Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De af Utskottet föreslagna redaktioner gillades. § 61. Ståndet lät dervid bero. Den slutliga anmälan, sid. 5. Lades till handlingarne. S. D. Föredrogos ånyo och godkändes Slats-Vtskottets Utlåtanden: N:o 102, angående medels anvisande till låne-understöd för verkställandet af åkerjordens ändamålsenliga dikning; N:o 103, angående hegardt stats-anslag för utdikning af Sanna hed inom Örebro län; N:o 104, angående begärd ersättning af Stats-verket för den genom upp dämning vid Gråda kanals företagna omläggning förorsakade jordförlust; N:o 105, angående föreslagen ersättning till jord-egare inom tvänne byar i Leksands socken för liden skada genom vatten-öfversvämning; N:o 106, angående anslags beviljande för ersättning af förluster genom hagelskada; N:o 107, angående föreslagna låne-understöd för åstadkommande af sädestorknings-anstalter; N:o 108, angående väckt fråga om räntefria låns beviljande för uppförande af byggnader utaf sten i skoglösa orter; N:o 109, angående ett föreslaget lån lill Apothekaren B. M. Freese för bedrifvande och utvidgning af en inom Arbrå socken i Södra Helsingland utaf honom anlagd linberednings-fabrik; N:o 110, i anledning af väckt fråga om beviljandet af särskildt anslag för tryckning af rese-berältelser, rörande industriela förhållanden inom främmande länder; N:o lil, i anledning af väckta frågor om anslag för nya eller ökade elektriska telegraf-förbindelser emellan vissa uppgifna städer och orter; och N:o 112, i anledning af väckta frågor om inlösning af sådana Riksgäldssedlar, som icke blifvit till invexling företedda inom den bestämda preskriptions-tiden. 1 492 Prof.-Utdrag den 49 Augusti 4857. S. D.
Det är i anledn. af Hr af Billberghs yttrande, som jag tager mig friheten fästa uppmärksamheten derpå, att R. o. Ad. redan afslagit den redaction i mom. lit. d, som Utsk. föreslagit, och att det nu fordras att få Hr Gr. o. Landtnäs propos. på den af mig föreslagne redactionsförändring, då, i händelse det af mig först framställda förslaget icke skulle bifallas, propos. torde blifva framställd å förslaget, med förändring af ordet by till socken., Den 22 Januari e. m. i55 H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla morn. lit. d i 5:te punkten med den förändring, att det skulle erhålla följande lydelse: "att vid "tillfälle af leverering in natura gäller, i afseende på leve"reringsställe och ort, hvad nuvar. författningar derom bestämma, med det tillägg, att räntetagare icke må äga rätt "anvisa ränta från socken eller enskild räntegifvare på me"ra än ett ställe.” Ropades starka ja, blandade med nej. Hr Hjärne: Om jag icke misshörde mig, begärdeFrih. Cederström, sorn gjorde detta förslag, att det skulle utrönas, hvilketdera af hans alternativer R. o. Ad. ville bifalla, och jag hade derföre väntat, att Hr Frihis första förslag först skulle kommit till afgörande. Jag tror, att hvar och en, som öfverväger följderna af det beslut, som nu är fattadt, har skäl att ångra detsamma. Frih. Cederström: Uti det af mig gjorda förslag uti mom. lit. d har jag, för att gå en annan ledamots önskan till mötes, förändrat ordet by till socken. Jag hade likväl trott, att Hr Gr. o. Landtm, först skulle till antagande framställt mitt första förslag. Om det antages, förfaller den förändring, som jag, på grund af Gr. Gyldenstolpes begäran, sedermera gjorde af ordet by till socken. H Ex. Hr Gr. o. Land tm. yttrade, att då begagnandet af ordet socken i stället för by af flera talare blifvit begärdt och äfven af Frih.
”Man väntar hit en ungherre, och för att icke visa någon straffvärd försumlighet rörande min framtid har jag nu en veckas tid uppträdt med en ljusblå halsrosett både natt och dag. Den klär mig förträffligt. Ännu har miraklet ej anländt, men den blå klicken skall allt få sitta qvar. Måtte den bara hålla färg!” En åsknatt på Annelund. Fru Hilda kom ut halfklädd och med sitt vackra lockiga hår i oordning. Satte sig att vaka öfver sonsonen, som lugnt sof på en soffa. Masken var borta. Nu var hon menniska – natur. Ett veck mellan ögonbrynen liknande ett ärr – ”bäst att vara från alltihop – tänker ibland att jag inte gjort rätt.”112 En gammal gubbe i närheten af Annelund. Kommer ibland och förärar sina bekanta fruar en nypa grönsaker – ”till en liten rätt”. Och det tages emot med god min, som om det kunde löna sig att anrätta ens. Gubben får sig en bastant måltid. Detta uttryck är det enda som återstår honom från hans välmaktstid, då han var trädgårdsmästare på herrgården. Det höjer honom alltid öfver rangen af vanlig tiggare. En rik konsul i Helsingborg var i sin ungdom biträde på ett kontor. Sändes till England för att göra affärer i hvete. Åtog sig en stor leverans. Telegraferade till en bekant åt sig att hvetet steg och denna köpte så mycket som kunde fås och lade i upplag innan andra fingo något. Småleveranser afslutades för handelshuset för att rädda skenet. Vinsten på den stora leveransen blef 30,000 kr. som delades lika på de båda ”vännerna”. ”Vin-Brink” i Helsingborg. Viktor Brink fick 300,000 kr. med sin hustru. Förstört dem. Gjorde en gång en stor bal, utmätning hade han låtit göra samma dag, fast han kunnat undvika det. Han skämtade med sina gäster och pekade på de å somliga möbler fästade lapparne. ”Utmätt”. Det var så originelt tyckte han, och gästerna tyckte så med, ty festen var splendid. Han reser i vin och kognac, förtjenar ofta en 30,000 kr. årligen. Är med i teaterdirektionen.
Skulle en förmyndare hädanefter kunna under fortsatt skuldsättning och skuldernas intecknande tillintetgöra den säkerhet, den omyndige vid förmynderskapets emottagande egde i förmyndarens fasta egendom, hvilket det blifver för sent att förekomma, sedan skadan skett, «å befarar jag, att ganska betänkliga olägenheter skola uppstå, samt domstolarne mér än tillförne komma*» ohjelplig förlägenhet att erhålla tjenliga förmyndare samt controllera deras förvaltning. ’ Lag-Utskottets Utlåtande, N\o 139, 11 Af Herr Hegardt , som förmält sig dela åsigterna i Herrar Hadings och Ekholms reservationer. N: o 139. Alik. till Exp. Utsk. d. “t Oct., kl. 5 e. m. Utlåtande, i anledning af öiterremiss utaf Utskottets Betänkande N:o 92, öfver väckte motioner om skärpning af straffet för åverkan. Till Lag-Utskottet hafva Höglofl.
När göra vi oss klara till resan?” ”Så fort som möjligt – gerna i morgon dag!” Birger gaf sitt handslag derpå, och nu var saken uppgjord. ”Det är bra vackert att herr Arnmans gamla mor vill åtaga sig rörelsen!” yttrade Erika. ”Det blir icke litet besvär och bryderi. Hon måste vara utmärkt rask och menniskokär, den goda fru Arnman!” ”Ja, hon är, Gud ske lof, begge delarne; men ålderdomen tager i alla fall ut sin rätt; och hade hon icke en så snäll och vänlig hjelparinna i huset, så lät det svårligen göra sig. Men mamsell Carlmark, en stackars faderoch moderlös flicka från H–, har sjelf så pass pröfvat brist och bekymmer, att hon förstår andras. Hela hennes hjerta är välvilja och deltagande, och hon är likså lifvad för vår plan, som jag.” ”Jag tror jag hört det,” inföll Birger, ”att hon skall vara välgörande och öm mot de fattiga. Mins du, Erika, att här just för någon tid sedan var en gammal gumma, som berättade att mamsell Carlmark ett par nätter smugit sig hemifrån, för att vaka hos hennes sjuka sonhustru, och hur hon derunder sydde om gamla kläder till de halfnakna barnen?” ”Har hon gjort det?” utbrast Arve häftigt. ”Den goda Josefina, det är henne likt! Det goda, hon kan göra, anar ingen. Hon har väl då, kan jag tro, fruktat att mor inte skulle bifalla att hon så litade på sig sjelf. Och om mor vetat det, hade hon väl icke heller sagt ja; ty Josefina har ingen stark helsa, fastän hon sjelf påstår att hon är så rask.” ”Herr löjtnanten talar ifrigt till mamsell Carlmarks beröm!” sade Erika och smålog med ett hjertligt uttryck. ”Jag måste förråda att vi hört ett och annat. Kanske få vi gratulera?” ”Gratulera?” upprepade Arve förvånad. ”Nej, min bästa fru Haraldson, det går jag icke in på!
Riksdagsfullmäktigen Pehr Sahlström, från Stockholms län, har anmält, att haa varit hindrad att i Utskottet öfvervara den slutliga justeringen af ifrågavarande beslut. Riksdagsfullmäktigen P. F. Mengel, från Upsala län, bär velat erinra dero», att ban icke t beslutet deltagit. STOCKHOLM, TRYCKT DOS JOD. BECKMAN, 1857. KonsliluUons-UlskoUets Memorial N-.o 38 1 M:o 38. Ank. till Exp.-Utsk d. 2 Sept. 1857, kl. 2 e. m. Memorial till Rikets Ständer, med v o te rings-p rop o si tion er rörande Kons ti tu tion s-Uiskottets uti Memorialet N:o 13 framställda förslag till ändring uti 12 § Regerings-Formen, angående Siats-Rådets hörande öfver afhandlingar och förbund med främmande makter. Sedan det af Konstitutions-Utskottet, uti Memorialet N:o 13 framställda förslag till den förändring uti 12 § Regerings-Formen, att Konungen borde höra Stats-Rådets samtliga ledamöter öfver slutande af afhandlingar och förbund med främmande makter, blifvit, på sätt Utskottet uti Memorialet N:o 23 anmält, af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet förkastadt, af BorgareStåndet, under yrkande af förändring, till Utskottet åter hänvisadt, samt af Bonde-Ståndet antaget att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, så hafva, enligt Utskottet tillhandakomne utdrag af Ridderskapet och Adelns samt Borgare-Ståndets Protokoll för den 19, samt af Preste-Ståndets för den 15 sistlidne Augusti, dessa Stånd, med afslag å Utskottets uti Memorialet N:o 23 förnyade hemställan att grundlags-ändrings-förslaget måtte förklaras hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, vidblifvit sina förut fattade beslut, hvaremot nämnde hemställan blifvit af Bonde-Ståndet den 22 i berörde månad godkänd.
1834 och i83S. 7 Sami. 1 Afd. 2 Bandet. 1 10.de X Lag-Utskott t (s Betänkande N.o 179. slag, hvarförutan större delen af alla aflairer, eller ali handel, annor lunda än per cassa, vore omöjlig, samma vexelrätt, sorn utlänningens i transportväg svenskblifna skuld, (ty annan natur egde icke en vexel, än att Acceptanten öfvertagit Trassentens skuld till Remittenten), I Preussen och äfven i Frankrike vore den inrikes vexelrörelsen ett af de betydligaste och tillika minst vådliga medel crediten begagnade. Preussiska Bankens förnämsta verksamhet bestod i vexelrörelse emellan Hufvudoch Province-Contoren. Då man erinrade sig skilnaden emellan en invisning och en vexel, hvilken senare, utom förmonen af sin strängare executiva kraft, egde den, att gifva innehafvare!! regress till hvarje endossent, så borde man inse vigten, att ej beröfva den inhemska handelsrörelsen detta creditmedeh
Det är endast allmänna opinionen, som uppbär den utmärkelse man fått, och i den ställning, som upplysningen nu intagit, anser jag att man bör bifalla Utsk:s förslag. Hr von Hartmansdorff: Om jag icke bedrager mig, så hörde jag Frih. Ridderstolpe, i början, förena sig med mig, men emot slutet tala tvertemot mitt tillstyrkande. Detta bestod nemi. deruti, att R. o. Ad, icke mätte bifalla Utsk:s betänk, i det skick, hvaruti det sig nu befinner, men att H. Ståndet deremot måtte önska, att fullmakter å namn, heder och värdighet ej måtte meddelas åt personer, som icke äro i Rikets tjenst. Frih. Ridderstolpe: Jag gillar fullkomligen Hr von Hartmansdorfifs anmärka, öfver mitt misstag. Det är min premiss, som jag hoppas måtte få gälla och conclusionen var ett misstag. Jag förenar mig således med Hr von Hartina nsdortf. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s förslag i 6:te punkten. Ropades ja och nej. Hr Frih. o. Landtm, hemställde derefter, örn R. o. Ad. behagade bifalla det andra förslaget, att R. St. med framställning "äf förhållandet hos K. M. måtte anmäla den utid. önskan, alt fullmakter å namn, heder och värdighet ej må tilldelas personer, som icke äro i verklig tjenst. Bifölls. 7:de punkten bifölls. Då nu ånyo föredrogs Allin. Besvärsoch Ekon.Utskls den 7 och i6 sisth Nov. på bordet lagda betänk. N:o 112, i anledn. af gjorda anmärkn:r vid Utsk:s utlåt. N:o 31, rör:de tullen i Öresund, blef betänk, N:o 112 af R. o. Ad. bifallet. 13 Dea i December. Hr Nordensköld, Otto Gust., uppläste följande: Ekon.Utsk. har hemställt, och R. o. Ad. beslutat en und. skrifvelse till K.
Guld och Silfver, arbetadt eller oai> Betadt, sorn är försedt med Svensk Controll-stämpeJ, Svenska och Hol-. ländska Specie-Ducater samt Guldi peli Silfver-Medaljer. Fråga har uppstått, huruvida äfven Svenska Silfyermynts-sorter borde i Banken kuni na belånas under den tid Silfver-vexling är hämmad. Men så Yida Rikets Ständer bifalla den af Statsoch Banco-Utskotten föreslagna Deposit-rcikning vinnes derigenom i allo hvad med en sådan belånings-rättigBet skulle åsyftas. finnco-Utskotlels Betänkande IV.o 4.9• •»5 g} Att utlåning på Guld och Silfver tills vidare må besörjas vid Banken i Stockholm allena, och ej tillika vid Låne-Contoiren i Götheborg och Malmö. Utskottet har tagit i betraktande, dels fitt det ej kan förmodas, det en dylik rörelse skulle kunna fortfarande besörjas af LåneContoirens inskränkta Tjenstemanna-personal, jemte deras egentliga göromål, och dels att vid Låne-Contoiren lärer för närvaran-, de helt och hållet saknas dertill erforderliga inrättningar och säkra förvarings-ställen, hvadan, och så framt icke dessa Contoir jemväl i allt öfrigt blifva organiserade till verkliga Filial-Banker, det synes vara föga anledning att, i afseende blott på Guldoch Silfver-panters belåning, ytterligare utsträcka den åt dem anvisade verksamhet. 3:0 Utlåning på Läne-Bankeus egna skuldförbindelser. Låne-Bankens utelöpande skuldförbindelser äro, nu för tiden, egentligen af 3;ne slag, nemligen: a) För äldre insätta Capitaler, tillhörande fromma Stiftelser, hvarå Banken, allt efter de vilkor sorn blifvit bestämda, godtgör dels 4 procents ränta, dock endast efter 26 Banco Utskottets Betänkande IV.-o 4g. numerairen i Banco-Sedlar.
Balans till påföljande året: Balans från föregående året: — Utgifter: Enligt den af Barnhusdirektionen afgifna berättelse, har antalet af de vid inrättningen under revisionsåren till vård och underhåll emottagna barn utgjort: Barn under 1 års ålder, f§4§. Medeltalet af späda barn, per dag, å Barnhuset _ Ull. Hl b Underhållsdagarne - 41,495. 40,646. Hvarje spädt barns medelvistande å Barnhuset har utgjort i dagar 66 j. 59 ,J. — 206 — Barn öfver 1 års ålder: vårdade från förra året 198. 210. intagna ... 257. 239. 455. 449. utlemnade ... 179. 241. döda 66. 51. Mortalitetsprocenten 14 i. 1UMedeltal af äldre barn per dag 198$. 182$. Hvarje äldre barns medelvistande å Barnhuset har i dagar utgjort 159. 148. Utom Barnhuset, dels i hufvudstaden, dels i landsorterna, äro med fosterlöner underhållna - 3,699. 3,852. §• 2.
Det är af mera än ett skäl förvånande att erfara, huru Utsk. kunnat komma till den slutsats, hvarpå detta betänk, sig grundar, nemi. att för det en ändamålsenligare organisation af Statsrådet nu emotses af R. St., deras StatsUtsk. icke skall kunna, oberoende deraf, tillstyrka löne-anslag, jemförliga med dem en del embetsverk redan innehafva, och hvilka anslag på långt när icke svara mot tidens fordringar. För mig synes det ingalunda conseqvent handladt samt med billighet och rättvisa öfverensstämmande, att, under det Utsk. öppet erkänner det ena embetsverket vara, med afseende på lönevillkoren, bättre lottadt än ett annat, det sednare då skall helt och hållet i anslagsväg sakna Utsk:s medverkan att ställas i jemlikhet dermed, och af sådan anledn. kan jag åtminstone icke för min del gilla de motiv, som i allmänhet blifvit följda i detta betänkande. Att Kammar-collegii tjenstemanna-corps i nit och arbetsförmåga ingalunda står efter de öfriga embetsverkens, äfvensom att målen på de sednare åren så betydligen ökat sig, att mer än vanlig verksamhet erfordras för alt dem med slut afhjelpa, är en allmänt känd och erkänd sak. Inom nämnda verk uppgå lönevillkoren för en copist till 179 r:dr a4 sk. med derunder inbegripna 17 t:r spanmål, eller förhöjning för denna spanmål pr tunna, då markegången för året öfverstiger det bestämda riks-markegångspriset af 6 r:dr, då således en copist för innevar. år ej får högre löneinkomst an 201 r:dr r5 sk. Jag tillåter mig här framställa den enkla frågan, huruvida någon af detta Stånds medlemmar tilltror sig kunna lefva på en så knapp och ringa årlig vedergällning, sorn den Staten meddelar sina tjenare, af hvilka den fordrar uppoffring af tid, helsa oell krafter. Man måste erkänna, att de fleste private personer långt bättre löna sina underhafvande, hvarpå fordrings-anspråken på långt när icke äro så Stegrade, som dem, hvilka Staten ålägger sina tjenstemän.
4, af gällande instruktion för Rikets Ständers Banko-Utskott, genast öfverväga och till Rikets Ständer med utlåtande inkomma, om och i hvad mån Riks-bankens vinstmedel kunna användas för det i Kongl. Maj:ts nådiga Proposition af den 17 November 1859, om anskaffande af medel för Statens jernvägsbyggnader afsedda ändamål, alt Banken skulle deltaga i ett lån, stäldt i utländsk myntsort; dels ock i sammanhang dermed Banko-Utskottets denna dag ankomna Memorial N:o 14, angående sättet för behandling af frågan om Bankovinstens användande. Ståndet, som bordläde nyssberörda Memorial, beslöt alt, vid slutlig föredragning af Memorialet yttra sig i ämnet och lade ofVannämnde Protokolls-utdrag till handling arne. S. I). Då nu ånyo föredrogs Lag-Utskottets Utlåtande N:o 14, i anledning af remiss utaf Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse, med de af särskilda Kommitterade afgilna underdåniga förslag, angående Kommunalstyrelser, beslöt Ståndet, med vidblifvande af sitt vid remissen fattade beslut, att till Lag-Utskottet återlemna nämnde nådiga Skrifvelse, jemte de vid ärendets behandling nu afgifna yttranden. S. D. Föredrogos ånyo och remitterades till Stats-Utskottel. l:o Kongl.
Maj;t tillkommande ersättning för coursskillnad vid inlösen afFrécgiske lånet i Leipsig, hvilken summa Kongl. Majit också i nåder torde tillåta få förvandlas i ouppsägbart lån, pä samma vilkor, sQrn det i föregående punct omnämnda. R:dr silfver, som i, af Kongl. Maj:t, utsatta terminer böra till Banken utbetalas Bankens skuld för Desposition mot intagne Piastrar afskrifves. hvaremot all skyldighet till återställande af dessa upphörer. 5:0 Riksens Ständer uppdraga 1 underdånighet åt Hans Majit Konungen att anskaffa i föregående punct omnämnde 3,000,000 R:dr silfver, genom upptagande af ett utländskt lån på de fördelaktigaste vilkor, som kunna erhållas Till räntor och amorterande af den skuld, som sålunda uppkommer, anslå Riksens Ständer på RiksgäldsContoirets stat, en bestämd summa af 660,000 R;dr Blco (se'AUeg. N;o 4) att årligen utgå, till dess denna skuld är helt 0.ch hållit infriad. Alim. Till stärkande af Statens kredit skulle tjena, om i Regeringsformen infördes en §. sorn försäkrade alla Statsborgenärer om ovillkorligt uppfyllande af alla Statens lagligen ingångna förbindelser. Särskild räkning föres öfver detta lån. 6:0 Kongl. Majit öfverlemna» rättighet 550 Den 6 Martu, att om trängande omständigheter skulle så påfordra, tills vidare inställa verkställigheten af Bankens inlösnings-skyldighet af sina sedlar, och af upptagandet af det utländska lånet, utan upphäfvande likväl af alla öfrige genom denna plan stadgade förhållanden och liqvider. Så länge detta hinder för realisationens verkställande fortfar, utbetalar RiksgäldsContoirct hela sin årliga Realisations lånefond till Banken, sorn derföre uppköper myntbara metaller. Till li ndring i följderna af detta uppskof vare under tiden Banken förpligtad uppköpa allt silfver, som erbjudes efter teo sk. cours, och att utlemna silfver efter en stadgad högre cours af 128 eller 132 sk. Anm.
Och nog är det ett olidligt tyranni detta, att man måste för att icke stöta sig med folk jämt vara gästfri, som det så vackert heter. Men skulle man icke kunna ordna den där gästfriheten en smula och bringa litet reson i den, så att den icke blefve så tryckande. Det skulle bestämdt vara angenämt både för gäster och värdfolk. Låt oss tänka oss, huru ett ungt nygift par skulle gå till väga för att inrätta sig förståndigt i den vägen. Första tiden borde de, i stället för att rastlöst flyga omkring på kalaser och visiter, tillbringa i all stillhet och njuta af sin unga lycka. Under tiden kunna de ju i lugn och ro öfverlägga om, huru pass stort umgänge de hafva råd att ha, och hvilka personer de tro sig kunna hafva verkligt nöje af att umgås med. Till dessa sändas sedan visitkort med underrättelse om, hvilka dagar det unga paret är hemma för sina vänner. Om då dessa personer känna sig hågade för det erbjudna umgänget, så torde de besvara artigheten på samma sätt. I annat fall få de opåtaldt iakttaga vältalighetens tystnad. Nu är isen bruten, och förmiddagsvisiter och aftonbesök kunna .göras och mottagas, utan att man någonsin hindrar andra eller själf blir hindrad vare sig i arbete eller hvila. De där mottagningarna skulle blifva så trefliga. Värdfolket har för den dagen slagit sig löst och tagit på sitt solskenslynne. Gä- sterna äro också vid godt humör. Alla hafva haft lust att komma just den dagen, ty om de icke kännt sig hågade, hade de ju kunnat vänta till nästa mottagning. Det är nämligen icke här som vid ett kalas, att man af artighet tvingas gå, så vida man icke har något mycket giltigt skäl att uteblifva. Enkelt går det också till. Värdfolket har ju ingenting bjudit på, bara lofvat att vara hemma för sina vänner. Om de förströelser, som med lätthet kunde anordnas, skulle man ju också kunna tala, men därom en annan gång. Dessa rader åsyfta endast att fästa uppmärksamheten på den frågan, huruvida det icke skulle vara praktiskt och angenämt äfven för personer i en mera anspråkslös samhällsställning att hafva så kallade mottagningsdagar. A. a. T. Glömmen ej Iduns skollofskoloni! Literatur.
Sedan Grefve Platen förklarat ”.Bolagets oförmögenhet att fullborda Verket, ”utan understöd af Staten, samt såsom skäl der”till anfört, dels det lidande, Bolaget måst vidkännas derigenom, att arbets-kommenderingen ”näst gå i Fält, hvarföre påstods ersättning af ”Staten, dels emedan den första planen varit, fel”agtig, hvilket skylldes på Majoren Bagge, sora ”redan var död, samt anteligen att sådane hinder mott vid verkställigheten, som icke kunnat ”föiutses emedan de voro dålda ijorden. ”Det var just af dessa anförda omständigheter ”man sokt bevisa det oförsigtig! fullföljandet ”af detta Verk, emedan man lika så litet framdeles sorn tillförene kundé se hvilka impedi ”menta i jorden skulle kunna hindra framgången, samt osäkerheten i Direktionens intyg örn ”Capaciteten hos de personer, som skulle uppgöda planen till Arbetet, då Direktionen nu för”klarade Majoren Bagge för ignorant ehuru han ”förut varit af densamme erkänd såsom egande ”full. orolig insigt i detta ämne. Mern inga skal ”kunde hindra fortfarandet af ett företag, som i ”närvarande stund, snart sagdt, allmänneligen med”gifvits vara ett olyckligt påfund, och som endast dör den förmenta Rikets heder böra utan afse”seende på hvilken uppoffring som helst fullföljas; det blir först framtiden som kommet» att ”bedöma huru ett sådant Nationelt misstag bör Statsoch Banko-Utskotiens Betänkanden. 6ag ”anses. Riksens Ständer biföllo således Verkets ”fullföljande och a ris logo dertill såsom bidrag af ”Staten årligen 300,000 R:dr, hvilka, jemte vis”sa procents årlig inbetalning af Äctie-Capitalet "samt vinsten på Diskonten, ansågs vara hehöf”liga till utförandet af det årliga arbete, sorn ef”ter förmodeligen Grefve Flåtens egen för Stats”Utskottet framlagde plan borde verkställas ärli”gen, med förbehåll, att Banken icke af nästkom”mande årets bidrag skulle utbetala något förr , ”än förra årets arbete vore fullgjordt.