Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— Det är hans rättighet, han begriper dem inte, men vet mamma hvad han sa’, »jaså fröken Herlitz, jag vet, det är en af de där unga flickorna, som skrifva böcker, som ingen anständig karl kan läsa». »Har farbror läst dem, efter farbror så noga har reda på det?» »Nej, sa’ han, det fäller mig inte in, jag har läst kritikerna och fått nog af dem.» »Det var ett egendomligt sätt att tillegna sig literatur, sa’ jag. — Edla lilla, du har visst alldeles glömt bort, att han är vår gäst. — Det är detsamma. Jag kan inte tiga, när farbror Svante spelar oskuld och är rädd att som anständig karl bli förstörd af Fannys roman. En sådan gammal bon vivant, som går omkring och sliskar och kysser och kurtiserar och som för resten är så grinig, att man tycker sig kunna läsa ordet »magkatarr» på hans panna. — Edla, jag riktigt skäms för dig, du får inte gå ut med Svante mer. Han var väl förskräckligt ond? — Som ett bi. — Nu lär han bli treflig. — Det vore ju alltid en omväxling för dem, som tänka hålla honom sällskap. Kaffebordet stod dukadt, naturligtvis i matsalen, när baron Svante kom in. Han hade ordinerat hafregrynsvälling nu och en stor rykande skål stod framför hans plats. Han hälsade på familjen, men ignorerade Edla så mycket som möjligt, man hade ej svårt att se, det något var i olag. Friherrinnan hoppades, att Svante sofvit godt. Han svarade, att han alltid hade svårt att sofva i för korta sängar och att hans dessutom knarrat bara han vändt sig. — Det var mycket tråkigt, svarade hans värdinna. — Åhnej, hade man inte värre förargelser än så, kunde det väl gå an. Efter frukosten sade baron Svante till Siri och Elisabeth (Edla hade försvunnit omedelbart efter måltiden) — nu måste flickorna hjälpa mig att bestämma min resroute, här har jag sista numret af Sveriges kommunikationer. Ska’ vi? — Ja gärna. — Se här, jag reser antingen i morgon eller i öfvermorgon.
Och när han öfvergifvit Er, då... JEANNE. Få vi gå i floden! ABBÉN. Åh nej, åh nej! JEANNE. Jo jo! MARION. Jag vill gå hem, mamma, för jag är hungrig. JEANNE. straxt få gå. Mitt älskade barn, litet tålamod till och vi ska ABBÉN. Ve, ve dem som kalla ondt godt och godt ondt! FÖRSTA AKTEN JEANNE. Hvad gör qvinnan der vid grafven? ABBÉN. Hon synes tala vid den döda. JEANNE. Inte kan man väl det? ABBÉN. Hon tycks kunna det. JEANNE. det är slut en gång? Det skulle således icke vara slut på eländet när ABBÉN. Och det vet Ni icke? JEANNE. Hvar får man veta det! ABBÉN. upplysning om den bekanta saken så sök mig i den Ni väntar? Hm! När Ni nästa gång känner Er behöfva Saint Germains Vår-Fru-Kapell. Der kommer visst BROTT OCH BROTT JEANNE generad. Det är inte han, men jag känner honom ändå... ABBÉN till Marion. Farväl lilla Marion! Gud skydde dig! Kysser barnet; går. I Saint Germain des Prés! EMILE in. God dag, syster; hvad gör Du här? JEANNE. Jag väntar Maurice. EMILE. boulevarden i frukostsällskap för en timme sedan. God dag lilla Marion! Kysser barnet. JEANNE. Då får Du nog vänta, för jag såg honom på Det var fruntimmer med? EMILE. Han är ju teaterförfattare och skall ha ny pjes fram Ja, naturligtvis; men det får man icke tala på. FÖRSTA AKTEN i denna qväll. Sannolikt var det några af hans aktriser. JEANNE. Kände han igen dig? EMILE. vara onödigt också; jag känner min plats som aräro öfver mig. Nej; han vet inte hvem jag är, och det kan betare och tycker inte om nedlåtenhet från dem som JEANNE. Men om han lemnar oss på bar backe? EMILE. nog lof att föreställa mig.
Den som bifaller den punkt af Bevilln.Ulsk:s betänk. N:o 9, hvari Utsk. yttrat sig i fråga om nedsatt minimi-bevillning för personer, som vid marknader, auktioner m. fl. tillfällen utöfva näringsrörelse, voterar ja; den det ej vill, voterar neji Vinner nej, varder förenämnde punkt, på grund af deremot gjorde anmärkmr, återremitterad. Vid voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 25. Nej — 10. De, utom den sålunda afgjorda punkten, uti Utsk:s i fråga om rubriken ”krögare m. fl.” afgifna yttrande förekommande mom. blefvo uppå härefter framställd propos. af R. o. Ad. bifallne. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utskm inkomna utlåtm och betänkm, nemi. från Stats-Utskottet: N:o 119, ang:de de staden Åmåls innevånare beviljade förlagsoch byggnadslån; N:o 120, ang:de ett byggnadslåns beviljande, i anledn. af den uti staden Christianstad sisth år inträffade eldsvåda; N:o 121, i anledn. af väckt motion om beredande och af sättande af en fond för stora kreditivet; Den S A pi il f. m. ST N:o 122, i anledn. af väckt motion, ang:de rättighet för Ase häradsboer lill utsyning å kronoparkerne Hunneoch Halleberg; N:o 123, i anledn. af väckt motion, ang:de salpeterhjel pens utgörande efter kronovärdi inom Jönköpings och Kronobergs län; Lag-Utskottet: N:o 40, i anledn. af väckte motioner dels om arfsrätt för oäkta barn efter mödrar, och dels om förändring af 8 cap. 7 § Ärfda-balken, ang:de underhåll åt sådane harn; samt N:o 41, i anledn. af väckt motion, ang:de bördeskilling»!'» nedsättande i landtränlerier. 11. R. o. Åd. åtskildes kl. j lill 3 e. lii.
Ständer uti deras underdåniga skrifvelse i ämnet ansett önskvärdt, är föga lämplig, så väl emedan det med beviljande af anslag för dessa extra Provincial-läkare åsyftade ändamålet, nemligen 'en positiv tillökning i läkarepersonalen, bestämdt behöflig för helsovården, i bästa fall, endast till hälften vunnits, som ock derigenom att distrikternas innevånare måst umbära sina läkare under do tider, då desse vid inträffande möten och kommenderingar tjenstgöra vid regementena; och då för öfrigt Rikets Ständer beviljat löneförbättringar jemväl för militärläkare, har ock det hufvudsakliga skälet för en dylik förening af ifrågavarande militäroch civil-läkare-befattningar numera upphört. e) De lönebelopp, som intill sednaste tid blifvit Provincial-läkarne beviljade, antyda nogsamt, att desse tjenstemän, såsom ofvan nämndt är, jemte dem åliggande tjenstebestyr, äro hänvisade att bereda sig sin utkomst hufvudsakligen genom enskild praktik. Denna utväg till bergning kan likväl, dels till följe af Provincialläkarnes många tjensteåligganden, dels till följd af distriktets beskaffenhet, icke alltid stå honom lika öppen, och ifrågavarande tjenstemän synas dessutom, så väl genom den vetenskapliga bildning, hvilken af dem fordras och hvars förvärfvande kräfver lång och kostsam studiekurs, som genom vigten och ansvaret af deras kall, såsom Statens tjenstemän, väl förtjente af en förbättring i deras nog knappa löneförmåner. Ehuru antagligt är att Rikets Ständer, som redan vid sistförflutna riksdag härutinnan sjclfve togo initiativet, och begärt en ny och fullständig reglering af don civila sjukvården i riket, äfven skola finnas beredvilliga, att i detta afseende bevilja hvad rättvisa och billighet fordra, äfven under antagande deraf att provincial-läkare-lönema hvarken kunna eller ens böra fastställas till så högt be - 12 Bil. till Kongl. Majlis Nåd. Skrifvelse
Då jag icke förmodade, att denna min motion skulle så snart till remiss förekomma, får jag anhålla att framdeles få aflemna, för att till Utsk. åtfölja, hvad jag i detta ämne kan hafva att tillägga. Remitterades till StatsUtskottet. Till SlatsUtsk. remitterades nedannämuda den 7 dennes e. m. på bordet lagda motioner, nemi.: Hr Munck af Rosenschölds, Nils Rudolph, om medel att göra Helge Å flottbar för timmer; Hr von Troils, Emil, om inrättande af ett särskildt em betsverk, i och för alla landoch vattencommunicationer; Densammes, om ränlepersedlarnas förvandling tillstående penningeränta. Vidare föredrogs Hr von Troils, Emil, den 7 dennes e. m. på bordet lagda motion, om upphäfvande af bergslagernas särskilda friheter. Hr Frih. o. Landtm, föreslog remiss af denna motion till StatsUtskottet. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Jag förmodar, att denna motion bör höra till Ekon.Utskottet. Hr Frih. o. Landtm, lät uppläsa Hr von Troils nu föredragna motion. Frih. von Kraemer, Robert: Jag får äran upplysa, att likartade motioner, som den ifrågavar., blifvit till Ekon.- 88 Den ii Mars c. m. Utsk. remitterade från de andra Stånden, och tror således, att äfven denna hör dit. Hr Lagerhjelm, Pehr: Om jag icke bedrager mig, så är det Hr von Troils motion rör:de bergslagerna, som nu är föredragen. I händelse den värde motionären är närvar., utber jag mig hans förklaring, huruvida han menar den rotering, som utgår med extra rotering, eller den ordin, noteringen. 1 den händelse han icke är närvar., synes mig, sotn denna motion Lomme att förvisas till flera Utsk.; ty denna fråga är af helt annan beskaffenhet, än den allmänna frågan.
"Dä detta ämne redan tvid Riksdagens början hos de Respcctive Ständen förehades, blef det behandladt pä ett sätt, som ingalunda motsade den allmänna rösten, htvilken ifrän längre tid tillbaka och i synnerhet sä tvål nyst söre som under loppet af denna Riksdag tillerkänt tvära hitintills orcpresenreradc Medborgare rättighet till deltagande uti Rikets Lagstiftande magt. I saiinnanhang härmed Bilaga till Mem. 541 har pä ett oemotståndligt öfwertygande sätt blifwit ägalagdt behoftvet och nödwändigheten af en sädan National-representationens organisation, som kan gifnia ät allmänna sakernas gäng en bättre rigtning, än som med grundadt hopp stär att förwänta, sä länge olika mängfaldigt delade interesse» ofta kunna wända Lagstiftarens uppmärksamhet helt och stället ifrän det, som borde wara egentliga föremälet för dest befattning. Endast stora och owanliga händelser kunna för ett ögonblick gifwa utseende af enhet ät detza efter sakens natur eljest hwarannan beständigt motarbetande delar, hwaraf Folkrepresentationen hos ost bestär. Den utgöres icke af en werkande och en motwerkande kraft till upprätthällande af det hela. Den är snarare att anse som en osammanhängande hopfogning, som uti sig innefattar ämnet till sjclfförstöring, sä snart den lemnäs ät sin egen »verkan och icke genom nägon rväldsam yttre kraft fammanhälles. Sä hafwa dche olägenheter »varit mindre märkbara de tider, Lä Folkets Representanter föga »varit annat än medel, hwaraf stundom Enwäldsmagtcn betjenat sig efter godtvcke, stundom utländska Magter under frihetens larf, till utförande af sine afsigter; men nu, dä man säkert utan öfwerdrkft kai» säga, att Folkets Representanter äro mera än nägonsin sig sjelfwe lemnade, utan all sädan inflytelse, wisa sig ock bristfälligheterna i denna organisation tydligare.
Spannmål och brännvin, en del timmerskog samt ekoch bokstäfver äro de liufvudsakligaste exportarliklar. Af förenämnde yrken gifva visserligen flere medel till förtjenst, men att bestämma totala inkomsten häraf är omöjligt, helst de fleste, som idka dem, synnerligast af allmogen, ej för sig sjelfva göra några beräkningar deröfver. Medel-markegångspriset under åren 1839 med 1843 gör inom Länet för råg 8 R:dr 4(3 sk. 10 rst, korn 5 R:dr 28 sk, och för hafre 2 R:dr 44 sk, 7 rst, allt Banko. Att bestämma markegångspris, så att en allmän belåtenhet dermed vinnes, röjer allt mer och mer svårighet. Synnerligast.visar den sig, då en hastigare omvexling i de gångbara sädespriserna uppkommer i följd af olika årsväxt. Då markegångspriset skall bestämmas i början af November månad, har sällan något gångbart, pris på spannmål efter den inbergade skörden ännu stadgat sig, och då rågpriset till exempel 1 eller 2 månader förut uppgått till 14 å 15 R:dr B:ko tunnan, hvarpå exempel här ej saknas, och kan 2 å 3 månader derefter falla så småningom till 6 å 7 R:dr, är det nära nog omöjligt att under tiden finna ett pius, med hvilket både räntegifvare och räntetagare blifva belåtne. Häraf följer vanligen en missbelåtenhet, som ofta höres och som troligen ej kan afhjelpas, förr än delsen annan tid bestämmes för markegångssättningen, dels andra grunder föreskrifvas för sjelfva prissättningen. Att för öfrigt tillförlitligt uppgifva näriugarnes tillstånd, i tabellarisk form med bestämda zLfferuppstälimngar, kan ej göras. Om näringarne äro i stigande eller fallande kan således ej på annat satt pröfvas, än genom en allmännare öfversigt af Länets ekonomiska ställning. Skånska provinsen, och således äfven detta Län, har dessa sednare åren baft stora svårigheter att bekämpa.
Och var så minsann bli riktigt skönt .. Nå hur står det till annars? Tack, tack, Botilda! Serverar sig. Det skall BOTILDA. skrå går ingen nöd åt, må veta. Men si frö- Tackar som frågar, herr Viggo, mig gamla ken hon är visst inte riktigt som hon skulle säger det rent ut, men sen hon kom hem från det välsignade Pariset, har det va'tt en enda vara till Louise Ja, hon får ursäkta att jag jämmerlighet och derför var det minsann riktigt väl, att herr Viggo kom, för kan ting inte det muntra upp henne, så vet jag ingen LOUISE. reser med ett-tåget. Vi få minsann inte behålla honom. Han 113 - BOTILDA. hastverk? Jesses då, hvad står på? Efter det är så'nt VIGGO skrattar. Paris. Ingenting står på men jag skall till BOTILDA. Ska' han dit nu igen? VIGGO nickar. BOTILDA. för märkligt med den sta'n! Om jag kunde begripa, hvad det kan vara VIGGO. att se'n man en gång sett den, så längtar man alltid dit igen. Jo det är det märkliga med den stan, LOUISE sakta. Så är det ... ja. BOTILDA. herr Viggo inte ha mer kaffe? Då borde man aldrig ge sej dit! Ska' VIGGO. Nej, tack. Den bergtagna. 114 - BOTILDA. så det kan hålla sig varmt. Jag trodde, dom skulle komma nu i rappet. Då blir det väl bäst, jag tar ut det igen, VIGGO. Hvilka? BOTILDA. Här är ju födelsedag i huset fast inte syns det på fröken, gu'bevars! Hå, hå ja ja. ut i köket. Dom som kommer och gratulerar, kantänka. Tar kaffekannan och Viggos kopp, borstar af duken och går * VIGGO tar Louises hand. och frånvarande... Tala nu om för mig, hvad det är. Hur är det med dig? Du är så nedstämd LOUISE skakar på hufvudet. Ingenting, Viggo, ingenting. VIGGO. Är det slut med förtroendet? LOUISE. Nu kommer här folk... 115 - Man hör buller ute från förstugan.
Län dömde fångar af q vinkönet, vore för dem tillräckligt utrymme och jemn sysselsättning beredd vid det så kallade Spinnhuset utanför Staden, sedan deli förut derstädes jemväl förvarade karlpersonalen blifvit, med Kongl. Maj:ts Nådiga tillstånd, derifrån afskiljd; att för det närvarande fångarnes antal vid denna Inrättning utgjorde 70 personer, och alt Styrelsen hade anledning hoppas, att utan serskild utgift för Staten, genom en lämplig tillbyggnad, kunna något öka det derstädes redan varande utrymmet; samt slutligen att, i betraktande af alla dessa ofvananförde omständigheter, Styrelsen förmodade, att nya eller utvidgade Corrections-anstalter i Götheborg af ett närvarande behof icke voro påkallade. Kongl. Maj:t behagade i Nåder förklara, alt, på de af Styrelsen öfver Fängelsen och Arbets-Inrättningar i Riket, uti dess ofvanberörde utlåtande, andragne grunder, Kongl. Majit icke fann någon utvidgning af Götheborgs Spinnhus vara för närvarande af behofvet påkallad; derom Nådigt svar skulle Rikets Ständer meddelas. Ex ProtocoIIo Lars Stjernstedt. 9 Kongl. Mnjtts Hildiga Skrifvelse N:o 45. Ankom i afskr. till Exp. Utsk. den 26 Mars kl. 11 f. ca. KONGL. MAKTS Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer _, angående förhållandet med Indelta Infanterie-Regementenas Beklädnails-medel ; Gifven Stockholms Slolt den 8 Mars i834• Sedan, uti skrifvelse af den 28 December 1829, Rikets då församlade Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, att vid nästpåföljande
Maj:t i Kader täcktes bifalla, att detta Arfvode icke dess mindre finge tillgodo njutas, enär dröjsmålet med detsammas reqvirerande skall härrört af ombyte med Adjutanterne och missförstådd uppgift dem imellan ; hvilken underdåniga hemställan, jemte Kongl. Stats-Contoircts deröfver infordrade Utlåtande, Kongl. Maj:t, genom Kådig Remiss d. 15 nästlidne April täckts till Riksens Ständers Stats-Utskott öfverlemna. 4 Samt. ib, 7 J ii 64 Stat s-Vt skottets Betänkanden. Då den, uppå Riksens Ständers underdåniga anmälan af Kongl. Maj:t den g December 1812 utfärdade Nådiga Kungörelse, angående viss tid för reqvirerandet af fordringar hos Stats-Verket, stadgar, att en hvar som eger sådan fordran, vare sig efter Stat eller för leveranser, resor, förrättningar m. m. bör ofelbart om liqvid sig anmäla inom den 1 Julii, året efter det, då fordringen tillkommit, vid påföljd i annat fall, alt all fråga om betalning anses förfalla, intill dess Rikets Ständer sammankommit och, efter inhemtad upplysning, om fordringens beskaffenhet., pröfvat, huruvida till dess godtgörande särskildt anslag må beviljas; så och enär ifrågavarande Adjutants arfvode för qvartalet af år 1821, utgörande ^5 R:dr B:co, alltså bordt inom den 1 Julii 1822 reqvireras, men sådant, efter hvad Kongl. StatsContoiret upplyst, icke skett förr än den 18 Jan. 1823 och den härtill anförde orsak af missförstådd uppgift, Adjutanterne imellan vid deras ombyte, hvarken kan antagas såsom gällande hinder för iagttagandet af Praescriptionstiden, eller synes skäligen föranleda till särskildt anslag för utgiftens bestridande, finner Stats-Utskottet sig följagtligen icke kunna tillstyrka Riksens Höglofl. Ständer, att någre medel dertill bevilja.
Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Riksens Ständer med öfverlemnande af en utaf Committerade för Saltpetter-ärenderne afgifven underdånig Berättelse om Saltpetter-näringens tillstånd, 229. — om remitterande till Statsoch BancoUtskotten af ett Memorial, rörande Götha-Canalarbetets fortgång, 23o. — om Remiss till Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet af ett Memorial angående LandtbruksAcademiens CentralVerkstad, dito. — om Remiss till Bevillningsutskottet af StatsUlskotlets Memorial rörande Höganäs StenkohlsVerks Actieägares fritagande från all Bevillning för Grufvorne, dito. — om öfverlemnande lill Expeditionsutskott af StatsUlskottets Memorial, angående förhållandet med Löfås Silfververk, 23i. — om Återremiss till BevillningsUtskottet, af dess Memorial angå - 183 ende de allmänna grunderne för den blifvande Bevillningens bestämmande, 201. ProtocollsUtdrag, Ridderskapets och Adelns, om bifall till StatsUtskottets Utlåtanden, angående 1:0 Policelnrättningens i Götheborg underhållande åf Statens medel, 2:0 i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss, Häradsskrifvare!! Rydströms pension, 3:o Tullgarns Kungsgårds öfverlemnande till Hans K:gl. Höghet KronPrinsen Oscar, 4:o understöd af allmänna medel för Kyrkooch Prestegårds-byggnader i NederTorneå Församling, 5:o utbetalning af innestående pension till KronoFogden Westberg, 6:0 Förbättring i aflöningsvilkoren för KrigsRevisionsBetjeningen i Kongl.
Om della förslag någon gång kommer till verkställighet, synas mera besiämda och tydliga förhållanden emellan Skattgifvande och Uppbörd*- män , förminskning uti dessas, i synnerhet HäradsSkrifvarnes, arbete , samt en lättare Controll öfver hela Uppbördsverket, deraf blifva välgörande följder; Men, om hela Rikets Uppbörd i det skick, den ännu finnes, skulle till ett enda Embetsverk lefverera», och derifrån efter redan bestämde Articlar, till vederbörliga behof anordnas, och huruvida en mera allmän och tillika concentrerad öfversigt af Rikets behof och tillgångar derigenom skulle vinnas, hvilken öfversigt med det af Riksens Ständer föreskrifne RiksBokslut varit åsyftad, detta allt öfverlernnas till Rikets Höglofl. Ständers eget visa bepröfvande. Under nedanstående dagar af innevarande år hafva följande Kongl. Maj:ts Nådiga Resolutioner öfver enskilta underdåniga RiksdagsBesvär blifvit till min Expedition insände : Ifrån Handelsoch Finans-Expeditionen. Af den 9 Junii 1815 , uppå Riks» justitia Ombudim. EmbetsBsrdttelser. 331 dagsmannen Anders Nilssons från Jemtland un* der ianiga Ansökning, att Länets behöfvande In» nevånare, som åren 1812 och' 1813 fått understöd af Kronospannmål, måtte få anstånd att densamma i irenne påföljande år ersätta. Af den 21 Junii 1815, "uppå RiksdagsFullmägtiges från Nyköpings J_,än underdåniga ansökning om anstånd med KronoUtskyldernes betalning för år 1814. 3:0. Af den 27 Sept. 1815» uppå PresteStåndets underdåniga .Besvär, rörande Kongl, KammarRättens revision af LysningsSedlars chartering. 4:0. Af d. 7 Febr. 1816, uppå Riksdagsmannen Anders Pelirssims från Åkerbo Härad, underdåniga ansökning om Löneförbättring för Fjerdingsmännen derstädes. 5:0.
Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotten hade, uti Betänkandet N:o a, på anförde skäl, ansett sig icke kunna tillstyrka bifall till gjorde Motioner om förbud emot införsel af utländsk Tvål, Ull och Ost, samt Bevillnings Utskottet yttrat sig ämna vid Tull-Taxans uppgörande föreslå den Tull å desse artiklar, som kunde erfordras och vore lämpad efter rätta förhållandet samt Svenska producentens hehof af skydd. Emot detta yttrande hafva anmärkningar blifvit gjorda inom Hedervärda Bonde-Ståndet, af det hufvudsakliga innehåll, i fråga om Ullen, att åtskilliga Talare sökt ådagalägga, att det låga pris, hvartill utländsk Ull kunde införas, vöre orsaken till vanpriset på den inhemska, same att, om utländsk Ulls införande för Tre eller högst Fena år kunde, emot betydlig Tullafgift, tillåtas, införselrätten derefter må förbjudas; äfvensom, i afseende på utländsk Ost, blifvit anfördt, att, då tillräcklig tillgång vore på inhemsk Ost, densamma antingen genast borde till införande förbjudas eller ock efter 3tue år. Förenade Utskotten hafva inhemtat, af ankomne Protocolls Utdrag, att Betänkandet blifvit bifallet hos Vällofl. Borgare-Ståndet 4 Sevilla.. X.agoch Oe conrZJtsk. Bet. N:o 6 den 9, och hos Högvördig^ Preste-Ståndet den 14 sistlidne April, samt af Höglofl. Kidderskapet och Adeln gilladt den 21 i samma månad; och anse sig Utskotten, vid detta förhållande, endast böra sådant hos Heder» värda Bonde Ståndet vördsamt tillkännagifva. Stockholm den g Maji 1829. % N:o 6. Ankom till Exp,-Utsk. d. 15 Maji 1829 Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens gemensamma Betänkande, angående förändrade föreskrifter om husbehofs-bränvinsbränningen och dermed gemenskap egande ämnen.
För att yttra sig, huruvida de Academiska Constitutionerne vid Upsala Universitet kunde bereda för ärenderna ett skadeligt sammanlopp emellan Academiens och Landshöfdingen executiva myndighet och Police-befattningar. Denna Comij tées betänkande är redan tryckt, och besvarades af Consistorium Academicum i Upsala. I följd häraf utkom en i min tanka förti’äflelig afhandling i samma ämne af en anonyme Författare. Sedermera har en vederläggning å Comitterades Betänkande blifvit införd i Upsala Litteratur-Tidning, hvars Författare är mig obekant. Detta har jag endast upplysningsvis i ämnet velat anföra. Herr von Hartmansdorff, Augtifl: Vid de anmärkningar, Friherre Adlerbeth gjort i afseende å Friherre Anckarsvärds framställning om förbättringar i Läroverken, anhåller jag att få foga några tillägg. Då jag till en de] gillar hvad Friherre Anckarsvärd yrkat, är det åter i andra händelser, jag tror mig böra bestrida det, eller meddela Ridd. o. Ad, Prot, 2 Band. 21. Den 7 Martti, några erforderliga och må hända för motionairen tillfredsställande upplysningar. Friherre Anckarsvärd har förmenat, att Läroverkens reform bordt börja med Universitetens, och Skolornes komma sedan. För min del tror iag det vara tvärtom; emedan all grundlig förbättring bör göras ifrån roten af det felaktiga, eller i detta fall från begynnelsen af ungdomens undervisning. Är han ej riktigt underbyggd vid de lägre Läroverken, så blifver det svårt, om icke ogörligt för Universiteten, att hjelpa det. Jag håller således före, att den ordning, hvaruti Regeringen låtit, genom UppiostringsCornitéen, företaga Läroverkens omskap. ning, är den rätta. Friherren har trott, att ungdomen, ännu 10 år efter den gällande Statsförfattningens antagande, hålles vid Högskolorna i okunnighet om dess innehåll. Jag kan ej säkert påminna mig huruvida 1812 års författning om embetsexamina och hvad dertill fordras, föreskrifver någon kunskap i Rikets Grundlagar;'; men jag måste betvifla det.