Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rikets sannskyldiga nytta, eller att någon StatsSecreterare icke med 0- väld, nit, skicklighet och drift sitt Embete ut* öfvat, Utskottet då äger att sådant tillkännagifva för Rikets »Ständer, hvilka, om de finna Rikets väl det kräfva, kunna hos Konungen skrifteligen anmäla deras önskan att han ville ur StatsRådet eller från Embetet skilja den eller dem, mot hvilka anmärkning blifvitgjord; 6amt att ”frågor i detta ämne kunna i Riksens Ständers Plena väckas och af andre Riksens Den a2 April e. tili 419 Ständers Utskott än Constitutiong-Utskottet hos Stånden andragas, men icke af Riksens Ständer afgöras förr, än sistnämnde Utskott deröfver blifvit bordt.” Förgäfves har jag sökt upptäcka i detta stadgande någon motsägelse eller någon otydelighet, som behöfver förklaring. Lagstiftaren har i fråga om opinionen öfver desse högre Tjenstemäns EmbetsutöfniDg, endast tillå* tit ConstitutionsUtskottet att anmärka men icke att besluta; och äfven anmärkningsrätten är icke förbehållen endast åt ConstitutionsUtskottet, utan tillika åt öfrige Utskotten och enskilte Motionairer inom Stånden. Då ConstitutionsUtskottet, enligt RegeringsFormens 105 §. ensamt äger tillgång till de i StatsRådet förde Protocoller, var det ock oundvikeligt, att dess hörande äfven i detta fall, i afseende på ämnets utredande skulle föregå Riksens Höglofl. Ständers Beslut; men det synes ostridigt, att sedan Utskottet blifvit bordt och meddelat nödige upplysningar, finnes i Grundlagen ingen anledning för Utskottet, att, efter godtyeko, från Riksens Ständers afgörande undanhålla en sålunda väckt fråga, hvilken, lika med andra genom Motioner yppade ämnen, efter Utskottens beredning, mäste af Standerne sluteiigen pröfvas. Riksdagsordningens 29 §. har uppdragit en gränslinea emellan sättet att bringa de deruti nämnde
St:s beslut tydligen uttryckes, men att dervid, så vidt sig göra låter, undvika att uttryckligen uttala något ogillande af minoritetens åsigter. Helt annat är det när ett bifall skall frambäras, då motiverna linnas i det gillade ursprungliga Betänkandet. Emedlertid och hvad sjelfva nu föreliggande sak angar, finner jag oss från antagandet af Utsk:s inbjud ning så mycket mera förhindrade, som jag tror oss äga samma skäl att vidhålla, som tillförene ali fatta, den af detta Stånd förut yttrade åsigt, att det vore önskvärdt om \ örestycken utpräglades, enär sådant skulle befrämja den lofliga och berömvärda sparsamhet, som hos den fattigare klassen, mången gång endast genom samlandet af äfven de minsta mynt-valörer, kan äga tillfällen att från barndomen sig utveckla och upöfva. Vid sådant förhållande, och då vi ej efter min upfattning äga skäl lill frånträdandet af vår förut yttrade åsigt, torde inbjudningen lämpligast böra läggas till handlingarné; om propos. hvarå äfven jag vördsamt anhåller. Då nu Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att hvad först Utsk:s inbjudning beträffade, R. o. Ad. torde finna, att densamma, sedan förevar:de fråga på grund af 75:te §:n Riksd.-Ordn:n förfallit, icke kunde föranleda lill annan åtgärd än att läggas till handlingarné, ropades Ja; och blef sedermera den i ämnet föreslagna voter:s-propos:n af R. o. Ad, afslagen. 7:de punkten, ang:de den af Utsk. föreslagna förfallnarubrik. Gr. Lagerbjelke: Naturligtvis måste den Författa., sorn kommer att utfärdas, hafva en rubrik, och denna fråga kan således icke förfalla. BankoUtsk. har således, enl. min tanke, gjort ganska rätt uti att upställa voter:s-propos., och det är icke eller derföre jag har begärt ordet, men, då jag i alla fall har det, anhåller jag att propos. mätte af R. o. Ad. bifallas, .lag begärde egentligen ordet för att anhålla, att R. o.
I anledning häraf får Stats Utskottet upplysa: att, då vid förra Riksdagen , Kong!. Maj:t i Nåder proponerade, hvad ock genom flere serskildta Motioner yrkades, att Penninge-Löntagarne i allmänhet i anseende till myntets fallna värde, måtte tilldelas Lönförhöjning, förklarade Kongl. Majslt i Nåder sig vilja vidtaga en förändrad Organisation af hela Försvars-väsen* det och påräkna tillgångar genom ihdragningar xo6o Stats-Utshottets Betänkanden. inom de redan varande anslagen. Någon beräkning äf det öfriga behofvet kunde sålunda af Riksens Ständer icke göras; men de anslogo ett ungefärligt belopp härtill af 241,005 R:dr 10 rst. och lernnade dessutom tili Kongl MajsrtS Nådiga disposition egentligen för de Militaire angelägenheternes reglerande 200,000 R:dr af öfverskotteme på Stats-Verkets intrader, hvarutaf vid regleringen med år 1816, 121,25g R:dr 20 sk. 6 rst. härtill användas, men hvarutöfver likväl erfordrades 132,242 R:dr 15 sk. 8 rst , vid berörde års Riksmarkegångspris, och för år 1817 åter 228,960 R:dr 35 sk. 10 rst. Riksens Ständer, som, på sätt anmärkt är, vid förra Riksdagen icke kunde ingå i en närmare åtgärd af Militaire-Staternes Ivönreg'ering , såsom beroende af det nya skick, hvaruti Försvars-väsendet skulle ställas, yttrade dock den underdåniga önskan, att Militaire-Staternes aflöning måtte lämpas efter de för Civile-Löntagarne antagne grunder.
När jag begärde ordet, hade jag för min del alldeles ingen afsigt att ingå i några slags detaljer och det af ett för mig helt enkelt skäl, nemi. att jag efter en under många Riksdagar förvärfvad erfarenhet kommit till den fasta öfvertygelse, att den Const.- Utsk:s befattning, som afser att granska StatsRåds-protm, tjenar till ingenting; ty äfven om, när denna granskning blifver föremål för Ståndens öfverläggningar, det någon gång skulle så besynnerligt inträffa, att majoriteten inom RiksStm pröfvade den 106 eller 107 §:n böra tillämpas, så veta vi ändock, att alltsammans blott ledt och leder till ett spektakol. Vid sådant förhållande tror jag, att det finnes något, som är af större vigt för fäderneslandet, än ett omöjligt försök att få ansvarighet utkräfd af StatsRåden, nemi. att bevara vårt eget anseende så inom oss sjelfva som för utlandet, så att vi åtminstone må visa oss hafva så mycket förstånd att vi icke sysselsätta oss med något, som alldeles icke leder till andra resultater än dem vi nu fått begrepp om i dag, nemi. att Hrr StatsRåden, genom att i förtid ursäkta sig, anklaga sig sjelfva. Ståndets och Representationens anseende måste blifva rubbadt, så framt man icke, både med ord och gerningar, fördömer hela detta sätt att gå till väga. I denna anda och mening har jag också afgifvit reformförslag till Const.Utsk., emedan det är den enda öppna och lagliga vägen. Då emellertid yttranden här blifvit fällda, som helt och hållet i sak strida mot mina åsigter, kan jag icke undgå att med 412 D e n 13 Juli. anledn. deraf yttra några ord. Jag får likväl på förhand förklara, det jag anser såväl Hr Dalmans som öfrige talares anföranden besynnerligt nog vara förnämligast och egentligen vara riktade mot Const.Utsk. Dess ledamöter är det som skola antastas, under det man ställer så till att StatsRådet undgårhvad klander de kunde förtjena.
Maj:ts Befallningshafvande i Kronobergs, Jönköpings, ’TsrZva Z,fWestmanlands, Östergöthlands, Elfsborgs, Stora Kopparbergs, Öreycr/hr. bro, Wermlands, Gefleborgs, Hallands och Norrbottens Län hafva, under nästlidne år, från Banken reqvirerat förskott till invexling aj förslitna småsedlar till ett sammanräknadt belopp af 196,500 R:dr, hvaraf den 31 December utestodo: i Kronobergs „ Jönköpings „ Östergöthlands „ Elfsborgs „ Stora Kopparbergs „ Örebro „ Gefleborgs , Hallands „ Norrbottens Län 11 11 V 11 n 11 57 R:dr 11 11 11 11 11 5? 11 11 31 5,000: - 5,000: - 5,000: - 4,500: - 5,000: - 5,000: - 5,000: - 4,500: - 4,500: - mt R:dr 43,500: 420.000 315.000 7,500 11 11 11 11 S:gr R: Till invexling af förslitna småsedlar äro under samma tid dessutom anordnade: till Låne-Kontoret i Götheborg R:dr „ „ „ Malmö n .» » Wisby , hvaraf vid 1860 års slut utestodo: hos Låne-Kontoret i Götheborg „ » v Malmö „ >1 n Wisby . „ - Total-beloppet af de i berörde ändamål utgifna förskott uppgår således till 939,000 R:dr, och de vid årets slut oredovisade vexlings-medel till 91,000 R:dr. 30,000: - 15,000: - 2,500: - § 29.
Då först kom doktorn ihåg sina planer, o c h m e d diplomatisk takt vände han sig först till tanten, underrättade h e n n e o m direktionens beslut, talade o m sina b e k y m m e r o c h undrade m e d en skälmaktig blick på Elsa, o m de visste någon utväg ur detta trångmål. Så började d e skratta alla tre, o c h snart var saken uppgjord. Doktorn vandrade hemåt o c h försökte glädja sig åt sitt fynd o c h allt det gillande, s o m skulle k o m m a h o n o m till del. M e n hela vägen o c h alltjämt de följande dagarne fördref tanken på Elsa alla andra tankar. Idun Stockholm, Iduns N:r 13 (432). Fredagen den 27 mars 1896. Byrå: Prenumerationspris p r ä r: Idun ensam - kr. 1 6, l tr. Allm. telef. Iduns Modet., fjortondagsuppl. • 6: — Iduns Modet., månadsuppl • 3: — Prenumeration sker å alla postBarngarderoben » 3: — anstalter i riket. Aktiebola 9:de årg. Annonspris: 35 öre pr nonpareillerad. FRITHIOF HELLBERG. För » Platssökande, o. » Lediga platser » Träffas säkrast kl. 2 — 3. Lösnummerpris 15 öre 25 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafv. (lösn:r endast för kompletteringar.) Utländska annons. 70 öre pr nonp.-rad. Redaktionssekr. : J. Nordling. Redaktör och utgifvare: Alma Utgifningstid: hvarje helgfri fredag. Fohström. I Jå vår musikaliskt intresserade publik i dessa dagar beredes nöjet att stifta närmare bekantskap med en af vårt gamla systerland Finlands mest framstående konstnärinnor på sångens och den lyriska dramatikens område, i det nämligen Alma Fohström den 2 april konserterar härstädes, ha vi funnit tillfället lämpligt att pryda Idun med hennes intagande bild.
Da sgledes i samma mohn de ukwidgas, deras nytta ofelbart skall blifwa widsträcktare, och i den öfwertygelse att all werka» af twäng torde wara sä mycket Mer öswcrflödig, som det en gäng wäckta och stadgade begreppet om egna fördelar Klrid skall leda till begagnandet af de Utkvägar, hwarigensrch ändamälet winnes, fa till Eders Kongl. Maj.tt j underdånighet Riksens Ständer hemställa om icke någor, sadan Författning kuude widtaqaö, hwarigenom Jordagarne i bworje Socken der något gemensamt Ssaunemäls-Magazin ej redan finnes inrärradr, ma erhålla föreställning om »ödwaudigheten deraf och således upmanas akt i anstalter derom inga, samt att pä de ställen, Der en klok och driftig styrelse inom Förjamiingarne och omtankan för egen nytta redan grundlagt en jada» inrättning, Sockneboerne marke upmuntcaS att dermed fortfara och söka bringa densamma till e» enior hwar - Den 2§ November. noy hwarje Sockens serffildta behof och ställning smarande fullkomlighet. Och dä detza inrättningar, enligt hwad erfarenheten wisak, ä flera Orter kommit i wanmagk, eller aldeles blifvit uplöste genom r-ta förändringar eller egenwilligt »phäkwande af de regler. h.varpa inrättningen sig grundat, torde det jemra) äl wara nödigt an de i sädane fall emellan Kyrkoherdarne och Sockneboerne en gäng öfwerenSkomne och stadgade Reglor icke fä förändras, om ej med afseende ä Magazineis utwidgning och derifrån oMjakrig omarbcrning af de förra grunderna.
Väg för det nya Lagförslagets antagande , dels genom en småningom verkställd reformation af Dorastolarne, och dels genom en successiv öfvergång till det nya systemets grundsattser, så vidt dessa är o af andre civiliserade nationers erfarenhet godkände och med svenska folklynnet förenlige. I denna mening äro af Motionairen de förslag framställde : A) I afseende på Domstnlarnes organisation : 3o LagUtskottets Betänkande N:o 89. a) Att Fora privilegiata lora af staff as eller åtminstone till antalet minstas. Behofvet af denna förändring vöre allmänt erkändt samt både af Lag-Gomitén, i dess år 3815 afgifna Betänkande , och af Rikets Stan-; ders Justitise-Ombudsman ådagalagd. Regerin* gen hade ock redan , i öfverensstämmelse dermed , öfverflyttat största delen af Bergsoch Commerce-Collegiernes domsrätt till Svea Hofrätt. Med ännu mindre våda för följderne af en förändring kunde SlottsPost-, Haltoch Tullräiterne, samt troligen äfven Öfre och Nedre Borgrätterne, jemte Bergstingsräuerne , afskaffas. Inka tryggt kunde Ständerne , med Ridderskapets och Adelns begifvande , till Kongl. Majit öfverlemna proposition om upphäfvande af 8-de och 9:de Morn. i 2 §. 8 Cap. Rättegångs - Balken, samt motsvarande ställen i adeliga privilegierna och dermed öfverensstämmande författningar.
Bokråd Iiafva begärts för studium af franska och ryska s p k - ken samt volapuk; dessutom hafva lemnats 2 allmanna studieplaner för ordnandet af unga flickors studier, jemte uppgift pit läroböcker. Under årets lopp har grund blifvit lagd till en hemstudiefond, i det komiten Pitt emottaga, såsom gåfva af höken C;. Hjelmerus, 19 kr. Rörande räkenskaperna för hemstudierna liiinvisas till Bil. W.: i: Sjukkassan har under Aret Pitt egen styrelse, och finnes dennas berättelse i Bil. : $: i: * * Ofvan niimnda pris har k 1888, innan denna berättelse tryckts? atdelats åt fru Hedvig Haglund i Korrköping. Stipendiefonden se Bil. i: Bokkomiten, l~eståeiide af fru Ankarsviird samt fröknarna Engslröm, Forsell och Hjelmer~is, har soin liittills under aret varit sysselsatt med deri fortgående granskningen af för barn och ungdom lainpliga tryckalster. Sarskildt imder de niirnlaste veckorna före jul, då bokmarknaden öfverflödar af sidan litteratur, har det krafts tid, vana och ihärdighet att genomgå och bedöma de för de olika åldrarna bast passande böcker. Skriftliga omdömen om de genomgangna böckerna införas i på byrån tillgängliga, sarskildt för andamalet upplagda förteckningar, livilka stiindigt .ökas och kompletteras. Antalet af dem, som för inköp söka råd och upplysningar, har varit i ständigt stigande allt sedan Fredrika-Breiner-Förbuildet, vid byråns första öppnande, i December 1884, inom detta omrade började sin verksamhet. : i: Samqvam. I likhet med föregående aret har styrelsen geno111 komiterade - Fru G. af Klintberg och fröken Anna Roos - låtit anordna samqviim för förbundets medlemmar. Dessa hafva egt ruin, ett på våren och ett på hösten 1887, och, att döma af det för l-ivar @ ng stegrade tilloppet af gaster, hafva de omfattats med viilvilja och intresse samt salunda val motsvarat det åsyftade Sindamålet. Tidskrift.
Denna årligen öfvade exercis, äfvensom gevärets egande »och vård under nämnda tid, skulle underhålla militärdisciplinen hos beväringen, »och icke glömmas, såsom nu är fallet. Jag medgifver visserligen att härvid moster svårigheter och att manövreringen ej kan öfvas vid samling af så liten trupp, »men vore marcher, gevärsexercis, bajonettfäktning och någon öfning i fälttjenst »förvärfvad, så kunde manövern, vid inträffande krig, då beväringen inblandas i »iudelda arméen, samt jned ledning af de öfvade stamtrupperna möjligen snarare »och lättare kunna inöfvas, än den förberörde lika nödvändiga exercisen»; samt 4:o. Af Riksdagsfullmäktige!) Jöns Mänsson från Malmöhus Län: »Emot Utskottets beslut nödgas jag reservera mig. Jag ämnar ej strida med »Utskottets pluralitet, om huruvida landets välstånd tilltagit; det kännes nog bland »folket, att detta icke är fallet, om man afser mängden, utan att tvertom ett 14 Allm. Besv. o. Elcon.-Ulskollels Belänkande, Jtä 57. »falskt ekonomiskt och financielt system vållat att välståndet kunnat ökas hos »vissa klasser, under det armod och arbetslöshet tilltagit bland de öfrige, och att »det välstånd, sorn stundom synes, oftast till följd af ett fiärdfullt lefnadssätt, är »skenbart. Icke heller vill jag bestrida, att ju de alltifrån 1812 till 1849 bruk»liga vapenöfningar för beväringen kunna baft någon nytta. Men jag bestrider, »att den svarat emot de uppoffringar, de fordrat af folket, och som icke endast »äro de synliga mötesoch marschkostnader, utan vida större, icke offentligen »synbara, som drabba individerna; och jag anser del vara en pligt af Regering »och Ständer, att på ett lämpligare sätt organisera, såväl den ständiga stammen »för försvaret, som den behöfliga beväringsstyrkan.
Nå, dä äro vi utom allt val. » » Hurra då för den svarta! Man ser ju alltid dif.tinguerad ut i svart, eller hur? » » Jo, ifall man inte hoppar öfver små tak, när man bär det. » » Nej då! Jag skall vara så stilla, så stilla som — en liten kattunge. » » Syster Margit! » » Ja, älsklingen min. » » Kanske att man får lof att vara klädd i handskar också? » » Jag fruktar, att det är nödvändigt. » » Åh du, så ledsamt! Och mina, som äro alldeles trasiga. Jag var riktigt rädd för att justitierådinnan skulle se det. » » Men Elsa, det är ju ej mera än fjorton dagar sedan du fick dem, och då lofvade du att vara rädd om dem. » » Jag är så ledsen, Margit, men det är inte de nya. » » Hvad menar du — inte de nya? » » Nej, jag skulle vara så fasligt rädd om dem och bar dem endast i fickan, men så måtte jag ha dragit upp dem med näsduken. » » Ack Elsa, när skall du bli förståndig och ordentlig en gång! » Elsa plumsade ner på knä framför systern och lade sitt lurfviga hufvud i hennes knä. » När jag blir lik dig, min älskade raring, som jämnt får arbeta och träla för mig, men det blir jag nog aldrig, aldrig. » Och hon brast i gråt. Margit smekte sakta hennes hufvud. » Se så, barnet mitt, gråt nu inte. Din tid kommer väl också. Torka bort tårarna, så skola vi tänka efter hvad som är att göra. — Ett par nya handskar kan du ej få just nu, men. » » Ack, nu vet jag. Vi begagna samma nummer, och dina långa, ljusgrå skulle passa så utmärkt till min svarta klädning. » » Ja, jag tänkte just säga det. Du får låna dem för i kväll, men försök att vara rädd om dem — ja, ändå inte så mycket att det förstör ditt nöje. » » Åhnej, tusen tack — jag glömmer det nog. » » Hvar har du ditt röda korallhalsband nu för tiden, Margit? Du begagnar det aldrig mera. » Margit ryckte till, och en varm rodnad flammade upp på hennes kinder.
Som kontrakt om anläggningens utförande med beräkning för lokomotiv emellertid blifvit antagit rgdan 1830, är någon ny kontraktshandling icke uppgjord i anledning af det senare lånets meddelande, utan företaget har, med rättelse efter primitiva kontraktet och den ändrade planen, genom utsedda ArbetsDirektionens nitiska försorg oafbrutet fortskridit till fullbordan, så att trafik å banan kunnat påbörjas, fastän anläggningen icke ännu hunnit blifva till alla smärre detaljer fullständigt kompletterad för afsynings verkställande. Till Brobyggnad mellan Kyrkoch Skeppsholmarne i Stockholm afsatte Rikets Ständer ett belopp af 330,000 R:dr Knnt, att utgå såsom anslag utan ålerbetalnings-skyldighet, med T/:5:del under hvartdera af åren 4t!5t5. 1839 och 1860. Kongl. Maj:t täcktes i Nåder uppdraga åt Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader att föranstalta om denna brobyggnads verkställande, derför plan för åtskilliga år tillbaka blifvit, genom f. d. komniitterade för Musaeibyggnadens försorg, utarbetad och till Kongl. Majit allemnad. Som denna plan upptog, att broreglarne skulle tillverkas af gjutet jern, men senare tids erfarenhet gifvit vid handen, att broar af valsadt och smidt jern hafva vida större hållbarhet, fick Styrelsen tillåtelse att, efter förnyad lokalundersökning, upprätta ny plan, grundad på sistnämnda method. Sedan den omarbetade planen erhållit Nådigt gillande den 3 November 1838, har företaget fortgått med grundläggningsoch murningsarbete för landfästen och i pelare (bron kommer nemligen att uppföras med 5 hvalf); och om öfverbvggnadens tillverkning är kontrakt uppgjordt med Motala mekaniska verkstad. Enligt beräkning skall anläggningen fullbordas inom den 4 Oktober 1860. Såsom fond till understöd för vägars anläggning eller förbättrande afsatte Rikets Ständer till Kongl. Majlis Nådiga disposition en summa af 430,000 R:dr Runt, att utgå såsom anslag utan återbetalnings-skyldighet, med V3:del under hvartdera af åren 183ät, 1839 och 4860.
Oå alla aadr» 6* Dm x Martti. kostnader under och för ett krig bestridas af StatsCassan eiler komma hela Nationen till last, är det orättvist att hittills annorlunda förhållits med berörde utrustning; hvarföre en rättelse i denna delen ödmjukast föreslås och att alla under ett krig timende förluster och omkostnader så vål till ersättande af karl elier hast, sorn till munderings återskaffande eller reparerande, eller med ett ord alla under kriget och för dess skull tillgörande kostnader, böra af Statens Cassör bestridas. Men på det en rättvisa älven å andra sidan må iakttagas, och hemmanen icke just genom kriget åtnjuta enskilt fördel, hemstålles tillika, alt om kriget skulle räcka längre ån ett år, hvarunder Roten eller Rusthållet på föi’eliåmnde grund blir fritt från all kostnad för sin kneckt, bör en viss afgift för hvarje påföljande krigsår betalas, hvilken för hvarje Rusthåll synes kunna blifva 5o Riksdaler Banco, men för hvarje Soldatrote blott 25 Riksdaler, och för hvarje Båtsmansrote 20 Riksdaler. Saken är lika rättvis och billig som vigtig, och rörer vårt Fäderneslands fastaste stöd, landtbruket eller jorden, och jag begär derföre i ödmjukhet hos Högvålborne Herr Grefven och LandtMarskalken samt Högloflige Ridderskapet och Adeln att detta Memorial till vederbörligt Utskott måtte remitteras. Herr Ehrenborg, Casper: Uppå våckt fråga af några bland Lands - Ben i Martil, *3 Kammererarne i Riket om förbättring i deraa lönevilkor, har Högloft. StatsUtskottet, i anledning af erhållen remiss, vål i allmänhet afstyrkt bifall till berörde ansökning, rnen likväl föreslagit, att ved till LandsContoiren skulle af Krös nan bestås. Som någon dylik fråga icke blifvit vackt för LandsCancellien och LandtRånterierne, men anslaget år för dem lika behöfligt, som för LandsContoiren, får jag åran härmed föreslå, att Höglofl.
Herr Gothlieb, (larl ^reäric, föreslog, at i stället för, ufgär Bänkman under Riksdagen, da ater tilsättes hans rum rc., detta stallepa följande sätt matte recligeras: Afgår Bänkman under Riksdagen, wälje den afdelning, ti! hwilken han hördc, en annan i hans ställe, pä sätt stadgadt är, hwilket nya walrc. Widare yttrade Herr Rothlieb, at VM det i allmänhet anses för en wedmaden grundsatts, at minoricecen bör gifwa efter för majoriteters beflut, synes detta stadgande ej med denna princip öfwerensstämma. I händelse af ffiljaktigt tänkesätt skulle, när i denna §. stadgas, ar wid wal af ^lektorer minst z6 bänkman böra wara tilstädes och i walet deltaga, följden blifwa, at 15 Bänkmans fränwaro skulle försätta de Z5 församlade uti inEiväet. Herr ttotbl-el) ansäg derföre, den förändring nödig, at minst 25 Bankmän borde wara tilstädes och i walet deltaga. Herr Den 6 Mars. Loz Herr Hiaini ?okr. I denna §. förekommer uttrycket: bland Grefwar och Hrcherrar; Deraf stuve någon kunna stuta, at de Adelsmän, som surte för Grefwelig eller Friherrlig Fullmakt fran wal til LleÄorer kunde Utestängas. Sora detta ej kan wara meningen, wil jag förestå det uttrycket: bland dem som Gresweltgr eller Lriherreligt säte innehafwer. Friherre koZenkane, Llrering, trodde at detta af sig fjelsi stuve förstas. Samma uttryck hade altid förr warit nyttjadc. Hwad Herr kockliebs anmärkning anginge, hade han ingenting emot, om den antoges. Grefwe ve 1» 6ar6is trodde at all föreskrift om antalet af närwarande wäljande Bankmän kunde aldeles utgå. Wid detta tilfälle wille han föreflä det förordnande, at Bänkmän altid wid voterinZarne stulle wara närwarande. Det hade ej altid gatt ordentligt til wid voteringar.