Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag trodde, stt det lika vä! sKulle gå an att besluta en inbjudning i dag pä eftermiddagen, sorn i morgons bittida. Men då Herr von Hohenhausen motsagt min framställning derom med ett skäl, som är så beklagligen sannt, nödgas jag afstå från min begäran. Herr RibbingArvid: Jag tror mig tem ligen noga känna, att de frenne öfrige Ståndens beslat ännu icke äro så bestämda, att ju någon jemkning deruti kan göras, enär den ifrågavarande inbjudningen egenteligen icke rörer den oeconomiska delen af ämnet, utan Lagförslaget. Bonde-Ståndet har yttrat, att ämnet borde, så vidt det vore att\betrakta såsom Oeconomie-mål, öfverlemnas till Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning och afgörande, samt gillat Lagförslaget3 Preste-Ståndet synes önska, att allsicke någon bortspelning af fast egendom må komma att äga rum. Jag tror således, att en jemkning gerna kunde göras, så mycket hellre, som vi ej sakne exempel förut under denna Riksdag , att de andre Stånden på Ridderskapets och Adelns inbjudning frångått beslut, hvilka de redan en gång förut ändrat. Grefve Posse : Jag kan icke rätt fatta hvad den siste värde Ledamoten menar med bestämdt, och icke bestämdt. Det förevarande ämnet innefattar tvenne frågor , uti hvilka vi af de i förmiddags upplästa Protocolls-Utdragen inhämtat de frenne Ståndens beslut, hvarigenom Betänkandet utan vilkor, således efter mitt omd,g - Den 1S December e. m. 789 ine bestämdtblifvit bifallet. Jag hemställer då , huruvida det är lämpeligt, att genom en inbjudning vilja rubba detta beslut. Herr Lagerhjelm Pehr: Då det beslut de andra Riks-Stånden fsttat, synes innebära en motsägelse, tycker jag, attén inbjudning så mycket mer är lämplig.
Likväl vill jag gerna medgifva, att de beslut, R. o. Ad. fattat i de föregående hufvudpunkterna, i betydlig mån förstöra verkan af detta Utsk:s förslag, och måhända vore det vid nuvar. förhållande lämpligt att inskränka creditivrörel10 H. 47 D c ii 3o Juli c. m. sen till hypotheksföreningar och sådana bolag, som befatta sig med spannmålsbelåning; men jag vill dock erinra, att den händelse kan inträffa, att hvarken hypotheksföreningar eller bolag för spannmålsbelåning uppstå, och jag anhåller derföre, att R. o. Ad. måtte vara betänkt uppå, huru Bancostyrelsen då skall utlåna den uppkommande bancovinsten, ty eljest kunde inträffa, hvad man kanske mest fruktar, att rörelsecapitalet blefve minskadt. Således torde R. o. Ad., i fall Frih. Ehrenborghs förslag antages, finna nödigt att bestämma något sådant utlåningssätt, t. ex. en utsträckt belåning af publika papper. Det synes mig dessutom, som redactionen borde undergå någon förändring. R. o. Ad. har i föregående punkt beslutat, att hvad som kommer att indragas från Bancodisconten äfvensom afbetalningarna å fastighetslånen skola användas till crediliv åt hypotheksföreningar, och det tyckes mig vara besynnerligt, att då man anslagit de tillgångar, som från dessa 2:ne håll äro att förvänta, uteslutande åt hypotheksföreningarna, man likväl nu vill satta dessa föreningar i andra rummet; hvarföre jag tror det borde heta i denna punkt, att cassacreditiv må beviljas: 1:0 åt hypotheksföreningar och 2:0 åt associationer för spannmålsbelåning. En annan värd ledamot har talat om belåning af vexlar. Hvad inrikes vexlar och deras belåning angår, är en sådan förmån för dem afsedd i handelsdisconten, och de äro intet annat än ett papper, försedt med 2Jne namn, som, i fall dessa äro goda, fä belånas i handelsdisconten.
Beloppet häraf har för åren 1814,18150611 J816 per Medium utgjort: 568 StatsJJtsiottets Betankanden, för Andrarums Bruk i Skåne 40 T:r. för Loverts Bruk i Calin a re Län ' . - 119 AlunWerken i Skaraborgs Län 50 Tillhopa 200 T:r. något derutöfver har icke funnits anledning kunna påräkna. Hvad prieet angar, synes det kunna ökas med 6 R:d på Tunnan och således i stället för 170 T:r. ä 10 B:d Tunnan, som det senast beräknades, nu blifva 16 R:d T:n., som för 200 T:r. utgör .■ T 3,20©.-—3 lolo Dylta Svafvelbruk Tionde. Den utgöres af Dylta i Nerike belägna Svafvelbruk. Uti RiksStaten för år 4816 påräknades den till 340 R:d om året, och ehuru för nämnde år en brist af 30 R:d 8 sk. 8 rst. upstått, torde dock, t förmodan, att Tionden ökes, lika stor Summa fa uptagas, som för år 1816, eller 340. — —- 11:0 Kalkugns Afgift pä Gottland. Denna Afgift har vid StatsRegleringen för år 1816, blifvit påräknad till 10 o R:d om året, hvarvid den äfven nu synes böra för' blifva och uptages således till - 100. StatsUtshottets Betdnkandern 269 12:0 Boskapspenningar och Aker Skatten af Stockholms Stad. Den erlägges af Stockholms Stads BemedlingsCommission, efter derom med Kongl. KamrnarCollegt. Um afslutadt Contrad. Uti flere är har den utgjorts med 130 Rid om året, och dertill uti BiksStaten beräknad, hvadan den altså utföreä till lika belopp, med - . 13:0 Avesta Koppar, och Manufaéiur-1 ull.
Ijerdedelen af hvad för köpe-bref finnes bestämdt. För den sålunda föreslagna förändring äro några särskilda skäl likväl icke anförda. Utskottet anser sig vid sådant förhållande och i betraktande af de skiljaktiga förmåner, som med dispositionsoch egando-rält till jord äro förenade, icko kunna biträda omlörinälda förslag, ulan hemställer alt 5:le momentet må bibehållas oförändradt. Vid föredragningen af Kongl. Majlis Nådiga skrifvelse hos Högvördiga Presteslåndet har Komminister B edur, an. under erinran om de inom landet bildade bolag till försäkring af lif äfvensom af läst och lös egendom samt om den tällan dessa bolag hade ali uthålla med utländska försäkrings-inrättningar, hvilka åtnjöto förmånen att för sin årliga behållning härstädes icke vara underkastade bevillning, väckt fråga derom, att omlörinälda utländska bolag kunde oell borde beskattas genom kartering af de handlingar, policer och årliga qvittenser på inbetalda premier, som af dem ulgifvas. Och föreslog Komminister Beckman att stadgande härom kunde införas i elt njll 9:de moment af § 8, hvarigenom de utländska bolagen förpligtades att belägga policer eller andra handlingar till försäkring af gods och lif med slämpladt papper till följande, efter belt är beräknade belopp, nemligen för försäkring af läst eller lös egendom en half procent af utbetald premie och för försäkring af lif, en Ijerdedels procent af premien, dock icke under 50 öre; Och skulle det åligga agent, vid ansvar enligt 14 §, alt ställa sig varande eller blifvande föreskrifter i afseende å kontrollen till efterrättelse; äfvensom talan i dvlika mål ej finge vid Svensk domstol upptagas, derest kärande parten icke kunde förete behörigen karterad handling, försedd med agentens påskrift om karte-beloppel och intvg att kartering vore samtidig med handlingens utlemnande. i denna fråga har Biksdags-fullinäktigen P. Fr.
Cederström påstår nemligen, att utom de redan anlagde, troligen flere Fabriker skola inrättas och drifvas med Stenkol. Jag frågar då, om det ej är rigtigt och angeläget, att upprätthålla vårt Stenkolsverk i helst, i fall af krig med Eng-, land, våra Fabriker, utan tillgång på inhemska Den 29 Maji. 523 stenkol, nödvändigt mäste gå under. Friherre Cedertröm har vidare invändt, attdet vore så godt köp på Spannemål i Skåne, att, om Sten. kolsverket det oaktadt ej bär sig, detsamma icke förtjenade, att af Staten understödjas. Men jag får anmärka, att i Skåne ofta är gan-s ska olika Spannemåls-pris, och att det är vanligen ganska högt, i trakten af Höganäs, ett par mil norr om Helsingborg. Jag kanner äfven de nyare Financierers satser, i afseende på försvårad import. Men jag tror, att man först bör börja tala emot hög tull på vahror, som ej kunna produceras inom Landet, innan man ifrar emot tullen å sådane artiklar, som här produceras. Jag får i anledning af allt detta anhålla om återremiss af Utskottets Be; tänkande. Friherre Cederström: jag får endast till Protocollet anmärka, i anledning af hvad Herr Munck af Rosensköld anfort, att, då man vill citera personers yttranden, för att deraf draga slutsatser, måste man citera dem till punkt, och ej falskt. Friherre af Klinteberg, Wilhelm:
Icke gör man, till exempel, menniskorna bättre genom det man sänker dem i allmänna opinionen och minskar deras egna begrepp om sitt värde. Månne en folkklass, som anses liderlig, för det den begagnar sig — jag erkänner det, stundom till öfverdrift — af det enda njntningsmedel, dess tillgångar och bildning medgifva, stadnar på vägen till ett allmännare förderf — jag vill icke säga blir bättre •— genom ständiga förolämpningar mot hela massan, skyldiga och oskyldiga sammanlänkade. Det är lättare att se följderna af dylika förolämpningar på nära håll, än på afstånd, och om Lappen har sina suptallar och carnavaler vid marknaderna, så bör han dock troligen räknas bland dera af Skandinaviens inbyggare som förtära minst af starka drycker. Man må för öfrigt bringa moraliteten så omsorgsfullt som hälst under zifferberäkning, samt utleta mer eller mindre glada förhållanden i den delen, ett enda brott förekommes ej derigenom; men sök visa, att så och så många brottslingar finnas på hundradet; men nedsätter värdet af alla de många hundraden inom hvilka ingen brottsling finnes, och hvem vet, om icke en proportion häri, en gång stadgad som allmän norm, kan leda till öfverseende med dem som förfalla till brottslighet, ty oundvikliga ödet spelar en mägtig roll uti massans conceptioner, och ingen som någon tid examinerat verkliga brottslingar, eller sökt intränga uti deras ~ 7 begrepp om orsakerne till deras fallna belägenhet, har undgått alt göra den anmärkning, under hvilken besynnerlig ödets ledning dessa men* niskor förmoda sig stå. Beräkningsifvern och bevisningen för ett ohjelpligen fallande samhällstillstånd, skulle ej kunna gå så långt, alt man icke finnér sig tillfredsställd med en låg procent brottslingar, utan anser flerfalldiga medel nödvändiga för deras ökande. Missförstådde nitet skulle ju äfven kunna föra till den förvillande slutsattsen, att der mindre brott åtalas äger icke större laglydnad rum, men deremot bristande eftersyn hos Fiskaler, ehuru deras inkomster helt och hållet hvila på brotts upptäckande.
Då jag icke med Friherre Cederström kan finna någon Grundlags-paragraf, som berättigar Rikets Ständers Fullmägtige i RiksgäldsContoiret, att, utan Ständernes bifall, emottaga förvaltningen af någon främmande Gassa; och då MilitiaeBoställsCassan är bland deras antal, som icke omedelbarligen tillhöra RiksgäldsContoirets förvaltning, samt jag således anser det vara nödigt, att Ständerne medgifva en slik öfverflyttning, får jag förnya min anhållan om återremiss, och, om ej annat hjelper, begära, att frågan måtte slitas genom votering. Herr af Sillén, Georg Axel, hade inlemnat ett så lydande anförande: Uti Utlåtandet N:o 71 öfver Herr Friherre Wredes motion om upphäfvande af Kongl. Krigsoch KammarCoIlegiernes befattning med utarrenderingen af Militiae-boställen, och BoställsCassans fördelning på Regementerne, hafva Statsoch EkonomiUtskotten, hvad den förra delen af motionen beträffar, med afseende på den längre omgång och deraf förorsakad tidsutdrägt vid behandlingen af de ärender, som de Kongl. Collegiernes dermed hafde befattning åstadkommit, samt då de i Hufvudstaden förlagde EmbetsVerk icke kunna äga den localkännedom, som för bedömandet af boställens beskaffenhet och rätta afkastning erfordras, tillstyrkt Rikets Ständer, att hos Kongl. 9° Den 18 November f. m.
4 Helft , 2 10 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 98. frälsehemman oell således fortfarande underkastade rusttjenst-bevillning, deremot ega giltigt anspråk att från odelshalfva uppbörd sein vara befriade, anser sig Utskottet, med hänsigt jemväl till angelägenheten att åstadkomma reda och likstämmighet i uppbördsräkenskapen, böra tillstyrka. att Rikets Ständer måtte genom! underdånig Skrifvelse hos Kongl. Majit hemställa att, derest vid den närmare utredning af frågan, som torde böra af vederbörande embetsmvndighefer verkställas, något hinder i berörde eller annat hänseende icke linnes möta, Kongl. Majit täcktes till vederbörligt iakttagande meddela nådig förklaring, hvarigenom sålunda åsyftad rättelse, i de 0111 ofrimans frälsehemman gällande författningars tillämpning tor framtiden må vinnas. Stockholm den l Maj 1860. .M O». Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Maj 1860, kl. 2 e. m. Ullålande, i anledning af Kongl. Majlis nådiga Proposition angående förkortning af den tid, hvarå Kronans egendomar utarrenderas. (I. A.) Enligt hvad högstberörda nådiga Proposition, införd under M:o 68 i lista Samlingen af Hillänget till Riks-Ständen.s protokoll vid innevarande riksdag, innehåller, hade, i fråga örn ilen tid, på hvilken Kronans egendomar lämpligast borde till arrende upplåtas, olika äsigter under den förflutna tiden gjort sig gällande. Sä blef tiden för kungsgårdars utarrendering, genom särskilda Kongl.
Directionen emot redovisning i behörig ordning; hvarjemte Utskottet tillstyrkt, att den skuld af 13,378 R:dr 11 sk. 5 r:st Banao, hvarföre Inrättningen häftar i och för dess iståndsättanie, mi godtgöras af Stat?-Verkets öfverskott på Intraderne för nästledrté eller innevarande ar. 3:0 Angående de hos Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet gjorde Aomärkningar vid Stats - Utskottets Betänkande, om Saltpetter-Skattens utgörande, deruti Utskottet under åberopande hufvudsakligen af dess torra Betänkande endast tillstyrkt, dels att i den iron Saltpetter-till verkningen ib md Allmänheten vunnit den tillväxt och förkofran, att den samma utan biträde kan af HemmansInnehafvarne Sielfve bestridas, UnderStyresmän samt Sjuderi-Verkmästare och Lärlingar måga indragas och afskaffas; dels ock beträffande de 16 sk. som af Krono-betalningen för hvarje L:& Saltpetter nu innehållas, ansett, att vid hvad Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse af Dm 2? April. 367 den 17 Augusti igi2 i detta ämne innehåller, borde olörändradt förbliiva. Drdn Banco-Utskolteti Af den 22 denne t: 1:0 I anledning af vissa föreslagne forarn» dringar vid Sedel utgifningen frän Banquen; tillstyrkande Utskottet på anförde skäl, att den angående Sedlars urgifvande frän Banquen löre detta stadgade ordning, än vidare må blifva orubbad. 2:0 I anledning af hegardt l.åne-biträde från Banquen till Uddevalla Stads Kyrka; deruti Utskottet tillstyrkt, art berörde Kyrka må af Banquen erhålla ett Låne-biträde till åstundadt belopp af 16,666 R:dr 32 sk.
Till ConstitutionsUtskottet har den 16 dennes ankommit Höglofl. Ridderskapets och Adelns ProtocollsUtdrag, för den 11 förutgående, af innehåll; att, sedan fråga blifvit väckt, om ett sådant tillägg i 51 §. RiddarhusOi dningen, att Introduction hädanefter ej måtte emellan Riksdagar af RiddarhusDirectionen, utan endast af Ridderskapet och Adeln, under påstående Riksdag, meddelas, och RiddarhusUtskottst, uppå Remiss, sig yttrat med tillstyrkande af den föreslagna Författningen, att i Riddarhus - Directionens Instruction införas; dock utan någon särskildt, efter Utskottets tanka, icke heller behöflig omarbetning och förändring af berörda 51 §. Herr Grefven, Landtmarskalken, sorn på fratnstälda skäl, funnit motionen ovilkorligen förutsätta en slik verklig förändring, hvilken åter ej kunde annorlunda än jemlikt 52 Jfjns stadgande, lagligen tillvägabringa*, ansett sig böra, med stöd af 45 §• Riksdags* Constitutions-Utskottets Betänkanden. 271 Ordningen, vägra Pr< po ition på bifall till Utskottets betänkande, i dess närvarande skick; Hvadan och då en sådan Proposition icke dess mindre af Ridderskapet och Adeln yrkats, öfverläggningen blifvit, i följd af nyssnämnda Grundlags 55 §. förklarad hvilande, och frågan förvisad till ConstitutionsUtskottet, som egde att inom Fjorton dagar derefter utlåta sig öfver densammas stridighet eller enlighet med Grundlagen. Likmätigt Kongl. Förordningen den 8 Maji 1775, är det de personer, som till Adlig, Friherrlig eller Grefvelig värdighet upphöjas, förment att antaga dem förlänta Titlar och Sköldemärken, samt att tillgodonjuta värdigheten åtföljande Priviligier och immuniteter, innan de sina Diplomer utlöst och sig till Introduction anmält, samt dervid fullgjort hvad enligt Författningarna fullgöras bör; och i Kongl.
— Så vidt jag kan fatta, finnas, uti det uppgjorda Lagförslaget, händelser af dylik beskaffenhet icke förebyggde. — Uti 18 och 19 §§. af nu gällande Inteckningslag är åtminstone en egare af odelad inteckning i flera fastigheter försäkrad emot alla ensidiga försök å gäldenärens sida till förminskande af hans rätt, och innehafvaren af en uti någondera af dessa fastigheter se* dermera vunnen inteckning är jemväl för* vissad derom, att hans pant icke skall användas till den odelade gäldens betalning annorlunda, än i mon af den brist, som i de öfrige fastigheterne kan uppstå. Men genom Utskottets förslag skulle desse §§. till ali kraft och verkan upphäfvas; och man vill i stället stifta en Lag, sorn icke otydligen låter förstå, att, ehvad säkerhet man vid meddelandet af en försträckning sökt att sig bereda, antingen genom odelad inteckning i flere fastigheter, hvilka, så till sägandes, en för alla och alla för en, borde för gälden ansvara, eller ock medelst serskild inteckning i någondera af desse fastigheter, under förutsättning, att denne senare, endast i den mon brist i de öfrige fastigheterne sig yppade, skulle för den gemensamma gravatio - Bil■ t, Lag-Utskottets Utlåtande N:o 103. a 7 nen häfta; sa måste likväl nu, i vissa inträffande fall, den förre borgenären lata dela sin fordran, utan någon garantie emot den förlust, som derigenom, i anseende till den ena fastighetens sämre beskaffenhet emot den andra, kan uppstå, och den senare fordringsegaren åter nöja sig med att, medelst en sadan delning, den han aldrig anat, se sin pant graverad med ett så betydligt belopp af den gemensamma gälden, att, efter betalningen deraf, föga eller intet till hans förnöjande återstår. — Ingendera af Inteckningshafvarne är, enligt förslaget, berättigad att vägra gäldens fördelande.
I följd hvaraf Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att Ridderskapet och Adeln för närvarande icke medgifvit offentlighet vid Ståndets öfverlåggningar. Herr Riben, Carl Wilhelm: För min egen tillfredsställelse och efterverldens bedömmande, anhåller jag, att, i Ridderskapets och Adelns Protocoll få nedlägga min reservation emot det beslut, som nu genom votering blifvit fattadt. Herr Stråle, Nils Wilhelm, förenade sig med Herr Puben, Herr Uggla, Goran Gustaf: Det år med tillfredsställelse jag kan inför Iiögloil. Ridder - 5°8 Den 17 Martii. skåpet och Adeln högtidligen förklara, att jag icke hörer till antalet af de 269 , sorn röstat emot publiciteten inom detta Hus. Jag anser * deremot för en åra, att vara en af de i42, som röstat för densamma ; och jag begagnar detta tillfälle att, med den rått Grundlagarne lemna, mig till Protocollet reservera emot ett beslut, lika stridande emot min öfvertygelse, som emot tidens upplysta kraf och Svenska folkets derpå grundade rättvisa fordringar. Friherre Wrangel, Henning: Under de discussioner som ågt rum, så vål i dag som första gången motionen väcktes , var min tanka att äfven yttra mig; men då så många talare på ett så upplysande sätt, enligt min öfvertygelse utveckladt ämnet , ansåg jag öfverflödigt att öka deras antal., Då nu denna vigfiga publicitets-fråga af Ridderskopet och Adeln blifvit afslagen och derigenom Svenska folket beröfvadt ett tillfälle att vinna den national-ända, som utgör constiiutionella Staters styrka och en lagbunden frihets palladium; anser jag åter för min egen tillfredsställelse nödigt, att til! Protocollet reservera mig mot detta Ridderskapets och Adelns beslut. Hvad ån omdömet må blifva, kan jag ej annat än djupt smärtas öfver en , enligt min tanka, för Svenska folket menlig utgång. Jag vördar alltid Ridderskapets och Adelns beslut, men beklagar mig sjelf, att så märkeligen skiijas ifrån den inom Ståndet uti denna fråga rådande opinion.
»Vill du värkligen, Lovisa, att jag ska låta Boström och de andra förtjäna dubbelt på säcken – när de fattiga inte får den minsta vinst af det? Han lät riktigt ledsen i tonen. »Nej — det vill jag inte» — sa jag, »för det vore ju dumt. Men kunde du inte sälja billigt, med villkor att de inte fick höja priset åtminstone för dem, som tror det är synd att äta en beta rent bröd — för frostfolket, för det arma frostfolket? Hvad bryr vi oss om tull och sådant häruppe — som vi inte förstår — vi bara förstår, hur fattiga, hur gränslöst fattiga de är. Fråga dem, Ruffen lilla, fråga dem, Ruffen lilla!» Senare: Ruffen har frågat. Axel sa genast ja, men de andra skrattade och sa att det inte gick an att göra någon skillnad. Visst går det an göra skillnad, om man bara vill. Vår Herre har ju redan gjort skillnad. Att människor, som ska drifva fram hvart ax ur frost och kyla, ska betala lika mycket för lifvets nödtorft som de, för hvilka naturen gjort ett helt annat verk, det är och förblir grymt! Senare: Ruffen har nog förtjänt 2000 kronor! Han drar ned mungiporna och försöker se ledsen ut, när han kommer i håg sig, men det där ängsliga, hopknipta draget kring själfva munnen börjar att försvinna. Älskade Ruffen! Han ville göra mig till viljes, men nog tror jag, att han i botten är bra glad att det gick som det gick! Men ett säger jag: Gud ske lof, att inte vara satt att styra land och rike, ty nog är deras ansvar stort!! Hade de bara sett hvad jag sett, så Senare: Besynnerligt att inga lappar varit nere än! Vargarna lär ändå ha grasserat svårt i år! Senare: I morse, när jag skulle gå ut i köket, hörde jag Sofis röst långt in i salen, så skrek hon: »nej, nej, nej!» Då förstod jag genast hvad klockan var slagen. Midt på golfvet, med en smutsig kortlek bredvid sig och pipsnugga i mun, satt Thord, vandringslappen, med benen i kors och tiggde allt han kom öfver. »Goa jungfru, ge gammal lapp en sup.» »Nej.» »Goa jungfru, ge gammal lapp en skjorta!» »Nej.»
Fortsätt med den behandling, ni tillrådts, och sök att, om möjligt, få er arbetstid något afkortad. Ni måste ovilkorligen till sommaren ställa så, att ni kan komma till lämplig badort. Obotligt kan ert onda ej vara. H. G. Ö. 1) Mera stillhet och, om möjligt, massagebehandling. Ni bör låta läkare undersöka gossens och er egen urin. Använd samma behandling, som tillrädts^Sigrid » i n:r 7! Cecilia B. T). Att tugga snus bör redan genom det snuskiga deri förbjuda sig sjelft; är dess utom ej heller oskadligt. Att snusa är åtminstone något snyggare och mindre skadligt, men borde väl dock kunnaundvikas isynnerhet af en så ung person. Nej — om det ej sker för ofta. Frågor. N:r I. Jag måtte icke ha lyckats göra mig förstådd i min klagan öfver » rinnande innanfönster », ty de råd jag fått synas mig afse de yttre fönstren. Tillåt mig derför, herr redaktör, förtydliga, att det är innanfönstren, med sina dt rummen vända ytor, som dess mer, ju skarpare kölden är, öfverdragas med imma, hvilken under natten oupphörligen kondenseras och bildar stora vattensamlingar. Gent emot detta obehag står jag fortfarande rädlös. Bekymrad husmoder. Undertecknad skulle gerna vilja fråga någon af Iduns läsarinnor på Öland om enklaste och riktigaste sättet att laga Ölandskroppkakor; ty det kunna vi ej i Östergötland. Agnes A. Svar. Till * Atte ». Bläckfläckar uttagas medels tvättning med i varmt vatten upplöst fosforsyradt natron. TT — a W. 7 Lösningar. Områden i n:r 6: Lagman. Fyrkanten i samma n:r: Idun, Ungt, Natt. Dyna, Breflåda. * Hustrulös&gt;. Dylika mystiska annonser intaga vi ej i Idun, äfven om liqvid medföljer. Erné. Tack — med någon omarbetning! Flere förlofvadc. Vi hafva tagit edert förslag i öfvervägande och redan satt oss i förbindelse med på detta område erfaren person. I skolen snart få höra vidare af oss. H — a.