Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti, N:o nj. Munck af Rotenscholds deruti med hvarannan öfverensstämmande tillstyrkanden, att, med bibehållande af Skånes nii varande Ordinarie Rotering, samt det till grund derföre fastställda vilkor, att ingen må kunna åläggas högre Ordinarie Rotering, än han förut dragit Extra, en partiel jemkning och lindring borde de Roteringsskyldige beviljas, utan afseende derå, orri Regementena derigenom minskades med några hundrade Rotar; samt Ilerr Grefve Horns och Herr Hjertås hemställanden, att Rotehållarne i Skåne matte allmänt få återgå till den Prö vincell år iftii ålagda Extra Roteringssky Idighet; att eil generel jemkning i berörde Extra Rotering derefter borde anställas, i öfverensstämmelse med de af Rikets Ständer vid t§2 3 års Riksdag för dfen öfriga Extra RnteringcU i Riket fastställda grunder, samt att slutligen, enligt Herr Grefve Horiis förslag, "man (efter en sådan förutgåh”gen reglering af Extra Roteringsskvldighetenj) ”hinde föreslå en förvandling till Ordinarie Kneck“tehåll, samt åt Kongl. Maj:t öfverlåta rättig“het att härom med Provincen öfverenskomma och, enligt Herr Hjertås tillstyrkande, “Rikets “Ständer kunna, vid en blifvande Riksdag, med“gifva Skane att få förbyta sin extra Rotering '‘till en ständigså, och enär den ofelbara och af Motionairerne sjelfve medgifna verkan af alla dessa förslag skulle blifva en rubbning i de tiu Varande båda Skånska Infanteri-Regemente* nas Statssaint Oac.-Utshi lith N:o i i-g. 17
''Kongl. Mast lemnar den Försäkran alt "ärligen betala Räntan för hela Summan'' hwilken NB. borde förwandlas till ett-stäende län, för den i Landet rv örliga Ranta, i kraft af §. i. — "ock af Capitalet ärli"gen sä mycket som möjligen kan öfwer"bllfwa af nämde (Camera!) Departcmen. "tets medel, bwarom wäre (Ständernes) "Fullmäktige ärligen kunna sig öfwertyga." Z.) Kan Landet ingalunda anses skyldigt att ännu i denna stund »verkställa den hittills vwerkställda garantien i afseende pä Crevitorerne, om ocksä »villkoret af ffuldens förwandlande till ett stäende län för i Landet wänlig Ränta uppfylldes. Ty den för Landkastens Fullmäktige i sädant afseende »öre detta af Ständerne utfärdade, ehuru bern icke tillställde, Fullmakt war calculerad pä helt andra omständigheter och förhällanden, hwilket äfwen gäller om sjelfwa garantien, sä widt hon pä den tiden Den t Aug. Z07 blef afssutad. Olörnekeligen förutsattes derrwd Kammarens och Provinsens däwarande ttllstä, d, och desi fortfarande för framtiden; hwarföre ock Landkaster.s Fullmäktige uppdrogs, att ärligen genomse Kammarens räkenikuper. Men huru mycket haflva icke, sedan dä, tider och omständigheter ty wärr förändrats! Det wäsentliga willkoret att Kammaren borde och skulle ärligen godtgöra räntan af skulden, ock efter hand äfwen Capitalet, detta willkor kan ej mer äga rum. Det war af Domainial-inkomsterue, hwitkas förhöjning »nan dä ansäg sannolikt och nära förestäende, som hufwudfonden till betalning E af Capital sorn Ränta skulle tagar,-och delta D">manium är nu för Staten förloradt. Och andra medel att uppfylla icrenämde wäsentliga willkor äger Kammaren platt inga.
79 alt på egen bekostnad anskaffa och underhålla tjenligt magasin för nederlags-godsets behöriga förvarande, föreslagit en sådan förändring i tull-lagstiftningen, samt för den händelse att förslaget i sin helhet icke heller vid denna riksdag af Rikets Ständer förordades, åtminstone yrkat att Carlskrona, såsom varande en af landets större städer, med ypperlig hamn och inneslutande ett lika utmärkt som dyrbart marin-etablissement, mätte, på förenämnde vilkor, till handelns och rörelsens upphjelpande, berättigas att åtnjuta nederlags-rätt för alla till införsel lofgifna varor, i likhet med de fördelar städerne Malmö, Norrköping och Carlshamn redan erhållit. Så väl de i Hrr Normans och Palanders motioner omförmälda kredit-upplag och nederlag, som den af Herr Berg, under benämningen transitorätt, yrkade förmon, hvilken icke får förblandas med det transit-upplag, om hvars inrättande Rikets Ständer vid sistlidne riksdag på Bevillnings-Utskottets förslag i Betänkandet N:o 12, afläto underdånig skrifvelse lill Kongl. Majit, utgöra till handelns underlättande medgifna undantag från allmänt stadgade grunder för varors tullbehandling. 1 anseende till den fullständigare organisation af tullbevakningen, som medgifvandet af dessa undantag betingar, så vida behörig kontroll mot missbruk deraf skall kunna handhafvas, tillåta visserligen icke Statens tillgångar utsträckning al nämnde förmåner till äfven de obetydligaste Sjö- och Stapelstäderne; och dessa skulle icke heller af sådane förmåner kunna annat än undantagsvis hemta verkligt gagn.
I främsta rummet måste vederbör, auktoriteter inom riket genom Regeringen erinras om noggrann! iakttagahde af de gällande passförfattningarnes föreskrift, att pass icke må utan serdeles skäl 120 Den 21 December. meddelas lusa personer, hvarför de ifrågavar. äro att anses, och att de redan utfärdade icke må påtecknas för vandringens fortsättande annorledes än till det ställe der passet meddelats eller passhafvaren tilläfventyrs sednast haft stadigt hemvist; och bör enahanda förbud meddelas de Norske auktoriteterne, hvilket är sä mycket nödvändigare, som jag kan visa, att desse meddelat pass ät äfven från Sverige förrymde arrestanter. Ett sådant förbud är genomK. Brefvet af d. 14 Maj 1824 meddeladt de Svenska auktoriteterne i afseende pä lösa personers förpassande till Norige. Derjemte måste man tillse att ifragavar; personer få, de yngre chrisllig upfostran, medelst inackordering till pålitlige personer pä Statens bekostnad, och de äldre lämplig verksamhet, i hvilket afseende jag, kännande desses motvilja för allt arbete, anser nödigt alt de kunna tvingas dertill genom föreläggande alt skaffa sig laga försvar och, om delta ej hjelper, dömande till allmänt arbete första gången pä ett års tid. Visserligen medför detta till en början ej obetydliga kostnader, men de blifva drygare ju längre man söker undgå desamma och de kunna ej i framtiden undvikas. Om denna motions remitterande till Ekon.Utsk. får jag anhålla. Remitterades till Allm. Besv:so. Ekon.Utsk. Hr von Wahrendorff, Martin, hade inlemnat ett såludande meni.:
Eika lydande med Herr Protocolls-Secreferaren Stråles anförande till Ridderskapets och Adelns Protocoll den 15 Juni 1815, intygar S. D. öredrogs å nyo och bifölls Särskildta Utskottets, den 10 dennes afgifna och den 12 på bördet lagda Memorial om arfvode oph tractamente för Utskottets Secreterare, Cantzlister och Vaktbetjening. Ut Supra. C. TY. Riben. Ex Protocollo Åug. von Hartmansdorff. S. D, 532 Den i 5 Juni. S. D. lveimUerailes Till Bevillnings Utskottet 'Ett anförande af Grefve Gyllénborg, Johan Henning, innehållande anmärkningar öfver allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets Betänkande af den 24 sisth Maj, rörande en af Grefven yrkad beqvämligare Post - inrättning på landet. Ut Sup ra. Ex Protocollo Ang. von Hartrnansäorffé S. D. Föredrogs å nyo Särskildta Utskottets den 6 dennes afgifna och den 8 på bordet lagda Betänkande angående förslag till ett förnyadt Reglemente för härvarande Judar, och blef detsamma jemte dervid gjorda anmärkningar till Utskottets ytterligare handläggning återförvisad!; viljandes Bidderskapet och Adeln tillika anmoda Utskottet att med ett fullständigt utarbetadt förslag till nytt Jude-Reglemente inkomma. Ut Supra. Ex Protocollo Aug. von Hartmansdorff. S. D. Allmänna Besvärsoch Oeconomie - Utskottets den 6 dennes afgifna och den 8 på bordet lagda Betänkande angående väckt fråga om större frihet vid kalkbrytning på Gottland, blef, Den 12 Juni. 533 i anledning af dervid gjorda anmärkningar, till Utskottet återremitieradt. Ut Supra. Ex Protocollo Aug. von Hartmansdorff. S. D.
Den 3 Oktober 1840 i underdånighet föredragen, och under samma dag nådigt bref expedieradt till Kongl. StatsKontoret om Rikets Ständers beslut. Bil. lill R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse den 11 Juli 1844. 29 143:o den 23 September 1840, om en af f. d. löjtnanten J. W. af Uhr sökt pension, hvilken Rikets Ständer icke funnit skäl att bi falla (91.) Den 17 Oktober 1840 föredragen inför Konungen och, såsom icke fordrande någon åtgärd, lagd till handlingarne. I44:o den 19 December 1840, om reglering af flottans hufvudtitel, samt med anhållan om uppgörande af en plan för sjöförsvaret (170.) Den 25 Januari och den 22 Februari 1841 i underdånighet föredragen. Den 22 December 1841 en SjöförsvarsKommitté i nåder förordnad. Den 29 Maj 1843 Kommitteens underdåniga betänkande och förslag anmäldt i StatsRådet. 145:o den 30 December 1840, om vissa städer tillagd rättighet alt återbekomma erlagd rotefribelsbevillning (185.) Den 8 Februari 1841 i underdånighet föredragen, och nådig föreskrift meddelad om den beviljade ersättningens utbetalning. 146 o den 20 Januari 1841, att liggetidsbesparingar tillfalla Amiralitetskrigsmanskassan (195.) Den 15 Februari 1841 i underdånighet föredragen, och underrättelse meddelad vederbörande om Rikets Ständers beslut, samt liggetiden fastställd till 4 månader. 14?:o den 13 Februari 1841, om anslag i stället för kojer och täcken samt om båtsmansbeklädnadens förbättring och beklädnadsbestyrets öfvertägande af Kongl. Majrt och Kronan (228.)
Med afseende derå, att råämnena äro tullfria, och att afgiften således endast bör beräknas på tillverkningskostnaden, bör den å Svenska sidan, för rubriken »andra slag», erbjudna nedsättning visserligen icke finnas öfverdrifven, men icke Jemte biträdande i öfrigt såväl af de å ömse sidor antagna tullnedsättningarna å Urmakarearbeten, som af den lägre tullsats, 7 5 öre, som de Franske komissarierne fordrat å »lösa urverk eller delar af ur», i stället för den af de Svenske, från 3 R:dr till 1 R:dr skålpundet, föreslagna, hafva komiterade, i öfverensstämmelse med nyss gjorda hemställan i afseende å messingsarbeten, ansett den från 75 till 30 öre skålpundet ifrågaställda nedsättningen å »väggur och studsare af brons eller annan metall, m. m.», böra inträda öfvergångsvis med 50 öre år 1865, med 40 öre år 1867 samt med 30 öre pr skålpund år 1868; — äfvensom att nedsättningen från 40 till 20 öre skålpundet å sådana ur i fodral af »träd eller andra slag», bör successive vinna tillämpning med 30 öre under åren 1865 och 1866 samt med 20 öre pr skålpund från och med 1867. Vid artikeln Konserver, eller ätbara, i hermetiskt slutna eller lufttäta kärl förvarade varor, förekommer, att den från 50 till '2b öre skålpundet 7 Urmakare arbeten. Konserver. 50 Champig noner. Tryffel. Perlemor. Perlor. Ben. Horn.
Tilosius, som med Sjöbohm varit i samma tjenstegrad och vid omförmälde reglering jemväl är vorden på Expectance-Stat förflyttad, erhållit E. K. M:s Nådiga försäkran, alt vid afskedstagande^ utöfver den pension hvartill han finnes vara berättigad, undfå 200 R:dr årligen å Flottans Expeclance-Stat, och enahanda skäl, som för denne varit gällande, äfven synas vara talande för Sjöbohm och Hård, anse Rikets Ständer sig böra till E. K. M. i underd. hemställa, det Sjöbohm och Hård må, vid afskedstagande!, hugnas med eli motsvarande, efter deras tjenstegrad lämnadt anslag, alt utöfver det dem tillkommande pensionsbelopp uppbäras å Flottans Expectunce-Sla,t, Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 3o Junii 1834- Dih. till R. St. Skrifvelse iV.o 56. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3o Jnnii i834* Preste-Slåndet den 3o Borgare-Ståndet den 3o Bonde-Ståndet den 3o Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse_, angående Arieplougs och Arfwidsjaurs Lappmarkers förläggande under Norrbottens Län _, samt örn en ny administrativ indelning i visse delar af Riket. (Oecon.-TJlsk. N:ris a8 & r]5.') S. A. K. Hos Rikets Ständer har framställning blifvit gjord derom, att Arieplougs och Arfwidsjaurs nu till Westerbottens
Uti en hos Hedervärda Bonde-ståndet väckt och till Stals-Utskottet remitterad motion har Riksdags-fullraäktigeu Pehr Nilsson från Malmöhus län anfört, hurusom arrendatorer af till Statsverket indragna och andra boställshemman, stundom för en i och för sig sjelf ganska ringa förseelse kunde dömas sin arrenderätt förlustige samt hemmanen i sådant fall under de återstående arrendeåren genom auktion utarrenderas åt andra på den vräkte arrendatorns risk, så att, derest vid ny sådan arrendeauktion högsta budet understege den förres årliga arrende, måste han och hans löftesmän ansvara för och utbetala skillnaden, men om åter nya arrende-afgiften öfverstege den förra, öfverskoltet komrne den allmänna inrättning, som egde uppbära arrendet, men icke arrendatorn eller hans löftesmän, tillgodo. Denna olikhet vore, enligt motionärens åsigt, deslomera obillig och oförenlig med rättvisa och tillbörlig jemlikhel inför lagen, som en arrendator, hvilken på 30 år emotlagit ett boställe, med till det mesta ouppodlade, stenbundna och med skogssnår öfvervuxna fäladsmarker och de första tio eller ljugu åren nedlagt betydliga kostnader på sådane ödemarkers uppodlande samt derpå auvändt sina bästa dagars flit och mödor samt tillgångar, kunde, derigenom att han sedermera, under fortsättningen här^f, nödgades undanrödja några förvuxna och missbildade ekeeller bokestubbar af ringa eller 6 Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk-.s Utlåtande N:o 5. intet värde, varda beröfvad sin arrende-rättighet och bringad i armod och elände, i stället att han för sin flit och idoghet bordt af det allmänna belönas.
— N:o 19. i anledning af ett Slåuds ålerremiss af Memorialet N:o 8, innehållande förslag till tillägg i 59 §. Regerings-Formen och 27 §. 1 mom. Riksdags-Ordningen, angående Kongl. Maj:(s Nådiga Proposition om Slats-verkels tillstånd och behof. IX. B. 43, 125. A. 275. — N:o 20. i anledning af eli stånds återremiss af Memorialet N:o 9, innehållande förslag till ändring af 68 §. Riksdags ordningen, rörande revisionerna af Statsverkets, Bankens och Riksgålds-Kontorets tillstånd, ur. ro. IX. B. 43, 125. A. 275, 446. A. 467. XIII. A. 299. — N:o 21. med infordradt Utlåtande om Kongl. Majtls Nådiga Proposition, angående ändring i 85 §. Regerings-Formen, i afseende på Tryckfrihets-Förordniugens egenskap af Grundlag, äfven - ( 50 ) sora, i sammanhang dermed, uti åtskillige §§. i Regerrngs-Forinen oell Riksdags-Ordningen. IX. B. 278. A. 347. XI. E. 122. Constitulions-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden. — N:o 22. med förslag till ändring af 35 § Regerings-Formen, angående förtroende-sysslor. — N:o 23. i anledning af tre Stånds återremiss af Memorialet N:o 12, innehållande förslag till ändring i 28 §. Reger ings-Formen. — N:o 24. i anledning af ett Stånds återremiss af Memorialet N:o 13, innehållande förslag lill ändring af 52 § Regerings-Formen, oell 24 §. Riksdags-Ordningen.
Uppbörd: Balans till år 1860: Credit: Balans från år 1858: Skuld . 56,625: — Utgifter: Aflöning till tjenstemän och betjening samt pensioner och gratialer 9,021: 63. Dito till arbetsfolket 1,430: 19. Dagsverken och andra kostnader för jordbruket 5,927: 97. Dmkostnader för byggnadsreparationer 9,053: 91. Dyggnadsmaterialiers upphandling 2,201: 5. inventariers och redskaps anskaffande och underhåll 3,169: 58. Känte-medel - 900: Balans till år 1860: Kontant behållning 143: 47; Samma 91,946: 12- De under revisionsåret influtna arrendemedlen för dessa Kongl, slotts lägenheter redovisas i räkenskapen till ett belopp af 6,357 R:dr 13 öre; men någon handling, hvarpå denna inkomst sig grundar, är icke till finnandes bland räkenskaperna. Haga Kongl, lustslott. CD “ I Kongl. Kammar-rätten granskad utan anmärkning, redogör räkenskapen för inkomster och utgifter på följande sätt: D ebet. Balans till år 1860: Credit. Balans från år 1858: Utgifter: Byggnader och reparationer 1,029: 86. Yed och lyshållning m. m 360: —■ Emot denna räkenskap har icke någon anmärkning hos Revisorerne förekommit - — 185 — Haga lustpark. Årets räkenskap, i Kongl. Kammar-rätten ännu icke granskad, redovisar inkomster och utgifter på följande sätt: Debet. Balans från år 1858: Uppbörd: För uthyrde och försålde växter m. 6,462: 26. Credit: Utgifter: Dagsverkskostnader m, m 6.442: 87. Balans till år 1860:
Jag anhåller vördsamt, att Hr Gr. o. Landtm, måtte tillkännagifva, huruvida öfverläggringen kan fortgå på sätt som hittills. Efter mitt begrepp strider detta öfyerläggningssätt mot grundlagen; hvarföre jag yrkar, att Hr Gr. o. Landtm, måtte förklara öfverläggningen böra återgå till den föredragna § af Constit.Utsk:s memorial. Gr. von Fersen, Hans: Då den åsigt, jag i detta ämne hyser, icke, så vidt jag kunnat fatta, ännu af någon talare blifvit nog distinct uttryckt, må det förlåtas mig, att jag uppehåller R. o. Ad:s tid med att yttra några ord, innehållande den åsigt att, äfven med missbilligande af den Representation, som finnes, icke brådstörta till ett förslag, som icke är så noga pröfvadt, attén hvar, som dertill kunde lemna bifall eller afslag, i och med detsamma kunde säga, att han vore öfvertygad om dess menliga eller goda följder. Jag borde icke bestrida, att något kraftigt ingripande förslag till förändring framkommit, sedan en värd ledamot på f. m., med hvilken jag ofta delar åsigter, här yttrat, att klokheten bjuder att förena sig uti ett förslag, som af Gr. Frölich blifvit framlagdt. För min del kan jag icke instämma uti Gr. Frölichs förslag, ty jag anser detta förslag (må det förlåtas mig) ännu vara omoget och oantaglig ;§ med i4 IL 43 338 Den ii 0 c tober e. m. jag uppehåller mig just vid den af Gr. Horn framställda sats, att klokheten bjuder att närma sig till detsamma. För mig synes, att klokheten icke bjuder detsamma. För mig synes, att örn en man skulle finnas med den electricitetsförmåga, hvaraf Gr.
När Hadding kommit till vapenför ålder, sjöng Oden öfver honom siande skyddsgalder och gaf honom en dryck, ljuf att smaka, som kallas »Leifners eldar» – hvilken förlänade Hadding den förmåga, som Svipdag fått genom Groas galdersång, att med sin andedrägt upplösa band och bojor. Nu var det tid för Hadding att träda in på den lefnadsbana, som låg framför honom. De mål, som han hade att sträfva till, var att hämna sin faders död och återbörda sin andel i väldet öfver de germaniska stammarne. Bland dessa lefde Halfdans namn i äradt minne, och mången undrade hvilket öde hans yngste son, den lille Hadding, rönt. Ett rykte gick, att han lefde och en dag skulle visa sig bland dem. Många voro missnöjda öfver den hårdhet, hvarmed Svipdag efter sin seger öfver Halfdan förfarit mot dennes vänner och förnämste stridsbröder. Han hade landsförvisat dem, och de hade dragit bort österut i de okända ängderna bortom germanfolkens gränser, och ingen visste nu rätt, hvar de uppehöllo sig, om de lefde eller voro döde. Bland dem voro Hamal, Halfdans fosterbroder, och Hamals söner och fränder, som äro kände under slägtnamnet Amaler. Bland dem voro också någre af ylfingarnes och hildingarnes slägter, främst att nämna Hildebrand. I Hildebrands hus hade Hadding under sina spädaste år vistats och fått sin första uppfostran, och ynglingen kom väl i håg sin trygge och gladlynte fosterfader och hans lärdomar. När Hadding rustade sig till bortfärd från Oden, sade honom denne, att han skulle rida västerut genom skogen till ett ställe, kalladt Märingaborg, där han väntades af vänner. Färden var farlig, och Oden sporde, om Hadding ville ha följe. Därtill svarade han nej och begaf sig ensam på väg. Vägen var, som Oden sagt, farlig. När Hadding efter en tröttsam dagsresa vaknade en morgon, låg han, bunden till händer och fötter, i en bärghåla, nära intill ett vidunder, och Loke stod framför honom.
Kammar-rättens den 3 Augusti 1852 meddelade utslag, de personer, hvilka för Hallström ingått uppbördsborgen, blifvit ålagde ätt inbetala borgensbeloppet 2000 R:dr med ränta ifrån November månad år 18/jO, i följd hvaraf under år 1853 ytterligare inlevererats 3,234 R:dr 34 sk. 8 rst.; derjemte beträffande det i balansen ingående belopp af kommendantskaps-medlen, 71 R:dr 12 sk. 8 rst., anmärkt, att, detsamma vöre upptaget uti balans-relationen såväl till Fortifikations-aidelningens konto för dess andel uti anslaget för försvarsverket i allmänhet med anteckning: ”upptagas ånyo till redovisning för år 1852”, som lill Utrednings-afdelningens enahanda konto, der följande anteckning förekom me: ”beroende pä utredning i konkurs.” Uti det häröfver afgifna underdåniga utlåtandet är anfordt, att, sedan Kongl. Maj:t i Nådigt Bref den 11 Maj 1849 befallt, att de ärender, sorn anginge kommendantskaps-utgifterne, skulle från f. d. Utrednings-afdelningen återläggas till Fortifikations-afdelningen, hvars förvaltning dylika ärenden före år 1827 tillhörde, de å förstnämnde Afdelnings-stat för år 1849 uppförde och under Afdelningens andel i anslaget i allmänhet inbegripna och den 14 Juli samma' år ännu odisponerade kommendantskapsmedel blifvit öfverflyttade till Fortifikations-aidelningens förvaltning och redovisning, hvaremot, och då den sedan flera föregående år i f. d.
Bruka rés lösa egendoms försäljning för gjorde försträckningar, m. m. 2:0 Föreslagen ändring i 19 Cap. z och 2 §§. ÄrfdaBalken. Från OeconomiorUtskottet: 1:0 Om skyndsamt kringspridande af de för Landtbruket nyttiga Redskaper, sorn, genom Kongl. LandtbruksAcademiens försorg, blifvit efter inkomna Engelska Modeller förfärdigade. 2:0 Angående yrkad t Förbud för Städernes Borgerskap, att med sina till afsalu hållande Varor och EfTecter besöka Frimarknader på Landet, utom de District, som fordom, innan de enskildte Marknaderne aflystes, varit Städerne tillagde. 3:o Rörande väckt fråga om Förändring i de antagne grunderne för bestämmandet af Arrendéafgiften å Militaire och Civile Tjenstemäns Boställen, 111. m. Den 2 Martii. 137 4:o Om anstalters vidtagande lill förmån för vissa Fabriquer och Pappersbruk. 5:o Rörande utfärdandet af en Förordning, rörande Vatten ver ksÄgares åligganden. 6:0 Om en föreslagen ny Reglering af Socknarne i Riket. 7:0 Angående Dykeriets befattning med Skepp och Gods, då Skeppet i Lotsmans Farvatten af Lotsen sättes på grund. Från StatsUtskottetj angående: 1:0
M. ansett honom böra komma i åtnjutande af högre löneförmåner än Häradsskrifvaren. Jag vågar hemställa, att R. o. Ad. måtte skänka sitt bifall åt Utsk:s förslag. Hr Fåhraeus: Till hvad Gr. Sparre anfört, anhåller jag få lägga den upplysning, att innan detta ärende hos K. M. afgjordes bade Utlåtin blifvit infordrade från vederbörande embetsverk, Kammarkollegium och Statskontoret, hvilka i ganska många fall föreslagit mindre lönebelopp än dem K. M. äskat. Hr Akerman, Fredr.: Till följd af det förtroende jag haft att vara Landshöfding, har jag temligen noga bekantskap med de göromål, som åligga de särskildta Landtstats-tjenstemännen, men jag måste, sanningen likmätigt, intyga, att af de ifrågav:de tjenstemännen Häradsskrifvarne, i min tanke, äro synnerligen förtjente af lönetillökning. De äro ej i tillfälle att bereda sig extra inkomster genom kommissioner eller enskildta bestyr, och det finnes väl knappast någon Häradsskrifvare, som kan sköta sin tjenst utan biträde af åtminstone en skrifvare; de hafva skyldighet att vara närvarande vid upbördsstämmor och andra tillfällen samt få för dessa resor vidkännas, ganska betydliga utgifter. Men allt delta oaktadt anser jag, att då K. M. upgjort en lönereglering, som i så betydlig mån ökar dessa tjenstemäns inkomster, torde det vara klokast, att man för denna gång nöjer sig dermed, och jag får derföre tillstyrka bifall till punkten. 35(5 Pen 23 September e. rn. Hr Prytz: Jag har visserligen icl<e mycket hopp om fram gång af mitt förslag, men jag har begärt ordet, för att rätta ett af mig begånget misstag. Jag har nemi. nu blifvit underrättad, att PresteSt. icke återremitterat punkten, utan beslutat gifva Iläradsskrifvarne 2,200 Rdr i ordinarie lön.