Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om åter omförmälda förteckningars och de af Magistraten afgifna fånglistors innehåll med hvarannan vidare jemfördes, var skiljaktigheten dem emellan särdeles anmärkningsvärd, i det att, ehuru de förstnämnde i tydliga och oförändrade ordalag, såsom redan är anfördt, utvisade Börje Nilssons qvarhållande i häktet ifrån och med den 9 April till och med den 14 Maj, samt April månads fånglista äfven antydde, att han vid månadens slut var qvar i häktet till undergående af de bestraffningar, som voro i HäradsRättens åberopade saköreslängd utsatte, fånglistan för Maj månad, den 31 afslutad och å Magistratens vägnar, af dess ordförande borgmästaren Haldan Unger expedierad, likväl innefattade den synbarligen någon förändring undergångna anteckning, att Börje Nilsson blifvit, efter slutad bestraffning, frigifven redan den 1 Maj, med tillägg, att sådant skett ”enligt Kongl. HofRättens utslag”, hvilket dock först den 27 derpåföljde Juni utfärdades och till Magistraten öfversändes samt följaktligen dessförinnan ej kunde i den redan alslutade fånglistan antecknas eller rimligtvis föranleda till Börje Nilssons frigifvande i förutgångna månaden. Lika anmärkningsvärdt var äfven, att Magistraten och dess ordförande, som bort äga sig bekant, det Börje Nilssons Just-Ombudsmans Emb.-Berält. för aven 1842 och j843. ® 58 bestraffning gått i verkställighet under loppet af April och Maj månader, icke destomindre ansett sig tillständigt att, på sätt som skett, genom den af ordföranden, å Magistratens vägnar, under den 14 Juni till Kongl. HofRätten aflåtna skrifvelsen, med förtigande af berörde förhållande, anmäla frågan om förvandling af de Börje Nilsson ådömda vitesböter, såsom då ännu på verkställighetsåtgärd beroende, samt, med åberopad anledning af 1827 års Kongl. Bref, hemställa denna fråga till Kongl.
1 2 0, och då tillverkningen^ är betydligt förökad, kunna ingående rekvisitioner skyndAtA samt effektueras. Räkningar kunna fortfarande likvideras å InstruktionsApoteket Nordstjernans kontor. t &amp; RiksTelefon 39 1. Allm. Vaxduks(Sals-) Mattor, Gångmattor och Möbeltyger &amp; Gardiner. L å g a, b e s t ä m d a Profver Via postlinien S A S S N I T Z — T R E L L E B O R G förmedlas den snabbaste förbindelsen till kontinenten medelst de stora, elegant och bekvämt inredda hjulångame Svea och Germania samt propellerångarne JSex och Imperator. OBS.! Endast en tullbehandling! Vidare genom von Essen &amp; Frick, Malmö, Kontinentkontoret, Trelleborg, och Stockholms Resebureau, Stockholm, genom hvilken senare biljetter för resor öfver hela världen tillhandahållas. Svenska rundresebiljetter utlämnas genast utan tillägg af provision. Sängmattor, Cocos(Tork-) Mattor. och priser. illustrerad G o d a priskurant varor. begäran. * m M. Husmödrar! oktober, hvadan hugade sö- kande äga att före denna månads utgång å hospitalskontoret inlämna sina ansökningshandlingar. Till kännedom meddelas i öfrigt, dels att vid platsens tillsättande endast den kan komma i åtanke, som företer intyg såväl om full kompetens som om verklig förmåga alt leda ett större bageri, dels att sökanden bör hafva en ålder af mellan 35 och 40 år och om möjligt iakttaga personlig inställelse eller öfversända fotografi, dels ock att de med tjänsten förenade aflö- ningsförmånerna utgöras af 375 kr. kontant årlig lön samt ålderstillägg jämte bostad med möbler och sängkläder, lyse, ved, tvätt och kost. De, som sät a värde på en angenäm bostad, böra för billigt pris tapetsera väggarne med enfärgadt tapetpapper. Profkarta med flera fina färgnyanser erhålles mot 10 öres porto hos CARL STENBERG, Norrköping. Rikstelefon. (299) Nestlé s ' Barnm ö j. l Bästa näringsmedel för barn. Säljes på alla apotek. Partiförsäljning Instruktionsapoteket Nordstjernan.
Yäl hade Kammar-rätten, på sätt protokollet för den 17 September sistlidet år närmare upplyser, uti dess under den 12 September 1845 uti ämnet afgifna underdåniga utlåtande, på anförda skäl, icke ansett sig böra tillstyrka, hvad åren 1836 och 1837 angick, alt återgäldande af någon del af den för dessa år erlagda bevillning må såsom en laglig rättighet beviljas de sökande, för hvilka Kongl. Majrts nådiga resolution af den 29 November 1839 var gifven; och vidkommande åter ansökningen af dem, hvilka för åren 1836 och 1837 haft aflöning å ministerstaten, men icke öfver debiteringen klagat, som ock ansökningen i afseende på bevillningen för öfriga åren, för hvilka tiden till debiteringens öfvervägande var af samtlige sökanderna lagligen försäten, likaledes på anförda skäl hemställt, att Kongl. Maj:t täcktes i nåder låta vid de laga kraftegande debiteringarne bero; men Kammar-rätten hade tillika, på grund af billigheten, i underdånighet till Kongl. Maj.ts nådiga godtfinnande, så väl för det ena som det andra af här ofvan anförda fall, hemställt, huruvida icke ersättning må från svenska stats-verket sökanderne för den af dem saknade förmån tilläggas, eller ock, uti sednast anförda fall, resning för den försutna tiden för debiteringens överklagande sökanderne i nåder medgifvas. Kongl. Moj:tS Nåd.
Eder från den ålagda ersättningen; i följd hvaraf Revisions-Kontorets yrkande om anmärkningsprocents tillgodonjutande kommer att förfalla* I afseende på det dröjsmål , sorn ägt rum med redovisningen af Stipendiekassans fordran hos Majoren De Mares konkursmassa , låte Vi öfverlemna handlingarne till Vår Justitie-Kansler, för att tillse, det berörde kassa, så skyndsamt ske kan, må förhjelpas till utbekommande af hennes rätt. Vi befalle etc. Stockholms Slott den 22 Maj i835. CARL JOHAN. Th. von Baumgarten. Afskriften; enlighet mod höga Orginalbrefvet bestyrker, Götheborg af Kongl, och Hvitfeldtska Stipendiekuratorernes Kansli den 26 Mars 1842, Joh. Bruzewitz. — 379 - Kyrkokuratorernes i Christianstads Län underd Utlåtande, i anledning af Revisorernes Berättelse rörande granskningen af nämde Läns Landt kyrko-Hakens/caper, Uiiderdånigste U{.bitande l Till följd af Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss den rs sistlidne Februari å Rikets Ständers Revisorers Berättelse om den Ar 18^ i verkställda Stals-Revision, i hvad den angar Räkenskaperna lör Landtkyrkorna i Skåne, få Eders Kongl. MajJls Befallningshafvande och BiskopsEmbetet, i afseende på gjorde anmärkningar vid berörde Räkenskaper, aflemna följande underdåniga Utlåtande: Att hos Kyrkoföreståndarne eller i åtskilliga Kyrkors kassor innestått större oförräntade behållningar, än som medgifves uti 16 punkten af Kongl, Instruktionen den 12 April i8r5, härleder sig derifrån, antingen att låntagare med nödig säkerhet ej erhållits genast då medlen varit att tilgå, eller ock att större byggnader eller reparationer förestått, hvartill behållningen måst reserveras, utan att kunna på någon kortare tid göras fruktbara, med säkerhet att vara disponibla då utgiften bort äga rum.
På många, kanske de flesta orter inom riket saknas dessutom icke i denna stund den erfarenhet, som fordras för att inse, hvad som uti ifrågavarande hänseende är för mycket, och att den nya stadgan snarare ökat än i någon måtto afhjelpt sådana förut varande missförhållanden, lärer ingen bestrida. Äfven jag har i likhet med Utskottets majoritet det hopp, att någon ling åtminstone i framtiden mäste göras för deras afhjelpande, men går ännu längre i förhoppningar, då jag vågar förmoda, att den nya stadgans brister, af' folkets ombud inför tronen framlagda, skola till sina väsentligaste delar afhjelpas redan innan någon generation deraf tagit skada. På sådana anordningar, hvarom olika meningar mellan sakkunnige kunna uppstå, vill jag icke lägga någon vigt, ännu mindre tillstyrka någon åtgärd, hvars nytta med skäl kunde dragas i tvifvel, elier belt och hållet bestridas. Endast de mest oundgängliga och väsentliga förbättringar tili förekommande af läroverkets fortfarande upplösning och ungdomens missbildning må af Rikets Ständer förordas. Sakens vigt skulle måhända göra henne lika förtjent som mången annan, att, enligt motionärens förslag, behandlas af en kommitté. Men då det i alla fall står Regeringen öppet att sammankalla en sådan kommitté och sammansätta den, såsom hon finner för godt, så vill jag blott tillstyrka, att Rikets Ständer i en underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t må anhålla, att innan den läse-oröning, som innehålles i Kongl. Stadgan för elementar-läroverken i riket, till fidio tillämpas, denna stadga måtte, sedan den undergått behöflig granskning, så förändras, alt dels de s. k. liniernas antal behörigen inskränkes, dels läroämnena inom hvarje klass icke blifva (lere eller lärokurserna större, än sorn af lärjungarne utan skada för deras fysiska och intellektuel ötveckling kunoa medhinnas."
Få paragrafer i förordnm. hafva kostat komitéen så mycken möda som den förevarande, och dock synes det som vi misslyckats. Orsaken hvarföre vi omredigerade §:n, var de upplysningar, som meddelades af landskamreraren i Stockholms län rörande de stora svårigheter, som det nuvarande förhållandet medför. Med min anmärkning åsyftade jag ej att kommunala afgifter för person icke skulle kunna på samma gång som bevillmn upptagas af sjömännen, men jag ansåg ett stadgapde härom icke böra insättas i denna förordning, då densamma för öfrig icke talar om dylika afgifter. Jag vill emellertid icke motsätta mig den begärda återremissen. §:n återremitterades. § 89- Gr. Mörner: Då i l:sta mom. af denna § talas om hand landes m. fl:s ansvarighet för erläggandet af deras underlydandes bevilln. och deruti omnämnes såsom undantag den bevilln., som bör utgöras »för fast egendom eller inkomst af kapital, med mera», men B. o Ad., i afs:de å bevilln. härför, icke ännu ben 18 Maj e. m. 251 fattat beslut, anser jag detta moni. böra återremitteras. Likaså anhåller jag om återremiss af mom. 2, emedan bevis öfver verklig erlagd bevillning der stadgas såsom vilkor för utfående af pass till annan ort, hvilket stadgande torde vara mindre lämpligt, sedan It. St:r heslutat att hos K. M:t anhålla om upphörande af hela det inrikes passväsendet. Emot 3:dje och 4;de mom:na har jag ingenting att anmärka. Hr von Koch: Jag har ingenting emot att l:sta och 2:dra momma återremitteras, hemställande dervid, om TJtsk:t icke kunde, i stället för orden »pass för att till annan ort sig begifva», insätta ordet »prestbetyg". Då nu sannolikt återremiss kommer att ega rum, vill jag på samma gång fästa uppmärksamheten derpå, att i 2;dra mom. talas äfven om »kronoutskylder» och icke blott om bevillningen. Gr. af Ugglas:
Intet land eger dock en mera jemnt meddelad och vunnen Religionskunskap än Sverge, och man skall vid närmare pröfning finna hela Församlingar, der ingen, som hunnit till förstånds år, om han har färdige förståndskrafter, saknar en nödig insigt i salighets-läran. Emedan denna, enligt hvad ock flere af de i ämnet talande med rätta erkänt, är grunden och fä“stet för all sann. själsodling, böra vi glädja oss, att, genom föräldrars, barnlärares och synnerligast Pre* stersfeapets omsorger, Sverges ungdom tidigt föres till vishetens begynnelse. Om man i England, der man meehaniskt i fabrikerna använder skaror af fattiga barn, eller i Frankrike, der en mörk Religion och lättsinnigheten stredo om uppfostran, tilldess Re - Bes v. och Ehen. Utsk. Betänkanden. 693 volulionen omhvälfde allt, med skäl uppstämt lofsånger öfver ett lärosätt, som snart och mera allmänt undervisar barnåldren, bör hos våra protestantiska grannar, och med ännu större skäl hos oss, den hitförda nyttan med den måtta barömmas, att tacksamheten för det goda, vi redan egde, icke måtte bringas till tystnad. Yexel-undervisningen är att lyckönska, om den i allmän medborglig bildning inom Fäderneslandet gör en lika epoch, som conlirmationens införande det gjort i den religiösa. Att ålägga Kyrkoherden den första elementaira undervisningen, vore obilligt och otjenligt. Denna fordrar antingen ingen, eller sin särskilda, man i hvarje större församling. Om ock menighetens Själasörjares anseende icke gick förloradt hos den, som skulle lära barndomen bokstäfver och stafvelser och i den oroliga skaran hålla skick, innebar det dock en hård orättvisa, att den, som bör vara alla åldrars ledare, skulle nedtrugas till det besvärliga arbete, att vara den förstas lärare.
Ändring 1 4:de § Regerings Formen . 36. Ändringar i 38 §. För 18 Brest .Ståndets återremiss i anmärkningsmåiet otn utfärdade Geaeral-Order d. 24 Maj 1817 3g. Sid, mandomål för Armén S, *43 N:r 19. Borgare-Ståndets återrerniss i samma mål N:r 20. Ändrad Redaction af 44 §• 3 punkten Riksdags-Ordningen . Ändring i 61 §. Regerings - Formen N:r 22 Ändringar i 14 §. Riksdags Ordningen . Tryckning af Handlingar «>ch Protokoll i Anmärkningsmålet om General Orderne den 8 April 1817 Atskiliige Riksdags - Ordningens §§:s fördel ning i numrerade Moment N:r 28 Tillagg i 29 §. Riksdags ordningen N:r 29 Ändring i åtskilliga Grundlagarnes $§:r, sorn innehålla föreskrifter om en Voteringssedels »flaggande .. N:r 5o, 5t. Äskad tryckning af Handlingar och Protokoll i ett anmärkningsmål rörande meddelte föreskrifter om Truppers Proviantering i fredstid N:r 32. Ändringar i 107 §. Regerings-Formen och 29 §. Riksdags Ordningen Handlingarnas tryckning i Anmärkningsmålet om General-Orderna den 24 Maj 1817 N:r 34 Handlingarnas tryckning i Anmärkningsmålet mot Hr Stats Ministern för Utrikes Ärendena N:r 55 Fn förbättrad Representation, med dertill efgifvet Förslag . Frågan om upphäfvandet af 114 §• Regerings Formen . N:r 37 Frågan om bestämmande af en tid, inom hvilken Grundlagsändrings Förslag ej skulle kunna algöras .. N:r 38. Stats-Råds Protokollens granskning N:r 89, 40, 41 och 42- Behandlingen af Utskottets Förslag vid 4 §. Regeringsformen N:r 43. Ridderskapets och Adelns återremisser på åtskilliga Förslag till Grundlagsändringar N:r 44 Tryckning af ett Utskottets OmröstningsProtokoll N:r 45 Ändrad Redaktion af 102 §.
Men om vid förslaget af en särskild och bestämd besparing någon gjorde sig sjelf följande frågor; ”Är den uppgifna be. sparingen möjlig?” och, detta förutsatt, ”vora dess verkställande nyttigt för Staten och det Allmänna?” samt klefve då den enskilta öfvertygelsens svar på dessa frågor, nekande; då tyckes denne någon vara skyldig att utveckla sina motskäl, om än i fara att möta den mindre gynnsamma känsla hvarmed ett besparingsförslags motståndare torde åhöras. Sådant är fallet i förevarande ämne. Till dess utredande lärer höra att undersöka: i) huruvida den önskade bestämningen af beskickuinganie samt af de personers politiska Den i Murs, värdighet som dervid nyttjas, icke är specialitet, som alltför nära rörer Kronans prerogatif; 2) huruvida den i allt fall vöre lamp elig i allmänna ärendernes nu varande skick; samt 5) huruvida, afven med undanrödjande af denna vidsträcktare åsigt, en sådan bestämning, med afseende på sakens särskilta nåtur och på Rikets vanliga förhållanden till ulländska Magter, vöre förenlig med dess värdighet och interesse. Hvad den första frågan vidkommer, tror jag RegeringsFormen, både i ord och anda hafva till Konungen allena öfverlemna! ledningen af de så kallade ministériella angelägenheterna. Huru denna otvungna ledning vöre verkställbar, om en sakernas ordning gåfves, hvilken nödvändigt skulle inskränka valet af personer, som Kongl. Maj:t ville nyttja till diplomatiska värf, kan jag icke rätt fatta. I allmänhet sagt, synes mig ändamålet med bestämda anslag vara, dels att förekomma dessas öfverskridande, dels att förhindra medlens användande till utgifter, främmande för anslagets ändamål; men sällan lärer en alltför noggrann bestämning af hvarje tjenst och af hvarje utgift inom Anslagets område, utan olägenhet kunna verkställas. Minst af alla vore den möjlig att införa i utrikes Ärendema, hvilka vid-livart enda händelsernas skifte kunna ombyta både local och vigt och omfattning.
Utskottet vidhålla sin åsigt om befogenheten af uteslutningen, desto hellre, som, på sätt Utskottet redan anmärkt, ett stadgande uti ifrågaställde syftning låge utom kriminal-lagstiftningens område. Det skulle innebära antingen den förklaring, att, i följd af Trye k fri hets-lagens hänvisning till 8 Kap. Missgernings-balken, någon förändring, hvad angår tryckfrihetsbrott, deri ej må ske, eller ock en speciel lagstiftning i afseende på straffet af dessa brott; och i båda fallen gjordes ingrepp på grundlagstiftningens område. Berörde förklaring innefattade ostridigt en förklaring af grundlag; och en speciel lag af nyssnämnde beskaffenhet skulle utgöra en del af Tryckfrihets-lagen och således ej kunna stiftas i annan ordning än denna. Utskottet har härmed yttrat sig i anledning af de anmärkningar, hvilka det ålegat Utskottet att besvara, och i sammanhang dermed sökt att i korthet angifva motiven till de väsentligare förändringar i Utskottets förslag, som blifvit vidtagne. En och annan mindre modifikation i redaktionen har val derförutan egt runi; men derföre synes vidare redogörelse ej vara nödig, än tillkännagifvandet att Ltskottet derigenom sökt i förslaget inlägga all möj - 14 Lag-Utsl;ottcts Utlåtande M 52. lig tydlighet och bestämdhet. Skulle emellertid den föreslagna 20 § komma att antagas, följer att hela 8 Kapitlet Handels-balken mäste upphäfvas, och således att författningens ingress måste rättas.
Procent; för en tredjedel af Sedelstocken stulle Banquen utgifva Courant-Sedlar atk inom 15 är inlösas; för att anskaffa 4 och ^ Million i Silfwer till den skyndsamma Realisationen, bewiljade Riksens Stander pä o.-ne ar en Skatt af all förmögenhet i Riket; till Courant-Sedlarnes inlösen, anstogos Zoo,oc>o R:d. ärligen i iZ är, af den allmänna » Bewillningen; och Reglementet för Banco-Fullmägtige stadgade uktryckeligen, att Realisations-Fonden borde wara förwandlad i Silfwer, innan Realisationen finge as Banque», företagas. Hwad jag. nn anfö^ ^ehaller huswudsakelr gen, hwad^r' .areuchatlons'Werket ar BancoFuUmagkige pa det högtidligaste, och tillika tydeligaste satt förestrifwic af Rikets Fyra Srand, hwilkas cnstännnighet och enligt wär Statsförfattning fordrades, sä wida Realisationen warMrbunden ej allenast med der ,'arstilda Bewillning so>n i Silfwer stulle „t( utan ock »ned den Allmänna Bewillningen, > affceride pä Courant Sedlarnes inlösen. Han ongl.
Björnstjerna y Magnus, att, hindrad af politiska skäl, och, för att ej för mycket blottställa vår svaghet för Europas ögon, vågade Friherren ej , att för Riksens Ständer framställa en tafla öfver FörsvarsVerkets till. stånd , men att en sådan Tafla blifvit af honom öfverlemnad till StatsUtskottet, dit hvar och en hänvisades för att få upplysningar i detta ämnej att Friherren för öfrigt vöre sysselsatt med en Calcul öfver hvad FörsvarsVerket kostade Riket, inbegripit Indelningsverket, med Boställen, Torp och Indelta Rän - 88 Dm 2 Januarii. tor, stor och liten Flotta ro. in. och att Friherrn genom denna Calcul trodde sig .kunna bevisa, att den samfällda kostnaden ej öfverstege Sex Millioner Riksdaler, a'f hvilken Summa, rlå den rlividerades med Rikets Folkmängd, ej besteg sig på hvar Individ mera än circa R:dr; men att, hvad fördelningen af denna Summa beträffade, det vore Riksens Ständers egen sak att den jemka , i händelse dera vore ojemt fördelad. Hvarefter Friherre Björnstjerna uppläste följande : Herr Grefve Gyllenborg, Johan, har uti dess Hietainen af den 23 dennes, hos Ridderskapet och Adeln anmält förhållandet med Beklädnaden vid Södermanlands Regemente så. som ovanligt betungande för Provincens Rotehållare, i synnerhet med afseende å : 1:0 Att SläpMunderingen vid detta Regemente utgöres hvarje år, då den vid andra Regementen endast bestås hvart 3:dje år, 2:0 Att denna Mundering i 18 < a och 3§i6 års Markegång blifvit för högt beräknad, och 3:0 Att denna SläpMundering till färg och snitt, tvertemot äldre Författningar, skall nu göras lika med en LifMundering. Vid dessa sme Puncter, får jag äran göra följande anmärkningar:
St. å förra Riksdagen åsyftat, enär det kan anmärkas: att beloppet, som skulle erfordras för inköp eller nybyggande af caserner och andre för inqvarteringen nödiga byggnader, icke blifvit genom behörige värderingar och kostnads-förslag bestämdt; att service-kostnaden icke är för alla städer afskiljd ifrån de öfriga inqvarteringsutgifterna; att inqvarterings-tolagen, såsom sammanblandad med den ordinarie tolagen, icke alltid kunnat från densamma skiljas, och alt, äfven der detta kunnat ske, någon control icke finnes derföre, att inqvarterings-tolagen blifvit rätteligen beräknad och upptagen; i följd hvaraf hvarken den summa, som till inköp eller uppförande af omförmälde byggnader borde af Staten tillsläppas, eller den brist, i medlen till servicens utgörande, som skulle fyllas, nu kan uppgifvas; beroende dessutom nämnde brist på inqvartevings-penningarnes bestämmande utiea blifvande ny Inq varterings-Ordning. R. St. anse likväl, genom de upplysningar, som redan äro vunne, det vara fullkomligen ådagalagdt, att R. St:s å förra Riksdagen fattade beslut, enligt hvilket de för inqvarteringen nödige caserner och boställsrum samt stall och magasin, som nu af städerna bestås, skulle af Staten, genom inköp eller nybyggnad, bekostas, för närvarande icke kan i sin helhet gå i verkställighet, med afseende å de betydliga summor, som för ändamålet skulle erfordras, och Statens oförmåga att dertill lemna medel; men deremot finna R. St-, vid jemförelse af de å föregående Riksdagar gifne beslut, alt städerna ovilkorligen äro berättigade att genast blifva befriade ifrån skyldigheten att, vid inqvartering af Cavallerie-trupp, tillhandahålla stall och magasins-rum för fourrage-persedlar; hvilket besvär för närvarande utgöres af städerna Malmö, Ystad och Helsingborg. I saknad af annan tillgång till berörde byggnaders inköpande för Statens räkning, hafva R. St. ansett dertill kunna så mycket hellre användas de fordringar Staten eger af Malmö och Ystad, som qvittning af fordringarne emot köpeskillingarne dervid kunde till stor del ega rum.
Jag gör wig hopp akt Vesta stridiga meningar lättast kunde förenäs, om Rtdderstapet och Adeln tillät en anteckning gjordes as de Herrar och Män, hwiikas häg och omständigheter lätteligen bibringa ett eget erbjudande till den i srägawarande uppwakliung, efter hwilken anteckning Electorcrne as alla z Llatzerne kunde sammanträda för att göra der as somliga östade wal. Härigenom wans pä ena sidan alt inga assägclier sse, och 3 den andra har deras utwaljande lika som tolkat StändetS förtroende. Ropades iTlej. Herr Den y Januari!. Z9l Herr Lock yrkade ä nyo, att detta snarare were ett Utstött än en Deputation. Ropades Nej. Herr Landcmafkalken erinrade att detta wo» re icke annat än cn stor Deputation, af alldeles ist ka beskaffenhet med den lvm manligen uppwakrade de Kongliga Personerna. Friherre ohrström, ^cob: Jag wet ej hwariöre man ej önskan det skyndsammaste sättet genom arueckning hos RiddarehusFi^calen, och ser ej nägot ffäl dertill, em icke det, att man ej sjelfmant will Moa sitt namn till antecknande i Deputakionen, men likwäi gärna önskade att blifwa wald. Herr Silverstolpe, ^restric: Wid för detta Konungens födelse formerades en Deputation af Ridderskapet och Adeln för att complimenkera Enke» Drottning I-ovis» Elrica: den utgjordes genom anmälning till NiddaredusFiscalen: sä hafwa aila dylika Deputationer blifwit formerade: och jag andäller att Herr Grefiven och Landtmarskalken wiv detta tillfälle behagade blott anbefalla Riddarhus» Fifcalen att »verkställa sin fkyldighet med anteckning as dem som först sig anmäla. Ropades mot och med. Herr Landtmarfkalkcn proponerade att De» putationen mätte utgöras genom wal af samtlige Herrar Eleckorerne. Ropades Ja och Nej. Grefwe ve la Lerche: