Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Härvid får jag derjemte tillägga, det jag anser att hela beloppet af skatten, ehvad det skulle gifva mera eller mindre, änden af Bevilln.Utsk:t påräknade summa, måtte ingå till Riksg.Kont., der möjligen blifvande öfverskott i alla fall förvaras och hålles R. St:r tillhanda vid en påföljande Riksdag. Rörutseende att detta mitt förslag ännu skall i vissa delar finnas bristfälligt, vågar jag likväl vördsamt anhålla om remiss till Bevilln.Utsk:t. Remitterades till Bevilln.Utsk:t. 2:o. Jag går att förnya den motion, jag väckt under flera föregående Riksdagar, den nemi., om löners och pensioners totala befrielse från all beskattning. Staten står till tjenstemannen uti enahanda förhållande som hvarje enskild man, det nemi., att emot viss bestämd lön fordra viss bestämd tjenst, och då denna fullgöres, kan icke något berättiga husbonden, att egenmäktigt afkorta lönen, och det är således intet en af statsmagterna, som bör tillåta sig hvad rättvisan förskjuter. En annan art orättvisa upstår äfven deraf, att så lätt det faller sig att beräkna 1 proa af den kontanta lönen, så omöjligt är det, att med full säkerhet beräkna värdet af en indelt lön. Den tredje orättvisan består deruti, att man tagit 1 proc. eller 10 pr mille af löner och endast 1 pr mille af fast egendom. Sådan beskattning är exempellös uti Europa. Jag väcker, till följe häraf, den motion, »det måtte löner och pensioner befrias ifrån all beskattning», och anhåller vördsammast om remiss till Sevillu.Utsk:t. Äfven denna motion blef till Bevilln.Utsk:t. remitterad. Det är beklagligen kändt, att de af testator, eller i hans stad och ställe af domaren tillförordnade kuratorer, försnilla eller förstöra den omyndiges gods. Det står väl på papperet att domstolen är skyldig att föra ett slags öfverinseende öfver alla i dess domvärjo varande kurateler, men huru skulle domaren kunna medhinna en så beskaffad upsigt, som ej står att förena med den tid, han måste egna åt domare-kallet.
Morn., taxeradt efter 1278 Skeppunds tillverkning å 24 sk. till 639 R:dr , hvarföre TaxeringsComitéens först åsätta värde komme att försvinna, såsom icke uppgående till 5 procent. För år 1814 År Wattholma Jernbruk på enahanda sätt an$edt efter uppgifne 1049 Skeppunds tillverkning å 24 sk. 524 R:dr 24 sk., det varder härmedelst på begäran intygadt, af Örbyhus och Norunda Häraders Fögderies HäradsskrifvareContoir den 10 Martti 1815- Jac. Henr. Stare. Ridd. o. Ad. Del. sid. 319. Utdrag af TaxeringsLångden N.o i, uti Frödsåkers Härad, för nedanskrifne År. Öfver-Adjutanten och ÖfversteLieuten. Högvälborne Herr Grefve G. af Ugglas, Forssmarks Socken. Forssmarks Jernbruk, med arne hamrar, jemte tili Bruksdrifien hörande åbyggnader och Berkinge Masugn jManngården med dertill hörande hus samt Husbehofs - qvarnarne Ladugården Hvaremot, med underdånigste til. lämpning af Kongl. Majus Nådiga Bref af den 30 Juni 1S13, samt 21. Art. uti Riksens Höglofl. Ständers Bevillnings-Stadga, S mides-Afgiften i grund af föregående årens Stångjerns-tillverkning belöper: af 2728 Skepp. 17i Idsprd å 24 sk.' Skeppundet j, . * . .. af 3430 Skepp. gXisprd, 24 ä sk. Skeppundet, till För År 1813- Faststäldt Fastig hetsvärde. Bevillning. PartiSumma. Hufvudsumma. Björkman, Häradsskrifv; re,- Ridd. 0. Ad. Del. sid. 3IJ. Utdrag af 13i4 års TaxeringsLångd för Löfsta Tingslag af Upsala Lån. TaxeringsComitéens förrättning.
Hon hade lärt sig sitt lifs lexa, och hon hvilade sig i medvetandet om, att hon hade lärt sig den fort och väl. Hon var mycket intresserad af sin föreståndarinnebefattning. Hon skötte den med energi och klokhet, och med denna administrativa talang, som räcker till för de minsta detaljer, utan att derför bli småaktig. Men i dag var det som det kunde med ordningen i pensionen. Och icke i pensionen blott, utan i hela Génève, på gatorna och torgen, i hotell, i kaserner, i nästan hvarje familj var det en oro, ett springande och ett frågande af nyfikna menniskor, utbyte af uppfångade nyheter, jemmer och klagan bland qvinnorna, förfärliga, hårresande berättelser och i allas sinnen en ängslig väntan. Det var en klar och kall vinterdag. Snön låg tät och fast på gatorna, och då pensionärerna på morgonen gjorde sin vanliga promenad nedåt kajen, sågo de långt i fjerran, tvärs öfver Génèvesjön, bugten vid Creux du vent och toppen af Mont Blanc, som glänste hvit och bländande mot den stålblå himmelen. Bourbakis här, återstoden af Gambettas friskaror, som blifvit afskuren på sitt återtåg till Lyon, hade af de tyska trupperna tvingats in på schweiziskt område. Sedan dess nuvarande befälhafvare med den schweiziska generalen Herzog ingått ett fördrag om, att armén skulle låta afväpna sig och qvarstanna på det neutrala området, tills fred blifvit sluten, lemnades fritt tillträde åt de franska soldaterna, och dessa, utpinade af hunger och köld, strömmade nu in i städerna, för att taga invånarnes barmhertighet i anspråk. Ryktet om dessa händelser, som redan var spridt i Génève, bekräftades i dag på morgonen af två beduiner, som kommo och förkunnade truppernas närmande.
Banko-utskottet skall afgifva berättelse om Riksbankens styrelse och tillstånd, samt föreslå, eller, på grund af uppdrag från Riksförsamlingen, gifva föreskrifter om samma Banks förvaltning. Detta utskott vare ock skyldigt att afgifva utlåtande öfver dit hänvisade förslag rörande Riksbanken. § 118. Gransknings-utskottet skall granska Statsrådets protokoll och Riksförsamlingens revisorers berättelse om statsverkets tillstånd,' styrelse och förvaltning på sätt i 148, 150 — 152 §§ vidare ,stadgas. § 119. Lag-utskottet skall bestå af tolf ledamöter, Stats-utskottet af tjugufvra, Bankoutskottet af aderton, Gransknings-utskottet af aderton och de tillfälliga utskotten af så många, sorn Riksförsamlingen vid hvarje serskildt fall nödigt aktar; Riksförsamlingen dock obeget att, när göromålens mängd sådant kräfver, antalet förstärka. Till alla utskott välje hvardera tinget inom sig ledamöter, och ege alltid landstinget att utse en tredjedel och folktinget två tredjedelar af det bestämda antalet. § 120. Ej må statsråd eller justitie-kansler i utskott eller val till utskott deltaga; ej heller någon, af hvilken Riksförsamlingen kan fordra redo och ansvar, inväljas i utskott, der redovisning för hans egna embetsåtgärder kan förekomma. § 121. Utskotten välje, hvart inom sig, ordförande och vice ordförande; intilldess detta skett, före den äldste ledamoten ordet. De ständiga Utskotten utse hvar för sig Bih. till R. St. R. 0. § 42. R. 0. § 45. R. 0. § 50. 26 Konstitutions-I '/slottets Memorial, N:o 7. sekreterare och annan betjening, sorn nödig finnes; i de tillfälliga vilje ledamöterna ibland sig lör hvarje särskildt inål en föredragande, hvilken det åligge, alt protokoll (öra och Utskotts-betdnkandell uppsätta. § 122. Ej må Utskott latta beslut, der ej minst tre fjerdedelar af ledamöterna tillstädes äro. § 123. Finner
Sedan tillsättes 3 ä 4 ägg, vispade het för prakt, hushållsbestyr, uti hvilka kan man ha anledning att tänka på en svå- med en tekopp fint socker, 1 ® smör, 1 lod hon äfven eger någon vana, önskar i rare och smittosam sjukdom, hvarför vi vilja bitteroch 4 lod sötmandel, skållad och rifråda er att vända er till läkare. sådana värf anställn. hos något herr1 struken desertsked kanel och nära lika Helmy bör låta läkare undersöka hjertat. ven, mycket kardemumma (fmstött) samt, om man skap i stad eller på landet. Den sök. Skulle ej hjertfel föreligga — och detta kan vill, 6 å 8 droppar cedroessence, hvarefter idkar något musik o. sång, hvaruti hon blott genom undersökning afgoras — så bero degen ånyo arbetas mycket väl. Den bör ej troligen edra krämpor på blodbrist eller nervvara härd, utan så lös som möjligt. Häraf är villig undervisa nybörjare, om så svaghet. inbakas nu semlor, i den storlek man Önskar, åstundas. På lön fästes mindre afseM — a W — t. Vänd er om möjligt till speoch ' sättas pä plåtar att jäsa. Så snart de ende, men desto mer på tillfälle till cialist. Har ni ej tillfälle dertill, så kan ni väl jäst upp, sättas de i ett Öppet fönster 15 försöka att tre gånger dagligen medels näsutveckling uti de pligter, som tillhöra å 30 minuter. När de sättas i ugnen, slås dusch göra insprutningar af en ljum koksaltslitet vatten under plåten och luckan stänges en husmoder, äfvensom på ett humant lösning (1 %). väl. Carola. bemötande. Befl. härå behagade sända A. H. A. Släta kunna edra armar bli gesvar märkt » F. A. » till S. GumEelii nom att använda tvättningar med Eebras säpsprit och att till nätterna linda dem väl med annonsbyrå, Stockholm, hvarefter nö- bindor, sodan ni först besmort dem rikligt diga referenser skola meddelas. med något fettämne t. ex. lanolin. Ni måste Hp. Endast första numret. (G-.
Sådant och tusen gånger värre är tillståndet på dessa ödsliga kuster, der ett stort antal menniskor årligen fryser och svälter ihjel, och det likväl ofta nog i grannskapet af en eller annan rik skärgårds-notabilitet, hvilken haft sin uppkomst antingen genom handel med fiskrarne eller, likt gubben Haraldson, genom smuggleri och vrakplundring. I denna senare näringsgren fuskar visserligen hvarenda strandbo, som kan blifva i tillfälle dertill; men om han hos den rike utbjuder några marker uppfiskad talg, så bevisar den dryge mannen klart för honom, att han borde angifvas och straffas för det han lagt sig om bord med så farliga saker. Efter dessa kloka betänkligheter tages likväl – förstås af barmhertighet – taljbiten för en spottstyfver; och sedan den stackars syndarn, som utbjudit den, fått en liten vink att vid något annat lika svårt tillfälle, då nöden ingen lag har, komma igen med en ytterligare bit, lägges det sålunda tillkomna otaliga småplocket till det stora lagret, hvilket sedan säljes till dubbelt belopp. Att stjäla i smått, blir alltid tillrättavisadt. Men att göra en affär – det är helt annat! Vårt lilla fiskläge låg, såsom nämndt är, ett par mil från Tistelön, hvilken af närmare fattige kustboer var så öfversvämmad, att dess egare ej kunde sträcka sin hjelp till de mera aflägsna. Men nära fiskläget på en liten halfö, som vi benämnt Gråby, bodde ett slags patron, hvilken, efter gjord cession i Götheborg, flyttat till skärgården, der han i flera år drifvit en så lönande handel, att han från fattigdom stigit till högsta grad af pösande välmåga. Patron Holmgren eller grå’n, såsom han gemenligen kallades, var försedd med ett af dessa elastiska samveten, hvilka gifva vika vid minsta lutning åt egen fördel, hvarföre han ock utan möda fyllde kassaböckernas luckor. Hans hufvud var icke egnadt att drifva handel i större skala; men att stå inom sin lilla disk, att knoga med mjöl, potatis, tobak, snus, bränvin, m. m., dertill var han klippt och skuren.
Motion, remitt. till Statsoch Ekon* Utskotten, II s 1295. Utskottens Utlåtande, IV 2. s 974, hif. af Adeln, IX s 282, af PresteStåndet, IX s 288, af BorgareStåndet, IX s 291. ScholaeLärare, om Spannmålsanslag lill Lönfyllnad för Stockholms; StatsUtskottets Betänkande, IV 3. s 181 — 184, bif. af PresteStåndet, IX s 582, af BondeStåndet, IX s 595, af BorgareStåndet, ix s 608, af Adeln, ix s 639. Underd. Skrifvelse, X 1. s 710—712. Scholordning, om åtskilliga ändringar i Kongl. Maj:ts förnyade; Motioner, remitt. till Ekonomiutskottet, II s 1233, 1267, 1268. Utskottets Utlåtande, VIII s 555 — 588, återremitt. af Adeln, ix s 307, af 267 BondeStåndet, IX s 324, af BorgareStåndet, ix s 333. Ytterligare Utlåtande, VIII s 1161—■ 1172, i anledning hvaraf BondeStåndet fattat särskildt beslut; IX s 817, bif. af BorgareStåndet, ix s 825, af Adeln, ix s 802, af PresteStåndet, ix s 855. Underd. RiksdagsBeslutet, § 44- Schöl Väsende, om ett förbättradt, i Land lförsamlingarne; Motion, remitt. till Ekon. Utskottet, II s 1182, 1201. Utskottets Utlåtande, VIII s 685 — 704, återremitt. af Adeln, IX s 36o, af BondeStåndet, IX s 381.
Då det hittills varande årsanslaget visat sig vara otillräckligt och de för granskning af Institutets räkenskaper och förvaltning sednast utsedda Revisorer icke gittat föreslå annan utväg till den årliga bristens betäckande än ytterligare statsbidrag, anser jag mig ock böra i underdånighet hemställa om bifall till Styrelsens ifrågavarande ansökan och framställning till Rikets Ständer omjjanvisande af förhöjning i nämnde anslag med BOOO R:dr. Styrelsen för Alnarps Landtbruks-lnstitut har i underdånigt memorial af den 28 nästlidne Juni gjort framställning om de anslag af allmänna medel, som Styrelsen anser nödiga så vidt Institutet skall kunna fortsätta sin för hela landets modernäring gagnande verksamhet. På grund af Institutets granskade räkenskaper har Styrelsen dervid först affattat en redogörelse för användandet af samtliga de statsmedel, som Institutet erhållit och de utgifter som dermed blifvit bestridda. I hufvudsakliga omständigheter är i detta hänseende anmärkt: På grund af Kongl. Maj:ts nådiga proposition af den 26 Februari 1857 beslöto Rikets Ständer den 12 September samma år, att från och med midfastan 1858 upplåta Alnarps kungsgård till ett Landtbruks-lnstitut och beviljade de tillika en summa af 175,000 Riksdaler, eller 25,000 Riksdaler mindre än hvad i Skånska Hushålls-föreningens underdåniga framställning ansetts för ändamålet erforderligt, till inlösen af arrendet, byggnader, inventarier, husgeråd m. m., och från och med början af år 1858, ett årsanslag af 18,000^Riksdaler; dock skulle enligt samma beslut, arrendet, från och med den 14 Mars 1862, höjas med 200 tunnor spanmål. För de sålunda beviljade medlen skulle Institutet meddela undervisning till 28 elever och 24 lärlingar; och skulle 4 af de förstnämnde och samtlige sist - 20 Bil. N.o 5 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prog. No 1, örn Statsverket 1865. nämnde lärlingar vid Institutet erhålla bostad, kosthåll, undervisning, eldbrand, uppassning och läkarevård, utan att derföre erlägga någon afgift.
Lärjunge kan ock, i händelse af gröfre förseelser, utan alt sig i strykklass befinna, af Lärare-kollegium från skolan skiljas, dock att sådan dom alltid Ephori pröfning underställes, såsom i 54 § Läroverksstadgan bestämmes.” Herr Sundvallson åter (motionen N:o 61) föreslår: antingen alt kroppslig aga vid ungdomens undervisning alldeles förbjudes i Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 118. 21 rikets elementarläroverk och folkskolor genom allmän iag vid särskildt vite utom ansvar för misshandel; eller ock — derest elt så billigt offer åt humanitetens stegrade fordringar och tidehvarlvets mildare lynne ännu skulle anses för stort — att åtminstone vid 55 § af Kongl. Maj:ts förnyade nådiga Stadga för elementarläroverken i riket tillägges följande stadgande: ”Lärare, som utdelar kroppslig aga i annan ordning, än här föreskrifven är, miste sysslan eller bote till skolans fattigkassa från 10 till 100 R.dr Rimt efter omständigheterna och stånde särskildt ansvar för misshandel.” Vidare innehåller en af Herr Henschen väckt motion (N:o 100) det förslag, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj t i underdånighet anhålla alt, oberoende af frågan om de mer genomgripande ändringar, sorn i andra afseendcn kunna komma att företagas i meranämnda stadga om elementarläroverken, Kongl.
Approbation och cassation; sc Sedlar. ^råefs-compagniena å Kungsholmen: angående medel för deras underhåll samt om deras sysselsättande med fästningsbyggnadens fortsättande vid Carlskrona ti/,}, },,, 4 1 429 1-5 » i 35 å. f 35 «• 1 35 b’ 2 35 332 20 A. Svar på åtcrrcmiss , , > I anledning af skiljaktiga beslut , , , , Voterings-resultat ,,,,,, Arbets-diorcinr; se Gäldenär; Maka eller Far. Arbets-fångnr; se StralF-fängelscr; Lagförklaringar. Arbetshus: anläggandet af ett sådant i Carlskrona, Arbets-orän\ng; se Högsta Domstolen. Arbetsoch Corrections-an.stalt; se Götheborgs Spinhus. Archivariej Preste-Ståndets: om rättighet för honom att emellan Riksdagarna få bebo de runa, PresteStåndet i Riksgälds-Contorels f. d. hus nu begagnar Arfs-lyftning; se Ärfda-Balkcn 7. Arfsrätt; se Giftorätt. Arfvejord; se Testaments-frihet. Arfvode; se Justithe-Ombiidsman. Arfvodens om tillökning deruti för sa väl Fullmägtigc i Banken och Riksgälds-Contoret; som Directeurerne vid Låne-Contoren Götheborg och Malmö „ om förhöjning deruti för Nämndemän, fö deras förrättningar i tjensten Arieplougs och Arvidjaurs Lappmarker: om deras förläggande till Norrbottens Län na. m. , , , , , Svar pä återremiss Arméen, dess Pensions-cassaj ytterligare anslag der till; se Anslag 1; Banken 24. „ dess Pensions-cassa: granskning af dess för valtning; se Granskning c. och 50.
Denna fråga är så mycket mera af lagsliftningsnatur, som den ingriper i äganderätten för alla dem, som köpt rusthåll med de augmentsräntor hvilka dertill äro anslagne, och som således skulle mista dem i utbyte mot kontanta anslag. När nu två Stånd stannat emot (vå i denna fråga, kan, efter min tanke, någon omröstning i förstärkt Ulsk. icke ske. Hvad verkställighetsåtgärden beträffar, så har frågan derom ansetts både af R. o. Ad. samt PresteSt. böra förfalla. Således är hon icke i någotdera Ståndet pröfvad. Omröstning i förstärkt Utsk. öfver en fråga, som förut i 2:ne Ständ är pröfvad, kan ännu mindre äga rum. Verkställighetsåtgärden kan dessutom numera omöjligen tillämpas, sedan, på sätt jag nyss omförmält, R. o. Ad. förkastat den i 3:dje punkten föreslagna ränteförvandlingen. Huru skulle väl alla dessa räntor kunna upptagas in natura af statsverkets uppbördsman? Jag anhåller således om Hr Gr. o. Landtnäs propos. till ogillande af detta förslag. Frih. Cederström: Till hvad Hr von Hartmansdorff nu yttrat, anhåller jag att endast få lägga det faktum, all för alla de rusthåll, der sjelfva augmenlsräntan ligger i sjelfva rusthållshemmanet, skulle detta komilerades förständiga förslag leda dertill, att ruslhållsinnehafvarne finge till uppbördsmannen öfverlemna sin ränta, för att sedan af honom få den tillbaka, såvida denne sednare icke under liden medlen förskingrat. Jag tror icke att vederbör:de, som det angår, skulle blifva rätt belåtne med en sådan lagstiftningsåtgärd. Gr. Lagerbjelke: Jag anhåller att först få till Frih. Cederström framställa elen frågan, huruvida den nu pågående öfverläggningen rörer sjelfva saken eller blott formen. Jag hade inbillat mig att vi nu ensamt hade alt pröfva formen för frågans slutliga afgörande. Af Frih. Cederströms yttrande skulle man dock kunna förmoda att det vore fråga om sak, icke om form. Jag anhåller derföre att få veta hvilkendera frågan nu är under öfverläggning.
Domstolens fleste ledamöter föreslagna redaktion, består deruti, att i den sednare utelenmats, hvad det remitterade förslaget upptager derom, att det beslut, hvarigenom förnyelse gifves åt ett efter utländsk lag föråldradt beslut, skall innehålla ett nytt åläggande för gäldenärer att betala det förut ådömda. Ett uttryckligt stadgande härom torde icke vara öfverflödigt för att förekomma, det icke Svenska embetsmyndigheter, med tanken fästad endast på Svensk lag, skola, lika med en af de Högste Domstolens ledamöter, som yttrat sig öfver förslaget, anse tillräckligt, att förnyelsen endast innehåller ett förklarande, att det efter den utländska lagen föråldrade Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition J\s 30. 23 beslutet fortfarande här i riket eger giltighet. På grund af ett sådant förklarande lärer likväl verkställighet ej kunna vinnas i Danmark, hvilket land med ifrågavarande förslag närmast afses. I den afslutade konventionen om domars verkställighet stadgas nemligen: att domar och beslut, afsagda i Sverige, äro med hänsyn till exsekution i Danmark underkastade samma reglor om föråldring, som domar afsagda i Danmark, och på en Dansk domstols beslut kan icke efter ett år och sex veckor erhållas verkställighet, med mindre den deruti stadgade betalningsskyldigheten, efter ny rättegång, å nyo varder fastställd. På lika sätt förhåller det sig i Norrige, hvarföre ock de Svenska ledamöterne i den Kommitté, som hade sig uppdraget att utarbeta förslag till förordningar om verkställighet i det ena af de förenade rikena af domar, meddelade i det andra, jemte dermed gemenskap egande ämnen, fäste Kongl Maj:ts uppmärksamhet på behöfligheten att, i sammanhang med antagandet af dessa författningar, undanrödja det hinder emot domars förnyelse, som kunde förefinnas i förbudet att inför rätta å nyo draga sak, hvari laga kraft egande dom en gång fallit. Jag hemställer alltså i underdånighet att redaktionen i det remitterade förslaget måtte i denna del bibehållas oförändrad; hvaremot densamma i öfrigt torde kunna jemkas till närmare likhet med Högste Domstolens förslag.
I skolan talade de om land och öar, som försvunnit i hafvet, sjunkit med glänsande städer och med trädgårdar, fulla af blommor; — nu var det något, som sjönk i henne, försvann, ohjälpligt och för alltid, djupt nere i detta stora och kyliga, som svallade öfver i hennes hjärta. Där kommo de förbi gång efter annan, leende, förtroliga, arm i arm. Det var Julje, som talade; Ingeborg såg det så väl på rö- relsen af det smala lilla ormhufvudet. Undras, om hon deklamerar för henne, och om hon hör på som jag, log hon för sig själf med en vuxen människas ögon. » Jag ser det. » » Ser — man kan väl inte alltid tala med en och samma? » » Det kunde du förr. » » Ja, förr. » Ett par gråa ögon blixtrade upp emot danskans, men hon sänkte icke sina: » Bid mig ikke, kjsere Djsevel, jeg er selv et Gespenst, » sade hon gäckande med ett litet återfall i modersmålet och gick att söka rätt på sin kappa. Ingeborg följde efter henne. » V i få väl sällskap? » frågade hon tonlöst. EQålning i tusch och sepia. För Idun af S. (Forts. o. slut fr. föreg. n-.r.) Man bör för öfrigt komma ihåg att ej börja anlägga en ny ton, förrän en föregående torkat till fullo. I annat fall blir det nämligen ej samma stil på det hela. Denna regel gäller åtminstone större ytor; små partier kunna däremot ibland vinna på att man målar mera vått i vått, i synnerhet partier i bakgrunden, där man ej bör se konturerna alltför skarpt. Hafva dylika bakgrundspartier af någon till IDUN 22 fälligbet råkat bli för mörka eller eljes för starkt markerade, kan man dämpa detta genom att med en pensel och rent vatten några gånger fara öfver stället. (Denna metod kan naturligtvis eljes ock begagnas, när man råkat få något parti för mörkt). För resten kunna här som i öfrigt inom målarkonsten olika åsikter om det rätta förfarandet vara rå- dande, utan att vare sig den ena eller andra åsikten kan sägas vara absolut förkastlig. Hvad nu sagts om tuschmålning gäller till alla delar också om sepiamålning.
Vid Banco Discont-Verket utgifne Nja Lån å Reverser och Namn, under loppet af år 1840. Jordbrukare. Berg^bruks-Idkare. Fabriks-idkaie. Handlande. Handtverkare och andre Borgare. Embetsoch Tjenstemän. Diverse. Summa. U toni Bonde-Ståndet. Inom Bonde-Ståndet. U tom Bonde Ståndet.' Inom Bonde-Ståndet. Ecclesiastik. Militaire. Civile. antal antal antal antal antal antal antal antal antal antal Lån. Summa. Lån. Sam tua. Lån. Summa. Lin Summa. Lå n. Summa Lån. Summa. Lån. Summa. Lån. Summa. Lån. Summa. Lån Summa. Lån. Summa. Stockholms Stockholms Från Banco-Discont-Verket, mot Hy poth ek af Actier och Obligationer, under loppet af år 1840 utgifne Lån. Antal Actier och Obligationer. H/pothekets beskaffenhet. De utgifne Lineni Antal. Summa. 12,300 289 I Götha Canal-Actier Södertelge d:o d:o i . •sohlin /-mo'l::<fdO sr, •. ■ J J.;'i' tu O *«*!»<! ?.:/'■ / ■: :/ T ,0 : i s;,v Bilaga till Banco-Ciskottets Betänkande> N:o 202. Utgifne Nja Lån från Handelsoch Närings-Bisconten i Stockholm under loppet af år 1840. Stockholms Stad Stockholms Län Nyköpings d:o Upsala d:o Vesterås d:o Örebro d:o Carlstads d:o Fahlu d:o Gefleborgs d:o Hernösands . d:o Jemtlands d:o Vesterbottens d:o Linköpings d:o Jönköpings d:o Kronobergs . d:o Calmar d:o Gottlands d:o Jordbrukare utom Bonde-Ståndet. Bergsbruksidkare utom Bonde-Ståndet. Fabriksidkare, Handlande. Antal Lån. Summa. antal Lån. Summa. antal Lån. Summa. antal Lån.