Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den skilnad, som blifvit gjord för städerna, kan, hoppas Utskottet, nöjaktigt förklaras utur den olika ställning, hvaruti dessas styrelse och förvaltning befinner sig emot landt-kommunernas, och den vana och häldvunna rätt, som städerne hafva alt hvar för sig omedelbart draga inkomsterna af starka dryckers försäljning. Särskilda Utskottet» Betänkande, N:o -IS. Städerne komma för öfrigt, enligt Utskottets förslag, att, i samma män med landet, aflemna andel af inkomsten till den gemensamma läns-kassa, som torde böra bildas till beredande af möjjighet för länen att, utan innevånarnas särskilda betungande för hvarje tillfälle, bekosta företag, som kunna befinnas nyttiga och nödvändiga för länen i deras helhet, och hvaraf både städer och land hafva fördel (S 23). Förslaget att ställa dessa kassor under Ilushållnings-säliskapernas styrelse har tillkommit af deh anledning, att någon annan kommunal auktoritet för länen hnna icke finnes. Pröfnings-koromittéérne, som äro lagliga läns-myndigheter, kunde icke komma 1 åtanka, dels emedan de äro utsedda efter grunder, dem allmänna tanken troligen icke numera skulle finna fullt tillfreds-ställande för sammansättning af en förvaltande myndighet, dels emedan de icke äro permanenta, hvilket för en sådan är nödvändigt, utan tillkomma och uplösas för tillfället. Således har Utskottet, som trott ett mindre område, än ett län eller åtminstone en mera betydlig det däraf, vara för ändamålets vinnande olämpligt, kommit till den öfvertygelse, ätt Hushållnings-sållskaperne böra tili det i fråga varande förvaltnings-bestyret välja* (§ 23). De äro särdeles lämpliga till ändamålet, i anseende till beskaffenheten af de ärenden, hvarmed de sig sysselsätta, och hvilka just äro sådana, hvartill den samlade lätis-kassan företrädesvis torde böra användas. Där Hushållningssällskap möjligen i något län kan komma att upphöra, måste man då tills vidare använda Pröfnings-kommiUéerna, som dock Utgöra kommunala läns-myndigheter, om än icke af den lämpligaste beskaffenhet, som kan önskas.
Få Provincer i Riket, sedan Götha Canal blifvit öppnad, sakna tillfälle till bränvins-försäljning i Hufvudstaden; likväl skulle sällan eller aldrig ifrågavarande accis-afgift drabba producenten. Jag slutar delta deraf, att sådan afgift eger rum i alla större släder i Frankrike på spirituosa, hvilka alltid derstädes försäljas utom städernas barriérer, till minst så mycket lägre pris, som stadsaccisen utgör. Jag åberopar härå alla deras vittnesbörd, som berest Frankrike och tagit kännedom af delta förhållande. Det af Utskottet föreslagna sättet att uppnå Motionairens ändamål genom högre beskattning å krogarne, låter icke verkställa sig, emedan i sådant fall skulle antingen inga spirituösa drycker få säljas på spisqvarteren, eller ock skulle maten, till betryck för mängden, äfven blifva dyr. Huru ofta inträffar här icke, att krögare med de redan höga afgifterna äro utur £$nd att dem erlägga, och hvad controlen beträffar emot lönkrögeri, med den inskränkning i bevisningsrätten, som nu eger rum, är den ytterst svår. "Vi kunna ju icke för oss dölja, alt i mångå småstäder det missbruk Junnits, att hvarje handelsbod varit ett bränvins-minuterings-ställe. Sedan jag nu ådagalagt de skäl, hvarföre jag måste ogilla de grunder, Utskottet anfört till afstyrkande af Friherre Sprengtporten motion, finuer jag mig äfven pligtig att för Rikets Ständer redogöra, hvarföre jag, Bevillning?;- UtslcoitetS Betänkande jV/o 4' tillstyrker bifall lill densamma. Jag liar i forsla rumrrlet, genom vederläggning af Utskottets"- mot skäl, visat, att den föreslagna accisafgiften är oskadlig för Jandet; alt den är nyttig för Stockholm och landet återstår att bevisa. För sedligheten i Ilufvudsladen lärer få eller ingen bestrida, alt bränvinels fördyrande är en fördel, lika litet, sorn alt denna accis i sin nion skall bidraga dertill. Man söker ock derföre i alla Länder företrädesvis beskatta försäljningen af starka drycker.
sådan småsak som till exempel detta. Mamma vet dricker kaffe men tror du hon bryr sig om det nej då, det är precis, som om hon hade något på bordet som jag inte fick se. LOLO (med stirrande blick och Ja, det ska jag säga till mamma. tragisk ton). MORMOR (som spejande närmat sig Kunde jag inte tro det där ä' nybakta frukostbordet, talar för sig själf). pepparkakor i dag och inte en enda med på korgen in till mig i morse. (Ridån ned.) _________ TREDJE AKTEN. dager genom fönstren. (Samma rum som i första akten. Tidig morgon, halfLolo kommer inspringande från flickornas rum, lämnande alla dörrar öppna bakom sig. Hon, liksom alla de andra, som efter hand komma in, äro klädda i morgonrockar med oordnadt hår, så att man ser att de blifvit uppskrämda ur sömnen eller medan de voro sysselsatta att kläda sig. Strax SALLY. LOLO. efter Lolo följer Sally. Hela scenen mycket fort och bullersamt.) Men hvad går åt dig? soffan och talar under gråt och skrik.) Å, jag har så ondt gif mig något att dricka gif mig mjölk. (Reser SALLY. LOLO. sig upp och ropar:) Mjölk, mjölk, det är ju motgift. Motgift. Hvad är det du yrar om? Jag har ju sagt dig att jag (skriker) vill dö. Låt mig vara! Låt mig dö i fred! (Kastar sig i Jag har tagit gift. Gif mig mjölk. Vill du då ta lifvet af mig. (Sally springer ut genom dörren.) HILMA (kommer instörtande från Lolo! Gud i himlen! Jag skickar efter doktorn. Efter doktorn. Kan jag inte ens få dö i fred. HILMA. LOLO. LOLO. flickornas rum). Jag vill dö i fred. Jag vill dö, hör du, jag vill dö Men, kära Lolo hvad har händt? Jag skref till honom, att om jag inte i går kväll fick ett ord från honom (Får plågor igen, ropar:) Men kan ni då inte ge mig mjölk, jag dör ju. (Sally kommer med mjölk, gamla Johanna efter henne.
Herr Orutva, Ikure, Ostver^e. I9ZI von Lek tieck, Llias, Ofwerste Lieutenant IY77 — Lre^taZK, Lkrisiopöer, Ofwerste» Uti det särskilda Utskottet sor akt ncreda de ifrån förra Riksdagarne npskjutne lwistiga srä» gor emeltan Bonde-Ständen och de öfrige Ständen: N:0 Z Grefwe Oe !a Oarstie', ^acod. 389 Friherre ak Hakanson, Tknstergf sn8 Herr LaZerkeim, Olok Ukas. Högloft. Ridderffapet och Adeln ätskiljdös kl» x lill 2. Ot kuxra. In tiäem krotocolli Q. Lilveriinlpe. T!s - Den 9 Junti. Tisdagen den 9 Junii. Plenum klock. 10 förmiddagen. Justerades Pleni-Prokocollet förden i bennes. Deras Excellencer Herr Grefwe Lrake och Herr Grefwe ixuutlr yttrade den önskan, akt Rlddecfkapct och Adeln mätte anmoda Grefwe chovverchjelm, Lulius, att läka genom trycket allmängöra sikt den 1 Junii »plasta dictamen i tryckfrihetsfrägan,- hwiken önskan blek, uppå njord preposition, af Rid» derjkapet och Adeln bifallen, och skulle Grefwe I^övenkfoim, enar han kill plenum ankomme, härom, af Herr Landt-Marskalken, anmodas. Justerades PlnchPrvtocvllerne för den z och 4 Junii. ^ Zerv Landt-Marffalkerr tillkannaqaf, art enligt inlupna underrät^lfer, hade Oeconomiä Nl° skottets betänkande rörande fangförningcn, hwilkct af Ridderskapet och Adeln i plenum den Z J>tnii äkerlörwisteL, blifwit af de andra tre Ständen bifallit.
Lån gifves för de i Disconten invecklade personer, sä blifva icke blott många af dessa personer ruinerade, utan äfven Bankens förlust vida större än man nu påräknat, genom <Ien mängd Banqueroutter, som blifva en följd, af Discont fordri ngarnes irtdrifvande, och det underköp, hvartill en mängd Fastigheter komma att på Ulmätnings-auctioner försäljas. Min mening är dock icke, att tillkommande Discont.rörelsen skulle bibehållas på samma sätt som förut. Mig synes att Discont-Lånen böra i tvänne Glassér fördelas: Den ena utan omsättningar att till fullo inbetalas, efter ett halft år eller nio månader, ämnadt till Handelns understöd, och med den vanliga säkerheten af namn; ilen andra med omsättningar och med fullständig pant, bestämde till Näringarnes understöd. Då Discont-Lån med denna förändring utvidgades, skulle deras farliga följder försvinna, eller tvertom de blifva nyttiga för landet. Den synes så mycket mera nödvändig, som disproportionen emellan Låne-fonden för Landtbruket och för deri öfriga Lane-rörelsen är allt för synbar. Till de förra voro förut anslagne en årlig fond af 750,000 R:d, hvilka, enligt allmän klagan, icke ens ansetts tillräckliga. Nu deremot komma ej mer än 250,000 R:d detta ändamål till godo, under det Discont-fonden till hufvudsakligen andra behof årligen utlånar 2,600,000 R:d. Att i alla fall Fastighets-Lånen böra bära högre ränta, och inom kortare tid inbetalas, deromär jag med Högloft. Beredningen fullkomligen ense. Detta i korthet och vördsamt om första delen af Betänkandet. 264 Stotsoch Banko-Utskottens Betänk anden - H vad den andra angar, så måste jag bekänna, att jag ej tillräckligen inser^ att det ändamål af myntets stadgande, sein Beredningen åsyftat genom de medel, som den framstält, i 'sjelfva verket kunna vinnas. Högloft.
Men dessa röster hördo dock lill minoriteten ibland de afgörandes antal, ehuru pluraliteten redan då otvifvelaktigt utgjordes af dem, särdeles utom representationen, som både insågo ensidigheten och önskade en förändring deri. Att med en forntida Egyptisk kastanda söka bilda ynglingar till ett bestämdt yrke, är väl en missbildning, som af ingen rätttänkande, klartseende och fördomsfri upfostrare och menniskovän lärer förnekas, än mindre, ens med något skenskäl, kunna försvaras. 216 Den 3 December e. m. Och dock har en sådan oriktig och naturvidrig bildningsskola länge, ja alltför länge, hört till våra upfostringsanstalter, räknas ibland dem ännu, begagnas oförklarligt nog af föraldrar och målsmän ännu, hyllas af båda Statsmakterna ännu, ehuru tvifvelsutan mången yngling derigenom blifvit ledd från sin rätta bestämmelse och erhållit en missbildning, som kunnat vara, och ej sällan varit, lika betänkligt skadlig för den enskilda personen, som för det allmänna. En sådan utrustad ensidighet är herrskande vid en elementarbildningsanstalt i närheten af hufvudstaden *). Man upfostras der, ifrån 13 å 15 års ålder, uteslutande i och för krigsståndet. Sjelfva upfostran kan vara bra, ja berömvärd, men dess föremål har varit, är och blir ensidigt och oriktigt. Det är af denna orsak jag vördsammast föreslår : l:o att denna lärdomsanstalt, såsom elementarskola, måtte alldeles uphöra, och 2:o att den högre afdelningen deraf måtte få samma syftemål, som den å Marieberg, och begge förenas på Carlbergs slott. Sålunda förenade blifva dessa för militäryrket på en gång lämpliga, behöfliga och nyttiga högre tillämpningsskolor, hvilka, med skäl och rätt, derefter kunna och böra kallas: Krigs Akademi. Det ensidiga och naturvidriga i nuv:de, oegentligt s. k. KrigsAkademi på ^Carlberg uphör i och med detsamma, som ingen elementarbildning derstädes mer äger rum.
Må vi kvinnor se förhållandena s i d m a de äro, ' må .vi lara oss att inse vart folks plikter och fördelar, dess förtjänster och dess fel. ; må vi vara lika fjärran från kanslosamma, f örvekligande fiedssviirmerier som fråh uppskrufvad chauvinism, må vi söka ingifva våra barn just denna starka, sunda nationalitetskansla, då hrbeta vi ock för ' vårt lands försvar! Må vi lära ungdomen, att plikt uppfyll els^, ordning och lydnad äro dygder i d a. lifvets förhållkden boch att den tjanstgöring, som bor inskärpa des. dygder, ej ar förspilld, och att det ä r, viirdt mödan att i farans stund kunna ' med vapen i hand tjäna ett fritt fosterland. Den som känner, att ban med gladje kan dö för &amp; tt fosterland, han jagar ej i en lifsledans stund kulan genom. pannan, han har lärt sig att älska något högre än sina nöjen och sitt eget jag, han strafvar i alla. lifvets förhållanden efter att ' gagna sitt land och genom sitt land mänskligheten. Ellen iii-ies. Vera Vorontzoff Sonja Kovalevsky. S i som båda dessa böcker kommit - Pwa Vorontzof af S o ~ j a Kooalecsliy; Sonja Kocalevsl~ af &amp; me Cltadotte Le$ Z e i - sedan ' de bida författarinnorna aflidit, äro de allt för personligt gripande, för att de bida dödas viinner om dem skulle kunna fälla nigot som helst objektivt omdöme. Jag kan har endast - hvad andra granskare ej kunna - i någon mån låta de tystnades egna stammor tala. ' I en folkvisa finnas några ord, hvilka runno mig i htigen inför de båda, böckerna, sal fiilla af lif, ett lif, hvilBet förnimmes mångfaldigt starkt efter de båda författarinnornas död. Det %r en strof om tvenne skalar: » &amp; z encc fyllcl nlecl * in, c h 2 a9ztlrtr fyllcl med t6mr ».
Men productionen utgör Nationens inre kraft i nationelt hänseende; dess lördelagtigaste förhållande till nationens arbetskraft, förutsätter lull magt att sköta jorden eller näringen, och denna magt förutsätter förlag. Är det nu en sanning, att S!itsanslaget för k'igsmakten icke kan ökas; men deremot en ovilkorlig fordran att en krigs cassa bildas så föijer tydeligen att den måste uppstå af besparingar i ett eller annat hänseende jag motser det inkast, att nationalförsvaret icke medgifver någon besparing; men jag kan lekt* anse denna krigscassa såsom nå - Den 28 Februarii. 953 gon indragning, utan blott ett nödvändigt återställande af krigsmakten på sådan fot att den kan i fullt dugligt skick röras i fält. Årliga anslagen till arméens beväring, beklädnad, tross och utredning synas mig böra användas ej allenast till ersättning för hvad som årligen förslits, utan äfven till beredande af reservförråd för infallande krig. Denna hushållning är så mycket angelägnare, som stör re delen af desse persedlar äro af den natur att icke i nödig mängd vid påkommande krig i hast kunna anskaffas, som priserna i behofvens stund vanligen blifva öfver höfvan uppjagade och medan Statscassan vid sådane tillfällen dessutom blifver så starkt anlitad utaf andre utgifter, att den svårligen lärer knnna bestrida alla, utan en alltför känbar tillfällig national-ansträngning Kriget tillhör dessutom nationen såsom fattad af historien uti ett fortfarande helt. Nationen består, ur denna synpunkt betragtad, af tidens alla elementer, forntid, närvarande och efterverld. Alla dessa elementer af nationen, såsom ett historiskt individuum, böra känna tryckningen af den kraft, kriget, som hotar att upplösa detta individui historiska existence. Den generation, som vid krigets utbrott redan försvunnit, bidrager genom de förråder den lemnat i arf åt sine efterkommande; den generation som strider, får genom krigsgärd vanligen äfven sin materiella känning och kommande slägten få vanligen genom åsamkad Statsskuld sin andel af olyc ■ 954 Deri 23 Februarii; kan.
Då jag, i det föregide redan antydt, att jag icke håller på mitt förslag, utan skall söka att inom Utsk. göra det gällande, hemställer jag till de Hrr, sorn, lika med mig, önska en medelvägsåtgärd, huruvida de icke skulle vilja förena sig med mig i en anhållan om Betänk:s återremitterande. Gr. von Platen: Jag är glad att numera kunna inskränka mig endast till att betyga min tacksamhet mot Frih. Stjernstedt, derföre att han upläst det förslag, jag framställt inom Utsk., och hvilket ju bevisar att jag har fullt skäl att yrka afslag å Utsk:s Betänk. Deraf synes att skillnaden är ej mindre än huruvida man skall ingå till K. M. och begära bränvinsbränningens inställande i höst, eller om man icke skall göra det, och då jag arbetat för bifall lill den sednare meningen, har jag haft all anledn. att nu yrka afslag å förevande Betänk. Hvad Frih. Raabs förslag angår, så har det af föregrde talare blifvit tillräckligt granskadt, hvarföre jag icke längre behöfver uptaga R. o. Ad:s tid. Hr von Hartmansdorff: Jag har visserligen, såsom af min reservation synes, varit af skiljaktig mening från Utsk:s fleste ledamöter; men jag vill ingalunda tillstyrka R. o. Ad. att afslå Utskis Betänk., och derigenom tillintetgöra den öfvergång, som jag anser behöflig från det nuvar:de tillståndet till ett blifvande bättre. Skälen att önska bräuvinsbränningens inställande under nästkommande höst hafva så tillräckligt blifvit ådagalagda, att jag icke behöfver orda derom, men vill deremot besvara några här gjorda invändningar. En talare har yttrat, att det icke vore någon fara för brån - 40 Den 1 Maj. vinsfloden; ty om än en sådan skulle inträffa, så blefve den naturliga följden att priset på varan folie, och då skulle man afhålla sig från att bränna. Men sedan skadan inträffat vore det för sent att afhålla sig från hennes vållande.
Beträffande härefter yrkandet, i afseende å Conlractens upprättande emellan Rusteller Rotehållare och Recruterne; så får Utskottet vördsamt åberopa hvad som i dess Betänkande N:o 117, rörande en fråga af samma beskaffenhet, blifvit upplyst och anfördt; och torde, på grund af de dervid andragne skäl, motionen ej heller i denna del böra till någon åtgärd föranleda. Hvilket dock till Rikets Höglofl. Ständers egen pröfning vördsamt äfverlemnas. Stockholm den 3 September 1834’. N:o rig. Ånkom till Exp.-JJtsk. den 3 September. Betänkande, i anledning af dtskillige föreslagne åtgärder till lindring i Rustningsoch Roteringsbesväret. I detta ämne har Utskottet till handläggning emottagit serskilde motioaer, väckte inom Hedervärda Bonde-Ståndet af Nils Persson från Örebro Län, Tufve Månsson frun Malmöhus Län, Per Jönsson från Christianstads Län,. Lars Olsson från Örebro Län, Peter Jönsson från Jönköpings Län samt Carl Gabrielsson från Östergöthland, hvilka, i sina meningar biträdde af åtskilliga andre Ledamöter inom det Hedervärda Ståndet, afgifvit de anföranden och påståenden, sornhär nedan i serskilde punkter upplaga* i6 Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk. Betänkande N.o tig. 1:0 att de för vanskötsel af numerbäst stadgade böter af 20 och to R:dr Banco mätte, om de ej belt ocb hållet skulle kunna upphöra, åtminstone, såsom för höga, nedsättas minst till hälften, enär det ofta inträffade, att en häst, utan Rusthållarens uppsåtliga förvållande afmagrade i följd af någon invertes, icke märkbar åkomma, eller andre tillfälliga omständigheter, såsom att hästen, förskaffad från aflägsen ort, till en början icke vöre van vid det foder och mulbete, som kunde presteras; och understundom pliktfäldes
M. äskat ett anslag af 150,000 R:dr Rrut i och för förhöjande af pensionerne. ansåg Utsk. att den af Revisorerne väckta fråga sammanhängde med K. M:s Propostn om anslag till förstärkande af pensionskassan, hvarföre Utsk. äfven tillstyrkt, att dessa båda frågor må på en gång förekomma till afgörande Iros Ii. St. Således är nu i detta ögonblick endast att afgöra, hvilketdera kan vara tjenligare antingen att pröfva båda frågorna på en gång eller att serskildt för sig afgöra Revisorernas förslag. Jag anser Utsk:s åsigt rigtjg, och den som önskar bifall till Revisorerncs framställning har genom bifall dertill icke något förlorat, enär han kan göra sin mening gällande, då StatsUtsk. inkommer med sitt Utlåt, anledn. af I\. M:s Propos:n om anslag till Arméens pensionskassa. Jag väntar mig visserligen den anmärkn. häremot, att Gr. v. Platen icke begärt annat än återreroiss, men jag beder att få fästa upmärksamheten derpå, att StatsUtsk. endast har sagt: rvill Utsk. i sammanhang dermed, nemi. K. M:s Propos. taga förevar:de af Revisorerne väckta fråga uti öfvervägande och hemställer alltså, att densamma f. n, icke må till någon 28 Den 7 Jann ari. åtgärd af R. St. föranleda.» En återremiss af detta Utlåt, skulle således utmärka, att R. o. Ad. anser StatsUtsk. hafva haft orätt i sin åsigt, att båda frågorna på en gång behandlas. Att deremot på förhand yttra sig om hvad man vill säga, då förevar:de båda frågor från StatsUtsk. inkommer till R. S(:s afgörande, kan jag icke finna hvartill sådant skall tjena. Jag anhåller om bifall till StatsUtsk:s förslag. Hr von Knorring, Erik Oscar: Till hvad Hr Bildt yttrat vill jag endast tillägga att det väckt min förvåniug att man vill taga ifrån afskedade militairer den pension, som de sjelfve inbetalt.
Häruti hafva instämt: Herr v. Post, A. L Herr Bergenstrahle, C. G., Herr Tamm, P. A., och Biskop Thyselius; samt af Herr Petré, T., hvilken sistnämnde anfört: ”Du Statens tillgångar äro otillräcklige för underhållandet af en«dyrbar Linie-flolla, och då de nu af Herr Öfverste Hagelstam, inför StalsUtskottet, tydligen utvecklade bevis på Skärgårds-flotlans företräde icke kunnat bestridas, än mindre vederläggas, anser jag, att Utskottet, sora, vid förut JÖrehafd pröfning af detta ärende, antagit milt förslag lill en i nog mycket modifierande termer affaltad underdånig framställning hos Kongl. Majit, rörande ofvannämhde förhållande, bort, i grund af de hos Utskottet åskådligt framlagda nya skäl och med fästad t afseende på ämnets synnerliga vigt samt på nödvändigheten deraf, att Rikets Ständer städse för Regeringen öppet uttala allt lfvad som leder lill Statens sannskyldiga bästa, tillstyrka Rikets Ständer att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla, alt den, med hänsigt till Statens allt för "inskränkta tillgångar, högst kostsamma Linie-flotlan synbarligen hindrar ut bildande på ändamålsenligt sätt af det Sjöförsvar, medelst Skärgårds-flollor, som för skyddandet af Rikets vidsträckta kuster ovedersägligen fordras, samt alt Rikets 6 Stats-Utskottds Utlåtande N:o zij. Ständer i underdånighet anhålla, alt Kongl. Maj:t, i betraktande häraf, täcktes låta vidtaga de åtgärder, sorn omständigheterne påkalla, för att oberoende af de skiljaktiga åsigter, som i afseende på stora Flottan visat sig, och ulan hinder af de serskilda interessen, hvilka i fråga härom uppkommit, kunna, med iakttagande af all möjlig sparsamhet, disponera anslaget på 4:de Hufvudliteln på ett sätt, som gifver det för organisation af Mikels Sjöförsvar mest fördelaktiga resultat.” N:o 217. Ankom till Exp.-Utsk. den 21 Julii.
Theaterns och Ho/kapellets pensionskassa; N:o 59, om anslående af ett mantal Låstad Jägaregården jemte V16 mantal Grönetomt till boställe åt Kronofogden i Södra Wadsbo Fögderi af Skaraborgs län ; och N:o 60, i fråga om ändring utaf den för Westerbottens och Norrbottens län gällande skattläggningsmethod; äfvensom Utsk:ts under N:o 61 afgifna förslag till förordnanden för ledamöterne uti tryckfrihetskomitén. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredry Bevilln.Utskits Betänk. N:o 20, ang:de Allm. Bevillningen, hvilket i dag står främst å föredragningslistan, är af en särdeles stor vigt. Nämnde frågas behandling är vid denna riksdag så mycket mer maktpåliggande, som detta Betänk, till allra största delen innehåller förändrade grunder för denna lagstiftning mot dem, hvilka hittills i berörde hänseende varit gällande. Till följd häraf är det oundgängligen nödvändigt, att hvar och en får tillfälle, att noggrannt genomläsa och begrunda detta Betänk. R. o. Ad. torde, med afs:de härå, finna, att, då ifrågav:de Betänk, endast legat på bordet sedan i dag 8 dagar samt under den förflutna veckan jernvägsfrågan tagit allas tankar och upmärksamhet i anspråk, — vi känna nemi. att denna fråga först i förrgår afslutades —, tiden varit alldeles för knapp att studera sig in, uti detta Betänk. För min egen del måste jag åtminstone erkänna att jag ännu icke anser mig tillräckligt beredd att behandla denna fråga, och jag är öfvertygad att förhållandet är enahanda med de flesta af Ståndets öfriga ledamöter. Alltså och då jag tror att frågan skulle vinna på ett upskof, anser jag mig uti anförda omständigheter hafva tillräckligt skäl för min hemställan, det Hr Grin o. Landtm, måtte framställa propos., att detta Betäuk. måtte sättas främst på föredragningslistan för Onsdagen d. 9 Maj, samt att Folkskole-Betänk:t måtte näst der-, efter i ordningen förekomma. 428 Den 28 April Häruti instämde Hr Montgomery, Gustaf. Hr Bildt, Didrik Gillis: