Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då steg hon upp och torkade blodet från kinderna samt vandrade bort inåt de obanade skogarna. När hon mötte förvildade flyktingar och de sågo hennes fagra ansikte, plockade de genast bär och svampar åt henne och följde med. Hon fick ett helt hof af trashankar och hon handterade dem så illa, att de knappast tordes snudda vid hennes kläder, men ibland stucko de ned hvarandra. Slutligen tog hon tjänst hos en skepparhustru, som skulle segla med sin man till Danzig, och knappt började det skymma innan trashankarna kommo fram, en efter en, och togo hyra för ingenting. Skepparen satt på kajutan i månljuset och blåste skalmeja och prisade, att han hade fått så villig besättning, och aldrig hade gumman sett en starkare piga. Men knappt hade de stuckit ut på hafvet, så satte sig Lina Andersdotter bredvid skepparen med armarna i kors, och alla trashankarna lade sig på ryggen och sjöngo i ton med skalmejan. – Tror ni jag vill skura era bunkar! – sade hon. – Slå henne, slå henne! – ropade gumman, men skepparen makade sig bara närmare och blåste och blåste i sin skalmeja. Natt och dag gungade skutan på de blanka vågorna med slappa segel, och skepparen spelade för Lina Andersdotter, som dansade med sina trashankar, men nere i kajutan satt gumman och jämrade sig och grät. När de kommo till Danzig stack skepparen pipan under armen och smög sig om natten med Lina Andersdotter och hennes trashankar från skutan. De gissade nu, att hon tänkte gå till de svenska trupperna i Polen och tvinga själfva konungen att räcka henne handen. När hon med sitt följe gnolande steg in bland de svenska trosskvinnorna, var där uppror och larm, ty i två dygn hade de suttit på sina vagnar utan mat, och den sista provianten lämnades åt marketentarna och delades mellan soldaterna. Då steg hon fram till första bästa korporal och satte händerna i sidorna. – Skäms han inte, – sade hon, – att låta mina kvinnor svälta, när han ändå inte kan vara utan dem. – Dina kvinnor? Hvem är du? Hon pekade på sin armkedja.
Maj:t täcktes meddela särskild föreskrift för vederbörande domstolar att, om någon af 7 O förenämnda omständigheter inträffar, derom genast underrätta Advokatsfiskalen i vederbörande Hofrätt, som det ålåge att 14 dagar före början af hvarje riksmöte lemna Uiddnrhus-direktionen de) af de inkomne underrättelserna, med skyldighet derjemte för Advokatfiskalerna att hålla hand deröfver, att domstolarne noggrannt fullgöra förenämnda föreskrift. Såsom motiover för denna min motion åberopar jag i öfrigt Höglofliga Lag-Utskottets vid 1857—1858 åreps riksdag under N:o 41 i ämnet afgifna betänkande, hvilket icke åtföljes af någon reservation. Jag anhåller om remiss till Lag-Utskottet. Stockholm den 28 November 1862. W. FDalrfian. STöt lodptJO 5 usb ormenjoIo^jR .IgeoR Jjlilm e ,rnö* .ilin inb i ml* oäai Af Herr Dalman^ W i i lie lin Fredrik^ angpertde pension åt framlidne Hofsekreter ar en Carl Stenborgs dotter, Carolina Stenborg. Från det inom vitterhet och konst lysande tidehvarf, som ännu benämnes Konung Gustaf 111:8, har samtiden qvar högst få, om mer än en enda nu lefvande personlighet, som tillhörde denna krets. Deremot lefva ännu åldriga afkomlingar af män, som delade den tidens glans inom konstens verld. Bland dessa erinrar sig troligen mången, sorn följt historiep om den dramatiska konstens utveckling här i landet, namnet Carl Stenborg.
Att sålunda uppträda är icke angenämt, Mina Hrr! men då jag tillika hyser en stadgad och varm öfvertygelse om frågans, i fosterlandets kultur och bildning djupt ingripande vigt, samt om det fördertliga uti den åtgärd, som Utsk :t föreslagit, har jag trott det vara en pligt att höja äfven min röst till ett varningens ord, att icke lättsinnigt sätta på spel fäderneslandets mest dyrbara intressen. Under sådana omständigheter är det en pligt att tala — och att tala utförligt, hvarför jag på förhand får utbedja mig öfverseende — äfven, ja kanske helst emot den opinion, som hyses af flertalet härstädes. Men huru har den väl tillkommit denna allmänna opiniou i en fråga, som i och för sig icke är af beskaffenhet att fästa den stora allmänhetens uppmärksamhet? Hafva väl de, som hysa den, haft tillfälle att lugnt och opartiskt granska undervisningens tillstånd och behof på det hela och på alla de ställen der det är fråga om att förändra den? — Jag tror det knappt, utan tror med skäl att de flestas enda kunskapskälla förefinnes hos det läroverk, hvars rättigheter och verksamhet nu skall utvidgas och hvars läge i hufvudstaden gör det lättare för detsamma än för andra att göra sig hos eder kändt och erkändt. Ingen må heller förundra sig om representanten i en fråga, som han sjelf ej kan fullt bedöma, gerna hör en sakkunnig persons omdöme deröfver. Hvar finnér representanten denne sakkunnige person? 1 Carolinska Institutet. Hvar fimner medlemmarne af representationen sina läkare? Hos Carolinska Institutet. Ej heller kan man förtänka lärarne vid detta Institut, vare sig att de anse sitt läroverk ypperst eller att de vilja göra det till det förnämsta, att icke säga enda. Men sålunda inverkar redan institutets fördelaktiga läge på representationen på ett sätt, som gör det i hög grad sannolikt, att opinionen inom denna skall vara synnerligen gynnsam för äfven obefogade anspråk.
Under tiden hade Kongl. Maj:t kungjort att de s första Zabriques-idka, re, som wille anlägga Klädes » Fabrique med machine» rie skulle undfä 5202 R:drs prämium och äter 6 cl» !er 8 af andra som wille fortfara skulle fä2s2OR:drr Län pä 10 är emot z procents ränta och 12 procents ärlig afbetalning. Jag hade i sä god tid börjat med inrättningen af machinerie, att jag till förenämnde prämium warit ostridigt berättigad, om icke klastberg» bristande kunskaper gjort hela min inrättning onyttig. Till erhällande af de utaf Konungen bewiljade pfwannämnde Län anmälte jag mig, men som jag e« medlertid och till kostnabenS bestridande warit nödsakad att uptaga privata Län emot inteckning t min Fastig, het pä Landet, och Kongl. Maj-.t befallt Commerce-Col« legium att ej utan emot första Inteckning beivilja nägra Län, sä kunde jag af benna förmän icke eller komma i ätnjutande. Mitt bekymmer lättades likwäl genom en akt, ningswärd WänF Victualie' Handlaren kria Lokman» biträde, som erböd mig förskott, det ha» tid efter an, nan utsträckt ända till 35,222 R:dr. Med denne Patriotiske Wännens biträde hade jag omsider hunnit ulrvidga min Fabrique till 8 Kard.machiner', iz Spinnmachiner, 2 Plysar, i Wulff och 8 äfwerfkärare - ma, chiner som drrfwos genom en Eld» och Luft-machin, och wörö i gäng till den 4 Febr. 1827, dä under min fränwaro i Stockholm hela Werket genom wädcld af, brann, tillika med ett Varulager af hel» och halffär, digr 1233 Den 4 Oktober. dige Kläden inalles till ett wärdc af 25,000 R:dr.
Majit täcktes medgifva, det 10,000 R:dr sagde mynt finge för samma företags utförande, enligt den på Kongl. Majits nådiga befallning uppgjorda arbetsplan, på en gång eller terminvis utgå såsom anslag utan återbetalningsskyidighet. Utaf de handlingar angående ifrågavarande arbetsföretag, som dels af motionären blifvit aflemnnde, dels från styrelsen för allmänna Vägoch Vattenbyggnader erhållits, har nuvarande Stats—Utskott inhemlat, alt, vid de utaf dertill lörordnade Landtmätare i början af 1840-talet anställda undersökningar i afseende på sänkningen af meranämnde sjö och resultäterna af detta företags verkställighet, har den jordrymd, som derigenom skulle vinnas, beräknats komma att utgöra 673 tunnland, samt alt, utom denna förut under valten liggande jord, hvilken efter sjöns sänkning blefve användbar, skulle de sänka egorna vid sjön erhålla ett betydligt ökadt värde; varande tillökningen i deras årliga afkastning beräknad till något öfver 7,400 R:dr B;ko, motsvarande 6 procent å ett kapital af mer än 123,000 R.dr. Sedan ofvanbemälde Riksdagsfullmäktig under 1850 och 1851 års Riksdag hos Kongl. Majit äfven anhållit om ett lån af 30,000 R:dr och ett anslag af 10,000 R:dr Biko för Ifö-sjöns sänkning, har Kongl. Majit under den 22 Juli sistberörde år anbefallt Vägoch Valtenbyggnads-styrelsen alt gå i författning om anställandet af ytterligare undersökning samt upprättandet af fullständig plan äfvensom kostnadsförslag i afseende på delta förelag; hvarefter en sådan undersökning förrättats samt den föreskrifna arbetsplanen och kostnadsberäkningen uppgjorts af Löjtnanten i vägoch valtenbyggnads-korpsen M. A. Grill.
Stats-Utskottet instämmer äfven för dess del uti detta yttrande och får blott tillägga, det Riksens Högloft, Ständer lärer finna nödigt förordna, att den i 2 |. 9 Mom. af Cantzlie-Ordningen omnämnde Hand-Cassa, som nu står under åftanätnnde Styrelses vård, skall, efter dess upplösning, till Riksgälds-Contoiret Stats-Utskottets Betänkanden. 3i5 öfverlemnas för att der framgent förvaltas. Till Riksens Höglofl. Ständers bepröfvande hemställes detta vördsainligen. Stockholm den 22 November 1823. Ankom den 37 Nor. i8a3. Utlåtande öfver Riksdags-Fullmägtigen J. J. Rutbergs motion om Ladugårdslands Brånneri-byggnaders anslående till begagnande för Yeterinair-Inrått ningen. Tu Stats-Utskottet har Hedervärda Bonde-Ståndet remitterat ett af Rikdags-Fullmägtigen Joh. Jac. Rutberg den 6:te i denna månad, inför Ståndets protocoll uppläst anförande, deruti flere af Ståndets Ledamöter sig förenat, att sedan Rikets Ständer, genom upphäfvande af Allmänna Magazins-Inrättningen, kommit i tillfälle att disponera flere för densamma begagnade byggnader, vore det nödvändigt att vara omtänkt å ett nyttigt användande af desse byggnader, hvarvid 31G Stats-L)Iskottets Betänkande!!.
En Krden natt fömtan mtirsta stjema, G@, tårar, Z&amp;, ez sorgkZ2dd rnin~resdrd, En sKickeZse, som d8dee7a Knll o&amp; ABrd, Mer Kan en tragiker ej * ö7zska: gema. Tolf Iåvtga, aZskogsgZliida~tde dz~eftez; kärlek, al&amp;&amp; trött att &amp; &amp; - le&amp; nib, Det mb val varo nog för sångmns i h. E9z Don Juan. (Don Juan: Algot Lazige. sctnea blickar Spaitiens ~nUne rzed. p, i2 Smilla sofver, 7nen dess sköm zwka. 1 mystisk Kappa och 7eed plymer slnka Doil Juast tråder ayventyrens led. QvaZZ efeiqvälll, s2 ar def m hatts sed I se&amp; re ' n, ha7z väwfer j h t tillbaka, Att, skölta &amp; rars; r, (yUfva faitzzntag smaka, Och stör 7ned serezader tzaftem f&amp;. Han dansar sb-&amp;f Mosarts meizzreff Och föZjer 7nd till guvernörens fest. Se ' n spökets jertzhand han f Ömii,ret t~yckte. Pi3 scenen dör han, h a j j a s t mer an ritt, Men i mitt minne Zefver han som bust, Sto. trotsig, skön och far&amp; som sitt rykte. Statistikens siffror och d e t verkliga lifvet. A f Ave. : g f t e r att i Dagnys augusti-septeniberhäfte haha läst den afhandliiig, som bar öfverskriften; Om.
Af anledning att mom. c i reglementets 181 § förutsätter, att någon del af sedel-skrifningen bör kunna medhinnas af sedel-kontorets tjenstemän, anmäla Herrar Revisorer i 75 §, att för alla under revisions-året skrifna sedlar af valörerne under 50 R:dr ersättning från Banken utbetalts med tillsammans 14,580 R:dr. 121 Till följd häraf få Fullmägtige meddela, att berörde föreskrift, som, i hvad densamma angår åliggandet för vederbörande i sedel-kontoret att, utan serskild ersättning, underskrifva sedlar, oförändrad bibehållits sedan längre tid tillbaka, kunnat ända intilldess Banko-verket sednast reorganiserades, i så måtto åtlydas, att sedel-underskrifningen tidtals och till högst 1,000 st. dagligen blifvit utan ersättning i sedel-kontoret verkställd, men att, sedan kontorets tjenstemanna-personal, hvilken tillförene utgjordes af 3 kommissarier, 1 kamererare, 4 bokhållare och G kontorsskifvare, vid berörde organisation förminskades till 2 kommissarier, 1 kamererare, 2 bokhållare och 3 kontors-skrifvare, hvilka 8 personer det numera åligger att besörja alla de göromål, som förut delades emellan 14 personer, sedel-underskrifning såsom tjenstepligt destomindre kunnat dem åläggas, som göromålen i och för nya sedlars tillverkning och förslitna sedlars emottagning och vidare behandling inom sedel-kontoret så betydligt ökats, att anställandet af serskildta biträden mot godtgörelse af Bankens medel, tid efter annan, funnits ovilkorligen nödigt. Vid den af Herrar Revisorer afgifna berättelse är fogadt ett anförande af en bland revisionens ledamöter, HenMajoren M. Wolffelt, hvilket, efter hvad sjelfva berättelsen och ett dervid jemväl följaktigt yttrande af andre Herrar Revisorer utvisa, innefattar klander och anmärkningar i frågor, som hvarken förstbemälde ledamot eller någon annan af revisionens ledamöter framställt till öfverläggningsämnen hos Herrar Revisorer och som följaktligen ännu mindre utgjort föremål för något Herrar Revisorers beslut.
Vi både kunna och böra tänka med lugn för vår egen och våra barns framtid. Det är denna, som gör lagstiftarekallet så oberäkneligt vigtigt; och det är derföre, som det älsa ytterst vådligt att på försök sjelf besluta en lag, som man sedermera icke äger i sin magt att sjelf upphäfva, utan som man kan tvingas att bibehålla, äfven sedan den visat de mest förstörande verkningar; att lättsinnigt bortkasta en rätt, som man ej torde kunna återtaga, förrän de stora samhällsolyckorna bragt allt till det yttersta, ja, som man mången gäng — historiens tafior stå fulltecknade med bevis derpå — måst återköpa genom våldet. Frih. Gederström, Jacob: Den ordning eller den lag, som hittills varit gällande för Banken alltsedan 1668, har icke blifvit af It. St. ensamt stiftad, utan jemväl af Konungen sanctionerad; och den förändring, som vid sista Riksdagen företogs, måste äfven af Konungen sanctioneras, emedan Konungen icke, utan ett gemensamt beslut af begge Statsmagterna, kunde tillåta, alt bancosedeln inlöstes med mindre valuta, än hvarå förskrifningen lyder. Konungen bör också hafva del i lagstiftningen för Banken af samma skäl, som han har andel i all annan lagstiftning; och det härifrån afvikande stadgandet i 1809 års grundlagsstiftning härrör endast från då gällande åsigt om hancoordningens orubblighet. Men en sådan åsigt står i strid med vårt nu varande samhällsskick, som förutsätter, att alla lagar och institutioner kunna och böra i behörig ordning förbättras. På dessa skäl biföll jag det förevarande förslaget vid sista Riksdagen; och som jag nu icke hört något skäl anfördt, hvarföre ej bancolagstiftningen bör vara i enlighet med grunderna för ali annan lagstiftning, tillstyrker jag äfven nu antagande af den nya redactionen. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Jag skall ej trötta Pi. o. Ad. med många af de anmärkningar, jag hade att göra, utan endast upptaga några få af de påståenden, som blifvit minst, eller tarfva mest att varda vederlagda. En talare har sagt:
sh illa kända koininissionskontoren; att få veta, livilka orsakerna kunde antagas vara till denna minskning, i händelse en sådan verkligen förefiiiines; och sist inen ej minst att erliålla upplysning o111 Iitirii det blifvit möjligt för clen del af befolkningen, soin förr iitvaiiclrade, att iiii i hemlandet vinna sitt uppehälle. För ernående af kännedom i ofvaiistående viktiga punkter iiifordrades uppgifter friii Danmark och södra Sverige. S&amp; väl konungens befallniiigsliafvaiide i länen, prästerskapet och de bibelkvinnor, livilka arbetat i Daniiiark, som ock poliskontor och fangelser i Köpenhamn samt sliitligeii enskilda persoiiel * liafva välvilligt lämnat de erforderliga nppgifterna. I det föl j ande skall jag söka saininanföra de upplysningar, soni erli&amp;llits, då dessa torde lämna förklaring till. den förändring till det battre, so111 med afseeiide B i~tvniid~iiigeii ägt rum. ' Att antalet tjänstsökande, soni vändt sig till koin&amp;sionskbntoren i Köpenhamn, aftagit, franigår af föl jancle meddelande fran Dansk ICviil desamf uiicls aiitoriserede fcestekontor. ~ J e g kan da derlios nieddele dem, a t det siclste A a r omtreiit ingen sveiiske Yiger liar vzeret her, og a t det ikke blot er saa her til Kontoret, men at det er saaledes paa alle F~stekontorerne, a t Tilstrsniiiiiigeii er aftaget mere og mere, og det sidste Aar helt. For Laiidnicendene er Saviiet ineget stort, (la de ved Mai og November altid tidligere var sikker paa a t kiiiine fan en Del Meieriog Roepiger af de svenske, som ved de 2 Skiftedage iscer kom hertil, men nu er der ingen at fas.
Till dessa vore att hänföra landtmäteri-, skogsoch jägerisamt lotsoch fynngs-staterna, äfvensom Cheferne för flottans båtmanskompanier, för hvilka stater och korpser voro till efterrättelse ländande: för landtmäteristaten Kongl. Majits förnyade taxa på arfvode för landtmäteri-förrättningar af den 12 Maj 1857; för skogsoch jägeristaten Kongl. Brefvet den 23 Februari 1858, jemte Krigs-och Kammar-kollegiernas samt Stats-kontorets derpå grundade kungörelse den 17 April samma år, hvarförutan särskilda föreskrifter för skogsoch jägeristaten i de norra länen blifvit meddelade; samt för lotsoch fyrings-slaterna gällande förordning och reglemente om lotsoch fyrinrättningen. Med anledning af Kongl. Brefvet den 5 Oktober 1820 hade Cheferne för flottans bätsmanskompanier tillagts ersättning för deras resor till visst belopp, hvilket tid efter annan och sednast genom Kongl. Brefvet den 13 Mars 1858 blifvit liliökadt, hvarföre det ålåge nämnde Chefer att på egen bekostnad verkställa de resor och förrättningar inom kompaniets stånd, hvilka för kompaniet kunde erfordras eller särskildt anbefallas; och hvarvid Kollegierna ansett alt äfven framgent borde förblifva.
Samt inkomster och utgifter, bifogas tryckta Utdraget af Riksgalds-Cohtoirets Räkenskaper för år 1812 X.ir. A hvilket' af oss med nämnde ars Mufvud-Bok blifvit jemfordt och till alla delar med densamma befunnits öfverensstämmande, hvarvid vi dock ansett oss bora upplysningsvis erinra; 1:0 Att, i stället att Hufvud-Boken påförer råsom Riksgälds-Contoirets Skuld till Banken hela den Summa, sorn vid 1812 ars slut uppå DiscontXånet i Banken var disponerad, och deremot upptager ibland Contoirets fordringar den Summa uti så kallade Realisations Obligationer med 4 procents Renta, som uti Banken vid samma tid var inniestående* är beloppet af sistnämnde Obligationer R:d179,294. 16. 9. uti tryckta utdraget afräknadt från skulden på Discont-.Lånet i Banken, så att när Hufvud-Boken upptager hela beloppet af Inrikes Skulderna vid 1812 års slut till 7,694,010. 4? Att åtskilliga förskott, nemligen för år 1811 till ett belopp af R:d. 1445 8 sk., och för är 1812 Rul. 1289. g. 2-, hvilka uti tryckta Utdraget endast äro förda inom linien, hafva uii Hufvud-Böckerna såsom fordringar måst upptagas 0(^1 4* Den 4 Mars. och balanceras, intill dess nämnde förskott efter inkomna redovisningar ur Rakenskaperna försvinna. Således har Utrikes Gälden emellan den i Januari 181 2 och den 1 Januari 18 13, enligt 1812 års Hufvud-Bok, efter afdragna fordringar och tillgångar, blifvit minskad med Sju millioner 273,188 R:d. 33 sk. 9 rist. Specie, men den Inrikes deremot, efter afdrag af fordringar och tillgångar, och deribland de mot redovisning meddelte balancerade förskott, ökad med 341,501 R:d. 13 sk. 8 r:st. Sp. Förminskningen uti Utrikes Gälden har förnämligast härrört derifrån, att 1:0
Huss Återstod af anslaget, 181,000 R:dr, till ytterligare kostnader för byggnaderna samt andra arbeten vid den nya hospitals-inrättningen å lägenheterna Hedvigsberg och Conradsberg på Kungsholmen — För folknndenisningetis befrämjande i Utaf 1858—-1860 årens anslag, 100,000 R:dr årligen, till s. k. småskolors inrättande och till understöd för examinerade folkskolelärare 175,110: » samma års anslag, 24,000 H:dr årligen, till understöd för högre folkskolors inrättande 48,000: » dito dito, 46,000 R:dr årligen, till folkskolelärareseminarierna och understöd för dervarande elever 59,150: » dito dito, 12,000 R:dr årligen, till undervisningsmateriel samt böcker och kartor för folkskolorna 24,000: 6,580,960: 14. 120,000: — 40,000: — 10,000: — 11,077: 61. 500: — 3,500: — 750: — 121,000: — 196,985: 62. 69,041: 66. 35,451: 66. 9,139: 85. Utaf 1858—1860 årens anslag, 68,000 R:dr årligen, för folkundervisningens befrämjunde i allmänhet 136,000: — 195,565: 3, » fonden, 120,000 R:dr, för afskedade folkskolelärares framtida pensionerande 101,940; — 101,940: Lösningssumman för 5 stycken till inlösen icke företedda aktier i Strömsholms gamla kanalbolag, jemte derå innestående utdelning 551: 56.
I)å nu, såsom jag nyss nämnde, endast två §§ återstå att afgöra och det nu är förhoppning att de andra Stånden antaga Utskds inbjudning och således votering i förstärkt Utsk. bör kunna undvikas, vågar jag hemställa att R. o. Ad., med frånträdande af sitt beslut i denna §, ville förena sig med Borgareoch Bonde-St:n. H. VII. 11 162 Den 28 Oktober. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. , frånlrädde R. o. Ad. sitt förut rörande ifrågav:de § fattade beslut samt biträdde hvad Borgare-och Bonde-St:n derom beslutat; och ansågs till följd häraf den föreslagna voterings-proposrn hafva förfallit. § 66 samt voterings-proposme N:ris 2 och 3. Dessa voterings-propos:r godkändes. Justerades 2 prot:s-utdrag rörande Stats-Utsk:ts Utlåt. N:o 209 samt Särskilda ötsk:ts Meni N:o 4. Anmäldes och bordlädes: Stats-Utsk:ts Meni. N:o 205, med förslag till stadganden i reglementet för Riksgälds-kontoret ang:de de vid föregående riksdagar beviljade, men ännu icke utbetalda statsbidrag; Sammansatta Stats-, Lagsamt Ekon.-Utsk:ts Utlåt. N:o 52, i ani. af gjorda anmärkningar samt Itiks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Ulsk:ts Betänk. N:o 34, öfver dels K. M:s Nåd. Propos. med förslag till ny Jagtstadga, dels ock enskilda motioner i frågor rörande jagt; samt Lag-Utsk:ts Mern. och Utlåt.: N:o 75, med voterings propos:r i ani. af Itiks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utsk:ts Betänk. N:o 33, öfver väckta motioner om förändring i stadgandena angående giltomannarätt; N:o 76, i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utslcts Betänk.
Militieboställskassan. a) Enligt hvad af Statsråds-protokollet inhemtas, hade, efter det Kongl. Majit genom nådig Skrifvelse den 4 Juni 1859 förordnat, att uppräknade 9 stycken kompanichefs-boställen vid Norrbottens och Westerbottens fältjägarekorpser, Helsinge-, Daloch Wermlands regementen skulle i viss ordning och i mån af kassans tillgångar förses med karaktershus af trä, Krigs-kollegium anmält, att åtgärder till fullgörande häraf blifvit vidtagna, samt att, jemlikt afslutade entreprenadkontrakt, två sådana hus skulle under nästlidet år fullbordas; men att, enligt skedd utredning, kassans tillgångar sannolikt ej kunde medgifva uppförandet af de återstående 7 karaktershusen; i följd hvaraf Kollegium hemställt, att för sådant ändamål ett extra statsanslag af 90,000 Ridr måtte för en gång kassan beviljas, att utgå med 30,000 Ridr årligen under åren 1867—1870. Och har Kongl. Majit, enär de ifrågavarande boställena voro belägna i sådana orter, der stora svårigheter mötte för kompanicheferne att erhålla bostad inom sina kompanier, så vidt de ej kunde bebo sina boställen, samt då äfven framdeles boställen torde böra åt kompanichefer vid indelta arméen i allmänhet anvisas, för nämnda behof begärt för år 1867 ett extra anslag af 30,000 Ridr; men då Militieboställs-kassan, hvilken är afsedd till bestridande af kostnaderna för uppförande och underhåll af karaktershus i de för befälet vid indelta arméen anslagna boställen, för sådant ändamål eger räntebärande fonder till belopp af omkring 336,000 Ridr samt dess - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 51.