Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anhåller hos Hr Landtm., att någon annan må blifva uppropad, och att jag om en stund finge fortfara, ty jag har så ondt i bröstet, att jag för ögonblicket måste afbryta mitt anförande. Hr Cederschjöld, Pehr Gustaf: En af de största svårigheterna vid fattigförsörjningen, är att bestämma af hvem den fattige skall försörjas. Det har blifvit ett ordspråk, alt hvarje församling skall försörja sina fattiga, och jag tror att detta ordspråk har gifvit anledn. till mången orättvisa och många olägenheter. Sjelfva satsen skulle kunna tillämpas på 2tne särskildta sätt, då man nemi. på ena sidan kunde anse den fattiga tillhöra den församling, der han vore född, utan afseende på de ställen, der han tillbragt sin verksamma ålder. Det skulle visserligen vara obilligt att kasta honom tillbaka på den församling, hvarifrån han var utgången, då han användt sin arbetsförmåga, under en längre lefnadstid, på annat ställe; trien jag tror, att missbruken och olägenheterna deraf skulfe vata vida mindre än af det sätt, hvarpå man nu velat tillämpa den allmänna satsen. Och med detsamma man på andra sidan nu bar stadgat, att den fattige skall försörjas af den församling, i hvilken han är sednast mantalsskrifven, måste man nästan äfven medgifva hvarje församling rättighet att skjuta ifrån sig den hvilken man kan befara framdeles blifva fattig. Man berättigades på sådant sätt att trampa 16 §:n Reg.Ftn under fotterna, uti hvilken det förbjudes att någon må hindras att vistas der han behagar. Men tungt är det onekligen för en församling att försörja alla de fattiga, som velat flytta dit, då de redan äro på vägen att blifva fattiga. Jag tror för min del, att rättvisan i detta fall, likasom i allt annat, bör vara den säkraste ledaren till det rätta, och jag föreställer mig, att man bäst skulle kunna förlika de båda motsatta meningarna på det sätt, att man stadgade, alt det fordras en viss tid af i orten använd arbetsförmåga, t. ex. 10 år, för alt vinna rätt till fattigunderhåll i en församling. Den som under 10 år vistats inom en församling med full arbetsförmåga skulle der hafva vunnit infödselsrält.
Uppå sedermera af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd propos., fann R. o. Ad. den af Ulskin i sammanhang med den nu antagna inbjudningen ifrågaställda voter.propos. hafva förfallit. Föredrogos och lades till handlingarne Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ns d. 3 dennes på bordet lagde mern.: N:o 115, i anledn. af återremiss å Utsk:ns betänk. N:o 71; och N:o 116, i anledn. af återremiss å Utskrns betänk. Äfvenledes föredrogs och lades till handlingarne Bevilln.- Utsk:s d. 3 dennes på bordet lagda mern. N:o 36, i anledn. af de beslut RiksSt:n fattat, ang:de de i Utsk:s mern. N:o 35 förekommande luilbevillnirigsfrågor. Föredrogs och bifölls LagUtsk:s d. 3 dennes på bordet lagda utlat. N:o 107, i anledn. af gjorde anmärkn:r vid Utsk:s betänk. N:o 01, öfver väckt motion om förmånsrätt för förskott, leninadt på varor, som blifvit lill försäljning cmottagne m. m. Slutligen föredrogs LagUtsk:s d. 3 dennes på bordet lagda utlat. N:o 108, i anledn. af gjorde anmärkntr vid Utsk:s betänk. ]N:o 92, öfver väckte motioner om förändring af 17 cap. 2 § Rätteg.b:n, ang:de den kraft till bevisning, som bör tillkomma böcker öfver handel och köpenskap. R. o. Ad. biföll LagUtskts betänk. N:o 92, med de derutinnan i utlåt. N;o 108 föreslagna förändringar. Den T Maj e. m. 411 Justerades pleniprot. för d. 26 sisll. Mars f. ra. H. R. o. Ad. åtskildes kl. 8 e. m. In fidem protocolli, yl Ibert Munck. Fredagen den 1) Maj 1845.
Det beklagliga förhållande, som nu inträffat, har varit både förutsedt och förutsagdt, och äfven jag instämmer i den mening, att en försäljning eller upsägning af hela eller större delen af de obligationer Riksg:s-Kont. innehar icke kan ske utan svårigheter och förluster, så väl för enskilda sorn för Statsverket. Men deremot är jag fullt och fast öfvertygad, att om äfven någon ögonblicklig, mindre förlust skulle upkomma för Riksg:sKont. eller någon olägenhet skulle tillskyndas Hypotheks-föreningarne genom upsägning eller försäljning af en mindre del af de obligationer Riksg:s-Kont. innehar, skulle dessa obetydliga förluster eller olägenheter mer än rikligen godtgöras genom den stora vinst, som för all inhemsk kredit skulle upkomma, derest Ständerna visade att det måste vara allvar med afhandlingar, föreskrifter och försäkringar, som af_dem eller andra inom detta land utgifvas. Meningen med sådane kreditpapper, som dem Hypotheksföreningarne utgifva, kan eller borde åtminstone ej vara, att de skola skrinläggas, utan böra de gå från den ena till den andra, samt deras på förtroende grundade värde sålunda bestämmas. Upköpas de deremot, enl. Reglementariska föreskrifter, och ett på förhand gifvet pris, för ett stadigtvarande och till ett betydligare, i det närmaste oförändradt belopp, varda skrinlagda, då antaga dessa upköp naturen af en förkastlig Diskont-inrättning med sin bedröfliga omsättning, en utlåning, hvartill Ständernas penningförsträckningar städse sträfva att närma sig.
Utlåtande N.o 5- '7 beskrifne Bränneriverk att blifva gällande, dock med i oo procents förhöjning för alla pannor till och med 16 kannors rjund, samt 5o procents förhöjning för alla pannerymder derutöfver; hvarjemte stadgas, att ännu okände eller i Sverige obegagnade bränvinsapparater blifva uppskattade efter deras högsta productionsförmåga under 20 timmars arbete på dygnet, å ii sk. per tillverkad kanna bränvin af 6 graders styrka eller motsvarande qvantum sprit;” 2:0 af Herr Friherre Raab: ”Så väl emot bibehållandet af j83o års panneryrods-tariff, som emot den af sammansatta Utskotten föreslagna beskattning, reserverar jag mig. Då jag delat Utskottens åsigt, att bran vinsbränningsrältiglveten bör åtfölja jorden, har jag ansett, att denna förmon bort med möjiigaste jemnhet fördelas efter den, för en sådan fördelning antagna grunden, nemligen jordens taxeringsvärde, hvilket också måtte vara afsigten med en pannerymds-tariff. Att i83o'års tariff ingalunda motsvarar detta ändamål är uppenbart; ty den bestämmer väl ett maximum af 90 k:rs pannerymd vid 15,ooo R:drs heinmansvärde, men iemnar Öppen rättighet lör en specuiant att, genom sönderdeluing af en i5,ooo R:drs egendom och anbringande af konstapparater till bran vinsredskapen, tillverka circa 20 gånger så mycket bränvin, som man antagit, att den högsta tillåtna enkla pannerymd kan åstadkomma. Huru långt har man icke härigenom aflägsnat sig ifrån det mål, som Utskotten, i frågan om beskattningen, haft för ögonen, nemi. bränvinsbränningens inskränkning?
Sistberörde yrkande skulle i sin tillämpning leda till att för framtiden öfverflytta skyldigheten att förse prestboställena med åbyggnad ifrån församlingen på boslällsinnehafvaren, hvarigenom stadgandet i 26 Kap. 2 § Byggninga-balken, att alle, som i socknen bo, skola prestegård bygga, icke vidare skulle gälla för andra fall, än der åbyggnad tilläfventyrs å något boställe ännu saknas. Hvad ifrågavarande motioners innehåll i öfrigt angår, får Utskottet erinra, att deras syfte är enahanda som uti den underdåniga 4 Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 8. skrifvelse, Rikets Ständer vid sistlidne riksdag till Kongl. Maj:t afläto och hvarigenom Rikets Ständer anhöllo, att, genom utfärdande af en författning angående underhållet af de hus, som, enligt 26 Kap. 2 § Byggninga-balken, af socknemännen skola Kyrkoherden färdiga antvardas, måtte förklaras: att vården och underhållet af dessa hus till alla deras särskilda delar åligger Kyrkoherden, samt att socknemännens skyldighet i berörda hänseende icke vidtager förr, än husen, genom ålder och bruk, eller genom vådeld, storm, husets sättning eller annan tillfällighet, som innehafvaren bevisligen icke kunnat förekomma, befinnas så bristfälliga, att nyeller ombyggnad eller annan hela huset eller dess väsendtligare beståndsdelar omfattande större förbättring är af nöden. — På sätt af Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, i anledning af åtskilliga af Rikets Ständer vid sistförflutna riksmöte beslutade lagförändringar, inhemtas, har, efter det Preste-Siåndet med särskild underdånig framställning i förevarande ämne till Kongl. Maj:t inkommit, samt Högsta Domstolen blifvit öfver nyssnämnda förslag hörd, Kongl.
Stormägligstc Allernädigste Korning! (jrenom Nådig Remiss af den 8 dennes' liar Eder Kongl. Maj:t Behagat meddela Canzli-Styrelsen ett Transsumt af Rikets Ständers Revisorers, år i83a afgifne, berättelse, angående samma år verkställd granskning af Lappmarks Ecclesiastik-Verkets Fond; hvarjemte Eders Kongl. Maj:t i Nåder anbefallt Canzli-Styrelsen att deröfver afgifva underdånigt utlåtande. Till fullgörande af denna Nådiga befallning får Canzli-Styrelsen i underdånighet anföra, att, sedan Rikets Ständers Revisorer öfver fondens tillstånd gjort en summarisk framställning, hvilken, lika med det General-Sammandrag, som åtföljde Canzli-Styrelsens underd. berättelse af den 5 September i83a, utvisar, att Lappmarks Ecclesiastik-Fonden, under åren 1829 och i83o, vunnit en tillväxt af 1544 R.’dr 19 sk. 1 r:st., hafva Rikets Ständers Revisorer erinrat: 1:0 Att en, alltsedan 1826, såsom innestående aflöning, upptagen summa af 86 R:dr 32 sk. fortfarit att i Räkenskaperne balanceras; hvadan utredningen deraf torde böra till snar verkställighet befordras. 2:0 Att under rubrik: Disposition till Ecclesiastik-Statens i Norra och Södra Lappmarken behof och förnödenheter upptages begge åren, för Södra Lappmarken, lön och skrifmaterialier åt Häradsfogden med 260 R:dr 6 sk., samt för 5 Länsmän 3oo R:dr, och för Norra Lappmarken aflöning till 2:ne Länsmän med 120 R:dr, hvilka utgifter Revisorerne anse främmande för fondens ändamål. 3:o Att år 1829 blifvit af Finska Catechesen tryckte 7000 Exemplar, hvaraf 4000 blifvit till utdelning i orterne afsönde.
Men i sakernas närvarande skick skulle ifrågavarande befattnings öfverlåtande åt dessa Sällskaper föranleda en omgång, som är oförenlig med ändamålet. Det har blifvit yttradt, att Landshöfdingarne äga öppet tillfälle att sätta sig i communication med de personer, sorn kunna lemna de upplysningar , man åsyftar. Detta är obestridligt. Men då man känner dessa Ämbetsmäns vidsträckta brefvexling, finner man ock, att den icjie bör ökas med Den 12 November f. m. en ny correspondance, eller att de kunna medhinna inbegära upplysningar i alla grenar, utan att rätta vägen för deras ernående är att ställa så till, att underrättelserna sjelfmant insändas till Läns-Styrelsen, hvarifrån de sedermera till allmänhetens nytta spridas och användas. En fullständig upplysning om näringar,nes tillstånd är långt ifrån att åsyfta ett förmynderskap öfver de samma. Man må förgäfves inbilla sig, att näringsfriheten ensamt bereder varor och afsättning'; ty om inga upplysningar äro att tillgå, både i afseende på procluctionens belopp, och priset derpå , kommer den, i brist på afsättning, att qvarstadna inom tillverkningsorten. Tillfälle till afsättning lifvar alla näringar, all productionsförmåga. Ändamålet med detta förslag är ej annat, än att bereda sådane upplysningar; och då Husbålls-Sällskapernas organisation ej utgör ämne för Utskottens behandling eller motion blifvit väckt om ändring i deras instruction, hafva Utskotten varit nödsakade att betrakta frågan sådan den blifvit framställd. I händelse åter denna befattning skulle förenas med Kyrko-Rådets, måste dess personal ökas, och instructionen för detsamma ändras. Denna Aucthoritet, som måste bestå af ett bestämdt antal personer, äger förut en ganska vidsträckt domsrätt, så att den lill och med kan döma lill stockstraff. Det är således uppenbart, att den nu föreslagna inrättningen icke är af samma natur med 470 Deri 12 November f. rn, den, som förut existerat, och att de ej med hvarandra hafva ringaste sammanhang. Socken-Nämnden behöfver ej sammanträda för att meddela de underrättelser, man der söker.
Då Curhus-afgifteu är den bevillning, sorn Svenska folket sednast åtagit sig, så anser jag, på det att icke den, likasom så mången annan, snart mätte antaga natur af ordinarie utskyld, angelaget att remittera frågan härom till Bevilln.-Utsk., på det man derigenom må desto bättre påminnas, att denna afgift ar endast bevillning. Gr. von Fersen, Hans: Då man satt i fråga, om detta ämne skall tillhöra Bevilln.-Utsk. ensamt, får jag blott upplysningsvis nämna, att, enligt sista Riksdagens protocoll, hade en Afdelning i berörde Utskott fått uppdra get att afgifva betänkande om Curhus-afgiften. Hr von Hartmansdorff: Ingen är villigare än jag att med Hr Gr. och Landtm, erkänna olägenheten af en frågas remitterande till flere Utskott, hvarigenom förorsakas en större tids-utdrägt, än då den remitteras blott till ett enda; ty i förra fallet är gemensam öfverläggning Utskotten ålagd, och i sednare beror det af ett Utskott att blott, när så nödigt pröfva?, begära sammanträde med något annat, antingen in pleno eller helst genom Deputerade. Jag föreslår således visst icke remiss till de begge ifrågasatta Utskotten, utan instämmer med Hr Cederschjöld och anser lämpligast, att remissen sker till Bevilln.-Utsk. allena. Uppå derom framställd proposition blef K. M:s nu föredragna Nåd. Proposition remitterad till Bevilln.-Utskottet, Remitterades till StatsUtsk. K. M:s den 10 dennes på bordet lagda Nåd. Propositioner: 1:0 ang:de afskrifning af några StatsVerkets fordringar hos Hospitalsfonden och Veneriska Curhusen i Södermanlands samt Götheborgs och Bohus Län; ? :o ang:de afskrifning af Upsala Academis återstående skuld till R. St:s RiksgäldsContor, för ett erhållet lån till fullbordande af det nya Bibliothekshuset i Upsala. Vid förnyad föredragning af Högv.
Detta förslag innehåller endast allmänna grundsatser, och Kongl. Majit är öfvertygad, att Rikets Ständer derpå skola fästa den nitiska uppmärksamhet, som Fäderneslandet har rätt, att hos dem. förutsätta. Om Rikets Ständer antaga denna plan, skofla de af de p*rsoner, som komma att sysselsätta sig Konungens Nild. Propositioner. 141 sig wied dess verkställande, kunna vänta sig det öfriga. Men, då serskilda omständigheter deri fordra en närmare utveckling, vill Kongl. Majit meddela Rikets Ständers Utskott alla de upplysningar, sorn kunna finnas nödiga. KonglMajit förblifver Riksens Ständer med ali Konungslig Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL C. Klintberg. "Uppläste hos Ridd. och Adeln d. 23 Dee. 1817* Prest-Ståndet d. 23 —- — Rorgare-Ståndet d. 27 Ronde-Ståndet d. 23 Utdrag af Protocollet öfver Krigs-Åren der, hållit inför Hans Majt Konungen uti Stats-Rädet på Stockholms Slott den 9 December 1817. Närvarande: Hans Exellence, Justitie Stats-Ministern m. m.' Herr (liefve Gyllenborg. Deras Exellencer Stats-Råden m. in. Herr Grefve Rosenblad. H err Friherre Fleming. Herr Friherre Lagerbring. x Stats* 14® Konungens Nåd. Propositioner Stats-Råden m< in. Herr Friherre Cederström, Herr Friherre Sköldebrand. Grefve Mörner. Hof Cantzleren, Herr Friherre af Wetterstedt och Tillförordnade Stats - Seereteraren Qviding.
Från Stalsoch LagUtskotten' Af den 9 dennesl N;o i5o. I anledning af väckte motioner, rörande HofRättens öfver Skåne och Blekinge ställande på IndragningsStat, samt upphörande af en AdvocatFiscalen i Kongl. Götha HofRått tillagd ersättning för förlorade sportler. Från StatsUtskottet: Af den i5 dennes: N:o i5i. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut rneddeldte Betänkan* de om medels anslående till kostnadernes godtgörande för Hans Kongl. Höghet Kronprinsens förestående förmälning och verkställde Utrikes resa. Örn inköp för Statens räkning af Geographiska Inrättningens ChartaeVerk och dess öfverlemnande till General LandtmäteriContoiret. I anledning af väckt motion om byggningshjelpens förvandling och säkrare bestämmande. I anledning af väckte motioner om all jords lika beskattning och om en allmän ny refning och skattläggning. 336 Den i5 Maji e. m. Frän Allmänna Besvärsoch OeconornieUtskottet: Af den 2i sistledne April: N:o 6l. Angående föreslagne förändringar 4 i Kongl. Förordningen den 26 Februarii 1817, angående Sockneståinmor oell KyrkoRåd, serdeles i hvad angår den Pre.sterskapet genom samma Författning tillagde myndighet. Af den g dennes: N:o 85. I anledning af våckt fråga om en allmän Kläd förordnings utfärdande. I anledning af våckt motion om nyttan a£ marscher för Arméen och sättet att derigenom befordra Penninge-circulationen. I anledning af våckt fråga, rörande Soldaters skyldighet att underhålla SoldateTorpen m. in. Upplästes ett från RiddarhusUtskottet inkommit så lydande Memorial: (Se Bilagan N;o 5.) Lades på bordet. Justerades Den 15 Maji e. ni i 337 Justerades följande:
Pensioner, om befrielse från bevillning för sådana; motion af Herr Carl Johan Gustaf Linroth: se Motioner. —, om beviljande af sådana åt aflidne Majoren Axel Reinhold Andersins ogifta döttrar, Sofia Charlotta och Emma Christina; motion af Friherre Helge Rehbinder: se Motioner. Pensionering af åtskilliga Landtmäteri-statens tjenstemän, angående; motion af Herr Nils Curry Engelbrekt Treffenberg: se Motioner. —, Arméens, angående: se Stats-Utskottets Utlåtande N:0 51 angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Fjerde Hufvud-Titel. —, folkskole-lärares, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition derom: B. V. 463, 535, 539, A. 539, 701. —, angående Musikoch Sånglärarnes vid elementar-läroverken samt deras lönevilkor; motion al Herr Adolf Fredrik Hugo Nisbeth: se Motioner. Pensionsoch allönings-stater, med förslag till sådana vid Riksgälds-Kontoret samt exspektans-stat vid f. d. Pensions-förening, i anledning af väckt motion om åtgärder till åtadkommande af en sådan för tjenstemän och betjente vid Statens jernvägar: B. I. Pensions-rätt, om utsträckt sådan för aflidne Konrektor Jon Eberhard Lvths söner; motion af Friherre Jonas Alströmer: se Motioner. Pensions-Staterna: se Riks-Statens Nionde Hufvud-Titel. Peyron, Gustaf Oskar, dess yttrande: II. 613. Pipare-bostället Bränn Arby vid Södermanlands Regemente, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående upp - 136 — P — låtelse deraf för uppförande af skolhus åt Wansö församling: B. II. 91, 108, 150, A. 150, E. 299. Piper, Grefve Axel Mauritz, dess yttrande: I. 425. Piper, Grefve Charles Emil, dess yttranden: I. 436, 474, 516.
Sedan Kongl. Maj:ls och Rikets Kammar-kollegium samt läns-slyrelsen med underdåniga yttranden i ämnet inkommit, biföll Kongl. Maj:t under den 4 Juni 1842 att hemmansegarne pu Öland fingo, i öfverensstämmelse med de af Rikets Ständer föreslagna grunder, tillgodonjuta befrielse ifrån eller lindring uti ifrågavarande, för hemmanen tillskiftad utmark bestämda, spanuemålsränta, i hvilket afseende Kongl. Maj:ts befallningshafvande i länet anbefalldes att låta genom landtmätare och vederbörande skatt - 12 Kongl. Maj:t$ Nåd. Skrifvelse, N:o 59. lägffLiingsmän nosa undersöka markens beskaffenhet och dervid föreslå den ö J O O eftergift af eller nedsättning uti utmarksskatten, särskildt för hvarje hemman, 5om, med tillämpning af omförmälde grunder, kunde pröfvas böra ega rum, hvarefter Kongl. Maj:ts befallningshafvande egde alt, för slutligt bestämmande af berörde eftergift eller skattelindring, med undersökningsoch skattläggnins-handlingarne, jemte eget underdånigt utlåtande i ämnet, till Kongl, Maj:t inkomma. Till föld af denna nådiga befallning blefvo, sedan den förordnade skattläggnings-undersökningen hunnit fulländas, skattläggnings-handlingarne, åtföljde af Kongl. Maj:ts befallningshafvandes underdåniga utlåtande i ämnet, under den 25 Juni 1844 till Kongl. Maj:t insände; utvisande berörde handlingar, att eftergift af och lindring uti utmarksskatten föreslagits för Ölands Norra mot med 341 tunnor 3®?:dels kappar, och för
Vid hans inträde såg flickan hastigt upp, och Nils tyckte sig finna ett djupt, sorgset allvar såväl i hennes blick som hela hennes anlete. Med ens försvann all bitterhet mot henne ur hans hjärta. Han framträdde, räckte henne handen o c h sade med låg, innerlig stämma: » God jul, Ingeborg! » Hon lade sin hand i hans, såg honom ett ögonblick in i ögonen och svarade ett sakta: » Tack. » Men vid delta enda lilla ord darrade hennes röst och hennes läppar skälfde, som om hon kämpat mot en återhållen snyftning. Hon ville dra sin hand tillbaka, men Nils behöll den, under det han med samma innerlighet i tonfallet sade: » Fridens och kärlekens högtid är inne, och jag kan inte resa till Guds hus och fira denna heliga morgon, förrän j a g fått be Ingeborg o m förlåtelse, för det jag icke alls varit sådan jag Jjort vara mot den, som är matmor i huset. Förlåt mig, Ingeborg. » En liten stund stod den unga kvinnan tyst, med nedslagna ögon, men hennes bröst höjde och sänkte sig hastigt; så drog hon hastigt sin hand ur hans F ö r l o f o l i i s s - o o l i och sade med bortvändt ansikte och något kärft i rösten: » Det — det är något, som jag inte lagt märke till, så alt be om förlåtelse behöfver Nils inte besvära sig med. » Det var ju bra, det, alt hon ej gifvit akt på hans uppenbara ohöflighet, han kunde j u vara rätt belåten därmed. Men han var det dock e j Han kände sig åter missmodig och bitter. A h! att denna flicka icke ens på juldagen hade något annat att säga honom än det som var retsamt och sårande! Han satte sig hastigt vid bordet. Nu inträdde Per. För högtidlighetens skull hälsade han denna morgon helt höfligt, och lill hans egen stora förvåning och den andre drängens förargelse erhöll han af Ingeborg en glad hälsning och ett vänligt » god jul » tillbaka. De båda andra flickorna kommo nu också in, hvarefter kaffe dracks. Därunder såg det ut, som om Ingeborg ett par gånger velat säga något, ehuru hon förhöll sig lyst.
Någon ändring i hvad rörande det vid befästningsarbetena sysselsatta kronoarbetsmanskap blifvit genom högstberörde nådiga bref den 8 Augusti 184'2 i detta hänseende stadgadt, har sedermera icke egt rum; varande i afseende härå vid afgifvande af underdånigt förslag till inkomstoch utgifts-stat för fångvården den 28 Augusti 1845, då likväl antalet af kronoarbetskarlar vida öfversteg det nuvarande, af Styrelsen anmärkt, att, derest fångvården finge tillgodonjuta ersättning för de dagsverken, hvilka af kronoarbetsmanskapet utgjordes å Karlsborg, Kungsholmen och Rindö, efter det pris af 12 skillingar Banko, som af Eders Kongl. Maj:ts Flotta erlades för hvarje begagnadt kronoarbetskarls-dagsverke i Karlskrona, konnne anslagssumman för fångvården att minskas med ett uti inkomststaten kalkyleradt, ehuru endast inom kolumn upptaget belopp af 76,500 R:dr Banko; hvarjemte Styrelsen i de afgifne underdåniga årsberättelserna ornförmäU, att någon ersättning i ifrågavarande hänseende icke kommit fångvårdsanslaget till godo. Vidare är i 8 § af revisionsberättelsen omförmäldt, att vid granskning af räkenskapen för straffoch arbetsfängelset på Långholmen förekommit, att vederbörande redogörare fått sig tillgodofördt ett belopp af 1,299 R:dr 94 öre, »afskrifningsprocent å till bageriet under året levereradt rågmjöl, enligt afskrifningsreglementet», men då leveran - tören, enligt upprättadt kontrakt, vore skyldig att i mån af behof leverera mjölet, och detta, enligt Revisorernes tanke, lämpligen kunde ske direkte till bageriet, så att någon magasinering med åtföljande rätt till afskrifningsprocent ej behöfde ifrågakomma, kunde denna utgift helt och hållet besparas.