Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Således vore min tanke, alt flera socknar, i stället i3 H. 3a Den g September f. m. för en socken eller ett pastorat, om ilen allmänna fattigvården borde sig förena. I afseende åter på den frågan, åt hvilka fattigvårdslijelp bör meddelas, så tror jag att detta var den andra hufvudsaken, som Utsktn bort fästa sig vid; och dervid förekommer, om den borde lemnäs endast åt sjuka, svaga och orkeslösa eller jemväl ål dem, som orka arbeta, men säga sig icke hafva erhållit något arbete. Derom finnes i fordna lagar ingen bestämmelse och någon sådan behöfdes icke heller, emedan Sveriges befolkning då var vida mindre än nu och icke saknade arbete. Det torde vara ganska obestämdt, huruvida nu så är förhållandet. Manga säga, att arbetstillfällen saknas, andre, att de icke saknas; och huruvida endast bristande vilja att arbeta förorsakar fattigdomen torde ej kunna utredas på annat sätt, än att man bildar anstalter, hvarigenom alltid tillfälle för den, som är arbetsför och vill arbeta, finnes att sig försörja. Sålunda skulle hvarje territorial-områdes åliggande alt alltid försörja de sjuka och orkeslösa och att sedan draga försorg om huru de arbetsföra, som säga sig sakna arbete, skola sysselsättas, blifva föremålet för andra hufvudpunkten af Utsktns förslag, I detta afseende har här blifvit mycket taladt om dels skadan och dels nyttan af frivilliga arbetshus. Sådana frivilliga arbetshus hafva i England varit införda en längre tid före den s. k. fattigreformen, och de hafva under denna tid visat sig vara af uppenbar skada; men efter denna reform hafva också frivilliga arbetsinrättnlr der blifvit vidtagna och sedermera visat sig vara af uppenbar nytta.
Ej dina läppar, barn, ditt svårmod kysste jag. Som i min famn du låg, afdomnad, kall och blek, så tvänne månader därefter låg du bruten, min fagra, hvita ros. Man dig till grafven bar. Ett leende din död liksom din lefnad var, Dig himlen till sig tog ännu i knoppen sluten. Du underbara makt, som dygdens hem bevarar, sång, drömmar, infall, skratt, som omkring barnet leka, ofattliga behag, som segrar och försvarar, som bragle Faust än vid Gretchens dörr att tveka, du Edens oskuldsglans, skall ej jag se dig mer? — God natt, du ljufva barn! Ej åter skall jag höra i sommarns natt din hand lätt fladdrande beröra tangenterna i nu tillslutet, stumt klaver. En lårpil blott på grafvens vall jag önskar, när jag jordad är. Han med sitt löfvcrks sorgsna svall, sin vemodsblekhet blef mig kär. Hans skugga lätt skall sväfva där min sista sömn jag sofva skall. EDV. DET K A N JU HAMMARSTEDT. HÄNDA. » \ CK, D E T var så sant! Faster, vet du, om X J L. det finns att köpa någon bok om barnsjukdomar? Jag är alldeles rådlös för lilla Lisen. Hon har fått snufva nu igen, men så är hon också ovanligt ömtålig. Jag låter henne inte gå ut något, utan hon får vara i barnkammaren hela dagen, och där är då outhärdligt varmt, men tror du inte, hon blir förkyld ändå? Jo då, det är aldrig annat än snufva och hosta. • — Hade jag bara en sådan bok, skulle det bestämdt gå mycket bättre, ty nu vet jag mången gång alls inte, hvad som fattas henne, eller hur jag skall kunna akta och vårda henne riktigt. Tror du inte det också? » sade fru Skog och såg frågande på sin faster, fru Ahlberg. » Nej, mitt kära barn, det skulle inte gagna mycket, ty man kan omöjligt vårda en sjuk efter beskrifning, utan därtill fordras först och främst praktisk erfarenhet.
WettenskapsAcademien erhöll tom: ten till sitt Astronomiska observatorium, jern te kringliggande sandbacke af Stockholms Magistrat, 1746. Konungen skänkte året derefter, till begagnande vid observatoribyggnaden, allt tegel, som fans i ett hus, hvilket för det nya Slottets uppförande måste nedrifvas: Claes Grill Deri si Februarii. 591 lemnade till ifrågavarande ändamål, och på de fördelaktigaste vilkor, ett lån af 80,693 Daler kopparmynt, som, redan 1759 var af Kongl. Academien tillfullo återbetalt. Friherre Hårleman gaf planen lill observatorium, hvartill grunden lades 1748; verkställigheten besörjdes af Grefve von Seth och inrättningen invigdes 1753 i Konungens och Drottningens närvaro. Astronomiske observatoriibyggnaden har således mäst genom enskildtas bidrag, och utan Statens betungande uppkommit. Likaså har förhållandet varit med de dertill hörande instrumenter. De första instrumenterna, 3 till antalet, lära, på Konungens bekostnad blifvit inköpte, och de, jemte arne andra, hvaraf det ena blifvit nyttjadt vid sista Lappska gradmätningen, och ett uhr, utgöra allt hvad till astronomiska observationers anställande i Stockholm, blifvit nied andra än Academiens egna tillgångar anskaffadt. Det har varit alldor otillräckligt, och man har länge med bekymmer kännt, att dessa hjelpmedel vore föga svarande mot den noggrannhet, hvartill den practiska astronomien för närvarande uppstigit. Academien har derföre genom egna hopsparade penningar, beredt sig möjlighet att från Munchen beställa ett nytt fullkomligt Transitinstrument , det oumbärligaste bland alla dem, som saknas.
Ständer öfverlemnade förslag till ändringar uti y:de Capitlet Rättegångs - Balken, hvilket, enär det redan uti tryckta Bihanget till Respective Riks-Ståndens Protocoll vid nu påstående Urtima Riksdag influtit, och således kommit till allmän kännedom, Utskottet till undvikande af vidlyftighet, ansett sig kunna undgå, att till hela dess vidd låta uti detta Betänkande införa, må af Riksens Ständer gillas och antagas, såsom hädanefter gällande Bag, hvarigenom Bagens (förra stad^anden i detta ämne, tillika med Kongl. Förordningen den 15 October 1810, till deras verkan komma att upphöra; Men Utskottet får tillika föreslå följande tillägg vid nämnde förslag, nemligen att 12 §. deraf må erhålla sådan lydelse: ”Ej må Intekning bevilljas i hus, annan ”byggnad och vattenverk, hvarmed ständig rätt ”till grunden icke är förenad. Ej eller må In”tekning bevilljas i annan Egendom, än den ”gäldenären vetterligen genom laga fång förvärf’’vat, och deraf han ägare är, då Intekning sö”kes; Är Egendomen koramtnen i hans hand igenom fång, som Eagföras bur; varde ej In?’tekning faststäld, förr än uppbud skett.” Äfvensom att vid slutet af Cap. intages: §• 29- 3,Om Intekning af Arrende - Contracter är ”serskilt stadgadt.” Till Riksens Hoglofl. Ständers vidare ompröfvande varder detta allt vördsamt understäldt. Stockholm den 13 April 1818. Lag-Vtsiottets Betiinkanden. Riksens Höglofl. Ständers Lag-Utskotts Betänkande angående det af Kongl. Maj.t till Riksens Ständers antagande i Nåder framstäldte förslag till ny Conelli's-Lag. G^enom Nådig Proposition af den ig nästvekne Februarii har Kongl. Maj:t gifvit Riksens Höglofl.
Jag finner blott af denna §. att Riksens Ständer uti sina Pfena ej kunna till åtal befordra Domare-Magtens Beslut m. m. eller öfverlägga och prölva om enskildte Medborgares och Corporationers förhållanden, för att till något ansvar befordra dem; men att nämna förefallna händelser, som anledning tili förslag af rättelse i hvad felagtigt synes, kan jag ej medgifva i Grundlagen vara förbudet. Jag lemnar helt och hållet opröfvadt om den af Herr Grönhagen föreslagna åtgärd med Den a Felruaril. 2-9 Kongl. Police-Kammarens Domböcker kar. medföra den åsyftade verkan; Lag Utskottet lärer utan all tvifvel i denna del reda ämnet. Det är blott emot behandlingen af Herr Grönhagens Memorial, jag vördsamt protesterar, och förklarar 90 §. Regerings-Formen och 2g §. Riksdags-Ordningen i min tanka varit origtig använda som hinder emot premisserne, eller anledningarne till Herr Grönhagens Memorial. Herr Mannerhjerta 9 Ulric Emanuelt I afse» ende pä den åtgärd, sorn af Höglofl. Ridderskapet och Adeln blifvit vidtagen med Herr Grönhagens Memorial, får jag vördsammart anmäla min Protest; och förenar mig om Principen för 90 §. Regerings-Formen, på sätt, den af Herr Grefve Schwerin och Friherre Anckarsvärd blifvit utvecklad. Jag föranledes af så mycket större skäl dertill, som jag sjelf under 181 s Åts Riksdag vid min Motion om förändrad riktning af Exclusiva Privilegier, anförde Exemplet af ett sådant Privilegium, som innehafves af en Embetsman i ett af Rikets Collegier.
Vi råkas då kanhända snart åter, mine Herrar ! men vi hade dock haft fördubblingen af våra Resor och Riksdagskostnader besparda, om vi så gerna nu, medan vi äro för. samlade, uppfyllde våra angelägna pligter till Nationen. På grund af allt detta, ogillar jag för min del det Höglofl. sammansatta Utskottets Betänkande, begär Återremiss, samt fordrar af Utskottet, så väl i frågan om Disconterne, som i fråga om vår öfriga Finance, hvilka på en gång i sammanhang böra oss underställas , sådana grunder må antagas, som icke rakt föra oss till allmän ofärd. Herr Grefven och Landt Marshallen hemställde, om icke den vidare öfverläggningen i detta Mål finge uppskjutas till eftermiddagen; hvilket bifölls. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan half till 3 eftermiddagen. In fidem ProtocotJi O, J. Lagerheim, Den 17 Martil, e. m: 127 Tisdagen elen 17 Martil. Plenum klockan 5 Eftermiddagen. Fortsattes den i förmiddag började öfverläggning i anledning af Statsoch BancoUtskottens Betänkande , angående Malmö , Götha CanalBolags samt Götheborgs DiscontVerks utredning. Herr Silverstolpe, Gustaf Abraham, upp" läste följande; De förenade Stafs - och BancoUtskotten hafva föreslagit, att Götha CanalBolags, Gö. theborgs och Malmö Disconter skola innom fem års fid liqvideras och indragas. Pröfningen af detta allmänna Förslag är utan tvifvel af högsta vigt. Sannolikt är en och hvar öfvertygad, att den ej kan vara verkställbar, utan våda för den inre Rörelsens fullkomliga hämmande , så vida icke ett motsvarande Capitalbelopp i annan väg utgifves. Mig synes således, som hade Utskotten bordt utreda det föi hållande U skotten i detta afseende åsyftat, innan de föreslagit Riksens Ständer att öfver denna indragning besluta. Ett beslut, fattadt i förväg, skulle blifva bindande, om man än efteråt funne deraf de olyckligaste följder.
Erfarenheten torde komma att visa, att jag deri icke alldeles bedrar mig; men just på denna grund tror jag, att man kan medgifva en sådan företrädesrätt. Jag tror icke på de stora tillgångar, som Hr Lefre'n uppgifvit, men troi-, att de kunnat blifva sådana, om icke R. o. Ad. samt de öfriga Stånden beslutat, att några nya sedlar i intet fall få utgifvas, såvida icke reella fondens proportion till sedelstocken står som 2 till 5; men sedan detta beslut är fattadt, torde icke mera komma att återstå till creditiv, än de 200,000 r:dr, som skola utgå af Bancodisconten, och det, som möjligen kan blifva nettobehållning af bancovinsten. Jag tror, att händelser lätt kunna inträffa, då man skall vara så nära den antagna proportionen, att t. o. m. jern med svårighet kan blifva belånadt. För öfrigt återstår alltid det skäl för min önskan, att endast de 2 första mam:n må bifallas, att privata bolag och personer i annat fall kunde absorbera de tillgångar, hvartill äfven Utsk. ansett hypotheksföreningar och associationer för spannmålsbelåning höra hafva företrädesrätt, och de sednare således en längre tid kunde få vänta på ett sådant understöd, innan creditiven hos de för - Ben 3o Juli e. m. 367 ra hunnit blifva uppsagda. I afseende på Hr Lefre'ns yttrande, att aldrig något creditiv borde lemnäs till högre belopp än 3oo,ooo r:dr, får jag erinra, att vi ännu icke kommit till den punkt, som omfattar denna fråga; men i conseqvens med hvad jag förut yttrat ville jag föreslå, att Bancostyrelsen må erhålla rätt att öka dessa creditiv i mån af hypotheksföreningarnas storlek och den säkerhet, de erbjuda Banken, ty jag vet icke, hvarföre man skulle stadga något bestämdt i detta fall, hvilket kunde vara skadligt för Bankens egen lånerörelse, hvaremot Banken i annan händelse ej underkastade sig något äfventyr.
Äfven bör jag fästa Eders Kongl. Maj:ts Nådiga uppmärksamhet på en önskan, som ifrån åtskilliga läroverk i inkomna underdåniga ansökningar om löneförbättring blifvit uttalad, nemligen den, all lärarnes löner icke måtte så bestämmas, att öfvergång till bättre lön blefve beroende af den ovissa tillfälligheten af äldre kamraters afgång, utan så, att löneförhöjning alltid berodde af tjenstgöringstidens längd. Då inom samma tjenslegrad vid Elementar-läroverken tjenstgöringen icke i ringaste mån förändras genom lärarens uppflyttande till högre aflöning, utan hvarje lärare fortfarande har samma undervisningsämnen och samma undervisningstid, utan afseende derpå alt han innehar den förmånligare eller mindre förmånliga lönen, så synes all billighet förorda denna anordning, hvilken ock har för sig ett mägtigt talande skäl deruti, att en lärare kan i detta fall öfvergå från ett läroverk till ett annat utan att förlora i inkomster, om han der måste anses blifva yngste löntagaren, eller synas förnärma andras rätt, om hans föregående tjenstgöring vid annat läroverk räknas honom till godo i jemförelse med andra lärare vid det läroverk, der han sednast blifvit anställd. Om man i ett eller annat af de förhållanden, inom hvilka jemförelser kunna ega rum, undersöker, hvilken ökad kostnad en sådan lönestat möjligen skulle, med hänseende till nuvarande lärares tjensleålder, förorsaka, så visar sig, då denna kostnad så föga öfverstiger den som uppkommer genom fasta löner, hvilka i mån af inträffande ledigheter mottagas, att anordningens fördelar för lärarne vida öfverväga den icke betydliga utgift för staten, som deraf skulle kunna uppstå. I synnerhet vore särdeles förmånligt, om en sådan lönereglering kunde fastställas för de svagare aflönade Adjunkterna och Kollegerna. En inkomst af 1,000 R:dr Riksmynt kan för en lärare under hans första tjenstgöringstid derigenom blifva mera tillräcklig, att han kan bestämdt förutse och beräkna när en förbättring i hans ekonomiska ställning skall inträda. Har han att påräkna under de fem första åren 1,000
Samma år uppgingo utgifterna för hela Inrättningen till 44,304 R:dr 12 sk. 5 r:st., och inkomsterna till 34,130 R:dr 18 sk.; hvadan förlusten, som genom tillskott af allmänna fattigvårdens medel betäckles, utgjorde 10,173 R:dr 41 sk. 11 r:st. Följande Inrättningar, hvilka ej kunna hänföras under ofvannämnde Klasser, må äfven här omnämnas, nämligen: a) Stockholms Stads Sparbank. Dess kapital vid 1847 års slut uppgick till 1,543,373 R:dr 29 sk. 5 r:st., hvaraf delägarnes behållning var 1,462,724 R:dr 1 sk., och Sparbankens, dels genom gåfvor, dels genom räntevinst och tillfallna medel uppkomna, Enskilda Fond, 80,649 R:dr 28 sk. 5 r:st. Antalet af personer, som vid samma tid hade medel i Sparbanken deponerade, utgjorde 13,045. b) Sällskapet för troget och dygdigt tjenstefolks belönande. Vid slutet al nyssnämnde år voro Sällskapets tillgångar 15,662 R:dr 37 sk. 2 r:st. Inkomsterna, bestående af räntor, inträdesoch års-afgifter af Ledamöterne samt gåfvor, utgjorde för samma år 1,344 R:dr 3 sk., deraf 1,003 R:dr 16 sk. utdelades i belöningar och understöd åt 90 tjenstehjon, och 150 R:dr 13 sk. 4 r:st. åtgingo till förvaltningskostnader. c) Pantlåne-Kontoret. Denna Inrättning har under ifrågavarande tid lortfarit, med hufvudsakligen samma organisation och vilkor, som föregående Femårsberättelser omförmäla. Under år 1847 utgåfvos 76,505 st. lån med 313,798 R:dr 36 sk., och betaltes 80,236 lån med 323,664 Rrdr.
Men då grunden för denna beskattning igenfinnes i den inkomst ofvanbe. rörde Kyrkor särskildt åtnjuta, och desse sålunda icke belastas med någon annan ellef större afgift , än den andre offentliga inrätt* ningar få, likasom personer, för sirie inkom., ster vidkännas, tror Utskottet sig äfven sakna en giltig orsak, att tillstyrka ett särskildt un. dantag för Kyrkorne i nämnde Provinser, eller åt dem bereda en lindring, sorn samhällets behof nekar Utskottet ätt utsträcka till andra i samma förhållande stadde inrättningar. §. ät I enlighet njed BevillningsUtskottets äfgifne och af Riksens Höglofl. Ständer gillade Förslag, om sättet för Bevillningens utgörande af de Städernes innevånare , sorn tillhöra Vällofl. BurgareStåndet, eller att densamma skulle hädanefter utgå i förhållande till deras rörelse, hvarvid en Personel Minimi - Summa borde, med anledning af II. Art. a 2 Och 3 Mom. i iSi8 års BevilIningsStadga, bestämmas inom hvarje Stad efter dess olika Classi* fication, liar Utskottet i det UU allemnadé Förslaget, icke allenast derefter jemnkat den i ofvanberörde 2 Mom. innehållne föreskrift , rötande Bevillningens beräkning af Handlande» 6g], BevillningsUtskottets B.tänkanderil Skeppsredare, Fabriqueurer med ilere , Ii vilkas rörelse i hufvudsaklig måtto beror af Utrikes Handel, likväl med bibehållande af enahanda MinimiSumma, som förr Varit utsatt, utan ock i 3 Morn. med upphäfvande af den förr gällande Classificationen för Handtverkare, Bryggare och andre Borgersman , hvilkas rörelse och näringsfång egentligen äro rigtade på inhemske producter samt deras tillverkning och afsättning, faststält den minsta Bevill ningsSumma, sorn inom hvarje Stad efter dess olika Classification må påföras desse medlemmar af Borgerskapet. — Hvad åter Redare i Skepp angår, har BevillningsUtskottet, genom Herr G. Huldts från Vällofl.
I anseende till foderbristen åren 1851 och 1853 minskades väl boskapskreaturens antal betydligt, men de båda sednare årens bättre fodertillgångar hafva åter upphjelpt ladugårdarna Vid en och an nnn egendom egnas mycken omsorg åt boskapsracernes förbättring, såsom vid Lycksta i Romfartuna, der ladugården är af racedjur nybildad, vid Ramnäs Bruk, Fiholm, Ängsö, Geddeholm och Lindö, dit afvelstjurar af Ayreshire-racer blifvit anskaffade, vid Karmansbo Bruk, dit boskapskreatur ifrån Schlesvig äro inköpte, vid Hedensbergs, Stora Ekeby, Tidö, Wahlnö, Geddeholm och Hesslö, der en bättre ordnad mjölkhushållning framstår, flere andra ställen att förtiga der boskapsoch ladugårdsskötseln är väl vårdad. De felslagna eller svaga sädesskördarne hafva bidragit att hos landtbrukare rikta uppmärksämheten på nödvändigheten att väl ordna ladugårdsskötseln och utvidga odlingen af foderväxter. Att ladugårds-afkastningen i Länet är i stigande och att den numera än förr svarar emot behofvet kan man med säkerhet bedöma; men lika säkert är, att den på det hela taget är långt under den ståndpunkt, hvartill den kunde och borde drifvas. Fördel och inkomst af koladugårdar dragas i allmänhet på det sätt, att ifrån egendomar, belägna i grannskapet af eller på ungefär en mils afstånd ifrån de städer, der afsättning är att påräkna, mjölk och grädda till staden införas och försäljas, men vid en och annan längre ifrån afsättningsort inom Länet belägen egendom tillverkas smör och skumm-ost (mager ost), hvilka produkter vanligen på Stockholm afsättas. Ett Kongl. Majit och kronan tillhörigt Stamschäferi af Southdowns-race, bestående af 2 baggar och 25 tackor har, sedan Juli månad 1852, vant stationeradt vid Johannisbergs kungsladugård. Ifrån och med år 1854 har tillfälle varit öppnadt att ifrån detta schäferi inköpa får af nämnde race. Detta schäferi har varit i friskt och tilltagande godt stånd.
Utdrag af Protokollet öfver Finans-Ärenden, hållet inför Hans Maj.t Konungen i Stals-Rådet å Stockholms Slott den 24 Oktober 1862, Närvarande: Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern. Friherre De Geer, Hans Excellens. Herr Statsministern för Utrikesärendena, Grefve Manderström, samt Srtatsåden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup och Reuterskiöld. Chefen för Finans-Departementet, Statsrådet, Herr Friherre Gripenstedt uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts, på Stats-Rådets enhälliga Kongl. Majits Nåd. Proposition JV$ 22. 9 enhälliga tillstyrkande, fattade beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående ersättning till Kongl. Theaterns och Hofkapellets pensionskassor för de af dem tillförene åtnjutna afgifter utaf enskilda skådespelare m. fl. Kongl. Majit behagade, enligt Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörda förslag, sådant det finnes detta Protokoll bilagdt, och befallde, att, i enlighet dermed, nådig Proposition skulle till Rikets Ständer aflätas. Ei protocollo. C. F. Smerling. Ank. till Exp.-Utsk. den 10 Not. 1862. kl. 10 f. m. Kongl. Majlis Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående utbyte af de till boställe åt Länsmannen i Tredje Distriktet af Vestra härad i Jönköpings län anslagne hemmansdelarne t mantal Repperda Annagården N:o 9, | mantal af Repperda Källagården N: o 5 samt \ mantal af Ufvanäs Vestergården, mot Kronoskatte kavalleri-augmentshemmanet i mantal N:o 3 Hultsjö Bergagården; Gifven Stockholms Slott den 23 Oktober 1862.
Men om så illa vore, att han genom halsstarrighet, envishet och själfförblindelse vore på vippen att förstöra sig och andra, så återstode för hans ministrar och förtroendemän ju intet annat än att göra regementskifte. Antingen tvinga den enväldige konungen att taga en medregent, eller om han inte därtill läte bekväma sig, bums köra bort honom. Vettvillingar med envåldsmakt äro mycket farliga personer, skall jag säga bror Carnegie. Man vet aldrig hvad de härnäst kunna taga sig för eller underlåta. – Det vet jag, bror Björnberg, svarade Carnegie högtidligt. Jag har inte tjänat John Hall den yngre nu på femte året utan att veta detta. – Och för hvarje dag, som går, blifver faran större. Carnegie måste gripa in, det är Carnegies plikt mot sig själf och andra. Jag vet, att fordringsägarne i Stockholm pressera, att lagsökningar äro anställda och inteckningsuppsägningar gjorda, jag vet, att Denison & compani äro varnade och att de ha reda på att John Hall & companis affärer numera nästan uteslutande bedrifvas med utländska pengar. Och Carnegie vet, att blott för instundande Christinehamns marknad åtgår för huset John Hall & companis utbetalningar och järnuppköp cirka 40,000 riksdaler banco. Så mycket pengar tror jag inte, att John Hall på så kort tid kan uppbringa i sin kassa – därtill är han en mycket för slät ekonom. – Så mycket! Vet bror Björnberg hvad han har? Nåja, det är just detsamma – Gud förlåte mig! Men det är så, att man kan bli tokig – All denna dumhet och detta slarf och denna oreda! Bror Björnberg må tro, att det kliar i fingrarne på en ordentlig karl! – Det är bra, att det kliar. – Nej, det är inte bra. Men detta är verkligen blott en tillfällig stockning. Finge jag taga saken om hand, så med de stora tillgångar, som finnas Man behöfde endast göra sig af med några öfverflödiga bruk och sköta affären förståndigt. – Sannerligen skulle inte huset John Hall & compani kunna nå sin förra blomstring, det skulle jag bli man för.