Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet hafva motioner i omförmälda ämne blifvit remitterade och äro desamma väckte: l:o) inom Vällofliga Borgare-Ståndet af herr J; Sundvallson, som anfört, att enär ungdomens väl måste ligga alla om hjertat och då en stigande humanitet samt förekommande missbruk af lagbestämmelserna i ämnet samverkat till afskaffandet icke blott af de affliktiva kroppsstraffen för brottslingar och husagan för tjenare, utan äfven föranledt lagbestämdt ansvar för husdjurens vanvård och misshandling, samt nu sednast framkallat de mest enhälliga och välbefogade yrkanden på borttagandet af de i förnyad stadga, ehuru något förmildradt skick upplifvade, men hvarje fri man och civiliseradt samhälle lika ovärdiga som förnedrande prygeloch daggstraffen vid krigsmakten; så synes det icke kunna vara annat än en i tidehvarfvets och civilisationens förmildrande anda fortgående, oafvislig konseqvens att med ens förlägga kroppslig aga för minderåriga, delden ej kan alldeles undvikas, till familjehemmet och under fadersväldets omedelbara kärleksband, och detta synnerligast hvad skolan beträffar, helst då det kan Bih. lill R St. Brot. 1839 § 1860. 8 Sami. 8 Häft. 2 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande A::o 29. visas, att missbruken äfven härstädes högljudt mana till det råa och förkastliga stryksystemets totala afskaffande, samt inga af de skäl och skengrunder för dess fortsättning här kunna anföras, hvilka man åberopat för husagans och de affliktiva disciplinärstraffens bibehållande. Då ingen lärer kunna förneka, att de kroppsliga bestraffningarne i allmänhet äro ovärdiga och olämpliga, så måste de. såsom innebärande det grofsta missförstånd af menniskans väsende och värde, i synnerhet vara det vid ungdomens uppfostran.
Disconts assignationer, eller tillsammans R:dr. 17,874, hvaribland dock en stor del aldrig komma att presenteras, såsom ofelbart förkomne och förstörde, under en tid af ofver 15 år sorn Götheborgs och öfver 7 år, som Götha Canal Disconts Ocroy fortfor intill Assigneiingens upphörande i October 1817, hvadan man torde med säkerhet kunna antaga, att knappt mera än hälften, om ens det, eller omkring g,000 R:dr. verkligen komma i fråga „att utbetalas; ock att äfven desse, efter all anlednig, ej blifva Statens förlust, enär, jemn likt sednaste Revisorers Berättelse öfver Utredningen af Disconterne intill och med Jun i i månad forlidet år, det år fullt troligt, att å Götheborgs Discont ingen förlust, och å Götha-Canals ett ej obetydligt Öfverskott för Staten uppkommer, hvilket sistnämnde, enligt sednaste Riksens Ständers Beslut, då i första rummet skall komma 3 p:ct ReversInnehafvarne för ej uppburen ränta sedan i:sta October 1817, och dernäst Actciegarne till godo; samt att ändteligen, Kongl. Majt ansett sig, enligt hvad Han JNådigst täckts svara på en enskildt persons gjorda underdåniga Ansökning, om återvinnande af försutne praescriptionstiden till desse Sedlars inlösen, 1^56 Stats-Utskottets Betänkanden. hindratl af Riksens Ständers med Koncd. O Maj:ts Sanction i denna sak fattade Beslut, såsom uti annan form, än den Lag i allmänhet bjuder om prcescriptionstid för Concoursfordringars bevakande, hvarigenom ock desse Assignationers Innehafvare blifvit betagne den utväg, att vinna resning, som eljest uti Lag är dem förbehållen ; enär till allt detta, säger jag, fästes afseende, vågar jag hysa den öfvertygelse, att Riksens Höglofi.
Vid afgifvande af detta yttrande, har Hr Departementschefen icke betänkt, alt det var just han sjelf, som år 1857—58 genom sine åtgöranden förhindrade och omintetgjorde all verkan af min motion om förhöjdt anslag till nuv:de H. M. Konungen, i dess dåv:de egenskap af regent, och att det således Den 11 Februari f. m. 343 ar han sjelf, Departements-Chefen, han och ingen annan, som genom sagdo Stgöranden är orsak till de brister, som under regentskaps-liden i underhållsanslaget uppstodo; han har derjemte förglömt, att han i sammanhang med sitt af inig anlörda handbref till Ordföranden i Stats-Utsk:t under den 28 September 1857. sammanställdt med dess nu tilikännagifna moliv till den uppstådda balansen i Konungens civil-lista, gilvit fullgod anledning misstänka, att Konung Oscar icke infriat sitt gifna, af Departements-Chefen officiell tilikännagifna löfte, att bekosta de af regentskapet föranledda förökade utgifter för davide II. K. H. Kronprinsen, och uppmanar jag Hr Departements-Chefen att förklara, huru med denna sak sig förhåller. Hvad den anförda balansen angår, så anser jag, att de åtgöranden, som å R. Stirs sida med anledning deraf böra ifrågakomma, icke kunna blifva andra, än att vi, huru det än må svida, måste betala, men vi måste fullgöra denna betalning på ett nationen värdigt sätt, således icke på det sätt, som Hr Departements-Chefen föreslagit, då detsamma skulle försätta Konungen under en slags fyra-årig administration, föranleda ackorder med fordringsegare om amortering o. s. v., utan tillstyrker jag, att den äskade millionen på en gång utbetalas och ställes till K. M:s disposition, för att ögonblickligen kunna undanrödja balansen, utan afseende på om Israels barn dervid skulle gå i mistning om det landet Gösen, och är det för att gifva erforderlig form åt detta mitt förslag, sorn jag ber att få förvandla det uti motion. Frih.
Preste-ståndet antagit utförselsafgiften å dessa artiklar till 4 r:dr 24 sk. skeppundet. Till Ridders/capet och Adeln samt Preste-ståndet hemställer Utskottet, att de ville frånträda sitt beslut och instämma i de öfriga Ståndens; och får Utskottet, för annan händelse, till omröstning föreslå följande proposition: 340:o Den, som vill bestämma eventuela utförselstullen å kanoner, stycken, nickhakar och mörsare, ostämplade och oborrade, tili 3 r:dr 24 sk. och å hällar öfver 1V2 tums tjocklek samt lod och lödjor öfver 1 skeppunds vigt stycket till 3 r:dr 16 sk. per skeppund stapelstadsvigt, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinnner nej, bestämmes denna tull å nämnde artiklar tili 4 r:dr 24 sk. skeppundet stapelstadsvigt. För jern, smidt eller valsadt: »slångetc.» och »bandetc.» hafva samtliga Riksstånden antagit 4 r:dr införselstull å den förra och 5 r:dr å den sednare; hvaremot i fråga om plåtar, oförtennte, under % tums tjocka, af till och med 6 lispunds vigt stycket, Borgareoch Bonde-stånden, jemlikt Utskottets förslag, bestämt Bevillnings utskottets Memorial, N:o 25. 47 införselstullen till 8 r:dr 24 sk., men Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet till 9 r:dr per skeppund stapelstadsvigt. Derest Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet icke vilja frånträda denna skiljaktighet, föranleder densamma följande omröstning: 341:o. Den, som å plåtar, oförtennta, under % turn tjocka: af till och med 6 lispunds vigt stycket, vill antaga eventuel införselstull till 8 r:dr 24 sk. skeppundet stapelstadsvigt, röstar Ja; den, det ej vill', röstar Nej; vinner nej, bestämmes denna införselstull till 9 r:dr skeppundet samma vigt.
U vatten eller, då 62 ti. vatten Nu intar 4 M. potatesmassa så stort rum, som 0,9 U. vatten, 246 U. således 4 U, grönmalt intar ett rum Härtill komma 2 4/2 U. maltgröpe till jästen, som svara mot samma volum, som 4,9 H. vatten. Rummet, som hela mäsken, oberäknadt det tillsatta vattnet, intar, är då, när grönmalt användes När nu härtill lägges det erfordertiga vattnet, resp. 97 oell 40S P. synes det att mäsk af 4 tunna potates med grönt malt intar ett rum af 406,5 —j97 Denna proportion är emellertid mycket föränderlig och rättar sig efter potatesens olika godhet, i det att mindre goda potäter gifva en mindre qvantitet mäsk, ända till endast 4 60—4 70 p. hvarvid naturligtvis utbytet blir så mycket mindre. Ofvanstående beräkning är gjord för potates af god qvalitet, och en tunna af dessa mea grönmalt (när handteringen blir mera inskränkt till endast fabriksmässigt drifna brännerier och derigenom bättre ordnad, kommer begagnandet af torkadt malt förmodligen helt och hållet att upphöra, såsom i Danmark och Preussen) erfordrar enligt densamma ett kar-rum af 204 P. storlek, hvartill ännu kommer, det stigrum, sorn är nödigt, för att massan under jäsningen ej skall rinna öfver. Detta rum måste antagas till minst 4/40 af mäsken, innan den börjat stiga, och således erfordras till afjäsning af 4 tunna potates med erforderligt malt ett mäskerum af omkring 225 P. innehåll. Då 4 tunna potates med grönmalt, enligt det ofvan anförda efter theorien bör ge 57,5 P. bränvin af 50 %) mäste följaktligen hvarje pot mäskerum komma att beskattas med omkring 4/2 «k., för att kunna uppnå den tillämnade skattesatsen af 5 sk. per pot bränvin. Denna proportion uppnår man likväl, hvad utbytet angår, icke i praxis.
Let blcfwe sannolikt at gwinnan icke sjelf oblygt och lisieligen beredt händelserna; eller om ock m-ri - 1252 Den 24 Augusti. mannen kilskär sitt löfte, men wägrar at offtnteligen nied henne ingä i äktenskap, utan annat ffäl, än at han wid lugnare eflersinande, icke kan godkänna hwad han af öfwerilnmg och under en blind, af qwinnan icke okänd patzionlofwat; sä upkonnner harwid 20 Den anmärkning, at hennes förlitande pä et lösligt löfte i en sä wigtig fak synes wittna om en lättsinnighet som gifwer misitanka e« mot ädelhet i hennes böjelser, som til en Moralist äktenstaps förening hörer, hwarförutan Z o Den Lag som tillägger ett sa lösligt läs. te en lika werkan med en välbetänkt ordentelig Fästning, stäligen stulle kunna tilwims, at icke allenast i allmänhet fela emot den eljest följda rätts-grundsatts, enligt bwilken wigtiga Cvntractcr icke böra nredföra Civila folcher.
Maj;ts och Rikets Kammar-kollegium, som, gemensamt med Slats-kontoret fått sig i nåder anbefaldt att underdånigt utlåtande i ämnet afgifva, undersökning i de hos Kollegium förvarade räkenskaper och handlingar blifvit anställd, till utrönande af ifrågavarande tackjerns-afgifts beskaffenhet och belopp med mera, hafva bemälde kollegier, då samma afgift befunnits motsvara s. k. djeknepenningar, i underdånighet tillstyrkt nådigt bifall till Nora bergsförsamlings underdåniga ansökning om befrielse från merberörde afgifts erläggande; men hvad åter anginge frågan oin ersättning till rector scholae i Nora för den minskning i inkomst, han derigenom skulle få vidkännas, på anförda grunder, ansett sådan ersättning icke böra honom af allmänna medel tillgodokomma. Då ifrågavarande afgift rätteligen, enligt hvad upplyst blifvit, utgörande 45 skeppund tackjern, befunnits vara af samma natur sorn s. k. djeknepenningar, och Rikets Ständer vid 1834 och 1835 årens riksdag beslutat, att desse borde upphöra och ersättning i behörig ordning utgå till de auktoriteter, hvilka förut disponerat denna inkomst, men de medel, hvilka för sådant ändamål äro af Rikets Ständer anvisade, icke lemna tillgång till sådan ersättning åt rektor vid Nora stads skola, får jag hos E - ^9 ders Kongl. Maj:t i underdånighet hemställa, det Eders Kongl. Maj:t täcktes till Rikets Ständer göra nådig framställning derom, att ett belopp af 298 R:dr 6 sk. banko, motsvarande, enligt Örebro läns markegång för de tio sisla åren näst före det år då frågan väcktes, ofvannämnde 45 skeppund tackjern, mätte å riks-staten uppföras såsom ersättning tili rektor vid stadsskolan i Nora för mistandet af denna inkomst, och Kongl. Maj:t derigenom sättas i tillfälle att bifalla Nora församlings begäran om befrielse från afgifleus utgörande. Kongl.
Utf. tull. 20 sk. timmermans 1 Skålp. 4 sk. fria. 3 R.dr alla andra slag 1 Skålp. 30 sk. fria. Bokstaf s-stämplar samt Boktryckeller stilar, förslitne och obrukbara, eller stilskrot. För förslitne och obrukbara eller stilskrot bestämdes iuförsels-tullen till 1 sk. per Skålp., och utförseln deraf ansågs böra vara fri från tull. Borstar. Ansågs, såsom hörande till slöjdevaror och med dem dragande lika lull, böra utur den egentliga Taxan uteslutas och endast i noten upptagas med hänvisning till slöjdevaror, ej specificerade. Bränvin och sprit. Redactionen och Tullbeslämmelserna derom skulle blifva följande: Bränvin och Sprit af ris, eller arrack; af socker eller rumm; cognac, införd från Frankrike; och genievre, Holländsk. Tullv. Qv. för Tullber. Inf. tull. Ulf. tull. 2 R'.dr af till och med 12 graders styrka 1 kanna 32 sk. 3 R:dr deröfver 1 kanna 1 R:dr alla andra slag odistilleradt eller distilleradt förbudet Derjemte beslöt Ridderskapet och Adeln att, derest Kongl. Majjt skulle finna, alt förbud emot införsel af Bränvin och Sprit, alla andra slag, odistilleradt eller distilleradt, icke bör ega rum, införsel-tullen å sådant bränvin eller sådan sprit skall vara 32 sk. kannan, då varan håller till och med 12 graders styrka, och 1 R:dr kannan, då gradtalet är deröfver. 868 Prot, TJtdr, d. 8—3o Dec, 1840. Böcker. Redactionen ocb Tullhestämmelserna derom skulle blifva följande. Böcker: Qv. för Ttillber. Inf. tull.
Men riket, magten och väldet under hela himmelen skall varda gifvit dens Högstas heligo folke, hvilkes rike evigt är; och allt välde skall tjena honom, och lyda honom. Det var änden på talet. Men jag, Daniel, vardt svårliga bedröfvad i mina tankar, och mitt ansigte förvandlade sig uppå mig; dock behöll jag talet i mitt hjerta. Uti tredje årena af Konung Belsazars rike syntes mig, Daniel, en syn, efter den som mig i förstone synts hade. Men jag var, då jag denna syn såg, i Susan, hufvudstadenom i Elams land, vid den älfven Ulai. Och jag hof upp min ögon, och såg; och si, en vädur stod för älfvene, och han hade tu hög horn; dock det ena högre än det andra, och det högsta växte sist. Jag såg, att väduren stötte med hornen vesterut, norrut och söderut; och intet djur kunde bestå för honom, eller fria sig ifrå hans hand, utan han gjorde hvad han ville, och vardt stor. Och vid jag gaf der akt uppå, så kom en getabock, vestanefter, öfver hela jordena, så att han intet kom vid jordena; och den bocken hade ett skönt horn emellan sin ögon. Och han kom allt intill den väduren som tu horn hade, den jag såg stå för älfvene, och han lopp i sine vrede väldeliga intill honom. Och jag såg, att han kom hardt intill väduren, och förgrymmade sig öfver honom, och stötte till väduren, och sönderslog hans tu horn; och väduren hade ingen magt till att stå honom emot, utan han stötte honom till markena, och trampade uppå honom; och ingen förmåtte hjelpa väduren utu hans hand. Och den getabocken vardt ganska stor, och då han som starkast vorden var, gick det stora hornet sönder, och i dess stad växte fyra sköna, emot fyra himmelens väder. Och af enodera växte ett litet horn; det vardt ganska stort, söderut, österut, och inemot det lustiga landet. Och det växte allt intill himmelens här, och kastade somliga neder dädan, och af stjernorna till jordena, och trampade uppå dem.
LåneBankens förfallna skulder ([äfven om denna summa upptoges till t. ex. 5o,ooo R:dr, vida öfverstigande det sannolika maximum af ifrågavarande poster, är den för obetydlig att kunna menligt inverka på sedelstockens beräkning). Men en i detta hänseende vigtigare fråga, som fordrar bestämd föreskrift i det blifvande Reglementet, har uppkommit genom af Fullmägtige, efter fattandet af Rikets Ständers beslut om sedelstockens beräkning, vid tagna förändringar vid bokföringen af creditiv-räkningarna i Yexel-Banken. Hitintills har bokföringen tillgått på sådant sätt, alt de Verk, som egt dessa Creditiv, fått under hvarje halft år på dem assignera och på sina vederbörliga räkningar blifvit för uppvisade assignationer debiterade, då vid hvarje halft års slut det öfverskjutande debet blifvit Låne-Banken påförd ([för att i dess böcker iakttagas). Numera hafva Fullmägtige beslutat den förändring, att med den i i denna månad för hvarje af dessa Creditiv en serskild räkning blifvit i Yexel-Banken öppnad, hvilken såsom behållning påförts hvad som nämnde dag varit å creditivheloppet outtaget. Nu uppslår härigenom den frågan: skola de behållningar, dessa räkningar uppvisa, inberähnas, ([på sätt Fullmägtiges majoritet provisoriskt beslutit) bland de depositioner, som, enligt Rikets Ständers beslut, utgöra en beståndsdel af sedelstocken?
Skrifvelse, N:o il. hemställan blifvit gjord, att, till de trafikerandes stora båtnad och då den allmänna tryggheten derigenom icke förminskades, för tio centner krut måtte medgifvas samma rättighet i afseende å dess transport, som nu i omförmälda 21 g finnes föreskrifven för transport af fem centner och derunder. Hvad sålunda och i öfrigt blifvit i berörda hänseenden hos Rikets Ständer anfördl och hemsläldt hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit; Och, hvad först angår den ifrågaställa förändringen i 20 g af omförmälda författning, hafva Rikets Ständer, i enlighet med hvad härom blifvit anfördl, funnit den i samma § intagna föreskrift, att å de för transport af krut begagnade kärl skulle finnas utsatt, jemte ordet krut, bestämmelseorten samt afsändarens och emottagarens namn, lätteligen kunna föranleda både oafsigtlig öfverträdelse af författningen och obefogade beslags-åtgärder; och då antagas bör, att krut i större myckenhet än 10 skålpund icke afsändes utan frakteller forsedel, hvaraf upplysning erhålles om bestämmelseorten samt afsändarens och emottagarens namn, samt en mera omfattande påskrift, som särdeles å mindre kärl svårligen kan med nödig tydlighet utsättas, afleder uppmärksamheten från det egentligen vigtiga ordet ''krut” ; få Rikets Ständer hos E. K. Majit i underdånighet anhålla, att, i § 20 af förenämnda nådiga Förordning, orden: ”hvarå med tydliga bokstäfver skall finnas utsatt dels ordet krut, dels ock bestämmelseorten samt afsändarens och emottagarens namn” måtte förändras sålunda: ”hvarå med tydliga bokstäfver skall finnas utsatt ordet krut'’.
Jag hade önskat, att den icke varit följaktig, emedan den icke var nödig för bedömandet af Hr Åstrands motion, ang:de en fyllnadsafgift för statsbristsummans betäckande. Denna brist är likväl för innevar år, och om man således äfven bifallit Hr Åstrands motion, hade följden blifvit, att hvad man taxerat i år icke influtit förrän år 1837; och huru skulle en för handen varande brist dermed kunna betackas? Derföre har StatsUtsk. föreslagit ändamålsenliga åtgärder i detta hänseende, och de afse icke ökande af Riksg.contts skuld, utan endast beredande af förskott. Då fem års inkomster motsvara fem års utgifter, måste de sednare naturligtvis quitla mot de förra, sedan dessa hunnit inflyta. Det ar blott i början bristen uppstår, och dessa kunna icke fyllas genom anslag af medel, som inflyta 1837. Då man härjemte allmänt önskar slut på riksdagen, så anser jag för bäst att bifalla betank. Hr Dalman: Jag kan icke dela den siste talarens åsigt. Äfven örn riksdagen skulle afhlåsas, innan svar hinner ankomma på återremissen, linner jag deruti ingen fara, emedan förhållandet då blir enahanda som nu, eller att StatsUtsk. får anvisa tillgångar för fyllande af den uppkommande statsbristen. För min dei skulle jag likväl önska, att Hr Åstrands motion om utskrifning af en fyllnadsafgift blefve af R. St. bifallen. Det är väl sannt, att bristen för innevar. år bör kunna ersättas med de år 1837 inflytande öfverskott på tull och brännvin &c ; men om en vilkorlig fvllnadsafgift utskrefs, kunde icke inträffa, hvad som sannolikt eljest inträffar, eller att den uppgjorda skulden blifver stående, ty öfverskotten skulle då ovilkorligen komma de skattskyldiga tillgodo i sinom tid. Då så många anmärkntr äfven i öfrigt blifvit gjorda mot Utsk:s betänk, samt dervid fogade calender, torde sällan flera skäl hafva funnits för återremiss, på det Utsk. må taga dessa anmärk n:r i närmare öfvervägande.
Hemligheten af konversationens konst är m y c k e t enkel: V i s a intresse for den du talar m e d, så får han intresse för d i g! Till a t t ' föra en konversation väl h ö r att kunna tiga. Ingenting är angenämare för en som talar än en uppmärksam o c h intresserad åhörare. O c h man kan tiga m e r eller mindre själfullt, man kan lyssna o c h följa m e d, så att det verkar som om man talade. Hur ofta händer ej, att man får höra det o m d ö m e t: » D e n der X. är en ofantligt intressant karl, » och när man närmare undersöker grunden för omdömet, är den ingen annan än att herr X. varit en ofantligt intre-iserad karl. Tala icke för mycket, hör på m e d intresse, docera icke, undvik tvister, var derjemte glad och älskvärd o c h omvexla med k o n f e k t e n; har du så naturen för dig, så är du på väg att blifva pn g o d konversatör! Ä r det icke hela hemligheten, så är det åtminstone en del deraf, o c h tillräckligt vigtig att förtjena i korthet antydas. Teater och musik. Kungl. operan. Kungliga operan gaf den 22 dennes, såsom vi i förra numret nämde, för första gången under innevarande spelar Wagners romantiska opera » Tannhäuser ». Denna föreställning kan betecknas som ännu en seger för den k. operan under den nya regimen. Och särskildt var hr Brun i dubbelt afseende aftonens hjelte. Här förelåg en uppgift, s o m lämpade sig förträffligt för den framstående konstnären. Också torde man med bestämdhet kunna påstå, att ingen af hr Bruns föregångare förmått af Tannhäusers mycket fordrande roll skapa en i dramatiskt hänseende så konstnärligt helgjuten bild, som vi denna gång fingo tillfälle se o c h beundra. Men äfven i vokalt hänseende presterade hr B. denna gång vida bättre och mera än nyss förut som Faust i Boitos opera » Mefistofeles ».
For den, son1 f&amp;tt bliclcen tidigt forstord genom s2illslcapslifvets oaatur, iir det helt enkelt omojligt att tanka sjg en sS harmonisk fbrening af fin takt och okonstlad hjartlighet i fijrh511andet inell an m g a man och kvinnor. SB ha vi danskarna lned deras mera europeisksl, ofta nervost in telligen ta priigel, deras rent tzf vir tuosm8ssiga latthet att nttrycka sig och dei: as i alla skiften obesvarade gemytlighet, lika vidt skild frBn normiinnens oslipade ~kiickhet)) som friin svenskarnas tunga, korrelzta viirdighet. Det var ocksii endast en helt naturlig konsekvens af de nationella forhtillandena, att danskorna voro de motesdeltagare, soin bast gjorde s l d for aamnet)) nnga darner,. Delvis till foljd wf att de flestw ha sina hem i Ropenhomn har n k o t egentligt lznmratlif mellaa inanliga och kvinliglz studenter eller bland de kvihliga sinsemellan diir iinnu icke hunnit utve&amp;las. Den kristliga studentrorelsen har i sjalfvn viirket inedfort deras forsta organisationsforsok, pB samnla g&amp;ng den, gifvit nppslag till nara bei-oi: ing ~ n e d lrlzmraterna frBn Nordells ofriga Iancler. Af de narvaraucle dnnskorna hade n Agva redan slutat sin a stndier, bland dein *. en skolforest&amp;udarim1a frAu Kiipeu hamu, er, canrl. niag. som e m - minerar i grelrislra ocli latin fvr atur1ei1: esiimen vi (Z ell uf I&lt;~lJt ?lihamns st8rsta Bickskolor, ocli en annuu cnnd.