Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ledamöterna af BorgareStåndet hade för Statsegendomar i sistnämnda afseende reserverat en proportionerad rätti Utskottet hade åt Banken förbehållit dess af ålder stadgade rätt, att erhålla första Inteckningen uti de egendomar, som derstädes pantsätlas. Till SärskildtaUtskottets förslag, att 600 R:d. årligen måtte utbetalas till Utgifvaren af en godkänd Statsceconömisk Journal, tillstyrkte BancoUtskottet Riksens Höglo!!. Ständers bifall. Ccn 5 Juli. e. ni. Om tillgång på temporaira Lånbiträden åt allmänna Discont-Verket och en tillökning .uti Allmänna Magazins-Directio nens Discont* rätt, hade Utskottet redan dragit försorg, 2:0 Allmänna* Besvärs och OeconomieUtskottets den 4 dennes aFiåtna Memorial, till besvarande af återremissen från Hög* loll. Ridderkapet och Adeln af Utskottets den 6 Juni gifna Utlåtande om större frihet till. begagnande af Kalkmylla och Kalkstensbrott på Gothland. Utskottet fortfore deruti , att anse saken för ett enskildt på undersökning beroende mål, som ej tillhörde dess befattning, och tillkännagåfve , att det^ förra återförvisade Utlåtandet redan af 3:ne Stånd blifvit bU fallet. 5:0 Förenade Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens, den 4 dennes afgifna , Memorial, till följe af Rddderskapets och Adelns samt BondeStåndets, i återremiss på Utskottens den 13 sistlidne Juni aflåtna Betänkande i Näringsfrihetsfrågan , yttrade beslut, att då intet skäl finnes, hvarföre icke ett Utskott skulle kunna upplaga och bereda ett från Stånden remitteradt mål, och då, äfven om det rörde privilegier, inven las för i i °i » bode, att sadana ämnen matte komma un - 292 Den 5 Juli. e. m* der Riksens Ständers pröfning , Utskotten skulle anmodas, att ovilkorligen upptaga och bereda ämnet.
Mörners yttrande, att hypoteksbanken skulle kunna med stöd af lagen utkräfva de ifrågav;de 8 millionerna från staten, och att staten, äfven i händelse landets finansiela ställning sådant fordrade, aldrig skulle kunna återtaga dessa millioner, ber jag få fästa den värde Gr:ns upmärksamhet på, att dessa millioner, utgifna i obligationer, endast äro lemnade som borgen, och att det väl således ej kan ifrågakomma, att landets finansiela ställning skulle blifva sådan, att de ej återlemnades. De utgöra ej en från staten skiljd tillgång, utan endast en garanti, som begagnas för att återställas, men som i sjelfva verket aldrig kan komma att utöfva ringaste inflylande på hvarken statens utgifter eller dess kredit i öfrigt. Jag anhåller om bifall å ifrågavide § oförändrad. Gr. Mörner: Hr Ehrenheim har yttrat att frånvaron af dessa 8 millioner alldeles ej kunde trycka på statens kredit. För min del föreställer jag mig likväl, att den, som vet att staten häftar i en förbindelse af 8 millioner, tager också i betraktande, huruvida staten kan honorera denna förbindelse eller ej. Denna garanti kan äfven indirekt på ganska verksamt sätt trycka på statens kredit, Det beror nemi. ganska mycket på huruvida hypotbeks* banken finner för godt att realisera dessa obligationer i handeln. De hafva rättighet att pantsätta dem huru mycket som helst, det finnes derföre hvarken maximum eller minimum stadgadt; de kunna afyttra dem till huru låga priser som helst. De kunde således 84 Den 8 September e. m. verkligen komma att utöfva ett menligt inflytande på statens kredit, om de utsläpptes till allt för lågt värde. Hr von Ehrenheim: I anledning af Gr. Mörners sedna ste yttrande, ber jag få anmärka, att direkt:n öfver hypotheksbanken utgöres af följande ledamöter: en utsedd af K. M. en af Fullmäktige i Riksg.Kontit, och tre af de i banken Öelegande hy potkeksföreningarne. Jag tror således att, så vidt möjligt är, allas interessen på visst sätt blifvit representerade, hvarföre jag föreställer mig, att Gr. Mörners uttalade farhåga om obligationernas utsläppande till för lågt pris, är alldeles opåkallad.
Domstol» att med» dela fastställelse å gärdesgårdsdelningar och pröfva tvister derom; men att icke någon bestämd föreskrift blifvit uppgifven, inom hvilken tid Förrättniogsmannen eller vederbörande jordegare böra uppte sådane del» ningsförrättningar till fastställelse, eller då de skola anses Daga kraftvundne; äfvensom tid och sätt, som af den missnöjde bör iakttagas, för klanders anmälande i dylika fällt eamt att Kongl: Majus Befallningshafvande lämpeligare borde pröfva tvister om gärdesgårdsdelningar, än HäradsRätt: hvarförutan hemstäldt blifvit, huru förhållas bör, då stängseldelning blifvit förrättad antingen inom Byelag, sorti förut undergått Storskifte, hvilket blifvit vederbörligen faststäldt, eller t Råskillnad emellan Byar, samt hvarest och inom hvilken tid då en sådan delning bör uppvisas till fastställelse, och hvad den missnöjde har att iakttaga, om han emot förrättningen skall ega talan öppen. Utskotten hafva vid afgifvande af sitt Betänkande tillstyrkt, au ofvannämnda frå* Lag Utjkotttts BetånkandtH. gor böra af HäradsRätt i orten upptagas ooh pröfvas i den ordning, som får dylika frågor är bestämd; och då föreskrifter härom icke saknas i någon af de delar, som anmärkte blifvit, hvarom ibland annat 8l §. Uti 1783 års Författning, om Landtmäteriet i Riket, lemnar upplysning, hafva Utskotten ansett öfverflödigt att närmare desamma upprepa.
Nå ... jag har undersökt just i går och det var då som Ja, du förstår dig inte på de här sakerna, men när jag säger dig, att kräfta i bröstet brukar börja så där — med en rörlig knöl och nu kände jag en sådan — och så inbillade jag mig strax det värsta — naturligtvis! Men det behöfver inte alls vara någon kräftknöl, det kan vara en mjölksvulst eller någon annan körtelsvulst.» Maria fick en förnimmelse som om hufvudsvålen sammandroges; efter hand som han talade fortplantade sig hans ångest till henne, fyllde henne med sin kyla, kom hennes hjärta att skälfva som pendeln på ett ur, då det träffas af ett våldsamt slag. Hon reste sig upp, gick fram emot honom och lade sina händer på hans axlar, i det hon såg honom in i ögonen, som ville hon läsa en hemlighet i dem. »Tror du ...?» Men i samma nu förstod hon, att han ingen som helst visshet hade att ge henne, att denne starke man själf kommit till henne för att söka sig ett stöd eller åtminstone för att få andas ut sin ovisshet. »Tror?» upprepade han. »Jag tror allt möjligt, men vet ingenting, icke ens hur jag skall handla.» — Han teg en stund, och när han fortsatte kommo orden häftigt, liksom framstötta af den kufvade sinnesrörelsen: »Är det kräfta, så är det obotligt Man kan försöka operation, men» — hans hand grep efter stolens ryggstöd och han drog ett djupt andedrag; därpå rätade han åter ut sig: »Ja, en operation kan aldrig häfva det onda, åkomman är icke lokal och döden kommer ändå ...» Nu hade han uttalat ordet, som bränt honom på läpparne. Han sade det med ett särskildt uttryck, framkastade det liksom på trots för att vittna om en mans sinnesstyrka. Men ögonens feberglöd och kallsvetten, som pärlade på hans panna, vittnade emot hans konstlade lugn. Det blef en lång tystnad.
Mörner och Hr Cederschjöld förfäktade mening. Då derförutan genom de åtgärder, som blifvit föreslagna, verkligen icke allenast den nuv:de bristen kan fyllas, utan jemväl de derefter befintlige ölverskotten kunna sammanläggas till en summa, hvilken visar sig vara för ändamålet tillräcklig, så anser jag det icke vara skäl att bevilja annat än hvad Utsk:t, på grund af K. åhs framställning, löreslagit. Slutligen torde man icke heller höra förbise, att det icke vid ett tillfälle, sådant sorn detta, kan vara skäl att riskera någon splittring mellan Riks-Slåndens beslut; och detta så mycket mindre, som liela det ordinarie Stats-Utsk:t enhälligt och utan några reservationer lättat sitt beslut i denna fråga. Vid sådant förhållande är icke ens antagligt, att något annat beslut skulle låta sig framtvineas; och jag hemställer för öfrigt till eder, Mina Hrr! om det skulle kunna vara angenämt för K. M., äfven om sådant lät sig göra, att mottaga en tillökning i sitt hofhållningsanslag, vunnen kanske på den förseglade sedeln. Alltså anser jag, fiir min del, i alla afseeuden lämpligast att R. o. Ad. bifaller Utsk:ts hemställan. Flera bifallsyttringar följde på detta anförande. Gr. Mörner; Jag medgifver visserligen, att det förslag, som Stats-Utsk:t uti Utlåtit N:o 65 framställt, har betydligt företräde framför den framställning, som innefattas uti K. M:s Propos. i ämnet, och detta Stats-Utsk:ts förslag har också redan blifvit af R. o. Ad. bifallet, hvarförutan, efter hvad till min kännedom kommit, detsamma derjemte redan blifvit godkändt af ett annat Riks-Stånd. Men härigenom undanröjdes ej behofvet af den ordinarie tillökning i års-anslaget, sorn innefattas i det af mig i ämnet väckta förslag. I afseende å de af Hr Finansministern nyss gjorda beräkningar, tillåter jag mig derföre att framställa några erinringar. Bland annat bar af nämnde värde talare yttrats, att det skulle å den beviljade millionen uppstå en årlig behållning af 50,000 rdr.
Konungen utsatte då, i samråd med nyssnämnde Fullrnäglige, en annan Riksdags-ort, dit Riksens Ständer kallas,. röste Ja; den, det ej vill, röste Nej; vinner Nej, kommer Constitulions-Utskoltets förslag i Merao! iolet N:o 6a icke att till nästa Riksdag hvila. Stockhol nr d en 3-2 December 1840» STOCKHOLM, Kungl. Ordens-Boktryckeriet, iSO. Constitutions-Vtslottets Memorial, IV:o 85. t N:o 85. Anie. till Exp. [Jtslt. den i5 Februari i84i, kl. 6 e. m. Memorial lill Riksens Ständer, medförslag till sammanjemkning af Riks-Ståndens, i anledning af Constitutions-lftskottets Memorial, N:o 38, såsom gemensamma tankar till Utskottet hänvisade, anmärkningar» Constitutions-Ulskottet har, i Memorialet, N:o 67, afgifvit berättelse om de anmärkningar, hvilka emot Utskottets Memorial, N:o 38, blifvit i de serskilda Riks-Stånden gjorda och från Stånden, såsom deras gemensamma tankar, lill Utskottet hänvisade; och Utskottet har ytterligare, i Memorialet, Nio^i, hos Rikets Ständer anmält utgången af den omröstning, som i Förstärkt Constitutions-Utskott egt rum öfver den i förstnämnda Memorial, N:o 67, föreslagna och af samtliga Riks-Stånden godkända voterings-proposilion. Utskottet uppgaf, i Memorialet, N:oÖ7, denna omröstning, såsom den genaste vägen till en sådan sammanjemkning af de serskilda Riks-Ståndens, i anledning af Memorialet, N:o 38, framstälda, anmärkningar, som Regerings-Formens 56 §. bjuder; och Utskottet går nu att för Riksens Ständer framlägga ett förslag till denna sammanjemkning, sådant, som Utskottet, med blicken fästad på Regerings-Formens 56 §. samt på Riks-Ståndens och hela Svenska Folkets billiga anspråk, kunnat det uppgöra.
Hvaremot en Ledamot inom Hedervärda BondeStandet ansett någon rubbning i Mymbestämningsgrunden icke vara af nödvändigheten påkallad, utan trott det vara af vigt, att MyntbestäniningsLagen hålles i helgd, då den, i egenskap af en förlikning emellan Banken och hvarje innehafvare af dess Sedlar, 1*. ne fattade en af Piikets Ständer gifven högtidlig lofven och försäkran att honorera derpå grundade skuldförbindelser , då en Styrelse, sora utan yttersta nödtvång bröt sådana förbindelser, vanhedrade sig sjelf» inför folket, samt sig och lol k et inför andre Nationer, och då en sålunda förnedrad Nation svårligen skulle kunna återvinna det inre och yttre förtroende, som för en Stats välstånd och förkofran ofta för dess sjelfständighet utgjorde ett väsendtligt vilkor; men fästat Utskottets synnerliga uppmärksamhetå nödvändigheten af, att, till de enfaldiges upplysning och förekommande af ali inbillad farhåga för möjligheten af förhöjd beräkning af skatter och räntor, ett bestämdt förklarande matte ske, att genom realisationen icke den minsta förändring skall ega rum i afseende på skatternas beräkning och utgörande, utan att de, hädanefter såsom hitlintills, och antingen de blifvit erlagde efter Kronovärdie eller förvandling, skola utgå till oförändvadt belopp i BancoSedlar, med rättighet för den betalande att kunna sig desamma afbörda, antingen me l Sedlar eller Silfvermynt, hvarje Rdr i senare fallet beräknad till 2 Rdr 3a sk. Banco eller 4 Rdr RGS.
Ehuru emot denna förenklingsmetkod den anmärkning velat göras, att derigenom någon skiljaktighet i afseende å antalet och beskaffenheten af de i grundräntan ingående persedlar skulle komma att ega rum, ej mindre inom serskilda län, än inom olika delar af samma provins, syntes likväl denna skiljaktighet, utom det att den i allmänhet ej torde blifva serdeles betydlig, i allt fall vara af mindre vigt i jemförelse med den fördel, som i flere hänseenden kunde genom en sålunda tillvägabragt skatteförenkling åstadkommas. Genom den på 1845 års räkenskaper grundade utredning af förhållandet inom åtskillige län, som uti den nådiga propositionen bifogadt Statsråds-piotokoll intagits, visade sig nemligen: att inom Elfsborgs län de, jemte årliga penningar, uti grundräntan ingående persedlar af icke mindre än omkring 40 serskilda slag med ett efter förenämnde års markegång beräknadt, i jemna tiotal utsatt värde af 158,500 Rdr, lämpligen skulle kunna reduceras till ett antal af endast 3:ne, nemligen spanmål, smör och dagsverken, hvilka persedlar, med till - Stals-Utskoltels Utlåtande, JVi 167. 5 lägg af dö årliga penningarne, för nu ifrågavarande år motsvarat en summa af 153,910 Rdr, hvadan sammanlagda värdet ä de persedlar, som skulle förvandlas i penningar, här endast komme att uppgå till 4,590 Rdr, utgörande icke fullt 3 procent af hela grundräntebeloppet, oberäknadt tionden; att uti Skaraborgs län, hvarest räntorna äro fastställde i ungefärligen enahanda persedlar som inom Elfsborgs län, de mindre persedlarnes förvandling skulle kunna efter samma grunder och med samma resultat verkställas: att inom Kronobergs län de serskilda slags räntepersedlarne, hvilka derstädes förekomma till ungefärligen lika antal som inom Elfsborgs och Skaraborgs län och uppgå till ett sammanlagdt värde af 184,400 Rdr, uti räntorne ingående kontanta penningar 13,650
Malmö, Carlskrona och Carlshamn äro dessutom för lefnaden. dyra orter; och i allmänhet är artikeln Ved inom detta Stift, för hvarje Stadsbo ganska kostsam. Lunds Skol-Lärare lära hafva PvtebendeHemman, äfven som någre andre Skol-Lärare inom Lunds Stift. Derom saknar Commitéen bestämda uppgifter och kan således icke beräkna den häraf möjligen uppkommande besparing. Den ofvanföre gjorda anmärkning, i afseende på liönings-Spannemålens beskaffenhet inom Lunds Stift, har äfven förorsakat ett lika förhöjdt anslag för Skolan i Halmstad, hvarest förhållandet är detsamma. Att Commitéen för Lector Scholte i Götheborg föreslagit 120 Tunnors Lön, i afseende på ställets bekgnta dyrhet, lärer finnas billigt; äfvensom att den ej gjort några afdrag för Skol-Lärarne derstädes, i anledning af de penninge - inkomster, de af Stadens välvilja erhålla, och hvilka synas verkligen behöfvas, Commitéen hade önskat, att föreslå ännu betydligare utvidgning af Skolan i Strömstad. Belägenheten vid Norrska gränsen rättvisär denna önskan. Calmar Stift, synes ej behöfva flere Skolor än den i Calmar. Tillökningen af Skolor för Carlstads Stift skall finnas billig, när man betraektar detta Stifts vidsträckthet och folkmängd. Tillräckligheten af de tillgångar, som för närvarande finnas för Hernösands Stifts Läro - Stats-Utskottcts Betänkande».' verk, har gjort möjligt, att för detta Stift en* samt föreslå 3:ne högre Lärdoms* Skolor, jenne en högre oeh en lägre Närings-Skola. Delta antal synes ock erforderligt, i afseehde på Stiftets stora vidsträckthet, och man kan icke neka, att dess Läroverk i långliga tidef gjort utmärkt nytta. Att för Visby Stift en fullständig Sko' la upprättas, är'utan tvifvel af högsta vigt. Det kan af ingen anses billigt, att hela ön Gottland skall för uppfostran sakna allt bidrag af det Allmänna, 8;o Hvad Ilikets Gymnasier beträffar, är det, i afseende på ett vida större antal Disciplar, an vid de öfrige, föreslagit 7 Lector er vid Linköpings och Strengnäs Gymnasier. Då ungdomen
Man har en blick öfver Hamburg och Altona, man ser alla de välbygda byarna rundtomkring, Wandsbeck, der den ädle Claudius lefde, Ottense, der Klopstock hvilar. – Kyrktornen sticka upp ur bäddar af löfträd. – För öfrigt öfverallt fullkomligen slätt land, men högst fruktbart, genomskuret af Alstern och Elben. Den senares många grenar likna i solskenet silfverband på en grön matta. De voro betäckte med en oändlig mängd nu från staden återvändande små båtar med mörkröda segel. Man trodde sig från denna höjd se tusentals vattenfjärilar röra sina bruna vingar öfver vattnet. Den 25te om e.m. kommo vi till Bremen. Vägen dit från Hamburg är ful, förer öfver ett flackt land och stora, ofruktbara ljunghedar, hvilkas svarta, ändelösa sträckning om qvällen i månskenets halfdag gåfvo mig nästan det lifligaste intryck af ödslighet jag någonsin erfarit. Bremen förekommer som ett litet paradis efter allt detta. Man ser de lummigaste träd kring de fordna fästningsgrafvarna, vallarna jemnade till de vackraste promenader, den stora Weserfloden fyld af fartyg, – många snygga, täcka hus, särdeles efter vallarna. – Det hela har utseende af ordning och välstånd. Det är en treflig stad. Äfven främlingen har här en slags hemkänsla, hvari trefligheten egentligen består, och som han ej kan äga i Hamburg midt i tumultet på en af verldens stora gästgifvargårdar. Hamburg är Tysklands och en del af Continentens stapelplats för Colonial-varor. Indiernas både lux och förderf flöda derin. Bremen har en stillare idoghet. Det är en af de största afsättnings-orter för Tyska fabrikater, äfven för viner, och drifver betydlig handel på Amerika. Folket säges vara utmärkt för ordentlighet och sedlighet. Särskildt interesse hade, såsom fordom Svensk tillhörighet, stället för mig. – Vi fingo ock det nöjet, att träffa en slags Svensk coloni, nemligen flera här studerande unga Svenskar, till hvilka vi förde bref och hälsningar från Sverige. Deras lärare, Professor Hundeiker, blef vår angenäme ledsagare.
Cart Zl4 Notarien Radman Bruks - Patron Notarien Radman Radman ungl. Notarien Häradshöfdingen Bokhållaren Kongl. Räntmästare!! Assessor Radman Den 9 Mars. e. m. Carl Iohan Ostkorg Larl Hind. Haldin ^ Hans Eggertz Nohrstedt - Hans Larss. Nohrstedt Hindrie Gahn Hindric Troili ^ Ioh. Gottlieb Gahn -uoh. Hindrie Gahn uohan Hellsen Hus-Predik<M Lands-Secreterare,; Stigarcn Radman Borgmästaren Notarien Radman Geschworn AstAssessor Magister Afl. KaMnärn ungl. Jokan Ihrman»"Enka ?l^an Austaf Ihrman , Johan Eric Schultzén - Iohan Jesper Moraus ?!°han Oi of Hammarström Iean Noreus Iohan Stoffenburg ^ Iohan Torst Falk Johan Plantin . Iohan östberg - ö f Clas Fred. Samuel Carlborg r? -9 9 Gustaf Ill:s Silfwerwerk bUMML j 4-74 ; 11 Stora Kopparbergs Krono-Wag den 2 Februari 18IO. a^nt. Lranclberg. Lika lydande med viiZmalet intyga ^.ucl. kolbeimer. I. ^s. b/lunclrtell. I anledning af detta lviemol-ial, beslöts, at t ;:te !>ckom. efter orden Bronan betalas, stulle tilläggas: jemte alla öfriga af Regeringen alag, de afgifter, at in nuturu aftilwerkningen utgå. Herr däorclen8tolpe, ^.nelers, fragade, huru förhallas stulle i fall en person, fom wore i tjenst bodde annorstädes, an der hans egendoni wore belägen, och hwarest han dä ffulle betala sin statt? Grefwe O? la Qarelie swarade, at Bewillningen altiv ffulle erläggas pa det ställe en person wore statcstrifwen. I anledning af denna anmärkning, ftreffog ZlS Den 9 Mars. e. m.
Handels-Balken utsatte tid, inom hwilken fordringar emellan enstilldte personer kunna blifwa gällande, hwarwid Bonde-Ständet lika med Lag-Utftottet funnit de i högstnämnde nädiga propollrion uptagne stät, til tidens förkortande ifrän Tjugu tik Tio är wara sä wigtiga och och gällande, at Ständet, med underdånig erkänsla i anseende til Kongl. Majtts nädiga omtanka i denna del för enfiillt säkerhet Desi undersåtare emellan, Lag - Ukftottets tilstyrkande til berörde Lagförändring bi, - lik; äfweu som pä det ändamälet af denna förändring i Lagen mätte winnås, ä ena sidan utan för läng tids utdrägt, och ä den andra, utan at fordringsägare mä betagas nödigt utrymme, at deras fordringar gällande göra, Boude - Ständet i den del godkänt Lag-Wffottets förslag, at hos Kongl. Majrt i underdånighet skulle hemställas, om Leks Lagföräu LsL dringen jemväl i afseende pä de för detta tilkomne fordringar, mätte sä wida tjena til efterföljd, at den, som inom Riket wistas, och hos en annan ager oanmäld fordran, som är Nio är eller derutöfver, och ej kräfwer eller angifwer densamma inom natt och är, efter det Lagförändriugen kundgjord blifwer, icke mä dera sedermera aga någon talan; men at äter den fordringsägare, som utrikes wistas, ma trygga sig wid den Lag, som gällande war dä utläningen skedde. Beträffande äter de öfriga ämnen, Lag - Utskottet uptagit, som stulle dels 5. §. XV. Cap. ÄrfdaBalken om arfvingars skyldighet at inom wiA tid utfordra arf, böra, i likställighet nied förberörde inskränkning , förändras, dels en lika prwlöriptionstid af Tio är böra utsattas til bevakande af Kongl. Maj:ts och Kronans fordringar hos enflickle personer; sä kommer, hwad det förra angär, Kongl.
Jag utber mig dessutom att få nämna ett ord i anledn. af ett par ledamöters yttranden, att det skulle ligga något förnärmande mot Konungamakten i en begäran från Ständerne om en sådan undersökning som den ifrågasatta i afseende på tillståndet vid ett förvaltande verk? Denna framställning synes mig nog fnycket besynnerlig. En af de värde talarne har nemi. påstått, att eontrollen i detta afseende skulle ligga hos Const.Utsk.; men jag är åtminstone icke i stånd alt upptäcka pä hvad sätt nämnde Utsk. skall kunna utöfva en sådan inspection öfver ett verk af den egenskap som Tectinologiska lnst.; icke eller kan Just.ombudsm., sora jag hört en annan ledamot sätta i fråga, en sådan utöfva, enär inga anmärkmr blifvit gjorda öfver begångna olagligheter, utan derföre, att möjligen sådana fel ligga i undervisningsmcthoderna, eller i sjelfva inrättningens organisation, att det dermed åsyftade ändamål och afsedda nytta icke som veder3 H. 53 /lis Den SO October f m. bör kan uppnås. Skulle nn detla beslut och de premisser som här kommit i fråga etableras såsom prejudieat för framliden; sä skulle i afseende ä hvilka verk som helst dem man funne behäftade med större eller mindre felaktigheter Ständerne icke hafva någon utväg alt yttra sina tankar till regeringsmakten. Jag tror likväl icke alt grundlagen sä afstängt Ständernes rätt alt frambära sina önskningar, som de värde talarne förmodat. Jag anser, alt någon betänklighet sä mycket mindre bort äga rum, som det är af resuméen af Utsk:s betänk, bekant, att chefen för Technol. Instit. ingalunda sjelf varit emot en undersökning, utan tvertora yttrat den önskan, att delta läroverk mä ställas på en annan fot. Jag skulle visserligen, om det icke allt för länge drog ut pä tiden, yttra något om min särskilda mening i afseende å något som vore att tillgöra i och för en annan organisation; jag vill derifrån nu afstå, för att, som sagdt är, icke upplaga tiden.