Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Friherre Lesterström , ^cob ^ trodde att sragS om langa transporter of Hö, såsom ända ifrån Ska. roborgö Län, icke kunde uppkomma, häldst, om sakerna rätt ställdes, han förmodade akt Upsala och Mora Kungsängar ensamt, skulle föifla att fournera det Parmial Hö som kill Kongl. Stallet behöfdeS. Hwad äler Angarnes mmning angmge trodde Friherre Legerström den icke brhöfwaS, emedan de redan äro mätte och således Grefwe lstamillons förslag Utan nä. gon synnerlig kostnad för Kronan kan werkställas. Grefwe Oe !a 6»rstic: understödde desta af Friherre Loderström yttrade tankar. Herr Korckenstolpe. Det har aldrig kunnat wara min mening alt Hö behofwet lill Konungens Enol! stulle inbringas frän Angar i Skaraborgs Län; och icke har delta förut epstcradt, da ekt större antal Hästar gjort Höjbehofwck större. Leswerering af Hö kan och bör icke komma j fraga fran andra Angar än dem som äro närmast belägne, och l synnerhet dem som genom Sjö-Transport kunna med mästa beqwämlkgheten Arrendet uti Hö utgöra. Friherre ttsert» , kreft ric. Det ak Högloft. StaisUistokket nu uppgifne Förflag cili Kungs-Angarncö borrrarrcnherande, gillar jag i flera delar tift jstlfwa principen, men wid tillämpningen deraf anser jag någon förändring hufwudsakeliqcn nödwändig, hwaribland den akt Kongl. Hvf Ställets behof af Hö borde in natura utgöras af bemälte Kungö-LllngakS Arrendatorer, och atr -safedes första wilkortt för Stt,- gar. Dcn 5 hannar ii171 gornes borrtarrenderande blefwe innan Auclion bestämt till ett witzc qwamum Hö in natura, stm härstädes för Kongl Hof. Ställets behof borde lefwene, ras.
På sätt Fångvårds-Styrelsen uti det afgifna utlåtandet erinrat, har visserligen den i sednare tider inträffade successiva årliga förökning af fångkostnadernes belopp i väsendtlig nion härrört af ett ständigt tilltagande antal fångar och correctionister. lietta förhållande kan likväl, efter Utskottets tanka, icke anses utgöra fullt tillräcklig förklaringsgrund för en sådan tillväxt i utgifterne, som med skäl förekommit Revisorerne anmärkningsvärd; hvarföre och med afseende å så väl ofvan antydde omständigheter, som de flere i RevisionsBerättelserne förekommande öfrige erinringar, Utskottet trott sig böra tillstyrka, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Maja i underdånighet begära, det täcktes Kongl. Maj:t ej mindre i Nåder anbefalla Fångvårdsstyrelsen att, vid utgifters bestridande af de till fångars vård och underhåll anvisade medel, iggttaga all den sparsamhet, som med de afsedde ändamålens vinnande är förenlig, än ock låta vidtaga de åtgärder och förfoganden, hvilka anses erforderliga för ett fullständigt! ordnande af ifrågavarande vigtiga del af Statsförvaltningen och för möjlig inskränkning af de härtill utgående dryga stats-bidrag. Sta leriOfv er-Styrelsen. § 73. (1841 års Rev. Ber. pag. 151. Med anledning af Revisorernes erinran angående beskaffenheten af Stateri-Ofver-Styrelsens, Revisorerne tillställde, underdåniga Berättelse, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att de Berättelser, hvilka, enligt hvad bemälde Styrelse i dess underdåniga utlåtande upplyst, till Kongl. Maj:t årligen i underdånighet Bih. till R St. Prot. 1844. 4 Sami. i Afd 18 Häft. 7 50' Stats-Utskottet* Utlåtande, N:o 54 afgifvas rörande Stuteriens ställning och den verkan, desamma utöfvat på hästafvelns inom Riket förkofran, måtte till Rikets Ständers hädanefter sa mmman trädande Revisorer aflemnas. § 74.
Är Vexel’, som finnes ställd att betalas inom viss tid, efter utgifvandel eller uppvisandet, lill betalning förfallen, och har icke för vägrad accept redan blifvit protesterad t, åligge Innehafvaren, att, af den person, hos hvilken penningarne skulle uppbäras, fordra betalning, samt, derest sådan icke erhålles, protestera, uti stad senast å första dagen, och på landet senast å andra dagen efter rätta betalningsdagen: kan ej denna anträffas, protestere dock Innehafvaren sorn sagdt är: vill eller förmår ej den förre erlägga mera än en del af Vexelns belopp, ankomme på Innehalvaren att emottaga, eller icke emottaga, hvad honom erbjudes, men protestere icke dess mindre för hvad som brister. 21 §. Är Vexel ställd att betalas vid uppvisandet, vare, för dess uppvisande till betalning, tid, sorn i 1 t §. sägs: erhålles ej betalning, eller kan ej den person anträffas, hos hvilken penniugarne uppbäras skulle, eller vill eller förmår ej denne erlägga mera än en del af Vexelns belopp, protestere Innehafvaren, efter thy i 20 §. föreskrifvet är. Bihang till R. St. Är af Vexel-innehafvaren försummadt hvad honom efter 1i, 20 och 21 §^. åligger, håfve förlorat sin vexelrätt emot Godkänncren, och hålle sig till honom, såsom uti annat skuldfordringsmål: instämmes ej Godkännaren till den i 4° 5 omförmälde Domstol, inom ett år efter Vexelns rätta betalningstid, vare Lag samma. 23 §. Är Vexel ställd att betalas uti något visst i landet gångbart myntslag, då bör den betalas i det mynt, hvarå den lyder: är Vexein ställd å utländskt mynt, må betalningen i Svenskt mynt erläggas efter Vexel-curs. 24 §. Har Godkännaren brustit i betalning, vare skyldig gälda Vexel-irmehafvaren ränta till 1/2 för 100 i månaden, jemte lull ersättning för honom åbragfe kostnader. 25 §. Varder förfallen
Då jag nu är pligtig att inför Eders Kongl. Maj:t framställa beloppet af de anslag, Söm äro erforderliga för försvarsverket till lands under nästa statsregleringsperiod, har det Varit min önskan att kunna framlägga en genomgående hel plan för försvarsverkets ordnande till lands; dess oundgängliga kraf under freden för att med ordning kunna, utan tidsutdrägt och oförväntade alltför dryga kostnader, öfvergå på krigsfot; samt för att kunna i de första, dyrbara, alltför lätt förspillda, dagarne af ett fredsbrott, uppträda med vederbörlig kraft emot en angripande fiende. En nation, sorn måste genom träget arbete framlocka sina förnödenheter från en jord, omsluten af ett hårdt klimat, men välsignelserik för den idoge, kan och bör icke städse stå i större massor beväpnad, färdig till strid; den måste öfverlåta detta åt ett fåtal, såsom dess vakt och förgångsman vid afvärjandet af hotande anfall, men dock vara beredd att förstärka och i rätt tid understödja denna ständiga armée och derjemte i viss grad skicklig att deltaga i försvaret af egen härd, der så kan erfordras. Vi måste, efter min åsigt, hafva vårt försvarsväsende så ordnadt, att jordbruk, bergsbruk Och öfriga näringsgrenar få fortgå utan att väsendtligen oroas af farhågan för fredsbrott oell, om detta inträffar, så liten del af landet, som möjligt är, må i sina näringsförrättningar störas. För vinnande af detta mål måste vi vårda oss om full krigsduglighet hos den stående arméen, med dess första förstärkning; lätt öfvergång från fredstill krigsfot och ordnande af krigsväsendet så, att det tillförsäkrar oss hopp om ett kraftigt och ihärdigt försvar straxt vid krigets utbrott; skyndsam förstärkning af Bil. N:o 3 till Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. 5 hären och, om så behöfves, ett ytterligare förstärkt ortförsvar, för afvärjande af alla de olyckor, som en illa utrustad och illa förberedd armée är underkastad. Eders Kongl. Majit har ock, för granskning och utarbetande af de olika delar, som gemensamt utgöra det hela af en sådan plan för försvarsverkets ordnande, genom Nådigt
Hvad åter angår frågan om anmärkta poster och proprie balansers hänförande till statsreglerings-fonden, så om äfven i allmänhet dessa slats-verkets fordringar icke tillhöra ett löpande års uppbördsmedel, utan till större delen utgöra brister i redan till kassorna af föregående års uppbörder inllutne medel, och af sådan anledning vid ett flyktigare betraktande kunna anses tillhöra grundfonden; likväl, då genom dessas uppkomst förorsakas minskning i medel, om hvilka redan under föregående år mellan stats-verket och Riksgälds-kontoret blifvit liqvideradt, under antagande, att de skulle till riks-stats-utgifternas bestridande fortfarande förblifva disponible, likasom dylika poster, der de för löpande år uppkomma, ovilkorligen minska riks-statens afkomst af uppbörden, anser Utskottet, att, med bibehållande af det redan länge antagna sättet, öfver de nu ifråga varande beloppen bör liqvideras mellan Statsoch Riksgälds-vei ken i sammanhang med restantierna, från hvilka desamma skilja sig endast i det afseendet, att, då restantierna åstadkomma inflytande på nämnde liqvid, utan att hafva kunnat indrifvas, Slats-Ulskottets Vllålande, N:o 206. 9 indrifvas, de anmärkte posterne och proprie-balanserne deremot, i det de Först tillflutit, men sedermera åter frångått kassorna, på enahanda sätt inverka, samt således samma orsak grundar håde reslantiernes och de ifrågavarande posternes inflytande på nämnde liqvid. Om af sådan anledning detta inflytande än vidare bör fortfara, så synes det uppenbart, att omförmälde belopp, såsom något, hvarpå statsregleringsfonden så till sägandes eger samma anspråk, som på restantierna, i det den deraf möjligen kan förvänta en disponibel tillgång, äfven bör samma fond tillräknas. För öfrigt anser
Slutcligen får jag framställa den tillstyrkan, att nu, warande förbud af krogar ma bibehällas, under förmo, Lan, det wedcrbörande mage inse angelägenheten att befordra den mindre kronobetjsningen pä Landet till säVane LöningSwilkor, ari man skäligen kan fordra dek de noggrant sine skyldigheter npfylla i afseende pä tillsynen öfwer bränwinsförsäljning wid konnkrogar; inett i alla sall, äfwcn under nuwarande misivruk, mäste dock medgiswas, akt förbudet af krogar gjort ett icke obetydligt återhåll bäde i bränwinsförsäljning och deraf föranledande fylleri; författningar tili inskränkning i tillgångar i bränwin och anledningar till Utswäfningar, synes mig dessutom nu snarare böra widtagaS än un, danrödjas, dä man wist icke kan dölja den beklagans» tvärde erfarenhet, att under förslutne krigsår, och i synnerhet genom de i en kall årstid beständige kronoskjutSningarne, benägenheten för bränwins supande och fylleri synbarligen tilltagit. Kronans inkomst för krogar bliswer i alla fall obetydelig, men om den ock ic» ke wore det, borde den ljkwäl. icke medgiswas pä sedlighetens bekostnad. Skulle likwäl utan afseende häruppå - Den 4 December. Uppå krogar anses som ett nödvändigt ondt, tillstyrkex jag, ark för deni a,'gisten ina bli'wa stor, för alt inskränka begäret att idka en sadan handtering, och utsättas minst till ro N:dr men kunna upga till ZO el. 40 Nttr, dä de i Betänkandet la kallade odal krogar, med en för afsättning förmånlig belägenhet, icke lära -Undgå denna högre Bcwillning/ för deN dem i Betänkandet medgisne förmånsrätt. Deste anmärkningar anhaller jag ödmjukeligen ina biiswa renutkerrde till Högloss.
Contors räkning influtne medel* hvilka förslag ovilkorligen böra vara af Lands-Contoren till rigtigheten bestyrkta. 4 Stats-Utskottets Mern vial, N.o 544* §• 4- De uti Landt-Ränterien, till Riksgälds-Contorets disposition, influtne uppbördsoch anmärkningsm. fl. medel öfversändas och levereras derifrån omedelbarligen till Riksgälds-Contoret; egande Landt-Räntmästarne att såsom remisslage sig till godo beräkna och i räfcenskaperne afföra en åtlondedels Q) procent å de summor, hvilka från Landt-Ränterien till Riksgälds-Contoret ingå ; dock får något remisslage icke beräknas å medel, som icke, inom den i Författningarne bestämda tid och i föreskrifven ordning, blifvit från LandL-Ränterien afsönde, eller vid hvilkas redovisning och leverering de af Riksgälds-Contorets styrelse Landt-Räntmästarne härom meddelade föreskrifter icke blifvit iagttagna. §. 5. För de medel, sorn för Riksgälds-Contorets räkning influtit, till följd af Kongl. Kammar-Rättens Öfver-Revisions-departements anmärkningar eller vederbörande Advocat-Fiscals-Embetens åtgärder, godtgör Contoret, efter behörig reqvisition, de i Förfaltningarne stadgade obser val ionsoch indrifnings-arfvoden. §.. 6. För hvarje år uppgöres och afslutas en serskild Hufvudbok öfver Riksgälds-Contorets samtlige tillgångar och skulder samt inkomster och; utgifter, af hvad namn och beskaffenhet de vara må. Denna Hufvudbok bör vara afdutad och renskrifven inom den i Juli året efter det, för hvilket den är uppgjord samt före den i derpåföljande October behörigen granskad..
Propos. Skulle Utsk. tillåta sig dylik förtegenhet, så är jag förvissad att, vid skrifvelseförslagets föredragning och upläs - Den 19 April e. m. 173 ning inför RiksSt:n, ett sådant förbiseende icke skulle af RiksShn tillåtas; men något sådant uteslutande kommer visst icke i fråga härutinnan. Jag tillstyrker således vördsamt, att R. St. ville bifalla hvad J StatsUtsk. i detta hänseende föreslagit, och tror mig' derigenom göra Bergs-Colhm en tjenst. Man besinnar icke hvad följden kan blifva, om man i st. f. att förvissa sig om en gifven summa, hänt skjuter till en oviss framtid afgörandet af anslags-frågor. Vinden kan vända sig. Nu tyckes det som om man anser Statens förråds^ kammare icke hafva någon botten, utan att man skall kunna gifva allt, allt som yrkas; men det kommer kanske innan kort en lid, ; då man finner det vara nödvändigt att iakttaga sparsamhet. För öfrigt bör man icke alltför hastigt låta på sig inverka de förespeglingar som göras derhän, att ett uteblifvit högre anslag skulle väsedlligen skada embetsverkets gång. Jag minnes ganska väl att vid förra Riksdagen, då frågan förekom om Bergs-Colhm, vi med förskräckelse hörde yttras att man var på vägen att medelst den då föreslagne löneindragningen med ens hugga hufvndet af Bergs-Colhm och huruledes ett Colhm, hufvudlös!, skulle naturligtvis ingenting kunna uträtta. Emellertid har Colhm fortgått och jag finnér icke att det var mera hufvudlöst efteråt än tillförene. 1 Jag tillstyrker bifall till Utsk:s utlåt. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Man synes här vilja låta Bergslags-Staterna eller de lägre dervid anställda tjenstemännen umgälla hvad Bergs-Colhm eller Chefs-myndigheten kan anses hafva förskyllt. Det är oriktigt, hvilket jag skall söka ådagalägga. Nätfråga förevar om Bergs-Colhii indragning, så var jag af den tanken att det kunde ingå under Commerce-Colhm och utgöra en särskild afdelning deraf.
Riksdags-Ordningen bör erhålla denna lydelse: ”Riksdag må ej räcka längre än Tre månaderj sedan den å Riks-salen öppnad blifvitJJ och att 109 Regerings-Formen måtte bringas till likstämmighet härmed. Af Preste-Slåndet: 1:0 att, der Afdelningar finnas i Utskott, Afdel ningarnas Betänkanden, utan att undergå granskning i Utskotts Plenum, må kunna directa ingå till Riks-Stånden; 2:0 att de Utskott, i hvilka Afdelningar hittills egt, och hädanefter anses böra ega rum, skola, vid slutet af hvarje Riksdag, uppgöra och hos Rikets Ständer anmäla, i huru många Afdelningar hvarje Utskott må fördelas under nästa Riksdag; — hvarjemte ConstitutionsUlskottet anmodades, att, i något nytt moment af 36 eller 37 §. Riksdags-Ordningen, föreslå upptagandet af dessa bägge förslag; 3:o att i 53 §. Regenngs-Formen bör, i sLället för: ”ett Stats-Utskott behof; ett Bevillnings-Utskott fördelning,” sältas: ”ett Statsoch Bevillmngs-Utskottj bestående aj z:ne Hufvud-Afdelningar f’ med anförande derefter af de functioner, hvilka nu tillhöra Statsoch Bevillnings Bihang till R• S. Fröt. 183//, 3.-dje Sami. 21.-sta Häftet 1 Constitutions-Utskottets Memorial N:o 59. Utskotten, äfvensom, i enlighet härmed, 3o och 3i §§. Riksdags-Ordningen skulle rättas'; 4:o att första perioden af 43 §. Riksdags-Ordningen bör sålunda förändras: ”Skulle något ärende erfordra Två eller flera Utskotts gemensamma behandling, utses dertill, eif hvartdera Utskottet , ett lika antal Deputerade, hvilka, ega att utlåtande deröfver till Rikets Ständer ajgifva; 5:o att. 3 9 §'.
Ständer måtte besluta, det extra roteringen, vid påkommande behof deraf, bör endast i manskap utgå, och alla nu gällande contracter, tern afse förändring deiuti, till all verkan förfalla. Hvaremot Högloft. Ridderskapet och Adeln ansett, att icke allenast de mellan Kongl. Majit och Kronan samt extra rotehållare redan afslutade contracter, om utgörande af visse real-praestationer, emöt befrielse från manskaps uppsättande, vid hvilka extra rotehållare, uppå af dem hos Kongl. Majits Befallningshafvande förnyad anmälan, önska förblifva, utan ock de, hvilka i enahanda afseende, hädanefter kunna ingås af rotehållarne, som sjelfve eller genom lagligen befulhnägtigadt Ombad sig dertill frivilligt anmäla, må, till och med nasta krig, fortfara att vara gällande; äfvensom Högv. PresteStåndet för sin del funnit godt fastställa.: att de contracter om extra roteringens utgörande i motsvarande xeal-praestationer, hvilka redan äro mellan Kongl. Majit och extra roteringshållare upprättade, må komma att bestå, derest sådant af desse sistnämnde begares, samt att sädane frivillige contracter ännu må kunna upprättas och af Kongl. Majit stadfästas, der detta icke hittills skett, och der de Besv. och Ekon. Utsk. Betänkanden. 1445 leande blifva för försvarsverket i allmänhet nyltige.
Då efter inträdet af de betydliga nedsättningar, som ånyo blifvit af komiterade föreslagne-för sidenväfnader i allmänhet, skäl icke kan förefmnas att i mån deraf äfven stadga särskilt, lägre tull å silkessammet, hemställa komiterade, att denna rubrik må uteslutas och varan derigenom komma att tullbehandlas lika med de under rubriken ”andra slag” förut inbegripne sidenväfnader. I fråga åter om Felb och Plys, så, enär sådan sällan, om ens någonsin, i handeln förekommer enbart af silke, lärer vid tullsatsens bestämmande hufvudsakligen behöfva, lika som hittills, afses endast felb och plys af silke blandadt med annat ämne; och då införselsafgiften redan nu icke utgör mer än hälften af tullen å öfrige halfsidenväfnader, finna komiterade icke någon betänklighet vid att tillstyrka dess nedsättande på en gång så - Felb, Plys, Filtar, Sammet. Silke, färgadt - Band. Broderduk. n val för helsom haltsidenfelb, plys och filtar till halfsidentullens föreslagna hlitvande Lägsta belopp 1 Rdr skålpundet.
Korpsens chef lärer, enligt hvad mig blifvit bekant, hafva till innevarande riksdag hos Regeringen anhållit om dess förord hos Ständerna för anslag till en byggnad, hvartill ritningar och kostnadsförslag blifvit uppgjorda, uppgående, jemte tomtens inköp, till en summa af 250,000 R:dr, hvarvid boningsrum icke blifvit ifrågasatte mera än för krigsarkivarien, vaktmästaren och koppartryckaren. Regeringen, som erkänt angelägenheten af en byggnad för korpsen, har likväl, med afseende på de många behofven äfven vid denna riksdag, tvekat att denna gång begära nämnda anslag. Men för arbeten af detta omfång och denna vigt, är väl tillräckliga arbetsrum ett väsendtligt behof, som det måste vara högst önskligt att Stats-Utskottet kunde finna medel att fylla. Under förutsättning att en mindre dyr tomt, än den till 40,000 R:dr beräknade, kunde anskaffas, synes mig 200,000 R:dr vara väl använda till detta ändamål. Naturligtvis vore det för ett embetsverk med flera särskilda arbetsgrenar såsom arkiv, bibliotek, ritrum, tryckeri, flera samlingar, m. m, alltid förmånligast att få bygga och sjelf inreda sin lokal, men för den händelsen Stats-Utskottet skulle tveka att anslå den begärda summan, hemställer jag om icke någon af de tvänne hus, som nu stå till Rikets Ständers förfogande, nemligen f. d. Riksarkivets hus vid Skeppsbron eller Motioner i Borgare-Ståndet 1865. Nio 164. 395 också det f. d. Hebbeska å Riddarholmen kunde för Topografiska korpsen upplåtas. Jag anhåller derföre, att ett anslag af 200,000 B:dr måtte beviljas till uppförande af en byggnad för Topografiska korpsen och Krigsarkivet, eller också att antingen f. d. Riksarkivets hus eller f. d. Hebbeska husetkunde till detta ändamål upplåtas. Stockholm den 15 November 1865. C. F. Ridderstad. Af Herr RidliCFStäd, €. F., angående öfverlemnande till Kongl.
Underdånigste Utlåtande. Sedan Eders Kongl. Majit behagat i nåder anbefalla Riksmarskalks-embetet, att inkomma med underdånigt utlåtande i anledning af livad i underdånigst närlagde transsumt af Rikets sednast församlade Revisorers berättelse förekommer rörande Ulriksdals slott, har Riksmarskalks-embetet infordrat och får härhos underdånigst öfverlemna Ståthållare-embetets på nämnde slott underdåniga yttrande i ämnet, deruti Riksmarskalks-embetet, som icke har något att tillägga till hvad Ståthållare-embetet upplyst och anfört, således för egen del i allo instämmer. Stockholm den 23 December 1861. A. F. N. GYLDENSTOLPE. W. von Schoultz. Ståthållare-embetets på Ulriksdals slott underdåniga yttrande, angående en vid 1861 års statsrevision gjord framställning rörande detta slotts räkenskaper. Stormäktigste, Allernådigste Konung! Sedan Rikets Ständers sednast församlade Herrar Revisorer, vid granskning af Ulriksdals Kongl, slotts räkenskap för år 1859, fä.-tat uppmärksamhet derå, att icke alla kontrakter om nämnde Kongl, lustslotts uthyrda och bortarrenderade lägenheter blifvit kassaräkningen vidfogade, och med erinran om denna ofullständighet hemställt, det vederbörande måtte erhålla föreskrift, att antingen i afskrift bilägga samtlige ofvanberörde kontrakter eller åtminstone i redogörelsen meddela uppgift å tiden, då hvarje kontrakt blifvit^ upprättadt, får, efter derom från Kongl.
Sparre föreslagit, hvilken propos. besvarades med starka ja, blandade med nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. 9:de punkten. Gr. Hamilton, Gustaf: DA Utsk:t afstyrkt anslag till en grenbana mellan Håkanstorp och Lidköping endast på den grund, »att Utsk:t icke funnit sig böra förorda det för jernvägsanläggningen från Herrljunga öfver Håkanstorp till Wenersborg begärda låneunderstöd», och frågan således icke blifvit pröfvad, anhåller jag om återremiss, på det Utsk:t mätte komma i tillfälle att taga frågan under närmare öfvervägande. Frih. af Ugglas: För min del måste jag motsätta mig den siste värde talarens anhållan. Såvidt inom Utsk:t blifvit utredt, är frågan om en grenbanas anläggande mellan Håkanstorp och Lidköping på den punkt, att man icke kan bedöma, hvilken sträckning för denna bana är lämpligast. Mig veterligen, är icke heller något bolag för detta företag bildadt, och jag kan vid sådant förhållande icke finna att det kan vara skäl att på förhand fästa särdeles afseende vid Hr Rhodins förslag. Jag anhåller om bifall till Utsluts hemställan. Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels återremiss af förev:de punkt, framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till densamma och, då dertill svarades många ja jemte ett eller annat nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Dea 12 Maj e. ta. 315 10:de punkten. Bifölls. 1 !;te punkten. Hr von Knorring, Oscar: Det kan visserligen synas djerft att yrka afslag å Utsk:ts hemställan i denna punkt, men jag skall söka gifva sådana skäl, att detta yrkande icke kan finnas obefogadt. 9,500 rdr äro begärda i och för verkställande af undersökning till utrönande af lämpligaste rigtningen för en föreningsbana mellan Sveriges största oell bästa örlogsbamn samt södra stambanan.