Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Constitu tionsUtskottet: N:o 126. ang:de nödvändigheten af saraband emellan de beredda grundlagsändringsförslagen till lagtima riksdagars periodiska återkomst och till bestämmelser, ronde urtima riksdagar; StatsUtskottet: N:o 474- i anledn. af erhållen återremiss af betänk. N:o 472, rör:de fullmägtiges i Riksg.cont. gjorda hemställan, alt hvad som innevar. riksdag blifvit stadgadt i afseende på Bankens tjenstemän, hvilka, när de befordras, innehafva tjenster utom Bancoverket, måtte få gälla och tillämpas för Riksg.cont:s tjenstemän; Bancp Utskottet: N:o 146. med anmälaii om utgången af de omröstningar, som inom förstärkta BancoUtsk. blifvit anställda öfver åtskilliga frågor, upptagna i BancoUtsk:s under K:ris 76, 121 och 137 afgifna memor. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 2 e. m. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Onsdagen den 20 Maj 1835. Plenum kl. ii f. m. Justerades 2!ne prot utdr. för förliden gårdag. Gr. Frölich, Dav., uppläste följande: Såsom ordförande i R. St:s BancoUtsk. anser jag mig skyldig, jemte anmälan af ett dess i högsta grad eftertänkliga åtgärd, böra deremot aflägga min protest till R. o. Ad:s prot. Rör:de den bekanta motionen, att R. St., till uppfyllande af ändamålet med banklagen af d. i Mars i83o eller: nödig stadga och cont roll öfver R. St:.s eljest oinskränkta lagstiftningsrätt rör:de Banken inom de hufvudgrunder, banklagen fastställt, samt med iakttagande af enda rimliga och möjliga sätt att tillämpa dess 7 §, skulle, innan de åtskiljas, i underd. öfverlemna bankreglementet till K.
Majits nådiga Proposition innehåller, har denna afgift under de tre åren 1858, 1859 och 1860 i medeltal utgjort 1,539,122 Ridr samt, enligt hvad Rikets Ständer vidare inhemtat, år 1861 uppgått till 1,544,618 Ridr; men då Rikets Ständer äfven vid denna riksdag beslutat våsendtliga föråndringar i en del bland grunderna för denna afgifts utgörande, såsom att för den vid bouppteckningar befintliga behållning afgiften skall utgå med viss procent deraf, i stället att den förut beräknats efter stadgad stigande skala, äfvensom att såvål behållning under 1,000 R:dr, som Transport 15,000,000 Ridr. Expeditiona-Utakotteta Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 132. 23 Transport 15,000,000 R:dr. efterlefvande makes giftorätt i boet skola vara från ståmpel-afgift fria, hvilka, jemte åtskilliga andra i författningen gjorda ändringar, torde leda till icke obetydlig minskning i beloppet af denna inkomst-titel, som blifvit af E. K. Maj:t föreslagen att beräknas till 1,300,000 R:dr, hafva Rikets Ständer ansett densamma icke böra upptagas till mera ån 4:o. Bränvinsbr änning s-medlen. Då brutto-inkomsten utaf brånvinstillverknings-afgiften under de två år den utgått efter nyaste beskattnings-systemet, nemligen medelst afgiftens beräknande å allt det bränvin som producerats, utan hänsigt till brånneriets storlek, utgjort år 1861 8,462,911 R:dr 35 öre och år 1862 8,649,477
Jag är långt ifrån att önska att den ifrågavar. bataljonen af Bohusläns reg:te skall återgå till cavallen, men jag önskar att den måtte förblifva vid hvad hittills i sednare tider varit, och att icke Staten måtte förlora en inkomst, som den med rätta tillkommer, helst då farliga proejudicater kunde dragas af den ifrågavar. åtgärden. Gr. Anckarsvärd: Ehuru obehagligt det synes mig vara, alt uti pai lemenlariska öfverläggningar inblanda hvad till saken icke hörer, så nödgas jag likväl nu göra det. Det hörer visserligen icke hit, huru jag 0111 fem år härefter kommer alt tänka och handla; men då denna fråga blifvit fram - Dea i5 April f. m. lastad, så täger jag mig likväl friheten förklara, alt Frih. Cederström hvarken uti milt föregångna eller nu var. handlingssätt lårer kunna finna någon grundad anleda, lill sina tvifvel i afseende på milt handlingssätt, då denna (råga framdeles förekommer. Jag får förklara, atl om det Liefve mig beskärdt att upplefva den lyckliga dag, då ifrån vår Styrelse propos:r ankomme, som åsyftade lättnad i allmänna bördor, så skulle man säkerligen finna min röst hädanefter såsom hittills understödja en sådan åtgärd. Jag fortfar att yrka bifall till Utsktns betänk., på de grunder, som Utsktn i min tanke ganska riktigt anfört, och på de skäl, som af de talare, hvilka här understöd! Ulsktns betänk. blifvit framställda. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag anhåller atl få fästa Ståndets uppmärksamhet på en omständighet, som icke vid detta tillfälle blifvit vidrörd, men som blef det förra gången, då denna fråga förevar, och nu torde hafva undfallit Ståndets minne, nemi. att StatsUtsk. har vid denna riksdag föreslagit, att R. St. skulle ingå till K. M. med und. anhållan om framläggandet af en allmän försvarspinn, och detta förslag har äfven af de flesta RiksShn blifvit antaget. Au kan StatsUtsk. icke åtnöja sig med denna åtgärd, icke vänta intilldess den önskade försvarsplanen varder R.
Det är möjligt) att du i alla tider en statt mäste utgöras åt svagheten och räddstan, deras antal, sorn kräfva den inom vålt fädernesland, nu är så stort, att en Regering) sorn icke trott sig kunna lugna eller besegra opinionen) haft skäliga anledningar att, på sätt hittills skett, visa sig verksam med farsotens motande; men jag vågar påstå) att det är omöjligt, att sedart choleran nu oaktadt spärrningarna sträckt sig från kust till kust Öfver hela medlersta Sverige, opinionen icke skulle dag för dag hafva undergått sådan förändring, att man nu hade lika goda anledningar alt återkalla och Upphäfva dessa spärrningsanstalter, sorn en hvar borde inse, i deras conseqUeiita application till hvarje Commun, mert godtyckligt tolkade af möjligen fanatiska sUndhetsrtänmder, Och satta i verket af Constaplar och hållkarlar, skulle omsider förstöra hela samhällsmechanismen Och åstadkomma en fullkomligt anarkisk oordning öfver hela Riket, Må det stå den enskilde fritt, inom sitt område eller husliga krets, att tillstänga sin port och tro sig konna umbära det Utbyte af errtottaeen och leornad hjelp, sorn utgör ett samhälles naturliga föreningsband; förr eller senare skall den individuella räddhågan gifva vika för olägenheten af saknad tillförsel eller afsättning af lifvets otindgängligaste behof. Måtte icke Styrelsen, mätte icke de, af hvilkas ställning i det allmänna och af hvilkas bildning man här rätt att fördrä, det de skola betrakta arenderna i större scala och träda fram, när det gäller; må icke dessa sakna det civila mod, sorti fordras för att åter öppna de allmänna vägarna och vattenfarlederna inom Riket! Jag vågar upprepa, att det äi‘ omöjligt, att icke Styrelsen redan skulle hafva insett, att den svårligen kan länge fortfara efter samma spärmingsgrundsats; men det är möjligt, alf. emedan bahan blifvit redan nog långt beträdd, det är svårt att återvända, utan att blottställa sig för ett orättvist, men derföre icke mindre högljudt klander.
Ehuru, enligt Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer af den 24 Januari 1860 och Rikets Ständers derpå följande beslut, denna fråga sist förfallit, har Kronobergs läns landsting år 1864 uppdragit åt länets representanter, att hos Rikets Ständer ytterligare väcka motion i ämnet, hvarföre jag anser mig höra fullgöra detta uppdrag. Med ofvanbcmälda Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse är jemväl bilagd fem stycken tabeller af Krigsoch Kammar-kollegierna upprättade, för att upplysa förhållandet, angående roteringsbördan i 19 län. Men som Kollegierna ansett det icke vara möjligt i det skick ärendet då förekommit meddela yttrande om beloppet af en sådan rotehjelps förhöjning, med mindre speciel undersökning af hvarje rote egt rum, och derefter i jemförelse med annan rote, som anses vara fullgod, blifvit anställd, på sätt i likartadt fall enligt instruktion den 4 Maj 1838 skett i fråga om åtskilliga rotar i Skåne, hvilket ärende, jemlikt Kongl. Brefvet den 7 Juli 1841, slutligen afgjorts. Så får jag hos Rikets Höglofliga Ständer vördsamt föreslå, det Rikets Ständer måtte ingå till Kongl. Maj:t med en skrifvelse, och i underdånighet anhålla, att vidare efter det den ofvannämnda speciela undersökningen af hvarje rote egt rum och derefter jemförelse med annan rote, som anses vara fullgod, Kongl. Maj:t täcktes till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta nådig Proposition om och till hvad belopp den nu till Svaga rotar i Kronobergs län utgående ersättning må anses böra förhöjas. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 13 November 1865. J. Jonasson, från Kronobergs län. Uti förestående motion instämma undertecknade till alla delar: C. 1. Bengtsson, A. Medin, Riksdagsfullmägtig för Sunnerbo härad Eullmägtig för Albo, Kinnevalds i Kronobergs län. och Norrvidinge härad i Kronobergs län. Bih. till R. St.
E n börsasseinbl6 gafs, dit kiiiigeii ock kom, inen där fliniios ej flere friintiminer än till två qvadriljer, och asseinbl6n var i själfva verket mest lik en riksdagsklnbb, på Iivilken föga fanns annat än rojalister iir alla st&amp;sd !r - Möjligeii var det efter henikoinsten från denna assem ' ul6, som den munviga frii 8cIiröderl1eiin, tillfrågad o111 dar varit mycket f k, ined Iiansyftning på en grefviiiiia Riiiitli, svarade: » Nej, endast ruter frii och några hackor,. Gustaf III, som var ytterst ömtålig äfven i sinåsalcer, förlät henne aldrig detta uttryck. Hvilken vikt han lade vid daniernas upptradande finner nlan af vissa äinbets~annautnainningar efter riksdagen. Det troddes, a t t Liljecimtz och Ridderstolpe fått sina respektive presidentplatser i kammaroch bergslrollegiernrt, emedan d ' eras fruar aldrig iippliört a t t visa sig på teatern, äfven då alla andra f ö r n ä m damer skiljt sig från koniingens sällskap. Detta, oaktadt bhan farut alltid visat ett tydligt förakt för damernas '. opposition och med skämt sökt dölja sin förcirgelse öfver livad han kallade » det femte ståndet, för hvilket han hade mera respekt an för de andra fyras.
Att förordningen påböds till allmänt antagande förr än det å vissa aflägsna orter var physiskt möjligt, år icke enligt med verkliga förloppet. SkolOrdningen utfärdades den 16 December 1820 och anbefalldes till iakttagande från och med Höst-terminen 1821. (Se Inledningen till SkolLagen.) Herr Hammarskölds förmodan, att denna Lag blifvit kungjord för att råcka evinnerligen. io8 Den l Martti. år så mycket mera obegriplig, som sjelfva Lagen innebär medlen till förbättringar genom fö* reskriften om Läroverkens livart tredje år intråffmde Revision. Denna Revision, hvars föremål tydligen bestämmes i 5 Sect Cap. 5, §. 5, är, efter min öfvertygelse, för ändamålet vål beräknad. Skol-Lagens möjliga brister mäste bäst kunna upptäckas och deras afhjelpande bäst föreslås af de Lärare, hvilka det blifvit uppdraget att handhafva dess utöfning. En sådan Revision år bestämd till år 1824. Förr anser jag någon granskning af denna Författning mindre nödvändig. Dess verkningar kunna ännu ej rått bedömas, då den så kort tid varit gällande. Att dess föreskrifter ännu icke föranledt någon enda från Consistorierne till Timonen förd klagan, anser jag mig skyldig att vid detta tillfälle nämna. Jag kan icke inse de, enligt Herr Hammarskölds tanka, nästan' oöfvervinncrliga svårigheterne för verkställande magten att pröfva en Skolordning. Att Riksens Ständer icke insett dem, år tydligt, då de åt Regeringen uppdragit rättigheten att i ämnet besluta. Tvånne Ledamöter af Konungens StatsRäd åro äfven medlemmar af den Comité, åt hvilken Lagförslagets utarbetande varit anförtrodt, och kunde således vid ärendets slutliga pröfning, lemna alla nödiga upplysningar. Enligt hvad Herr Hammarsköld, sä väl af den sednast tryckta Riksdags-beråttelsen, som af inledningen till SkolOrdningen lått kunnat inhämta, har Hans Kongl. Höghet Kron - Den 1 Martu. KronPrinseri egnat särskild uppmärksamhet åt förslaget till denna Lag, hvars stadfästelse Han hos Konungen tillstyrkte.
Thyselius anmälde i underdånighet, att, sedan Hans Excellens Herr Justitiae-Stats-Ministern låtit upprätta förslag till nådig skrifvelse till Rikets Ständer om ändring af 7 och 17 §§ i 30 Kapitlet Rättegångs-balken, så hade, vid underdånig anmälan af samma förslag i Stats-Rådet den 3 innevarande månad, Kongl. Majit, som funnit, att proposition om förändrad lydelse af nämnde lagrum borde, i deb ordning, 87 § Regerings-formen föreskrifver, Rikets Ständer föreläggas, förordnat, att Högsta Domstolens utlåtande öfver det uppgjorda förslaget skulle infordras; varande berörde förslag, som nu upplästes, af den lydelse bilagda handling upptager. Högsta Domstolen fann emot ifrågavarande förslag icke något vara att erinra. Högsta Domstolens ledamöter åtskiljdes vid vanlig tid. Ex protocollo S■ Adlerstråhle. Kongl. Maj:ti Nåd. Ank. lill E*p.-Ulsk. d. 16 Dec. 1883, kl. 10 f. m. Kongl. Maj:ts Nådiga proposition till Rikets Ständer, angående förhöjning af lån-procenten vid inhemsk ulls belåning i Ull-diskont-fonden; Gifven Stockholms slott den 16 November 1853. Bland åtgärder, sorn ansetts kunna Indraga till uppkomsten af en ordnad ullhandel här i landet, har hos Kongl. Maj:t blifvit föreslaget, alt den innehafvare af inhemsk ull medgifna lånrätt i Ull-diskont-fonden, hvilken, enligt Kongl. Kungörelsen den 14 Augusti 1841, nu utgör blott 50 procent af ullens taxerade värde, måtte förhöjas till dess förra belopp eller 75 procent af samma värde.
Af en föregående uppsats känner läsaren redan, att ända intill franska revolutionen härarnas styrka inskränkte sig till ganska blygsamma siffror, och sällan, om ens någonsin såg man en härförare förfoga öfver mera än 80,000 man på ett slagfält; ja, en så stor styrka var till och med ett undantag. För striden uppsökte man vanligen vida, öppna fält, där hela hären ordnades i två eller flera långa raka linier, den ena bakom den andra, vanligen med infanteriet i midten, kavalleriet på flyglarna och artilleriet dels fördeladt utefter hela fronten på infanteriet, dels förenadt på lämpliga punkter framför fronten. För, en här, som uppträdde på detta sätt, fordrades visserligen ett något så när lämpligt förhållande mellan de olika vapenslagen, men en genomförd indelning i större truppenheter var af underordnad * betydelse; bataljon uppställdes bredvid bataljon, skvadron bredvid skvadron, och högste#befälhafvaren ledde det hela med tillhjälp af befälhafvare för olika flyglar och linier. Kom så franska revolutionen och efter henne den förste Napoleon. De värfvade soldaterna försvunno nu från slagfälten, där de ur hela folken uttagna stridsmännen trädde i stället. Gränserna för härarnas styrka försvunno, och den i dem inneboende lifskraften sprängde den stela stridsformens, den s. k. liniartaktikens trånga band. Man stred, hvar man träffade sin motståndare, och slagen upplöstes i flera, på olika punkter samtidigt utkämpade strider. Häraf blef nödvändigt att sammansätta trupperna i själfständiga enheter af högre ordning, i sig inneslutande alla vapen. Divisionen (fördelningen) hade ' liksom brigaden visserligen funnits redan någon tid, om än deras betydelse icke varit stor; nu tillkom armékåren, hvars upprinnelse var alla de många små härar, som fransmännen samti-326 en här i fält. digt sände i fält. Armékårerna funnos i Moreaus här i Tyskland 1800 och därefter i Napoleons alla härar, börjande med den, som sammandrogs i lägret vid Boulogne, och infördes småningom i alla andra härar. Deras styrka vexlade högst betydligt, mellan 10 och 70 tusen man.
Vid förnyad föredragning af SlatsUtskts den 22 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 277, i anledn. af erhållen återremiss å StatsUtskts utlåt. N:o t58, fann R. o. Ad., som bifallit utlåt. N:o 158, detta utlåt. N:o 277 icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarna. Föredrogos ånyo och biföllos StatsUtskrs den 22 dennes på bordet lagda utlåCn : N:o 278, i anledn. af erhållen återremiss å StatsUtsk:s utlåt. N:o 184; N:o 27g, i anledn. af väckta motioner, rörtde dispositionen af ett efter enkan A. B. Wetterström Kronan tillfallet dana-arf; N:o 280, i anledn. af Hr Professor Geyers motion om uppförande å allm. indragn.staten af pension åt f. d. Statssecrettn m. m. Danckwardt ; N:o 281, i anledn. af F. von Zweigbergks från Skaraborgs län motion, om contant ersättning till rotebållarne inom Kållands härad, för vägrad utsyning å kronoparken Rådaås. Ånyo föredrogs StatsUtskts den 22 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 282, i anledn. af 2:ne särskilda utaf Hr Petre' väckta motioner, angtde pensionering af Statsrådsledamöter, under vissa förutsatta fall. Hr von Hartmansdorff, A 11 g.: Det kan visserligen sägas, å ena sidan, att genom befordrande till Statsråd af män, som redan aro berättigade till pension eller att bibehålla hela lönen på indragningsstat, såsom förhållandet är med 65 ars embetsman, skulle statsverket få vidkännas alltför stora pensions-utbetalningar, emedan så gamla embetsman ej gerna kunde tjena länge qvar. Men å andra sidan tror jag omständigheterna böra föranleda R. St. att åtminstone under närvar, förhållanden icke stadga ett sådant villkor, som det nu föreslagna. Svårigheterna att få Statsråds-platserna uppfyllda ser man dagligen.
Detta vore att gifva honom ett privilegium, som jag minst gerna skulle se i hans händer. För alt leda förhållandet erinrade Hr F r i h. o. Landtm, huru propositionerna blifvit framställda, och alt frågan nu vore, sedan votering om denna contra-propos. blifvit hegard, att bestämma, hurudan contra-propos:n borde blifva vidden sålunda uppkommande preliminär-voleringen, hvarvid tvänne förslag kunde komma i fråga, det ena af Gr. Frölich, och det andra af Hr Ribbing, om hvilkas antagande till contrapropos. vid preliminär-voleringen äfven kunde voteras, ifall R. o. Ad. icke förenade sig om att antaga den ena af dem lill contra-proposition. Frih. Roye: Jag kan ej finna annat, an att Hr Landtnäs propos är ganska riktig, och jag begärde egentligen ordet, för att undanrödja den förvillelse, som ägt rum i Gr. Frölichs framställning, då han anklagat Frih. Cederstöm för förvillelse; men som det skulle utdraga på tiden, så afstår jag derifrån, så mycket mera, som jag troligen ej skulle lyckas att öfvertyga Gr. Frölich om någon förvillelse, äfven om hela Ståndet skulle finna sig öfverlygadt derom. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade till contra-propos. vid den blifvande pieliminär-votelingen antaga Gr. Fröiichs förslag. Ropades starka ja, blandade med nej. ^ Då Hr Landtm, förklarade det han trott sig finna att ja öfverröstat nej, begärdes af Hr Ribbing votering. Hr Den 20 Februari f. m. Hr Landtm, yttrade, att sedin nu votering blifvit begärd, komme genom denna votering att bestämmas, med Gr. Frölichs förslag i ja-propos:n och Hr Ribbings i nej-propos:n, livilkendera af dessa båda meningar borde blifva contra-propos. vid preliminär-voleringen. Frih. Cederström:
Ledamot vore då att tillgå, för att verkställa de besigtningar, som Hof-Rätten stundom kunde finna angeläget att besluta, sedan Lagmans-Rätten upphört, roen vid hvilka saken likväl icke skulle afgöras, utan af Hof Rätts-Ledamoten, med biträde af någon uthärads Domare och Nämnd, blott undersökas, så att den komme i skick att af Hof-Rätten slutligen afdömmas. Mot den ku föreslagna förändring torde anmärkas : att Hof Rätternes anseende , stadgadt £ allmänna opinionen, äfven genom sjelfva aldren af inrättningen , skulle förringas , då den större Embets Corps , hvaraf Hof.Rätterne för närvarande utgöras, blefve delad på flera ställen: att den enhet, som i en och samma Hof-Rätt iakttages vid behandlingen af saker , på detta sätt skulle gå förlorad ; och att Hof-Rätterne, när verkningskretsen för dem hvardera blefve inskränktare och antalet af Ledamöter mindre, ej skulle, så mycket som i deras nu varande skick, kunna bidraga till bildandet af dugliga ämnen, dels 78 Den 5 Maj. dels till deras egen betjening, och dels till ärtvändande vid Rättegångsverken i allmänhet. Aldren af en inrättning omger den onekll. gen med ett slags helgd, som gör, att man icke, utan en viss farhåga, kan vidtaga någon rubbning deruti. En sådan rubbning bör följaktligen aldrig onödigtvis föreslås; men har den form, under hvilken en inrättning , vid sin första s t i f£ - nina, kunnat svara emot det ändamål, som dermed då varit åsyffadt, sedermera förlorat dennä ursprungliga ändamåls-eniighet , så att den icke längre står i öfverensstämmelse med de inrättningar och förhållanden, som i öfrigt, under tidens framskridande, uppkommit och utvicklat sig; då är denna form obestridligen föråldrad och tidpunkten för en nödvändig förbättring inne. Mari har derföre ej tvekat att tillstyrka fullkomligt afskaffande af Lagmans.Rätten, ehuru den, så vida man fran en inrättnings ålder vill hämta skälet för dess bibehållande, har detta skäl för sig långt mera, än Hof-Rätten.
1696 till 2 procent af den lön, hvartill befordran erhölls. Denna afgift utgår ännu vid nämnda stater med samma belopp, oaktadt, enligt Kongl, kungörelsen den 25 Januari 1844, befordrings-afgifterne till Wadstena Krigsmanshus-kassa blifvit nedsatte. Dock beräknas ifrågavarande afgift för Lotsålderrnän och Fyrmästare allenast efter deni tillfallande pensioner. 3:o Att inslcrifningspenningarne, som vid antagandet erläggas, utgöra för mästerlotsar 24 sk., sekundlotsar 12 sk. samt lör all gemenskap vid flottan och daglönare vid kronans varf 16 sk. Inskrifningspenningar af båtsmän, kanonierer och marinsoldater skola utaf kompagni-cheferne uppbäras och kassan tillsändas. 4:o Att Passagear e-afgifterne betalas af personer, som erhålla pass till utrikes orter; men att de, som resa i kronans ärenden samt utfattige personer och minderårige barn äro derifrån befriade. Dessa afgifter anslogos till krigsmanskassan genom Kongl. Brefvet den 29 Maj 1798 och bestämdes derefter uti Kongl. Förordningen den 17 Juni 1801 till 16 sk. för manspersoner och 8 sk. för qvinspersoner, med undantag för gesäller, betjenter och allmoge samt deras hustrur, hvilka skulle erlägga blott hälften af det för andre stadgade belopp.
De ideer rörande grunderna för BrotlmålsLagen, som jag i Motion den i5 dennes har antydt, får jag nu utbedja mig att något närmare utveckla» Hvad Jury-inrättningen beträffar, så är den i fullt bevista brottmål öfverflödig; emedan brottsligheten då ieke kan undgå att uttalas lika af en Domare eller af en Jury; men deremot i de mindre fullkomligt bevista brottmålen allt för vådlig; emedan Jurymän mycket lättare kunna af sannolikheter och sina känslor hänföras till orättvisa, än en Domare, som är van alt på rättvisans vågskål bestämma vigten af hvarje särskildt bevis, och som förstår att rigtigt öfverskåda deras logiska samman - 9° Den 29 De c e mber f. m. hang. För min del skulle jag derföre icke kunna tillstyrka införandet af Jury till bedömande af alla slags Brottmål. Men deremot torde vissa slags brott, såsom t. ex. smädelser och andra personliga förolämpningar, som mest bero af opinionen, bättre kunna bedömas af en Jury, än af en Domare. Hvad offentliga Advocater angår, så synas de vara inför en Jury absolut nödvändiga, och torde kan hända, i synnerhet till formernas bevakande, böra finnas äfven vid våra vanliga Domstolar, oaktadt man väl skulle kunna tycka, att den anklagade bör i sjelfva saken ej behöfva annat försvar, än sin oskuld, hvilken alltid framlyser desto klarare, ju enklare och mindre konstladt sanningen framställes. I afseende på min hemställan, att brottsligheten, i yttre våld, borde bestämmas elter den med sjelfva handlingen tydligt ådagalagda prassumptiva afsigten , får jag vördsammast åberopa ett af mig till Ridderskapcts och Adelns Protocoll d. 19 April 1815 i samma ämne afgifvet Memorial (se 2:dra Bandet sid. 4^o)» hvilket Memorial Lagutskottet den 1 1 Maj tillstyrkte att öfverlemnas åt LagCommiteen. (Se Bihanget 3 Bandet sid. 238.)