Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sig vilja närmare den instundande riksdagen, i sammanhang med pröfningen af blifvande framställning från Akademien om anslag åt densamma under nästa statsregleringperiod, taga i öfvervägande frågan om reglering af Akademiens Sekreterares då endast för tidpunkten till 1863 års slut bestämda lönevilkor, — Akademien, med anledning häraf, i underdånighet anfört: att som ifrågavarande sekrelerareljenst vore ytterst maktpåliggande och trägen, synnerligast lill följd af den vidsträckta expedition af utlåtanden, handlingar och bref, som af sekreteraren måste, jemte hans öfriga åligganden, skötas, ansåge Akademien, med hänsigt jemväl till de dyra lefnadskostnaderna i hufvudstaden, sekreterarens, enligt ofvanberörda nådiga bref, nu med 3,500 Riksdaler från Statsverket utgående lön böra höjas lill 4,000 R:dr, på det att hans lön, inberäknadt det kontanta belopp af 1,000 Riksdaler, som å Akademiens stat finnes för honom uppfördt, måtte bringas lill likhet med hvad för föreståndarne vid landtbruksinstituten blifvit bestämdt, eller 5,000 Riksdaler. —*■ —> Departements-Chefen anhöll härvid i underdånighet att få upplysa, det Landtbruks-Akademiens sekreterare för närvarande och intill 1863 års slut åtnjuter följande löneinkomster, nämligen: på Akademiens stat, jemte boställsrum, kontant lön ... 1,000 R:dr. samt från anslaget till befrämjande i allmänhet af jordbruk och landtmannanäringar : a) af det belopp, 4,880 Riksdaler, som till Landtbruks-Akademiens Förvaltnings-komité, enligt Kongl, brefvet den 25 Januari 1861, utgår 2,800 » b) enligt nådiga brefvet den 28 Mars innevarande år ett belopp, motsvarande det personela arfvode, som, jemlikt nådigt bref af den 25 Januari 1842 varit Akademiens förre Sekreterare, Nathhorst, från de till manufakturernas befrämjande under Commerce-Collegii förvaltning ställda medel beviljadt 1,000 » Summa 4,500 R:dr.
Komiterade i öfrigt följande hufvudsakliga föreskrifter böra fastställas: l:o All genom hypotheksbanken skeende upplåning och obligalionsutgifning skall regleras genom en af statsmakterna anlagen lag, och dennas efterlefnad ställas under offentlig kontroll, så att obligationer aldrig må kunna utgifvas utan fullt motsvarande säkerhet af sådan beskaffenhet, som med bankens lånerörelse är förenlig. 2:o Ifrån den dag, lagen om hypotheksbanken blifvit offentligen kungjord, må det icke tillåtas, vare sig de nuvarande hypotheks-föreningarne eller eljest någon annan inrättning än hypotheksbanken, att utgifva tryckta eller graverade, till innehafvaren ställda, på viss amorterings-, uppsägningsoch betalningstid lydande räntebärande obligationer, för hvilka säkerhet i jordegendom på landet är lemnad; dock inbegripes icke härunder obiigalionsutgifning för det belopp, som nuvarande föreningar, till följd af redan afslutade bindande låuekontrakter, äro pligtige alt i mån af inflytande lånemedel ulfärda. 43 3:o Hypoteksbanken börjar sin verksamhet, så snart en förening anmält sig till inträde deruti. Det minsta belopp, hvarför en förening får teckna sig för delaktighet i banken, utgör en million r:dr r:mt. Å den tecknade summan skall årligen till banken erläggas £ procent. 4:o Hy, aotheksbanken skall, i mån af ingående reqvisitioner från de särskilda i banken deltagande föreningarne genom upplåning och obligationsutgifning åt dem anskaffa hvad som behöfves till arnorteringslån för sökande, hvilka hålla i beredskap föreskrifna säkerhetshandlingar. 5:o Om gynsamma förhållanden dertill föranleda och behof af upplåning för föreningarnes räkning kan förutses, må upplåning och obligationsutgifning ske, ändock att ansökning örn lån från förening icke ingått. 6:0
De yrkanden, hvilka till sitt hufvudsakliga innehåll nu åro anförda, afvika i ganska betydlig mon från hvad Herr Grefve Spens i sin Motion om en RikspröfningsComilé ifrågaställa Herr Grefven inedgifver nemligen deruti, att enskilda Taxeringsfrågor, och de, uti hvilka den enskilde är klagande Part, böra, såsom hittills, afgöras af Kammar-Rätten, och anser endast, att, enär tolkningen af Bevillnings-Förordningen ofta skall innebära en verklig Lagstiftnings-åtgärd, en sådan Comité borde organiseras, hvilken vid alla tillfällen, der principfrågor i Bevillnings-mål vore för handen, skulle i högsta instancen tolka Bevillnings-Författningen; men ofvannämnde, af Herr Hjerta och flere framställda, Förslag åsyfta, att draga pröfningen af Bevillningsmål, antingen helt och hållet, eller till hufvudsakligaste delen, från den Domstol, som dermed nu har befattning, till serskilda Rikets Ständers Comiterade. I Utskottets tanka utöfvas Svenska Folkets sjelfbeskattningsrätt hufvudsakligen derigenom, att Rikets Ständer, icke allenast sjelfve bestämma och åtaga sig Bevill ningen, utan äfven ej mindre utfärda de Författningar, hvarefter den utgöres, än också genom sina Deputerade i Berednings-, Pröfrtingsoch Taxerings-Comitéerne fördela g B cvil/nings-Utskottets Utlåtande N.o 35 den allmänna Beviliningen, Men att «t. sträcka detta derhän, att ett slags serskild, af Rikets Ständer vald, Domstol, skulle i första och sista instancen upptaga och afgöra alla förekommande tvister i BevilL nings-ärenden, synes Utskottet vara en för» blandning af Lagstiftande och Lagskipande magten, sorn icke är förenlig med vårt nu'» varande samhällsskick.
Utskottets upplysta Herrar och Män, och med den kännedom jag äger om mia egen ofullkomlighet, blygs jag för mig sjelf att vara af skiljaktig mening i denna sakj men tinder öfvertygelse om de ledsamma följder af förutvarande sätt till lumpors upptagande, samt lumpsamlares kringstrykande, af hvilka man ej känner någon till person, eller frägd, är det, som jag vågat bifoga dessa mina enfalldiga tankar vid Högloft. Utskottets Betänkande till Riksens Högloft. Ständers upplysta bepröfvande. Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärsoch EhonomiUtskotts Betänkande rörande vackt fråga om upphörande af Dykeriets befattning med Skepp och gods, då Skeppet i Lotsmans farvatten af Lotsen sättes på grund. U ti ett till Vällofl. BorgareStåndet ingifvet och till Utskottet öfverlemnadt Memorial, har Herr H. W. Eckhoff föreslagit, det måtte till Kongl. Maj:t Riksens Högloft, Ständer ingå med underdånig ansökning, om upphäfvande af Dykerioch Bergnings-Compagniets rättighet, att utan Skeppares och Godsägares medgifvande taga befattning med sådana Sven. %esi>. och Ého‘ft. Utsk. Bitankanden. i 45 ska fartyg, sorn under lastning och i Lot s*> inans farvatten kunna af KronoLots blifva satte på grund, och att, i följd deraf, de Dybenet tillerkände afgifter, livi1 ka skola betydligt öka en oskyldigt redan iråkad olycka* mätte upphöra, då biträde af Dykeriet icke begäresj förmodande Herr Eckhoff, att, då. Kongl.
M:ts derpå grundade nådiga bref till Stats-kontorel af den 13 i samma månad, ingår i beräkningen af pension från Allmänna Indragnings-slaten; och hafva Rikets Ständer beslutat, att jemväl i den blifvande specialstalen för Kammar-Rätten omförmälda äldre arfvodes-medel må, för redighels skull, med den ursprungliga lönen i en summa sammanföras. 9:o På skäl, sorn i Departements-Chefens betänkande finnas anförde, har E. K. M:t föreslagit, alt å Öfver-lii/endeilis-EmbeteIs stat följande nya löner och arfvoden mätte uppföras, nemligen för 1 Konduktör vid Byggnads-konloret, lön 1,000 R:dr, för en eller två personer, som, i egenskap af kanslist och kammarskrifvare biträda i embetets kansli och Räkenskapskonlor, arfvode tillsammans 1,000 R:dr, samt för 1 Vaktmästare lön 450 R:dr, och skulle, i händelse af bifall härtill samt om Rikets Ständer derjemte beviljade de af E. K. M:t äskade lön-förhöjningar, dels för Öfver-lntendentsEmbelels nuvarande personal, dels å den vid Kongl. Museum anställde Kamererare och vaktbetjent, i enlighet med den ofvannämnda betänkande åtföljande tabell, såsom tillökning i bemälda Etnbeles anslagssumma ett belopp af 12,029 R:dr 50 öre erfordras. Expeditions Utskot tel silors/a g till underd. Skrifvelse No 218 267 Hvad först beträffar den ifrågaställa tillökningen i Öfver-Intendenls-Enibetets personal, hafva Rikets Ständer beviljat de för t Konduktör, L Kanslist ocb kammarskrifvare saint 1 Vaktmästare äskade löneoch arfvodes-belopp, äfvensom Rikets Ständer bifallit, att Kanslistoch Kammarskrifvare-befaltningarne må kunna, efter Chefens beprölvande, åtskiljas.
Vidare har motionären anmärkt, att det uti åberopade S | 3 mom. förekommande stadgande, att den rösträtt, som tillkommer socknens invånare, »skall hvarje år vid allmän sockenstämma, som i Maj och Juni månader bör hållas, bestämmas och på landet i hemmantal sättas,» vore, hvad städerne beträffar, overkställbar!, enär endast i de fall, då nya beskattningar vid sockenstämmor förekomma. ett större antal röstegatide sig infunno, samt i allt fall fara vore att en röstlängd, grundad på de röstegandes uppgifter, icke blefve tillförlitlig, hvadan motionären ansåg lämpligast, att, i likhet med hvad för Stockholms stad vore föreskrifvet om röstlängds upprättande genom vederbörande uppbördsmyndighet, pastorerne i rikets öfrige städer erhöllo rättighet, att, direkt eller genom provjnsstyrelserne, infordra så beskaffade längder. Allm. Besv.- o. Ekon.-Ut skott el s Utlåtande, Jis 69. En annan omständighet har motionären äfven ansett förtjena uppmärksamhet, nemligen att röstetalets maximibelopp i förordningen icke blifvit bestämdt, hvilket dock vore en nödvändig garanti mot förmögenhetens alltför slöra inflytande. Slutligen har motionären ansett en anmärkningsvärd otydlighet förefinnas i slutorden af förordningens 10 §, som stadgar, att »alla afgifter, hvarom sockenstämma beslutar, skola utgå efter den bestämda grunden för rösträtt i sockenstämma, sä vida ej serskildt derom blifvit stadgadt eller serskild öfverenskommelse derom träffad.» Det kunde ej betviflas att med de sist anförde orden åsyftades, att församlingen skulle ega antaga andra grunder, än den som uti förordningens 5 § vore i allmänhet föreskrifven för utgörandet af de afgifter, hvarom församlingen eger besluta, och att således, då församlingen i de ämnen, hvarom förordningen handlar, icke kunde öfverenskomma annorlunda, än genom sockenstämmobeslut, hvarje öfverenskommelse af detta slag måste på nämnde sätt träffas.
Sådan öfverenskommelse gäller för hela den tid denna Bevillnings-Stadga blifver gällande.” §• ”Der tillgång ej är på ledamot af Ridderskaap och Adel, utses i dess ”ställe af Slåndspersons-Classen.” §• ”Utsedd ledamot, som, utan laga förfall, från Comiteens sammanträde utehlifver, höte 6 R:dr 32 sk. till Socknens fattige; och varde taxeringen, utan ”afseende på hans frånvaro, fortsatt.” I sLället för 112, 113 och 114 §§. antog Ridderskapet och Adeln da stadganden, som finnas intagne i 134:de och 135:te §§. af 1835 års Bevillnings-stadga. 115:te §. bifölls. Ridderskapet och Adeln ansåg äfven att en serskild §., på sätt i 1835 års Bevillnings-stadga varit brukligt, borde finnas, angående insändandet af Taxerings-Comiteens protocoller och längder, och att den borde få sitt rum, i sammanhang med de stadganden, som angå Taxerings-Comitéerne samt erBih. tillR. St. TJldr. cl. 3—uf Oct, 18^.0. hålla följande lydelse: ”De vid Taxorings-förrällningaine ferde piotocoll med "dertill hörande längder och handlingar skola, vid Bot af En R:dr, lill Lännels eller Stadens fattigförsörjning för hvarje överskjutande dag, inom tre ”veckor efter nämnde förrättningars slut, ingifvas af Kronofogdarne till Konungens Befallningshafvande och af dem, som vid Taxerings-förrättning i "stad haft prolocolls-föringen s<g anförtrodd, till stadens Magistrat, hvilken, ”'vid enahanda bot, vare pligtig att dessa handlingar, inom åtta dagar efter "deras emottagande, till Konungens Befallningshafvande insända.” 116, 117 och 118 §§. Biföllos. 119 §.
Enligt hvad räkenskaperna utvisa, har den af ifrågavarande fond till de särskilda länen utgående andelen i så kallad uppfostringshjelp blifvit inom länen fördelad efter olika grunder. Så har t. ex. inom Skaraborgs län de erhållna medlen af Länsstyrelsen utdelats lill några få paslorater med lika belopp lill hvartdera, dervid, såsom det synes, Länsstyrelsen följt en viss ordning församlingarne emellan, utan att laga i betraktande deras större eller mindre folkmängd eller olika behof af understöd. Dessutom synes någon föreskrift icke hafva blifvit lemnad af Länsstyrelsen, angående fördelningen af dessa medel, för hvilkas användande till det afsedda ändamålet, i liera fall, icke finnas andra verifikationer, räkenskaperna bilagda, än vederbörande Pastorers qvittenser å de mottagna beloppen. I några län har fördelningen af ifrågavarande medel verkställts af Hospitals-sysslomännen och i andra län åter, såsom utan tvifvel lämpligast, blifvit bestämd af Länsstyrelsen, efter pröfning af inkomna, utaf vederbörandes vitsord om behofvet åtföljda, ansökningar om erhållandet af dylika understöd. 11 evisorerne hemställa derföre, att åtgärder må vidtagas, hvarigenom inom alla länen samma grunder för medlens fördelning komme att följas; och anse Revisorerne, att ändamålet med ifrågavarande understöd bättre skulle befordras, om, på sätt som skett å några orter, medlen blefve använda till fortfarande understöd för några få värnlösa barns uppfostran, än alt, såsom nu oftast varit fallet, understödet kommer det ena året ett, det andra året ett annat, barn till godo. §• 2. Till följd af Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, N:o 172, den 14 April 1848, har, enligt hvad Revisorerne inhemtat, Kongl. Maj:t, under den 6 Juli innevarande år, anbefallt utarbetandet af nytt förslag till förbättringar af hospitals-väsendet, med föreskrift, att detta arbete bör vara färdigt sednast den 30 Juni nästkommande år; hvilket Revisorerne trott sig böra omförmäla. §• 3.
Prop. N;o 1, om Statsverket 1862. framställning till Rikets Ständer i nämnda afseende först togs till afgörande; och som Departements-Chefen, Statsrådet Lagerstråle, hvars rätt vore af detta ärendes utgång beroende, alltså var af jäf hindrad att samma ärende föredraga eller i öfverläggningen derom deltaga, anmälde, enligt nådigt förordnande, Stats-Rådet Herr Friherre Gripenstedt ofvauberörda ersättningsfråga, och hemställde i underdånighet, att, enär Chefen för Civil-Departemenlet genom förstomförmälda beslut den 25 Januari 1861 gått i mistning af förut åtnjuten boställsförmån, Kongl. Maj:t måtte i nåder föreslå Rikets Ständer att åt nämnde Departernents-Chef från början af nästa statsreglering å Sjette Hufvudtiteln uppföra en årlig hyresersätlning af 2,000 Riksdaler, eller lika belopp ined hvad redan är Cheferne för Finansoch Ecclesiastik-Departementen beviljad t. I denna hemställan instämde Stats-Rådets öfrige ledamöter. Departements-Chefen, Statsrådet Lagerstråle föredrog derefter öfriga frågor i afseende å förberörde Hufvudtitels reglering, nämligen hvad angick: Civil-Departementets Expedition. Då, med afseende å det stora antalet af e. o. tjenstemän inom Civil-Departementets Expediton, för närvarande 16 tillstädes, af hvilka de fleste^ till följd af göromålens mängd, måste anlitas jemväl för bestridande af åligganden, som af ordinarie tjenstemannapersonalen icke medhinnas, det på Expeditionens stat »till gratifikationer åt e. o. tjenstemän och vaktbetjente» uppförda anslag af 1000 riksdaler vore otillräckligt, för att kunna åt bemälde e. o. tjenstemän tilldela en någorlunda anständig vedergällning och uppmuntran, helst en del af nämnda anslag äfven måste användas till ersättning åt erforderlige extra vaktbetjente, hemställde DepartementsChefen, att, för befrämjande af göromålens gång inom Expeditionen, Kongl.
N:o l5o, hvilket nu lärer vara i ordningen att föredragas, behandlar ett ämne, hvilket står i så nära sammanhang med den motion af Hr Nordenanckar, som af Ståndet blifvit till Utsk. remitterad och nu är under Utsk:s pröfning , att jag får vördsamt anhålla, det Ståndet ville uppskjuta föredragningen af detta betänk., intilldess Utsk:s utlåt, ronde nämnda motion inkommer, så att de måtte i ett sammanhang få afgöras. I annat fall underkastas vi den olägenhet, sorn vi redan förut vid denna riksdag fått vidkännas, nemi. att plockvis och bitvis få afgöra en mängd frågor, såsom händelsen varit, då vi afgjort en mindre detalj af bankens lånerörelse, för att 5 å 6 månader derefter få besluta om en annan detalj, så att det slutligen ej blir något sammanhang i det hela. 21 H. 9 66 Den 3 Mars f. ra. Frih. Stjernstedt, Theodor, förenade sig med Hr Rosenblad. Hr von Hartmansdorff, Äng. : Jag han ej bestrida de värde ledamöternes rätt att begära målet ytterligare hvilande på bordet; men att uppskjuta detta mål intilldess frågan om Hr Nordenanckars motion förekommer — anser jag ej vara behöfligt; ty den del af frågan, som rörer utvidgning af bankens lån på fastigheter, är af sådan beskaffenhet, att hon synes mig alltför väl kunna särskildt behandlas. Hon innebär i sig sjelf ett förslag, så stridande emot grunderna för vår baneorörelse , att man när som helst kan företaga den. Hr Rosenblad: På sätt Utsk. sjelft anför, har detta förslag blifvit framkallad t af den nya fråga, som uppstått sedan ett beslut afRiksSt:n stadgat en tillökning af bänkens reservfond, jemte en undersökning af bankens blifvande tillgångar. Det är af de dervid yppade tillgångar, som Utsk. föreslagit att en del skall användas för det ändamål, som Hr Kordenanckars motion afser.
Yid en för omkring 4 år sedan företagen noggrann undersökning af segelleden hade rännan befunnits på åtskilliga ställen betydligen uppgrundad, så att densamma på sina ställen hade blott 8, men i allmänhet 9 fots djup. En så beskaffad trång, krokig och grund segelled måste naturligtvis lägga stora hinder i vägen för sjöfarten på Nyköping, hvarifrån en stor del af den bördiga provinsens spanmål utskeppas; men äfven för handeln och industrien vore den med så många svårigheter förenade kommunikationen med hafvet i hög grad hinderlig. Då i Nyköping vore anlagd en af rikets största mekaniska verkstäder, som sysselsätter mer än 300 arbetare och vid hvilken flera större ångfartyg samt de första för Statens räkning i Sverige tillverkade lokomotiver blifvit förfärdigade, finge verkstads-rörelsen vidkännas stor kostnad och tidspillan till följd deraf att få af de många fartyg, som tillföra verkstaden dess behof af stenkol, kunde med sina laster gå ända upp till Nyköpings hamn utan på Örbacken nödgades lossa större eller mindro del deraf i mindre fartyg. Om farleden skulle blifva fullt begagnelig, måste således rännan i Skantssundet rätas och segelleden i sin helhet genom muddring göras omkring 11 fot djup vid lägsta kända vattenstånd, då, vid vanligt vattenstånd, 13 å 14 fots djupgående fartyg kunde gå upp till Nyköping. Till utförande af detta arbete, hvartill hörer upptagande af 2:ne större stenkistor, som lära blifvit år 1719 på regeringens befallning der sänkta, saknade stadens innevånare nödiga tillgångar, ehuru de, enligt hvad motionären anfört, trodde sig kunna och ville på egen bekostnad till minst 10$ fots djup och 50 fots bredd uppmuddra den från Nyköping till Skantssundet sig sträckande ränna. Motionären, som till Utskottet aflemnat ett af Kapitenen vid Vägoch Vattenbvggnads-korpsen G.
Fattigvården i Riket, skulle komma att af Kongl. Maj:t och Kronan bekostas, årligen intill nästa Riksdag å Riksgälds-Contoiret anvisat en summa af 10,000 R:dr Banco till E. K. M:s disposition; och bör hvad af denna summa för något år icke kommer att utgå, för Riksgälds-Contoirets öfriga behof reserveras; anhållande Rikets Ständer i underdånighet, det E. K. M., efter det behofvet för framtiden blifvit vederbörligen utredt, täcktes till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta Dess Nådiga Proposition i ämnet. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 14 Juni 1841. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 14 Juni i§4*' Preste-Ståndet den 14 — —- Borgare-Ståndet den :4 Bonde-Ståndet den 14 Rikets Ständers underduniga Skrifvelse, rörande allmänna Stadgauden och anslag till folkundervisningens be fremmande. (Kongl. Majrts Nåd. Prop. N:o 7 Statssamt Allm. Besv. och Ekon.-Ulsk. Bet. Besv. och Ekon.-Utsk. Mera. N:o 161.) S. A. K. E. K. M. har, genom Nådig Proposition den 1 Februari nästlidne år, täckts meddela Rikets Ständer, att E. K. M. af de från samtlige Consistorieme infordrade uppgifter och utlåtanden, rörande folkskolorne och folkundervisningen, väl erfarit, att, genom den mängd nya Skolor, hvilka, under de senare trettio åren tillkommit, folkundervisningen blifvit betydligt utvidgad och förbättrad, men också alt mångenstädes den ännu år bristfällig och otillräcklig samt icke motsvarande, hvarken sitt förnämsta syfte och ändamål, Expeclitions-Vtskottels Forslag lill imd.
Då nu ånyo föredrogs Vällofl. Borgare-Ståndets, genom protocolls-uldrag af den 10 sistlidne Maj, hvilket den 12 och i5 i samma månad blifvit bordlagdt, gjorda inbjudning till Ridderskapet och Adeln Prot. Vtdr. den I Juni 1841 - 491 samt Preste-Ståndet alt instämma uti de beslut, Borgare-Ståndet fattat uti de ännu ej definitivt afgjorda delar af Extra Siats-Regleringen, hvarom handlas i Stats-Utskottets Utlåtande N:o 5a2, instämde Ridderskapet och Adeln fiå tillvida i Borgare-Ståndets uti 8:de punkten af Memorialet N:o 490 omförmälda beslut, att anslaget för en Styrelse för allmänna arbeten bestämdes till 8,000 R;dr; men i öfrigt vidblef Ridderskapet och Adeln sina fattade beslut, samt afslog och lade till handlingarne den föredragna inbjudningen. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utskottets den 29 sistlidne Maj på bordet lagde Utlåtanden: K;o 548, i anledning af återremiss å Memorialet ]NT:o 463, angående Statsbrist-summan; och ]NT;o 55^, angående bestämmandet af den till bestridande af Riksgälds-Contorets utgifter erforderliga Allmänna Bevillnings-summa. S. D. Remitterades till Siats-Utskottet Friherre Bojes, Fredrik, den 29 sistlidne Maj på bordet lagde motion, angående förlängning i tiden för Riksdags-arfvodenas beräknande för en del af Notarierne vid RiksStåndens Canzlier; S. D. Vid förnyad föredragning af Conslilutions-Ulskotlets den 22 och 29 sistlidne Maj på bordet lagde Memorial K:o ii3, med förslag till ändring af Regerings-formeris 47, 22 och J06 §§., blef detsamma af Ridderskapet och Adeln godkändt att hvila till Gi undlagsenlig behandling vid nästa Riksdag.
Visserligen skulle det kunna hända, att de Stånd, hvilka* i följd af ett mindre starkt Ståndsband och kanske äfven i följd af en större sak-kännedom, icke bruka votera i massa, oftare kommo att höra till Minoriteten. Men sådant torde endast under de första Riksdagarne, efter den nya VoteringsMetliodens antagande, vara att befara. Småningom torde väl kännedomen af Fäderneslandets behof och känslan för Fäderneslandet öfvertyga något livar, att det icke anstår FolkRepresentanter att låta sitt enskildta, eller sitt enskildta Stånds förmenta fördel, lägga hinder i vägen för det Allmännas val. Hvad angår det anmärkta Redactionsfelet, torde det vid nästa Riksdag lätteligen kunna rättas. Herr Munck af Rosenschöld Eberhard: Jemte det jag får förena mig med hvad Herr Påhlman och Grefve von Schwerin anfört, torde jag i anledning af hvad Herr Rothlieb, fölen stund sedan, ur RiksdagsProtocollen för år 1809 uppläst, fä förklara, det jag hoppas ali Den i \ Martil. 445 upplysningen sedan år 1809 sa mycket stigit, alt ifrågavarande Redaction, oaktadt det deruti befintelige skrif-fel, nu blifver bifallit, hellst jag är öfvertygad, att ConslitutionsUtskottet icke lärer underlåta, att vid denna Riksdag afgifva ett Förslag till en förnyad och correctare Redaction, hvilken vid nästa Riksdag sedermera kan antagas, Herr Ceder skjöld, Pehr Gustaf: Jag förenar mig med de värda Ledamöter, sorn tillstyrkt antagandet af den nya Rcdactionen. Redactionsfelet, sorn är i sig sjelf mindre magtpåliggande, bör så mycket mindre hindra antagandet, sorn det, såsom Grefve von Schwerin ganska rigligt anmärkt, vid nästa Riksdag redan kan rättas. Friherre Cederström: