Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
SåsBm Rikets första Ständ ären J närmast i tillfälle att kunna skatta fördelarne af en god Samhälls-Ordning. J håfven ej kunnat undgå att erkänna hvad välgörande verkan rättvisans liandhafvande å Styrelsens sida medför för Nationernes trefnad. Inhemska söndringar, Åkerbrukets förfall och Folkets slafveri, äro vanligen de bedröfliga följderna af Regeringens räddhåga och svaghet. Vi skola undvika dessa förstörande plågoris, och Riket skall njuta ett fortfarande inre lugn och yttre oberoende. Jag är förvissad, att Ridderskapet och Adeln understödjer Mina bemödanden för Nationens sällhet och ära, och att J derigenom skolén ådagalägga Eder oafbrutna vördnad för de tappres minnen, som först stiftade Edert Stånd. Jag förblifver Eder, Gode Herrar af Ridderskapet och Adeln, med all Kongl. Nåd och Ynnest städse väl bevågen. 3:o Hennes Maj:t Drottningens Nådiga Svar till Ridderskapets och Adelns Afskeds-Deputation: Mine Herrar! Det är med en sann tillfredsställelse jag emottager uttrycken af Ridderskapets och A - Den 33 December e. m) 437 delns tillgifvenhet för min person, och jag heder Eder, Mine Herrar, vara öfvertj^gade, att miLt hjerta vet, att dem värdera. Om mina pligter, som Maka och Mor, icke redan vöre Eder en tillräcklig borgen för de tänkesätt, genom hvilka jag för alltid är införlifvad med Edert Fädernesland, så skulle det bemötande jag der erfarit, ej mindre än Rikets Ständers till Konungen nyligen framburna begäran, — en begäran, som Eder närvaro för mig återkallar, och som, för att ej förlänga Riksdagen, ännu måste sakna verkställighet — allt, säger jag, skulle öka anledningar ne till min erkänsla mot Svenska folket. Jag hoppas att Ridderskapet och Adeln aldrig tviflar på min synnerliga aktning, och min Konungsliga bevågenhet. 4:o Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsens Nådiga Svar till Ridderskapets och Adelns Afskeds-Deputation: Mine Herrar!
S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utskotlets Memorial, N:o 209, angående lortfarande understöds beviljande för Riksgälds-kontorets Enkeoch PupilUkassa. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 210, i anledning af väckt motion, angående pensionen för aflidne Öfver-Krigskommissarien Fr. Lindstedts efterlemnade döttrar. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Memorial, N:o 211, med förslag till stadganden i Riksgälds-kontorets reglemente, angående de vid föregående Riksdagar beviljade, men ännu icke utbetalda Stats-bidrag. Härvid förekommo: l:o Den, sidan 6, förekommande hemställan. Lades till handlingarne. Den här intagna del al' förslaget till Reglemente för Riksgälds kontoret. Godkändes. S. D. Föredrogs ånyo och gillades Stats-Utskollets Memorial, N:o 212, angående en gratifikation åt Herr Siats-Kommissarien Kock. S. D. Föredrogs ånyo Stats-VIskottels Memorial, N:o 213, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, i (råga om ytterligare anslag till fortsättning af National-Musei-bvggnaden. Voterings-propositionen godkändes. S. D. Föredrogs ånyo, och godkändes, Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande, N:o 41, föranledt af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut öfver Utskottets Memorial, N:o 35, i fråga om skjutsnings-hesvärets ordnande. S. D. Ånyo föredrogs Sammansatta Lagsam,t Allmänna Besvärsoch Ekonomi-UIskottels Metänkande, N:o 41, i anledning af motioner om ändringar i föreskrifterna, rörande vilkoren för anläggning af vattenverk och dermed jemförliga inrättningar; hvilket Betänkande bifölls. Från Reden. Bonde,-Ståndet.
MissgerningsBalken ; af Herr Waleijs Memorial, angående ändring i Kongl. Brefvet d. i3 Julii 1775 i afseende på tiden, hvarförinnan Magistrat bör verkställa utmätning för laga kraftvunne Domar och Utslag; och om arfvode eller dagtractamente till Executionsbetjente i Städerne vid utmätnings - Den 29 Maji. 343 förrättningar; af Herr Klemans Memorial, angående tillägg uti ExpeditionsTaxan, i afseende på RådstufvuRättens yrkade rätt till arfvoden för bouppteckningars inregistrerande och förvarande i likhet med hvad Häradshöfdingar tillagdt är; af Herr Westerstrands tvenne Memorial, angående förändringar uti 5 §. 25 Cap. RättegångsBalken; af Herr Memsens Motion, att inteckningar, som gifva säkerhet åt donationer till fromma Stiftelser, skulle gälla utan förnyelse; af Herr Westmans Memorial, angående oloflig landthandel i Norrland; af Herr Sandblads Memorialer omupphörande af 22 Cap. och 27 Cap. 9 §. Rättegångsbalken; och angående Expeditionslösen vid Kämnärs'Räller och StadsColIegier; af Hr Alunds Memorial om Syskons barnbarns arfrätt; och angående förslag till ändring i 35 §. 5 Cap. ConcoursLagen; af Herr Peterssons Memorial, med förslag till ändring af 24 Cap..5 §.
Borgareståndet icke skulle vilja förena sig med de andra tvenne Stånden, som godkänt Utskottets hemställan, föreslå följande voteringsproposition: 2:o. Den, som bifaller Utskottets, af två Stånd antagna, förslag, att bibehålla lin gällande bevillning efter 2:dra Art. för Arbetsfolk, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer nämnde bevillning att upphöra, och följaktligen rubrikenie "Arbetslolk” att ur 14, 27 och 29 §§ uteslutas, samt 2 mom. af 145 § att erhålla följande lydelse: ”2:0 Arbetsfolk, så å landet som i städernahvilka icke äro lagstadda ”och ej heller njuta ständig arbetslön, utan arbeta för dagspenning eller ”efter särskild öfverenskommelse och beting; lagstadde drängar på landet ”och i städerne, torpare, lärlingar i handel, handtverk, manufakturer och ”fabriker; samt allmogens hemmavarapde söner och mågar, såvida de ej ”drifva sådan handtering, rörelse eller näring, för hvilken bevillning eger ”ruin.” Utskottets förslag, att bibehålla nuvarande bevillning efter 2:dra Art. för Gesäller, är numera utaf tre Stånd godkändt, hvaremot Borgare-Ståndet nedsatt samma afgift till hälften, eller 1 r:dr b:ko; och lärer alltså, i fall Bevillniiti/s-Utskottets Memoria!, N:o 18. S Borgare-Ståndet icke viii frångå sitt beslut och nied de öfriga Stånden sig förena, omröstning böra ske, enligt följande voteringsproposition: 3:o. Den, som bifaller Utskottets af tre Stånd godkända förslag, att bibehålla nu stadgade bevillning efter 2:dra Art. för Gesäller, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer nämnde bevillning att, i enlighet med Borgare-Ståndets beslut, nedsättas till 1 r:dr b:ko.
Dm unbanfag ocb linbring i SöenjiUningen. 83 5. 164. Dm linbring i S3en>inningen — 35 §. 169. Dm EKebogörelfen —- g? f172. Dm (fpbb för Sayeringtfmån g9 @ft)er(geé SKiFeé (ill allmän Stagfimct SKifébag famrnan* fallabe offe feär i ©focffeoltn förfamlabe ©tänber/ gore twterlfgt: att, feban 2BI, femlift Dtegerlngöformené fbreffrlffer, granffat ©taféfoerfeté tUlftånb och briger, anflagit fdrltllba fummor litt bejjofroené fptabe 0# åtagit 0§ en beremot fröa* ranbe SSenottlntirg af $roå billioner ^toäbunbrabe ©fetttto feabe ©ejrljunbrabe SXifébaler Santo, oberäfnabe @)oi«Ué»afgif« ten, forn efter f4r|t.ilb Öbrfattnlng. femmer att utgå, fara* be litt ©tafé.Gonfoiret Inflptanbe Semtllntngémeblen, Quarntullen of ©tocf&olm, ©ätteborg ocb Sarléfrona, famt ©ala»acctfen af SKIfeté ©täber, ^oftmeblen, ©tdmplabe papper&afglften o<fe Sränminö* brånning^ mehlen, 2BI, för ntgöranbet of ben 2IÉI* mdnna SemlHmngcn, bffoerenéfommlt ont, fbljanbe ftabganbens. 9$ emilin, tn dist r t. 1. ^erfonlig fFpbbéafgfff*.
Deremot ansåg afdelningen öfverflödigt, att dessa helfrihetsbref skulle, såsom hittills ägt rum, för hvarje år förnyas, utan trodde dem kunna bibehållas, så länge samma fartyg hade samma ägare eller intressentskap, äfvensom man ansåg ta H. 4* 322 Den 22 Augusti e, ni. dessa bref böra utfärdas på pergament, för att vara så mycket varaktigare. Detta afdelningens utlåt, underkändes af Utsk., hvarföre jag, i öfverensstämmelse med Hr Rosenblad och på de sakrika skäl Hr Wijks reservation innehåller, får yrka återremiss af betänkandet. Frih. Cederström, Jacob: Frih. von Kraemer har åberopat och upprepat det hufvudsakliga innehållet af Hr Wijks reservation, hvaraf jag eljest ämnat begära uppläsning. I denna reservation tilistyrkes, att Corinne:ce-colhgii i föreskrifven ordning utfärdade helfrihelsbref ej skola årligen ombytas, och att de skola vara skrifna på pergament för bättre varaktighet. Detta är fullkomligen öfverensstämmande med verkliga behofvet, och högst otillbörligt är att fordra fribrefvens årliga omskrifning, så länge fartygen innehafvas af samma å'gare. Jag instämmer med dem, som yrkat återremiss, och begär att Utsk. måtte fästa afseende på Hr Wijks reservation samt i öfverensstämmelse dermed afgifva förnyadt betänkande. Hr Nordensköld, Otto Gustaf: Jemte del jag får förena mig i hvad Hr Rosenblad yttrat och får säga, alt jag äfven tillhörde sjöfarts-comitcen, anhåller jag att få fästa R. o. Ad:s och Otsk:s uppmärksamhet uppå huru angeläget det är, alt hvarje mindre nation är ytterst uppmärksam på att hafva sina nationnlilels-handlingar i vederbörlig ordning. Då större nationer komma ali drabba tillsammans i eli krig, så kan vid första utbrottet deraf vår flagga och vår sjöfart få en sådan knäck, alt den ej kan repa sig på många år.
År 1846 omlades en del af Tjärhofsgatan, återstoden af Hornstullsgatan, Grefgatan, WolmarYxkullsgatan, Riddarhusgränden, Trädgårdsgatan, en del af Regeringsgatan, Jakobsgränd, Baggensgatan, Benikebrinken, stora Surbrunsgatan, Tegelbacken vid Röda Bodarne med flere mindre gatudelar, sammanräknadt 12,!)96 qvadratfamnar ; och utgifterne för året voro 46,607 R:dr 33 sk. l rst. År 1847 verkställdes omläggning af Luntmakaregatan, Torget vid Röda Bodarne och platsen vid Fria Konsternas Akademi, Riddarhustorget, Regeringsgatan, Södermalmstorg, Ladugårdslands Tullgata, en del af planen vid Logårdshamnen, Roslagstullgatan, stora Trädgårdsgatan, Clara norra Kyrkogata och en del af Riddarholmen m. m., tillhopa 12,791 qvadratfamnar. Förvaltningens utgifter samma år utgjorde 40,095 R:dr 3 7 sk. Yid ofvannämnde arbeten hafva antingen hela gatan eller större delar deraf, till gatans hela bredd, blifvit på en gång omlagde, hvarigenom de för Öfver-Ståthållare-Embetets Femårs-Berätlelse för åren 1843—1&47‘ 10 74 delar vunnits, att vattenafFallen kunnat nogare beräknas, smärre höjder borttagas, fördjupningar fyllas och gatornas bättre bestånd försäkras genom den spänning, som stensättningen erhåller, när gata till hela sin bredd på en gång omlägges. Å de gator, hvilkas bredd sådant medgifvit, hafva trottoirer af fältsten blifvit anbragte, till fotgängares beqvämlighet; och på Regeringsgatan hafva trottoirerne kunnat läggas af huggen och tuktad granit, genom de bidrag ägarne af derinvid belägne hus lemnat till sådan stens anskaffande.
Utskotten yttra det icke vara underl cist eidt någon säker ber åkning , hura mycket Banquen för sina , hos Gotha Canal och Malmo Disconter redan ägande Fordringar sluteligen kan komma att afskrifva; men detta obestämda förklarande måste väl något närmare kunna utredas, hellst Nationens elier Banquens uppoffring till större eller mindre belopp icke kan vara Nationen likgiltigt , och en utveckling deraf torde skäligen af Högloflige BaneoUtskottet kunna begäras, som med upplysning om de Fordringar i Disconterne, hvartill Ban. quen i alla fall till betalning ägt företrädestätt> i sammanhang dermed framställes det o - ^5 Den 17 Martil, f. m. lika förhållande till förlust för Banquen, som inträffat vid ett annat behandlings-sått till Disconternes utredning i jemförelse till det För. slag, sorn i Utskottens Betänkande innefattas, hvarjemte., och i grund af den töfmodan, att Hcglofiige BancoUtskottet fotat sina Calculer pä bestämda beräkningar, jag önskar att f| Utskottets upplysta pröfning underställa, om icke en gräns borde bestämmas för Banquens möjliga förluster, hvilka, i annan väg, om så fordras, af Statens Medel kunde godtgöras, och hvartill jag föranlåtes af den farhåga, att dessa förluster sluteligen blifva för Banquen större än man nu sig föreställer, om, jemlikt Utskottens Betänkande, icke nya Lane utvägar öppnas för nu säkra och ordentliga Låntagare , som omsider ännu blifva osäkra, dä Lån tiil flera Millioners helopp innom få å.r skola indrifvas, utan allt Låne-biträde dertill , och då, genom UtmätningsAuctioner, den omtänksamme hust hallaren jemte vinglaren kommer på obestånd.
Någon inkomst af den sålunda bestämda afgiften tillflöt likväl icke post-kassan, utan fördelades densamma emellan åtskilige post-tjenstemän ; och har äfven Kongl. Maj:t, genom nådigt bref den 21 November 1849, i sammanhang med ny lönereglering för Postverket, förklarat, ätt provisionen å de utländska tidningar, som genom Post-verkets tjenstemän reqvirerades, icke vore af den beskaffenhet, att den lämpligen kunde till Postverket indragas. För att likväl komma i tillfälle att bedöma, hvilken förändring uti härför gällande stadganden skulle finnas lämplig, anbefalldes genom högstberörde Kongl, bref Ofver-postdirektörs-embetet, att för de 3:ne sistförflutna åren till Kongl. Maj:t meddela uppgifter angående antalet af reqvirerade exemplar utaf särskilda utländska tidningar, samma tidningars pris å reqvisitions-orten jemte derför belöpande transito-porto, det å dem af Post-styrelsen bestämda pris, samt hvad provisionen för de dertill berättigade tjenstemännen under året sammanlagdt utgjort. Sedan Ofver-postdirektörs-embetet med dessa uppgifter inkommit, har Kongl. Maj:t derefter, genom nådigt bref af den 30 November 1850, förordnat, att provisionen å de utländska tidningar och periodiska skrifter, som genom post-tjenstemännen införskaffas, får, med undantag af transito-portot, beräknas till högst 25 procent af priset å reqvisitions-orten. Priset å dessa utländska skrifter bestämmes fortfarande genom årliga af Generalpost-styrelsen utfärdade taxor; och' få Revisorerne efter 1858 års taxa meddela följande uppgifter om prisen å några mera kända utländska journaler, äfvensom de, enligt erhållen uppgift, i bokhandeln gällande försäljnings-pris: — 43 — Enligt Bokhandels Post-verkets priset i taxa, Stockholm, riksmynt. riksmynt. Franska: Illustration, journal universel 43,75 . 31,50. Journal des Economistes 43. 35.. Revue des deux Mondes '... 65,75. 42. Tyska:
T S Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, om förordnande af en Statsrådsledamot i afseende pä hundläggningen af vissa i Riksdagsordningens 36 och 42 §§ oinförmälda Riksdags-ärenden; gifven Stockholms Slott den 16 November 1847. Kongl. Maj:t vill härmed gifva Rikets Ständer tillkänna, att Kongl. Maj:t i Nåder förordnat Statsrådet, Kommendören af Kongl. Maj:ts Nordstjerne-Orden, Friherre Otto Wilhelm Stael von Holstein att, under innevarande Riksdag, utöfva den befattning med riksdags-ärenden, som, enligt 3G och 42 §§ afRiksdags-Ordningen, en ledamot af Statsrådet tillkommer. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. J. F. Fåhreeus. Utdrag af Protokollet öfver CivilÄr enden, hållet inför Hans Majit Konungen i Statsrådet å Stockholms Slott den 16 November 1847. N ärvarande: Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse; Hans Excellens Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Ihre; Statsråden : Friherre Stael von Holstein, Munthe, Kongl Maj.ts Nåd. Proposition, N:o 13. Friherre Peyron, Silfverstolpe, Wtern, Friherre Gy Henyranat, Faxe och Fåhreeus. Sedan Kongl. Maj:t i Nåder förordnat Statsrådet m. m.
Grefve Hornj Claes Fredrikanförde skrifteligen: Jag begär, att vid remissen af min Motion om förändring i allmänna skjutsinrättningarne, få bilägga ett yttrande, påkalladt af de anmärkningar som, förnämligast af Grefve Posse, blifvit emot densamma gjorda. Grefven klandrar, att Motionen icke innehåller något förslag till förändring uliden öfverklagade skjutsinrättningen, och tror att dess uteblifvande från min sida skulle bevisa svårigheten att uppgöra ett sådant. Jag medgifver ej detta skäl hvarken för klandret eller mot verkställigheten; emedan jag tror mig nog tydligt hafva tillkännagifvit, att min önskan inskränker sig dertill, att Rikets Ständer skulle hos Kongl Den 21 Januarii. Maj:t i underdånighet begära: att ett fullständigt utarbetadt förslag till en ny skjutsinrättning i förening med bref posten, måtte till nästkommande Ständer öfverlemnas. Det vore väl icke tänkbart, att ett till sina detailler sä vidt omfattande Förslag skulle af en representant kunna utarbetas med anspråk på någon fullkomlighet, hvarförutan dess vidrörande blef ett alldeles onyttigt arbete. Dertill fordras en speciel kännedom af hela Postverket, en noga beräkning af stationerne för Bref och Paquetposten, jemte en fullkomlig kunskap om vägarnes sträckning och beskaffenhet öfver liela riket och andra locala förhållanden, allt förberedande upplysningar, lika svåra för den enskilte, som lätta för Styrelsen, alt erhålla. Att hålloch reserv-skjutsen, under tiden, måtte ställas på entreprenad, strider mot Herr Grefvens öfvertygelse om nyttan för håde resande och skjutsande, stödd på erfarenhetsbevis; desse äro visserligen alltid de säkraste, då de rätt uppfattas, men jag tror icke, alt olägenheterna vid skjutscntreprenaderne inom Skaraborgs Län bevisa annat, än att desamma icke voro ordnade i systéme.
Uti det underdåniga utlåtande, KammarCollegium den 8 December 1828 afgaf rörande räntepersedlarnes förvandling, anfördes äfven, att Collegium ansåg sig böra fästa Kongl. Maj:ts Nådiga uppmärksamhet å nödvändigheten af en sådan förändring i markegångssättnings-methoden, att någorlunda jemna och billiga priser blefvo stadgade för visst längre tidskifte, t. ex. från Riksdag till Riksdag, derigenom att åt Rikets Ständer öfverlemnades att markegången för hvarje Län reglera. Rikets Ständer, som erhöllo del af nämnde utlåtande, yttrade derefter i underdånig skrifvelse den 25 Januari 1830 det angeläget vore, att markegångspriserna i hvarje ort bestämdes efter medium af priserna under förutgångne fem år, att gälla icke för år, utan för någon längre tid af t. ex. fem år, och anhöllo att vid nästa Riksdag få emottaga Kongl. Maj:ts Nådiga proposition om förändrad method för markegångssättningen. Uti häröfver i Nåder infordradt och den 17 Juni 1830 afgifvet underdånigt utlåtande anförde KammarCollegium hufvudsakligen: att nuvarande förhållandet med markegångssättningen vore högst olämpligt med afseende ej mindre å tiden, då den verkställes, än å de personer, af hvilka och sättet, hvarpå den förrättas, jemte dess resultater, hvadan, och då åtgärden utgjorde en del af den handläggning vid beskattningen, som tillhör Rikets Ständer, Collegium, i enlighet med dess förra utlåtande, trodde lämpligast vara, att markegångstaxor af Rikets Ständer 117 vid hvarje Riksdag blefvo upprättade, i hvilket afseende förslag å de åtgärder, som derföre ansågos af nöden, jemväl afgafs.
Län är detta mål nu så långt kommit att det endast beror på Konungens afgörande. Det är allmänt kändt, ty det är införd t i allmänna Tidningarne. — I sammanhang härmed, äfvensom af Grefve Spens och Friherre Ridderstolpe, har fråga på förmiddagen blifvit väckt, huruvida det vore KammarRättens RevisionsContoirs rätt att göra sådane anmärkningar, och man har ansett Beredningsoch TaxeringsComite^rne vara Auctoriteter, hvilka ej voro underkastade någon controll. Granskningsrälten är likväl bestämd uti 4 §• 4 Art. BevillningsFörordningen och nödvändigheten af denna controll innefattas uti samma Författnings stadgande: att alla Medborgare skola lika beskattas. Huru vore detta verkställbar^ om Comitéerne ej voro underkastade någon controll, för att ej omtala de speciella mål, som i besvärsväg måste afhjelpas. Jag vill blott påminna om det exempel, som i dag förevarit, att af 25 Län, 14 tillämpat Förordningen på ett 368 lien io December e. m. .sätt, och ii på ett annat, oell måhända hade likväl de i4 Länen mera behof af en allmän nedsättning än de andra. Utan KammarRättens controll skulle en sådan ojemnhet ej märkas och ej kunna rättas. En Domstol, huru den än handlar, har alltid tillfälle att blifva tadlad. På sådant sätt har en Talare på förmiddagen tadlat KammarRätten för det den upphäft TaxeringsComiteens Beslut, att en egendomsägare för upphandling af Spannmål, som lian förvandlade till Bränvin på sin egen Egendom, skulle särskilt erlägga Bevillning Såsom Spannmålshandlande. KammarRätten fann ej skäl att belasta egendomsägaren härmed, då han skattar för egendomen, och man trodde, att det var en lycka för landtmannen, ju flere som handlade med spannmål, och ju flere speculanter det vore på denna vara. —- Man har sagt, alt Pröfningsoch TaxeringsComiteernes åtgärder icke borde kunna åtalas eller ändras. Jag utbeder mig alt få uppehålla Ridderskapet och Adeln med förklarande af milt förstånd af Författningen i denna del.
Pastorn intresserar sig särdeles för sina qvinliga konfirmander – vare detta dock sagdt utan elackhet. Bland dem befann sig ett slags halfidiot, en stackars försummad varelse som ännu ej lärt sig att läsa. På pastorns uppmaning tog L. sig af det arma barnet och den rika köpmansdottren undervisade dagligen med outtröttligt tålamod den fattiga, smutsiga, förslöade tösen, som under andra omständigheter tvifvelsutan endast skulle uppväckt vämjelse och vedervilja hos henne. Kärleken kan göra underverk och inom kort hade L.G. lärt sin skyddsling att läsa så att hon kunde deltaga i nattvardsundervisningen. En gång yttrade pastorn högt till en af fl[ickorna] A[ndersson]: ”Kan man lefva gift på mina inkomster?” Man trodde på den tiden att han gick i friareärenden till den lilla husliga L. och svaret ljöd: ”Det beror på om pastorn får en liten huslig och praktisk hustru som med förstånd och insigt sköter sitt hus.” Anderssons tyckas ej hafva sympatier för honom och säga att han är egenkär. Några af hans yttranden må anföras som exempel: ”Jag vill aldrig blifva förälskad, ty klok beräkning skall bestämma mitt val af qvinna.” ”Ingen man friar först, det är qvinnan som framställer det första frieriet med – sina ögon. Han har endast att afslå eller antaga anbudet.” ”De flickor som haft en olycklig kärlek bli alltid de allra bästa.” Oförberedt, utan att G.s haft en aning om hans förehafvande, går han och förlofvar sig med en ung, rik fröken Frick, dotter till rådmannen, och efter att hvarje dag hafva varit i G.s hus afbryter han tvärt umgänget med dem. Deras förbittring och sårade stolthet låter lätt tänka sig. Alla veta att L. – den rika köpmansdottren är försmådd. Hvad värre är, hon har älskat honom, och ser att denna kärlek var ett misstag, att hon tagit en hjertlös egoist för en ädel man. Den yngre systern, M.-a har äfven ett tycke. Detta gäller en ung student. Man eklaterar förlofningen tvärt. Det skall vara som ett svar på prestens förlofningskort.
N:o 124, hvilket svar innefattade flere möner, icke hvarje mom. må anses såsom en serskild punkt, utan att R. o. Ad., om Ståndet så beha 6 H. 21 322 Oen 29 Juni. gade, matte kunna på en gång afgöra alla de delar af förevar:de utlåt., som röra förenämnde punkt. Hr von Hartmansdorff: Jag hemställer, att Hr Tersmedens yrkande mätte blifva föremål för öfverläggning, först då när vi komma till den omnämda punkten. I öfrigt är betänk., af beskaffenhet, att böra punktvis föredragas; enär föremålen äro så många och så olika. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att R. o. Ad. torde finna, att om vid föredragningen af någon af de serskilda delarne af förevarande utlåt., någon ledamot skulle anse nödigt att derjemte någon annan del blefve föremål för pröfning, frågan derom då borde blifva framställd till R. o. Ad:s afgörande, och att således de serskilde punkterne kunde hvar för sig företagas till pröfning, tills Hr Tersmeden eller någon annan framställde begäran derom, att flera delar af betänk, må pä en gång afgöras. R. o. Ad. hördes häruti instämma. Härefter framställdes till pröfning: l:sta pukten, ang:de äskad förhöjning i K. Bibliothekets ärliga Statsanslag. R. o. Ad. fann denna punkt ej erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. 2:dra punkten, ang:de löneanslag för predikanter inom 2:ne nya kapellförsamlingar i IVerinlands finnmarker. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Fastän Utsk. ej funnit skäl att frånträda sin mening, så torde R. o. Ad. likväl ej uti Utsk:s här afgifua ytl rande finna skäl till att frångå den mening, som valden rådande hos 11. o. Ad., då denna punkt återremitterades vid första föredragningen.