Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Adeln ogillar det af Grefve Mörner den 19 dennes, emot Friherre Anckarsvärd nyttjade uttryck. Ropades starka Ja, jemte några Nej. Friherre Cederström, Jacob: Vid den sist framställde Proposition, får jag anmärka att den första Propositionen, som innehöll att frågan om ansvar borde förfalla, redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen. Innan den sista Propositionen kan göras, är nödigt att ånyo låta uppläsa Grefve Mörners ifrågavarande yttrande, på det man må erhålla fullständig kännedom, om föremålet för Ridderskapets och Adelns pröfning. Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus: Jag vet icke om andra Ledamöter äga lyckligare minne än jag; men vid de tillfällen jag yttrat mig mundteligen har jag merendels sedermera rådfrågat Protocollisten huru mina ord fallit, och alltid förlitat mig mera på hans anteckningar än mitt eget minne. Jag kan för min del icke med säkerhet erinra mig Grefve Mörners ifrågavarande uttryck och då jag bordt serskilta meningar derom hafva uppstått, får jag anhålla att RiddarhusSecreteraren måtte upplysa huru han hört och fattat Grefve Mörners yttrande. Undertecknad Protocollsförande yttrade: Genast vid början af denna Riksdag, fat - Den 2n Januarii. 571 tade jng det beslut, alt åsidosätta alla andra föremål, att icke begagna min Riksdagsmannarätt, för att derigenom kunna lemna en odelad uppmärksamhet åt de pligter jag bade att inför Högloft, Ridderskapet och Adeln uppfylla. Under den förflutna tiden bar jag bemödat mig, både att i MemorialProtocollel, så noggrant jng kunnat anteckna och äfven sedan i sjelf va Prolooollet sorgfälligt och redligt införa hvad jag hört och funnit hafva sig inom Högloft. Ridderskapet och Adelil tilldragit; och ehuru, enligt hvad flere värde Ledamöter nyss -sig yttrat, ordtvister flere gånger tillförene inträffat, har likväl ända hittills icke någon anmärkning emot Protocollet uppstått.
Jag har för min del icke kunnat gilla de klandrande omdömen, som i StalsUtsk:s betänk, blifvit begagnade mot Strömsholms kanalbolag. Jag hat varit af denna åsigt derföre, alt, enl, mitt förmenande, det lika litet tillkommer Ulsk:u som Ständerna, alt meddela orlnfsedlar till hvarken det ena eller andra bolaget, eller till någon eho det vara må. Det tillhör både Utsk. och Ständer att uttala sitt omdöme öfver sjelfva saken, men alldeles icke att yttra sig på sidan om densamma. Sedan StalsUtsk. förklarat, att arbetet kunde, på de vilkor, som voro stadgade, verkställas, eller tillstyrkt sådana förändringar, hvarigenom denna verkställighet skulle kunna beredas, så tillhörde det icke StatslJtsk. att vidare inlåta sig i bedömmande, huruvida och i hvad mån bolaget varit förutseende eller icke. K. M. har icke heller nämnt något härom i Sin skrifvelse lill Ständerna, och då synes det mig vara ännu mer olämpligt af StalsUtsk. alt på sidovägar söka sig uplysningar, hvilka torde kunna vara föga tillförlitliga; och flere ledamöter af StalsUtsk. hafva också derföre reserverat sig mot upställningen af Utsk:s utlåt, samt ansett de ordalag som åsyftade ett klandrande omdöme öfver bolaget vara olämpliga, och påstått att något sådant yttrande icke borde i Utsk:s betänk, inflyta. Alt för öfrigt framföra till Konungen allt hvad Utskrn behaga yttra bredvid saken, det anser jag för min del icke vara Ständernas skyldighet, och dessutom i högsta måtto olämpligt. Derföre finnes också ett Exped.Ulsk , som är tillsatt för att, med bedömmande af dylika, vare sig upsåtliga eller icke upsåtliga inadverleuser, hos Ulskin sofvia betänkina, så att de på dem grundade skrifvelse!' blifva icke allenast värdiga den lagstiftande makten, från hvilken de komma, utan äfven den, som dem emottager. Jag för min del skulle önska, att de af reservanterne såsom högst olämpliga anmärkta ordalag, hvilka i följd af omröstning inom Utsk. finnas intagna i den underd. skrifvelsen, måtte derifrån utgå.
mjölk 7 1 10 användes både i tid och otid, och som ännu sta skolköket öppnades i Stockholm 1 8 8 9. 3 &lt;:5 gr. flott 25 med alltid har en dålig klang i öronen på stilla8 1,5 1. potatis En af de personer, s o m isynnerhet för folksko2 195 19 potatis 1 hg. torkad frukt 50 2 ståendets förkämpar. Och fruar och äldre lorna mest arbetat i detta afseende, är lärarinnan vid a 1 » risgryn Klara folkskola, fru Sofi Nilsson. M e d ledning af 77 7 damer i allmänhet komme att högljudt be 3 Appel1 » sirap generaldirektör A l m é n s tabell: » Våra vanligaste 75 1 4 skärma sig öfver, » hur försigkommen ungdonäringsämnens s a m m a n s ä t t n i n g, näringsvärde, pris soppa 25 gr. potatismjöl 21 1 men är nu för tiden. » 6 hg. rågbröd och billighet » m. fl. arbeten i s a m m a ä m n e upp288 46 11 Nej, en ung kvinna är alldeles » för säker », gjorde h o n en s a m l i n g matsedlar, hvilka förenade prisbillighet m e d en sådan s a m m a n s ä t t n i n g af peppar om hon vågar intressera sig för saker, som rätterna, att kroppens behof af näring blef tillgoSumma 92 192 753 95 röra mänsklighetens, nationens eller ens det sedt. Därjämte t i l l k o m m o åtskilliga anteckningar, För 1 vuxen pers 23,7 23 188 48 lokala samhällets väl och ve. Och medleminnehållande a l l m ä n n a anvisningar och råd för mar af » de konserverande elementen » framskötandet af ett hushåll. D e s s a matsedlar och Frågan om huru hushållsläran skall få plats på anteckningar ha i dagarne utkommit från trycket kasta med faderlig ton: » Detta tillhör icke i form af en liten bok m e d titel: » Hushållskolans skolornas s c h e m a tyckes fru N. hafva löst på ett kvinnans verksamhetsområde, hennes arbetsförsta grunder för skola och h e m.
Väl vet jag, att i åtskilliga frågor, såsom vid besvär öfver Pröfnrs-comiteers beslut, äfvensom i fråga om Jandtmäteri-förrättningar, man skall, vid äfventyr af talans förlust, ingifva sina besvär till Konungens Bef:h:de; men då man utan olägenhet kan undvika undantags-stadganden, tror jag det vara bäst. Frih. Nauckhoff: Den siste värde ledamoten har genom sitt eget yttrande till en del besparat mig vederläggning af hvad han nämnde. Det synes vara skilnad emellan att ingifva sina besvär till Konungens Bef:h:de och att ställa dem till Konungens Bef:h:de. Det sednare har ingen projecterat, utan frågan har endast varit, att de skulle inlemnas till Konungens Bef:h:de, hvilket sker vid många andra tillfällen; och det torde således icke kunna anses för någon oformlighet, att besvären, ställda till Pröfnts-comitéen, inlemnas till Konungens Bef:h:de dagen förePröfn:s-comite'ens sammanträde. Hvad de förberedelser vidkommer, som Pröfn:scomile'en skulle behöfva, för alt organisera sig, så äro de mig alldeles främmande; ty prot.föranden är redan i ordning med bläck, penna och papper, innan comite'en sammanträder, och de öfriga åtgärderna har jag icke funnit Upptaga så lång tid, att de kunna sysselsätta vederbör, från sammanträdestimmen till klockan tolf. Jag finner mig således icke vederlagd uti min åsigt att fatalieliden för besvärs anförande Den 10 October e. m. uti Pröfnts-comite bör bestämmas till dagen före comiteens sammanträde; hvarföre jag anhåller, att Hr Frih. o. Landtm, täcktes till contra-propos. upptaga min framställning. Hr Printzensköld; Jag ber att få förklara Frih.
S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den S:de dennes bordlagda: Betänkande N:o 29, i anledning af föreslagen förändring i användandet af den s. k. helgonskyiden i Halland, m. m.; Utlåtande N:o 30, i anledning af väckt motion örn upphörande af vågafgifter å tackjern, som föres förbi Stockholms våg; Dito N:o 31, i anledning af väckt motion om deri s. k. uppfostiingshjelpens utdelande genom fattigvårdsstyrelsens; Dito N:o 33, i anledning af väckt motion om förändradt sätt för uppbörd af kollektoch stamboks medel; Dito N:o 31, i anledning af väckt motion om föreskrifters meddelande i afseende å rättigheten alt på scenen uppföra dramatisk författares arbete; samt Dito N:o 35, i anledning af väckt motion om bestämmande af villkor för kringvandrande väfskedsförsäljares förpassning. S. D. Remitterades till Lag-Utskottet Kongl. Maj:ts i dagens plenum till Ståndet aflemnade nådiga propositioner, angående: l:o Ändring i 23 kap. 1 § Rättegångs-balken, sådan den lyder i Kongl. Förordningen den 18 April 1849; 2:o Sättet för fullföljd af mindre brottmål, som med tvistemål ega nära gemenskap, eller deraf härflyta; 3:o Ändring, för vissa orter, af stadgandet uti 20 kap. 6 § Byggninga-balken samt Kongl. Förordningen den 3 September 1755, om tiden, då damlucka skall vara öppnad; samt Prot.-Utdrag den 1.5 Februari 1851. 15i 4:o Ändring i vissa delar af Kongl. Förordningen den 13 Juli 1818, angående inteckning i fast egendom. Den 15 Februari. Frän Högloft.
9 Sami. 88 t 298 Prot.-Utdrag den 15 Juli 1854. att i § 40 (<36) uteslutas dels 2:a momentet: ”mäskekar och jästkärl skola, då de förseglas, vara försedde med lock. hvilka genom försegling på tre eller fyra ställen fästas vid kärlen’', dels slutorden i 6:e momentet: ”samt med 16 slt. för hvarje mäskekar och fästkärV, dels ock orden: ”mäskekar eller jästkärl” i 7:e momentet; att § 52 äfvensom l:a mom. af § 53 uteslutas, hvaremot stadgandet i sednare mom. af sistnämnde § erhåller följande förändrade lydelse: ”afgift, som för destillering enligt HO § utgå bör, skall minst en half månad i sender förskottsvis erläggas till den, som eger uppbära krono-utskylder i den stad, der destilleringen skall ulöfvas. Dervid bör öfver anmälan, som enligt Hl § skett, företes bevis, innefattande tillika de upplysningar, som för afgiftens beräknande erfordrashvilket stadgande införes såsom särskild § näst efter § 46 (42) uti författnings-föi slaget; att uti l:a mom. af 65 8 efter orden: ”behöfligt antal personer'1'1, tilläggas orden: ”mot lämpligt arfvode”, hvaremot 2:a mom. af samma § utgår; att 66 § utgår; att i § 75 (67), mom. 1, orden: ”eller öfver trades förbud, som i 23 § gifvet är”, uteslutas; samt att i stället för 2:a och 3:e morn. i § 80, hvilka mohl. utgå, införes ett så lydande stadgande: ”Den, som, innan han destillering enligt HO § utöfvar, icke erlägger den afgift, som derföre utgå bör, bote från och med 3 li:dr 16 sk. till och med 33 R:dr 16 sk.”
Nådiga tillstånd att i utbyte mot dåvarande Komminister-bostället 1 mantal krono Rannäs Höltagården, hvilket såsom ett särdeles svagt hemman och beläget inom annan eller Forsheda socken på långt afstånd från Bredaryds församlings kyrka, vore till boställe för Komministern i sistnämnde församling högst otjenligt, få till boställe upplåta ett annat af församlingen för detta ändamål inköpt bättre och nära Bredaryds kyrka beläget rå- och rörshemman Hafrida Ågården om i mantal med rättighet för församlingen att mot 10 års räntor köpa till skatte det gamla Kapellans-bostället, hade vid köpeoch bytesbrefvens uppsättande den vigtiga omständigheten blifvit förbisedd, huruvida Rannäs Holstagårdens grundränta, som varit Kapellanen på lön anslagen, skulle försvinna eller öfverflyttas på nya Kapellans-bostället, eller ock disponeras såsom en Kronan behållen ränta. Då räntans öfverilyttande emellertid antogs såsom en påtaglig sak, blef i sådan öfvertygelse Rannäs Höltagården försåld till nuvaIiih. lill 11. Sl. Prol. US6 Sj 1SS7. i Sami. ■/ A[d. 2 Band. 27 Höft. 1 9 Stals-Utskoltels Utlåtande N:o 130. rande egaren; men sedan Kapellanen väckt fråga om räntans disponerande å honom såsom indelningshafvare, förklarade Kongl. Maj:t genom Nådigt utslag den 12 November 1839 att räntan borde, såsom odisponerad till Kongl. Maj:t och Kronan utgöras. Genom Rikets Ständers af Kongl. Majit den 16 November 1840 sanktionerade beslut återställdes väl till Bredaryds församling den för Rannäs Holstagården utbetalda skatte-köpeskilling, men som hemmanet fortfarande droge ränta och jemväl blifvit indeladt till rotering, hade egaren deraf blifvit oskyldigt lidande, hvaremot Kronan erhållit en opåräknad inkomst.
»Hvar får man kunskap om, huru den tro är beskaffad, genom hvilken en menniska kan komma i nåd hos Gud, samt huru man skall komma till denna tron och blifva deruti bevarad? Jag kände mig nu åter helt trygg, ty denna fråga kunde jag ju direkt besvara efter Schartaus större katekes: »I det andra hufvudstycket, som derföre kallas Trones Artiklar, eller några mindre hufvudstycken, hvilka handla om tron.» Min bekantskap med Schartaus skrifter syntes behaga honom, och hans röst var mycket vänligare än förut, då han vidare frågade: »Nå, hör då kunskap nödvändigt till trons väsende? Jag funderade härpå en stund, men så gick ett ljus upp för mig, ity att jag erinrade mig ett bibelspråk, som just handlar om detta ämne. »Nej,» svarade jag, »ty äfven små barn kunna hafva tron.» »Kan du anföra något ställe i den Heliga Skrift som bevis härför?» frågade han. Jag citerade nu ofvan berörda bibelspråk, Math. 18: 6: »Men, hvilken som förargar en af dessa små, som tro på mig, honom vore bättre att en qvarnsten vore bunden vid hans hals, och han sänktes ned i hafsens djup.» Efter något begrundande och tydligen mycket tillfredsstäld med mina svar, frågade läraren ytterligare: »På hvem skola vi då tro? Jag svarade: »På den treenige Guden.» »Hvarföre kallar du honom treenig?» frågade han. Jag svarade: »Ty han hafver uppenbarat sig såsom Fader, Son och Helig Ande.» Då säger läraren: »Hafver han då endast uppenbarat sig såsom treenig?» »Nej,» svarade jag, »ty han är treenig af evighet.» »Hvem har undervisat dig i kristendomskunskapen?» sporde han nu, som det syntes, mycket intresserad af min person. Jag svarade: »Kyrkoherden Stålbom i Glimminge.» »Jaså! Ja, då behöfver jag icke fråga dig mera.» sade han, med en vänlig, ehuru knappt märkbar nick, hvarefter han antecknade något i sin bok och afslutade examinationen.
Betänkande, i anledning af väckt motion om tillägg lill och förtydligande af 2 kap, 6 § i mom. i Kongl. Maj.ts Nådiga Stadga, angående försvarslöse och till allmänt arbete förfallne personer, den 29 Maj 1846. Ofvanomlörniälda lagrum har följande lydelse: ”Har den försvarslöse 4:o) blifvit straffad för stöld eller för inbrott i afsigt att stjäla, eller 2:o) för annat brott undergått straff-arbete å fästning eller tukthus, eller 5:o) blifvit ärelös dömd och ej fått äran åter, eller 4:o) varit för stöld, inbrott eller mordbrand, eller för annat med lifstids-arbete å fästning eller tukthus eller dödsstraff i lag belagdt brott tilltalad och häktad, samt blifvit af domstol ansedd hafva emot sig besvärande liknelser till brottet, ehuru han eller lion, i brist af full bevisning, ej kunnat åt saken fällas, eller 5:o) förr varit, såsom försvarslös, vid allmän arbets-inrättning eller kronoarbets-korpsen till arbete hållen; då ege, uppå yrkande af socken-nämnd eller tillsyningsman i orten, der den försvarslöse finnes eller anträffas, och sedan personen antingen inför Konungens Befallningshafvande eller efter dess förordnande vid ortens under-domstol, är vorden hörd, Konungens Befallningshafvande makt att, ej allenast enligt 3 § förfara, utan ock, när skäl dertill äro, förelägga den försvarslöse viss lämplig tid, att skaffa sig tjenst eller annat laga försvar, vid äfventyr att varda till allmänt arbete förfallen.”
St:s framställningar och önskningar äro nu satta framför ändringar af lagar, ehuru både den ena och andra statsmakten bör anse lagen vara öfver sig såsom ett allmänt rättesnöre, Således skulle jag tro att frågor om ändringar af grundlag och andra lagar i denna § böra föregå R. St:s framställningar och Önskningar, så mycket hellre, som vi just nu hört, att frågor af så högst underordnad vigt deribland förekomma. Det exempel, som en talare här framställt om sättet för fåiafvelns förbättring, torde icke till så betydlig del ingrediera i detv af honom förordade förändringen i armeens beklädnad, att det dervid behöfde alt tagas i betraktande. Jag skulle derföre tro, att när alldeles underordnade frågor stundom kunna förekomma uti Sländernes önskningar, dessa sednare med skäl kunde sättas efter lagfrågorna. I öfrigt har jag ingenting emot att den föreslagna redaclionsföräodringen må antagas. Hr Westfelt, Nils: Jag ber R. o. Ad. om ursagt, att jag äfven upplager de förut omnämnda byxorna. En värd talare, Hr von Hartmansdorff, har framställt såsom ett exempel, alt denna fråga vore af så liten vigt, att den icke borde hos Konungen i önskningsväg af R. St. framställas; men jag ber alt få svara den värda ledamoten alt just denna fråga är af stor vigt. Vi hafva gjor t ett Öfverslag, huruvida eller hvad besparing af statsmedlen skulle vinnas, orri de förut nämnda grå byxorna kunde blifva allmänt antagna. Det gör icke mindre för hvarje gång, sorn ny beklädnad lemnäs för armeen, än ett capital af 40,000 r:dr r;gs. Det tyckes då likvisst, att dessa 4°>00° ■':dr icke äro en småsak. Utan att det ar nödvändigt att hela Statsrådet deröfver hör afgifva sitt yttrande, och jag kan icke frångå, alt så väl denna som flera andia saker, hvilka synas vara små, äro af ganska stor betydenhet. Jag förenar mig således om bifall till TJlsk:s betänkande. Gr.
Jag måste tillstå, att man synes bra litet ihågkomma den ömtålighet om beskattningsrätten, som Ständerna alltid hafva visat, om man tror, att de på det sättet, nu eller vid en kommande riksdag, skulle lemna den ur sina händer, allraminst då de skulle göra det på ett sätt, hvarigenom en stor mängd medborgares rättigheter lemnades, utan något Ständernas deltagande, till den andra Stalsmagtens godtycke. Jag befarar icke, att en sådan magt skulle af Konungen missbrukas; men deremot fruktar jag, att huru än K. M. utöfvade en sådan beskattn:såtgärd, skulle den likväl blifva föremål för det bittraste klander, kanske äfven af dem, som nu yrka att åt Konungen öfverlemna densamma. Jag tror således, att denna gåfva icke vore stort att tacka för. — Såsom en förtjenst anser jag det böra tillräknas Frih. Cederström att hafva velat uppgifva, huru markegångssättningen skulle kunna uppgöras bättre an hittills. Dertill är icke nog, såsom Hr af Billbergh tyckes tro, att man förändrar tiden för markegångssättningen; man måste äfven inrätta sammansättningen af committe'erna så, att icke striden emellan olika interessen der förvandlas till ett spel dem emellan, och att utgången icke kommer alt bero på en lyckträff i stället för billighet. Jag anser derföre nödigt, på sätt H. Ex. Hr Gr. Brahe uti förra plenum yttrade, att en särskild uppmärksamhet egnas åt committeernas sammansättning. Om således både tiden för markegångsprisets bestämmande och committe'ernas sammansättning måste tagas i öfvervägande, samt en del af uppbördsverket måste rättas efter de förändringar, som i förenämnda afseenden kunna vidtagas, så torde It. o. Ad. finna, att utarbetandet häraf i Ståndens plena är ogörligt. Skall något sammanhang i detta ärende vinnas, så måste det behandlas i Utsk. Den 14 Mars. Kan det iclie ske der under innevar. riksdag, ännu mindre kan det ske inom Stånden, alldenstund en hvar torde inse, att frågan i närvar, ögonblick icke är så förberedd, alt något beslut deröfver kan fattas med hopp om framgång i verkställigheten.
Nio 264, om rättighet för ägare af hemman, hvarmed gästgif verirörelse är förenad, att, derest han så för godt finnér, samma rörelse sig afsäga. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Nio 39. Motion N:o 381, om lönetillökning åt Kammarskrifvarne i Kongl. Stats kontoret. Stats-Utsk. Utlåt. R. St. underdån. Skrifv. Andreasson Anders, från Elfsborgs län. Motion i\:o 436, derom att de Kronofogdar, som åtnjuta pension enligt Kongl, brefvet den 15 Februari 1841, händanefter måtte erhålla pension i enlighet med bestämmelsen i Kongl, brefvet den 15 Mars 1858. Stats-Utsk. Utlåt. Nio 153 oell Meni. Nio 180. Motion N:o 437, om underdånig hemställan till Kongl. Majit om ut färdande af förbud mot gesällvandring. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Nio 75. Motion Nio 438, om tillägg tili 15 §. af Kongl, förordningen den 21 December 1857, rörande grinds hållande öfver väg. Apotlieks-privilegierna, om upphörande af de s. k., samt beredande af ersättning åt nuvarande innehafvare deraf. Motion N:o 482. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Arbetare, om bestämmande af böter, hvartill den gör sig förfallen, som i arbete mottager främmande person, som ej är försedd med husbondes, prests eller ordförandes i kommunalstyrelse betyg, att han är ledig till arbete. Motion N:o 391. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Arfskifte, om utfärdande af ett lagstadgande rörande skyldighet alt inom viss tid ingifva. Motion N:o 125. Lag.-Utsk. Betänk. Nio 17 och Mern.
Sedan Ständerne sålunda afgifvit sitt bifall, är Grundlagsförändringen stiftad, ty Konungen bär, genom propositionen på förhand gifvit sitt samtycke dertill; och häraf följer, att Konungens förslag väl kan afslås, men icke ändras, äfvensom att det blott i sin helhet kan tillstyrkas, emedan Konungen icke kan anses på förhand hafva gifvit sitt bifall till förslaget utan i sitt sammanhang. När nu Utskottet tillstyrkt deii Kongl. Propositionen oförändrad, måste den oek oförändrad hvila, för att vid nästa Riksdag antagas eller afslås. Ett motsatt sätt alt behandla Kongl. Propositioner rörande Grundlagsförändringar, skulle alldeles tillintetgöra Konungens rätt att i sådan Lagstiftning deltaga. Hans Excellence Herr Grefve af JVetter st ed t : Jag hade ämnat besvara en del af Grefve Horns anförande, men afstår, då jag linner, att han nu är frånvarande. Friherre Boye: Så ogerna jag lägger en enda minut till den redan nog länge upptagna tiden, kan jag likväl icke genom tystnad samtycka till Herr Léfrens åsigt. Då Konungens Proposition innefattar flere ämnen, synes det, med all aktning för den värde Ledamotens mening, vara en orim - Den i G November f. in. 49 lighet, att fordra, det man nödvändigt skall tänka lika i alla dessa ämnen. Det måste vara Konungens afsigt, att lemna oss frihet att öfverlägga om hvardera ämnet för sig. Jag instämmer i den del af Kongl. Propositionen, som rörer Konungens rätt att gilla eller ogilla Högsta Domstolens Lagförklaringar, men deraf följer icke, alt jag äfven godkänner den prescriptionstid, man velat bestämma för Rikets Ständers rättighet, att yttra sig öfver de utkomna Lagförklaringarne. Man liar sagt, att JustitiaeOmbudsmannen har sig älagdt, att vid hvarje Riksdag inkomma till Rikets Ständer med berättelse om dessa Lagförklaringar; men om Iian glömmer det, eller slarfvar, inser jag icke, hvarföre Rikets Ständer derigenom skulle blifva förlustige deras rättighet.
Då kontrollörerna icke behöfva vara närvarande flera dagar än afbränningsred»kapen är i drift, och under hvilka afgiften således erlägges, kommer det icke här, såsom vid mäskebeskattningen, i fråga huru många gånger under den tiden bränneriet afstannat. Deremot anser kommissionen det lika nödvändigt vid produktsom vid mäskehesksttningen, att hvarje bränneri måste hållas i gång, eller betala samma afgift, sorn om det oafbrutet varit i gång, under -15 dagar från dess öppnande, emedan det skulle vara förknippadt med för stora svårigheter att erhålla kontrollörer för en kortare tid eller för, enstaka dagar, när de, såsom föreslaget är, skulle njuta aflöning för hvarje dygn, de tjenstgöra. Bestämmelsen i detta afseende är upptagen i lagen under g 27, a. Likaledes gäller naturligtvis här hvad ofvanföre är yttradt om qvantiteten af den dagliga produktionen, äfvensom om kontrollörernes aflöning. När nu, såsom ofvan är anfördt, en kontrollör anställes för hvarje bränneri, måste den årliga aflöningen komma att uppgå till 22,500 Spd. Härtill kommer det honorarium, som bestås de personer, sorn med kontrollörerna skola deltaga i uppmätningsoch profningsförrättningarne, nemligen 56 sk. för hvarje förrättning, således 56 sk. för hvarje dag ett bränneri är i gång, liksom äfven godtgörelse för skjuts för 1 häst på resor vid omflyttning från ett bränneri till ett annat, hvilken ersättning kan antagas till omkring 5 sk. dagligen för hvarje kontrollör. Honorariet till de omförmälde deltagarne i uppmätningsoch profningsförrättningarne samt ersättning för skjutsen kommer således årligen att belöpa sig till 5,-'<00 Spd.