Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Likväl förekommer i stadgan från den tiden ganska märkligt dessa ord: »att som V förnummit att äfven de, som rika äro, vilja låta fortskaffa sig med friskjuts, så förordne Yf», &c. Blott de som reste i kronans ärenden, äfvensom troligen redan då Adeln, egde rättighet till fri skjuts. Under Gustaf 1 förekommer ingen föreskrift i afseende på skjuts-väsendet. Efter Erik XIV:s tillträde till regeringen eller omkring 1561, uppstod fråga om att borttaga rättigheten till fri skjuts för kronans män, och jag tror att det är derifrån som de uti ordinarie räntan qvarstående s. k. skjutsfärdspenningarne såsom en skatte-titel härleda sig; men den eger ingalunda sammanhang med den nuv:de skjutsskyldigheten, som, lika med alla våra grundskatter, står qvar som en orättvisa, begången af de efterkommande maktinnehafvarne, som icke aktade deras mening, som beviljat den. Det finnes nemi. ingen enda af våra grundskatter, som icke först blifvit beviljad såsom ett temporärt anslag till något visst ändamål och, sedan detta ändamål ernåtts, likväl fått stanna qvar såsom en ordinär skatt, derför att allmogen vid den tiden icke var nog upplyst för att kunna bevaka sina rättigheter, utan dessa förbisågos af Hrr:ne. — Man synes äfven vid den tiden hafva velat stadga något för sådane oprivilegierade resande, som antingen icke egde egna hästar eller ock icke ville begagna sig af dem. Erik XIV förordnade om formans anställande i några städer till de resandes fortskalTande samt, genom plakatet den 15 Nov. 1561, att gästgifvare skulle anställas vid vägarne, för att tillhandahålla hästar åt resande. Således voro icke jordegarne skyldige att skjutsa med sina hästar. Detta Erik XlV:s förordnande tycks likväl icke hafva haft någon synnerlig framgång, ty under Johan lilis regering, likasom före 1561, nödgades de 358 Den 28 Mari f. m. oprivilegierade resande anlita de vid vägarne boendes goda vilja för sin fortkomst, och då fanns ingenting föreskrifvet om någon skyldighet att fortskaffa sådane resande. Carl
Då sådant emellertid icke skett, måste jag mot min vilja besvara de anmärkn:r, som emot min framställning blifvit gjorda. De af Gr. Mörner lemnade uplysningar äro fullkomligt rigtiga. De äro mig väl bekanta, och om deras vigtighet kan hvar och en i Civil-Depart:tet öfvertyga sig. Men en besynnerlig förveckling i frågan har upstått. I det dokument Gr:n upläst förekomma icke allenast den resolution, jag emottog, utan äfven handlingar, hvilka enl. min upfattning nogsamt bevisa, att jag upfyllt de åligganden, hvilka K. M. förelagt mig såsom vilkor, nemi. att i rätt tid aflemna ritningar och afvägningar öfver banan från Stockholm till Götheborg. Sannt är, att hanan mellan Köping och Hult är en utbruten del af denna linie; men jag kan icke inse, hvad detta har att göra med min rätt alt utföra det återstående. Det faller af sig sjelft, att denna rätt uphört för min person sedan ett bolag blifvit oktrojeradt. Att jag emellertid, hvad de andra delarne af nämnde linia från Stockholm till Götheborg angår, har rättighet att bilda bolag, tror jag mig kunna påstå. Här finnes dessutom ett annat dokument, hvars original förvaras i StatsUtsk:s arkif, och som bevisar, att jag redan år 1848 inlemnat alla dessa handlingar till K. M. Jag hyser icke det ringaste tvifvel, att ju icke hvarje Svensk undersåte kan få rätt äfven emot K. M. och kronan, och de vackra slängar Hr von Hartmansdorff gifvit 376 Den 21 December. mig i detta hänseende, hade alltså varit obehöflige. Jag känner processer emellan enskilde och kronan, hvilka fortgått genom århundraden och afsett ganska betydliga summor, samt slutats så, att den som hade rätt fick rätt och kronan blef der tappande part. Min öfvertygelse är, att, om emellan mig och kronan en tvist upkomme, äfven mig skulle vederfaras samma fördel, förutsatt att jag har rätt.
Landtm, hemslälde, att detta betänk, måtte få företagas till afgörande punktvis och på det sätt att, sedan sjelfva betänk, blifvit genomgånget, det dervid fogade förslag komme alt blifva föremål för pröfning, med R. o. Ad. förbehållen rätt att då besluta i afseende på sådane redaktionsförändringar, som icke i betänk, upptagas, hvilket bifölls. l-.sta punkten, ang:de väckte motioner om upphö/vande eller förändring af de nu gällande särskilda kontrollföreskrifter i afseende å karteringen af köpe-, bytesoch gåfvo-bref m. fl. handlingar, hvilka i förhållande till värdet böra med stdmpladt papper förses; och 2:dra punkten, ang:de tillhandahållande af biläggnings char tor ä 7 r:drs valör. R. o. Ad. biföll hvad ötsk. i dessa punkter tillstyrkt. 3:dje punkten, ang:de köpe-, bytesoch gafvobrefs m. fl. handlingars förseende med biläggnings-charlor af särskildt föreskrifven beskaffenhet. De uti denna punkt åberopade delar af Utsk:s förslag till förordn. blefvo härvid uppläste, hvarefter desamma af R. o. Ad. godkändes. 4:de punkten, ang:de 2:ne till 3 § af chartcv-sigillalw-föror dn:n hörande mörnes sammanförande till ett morn.-, och 5:te punkten, ang-.de det till samma § hörande 10:de moines uteslutande ur f örordnen. R. o. Ad. biföll hvad Utsk. i dessa punkter hemställt. 6:le Den J 5 April. 161 <i:ie punkten, ting:de forsla afdtn af de i \ mom. af chartte sigil/alw-förordn:ns 4:de § uppräknade embetsmyndigheter. Den del af U(sk:s förslag [ill förorda., som i denna punkt blifvit åberopad, upplästes oell blef af R. o. Ad. godkänd. Hr von Hartmansdorff, Äng.:
Samtlige ofvann:de lärare hafva jemväl fria bostäder uti stadens för ungefär 30 år sedan inköpte och derefter betydligt utvidgade skolhus, hvars värde kan upskattas till 40 å 50,000 R:dr b:ko, och hvari inrymts icke allenast skolans värdefulla bibiiothek, för hvars ökande privata donationer förefinnas, utan äfven ett staden tillhörigt naturhistoriskt museum, till hvars underhållande och förökande enskilda personer inom staden årligen lemna frivilliga penningebidrag. Ehuru af nyss anförde förhållanden torde ådagaläggas, att staden vetat att upskatta värdet af att äga ett fullständigt elementarläroverk, och fastän dervid anställde lärare destomindre kunna anses hafva åsidosatt förbindelsen, att åt lärjungarne lemna erforderlig elementar bildning, för ernående af akademisk medborgarerätt, som vid sednaste magisterpromotion i Lund ej mindre än en femtedel af de promoverades antal, och deribland innehafvaren af första hedersrummet, äfvensom den 3:dje och 4:de i ordningen i afseende på kunskapsbetyg, dimitterats från Malmö skola, har dock, i K. M:s till R. St:r aflåtna Nåd. förslag till stat för Rikets elementarläroverk, Malmö skola blifvit nedsatt till ett lägre elementarläroverk, med allenast en Rektor och 5 Kolleger, i stället att, enl. hvad redan är omförmäldt, dervid nu finnes 1 Rektor, 1 KonRektor och 5 Kolleger, jemte 3 Duplikanter, tillsammans alltså 10 lärare. Bland nu varande 5 högre lärdomsskolor, nemi. Marias och Klaras i Stockholm, samt Hudiksvalls, Jönköpings och Malmös, af hvilka hittills endast de 2:ne sistmde lära lemnat fullständiga afgångsbetyg till universitetet, är Malmö skola den enda, hvars nedsättning ifrågakommit. Likaledes äro de vid sistnrde skola nu anställde lärare de ende bland Rikets skollärare, för hvilka antingen alldeles ingen eller ock en jemförelsevis högst obetydlig löneförhöjning blifvit i Nåd. föreslagen.
Maj:t afläto, biet’, i fråga om redovisningen för de till utförande af nämnda byggnader anvisade medel, den begäran framställd, att räkenskaperna måtte så uppställas, att för hvarje särskild jernväg, äfvensom för så beskaffade längre sträckor deraf, der terrängoch andra förhållanden föranledde betydligt olika byggnadskostnader, dessa kostnader för de särskilda hufvuddelar, hvaraf en jernvägsanläggning består, och hvilka vanligen i kostnadsförslagen under särskilda rubriker upptagas, kunde med lätthet synas ej blott totalsumman, utan ock i detalj för de hufvudsakligaste arbeten, som inom hvarje rubrik förekomma. I anledning häraf hade Kongl. Maj:t, efter att i ämnet hafva hört Styrelsen öfver Statens jernvägsbyggnader, genom beslut den 20 Maj 186d förordnat, att, i afseende på räkenskapsföringen, hvarje stambana borde indelas i flora sektioner eller underafdelningar, dem Styrelsen skulle ega att till längd och omfattning bestämma med afseende å beskaffenheten af derå förekommande arbeten, hvilkas kostnader det i tekniskt hänseende kunde vara af intresse att närmare känna; och att redovisningen för hvarje af dessa afdelningar skulle behandlas på samma sätt som redogörelsen för stambanan i sin helhet, eller att hvarje derå förekommande arbete erhölle sitt särskilda konto eller littera, såsom en underafdelning af stambanans motsvarande huivudkonto eller littera, äfvensom sin särskilda afslutning i bokföringen, genom hvilken anordning det blefve möjligt att med ledning af de från arbetslinierna till Styrelsen inkommande, behörigen littererade verifikationer, upprätta särskild bokföring för hvarje afdelning af stambanan och såmedelst få kostnaden för hvarje sådan sektion, såväl i sin hel - 30 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 54. het som i detalj, med lätthet åskådlig, men likväl framdeles såsom hitintills undvika egentlig bokföring å arbetslinierne. Dock hade, hvad särskildt beträffade södra stambanan, det hittills följda räkenskapssättet derstädes på den grund fått oförändradt bibehållas, att, då Kongl. Maj:ts beslut i detta ämne meddelades, arbetet derstädes så långt framskridit, att den uya räkenskapsföringens införande derstädes skulle förorsakat allt för stora svårigheter.
Efter anmälan häraf yttrade Ståts-rådet Gripenstedt i underdånighet, att enligt hans, jemväl i ofvanberörde skrifvelse till Norske Herr Stats-ministern den 27 nästlidne Februari, uttalade mening, den med 8,000 R:dr R:mt utgifna ersättning till Kongl. Theatern för inställda spektakler, i öfverensstämmelse med hvad som skett vid ett föregående likartad! tillfälle, ej syntes böra ingå bland de omkostnader, hvilka kunna anses vara gemensamma för begge de förenade rikena och för hvilka, efter sådant afdrag, vore frän Sverige utbetalda R:dr R:mt 159.914: 21 öre, —- men beträffande Kongl. Norska Finansoch Tull-departe - 6 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 112. inentets åsigt och hemställan, att, då skjutsoch diet-godtgörelse till Norske embetsman, hvilka på nådig befallning infunnit sig vid den Kongl, begrafnin» gen i Stockholm, ej ansågs hafva någon motsvarighet bland de utgifter, som blifvit å Svenska sidan upptagna, de för nyssnämnda ändamål från Norska sidan utgifna summor icke borde påföras de gemensamma kostnaderna, erinrade föredragande
Det har äfven af Hr Gr. blifvit 0111- nämndt, att af nuvar, vexelförfattningar hufvudsakligen den af år 1816 behöft betydlig förändring. Jag vill tro det, och får i detta afseende hänvisa till hvad K. M. i Dess nåd. tal till R. St. meddelat, nemi. att K. M. ämnade låta, så snart ske kunde, öfverse dessa författningar och, om jag icke minnes alltför orätt, då jemväl taga i betraktande, hvad R. St:s förslag innehöll i afseende på lagstiftningen för inrikes vexla!'. Jag anhåller, att detta yttrande måtte få åtfölja den remiss af K. M:s nåd. propos , som R. o. Ad. i dag torde komma att besluta, Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Jag bekänner mig vara nog olycklig att lika litet vid detta tillfälle som vid flera föregående under denna riksdag kunna fatta arten och beskaffenheten samt ändamålet med den opposition i sak, sorn Gr. Frölich påstår sig stå i spetsen för, i motsats till den ändamälslösa opposition i ord och tomma formfrågor, han anser andra ledamöter ådagalägga. Efter mitt begrepp har jag tvärtom under denna riksdag funnit få anföranden, sorn med mera skäl kunna benämnas ändamälslösa än det, som Gr. Frölich nu uppläst. Jag instämmer yäl fullkomligen med Gr. Frölich deruti, att Konungens rådgifvare, så vida (hvilket jag förmodar) de tillstyrkt K. M. att anse frågan om utrikes ve.xlär såsom hörande till den oeconomiska lag - Den if\ Maj. * l‘J stiftningen, lemnat K. M. ett råd, som, efter min öfvertygelse, icke står tillsammans med grundlagen och sorn på våra creditförhållanden kunde blifva af ett ganska vådligt inflytande; men jag tror icke, att det står tillsammans med våra former att här framställa ett sådant klander, och då endast några dagar af riksdagen återstå, lärer det icke för Gr. Frölich , mer än för någon annan, återstå annat än att vänta till nästa riksdag, för att gifva behöflig luft åt sin opposition.
Utskottets förslag, att Rikets Ilöglofl. Ständer måtte bos Kongl Maj:t i underdånighet anhålla, alt Officerare och Manskap af Kongl. Majrts Flotta må användas till Seglande kustbevakning å för ändamålet lämplige snällseglande fartyg, bar äfvenledes rönt ogillande af lieie Talare inom Riks-Stånden. — Herr Grefve Posse har, genom en uppgift å årliga tull-uppbörden ifrån och med år 1813 till och med år 1831, visat, att på det hela denna uppbörd icke serdeles ökats under de år, då armerad tull-bevakning varit använd, hvartill Herr Grefven ansett orsaken hafva varit, dels att Flottan, vid befattningens utöfvande, i synnerhet måste se på sin egen öfning, dels att göromålet är främmande för både befäl och manskap, som icke känna, huru lurendrägeri bedrifves, dels ock att icke blotta styrkan befordrar ändamålet, emedan i sådant fall flera hundrade tusen man skulle erfordras för att bevaka kusten, serdeles om hösten och den mörka årstiden, då insmugglingarne ske som mest. Deremot hade erfarenheten visat, att de fleste beslag göras efter förut inhemtad kännedom om en tilltänkt insmuggling, hvarvid beslagaren samlat hela sin styrka på en punkt; och lill sådane företag förmodade Herr Grefven icke serdeles biträde kunna påräknas af Flottans manskap. På desse skäl har Herr Grefven afstyrkt Utskottets ifrågavarande förslag, helst det i alla fall vore Kongl. Maj:t öppet, att lemna tullbevakningen biträde från Flottan, i händelse det någon gång tillfälligtvis skulle behöfvas. — Herr af Billbergh har, instämmande med Herr Grefve Posse, ansett all tullbevakning till sjös vara nästan utan ändamål, ensedan den vid möte i öppna sjön blott kan preja fartyget, men aldrig åtkomma Hevi lin. - Ut skot teti Utlåtande N-o ^5. 7 låsten, serdeles som, om elén afven åtföljde Lill hamnen, Skepparen ändock har mångfaldiga säLL att komma undan.
Slutligen har motionären till grund för sitt förslag åberopat den öfverflödigt tillgång pa folkskole-lärare, som genom seminariernes mängd uppkommit och hvaraf skadliga verkningar för sa väl samhället som skollärarne sjelfve egde rum. \ arande i alseende hära anfördt följande yttrande, som vid sednaste riksdag bifvit afgifvit: tile (skollärarne) komma att sakna befordran, blifva onyttiga eoch olyckliga och, jag vågar säga, skadliga samhälls-medlemmär. Deras missnöje med sin belägenhet skall egga dem, att snarare störa än befordra. samchällets lugn. Jag anser det vara af högsta vigt, att Kongl. Maj:ts Nådiga uppi. märksainhet fästes på vådan af, att genom fortfarande obegränsadt tillfälle och (.uppmuntran för bildning al skollärare-kandidater, på denna lefnadsbana inleda c en mängd ynglingar, hvilka i framtiden skola i samhället blifva onyttiga och «farliga raedlemmar.a I enlighet med de åsigter motionären sålunda anfört har han föreslagit, att Rikets Ständer måtte i underdånighet anhålla det Kongl. Majit täcktes taga i Nådigt öfvervägande, huruvida ej åtgärd må böra vidtagas till beredande deraf: a) natt folkskolelärare-seminarierna ma varda förr eller sednare alldeles indragne och, inom korrt tid, förberedclscvis, åtminstone till halfva deras nuvarande antal, förminskade, helst ock antalet af redan färdige skollärarekandilater vore större än hvad hehofvel lärer påkallan, b) natt de, sorn iimnu blifva skollärare, mätte, hvar i sitt stift, anvisas lill stiftets kathcdral‘ ola, för alt der erhålla det klassvis beräkneliga, större eller mindre kunskapsqvantum, som i Nåder må varda stadgadt, såsom det för deras blifvande barnundervisning s-kall bchö/liga.u " Utskottet får i anledning af detta förslag meddela, att såsom nyss blifvit nämndt, vid sednaste riksdag jemväl yrkats minskning af folkskolelärare-seminariernes antal.
Af insatt capital i Trollhätte gamla slussverksbyggnad, för hvilka 12 proc. af K. M. och Kronan betalas, skall en fjerdedel af samma ränta erläggas. Morn. 3. Af Sjö-assurance-contoret, Stockholms Sjö— försäkrings-bolag samt alla andra dylika äldre och nyare assosiatiorier, 5 proc. af hela utdelnings-summan. Af Jern-contoret, tretusen r:dr. Mom. 5. Skolande all sådan bevillning påföras och uppbäras i den ort, der afkastningen och vinsten utdelas, samt derefter i vanlig ordning redovisas; men hvad beträffar Stockholm, insattes denna bevillning directe i Riksgälds-contoret, hvarest beräkningens riktighet granskas. 5 20. Den, hvars bevillning enligt denna Art. icke uppgår till fullt 5 r:dr, må ej taxeras efter proc.-förhållande, utan påföras den bevillning, hvartill omständigheterna och de upplysningar taxer:smännen erhålla af vederbörande myndigheter eller förmän, föranleda; dock ingen under 16 sk. § 2 r. Fiskerier, tillhörande behandling efter denna Art., aro sådana, som utgöra särskilda i jordeboken upptagna lägenheter, utan att vara i hemmanens skattläggning inbegripna, eller hafva ingått i deras uppskattningsvärde. Art. V. Bevillning af fast egendom i stad och inom stads område. § 22. fr. §5 ifr Bev:s-förordn. Jemte den skattskyldiges egna uppgifter och föregående taxeringar, skall, vid värdering af hus, åbyggnader och tomter i städerna, samt hus å lägenheter och lustställen på städernas grund, följande förhållanden noga tagas i öfvervägande och beräkning: det gångbara värdet; sista köpeskillingen; den årliga afkastning, hyror och arrenden lemna ; läget, med öfriga förmåner. Åbyggnader värderas särskildt, likaså tomt och den i vissa städer med tomterna förenade jord. Der eldsvåda träffat åbyggnad, afräknas vid taxeringen hvad uppbrändt är eller så af brand skadadt blifvit, att vanligt begagnande deraf icke kan äga rum; hvilken afräkning tillämpas, intilldess återuppbyggandet är verkslälldt.
N:o 239 visserligen upptagit några af de skäl, som, synnerligen inom detta Stånd, framställdes, för bifall till Konungens nåd. propos.; men den vederläggning, som Utsk. trott sig framställa, kan jag icke anse för gilltig. Bland de kraftigaste skälen, som Utsk. anfört, är det, alt förändringen icke synes medföra de åsyftade fördelarne. Mig, och som jag hoppas, för mångå andra, synes det utgöra en stor fördel, enär i delta hänseende jemnhet, ordning och rättvisa kan vinnas. Utsk. åberopar ånyo BorgareSl.-s visade obenägenhet mot förändringen. Om Utsk. hade förbigått alla andra skäl och i stället sagt, att BorgareSt. icke nu vill hvad Ståndet ville för 10 år sedan, så skulle jag hafva ansett det för ett lika stort skäl, som allt öfrigt hvad Utsk. anfört till vederläggning af de anmärkningar, sorn blifvit gjorda, och af hvad Comm.coll. tillstyrkt. Utsk. har, som Hr YVedbergs reservation innefattar, alldeles undanröjt frågan om privilegii-natur. För denna sats har jag funnit stöd i K. förordn. d. 28 Febr. 1717, hvilken Utsk. åberopar, dock icke ur den synpunkt, som jag finnér; ty då Utsk. säger, att redan genom K. br. d. 21 Sept. 1715 stadgats hvartill tolagen skall användas, sä har förhållandet närmare blifvit bestämdt genom K. br. d. 28 Febr. 1717. Detta bref är af följande lydelse: ”Till Comm.coll., huru tolagen skall inrättas i slapelsläderne. Datum Lund d. 28 Febr. 1717. Carl etc. Utaf
- C. Mzwray, Prliief5gelii. H. Geber: G. Björlin, Fordoindags. - B. ' Kerfstedt, Bland fii1.t och iingar. - M. Lnnglet, ~Bilarnrna, tala oni något roligt.! v - M. Lörnzberg, Frii Ilolini ' rid. - Mark Twain, Toii1 Sawyers afventyr. - LeijonslcölclOxe ?tstie~.nn, Ett lej on till sjös. F-r, En snäll gosses dagbok. - En liten ostyrings dagbok. - S. L. Yeats, Savellis # ra. Aktiebolages Hiertas bokförlag: F. Cooper, Bijagarer]. - Den siste Mohikanen. - Grasöknen. - Hjortdödaren. - Nybyggarne. Ad. Johnson: A. L. O. E., En Itristens rustning. - H. HjorthBoyesen, Vi1ti1i~aiittlingt-w. - L. S., I syskonringen. - Mayne Reid, Skalpjngarne eller Krigstiiget mot Navajoerna. - S. Stniles, Menni skans egna kraft. - 21 / 12 ' ss Yonge, Den lille hertigen. - Den lille ritkonstnären. - Det roliga altrobatspelet. - Klara stjärna. - Kungs-. - spelet. Nii går tåget. - Siiiii trädgårdsmästare. Svenska stormän f r h i fattiga hem. - Svarte Petter. - T ' åra smaittingai * i livardagslag. le ' ordini &amp; Y~~~epB~son: TV. Jie) liled~, (Izareiis tingar. - Julafton 1895. A. Nonuan: P. Wdde~lströia, Till Osterland, h. P. Rorstedt &amp; siher: S. L-d ddlersp7ru.e och 8. LeijonIzufvud, Fredrika Bremer, 11. di / hol~t, I (fogs och Nagogs land.
Lunds universitet, om anslag till lön åt en professor i geologi vid. Motion N:o 48. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 66, Mern. Lån, att Rikets Ständer, under nuvarande missgynnande konjunkturer, vid denna riksdag icke må besluta upptagandet af nya lån på utrikes ort. Motion N:o 103. Stats-Utsk. Utlåt. Lärare i sång och musik vid de lägre elementarläroverken, om löneförhöjning åt. Motion N:o 31. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 66. 12 Läroverks-Stadga, om ändring i 31 § af nu gällande. Motion N:o 4. Allm. Besv.- oell Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 56. R. St. underdån. Skrifv. Lönegrad, om borttagande af nuvarande första lönegraden vid elementarläroverks-lärarnes löner, samt tillägg af en lönegrad åt Rektorerne vid femklassiga läroverk. Motion N:o 54. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 66. R. St. underdån. Skrifv. Lönetur, om ändring eller förklaring af Kongl. Cirkulärbrefvet den 11 December 1863, i fråga om lönetursberäkning för lärare vid elementarläroverken. Motion N:o 14. Stats-Utsk. Utlåt. M Mandelgren, N, artist, om fortsatt understöd åt. Motion N:o 46. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 66. R. St. undcrdån. Skrifv. Messingsfabrikater, om förändrade tullbestämmelser för vissa. Motion N:o 37. Bevilln.-Utsk. Betänk. N:o 8, Mern. N:o 12 och 15. R. St. underdån. Skrifv. Musiklärare. Se Lärare. Möckeln, om jernväg mellan Dalkarlsbergs grufvor och sjön. Se Dalkarlsbergs grufvor. IV. Nordlund, Doktor, Motion N:o 92, om ett årligt understöd åt Kamereraren G. Grundens enka. Stats-Utsk. Utlåt.
Sådane finner man t, ex. uti Italien, Spanien, Sweitz, Frankrike, England, Preussen och flera stater i Tyskland, i Dannemark och Ryssland; och, då landtbruket utgör Sveriges modernäring, och således är den vigtigaste delen af allmänna hushållningen; så anse Utskotten det vara desto mera nödvändigt, att Landlbruks-Academien fortfarande existerar, som den utgör en föreningspunkt för inhemtandet af de åtgärder och den erfarenhet, sorn, med hänsigt till jordbruket och dess binäringar, i Rikets olika delar företagas och samlas. Utskotten få alltså, med åberopande af hvad Utskotten här ofvan anfört, vördsamt tillstyrka: att det i ofvanberörde motioner väckta yrkande om Landtbruks-Academiens indragning måtte förfalla. Men då en del af de medel, som blifvit använde lill uppbyggandet och underhållandet af Landtbruks-Academiens byggnader, utgjorts af statsmedel, samt Academien är att anse såsom en Rikets allmänna inrättning, finna Utskotten Academiens räkenskaper böra af Revisionen för Stats-, Bancooch Riksgälds-Verken granskas, hvadan Utskotten, med anledning af ofvanberörde motioner, vördsamt hemställa, att Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, alt Landtbruks-Academiens räkenskaper, med dertill hörande handlingar, malte varda i och för en sådan granskning öfverlemnade till Rikets Ständers hädanefter sammanträdande Revisorer. Stockholm den 20 December 1844. Statisamt Ålim. Besv.- och Ekon.-UtsJcottens Utlåtande, N:o 30. 23 Reservation af Herr Friherre von Kraemer: ”Mot Utskottens beslut, att LandtbruksAcademiens räkenskaper skola granskas af Rikets Ständers Revisorer, får jag mig reservera. Åtgärden, sådan den är föreslagen, inskränker sig tili alt. addera och subtrahera, hvari Revisorerne icke sakna öfning.