Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har trott att en tidigt vunnen kännedom om de stimmor Riksens Ständer i landets närvarande ställ* ning kunna bevilja, skulle undanrödja den tvekan sorn ofta miste uppstå att godkänna de utgifter StatsUtskottet nödgas föreslå, då de blifvande tillgångatne ej äro tillräckeligen kände. Jag har trött att upplysning om utvägarne att fylla behöfven skulle förekomma betänkligheter och alstra beredvillighet hos Rikets Ständer att gå regeringens önskningar till mötes vid beviljande af de summor som för Statsverket oundvikligen fordras. ijag har ansett för en väsendtlig fördel om ett samband kundé beredas emellan Statsoch Bevillningsutskottens åtgärder, hvilka båda Utskott hvar för sig icke fullständigt kunna öfverse alla Statens tillgångar. BéVillningsUtskottet uppgifver ej blott grunderne för dea Allmänna Bevillningen, till desg Den 17 Febructrii, befattning hörer äfven grunderne för de såsom bevillning Statsverket tillegnade inkomster af Tull, Post, Charlas Sigi 1 latreförsäIjningsmedel. Månne ej det Utskott som skall uppgifva desse grunder , som således måste undersöka så väl de grunder som hittills varit gällande, som de medel hvilka derigenom influtit till StatsCassan, närmast bör vara i tillfälle att kunna författa förslag å de summor som i-närvarande ställning kunna påräknas att ingå dels genom Tull, Post, Chartte’- Sigillatae försäljning m. m. dels genom allmän bevillning å synbar förmögenhet och behållen inkomst. Skulle icke sadane calculer med möjlig fullständighet uppgjorde blifva en anvisning och en ledtråd, hvarefter StatsUtskottet med mera säkerhet kunde förfara vid RiksStatens uppgörande och vid pröfningen af utgifterne. Den blifvande Statsinkomsten i alla dess detailler, härledande sig från ordinarie inkomster och beviilningar borde härigenom kunna i ett helt öfverse* och jemföras med de nödige utgifterne intill nästa Riksdag. Slutligen ägde Riksens Ständer att förvänta från deras Statsutskott en tillförlitelig financeplan, som lemnade på samma gång en öfversigt af utgifterne och af inkomster som motsvarade dem.
N:o 81. Motion N:o 181, om förändrad grund för skyldighet att underhålla all männa vägarne vintertiden. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 2. R. St. underdån. Skrifv. N:o 40. Motion N:o 277, om upphäfvande af gällande föreskrifter för uppta gande af kollekt vid bröllopp och barndop. Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk. Betänk. Lasson, Ola, från Christianstads län. Motion N:o 166, om ändring af Kongl. Kungörelsen den 17 Juli 1847, i fråga om utarrendering af kungsoch kungsladugårdar samt andra kronolägenheter. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 50. Motion N:o 167, om anslag för skogsplantering å flygsandsfälten i ri ket. Stats-Utsk. Utlåt. Lee, stora. Se Stora Lee. Leksands distrikt, att extra provincial-läkarebefattningen derstädes måtte på ordinarie stat uppföras. Motion N:o 247. Stats-Utsk. Utlåt. Levin, C. G., Häradshöfding, om pension åt hans efterlemnade enka. Wilhelmina - 41 mina Levin. Motion N:o 275. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 74. R. St, underdån Skrifv. Lidaån, att återstoden af det, för sänkning och upprensning af denna, vid sistlidna riksdag beviljade lånebidrag måtte på en gång få lyftas under år 1867, m. m. Motion N:o 331. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 78. R. St. underdån. Skrifv. Loka brunnsoch badinrättning, om öfverlåtande på vissa vilkor åt enskildt bolag af statens äganderätt dertill. Motion N:o 265. Stats-Utsk. Utlåt. Lossning och omlastning af tullfria råvaror, om ändring af gällande föreskrifter derom. Motion N:o 327. Allm. Besv.- och Ekon. Utsk.
' Dest Hustru N. N 27 Gesäller N. N l Z9 N. N 28 Hushällcrfla N. N 29 Laquay N. N 2; > Drängen N. N 20 9l. pr » . 88 Dito N. N. , >7 Dito N. N. ... Pigor N. N. : 27 Dito N. N : . j22 Hos mig (pä mina ägor )I bor N. 3!. ... .1 Capitain wid N. Regemen N. den »8 bl. dl. Unverteknad äger: r Mantal. Frälsehemmanet. Fall i N. Socken skattehemmanet Skog i N. Socken ^ dito. Skattlagde Tullmjölqwarnen Forst med z pär stenar, rrenderav: Bostället Basebo i N. Socken H Mantal. Behällen Inkomst af deste Lägenheter, jemte de ä hosfogad? serffillte Förtekning upptagne Hemman, Werk och Inrättningar samt öfrig Egendom, efter de i Författningen tillätne afdrag, war förl. är R:dr B:co 5408: X. » ställningen med Lön R:dr. 7;; Författningen tillätne afdrag^ förledit är Fall den » « » » » 22 5« >ptages till 650: Summa R:dr. 950:" dl. dl. För min Pupill N. N. uppgifwes äfwenledes en be« :n Inkomst för förledit är af R:dr. z?;. Drängen N. N. har ock ett serflillt Capital, som han N:o 6. s4 Den n October. N:o 6. Bilaga till N:o Speeiffcakkon pa annorstädes belägne Egendoms Werk och Inrättningar m, m. ra» Kl «s».o §§Z vi !-vy. Hemman och lägenheter. Warde. Ager: ^Frälse, Berg kalladt 4 Dito Drästen ^ Dito Fosta Arrenderar: Skatte Nyby En flerbladig Säg wid samma gärd, som sägar ioc>o!
Maj:ts Hof-Capell ocii Spektakler ur Saltpetér-Fonden uppburet - { it 44 ii 44 ii 44 1 lån 4 1 54 52 t 41 44 :■ 78. om öfver-Ståtliållare-Embetets åläggande 1 ;;; att på Räkning i Rikets Ständers Bank insätta dess Cassabehållningar 4 1 54 52, 53 J V 45 45 I anledning af skiljaktiga beslut , .4 1 184 54 9 V 45 y 45 hj 79. om Landsböckernes tidigare inlemnande till Kongl: Kammar-Rätten /i 1 53 173 18 80. om undersökning om åtskillige i Landsböckerne balancerade förskott '81. om arfvodens fortfarande utbetalande till 4 54 53,54 f 173 18 1 3:ne Officerare fx*ån Konungens f. d. Eget Värfvade Reg:te, ehuru de erhållit TT 44 högre löner ä Stat ... 4 1 54 54,55 f H44 ii 44 ii 41 82. om öfverste-Indelningens vid f. d. Adelsfane-Reg:tet utgående till H. Exellens Hr Grefve M. Björnstjerna 4 1 54 55 83. om till Nyköpings Hospital anordnad tull3 —i 4 1 54 55, 56 2L* Fl — o a p ® C »G sr C/q cnr v. > 3 2. B £ ET E £- V A. Er® o o « j7 va 2. 2 BB £ S3- a. RiksStåndens Beslut. ? 3 2. K o jEL ■ aq C/q u> 1 cd ro c« CO £■' Ridd. o. PresteBorgareBondeN:o JN:o| Sid. Adeln. Ständet. Ståndet. Standet. N:o I Anmälan af Rikets Ständers Revisorer 1841 oell iö4*.
Maj:ts Befallningshafvande, på sätt ofvan är nämndt, föranlåtits att hemmanen ä Kronans vägnar öfvertaga; blefve, jemlikt åberopade lagrum och författningar, i första rummet Lindberg och, derest tillgång hos honom saknades, Stats-rådet af Wingård ålagdt att ersätta ej mindre de oguldna arrende-algifler och krono-utskylder, som, enligt Kontrakterna, hort, intill midfasta» år 1837. utaf hemmanen Elfvetorp komma Kronan till godo och jemväl blifvit, sedan konkurs efter arrendatorn Ekendahl yppats, till betalning fastställde, men icke kunde af konkursmassan gäldas, utan ock det belopp, hvartill blifvande nybyggnad, husröta eller annan vanhäfd å hemmanen, vid den tid de af Kronan pä förberörde sätt öfvertogos, kunde vid laga syn hafva blifvit uppskattade, likaledes i den mån fastställd betalning derför af konkursmassan icke erhölles: hvilka samtliga ersättningar skulle, efter konkursens slutliga utredning, till siffran bestämmas genom behörig uträkning af Lands-kontoret i Wermlands Län. Sådan uträkning är den 15 Mars 1853 afslutad och upptager: Nybyggnader, husröta och vanhäfd på hegge boställena, enligt Syne-rätts Utslag den 7 Augusti 1845, nemligen för samtliga husens nybyggande på begge boställena ‘ 2,072: 18. — För humlegårdars anläggande, ängsladors och hägriaders uppförande samt brunnars och jords iståndsältande, tillsammans 115: 40. 6. 2,188: 10. 6. Summa i}:ko~K:dr 2,923: 10. 6, hvaraf Kronan, i utdelning ur Ekendahls konkursmassa, erhållit blott . 48: 47. 3. och således B:ko ILdr 2,874: 11. 3. ålåge Kammarrätts-rådet Lindberg och Stats-rådct af Wingård att gälda. 4 Kongl. Ma;j:ts Nådiga Skri/velse N:o 431.
Ehuru jag ej föreställer mig att det låter sig göra att få någon förändring i detta Utskits förslag derhän att art. »9parrar» blefve fri från tull, kan jag dock icke underlåta att hiir, i öfverensstämmelse med förut uttalad åsigt, yttra den mening att det ligger en stor orimlighet i denna tullsats, då sparrar ej blifvit utförda till större belopp än 230,000 st. under loppet af sednaste år, en obetydlighet i jemförelse med den massa träd, som åtgått till stängsel och andra behof inom landet. Jag vet icke hvarföre man icke heldre tillskyndar skogsegarne en inkomst genom deras skogs utförsel, än att genom tullen hindra skogens fördelaktiga försäljning. Jag vill dock icke yrka någon tullfrihet, såvida icke någon annan ledamot instämmer i den mening, som jag nu yttrat. Hr Fåhraeus: På de skäl, Utsk:t anfört, får jag anhålla om bifall till Utsk:ts ifrågav:de hemställan. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. blef Utsk:ts förev:de hemställan bifallen. Utsk:ts hemställan ang:de nedsättning i utförseltullen å oarbetadt virke. Frih. Raab: Jag håller visserligen Utsk:t räkning derföre att Utsk:t funnit skäl föreslå nedsättning i den nu gällande tullen å oarbetadt virke, men jag anser ännu orimligare att lägga tull å dessa artiklar än å sparrar. Jag vet att här i Stockholm utbjudas dessa björkplankor till 10 å 12 rdr tolften, hvilket gör att den som har bjelkar att sälja, hugger sönder dem till ved, derföre att det icke annars lönar mödan att sälja dem. Hvarför lägga hinder i vägen för export af sådant, som icke kan vara till någon nytta? Det är en princip, som jag icke kan gilla. Jag vill icke uptaga tiden med någon begäran om propos. eller votering; jag yttrar denna mening och vinner den anklang, skall jag icke underlåta derå yrka propos. Gr. Anckarsvärd: Lika med Frih.
Tiggarna vilja på denna dag fröjda sig med de andra och sedan tigga hop pengar för att dermed betala laget. Köpmannen lofvar att, när Drottningen blir bunden af Hymen, sälja sina band, sidentyger och kläden och sedan sticka sin bod i brand ”till ända på allt mitt besvär.” Den ostadige älskaren med fyra nymfer undrar öfver, att någon vill plåga sig med att länge ”bijda efter en.” Wildmännen sjunga: ”Kärleken har en eld upptänt I wåra bröst, som oss har bränt, Så att wij äre nu fram vänt Uhr wåra skogar til att see Om inga Jungfrur samma wee Förnimme och kunne oss hjelp betee.” Then stridsamme kämpen menar, att om Holger Dansk, Roland och andra kämpar fått höra ”wefften” af hans svärd, hade de ej vågat se på honom, än mindre göra motstånd. Herrarna säga till Jungfrurna, att om alla de, som blifvit narrar af kärlek, ville fördrifva sin tid med dans, skulle de mindre bedröfva sig sjelfva, och dem och göra mindre dårskaper. Båtsmännen sjunga till de sköna: ”Wij som uppå thet wille haaff Aff stormen drijfwas an och aff Ehvart som han oss körer, Will nu inthet fråga mehr, Hwart uth man Nårestiernan seer, Att hon oss koosan förer. Ehr ögon lede oss wår fart Och är thet Himmelstecknet klart, Hvilket, hwart skepet länder, Wi fölie uthi säkerheet Oachtat Windens häftigheet, Ehwart han sigh hälst wänder.” Uhrspeglarna418 förklara, att alla måste undra öfver dem, då de göra sina små puts. Segervinnaren trotsar Alexander och Cæsar. Vulcanus med Cycloperna lofva smida drottningen en ny krona, ty hon skall komma att bära två. Sist frambär Apollo till drottningen en lagerkrans, hvilken betyder den segervinst, hennes konungsliga dygder förtjena, och förespår henne att vinna mången lyckosam slagtning och nedslå sina ovänner. Den stora Balletten prisar Christina och den dag hon blifvit född.
Brefvet den 22 sistlidlie September, om spärrningars upphäfvande inrikes, hvaraf bör följa, att cholera-smittan, inkommen till någon ort af Riket, får sprida sig till allat, och om än nödige försigtighetsmått skenbart förorsaka kostnader för importören samt följaktligen ökade pris å en eller annan artikel, men dymedelst säkerhet till lif och en i andra afseenden lifligare rörelse befrämjas, synas desse fördelar rikt ersätta de antydde olägenheterne. Genom Kongl. Quarantaines-Förordningen den 7 November 1S06 voro, i dess 17 §., tryggande föreskrifter lemnade, hvilka efterlefdes en tid, då choleran rasade i flera grannstater; men genom Kongl. Förordningen den *7 Mars i83a inskränktes quarantaines-tiden för fartyg, kommande från smittad ort, till tio, och seglingstiden till fyra dagar, hvilken senare i 1806 års Förordning Tar bestämd till trettio dagar, och i Kongl Quai antains-Commissionens Kungörelse den 17 Junii 1831 nedsattes till 8 dagar; äfvensom 5 §. i i832 års Författning innehåller, att fartyg, som kommer från utländsk ort, må, då samma ort ej i Sverige är förklarad för smittad, anlöpa Svensk hamn, utan BiÄung till R. St. I * Allm. Besv.- och Oecon.-U t skottets Ut låt ande N:o r45. ratan att hafva besökt quarantaines-inrättning. Att ändamålet med desse senare föreskrifter sistlidet år förfelats, och att den då inträffade olyckan äfven hädanefter kommer att förnyas, skall, enligt Motionairens förmenande, befaras af alla, hvilka ej föreställa sig, att cholera-sjukdomenj, deraf Sverige tillförene aldrig varit hemsökt, utvecklas af sig sjelf, jemväl på jordklotets nordliga trakter, helst den öfvertygelsen skall af många delas, att choleran inkommit till Götheborg och Stockholm från Hull i England.
Då likväl, enligt de till Eders Kongl, Maj:t ingångne qvinqvennii-tabellerne, folkmängden år 1805 uppgick lill 31,819 »1815 » » 35,015 » 1835 » » 44,239 » 1840 » » 45,769 och » 1845 » » 49,077; loide, med hänseende till Länets framåtskridande i odling och tillväxt, kunna med full visshet antagas, att befolkningen vid 1850 års slut var större, än hvad mantals-längderne på förenämnde sätt upptaga. Såsom stöd för detta antagande får erinras, att om än mantalsskrifningarne, med ledning af vid 0 tillfället 9 tillfället tillgänglige handlingar och meddelade uppgifter, blifvit med tillbörlig noggranhet verkställde, desamma, hvilkas föremål icke är folkräkning, utan hufvudsakligen att i skatt upptaga alla de individer, som sådan böra påföras, likväl icke utgöra någon fullt tillförlitlig kontroll derå, al t kommunens alla invånare, äldre och yngre, varda uti längderne antecknade; enär ej sällan inträffar att hela hushåll och enstaka personer, särdeles i orter, der, såsom här, bland tjenande klassen det oskick, alt icke antaga laga årstjenst, är ganska vanligt, blifva vid de årliga mantalsskrifningarne uteslutne eller förbigångne, antingen i följd af flyttning från en församling till en annan, eller af .egen försummelse att vid förrättningen sig anmäla; hvartill äfven kan läggas församliugarnes bemödanden att blifva qvitt sådar.e personer, sorn de befara kunna komma fattigförsörjningen lill last. Presterskapets uppgifter, hvilka ligga till grund för Tabell-kommissionens beräkningar, böra fördenskull, äfven om samma uppgifter i något fall skulle stödja sig å approximativa kalkyler, i fråga om folkräkningen vara mera tillförlitliga än mantals-längderne.
Med denna vid hvarje hittills gjordt utbyte af förbud mot lämplig skyddstull bekräftade erfarenhet för ögonen har Utskottet icke tvekat, att, sedan de politiska och kommerciella skakningar, som vid sista riksdagen anfördes emot fullständigt frånträdande af förbudssystemet, numera dels lugnat sig, dels ock visat sig i afseende a industrien medföra helt andra resullater, än som då befarades, antaga den grundsats, att alla inoch utförselsförhud böra utbytas mot sådane tullafgifler, som dt inhemska varutillverkaren lemna tillbörligt skydd på samma gång, som de bereda möjlighet till loflig handel med alla varor. Näst frågan om förbudens afskaflfande följer bland tull-lagsliflningens grundsatser den af motionärerne och isynnerhet Herr Murén förfäktade åsigt, att lullafgiflerna icke måtte i allmänhet sättas högre, vare sig vid ineller utförsel, än till 23 procent af varuvärdet; men, då vid öfvergången från förbudstill skyddstullsystemet största varsamhet vid tullsatsernas bestämmande är af nöden och någon viss procent af varuvärdet icke alltid utgör rätta grunden för dessa tullsatsor, så vidt dermed i första rummet afses skydd för inhemska näringarne, hälst värdet å olika fabriksoch handtverksvaror hufvudsakligen beror, än af råvarans värde, än åter af det å fabrikatet nedlagda arbete, anser Utskottet sig icke nu böra såsom allmän regel för tullafgifler nas bestämmande antaga något visst maximum af varuvärdet.
Af dessh skäl, och emedan Lagen icke sa fullkomligen bestämmer hvad Prest vid ifrågavarande tillfällen bör iakttaga, att ju ovisshet hos honom kan uppstå huru vidt hans pligt må sträcka sig, finna Riksens Ständer en härmed enlig förklaring öfver 12 Kap. i och 2 §§. Giftermåls-Lälken vara af nöden, och få alltså hos E. K. M. i underdånighet föreslå, att en sådan förklaring må meddelas. Riksens Ständer framhärda etc. Underdåniga Skrifvelseri N:r C5. Uppl. och godh', hos Ridd, och Ad, d. 24 Mars i8x8« — Präste-Standct d. 24 BorgaroSlåmlct d. 24 — Bonde-Ståndet d. 3i — Riksens Stunders underdåniga Skrifvelse angående stället till val af Kronoskj nts-sky 1 di ges Dep u te rade. För de lill kronoskjuts skyldige HemmansEgare och Aboer, sorn vilja begagna den i 4ide punkten af Kongl. Förordningen den 28 Juni 1809 dem förunnade rättighet att uti hvarje Länsmans-Distrikt årligen utvälja sine De puterade till den der bestämda befattning, är det utan tvifvel, åtminstone i vidsträcktare Distrikter, svårt att på lämpligt sätt sammankomma.
Under åberopande af Rikets Ständers vid sistförflutna riksdag, i skrifvelse af den 7 Maj 1845, gjorda underd. anhållan, dels att undersökning måtte företagas angående veterinär-inrättningens i Skara tillstånd och förvaltning, dels alt vederbörande finge sig anbefaldt hålla tillsyn derå, att de med inrättningen afsedda ändamål befrämjades, hafva 1845 års revisorer fästat uppmärksamhet på vigten deraf, att en dylik undersökning af sakkunnige och ojafvige män blefve med första verkställd; och af 1847 års revisions-berättelse inhemtas, det E. K. M., uti nådigt bref till Sundhets-kollegium af den 12 November 1845, förklarat, att, som underdånigt förslag till syftesenlig reglering af ifrågavarande inrättning redan blifvit infordradt, hvilket förslag vöre under Sundhets-kollegii pröfning, samt bern alda kollegium ansett inrättningen hafva motsvarat sitt ändamål, E. K. M. funnit någon serskild undersökning rörande densammas tillstånd då icke erfordras. Vid ofvanuppgifna förhållande har visserligen frågan 0111 den af Rikels Ständer begärda undersökning angående Skara veterinär-inrättnings tillstånd 404 Expedilio •s-Utskollet Forslag lill uncl. Skr /veise, N.o ’ 91 förfallit; men då emedlertid Rikets Ständer ansett sig ega grundad anledning att instämma i revisarerues yttrade åsigt, att berörda inrättning i sitt nuvarande skick icke bereder orten de fördelar, som dermed varit afsedda, samt efter hvad uti E. K.
Föredrogs, men blef, på yrkande af Grefvarne af Ugglas och Liljencrants, ånyo bordlagdt, Allm. Besv.- och Ekon.Utskits den 29 sistl. Februari på bordet lagde Betänk. Nio 31, i anledn. af väckt motion med afseende å tiden för beståndet af enskildt ingångna öfverenskommelser om pastoraliers utgörande. Föredrogos och biföllos Allm. L5esv.- och Ekon.Utskits den 29 sistl. Februari bordlagde Betänkandeni Nio 32, i anledn. af väckt motion om uphörande af den till Landskrona kyrka från vissa landsförsamlingar utgående tiondespanmål; Nio 33, i fråga om skyldighet att, för upläsande å predikstol, aflemna handling in duplo, när bevis öfver upläsandet fordras; Nio 3 4, i anledn. af väckt motion om utfärdande af ny förordning rörande strömmingstionden; Nio 3 5, i anledn. af väckt motion om de s. k. presthåfvornas på Oland ställande till byarnes disposition; och Nio 3 0, i anledn. af väckt motion derom, att Kongl. Stadgan den 31 Januari 1855, ang. mått och vigt, måtte till sin verkan ännu någon tid suspenderas, samt om antagande af ett universelt system för mått, mål och vigt. Slutligen föredrogs, men begärdes af flere Ledamöter ånyo på bordet, RiddarhusUtskits den 29 sistl. Februari bordlagde Utlåt. Nio 9, i anledn. af Gr. Björnstjernas, C. M., motion om tillägg i 7 § Riddarh.Ordn.; hvarjemte anmälde sig och yttrade Hr Ehrenhoff, Gustad Herman: Då nu R. o. ,Ad. lågt RiddarhusUtskits Betänk, på bordet, får jag anhålla att detta Be - 14 1>«» 7 Mars. tänk. måtte till nästa plenum få ställas' först på föredragningslistan, så att det ej blir afgjordt vid en timma, då endast några få personer äro närvarande.
Härvid förekommo följande yttranden och punkter i Memorialet N:o 42: Erinran, sid. 5, att 3, 6, 7 och 8 punkterna ibland de af Kongl. Maj:t angilna allmänna bestämmelser för en ny lagstiftning, angående skogarne i riket, äro af samtliga Riks-Stånden lemnade utan anmärkning. Dervid lät Ståndet bero. Första, fjerde och sjette punkterna (sid. 5. 7 och 8). Lades till handlingarne. Andra punkten. Inbjudningen till Borgare-Ståndet (sid. 6) antogs. Tredje punkten. Momentet a lades till handlingarne, och med anledning af momentet b (sid. 7) förklarade Borgare-Ståndet sig instämma i Ridderskapet och Adelns samt Preste-Ståndets, angående den fjerde ibland de af Kongl. Maj:t angifna allmänna 764 Prof.-Utdrag den i5 Januari 1858. hufvud-bestämmelser, fattade beslut med antagande i afseende på tillägget dervid af den inbjudning, sorn är i sistnämnda moment till Borgare-Ståndet ställd. Femte punkten. Inbjudningen till Borgare-Ståndet (sid. 7) antogs, äfvensom Ståndet biföll den hemställan, hvarmed sid. 7 slutas och sid. 8 begynnes. Sjunde punkten (sid. 8). Lades, med godkännande, till handlingarne. Frågan om beloppet af det reservations-anslag, soni Utskottet tillstyrkt. Med vidblifvande af förut fattadt beslut, angående nämnda anslags bestämmande till 75,000 R:dr Riksmynt, afslog Borgare-Ståndet inbjudningen (sid. 9) och godkände der uppställda voterings-propositioner; och Utskottets hemställan (sid. 9), att den summa, som af Rikets Ständer för ändamålet slutligen varder beviljad, må uppföras på Riks-statens 7:de hufvud-titel. Bifölls. Frän Heden. Bonde-Ständet. S. D.
Föredraganden tilikännagaf, att, vid ärendets anmälande inför Kongl. Maj:t uti Stats-Rådet den 27 nasti. Februarii, Kongl, Majit, som vid detta tillfälle erinrat Sig, alt Kongl. Majit, under loppet af i8a3 års Riksdag, föreslagit Rikets Ständer antagande af en Förordning, hvarigenom skulle Stadgas, att den Vakt-karl eller Fångförare, som hade en fånge under sin vård, måtte ega att skjuta på honom, derest han på flykten sig begåfve, och efter alne anrop icke från försöket afstod ; men att Rikets Ständer då uti afgifvet underdånigt svar tillkännagifvit sig, uppå anförde grunder, icke kunna antaga Kongl. Majits berörda förslag, behagat i Nåder förklara, det Kongl, Majit, som med bekymmer förnummit, alt under de senare åren enskilda säkerheten ofta blifvit på det våldsammaste sätt slord, genom brottslingar, som fått tillfälle att från fästningar och häkten komma på flykten, ansåg det vara nödvändigt att vidtaga någon kraftig åtgärd till förekommande af sådana händelser för framtiden, och att Kongl. Majit, i sådan afsigt vore sinnad, alt lill i -2 Bil. till K. M. Nå di gä Propos. N.-o 7 0. Rikets Ständer å nyo framställa Lag-förslag, angående rättighet för Patrouille, Post, Vakt-karl eller Fång-förare, soia hade en fånge under sin vård, bevakning eller forslande, att genom bruk af skjut-gevär söka förekomma fångens rymning, i hvilket afseende Kongl, Maj:t förordnat, det Hög sta Domstolen, till följd af stadgandet i 87 §• Regeringsformen, borde med yt trande i ämnet tili Kongl. Maj:t i underdånighet inkomma. Jemte Styrelsens underdåniga Skrifvelse, upplästes de delar af Högsta Domstolens Prolocoll för den 16 Junii 1828 och Stats-Piådets Protocoll den 3i Julii samma år, sorn angingo den då förehafda fråga af samma beskaffenhet med den nu förevarande.