Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förenade Utskotten medgifva, att denna anmärkning icke saknar grund; Men, då uti Förenade Utskottens Betänkande (p. 7‘) hvilket i den del. som röretJ.ån-Omsättningar, är af 'Sannel ige Respective Riks-Ståndett bifallit, ut» tryckeligén är Sagdt, att någre Lån-omsättningar icke fä beviljas Under de Nio sista månaderne af den till fem är bestämda Utredningstid, och hvarmed äfven instämmer g Mom. af Resun én , anse Förenade Utskotten sia icke tillständigt, att tillstyrka någon förändring uti Riksens Högloft. Ständers fattade Beslut. 1 anledning af 2 Mom i 3 §. har en värd Ledamot af Högloft. Ridderskapet och Adeln 'jo 3 6 Stutsoch Hank O' Utskottens Betankanden! tillstyrkt, att ingen bestämd afbetalning måtte utsättas, utan endast den generella föreskrift lämnas de blifvande Directionerne, att de vid omsättningar böra söka att erhålla de största möjliga albetalningar, som, utan Capital-förlust för Discont-Verken, kunna stå att erhålla, och hvaruti en värd Ledamot af Vallöf!. Borgare* Ståndet äfven instämt. Förenade Utskotten kunna så mycket mindre medgifva hvad sålunda blifvit tillstyrkt, som Utskotten anse bestämda grunder icke böra saknas i ett Reglemente; och vill anmärkningen synas destomera öfverflödig, som uti nästföljande ?:ne Mornenter åt Herrar Fullmägtige är uppdragen den rättighet, att, vid sådane inträffande händelser, sorn icke kunna förutses, handla efter omständigheterne. Med åberopande af 13 § i Reglementet för Götha Canal-Eolags Discont har en värd Ledamot af Vällofl. Borgare Ståndet ansett Lån på de derut,! serskildt uppräknade säkerheter böra få omsättas på 12 månader. Härvid anse Utskotten sig endast böra anmärka, att Reglementet för Götha Canal-Bolags
Pensionsinrättning för folkskolelärare inom Hernösands stift grundades 1856 och erhöll af Kongl. Majit i nåder fastställdt reglemente den 17 September samma år. Dess inkomster äro andel i det af Rikets Ständer för ändamålet anvisade statsanslag, delegarnes och skoldistrikternes afgifter, en årlig kollekt och enskilda donationer, hvilka inkomster förvaltas af en direktion i stiftsstaden. Statsanslaget bestämdes sedan till 6,750 R:dr, och de årliga revisionsberättelserna visa beloppen af inkomster och utgifter sålunda: Inkomster. Utgifter. Landsh.-Emb. uli Westernorrlands län und. ber. för åren 1856—1860. 7 50 Westernorrlands län. Välgörenhetsinrättningar. 7. Löflingska testamentsfonden. Genom testamentarisk disposition af den 1 Mars 1793, sorn af Kongl. Maj:t genom nådig resolution den 30 April samma år stadfästades, förordnade Majoren och Riddaren Magnus Löfling, bland annat, att af ett kapital, 500 R:dr Banko, skulle räntan, 30 R:dr, årligen utgå till Hernösands stad och Nora sockens fattige med 15 R:dr till hvartdera samhället, hvilka medel indrifvas genom Konungens Befallningshafvande i Malmöhus län och hvarje år hitsändas; 8. Stipendiimedel. a) Genom testamente af den 1 Mars 1793, som äfven under den 30 April samma år af Kongl. Majit gillades, gaf nämnde Major Löfling 2,000 R:dr Specie Banko, hvaraf räntan, 120 R:dr samma mynt, skulle i 3 stipendier utgå för gymnasister vid Hernösands gymnasium.
Voteringen har utfallit med 83 ja och 36 nej; hvadan och dä ja vunnit, införselstullen å saltaclt kött hilt vit fastställd lill 6 r:dr per lunna. y/:sta voteringen: (209:o) D.-n, som vill, att införselst ullen å torkadt eller rökt kött skall bestämnias till 1 r:dr lispundet, röstar Ja; den, det ej vill, rostar Nej; Vinner nej, antages Borgare-ståndets beslut att bestämma denna införsels-tull till 32 sk. lispundet. Denna omröstning bar gifvit till resultat 65 ja och 63 nej , bvai jemte en sedel kasserats. Då så'eles ja vunnit, är inforselslullen å torkadt eller rökt kött bestämd till 1 ruir per lispundet, ysvdra voteringen: (2i0:o); Den, som lill kontraproposition i bufvudsakliga voteringen, angående leksaker, antagtr Bonde ståndets beslut, att någon serskild rubrik för artikeln leksaker eller N irnbergerkram icke må i taxan upptagas, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej; 28 Förstärkta Stats-Utskottels Memorial, N,o 27S, Vinner nej, antages lill kontraproposition Borgareståndets beslut att, med intagande i taxan af nämnde artikel och dess fördelning i: ”af träd siler sammansatta ämnen, med eller utan betsning, målning eller lakering^ samt ^'andra slag’* och den föreskrift vid sistnämnde rubrik, att dertill hänförliga leksaker skola förlullas lika med ämnet, hvaraf de hufvudsakligen bestå, bestämma införsels-tullen å den förra rubriken till 36 sk. skålpundet.
F. och § 26, e) R. 1. motsvaras af mom. 2, 3, uteslutna, motsvaras af mom. 1, motsvaras af mom. 2, uteslutet. 48 uteslutne, motsvaras af » » » » utesluten. 54 motsvaras af » » » » mom. 1 » » mom. 2, uteslutet. § 17 och § 23, mom. 1. 18 uppifr. står: rättegångsändring läs: rättegångsordning » 5 » 29 » » Föryttrare » Fory ttr are 8 8 8 30 » » vare » vare Biti. till R. St. I JV:o 8. Ank. till Exp.-Utsk. den 2 Mars 1863, kl. 2 e. m. Memorial till Rikets Ständer, med förslag till ändring i i § i°2 mom. samt 4 § ii morn. Tryck frihets-Förordningen, i fråga om anmälan hos Justitie-Statsrninistern af bokhandels idkande m. m. Uti tvänne särskilda till Konstitutions-Utskottet ingifna motioner har Ledamoten af Vällofliga Borgare-Ståndet, Herr G. C. Witt föreslagit, att föreskriften i 1 § 12 mom. Tryckfrihets-Förordningen, det hvar och en, som antingen i öppen bod eller eljest, med rättighet att derom i allmänna tidningarne få kungörelse införa, vill bokhandel idka eller böcker försälja, skall vara förbunden att, på sätt om boktryckeriers anläggande stadgadt är och vid samma ansvar, derom göra anmälan hos Justitie-Statsrninistern, måtte, såsom i sig sjelf oegentlig och tillika för de författare, hvilka sjelfve förlägga sina arbeten, försvårande utvägarne att sprida desamma, upphäfvas samt andra punkten i samma Grundlags 4 g 11 mom. till öfverensstämmelse dermed förändras.
Utlåtande i anldening af Ater-Remiss af Utskottets Betänkande N:o 7, angående Befrielse för Rådmän och Kämnärer, att deltaga uti ansvar et för frösummelse, att till öfver Domaren j«g§ Lagutskottet! B(tånkatitlftt. insända Rådstnfvitoch Kaniner sRäU fers, Donibocker och Rrotocoller vi. m. Sedan Lagutskottet uti äfgifvet Betänkande, af den 4 sistlidne Martti, i anledning af flen' .1. ib von Strokirchs Motion, på anförde grunder, ansett sig icke kunna rinderstödja Herr von Strokirchs förslag, att Rådman och Kämnäter barde befria* flått de påföljder, hvilka för försimnnadt jnsändande af Iiomböcker Rapsakningar och protoeoller till vederbörande HofRätter, litt Lag och Författningar äro. stadgade; men deremot f i 1 Is ty rk t det stadgande, att, talla de fall, der genom Lag och Författa ringar, tinder^ Domstolar i allmänhet äro, Yid påföljd af dagaböter ålagde, att inom. Tiss tid till ÖfveiDomstol insända sine protokollet’, beräkningen af sådane dagaböter borde upphöra, när fre månader förflutit från den dag, då protocolleriie sist bordt vara till ÖfverDornstol insände, ebvad försummelsen blifvit till åtal inom berörde tid anmäld eller icke; Så Rar i anledning af vid föredragningen af* detta Betänkande, Ros Högloft, Ridderskapet och Adelil, bfögv. Presteoch Yällofl, RorgareSlånden förekomne Anmärkningar , detsamma af desse 3:ne RiksStånd blifvit till Lagutskottet åter remitteradl, Rerörde Anmärkningar äro gjorde, lio* Högloft.
Ad., vill jag icke uprepa de icke oväsendtliga, öfriga invändningar, jag haft äran anföra mot ett och annat uttryck i den af Exped.Utsk:t valda ordalydelse. Jag skulle visserligen uti ett ärende af mindre vigt icke hafva besvärat R. o. Ad. med dylika invändningar; men denna sak har fästat och bör fästa samt kommer otvifvelaktigt att framgent fästa för mycken upmärksamhet och är af för stor betydenhet, att icke de uti skrifvelsen förekommande ordalag böra på det omsorgsfullaste pröfvas och på möjligast bästa sätt afvägas. Jag anhåller att härefter få yttra några ord i alside å det tillägg, hvilket Gr. Posse begärt skulle i skrifvelseförslaget intagas. Det lärer väl icke kunna bestridas, att det är något högst ovan ligt och med våra former mindre öfverensstämmande, att man vid redaktionen af ett skrifvelse-förslag införer ett morn., hvilket icke utgjort föremål för Ståndens beslut. Likväl och då uti Allm. Besv.- o. Ekon.Utskits ifrågavide Betänk, dock uti den s. k. reciten, pag. 30, en strof i afside å flaggans förändring år 1844 förekommer, har jag för min del ingenting emot att jemväl i den underd. skrifvelsen detta förhållande, på sätt Gr. Sparre föreslagit, omnämnes; men att gå derutöfver, anser jag för min del både 44G Den 28 Mars f. m. otjenligt och särdeles oformligt. Jag finner för öfrigt med nöje, att Gr. Posse nu modifierat sitt förslag så, att det icke har den fullkomliga oantaglighet, som deruti förra gången, efter mitt förmenande, förefanns. Grin hegärde nemi. då, icke endast att R. St:r skulle omnämna förhållandet med flaggan bland de omständigheter, som utvisat en rigtning hos Norrmannen till aflägsnande från oss — utan ock nu derjemte, att R. St:r skulle direkt uttala nödvändigheten af unionsflaggans förändring, till återställande af dess skick före år 1844.
Och så vidt jag fattat våra Grundlagar, är det icke ens Rikets Ständer enskildt rnedgifvet, alt göra någon sådan ändring i desse Grundskatter, som den ifrågavarande. Någon torde kanske här vilja Den i3 Mars f. ra. erinra, att jag ej Sr Rust-eller Rotehållare och således gör mindre afseende på deras tunga, än jag borde. Men jag försvarar blott rättvisan; och jag får, såsom bevis på mitt förhållande i dylika fall, åberopa att jag sjelf vid förra Riksdagen nästan var den enda, som bär reserverade sig mot beslutet att till ett för he)a Svenska Roj ket gemensamt ändamål anlita den endast af jordägare sam manskjulna Saltpetterfonden, Friherre Wrangel, Henning: För min del är jag ej af deras mening, som yttrat sig finna oförenligt, att StatsRådet i denna sak tjll Konungen framställt ett allernatift förslag. Tvärtom är jag derföre erkänsam, emedan det stadgat mitt beslut i ämnet. Jag anser destoheldre möteskostnaderne böra bestridas genom Allmän Bevillning, sorn jag bär hört yttras, att Passevojancen skall hufvudsakligen bidraga lill Rikets försvar. Ty jag hemställer, om icke äfven Städerne skola försvaras; och då böra de äfven lemna bidrag till omkostnaderne för försvaret, så att ej jordägarne ensamt dermed betungas, Det är i den Kongl. Propositionen taladt om nyttan af MötesPassevolancen, Jag tror visserligen, att den i militäriskt afseende är nyttig; men jag bestrider att den är fördelaktig i Ekonomiskt. Orri man beräknar möteskostnaderne för Rotarne, fördel te på mötesdagarnes antal, skall man finna, att en karl under mötet kostar Den i3 Mars f. m. »99 i underhåll omkring i R:dr för dagen, enligt det under i5 år gällande PassevolanceContractet.
Skulle möjligen någon af Iduns läsarinnor vara i tillfälle uppge en metod för tvättning af studentmössor? För svar härpå tackar Nerissa. Huru och hvad bör man göra och till hvem skall man vända sig för att fä inträde som barmh enighets syster. Svara snart derpå till en Olycklig. Kan någon af Iduns många läsarinnor säga en oerfaren, ung husmoder, hur hon skall bära sig åt för att få mögelfläckar ur lakan? Vore innerligt tacksam om svar lemnades så snart som möjligt till A, L. a) Var god säg mig något bra medel mot frost i händerna. b) Hur borttages den förargliga » knarren » i skodon? A. Hvad är att göra mot värk i händerna, som ryckvis fortfarit i något öfver ett år. Hufvudsakligen de två mindre fingrarna och motsvarande delen af handen hålla på att dö bort eller förlamas samt äro mycket ömtåliga för köld. Elektrisk behandling af läkare har ej åstadkommit önskad verkan. N. Hvart skall en ung, oberaedlad flicka vända sig, som saknar bog för hushållsgöromål och ej eger nödiga kunskaper för antagande af lärarinneplats? Råd och upplysningar mottagas tacksamt af S — d. Finnes någon från trycket utgifven bok, som behandlar vegetarianismen i Sverige, och i så fall dennas titel frågar En flicka, från Etter smaland. Huru skall man få tillträde till en elevplats vid Hemmet för sjuksköterskor? Huru lång lärotiden? Huru stora utgifterna? Svar till S — d. N:r 53. a) Fins det något enkelt men sä- kert sätt att i större skala odla champignoner i det fria? (Strömboms metod är känd.) b) Den ungefärliga afkastningen af metoden? c) Sätt att odla champignoner inomhus? För besvarandet af ovanstående skulle nog mer än en svampvän vara ytterst tacksam. » Svampvän ». Vattenglas, som utgör en vattenlösning af kiselsyra i öfver skjutande alkali, har en vidsträckt användning; men blott följande torde här kunna anföras.
Frih. Cederström: Jag begär att R. o. Ad. täcktes afslå StatsUtsk:s sednare betänk, och lemna sitt bifall till Utslws första betänk. N:o 92 i 4;de punkten. Anledntn till denna min begäran är det bifall jag tillstyrkte redan då sistnämnda betänk, förevar, ehuruväl jag såg af de anmärkmr, som gjordes här och i de öfriga RiksSt:n, alt saken ej var af Utsk. med allvar menad, utan att Utsk. skulle frångå hvad i första betänk, blifvit föreslaget. N11 begagnar jag mig likväl af den rätt lagarna medgifva, att begära bifall till det första förslaget. Ilr Dalman, Wilh. Fredr.: Ehuru fåfängt det lärer synas att här opponera sig emot ett förslag af Frih. Cederström i stalsregler:s-frågor, torde det likväl mig tillåtas fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att ifrågavar. betänk., på grund af återremiss från alla 4 RilsSttn och de dervid gjorda anmärkn:r, blifvit af StatsUtsk. förändradt, Sgjäp.m mig synes riktigt och ändamålsenligt, till den lydelse 'det för närvar, har. Uti StalsUtsk:s betänk. JV:o 92 utgick Utsk. från den synpunkt, att den statsreglering, som blifvit inom Utsk. uppgjord , skulle af R. St. bifallas, och då denna statsreglering icke i allo uppfyllde de behof, som möjligen kunde anses nödiga i anseende till af Regeringen ad interim fastställda stater samt gifna löften till embetsoch tjenstemän, som icke gerna kunde lemnäs ouppfyllda, fann StatsUtsk. äfven behofvet af alt göra ett slags additionel artikel till statsreglertn och föreslog derföre att å den s. k. reservfonden anvisa medel till nämnda behof. Vid föredragningen af detta betänk, anmärktes i alla Stånd, och jag tog mig äfven friheten hos R. o.
En beslamd måttstock är härigenom gifven för ansvarigheten, och bor genären ttyggad i sitt anspråk på full betalning, så vidt den kan ei hål las ur alla fastigheterna, utan att dessa behöfva hvar för sig belastas med den solidära ansvarigheten för fordringens hela belopp; hvaraf åter häiflyter dea fördel, att en innehafvare af odelad inteckning, som, efter nu gällande inteckningslag, ej vågar medgifva relax af någon bland de intecknade fastigheterna* skulle kunna göra det utan annat äfventyr, än att frånsäga sig rättigheten att för brist, sorn skulle utgå ur den relaxerade fastigheten, njuta ersättning i de andra, hvilken rättighet utan våda kan afstås i de flesta fall, då sällan nå gon fastighet för odelad fordran är öfveriutecknad, och då dessutom den, som soker relaxen, alltid bör kunna, om det äskås, skaffa annan säkerhet för nå» got mindre betydligt belopp, som må antagas för det högsta, hvartill dea blifvande bristen möjligen kan utgå. Den modifikation i solidaritetsprincipen, som Utskottet således härutinnan tillstyrkt, är redan af lagberedningen föreslagen; och, i öfverensstämmelse med beredningen’, har Utskottet jemväl antagit, att, om ej gäldenären i sjelfva inteckningshandlingen utsatt visst värde å hvarje fastighet, grunden för ansvarighetsförhållandet skall hemtas från fastighetens uppskattning till bevillning eller taxeringsvärde året näst före det, då inteckningen meddelades; men härvid har Utskottet dock ansett nödigt tillägga, att, om för det år, någon uppskattning ej skett, den, som först derefter skedde, skall tjena till efterrättelse. Lag-Utskottets Belankande^ N.o Sy. 11 Utskoltet har nemligen ej förbise!t, det fall kunna inträffa, då uppskattning till bevillning å hvarje serskild fastighet ej skett året näst före det, då inteckningen söktes: såsom då en fastighet varder styckad och flera smärre egendomar i flera egares händer uppstå.
457 fordna strandrätfen, då det likväl år sjelfva denna barbariska rätt, som blifvit upphäfyen och kraftlös gjord, genom tillvarelsen af en Corporation, som sedan den bergat skepp eller gods, tager det samma i sitt hägn, och under högre authoritet än sin egen, derföre är ansvarigDenna Corporation må bestå af enskildte män, eller Statens Embetsman, dä den samma står under Dgar och reglementarista formar, blir förhållandet till dein, som få. röna detsammas åtgärd, af enahanda beskaffenhet. Med en så vidsträckt och föga bebodd sjökust som vårt land äger, skulle säkerligen rriånga brott mot den allmänna ordningen förefalla, om icke en särskildt autoritet vore till, spm genom sine inrättningar och med öfvadfc manskap vida bättre än hvad enskildte personer kunde uträtta, förmådde hjelpa den. förolyckade, och vore till hands för att utöfva sin, pligt på det sätt närvarande reglementariska författningar utstaka. Compagniet äger, att onder olika förhållanden räkna i bergnings-lön frånö, till 25 procent, och om man jemför resultaterna häraf, med hvad de sjö-förolyckade mäste för stin räddning på frme främmande orter uppoffra, så tror jag på säkra anledningar att jemförelsen icke utfaller till last för denna inrättning i vårt land. Denna inkomst, som mot Compagniet tyckes uppväcka så mycken ovilja, lärer ofta ej vara så betydlig. Dess bevillning till Staten u.tgör 4000 R:dr Banco, och trovärdiga personer försäkra att den mångå å? uppgår till 20 procent af Cotnpagniets he hållne inkomst, 458 Den 17 Februarii, Efter närvarande Samhällsformer stå Dykerilnrättningen i en nära beröring med andra Statens stiftelser och förnämligast TullVerket och AssuranceCompagnierne. Så länge ännu namnet contraband är till, skulle de derunder hörande varor, utom en bergningsauthoritet, med ännu mera lätthet kunna inkomma på kusterna; ty vinningslystnaden rik på utvägar att eludera, skulle snart lära att nied fördel göra skeppsbrott.
Jag erinrar mig ganska väl , att denna fråga vid 1828—i83o årens riksdag härförevar och väckte stort uppseende till följd af Statsrådets tillstyrkande att på allmänna bevillnln öfverflytta passevolance-afgiften. Del är härifrån, som StatsUtsk. velat hemta stöd för denna sin åsigt nu. Jag hemställer likväl, om man af detta då gjorda tillstyrkande kan hemta skal för ett sådant nu, då det förhållande qvarstår, alt 3:ne Stånd beslölo, att samma afgift icke skulle utgå af beviiln:n ulan af rustoch rotehållare. Desse erhöllo då en nedsättning af 1 r:dr — ty passevolanee-summan var förut 8 r:dr — till hvad den nu är, eller 7 r:dr. Jig skulle tro, att om man vill vara rättvis, eller rättare sagdt billig, — ty fullt rättvist blir det dock icke, — borde passevolance-surnman nedsättas något under hvad den nu är; då blef det icke så kännbart för de andia medborgareclasserna, på hvilka nedsättningen för rotehållarne skulle läggas. Man kunde sålunda fortfara vid en kommande riksdag, hvarigenom man slutligen kunde få bort hela afgiften , om tillgångarne rnedgåfvo; men att på en gång bortskänka en verkligen så betydlig summa till förmån för rustoch rotehållare, på bekostnad af andra, — så blomstrande anser jag verkligen icke Statens tillgångar vara. Man har talat om försonlighet; jag frågar: hvilka äro de, som skola försonas? — förmodligen BondeStåndet. Af de reservationer, som åtfölja StatsUtsk:s betänk., finner man reservationer afgifna af ledamöter af Presteoch BorgareSt:n; och jag skulle förmoda, att inom dessa Stånd få rustoch rotehållare finnas, hvarföre jag tror, att för dem är nedsättningen af denna afgift af föga nytta. Tvertom, de skulle då drabbas af denna nedsättning, genom den tillökning, som på annat lia11 skulle uttagas. Jag tror således, att det egentligen är BondeSt., som denna angelägenhet närmast rörer, och derifrån har man troligen hemtat anledn. att söka åstadkomma en försoningsact.
För detta kontrakts fullgörande eller de lyftade statsmedlens återbäring, i händelse arbetet icke varder på stadgadt sätt utfördt, skall ställas af Kongl. Majit godkänd säkerhet, 4:o, Bolaget skall, genom sin Direktion, ej allenast afgifva en till Riksgäldskontoret eller ordres ställd skuldförbindelse för ofvanberörde lånesumma, utan äfven aflemna sådan borgen eller annan säkerhet för samma förbindelses uppfyllande, som af Fullmäktige godkännes. 5:o. Det beviljade lånet skall återbetalas medelst erläggande af sex procent årligen utaf hela den utbekomna lånesumman, dervid fyra procents årlig ränta godtgöres för det vid hvarje liqvid återstående kapitalbelopp samt det öfriga utgör afbetalning å kapitalet; kommande någon serskild årlig ränteliqvid icke att äga rum eller i skuldförbindelsen föreskrifvas, utan bör bolaget endast förbinda sig att, under den tid, som åtgår till lånets fulla infriande, å detsamma, . vid hvarje års slut, lill Riksgäldskontoret erlägga sex procent. Verkställes ej afbetalning å bestämd tid, är bolaget pligtigt att å det till liqvid förfallna beloppet erlägga fem procents årlig ränta, intilldess betalning sker. Slals-UlskoUels Memorial, M 324. 13 6:0. Hvarken länet eller den ulan återbetalningsskyIdighet beviljade anslagssumman får ulbekommas innan inför Fullmäktige styrkt blifvit, alt arbetet vid jernvägsanläggningen påbörjats och fortgår. Derefter får lånet lyftas på en gång eller vid vissa på förband bestämda terminer samt anslagssumman utbetalas på sätt Kongl. Maj:t, i mån af arbetets fortgång, bestämmer. 7:o. Derest den af Kongl. Majit i nåder fastställda arbetsplan, utan derifrån i vederbörlig ordning medgifven afvikelse, icke skulle följas eller arbetet icke fullbordas inom den derför bestämda tid, eger Kongl. Majit låta inställa all vidare utbetalning af statsmedlen samt återfordra hvad deraf blifvit uppburet, att på en gång eller successivt till Riksgäldskontoret inbetalas inom den lid, Kongl. Majit kan bestämma. 810.
Så snart försäljningen föregått, har det ofördröjligen blifvit tillkännagifvet, att så beskaffade medel funnits lill utlåning emot behörig säkerhet, så vida det ej handt, att Kyrkan tarfvat sådana medel för eget närvarande behof; hvilket inträffade sistlidet år, då nödvändiga utgifter fordrades icke långt efter Kyrkoräkenskapens afslutande, dels till Landtmätare för verkstäldt enskifte å Norra Rörums Prestgård, dels ock till kyrkotakets förbättrande och iståndsättande. Hvad Hallaröds Kyrka beträffar, så äger den icke någon behållning, utan har deremot ännu qvar någon skuld, medelst en betydlig dess reparation och nybyggnad. Att vi sjelfve icke innehaft större oförräntade behållningar af Kyrkans medel, än som Kongl. Instruktionen af den 13 April r815 föreskrifver, är hvad jag med full trygghet kan försäkra. Och härmed tror jag mig i underdånighet hafva besvarat den emot vår Kyrkoräkning gjorda första anmärkning. 3:0 Hvad den andra anmärkningen vidkommer, att Inventarieconti saknats vid åtskilliga Kyrkoräkningar, och der de afgifvits, varit med mindre noggranhet upprättade; äfvensom sådana höcker och handlingar saknats, som böra finnas uti Kyrkornas arkiver , får jag i underdånighet afgifva den förklaring, det jag icke vet mig på minsta sätt hafva uraktlåtit, att, vid aflemnandet af årliga Kyrkoräkenskaperna, äfven bifoga ett så beskaffad! conto, upptagande Kyrkornas tillhörigbeter, så noggrant som mig varit möjligt. Skulle emot förmodan Kyrkornas arkiv vara i brist af sådana böcker och handlingar, som der böra finnas, skall jag icke underlåta att förskaffa detsamma den i denna väg erforderliga fullständighet, 3:o Tredje och sista anmärkningen: att hvarken i Kongl. Instruktionen af den 12 April 1815, eller i Räkenskaperna, hafva Revisor erne funnit orsaken för de utgifter, som till aflöning utgått i flera Församlingar, dels åt Kyrkoherdar, dels åt Skollärare, Orgelnisten, Klockare, Orgeltrampare och Barnmorskor, går jag att möta med följande underdåniga förklaring: