Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bifölls Statsoch Banco-Utskotten® Memorial, N:o 56, rörande de grunder, sorn intill nästa Riksdag må komma att gälla, vid. granskningen af Bankens och Riksgälds-Contoirets sedlar af de hittills brukliga lägre valeurerne, då de företes slitne eller stympade, till inlösen hos hvartdera Verket. S. D. Bifölls Expeditions-Utskottets Memorial, N:o 440 , med förfrågan i afseende å 133 Prot-Utdrag den il Mars 1830. verkställigheten af de, genom Memorial , Nto 42 2, föreslagna åtgärder till förekommande af omtryckning af vissa till Bihanget hörande handlingar, S. D* Vid förnyad föredragning bifölls Bevillnings-Utskottets Betänkande, N:o 71, med förslag till bevillnings»afgift å de Sågar, Valk» och Stampverk, om hvilkas anläggning hä» danefter kan blifva fråga eller som, ehuru re* dan anlagda, ännu icke blifvit skattlagda, S, D, Expeditions-Utskottets Memorial, N:o 447, i anledning af återremiss utaf s:ne till Riksdags-beslutet, föredrogs och lades till handlingarne* S. D. Jemte meddelande af handlingar» ne, rörande det hos Bonde-Ståndet hållna val till Directeur, Revisorer och Suppleanter vid X/åne-Coritoiret i Malmö, skulle Banco-Ut« skottet, genom detta serskilda Protocolls-Ut« drag, underrättas, att Bonde-Ståndet utsett och kallat till Directeur i Riksdagsmannen Nils Persson i Signea» torp, Malmöhus Län; 134 Prot-Utdrag den 12 Mars 1830. till Directeurens Suppleanter: i!q Förre Biksdagsmannen Pehr Knutsson i Eskilstorp, Malmöhus Län; och 3:0 Förre Riksdagsmannen Mäns Mattisson i Hässelia, Christianstads Län; till Revisorer i År 1831- Biksdagsmannen Olof Jeppson från Mörrum, Blekinge Län?
M:t gjord underdånig Ansökning af Consistorium Academicum, K. Kammar-Collegium uti Bref d. 17 Julii 1764 anmodat K:s Befhlde i Malmöhns Län, att i orten anställa behörig undersökning om förhållandet, hvilken undersökning ock enligt K:s Befhldes Skrifvelse till bemälte K. Gollegium, för sig gått; på grund hvaraf Betänkande n. 69 samt med anledning af Consistorii Academici inkomne Deduction i Målet samt afgifne PretentionsRäkning, K KammarCollegium hade dock, med fästadt afseende vid det af AcademiRäntmästaren genom missförstånd gjorde yrkande om ersättning för den förlorade Tionden ända ifrån år 1682, ansett målet vara i samma mörker och oreda som tillförene, och derföre funnit för godt att hänvisa det till ny undersökning, hvartill väl på 11780 talet åtskilliga förberedelser blifvit gjorda, utan att sedermera undersökningen blifvit fulländad. Som föga troligt vore, att efter 4® års förlopp, någon ytterligare upplysning kunde vinnas och hvilken äfven syntes öfverflödig, enär, om än Academiens RäienskapsBöcker icke kunde tjena till vittnesbörd i Academiens egen sak, LandsGontoirets förberörde Förtekning, resultatet af den första undersökningen samt KronoFogdarnes i afskrift jemväl bilagde Räkenskaper, deri denna fordran till Academiens förmån upptages, likväl fullkomligen vitsordade ersättningsanspråkets giltighet; hemställer Hr Professoren, att Academien, hvars närvarande behof icke tillåter den afstå från inkomster, som ej blifvit densamma fråndömde, måtte ej allenast af StatsMedlen erhålla ersättning för merberörde år 1718 förlorade och allt sedan saknade Tionde efter den beräkning, som kan pröfvas billig, utan ock allt framgent denna Tionde genom något surrogat komma Academien till godo. 70 Stats-U t skottets
Andre hafva visserligen yrkat, att desse penningar hellre böra användas till utlåning mot namn och borgen i discontväg, för att sålunda komma jordbrukarne till godo; men utom det att desse säkerligen ej skulle få mycken nytta häraf, Den 27 Julii e. m. skulle detta icke medföra tillräcklig säkerhet för Banken. Ja" kan derföre icke an O nät än tillstyrka bifall till Utskottets hemställan om nämnde låns fortfarande; dock liar jag att göra några anmärkningar vid Betänkandet i afseende på tillämpningen. Att det må vara dem, som hafva så kallade silfverlan, tillåtit, att, i stället för 2 procents årlig afbetalning i silfver, erlägga 6 procent i sedlar, är jag alldeles icke emot; ty det heror på dem sjelfva att bestämma och göra hvilketdera de finna vara förmonligare, antingen att anskaffa och lemna silfver, eller betala i sedlar. Äfvenledes delar jag Utskottets mening, att omsättning eller transport af Fastighetslån i Banken ej må medföra någon ändring i betalningsvilkoren, utan afbetalningarne räknas enligt lånens primitiva belopp och från den dag de först beviljades. Men jag finner då icke eller någon rättvisa eller billighet i Utskottets förslag, att rättigheten att transportera lånen må upphöra. Då betalnings välboren förblifva desamma, och säkerheten likaledes, vet jag icke, hvarföre ej lånens innehafvare må få ombytas. Den, sorn får ett sådant lån på sig transporteradt, får ju sålunda icke bättre rät* än den, som förut innehade det; och Banken lider således icke i något afseende. Jag anser derföre, att transport af lånen bör fortfarande tillåtas, men med det uttryckliga vilkor, att den nya innehafvaren är underkastad samma betal - Den 27 Julii e. m. 93 ningsskyldigheter, som den förre. —Utskottet har ock här fullföljt sitt i Betänkandet N:o 4^ gjorda förslag, att räntan å fastighetslånen må höjas från 4 till 5 procent.
Till Utskottet hafva uti dessa ämnen blifvit remitterade följande motioner: Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln: af Herr Rosenqvist, Fredric Leonard, deruti föreslagits, att, då det syntes öfverensstämma med billigheten, att hvar och en finge underhålla sig med det yrke, han sjelf bestämde, det också måtte tillåtas hvar och en medborgare af ett oförvitligt uppförande att uti hufvudstaden inrätta Theatrar och derå gifva offentliga representationer, emot den bevillning, som derföre kunde blifva påförd; dock skulle den, som ville en sådan tillåtelse begagna, skriftligen anmäla Bih, till R, St, Fröt, 1840. 8 Samt, 21 Haft, 2 10 Allm, Besv,- och Ekon.-Utskottets Betänkandej IV:o 83. sig hos Öfver-Ståthållaren, hvilken det borde åligga att fjorton dagar efter det anmälan skett, meddela tillståndsbref. Från Idögvördige Preste-Ståndet: af Herr Prosten Lindmark, som föreslagit : '*i:o att Rikets Höglofl. Ständer, med åberopande af stadgandet i 60 § af Regerings-Formen, måtte hos Kongl. Majrt i underdånighet anhålla öm upphäfvande af det hittills gällande förbudet emot Theatrars inrättande i hufvudstaden, sa att hvarje Svensk medborgare af oförvitligt uppförande måtte, uppå derom gjord ansökan, erhålla rättighet att anlägga thea Ivar och uppföra skådespel, såväl i hufvudstaden, som i Rikets alla öfriga städer, emot erläggande af den bevillning, som derföre kunde blifva påförd, samt utan någon vidare inskränkning än den af en tjenlig censur å de pjecer, som komma att gifvas, hvilken motionären ansett lämpligen böra uppdragas för hufvudstaden åt Tryckfrihets-Comiteen, samt i de öfrige släderne åt någon af denna Comité dertill utsedd kunnig person; äfvensom att den, genom Kongl. Brefven den 14 Maj 1789 och den 3o Juli t83j, kringvandrande skådespelare ålagde afgift till Kongl.
Jag öfvergår till ett ämne, der lagskipningen utan sådan anledning visat sig föränderlig inom en vida kortare tidrymd, och der således fråga uppstår, huruvida de förändrade åsigterne innebära framsteg i kännedom af lagens rätta förstånd. Detta ämne, der endast gammal lag varit att tillämpa, är frågan om den rättighet tili fiske, som tillkommer jordägare för dess land och strand. Det är Herr Justi tiae-Statsministern, som inför Kongl. Maj:t den 7 November 1832 gjort underdånig anmälan, att i senare tider rättegångar blifvit af strandägare anställda, att frånvinna Kronan de fisken, särdeles laxfisken, som kronan uti de större elfvar och strömar i Norrland innehaft, samt att uti dessa tvister domstolarne följt olika grundsatser, och äfven i Högsta Domstolen olika domslut utfallit; hvarföre ock då nödigt vore, att jemväl i dessa *) Grundlagen, hvaraf Tryckfrihets-förordningen är en beståndsdel. R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Beråttelse för år 1849. 69 tvistämnen lagen blefve bestämd och erhölle en sådan tydlighet, att hvarken hos parter eller domstolarna tvifvelsmål uppkomme om dess rätta förstånd och tillämpning, Herr Justitiae-Statsministern i underdånighet hemställt, om icke Kongl. Maj:t i Nåder täcktes uppdraga åt Högsta Domstolen att i öfvervägande taga, om och hvad förklaring och förtydligande 18 kap. 1 §. Byggningabalken och 3 kap. i Fiskeristadgan af den 14 November 1766 kunde tarfva, samt att med omförmälte fråga förfara i den ordning, som uti 19 och 21 §§. af Regeringsformen föreskrifves. Sedan denna underdåniga hemställan blifvit bifallen; så har, efter föredragning i Högsta Domstolen, Kongl. Kammar-Collegium den 29 November 1832 erhållit nådig remiss med föreläggande att till Kongl. Maj:t inkomma med alla tillgängliga upplysningar rörande kronofisken i allmänhet, särdeles laxfisken, samt hvad Collegium i anledning deraf kunde hafva att andraga. ' Kongl.
Må de som se endast tillfällighet och hazard i verldshistorien likgiltigt eller kanske till och med raljerande betrakta dessa data, men för andra måste de vara af icke ringa betydelse. Kampen för samhällsidealen. En blick på Herbert Spencers betydelse af Helen Zimmern. (Originalbidrag till Dagens Krönika, öfversatt från författarinnans engelska handskrift. Såsom våra läsare torde erinra sig, innehöll tredje häftet af denna tidskrift, jemte några inledande anmärkningar om Herbert Spencer, löftet om en utförligare uppsats i det vigtiga och intressanta ämnet. Innan vi nu lemna den ärade författarinnan ordet, torde några notiser om hennes ställning och verksamhet vara välkomna, i ‘ synnerhet som en särskild märklighet är förenad med den artikel vi erhållit. Det är nämligen en temligen allmänt utbredd föreställning — äfven Irland dem som eljest äro benägna att tillerkänna qvinnokönet samma rättigheter och i huf-vudsak äfven samma begåfning som skapelsens herrar — att det dock finnes ett område som icke bör beträdas af andra än manliga varelser, vi mena den egentliga tankeverksamhetens f&amp;lt. Miss Helen Zimmern synes oss hafva gifvit en lysande dementi åt denna inbillning, i och med det originalbidrag, som oss veterligen är det inom svenska litera turen för första gången framträdande filosofiska — nu är det svåra ordet utsagdt! alstret af en qvinnopenna. Helen Zimmern — skrifver en biograf i en engelsk tidskrift — har inom våra dagars literatur gjort sig ganska bemärkt, i det hon framstält Schopenhauer inför den engelska allmänheten. Hon intager den egendomliga ställningen att under en ' engelsk uppfostran äfven hafva forvärfvat sig en helt och hållet tysk bildning, att i hög grad beundra den tyska litera-turen och filosofien, men dock vara i alla andra afseenden en• gelsk till sina sympatier. Hon är född 1846 i Hamburg. Vid fyra års ålder följde hon med sina föräldrar till England och har sedan alltjemt varit bosatt der, frän 1850 till 1856 i Not-tingham, sedermera i London. Läsning var alltid hennes högsta nöje och hon fick obehindradt följa sin böjelse.
Tvärtom tior jag, att det blefve svårare för de enskilda theatrarna att bära sig bredvid den Kongliga, som åtnjuter betydliga anslag, hav fri local etc.; och jag är således af den mening, alt vi gerna kunna rädda principen af alla medborgares rättighet att öfva theateryrket, såsom hvarje Den 5 Juni f. m. •49 annat, utan att följden deraf Liefve anläggandet af några enskilda theatrar i hufvudstaden af den eller dem, som visat sig så ifrigt fäkta derefter. Den publik, som i Stockholm besöker spectaklerna , är visserligen icke lätt att tillfredsställa, och den enskilde entreprenören för en ny theater skulle således nödgas deruppå uppoffra ett betydligare förslag, än hvartill mången torde hafva lust. Beträffande andra punkten af Utsk:s tillstyrkande, bifaller jag densamma på de af Hr Gr. Cronhjelm anförda skäl. Frih. Åkerhjelm, Gust, Fredr.: Det lärer icke finnas någon civiliserad stat, hvarest man har rättighet att anlägga inrättningar för offentliga nöjen inom en Iocal, der en större folkmängd är concentreradt boende eller vistande, utan att auetoriteterna för ordningen på stället dertill lemna tillstånd; och jag kan icke inse annat, än att theatrar äro under sådana slags inrättningar inbegripna. Jag tror således, att 60 §. Reg.F. icke kan vara till ifrågavar. fall lämplig, så vida man erkänner, att ordningslagar här som annorstädes finnas och gälla. Här är dessutom icke fråga om att hindra en entreprenör att i behörig ordning bereda sig fördelar och möjligen åt det allmänna lämplig sinnesförströelse, men tillstånd dertill måste lian begära af localstyrelsen; och om detta medgifves, måste nödvändigt denna localstyreise, som för allmänna ordningen äger ansvar, hafva rätt att med ja eller nej besvara en slik begäran, allt efter naturen af den pröfning om nyttan eller skadan i moraliskt, ceconomiskt och politiskt hänseende, som denna ordningsauetoritet bör till följd af ansökningen anställa. Vid 1823 års riksdag gjordes anmärkning i Constit.Ulsk. i afseende å vägradt tillstånd till sökt rättighet att anlägga theater inom hufvudstaden.
Riksdag gjorde underdåniga begäran om några få mindre vigtiga jemnkningar i Författningen, samt inkomne serskildta underdåniga ansökningar af Riksdags-Fullmägtige från en del Län, om fullkomligt inhiberande af Skiftes-stadgan, tillförordnade Comité till densammas öfverseende, har, i dess den 22 Maj 1832 afgifna underdåniga utlåtande, hvaraf Utskotten nu jemväl haft del, beträffande väckt förslag till ändring af föreskriften i 3 §., att laga stadfästadt storskifte icke hindrar laga skiftes verkställande, afstyrkt bifall dertill, hufvudsakligen på de skäl: ”att i synnerhet med afseende ä den säkerhet, som begreppet om laga kraft bör medföra, u - 6 Lagsamt Allman. Besv. och Ekon. Utsk, Utlåtande } 2V.o 1. Ii Skiftes-stadgans 8 Gap. 1 §. iir förordnadt, att delegare i storskiftad samfällighet skall, vid nytt skifte, tillgodonjuta hvad efter uppskattnings värde svarar emot de egor, han förut innehaft; hvaraf synes, att verkställigheten af skifte i sådant skifteslag egentligen syftar derpå, att, med oförkränkt bibehållande af hvars och ens innehafvande egovälde, bereda lämpliga och för alla nyttiga ego-utbyten; att laga kraften af storskiften i Rikets 18 provincer, för hvilka Enskiftes-förordningarne gällt, redan blifvit håfven; att öppnade tillfällen till undanrödjande af skadliga egoblandningar, i stället att minska, lifvar och väcker odlingshogen; samt att, hvad angår de skifteslag, der bättre och förmonligare egoindelning icke kan ega rum, än som skett vid förut verkställdt storskifte, deras rätt tillräckligen är förvarad genom föreskriften i 12 Gap. 12 §. Skiftes-stadgan, i synnerhet sådan den af Committerade då föreslogs och sedermera i Kongl. Kungörelsen den 9 Juni 1832 finnes upptagen.
I afseende pä den mitta, närwaron as ett Landshöfdingen Ombud wid MantalSstrifninaarne vck det biträde derwid Presterstapet till doros öcwr^ drande funnits förmånligt, fa Riksens Stander k -576 Den »6 Augusti. underdånighet analia, det täcktes Eders Kongs. Maut g. neni Nadina Bref tiis LandshSfdingar och Dam - Capirel i dcäder framställa sä wäl alt berörde Ombud wid sada?e Mantalsstrifningar komma tillstädes, sorn af Kyrkohecdarne eller de Prester hwuka de i siik ställe utse, sig derwid inställa. Anteligen anhålla Riksens Ständer det matte genom Eders Kongl. Majus försorg ben ändring i Mantals-Commisiarie-Instruktionen göras, att icke någon Mansperson ma uppforas i Mantal med mindre han, da skrifningen förrättas, fyllt i; ar. Da Riksens Ständer bland andra grunder, hwilka böra siena wederbörande Taxeringsmän till rättelse och ledning wid bestämmandet af Egendomars wärde, ansett afwen höra Brandförsäkringak i enlighet med hwad Bewillnings-Förorbningen närmare bestämmer, hafwa Riksens Ständer trott sig böra detsamma hos Eders Kongl. Mant i underda, nighet anmäla till Nådigt meddelande at wederbörande Försäkrings-inrättningar, för att wid inträs, sande frägor om skade. ersättningars mLelunde, sadant behörigen iagttaga. Da Riksens Ständer betänkt wlgtcn för framtiden af Statistijka Upplysningars erhållande till hjelpreda wid tillkommande Bewtllnings utarbetande, fa Riksens Ständer Eders Kongl. Masit ? underdånighet lillkännagilwa: no. Att at Riksgälds-Contoiret är uppdraget att upprätta, och sedan Slars«Cvntoirct och Kammar-Collegium deröswer biifwit hörde, till Eders Kong,.
Utskottet finnér icke något skäl för Rikets nu församlade Ständer att frånträda den åsigt, som sålunda, i fråga om dagtraktamente eller serskild ersättning för meranämnde inventeringar, gjorde sig gällande vid sistförflutna riksdag; och hvad beträffar den derför nu föreslagna godtgörelse i förhållande till beloppet af de i Landtränteriet befintliga medel, så måste Utskottet häremot erinra, att den magistratspersonerne åliggande vård af en utaf ränterinycklarna samt den dermed förenade skyldigheten att vara tillstädes vid inventeringarna och dela ansvaret för behållningen inom det med dessa nycklar igenlästa förvaringsrum, ingalunda kan, på sätt motionären uppgifvit, jemföras med de uppbördsoch redovisningseller remitterings-göromål, för hvilka en viss procent, under namn af uppbördsprovision eller remisslage, blifvit J_,andskamrerarne och Landträntmästarne tillerkänd. Vidkommande för öfrigt motionärens alternativa förslag angående upphörandet af en allt hittills vigtig och nödvändig ansedd kontroll, så förekommer detta förslag Utskottet destomera betänkligt, sorn nyssberörde kontrolls ersättande genom något annat tillfredsstäl - Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 63. 3 lande samt det allmännas och den enskildes säkerhet betryggande stadgande icke ens blifvit af honom ifrågasatt. Utskottet anser sig således böra hemställa, , att här ofvan omförmälda motion hvarken i det ena eller andra hänseendet må af Rikets Ständer bifallas. Stockholm den 24 Februari 1851. Reservation af Herr Hörnstein. ma 63. Ank. till Exp.-Utsk. d. 26 Febr. 1851, kl. 7 e. m.
ÖPPNADE NING OFTARE STÄMNINGSFULL MER ÅR GENS DEN FALLET OCH PROFESSOR NÅGRA OM HVAD LINGENS KANSKE TIGT ÖDMJUKT 435 OCH DEM FÖRSAMLING. OCH AF DETTA FÖR FÖRMÅGA TILL ERFARENHET ÄR DESSA ANDAKT VET J A G, HJÄRTA OCH HURU SINNE » LOCKMEDEL » SAMT INGIFVA TILLTALANDE OCH HVILKEN ATT STÄMMA ÄGA Fanny Ghrysander. FÖDD SOM OCH JAG UPPFÖDD ÄR HAR DENNA, ALLA MINA OCH MINA SAMT SÅ I EN BOSATT ATT SÄGA, BARNDOMSLANDSFÖRSAMLING NÄRA INVID NÄSTAN OCH KYRKAN, BLIFVIT ett MED Morgonsol och middagsmoln. UNGDOMSMINNNEN. Skiss för I d u n af B. LIGASTE SKÖNASTE FÖRKNIPPADE KYRKAN VAR DAGARNE, I TILLGÄNGLIG. MYCKET SOM AF HEM, OCH OM PSALMER, ANDRA OFTA HÄNDE, OCH FÖRBIGÅENDE KAN ATT ENKELT OCH AF I SEDAN OSS DESS ÄNDÅ HAR VAR VAR FÖR DESS Ö G A T LOCRO OCH HVILA. SÄTT DAGARNES DENNA TILL SITT DENNA VANDE HELGD. DAG UTE VID RIKT SARNT MEN TANKEN FATTIGA KYRKA. OCK M A N A D E OVILLKORLIGT DÅ DE SOM DJUPA, OM TILL I SEDAN MORMODERS ARBETE STÄMMA ARBETANDE ATT FÖR EN DAGENS SAMMA DE KLANGNEJDEN OM ID SEBARNEN OCH HELGADE MED HELGSDE ARBETANDE FÖRKUNNA, INNE.
IV. U. 5. A. 52. — N:o 81. i anledning af väckta motioner om försäljning till ( 133 ) Skalle af en del Kronan tillhöriga fisken m. m. lil. B. 73. A. 84. Stats-Ulskotlels Memorial, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 82. i anledning af väckte motioner angående förhöjning i priset å Saltpeter. lif. B. 73. A. 84. V. U. 39. A. 73. — N:o 83. i anledning af väckt motion om oplions-rätt för Umeå stad till det s. k. Lazaretts-fisket eller nya Försöket. III. B. 73. A. 85. — N:o 84. angående ersättandet af kostnaderne för sednast sammankallade Riks-Rätt. III. B. 73. A. 85. — N:o 85. angående det staden Wexiös närings-idkare beviljade förlags-låns återbetalande till Riksgälds-Contoret. III. B. 73. A. 85. É. 331. — N:o 86. i anledning af föreslagen afskrifning af det för Koltholms-canalens anläggning och sågströmmens upprensning beviljade lån, III. B. 73. A. 85. — N:o 87. i anledning af Revisorn vid Riksgälds-Contoret L. L. Kuhlaus Enkas ansökning om förhöjd pension. III. B. 73. A. 85. — N:o 88. i anledning af väckt motion, angående Ridöns anslående till allmänning åt Färentuna härad. lil. B. 73. A. 85. IV. U. 5. A. 52. — N:o 89. i anledning af väckt motion, angående befrielse för Gästgifvaren Eskil Johansson från debiterad role-vacance-afgift. III. B. 73. A. 85. — N:o 90. angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens 6:le Hufvud-Titel. III. B. 248, 313. A. A. 332.
Uti en från Bonde-Ståndet remitterad motion, bar Riksdags-fullmägtigen Anders Andersson från Skaraborgs Län, sedan Rikets Ständer, med bifall tili Stats-Utskottets Utlåtande Nro 40, medgifvit, att de dagsverksskyldige under Mariaeholms och Cathrinebergs Landshöfdinge-bostälien böra från nämnde skyldighets utgörande befrias samt ett deremot svarande anslag af 894 Rrdr 22 sk. 11 rst. å stat uppföras, men, enligt hvad Kongl. Majrts Nådiga Proposition, angående Stats-verkets tillstånd och behof utvisade, dagsverksskyldigheten bordt Vårfrudagen år 1839 upphöra, hemställt, alt på det de dagsverksskyldige må komma i åtnjutande af den dem förunnade befrielse äfven för åren 1839 och 1840 och de redan utgjorde onera varda elem restituerade, Rikets Ständer måtte bevilja ett serskildt anslag för dessa begge år till ett belopp, motsvarande hvad nu kommer att å den blifvande Riks-staten från och med år 1841 uppföras; uti hvilken motion Riksdags-fullmägtigen Johannes Andersson från ofvannämnde Län sig förenat.
Då lagförslaget 0111 kominiinal valrätt och valbarliet förekom till behandling i ICöpenliaiiiiis landsting afslogs detsamina med f öl j ande kortfattade motivering: ~: l: ~andstinget f asthgller vid den åsikten, att det livarken skiille vara i saniliiillets eller kvinnornas eget intresse oni dessa erliölle vare sig valratt eller valbarhet inom kommiinen~. 1: En utställning a f kvinnoarbete i Köpenhamn, liar, som af notiser i så vii1 danska soin svenska tidningar framg&amp;tt, frkn Början varit afsedd att gga iui-n i den danska liufvudstaden instundande sominar. I spetsen för företaget stod en koinit6, ined kaininarlierrinnan Oxliolin soni ordförande, livillcen med stort nit ocli iliiirdighet verkat för att briiiga Företaget till stiiid. Tankeii på en ittstallning redan 1894 liar einellertid måst öfvergifvas på griind af de sviriglieter som mött a t t erliålla nödigt statsanslag, dock Iioppas komitén, a t t den beramade iitstiillningen, på livilken redan s&amp; mycken energi och tankearbete blifvit nedlagd, niåtte-. ko.nin~a till stånd sommaren 1895, ' en förhoppning i hvilkeii vi af Iijartat instainnia. T yskli~iitl. Tysklands f ö r s. kvinl / ga filosofie doktor ar fröken Katlie Windsclieid, som den 1 6 sistlidne febr. vid universitetet i Heidelberg disputerade för sin doktorsgrad öfver ämnet: den engelska herdedikten &amp; !en l579 l6 % ». Fröken MTindscl.ieid ar .föreståndarinna för det nybildade flickgymnasiet. i Leipzig. England. Viktiga lagreformer. Den 5 niars 1894 erhöll den s. k. Local Government Act kunglig sanktion. Enligt $5 3 och 20 skall icke kön eller gifterniål utgöra hinder för någon a t t Blifvn invald i försninlingsråden.