Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet har derföre, till sammanjemkning af ofvan anförda skiljagtigheter i det härom sålunda af sistnämnde 3:ne Riks-Stånd fattade beslut, ansett sig böra föreslå, att, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet uti ifrågavarande hänseende beslutit, vid tryckningen af Bonde-Ståndets Protocoll under innevarande Riksdag, Tre tusen exemplar af de inom samma Stånd uti representationsfrågan, dels redan afgifna och dels hädanefter afgifvande yttranden samt fattade beslut, må, emot ersättning i sammanhang med öfrige tryckningskostnader för berörde Protocoll, serskildt afdragas, för att, sedan de likaledes på allmän bekostnad blifvit häftade, till Kongl. Majlis Befallning!hafvande aflemnas och genom deras försorg i socknarne utdelas. I händelse Rikets Ständer bifalla, hvad Utskottet nu föreslagit, lärer Utskottet få sig uppdraget att Fullmägtige i Riksgälds-Contoret härom underrätta, till iagttagande vid omförmälde tryckningskostnaders godtgörande. Stockholm den 11 Januari 184-1. Bih, till R. Tryckt hos A. G. Hellsten, 1841. Siats-Utskottets Utlåtande, IV.-Q £16. i N:o 416. Ant. till Exp, Utsk. den 16 Januari iSzju, kl. 6 e. fet. Utlåtande, i anledning af erhållna återremisser å Utlåtandet JS:o 337. I anledningaf samtlige Riks-Ståndens beslutade ålerremiss af Stals-Ut~ skottets Utlåtande N:o 33^, angående upphörande af afgifter till Handelsoell Sjöfarts-fonden, samt huru förhållas bör med de anslag, sorn varit å denna Fond anvisade, får Utskottet till besvarande upptaga de inom liiksSlånden vid berörde Utlåtande gjorde anmärkningar. 1:0
Vid anställd offentlig auktion uppgick sammanlagda försäljningssumman för 22 hästar till 15,669 R:dr; utgörande alltså medelpriset för hvarje häst 712 R:dr. Någon anmärkning vid räkenskapen har hos Revisorerne icke förekommit. - 148 - Stamholländeri-styrelsen. Stamholländeri-fondens räkenskaper, hvilkas granskning hvarken i Kongl. Kammar-rätten eller hos Revisorerne gifvit anledning till någon anmärkning, redogöra för inkom ter och utgifter sålunda: l Debet. Balans från år 1862: Uppbörd: Kredit. Utgifter: Arvoden - 325: För inköp af kreatur 9,088: 93. Transportkostnader m. m I,9l3: 10. Uppköp af inventarier 46: 12. Balans till år 1864: Summa 23,815: 92. § I Uti Stamholländeri-styrelsens underdåniga berättelse meddelas följande förteck ning öfver de i åtskilliga delar af landet uppställda, staten tillhöriga boskapskreatur: Stamholländeri. Län. Riseberga Örebro Ultuna Upsala - Gammalstorp Skaraborgs Warpnäs Wermlands Sundsholm Kalmar Gräfsnäs Elfsborgs dito Race. Tjurar. (Korthorns (Ayrshire 1. — 1. 20. dito Transport: 12. 120. * Bilagan Litt. W. till J865 års revisionsberättelse, angående statsverket, sid. 147. Stamholländeri Län. R a c i I Riseberga Gammalstorp Ultuna i Upsala i Warpnäs I Wermlands Lyckås Marienlund Sofiedal Haddorp Sundsholm Gräfsnäs Lycksta Grängshammar Fjellsköfte Örebro Ayrshire Skaraborgs '. a j Dito Jönköpings Hallands Gefleborgs Östergötlands . Kalmar Elfsborgs Westmanlands. Kopparbergs . Nyköpings Stockholms Dito Dito Dito Pembrokeshire.
Lagstiftarens mening att tillerkänna bergsmännen någon större rösträttighet vid Prestval, än de förut fått utöfva, och delegarnes i en bergsmanshytta röstandelar, beroende ej allenast af blåsnings-, utan ock af så kallade värmningsdygn, icke utan mycken svårighet kunde bestämmas; så har motionären föreslagit, att vid ifrågavarande moment uti 16 §. måtte göras följande tillägg: ”med undantag af sä kallade bergsmanshamrar och hyttor; egande bergsmännen rösträttighet endast efter deras innehafvande hemmans, oförmedlade storlek.” Då stadgandet i förenämnde §., att 'fä landet räknas en hel röst för hvarje helt oförmed/adt mantal, eu för hvarje masugn, för hvarje stångjernshärd, äfvensom för a kniuhamrar tillsammans", till alla delar öfverensstämmer med föreskriften i 1739 års förut gällande Förordning om Prestval, att, om bruk eller masugn funnes i församlingen, egar en deraf skulle uti Prestvalet hafva sm röst, och att hvarje härd cell masugn skulle anses lika med elt helt hemman och 2 kniphammare svara mot en stångjernshärd, samt detta stadgande i sistnämnde Förordning om rösträttighet för bruk och masugnar, på sätt af 1750 års ofvannämnde Kongl. Bref inhemtas, endast haft afseende på Bruksegare och att Bergsmännen icke ansetts berättigade att vid Prestval rösta serskilt för deras bergsmanshamrar och hyttor; alltså och enär någon förändring i detta afseende uti nu gällande Preslvals-Förordn ing icke b! i f v i t gjord och någon tvätydighet om rätta förståndet af det från ! 739 ars förordning uti förevarande §. af nu gällande Författning öfverförde stadgande i det af motionären anmärkte hänseende således icke lärer förefinnas, tillstyrka Utskotten vördsamt, att motionen i denna del mätte lemnas utan afseende. Emot 5 Art. 17 §., som har följande lydelse: för hvarje egendom och lägenhet röste-egaren, ehvad han derstädes hor eller icke, så vida han densamma genom eget folk eller hälftenbrukare förvaltar.
(Oecon.-Utsk. N:ris 17 & 101.) S. A. K. Ilos Rikets Ständer har fråga blifvit väckt om upphäfvande af de Författningar, som ålägga städerne i Riket att hålla upplag af spanmål, hvilken skyldighet funnits grundad på Kongl. Förordningen den 16 Mars 1741 samt Kongl. Circulaire-Brefven den i3 October 1772 och den 12 Julii 1781, hvarigenom de handlande i Rikets samtlige städer blifvit ålagde att, serdeles när dyr tid inträffade, vara försedde med spanmålsförråd till afsalu; hvilka stadganden genom Kongl. Circulairet den 2 Julii 1798 blifvit förnyade. 188 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse N-o 115. Rikets Ständer hafva härvid tillika inhemtat, att E. K, M., i anledning af gjord underd. anhållan af Borgare-Ståndet vid 1818 års Riksdag om frikallelse för städernes handlande från skyldigheten alt, vid inträffande behof, hålla spanmål Rikets invånare tillhanda, genom Nådigt Bref af den i Mars 1820 förklarat, att, ehuru skäl till ansökningen icke saknades, E. K.
Ett nytt Bepresentationssätt, med all mensklig omsorg, äfven efter sådana grunder utarbetadt, har dock Utskottet trott alltid behöfva tidens mognad , för att uppnå ett Sådant värde, att det gilladt af Nationens öfvertygelse, kunde vinna dess odelade bifall; till och med att dess införande alltid komme att behöfva anledning af sådana antingen förut beredda eller tillfälligt sammanstötande omständigheter, som undanröjde all tvekan att det samina antaga. Men om 1 Theoretiskt afseende dessa Adb* manna grunder af Nationens röst skulle erkännas gilltiga , om derefter ett system , till dess Allmänna reglor, skulle kunna uppfattas, förekomma dock vid dess bestämmande en myckenhet tillfällen, der endast erfarenheten och en fullständig kännedom af local - omständigheter kunna rådfrågas. Det vore i Utskottets tanka ett onyttigt arbete, att sammanfatta och förete ett förslag, som ej på säkra beräkningar kunde stödja sig; och Utskottet måste uppriktigt erkänna, att det ännu befinner sig i samma belägenhet sorn dess företrädare vid 180g och 1810 års * Biksdag, att saknade statistiska kunskaper, hvaraf - H34 JÖtti 11 Juli. af' erfarenhetens ledning vid detta arbete kunde erhållas. Vid nyssnämnde Riksdag gjorde man sig hopp, att sådana kundskaper under tidens lopp skulle fullständigare samlas : man trodde att den återvunne Tryckfriheten skulle frambringa fullständiga utvecklingar af ett så vigtigt ämne. Denna förmodan har slagit felt, och Utskottet finner sig befogadt att ännu ytterligare åt framtiden lemna ett arbete, som det gerna hade fulländat, om det trott sig deråt kunna gifva vederbörlig mognad och fullständighet. Men i sammanhang härmed, och då frågans vigt ständigt derpå fäster den allmänna uppmärksamheten, har Utskottet trott sig ej böra underlåta, att tillstyrka vidtagandet af sådana mått och steg, hvarigenom åt kommande Ständer må kunna beredas möjligheten atj: dervid lägga en alfvarligare hand.
Det är väl sant, att jern icke är detsamma som guld eller silfver, och att man icke kan gifva ut sedlar på jernvaluta; men jag anser, att jern kan förvandlas till guldeller silfvervaluta; åtminstone bör en Bank kunna våga en försträckning på en så beskaffad säkerhet. Jag kan således icke underlåta, att just för Bankens egen säkerhet och realisationens bestånd, för förtroendet i landet lill våra financeregleringar, understödja Hr Lagerhjelms yrkande, det belåningen på metaller i allmänhet måtte få blifva obegränsad. Hr Lagerhjelm: Jag yrkar icke votering, men ber att för R. o. Ad. få framlägga de skäl, som föranledt mig att yttra mig i detta ämne. Jag finnér nemi. nu besannadt, hvad jag redan i början af denna disenssion trodde, att sjelfva denna fråga icke blifvit ur dess rätta synpunkt uppfattad. Jag skall derföre försöka framställa frågan, såsom jag tänkt mig henne, d. v. s. icke ur synpunkten af en jernhandteringens fördel, utan ur synpunkten af en med Bankens egen fördel nära förknippad principfråga. Härigenom förfalla redan flere af mine värde motståndares mot mig framdragne omständigheter. Men låtom oss förflytta frågan på dess sanna grund; vi skola sedan tillse hvem af oss som har rätt. Det finnes en omständighet, som här icke varit under skärskådande, men som dock icke är så helt och hållet likgilltig för Bankens eget bestånd; den fasthet nemi. med hvilken myntet bibehåller sig i rörelsen, eller den styrka, med hvilken rörelsens egen inre nödvändighet fasthäller myntet och tvingar det att icke gå till bankluckan och kräfva silfver. Naturligtvis måste det finnas en sådan styrka, hvarmed myntet hänger fast; ty huru skulle man annars, mine Hrr, kunna säga, alt sedelmyntel är för mycket eller för litet? Denna omständighet, hvarpå grundar den sig då?
Det bör icke väcka någon förundran, om den medborgerliga uppmärksamheten omsider börjar göra sig bekant med de lagar, under hvilkas åberopande roan sett lifvet fråndömmas samt landsflykt åläggas, utan att brottsligheten för den vanliga slut - Den 7 Mara f. m. slutförniågan kunnat upptäckas; och det måtte äfven medgifvas, att anledn. tili en verklig bestörtning ej är obetydiig, när man efter samvetsgrannaste undersökning tror sig hafva funnit, att de lagar, uppå hvilka vår domaremakt grundat sådana domslut, någon gång icke igenfinnas under den form, som våra grundlagar bjuder såsom ett oeftergifligt villkor för gällande lag, vare sig civil-, criminaleller kyrkolag. Det torde icke kunna nekas, att den författning, som fråndömmer lifvet eller ålägger evig landsflykt, måste vara en criminallag; men jag liar förgäfves uti riksdagsbesluten sökt något tillägg till Missgern.b:n, hvarigenom blotta gemenskapen med f. d. Konung Gustaf Adolphs familj förbjudes, vid äfventyr af landsflykt. Förbudet ang:de gemenskap med f. d. Konungens familj, med dervid fästade straffbestämmelse, är af d. io Dec. 1812, contrasigneradt af Revisions-secretm Björkman. Det enda stöd af Jag, som uti detta K. påbud åberopas, är riksd.beslutet af d. 12 Nov. 1810, så lydande: ”§ 12. Som f. d. Konung Gustaf Adolph eller någon af dess familj ej må beträda Sveriges gränser, hafva vi enhälligt åt H. M. Konungen uppdragit, att till detta besluts vidmakthållande och till vinnande af det dermed åsyftade lugn och säkerhet af K. M., utan hinder af något annat afseende, alla tilländamålet nödiga mått och steg måtte vidtagas.” Kan ett så beskaffadt riksd.beslut förklaras annorlunda än ifrån den fyrdelade sammansättningen, hvilken inom oss gör snart sagdt alla oformligheter möjliga, då det inom något annat constitutionelt iand icke ens skulle låta tänka sig att från lagstiftningen kunnat utfärdas ett uppdrag för K.
Vid förnyad föredragning af Statsoch Banko-Utskottens den 23 sistlidne April afgifrie samt den 2:dra derpåföljde Maj på bordet lagde Utlåtande öfver de hos samtelige RiksStånden gjorde anmärkningar vid Utskottens den 3 sistlidne Mars meddelte Betänkande, rörande utredningen af Götha Canal Bolags, Malmö och Götheborgs Diskonter, stannade Ridderskapet och Adeln i följande Beslut: 1. Staten öfvertager utredningen af Götha Canal-Bolags samt Malmö Diskonter, hvilken utredning besörjes genom Riksgälds Contoiret, hvaremot desse Diskonters Ogtroyer böra upphöra,' Götha Canal-Diskonts, emot ersättning, som fram-' deles kommer att. bestämmas, men Malmö Diskonts, utan någon serskild ersättning. Prot. TJtdr. d. 2 Junii i8igJ 533 2; Inom 5 års tid, att räkna från den dag,' då, efter föregången kungörelse, utredningen kan taga sin början, böra Götha Canal-Bolags samt Malmö Diskont - Inrättningars utestående Lån vara i behörig ordning infordrade , dock kunna de Gäldenärer, hvilka anskaffa fullgiltig och godkänd säkerhet uti Fastigheter, få sine Diskont-Lån till stående Lån förvandlade, på sätt de Reglernentariske föreskrifterne härom komma att stadga. 3. Alla af Direcfionerne öfver Götha Canal-Bokags samt Malmö Diskonter på Banken dragne, ordentligen bokförde och ibland A1Imenheten utelöpande Assignationer skola vid. uppvisandet till fulla beloppet tned Bankoeller deremot svarande Biksgälds-Sedlar inlösas , så snart kungörelse härom blifver utfärdad. 4.
Maj:ts Nådiga skrifvelse härom innehåller, att, då Kongl. Majit vid flere tillfällen funnit sig böra lemna särskild tillåtelse till införsel af sådan jernplåt, som nu är förbjuden, och det vid dessa tillfällen visat sig, att inhemska tillverkningen af jernplåt ej motsvarar behofvet, men dylika undantag från författningarne hvarken tillfredsställde den ena eller andra industri-idkaren, så ansåge Kongl. Majit införseln böra allmänt tillåtas mot en sådan tull, att de, hvilka uti den inhemska tillverkningen nedlagt betydliga förlager, icke funne skäl till klagan öfver förbiseende af deras fördelar; och föreslog Kongl. Majit införsels-tullen å all oförtent jernplåt till 6 Ridr 32 sk. per skeppund. Herr Hjerta har ansett oförtente plåtar ”af till och med 3 lisp. vigt stycket” böra få införas mot en lull af 5 Ridr och ”af högre vigt” mot 3 Ridr införsels-tull -pr skeppund, hvilka nedsättningar voro af behofvet så mycket mera påkallade, som vid den allt mera tilltagande tillverkningen af ångpannor, jernfartyg och andra större arbeten af jernplåtar, erforderlig tillgång derpå icke funnes inom landet och icke vid de få verkstäder, hvarest plåt förfärdigas, kunde levereras förrän efter 6 å 8 månader, — ett förhållande, som i högsta målto menligt inverkade på nämnde numera vigtiga industrigrenar. Bevillnmgs-Vtskollets Betänkande, A':o 3. 35 Å all oföytent jernplåt har Herr Schwan föreslagit en gemensam införsels-tull af 3 R:dr skeppundet; äfvensom Riksdags-fullmäkligen G. Hultman yrkat nedsättning med minst 75 proc. i den nu stadgade tull. Alla slag oförtenle plåtar hafva hittills utgjort föremål för export, synnerligast de slag deraf, som nu äro med införsels-förbud belagde.
Uti ett till Lag-utskottet remitteradt memorial, bär Riksdagsfullmäktigen Ephraim Larsson från Elfsborgs län, under förmenande att nödig kontroll sakiudes öfver behandlingen af häcklade personer, föreslagit, att innevånarne så i städer, som på landet måtte åläggas att dagligen tillse, huru i häcktena tillgår, vaka öfver fångars behandling, taga vård om deras tillhörigheter och i öfrigt förekomma alla missbruk, sorn de kunna anmärka i afseende på fång - s Lag—Utskottets Betänkande> N:o 77. bevakningen; — men då lagstiftaren ej lärer kunna, såsom ovilkorlig pligt’, ålägga landets innevånare nu föreslagna skyldigheter, samt några ytterligare kontroller i förevarande hänseende ej heller synas behöflig* sedan fångbevakningen, genom Kongl, brefvet den 2 Augusti 1845 och Kongl, reglementet för de nya länsfängelserna den 24 November 1846, blifvit ställd under Kongl. Maj:ts befallningshafvandes, Kommendanters, Fängelsedirektörers och särskildt tillförordnade Tillsyningsmäns uppsigt och och inseende, får Utskottet vördsamt hemställa, om icke Ephraim Larssons motion måtte förfalla. Stockholm den 19 September 1848. N:o 77. Ank. till Exp. Utsk. den 19 Sept., kl. 12 midd. Betänkande j i anledning af väckt motion om stiftande af en lag för Notari i-publici. Till Lag-utskottets behandling har Vällofl. Borgare-ståndet remitterat ett af Herr Brinck ingifvet memorial, deruti han anfört att, ehuru notarii-publici-befattningen vore serdeles vigtig, alla bestämmelser likväl saknades i afseende på ulöfningen af densamma. I andra länder hade man emellertid, långt före detta stiftat lagar för detta rätts-institut.
* Gertrud Adelborg; af Amanda Kerfstedt 21 Till kronprinsessan Victoria; af Daniel Fall22 ström - 25 " Anna Norstedt; af Claes Lundin Sång på vattnet; af Hjalmar Söderberg 26 * Julie Petöfi; en lefnadsskizz af Birger Schöldström - 22, 23 Vid » Esseides » kista; af Anna A. Wästberg 27 " Emma Sebenius; af Lappska 23 En ängel genom rummet gick; af Anna Knut24 son 27 * Anna Boberg; af Claes Lundin 25 I de ljusa nätter ... Af Daniel Fallström ... 28 " Sofi Nilsson; af Brz 26 Till d:r Arthur Hazelius; af En svensk kvinna 28 " Kvinnornas utställning i Köpenhamn Sagan om Kosalind; af Axel Karlfeldt ... 29 * Sophie Adlersparre, f. Leijonhufvud (Esseide); af Ellen Fries 27 En man; af Fredrik Nycander 30 ... 28 » Ins blaue hinein »; af Anna Knutson 32 " Cathrine Tegnér; af H. W — l " Mina Forsell - 29 Två fjärilar jaga hvarandra ... Af Daniel 30 Fallström 33 * Johanna Hedén; af Gustaf Malmkvist Syster Elisabeth; af Ivar Sköld - 34 " Kristina Nilsson, grefvinna de Casa Miranda (Med en autograf) - 31 Sensommar; af Gustaf Meyer 35 " " Det stora skolmötet; den svenska bestyreiTill » allas vår Lea », på födelsedagen den 2 sens kvinnliga medlemmar _ 32 sept. 1895, af En svensk kvinna 36 33 Säg, har du märkt? Af Lotten von Krcemer 37 " " Constance TJllner; af V. Lindman ... 34 Höststämning; af Emil Kléen 38 ' • ' Jeanette Berglind; af L. S. 35 En ung moder; af Ernst Högman _ 39 * Hedda af Klercker; af i.
Direktionen, som ansett sig skyldig bevara äfven talan i saken, enligt med den princip Herrar Fullmagtiges föreskrifter innefattar, har alltså erlagt Revisions-Skilling och öfrige kostnader till målets underdåniga dragande till Kongl. Maj:ts egna nådiga pröfning; men som en lika dryg oell efter utseende dock ändamålet förfelande kostnad förestår Verket för livart och ett af de öfriga mål, hvilka redan äro mångfaldige, och efter en sådan framgång som den omnämnde för Låntagaren troligen blifva ioo:de tåls i veckan, anser Direktionen sig icke kunna för Verket och Actie-Holaget försvara denna kostnad - 6o Banko~Ut slottets Betänlanden. nåd utan anhåller ödmjukeligen örn Herrar Fullmagtiges bestämda yttrande, huru härmed att förfara, och hemställer tillika vördsammast, om icke, derest Herrar Fullmägtige skulle anse besvär emot högre eller lägre Domstols lika beskaffade utslag ej vidare höra äga rurh, Herrar Fullmagtiges första härom gifna föreskrift äfven helt må få anses hvilande tills vidare, enär hvar och en Låntagare visserligen annars genast skall skaffa sig på Verkets bekostnad alldeles enahanda utslag. Stockholm d. i 8 Dec. t 8 17« På Götha Kanal Diskont-Direktions vägnar. J. Wegelin. C. 1). Skogman. And Svedelius. J5. H. Santesson. F. Helsingius, Vidi. G. Helsingius. Litt. C. Afskrift Sorn Riksens Höglofl. Ständer till uppmuntran och understöd för Gotha-Kanal anläggning,' dertill ifrån Riksens Ständers Rank, beviljat ett Lån-biträde af Atta hundrade Tusende Riksdaler Specie under följande vilkor och förbehåll.’ i:o Att minst En Million R:dr i Actier, bör vara fulltecknad, samt Tio Procents inbetalning å samma kapital verkstäld, ^Bolagets förbindelse derjemte på Bankens deri grundade säkerhet till Herrar Eanko-Fullmägtige aflemnad innan något af ofvanberörde Lån-biträde får begagnas 2:o - Banko-Utskottets Betänkanden. 61 2:0
Herr Nordenfelt, Leonard Ma gnus, Kapten. » 313. » Drakenberg, Sten Joban, Lands-Sekreterare. » 317. » Sabelfelt, fullm. Herr Adlersparre, Axel, Kommen dör-Kapten. » 325. » Appelbom, fullm. Herr Rutenskiöld, fullm. Grefve von Rosen, Reinhold, Major. » Grubbe, fullm. Herr Carleson, Adolf Jakob Fredrik, Kammarherre. » De la Wall, Georg Oscar, Kommissions-Landtmätare. » Tornérefelt, fullm. Herr Tersmeden, Per Reinhold, Bruksegare. » Biörnberg, Gustaf Wilhelm, Kapten. » Silfverlåås, fullm. Grefve Spens, Henrik Wilhelm, Löjtnant. » Sass, fullm. Herr Printzenskiöld, Axel Johan, Sekreterare i Kongl. Kammar-Rätten. » Lagergren, Anders, Kongl. Hofpredikant. » Reuterfelt, fullm. Herr Reuterskiöld, Axel Leonard, Major. » Fahnehjelm, fullm. Herr Wästfelt, Gerhard, Med. Doktor. » Danckwardt Lillieström, Erik Gustaf Axel, Possessionat. » Didron, Carl Johan Leonard, Major. » Wijnbladh, Johan Fridolf, Arkitekt. » Aminoff, Wilhelm Sixten Gregorius, Kammarherre. » Silfversvan, Adolf Ludvig, Major. » Armfelt, fullm. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den 24 Februarii, lägges, hvilket .å 1 lod silfver eller en R:dr Banco per tolh, svarar emot tunna korn eller 4f tunland uppskattad jord. De jämkningar och afseendtn, som förut äro gjorda vid qvamars beskattning, kunDa och böra äfven här användas; och sorn alltid jämt zilTerial bör sökas, antsges hvarje sågklinga som går året igenom för 4 uppjhattade tunland, §• 20.
Den a8 O c to b er e. m. gifver, alt i nAgot afseende bortskänka beskattningsrätten, kan sådant icke eller ske utan brott emot Grundlagens helgd. Dessutom har jag icke bort någon beklaga sig deröfver, alt tullen är för lågt satt. Alla, som hafva yttrat sig härom, hafva påstått den vara för hög. När man dessutom ännu icke afgjort tullen för någon enda artikel, så kunna vi ju vid Taxans speciella uppgörande utsätta det maximum, hvartill vi vilja öfverlemna Kongl. Maj:t rättighet att uppsätta tullen. Jag tillstyrker derföre bifall å Utskottets förslag, i följd hvaraf åt Kongl. Maj:t skulle öfvcrlåtas rättigheten att sänka tullen, men icke att höja densamma. Herr Rosenqvist Fredrik Leonhardt Yi äro nu på vägen att göra en concession af Folkets rättigheter till Regeringen, och när Ridderskapet och Adeln är på vägen att göra någonting sådant, är det alltid detsamma, som om det redan vore gjordt. Det är blott litet i formen som fattas, d. v. s. en liten votering, och så är saken afgjord; jag vill således ej söka motarbeta detsamma, utan efter Herr Tham tillkännagifvit sig denna gången tala rent språk, vill jag också denna gång förena mig med honom om olämpligheten att låta Kongl. Maj:t höja tullen. Herr Tham har målat en tafla om en Föredragande som skulle kunna låta besticka sig; jag hoppas, att så - Den 28 October e. m. 317 dant icke skall kunna inträffa här. Taflan rnåtte säkert hafva varit lånad ifrån samma land, som Herr Thams imagination för någon tid sedan framställde, der Embetsmännerna icke fmgo någonting annat, än mutor, ty Folket förtärde alla Statsinkomsterna sjelf. I ett sådant land var Herr Thams målning träffande, men alldeles icke i Sverige. Jag vill åtminstone icke yttra, att jag hyser en sådan tanka om våra Embetsman. Herr af Ekenstam, Israel: Jag har egentligen begärt ordet för att visa, att den liknelse man gjort emellan förhöjningen och nedsättningen af tullen samt förhöjningen och nesdättningen af Folkets öfrige skatter, icke är lämplig.
Förordningen af den 27 Maji 1780, samt 8 §. i Kongl. Förordningen af den 10 December 1741, må hvila, tills förhållandet kan, genom de med posten inkommande Avis-listor, tillförlitligen upplysas. (Jemför Stats - och Banco - Utskottens betänkande, N:o 6.) I l8- I afseende på ömsesidiga Avis-listor emellan de serskilda Discont-Contoiren, föreskrifterna rörande fördelning af Låntagare dem emellan, samt om hvad iakttagas bör, då Löftesmännen ega deras hemvist utom Låne-districten, tjenar till efterrättelse hvad io:de och i2:te §§. af i8a3 11 Banco-Utskottets Memorial N.-o 148. års reglementariska föreskrifter för LaneContoiren i Götheborg och Malmö stadga, under iakttagande tillika, att, om Låntagare, sedan han erhållit lån vid ettDiscontContoir, skulle afflytta till annat Lånedistrict, han i vanlig ordning må kunna sitt lån omsätta, dock så, att återstoden alltid afräknas på det maximi-belopp, han eger rätt alt såsom lån innehafva. §•. *9- Discont - Directionerna i Stockholm, Götheborg och Malmö skola , genast efter hvar och en Discontdag, meddela hvarandra avis om de samma dag hos Verket antagna Låntagare, samt beviljade lånens belopp, eller inkomna Lånehandlingar med Löftesmän, boende inom annat Lånedistriet. (Motsvara torde och r2:te §§. i 1823 års Reglemente lör Låne-Contoiren.) §. 20.