Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stats Utskottet, sota med utlåtande i detta ämne till Riksens Ständer inkommit, har derutinnan anfört: att, efter hvad, genom de verkstälde utredningarne, vöre upplyst, Krono och Sfcatte-hemmansräntorne uti Skåne, Blekinge och Bohus Län, likasom i öfrige delar af Riket, utaf ålder varit bestämde uti vissa persedlar och jemyäl i sådana utgått, sedan nämnde provinser å - tjruterdåniga Skrifvelserl 795 térkörcuno under Sveriges, krona; att den secfertnera vidtagne författning, att dessa räntor skulle utgöras i penningar, egentligen grundade sig derå, att da Varande myrttvätde ej blott motsvarade, utan till och med öfversteg perSedlärhés eller k ro no-värdet; att följaktligen de hemmansegare, hvilka fa i penningar erlägga persedlarnes krono-värde, icke så/medelst erhållit någon eftergift af den jorden från äldre tider åtföljande Skattskyldighet, utan endast; genom en tilläfventyrs icke förutsedd myntförsämring, kommit i åtnjutande af en sidan lindring i skatten; att, då denna förmån icke sträcker sig till alla hemman, men de åter, sorn i och för den dem åsätta räntan mäste fullgöra rustnings eller roteringsiprasstationer, äro deraf destömera betungade, som de till deras Understöd från andra hemman anslagne räutöf endast i det försämrade myntet få uppbäras, Stäts-Utskottet ansåg ett så Skiljaktigt förhållande med grundskatternes afbördaHde inom Samma provinsér jemväl bevisa, att räntornes erläggande i penningar icke kommit i beräkning vid IndelningS-Werkens Upprättande, såsom en framtida ovilkorlig rättighet, samt att ifrågavarande räntor alltså syntes böra, lika med hvad, som både Uti metanämnde provinser
Styrkan är i detta förslag ordnad så som här ofvan är upptaget, dock att — då de sex 2:dre trumpetarne (en på hvarje sqvadron) fortfarande torde böra ibland manskapet uppföras, enär de i beklädnad och portion stå lika 141 med detsamma och derutöfver endast åtnjuta ett mindre arvode, som på förslagets stat återfinnes — manskapets styrka blifvit upptagen till 702 man på regemente. Permittering är uti förslaget beräknad med ledning af de förändringar den nya organisationen åstadkommer; ökad för Lif-gardet till häst, med anledning af på flere sqvadroner fördelad inre tjenstgöring och kommenderingar, har den deremot för Husar-regementet blifvit något minskad, enär större sqvadroner medföra större rekrytantal För pris å rekrytering, remontering, portioner, rationelsamt persedlars anskaffande och underhåll m. in. hafva blifvit lagde till grund, dels nu gällande passevolans-kontrakter, dels, der passevolans ej eger rum, nu utgörande kostnad. Uträkning öfver hvad erforderliga nya kasernoch stallbyggnader, m. m. komma att kosta, bär icke-kunnat uppgöras. Särskildt afseende häruppå torde ej heller behöfva fästas, emedan då här föreslagna uppsättning och förstärkning t'j på en gång kan ske, underhålls-anslaget, om detta i sin helhet får användas, lemnar tillgång tiil så väl byggnader som första uppsättning af materiel. Efterföljande approximativa kostnadsberäkning för sqvadrons-organisationen visar en utgift för en gång af 013,614: 14, samt årligen Rdr 246,119: 04- Härtill skall läggas löner för de 2 nya sqvadronernas befäl i öfverensstämmelse med det löneförslag Kommitterade uppgjort: för 2 Sqvadrons-cheler å 3,400 . Rdr 6,800 — » 2 Förste Löjtnanter, å 2,000 .
Dom, beslutad af öfriga fyra Ledamöter, Iivari förklaras, att ehuru två af de utrnätningssökande icke funnes hafva lagligen fullföljt anhållan örn inteckningssäkerhet uti den ifrågavarande fastigheten för deras fordringar; likväl då samma fastighet blifvit för berörde fordringar utmätt och försåld genom offentlig auktion, deröfver någon klagan ej blifvit förd; fastställdes det slut, hvaruti Hofrätten stadnat. Om frågan härmed är besvarad; hvad var då frågan? Om för att gilla auktionen och köpeskillingsliqviden, det endast gällde att veta, huruvida oklandrad utmätning och auktion försiggått; då förekom bär till pröfning ej annan talan, än som äger rum i en vanlig tvist om utmätnings vigtighet och försäljningens bestånd. Men något annat, måtte det hafva varit, sorn skulle här afgöras. Borde gäldenären rätteligen anses såsom stadd i konkurs; så kunde, emot borgenärers (eller deras ombud Sysslomannens) bestridande, hans egendom icke för andra borgenärers kraf utmätningsvis tillgripas; och luiru långt utmätningsförrättningen än fortskridit; så kunde den dock icke afslutas, efter det konkursen yppat sig och borgenärer protesterat. Ty konkurslagen bjuder i 9 §, att sedan, konkurs är börjad, utsökningsmål hvarken må emot gäldenären upptagas, eller, om de vid konkursens början äro anhängiga, få hos K. Bfhde fortsättas, utan skall dess befattning med dem upphöra. Nu var utsökningsmålet ju ännu hos K. Bfhde anhängigt, emedan auktionsliqviden ännu återstod. Således, i läll konkurs var för hand, borde K. Bfhdes befattning med utsökningsmålet upphöra. Om utmätning och försäljning skett obehörigen, i okunnighet om konkursen; så fick ej derföre köpeskillingsliqviden lika obehörigen försiggå, sedan man kände konkursens tillvarelse och andra borgenärers anspråk var anmält. Hvad som i saken måste pröfvas, är således frågan, huruvida konkurs var för hand eller ej. Kan denna fråga med nej besvaras; utan tvifvel hade då i domen bordt uttalas ett sådant svar.
Veträllande äter ofvannämnda ut duris ldrokessoren vid keademien i fund, Voetorend. sk anslagna arfvode, upplyste föredraganden i underdänigdet, att, sedan Ikongl. Majit, under den 9 fedruari 1838, i ljäder dilallit, att med lindelia lian de sk de korut till ersättning kör kostnader vid utgikvandet sk 8 veriges gamla lagar anvisade 800 llidr om uret, skulle säsom arfvode lör gamma ardete stnjuts 620 llidr 36 sk. Dsneo, livilka, tillsanunans inecl den frokegsors-lön ak 1,000 ltslr, gom egde pä funds dcademies Interims eller Ökvergängg-8tat uppdära, komme att motgvsrs den gumma sk 1,620 llidr 36 sk. tisnoo, I> vartill kulla lönen kör nämnde frokeggors-deställning är i dcademieng ständiga 8tst destämd, —- flongl. Majit, i anledning st frotessoren
Frölichs motion icke innefatta förslag till någon rubbning i författningarna, utan blott afse en opinionsyttring, att auctoriteterna måtte hindras att vidtaga skadliga åtgärder. Detta är icke något lagstiftningsämne. Möjligtvis har det kunnat böra öfverlemnas till Utskotts behandling, ehuru jag icke anser det så egentligen grundlagsenlig!; ty då man icke begär annat, än att K. M. mätte hindra oordningar, hindra auctoriteterna att på ett skadligt sätt tillämpa författningar inom landet, anser jag ämnet vara föremål för en adress, som kan af ett Stånd uppsättas och genom inbjudning underställas Medståndens godkännande, utan någon föregående Exped.Utsk.‘s handläggning deraf. Jag finner icke, att grundlagen bestämdt säger, att adresser till K. M. skola af Exped. Utsk. uppsättas. Om meningen vore sådan, skullet, ex. uttrycket af den vördnad och lyckönskan, sorn vid början af hvarje riksdag genom deputerade af hvarje Stånd inför Konungen nedlägges, ovilkorligen äfven af Exped.Utsk. uppsättas; ty grundlagen säger i a5 § Riksd.Ordn.: ”RiksSt. ”utnämne utan dröjsmål sina deputerade, hvilka med Landtm, ”och Talmännen, hvart Stånd för sig, inför Konungen ma ”nedlägga Ståndens vördnad och lyckönskan.” Det är således Ståndens känsla, som här skall uttryckas,* men dertill behöfves icke något understöd af Exped.Utsk. Jag tror således, att Gr. v. Fersens förslag till adress är grundlagsenlig! och utan något hinder af grundlagen kan beslutas. Öf - Den 3 September. 47 verflödigt är det för resten ntt till vederläggning upptaga sådana suppositioner, sorn nf Frih. Cederström blifvit framställda örn möjligheten att hindra smittans spridande emellan orter derigenom, att vissa platser utvisas, hvarest folk får träffas; ty de, sorn der skulle sammanträffa, komma ju frän motsatta hull.
Men jag hemställer till Hr v. Hohenhausen, om icke, i händelse hans förslag vinner bifall, följden blir densamma som bifall till Utsk:s förslag, och om således icke ja-propos. kunde blifva bifall till hvad Utsk. föreslagit, och contraproposm sådan den af Hr Cederschjöld blifvit föreslagen. Frih. Boye, Fredr.: Det var endast i anledn. af Hr Tharas yttrade begäran, att ja-propos. måtte blifva bifall till utlåt., som jag ville påminna derom, att Hr Cederschjöld före Hr Tham begärt votering, och att Hr Cederschjöld således äger rättighet att få sin propos. först framställd. Hr von Hohenhausen: Vore jag af Hr Gr. Posses tanke, att bifall till Utsk:s tillstyrkande och till den af mig uppgifna contrapropos. lände till samma mål, skulle jag med nöje afstå från min begäran, att mitt förslag måtte blifva contrapropos.; men jag ser icke, att, på sätt som StatsUtsk. förfarit, man skall komma till något slut med tvisten. Kommande revisorer kunna ju åter göra anmärkningar, och ela hafva vi åter samma sak att tvista om. Jag har derföre trott, att mitt förslag vore mera afgörande och skulle kunna leda till slut i saken; men anser Hr GeneralAdjutanten för Arme'en, ett samma ändamål vinnes genom bifall till Utsk:s åsigt, skall jag gerna afstå från min begäran. Gr. Horn: Öfvertygad derom, att, ehvad utgång voteringen kommer att taga, något resultat icke ar att vänta af de uttalade fordringarna på cassans revision, skulle jag tra, att man bäst kunde förlika saken, om man vidtoge den utväg, Hr v. Hohenhausen föreslagit, och ställde hans propos. tili nej-proposition, derigenom man bevarade R. Stis. beslutanderätt i frågan, under det man afstode från alla vidare anspråk på fonden, med vilkor, att pensionerna till de embetsock tjenstemän, för hvilka fonden är disponerad, icke korn att gravera staten. På denna grund instämmer jag deruti, att Hr v.
@å mäl till följb af betina anorbiting, font äfmeit ocb l)itfmubfatligajl berigeitom, att antalet af lifdtibdfångar uitber febuare årett marit i en fläitbtg tidme.rt, få att, elmrtt be nyfontite Itfötiböfåits garned antal åren 1853 ocb 1854 mifat ftg i aftaganbe, totalfuntmait af bylita fångar, font i (September ntånab år 1844 mar 853, tfamtna ntåttab år 1854 utgjorbe 1,336, böfron be för lifdtibdfångar af maits föitet affebba fängelfer blifmit alltmer för änbamålet otidrärfliga; ocb bni' Äongl. Slaj:t förbenflud förorbnat, att ftraffsfängelfet t Saitbölrona flad utmibgad nteb en tidbyggnab, font för närmaraitbe är imber arbete. 3 ftt) relfe fig tillbragit feban fifta 9? t fö b a g. 9 3 ben mait bet af diifetd ©tanber be»iljabe anflag temitat tids$% Settran* cictfcv gång, ^ar ttteb uppföranbe af nt>a läitdfängelfer efter ceQfpfiemet blif»it fortfatt. ©j adettafl ländfäitgelfenta i SJialtttö od) fittleå, Ijwilfa år 1853 »oro unber arbete, utan äftoett bet efter benita tib påbörjabe lifa beffaffabe fängetfet t ^Barberg l)af»a bltftoit fudborbabe, få att befitn Uppå beröm gjorb fjemftädan, l)ar Motigt. 9Jtaj:t lemnat bifall ber Rafina blif Regeringsformen bjuber, lernnat nåbigt bifall od) unber be bagar, forn nebat! ttppgifwaö, låtit utfärba rneb befia forflag öfrcer
Men derborta i den nu åter fredliga skogen, hvarest ännu för tolf timmar sedan hästar störtat, vagnar blifvit kullstjelpta och resande anfallits, der yxor svängts i månskenet och den krigiska knalleffekten af amerikanaren Colts uppfinning, revolvern, injagat skräck hos den europeiska nordens landtligt beväpnade banditer, der satt nu den administrativa maktens representant i den finska socknen Ruokolaks, kronobefällningsman Johan Smilander, på en sten vid landsvägskanten. Han satt der omgifven af två nämdemän samt brooch skallfogde, föreställande hans myndighets armar och ben, hans handtlangare och adjutanter. De rådplägade sinsemellan med vigtiga miner i de välmående ansigtena, och en liten skara af ortens allmoge, män, qvinnor och barn, stod gapande rundt omkring dem. Då syntes ett dammoln på vägen från Muistola och herr Stråle i vagn samt Birger och Erik till häst anlände. Herr Smilander steg upp och förberedde sig att med en viss högtidlighet emottaga de ankommande, som i en ståtlig procession närmade sig. Han "harklade" och hostade, fick strupen ändtligen klar och skulle just börja sitt tillämnade tal, då den raske gamle Stråle, sedan han återvunnit sin jemnvigt efter nedstigandet ur vännen Ros' gammalmodiga och något höga vagn, med en oefterhärmlig komisk grandezza tilltalade den vördsamt helsande sålunda: "God morgon! Ackurat på sin post, det ser man! Edert nit i tjensten, herr befallningsman, är öfver mitt beröm." "Tackar ödmjukast", svarade Smilander och fattade mod då Stråle räckte honom handen till helsning. Han tillade derefter: "Vi administrativa tjenstemän i Finland äro mycket påpasslige." "Ja, och tiden är dyrbar", återtog herr Stråle, "jag borde om en timme eller så vara på Ojala." "Vi kunna genast skrida till verket", inföll länsmannen, "ursäkta att jag sätter mig."
Revisorerne hafva härvid icke kunnat undgå att anmärka, hurusom, enär von Stjerneman icke i någon måtto styrkt sin uppgifna oförmåga att ifrågavarande skuld , vid reversernas förfallotid, återgälda, giltig anledning icke synes hafva varit för handen till den medgifna befrielsen från öfverräntans erläggande. 6:0 Kongl. Brefvet af den 14 September 1842 , angående förre Kiädesfabriksidkaren B. G. Carlson beviljadt anstånd med liqvid af dess skuld till ManufaktuF-Diskonten, stor 4.600 R:dr, äfvensom eftergift af derå upplupen öfverränta. Genom underlåtenhet att inom föreskrifven tid afgifva ny förbindelse för lånet, har Carlson likväl gjort sig förlustig af de i ofvanberörde afseende medgifna förmåner. 9 — 7:0 Kongl. Brefvet af den 22 Oktober 1842 , hvarigenom förre Fabriksidkaren J. F. Wetterling förunnats befrielse från erläggande af förfalloränta å dess skuld till Manufaktur-Diskonten, så vida kapitalet, 58o R:dr, och ordinarie räntan blefve inom viss förelagd tid godtgjorda. 8:0 Kongl. Brefvet af samma dag, rörande eftergift af all ränPa å Fabriksidkaren S. Sorbons Enkas, Maria Elisabeth Sorbons, skuld till M anufakturoch Ull-Diskonterna, stor 3,g34 Rtdr 19 sk. 7 r:st., under villkor af kapitalskuldens infriande inom viss fastställd termin. De genom sistnämnde tvenne Kongl. Bref föreskrifna inbetalningar äro behörigen fullgjorda. 9:0 Kongl. Brefvet af den 29 Oktober 1842, enligt hvilket Fabriksidkaren J. E. Holmström förklarats berättigad att, med eftergift af ränta, på fem års tid liqvidera sin återstående skuld till ManufakturDiskonten, stor 881 R:dr 44 7 r:st.
Hvad derutöfver erfordras, fylles genom tillskott af jordegare med flere. inom. falti/fvårds-d,istrikt et varande verk och inrättnim/ar, på (/rund af å hvarje hemman eller lär/enhet, fabrik, brak eller hvad inrätt nimi som helst åsatt taxeringsvärde, upprättadt af vid sockenstämma dertill utsedde deputerade. Men skulle ej enl/flirt om sådan taxering kunna, inom socknen eller fatliffvards-distriktet t illvägabrint/as, skall allmänna, bedil ning s-ta xer in/jen liip/a, lill //rund flir det understöd, som till fattigvården bor ut/foras. Ar annan grund för utgörande af nämnde tillskott inom särskildt fattigvårdssaniliälle redan antagen och af oss fastställd, eller varder sådan grund af samhällets röstegnnde, vid sockenstämma närvarande medlemmar enhälligt antagen, gälle den intilldess vid sockenstämma genom de flesta rösterna bestämmes, att den icke vidare skall ega tillämpning;” af Riksdagsfullmäktige!!
St. fastställa en stadga om mantalsoch skattskrilningen, föreslagen af Bevilln.Utsk. — märkom noga, af Bevilln.Utsk. — så vore densamma af natur, att, lika nied sjelfva hevillningen, icke erfordra Konungens sanction. Der nu så hände, att nämnda stadga icke öfverensstämde med cn af Konungen utfärdad, så bade man i sjelfva verket alne författningar, en af R. St. och en af K. M.: — huru skulle det då gå med tillämpningen? Det kunde ju hända, alt Konungen icke godkände den, som, på Bevilln.- Utskrs förslag, af Ständerna hade blifvit gillad; huru skulle det då se ut? — Några jemförelse!' torde upplysa slika möjliga olikheter, t. ex. uti § 3g mom. 2, af Bevilln.Utskis förslag, heter del: ”uppstå yttrar,” samt uti 5 2 mom. 1 af 1812 års K. förorda. ”Mantalsoch skotl’’skrifningarne komma hädanefter alt förrättas under lill’’syn af våra Be(:h;de, som, hvar i sin ort, skola dem be"visla och hålla allvarsam hand deröfver, att hvad i denna ”vår nåd. förorda, påbudet är, obrottsligen iaktlages och ■"fullgöresvidare, § 4^ af förslaget: ”underlåter någon böra befrias”' — samt uti 1812. års K. förordn. § 4: ”Uleblifver någon med denna anmälan eller uudetlå”ter han att uppgifva de på hans ägor boende personer, ”änskönt de ock skulle anses från afgift befriade, plikle, ”i hvarje fall, för sin försummelse 2 r:dr; skolandes öfver ”de i denna och nästföregående §§ utsatta böter en förteckning innan skattskrifningens slut upprättas samt med närvarande kronobeljentes och tvänne sockneroäns underskrifter ”bekräftas.’’ — Conelusionen följer of sig sjelf. — Men jag återgår lill mina anmärkningar. 7 II. 4B 3"8 Den ig Ma j. § 5o. pag. 40.
Nu kan Fredrik och fru Stj ernf elt just göra julgranen i ordning . Vi g år in och fortsätter julklappsvärserna... Nu mås te de bli af ! SEGERSTEDT. BARON. Fru Stj ernfel t, tycker ni inte att de där två skulle passa bra åt hvarandra? EMMY. Det h ar aldrig fallit mig in. BARON. Men nu fäller j ag det i er. Säg mig hvad ni tycker! EMMY. Jag har alltid tänk t mig Elise och baron sj älf... Åh, det tror jag vi j ust inte är för angeläg na om. Men de där tv å, de har likasom äktensk apstycke. EMMY. BARON. Viktor f år nog se sig om ef ter en anspråkslösare... BARON. Han, som är på väg till senaten! På den nya vägen, förstås. Det är jag inte. EMMY. Det är en annan sak med er, herr baron... BARON. Ni är g ammalmodig, f ru Stjernfel t. Nu för ti den gäller ing enting annat än den personliga förtj änsten. EMMY. Och det tror ni , baron Brinck! BARON. Ja, med min allestädes närvarande reservation, nota bene! EMMY. Hällre än baron pratar emot sin öfvertygelse, kunde ni hålla i stegen, medan jag f äster äpplena där högre uppe. (upp ur soffan) BARON. Ja, gö r det! EMMY. Men h åll stadigt fast, så att j ag inte faller med stege och alt! BARON. EMMY. (pröfvar stegen) Nej, jag vågar inte. Om baron går dit upp, s å håller j ag i stegen... BARON. Nå, men, det är ju i ngenting roligt för mig! Asch, s eså! Passar det sig att vara tillgjord mellan så gamla bek anta so m vi är? Vi ha nog haf t värre för oss, vi tv å. EMMY. Ja, men jag har bättrat mig, så ni inte kan tro det... BARON. Det är dumt af er, det. Seså, g å nu ! EMMY. Nej, jag g år inte.
Sådana kvinnor blifva de bästa barnavårderskor och lärarinnor och kunna såsom sådana, i synnerhet som lärarinnor, utöfva en mycket omfattande och välsignelsebringande verksamhet. Men lika olika som träden äro i skogen och växterna på marken, lika olika äro människornas begåfning och kallelse, äfven kvinnornas. Det finnes kvinnor, för hvilka den vetenskap eller konst, de lefva för, utgör lifvets högsta intresse, och för dem är den det enda medlet att ge uttryck för deras personliga kraft och begåfning. Den äkta gentlemannen DEN ÄKTA GENTLEMANNEN, ELLER GRUNDSATSER OCH REGLOR för god Ton och sannt Lefnadsvett i Umgängeslifvets särskilda Förhållanden. En Handledning för unga Män, till att göra sig omtyckta i Sällskapslifvet och af det täcka könet, AF Professor J. G. Wenzel. ÖFVERSÄTTNING EFTER TIONDE FÖRBÄTTRADE UPPLAGAN. GÖTHEBORG, 1845. D. F. BONNIERS FÖRLAG. GÖTHEBORG, 1845. C. M. EKBOHRNS OFFICIN. Hos de fleste Bokhandlare i Riket säljas följande Böcker: LES MYSTÈRES DE L’AMOUR, Kärlekens hemligheter; en gåfva för Älskande och Nygifta. Hjelpreda i sådana fall, der blygsamheten förbjuder att muntligen förfråga sig. 24 sk. KÄRLEKENS TOLK, eller: Blomster-, Färgoch Teckenspråk för Älskande. Efter en orientalisk handskrift. TOLF GYLLENE REGLOR för Cigarr-Rökare. 8 sk. MINIATYR-VISBOK för Damer och Herrar, innehållande de nyaste Opera-Sångstycken, samt flere andra Sånger. Elegant cartonnerad. EN BLIK BAKOM KULISSERNA. Etthundrade Theater-Anekdoter till nöje och tidsfördrif. 16 sk. MUNTERGÖKEN i förtroliga kretsar. En Julklapp till skämtets och nöjets vänner.
D. Herr Kammarherren Hammarhjelm yttrade: ”Då Rikets Höglofl. Ständer under detta Riksmöte funnit för godt besluta, att den hemlighets slöja skall aftäckas, sorn, sedan 150 |r tillbaka, omgifvit Rikets Banque, föreställe* ‘B»neo'Utii'ottels B(ttån%an$»n/ **3' jag mig detta Beslut vara fattadt i afsigt, att hela Nationen skall vinna kännedom och korn” ma 1 til fälle att bedömma Rikets penningo* Hällning och finansiella angelägenheter. Om, till följe af detta beslut, taflan ofver Banquens ställning ifrän år 1776 intill närvarande tid isolerad framlägges, så anser jag den åsyftade kännedomen endast till hälften blifvit vunnen. Under den passerade epok hafva Riksgålds-sedlarne och de nu mera upphörde Götha Canals, Götheborgs samt Malmö Disconters utelöpande papper intagit ett vigtigt rum i Rikets rörelse-capital. Det synes mig fördenskull angeläget , att desse Verkens penninge rörelse, under den sednast t i 11 - ryggalagde tidrymd, i ett sammanhang med Banquens ställning, bör komma till Rikets Ständers och A lmänhetens kännedom. Jag anhåller fördenskull om Höglofl. Utskottets tillåtelse, att bifogade Tabell, som innehåller en sammandragen uppgift öfver Riksgälds-Sedelstocken och f. d. FilialDisconternes penninge-rörelse, sedan 1800 intill närvarande tid, måtte, för min räkning, få åtfölja Betänkandet till Rikets Höglofl. Ständer.’5 Till Herr Kammarherren Hammarhjelms salunda yttrade önskan, fann Höglofl. Utskottet skäligt lemna bifall. Ut supra. if) In fidem Protocolli G. Helsingius. *) Till detta utlänande bifogas fyra särskildt, genomBaneOUt}jjott»ts försorg, tryckta Tabells», 2i4 Banko-Utskottets Betiinkandett, N:o 16, Ankom don 27 Maji 1823, Memorial till Rikets Högloft.
De synas likväl vinna något mera uppmärksamhet än förr, och äfven hos allmogen ser man på ett eller annat ställe, att några fruktträd planteras, och att en eller annan trädgårdssäng finnes anlagd för odlande af de allra vanligaste trädgårdsväxterna. Ganska mycket återstår ännu att önska i denna väg, och någon betydlig framgång står knappast deruti att vinna, förr än man lärer att så sköta trädgårdarna, att af dem kan påräknas någon verklig behållning, hvilket med högst få undantag nu icke är förhållandet. De höga arbetslönerna och bristen på arbetsfolk göra dem mycket dyrskötta. Måhända skall likväl hågen för denna binäring något lifvas derigenom, att vid åtskilliga folkskolor undervisning lemnäs åt barnen angående trädgårdsväxternas och trädgårdsjordens enklaste behandling. Tab. Då antalet af vinterfödda kreatur säkerligen icke undergått någon väsentlig förändring från år 1858 till 1860 års slut, och all anledning är att förmoda, det tillförlitligheten af de uppgifter, som i detta afseende lemnades till Finans-komitén, är fullt ut lika stor, som den, hvilken genom nu infordrade särskilda uppgifter skulle kunna vinnas, upptagas här i bifogade tabell N:o 3 de vid 1860 års slut vinterfödda kreaturen till alldeles samma antal, som i uppgiften till Finans-komitén. Bland hästarne äro icke upptagna de, som finnas vid Strömsholms stuteri, och hvilka utgjorde 194 stycken af olika åldrar. 1 de flesta socknarna finnas inga getter, och der de finnas äro de i allmänhet ganska få. Skörden af liö och andra icke till rotfrukter hörande foderväxter har, enligt de ingifna tredje årsväxtberättelserna, ansetts som följer: år 1856 öfver medelmåttan, år 1857 fullt medelmåttig, år 1858 fullt medelmåttig, år 1859 vida under medelmåttan och år 1860 mycket god. Denna skörd har varit tillräcklig för länets behof och till och med lemnat tillgång till någon försäljning åt andra orter, särdeles Stockholm. Enligt uppgifterna till