Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att hafva sitt verkliga hemvist inom kommunen, åtminstone sedan den 1 Januari det år, då val-förrättningen sker. I kommuner med färre än 1,000 innevånare, kan högst en tredjedel af Kommunal-rådets ledamöter utses bland de inom en annan kommun boende medborgare, allenast desse i öfrigt uppfylla de tre första vilkoren för valbarhet. På samma gång må icke någon vara ledamot af två Kommunal-råd. Om hinder för valbarhet. XLVIII. I Kommunal-rådet kunna icke sitta: l:o. Provinsernas Guvernörer. 2:o. Ledamöter i Provins-rådens Ständiga Utskott. 3:o. Provins-sekreterare. Distriktsoch Milis-kommissarier samt de vid dessa kommissariater anställde tjenstemän. 5:o. Militärer eller militäre tjenstemän, hvilka höra till linie-arme'en och äro i verklig tjenstgöring eller kunna till sådan inkallas. 6:o. Hvar och en, som af kommunen erhåller aflöning eller understöd. 7:o. Kommissarier eller agenter, anställde vid Polisen eller den väpnade styrkan. ?! i Bilaga lill Allm. Bcsv.- och Elcon.-Ulsk. s Bet. .11 127. Ofvanuppräknade personer kunna icke heller vara Borgmästare. XLIX. Till Borgmästare eller Rådmän kunna icke utses: l:o. Medlemmar af civila öfveroch under-domstolar samt freds-domstolar; deras suppleanter likväl ej inbegripne. 2:o. Allmänna åklagare (officiers du parquet); sekreterare och vice sekreterare vid civila öfveroch under-domstolar; sekreterare vid handelsoch freds-domstolar. 3:o. Prester. •4:o. Tjenstgörande ingeniörer och konduktörer vid vägoch vattenbyggnads-korpsen samt vid bergverken. 5:o. Ombudsoch tjenstemän vid penninge-verk. 6:o. Uppbördsman vid fromma stiftelser och välgörenhets-anstalter. 7:o. Lärare, som af Staten eller Provinsen njuta lön eller undarstöd. L. Borgmästare kan icke vara anställd vid borgare-gardet (garde-civique). LI.
Under förlidet år har utaf de med sjömätning på Olis kuster sysselsatta officerare, barlastplatser vid 3:ne af Öns hamnar på västra kusten blifvit utsedda samt sedermera uppmätta och på karta lagda, samt vites-förbud ulfärdadt mot barlastens utkastning på annat ställe. Utom de fern större landthamnarna, i förra Femårs-berättelsen upptagna, som erhållit frihet att klarera på utrikes ort, samt att i öppna salubodar få försälja alla tillåtna köpmannavaror, är samma förmånliga frihet ytterligare utsträckt till ännu en landthamn, nemligen Ljugarn, der lith? export af trädvaror äger runi. 20 Att (lenna hanclels-frihet är af betydlig nytta för den i grannskapet af dessa ländthamnar boende allmoge är utom tvifvel. Till vinnande af lättade communicationer för de trafikerande i vissa trakter af södra häradet har under innevarande år vid Härads-Rätten väckts fråga om så väl indelning af väg till en af allmogens i södra häradet mycket besökt hamn, dit vägen hittills varit oindeld, samt af farlig och högst dålig beskaffenhet, som ock anläggande af aine mindre communications-vägar, samt i sammanhang dermed om ny reglering af väg-indelningen i detta Härad, emedan den nuvarande indelningen är icke allenast ojemn utan äfven för största delen hemman vägstyckena olämpligt belägna. Beträffande vägen till hamnen och den ena af communicalions-vägarne har HäradsRätten ansett nyttan deraf påtaglig, likasom behofvet af en allmän omregJering af hemmanens vägstycken uti detta fögderi, och har jag på grund af detta Härads-Rättens utlåtande i öfverensstämmelse med hvad densamma tillstyrkt, utfärdat resolution härom. I afseende på lättad communication med brefposlen och för expediter, som på handelsrörelsen har betydligt inflytande, har sedan våren i83r, en stor fördel vunnits genom den nådigst beviljade dubbla postgången i hvarje vecka lill fasta landet
Sf. insända förslag till åtskilliga ännu ej bandlagde delar af RiksgrsKontrs Reghte, bland hvilka förekomma förbemälde afvittrings-anslag. Af denna anledn. och då härutinnan synes sig yppa ett tillfälle att vinna en rättelse i upställningen, som skulle bereda full motsvarighet i verkligheten åt del bifallande svar å K. M:s Nåd. framställning i ämnet, som R. St. visserligen hafva åsyftat, anhåller jag att, på det delta verkligt angelägna och synnerligen för allmogen i de ifrågavartde länen efterlängtansvärda afvittringsafslutande mätte ernå den forlskyndade utgång, K. M. proponerat och R. St. förmält sig likaledes önska, StatsUtsk. måtte till R. Sf., i sammanhang med sitt förslag lill §§ i Riksg:s-Konl:s Reghte, insända ett uppå här omförmälda förhållanden grundad!. Mern., derutinnan hemställes, alt R. St. ville, i enlighe1 med hvad (på sätt jag haft äran här söka utreda) R. St. jemväl beafsigtigat, medgifva de begärda 8,000 R:drnes upfärande i egenskap af årligt anslag å RiksStatens Sjette Hufvudtilel bland anslagen å extra Statsregleringen. 5 Hr von Hartmansdorff begärde denna motion på bordet. Frih. Cederström: lag får tdl Hr von Hartmansdorff hem ställa, i hvad mån det ärende, jag haft äran andraga, har något sammanhang med hagan, ang:de Riksg:s-Kont:s Regbte och det arbete, sorn f. n. föregår på Riksg:s-afdeln:n. Detta ärende innefattar nemi., hvad ej torde behöfva utförligare uprepas för dem, som behagat med någon upmärksamhet åhöra upläsandet af min inlaga, ingenting annat, än att ordalagen i de båda StatsUtsk:s Betänk:n, ang:de ord. och extra Statsregleringen, måtte förändras i öfverensstämmelse med K. M:s af R.
Denna hyllning — här ofvan anförd — upprepades flere år efter det den skrifvits i den lilla dikt, Tegnér 1846 sände i sin dotterdotters Gerda Rappes namn till hennes namne, den då blott ettåriga Gerda Wijk, Hilda och Olof Wijks enda dotter: Aldrig sedda lilla Gerda, blif så vacker som du vill, Ypperst bland de älskansvärda, sådant hör familjen till: endast — morfar det befarar — ej så vacker som din mor; farligt är det, som han tror, ej för dig, men dock för karlar, när du en gång blifver stor. Vill du skön som mamma blifva, blif så god som hon också, så har morfar bedt mig skrifva, fast jag ej det kan förstå. — När en gång hvarann vi famne vi fundere däruppå; glöm till dess ej bort din namne. Mindre kändt torde det vara att Hilda Wijk äfven besjungits af två andra sin ungdoms skalder. Sålunda skref 1834 Bernhard von Beskow till henne: Som jorden vidsträckt är det Skönas rike: hvart känsligt bröst är undersåte där; men Dygdens värld är himlaljusets like, dess rymd bebodd af idel änglar är. Väl den, som stödd på oskulds liljestängel förenar jords och himmels täcklighet, går genom lifvet som det skönas ängel och kan en gång som Dygdens lemna det. 189Ö Och där rosen rodnar i denna stund, Snart tumlar sig stormen i s n ö. Och så här 1840 von Brinckman: Fängslar din skönhet blott? N e j! själens och känslornas klarhet sprider en helgonglans kring din förtjusande bild. Skämtande leker du väl med kärleken, glädjen och nöjet, dock en beundransvärd säkerhet bor i ditt bröst. Blomman vi se, som af solen, af vindarne smekes och fläktas, men af en grundfast rot stödjes och friskas hon jämt.
Återstoden af aftonen förgick i den gladaste stämning under omvexlande dans och jullekar. Teater ocli musik. Kungl. operan gaf den 7 dennes för första gången en repris af Lortzings i Tyskland så populära opera » Tsar och timmerman ». Den anslående och melcdiösa musiken med sitt underlag af äkta och naturlig humor framkallade lifligt bifall hos den ganska talrika publiken. Hvad utförandet beträffar vilja vi i främsta rummet nämna fru EdUng som Maria och hr Strömberg som den idiotiske borgmästaren van Bett. Ledsamt nog kunde fru Edlings röst på grund af en temligen stark indisposition ej göra sig fullt gällande, men hennes käcka och intagande spel samt hennes för ständiga sätt att sköta sin sång minskade verkningarna af denna indisposition. Borgmästarens mycket maktpåliggande, men synnerligen roliga och tacksamma parti torde få räknas till de mest lyckade uppgifter, hr Strömberg på sista tiden haft att framställa. Hr Johanson som tsar Peter trädde betydligt tillbaka på grund af sitt olyckligt pressade sångsätt, oaktadt han väl obestridligen borde hafva stått ganska mycket i förgrunden. I sitt yttre uppträdande var hr J. ganska sympatisk. Hr Strandberg förtjänar äfven loford för sitt utförande af Peter Ivanows roll. De öfriga fyllde godt sina platser. Flere nummer i operan helsades af publiken med lifligt bifall. Kungl. operan gifver om tisdag den 20 dennes Shakspeares » En midsommarnattsdröm » med Mendelsohns musik, hvilket otvifvelaktigt skall med intresse omfattas af allmänheten, enär detta stycke, som länge stod på kungl. Stora teaterns spellista, nu ej varit här uppfördt sedan 1888. Vid denna föreställning får man nöjet återse fru Dorsch i Hermias roll och fru Hartman i Pucks, som hon nu åter kan utföra på operascenen, emedan hon enligt kontrakt har rättighet till någon kortare tids tjänstledighet från Dramatiska teatern. Hr Törnquist spelar Demetrius.
N:o 11 287 Adeln: att de allmänna stadgar och förordningar, hwarom Konung och Ständer gemensamt beslutit, wäl böra undertecknas och utfärdas af Konungen allena, men r ingressen äberopas, att beslutet af Kongl. Maj:t och Riksens Ständer gemensamt är fattadt. §74. Ridderskapet och Adeln: frägas, hwarföre beskattningsfragor ef äro upptagne, jemte de grundlagsfrågor, som ej kunna afgöras utan genom fyra Ständs sammanstämmande beslut. 8 75. Preste-Ständet: söresläs följande ändring: all af Riksens Ständer, efter afdemwerkställd granskning, uttryckligen gifwen decharge eller srikän - sakens natur och öfwerensstämmer med hwad hittills brukligt warit, undantagaude hwad Oeconomiska nial beträffar, hwarom Konungen ensam besluter. 8 74. Swaras: Detza ämnen äro af särskild beskaffenhet. Grundlagsfrågor fordra alltid samtliga Ståndens enhälliga beslut; deremot kunna beskattningsfragor någon gäng afgöras genom irenne Ständs pluralitet, äfwensom af wederbörande Utskott, i föreskrifwen ordning förstärkte. I öfrigt finnes ett tillägg i H:n intaget. 8 75. Tydlig decharge kan ej alltid gifwas. Det som lemnäs oanmärkt kari anses haswa wunnit en tyst decharge. Emedlertid har Utskottet gifwit tz:n en förändrad redaktion. 288 Expeditioner till Riks-Ständen. uclse fran widare answarighet för det således granskade och godkände skall gälla för ewärdeliga tider etc. 8 76. Ridderskapct och Adeln: om det stadgande, att första momentet af denna § alltid bör före Riksdagen femte Riksdagskallelsen och äfwen wid Riksdagens slut offentligen kungöras.
Anna, att ja ble ätter, å nock va dä änn sôm ho skull blett vesen å int kunn gå så fort sôm fôr. Ho bynnt å titt ôpp ôt talltôppan för te se, ôm där va nôn ickre, å senna feck ho löf å knyt kängbanna, å allt dä där tog ti, ska ja säj, satt hock ja vell äll int, så hannt ja allt ôpp jänta å ble gånass si ôm si mä’a. Fäll töckt ja att ja bol säj nô te’a, men dä hek imot, satt ja int feck ol fram. Da ga ho mä ett bleg, satt dä klack te immä. »D’ä en bra nock väg te gå på, den här,» sa ja. Senna hek dä fast igen. »Åja, d’ä ingen dåli väg,» sa jänta å ga mä ett siglante, satt ja ble rö i syna. Senna geck vi e bra stönn å sa itnô, nôn tå ôss. Men så töckt ja fäll att ja bol säj nô ol igän. »D’ä bra nock mä kröser bål mä hulta,» sa ja. »Å ja,» sa jänta»å môltera ha häller int vôr uschli i år.» »Ja, d’ä gôdt ôm bär,» sa ja å så hek de fast. Men nu lell ska ja fram mä’t, tänkt ja å stannt medt för Anna. Ho ble rö ända ôpp i yga. Ja så skull ja da dra te å säj, att ja så gärn vell ha’a. Men näe, dä vell int gå. Allt ja feck fram va: »ha Anna sett, ôm älgen går om ve erat?» »Jo, dä geck allt e ko mä en kalf ôm när ôss i förgårs,» sa Anna ho. Senna bynnt vi gå igän. Anna såg lessen ut å ja tänkt, att ho töckt fäll att ja va ett nöt. Å så geck vi å geck igän e stönn.
St. ville anhålla att de fromma stiftelserna och fattiginrättningarna måtte ställas under samma generaldirektör som fängelserna, då jag är öfvertygad alt de värnlösa skola njuta lika rätt som de brottslige. Anhålles om remiss till Statsoch Ekon.Utskm. Remitterades till Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:n. 7. Då hvarje sammanskott som efter viss beräkningsgrund af Statens medlemmar utgöres till densamma, antingen till atlönande af dess embetsman eller andra dess behof, är en skatt, och R. St. enligt grundlagens ord förbehållit sig afgörandet af all beskattning, så vågar jag vördsammast föreslå, att R. St. ville besluta, att det beskattningssätt, medelst tionde och andra gåfvor af församlingsboarne, som hittills varit användl för att få tillgångar till presterskapets aflöning mätte upphöra, och tillgång till detta statsbehof för det ordinarie presterskapets aflöning i stället mätte, sedan en bestämd aflöningsstat, grundad på uppskattade boställen och penningelön, för hela rikets presterskap blifvit uppgjord, tillvägabringas genom en efter hvars och ens uppskattning för egendom, förmögenhet, rörelse eller tjenst till Statskontoret ingående bevillning, hvilken derifrån till stiftsstyrelserna o. s. v. qvartaliter utbetalas. Jag anhåller om remiss till StatsUtsk. Remitterades till StatsUtsk. Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolf, upplästesedermera följande mern.: Med stöd af 60 § Riksd.Ordn. föreslår jag, att R. H. St. ingå till K. M. med den önskan, det Högstdensamme täcktes entlediga sin minister, som aldrig vetat förvärfva sig nationens förtroende, åsidosatt dess anseende inför Europa och väckt oroande föreställningar genom visad missaktning för våra lagars och grundlagars helgd. Sedan Högstsalig, han får väl heta så eftersom han också var döpt, K. Olof Skötkonungs tid, lärer icke Svenska historien kunna framvisa en dylik minister. J kännen, mine Hrr! att dennes rådgifvare voro blinda, döfva och stamrpandp. Se dessa ställningen i landet? flora de folkets röst?
Ditectionen ålades, att med ali sorgfällighet tillse, att biträdet med Fån mätte komma héldst dem till godo, sorn i nyttiga Näringar deltogo, hvarvid isynnerhet afseende borde > hafvas på dem, som utskeppade Dikets förädlingar och slöjdevarot, eller andra Svenska Effecter, äfvensom att de borde komma i särdeles åtanka, som visade sig vara stadde i betydlig uppodling och förbättring af Ländt - skötseln. Detta Discont-Verk erhöll år i79° rättighet att lemna Lån på Fastigheter. Uti de för nuvarande Disconter utfärdade privilegier och .reglementen finnas deremot ej några egenteliga ändamål för deras inrättning utstakade, och svårligen torde man af de mer och mindre kända operationer, som hos en eller annan af dem ägt runa, kunna utleta någon sådan rigtning af deras Styrelse, som egenteligen befordrat Rikets inre rörelse. Om deremot afsigten med dem varit, alt lemna penninge-ägare tillfällen, att emot renta insätta och återtaga gina Capital, att lemna Lån till Deri 20 JunL till hvilken som heldst utan afseende på beskaffenheten af den rörelse han idkat, och emot Hypothek, som tydligen utmärkt sådana företag, hvilka icke bidragit till en rättskaffens rörelses befrämjande; sa af det ostridigt, titt dessa inrättningar varit i flera afseenden af skadliga följder, i det att genom deras åtgärder stora andelar af Rikets Rörelse-Capital blifvit, dragne fran de productiva Näringarna och deremot betydliga LaneSummor slösade lill Underlättande af sådana speculationer, som tydligen röja andra föremål, ärt de, till hvilka våra gemensamma krafter och bemödanden böra syfta. I fall Jern -Gontoirets och ManufacturDisCqnf-irifättningenS
Alltid är det ändå der som mitt lifs, om icke för mitt hjertas, dock för min själs öga, intressantaste blad blifvit skrifna, tryckta och inhäftade i mitt album. Det är väl äfven der som jag egentligen lärde mig känna både mig sjelf och verlden. Man talar om ett Stockholm som går och ett Stockholm som kommer. Med allt skäl gör man det. För mig har väl innan kort hela det Stockholm, som jag då kände, gått och ett helt nytt kommit. Blott tvenne personer derifrån minnes jag ännu, fru Carlén och Dalman. När jag derför betraktar Stockholm som Sveriges ljuskrona, utgöras de i piporna tända ljusen af den personal, som ännu för ett 15- à 20-tal af år tillbaka lyste och värmde der. Man skulle nästan kunna säga att det var en underbar »Ödets lek», att L. J. Hierta, i sjefva verket den fria pressens förste ljuständare hos oss, äfven blef och var den förste stearinljusfabrikören inom riket. Utan tvifvel har han stöpt ljus i två afseenden, både i sin tidning och på Liljeholmen; ljus som i många afseenden sedermera lyst öfver och inom hela vårt fosterland. I icke ringa mån gjorde han Stockholm till ljuskrona.» (Vid dessa Ridderstads så originelt uttalade jemförelser om L. J. Hiertas storartade verkningar inom publiciteten med flere områden, kan jag ej undertrycka tanken på huru mäktigt och vackert tiden förrättar sitt arbete. Den försonar, kanske icke alltid med glömska, men den försonar dock ofta styng, hvilka en gång syntes omöjligt att känna mindre djupt. Aftonbladet hade under Almqvistska perioden temligen hårdhändt handterat Ridderstads romaner och i allmänhet visat honom afvog sköld. När det nu var känd sak, att Hierta sjelf nagelfor allt, så kände sig Ridderstad vildt förbittrad mot den store tidningsmannen. Då han emellertid kom upp till riksdagen 1847 eller 48, medförde han en ny roman jemte flere andra under året tryckta produkter, hvilka han lemnade på Aftonbladsredaktionen till mästaren sjelf.
Föreningen i afseende å sistförflutna trenne års anslag i föreskrifven ordning till Landtbruks-Akademien aflemnat. Stats-rådet tillstyrkte i underdånighet, att Kongl. Maj:t, med afseende å den af Trädgårdsföreningen ådagalagda nyttiga verksamhet, täcktes hos Rikets Ständer göra nådig framställning derom, att för den tid, hvarunder nästa Stats-reglering förblefve gällande, Trädgårdsföreningen måtte, till understöd för sin elevskola, fortfarande få uppbära ett årligt anslag af 1,333 r:dr 16 sk. mot enahanda vilkor som hittills, nämligen att Föreningen, så vidt ske kan, verkställer utdelning af fruktträd och plantor till mindre bemedlade jordbrukare och, jemte behörig redovisning för nämnda medel, till LandtbruksAkademien afgifver berättelse om antalet af de elever, hvilka vid inrättningen njuta undervisning, äfvensom rörande verkställd utdelning af fruktträd, samt om öfriga föremål för Föreningens verksamhet. Undervisnings-anstalter för Slöjderne: [ ändamål dels att kunna åstadkomma en ytterligare utvidgning af den utaf Svenska Slöjdföreningen i Stockholm inrättade undervisnings-anstall t 14 Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. om Statsverk. 1S50. dess egenskap af Söndagsoch Afton-skola, dels att bereda utväg för inrättande, vid skolan, af en högre afdelning för undervisning åt dera, sora önska inträde i Technologiska Institutet eller annat högre teclmiskt läroverk, och hvilken nya afdelning för öfrigt borde stå i samband med Söndagsoch Aftonskolan, sä att eleverna kunde samtidigt från den ena besöka den andra. hade Direktionen för närande Förening, uti en till Kongl. Majit ingifven skrift, i underdånighet anhållit om allåtande af nådig proposition till Rikets Ständer, angående beviljande af ett årligt statsanslag, stort 6,500 r:dr, till förberörde undervisnings-anstalt, dervid
Jag anhåller att ännu för ett ögonblick få upptaga Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet med ett försök att ytterligare utveckla min åsigt af detta ärendes / 4X2 Den 2.1 Maji f m. behandlingssätt. Först måste jag dervid påminna, att vid ali tillämpning af Grundlagen den princip måste följas: att ett upphäfva ett annat. Följaktligen fean ingenting finnas, som upphäfver det stadgande, att ett af ConJtitutionsUtJkattet tilljiyrkt för/lag till Grundlags-för ändring ej får vid farnrua Riksdag Jårkafas. Nu hemställer jag, hvad följden skulle blifva, om alla Stånden återremitterade ett sådant Betänkande, med sammanstämmande anmärkningar, som alldeles upphäfde den förändring Utskottet föreslagit ? När man nemligen besinnar, att ConstitutionsUtskottet i sådant fall nödvändigt måste sammanjemka Ståndens särskilta meningar, utan att ens få försvara sin egen; så skulle ju Utskottets första förslag ej allenast kunna på sådant sätt af Ständerne genast förkastas, utan äfven ett förslag af Ständerne framtvingas, som till äfvsntyrs vöre alldeles stridande mot Utskottets öfvertygelse, och hvarigenom Utskottets i Grundlagen bestämda återhållande magt, skulle alldeles gå förlorad. Idet följer således af sig sjelft, att den anmärknings-rätt, som åt Ständerne blifvit öfverlemnad, endast kan angå Redactionen: ty skulle de få angripa sjelfva idéen, så kunde de förkasta och tillintetgöra den, hvartill de vid den Riksdagen ej äro berättigade. Dessutom äro orden tydliga i 8i;sta § RegeringsFormen, att frågor om ändring eller itpphäfvande af Grundlagar, ej fa i Ståndens Plena vå c kas. och hvad äro väl de vid detta tillfälle gjorde anmärkningarne annat, än frågor om ändring och tillägg i Grundlagen? Den 21 Maji f. m, Man liar åberopat 56 §. RegeringsFormen, hvarest talas om anmärkningar vid ConstitutionsUtskottets yttrande, oell lagdt en synnerlig vigt på sjelfva ordet: ’’yttrande.”
Derutom erlägges Sexton stillingar för hwarje tillwerkad Centner Krut, enligt Attest fran Kongl. Krigs-Collegio. Widare wörderås till erläggande af lika Bewillnmg, enligt ofwanstaende grunder. Läder-Garfwerier. Olje-Slagerier. Pappers-Bruk. Porcellains-Bruk. Puderoch Stärkelse-Bruk. Repstageri - Banor i Städerne och pä Landet som ej äges af dem hwilka för siik rörelse stattå som Borgare. Rödfärgs, Swafwelsoch Vitriol-Bruk, af hwilka Dylta utom dest ärläager t Bewillning af tillwerkningen för hwarje Skeppund Swaf, wel — - z6 stilling. Dito Dito Vitriol — 8 stilling. För hwarje Bunna Rödfärg z stilling. Sillsalterierne och Brankoknings-Werken wörderås såsom andra Inrättningar. Skeppsbyggeri - Inrättningar, privilegierade, tzrtala ^ fy - Den so Julli. -rs? f' ivo: — I fyra Näster ^ — ^ zz: »6 Skepps-Byggmastare, se Städerne. Skal-Westgöthar sou, idka Gårdfari-Handel JfyraClaster< H u z: — Da någon af dem som äga 'att sjelfwa eller genom Drängar idka Eardfari-Handel, undfå Past till Norrige; stall destutom betala 5 Riksdaler i Bewillning, me» om Past crhalles till någon annan Utrikes Ort, erlägges zo Riksdaler, allt för hwarje Person. Sockerbruk wörderås till afgift lika med alla andra Inrättningar. Destutom erlägges Bewillnings - afgiften för Rudimaterie wid Sjö-Bullen. Stenkärls Fabriker s ro: — I tre Claster ^ 5 - — f. ? t" Söp-Bruk. Begel-Bruk.
General Assistance-Contorets Expectanceoch Pensions-stater, så enär, i likhet med de flesta från Stats-verket utgående contant;! löner, ifrågavarande expectance-löners och pensioners belopp hittills blifvit, serskildt för hvarje år, bestämdt efter Riks-markegångs-priset å den derunder beräknade spanmål; men Rikets Ständer vid denna Riksdag, i afseende på Statens embetsoch tjenstemän, beslutat, alt för dem, som före den nu fastställda Stats-regleringens vidtagande innehade löner, under hvilka spanmål är beräknad, denna spanmål intill nästa Riksdag, då ett nytt medelpris kommer att fastställas, skall godtgöras efter ett nu bestämdt pris af y R:dr xo sk. tunnan, bar Utskottet, på grund af alldeles enahanda skäl, som föranledt delta beslut, ansett sig bora, hemställa, att detsamma jemväl må, från och med innevarande år, tillämpas å de från Riksgälds-Contoret till betjeningen vid f. d. General-Assistance-Contoret utgående expectance-löner och pensioner, hvarunder spanmål hittills varit beräknad. Varande under förutsättning af Rikets Ständers bifall till denna hemställan de nu föreslagna expectanceoch pensions-staterne efter en sådan beräkningsgrund uppgjorda. Vid jemnförelse emellan dessa stater och de vid sista Riksdag uk-; färdade enahanda stater, befinnes, att af den] härå då uppförda personal derefter afgått 2:ne Cassörer, i Revisor, i Värderingsman, i Vaktmästare Stats Utskottets Memorial, N'.o 5,j>. n J oell i Kammardräng. Derjemte har den till expectance-lön då berättigade, men vid Riksgälds-Contoret tjenstgörande Kammarskrifvaren sedermera erhållit ordinarie tjenstebefattning vid detta Verk, äfvensom den derstädes då anställde och denna expectance-stat tillhörande kammardräng sedermera aflidlt.