Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedermera säger instruetionen uti 3:dje punkten, att alla de påbud, som särskildt äro utfärdade oell höra till allmänna lagen, sammandragas och der införas i den ordning, ämnenas natur del fordrar. Detta är jlist en codifiering. De, som yrkat codifiering blott såsom codifiering af det närvar., hafva ej gjort sig mödan att läsa efter första colon; ty derefter följer: ”att hvarje ämne med nog 9 II. 4» I Den n J lili c. lii. g r,i nnliet urskiljes och hän fores eller flyttas till sitt behöriga ruin; att ur lagen uteslutes, hvad som antingen der eller i ännu gällande författningar icke står i förhållande till förändrade omständigheter; att der, hvarest fordras ändring eller tillägg, sådant må föreslås; att lagen, der den är tvetydig, mörk. eller ofullkomlig, må förklaras och förbättras; att för mål och redan kända händelser, hvarpå beskrifven lag icke finnes, ny lag må föreslås, samt att de läror utredas, som äro i lagen nödiga, men vår lag antingen saknar, eller ofullständigt afhandla]-; och borde iakttagas, att när förändringar, tillägg eller nya stadganden af committeen föreslås , de skäl och grunder, som dertill föranleda, särskildt uppgifvas och utredas.” Efter denna föreskrift hafva committerade gått till väga och uppgjort sitt arbete, och man har lagt dem till last, att de infort i förslaget dessa nya läror; men de hafva blott alternativt framställt dem till följd af deras in struction. Dessa alternativer hafva blifvit framställda, på det att, om lagen icke skulle blifva antagen här, på sätt som det tillgår i andra länder, man skulle äga tillfälle att bibehålla de gamla lärorna i afseende på arfsrätt, testamentsrätt m. m. och sålunda blott antaga den text, som blifvit föreslagen. Sedan jag sålunda framställt historiken af arbetet, kan jag icke fatta till hvad ändamål en codifieling af 1734. års lag skulle tjena, om icke att belasta personer med ett lika svårt arbete, sorn nu sysselsatt committeen sedan :81 1 , utan att vinna annat än en lag, som icke passade för nutiden.
Herrar Egge, Santesson, Falkman. och Hambraeus hafva yrkat, att statsmåttet för torra varor bör blifva Foting och Tj£sv* och Ekon. Utsk. Betänkanclen. 1109 Kanna. Herr Eckhoff tror, att de föreslagna förändringarne egentligen åsyfta viglernas återförande till enhet, och yrkar-, att den förändring, som kan komma att beslutas, må först efter 7 år införas, på det att Ständerne må dessförinnan få ett sammanträde och nationen ett tillfälle, att närmare begrunda saken och dess inflytande. En förordning anses nödvändig, som har till föremål, att, i Bergslagsorterna, der vissa Skeppund utgöra ett lass, bestämma, huru mänga centner böra föras efter en häst. Alla gamla vigter anses böra förstöras och de nya med ett eget kröningssättutmärkas. Gamla »pannmålsmålets bibehållande anses nödvändigt. Herr Ekelund anser nödvändigt, att ej antaga de föreslagna ändringarne pä en gång, och föreslår, att första året antaga förändringen i torrvarumått, andra året i längdmåttet, och tredje året i vigterna, och anförer, att i Frankrike och Holland, på hvilket sednare ställe för 2 år sedan en reglering företogs, ännu de nya och gamla mått och vigter brukas alternativt. Herr Fornander finner, att vårt Mått, Mål och Vigt, sådant som det af hvarje medborgare är kändt, har i secler uppfyllt vårt behof och tarfvar ingen förändring. Ett ombyte deri anses kunna blifva skadligt äfven för Sveriges handelsrelationer, så att en Priscourant till utländningen kunde, i afseende på artikeln jern, förmå honom att Illo Eesv> och Ekon. (Jtsk. Eetinkandcn. att tro, det denna vara blifvit obilligen böjd, och föranleda honom alt söka sitt behof på andra orter till vår skada; hvarföre ett af8lag å Betänkandet önskas. Herr Falkman anser nyttigt, att en multipel af marken med 10, under namn af halfpund, må antagas.
Det bör i stället heta, att böterna skola fördelas till hälften emellan socknens fattiga och den kronobetjent, som med uppbörden haft befattning; och på denna grund anhåller jag om återremiss af betänk. I sjelfva saken är deremot Utsk:s förslag riktigare och mera conseqvent, än den äldre författningen, som stadgade lika böter för alla; ty den, som har större afgifter och följaktligen större tillgångar, men likväl tredskas med betalningen, intilldess kronobetjeningen kommer hem till honom för att uppbära dera, bör böta mera såsom ersättning för kronobetjeningens besvär och skjuts. Gr. Cronhjelm: Hvad som i afseende på uppbörds-* verket är gagneligt i vårt land, eller icke, har Konungen tillfälle att inhemta af sina Bef:h:de och sin President i KammarColhm. Om således Konungen hyser förtroende till dem, lärer han ej underlåta att vidtaga de åtgärder, som af dessa embetsman tillstyrkas; och jag kan till följd häraf ej finna lämpligt, alt 11. St. befatta sig med denna fråga. Likasom jag alltid ansett det vara orätt, då corpschefer, som icke lyckats att genomdrifva sina förslag hos Konungen, vända sig direete till R. St., finner jag det vara orätt, att en Konungens Bef:h:de, på sätt sorn här skett, i stället att vända sig till Konungen, vändt sig till Ständerna. För min del öfverlemnar jag med förtroende till Konungen att, efter det den bestämda tiden för nu gällande författning tilländalupit, vidtaga den åtgärd, som Konungen anser lämplig. Hr von Hartmansdorff, Au g.: En värd ledamot har förmodat, att här vore fråga om första uppbördsstämman; men det är misstag, ty endast den andra eller sista uppbördsstämman är i Ulsk:s betänk, ifrågaställa. Man har äfven sagt, att uppbörden borde ske på andra tider och i flera terminer, än nu sker.
Uppläst och godkänd bos Ridd. och Adeln den 13 Mars 1835. Preste-Slåndet den 12 Borgare-Ståndet den 12 Bonde-Ståndet den 12 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående serskildt artsvar för förnyandet af förbrytelse, hvarföre bestraffning ännu icke blifvit undergången m. m. (Lag-Utsk. N:ris 162 och 177*) S. A. K. Genom väckt motion, har Rikets Ständers uppmärksamhet blifvit fästad derpå, att bestämd Lag ännu saknas och olika domslut i anledning deraf blifvit meddelade, angående dels huruledes en person bör anses och dömas, hvilken, redan tilltalad för en förbrytelse, hvarå böter eller mindre ansvar än högsta kroppsplikt bör följa, förr Sn ett sådant 3o Expeditions-Utskottets Forsla” till und. Skrifvelse N-0 3o6. ansvar blifvit ådömdt eller verkstäldt, å nyo begår samma förbrytelse, dels ock huruvida böter böra uttagas sedan den sak fä lide aflidit.
– Det kan nog hända att du har rätt, – sade Anna tankfullt, – men jag vet icke hvad det är – Jo, det skall jag säga dig, det är bara lättja, intet annat, – afbröt tanten i samma ton. – Söta tant, – började Anna urskuldande, men mamsell Lovisa var vid dåligt humör, och fortfor utan att låta afbryta sig. – Men hur kom det sig, att du icke kunde sitta stilla och vakta bien, som jag bad dig i morse? Jag har länge sett att kupan skulle svärma hur gick det nu, – jo, att hela svärmen är bortflugen. – Är bisvärmen bortflugen! – sade prostinnan med särdeles missnöjd ton. – Herre Gud, mamma lilla, jag har ju suttit i två dar och vaktat på dem, och det har inte blifvit något af och i dag tyckte jag de voro så tysta, så – Ja, så kunde du mycket väl suttit den tredje också, hellre än att förorsaka en sådan förlust. – Nå ja, man kan väl icke begära att barnet aldrig skall tröttna heller, – sade mamsell Lovisa, som nu ångrade att hafva yppat olyckan, och dessutom alltid försvarade Anna när prostinnan bannades, en sak som prostinnan i sin ordning aldrig försummade, när mamsell Lovisa var ond; och efter denna förträffliga metod hade Anna blifvit uppfostrad; och det höll nu på att gå, som alltid vid dylika tillfällen, att de båda gummorna kommo i stället i gnabb med hvarandra. – Kära Lovisa, – började prostinnan, med ingenting mindre än mild ton, men Anna skyndade sig att afbryta, i det hon sprang upp och bort till mamsell Lovisa, som balancerade och sträckte sig, efter den sista fläderblomman, med fara att falla framstupa i busken. – Vänta, tant, – sade hon gladt, – så skall jag hålla i stolen medan tant går ned, den står så ostadigt.
Erik (E) Eriksson. 1812 d. 14 Febr. uppvist vid Recruteringsmötet å Stockholms GänsCancelli och gillad t, betygar ex officio A. J. Wasastjerna. Med originalet lika lydande intyga Erik Porat. K. G. Taxell. Bil. Litt. Undertecknade Rote-interessenter för Roten N:o 124 Ström, vid Hundra-Härads Comp. af K. Uplands Regrte, hafva öfverenskommit med drängen Erik Ersson i Måby, att honom för ofvanskrifne nummer till Soldat antaga, emot följande vilkor. 1:0 Bekommer karlen i lega 16 R:dr 32 sk. B:co, sorn hälften deraf bekommas, när han af Konungens höga Befallningsh:de blifver inskrifven, samt den andra hälften den 1 Oct. innevarande år. 2:0 Årligt hemkall blifver 6 tunnor spannmål, hälften råg och korn. 3:o Den vid Soldat-bostället varande vret får karlen begagna till potatessamt kålland, m. m., samt dessutom vid Roten så 4 kappar ärter samt litet roffrö 4:0 Bekommer karlen vid Roten årligen ä:ne sommarlass hö, samt 4 tjog råghalm å i:ne Lisp. i kärfven, samt skära sjöfodret under ängen Fårskiftet; årligen bekommes ock 8 lass långved. 5:o Karlen bekommer bete för 2:ne kor i hagen Hassellytan, samt, sedan ängarna blifvit slagna, hafva lika 224 Den 17 Februarii f. m. många kreatur i ängarna Fårskiftet samt Norrhagen och sedan i gärdet. 6:0 I lön bekommer karlen årligen 1 R:dr 32 sk. B:co samt ett par skor, eller motsvarande i penningar, samt häst till nödiga qvarnresor. Med föreskrifne contract förklara vi oss på ömse sidor nöjde. Norrsunda Ström d. 6 April 1828. IV. G. Zetterman i Skogby. Anders Andersson den äldre. Anders Andersson den yngre i Ström.
S. U. Bet. IV; 1S58. Skrif, X: 587. H Register. Dagsverken, till Flyinge och Dahlby Kongsgårdar, se F lyinge, Dahl, Zach., Häradshöfding, dess Utgärd i målet om P. Friström och Sofia Carlström, Just. Omb. Berätt. II: 322, Dahlby, Kongsgård och Stuteri, se Flyinge. Dahlsland, mål derifrån inom Carlstads Consistorium, Just. Ömb, Berätt. II: 289. Den DödasLott, Allmänning,seMaglehems KongsOhra Diskonter, Manufaktur-, se Collegium, Kommer se-, fonderne derunder, — Banko-, Revisor. Berätt,'IT; 16, nedsättning af Öfver-räntan derstädes, K, M, Prop. I: 99. B. U. Bet. VI: 685. Skrif. X: 699. tiden för Lån-omsättningar derstädes, Remiss II: 42?. 510. B. U. Bet. VI: 83. Besl, IX; 220. 228. 240. 261. — se äfven B. U. Bet. VI: 317. 615. dess styrelse och de vid lån derstädes erforderliga Vederhäftighetsbetvg, Remiss II: 473. 49°. B, U. Bet. VI: 157. 12o. Revision deröfver, fulländad, B. U, Mern, VI: 62o, Besl. IX: 572. 579. 593, 616. sättet till Revisorers väljande, B, U. Bet. VI; 665. — Göteborgs, Göta Kanal-Bolags och Malmö, K. M. Prop. I: 99. Revisor. Lån och Omsättningar derstädes, liqvid dervid med Verkens egne Sedlar, B. U. Bet. VI; 14. B. U. Bet, VI; 27.
Riksdagsordningen, men bibehållit 14., 15*, 29., 46. och 56. '§§. oförändrade ; äfvensom S åndet gillat de uti TryckfrihetsFörordningen iöreslagne förändringar, så väl uti ingressen, som i 1.. §. 5., 6., 7 , 8. och 9. Morn. jemte 8. Mom. uppflyttning emellan 6. och 7. Morn.; hvaremot Ståndet afslagit förändringen uti 4. §. 8- Morn samt ansett ej mindre frågan om den antagna Juryns bibehållande eller af-4 skaffande i öfverensstämmelse med Ståndets förberörde beslut, komma att förfalla, än ock. att ingen serskild åtgärd vore af nöden i anledning af.hvad som sluteligen rörande Representations-frågan blifvit af Utskottet anmält, Remiss till StatsUtskottet af Herr Ombergs Memorial , om bestämmande af en ärlig underhålls-summaåt Hennes Maj:t Drottningen, i händelse Hennes Kongl. Maj:t skulle innan nästkommande Riksdag uti Enkestånd försättas; 6amt Till Lagutskottet af Kongl. Maj;ts Proposition angående en ny ConcoursLag samt förändring af 1. §. 8. Cap. GiftermålsBalken och 7* Cap. RättegångsBalkeo. »62 Den 17 Marti?, e. m. Instämmande uti Ridderskapets och Adelns beslut om tiyckning af Statsoch HancoUtskottens Betänkande, angående Malmö, Götha CanalBolags samt Götheborgs DiscontVerks utredning. Återremiss af ConstitutionsUt skottets Memorial, i anledning af gjord Anmärkning emot Konungens Rådgifvare i ComniandoMål för Arméen. Anmodan till ExpeditionsUtskottet, att så väl nied ali skyndsamhet '-å<a i Bihanget till RiksStåndens 1’rotocoll till trycket befordra Kongl. Ma j:ts Proposition, om en ny CjncoursLag samt förändring af 1. §. S. Cap. GifiermålsBalken och 7. Cap.
Ja — 59. Nej — 55. Utskrts sednare tillstyrkande. Bifölls. 40:de och 4lista punkterne. Utsk:ts hemställanden biföllos. 42:dra punkten. Gr. Mörner, Carl Göran: Då här är fråga om ett så ringa belopp, synes det som något särskildt anslag derför icke erfordrades, utan torde tillgång dertill kunna beredas af 4:de hufvudtitelns besparingar. Jag anhåiler derföre om afslag. Frih. af Ugglas, Gustaf: Jag anhåller blott att få upplysa, att det ifrågav:de anslaget tillkommit i följd af den af R. St:r hos K. M. vid 1856—58 års riksdag gjorda begäran, att ett sådant arbete måtte verkställas. Det vore då besynnerligt, om R. St:r nu skulle indraga detsamma, och jag får således anhålla om bifall. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels afslag å Utskits förev:de hemställan, gjordes propos. på bifall till densamma och besvarades med ja. 43:dje punkten. Utskits hemställan bifölls. 44:de punkten. Gr. Sparre, Erik: Det ar kändt, att officerskårerna nödgas bekosta uppförandet vid mötesplatserna af samlingsrum för dem sjelfva, utan att staten någonsin bidragit till detta ändamål. Om nu K. M. beslutar flytta mötesplatsen från ett ställe till ett annat, synes det vara hårdt, att officerskåren skall sjelf bekosta äfven flyttningen af sin byggnad. Jag hemställer, om man kan göra någon billigare begäran än den, som här blifvit framställd, och hvilken förut varit gjord hos K. M., som, efter det Krigs-Coll. granskat och gillat den till 6,240 rdr upptagna kostnaden samt tillstyrkt dess utbetalande, dock afslog densamma på den grund, att inga medel funnos för ändamålet tillgängliga.
Tegeltak användas å boningshusen, och i stället för halmoch torftak å uthus börja tak af spån alltmer begagnas. Nerikes-allmogen är ännu, hvad den alltid varit, ett företagsamt och raskt samt derjemte omtänksamt och hushållsaktigt folk; men dess yttre lefnadsförhållanden äro mycket förändrade mot förr. Fordna tiders tarflighet påträffas visserligen ännu i aflägsnare trakter; men i närheten af städerna och åtskilliga delar af bergslagerna har med stigande välmåga yppigheten i klädedrägt och lefnadssätt tilltagit mer än önskligt vore. Vadmalsrocken och den hemväfda klädningen hafva måst vika för dylika plagg af kläde och främmande tyger, och de särskilda drägter, som förr begagnats i åtskilliga socknar, hafva numera nästan alldeles försvunnit. Bruket af kaffe är i starkt tilltagande, äfvenså har förbrukningen af utländska spritdrycker ökats; deremot har bruket af bränvin äfvensom missbruket af spirituosa i allmänhet aftagit, hvartill de väsentligaste orsakerna torde böra sökas i nu gällande bränvinslagstiftning jemte en stigande upplysning. Såsom surrogat för bränvin kan måhända räknas öl, som dock ingenstädes af allmogen begagnas i dess hemvist till dagligt bruk. Lagsökning arne, hvilkas antal under åren 1857 och 1858 fördubblats, mot de näst föregående åren, utan att de dock uppnådde den mängd, som för ett tjugutal af år sedan, hafva nu åter nedgått till sitt vanliga antal. Inom Kumla och Halsbergs, Stora Mellösa, Winteråsa, Gellersta och Sköllersta socknar finnas Förlikning sdomstolar inrättade, hvilka i sin verksamhet icke saknat framgång. 3. Näringar. Tab. N:o 2 och Tab. Litt. a. A och B). Jordbruket och Boskapsskötseln. De upplysningar bilagde tabell N:o 2 och tabell: Litt. A å motstående sida innehålla, grunda sig hufvudsakligen på uppgifter, insamlade 1859 till Kongl. Finans-Komitén.
En likhet för anslag af enahanda beskaffenhet bör altid ega rum, och denna brist kan ofta uppgå till en så betydlig summa, att densamma, utan att andre angelägne Statsbehof åsidosättas, icke af besparingarne kan fyllas. Af alla dessa skäl förblifver jag vid min uti Utskottet yttrade öfvertygelse, att den summa Utskottet föreslagit till four ager ingskostnaden för varfvade Cavalleriels och Artilleriets hästar bör ä Tredje HufvudTiteln upptagas j men att den brist som genom förhöj - 168 Stats-Utsk. Bet. JNT:o alg. ning i priset a four ageringsper sedlar något ar kan uppkomma bor fyllas och anvisas att utgå af öfver skotten på StatsVerkets Inkomster, emot det, att den besparing, som genom låga pris ett annat år kati ego. rum, skall ingå till IiiksgäldsContoiret vid liquiden om. öfverskottai på StatsVerkets Inkomster. Häruti hafva instämdt Hr Ståhle samt RiksdagsFullmäktige Eric Andersson från Westmanlands Län, Pehr Pehrsson från Örebro Län och Anders Nilsson från Malmöhus Län. Vid 2 6:te Punden, angrde Lif Munderingen för Indelta Infanteriet. Af Riksdags-Fullmäktigen Anders Nilsson från Wermlands Län: Som flere Motioner inom Respective RiksStånden blifvit väckte rörande BeklädnadsPassevolancen, kan jag nu icke förena mig i det beslut R. H. St:rs Statsutskott fattat, utan får åberopa hvad Friherre Ankarsvärds, Grefve Horns, Casper Wijkmans med fleres Anföranden innehålla, jemte min egen i ämnet väckta motion om tidens förändrande i Beklädnadssättet från 3 till 5 h 6 år. — Skulle sådant icke vara verkställbar, i anseende till tidens förändrande, så förklarar jag högtidligt, att nödvändigheten fordrar, det man måtte återkomma till vårt först upprättade KneckteContract, som berättigar Rotehållare att, af egna tillverkningar, utgöra Soldatens Släpmundering; och jag finner denna åtgärd så mycket mera nödvändig, som alla penningar är hos Landtmannen försvunna.
Det är alltid säkrare, att Kontoret bereder sig på en större än en mindre utgift. Ränta bör desto heldre tillerkännas den, hvilken får vänta pä betalningen, som jag befarar, att de fleste bränvinspanneägare, serdeles bland allmogen, icke gerna beställa ny redskap, förr än de i sina händer hafva betalningen för den gamla. Skola de nu vänta härpå i 6 månader, så blifver tiden dem allt för lång; ty derefter hinna de ej få ny redskap färdig, innan bränningstiden, efter den nya författningen, inträffar. Jag Den 15 November f. m. 75 omnämner detta, derföre att BondeSt:s ledamöter i Utsk. må derpå göra det afseende de finna lämpligt, eller ock förklara, alt den ifrågasatta räntan icke är behöflig, samt att allmogen gör sina beställningar, änskönt han för den gamla redskapen icke fått betalning, hvilket jag emedlertid betviflar. Då mi öfverläggningen förklarades vara fulländad, samt Hr Gr. o. Landtm, framstälde att alla talare yrkat återremiss, med undantag af Hr von Hartmansdorff, som yrkat bifall å denna punkt, anmälde sig och yttrade Hr von Hartmansdorff: Jag afslår från milt yrkande på bifall, då jag hör, alt Ståndet är böjdt för sakens återförvisande till Ulsk. Efter sedermera först till bifall å förevar:de punkt framsläld propos., som besvarades med starka Nej, jemte några Ja, hemställde Hr Gr. o. Landtm, om K. o. Ad. ansågo de gjorda anmärkn:ne föranleda lill återremiss, och ropades dervid starka Ja, jemte ett eller annat Nej, hvarpå Hr Gr. o. Ladtm. förklarade att han funnit Ja öfvervägande. Beträffande åter Utsk:s yttranden, ang:de dels den inlösta bränvinsredskapens försäljning för Kronans räkning, och dels ersättningen för de medel, som för inlösen af Riksgdlds-kont. utbetalas, yttrade Frih. Åkerhjelm: Jag hemställer om icke, då R. o. Ad. återremitterat lista punkten och de efterföljande stå i oskiljaktigt sammanhang med den föreg:de, R. o.
Ständers vid sistlidne Riksdag fattade Beslut, så lydande: »Om under loppet af Rättegången den Sökandes egendom skulle vara belagd med Seqvester, en sådan Seqvester då icke annorlunda än emot behörigen godkänd borgen måtte upphäfvas» — måste så förstås, som skulle en för Kronans räkning lagd Seqvester icke kunna i laglig väg häfvas, enär andras rätt gjorde det nödvändigt, till exempel enär ibland den qvarsatte egendomen befunnes annor Mans gods eller ock andre Borgenärers, som voro antingen prioriterade framför Kronan eller till betalning lika berättigade, gjorde sin rätt gällande, då kan jag intet annat finna, än att Riksens Ständers Beslut är mindre enligt med Lagen, emedan det synes etablera en regel, som leder till kränkning af andras lagliga rätt; hvarföre ock jag icke kan finna något hinder för Höglofl. ConstitutionsUtskottet att å denna Riksdag proponera ändring eller modification i senaste Riksdags-Beslutet i ofvannämnde afseende, om ock hufvudfrågan angående Konungens rätt skulle anses såsom å denna Riksdag väckt för att å nästa Riksdag afgöras. Sluteligen måtte mig tillåtas en enda fråga: När Riksens Höglofl. Ständer äro församlade för att döma öfver Allmänna ärender, hvarmed de enskildta alltid måtte vara i närmare eller fjermare förbindelse, om då, liksom nu, collision uppstår emellan Kronans säkerhet på den ena sidan och Mensklighetens rätt på den andra, hvilken af desse två bör då äga företrädet? Af svaret på denna fråga tyckes hela saken bero. C. Arsenius, ✓ 234 Riksdagen 1810. Ödmjukt Memorial. I afseende på Nåde-ansökningar, som kunna kos Konungen i underdånighet ingifvas rörande eftergift af sådane genom laga kraft vundne Domar eller Utslag, fastställande balancer, Penninge-Verk, Stats-Contoiret eller de under Collegiernas och särskildte
Sålunda har t. ex. Oecon.Utsk. ännu icke kunnat företaga brännvinsbränningsfrågan, emedan remissen af en 4 H. 36 202 Den i3 Mars f. m. mängd motioner i detta ämne blifvit ställd ensamt till Bevilln. Utskottet. Frih. Känt zoll, Joli. A Ib.: I bufvudsaken förenar jag mig med hvad Hr Dalman nu anfört. Gr. Cronhjelm, Otto Aug.: Jag har icke ännu kunnat öfvertyga mig, att det ifrågavar. ärendet hort remitteras till Constit.Utsk. Jag hår i detta afseende redan yttrat min tanke och har uti Hr Dalmans nu upplästa anförande funnit ett ytterligare skäl för densamma. Hr Dalman har nemligen sagt, att om Constit.Utsk., i fall frågan blifvit dit remitterad, ansett sig obehörigt att dermed taga befattning, hade Utsk. kunnat återskicka remissen. Så föreställer jag mig, att BancoUtsk. jemväl lärer kunna och böra förfara. Jag instämmer dock med Hr Dalman i dess reservation uti den omständighet, att Landtm, eller Talman ej kan vägra proposition å remiss till hvilket Utsk. som helst, emedan grundlagen bestämmer, att Ståndet skall afgöra hvilket Utsk., som kan anses behörigt. Justerades pleniprotocollet för d. 4 dennes. Justerades Exped.Utsk:s under N:o i afgifna förslag till R. St:s und. skrifvelse till K. M., med uppgift å utsedda ledamöter till det af K. M. äskade Hemliga Utskott. Sedan R. o. Ad. vid slutet af plenum d. ii dennes e. m. tillåtit, att åtskilliga ledamöter, hvilka anmält sig att afgifva anmärkningar vid det af K. M. till R. St. öfverlenmade förslag till lag för Banken m. m., finge dermed uppskjuta till början af detta plenum, uppropades nu Frih. Boye, Ludv., hvilken yttrade: Då jag i frågan om 72 §.