Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
27- Banken tillåter sina låntagare att göra afbetalningar till gälds afbördande, äfven utöfver hvad de sig lillförbundit. Dock att i Reglementet bestämmes ett visst belopp, hvartill sådan öfverbetalning, serskildt för sig verkställd, i det minsta må uppgå. §. 28. För utlåningar mot lindrigare ränta än allmänna Lagen högst tillslädjer, och som icke äro af Discontnatur, så att ränle-afdrag på förband sker, bibehålies Banken vid den hittills hafda rättigheten att halfårsvis räkna sig till godo ränta på ränta. §• 2 9* Ibland Banco-Verket rörande ärenden, som, enligt Regerings-Formens 86 §., skola hållas hemliga, inbegripes sammanräluiadt belopp för viss tidpunkt, af Persons eller Bolagsförenings hos Banken begagnade credit, vare sig uti ett eller flere slag af penninge-försträckning. §• 3o. Om öfrige grunder och vilkor, som för Bankens lånrörelse i allmänhet, eller någon serskild gren deraf må gälla, ankommer på Rikets Ständer att efter förhand varande omständigheter förordna; dock under orubbadt bestånd af ömsesidiga öfverenskommelse!', som emellan Ranken och någon dess Gäldenär redan förefinnas. Och hafva Utskotten slutligen i sammanhang härmed under öfvervägande tagit,. dels ett från HögloQ. Ridderskapet och Adeln lill Banco-Utskottet re - Bancooch Lag-Utskottens Betänkande N'.o 3. milleradt, af Herr Lagerhjelm , Pehr, väckt förslag, att 5 §. i BancoLagen af den i Mars måtte erhålla följande lydelse: ”Efter hvarje års Bokslut skall, genom Rikets Ständers Fullmägtiges försorg, en öfversigt, sorn visar Bankens hela ställning, tryckas och med. allmänna Tidningarne utdelas;” dels ock ett från Vällofl. Borgade-Ståndet remitterad t anförande af Herr Wcern, deruti hemställes, huruvida den af Rikets Ständer beslutade förändring i beloppet af Bankens Grundfond måste anses föranleda någon ändring i Lagen för Rikets Ständers Bank af den i Mars i83o.
Men äfven utan all tillämpning af dessa sednare erinringar, tror Constitutions-Utskottet, som denna gång, ganska obehagligen för sig sjelf, yttrar sig i egen sak, men möjligen kunde en dag komma att yttra sig uti andra med Riksens Ständers rätt handlande Utskotts, att å ena sidan ett Utskotts medgifvande i sådant fall af ett åliggande om förklaring, skulle innebära ett medgifvande af ett Stånds omdöme å den andra, hvilket ej skulle vara annat än ett Riksens Ständers Domslut öfver Riksens Ständer. Ett Stånds-beslut till infordrande af en sådan förklaring som nu varit i fråga, anser Utskottet således stridande emot Grundlagens tydliga lydelse i 106 och 107 §. §. Regeringsformen och 29 §• Riksdags-Ordningen, der Constitutionsi Utskottet, och således ingen annan, är bokstafligen förordnadt till profvare af Stats-Rådets för» hållande; och får Constitutions-Utskottet i följe häraf och i stöd af den rättighet 55 §. Riksdagsordningen detsamma tillägger, vördsamt förklara den yrkade Propositionen stridig emot Grundlagarna och Herr Eandtmarskalkens vägran dermed öfverensstämmande. Stockholm den 19 Juli 18I5. På Högh Riddersk. och A.d. Ledamöters vägnar Rudolf Cederström, På På Högv. Prest-Stån* dets Ledamöters vägnar C. v. Rosenstein. 2030 Den 20 Juli. Pä Vällofl. Borgare. Pä Hederv. BondeStåndets Ledamöters • vägnar A. J.son Hy eliert. Ståndets Ledamöters vägnar J. Wegelin. G. A. Silverstolpe. Uppläst hos Samtliga Riks StSnden den lo Juli. Vördsamt Memorial! Till Constitutions-Utskottet liar genom Piotocolls-Utdrag ifrån det Högvördiga Prest-Ståndet af den 17 sistl.
S. D. Beslöt Ridderskapet och Adeln, att ett af Herr af Donner, Gustaf Wilhelm, denna dag afgifvet yttrande skulle få till Stats-Utskottet åtfölja återremissen af Utskottets Utlåtande N:o 62, angående regleringen af utgifterne under Riks-Statens Tionde Hufvud-Titel. S. D. Föredrogos ånyo och Biföllos Banco-Utskottets den 29 sistlidne April på bordet lagde Utlåtanden: N:o 13, i anledning af väckte motioner, dels i allmänhet om lån ifrån a68 Pro t. Vtdr, d. 16 Banken till understöd för kyrkors byggande, dels serskildt om dylikt län för uppförande af Domkyrka i Hernösand. N:o 16, angående afskrifning af 2:ne från Banken utgifne odlings-Iån. N:o 18, i anledning af väckt fråga, angående löne-förhöjning så väl för åtskillige tjenstemän vid Rikets Ständers Låne-Contoir i Götheborg, som för en vid samina Contoir anställd Vaktbetjent. N:o 19, i anledning af gjord hemställan om nedsättandet utaf den såsom Tumba Bruks fastighets-värde i väkenskaperne nu balancerade summa. Från Högvörd. Pueste-Standet. S. D. e. m. Följande motioner, hvilka, med åberopande af 56 §. Riksdagsordningen, blifvit väckte, i sammanhang med och i anledning af de nu genomgångna Utlåtanden, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens samtliga Hufvud-Titlar och Allmänna Indragnings-staten, fann Ståndet nu för godt att till Stats-Utskottet remittera, nemligen: l:o Professoren m. m.
Laga du till té bara. Jag lemnar dig med min syster. (Han går in till sig.) LEJONQVIST. FRUN hastigt. LEJONQVIST. FRUN. LEJONQVIST. FRUN. MARIA. VINGREN. SJETTE SCENEN. FRU LEJONQVIST. FRÖKEN LEJONQVIST. VINGREN. MARIA. LASSE. FRÖKEN inkommer och har två små hundar under armarna, som hon släpper på golfvet och säger till värdinnan: Släpp in dessa små söta ungar i min kammare. De hjertans kräken, de ha visst slitit ondt i dag. Tag vara på dem och gif dem vatten. (Hon vänder sig om derifrån hon kom) Lisa, bär försigtigt opp den stora cartonen, att inte perlorna gå sönder, och akta väl flaskan med regnvattnet, och de der stora pomadburkarna som stå uppe i vagnen, och de små flaskorna med Eau de Cologne, och glöm inte den lilla burken med rödt. (Till Fru Lejonqvist) Ack! Se god afton, min svägerska. Kors hvad vi ha stått ut i dag! Jag är så uppstekt af solen, att hela min hy blir på många dar skämd. Tänk hvad för olycka! LASSE sakta till Maria. FRÖKEN. FRUN. Och du lagar till té? Hvar är min bror? Han har gått att klä sig, han kommer strax igen. Han måste gå härigenom när han går ut. Gif mig en stol. Jag är så trött, så trött. Ingen ordning vid gästgifvaregårdarna, inga anstalFRÖKEN till värdfolket. 316 ter på vägarna. De fasligaste backar, ett dam att storkna, och de hjertans engelska vagnarna, der man knappt får rum med hufvudet. Då det är två alnar bredt. LASSE till värdinnan. FRÖKEN. Och sen vid hvar minsta stöt, så blir man ostädad. Hur är jag? Säg, min svägerska? Ungefär som ett gammalt spöke. Jag törs knappast se mig i spegeln. Hon lär vara rädd att han skall vara för uppriktig. Här fins ingen. De värdshusena i provinserna äro så illa möblerade. Åh, det har ingenting händt dig.
— Du är så vacker, min flicka och har så mycket medfödt behag, att om lyckans gudinna vore en karl, skulle du bestämdt vara hans första älskarinna. — Ack Ers nåd, lyckan bor ej i fattigmans stuga. — Der kan hon trifvas lika väl som under guldstickad kjortel — sade mannen, alltjemt med samma egendomliga leende. Några borgare närmade sig nu ner i backen. Han tog upp en stor silfverklocka ur fickan och vände sig mot ljusskenet, som föll från fönstret bakom dem. — Det mörknar redan — sade han brådskande. — Derför farväl! Han drog en ring från sitt finger och tillade, i det han gaf henne den: — Du tycker om sådant glitter och har åt minstone alltid roligare deraf än jag. — Nej Ers nåd — Hon visste icke om hon kunde mottaga den eller ej. Men så granna stenar hade hon aldrig sett förr. Hvad de skimrade vackert i ljusskenet! Hon såg tveksam, än på gifvaren, än på gåfvan. — Din tacksamhet visar, att du har godt hjerta, — sade han och tog henne i hand — och jag vill ytterligare öka gåfvans värde. Om du behöfver en vän, skall du icke glömma denna ring. I Bollhusgränden, på venster hand från brinken, ligger ett smalt hus med gafveln åt gatan. De kalla det för tyske grefvens hus. Gå in der i porten och klappa på andra dörren till höger. Visa ringen för den som öppnar, och om det är möjligt, skall du få den hjelp du söker. Och nu farväl! Hon stirrade tankfullt efter honom, tills han försvunnit i mörkret. “Tyske grefven” hade hon hört omtalas såsom en mycket farlig och ondsint menniska, hvilken fått sitt tillnamn af de stora rikedomar, som han skulle roffat till sig under de föregående krigsåren i Tyskland. Men kavaljeren hade sett så vänlig ut... och hvilken vacker ring hon fått! Hon måste gå närmare till fönstret för att se hur den skimrade i ljusskenet. Hon vände honom på alla sidor. Ett fnissande och skrattande bakom henne kom henne att häftigt vända sig om. Det var idel bekanta ansigten hon såg. Der stod svarta Malin, der Fingerlisa, der Annika hos hökarens.
Ä ertogs granskningen af Hemliga Utskottets Betänkande angående afgifren til Ueulikations konäen M. NI. L. böra Lazarettet uttryckeligen namrras, såsom jämte Hospitalet, med de siera alldraförst undantagna. I Ztdje Nomen t 6t tillägges wid siutet: Säsom ock alla andra publicus, hus iStä° der vch pä Landet. I 4tLe Nomentet sörefläs följande äm dung: Nisnis - Boställen, undantagande wid Adels» Fanan och alla rellueeracle OkstcerareZ Boställen, samt alla Boställen i Städerna, utan afseende derpå, til hwilken Stat den Ämbets-man hörer, som et fläkt Boställe innehafver, tillika med alla ds CapellanersBostLllen, hwilke icke' hafwa Zo Trrns twr Spannemäls Lön af Församlingen, eller derutöfwer.
A. in. — i anledning af 1827 ^rs RevisionsBerättelse, rörande ändring uti 3 Art. 2 § 3 mom. af det Reglemente för Odlingslån, som, genom Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse den 20 Januari 1824, blifvit till allmän efterrättelse utfärdadt. XV. B. i55. XVI. Å. 112. XLVIII. U. 121. LIV. A. 119. E. i54. — rörande eftergift och afskrifning för 600 R:dr Banko, som år 18a5 genom inbrottsstöld förkommit utur ett, i SmåsedelsCommissarie-rummet, inom Banken befintligt skåp. XV. B. i55. XVI. A. 123. —- om eftergift och afskrifning för 200 R:dr Banko, utgörande värdet af en i VexelBanken år 1827 bortkommen inlöst Transportsedel, hvilken måst för andra gången infrias. XV. B. i56. XVI. A. 123. — i anledning af RevisionsBerättelserne 1825 och 1827, om formulairet för den Ed, 54 som Revisorerne, enligt Instruetionen af deri 20 Januari 1824, hafva att vid deras första sammanträde i Banken aflägga, XVI. B. 1 o5. A. 293. BankoUtskoltets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden i anledning afRevisionsBerättelserne 1825 och 1827, rörande den fråga: huruvida Directeursbefattning vid ProvinceLåneContoren må anses hinderlig för deltagandet i Revisioner öfver StatsBankooch RiksgäldsVerken. XVI. B. io5. A. 293.
Ej må förskingringsförbud eller qvarstad meddelas å egendom, förläning elier lön, som, enligt lag eller serskilda föreskrifter, icke får i mät tagas, eller deri införsel ej medgifves, ej eller å handels , fabrikseller manufactur-varor, råämnen, gröda, säd, foder och dylika varor, dem egaren ej ämnar för längre Lid i samma form behålla, och icke eller med qvarstad beläggas årlig inkomst af fast egendom, till mera än inkomstens halfva belopp. §• 7 • A. egendom, som blifvit för en fordringsegare belagd med förskingringsförbud eller qvarstad, eller ock i mät tagen, må annan fordringsegare erhålla slik säkerhet; dock alt den förstnämndes rätt i köpeskillingen, när egendomen försäljes, varder förvarad. §• 8- Fullföljes icke den påbegynta lagsökningen eller rättegången i behörig ordning, eller underlåter sökanden eller käranden att, inom hvarje års slut, 4 Lag-Utskottets Betänkande, iF:o 69. räknadt från den dag, förskingringsförbudet eller qvarstaden meddelades, i Stockholm hos Öfver-Ståthållare-Embetets Canzli, och i landsorterne hos Magistrat eller Kronofogde, der svaranden bor, anmäla, det lagsökningen eller rättegången ej blifvit afgjord, samt aflemna förnyad säkerhet, eller ock ställer svaranden tvänne vederhäftige löftesmän, de der, en begge och begge för en, ingå borgen för hvad som utsökes; förfälle förskingringsförbuclet eller qvarstaden: äfvenså må det upphöra å vissa lösören, då andre fullgode sättas i stället, och blifva af vederbörande upptecknade, värderade och med märke försedde. §•
Någre liufvudgrunder för det Reglementariska af sådane Inrättningar, hafva Utskotten ansett sig icke böra föreslå, utan trott det kunna öfverlämnäs till den enskilda omtankan , att öfverenskomma om sådane Bolags - 102 Stats-Utskottets Reglor, som å eria sidan kunna förmå personer, alt uti Inrättningen deltaga, och å den andra gifva så billiga Låne-vilkor, att Lånesökande linna uträkning att der anmäla sig till penningars erhållande.—Någre förut härutinnan stadgade vilkor skulle kanhända motverka ändamålet, eller gifva sjelfva Inrättningen ett utseende af att hafva uppkommit under Statens garantie, som densamma icke hör ega. 'Utskotten hemställa således, att till Kongl, Majrts Nådiga bifall må föreslås utfärdandet afen Förordning, hvarigenom stadgas; 1:0 Att Bolag, hvilka hafva till föremål att till enskildte personer utlåna penningar, måge, då sådant af Kongl. Maj:t tillätes, ega att, vid penninge-försträckningars meddelande, den högsta lagliga ränta afdraga; dock icke för längre tid än högst ett ur; samt att, efter förfallotiden, uppbära samma öfverränta, som för Banco-Disconten stadgad varder, 2:0 Att sådane Inrättningar måge till sine fordringars utsökande och indrifvande njuta enahanda handräckning, som BancoDisconten. 3:o Att de personer, sorn önska i ofvannämnde ändamål upprätta Bolag, måge ega att sig hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla , och sine Bolags-Reglor och UtlåningsReglemente förete; hvarefter Kongl. Maj:t, derest dessa finnas af den beskaffenhet, och Bolagets fond af den betydlighet, att det Betänkanden. ro3 ösyftade ändamålet: lättade låne-tillgångai*’^ enskilde medel till förlag för handel, näringar och jordbruk , derigenom vinnes, lärer täckas förunna Bolaget rättighet att begagna ofVannä innde förmåner, dock under en'
Direktm här ofvan yttrat ang:de reparationen af sträckstensfoten och anläggandet af trottoiren, funnit nämnde reparationer både nödiga och lämpliga saiiit jemväl inhemtat, att de blifvit i stadgad ordning både företagna och verkställda, har således icke tvekat att tillstyrka: det berörde af Direktm vidtagne åtgärder må af R. o. Ad. godkännas. Direklm anmäler här att, enligt H. R. o. Ad:s beslut vid sednaste riksdag, Dircktm gått i författning om ordnande och inbindning dels af åtskilliga uti Ridd.-arkivet befintliga äldre handlingar; och dels af de uti 2:ne från s. k. hemliga hvalfvet upphemtade kistor förvarade urkunder och papper. Uti denna §, underrättar Ridd.-Direktm, att i utbyte emot H. R. o. Ad:s prot. från och med 1809 års riksdag, förhandlingarne vid Norrska riksförsamlingen år 1814 och de sedermera hällne storlhing blifvit från K. universitetet i Christiania lill Direktm öfverlemnade, hvadan nämnde förhandlingar nu finnas att tillgå i Ridd.-cancelliet. Jemlikt R. o. Ad:s beslut vid förra riksdagen har enligt Direktms gjorda anmälan, genom Ridd.-fiskalen, med biträde af 2:dre Ridd.-cancellisten, en förteckning blifvit upprättad, som upptager, jemte hvarje lefvande ätts N:o och namn, såväl dopnamn som titel å den medlem af ätten, hvilken äger hufvudmannarätten utöfva, eller de hinder som förekomma för ättens representerande å Riddarhuset, hvilken förteckning, försedd med Direktms underskrift, blifvit uppropslistan bilagd. Då Utsk. varit i tillfälle att, vid de under riksdagen skedda utdelningar af polletter till inträde å Riddarhuset, erfara gagnet och ändamålsenligheten af den ifrågavar. med omsorg uppgjorda förteckningen, har Utsk. ansett sig böra hemställa: att föreskriften, det en sådan förteckning alltid bör före hvarje riksdag författas, må inflyta i Ridd.-Direktms instruktion. g. 11 12. §. 13. 2 H. 40 626
N:o 86, i anledning af väckte motioner, om inskränkning af den så: kallade Landtmannaseglalionen; Med ogillande af Betänkandet Ni° 86, beslöt Ståndet, att detsamma; skulle lill handlingarne läggas. N:o 87, i anledning af anmärkningar vid Betänkandet N:o 44’ angå ende utsättande af en belöning för författandet af en Lärobok i Christendomen för menige man ; Med vidblifvande af sitt beslut, i anledning af Betänkandet N:o 44» biföll Ståndet tillägget dervid uti Utlåtandet N:o 87, N:o f)o, i anledning af vackt fråga, om anställande af en undersök - Trot. ZJidr. d. 8 Julii i8§4» ning, lill utrönande af det mest lämpliga sätt för allmänna landsvägarna* förbättrande; Gillades. N:o 9'> i anledning af väckt motion, angående vissa föländringar i Kongl. Förordningen den aS April 1819, om privilegla exclusiva; Gillades; celi N:o 92, i anledning af väckt fråga, om rättighet för -Ådjuncter och Docenter inom Juridiska och Medicinska Faculteterne, alt beräkna A» endemisk tjenstgöring vid fråga om befordringar utom Academien; Gillades. S. D. Föredrogs å nyo Bevillningsutskottets Utlåtande Nto 15, i anledning af de vid Betänkandet om grunderne för den blifvande allmänna Revillningen gjorda anmärkningar; Nämnde Utskotts Betänkande N;o 5 och Utlåtandet N:o xo biföllos, med den förändring, att skyddsafgiftens utgörande må yidtaga ifrån och nied fyllda 17 års ålder, S, D.
Men bortom Lido fanns det vida, obegränsade hafvet. Då de väl voro därute, stego några af fiskrarna i en båt och rodde bort från slupen för att lägga ut garnen. Alltjämt var det godt väder, fast det var starkare vågsvall här än innanför öbandet. Det var själfklart, att ingen hade en tanke på fara. De hade en god båt, och det var sjövant folk. Om en stund märkte dock de, som voro kvar på slupen, att hafvet och himlen hastigt mörknade norrut. De förstodo, att nordanvinden var i annalkande, och de började ropa på kamraterna, men dessa voro redan för långt borta för att höra varningen. Vinden nådde först fram till båten. Då fiskrarna plötsligen sågo vågorna resa sig omkring dem, såsom hjordar, hvilka under natten hvilat på en vid slätt, resa sig om morgonen, ställde sig en af dem upp och vinkade åt kamraterna, men i detsamma raglade han baklänges i hafvet. Strax efter kom en våg, som reste båten helt på ända, och man såg, hur folket liksom skakades lös från tofterna och slungades i hafvet. Allt var borta inom ett ögonblick. Så kom båten till synes igen med uppvänd köl. Folket på slupen sökte nu bringa denna fram till stället, men förmådde ej föra den upp mot vinden. Det var en förfärlig storm, som kom farande öfver hafvet, och manskapet på slupen hade snart nog göra med att bärga sig själfva. De kommo dock lyckligt hem och berättade om olyckan. Det var Ceccos två söner och tre andra, som omkommit. Gud ja, hur allt kan foga sig! Cecco hade samma morgon gått ned till Rialtobryggan, för att se på fiskhandeln. Han gick fram mellan fiskborden och bröstade sig som en herreman, eftersom han ej behöfde arbeta. Han till och med tog ett par gamla Lidofiskare med in på en osteria och bjöd dem på en bägare. Han bredde ut sig, där han satt på bänken, och skröt både med sig själf och sönerna. Han kom till och med i så godt lynne, att han tog fram zekinen, som han fått af dogen, därför att han räddat ett barn från att drunkna i Canal grande.
Lust-Skonen kill eldning för rummens conscivarion under fuktig wäderlek m. ni. bör anstkaffas pä ställer af den för LustSlottets underhållande och öfrige förnödenheker anstag>^e Summa, ulan nägot serffildk anflag, eller att Öfwer»Ståthållare - Embrick dermed täger nägon befattning. För Dramatiffa Spcckaklet anskaffar ÖfwerStäthällare-Embete; det efter Stat bestadde quanrum wed, som aflämnaS kill Spectakle - Direktionens disposition, hwilken lärer besörja sagning och utdelning utan att någre scrskildte medel härtill bestas, man bör denne kostnad bestridas af den Uuderhalls-Summa, som för samma Spcctakle a Stat är upföcd. Den Stais, och Drputat-wed, som hittills iu natura urgält och pä Allmänna JngragningsStaren är upförd, bör hädanefter endast utgä j /penningar efter Stockholms Lans MarkegcingS-PriS för der löpande äret. För bärningen af weden haswa Wedbäraren» bestätkS i sä kalladt Bändträd för hwarje börda; och efter erhallne upgifter Hafwa detzc Baudträd upgärt till AZZ Famnar wed om äret Wid denna dryga och oformeliga utgift har Stars-Ulffoktet icke kunnat undgå fästa npmärksamher. Stars-Uifkot ret har nork att alla sä kallade bändträd borde stphöra Den 22 November^ rrzi uphöra, och Wedbäraren», som njuta lön pä Stak, i dek ställe nndfä något wist för hwarje famn i Bärarelön, der Skars-"Utskottet anser böra kunna inskränkas kill i6 st. B:ro famnen. I öfwerensstämmelse med veste grunder har Stats - Urskottet projectcrat Stat till tved-och kohluphandling för Kongl. Slottet och Hennes Kongl. Höghet Prin festans Palats samt' Dramatiska Spec» taklet, till följande belopp nämligen:
Knappar, af sammansatta eller, såsom arbetade, ej specificerade ämnen . Då knappar af glas, horn, metall, perlemor eller stenkol icke annorlunda äro af sammansatta ämnen tillverkade, än att öglan är olikartad, böra de förtullas på sätt Taxan stadgar för det ämne, arbetadt, hvaraf sjelfva knapparne äro förfärdigade. Knif var: Rak-, med eller utan fodral I skålp. 50 Penn ... 1 skålp. \ 12 Talj-, Sjömans-, eller gröfre arbets \ skålp. — fö Bordsoch andra slag, ej specificerade, samt Gafflar: med skaft af Silfver, Pläter, Ebenholtz, Elfenben .. -1 skålp. med skaft af andra ämnen \ skålp., _ 25 * Kol, TrädFria. Koppar: Rå- eller Gårad .. Smidd, valsad eller gjuten: Plåtar och andra ämnen för bearbetning . Fri. Fria. Bleck och Spik till fartygs förhydning Fria. Andra helfärdiga arbeten, opolerade 1 skålp. — 20 polerade . \ skålp. — 50 Klöfvar; hänföras under Horn, oarbetadt. Kolsyradt Natron; se Soda. Kopparrök; hänföres under Vitriol, andra slag. Koppartrycksvärta; se Boksvärta. Koppartråd; se Tråd. J 24 Förslag till Tull-läxa. Qvantitet för TullberäkInförsels-tull. ningen. Riksmynt. Rrdr Öre. Kopparnickel ... Fri. Kopparskrot eller gammal Koppar, endast användbar till omsmältning samt Kopparaska , Fri, * Kopparstick, Eslamper och IJthografska arbeten, som utgöra tillbehör till tryckta verk . Fria, andra slag, oinfattade - 1 skålp. — 18 infattade; se Tafvelramar. Korgar och Korgmakare-arbelen: af oskalade qvistar och spån 1 skålp. i af skalade, men oklufna qvistar
Vi bilda ett zigenarsällskap, ha vårt tält och våra »marskalkar», zigenarungdomar som skola hjälpa oss. Vi ha också en rysk samovar, ur hvilken vi skola servera te. Hvad säger Ni väl nu, bäste herr H, om mitt lättsinne? I afton har jag också en stor mottagning i min lilla våning, egentligen för första gången sedan jag kommit till Stockholm.» På våren detta år begynte det också bli tal om att Sonja skulle få ett förordnande som professor i mekanik, med anledning af prof. Holmgrens svåra insjuknande. Hon skrifver härom den 3 juni till MittagLeffler, som då lämnat Stockholm. »Stockholm den 3 juni 1885. Jag har varit hos Lindhagen, som har sagt mig att styrelsen var enig om att jag borde vikariera för Holmgren, men att man icke ville låta det bli bekant ännu, emedan detta kunde ha ett dåligt inflytande på Holmgren, som är mycket sjuk men som icke tyckes ana det själf. Jag sade Lindhagen att jag fann detta vara fullkomligt riktigt, och att jag var fullkomligt nöjd med att veta att styrelsen anser mig böra vikariera för Holmgren i det fall att H. icke kan föreläsa under hösten; men att om, mot vår förmodan, H. skulle hämta sig, skulle jag räkna detta för en så lycklig tilldragelse, att jag icke alls skulle sakna mitt förlorade arbete. Jag är synnerligen nöjd, min käre vän, att saken har ordnat sig så bra, och jag skall nu samla alla mina bemödanden för att göra mina föreläsningar så bra som möjligt. Moraliska historier äro alltid mycket tråkiga i böcker, men det är alltid mycket uppbyggligt och uppmuntrande när de inträffa i lifvet; jag är följaktligen dubbelt nöjd att min grundsats »pas trop de zèle» har blifvit vederlagd på ett så lysande och så oväntadt sätt. Jag hoppas också att Ni icke skall finna anledning att förebrå mig att allt för lätt förlora modet. För öfrigt måste Ni icke glömma, min käre vän, att jag är ryska. När en svenska är trött eller vid dåligt lynne, surmular hon och tiger, följaktligen slår det dåliga humöret in och blir ofta en kronisk sjukdom. En ryska däremot beklagar sig och jämrar sig så starkt, att detta frambringar hos henne samma verkan i moraliskt afseende som fläderte under en katarr i fysiskt.