Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uppå derefter af He{rr Grejven och Lundth Marskalken förnyad proposition, beslöt Ridderskapet och Adeln anmoda BancoUtskottet, att med görligaste första föranstalta det i5oo exemplar af alla de vid Utskottets Memorial bifogade tableauer, måtte på det sätt, hvarigenom skyndsamheten af tableauernes tryckning säkrast vinnes, antingen i stentryck, om sådant sig göra låter, eller ock igenom vanligt tryck utgifvas, för att derefter utdelas bland RiksStåndens Ledamöter, samt hållas Allmänheten i Boklådorne tillhanda; och borde den dertill erforderliga kostnad, utaf de till Riksdags-utgifternes bestridande anslagne medel utgå. Företogs till pröfning RiddarhusUtskottetS den 6 dennes aflåtne, samt den i5 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Memorial, i anledning af de hos Ridderskapet och Adeln gjorde anmärkningar vid Utskottets deir 3 sisth April afgifne Memorial, angående Bänkmäns afskaffande. Herr Riben, Carl Wilhelm. Når RiddarhusUtskottetS Memorial om Bänkmansinråttnin gens - So Maji f rn. gens afskaffande första gången förevar, vågade jag vördsamt framställa åtskilige betänkligheter emot det då af Utskottet uppgifne förslag om Electorers utväljande in Pleno; och dessa betänkligheter i förening med de anmärkningar som af andre Ledamöter gjordes, föranledde en iåterremiss. Uti Utskottets nu inkomne sednare Memorial tillkännagifver Utskottet, att det alldeles ändrat sin iÖrst i detta ämne yttrade åsigt, och jag har således för rfjin del all anledning att vara tillfredsställd med Utskottets förfarande. Jag anhåller också nu om proposition till bifall å Utskottets Memorial, likväl med en modification. Utskottet har nemligen föreslagit Riddarhusets indelande i 25 afdelningar, hvaraf hvar och en skulle välja en Elector ur liela massan. Jag fruktar att ett slikt valsätt i verkställigheten skulle möta nog stora svårigheter.
Ridderstapet och Adeln, wid Urtima Riksdagen i Orebro den z Aug»8l2. S. D. 8)esiöt Högloflige Rkdderssapet vck Adeln, att med Banco-Utskottet communkcera StatS-Utskottets Betänkande af den i.-ste dennes om de s:ne särskildte Summor, som enligt 6z §. i Regeringsformen böra för oförutsedda händelser affätlas och ansins; med anmodan till Banco, Utskottet, att hwad den af detza Summor beträffar, hwllken enligt berörde §. vwillkorligen bör l Banken assättaS, skyndesamt med Utlakande inkomma, rörande den af Kongl. Maj:t föresiagne fördubbling af densamma. Likaledes fann Riddcrssapet vck Adeln del böra Banco - Utskottet lämnas af det Stats - Utskottets Betänkande af den 2:dra Augusti, angående uppta-ande af Jnhamske Län för Ema-Ordinarie behof, -Z44 Den z Augusti. hof/ bifogade särskildta yttrande af Herr v'on Schultzenheim; hwaröfwer Utskottet skulle äga att skyndsamt lig utlaca, i afseende pa de delar deraf, hwaruti åtgärd och bidragande af Riksens Standers Bank finnas wara förefiagne. Ut supra. Lx krotocollo, 6. 8ilverstolpe. Utdrag af prstscslket, hållet hos Högloft. Ridderskavet ock) Adeln, wid Urtima Riksdagen t Örebro den z Aug. 1312. S> D..Ä^id förnyad föredragning af Allmänna Beswärsoch Econvmic-Utskottets den 6 Julii pa bordet lagda Utlåtande, om inrättande af en Practik? B.'rgs-Schola i Fahlun/ fann Högloft. Ridderstam och Adeln godt, att med detta Måls afgörande uppskjuta intill dest bemälte Utskott inkommit med fttt yttrande öfwer de wid berörde Utlätande af det Högwördige Prest-Ståndet gjorde anmärkningar.
Thébordet var serveradt i det prydligaste förmaket, och sjelf satt hon framför detsamma på en divan, då dubbeldörrarne öppnades, och bruksherrn inträdde, åtföljd af sin gäst. I stolt medvetande af sina behag, uppsteg Julie, då fadern presenterade ryttmästaren baron von K–. Och de enkla efterföljande orden: ”min dotter,” ljödo i en ton så full af stolt tillfredsställelse, att Julie fann sin far vara en krona bland fäder. Nu kom ordningen till Carolina. Ryttmästarens blick öfverhalkade, under hans lätta, behagliga bugning, hela flickans person. Han, en kännare af det sköna, fann att hon var ganska täck; men bredvid Julie var detta också allt hvad baronen kunde finna. Han vände sig genast till sin unga värdinna, och beklagade, med den mest utsökta artighet i ton och uttryck, att nödvändigheten tvungit honom till den djerfheten att på ett så besvärande sätt taga sitt värdfolks gästfrihet i anspråk. ”Nämn det ej så, herr baron,” inföll Julie; ”Gustafs vän kan aldrig i min fars hus blifva en besvärlig gäst. Vi beklaga alla uppriktigt er olycka.” ”Med er tillåtelse, min nådiga,” yttrade baronen i lätt sällskapston, hvilken var hans egentliga element, ”begagnar jag edra egna ord: ’nämn det ej så!’ Denna olycka, som ni behagar kalla den, anser jag som den största lycka; ty den tillåter mig att, längre än jag vågat hoppas, få qvarstanna på Knapergården. Och det är endast Gustafs betänkliga tillstånd, som kan förminska glädjen af den fullkomliga trefnad jag här känner.” ”Sannerligen, herr ryttmästare,” skämtade Julie, ”ni måste erkänna, att alla Martis söner hafva en oöfvervinnelig benägenhet att öfva sig i galanteriets konstrika språk, utan afseende på tid och rum. Jag ville nästan tro, att detta är en förmånsrätt, den ni aldrig tar i betraktande, eller måhända misstager jag mig, och ni är törhända en älskare af ensligheten. I så fall bekänner jag, att det dystra, ovanligt mörka hörnrummet ni bebor eger alla anspråk på trefnad.”
Af samma ingripande beskaffenhet äro likaledes samtliga de till Utskottets behandling föreliggande, af enskilde motionärer gjorda framställningar, förutom hvilka äfven blifvit vid denna riksdag väckta flera andra motioner, som, föranledda af en ibland landets jordbrukare allmänt uttryckt klagan öfver ett denna närings idkare tyngande penningebetryck, afse att genom Riksbankens mellankomst förskaffa nu saknade, för jordbrukarnes ställning och behof lämpliga låneutvägar. För en hvar, som för landets ekonomiska utveckling under de sednare åren och dess närvarande ställning i detta afseende gjort sig reda, torde det vara obestridligt att förhållandena inom näringslifvet och icke minst inom jordbruksnäringen, i hvad angår tillgången på förlagsoch rörelsemedel, undergått stora förändringar, hvilka, om ock i allmänhet fördelaktiga, likväl för den sistnämnda vigt.iga modernäringen äro förenade med flera, under den sistförflutna tiden och ännu fortfarande känbara svårigheter. Under den följd af år landet, ostördt af yttre politiska förhållanden, kunnat egna alla krafter och kapitaltillgångar åt sin inre utveckling, har, synnerligen sedan stadga i myntväsendet vunnits, sedan förut hämmande inskränkningar i näringsoch handelslagstiftningen efter hand undanröjts, och sedan sparbanker, hypoteksföreningar, banker med flera kreditanstalter uppstått, näringsverksamheten ständigt tilltagit och, understödd först af småningom inom landet gjorda kapitalbesparingar, sedermera jemväl genom lån från utlandet kunnat allt hastigare utvidga sig. Då förädlingsindustrien inom landet till en början var föga utvecklad och derföre tog i anspråk endast en mindre del af de befintliga kapitaltillgångarne, kunde jordbruksnäringen draga till sig och bibehålla största delen af landets penningekapital, hvars egare icke på någon annan väg kunde finna en säkrare och fördelaktigare placering för detsamma, än emot säkerhet af inteckning i jordegendom. I samma mån, som de nödiga tillgångarne af såväl arbetskrafter och arbetsskicklighet, som medel att betala deras användning tilltogo, nedlades i arbeten på fruktbargörande af jorden allt större kapital och vanns en allt större och bättre afkomst, som förändrade landet ifrån ett spanmåls-importerande till ett spanmåls-exporterande.
Domkapitel den 19 December 1860. And. Sidner. (Transsumt.) OSCA R etc. etc. Wår ynnest ete. Uti skrifvelse den 20 Februari 1856 håfven J underdånigst förmält, att som det hittills begagnade skolhuset i Umeå så förfallit, att uppförandet af ett nytt sådant vore oundgängligen nödigt, J, för att bereda lindring i stiftets allmänna byggnads-kassas utgifter, helst densamma för det närvarande nästan alldeles saknade medel till deras bestridande, sökt förmå stadens invånare att till besagde byggnads uppförande bidraga med någon del af den erforderliga kostnaden, hvilket äfven i så måtto lyckats, att de vid allmän sammankomst den 28 September 1855 beslutat, att uti den för ett nytt skolhus, enligt upprättadt förslag, beräknade kostnaden, 10,162 R:dr 36 sk. B:ko, deltaga med en tredjedel; hvarjemte J, med öfverlemnande till Wår nådiga pröfning af upprättad förslagsritning till nybyggnaden, underdånigst anhållit, det Oss måtte täckas att dels i nåder fastställa, den tillvägabragta fördelningen af byggnadskostnaden mellan byggnads-kassan och Umeå stad, och tillika anbefalla eder att vidtaga åtgärder till byggnadsarbetets företagaude, dels ock att, till beredande af nödiga tillgångar åt byggnadskassan, föreskrifva, att ej mindre redan influtna och framdeles inflytande erhållna inkomster af lediga ecklesiastika lägenheter, som ej redan blifvit af Oss till annat ändamål bestämda, än ock behållningen af indragna 7:de lektorslönen i„ Hernösand efter förloppet af de 5 år, under hvilka den bör för skolhusbyggnaden i Öster - 373 — sund användas, må få af eder anslås till förstärkande af byggnads-kassan, så länge och intilldess densamraas kostnader i och för uppförandet af ifrågavarande skolhus blifvit till fullo betäckta.
4. ytterligai’e läggas de tillgångar, som derutöfver kunnat användas „ 3,766,411: 29. io. R:dr 25,283,386: 6- 2. men deremot afräknas utestående Lånen den 31 December 1839 „ 23,774,900: 36. 6. så visar sig en innestående oanvänd tillgång af R-dr 1,508,485: 17. s. Fordringar yid 1834 ars slut. Medgifven tillökning. Tableau öfver användandet af de Tillgångar, Banken, enligt Bilagan Litt. A, kunde anses tga vid 1839 års slut samt sedermera, dels redan erhållit, dels ytterligare, till och med År 1815, har ait förvänta. Debet. Oanvänd Tillgång vid 1839 års 'slut, enligt Bilagan Litt. A R:dr Novo Conto. Ofvanstående Öfverskott upptages å nyo Inkomster och Capital-afbetalningar åren 1840—1845: Afbetalning å Riksgälds-Contoirets Obligationer, 88,000 R:dr årligen i 6 år „ å Lånen till Städer och Corporationer „ å Fastighets-lånen mot återbetalning i Silfver „ å Bankens inom Linien förde fordran hos Riksgälds Contoiret, för Utredningen af Götha Canaloch Malmö f. d. Disconter Indragen årlig Vinst, ealculerad till Ehuru Rikets Ständer ännu icke beslutat., angående fortfarandet af nedanstående, förut medgifne Lån-anslag, upptages likväl här hvad, som af dem ej blifvitbegagnadt, nemligen: För Lån till Städer och Corporationer, ailigt Mom. 1, §. 188, i 1835 års Reglemente Fahlu Bergslags Creditiv för belåning af 3000 SkM Råkoppar, å 90 R:dr 270,000: afgår utestående Lånebeloppet vid 1839 års slut 9,767:37. i. Sparbankernes Creditiv, enligt Bilagan A Vidare reserveras: Till Lån på Fastigheter ...
Fångvårds-styrelsens ofvannänmde berattelse hemtade tabell, som utvisar ej allenast de i stat förslagsvis beräknade utgifter °£h inkomster i och för arbetens bedrifvande med fångar och kronoarbetskarlar, utan Iven de belopp, hvartill dessa utgifter och inkomster verkligen uppgått, äfvensom nettolakornsten, fördelad på hvarje med beräknad inkomst utgjordt dagsverke och på samtlige atspisade portioner. (Bil. Litt, S.) — I Häraf inhemtas, bland annat, att nettoinkomsten af fångarnes arbeten, fördelad antalet dagsverken, varit, lägst vid straffoch arbetsfängelserna i Warberg, Malmö Landskrona, men deremot högst vid straffoch arbetsfängelset å Långholmen. Den ^(delaktiga arbetsvinst, som sistnämnda fängelse lcmnat. der arbetsinkomsten med 7,901 ■clr 63 öre öfverstiger hvad i stat beräknats, härleder sig, enligt hvad Fångvårds-stySeu upplyst, derifrån att en del af dervarande fångpersonal haft sysselsättning vid atens i närheten af fängelset befintliga, jernvägsstambana. j Hela den behållna inkomst vid straffoch arbetsfängelserna, kronoarbetskorpsens till ^ra’ 3-dje> 4:de oeh 5.te kompanier samt åtskilliga andra fångvårdsanstalten som ^ Sodokommit fångvården för fångars och kronoarbetskarlars arbeten under sednaste tid ^nium, ^ai' uPP8att till här nedan upptagne belopp, hvaraf synes, att under denna i erymd arbetsinkomsten endast under år 1857 varit högre än under år 1859. I afseende å helsovärden inom fängelserna och kronoarbetskorpsen har den till Fångvårds-styrelsens biträde förordnade läkare afgifvit en särskild redogörelse, deraf, bland annat, inhemtas, »att sjukdomsförhållandena inom rikets fängelser i allmänhet under revisionsåret varit ganska tillfredsställande», och att, ehuru fångarnes medeltal i det närmaste varit oförändradt samt antalet sjuke uppgått till 0,123, eller endast 227 mindre än år 1858, då 6,350 voro insjuknade, hade dödligheten icke obetydligt minskats.
Lagerbjelke utvecklat nyttan och gagneligheten af sin motion, med insedd kännedom att den vore olaglig; enär nyttan eljest icke bordt nämnas, om icke för öfverskylande af olagligheten. Så ungefär har Hr von Hartmansdorff tilltrott sig kunna upfatta motionärens förfarande, hvilket han på denna grund så strängt fördömmer, och, än mer, nog summariskt deröfver på förhand betygar Ståndets förkastelsedom. Men värre än medelst förberörde förutsättning, kan man väl knappast någonsin förtyda sina motståndares åsigter. Det innebär såsom jag redan antydt, en bestämd förutsättning, att vi a priori skulle inom oss hafva erkänt, att allt hvad vi hafva sagt till bevisande af frågans laglighet icke ägde någon verklig grund; hvadan vi skulle Den 17 Maj. 33 skulle hafva i denna punkt helt och hållet godkänt våra motståndares åsigt; men att vi icke destomindre, emot bättre vetande, sökte genomdrifva saken medelst fästande af upmärksamheten å dess förmåner om den komme till stånd. Till denna förutsättning, för oss högst oväntad, är ingen anledning af oss gifven. Och dä förutsättningen jemte de derpå grundade föreställningar alltså genast mäste ramla, hoppas jag den betygade afskyn hasleligen må följa samma väg efter. I motsats lill det påstående att 56 § Riksd.Otdn. vid detta tillfälle icke vore tillämplig, anser jag fastmera att antingen torde den 56 § böra uteslutas ur vår Riksd.Otdn., eller också dess tillämpning vara och blifva en sanning; äfvensom jag svårligen kan föreställa mig något tillfälle, då dess användande synes mera giltigt, än just nu. Till bekämpande af denna mening har blifvit anförd!, hurusom man icke skulle kunna nr ett betänk., som icke vore lagligt, hemta anledning till en motion, sorn vore laglig. Detta innefattar ett förbiseende af den R. o. Ad. meddelade uplysningen om ett faktiskt förhållande, som R. o. Ad. icke på annat sätt kan officiell och tillförlitligt känna.
Flaggor; förtullas lika med väfnaden, hvaraf de bestå, bergade från främmande förolyckade fartyg; se Inventarier, skepps-. Flintor och Flintsten ; se Sten. Flottholz; hänföres under Korkbark. Flyttsaker: reseförnödenheter, af egaren sjelf medförda, då de af vederbörande tullkammare eller tullinspektion finnas ej öfverstiga hans behof under resan inkomna för sådana Svenska undersåters räkning, som varit å utrikes ort bosatta, så framt effekterna vid införseln finnas gamla och brukade samt af vederbörande tullkammare eller tullinspektion pröfvas ej öfverstiga egarens behof öfriga inkommande gamla och brukade husgerådseller andra lösörepersedlar (hvilkas införsel, äfven såsom nya, ej genom denna taxa är i allmänhet medgifven tullfritt eller mot lägre tull, än högst 10 procent af värdet, då sådan förtullningsgrund bör tillämpas), när de vid införseln af vederbörande tullkammare eller tull inspektion pröfvas icke öfverstiga egarens behof Flädermos och Flädersaft; hänföras under Apoteksvaror. Qvantitet för Tullberäkningen. 1S67. Införsels tull. Riksmynt. 1 skålp. E: Jr 100 R:mt. R:dr. ,öre. Fri 16 Fria Fria | Fria Fri Fria Fria 1868. Införsels tull. Riksmynt. R:dr. 10 / 43 Fläsk Fnöske Foglar, lefvande slagtade; hänföras under Kött. preparerade till naturalie-samlingar; hänföras till Naturalier. Folier, bly-, tenneller Stanniol Formar af hvad ämne som helst för näringarnes behof, och hvilka kunna hänföras till Maskinerier, Redskap och Verktyg Fosfor; hänföres under Kemiskt-tekniska preparater. Fotografier; se Kopparstick. Fransar; se Gulddragareoch Snörmakare-arbeten. Friktionsstickor och Friktionssvamp; se Tändstickor och Tändsvamp. Frukter och Bär, ej specificerade: friska inlagda i bränvin, olja eller ättika, kärlens vigt inberäknad torra eller saltade insyltade; hänföras under Konfityrer.
Enär ifrågavarande persedlar äro nödvändiga för slaglås-gevärets användbarhet, och det således måste anses vara af behofvet påkalladt, att ett upplag deraf, tillräckligt för de i förråden befintliga dylika gevär, der städse förefinnes, hemställer Utskottet, att de äskade anslagen, tillsammans 27,400 r:dr, må af Rikets Ständer beviljas till utgående under innevarande och följande två ar med ■yidel årligen. 2:o för Fortifkalions-behof: a) till fortsättande af Carlsborgs fästnings-byggnad puder åren 1855 med 1857, 180,000 r:dr, samt dessutom för år 1854 lika anslag med föregående arens, 30,000 r:dr, eller tillsammans, afräkningsvis, 210,000 r:dr. Vid hvartdera af de 2:ne sednaste riksdagarnc beviljade Rikets Ständer till fortsättande af denna fästnings-byggnad en summa af 90,000 r:dr att med 30,000 r:dr årligen utgå; och hafva Rikets nu församlade Ständer, gehom bifall till Utskottets betänkande N:o 4, för innevarande år till berörde föremål anvisat ett lika belopp, eller 30,000 r:dr. Enligt den i Statsråds-protokollet lemnade utredning, kan ifrågavarande fästnings-byggnad, med ett dylikt årsanslag, j.ej fulländas på kortare tid, än ungefär 85 år, men med ett anslag af S/a/sUtskottets Utlåtande, N:o 151» 5 60,000 r:dr årligen, deremot hinna fullbordas på omkring 37 år. Genom det sednare års-anslaget vinnes alltså den af fästningen påräknade nytta för landets försvar inom en närmare framtid och med en mindre kostnad på det hela, utgörande i bi-omkostnader ensamt 250,000 r:dr.
Proposition, N:o 97. tit eller utgått, och särskildt de varor till art, belopp och pris, som utborgads blifvit. I dag-boken skola ock antecknas beloppen af de summor, köpman för sin hushållning från kassan uttagit-, såsom oek priset å de varor, han från sina förråder tili hushållningen användt. De penninge-belopp, sorn för dagen influtit för varu-försäljning i minut, må för en gäng vid dagens slut i dag-boken antecknas. §• 5. År rörelsens omfång eller beskaffenhet sådan, att förande af en enda dag bok olämpligt biefve, må särskilda dag-böcker öfver särskilda slag af förekomna affärer för dagen hällas. g. 6. Bref-boken skall innehålla noggranna afskrifter af alla i handels-ärenden aflåtne bref efter deras datum och på det språk, hvarpå de skrifvits. - Bref, sorn i handels-ärenden ankomma, skola, likaledes ordnade efter deras datum, noggrann! bevaras. g. 7. Inventarii-bok skall upprättas vid den tidpunkt, köpman sin rörelse öpp nar, och upptaga noggrann uppgift på allt hrad lian eger i fastighet, lösören och varulager, med derå påfördt värde, på fordringar och gäld, och på beloppet af hans kontanta penningar. Inom de sex första månaderne hvarje år skall ock en balans-räkning uppgöras, utvisande de tillgångar, köpmannen då eger och de gäld-belopp, lör hvilka han då, på en eller annan grund, häftar; börande den na balans-räkning i sin ordning uti inventarii-boken inskrifvas. Inventarii-bok och balans-räkning skola af köpmannen med hans underskrift bestyrkas. År det ett bolag, som rörelsen idkar, och äro alla eller flere medlemmar för bolagets förbindelser solidariskt ansvarige; då skola alla de, sjelfva eller genom ombud, underskrifva, som sålunda förpligtade äro. g. 9. Dag-bok och inventarii-bok skola, innan de begagnas, inbindas och, hvaf för sig, i fortlöpande sifferföljd, pagineras. Det, som införes, skall i oafbruten följd, utan luckor eller toma mellanrum inskrifvas.
M: ts Bfh: de genom utlag den 7 februari 1871 förklarat, att som de menliga följderna för fisket af obarkadt virkes flottande blifvit vid ofvannämda sammanträden vitsordade, samt en mängd jordoch strandegare vid ärendets föredragning ' i allmän stämma jemväl fästat uppmärksamhet å den skada, som affall af bark från flottningsvirke förorsakade å lågt belägna egor, hvilket förhållande vore allmänt kändt och mången gång öfver-klagadt, alltså och emedan flertalet af länets kommuner yttrat sig för bifall till förslaget angående omförmälda timmerbarkningr hvilken påtagligen skulle medföra fördel för fiskeidkare och strandegare vid de vattendrag, der virke flottades, samt så béskäffad barkning af flottningsvirke med fördel verkstäldes i en del andra län, pröfvade K. M: ts Bfh: de skäligt stadga och förordna, att såg-och bygnadstimmer, som inom länet flottades i vattendrag och sjöar, skulle, innan det dit nedlades, vara barkad t vid vite af 50 öre för hvarje timmer, som obarkadt för nämnda ändamål nedfördes i vattendrag eller sjö; att, med anledning af häröfver hos kammarkollegiet anförda, särskilda besvär, bemälda kollegium, efter det utom öfrige vederbörande jemväl fiskeriintendenten och skogsstyrelsen sig yttratr enligt utslag den 12 september 1872 ansett de anförda besvären icke kunna verka ändring i K. M: ts Bfh: des ofvanberörda utslag; att, sedan särskilda und. besvär häröfver blifvit hos KongL Maj: t anförda samt fiskeriintendenten och skogsstyrelsen förnyade utlåtanden i ämnet afgifvit, Kongl. Maj: t medelst nådig resolution den 13 november 1874 förklarat, att enär frågan, huru vida der som inom Yesterbottens län idkade flottning, borde vara underkastade skyldighet att, innan sågoch bygnadstimmer för flottning i vattnet nedlades, detsamma af barka eller icke, vore bero-ende af de särskilda förhållandena inom hvarje vattendrag eller sjö, samt således icke kunde pröfvas och afgöras, förrän full-ständig utredning härom åstadkommits, Kongl.
Riksdag beslutat, att de linder Ädelforss Guldverk lydande Hemman skulle användas till godtgörande af Herrar af Wetterstedts och Adleibrants anmälte frälseoch skatterättsfordringar, och i öfrigt vara användbare för lika beskaffade kraf, samt de under Ädelforss lydande fastigheter ej kunna annorlunda betraktas än såsom varande af Krono-natur, enär desamma icke finnas bland Rikets Kungsgårdar uppförde och följagteligen kunna, såsom saknande åborätt, till Skatte inlösas, bestämt stadgande måtte meddelas, att det nämnde Egendom underlagde Pauliströms Bruk med tillhörande Hemman, vore under R. S:rs berörde förordnande inbegripet och äfven användbart till liqviderande af bytcsfordringar, serdeles som dageliga erfarenheten visade med hvilken stränghet Staten utfordrade bytesbristcr med ränta på ränta, hos den enskilte medborgaren, och denne således efter alla rättsgrunder, äfven vore berättigad att utfå sine lika beskaffade kraf hos Staten; och c; Af Hr Aeller brant , Th.j som, under åberopande af R. Stms åren 1818 och 1823 fattade beslut i frägorne om nedläggning af Ädelforss GuIdVerk samt användandet af de under merberörde Egendom lydande Hemman till liqviderande af Motionärens och Hr CanzliRådet af Wetterstedts ägande Kronofordringar jemte andra lika beskaffade kraf, gjort framställning 0111 nödvändigheten af samma liqvids verkställande, på det Hrr Adlerbrant och af Wetterstedt ej längre måtte blifva i saknad af deras lagliga lätt och vär - Betänkandcn, N:o 275. 33g det af egendomen genom fortfarande af de förstörande förvaltningsåtgärder, hvilka de sednare åren dervid blifvit vidtagne, icke så försämras att densamma icke vidare kunde godkännas såsom surrogat för deras fordran; hvarjemte Hr Adiel brant ansett uppmärksamheten böra fästas på följande omständigheter, nemi.: 1:0