Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Grefven och Landt Mar/kalken hemställde, om Ridd erskap et deli Adeln ansåg LagUtskottets Betänkande böra, i anledning af fete dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet åter-; remitteras. Ropades Ja och Nej. Herr von HaussvolffJag fruktår, att oih jiiksens Stander skulle ingå uti ert undersökning af ålla de Författningar, sorn sedart år 1772 utkommit, skulls de inledas uti ett djup-, sorn skulle betydligt förlänga Riksdagen, så att den till äfventyrs ej på flere år kunde slutas; och sedaii nu i alla fall dessa Lagar blifvit kraftägandé derigenom, ätt de Icke tinder påföljande ^Riksdag efter deras tillkomst af (le då församlade Ständer, elfer sedermera vid antagandet äf vår rtii gällande Cödstitutlon år i flög blifvit upphäfrtö; tror jag, att intill dess fen hy Civiloch CrimihälLag Varder antagfeh, det blifver råd ligast att efterlefva hvad hittills finnes stadgadt, och således låta det gamla omtvistade Lagbhdet jemväl fortväl’0; fleir Hjerta, Guftaf; Äfven jag tror, lika ined den siste Värde Talåren, det vara bäst, att låta dessa Lagar förblifvä; Infen jag tmderställef, 356 Den to Julii f. m. ott} icke det vöre rättast, ått Lagutskottet finge saga det, emedan Utskottet kan gifva Ständerna en ledning, som ej af en enskilt kan lemnäs. f ferr HammarJkj öld, Lorenzo , förenade sig med Herr Hjerta. Herr Cederfchjöld: Orsaken, hvarföre jag så enträget yrkar återremiss, är blott att i sin fullkomliga helgd bevara Riksens Ständers delaktighet i Lagstiftningen, och att förekomma, det ej Riksens Ständer må, genom detta ärendes behandlingssätt, eftergifva sin rättighet att kunna upphäfva en författning, som icke på lagligt sätt tillkommit.
Plantor af Coffca arabica fås genom Annonspris: 25 öre pr petitrad ( Göteborgs Trädgårdsförening. H. Ingen annons införes under 1 kr. Man låter bleckslagarn göra nya lock till väl rengjorda, ej rostiga ansjovisburkar. Kräftorna kokas på vanligt sätt med lagom salt, rensas och packaa see^an väl i Trolofvade: burken med en dillqvist ofvanpå. Derpå fastlödes locket omsorgsfullt. Burkarne ställas E. E. L I V E N sedan i kokande vatten IVa timme. förnyas på det söndriga stället. 17503x1) Erfaren hushållerslca. VINST. T376J [297] Det bästa a f alla Hårväxtmedel är O. B e c k l i n s Patent-Elite-Pomada. S T R Å L E, Parfymhandeln, Obs.! Sändes efterkraf. — Borgarfolk på resa, 2: a u p p l. » (Furst Bismarck.) 13. o L. Dillings böcker: n S V A R. DESS kan erhållas i ung familj f ö r 1 eller 2 personer. Läget ett af de vackraste o c h friskaste i skärgården. Priset billigt. Bästa o c h lättaste kommunikationer. Närmare meddelas å Iduns redaktionsbyrå, Sturegatan 8 (ingång från Humlegårdsg. PLATSSÖKANDE. Huru kokar man god och välsmakande knäck? Malin V. N:r 3 2. Kan någon husmoder upplysa, hur man på bästa och trefiigaste sätt kan använda små sidenlappar, utan att använda dem Ull lapptäcke? Sparsam. Hur skulle en för öfrigt nitisk och duglig barnasköterska kunna vänja sig af med sin tunga sömn, som hindrar henne att vakna vid barnets fulla skrik; i synnerhet som hon ju skulle märka mindre högljudd oro under natten? Bekymrad husmoder. Hvilket är säkraste medlet mot mal? B. Rengör först möblerna med starkt E N B Ä T T R E FLICKA, kunnig i säpvattcn och TÅT sedan oljemåla dem inuti.
Hon fäster sig naturligtvis icke vid en sådan bagatell som att den jord, hvilken fordom frånröfvades irländska folket — hvilket rof är första grunden till det nuvarande eländet — aldrig blifvit återställd; och hon ogillar Gfladstones försök att sätta förpaktarne i tillfälle att småningom inlösa jorden. För henne är hvarje sådant försök ett helgerån. Likasom alla försvarare af den absoluta, oinskränkta privateganderätten till jord, anser hon-att stulen egendom blifver rättmätig genom häfd. Denna grundsats är visserligen i betraktande af det sätt, hvarpå denna eganderätt mångenstädes tillkommit, i de herskande klassernas intresse nödvändig; men den är farlig, ty den frestar de arflösa klasserna i samhället att försöka i sin ordning blifva inkräktare, på det att åtminstone deras efterkommande må blifva rättmätige innehafvare, d. v. s. att — såsom socialdemokratiens koryféer uttrycka sig — “ expropiera expropriatörema “. Författarinnan är mycket ond på den irländska landt-befolkningen derför, att den icke tycker om sådana godsherrar, som, för att förbättra sina egendomar, slå flere farms tillsamman d. v. s. köra bort en stor del af förpaktarne från den jord, som fordom tillhört och ännu, så vida man ej blir egare genom att taga, tillhör folket. Att de ej äro förtjusta öfver reformer i godsens jordbruk — af hvilka hela fördelen tillfaller deras herrar — detta skall vara ett bevis för deras på okunnighet och råhet grundade motvilja foralla förbättringar och ett tungt vägande skäl emot den nuvarande engelska regeringens bemödanden att ' bereda dem tillfälle att sjelfve förvärfva eganderätt till jorden. Hon frågar hånfullt, om deras misslyckande såsom förpaktare gör det sannolikt att de skola lyckas såsom gods-egare? Hvad som i denna talangfulla uppsats gör ett störande intryck är den fullständiga frånvaron af sympati för ett genom sekelgamla orättvisor ruineradt folks lidanden. Författarinnans sympatier äro helt och hållet på förtryckarnes sida. De egendomsbesittande klasserna i Irland äro för henne de “ respektabla " klasserna, de enda hvilkas omdöme förtjenar något afseende.
Och medan hon vemodigt stödde hufvudet mot handen, lät hon minnena gifva revy. — Hon mindes hemmet, koministerbostället, där fadern efter att ha förnött sin bästa tid som konsistoriets skjutshäst, sist hamnat. Inbäddadt i lummig löfskog låg det med utsikt öfver dalen, där kyrkans spira höjde sig, hög och hvitrappad, öfver husen och gårdarne rundtorn. 1 ljumma junikvällar, när syrenerna blommade i hagen och dimman steg hvit öfver kärren, brukade pappa komma ut med långpipan i munnen och sätta sig på förstutrappan, medan barnen, som nu slutat att leka, kröpo samman vid hans knän. Därinne gick mamma och stökade med kvällsvarden, pigan kom hem från betesmarken med mjölken skumhvit i stäfvan, från den öppna stalldörren hördes gnäggandet af en häst, öfver allting låg en stämning af stilla lycka och frid. Men naotgångarne töfvade ej att infinna sig, pappa dog, och när nådåren voro förflutna, stod intet annat öfrigt för familjen än att upplösa sig och hvar på sitt håll söka sin utkomst; själf fick hon genom släktingars bemedling plats som guvernant hos majorens på Björkvik. Det var nu fyra år sen dess, fyra långa år. Hon hade kommit med hela sin unga själ törstande efter ömhet, men i denna omgifning af kylig förnämhet och korrekt stelhet fann hennes längtan ingen genklang. Så hade hon sårad dragit sig tillbaka, lärt sig att i hvart vänligt ord, som bestods henne, söka en antoning af likgiltig nedlåtenhet, i hvar blick, som dröjde vid henne, en glimt af förnämt förakt. A l l a de tusentals små förödmjukelser, dem tjänarinnans ställning tvungit henne att fördraga, stodo plötsligt fram för hennes blick. Och ingen, ingen att sluta sig till, att förtro sig åt, att lungnande stryka öfver ens panna, när lifvets bitterhet kändes alltför tung! Ensam, ensam! Det kom öfver henne er » plötslig känsla af tröstlös öfvergifvenhet, och när hon med handen torkade öfver ögonen, kände hon, att de stodo fulla af tårar. Hon spratt till vid ljudet af en barnröst.
Ed bestyrka, antingen inför Upskattnings - Lommitteen, eller, om det ej ske kan, pä det sätt Kommittén förestrifwer och lämpeligast finnas kan, hwarom i sednare händelsen bewis til Konungens Befallningshafvande, säsom Ordföran e, bör ingifwas, inom den tid Lominitteen förelaggt. Försummar han detta eller brister han ät Eden, ware underkastad den beräkning til förmögenhet, som Upstattnings - Lommirteen finner skäligt fastställa. Lag samma ware för Lem, som icke bewisligen upgitwa sina skulder, utan åstunda, at under tystnads bewarande fä Lesia skulder i en summa upgifwa och afdraga, pä sätt §. 21. omtalar. I alla andra händelser, dä fräga är om sadan förmögenhet, som icke är synbar eller upfkattas kan, maga Upfkattningsmännen äfwen ed fordra, enär hälften af deras antal sädant nödigt anser, och förfares med Edens afläggande, pä sätt i nästföregående §. är förordnadt, och ware päfölchen för Len, som ät eden brister, sadan, som der utstakadt är. §. 24. I alla andra frågor gäfle hos UpjkattningSmannen de flestas mening säsom Beslut; och i de händelser, dä rösterna kunna lika utfalla wid upflattning eller wärdering af egendom eller förmögenhet, uttages medeltalet af det högsta och lägsta, hwarom röstadt blifwit, och blifwe detta medeltal Len summa, som fastställes. §. 2Z.
Ombudsmannens Instruktion, och dä i följe deraf, Riksens Ständers Justitiä Ombudsman, dä han pä resor stadd är, icke desi mindre sikt embete ulöfwar, för fia del ej sunnii för honom något hinder, att, säsom wistande ä dcn ort, ber Riksens Ständer sammankommit, äfwen sjelf sina lill embetet hörande göromäl bestrida, häldst hans begagnande af sin Riksdagömanna-rätt ej, dä han sädant stkls icke yrkar, kan anses bland be laga förfall, wid hwilka Suppleanter bör EmbetS-förwalt»iugen tillträd.. Orebro den 8 Augusti rFro. Pä ConstitutivnS - Utskottets wägnar Legerström. 1'jntzstsäius. I. HI. Hocki Ickilä. ^:lon Heckert. O. Silverstolpe. StormägLigste Allernädigste Konung! ^>ll Eders Kongl. Maj:t nalkas nu Riksens Ständer, för att uttrycka de känstor af smärta och saknad Swen - »6 Den 8 Aug. Swensta Folket erfarit »vid Eders Kongl. Maj.t» och Desi gemensamma förlust, af Sveriges KronPrins Carl Augusr. Riksens Stander hafva med rörelse funnit huru Eders Majus Faderlig» hjerta warit nära alt svigta under sorg och bekymmer. Dem har ej kunnat undfalla den dubbla förlust Eders Maj.t lidit, att beröfwaS sin ålderdomsstöd, att se den starka hand blifwa kraftlös som sträcktes till Swerigcs bestydd, förluster som drabbat en Konung, wan att för Festerlaudct uppoffra eget lugn, och som älstat Swensta Folket, desi Lagar och desi F ihct, hoppades att genom en ölstad Sons bnräte se den Statsbyggnad winna fullbordan, som, under hans egen ward blifvit lyckligen uppförd. Emottag Allernadigste Konung, Riksens Ständers förklaring af deras listiga deltagande i Eders Kongl. Majus saknad och hopade bekymmer.
Ägare och innehafvare med ståndig besittningsrätt af i mantal satt jord, hvilka icke frälsemän åro; men som -på grund af Kongl. Fullmakt innehafva eller innehaft tjenst å Rikets stat, välje distriktvis inom sig Riksdagsmän. 4:0. Valen förrättas, i enlighet med den Riddarhus-Ordning, hvilken, likasom öfriga StåndsOrdningar, i öfverensstämmelse med Grundlagarne författad, af Ridderskapet och Adeln antages och af Konungen gillas och fastställes. § 16. Underlåter något Universitet, Prosteri, Stad, Bruks-distrikt eller Hårad att ställa Fullmäktig, vare förfallet till det vite, Ståndet pröfvar skäligt utsätta, och sorn svara kan mot den omkostnad, som ett annat och jemnlikt Universitet, Prosteri, Stad, Bruks-distrikt eller Hårad på sin Riksdagsman göra måste; skolande ■— Ståndets kassa. Underlåter Valfördelning att Riksdagsman ställa, vare förfallen till det vite, Ståndet pröfvar skäligt utsätta; skolande Ståndets kassa. § 17. d:o. Uti Riksdagsmannaval _ protokollet. 2:0. Vid alla Riksdagsmannaval dem emellan. Dör den valde, eller bevisar han laga förfall, eller blifver han till Talman utsedd, anställes nytt val. Riksdagsman, som vald blifvit, må ej, utan lagliga hinder, kunna sig derifrån undandraga, 1:0. Vid alla Riksdagsmannaval dem emellan. Dör den valde, eller bevisar han laga förfall, eller blifver han till Landtmarskalk eller Talman utsedd, anställes nytt val. Riksdagsman, som vald blifvit, må ej, utan lagliga hinder, kunna sig Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 35. Ii och njute han af dem, som äro berättigade att välja, anständigt och tillräckligt underhåll och resekostnad, hvilka, för Presteoch Borgare-Ståndens Piksdags - Fullmäktige, före valet bestämmas. Klagomål öfver val till Riksdagsmän af Preste-Slandet ingifves, för Stiften hos Konsistorierna, samt för Universiteten och Wetenskaps-akademieu hos'
Utskottets härom afgifna yttrande bifölls. Till utgående för en gång äskade extra anslag, mom. g. Utskottets härom afgifna yttrande lades till handlingarne. Betänkandet N:o 72 (Femte Hufvud-titeln): 9:de punkten, 4 Ute punkten, 2:dra och 3:dje momenten, 15:de och 33:dje punkterna, samt särskilt eller extra anslag, litt. A, mom. c. Utskottets härom afgifna yttranden lades till handlingarne. S. D. Vid förnyad föredragning af Banko-Utskottets den 42 och 4 4 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 47, i anledning af väckt fråga om anskaffande af ny ändamålsenlig byggnad för Rikets Ständers Bank, beslöt Ridderskapet och Adeln att, med afslag å förevarande Utlåtande, uppdraga åt Banko-fullmäktige, att till Banko-Utskottet vid nästkommande riksdag afgifva förslag till lämplig lokal för ny Bank-byggnad, åtföljdt af ritningar och kostnads-förslag till en sådan byggnad; och skulle de öfrige Riks-Stånden, Prot.-Vtdrag den 26 September {857. 545 Riks-Stånden, genom Utdrag af Protokollet, vänligen inbjudas, att sig i delta beslut med Ridderskapet och Adeln förena. S. D. Vid förnyad föredragning af Banko-Utskottets den 12 och 14 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 48, i anledning af Riks-Ståndens beslut öfver Betänkandet N:o 57, med förslag till reglering af Bankens låneoch kreditiv-röreise, stadnade Ridderskapet och Adeln uti följande beslut: l:o. Bifölls Utskottets yttrande, sid. 8, angående framställningar, som af 3 Riks-Stånd blifvit gillade; 2:o. Godkändes den af Utskottet föreslagna voterings-proposition i fråga om det till manufakturernas och fabrikernas understöd anvisade kreditiv; 3:o. Biföllos Utskottets förslag i fråga om 30:de punkten, mom. 1 och 32:dra punkten af Betänkandet N:o 57; 4:o.
Justerare endast må ega räll lill ersättning för skjuts med 2 hästar samt alt deras arfvode må nedsättas med 25 procent. Instruktionen för Justerare innehåller i 19 §, bland annat, att Justerare, som af enskilde varder kallad till förrättning utom sitt justeringsställe, egde att, utom arfvode, njuta ersättning för resekostnad lika med Landtmätare, således att erhålla ersättning för skjuts efter 2 hästar. Denna § är sedermera ändrad genom Kongl. Kungörelsen den 23 April 1858, hvarigenom Justerare fått sig tillagd ersättning för skjuts efter 3 hästar. 21 § i Instruktionen upptager det för justeringen bestämda arfvode, såsom t. ex. för längdmått, 1 måttstock å 5 fot 1 R:dr 12 sk.; för målkärl för torra varor, 1 kärl å 5 kubikfot 32 sk.; för målkärl för våta varor, 1 kärl å 10 kannor 16 sk.; för en vigt å mera än 1 centner 24 sk.; för en brooch decimalvåg af hvilken storlek som helst 32 sk.; för 1 betsman å 40 &, som Justeraren afväger och upphugger, 24 sk., allt Banko, o. s. v. med nedsatt belopp i mån af måttens och vigternas minskade storlek. Då Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande J\s 43. Då emellertid, vid det förhållande att Justerare för transport af likare och erforderliga instrumenter hade behof af ytterligare en häst, Kongl, Majit nyligen funnit skäl att tillägga dem ersättning för skjuts efter 3 hästar, samt enär, beträffande justerings-arfvodet, erfarenheten skall hafva visat att å vissa orter svårighet ofta mött att erhålla lämplige personer, som velat åtaga sig justerarebesväret, och dessutom, ehuru justerarnes förtjenst tillfälligtvis torde uppgå till ett högre belopp, arfvodet dock 1 allmänhet ej kan anses vara för högt beräknadt, finner Utskottet sig böra hemställa att Riksdagsmannen Lönns ofvanberörde förslag ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Frö ' t till despot i gossens stolta sinne, B r o d d till kokett i flickans unga bröst — Du rycka måste d e m m e d rot ur j o r d e n, Med ris o c h aga eller blick o c h röst — Och så i stället kärlek till naturen, Till hvarje fattigare barn än de, Till land o c h folk, till b l o m m o r n a o c h djuren Och hela världen, s o m de kring sig s e; Så tro på m o r o c h far o c h deras kärlek, Och först o c h sist d e m lär att älska Gud, H v a d skönt han sagt, h v a d han har velat lära Med evangelium o c h sina bud. F ö r s t när du offrat alla egna böner Och egna önskningarnas strida strosa — Ditt h o p p o m makt för makt åt dina söner, Din tro på lycka för din flickas d r ö m — Kan du ha rätt att kalla hvad du gifvit Å t dina barn det kärleksfulla h e m, Det är din plikt att bringa hvarje offer, Ty du blef deras, när du födde dem. Gerda. * Sveriges nionde kvinnliga läkare. Fru Sigrid Engström, född Molander, har i dagarne aflagt med. lic.-examen. Fru Engström är dotter till öfverläkaren med. dr J. Molander och hans maka, f. Dybeck. Dödens skörd. I söndags på m o r g o n e n afled härstädes hastigt i följd af hjärnblödning änkefru Allona Biinsow, född Krutmejer, omkring 73 år gammal. H o n var änka efter den i fjol aflidne store sågverksägaren grosshandlaren Fr. Bunsow på Merlo. Fru Biinsow, s o m städe haft öppet hjärta o c h ö p p e n hand för de fattiga, utöfvade i tysthet en m y c k e t stor välgörenhet, o c h underrättelsen o m hennes bortgång skall därför väcka vemod o c h saknad i vida kretsar bland armodets barn. Närmast sörjes h o n af tre söner och en dotter, gift med ingeniör Claes Norström härstädes.
De skulle i alla fall tjena till intet, om Utlåtandet ej återremitteras, enligt min önskan; i annat fall får jag tillfälle, att meddela dem till Utskottet. Men en ganska vigtig del återstår att af Ståndet allvarligt granskas, innan bifall till Utlåtandet lemnäs; jag menar de tillgångar Utskottet anvisar till anslagens bestridande. Jag 48 H. 5* 68 Den 2 November e. tn. ian/ej öfvertygas, att alla de tillgångar Utskottet uppgifvit, kunna påräknas; och hvad sora är ännu betänkligare, jag tror ej, att de alla böra lill bemälte ändamål användas. Jag anhåller derföre, att få genomgå denna del af Utlåtandet. Först finnér jag, att man påräknat öfveiskotten för 1827, 1828 och 1829, sedan raan nemligen afdragit Boo,000 R:dr för Riksdagskostnaderna. Dessa sednare komma likväl att betydligt öfverskjuta denna summa, och en brist kommer således oundyikeligen att uppstå, hvilken jag anser, att Utskottet ej bort fördölja; ty följden blifver, att man nu bifaller anslag, i hopp att äga medel, sora icke finnas; och lika säkert som Rikets Ständer skulle hafva afslagit anslagen, om de känt rätta förhållandet, lika säkert är det, att de eljest nödgas inkasta sig i lånesystemet, 0111 de alla beviljas; ett system, som man af så många skäl likväl icke önskat, att denna Riksdag antaga, och som är föga öfverensstämmande med landets närvarande fördel, då enskilla crediten icke är tryggad. — I Tredje punkten anvisar Utskottet såsom tillgäng 750,000 R:dr af Allmänna Magazinsfondens disponibla tillgångar. Detta förslag är höjden af orättvisa och vankelmod. Äro då ej dessa tillgångar i sjelfva verket Bankens egendom? Har man ännu återbetalt Banken dess till denna olyckliga inrättning lemnade (Creditif? Har ej StatsUtskottet uppgjort en beräkning tillsammans med BancoUtskottet, Den 2 November c. ra. 6g som visar, att
B*sv. och Oecon. UtsL Betänkande No 14. sj sysselsättas och föda sig i en mager och steril trakt, och skall ganska säkert denna näring blifva af ännu större betydlighet i en framtid, ulan några bidrag eller konstlade medel, om den får lemnäs i fred. Börjar man åter att laborera härmed och fatta ensidiga beslut» såsom till exempel det Utskottet nu framställt, att denna orts invånare ej skulle få sina landtmannaprodueter försålda genom närmaste städernas handlande’, utan vara nödsakade begifva sig lång väg nog bort, innan de kunna få sin vara föryltrad och således vara beröfvade en rättighet, som hvarje annan Svensk landtman eger, är ju tydligt, alt denna betydliga industrigren och dermed förenade nationalvinst skall ofelbart lida härigenom till ganska skada för vårt land. 6:0 Betänkandet är stridande mot ali liberalitet. Under en lid då man så allmänt hör den önskan yttras, att man bör lossa alla onaturliga och tvångsband, som nu fjättra våra näringar, framst alles nu ett förslag af så rakt motsatt syfte till Ständernas antagande. Och mot hvilka p^- soner riglas desse restrictioner? jo, mot de näringsidkare, hvilka sorn skallfogde borgare endast ega den rättigheten att försälja några få häraders tillverkningar, och för öfrigt hvarken få handla med några andra Svenska varor, och ännu mindre med några utländska. 7:0 Betänkandet är stridande mot de båda Städernas bestånd, Sorn allmänt bekant är, utgör hufvudsakligaste rörelsen derstädes försäljningen, af ofta nämnde produeter, och hvilken handel är dermed så inför lif vad och ligger så i sjelfva sakens natur, att denna handelsrättighet ej utan .största våda kan dessa städer beröfvas, och är förenadt med lika liten rättsprincip, som om man till exempel skulle vilja förneka Eskilstuna afsättning af dess sin ides varor,- hvilket dock ej vore af så djup ingripande beskaffenhet, emedan det jpiufvudsakligast träffade blött en stad, då den mi af Utskottet beslutade åtgärden kommer att drabba ej endast de båda städerne, utan äfven hela kringliggande landsorten.
Liljencrants upprepat ett misstag, som i går begicks af Frih. Klinckowström, då han yttrade, att den norra bansträckningen skulle för Staten medföra en ökad utgift af 6,425,000 rdr. Sådant är dock icke verkliga förhållandet. Enligt K. Mits Propos. skulle kostnaden för den norra linien öfverstiga kostnaden för den södra med 1,150,000 rdr; vidare skulle till en projekterad bibana mellan Filipstad oell Norum erfordras statslåneunderstöd till ett belopp af 1,500,000 rdr, och, om jag, enligt den värde Frihins beräkning, antager en bibana emellan Harsäter och Carlstad, hvilken icke bör kunna blifva mera än 2 mil lång eller kosta öfver 1,500,000 rdr, erfordrades slutligen 1 million låneunderstöd för denna bibana; således komme den större kostnaden för norra linien att utgöra endast 3,650,000 rdr. Flärifrån bör dock aldragas kostnaden för den tiibana, Stats-Utsk:t, lör den händelse södra linien blelve af R. St:r gillad, antagit böra framdragas till Olme, hvilken bibana väl icke kunde komma att kosta mindre än den emellan Filipstad och Norum eller 1,500,000 rdr, hvadan således kostnaden för den norra linien endast med 2,130,000 rdr skulle öfverskjuta kostnaden för den södra. Under diskussionen om denna fråga har det fallit mig in, att den södra banan möjligen skulle komma att i framtiden medföra större kostnader än den norra, ty Gr. Sparre förklarade i går, att lian med förtjusning skulle räcka Wermlänningarne handen, om de vilja utsträcka Filipstads-Norums-banan till Grafva, för att der möta eu bana från Dalsland, och Gr. Sparre har gjort sig känd för sin stora skicklighet i jernvägsfrågor. För de utgifter, som skulle vara förenade med en sådan jernvägssträckning, bäfvar jag i närv:de ögonblick tillbaka, och det förundrar mig i sanning, att Gr.