Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Rosenblad har äfven gjort den invändning, att Bankens förmåga alt uppfylla realisationen derigenom till intet gjordes, att Banken skulle gifva procent mera för silfvermyntet, än hvad prägeln utvisade, och såsom skäl för denna framställning antagit det förhållande; då Banken med förlust uppköper silfver. Delta ben 21 O c t o b e r f. in. i4g skäl är så skenfagert, och torde verka på många, att jag anser mig böra vederlägga det. Hela Herr Rosenblads uppställning grundar sig ej på annat, än alt det vore möjligt genom någon strafflag förhindra myntets nedsmältning, ty annars kan man ju uttaga myntadt silfver, smälta det och sälja det för högre pris till Banken. Om således Banken med nytta vill verkställa silfverköp, till högre pris än pari, är det nödvändigt, att Banken förvissar sig om, att det silfver, som lemnäs, kommer utrikes ifrån, och derå verkar slagskatten alldeles intet. Hvad Herr Hjerta sagt om skillnaden emellan, då slagskatten är i myntet, eller bredvid detsamma, är blott en skillnad i ord, ty förhållandet blir i ena fallet, om slagskatten t. ex. vore i piooent att man går till Banken med r och skålpund silfver, och får i skålpund ultnyntadt silfver; i andra händelsen går man till Banken med r skålpund silfver, och erhåller _9_v_ul myntadt silfver. Herr Cederschjöld har slutligen trott, att man borde göra myntet så, att det ulan förlust kunde nedsmältas. Jag vill blott i detta afseende erindra, alt Statens årliga förlust då är 2 procent af det utelöpande silfret, och jag ser icke något skäl eller någon nylla uti att söka åstadkomma en sådan förlust. Herr Hegardt har bestridt slagskatten, på den grund, alt Banken är fonderad på myntadt, och ej pi omyntudt silfver. Jag finnér det likgiltigt j5o> Den 21 Q c to b c r f. nj. pä hvad Banken varit fonderad, ty vi be-, slämma nu nya grunder för densamma, och vi kunna då fondera den på omyntadt silfver.
af en hyllningsfanfar från hofkapellet, som för Bland intressanta nyheter, som nu förberedas öfrigt denna afton skötte sig på ett sätt, som på denna teater, förtjänar särskildt framhållas står öfver allt beröm. Grieg visade sig nämli» För kronan », Francjois Copées stora skådespel gen vara lika framstående dirigent, som han är » Pour la Couronne » i svensk metrisk öfversättstor som kompositör. ning af öfverbibliotekarien grefve Carl Snoilsky. Det intressanta programmet visade oss mästaStycket, som redan 1895 på hösten förelåg färrens talang inom skilda områden. Rena orkesdigt i svensk öfversättning, har således ett helt ternummer voro den präktiga konsertuvertyren år väntat på uppförande. Orsaken till detta dröjs» I höst » och Per Gynt-suiten. Båda äro förut mål med framställningen lär vara att söka i den utförda härstädes, den senare många gånger, men stora och dyrbara utrustning stycket kräfver. aldrig hafva de klingat som nu eller gjort samma En operettpremiére, till hvilken vi i nästa intryck som nu. Ej någonsin hafva vi hört Per Gynt-suitens » Morgonstämning » verka så bedå- nummer få återkomma, har Södra teatern bjudit rande eller » Åses död » så gripande, ej heller på under denna vecka i och med uppförandet af » Trolldansen » så vild och medryckande som denna Johan Strauss ' » Waldmeister », på svenska kalafton. Och det märktes granneligen, att ingen lad » Förgät mig ej ». skulle haft något emot att höra suiten i dess helFröken Sigrid Lindberg gaf i tisdags konsert i het omtagas, hvilket den framskridna tiden dock Vetenskapsakademien med biträde af fröknarna ej medgaf. Till orkesternumren få ock räknas Ruth Hollsten och Emelie Ulfsax m. fl. Den de båda elegiska melodierna » Hjärtesår » och unga konsertgifvarinnan, som förut låtit höra sig » Våren », hvilka likaledes förlänades det yppersta härstädes, ådagalade att hon fortfarande gör utförande och väckte stormande bifall. Ett af framsteg som violinist. Föredraget har vunnit aftonens hufvudnummer utgjordes af konsert för i säkerhet och bredd.
Siats-Utskottets Utlåtande, X:o lil. tiilstyi’ka Rikets Ständer att för sin del besluta: a) att det uti Kongl. Kungörelsen af den 22 November 1834, såsom villkor för räntespanmåls afradsgilda beskaffenhet meddeldte stadgande, att nämnde spanmål bör vara väl rensad och strid, må utbytas mot den föreskrift, att dylik spanmål bör vara väl rensad och kärngod; b) att hvarje år, efter slutad skörd, å allmän i behörig ordning utlyst sockenstämma, sädesslagens vigt inom hvarje församling utrönes och uppgifterne derå till Kronofogden i orten aflemnas vid samma tillfälle, då de till begagnande vid inarkegångs-sättningarne erforderliga priscuranter varda uppgjorde; åliggande det sedermera bemälde tjensteman att öfver förstnämnde uppgifter författa sammandrag och detsamma, jemte de erhållne uppgifterne och eget yttrande, till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Länet insända, för att tjena till ledning vid minimi-vigtens bestämmande, hvilken åtgärd bör af Riks-Ståndens Deputerade vid markegångs-sättningarne verkställas; c) att den sålunda uppkommande minimi-vigten bestämmes för hvarje serskildt markegångs-district; d) att så väl minimi-vigten å hvarje spanmåls-sort, som sädens beskaffenhet, genom allmän kungörelse i Länet, till vederbörandes efterrättelse meddelas, äfvensom att den fastställde minimi-vigten å spanmål bör, till framtida controii och kännedom, uti de årliga markegångs-taxorna utsättas; e) att de föreskrifter, hvilka för närvarande gälla eliel framdeles kunna varda i behörig ordning meddelade, så väl i afseende på spanmålsprisens bestämmande vid markegångs-sättningarne, som ock angående sättet för tillvägabringande af ändring uti de af Riks-Ståndens
Icke heller har proportionen emellan sjelfegande jordbrukare och arrendatorer af andras jord märkbart förändrat sig. Om oroterade hemman och rotelrihetseller rotevakans-afgiflen åberopas mina förra Berättelser. Statsbidrag. Härom åberopas hvad min sista Femårs-Berättelse omförmöler. Indelade Knektehållet har dock under loppet af detta qvinqvennium blifvit lindradt genom Mötespassevolansens upphörande. Likaledes har Lagmansoch Häradshöfdinge-räntan samt Tingsgästnings-penningarne under delta qvinqvennium upphört, hvilket äfven i sin mån bidragit lill skatterneS förminskning. Rustningsstammarnes och Åugmenternes grundräntor och afrad, eller de till rustningarne anslagne räntor, öfverskjuta kostnaden för rustningen med ett belopp, som blifvit beräknadt, i Kungsörs Fögderi, lill 19 R:dr 23 24 sk. för hvarje nummer vid Lif-Regementets Grenadier-Corps, och till 92 R:dr 24 sk. för hvarje nummer vid den del af Arboga Sqvadron af Lif-Regementets Hussar-Corps, som är förlagd inom detta Län. — Soldathållningen deremot drabbar rotarne med en årlig kostnad, som i tabellen blifvit beräknad, efter olika förhållanden i Födgerierne, ifrån 34 R:dr *o sk. till 40 R-dr per mantal. Beräkningen af hemmanens onera, som i den bifogade tabellen äro upptagne, har för öfrigt skett efter samma grunder, som mine förra Femårs-Berätlelser upptaga. Politi. För ordning och sedlighet på landet vaka Presterskapet och Kyrkorådet jemte Kronobeljeningen, Fjerdingsman, Sexman samt på några ställen Byfogdar. Socken-nämnderne, hvilka, enligt Kongl. Majrts derom utfärdade nådiga Förordning, sistlidna år 1843 blefvo organiserade, hade icke hunnit att då utöfva något inflytande. Allmänna ordningen har, med högst få undantag, icke varit störd.
— Da, till följd af missvexter eller hagelskador beviljade oell utestående lån, derå skeende afbctalningar bereda tillgång lill nya undsättningar, utgjorde inom de län, från hvilka undersökning-redogörelser hittills inkommit, vid sistlidet års slut följande belopp, nemligen: inom Kronobergs län 2,500: — » Hallands län 400: — » Elfsborgs län 65,225: — » Jemtlands län 600: — Summa U:dr Knnt 68,725: — Då ändamålsenligheten af de under sistföiflutna riksdag meddelade och jemväl under föregående riksdagar vidtagna beslut, angående sättet och vilkoren för undsättningar vid inträffade missvexter eller felslagna skördar, samt dertill afsedda medels användande och tillhandahållande, blifvit genom erfarenheten bekräftad, finnér Utskottet sig ega all anledning instämma i Kongl. Maj:ts för Rikets Ständer tillkännagifna åsigt, alt äfven vid innevarande riksdag enahanda beslut och föreskrifter böra i dessa hänseenden meddelas; och får Utskottet alltså tillstyrka Rikets Ständer att, i öfverensstämmelse med hvad Kongl. Maj:t i Sin härom allålria nådiga Proposition föreslagit, fatta följande beslut: i:o För behöfvandes undsättning vid inträffande missvext eller felslagen skörd eger Kongl. Maj:t att fortfarande disponera: a) den i Rikets Ständers Riksgälds-kontor och på Kongl. Räntekammarens räkning i Rikets Ständers Rank innestående behållning utaf de för enahanda ändamål förut anvisade undsättningsmedel, samt b) hvad genom återbetalningar å meddelade undsättningslån kan inflyta; Bih. till It. St. Brot. 1859 & 1800. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 19 Uäft. 2 10 Stats-lJlskottcIs Ulin tande \:o 135. 2:n Utaf de till Kongl. Maj:ts förfogande sålunda ställda undsättningsmedel må en summa af högst.
Ty visserligen komma de flesta af dessa af egen drift från landsbygden för att i Stockholm få det bättre, » bli finare » o. s. v., men äfven bland hutvudstadens egen tjänande klass händer det oftare än man tror, att tjänstflickan vid flyttningstiden går från sin gamla plats, utan att hafva någon tillflyktsort eller något ställe, där hon kan finna skydd under natten. Jag menar, att detta för husmödrarnas » klass » är en stor skam; barmhärtighet plägar visas äfven den vildt främmande stackaren, som står ensam och hjälplös; och det är en samvetsplikt för hvarje kvinna, så lyckligt lottad, att hon äger hem och andra kvinnor i sin tjänst, att aldrig låta någon af dessa lämna sitt hus — det må för öfrigt hafva varit en » god » eller » dålig » tjänarinna — utan att vara viss om, att hon ej i brist af hem eller annan plats hamnar i elände. En husmor borde väl alltid göra sig underrättad om sin tjänarinnas planer lör närmaste framtid och, där så nödigt är, hänvisa just till » tjänstflickornas hem ». Först då kan med rätta ansvaret läggas uteslutande på tjänstfliekan. En kvinna, som för ett par år sedan stått skildrad i Idun, fröken Nordvall, såg och kände, att något fattades i den vård, en tjä- narinna borde åtnjuta, och hennes hjärta ömmade för den fara och frestelse, som mötte de platssökande, husvilla kvinnorna, vare sig dessa redan förut haft anställning i hufvudstaden eller voro nyanlända, mera oerfarna främlingar från landet. Hennes lifsarbete blef stiftandet af detta » härberge », hvars verksamhet nu varat i öfver tio år, och som under denna tid hunnit uträtta mycket godt, tillvunnit sig stor aktning och äfven allt mer och mer utvidgats, ehuru arbetet ännu fortgår under i ekonomiskt hänseende anspråkslösa förhållanden. Den summa, med hvilken fröken Nordvall hade att börja, var endast 300 kr., men dessa hafva fört välsignelse med sig, och härberget har, som sagdt, utvidgats både till utrymme och verksamhet. Att det dock fortfarande är i behof af understöd oeh hjälp, visar bl.
det väl inte värdt att de hofvera sig så förfärligt heller. Jag ska' visa dem, att vi kunna bistå de brandskadade lika väl som de. Spektakel ska' vi ha, om jag också ska' ställa till det sjelf och dermed punktum. Fast de räka till att ha en landshöfding, är LUNDELL. som ska' taga anordningarne om hand? LUNDELL. I så fall återstår det bara att fråga, hvem EK. mössa! Jag ska' min själ visa dem . Herrn hade ju några pjeser, sa' herrn? Jag naturligtvis . (Slår med tidningen). Natt från Gefle. Här äro de. Jag har fört dem med mig EK (tar fram några pjeser). LUNDELL (läser i tidningen. Tankspridd:) vik och dess illiterate styresman för längesedan» hm . (Talar:) Sa' herrn något? EK. Ja ha jaså . (Läser halfhögt:) »Att Näs genast se igenom dem. Här äro pjeserna. Kanske vore det skäl att LUNDELL. har jag fått en egen idé. Lägg dem der så länge. Hvart ska' herrn gå? EK. Nehej, det är visst inte skäl. Händelsevis Jag tänkte gå upp på rådstugan och hemta Klockan tre komma några af stadens förnämligare män hit för att rådgöra, och då kan jag kanske komma att behöfva herrn. Men det var Sophie! Behöfs inte. Herrn kan vänta här så länge. LUNDELL. sant! (Ropar i dörren till höger:) Ann' Sophie, Ann' _________ Andra scenen. DE FÖRRA. ANN' SOPHIE. ANN' SOPHIE (från höger,i hemmaväfd drägt, med snitt från fyrtiotalet, förkläde och kring halsen en liten silkesschalett). Hvad befaller pappa? med dopp klockan tre. Kajsa kan komma in (Går till venster). Säg åt mamma att sex herrar ska' ha kaffe LUNDELL. med brickan du har ingenting inne att göra. EK. Mamsell Ann' Sophie! (Hejdar sig). Herr Ek ANN' SOPHIE (blygt). Nå, har ni hört den stora nyheten? Nej, hvad då?
Häruti hade ConstitutionsUtskottet vid Riksdagen i Stockholm 1809 och 1810 föreslagit följande förändring i and.ra Momentet, nemligen : tvänne Militaire-personer■ af högre grad, dem Konungen härtill utser och förordnar, böra med Domare jiif och ansvar och utan särskildt arfvode, sådana mål i Högsta Domstolen öfvervara, m. m. Bifölls. 28^de §:n. Vid Riksdagen i Stockholm 1809 och 18 to hade uti denna §. följande förändringar blifvit af ConstitutionsUtskottet föreslagna uti törsta Momentet: efter orden: ”vare likväl Konungen obetaget,” föreslogs : att, efter StatsRådets hörande, uti Militaireembeten nyttja en eller annan utländsk man, m. m. samt efter ordet ”fästningar” föreslogs: alt till sy slör vid yicademierna befordra utländska Lärcle, af utmärkta egenskaper och förtjenster, att likaledes i tjenst antaga Spr ik** och Exera ilie-rnåslar e , samt idkare af de fria konsterna. Vidare föreslogs efter order; ”af den rena Evangeliska Läran:55 Språkoch Exercitiemästare af de fria konstern alle - Den 12 Juni. na undantagna. Ingen nid till Militaire ordinarie beställningar utnämnas eller pd förslag uppforas, sorn ej uppnatt 18 ars alder, ej heller någon till Civile ordinarie tjenstet förordnas, sorn ej fyllt 21 är, och om det år ordinarie DamareEmbete , 25 dr. Dessa förändringar Och tillägg blefvo af Ridderskapet och Adeln bifallna. Hvad ConstitutiönsUtskottet 1812 föreslå* git, att i slutmeningen efter ordet ”StatsSecreterare” skulle tilläggas: eller Chefer för särskildta Departement i Konungens Canzli, ansågs af sig sjelf förfalla, då den föreslagna förändringen i 5. §. icke hade blifvit antagen* 29:de §:n. Beslutet rörande ett tillägg 1 denna §>. uppsköts till dess det Högvördig» FrestStåndets beslut häröfver hunnit inhämtas. 30 de §:n.
De båda ynglingarne samtalade under loppet af resan om diverse saker. Gunnar hade haft mycket förtroende att resa och uträtta, och hade således, samt till följd af sitt medfödda begär efter vetande, en stor lokalkännedom, inom de trakter der han blott en gång färdats, och kunde med temlig noggrannhet tala om hvad som låg söder och norr ut, öster och vester ut, samt uppåt och neråt och utåt, och med piskskaftet pekade han på alla märkvärdigheter som de reste förbi, samt beskref dem på sitt vis för Erik. – Der ser j – sade han – Korsberga kyrka, deruppe på kullen. Der är en konstig graf, må j tro! Der ligger elfva stycken, som alla hete Fältstjerna, och aldrig fanns det fler af den famöljan än de samme elfva, och i deras adelsvapen lär de haft elfva stjernor, och den som blef adlad, han gick ut i kriget som simpel ryttare för Karstorp, men kom hem som ryttemästare och adelsman.32 – Ja se det kunde nå’t förslå! – sade Erik. – Åh ja visst, på sitt sätt – genmälte Gunnar – men intet kan jag just förstå, att en blir bättre karl för det, att de kallar en för något grannt och gör en till adelsman. Fast det kunde nog vara roligt ändå – tillade han efter ett kort besinnande – ty om en vore en satans bra och dugtig karl i alla stycken, så kunde det nog ha sina sidor, att så der bli litet förmer än alla andra, och att barna ’ens här hejdade han sig plötsligt. – Nå? – sade Erik – «att barna ’ens» – – Jo – menade Gunnar, långsammare och med mindre ifver, eller snarare med en viss svårmodighet i tonen – att de hade far-sins föredöme, och att hvar gång de hörde sitt nya granna namn, skulle de komma ihåg att bli dugtiga karlar som far-sin. Jo, jo, det vore intet så rasande dumt, det.
Widare bestöt Högloflige Ridderstam och Adeln att äfwen inför Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen betyga sin tacksamhet för Desi redan med Riksstyrelsen tagna befattning jemte den underdåniga önskan, att Hans Kongl. Höghet wid hwarje dylikt tillfälle täcktes Riksstyrelsen i Konungens höga namn föra och besörja; hwarefter det förstag till t-rcksägelse-addre§ till Hans MajU Konungen som wid samma tillfälle söresiogs, och åtföljer dctta ProtocollsUtdrag, gillades och antogs, för att med någon förändring äfwcn kunna tjena till betygande af Riksens Ständers erkänsta emot Hans Kongl. Höghet KronPrinsen; och stulle de respectivs Med-Ständerne »vänligen inbjudas att häruti instämma. Ut supra. Utdrag af protocollet, hältet hos Hägloflige Riddccskapet och Adeln, wid Urtima Riksdagen i Orebro, den2z April i8i2. SD. Remitterades till Allmänna Befwärsoch Economie.Utststtet ett Memorial af Grefwe - Den 2z April. 35 we Ruuth, Gustaf Eric, om inställande af Bränwins-Bränningen i Riket. Ur supra. Utdrag af protocollet, hället hos häglof, lige Ridderftapet och Adeln, wid Urtima Riksdagen i (örebro, den az April iZr». S. DUpplästes och godkändes Jnstructionen »ch Eds-Formulairet för Ledamöterne af Banco-Utstoltet, sadane detze Acker wld sistledne Riksdag blifwit till innehall och lydelse gillade. Ur supra. klx krotocollo 6. Lilverstolpe. Utdrag af protocollet, hället i HSgwördige prest-Ständet, wid Urtima Riksdagen i (örebro, d. 2Z April rZis. S. D. Ä)^ed anledning af Hans Kongl.
Anmärkas bör, att af kådan utväljas de klaraste och renaste bitarne. Plåstret utstrykes jemt och temligen tjockt på grof och fast linneväf. Medan det drager, ombytes det dagligen, men sedan mera sällan. Detta enkla plåster, som hvar och en i t. o. m. de aflägsnaste bygder kan förskaffa sig, har en förvå- nansvärd förmåga att på samma gång draga och läka. Matoljan är ej nödvändig; dess egenskap härvidlag, är blott att göra plåstret mjukare. Frida N. N. Fönsterträdgården. Ett förträffligt gödningsämne för krukväxter är benmjöl, som, om växten skall omplanteras, blandas med jorden; 1 skedblad till en vanlig kruka. Man kan ock, för att undvika omplantering, taga bort den öfversta jorden, blanda benmjöl med ny och fylla krukan dermed. Man måste alltid noga tillse, att intet oblandadt benmjöl kommer intill vare sig växten eller dess rötter. Frida m N. Vi vilja särsklldt fästa uppmärksamheten på Iduns lämplighet for platssökande och platsutbjudande annonsÖrer, afvensom for alla Öfriga slags Konserv ering *. Saltgurkor. Nyss afplockade jemnstora gurkor läggas i friskt källvatten en half dag, hvarefter de fä afrinna på linne. Skarp saltlake kokas oeh får kallna; gurkorna nedpackas i en bytta hvarftals med körsbärsblad, svarta vinbärsblad samt dillkronor, hvarefter den kalla laken påhälles, uppblandad med J k:na kall, kokt ättika, 3 ort hvit vinsten och 3 ort alun till hvarje kanna saltlake. I händelse gurkorna ej vilja hålla sig utan att mögla, bör man på hösten torka af de bladsorter, som användas, för att vid behof kunna ompacka dem, då äfven nykokt lake påhälles. Frida N. N. Vanlig sill. Man kan med fördel insalta inmatssill, som är rätt användbar till sillpndding, sillsalat, ättikssill m. m. Man gälar sillen samt nedpackar den rikligt med salt mellan hvarfven. Frida K N. V a r n i n g *.
Värdet af dagportion under marche, som hittills utgått med ett bestämdt belopp af 12 skillingar banko, men hädanefter kommer att bestämmas efter hvarje läns markegångspris, med 50 procents förhöjning derutöfver; manskapets portionseller tobaksskilling, hvilken hittills utgjort 1 skilling 6 r:st. banko, men numera skall godtgöras med C öre riksmynt för beväringsmanskapet i allmänhet, och med förhöjning derutöfver för korporaler; dagportionen under möte, som enligt den nya provianterings-staten synes komma att uppgå till något högre värde, än hvad den utgjort enligt hittills gällande 1808 års fältstat; befälets aflöning under den tid, då beväringsmanskapets exercis icke inträffar samtidigt med gamla stammens regementsmöte, hvilken aflöning kommer att utgå såsom dagtraktamente efter gällande rese-reglemente. Härtill kommer ytterligare: Förhöjd skjutslega under resor till mönstring, samt förhöjdt dagtraktamente till följd af lörändradt rese-reglemente, såväl vid mönstring som under resor till och ifrån mönstringsställena. En del af dessa förhöjda kostnader är af beskaffenhet att icke för närvarande kunna med full tillförlitlighet beräknas, såsom beroende dels på blifvande markegångs-taxor, dels ock på gällande varupris, hvarförutan de förökade mönstrings-kostnaderna äro beroende till större delen på väglängder, hvilka icke heller kunna på förhand med någon noggrannhet bestämmas. Deremot kan det beräknas, att manskapets portionseller tobaksskilling, under antagande att beväringsmanskapets antal hädanefter icke blifver mindre än hittills, skulle komma att utgå med en förhöjning af något mer än 5000 Riksdaler Riksmynt för hvarje åldersklass som exerceras, då mötestiden blir 15 dagar, och dertill läggas minst 2:ne marchedagar, en fram och en åter. Likaledes kan befälets aflöning beräknas enligt de bestämmelser, som derom äro gifna i förut åberopade Kongl. Maj:ts nådiga reglemente af den 14 September 1858.
När nu dessa jordbruks-instiluter icke afse bildandet af elever i landtbruket med den större theoretiska kunskap, som för dem t. ex. vid Degebergs institut äro bestämda, utan endast afser att bilda skicklige rättare, så föreställer jag mig, att hvad som har kunnat lyckas och som ännu ständigt lyckas för skicklige husbönder ibland jordbrukare, bör väl också vid ett mindre jordbruks-institut kunna utföras. •438 Den 30 October e. m. Det ankommer ja således endast på valet af den person, sorn skall handhafva inrättningen, jemte derpå huru hushållssällskaperne utöfva controllerne deröfver. På dessa för handen varande skäl kan jag icke annat än önska bifall till betänk., och mäste så mycket hellre göra det för Gottland, som detta län i anseende till sitt afskilda läge har svårighet att komma i åtnjutande af fördelarna utaf andra instituter, och om det på den orten, der ingen rätt stor egendom finnes, skickliga landtbrukare icke skulle saknas, så vill dock icke någon af dem genera sig med uppammande af rättarelärlingar mera, än han behöfver för att sköta sitt eget jordbruk. Om man nu pä Gottland erhåller anslag till lön åt en lärare, så kan accord uppgöras om inrättandet af ett institut, medelst arrende af en egendom, och saken sålunda blifva gagnelig för hela orten. Det är dessa skäl som föranleder mig att begära R. o. Adis bifall till den förmån för Gottland, som StatsUtsk. nu har föreslagit, och detta med så mycket mera skäl, som inom Gottland finnes det äldsta hushållssällskap i Sverige, stiftadt d. 24 Jan. 1791, hvilket gaf anledn. till inrättande af det Finska hushållssällskapet, kort efter 1800 års riksdag, och sedan till de öfriges uppkomst. Jag yrkar bifall lill StatsUtskis betänk. Hr Fåhraeus, Olof Immanuel: Jag har begärt ordet endast för att bemöta hvad som blifvit af den förste och näst den siste talaren anmärkt i afseende på 2:ne landtbruksskolor.