Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Möjligen kan det vara någon enskild Ledamots lyckliga lott, men ingalunda allas; och jag vågar då hemställa, om icke det billigaste är, att fordra af den Styrelse, som skall förvalta Bankens angelägenheter, att den så iagttager Den i Februari i f. m. 61 detta dess åliggande, att det stadnar på densammas ansvar om controllerne icke äro säkra eller i öfrigt icke svarande mot ändamålet: och sedan må Styrelsen få sin dom öfver sig; men att Ständerne nu skulle derom öfverlägga och besluta bestrider jag alldeles. Deri värde Talaren har i öfrigt i sitt anförande yttrat n^got, som skulle visa det jag, uti mitt serskildt tryckta och utdelade yttrande till Herrar Fullmägtiges Protocoll, skulle sträfvat efter en vidsträcktare myndighet för BancoStyrelsen, och han har i detta afseende åberopat pag. 4 och 5 uti mitt anförande. Vid första påseendet skulle väl så kunna tyckas; men jagnar öfvertygad, att hvar och en, vid närmare granskning, skall finna, att der icke finnes det ringaste, som kan ge anledning till den tanken, att jag åsyftat någon ökad latitud i Styrelsens magt. Har den värde Talaren åter menat, att Fullmägtige derigenom skulle komma i mera verksamhet, så har han rätt, ty deras närvarande göromål skulle visserligen ej komma att minskas, utan tvärtom ökas. Då detta likväl ej har sammanhang med förevarande Betänkande, vill jag icke dermed längre upptaga tiden. Sedan jag nu sökt göra reda för mina åsigter i detta ämne, ber jag att få visa nödvändigheten af att förbättra sedelmyntet. Det vi nu äga svarar på intet sätt Den i F e b r u a r i i f. m. emot den utbildning Fysik, Chemie och andra tekniska vetenskaper i sednare tider vunnit, och i samma mån dessa vettenskaper stiga i odling, i samma mån skola försöken att efterapa och förfalska tilltaga. I flere andra Länder har man sett sig tvungen, att, 1 den mån de tekniske vetenskaperne gått framåt, vidtaga åtgärder till sedelmyntets Förbättrande, och der sådant skett, har det alltid visat välgörande resultater, men i de länder der man dermed dröjt, har man rönt motsattsen.
Det a r kvinnor, som i syd-Sveriges stader kommit p&amp; skam, och som derf6r dölja sig i Danmark eller som i den danska landsbygden stllt SA far sig, att de icke vilja eller icke kunna hterviiuda till hemmet. 9) Jag vill har begagna, tillfdlet att omniimna, att hrnehjemmet ' " Bethania, ", Helgolandsgade 8: V., erbjuder bostad för billigt pris, 30 öre om dygnet för kost och logis. Den, som der vill blifva mottagen, bör förete rekommendation utvisande att sökanden ar en ordentlig flioka. Hemmet iir nybygdt och mycket viil ordnade. Att sanda en ung oerfaren flicka ensam till Danmark anses af goda hoch tankande mödrar som ett stort vagspel. Jag hörde ocksh mödrar yttra fbljande: " Hon hade aldrig fAtt resa om inte min syster varit der, - som kunde taga v&amp;rd om henne ", och " Ja, s&amp; har jag ocksA i hvarje ' bref förmanat henne .eller skrifvit s&amp; mycket Guds Ord och bedt henne - tanka p&amp; sin framtid och p i sina gamla föraldrar ". Det goda hemmets inflytande och uppfostrans betydelse har öfverallt visat sig. För de hyggliga flickorna frAn de goda. hemmen g&amp;r det oftast abra, men för de oförsthndiga och fdfäfiga &amp; ro farorna i Danmark vida större &amp; n i Sverige, och s&amp;som förut &amp; r sagdt, de upprepade resorna - eller längre tids vistande i Danmark ökar faran. I november mtinad Atervanda m b g a af de utvandrande; en del .af dem skildras d&amp; allmant s&amp;som förvildade. Har ser man en mor med - ett barn p&amp; armen, der en flicka som sörjer och grtiter, ty hon skall hem och bekanna sitt fall. M&amp;nga iiro ock högijudda och svarjande; .och med branvinsbuteljen, som gAr laget rundt, upptrada de A ilngb&amp;tar, jiirnvagar och h8llplatser.
Sedan, i anledning af de, vid granskningen af i835 års Krono-räkenskaper, författade anmärkningar rörande oberäknad rotefrihels-bevillning för den städerne tillhöriga jord, Kongl. Majit, genom Nådigt Bref af den to April 1829, förordnat, att dessa anmärkningar väl fingo med vederbörande communiceras, men att, innan Kongl. Kammar-Rättens Utslag i följd deraf meddelades, torde frågan hos Kongl. Maj:t å nyo i underdånighet anmälas, emedan densammas afgörande hufvudsakligen berodde af det beslut, som i afseende på den då ifrågaställda reglering af städernes båtsmanshåll, kunde komma att fattas; så och efter det Kongl. Majit samt Rikets sistförsamlade Ständer stadgat grunderne för verkställigheten af en jemnare Stat s-tJ t skottets Utlåtande, N.o 3ocl 19 fördelning emellan städerne af den i berörde afseende dem åliggande rolerings-skyldighet, bar Kongl. Maj:t, under den 21 September nasti, år, i sammanhang med fastställandet af slädernes båtsmanshålls förändrade reglering, förklarat, att ej mindre of.vanberörde än öfrige samma ämne rörande, men i afvagtan på Kongl. Maj:ts Nådiga beslut, af Kongl. Kammar-Rätten icke afgjorda anmärkningsmål böra, så vidt dessa mål anginge egentlig stadsjord, förfalla, enär all städerne under sådan egenskap tillhörig oprivilegierad jord måste anses redan vara roterad och draga ordinarie båtsmanshåll medelst den fastställda vacans-afgiftens utgörande, hvadan de i tillförne gällande Bevillnings-förordningar meddelade stadganden, angående rotefrihets-afgift för landet och städerne tillhörande hemman eller hemmansdelar, som ej vidkändes rotering, följagtligen icke kunde å den egentliga stadsjorden tillämpas.
Vår uppsats har icke haft till syfte att kasta stenar på den afvikne, utan att söka bringa de ännu tvekande till besinning, huruvida de tidningar, som blifvit ledda af en Elof Lindman, en Sandvall, en Almqvist, kunna innehålla anvisningar till det sanna och rätta. Af gerningarna känner man igen lärdomen, liksom å andra sidan lärorna bana väg för gerningarna. Beggedera stå i närmaste sammanhang, förklara och upplysa hvarandra ömsesidigt. Såsom enskilda personer fägna vi oss åt att rymmaren lyckligen undkommit. Vi vilje honom personligen intet ondt; visserligen skulle man, i fall han blifvit ertappad, fått se honom, enligt Aftonbladets vink, troligen med större virtuositet än sjelfve Garrick, spela rolen af den vansinnige Hamlet, men detta skådespel skulle varit mera pinsamt, än i artistiskt hänseende interessant. Betraktad ur sistnämnde synpunkt tyckes oss, att hans anläggning af sitt eget lefnadsdramas sista act, om än något klumpig, varit mera konstmessig och iakttagande sannolikhetens reglor, än planen i hans flesta romaner och skådespel. Detta är ena sidan af saken. Betänkligt å andra sidan är, att bedragare och svindlare, med sin nästas pengar i fickan, den ena efter den andra med största lätthet förfoga sig sin väg, och i Tyskland eller Amerika le åt de bedragne, våra polislagar och deras verkställare. Almqvist hade dessutom den särskilda triumphen, att vid afskedet på riksgränsen firas med festmåltider, toaster och beprisande orationer af „gamla bekanta„ och klubbkamrater, hvilka visserligen icke, förrän ögonblicket derefter, upplystes om dåden, men ganska väl kände de föregående lärorna10. Tusen gånger har man sagt: pressen är en makt; och detta ord är en sanning nu och långt mer än då det först uttalades. Dess inflytelse växer med hvarje dag, och dess välde är redan nu det högsta i staten. Hvad folktalarne och komedien voro i den fordna grekiska republiken, folktribunerne i den romerska, capucinarne och predikarmunkarne i medeltiden, predikanterne i protestantiska kyrkan under och en lång tid efter reformationens tidehvarf, det är i våra dagar publicisterne.
QfonjlitutionS* Utjfott i Memorial imber R:o 53 afgifmtt fitt pttranbe; 2:o af famina bag, angåenbe upf>äfmanbe af f>mab nu flabgabt är, rö Maj:tS ^ropofttion om upfjörante af f>wat nu ptgatt är om CagförflaringarS utfärDante af dpögp ©omplen; jemlift Memorialet R:o 55; 6:o till telning af Regeringsformens 25 §, famt äntrat örtningSnum* mer af 22, 23, 24 §§ od) 25 § l:a perioten, för ten Ijäntelfe att Äongl.
Denna liknelse, vill jag icke vidare här utföra ty jag har märkt, att jag vållat discussion i ett ämne, som icke är för Den 20 April f. ra. 147 Hrr:ne behagligt, och då är det tecken för mig att sluta. Men jag vill blott tillägga, för att mitt yttrande icke måtte stå halft, att man äfven kunde pä de ställen, der Christna religionens hufvudgrunder icke äro kände, argumentera så som Hr von Hartmansdorff och PresteSt. gjort i fråga om denna grundsats, och säga: vi vilja först experimentera, vi vildar, sorn icke känna Christendomen, vi vilja experimentera. Men innan vi börja dermed, sä få vi fråga ett Christligt folk, huru har Chrislendomen och Christna religionens princip kunnat leda till så monstruösa händelser, som tjenat under påfveväldet, och under prestvälde i allmänhet; och jag skulle då svara, om jag dertill hade tillfälle: principerne, mine vänner! de äro ovansklige och riktige, men sätten att utföra dem, kunna vara mångfaldiga. Vore nu fråga om detaljerne i detta förslag, så skulle jag också hysa mina betänkligheter, jag skulle i många fall skärskåda deni; men nu är det fråga om principerna, och just för det att det endast är fråga om dem, just derföre att jag anser dem lika ovillkorligen och evigt sanna som Christna religionens, såsom de framlrädt, fastän de blifvit missvärdade af prester och andra syndare, derföre är det, som jag är färdig att sjelf antaga och äfven tillstyrker R. o. Ad. att lemna sitt bifall till dessa principer. Uppå härefter framställd propos. biföll R. o. Ad. att fortsättningen af denna öfverläggning finge uppskjutas lill eftermiddagens plenum. II. R. o. Ad. åtskildes kl. ^ lill 3 f. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Sjördalen de» 26 April 1845. Plenum kl. 6 e. m. Justerades ett prot.utdrag för denna dag f. m. Med tillkännagifvande, alt öfverläggningen om LagUlsk:s betänk. N:o 93, i anledn. af K.
13 borde utbytas emot Silfver-Rubel, hvaraf 160 motsvarade 600 Rubel Banco Assignationer; alt ”Pommersk Courant”, icke eller vidare förekomme, hvarföre ordet ”Pommersk” borde utgå; samt att uppgift saknades om stämpelafgift å vexlar, dragne i Svenskt Bancomynt, från Sverige på utrikes man; och hafva Presteoch Borgare-Stånden i de sålunda anmärkte delar af 7 §. återremitterat densamma. Hvad nu först angår anmärkningen, angående betydelsen af ordet ”Landtbönder”, så och då 3:ne Riks Stånd godkänt redaclionen af den punkt, der detta ord förekommer, lärer dervid böra bero. Frågan om Utskottets förslag, att i 4 morn. 1 punkten, efter ordet ”egande rätt” införa orden eller besittning pä viss tid, hafva de öfrige RiksStånden sålunda afgjort, att Ridderskapet och Adelil afslagit, men Borgareoch Bonde-Stånden godkänt förslaget; vid hvilket förhållande Utskottet anser sig sakna anledning frånträda detsamma. Med anledning af anmärkningarne vid tariffen öfver vexlars chartering, har Utskottet i delta ämne förskaffat sig ytterligare upplysningar, och som Rubel Banco Assignationer, hvaraf 3} motsvara en Silfver-Rubel, i vexelaffärer blifvit emot sistnämnde myntsort ulbvtte, samt Pommersk courant icke vidare i handeln förekommer, tillstyrker Utskottet, att första Afdelningen uti ifrågavarande tariff må erhålla följande lydelse: Silfverin ribe L under, till och med 170. Derutöfver till och med 680. Derutöfver till och med 1,700. Vid are till och med samt öfver
Proposition ordentligt uttryckta beslut, utan äfwen säsom ett b^wis pä Ridderskapets och Adelns instämmande uti de tänkesätt som uti detta Memorial innefattas och pä Ridder skapct och Adelns deltagande för hwar och en som är ohemult lidande. Herr Baron ock Landt-Marskalken: Bifaller Högloft. Ridderskapet och Adeln, att ett Lransumt ur Protocollet mä göras, i hwilken form, jemte de öfrige Ledamöters yttranden öfwer detta ämne, Herr Silverstolpe Dicta rnen befordras till trycket, ätföljdt af förklarandet af Ridderskapet och Adelns fullkomliga öfwerensfiämmelse med hansderuti yttrade tänkesätt. Denna Proposition blef med Ja beswarad. Häref - Den L2 September. 169 Härefter företogs kl. 9 wal till de Electorer som skulle äga att ä Ridderffapet och Adelns magnar deltaga i omröstningen till utseende af Riksens Ständers Justitia-Ombudsman och dest Suppleant. Lä walet klockan half 12 war flutadt, upplästes Wal-Protocollet, hwaraf inhemtades att följande Hrrrar blifwit förordnade: N:o Till Ordinarie Electorer: Röster. 109 Grefwe lVlärner af Tuna, Larl, General-Lieutenant - 8Z. 16 Friherre kurck. Fullm. Lieutenant 47. 279 Friherre ^VranZei af Sausts, ellri8ti3», Ryttmästare 47. 10Z Herr kLlkenberA, welker 6ottkrwll. L92Z Herr LkrenZrLnat, Stallm. 45. Kongl. Secreterare 8i. Till i7v Den 12 September. N.o Till SuptLanLer: Röster. 18Z0 Herr von 8cbotin§, ^N8tu8 Lbristoxker. Lieutenant, efter lottning med Herr ^raet och Herr LNrenzrLNLt, som ägde lika röster 4Z. 1910 Herr Horn, FMlN.
Då emellertid de åtgärder, hvilka torde böra vidtagas, till handskansligömålens förminskning och förenkling i de rigtningar jag här ofvan angifvit, äro af beskaffenhet, att de lämpligen böra blifva föremål för särskilda motioner, hvilka jag äfven, i den mån tiden sådant medgifver, ämnar underställa Rikets Ständers pröfning, öfver går jag till närmare utveckling af det sista af mig föreslagna sättet att underlätta landssekreterarens göromål, genom att fördela dessa göromål emellan landssekreteraren och länsnotarien. För detta ändamål torde del tillåtas mig först erinra om den ställning i förhållande till landssekreteraren, som uti den nu gällande nådiga Landshöfdinge-instruktionen blifvit länsnotarien anvisad. Enligt 61 § af denna instruktion skall läns notarien efter de föreskrifter sorm landshöfdingen eger meddela, biträda landssekreteraren med de til! landskansliet hörande göromål, samt vid landssekreterarens laga förfall, då ej annorlunda derom förordnas, hans tjenst förrätta; men då landssekreteraren är föredragande i alla mål sorn handläggas å landskansliet och hvarje från Kongl. Maj:ts Befallningshafvande utgående expedition, för att vara gällande, måste vara kontrasignerad af föredragande, så är häraf klart, att, med undantag af de tillfällen, då länsnotarien, i följd af landssekreterarens laga förfall, förrättar dennes tjenst, allt öfrigt arbete hvarmed länsnotarien tillhandagår landssekreteraren är af alldeles samma natur som detr landssekreterarens enskilda biträden kunna åstadkomma, d. v. s. utan all officiel karakter, och följaktligen utan någon juridisk ansvarighet, hvilken sålunda i hvarje, äfven den minsta och mest underordnade detalj, hvilar uteslutande på landssekreteraren.
För det andia länet af Etthundrade tjugutusende R;dr Banco, som utgått af Wismarska Pantskillingen och vid 180g och 1810 åreiTs Riksdag blifvit öfverflyttad! på Riksgälds* Contoiret, är Hans Excellences, och dess Fni Grefvinnas Förskrifning under den 28 Januari 1808 utfärdad med löpande fern procents renta, och .förbindelse, att, efter de första tio årens för» lopp, afbetala årligen på capitalet tio procent med i2,oao R:drårligen , intilldess hela capitalet är guldet; äfvensom till säkerhet för detta län äro pantförskrifne de här ofvan ornfapniälte 78 Abner uti Stenkols-verket i Skåne, och dessutom inteckning meddeld , 1:0 uti Frälse-Säterierna Marsvinsholm , Charlottenlund och Hunnesta jemte underliggande gods , med alla thy tillhöriga Hemman och lägenheter; 2:0 åtskilliga under Helsingborgs Stads jurisdiction belägna tomter, Byggnader, Glaserings och Gjuteri* inrättningar. Nu mera har till Stats-Utskottet äfven bilf-vit aflemnad en den 17 sistlidne Juni, efter Banco-method, förrättad värdering uppå FrälseSäterierna Marsvinsholm, Hunnesta och Charlottenlund med derunder lydande inoch utsockne-hemman , gatuhils, torp, qvarnar och öfriga lägenheter, enligt hvilken värdet af dessa Egendomar, enär utgifterna, 9,132 R;dr 21 sk. 1 r:stt afdragas från inkomsterna 36,128 R:dr 27 sk. 8 r:st., skulle blifva femhundrade trettioniotusende niohundradetjugu (539,920) R;dr 35 sk. 8 r. Banco. Stats - Den 7 Juli Stats-Utskottet har häivid anmärkt, att
Utskottet, som här nedan tillstyrker, det ett kopparmynt, i värde motsvarande hälften af berörde ioo:del eller ungefär en styfver Riksgäld, måtte få Eaneo-Utskottets Betänkande, N:o iö. 7 utmyntas, har härvid endast bordt erinra, att tillfälle derigenom beredes att i liqvider begagna ett lägre mynt, än ioo:del af enheten, samt att i följd häraf hvarken någon uppstegring i priser eller några förluster i handeln böra uppstå deraf, att ioo:delen blifver lika med två styfver Riksgälds, ett värde, som af mången kanske anses nog högt. Enär berörde lOOrdel i värde något skiljer sig från nuvarande två-styfver Riksgälds, torde den föreslagna benämningen af tvåstyfver ieke böra begagnas, helst förblandning kunde ske med styfver eller hälften af 100:delen. Och då skilling, penning, slant eller fyrk ej eller uttrycka rätta betydelsen af enhetens delar, har Utskottet destomindre tvekat att tillstyrka, det 100:delen af enheten mätte benämnas ”Cent” sorn detta ord, jemte fördelen att vara fullkomligen uttrycksfullt, är lättfattligt och borttager möjligheten att förvexla den föreslagne myntenhetens hundradedel med andra till dennes värde olika kopparmynt. På grund af hvad Utskottet sålunda hemställt och under förutsättning, att detsamma vinner Rikets Ständers bifall, får Utskottet härigenom till Rikets Ständers bepröfvande öfverlemna följande af Utskottet uppgjorda förslag till nytt myntsystem: 1:0 Allmänna räknesättet i handel och vandel samt vid bokföring: a) Svenska myntets räkne-enhet fastställes till jemnt lA.dels Riksdaler Silfver, i enlighet med det skrot och korn, som Mynt-Ordningen af den 9 Maj 1835 bestämmer; b) denne gemensamma myntoch räkne-enhet, svarande emot 12 skillingar silfver och i räknevärde enahanda med En Riksdaler Riksgälds eller 32 skillingar
19 $. Ingen må i RiddarhusSrder und^r Ridderskåpets och Adelns sammankomster inträda, som icke för den vid dörren vakthafvande uppvist den honom lemnade inträdespollet; RiddarhusFiscalen åligge, att efter egna anledningar, eller uppå erhållne underrättelser tillse, det ingen obehörig olver läggningarna bevistar. Utlånar någon sin pollet till annan person, för att honom såmedelst inträde förskaffa, vare den, som polletten utlånt, säte och stämma den Riksdagen förlustig, hvarom, efter RiddarhusFiscalens anmälan, i RiddarhusUtskottet undersökas bör, för att sedermera af Ridderskåpet och Adelö in Pleno afgöras. 47§ Den 25 Junit. 20 §. Första gången Ridderskapet och Adeln vid hvarje Riksdag in Pleno sammanträder, bör denna Riddarhusordning uppläsas, samt derefter alltid ett tryckt exemplar deraf vara att tillgå, så väl å LandtMarskalksbordet, som uti RiddarhusCancelliet. 21 §. Sedan Riksdagen af Konungen blifvit på RiksSalen öppnad, bör nästa söknedag derefter, så vida plenum plenorum icke å samma dag är anbefallt, Electorsvalet verkställas. Med detta val förhålles sålunda: att Ridderskapet och Adeln in Pleno sammanträder, och genom slutna vallistor utväljer 38 till säte och stämma antecknade Ledamöter, af hvilka de 25 som erhållit de flesta rösterna blifva Electorer, och de 13 dernest i ordningen, blifva Suppleanter, hvilka senare vid afgång inträda i de förras ställen, eftersom de erhållit de fleste rösterna. Alla andra Electorer och Nämnder, som till särskilda befattningar, enligt Regeringsformen och Riksdagsordningen, erfordras, väljes, efter derom dagen förut skett anslag, likaledes af Ståndet samfällt in Pleno. 22 §.
Då, så vidt af räkenskaperna kunnat inhemtas, Kronan icke under revisionsåren uppburit någon hyra för den vid Carl XIILs torg belägna s. k. Arsenalsbyggnaden, ehuru, efter hvad kändt vore, denna byggnad under en viss tid af hvartdera året varit till enskild persons begagnande upplåten, hafva Revisorerne ansett sig icke böra lemna detta förhållande oanmäldt, hälst dylik afgäld under ifrågavarande ar blifvit erlagd för andra, Staten tillhöriga, mindre lägenheter vid nämnde torg, hvilka jemväl varit till private personer upplåtna. I afseende härå har Utskottet inhemtat, att Kongl. Majit, genom nådig Resolution af den 16 April 1825, lemnat Medicinae Doctorn Johan Hedenborg rät - 24 Slals-Utshotlets Utlåtande, JVt 50. tighet att för en inrättning till beredande och begagnande af artificiella mineralvatten tills vidare begagna ifrågavarande byggnad, emot skyldighet att byggnaden vidmakthålla, hvarefter denna upplåtelse blifvit på Professoren och Riddaren af Kongl. Nordstjerne-Orden Carl Gustaf Mosander transporterad; att sedan af åtskilliga anledningar anstånd med fullgörandet af underhållsskyldigheten blifvit lemnadt, Kongl. IV1aj:t, uti nådigt Bref till Öfver-Intendents-Embetet af den 6 .luli 1849, förklarat, att den Professoren Mosander medgifna disposition öfver omförmälde byggnad ej längre komme att fortfara; att det anstånd med fullgörandet af honom åliggande underhållsskyldighet, som genom Kongl. Bref den 13 April 1847 blifvit medgifvet, skulle upphöra, och att således, i händelse vid byggnadens afträdande något i berörde hänseende funnes vara försummadt, det på Kongl.
Emedlertid lära icke de skäl han anfört, kunna verka till hvad han åsyftar, nemi. att tilltvinga sig ett svar af Hr Frih. o. Landtm, som i sanning skulle få allt för mycket att göra om han skulle besvara hvad hvar och én ledamot behagar fråga. Hr Ex. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han i st. f. bestämdt svar på Hr Cederchiölds förfrågan finge lemna Hr Cederschiöld hänvisning till Riksd.Ordn:s föreskrift, att då votering är begärd, skall voter.-propos., jemte tydlig kontra-propos., genast författas, justeras och anslås samt voteringen straxt derefter för sig gå. Då nu Frih. Tersmeden hade öfverlemnat sitt förslag till kontrapropos. uplästes till justering och godkändes följande votenspropos. Den som bifaller, att Const.Ulsk:s mern. N:o 2, ang:de det nu hvilande förslaget till ny Riksd.Ordn. jemte dervid fogad ser - Den 11 December.' 143 skild artikel, äfvensom, i sammanhang dermed, lill ny R.F. skall hos R. o. Ad. till afgörande förekomma uti det plenum, som inträffar näst efter cl. 14 uti innevar. månad voterar Ja; den det ei vill voterar Nej; vinner nej, förklarar R. o. Ad., att med utsättande af dag för öfverläggning om det hvilaude K. Representations-förslaget bör upskjulas intill dess de af Hr Frih. Tersmeden, inom R. o. Ad. samt Ilr Brukspatron Cassel inom RorgareSt. väckta motioner om upskof till nästa riksdag med förslagets afgörande blifvit i behörig ordning behandlade och afgjorde. Uppå härefter af II. Ex. Hr Frih. o. Landtm, framstäld propos., beslöt R. o. Ad. att åtskiljas, sedan voteringen för sig gatt, hvarpå densamma företogs och vid dess slut rösterne befunnos hafva utfallit, som följer: Nej 08. H. R. o.
Benzelstjernas uppförande till pension å allmänna IndragningsStaten, XII. 266. — N:o 109. angående uppförande å Allmänna IndragningsStaten af förre Commendanten i Warberg, ÖfversteLieutenanteir Friherre J. K. Bennets Commendants-arfvode. XII. 266. — N:o 110. angående uppförande å Allmänna IndragningsStaten af en Capitainen vid f. d. Regementet Royal Sucdois, L. Stjernstam, beviljad löne-ersättning. XII. 266. — N:o 111. i fråga om Generalsoch Amirals-Pensioners uppförande å Allmänna IndragningsStaten. XII. 292. — Wto 112. angående Landskamereraren Bergströms uppförande till pension å Allmänna IndragningsStaten. XII. 292. — N:o 113. angående f. d. Lieutenanten Rotkirchs uppfö rande å Allmänna IndragningsStaten. XII. 292. -— N:o 114. angående bestämmande af praescriptionstid för uppvisande i Banken af utelöpande invisningar och insättnings-bevis, som i räkenskaperne balanceras. XII. 292. Wto iiö. angående upphörande af städernes skyldighet att hålla upplag af spannemål. XII. Wto 116. angående upphörande af den städerne Borås och Ulricehamn medgifna gårdfarihandels-rättighet. XII. 292. >— Wto 117. angående förre Kronofogden, Assessoren Hollstads, förre LandtRäntmästaren, Kongl.