Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tror mig jemväl böra nämna, för den händelse någon afR. o. Ad:s, de öfriga Ståndens eller Utskts ledamöter skulle önska alt taga kännedom om huru arbetet framskridit, att tillfälle dertill lemnäs i Krigs-co!l:m. Jag vågar på förhand försäkra, att den som vill göra sig mödan att personligen underrätta sig om förhållandet härmed, skall finna sig tillfredsställd af den ordning och drift, hvarmed arbetet fortgått. K. M. bar äfven befallt, att hvarje £ år und. anmälan skall afgifvas om hvad som under tiden ytterligare medhunnits. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekon.-Utskoltet. Hr Hjerta, Lars: Bland de motioner jag väckte uti sista plenum saknar jag den ang:de utvidgning af testamentsrättigheten. Det är möjligt, att jag glömt att aflemna den, och för den händelsen anhåller jag att få uppläsa en afskrift deraf, hvarmed jag nu är försedd, som må hvila på bordet' eliel' genast remitteras, hvilketdera R. o. Ad. behagar besluta. Sedan jag hört innehållet af Hr Hjertås motion, erinrar jag mig, att densamma af honom upplästes i förra plenum, men den har icke blifvit till protocollet aflemnad bland de i4 motioner jag emottog. Hr Hjertås nu omförrnälde motion ansågs, såsom icke uppförd på föredragningslistan, böra hvila på bordet. Föredrogs Stats-Utskts den t5 dennes c. m. på bordet lagda meni. N:o 3 i afseende å Riksdagsmannen Petter Pehrssons från Jönköpings Ian motion, rör:de upphörande af K. M:s I3ef:h:des och K. Kammarrättens rätt att pröfva Berednings-comiteers beslut. Den 19 Febr mri c. m. a35 R. o. Ad. ansåg eletin meni. böra hvila, till dess från Bondé-St. underrättelse ankommit om nämnde Stånds beslut deröfver. Vid förnyad föredragning lades (ill handlingarna BancoUtsk:s den i5 dennes e. in. på bordet lagda meni.
St:rs hågkomst i deras betryckta belägenhet, att något yttrande å min sida visserligen icke vore behöfligt; men då jag under många år varit i tillfälle att lära känna den hädangångnes förtjenster såsom embetsman, menniskovän och medborgare, har jag icke kunnat neka mig att begagna detta tillfälle för att hembära en gärd af aktning åt hans minne, och det är på denna grund, som jag förenar mig i det yttrande Frih. Palmstjerna afgifvit. Remitterades till StatsUtsk. Föredrogs Hr Ilagströmers, Johan Jakob, d. 26 dennes, e. m., på bordet lagda motion, ang:de stiftande af en lag, hvarigenom misshandling af husdjuren beliigges med straff. Hr von Koch, Nils Samuel, anförde skriftligen: Det är ett glädjande tidens tecken, att man nu från flera särskilda håll yrkar på en lagbestämmelse, som utan tvifvel vittnar om de ädlaste känslornas uplifvande, den mera fulländade bildningens framskridande. Mig har blifvit sagdt, att motioner af samma syftning med Hr Hagströmers blifvit väckta äfven i andra Stånd. Jag anser mig böra understödja hans förslag, ehuru sådant understöd af det humana, säkert på detta rum är öfverflödigt. Men jag har egentligen begärt ordet för att meddela uplvsningar om några förhållanden, som tilläfventyrs icke äro af alla här närvar:de kända. Straff för grymhet mot husdjur ålägges i flera länders lagar. Jag vill blott nämna några. Redan i Georg IV:s tid utkom i England ett stadgande härom. Engelska lagstiftningen har s^dan, åtminstone 3 gånger, sysselsatt sig med detta ämne. Sednast under Drottning "Victorias 8:de regeringsår. Den sista lagen igenfinnes i Stephens uplaga af Blackstone, 4 D. p. 304. Norska lagen af 1842 belägger grymhet mot djur med böter, fängelse och straffarbete i 5;te graden, d. v. s. från 6 månader till ar. Den 29 November f. m. Uti vårt nya strafflagsförslag är grymhet mot husdjur icke omförmäld.
Tilltroende mig att lika redligt tjena, lika varmt älska detta fädernesland som någon annan, bör min tilläfventyrs olika öfvertygelse med deras, som anmärka mot mina embetsåtgärder, ingalunda beröfva mig det förtroende, dessa åtgärder kunna förtjena. Jag nämner blott mig, ehuru svårt det är att tala i egen sak och fastän de gjorda anmärkningarna, de högljudda, fast obestämda anspråken, det långvariga klandret är riktadt mot hela den rådgifvande Styrelsepersonalen; men jag är blott min egen målsman och har ej rätt att oombedd tala för andra. Gr. Cronhjelm har under den hypothetiska formen framställt ett Iand, hvarest Styrelsens rådgifvare, som jag tror orden föllo, förlorat förtroendet i landsorterna och inom publiciteten. Äfven jag skulle för ett ögonblick vilja framställa en hypothes och tänka mig ett land, der man söker utsprida, att dess Styrelse förlorat förtroendet inom landsorterna, men icke inom, utan genom publiciteten. En annan värd talare har under den lifliga debatten yttrat, soin jag uppfattat orden, alt det vore våra institutioners felaktighet, frågan om förbättringar i dem, frågan om införandet af nya och icke egentligen frågan om Styrelsepersonaleu, hvilken han ansåg ej böra komma i beräkning, som vållade den allmännare klagan, det existerande klandret. Det har också blifvit sagdt, att om sistnämnde personal förbättrades, skulle institutionernas förbättring äfven deraf följa. Nå val! Jag vill ej undvika att upptaga, hvad man sannolikt menar 213 D c H 26 Maj e. m. med förbättring i våra institutioner, och då jag dervid icke tror småsaker böra komma i beräkning, utan endast stora, i samhällsordningen ingripande föremål, nämner jag Representationen och Skatteväsendet. Hvad den förra beträffar, delar jag den meningen, som en längre och alltid fortgående erfarenhet synes ådagalägga, att dess inre väsende, så till grunder som till former och verkningssätt, tarfvar förbättring, och jag är förundrad deröfver, att våra statsmagter kunnat uträtta så mycket godt och förnuftsenligt, som de i flera delar gjort under så hinderliga och complicerade förhållanden som dessa. Men huru skulle väl en reform häruti tillskapas, huru skulle den utföras?
Vi CARL JOHAN,.med Guds Nåde,Sveriges, Norriges, Göth«s och Vendes Konung , tili - 102 Den 7 Felruarii bjude Eder samtelige Rikets nu församlade Ständer, Vår vänliga hälsning, med hvad mera godt och kärt Vi kunna förmå, med Gud Alsmägtig tillförene. Vi uppfylle en för Vårt hjerta krossande pligt, då Vi härmedelst underrätte Eder, att Vår Kärälsklige Herr Fader, den Stormägtigste Furste och Herre, CARL XIII, Sveriges , Norriges, Göthes och Vendes Konung &. &. denna afton klockan 10 och 14 minuter på 11, till Vår, det Kongl. Husets och hvarje trogen Undersåtes djupa Sorg och Saknad, med döden afgått. I kraft af den stadgade Successions-Ordningen och Rikets gällande Grundlagar, håfve Vi tillträdt Regeringen såsom Sveriges, Norriges, Göthes och Vendes Konung, samt afgifvif och undertecknadt den i Riksdags-Beslutet af den 2 Maji igio fastställde Konunga-försäkran. Under säkert hopp, att J delen Vår rättmätiga Sorg öfver förlusten af en öm Far och en god Konung, hvars Minne i Vårt tacksamma bröst skall evigt förvaras, hämte Vi af denna öfvertygelse, en mägtig anledning till tröst och hugsvalelse, likasom Vi, uti Vår Högsalige Herr Faders ärofulla vandel och uppbyggeliga död, äge det ädlaste efterdöme för Våra åtgärder, den säkraste borgen på Eder kärlek och Fäderneslandets väl. Vi vele oförtöfvadt kalla Eder på Rikssalen, att Vår Försäkran afhöra , och Eder Trooch Huldhetf-Ed till Oss aflägga. Vi förblifva Den 7 Ftbruarii. 103 Eder med ali Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågne, befallandes Eder i det öfriga Gud Allsmägtig synnerligen nådeligen. Stockholma Slott den 5 Februarii 1818. CARL JOHAN. G. af Wetterstedt.
Den Gäldenär som j täd oförställt yppar sin belägenhet och till bjuder förnöja sina Creditorer, så långt han kan, är ju agtningsvärdare, än den, sorn slarfvar sig fram år från år, under invecklade Operationer, kostsamma företag, yppig lefnad — och vackra försäkringar, att allt med tiden skall blifva braf, ehuru haq aldrig tänker betala hvad hart är skyldig. Hvad nu Creditoch Låne-Systemet beträffar är min fullkomliga öfvertygelse, att det borde för alla t|der från Banquen skiljas och tillhöra Riksens Ständers Credit Verk eljer Riksgälds-Contoir; Banquen bör ofelbart, för att stadga Myntets Credit isolera sig till en depöt eller National-Bureau, der Nationens movibla redbarheter förvaras, under det deras verkliga Representant vore Bytes-medlet: Banquens Jernbref kunde visserligen ändå under nu varande Handels förhållande fortfjra. Inga Publiqua Låpe-Inrättningar borde existera för andra än fram. för allt Odlare, och derefter alla andra Idkare af productiva Näringar: Då våra sanna behof från Utlänningen äro så få, anser jag endast för Exporteurer borde gifvas, publique Lån, eller snarare stadgas, Praemier på Export, Vår handel torde då blifva passiv, och jag har alltid trott, att d?n är fardelagtigast. Jag vågar ej längre trötta; med. de flere. Anmärkningar, sorn jag vid detta Betänkaode, äfven i dess practiska del skulle vilja göra, utan får blott tillägga, att om Rörelse-Capita^ 332 Den 25 April. Jet nödvändigt hädanefter skall bibehållas vid dess nu varande skick, Odlings Länen måtte emot ökad ränta erhålla den betydligaste Fonden, emedan Jordbruket är Moder-näring^n och föga kan vinnas af Fastighets Lån och Magaxins-Inrättningar, såsom dessa anstalter nu äro.
Såsom jag vill minnas är det ännu en punkt uti SfatsUtskotfets Betänkande, hvarom något beslut icke är af Ridder skapet och Adeln faitadt, den nemligen, som rörer de extra ulgijterne vid Veterinaire-Inrättningen. Jag har ej inhämtat, om Betänkandet är i detta afseende bifallet, men om icke så förhåller sig, anhåller jag om proposition derå. Uppå derefter af Herr Grefven och Landt, /kalken gjord proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att StatsUtskottets Betänkande äfven i allt öfrigt gilla. > Grefve Spens, Carl Gufiaf: Med anled ning af den motion en aktningsvärd Talare nyss gjort, om Suppleanter till Revisorer, åfven som med anledning af Revisorsvalet i dag, anhåller jag få göra en särskildt motion. Hittills har varit vanligt, att Ridderskapet och Adeln endast till första Revisionen utsett genom direct val de erforderliga Revisorerne. 69 §. i Riksdagsordningen stadgar, att Rikets Ständer vid hvarje Riksdag förordna om Revisorer, på sätt Stånden, hvart för sig, lånipeligäst finna. Någon praxis kan således ej i detta afseende binda, då det år tillåtit, att särskildt för hvarje Riksdag förordna. Jag hemställer härvid, om det ej år principmåssigf, att åfven till den andra Revisionen välja Revisorerne genom direct val; jag tror, att, då denna revision egenteligea D<"n 25 Augusti r år dan, som, derest inga oförutsedda händelser påkalla en Urtima Riksdag, närmast föregår Riksens Stånders sammankomst, oell således kan anses förbereda sinnesstämningen iner, ån den första, sorn sysselsatt sig tued ämnen, hvilka, når Riksens Stånder .sammankomma, redan åro halfglöinda, denna andra revision räfven bör snarare anses för den vigtigaste, ån för den minst vigtiga.
St. till de andamål, för hvilka utgifter i berörde afseende ega rum, såsom KronoLotsars aflöning, flerasådanas antagande, Lotsleders inrättande, Båkars och öfriga Sjömärkens underhållande, nya Fyrars och Båkars uppbyggande, der sådana kunna finnas behöfliga, med hvad mera, som till vinnande af beqvämlighet för Sjöfarten hörer, funnit godt bifalla, att å denna RiksStatens HufvudTitel må uppföras ett, emot BåkochLotsafgiftens under Statsverkets inkomster beräknade belopp, svarande anslag af 5o,ooo R:dr, med rättighet för E. K. M., att, för ofvanberörde ändamål, äfven använda de å denna InkorastTilel uppkommande öfverskott. Till kostnaderne vid öfningar för Flottans bemanning, hvartill E. K. M. äskat årligen ett emot BåtsmansVaeance-afgiften svarande anslag af 25,ooo R:dr, att uteslutande till nämnde ändamål användas, hafva R. St. beviljat nämnda Summa, som å denna HufvudTitel jiu uppföres. Vidkommande den hittills på denna HufvudTitel för Båkoch Lotsinrättningens underhåll uppförda Summa, hvilken uti E, K. M:ts Exp. Utsi. Förslag till und. Skri/a. 199 ofvanhögstberörde Nådiga Proposition, angående Statsverkets tillstånd och behof, blifvit påräknad att till Titeln ingå, såsom förstärkning i anslaget till omkostningarne för Flottans årliga materiel, hafva R. St., som, vid pröfningen af nyttan och nödvändigheten deraf, att sistnämnda Summa måtte, såsom en ny förstärkning för denna HufvudTitel, å densamma qvarstå, sedan anslag för Lotsoch FyringsStaterne serskildt blifvit beviljadt, funnit sig föranledde lill en närmare undersökning om HufvudTitelns tillstånd och behof på det hela, dervid så väl af hvad E. K.
Ständer hafva tagit detta ärende i öfvervägande; men sorn Riksgälds-Contoret sedan sistförflutne Riksdag åsamkat sig en betydlig skuld, och dessutom flere Creditivsumtnor derpå blifvit anvisade, hvartill erforderlige medel genom upplåning måste beredas och anskaffas, samt Riksgälds-Contorets penningeförlägenhet således än vidare skulle ökas, derest det nu föreslagne lånet beviljades; alltså och då Rikets Ständer, utan att misskänna nyttan af berörde arbeten, anse Statsoch Riksgälds-Verkens nu varande ställning icke medgifva någon utlåning för nämnde ändamål, hafva Rikets Ständer funnit sig ieke kunna det föreslagna låneunderstödet bifalla. Hvilket, till svar å E. K. M:s högstberörde Nådiga Skrifvelse, Rikets Ständer få härmed i underd. anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 1 December 1834* Expeditions-UlskottetsForslag till tind. Uppläst och godkändt lios Ridd. oell Adeln den 1 Dec. 1834. Preste-Ståndet den I Borgare-Ståndet den I Bonde-Ståndet den 1 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse> i anledning af Kongl. Maj.ts Nådiga Skrifvelse> angående Presträttigheternes utgörande på Gottland och dermed sammanhängande frågor om en förändrad indelning af dervarande Pastoratj m. 111. (Stats-Ulsk. N:o 3i6.) S. A. K.
Enda utvägen till vinnande af denna garanti är den, att Ständerne afbända sig rättigheten att ensamme besluta om myntet, så att de ej kunna förändra realisationsbeslutet utan Kongl. Maj:ts bifall; och detta vinnes genom den Grundlagsförändring, Herr Rosenblad föreslagit. Då är man äfven tryggad mot förhastade ändringar i myntsystemet, enär de ej kunna tillkomma utan Den 17 F e b r n a r i i e. m. 17a i den ordning, som för Grundlagsfrågors behandling är föres k lif ven. Jag anhåller om ytterligare proposition till antagande af Hr Rosenblads förslag. Herr Lagerhjelm, Pehr: Otvifvelak tigt önskar enhvar den ändring uti ifrågavarande §, att verkställigheten af den beslutade realisationen ej hindras af blifvande Ständers beslut; rnen för att vinna säkerhet i detta fall behöfves egenteligen ej mera, än att ur §:n uttaga orden hädanefter som hittills." Man bör ej afstå mera, än hvad som är oundgängligen behöflig! för ändamålet: realisationens bestånd. När det sålunda kan vinnas, är det öfverflödigt och oklokt att inblanda Konungen i Ständernes rättighet att besluta om Banken; följderne deraf i framtiden äro oberäknelige. Något sådant har hittills ej varit af behofvet påkalladt. Mig synes Herr Cederschjölds förslag förtjena uppmärksamhet. Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt, Gustaf: Örn jag med de värde Talarne Herr Cederschjöld och Herr Lagerhjelm kunde instämma deri, alt all tvätvdighet i 72 § RegeringsFormen försvann genom borttagandet af orden hädanefter som hittills, och att tillräcklig säkerhet och garanti för realisationens bestånd derigenom vunnes, skulle jag visserligen ej upptaga Ridderskapets och Adelns tid med något yt - 174 Deu 17 Fe b mari i e. m. brande i detta ämne. Men då jag det icke kan, utan tror mera klarhet och trygghet i tillämpningen af denna § höra sökas, föranlåtes jag förena mig i Herr Rosenblads förslag.
— Utaf anslaget för utdikning af Andsjön och Frösö myror inom Sunne Pastorat af samma Provins, 4,744 R-dr, deraf förut utbetalts 2000 R:dr (dito dito) 744- — Hälften af anslagssumman för 7 st. myrutdikningsarbeten inom Lockne_, Näs och Brunflo Socknar af Dito, 1,799 R:dr (Dito dito) 899: o.l\. Utaf anslaget för sänkning af Hungesjöarne inom Bodsjö Socken af Dito, 1,875 R:dr (Dito dito) . 5oo; — Hälften af anslagssumman för sänkning af Mussjön i Offerdals Socken af Dito, 934 R:dr, (Dito dito). 467: — Dito för sänkning af sjön Kriken i samma Socken, 3o5 R:dr 16 sk., (Dito dito) i52: 32: Dito för utdikning af Bångäsflon i samma Socken, 1,890 R:dr (Dito dito) 945: —- Utaf anslaget för utdikning af Gisselåsflo i Ovikens Socken samt Lockåsflo och Tunäsmyren i Myssjö Socken äfvensom Gubbhjertsmyren i Hackås Socken af Jemtland, 1,900 R:dr (Dito dito) 47^: — Hälften af anslagssumman för sänkning af Persöf jerdén i Neder-Luleå Socken af Norrbottens Transport:
Lika rättfärdigande vitsord hafva de alltid med råtta erhållit, icke allenast af Canal-Bolagets Revisorer och Discont-Bolags-Ståmmor, utan äfven af Riksens Ständers Banks vid alla Revisionerna närvarande Ombud, och sluteligen ej mindre af den till räkenskapernas granskning serskildt tillförordnade Bankens Ombud Herr Kammar-Rådet Evelius, ån äfven af Riksens Ständers Revisorer för åren 1818, 1820 och 1822, uti hvilkas göromål en del nu närvarande Herrar Riksdags^ män samt de af Herr Berghman åberopade framledne Herrar Stael von Holstein och Påhlman sjelfva deltagit'; att vid de sista af Riksens Ständers Revisorer verkställda granskningar, några obetydliga anmärkningar blifvit gjorda, känner jag, men ingen som kan kasta minsta skugga på Directionernas rättskaffenhet och åtgärder, hvarföre jag anser att de nu böra få vara oklandrade. Uti det gjorda förslaget om ränte-ersåttning för Actie-ägare, har jag, såsom icke va* Den V-i Martil, rande Directeur ej eller kunnat deltaga, men tror att Dir.ectionen . då den för Konungen framlagdt dess underdåniga anmälan härom, fullgjordt på agtningsvärdt sålt deras pligt emot Artie-ågarne; jag har aldrig delat den öfvertygcRen , att Actie-ågareie genom Götha Canal Byggnad skulle kunna vänta någon serdeles vinst , men alltid varit fullkomligt Öfvertygad, att Canalen varit, år och blir af stor allmän nytta; då frågan örn rånteersåtfning för Actie-ågare förekommer, är" nar jag blifva en tyst åhörare/men kan ej under, låta att yttra den Öfvertygelse, att det stora, Riket hedrande och gagnande Götha Canal Verk bör fullbordas, och att det år Riksens Ständer värdigt, att genom nödiga anslag sätta CanaJDirectionen i tillfälle att ernå detta mål. Herr Berghman: Jag har just icke sagt, att Directionen öfverskrida Reglementet. Mig fela ord för att fullkomligen uttrycka min mening.
Förgäfves hyser mången den lifligaste önskan, att ännu någon tid vid universitetet qvarstadna, för att nu först i ordets fullkomligare betydelse »akademiskt studera;« de jagas ut i verlden åt alla håll, för att äflas efter sysslor och brödstycken. Sålunda är nu visadt, att filosofiens öfverklagade svårfattlighet för unge studerande till en väsendtlig del beror på en förberedelse — och tidsbrist, som med våra universiteters nuvarande skick sammanhänger. Men dervid ha vi ock utpekat en annan hufvudsaklig brist, som förknippar sig med denna. Vi mena bristen på tillräckliga utvägar att understödja, och nästan alla utvägar att till mognare bildning qvarhålla unga vetenskapsälskare, under den period af deras lif, då i allmänhet det vetenskapliga intresset, och i synnerhet det filosofiska, kan antagas befinna sig i ett antingen vaket, eller åtminstone vaknande tillstånd.“ (Studier till Filosofiens Historia och System 1 Bd. Upsala 183b, sidd. 98 o. f.) Motioner i Borgare-Ståndet 1862. M 159. 309 och flit. Tvärtom torde svårligen någon af våra minsta städer kunna lemna vackrare vitsord om dervarande ungdoms förhållande, än hufvudstaden kan meddela i afseende på dessa ynglingar. Om dessa inkast sålunda föga påkalla någon utförlig vederläggning, anser jag mig deremot, i anseende till den vigt sistlidne riksdags Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskott tillagt de ekonomiska svårigheterna, hvilka, enligt, dess åsigt, voro de enda, som i fråga om Upsala universitets förflyttning förtjenade något afseende, böra med några ord vidröra de förmenta financiella hindren. Man har velat påstå, att större delen af den jordegendom. hvarpå ifrågavarande universitet är grundadt, skulle, emedan donations-brefvet lyder ä ”Upsala Högskola eller Konungsliga Akademi”, frångå universitetet, om det förlädes utom staden Upsala.
Djurgården för sinnessjuke upplåtne lägenhets mer eller Stats-TJtskoltcts Utlåtande JV.-o lil. mindre lämplighet för ända mäle t, till Kongl. Maj:t den 19 Juni sistlidet år afgifne underdåniga Utlåtande; och som bemälde Committerade ansett sistberörde inrättning, i följd af ej mindre sjelfva läget, än den inskränkta tillgången på erforderlige byggnader, icke vara tjenlig till sinnessjukes vårdande, och dertill kommer, att, efter den förtjenstfulle stiftarens, Protocolls-Seereteraren Borgs död, det, i följd af hans nitiska och af grundlig kännedom ledde verksamhet vid sinnessjukes vård och botande, företrädesvis beredde förtroende åt nämnde inrättning icke mera kan åberopas, har Utskottet, sorn föreställer sig, att, om tillräckliga tillgångar för vidmagthållandet af slike inrättningar, der sådane, utöfver de nuvarande, kunna af behofvet påkallas, icke förefinnas, Kongl. Maj:t ej torde underlåta att derom hos Rikets Ständer «öra Nådig framställning, . • r i • i * 1 icke ansett sig böra tillstyrka det af motionärerne lör berörde vid Fridhem stiftade inrättning äskade anslag. Stockholm den 11 Maj 1840. N:o lil. Ank. till Exp. Utsk. den 12 Maj, kl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af Anders Anderssons från Skaraborgs Län motion, om upphörande af pensionsrätt för de vid Kongl. Hofstaten anställde personer. (U. A.) Från Hedervärda Bonde-Ståndet har till Stats-Utskottet blifvit remitterad en af Anders Andersson från Skaraborgs Län väckt motion, deruti han, med åberopande af sin vid Stats-Utskottets, under senast förflutne Riksdag, den 14 Juni 1834 afgifne Utlåtande N:o 172, angående bestämmandet af vissa grunder för Kongl.
Det är ganska rigfigt, att en märkt sedel icke får antagas, mm jag hemställer, om en utstrykning kan anses såsom ett märke, då det pä förhand blifvit speciel! tillåtit att göra utstrykningeD. Friherre Ankarsvärd, Carl Hindric: Jag tror ast Friherre Cederström^ syftning, uti dess anmärkning, är ganska rigtig, att nemligen få Ustorne complette, men jag ser ej någon möjlighet, att åstadkomma detta. Ridderskapet och Adeln ät'nu samladt till sä liten del, att, ora än de sorn nu äro närvarande, kunde hinna att utstryka namnet, sä torde andre, som sednare up.pKomma, likväl icke få känna eller medhinna denna åtgärd. jag tror således, i likhet med hvad Grefve von Schwerin anmärkt, att icke någon menlig följd kan uppkomma deraf att namnet förblifver på Listorne, då 6 Suppleanter finnas, hvarigenom rummet kan fyllas, oell då Lästorne ej skäligen kunna vara cassabie derföre, att aflidne Grefve Posses namn deruppå finnes.