upphöra, hvilken icke varit obetydlig. På grund af de anförda skälen anser jag nödigt att den nuvarande införseltullen bibehålies på följande varor, som till en del blifvit föreslagna att tullfritt införas, och en annan del hvarå tullen blifvit nedsatt, och derjemte, för att fylla den brist som uppkommer genom den föreslagna tullfriheten och en del nedsättningar, som troligen komma att bifallas.
Att det är troligt, att vi ej skola blifva fullkomligen bevarade för inftytelsen af villoandar, är det enda man kan säga. Men då blir det ju tid att lagstifta, emot det som angår Staten. Det, som blott tillhörer det andliga, huru galet det än för Statens lagstiftare må synas, detta måste de lemna i sin galenskap, ty det ligger utom menniskans domvärjo. Dock, här må en fråga göras: månne våra hittills gällande tvångs-lagar hafva förmått skydda oss från villoandar? Tvertom de hafva mångenstädes framkallat dessa. Dessutom hafva de insöft, så väl lekmän, som prester och gjort många af de sednare äfven till de farligaste ibland villoandarne. Måtte Svenska Statsmakterna icke bränmärka sig med någon obefogad lagstiftning inom Guds Rike, utau i stället rätta de misstag, som vära förfäder häruti hafva gjort, oell dermed för framtiden befria oss ifrån förnyande af de blodskulder hvartill dessa misstag hafva varit anledning. Härtill fordras oeftergifligen att uphäfva så väl konventikel-plakatet, sorn Sakramental-lag och MissgerningsBalkens 1 kap. 3 §, samt ÄrfdaBalkens 7 kap. 4 §, äfvensom allt som dermed står i sammanhang och är af samma art. Men, af det som förut är sagdt följer naturligtvis att vid uphäfvandet häraf, absolut intet annat får sättas i stället. Deremot kunna förhållanden upstå till följd af dessa orättmä tiga skrankors borttagande, som kunna påkalla lagstiftnings-åtgärder i rent borgerligt afs:de, men dessa skola framtiden sjelf påpeka. Man invänder visserligen att här finnas redan separatister och baptister. Det är sannt, men vi veta ej hvad inflytande det förändrade förhållandet kan hafva på närv:de afsöndringar från Kyrkan. Låtom först en stadgad erfarenhet hafva förvissat sig om lagarnes behöflighet, så skall den sedan med noggrannhet kunna bestämma dess föreskrifter, att man må slippa i fåvitsko och på måfå göra, hvad man nästa Riksdag måste omgöra. Genom sådant förfarande tillvinna vi våra lagar hvarken aktning eller lydnad.
Ut supra. S, JD Sedan vid pröfning af BancoUtskot. tets den 28 silst!edne April under Nio toafgifne, samt den 30 derpålöljde eftermiddagen på bordet (agde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottels förut meddeldte Betänkande, rörande publicitet af Banquens angela - Pen i Octobcr /. m. genheter, Ridderskapet och Adeln den 1 sistledne Maji förmiddagen stadga!, att frågan om orh huruvida någre uppgifter Jdrande Banco Verl e 5 stallning framdeles, under Riksens Smndets sam» manvaro, eiler afven dess emellan, antingen årligen, efter afslulade räkenskaper, eller efter hvarje Revisionsförrättning må komma att allmängöra», borde hvila, intill dess Ridderskapet och Adeln öfver den blifvande Financeregleringen fattat sitt Beslut; så fann Ridderskapet och Adeln nu för godt besluta, det en fullständig uppgift om Bankens hela ställning hädanefter borde årligen genom Herrar BancoFuilrnägtiges föranstaltande tryckt meddela^ samt äfven Allmänna Tidningarne åtfölja; uti hvilket beslut de öfrige RiksSiånden skulle inbjudas, att sig med Ridderskapet och A~ deln förena. Ut supra. S. D. Vid föredragning af ' Hedervärda BondeSiändets ProtocollsUtdrag för den 25 sist ledne September af innehall , att Ståndet till StatsUiskottet remitterat Anders Danielssons Motion örn anordning af Ståndsoch UtskottsC!anzliernes aflöning för Jonis, Julii, Augusti och September månader; uti hvilken Remiss de ofri. ge R ksStånden blifvit inbjudne att sig med BondeStåndet förena; fann Ridd* rskapet och Adela för godt, att uti den af BondeSiåndet beslutad© cfvanberörde Remiss instämma. Ut supra» l66 iDen 7 October f. m. Hop!. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan % eftermiddagen. In fidem Protocolli O. J. Luger heim.
Lt:r besluta att ej körliindra densamma, oeb jag Kunde bvppas sä lyckliga conjuncturer, att någon 70 8 t a ts - oell Laneo-bltskottens verklig förbättring i värt m^nt clerigenom skulle inträffa. Xlt cl» 8tatens förkofran, lien yttersta grunclvalen kör cless bestäncl, i clet kela utgöres ak lien allmännelig-» enskilclta förkofran, som uppkommer för bvarje arbetanlie medlem i 8ta^:n, genom skillnaden emellan lians förtjenst oell lians förbrukning, eller öfverskottet kör äret, clet ingalunda kan klifva likgiltigt kuru stor reel valuta, kvar vell en i sitt öfverskott erkäller. Oell att kög Louis nöllvänöigt mäste vara kostsam för mängclen as lnnevänare i ett lanci, som beköfver wreket ifrån snöra lancier, oell cler sjelfva silfret är en ullänösk långt aflägsen vara. klen om man äfven mecl sörbigäencle ak allt lietta, nu enöast vill fästa sig vili nölivänliiglleten alt åtminstone erkälla något bestämöt, oell möjligketen alt realisera bestämningen, sä vägar jag tro, att en noggrann unliersökning ak lie meclel, som till ärxlamälets vinnanlie nu föresläs, pä en gäng skall äclagalägga, att nägra bättre i rlet bela ej lära vara att tillgå, vell att rätta tillen för kl^ntbestämningen ännu ej är inne, clä lien ej ulan kö,kaställe ätgäicler, ock lierat följanlle större kostnaci, sä i silkverpris som bekok ak Ian, kan sättas i verket; kvarigenvm kela bestämningen, etter witt begrepp, ytgör ett ingrepp i esterkommanllvs rätt.
— Jo, där var den! Månne den skulle duga? Han började läsa. Den gick nog an, den kunde åtminstone icke skada samlingen, den var visserligefl bara en bagatell, men raskt berättad med några roliga typer, kanske väl litet individualiserade, om man skulle kriticera. Modren var en figur i Dickens stil, den ena unga flickan påminde allt om Goncourt. Ja, det hade just varit hans lektyr den där vintern för fyra år sedan; det kom han nu ihåg. Ett par komiska figurer, den andra unga flickan och den sprättige notarien, voro inte så oäfna. Dahlman satt en stund och debatterade » Ballufts » vara eller icke vara. Nåja, det var icke så fasligt viktigt, det var genom de andra han skulle stå eller falla. Det här var ju bara ett litet fyllnadsnummer. Han gjorde hastigt några rent språkliga rättelser, satte till ett par repliker i den gamla skizzen, kuver-terade den och skref utanskriften till förläggaren. Tre veckor senare stod Dahlman en afton och tittade in i boklådsfönstret. Där låg hans novellsamling i det gula omslaget, bland de andra grå, röda och blå böckerna. En fyrkantig lapp med tumshöga bokstäfver, var fästad mellan bladen. Där stod ordet » nyhet *. Den känsla, som bemäktigade sig honom, under det han stod där, var ock så ny. Han tyckte, att han egentligen ej förr än nu gjort sig reda för, hvad det ville säga att ge ut en bok. Nu, när det var för sent att ändra ett enda ord, såg han på en gång alla bokens brister och kunde ej påminna sig, att deri hade en enda förtjänst! Den låg härKRITIK. för att köpas och kriticeras af den stora allmänheten, som med ens blifvit till en fruktad makt. Det är ju också helt naturligt, att man ser publiken från. en annan synpunkt, när man själf sitter en premierafton på parkett, än när män som debutant stirrar på den genom hålet på ridån, strax innan det ödesdigra » plats » ljuder! Nej, han ville icke tänka på det: skulle han visa sig rädd nu, när det gällde att stå för sina ord, att svara för sina åsikter!
Icke helier kan jag finna de af Hr von Koch föreslagna tillägg nödvändiga, då §:n redan förut bestämmer att de ändamål, för hvilka upsägbara obligationer på kortare tid må få utgifvas, skola vara tillfälliga, och då dessutom i mom. 2 föreskrifves, att dessa skola inlösas vid näst derefter skeende amorteringslän. Hr von Köchs farhåga, att samtidigt med en dylik operation en kris kunde in - l)eu 13 Oktober. träffa, tror jag icke är befogad, då räntan ej får sättas högre än 5 procent, hvilket icke torde blifva möjligt, om en kris är i annalkande. Jag anhåller om bifall till §:n. Hr Akerman: För min del är jag af en motsatt åsigt emot Hr Bildt. Jag anser det sätt att gå tillväga, som man härmed vill medgifva hypotheksbanken, fullkomligt främmande för dess egentliga bestämmelse. Det kan visserligen inträffa, att en uplånirig på kort tid medför vissa fördelar; men banken har icke verldshändelserria i siri hand, och det är på dessa som penningemarknadens fasthet beror. Att på denna de största vexlingar kunna ega rum, ser man genom den sista postens tidningar, enligt hvilka räntan i England på 5 dagar stigit icke mindre än 2 procent. Det kan, örn hypotheksbanken får rätt att utgifva obligationer på kort tid, blifva för densamma ganska lätt att upbringa en betydlig summa, som sedan skulle intagas i nästa utländska amorteringslån; men till följe af en omkastning af händelserna utomlands kan det också blifva för denna bank omöjligt att i rättan tid derstädes uptaga det större länet, och då står man der vackert med skyldighet att inlösa de utelöpande obligationerna. Det är visserligen, såsom Hr Bildt sagt, af vigt att icke alltför mycket binda händerna på den nya institutionen, men man måste dock vid dess inrättande lägga grunden för densamma så pass stadigt, att den icke kommer att användas för andra ändamål eller verka på annat sätt än man från början afsett. Jag önskar alltså för min del afslag å hela §:n. Frih. Tersmeden: Den siste värde talaren synes egentli gen befara, att den ifrågav:de rättigheten skulle af hypotheksbanken användas för att göra mer eller mindre halsbrytande spekulationer.
Bredvid honom fanns en tom plats, afsedd för ett fruntimmer som heter Bianca. Hennes storhet sitter antagligen i hufvudet, ty hon lär redan ha skänkt sin hatt åt bolaget, sa Villy, och lofvat att rästen ska komma efter så småningom. Gustaf ville prompt se den där utmärkta människan, som uppfunnit järnvägarna, men han fanns inte och inte Andersen häller, som så många Herrans gånger glädt både mig och barnen med sina sagor. Men det förstås, det kan då inte finnas plats för alla storheter! Något som riktigt störde mig var att se Vårt Högt Älskade Konungahus stå där i lag med hvilka för ena som hälst, utan att ens ha så mycket som en glaskupa stjälpt öfver sig en gång. Nog är det utomordentligt nådigt och nedlåtande, och allt sådant där, men hur ska det gå med respekten, om hvar lymmel, som betalar ut 1 krona, kan anse sig ha rättighet att kritisera Prins Karls fina ben eller Kronprinsessans vackra ögon? För att nu inte ens nämna det rent hiskliga uti, att kanske en slamsig piga torkar Deras Majestäter i ansiktet med en smutsig dammtrasa! Just sådant är det som skapar sosialistmötena vid lill Jans – vi var på ett härom dagen – och sådan där ohyggelse. Så hörde vi fonografen! Sanna mina ord, den uppfinningen kommer att ställa till en förfärlig villervalla i världen! Ord är ämnade att fördunsta som dagg, håll dem kvar mot naturen, och det ska bli vackra historier utaf. Tänk så mycket man säger bara för att bli lirkad med af den man håller af! Och så skulle sådant sedan kunna väfvas fram ur en sådan där låda! Jo, jag tackar jag! Emellertid så var det högst märkvärdigt, intressangt och hämskt att höra Ödman sjunga »var hääälsad sköööna morgonstund», utan både hufvud, månsken och ben. Men jag föredrar honom med månsken och ben – hufvudet saknade jag mindre. Nej, Lovisa, sitt inte och lek kurra gömma med dig själf längre! Det går inte att skrifva som om ingenting hade händt. Jag är så ledsen så jag kunde gråta blod om det hjälpte! Frun i Federasjon hade rätt!
Greger Andersson var stallmästare där. Han var förr en af rättarne som redo efter mig, när jag rymde med Pilen. Det är så länge sedan vi hört af dig. Så? Greger var stygg mot dig? Han tog Grebben, som herr Åke gaf mig att rida, när Klas fick Pilen. I stället fick jag ett halt sto. Det blef i mossen. Greger sa': nu skall du köra oxarna. Svarta tjuren var ilsken, ja, han stångades så, så! Jag hade yxan, jag slog benet af honom. De satte mig i hundstallet ... Fyra dagar satt jag i hundstallet och fick intet annat än hundarnas mat. Så bröt jag mig ut och låg gömd på hövinden. De skulle skicka sex ryttare till Lavila. Matts Lång sa' till mig: kom ut, Bennu, gör musköterna rena! Ja, jag kom ut, jag satt på bakgården med musköterna, när Greger kom med piskan emot mig. Är du där, din tattarehund? sa' han; jag skall lära dig rymma! Kom icke hit! sa' jag och höll musköten emot honom. Han kom ... jag sköt ... han föll ... jag sprang. Göm mig, Hagar, göm mig! De äro efter mig; jag sprang hela natten. Du skulle ha klagat för herr Åke ... skrifvit! Skrifvit? Jaså, du kan icke skrifva. Kan du läsa? Mor lärde mig stafvarna förr, men dem har jag glömt. Hvad kan du, Bennu? Rida, fäkta, skjuta, jaga, dressera hundar, kasta kronvägg, tärningar ... Å, sådant där! Hvart tänker du rymma? Vet inte. Kanske till Åbo. Jag har fått en nål af grefvinnan ... Hagar eftersinnade. Hennes lärdom dunstade bort som en dimma för den öfverhängande faran. Hon var beslutsam och djärf som brodern, men mycket mera utvecklad till sitt förstånd. Ja, de skola förfölja dig, de skola söka dig här. Du kan ej rymma till Åbo, det är lång väg, de skola hinna fatt dig på vägen. Men till herr Åke ... Herr Åke ligger svårt sjuk på Lavila. Klas är där. Då finns det ej annan råd, än att rymma till Tyskland.
Att wid en sadan stamplmg ej andre Ekar, efter Utskottets tanka borde anses för Kongl. Mant och Kronans räkning, under Kronoskatte - Jordägarens och Krono - Bondens ward och inseende böra blifwa qwarstående, än dem, som antingen redan äro fullwaxte och innehalla en betydlig qwistfri stam, eller af förmånlig Byggnads-bcstaffenhet, eller ock sadane yngre Ekar, hwars wäxt synes lofwa dylika goda träd at framtiden: Att Ägare af sa beskaffade Ekar, efter allmänt tillkännagifwande af Kronans bestämde bchofwer deraf till längd och öfriga beskaffenhet, mage tillätas i större eller mindre partie, dem afyttra mot Adelar af sa« dant wirkes wid försäljningen gangbara pris, da Utskottet anser den öfrige besparde Adelén kunna anwändas till aflöning at de Embetsoch Tienstemän, hwilka med tillsyn och underwiSning om tradens fällning och upphuagning pröfwaS nödwändigeAtt om Kronoffalte-Ägare eller Krono Äbo will eller i följd af skedde Storstistes - eller Enstiftes delningar, eller andra orsaker, behöfwer werkställa odlinoar, honom ma wara tillätet, att, efter skriftelig anmälan derom till Konungens Befallningshafwande i Länet, eller närmaste Krono-Betjente, hwilken senare dä derom till Konungens Besallningshafwande bör genast inberätta, med uppgift ä antalet af de för Kongl. Maj-.t ock Kronans räkning qwar, stående, och a den till uppodling bestämde marken be, sint, iQ84 Den z Julli fintelige Ekur, sädane trud uppgräfwa och frun vdlings-marken afföra, och om deste trud för Kongl. Maut ^och Kronans räkning iche behöswas, eller Jord.
Föremålet för denna Inrättning är, att, genom undervisnings och upplysningars meddelande åt Slöjde-Idkare, bidraga till förkofran af Fäderneslandets Näringar. Den bör först och främst vara en Slöjde-Schola för ynglingar, som ämna ingå i Närings-Ståndet, och för det andra utgöra en practisk rådförings-austalt för sjelfva Slöjd-Idkaren. 35a Underdånigti Skrifvelser. a:o Ynglingen skulle i Slöjde-Scholan, på de vanliga så kallade Schol-fridagar, Onsdag och Lördag, genom egen handläggning, inöfvas i sådane Slöjde-förrättningar, hvilka kunna anses såsom de allmännaste eller mest förefallande, och icke allenast egna sig till en underhållande sysselsättning vid hans ålder, utan ock förmå gifva hans arbetsförmåga en rigtning af ändamåls-enlighet, noggranhet och smak; omständigheter, hvilka vid den vanliga utöfningen af Slöjder i synnerhet vanvårdas. Dernäst skulle honom, efter ålder och fallenhet, genom Modellers företeende, genom besök i Verkstäder, och genom besigtning af de förnämsta i bruk varande Machiner, beredas en allmän eller mindre ensidig kunskap om de vigtigaste förrättningar, som i Slöjderna förefalla ; en kunskap, sorn icke allenast är väsendtlig vid Näringars idkande, utan ock, under andra förhållanden af lifvet, högst gagnande, ehuru den, ty värr, ällmänt saknas. 3:0 I anseende till Slöjd-Idkaren sjelf, skulle han, vid förefallande behof, kunna vid denna Inrättning inhemta råd och upplysningar, samt practisk undervisning och vägledning i enskildta ämnen, äfvensom det i allmänhet borde Inrättningen åligga, att, genom uppmärksamhetens fästande på de vigtigare framstegen i Slöjderna, gifva anledning till nyttiga förbättringar och nya företag , så vidt allt detta af Inrättnini gens verknings-förmåga billigt kan fordras. Till eri sådan Inrättning fordras; Underdåniga Skrifvelser'. 353 1:0
Föredrogs Andra Beredning :s Betän kande i afseende på Herr Lagman Sandbergs ofvannämde Memorial som nu afgjordes. —- Upplästes Andra Fördeln :gs Protocoll för d 5 dennes innehållande dess Betänkande öfver de serskildta punkterna i Hr Grefve Löwenhjelms förenämde Memorial — lades på bordet. — Föredrogs ett af Herr Förste Exped. Secr. af Forselles ingifvet Memorial med förslag att Just. Ombudsm. Embetet måtte afskaffas — lades på bordet. 1812 års Riksdags Const. Föredrogs Kongl. Majsts Nådiga Proposition af d. 7 dennes rörande förslag till förändring och jemkning af vissa §.§. i Reg. formen; hvilken Proposition från samteliga Riks Stånden till Utskottets handläggning blifvit remitterad — lades på bordet. — D :0 Andra fördngs Betänkande öfver Hr Grefve Löwenhjelms Memorial — Utskottet biföll samma Betänkande och skulle svar i enlighet med dess beslut i afseende på Just. Omb. Embetet till Hr Exp. Secr. af Forselles expedieras så väl som till Hr Grefve Löwenhjelm. Föredrogs åter Kongl. Majsts Nådiga Proposition hvaröfver rådplägades dock utan att något derom besluta. fortsättning af samma ämne. Rådplägningar och beslut i anledning af Kongl. Propositionen om förändringar i Reg. formen. Justerades Utlåtanden till Hr Lagman Mannerstam. D :o Memorial till Riksens Ständer innehållande förteckning på hvilande Grundlagsfrågor. D :o Memorial med förslag till inskränkning af tiden för nya frågors väckande vid Riksmöten. D :o Memorial om ändring i 14 och 21 §.§. Riksdags Ordningen. D:o Om ändring i 14 § af Just. omb. Instruetion. Fortsattes öfverläggningarne och Besluten i anledning af Kongl. Pro[po]sitionen om förändringar i Reg. formen. Justerades Utskottets till Riksens Ständer afgifvande Betänkande rörande de förändringar i Reg.
Inom Hedervärda Bonde-Ståndet hafva i detta ämne flere motioner blifvit väckta och lill Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterade, nemligen: i:o af Håkan Nilsson, med hvilken sig förenat Nida t Jönsson, båda från Christianstads Län samt Lars Nilsson från Blekinge Län, som, hvar för sig, ansett, att Wadstena Krigsmanshus-Cassa med dess redan samlade fond, samt med bibehållande af en del till densamma inflytande inkomster, vore i flen ställning, att för framtiden hunna utbetala de pensioner och gratificationer till afskedade krigsmän, som från densamma böra utgå, utan att fortfarande hafva af nöden åtnjutandet af de hittills cassan tillfallande afgifter vid köp-, bytesoch löse-afhandlingar om rusthåll, samt en del andra hemman och lägenheter; samt af sådan anledning yrkat, alt antingen alla dessa afgifter, med upphäfvande af de till grund för desamma utfärdade Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 99, 17 utfärdade Författningar, höra komma helt och hållet att upphöra, eller ock alt, derest de emot all förmodan skulle till nå^on del anses omistlig • för deras ursprungliga ändamål, åtminstone aflrädesafgiflen för afgående rusthållare må nedsättas till 1 per mille, i stället för 1 procent af köpeskillingen, samt 2:0 af Lars Petersson från Blekinge Län, hvilken, under förutsättning, att Amiralilels-Krigsmans-Cassan ej vidare är i hellof af den inkomst, sorn blifvit densamma försäkrad genom Kongl. Brefvet den 6 December 1782, hvarigenom stadgats, att vid de under båtsmans-indelningen i Blekinge och södra Möre hörande lägenheter afoch tillträdes-afgiflen vid köp m. m. finge beräknas berörde Cassa lill godo på samma sätt, sorn genom i och 3 §§ uti Kongl.
Utlåtande, i anledning af Friherre Löwenskjölds, Salomon, remitterade motion , rörande Förlags Lånerättighet för nya Bolaget för Skånska stenkohLverket vid Höganäs, c*. A0 Uti denna motion, som från Ridderskapet oell Adeln lill Utskottet blifvit remitterad, har motioäairen., efter en kort framställning af Slenkohlsverkels öden, hufvudsakligen anfört, hurusom nedra kohlOötsen uti Ryds gamla Schacht, hvars åtkomlighet, under nära ett halft århundrade, varit föremål för alla ansträngningar och alla förhoppningar, blifvit i September månad förlidet år i833 anträffad; att de kohl, som derifrån och från Brors Backes Schacht blifvit upptagne, vid här i huivudstadeu anställde noggranna jemförelseförsök med Engelska Stenkohl, befunnits bättre än Stenkohl ifrån Hull och nära jemngode med dem ifrån Newcastle; att enligt uppgjord arbetsplan kohlupptagningen, under loppet af omkring 80 år, är beräknad att ärligen uppgå, utöfver verkets eget förbrukningsbehof till 85 å 98,000 Tunnor att afyttra; att Le rFa b rika ten äro begärlige i handel, och att Verket ifrån Augusti månad 1830, då det af nya Bolaget emottogs, till December sistlidet år i833, med beräkning af nedlagde kostnader i byggnader, af inventarier och effecter, lemna,t en behållning af 219,363 Rdr 20 sk. 6 rst, Motionairen tillägger härvid', att sådan är Verkets nu varande ställning och sådane äro förhoppningarne; roen dessa förhoppningar hvila likväl på möjligheten alt kunna drifva Verket och att det, vid inträffande oförmoniiga händelser, icke afstannar.