Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
» Nej, » sade hon sakta, medan hon kysste hans lilla röda mun och böjde sig ned öfver honom, så att hennes långa blonda lockar likt en slöja omgåfvo bådas ansigten, » nej, dertill har jag dig allt för kär, dig oeh — » hon sänkte rösten till en hviskning — din far. » Men den lille var icke nöjd härmed. Han började skrika — gallskrika! Och det kunde nu Laura en gång för alla icke uthärda. Hon steg upp, tog honom på armen och dansade omkring med honom i rummet. Och derjemte sjöng hon för honom så vackert och med så klar stämma, att den lille måste höra derpå och slutligen le genom tårarne — ty han hade verkligen » gråtit tårar, » som jungfrun brukade kalla det, till skilnad från när han » illskrek, » som hon sade, då han skrek af » ilska. » Och så sjöng hon och dansade, tills hennes egna ögon strålade och hennes kinder glödde och de långa blonda lockarnc räknade litet och hängde ned öfver hennes mörkblå klädning. * En stund senare, just då Laura bredde täcket öfver den nu sofvande lille, gick dörren upp och Gerhard kom in med en bok, ur hvilken han skulle läsa högt för henne. Från sitt rum hade han hört alltsammans, både huru gossen skrek och huru modren tröstade honom, och han hade fullkomligt uppfattat alltsammans. » Ja, » sade Laura, då de kommo ut i hvardagsrummet, » här ser inte för trefligt ut! Men din herr son behagade skrika, och så måste hans mamma muntra upp honom, så att han blef snäll ocb glad, innan han gick till sängs; och nu måste hans pappa gifva sig litet till tåls, medan jag bär ut tebrickan, ty Marie, den slarfvan, har ju inte kommit hem ännu. » » Jaså? » sade han ömt, slog armen om hennes lif och drog henne varmt intill sig och såg på henne så länge och så hjertligt, tills hon bleknade litet och fick tårar i ögonen. Hon lutade hufvudet mot hans bröst, men i nästa ögonblick såg hon upp igen. » Gerhard, » sade hon, » att jag var svag för din gosse — förlåt mig det!
Ständer funnit sig desto hellre ega anledning bifalla, att det för inköp deraf erforderliga understöd från statens sida skolan tilldelas, som för de öfriga häii riket inrättade och med stats-anslag försedda tekniska elemenlar-skolor första årets anslag blifvit till anskaffande af läro-^apparater anvisadt, och har således det belopp af 9,000 R:dr R:mt, som E. K. M:t för sagde ändamål äskat, blifvit af Rikets Ständer för en gång bevdjadt att från Riksgälds-konloret utbetalas, med vilkor likväl att, om nämnda skola af en eller annan orsak kommer alt upphöra, de för statens medel inköpta modeller och apparater till Teknologiska institutet öfverlämnäs. F) Undervisninganstalter för handel och sjöfart. 31:0 I anledning af vederbörande Skol-direklioners, af Kommerse-kollegium understödda ansökningar, att, vid skeende Nådig framställning om löne-lillökning åt särskilda embetsverk, enahanda förslag i afseende på de vid Rikets Navigalions-skolor anställda lärare jemväl måtte framställas, har E. K. M:t äskat, att anslaget lill ”undervisnings-anslaller för Handel och Sjöfart” mätte varda tillökt med eli mot 25 procent af bennilde lärares sammanlagda aflöningar ungefärligen svarande belopp af 4,500 R-.dr R:mt, med rättighet för E. K. M:t att dermed verkställa den förändrade löne-reglering vid ifrågavarande skolor, sorn E. K. M:t kunde finna vara af behofvet påkallad ; hvarjemte E. K. M:t hemställt, att, såsom tillökning i Götheborgs skolas års-anslag till instrumenters, kartors, böckers och möblers underhåll och förökande, samt till reparationer, ved, ljus, städning m. m. likaledes å nämnde titel mätte beviljas en förhöjning af 450
Skall icke sådant väcka den största oro likasom der, och hvilka omgångar skola icke upkomma derigenom, att egendomar å en ort förbättras och å en annan försämras. Följden blir, att man icke kommer till något resultat. Alt upgifterne a inkomst af handel och rörelse blifva sanningsenliga genom nedsättning af bevilln:s-proc:n, det betvitlar jag på det aldra högsta. Jag tror tvertom, att en person, sora i år upgifvit sin behållna inkomst till 1,000 Hulr, skall nästa år skämmas att upgifva den till 5,000 R:dr. Jag betviflar högligen, att någon vill visa, att han så oriktigt upgifvit sina inkomster. Få dessa skäl anhåller jag om bifall till Utsk:s förslag. Hr von Hartmansdorff: Hr Hjerta bar anmärkt, huruledes jag kommit alt vidröra Tullfrågan. Detta ångrar jag högligen, ty jag har redan märkt, huru ömtålig man för detta ämne iy. Jag ber Ståndet fördenskull anse min jemförelse med tullen ysåsom non avenue, på det att mina skäl derigenom icke må försvagas. Ang:de bevillms nedsättning från 5 till 3 proc., nämnde jag förra gången, hvad jag tror vara bekant, äfven för dem af Ståndets ledamöter, hvilka icke äro embetsmän, nemi., att bevilln. för högre löner är 3 proc. Likväl har detta lägre belopp, till hvilket man nu vill nedsätta bevillnm för handel och rörelse, icke kunnat förmå åtskilliga embetsman att riktigt npgifva sina inkomster, utan de hafva liksom den nyss af mig omnämnde personen visligen tegat. När nu skattskyldige, hvilkas bevilln. redan varit så låg som 3 proc., förhållit sig på det sättet, kan man då vänta, att näringsidkare, som nu erlägga 5 proc., icke skola likaledes förfara, i fall deras afgifter till samma belopp nedsättas. Man har sagt, att minimi-afgiften för ringare näringsidkare vore för hög. Det är sant och jag har tillförene på detta rum yrkat rättelse häri.
M:s nåd. propus, om ändring af 5 cap. i § Missg.b:n, äfven föreslå de ändringar i andra straffbestämmelser, som kunna blifva nödiga till bevarande af nu gällande straffsystem; 2:0 af Hr Crusenstolpe, Magn. Jac., om anmodan till LagUtsk. att i sin helhet omarbeta nu gällande criminallag. StatsUtsk:s d. 16 dennes e. m. på bordet lagda utlåt. N:o 273, dels i anleda, af K. M:s nåd. propos., ang:de grunderna för markegångsprisens bestämmande, räntepersedlarnas omsättning och förenkling, indelta räntors och tiondeanslags återingående till Kronan samt andra med grundskatternas utgörande gemenskap ägande ämnen, och dels i anleda. af flera i samma frågor väckta motioner, blef vid förnyad föredragning ånyo hegardt på bordet af Hr Hjärne, Harald, samt Frih. Cederström, Jac. Likaledes lades ånyo på bordet, uppå begäran af Hrr von Hartmansdorff, A u g., och D 0 I m a n , W i 1 h. F r e d r. samt Frih. Cederström, Jac., StatsUtsk:s d. 16 dennes e. m. på bordet lagda utlåt. JNT:o 274, i anledn. af K. M:s nåd. propos., ang:de åtskilliga omständigheter i afseende *5 H. 3i Den ao Octobcr t. m. på levereringen och förvaltningen af Kronans spannmålsräntor. Vid förnyad föredragning af StatsUtsk:s d. 16 dennes e. m. på bordet lagda mernor. N:o 282, i frågan om slutligt bestämmande af aflöningen till RiksSttns och Utsk:ns cancellier, blef samma memor. ånyo hegardt på bordet af Frih. Cederström, Jac., samt Hr Hjärne, Harald. Företogs till pröfning StatsUtsk:s d. 16 dennes e. m. på bordet lagda memor. N:o 283, angtde gralification åt Statscommissarien Tauvon.
Serafimer-Ordens-Gillet förenade Styrelse och Förvaltning af de i Riket inrättade Hospital och Lazarett; hvilka motioner gifvit Bikser. s Ständer anledning att taga detta ämne i närmare öfvervägande. Enligt 1686 ars ltyrko-Lag voro Hospitalen i Riket den tiden egentligen ställde under Landshöfdingarnes och Biskoparnes vård och inseende, hvilka dervid hade sig till biträde så väl Kyrkoherdarne i Församlingarne sorn Borgmästarne i Staderne, der Hospitalen vörö belägne; Och Redogörelsen för dessa Verks inkomster åtföljde Landt-Räkenskaperne till KonglKammar Collegium , jemlikt 1688 ars Läns-Bok. hållare Instruktion. Men vid 1756 års Riksdag blef en serskild Deputation af Riksens Ständer utsedd, som äfven emellan Riksdagarne hade sammanträden och öfverinseende olver alla Barnhus och Hospital i Riket ; och denne Deputations Berättelse örn Hospitalens tillstånd gaf sedan anledning till Eder Kongl. Majus Nådiga Förordning den 11 Maj 1763 , angående så väl nödlidandes försörjande som förvaltningen af Hospitalens inkomster och förläningar, hvilken likväl vid 1766 års Riksdag till en del ändrades genom Eder Kongl. Majus förnyade Nådiga Författning om Barnhusen och Hospitalen i Riket af den 11 December samma år, då ock en ständig ÖfverDirektion för dem förordnades, med lika rätt och, myndighet, som Collegierne äga. Ar 1773 upplöstes denna Kongl. Öfver-Direktiun och utsagos i stället tvenne Herrar Serafimer-Riddare till öfverstyrelsen vid Hospitalen och Barnhusen, för hvilka äfven Eder Kongl. Majus den 19 Mars 433 Underdåniga Skrif veiter. utfärdade Instruktion ; Men denne Öfverstyrelse fortfor härmed icke längre än till år 1787, då det nuvarande Serafrmer-Ordens-Gillet instiktadéS och under den 28 April 1791 erhöll Eder Kongl. Majus Nådiga Instruktion, som ännu är gällande.
Utaf samma fond å 5oo,ooo R:dr, så beskaffad rättelse att, uti den föregående reciteu, orden: hvaruti Högvördiga Pr este-Ståndet efter inbjudning sig fören t, helt och hållet utgå , samt i stället för slutorden: är af samtlige Riks-Stundén förordnad!, sättas dessa ord: är af 3:ne Riks-Stånd förordnad!. I allt öfrigt förblifver Memorialet, N:o 120, oföiändradt. Hvilket Utskottet skolat hos Rikets Ständer härigenom vördsamligen tillkännagifva. Stockholm den 18 Febr. iS3o. Antora till Expcd.-Utsk d. Febr. i83o. Utlåtande, öfver anmärkningar från Hedervärda Bonde - Ståndet vid Utskottets j af de trenne öfriga Riks-Stånden bifallna Memorial N:o 100, med förslag till reglemen - Banco-Utskottets Utlåtande N:o 121. tariska föreskrifter om Låns med de* ■lande från Bankenj mot pant af Tackjern. Enligt Protocolls-Utdrag från Hedervärda Bonde-Ståndet, af den 8 innevarande Februarii, liar Banco-Utskotlets Memorial N:o loo, innefattande förslag till reglementariska föreskrifter om låns meddelande från Banken mot pant af Tackjern, blifvit återremitteradt, på grund af anmärkningar vid den punkt i förslaget: Att, å Tackjern, liggande på Stockholms Tåg, Lån ej må meddelas, utan såvida atlie af Drätsel-Commissionen utsedde Stadens Embetsoch Tjenstemän, på Driitsel-Commisionens ansvar, jemte Inspectoren vid Tackjerns-vågen, underskrifva Våg-attesten, och en för alla, och alla för en, ikläda sig ansvarigheten, att den i Attesten uppgifna Tackjernspost oförryckt qvarhålles för Bankens räkning.
Uti ett utförligt betänkande, som nyligen blifvit af Lots-direktören afgifvet och, sedan Förvaltningen af Sjö-Ärendena sig deröfver i underdånighet yttrat, varit föremål för Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning, har fråga väckts derom att, i öfverensstämmelse med särskildt uppgjorda förslag, Rikets Fyroch Båk-väsende skulle, till sjöfartens ytterligare betryggande, utvidgas antingen så fullständigt, att i det när maste Rikets bela vidsträckta kust komme att belysas af fyrar och vid flera utomskärs eller till sjös belägna grund fyrskepp förläggas, samt dessutom åtskilliga nödiga ansedda hamnoch inomskärs-fyrar anbringades, känningsbåkar och stenkummel uppfördes och ett vida större antal bojar och konprickar, än det hittills bestämda, utlades, för hvilket allt kostnaden förslagsvis beräknats till en summa af 1,156,000 R:dr Riksmynt, jemte det att för dessa nya anstalters framtida vidmagtbållande upptagits en ökad årlig utgift af 118,000 R:dr samma mynt; eller ock i någon inskränktare mån, så att af hvad nyss omförmälda förslag innehåller endast det, sora kunde antagas blifva af allmännaste gagn och deraf behofvet redan vore genom er farenhet vitsordad!, komme till utförande, hvarigenom aniäggnings-koslnaden nedsattes till 598,000 R:dr och den ökade årliga underhålls—utgiften till 55,000 R:dr, allt Riksmynt; af hvilka förslag Förvaltningen af Sjö-ärendena ansett det förra, såsom föranledande större kostnader, än att till deras bestridande anslag kunde blifva att påräkna, vid sådant förhållande ej vara antagligt, men deremot understödt det sednare med några jemkningar, hvilka beräknats skola till 538,325 R:dr R:mt nedsätta det för en gång behöfliga anslaget, samt till 36,345 R:dr samma mynt tillökningen i de ständiga utgifterna för fyringsverket.
S. D. Förka tades det nu å nyo föredragne utlåtandet, som Stats och Ekonomist skotten - Trot. Vtär. A. 5 Septemb. iflcj7,. 895 skotten afgifvit under N:o 4^2> * fr^ga om Stat? Privilegier för Trelleborg och Hamnbygnaden derstädes. r ' • S. D. Då nu å nyo föredrogs Hederv. BondeStåndet ProtocolRUtdrag, af den 6 sistlidne Augusti, hvarigenom BondeStåndet, pä anförde skäl, inbjudit MedStånden, att förena sig om förständigande till Stats Utskottet, att när llän något RiksStänd meddelas äterremiss i MSI , hvaruti tre Ständ fattat beslut, inkomma med motiveradt utlåtande till det Ständ, som återremitterat, lann BorgareStåndet föreskiiften i 49 §. Riksdagsordningen, huru vid sådane tillfällen bör föifaras, vara å tydlig och klar, att något annat yttrande öfver inbjudningen ej erfordra , än att StatsUtskottet anmodas ställa sig samma föreskrift till efterrättelse. S. D. Återremitterade": N:o 454, Stats Banco och EkonomiUt* sköttens betänkande, rörande Allmänna Ma. gazin Inrättningen. Bihang till R. S, Fröt, g:dt Sami, 57 894 Trot. VtAr. el. 5 Septemb. 1825. S. D Föredrogos å nyo och biföllos: N:o 441, Stats och EkonomiUtskottens utlåtande, öfver värkte Motioner, om Kongl. Lifregementets HusaiCorpsens reducerande till Infanteri. N:o 443» StatsBevillnings och Ekonomi Utskottens i väckt fråga, om ytterligare under töd för nybyggare i de Rona Provincerne. N o 47» EancoUtskottets, öfver anmärkningar vid de af Utskottet föreslagne vilkor lör återbetalning af Götheborgs Stads Lånebiträde.
Enl. denna Propos. skulle arméens freds fot komma att bestå af 50 bataljoner infanteri, med befäl vid hvarje för 1 ^ bataljon, 42 sqvadroner kavalleri, 25 batterier fältartilleri, 4 komp. fästningsartilleri och 2 bataljoner ingeniörtrupper, hvarförutom en fullt utbildad krigsförstärkning skulle finnas, så att arméen genast borde kunna ökas till 50,000 man, vidare efter någon tids öfning till 70,000, samt slutligen vid yttersta behof till 100,000 man. Grunden för att bestämma storleken af ett lands stridskrafter brukar vanligen tagas derifrån att man för desamma bestämmer en viss proc. af befolkningen, hvarvid dock, såsom jag förut anmärkt, ett litet land måste uppsätta en proportionsvis större del. Landtförsv.-komitén har ock i sitt betänk, visat att 2 proc. vanligen brukar tagas som norm. Äfvenså har den uppgifvit att t. o. m. Ryssland, med omkr. 70 mill. inv., bestämt 1 | proc., under det att Preussen och Schweitz antagit 3 proc., hvarförutom för Schweitz tillkommer en reserv på 1 ^ proc. Vid sådant förhållande kan jag icke undertrycka min förvåning öfver att i denna K. Propos. finna arméens krigsfot bestämd till endast 1 Jl proc. i första hand och sedan till blott 2 proc. af befolkningen. År 1808, då Sverige var försänkt i ekonomiskt betryck, då folkmängden genom krig och sjukdom var förminskad och då J af dess område låg under fiende-hand, hade det dock en armé på benen som utgjorde 2^ proc. af dess befolkning. Vid genomläsandet af Landtförs^v.-komitéens betänk, ser man också att grunden till denna föreslagna låga proc. skall sökas i beräkningen af den styrka, Ryssland kan kasta hitöfver. Denna styrka torde dock, såsom den föregående talaren anmärkt, vara alltför ringa tilltagen, ty Ryssland kan i första hand öfverföra vida mera än 35,000 man på en gång; och alla de krafter, med hvilka det
Då vice Advokat-fiskalernes åligganden vore af den beskaffenhet, alt för deras bestridande särskilde tjenstemän ej erfordrades, 6 Stats-Utskoltets Utlåtande, N:o 67. utan dessa åligganden lämpligen kunde emellan andre tjenstemän i Hof-rätterne fördeläs, ansågos ej dessa befattningar i deras nuvarande skick böra bibehållas. Sedan i samtlige Hof-rätterne divisionernes antal blifvit förökadt, så att de nu voro i Svea och Götha Hof-rätter 5 och i Hof-rätten öfver Skäne och Blekinge 2, och för protokollsföringens ombesörjande samt uppsättandet och expedierandet af HoGrättens beslut och utslag äfvensom domar, för hvilka sistnämndes författande och utgifvande särskilde tjenstemän icke voro af nöden, hvarje division hade behof af 4 Notarier, af hvilka likväl en för hvardera divisionen kunde utan svårighet erhållas, äfven om bestämd lön för honom ej anvisades, borde, i stället för de å Hot-rättens stat upptagne Proto-notarier och öfrige Notarier, antalet af ordinarie Notarier i Svea och Götha Hof-rätter bestämmas lill 15 i hvardera samt till sex i Skånska Hof-rätten, af hvilka de äldste kunde erhålla benämningen förste Notarie. Och då nödigt vore, att hvarje division till sitt biträde egde en Fiskal, följde deraf, att antalet af dessa tjenstemän borde i Svea och Götha Hof-rätter ökas från 4 till 5, bland hvilka en i hvardera af dessa Hof-rätter, benämnd vice Advokat-fiskal, skulle åligga att, utom tjenstgörings-skyldighet såsom Fiskal å en af Hof-rättens divisioner, biträda Advokat-fiskalen, när behof gjordes, vid utförande af åtal och bevakande af Kronans talan. Behofvet i Hof-rätterne af en Arkivarie, hvilken, bland annat, skulle samla och förvara Hof-rättens protokoll, expeditioner och handlingar samt föra de anteckningar i förmynderskaps-ärenden, Registratorn för närvarande verkställde, hade af alla Hof-rätterne blifvit vitsordadt.
Jag föreslår således förkastandet af de Bevillnings-grunder, som Utskottet Den 24 Martil, /. ml 297 framställt, samt att Bevillningen ålägges behållen Inkomst, enligt de grunder, som Herr von Törne uppgifvit. * Grefve Mörner, Carl Stellan, anförde skriftligen : Om Fäderneslandet äfven denna Riksdag skall undergå det missödet att få en ny BevillningsFörordning, önskar jag likvisst, att den icke må uppgöras efter 1810 års Bevillnings-grunder , hvilkas'följder vi erinra oss, och hvilka alitid skola blifva desamma, enär Beskattnings - methoden efter dem tillämpas. Jag har dock aldrig klandrat sjelfva principen såsom obillig , men väl såsom overkställbar , ty hvarken kan man påräkna, det Skattskyldige i allmänhet anmäla fullständigt sina behållna Inkomster, ej helier kan det vara behagligt för TaxeringsCommissionerna att genom magtspråk stundom se sig föranledda att påföra högre Bevillning, emot de betalandes egna uppgifter, då Nationen icke älskar, icke är van vid tvångslagar; oredor och missnöjen skola derigenom ofta uppstå, samt på hazarden ankomma, antingen Statsverket får betydligt mer eller mindre af den BevillningsSumma, Riksens Ständer anslagit till Rikets oundvikeliga behofver. En BevillningsFörordning med fullt anspråk på fullkomlighet, är icke tänkbar, men deremot är ingen ting vådeligare, än stadga såda. na grunder, hvilka medföra en gifven osäker; 35® Den 24 Martil, f. m. het: Vid yppande Statsbrist är då ingen annan utväg för Konungen öfrig, än sammankalla Rikets Ständer, en åtgärd, som vi känna medföra stora olägenheter, och ej aflöper utan de betydligaste omkostnader tor Riket.
Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Friherre Manderström. Stats - råden JU allen steen, Gripenstedt, älmqvist, Ehnemark, Herr Grefve Hamilton, Lagerstråle, Björnstjerna, Malmsten. Departements-chefen, Stats-rådet Almqvist, uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts, på Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, förut fattade beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse till Rikets Ständer, angående begärdt ytterligare statsbidrag till fullbordande af hamnoch kanalbyggnaden vid staden Carlstad. Kongl. Maj:t täcktes, jemlikt Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörda förslag samt befalla att, i enlighet dermed, nådig skrifvelse, sådan den finnes detta protokoll bilagd, skulle till Rikets Ständer aflåtas. Ex protocollo. JV. Tli. Strokirk. STOCKHOLM, tryckt hos G. E. Ljunggren, 1859. Kongl. Maj:ts Nåd. Auk. till Exp.-Utsk. den 21 Nov. 1859, kl. 11 f. m. Kongl. Majis Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående grunderna för en förändring i sättet för utgörande af Presterskapets aflöning; Gifven Stockholms Slott den 4 November 4859.
Raab föreslagit, bifalla lista punkten^ så kan Hr von Hartmansdorff vara öfverlygad, att äfven de fyra följande punkterna, mot hvilka ingen anmärkn. blifvit gjord, skola af R. o. Ad. bifallas; och på detta sätt komma vi fortast till målet. Hr Ribbing: Den siste värde talaren har sagt, alt alla Hypotheksföreningar, som hafva varat någon lid, minska sina skulder så småningom, sedan de väl kommit i gång. Erfarenheten har likväl visat motsatsen, och det är derföre jag icke kan afstå från mitt ytkande. Frih. Alströmer, Carl Jonas Oscar: Jag ber att få fästa Hr Ribbings upmärksamhel på olämpligheten, alt i förevar:de ponkt inlaga det af honom föreslagna vilkoret. Här finnes en Hypotheksförening, nemi. Mälareprovinsernas, som just nu baller på att bildas, för hvilken det skulle vara omöjligt att begagna kreditivrätten, om den icke skulle få öka sin skuld. Den är nu sysselsatt att uptaga lån, och den ifrågasatta kreditivrälten skulle sannolikt verka, alt detta län blefve inhemskt. Jag hemställer för den skuld till Hr Ribbing, huruvida han icke skulle vilja afstå från sitt förslag. Hr Ribbing: Om så är, som Frih. Alströmer upgifvit, så år del ju ganska lätt för en sådan Hypotheksförening, ali icke begagna sig af sin kreditivrält. Om för öfrigt den största fördel, som blifvit framhållen af Hypolheksföreningarne, nemi. att,de skulle minska jordens skuld, verkligen bar något alfvar med sig, tror jag, att man icke bör motsätta sig mitt förslag. 1 fall det skulle hända, alt den nyssnämnde Hypoteksföreningen upnått sitt maximum, men sedermera ändock funne nödvändigt, att ytterligare taga utländska län, tror jag att Banken och R. St.' skulle anse det vara orätt att fortfarande understödja ett dylikt skuldsättningssystem.
Fullföljes vadet, och finner Hofrätten ny syn tarf vas; utnänuie Hofrätten en af sina Ledamöter, att synen hålla, och kalle tvenne Underdomare i orten, att honom biträda. Det protocoll, som vid synen föres, gifve Hofrättsledamoten till Hofrätten in, och Hofi rätten döme sedan i saken. Drages saken under Högsta Domstolen, och finnes den ej tillräckligen utredd, ändå att syn f öregått; då må ytterligare syn hållas ; och namne Högste Domstolen dertill en af sina Ledamöter; läte ock, genom Hofrätten kalla tvenne Underdomare, att vid synen biträda. öfver denna syn skall protocoll till Högste Domstolen ingifvas, pä sätt om den syn , sorn Hofrätt förordnat, sagdt är. Nid dessa syner må och vittnen höras, der någon af parterne det äskar. Göres mot vittne jäf\ varde vitti net ändå hörclt; och prof ve sedan Hofrätten, eller Högste Domstolen, det jäf, så ock hvad verkan vittnesmålet ega md. Finner Hofrätten ellar Högste Domstol len syn nödig, och är den ej af Unden rätt hållen', dä må Hofrätten, eller Högste Domstolen, låta synen af Underrätten verkställas, och pröfva sedan saken. Den befattning vid Syn å Landshöfdinge-Residence-hus, sorn, enligt 9 8c 10 af Kongl. Reglementet den 22 Fer bruarii 1750, jemförd med 3 §. af it>84 års Reglemente för Landtstaten , tillhört Lagmannen i Länet, skall hädanefter uttifvas af Häradshöfdingen i det Härad, inom hvars gräns Residence-huset är beläget, 6:0. De i 4 punkten af denna förordning stadgade lagförändringar skola från och med den 1 April nästkommande