Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Se tänk and en. gälds-Verket hörande och dit anslagne medel icke mä , under någon förevändning, eller med hvad vilkor, som heldst, derifrån ryckas eller användas till andre behof, än Rikets Ständer bestämt — Allt förordande, som häremot strider, vare kraftlöst. > 3 ?. Riksgälds-Contoirets Skulder, för hvilka Rikets Ständer, vid förra Riksdagarne, ansvarighet sig iklädt och hvilka med Allmän Bevillning och dylika anvisade tillgångar skola liqvideras, upptagas uti Räkenskaperne under följande Hufvudrubriker, nemligen: 1 Morn. Den så kallade gamla Riksgälden, bestående uti Mynt-Teckens och Intresse-Försäkrings-Sedlar saint andre liqviderade och redan till betalning faststälde Kronofordringar. De äldre, ännu outredde Kronofordringar och Pretentioner, hvilka i laglig ordning och inom föreskrifven tid äro bevakade och till betalning varda fastälde. 3 Moni. Riksgälds-Contoirets öfrige Inrikes Skulder, bestående liufvudsakli - Stats-Utskottets Betänkanden. 2^5 gen uti Contoirets utelöpande Obligationer med 5 och 6 procents Ränta. 4 Mom. Riksgälds-Contoirets Skuld till Banken å den så kallade DiscontRäkn ingen. De från Riksgälds-Contoiret utgifne Credit-Sedlar komma att inlösas , på sätt längre fram uti 6 Art. 4 §. oraförinäles. II Art.’ Riksgälds-Contoirets Fonder och Inkomster samt det Creditiv, som Jår begagnas uti Rikets Ständers Bank. x $. Till: liqviderande af de uti nästförestående i:sta Artikel omförmälde Skulder; äfvensom till fullgörande af de särskilda förbindelser, hvilka dessutom blifvit Riksgälds-Contoiret ålagde, äro redan uppräknade Fonder och Inkomster åt Contoiret anslagne, nemligen: i Mom.
Folkels allmänna caracter är mildhet och billighet. Fick folket sjelf döma öfver dem, som Den 25 Martti. 685 stört den allmänna säkerheten, så skulle man snart öfvertyga sig att det mildare och rättvisare skulle behandla den felande, än Domaren, som mäste lyda den föreskrifna lagen, det kan. Sluteligen hörer till den allmänna uppfostran, den af Carl XI stiftade lag, att både man och qvinna skola kunna läsa i bok, så snart de hunnit till den ålder att kunna intagas i Församlingen, som i smått framställer bilden af Samhälle eller Stat. Genom den nu mera allmänna färdigheten att läsa i bok, innan han träder ur det husliga lifvet, har en hvar fått medel i sin hand att ställa sig i communieation med en större verld och med de förflutna tiderna: han kan söka un *• ■ dervisning; hans yttre förhållanden få bestämma graden deraf. Härmed slutas åtgärderna för den allmänna uppfostran. Hvad åter undervisningen beträffar, så för; drar sakens natur, att den i afseende på individefna som undervisas, måste vara ensidig till sitt syftemål. Genom individuel ensidighet i kunskap, kan vetenskap bli mångsidig inom en nation och slutligen allsidig för slägtet. I vetenskapernas* och i konsternas verld, mäste, likasom i industriens, den ena förarbeta och biträda den andra; af individer eftersträfvad mångsidighet och allsidighet i vetenskap, blir för vetenskapen sjelf lika menlig, sorn mångslöjdet inom industriens gebiet. De som klaga att de hos de vetenskapligt bildade, ofta finna så myc, ken ensidighet, torde glömma att uppå den in - 6ä£ Dtn 25 Martil, eli vi du eli a organisationen ingen uppfostrare och ingen undervisare förmår något, samt att det icke äro insigterna allena som vålla olikhet i åsigter, viljan och sådant sorn mäste lorås på uppfostrans räkning har deri sin dryga andel. Våra undervisningsanstalter äga siri organisation från Carl XI;s tid» Högskolorna blefvo nederlagsplatser för vetenskap. En hvar skulle der få hämta den undervisning, som han fann sig behöfva; men ej begärdes att en hvar^ som sökte undervisning skulle undervisas i allt.
Ridderskapet och Adeln anfört, hurusom den nu å vin stadgade lullafgift uppginge till och stundom öfverstege 100 procent af varuvärdet och att af denna tullsats, i sig sjelf orimlig, vinet så fördyrades, att dess allmännare njutande, hvarigenom bränvins-produktionen och fyllerilasten endast skulle kunna stäfjas, nu vore den mindre bemedlade betaget; hvarföre Herr Ribbing, på dessa med flera andragna skäl, föreslagit, alt infö.selstullen å vin, serdeles från länder, der det kan fås af god Bcvillnings-UlskoUets Belänkande, M 5. 61 beskaffenhet och för billigt pris, måtte betydligt och progressivt nedsättas ända till '/2o:del af hvad nu är stadgadt. Utskottet, sorn angående föreslagna utbytet af nuvarande förtullningssätt mot. vigtförlullning åberopar sitt vid artikeln bränvin och sprit här ofvan afgifna yttrande, kan, hvad angår sjelfva tullafgiflen, väl icke frånkänna de grunder, hvarpå betydlig nedsättning i denna afgift blifvit yrkad, allt afseende; men tror likväl, att vin ännu mäste har i landet betraktas såsom öfverflödsvara och på sådan grund samt med hänsigt till den betydliga tullinkomst, som deraf inflyter och hvaraf statsverket fortfarande later vara i behof, lämpligen bör vid nu stadgade tullafgifter bibehållas. Den i taxan under hufvudrubriken helsidenväfnader, alngods, förekommande Väfnader. artikeln flor är nu indelad i »krusflor eller crepe» med 6 R:dr 24 sk. och »annat Belsl en~ flor eller gaze» med 5 R:dr 16 sk. tull per skålpund.
Med stöd af 68 § Riksdags-Ordningen , varder tiden för nästa Revision af Stats-Verket härigenom bestämd till den i5 September i843. Stockholm den 14 December 1841 * Höglofliga Ridderskapets och Adelns Ledamöter: Jacob Cederström» R. von Kraemer. Leonhard Fr. Raaf. Fredr. Aminoff. J. F. Ehrenstam. G. G. Gedda. Högvördiga Preste-Ståndets Ledamöter: N. J. Ekdahl. Sven Lidman. P. O. Carlander, G, W. Gumaelius. E. Bergqvist. Johan Ekstrand. Vällofliga Borgare-Ståndets Ledamöter: And. Berg. J. F. Silvander. L. V. Henschen, Theod. Foenander. Sv. Malmqvist. Jon. Rhodin. Hedervärda Bonde-Ståndets Ledamöter: Joh. Jac. Rutberg. F. von Zweigbergk. J. Kihlblom. And. Andersson. Jonas Johansson. Petter Pehrsson, Air, Vict. Kock, Bilaga /V.o 1 titZiXji Sammandrag af Kapital-Räkning Hebe» Balans från den 31 December 1837; of..ri.,.r Anordning utom Stat Anordning efter 1838 urs Riks-Stal. Anslagna medel afgå: Besparingar . Reservalioner • 13,885,506:21.10. 20,676: 23. 4 2,069,451: 37. 9. 2,090,128:13. 1. ll,525,765T2irT-l l: 34. 6/ 269,612: återstå: Anordningar, utgångna återgångna i Krono-uppbörden Anordning enligt Extra Statsrcgleringen Riksgälds-Kontorets andel i Öfverskotter och Besparingar Af skrifningar : Af de å 9:de Hufvudtiteln inbetalda lån iemte räntor . 2,220. 0. 1U. Af ersatta och redovisade förskott å 9:de Hufvudtiteln .
m häraf skulle uti Expeditionens nuvarande anslag erfordras en tillökning af 15,442 R:dr R:ml, hvaruti, enär de till embetsoch tjenstemännen nu utgående ljuspenningar skulle med den nya aflöningens inträdande upphöra, en nedsättning uppkommer på det sätt, att Expeditionens anslag till skrifmaterialier och expenser m. m. befrias från en utgift, motsvarande ljuspenningarnes sammanlagda belopp eller 580 R:dr, hvarigenom den egentliga tillökningen för löntagarne utgör 1 4,862 Rdr R mt.» »För Kommando-Expeditionen har jag älven ansett mig böra i underdånighet landtffirföreslå en ny reglering af de der utgående arfvoden, ehuru, för den händelse det förslag till förnyad organisation af General-Staben, hvilket jag i det följande Knmmandokommer att i underdånighet framställa, skulle vinna Eders Kongl. Maj:ls bifall samt Expedition, varda antaget, allt särskildt anslag för Kommando-Expeditionen, såsom afsedd att i General-Staben ingå, blefve öfverflödigt och borde, försvinna. Skall åter Kommando-Expeditionen qvarstå, organiserad på närvarande sätt, är äfven högst behöflig! att för Expeditionens personal, som hela året om befinner sig i daglig tjenstgöring, en förbättring eger rum i deras nu åtnjutande ringa arfvoden. 84 Bil. M 3 till Kongl. Mnj;ts Nåd. Prop. M 1, om Statsverket 1886. Då sä väl Expeditions-Chefen sorn de i Expeditionen anställde 5 General-StabsOfficerare äfven äro Adjutanter hos Chefen för Landtförsvarsdepartementet och deras tjenstgöring i denna egenskap ofta af omständigheter påkallas, är nödigt att de finnas försedde med ijenstehästar, hvadan jag i underdånighet hemställer, att hvar och en af dessa Officerare måtte tilläggas en ration, att utgå på sätt jag för de med ijenstehästar försedde Officerare vid Garnisons-Regementena föreslagit.
Gripenstjerna hos Banco-Discont-Verket häftar; N:o 122, angående någon förhöjning 1 den för kostnaderne i afseende på DÖdvändiga resor hittills anslagna ersättning åt den. Fedamot bland Banco-Fullmägtige , som har speciela inseendet öfver Tumba Pappersbruk, samt förbättring uti nu varande Förvalta* rens vid samma Bruk löne-vilkor; och H:o 3 2 3i i afseende pa jemkning af dä hos Riks-Stånden fattade skiljaktiga beslut öfver Banco-Utskottets Betänkande N;o 7i och Utlåtande N:o 87, angående Herr J. Gripenstedts motion om en ersättning åt Öfverste-Lieutenanten G. U, Adlerstam , samt förslag till omröstnings propositioner i det; ta ämne. S. D. Då nu i ett sammanhang före® drogos BancoUtskottets på bordet hvilande Memorial N:o 120, med sammanfattning af RiksStåndens beslut öfver Utskottets Betan» kande, N:o 8 2, i fråga om en på upplåningar grundad Discontéring för handeln och den större rörelsen, jemte förslag till jemkning ao8 ProtrUtdrag den 19 Februarii 1830. gar och omröstnings-propositioner, för så vidt resultaten af dessa.till en del skiljaktiga beslut ej funnits gifna och bestämda; samt Nto 12o|i med anmälan, rörande en, i följd af Protocolls-Utdrag från Högvördige PresteEtåndet, nödvändig förändring uti förrbe» mälda Memorial, biföll BondeStåndet Memorialet N:o 120, med de uti Memorialet i>ho 120^ gjorda förändringar.
Genom ett omsorgsfullt iakttagande och tillämpning af ofvan omförmälda, redan gällande föreskrifter synes den nitiske läraren och själasörjaren kunna motverka den vanvård af uppfostringspligten, som hos en och annan fader eller målsman uppenbaras; och för öfrigt måste man hoppas, att insigt af undervisningens välgerningar Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande M 130. 3 och begäret att tillegna sig desamma skola vinna utbredning, i samma mån anstalterna till kunskapers spridning utvidgas; att bildningens egen inneboende kraft, andras föredömen, till och med den egna nyttan, som bjuder att icke lemna obegagnadt det, hvartill en hvar i sin mån skattar, skall på öfverlygelsens väg verka hvad som genom tvångsåtgärder och hotet med böter endast på ett ofullkomligt sätt låter sig frammana. På grund af det anförda hemställer således Utskottet, att Doktor Falcks ifrågavarande motion ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 10 September 1863. Ank. till Exped.-Utsk. den 14 ' ept. 1803, kl. 1 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om upphörande af skyldigheten att låta stämpla inom riket tillverkade varor. Från Hedervärda Bonde-Ståndet har till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet blifvit öfverlemnad en af Josef Smedberg från Elfsborgs län väckt motion (M 528 i 4:de motions-serien), i hvilken Erik Anderson från nämnda län sig förenat, och hvari hufvudsakligen anförts, hurusom, genom Kongl. Kungörelsen den 22 Maj innevarande år angående upphörande från och med år 1864 af tullstämpling å varor, som från utrikes ort inkomma, väl vore lossadt ett af de förra banden på den friare handeln, men att dock en del inhemska varor, isynnerhet de hufvudsakligen af väfnader be stående tiliverkningarne inom sju härader i Elfsborgs län, ännu vore underkastade stämpling, för hvilket ändamål varorna måste forslas till tullkamrarne i Borås och Ulricehamn.
Då emellertid denna ersättning, som, för de räntor m. m., hvarom nu är fråga, skulle, enligt beslutet vid 1851 års riksdag, utgå med en gång för alla bestämda belopp, dels i penningar dels i spanmål, men beräkningen deröfver då ännu icke hunnit verkställas, lills vidare uppfördes förslagsvis, numera blifvit uträknad och i behörig ordning fastsläld, till 4,078 R:dr 98 öre i kontant samt oindelt spanmål 24,713 kubikfot 3 kir med förslagsvärde af 49,426 Ridr 60 öre, eller tillhopa 53,505 Ridr 58 öre, och således, på sätt Rikets Ständers år 1857 församlade Revisorer anmärkt, anslaget ej vidare är af förslagsnatur, har denna del af Wadstena Krigsmanshuskassas anslag, likasom det öfriga af anslaget uppförts till ett bestämdt belopp, 53,505 Ridr 58 öre, utan egenskapen af förslagsanslag. Kommande i följd af här ofvan omförmäida beslut i afseende å beräkningen af Wadstena Krigsmanshuskassas anslag, detsamma att, på sätt hosföljande tabell Litt. A) närmare visar, uppgå till en summa af 242,485 Ridr 58 öre. 4:0. Hxpcditions-Ulskottets Förslug lill underd. Då allmänna Iudragningsslaten egentligen ulgöres af ett fors lags-uns lag (enligt nu gällande Riksstat till belopp af (518,830 R:di), hvilket anslag följaktligen ingår i I iqviden med Rikets Ständers Riksgälds-kontor, men derjemte under samma afdelning ar upptaget ett reservations-anslag ä 7,500 R:dr '"för blesserade öfveroch un der-officer ar ef hvarå uppkommande besparingar skola i Stats-kontoret reserveras, hafva Rikets Ständer ansett det leda till större enkelhet i räkenskaperna och äfven i öfrigt vara lämpligare, att sistnämnda anslag öfverllyllas till Nionde Hufvudtitelns förra afdelning, Pens/unssiatertia.
Herr Liljehöök till Gållared, David Ludvig, ÖfversteLieutenant, med Hr LandtMarskalkens tillstånd, från Riksdagen afrest; i anledning hvaraf Herr Grefven och fandtMarfkalken anmodade Herrar Ränkmån? att innan, nästa Plenum sammanträda, för att i de sålunda pfgångnes ställe utse fyra Rlectorep Upplåstes och lades på bordet StatsUtskottets den 28 dennes under N^o 12g afgifne Utlåtande, angående några vid förslaget om inkomsternas beräkning förekomne frågor. Höglpfl. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klppkan | till 2 eftermiddagen. In fidem Protocollj O. J, Lagerheim. Dax 30 April e, m. 619 Oristlagen den 30 April. Plppum klockan half till 6 eftermiddagen.' Herr Riben, Capl W,'ilhelm'. Af glömska, för hvilken jag vågar utbedja mig fferr Grefyens och Landt-Marskalkens samt Högloflige Ridderskapets och Adelns prsågt, försummade jag i dag på förmiddagen, når OeconomieUtfkottets Betänkande om Extra Roteringen förevar, att emot detta Betänkande göra en anmärkning, som först sedermera fallit mig i tankan och som jag, efter noga öfvervägande trotf yara för mycket vigtig att icke framdraga. Jag har nemligen erinrat mig, pitt 1812 års* Riksdagsbeslut, icke med ett enda ord förbjuder Bevåringskarlar att med Roteringsskyldigo sluta cpntracter om soldat-tjenst. Den så yål extra sora ordinarie Rotehållare förut tillhöriga rättighet att värfva soldater inom 18 och 56, års ålder, blef således af Ständerna alldeles pförkränkt lemnad. Det år först uti 2* af kungörelsen om utskrifningssåttet och inrättningen af Allmänna Beväringsmanskapet d. 27 Oct, j8i2, som denna, den stående arm fens råttig~ het omtalas såsom fortfarande.
Och, emedan i allting det Minsta formas och rättar sig efter det Största, så gäller för alla verldens och jordens varelser den grundlag, att endast ur lifmoder, ägg, frö (hurudan än föröfrigt dessas art och skepnad må vara) kunna framgå till lif: blott med den skillnad i förhållande, att vid solens hafvande tillstånd och barnsbörd verkade den alstrande värman inifrån utåt och först sedermera utifrån inåt; hvaremot den verkar omvändt vid de vegetabila och animala varelsernas, för hvilka solen är det gemensamma yttre lifs-villkoret. Det tillhör en åt Naturen egnad philosophisk betraktelse, att uppdaga, genom rigtig sammanbindning af erfarenhetens åskådningar med mathematiskt-physikaliska insigter och förnuftig slutledningskonst, huru den jordiska verldsutvecklingen, från dessa första begynnelser, vidare fortgått, ända till sitt nuvarande utbildnings-tillstånd. Följande antydningar derom torde, för det syfte som föranledt dessa blad, göra tillfyllest. De nyfödda verldarne kunde först småningom lemna sin moders närmaste grannskap; de behöfde, länge nog, hennes spenar. Men utandningen af hennes eldiga krafter var numera frigjord, eller till egentlig och fullständig utstrålning förvandlad: derigenom fylldes de hittills tomma afstånden omkring henne med lifsflägtar (Auræ) och dessa sålunda fyllda afstånd blefvo rymder, i hvilka de lifvande flägtarne jemnt fördelade sig såsom Lifsluft (Aether). I denna, som sammanband dem alla i gemensam Atmosphär, befunno sig de späda verldskropparne omhöljda liksom med lindor. Men mera och mera för sig komna, gjorde de sig lediga till rörelser på egen hand, och stadgade småningom dessa rörelser till bestämda, samt tillika från solen aflägsnare, banor; så att i samma mån, som rymder uppkommo och ordnades, uppkommo och ordnades äfven tider. De förhållanden, som härigenom uppstodo, blefvo gällande, liksom för dem sjelfva, så äfven för det sällskap, hvaraf några ibland dem åtföljdes hemifrån, såsom af svenner eller tärnor.
It Afd. 3,4. 18 Den 17 Martti J. m, Assignationernes Innehafvare, skola genast erhålla fullt ut deras Fordringsbelopp, då deremot de afötre eller 3 procents Innehafvarne liqvideras på 5 år , med j.'dels afbetalning ont årc|j härigenom kpmma dessa sednare att, ut-* om den upplupne af kortade Räntan, sorn fqf flere torde uppgå anda till 6 å 9 Procent, er* hålla 15 Procents iörminskning, hvilket Utskotten på sätt och Vis sjelfva erkänt, då de förvägra de för .dessa Fordringar blifvande Obligationer att användas till Liqvider af Lån i bisconterne, efter fulla beloppet , utan til*, låta dem endast antagas med beräknande af Rabatt efter deras återstående förfallotid •r»'K y ; ,f, '• J öh fl -> V-•- D fl B ) 3 i *(^ 4 Hvar och en lärer utan tvifvel finna det mindre rättvisa i detta Liqvidations-sätt, hvilket, efter ofin tanka, icke kan försvaras af annat än hogsta nödvändigheten, och cm denna högsta nödvändighet för närvarande finnes och påkallar en sådan åtgärd, derom kan jag icke domina j men intill dess jag med kfarare skäl,.än dt? hittills änförde, derom blir öfver, tygad, torde mig benäget ursägtas, att jag den■ ÄÉfgtöU** s hafi bara .-bo ns;!! o:i - :' ^202k/i 12^0;n? r •''i jgr hh-s c Piörf * En värd Ledan;Ot af detta Stånd, Herr Grefve Spens, har redan för detta föreslagit, att ett Lån af omkring i,oooj0fio R;dr måtte beviljas Götha CanalDjscont till utredande af sina afFairer:
Till lärare-beställningar och öfrige tjenster vid. inrättningar för slöjd eller skön konst, äfvensom till läkarebefallningar, eger Konungen utnämna äfven bekännare af annan troslära, än den rena evangeliska; men i öfrigt till civile embetsmän • Departementet höra.” Hr von Knorring, Erik Oskar: Emedan man vid Universiteterna och andra läroanstalter funnit, att i synnerhet de lefvande språken hafva genom brist på skicklige lärare legat under, anser jag det af Utsk. Iramställdta förslag vara behöfligt samt derjemte äfven af billighet och rättvisa påkalladt. Hvilken fara som skulle uppstå genom bifall till Ulsk:s förslag, kan jag icke finna, enär uti detsamma icke står omnämndt skolorna, utan endast universiteterna samt inrättningar för vetenskap, slöjd eller skön konst. Den menliga inverkan, sorn en lärare af främmande religion skulle vid universiteterna kunna åstadkomma, tror jag vara af ringa betydenhet, emedan lärjungarne vid desamma äro komne lill den stagade ålder, att de icke tillåta sådana inflytelser, hvilket äfven bevisas derulaf att en i Upsala t. f. lärare försökt att göra proselyter, men deruti fullkomligt misslyckats. Om R. o. Ad. antager det af Hr von Hartmansdorff och Frih. Stjernstedt framslälldla förslag, skulle en af de hufvudsakligaste földelarna gå förlorade nemi. anställandet af skickliga språklärare vid universiteterna. Anser 11. o. Ad. sig icke kunna godkänna Utsk:s förslag, får jag föreslå den förändring, att endast ordet ”vetenskap” må utgå. På så väl de skäl jag nu anfört, som dem Utsk. i sina motiver framlagt, anhåller jag vördsamt om bifall till Utsk:s förslag med den af mig föreslagna förändring. Frih. af Ugglas, Curt Gust.: I anledning af den utaf Bisk.
Jag yrkar nu, att införseltullen derå må nedsättas till 2 r:dr pr Skåf. Artikeln är af högsta vigt för sjöfarten. Införseltullen å hampa bestämdes till 2 r:dr pr Sk®. Bokstafven S. Hr Stuart: Utsk. har i afseende å art. saltpeter, föreslagit en utförseltull af 2 sk. 8 r. L® för oraflinerad och 4 sk. för raffinerad. Detta strider mot den stadgade principen, att en förädlad vara bör få utföras mot en ringare tullafgift än den oförädlade. Då staten åtagit sig skyldigheten att, med betydlig förlust för det allmänna, inköpa all den saltpeter, som inom riket tillverkas, så skulle det obestridligen komma att medföra såväl en icke obetydlig bespa - Sos Den iSj December f. m. ring af allm. medel som en vinst för sjelfva saltpeternäringen, om utförsel af nämnde vara kunde blifva någorlunda allmän och lönande. Jag vet väl icke, huruvida en nedsatt ning af utförseltullen verkl. skulle komma att leda till ett sådant resultat; men för principens skull, och enär saltpeter utöfver inhemska behofvet redan inom riket tillverkas, torde några hinder emot denna varas utförsel icke böra läggas i tulltaxan. Hr af Billbergh: Att medgifva tullfri utförsel af oraffinerad saltpeter strider mot 8:de punkten i betänk, med grunderna för tullbevilln. Hvad åter beträffar raffinerad vara, är afgiften föreslagen till endast 4 skpr LÄ; och då man besinnar, att art. är nödig icke blott för staten, utan jemväl för åtskilliga näringsyrken, tror jag icke, att nedsättning i denna del bör äga rum; i betraktande hvaraf, och då man tillika besinnar, att saltpetertillverkningens uppmuntran är nyttig för landet, det torde finnas, att den föreslagna tullafgiften bör godkännas. Utskrs förslag bifölls. Gr. von Fersen: Jag finner, att tullen å stenkol är föreslagen olika mot den å stenkolsstybb eller grus.
Men förslaget är, äfven om utbetalningen, å ena sidan, upginge till lika belopp med godtgörelsen å den andra, dock overkställbar derföre, att man väl kan nödga den, hvars egendom försämras, att derför laga skälig godtgörelse, men man kan icke tvinga en skattehemmansegare, hvilken hvarken har penningar, eller kredit till deras erhållande, att anskaffa hvad som erfordras, för att fä sin jords natur förbättrad. Om han svarar: jag är nöjd med henne, sådan hon är, och låter icke utpanta mig, för att få henne bättre: så står man der, och kommer icke längre. Efter upläsningen häraf anhöll talaren att detta anförande mätte få remitteras till Allm. Besv. o. Ekon.Utsk., och vid derom framställd propos. ropades ja och nej, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han ansåg R. o. Ad:s svar hafva utfallit med öfvervägande ja. Uplästes och lades lill handlingarne ankomne prot.-utdr. från de öfrige RiksStm, nemi. från PresteSt. af d. 4, från BorgareSt. af d. 4 och 7 samt från BondeSt. af d. 7 dennes. Med åberopande af 56 § Biksd.Ordn. upläste Hr Ribbing, Arvid en sålydande motion. Om det är en gifven sak att Svenska folket vill en förbättrad lagstiftning i fråga om bränvinstillverkning och minutering, och att det önskar denna i öfverensstämmelse med Norriges, såsom der visande goda följder, så synes icke något vara naturligare eller bättre än att antaga grunderna till dessa lagar och i allt hvad de äro lämplige på Svenska förhållanden införa den till efterlefnad i vårt med Norrige förenade, och i så många afseenden beslägtade fädernesland. Bästa sättet härför skulle, såvidt jag förstår, vara att, efter tagen kännedom om hvad i Norriges bränvinslagstiftning vore tryckt och skrifvit, derifrån begära uplysningar och råd af de män som företrädesvis haft med dessa lagars sammanfattande och tillämpning att bestyra.