Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
•— i anledning af hans berättelser, I, s. 374—479. —■ angående nytt val af, och dess suppleant. I. s. 616, 619. — Förordnande för Idof-Rätts-Rådet m. ni. C, P. Törnebladh att vara, I. s, 617,] 617, •—• — för Lagmannen m, m. N, Callerholm att vara Suppleant åt Riksens Ständers. I, s. 618. 6Ig. —- om nytt val af Suppleant till deras. II. s, 77, 78, — Förordnande för Lagmannen J. Ullberg att vara Suppleant åt Riksens Ständers. II. s, 78, 79. K. Kjellmans, Doctor, besvär öfver Kammar-Collegii Utslag. i fråga om en Testamerits-bevillning} underd* Skrifvelse. I. s, 76—78. R. d. B. §. 9, Register'. *9 Klampare-lagct, örn upphörande af det sä kallade, i Götheborg. I, s, 587—-589- K. d. B. §. 44. Kolskrindor, mätning och stämpliug, om förändring i sättet för. II. s. 213—ai5. R. d. B. §, 44. Roppar, angående utelemnad, till taktäckning af Kongl. Slottet och Prinsessans palais. I. s. 346, 347, Krono-brefbärings-skyldigheten, om lindring i. I, 361—-303. It. d. B. §. 44. ■— Fogdarnes skyldighet, om, alt afgifva redogörelse för utstående undsättnings-spannemåls - medel, II. a, s, 106—108. — Lax fisken om Skattelösen af ajne vid Gefle varande. I, s. 184—187. R. d. B. §. 44. — skjutsningar; angående öfverklagade olägenheter vid ; underd. Skrivelse.
Landtm, hemstälde om E. o. Ad. enär ifrågav:de punkt icke blifvit framstäld såsom föremål för beslut utan endast innefattade en anmälan, ansåge densamma icke föranleda till annan åtgärd än att läggas till handlingarne, blef denna propos. med Ja besvarad. 1 i:de till och med 2S:le punklerne. De i dessa punkter föreslagne voter:spropos:r godkändes. 2G-.le punkten. Denna punkt bifölls. 27:de lill och med iO:de punklerne. De i dessa punkter föreslagne voter:spropos:r godkändes. it:sta punkten. Hr Liljehöök, Carl Berthild; Jag anhåller vördsamt, att E. o, Ad. ville med afslag å Utsk:s hemställan i denna punkt, godkänna de af Utsk. upstälda voter:spropos:na. Uppå härefter framstäld propos. fann E. o. Ad. för godt att med vidblifvande af sitt förut i ämnet fattade beslut, godkänna de i förev;de punkt föreslagne voter:spropos:r i)én 18 November. 495» 4S:dra punkten. Den i denna punkt föreslagna voler:spropos:n godkändes. Denna punkt ansågs icke föranleda till annan åtgärd än att läggas till handlingarne. Den i denna punkt föreslagna voter:spropos:n godkändes. Hr Gr. o. Landtm, framstälde, att de af E. o. Ad. nu godkände voter;spropos:ne sannolikt i dag äfven blefvo föremål för de öfriga EiksSt.-ns pröfning, och att således voter. i förstärkt StatsUtsk. måhända nästa vecka kunde ega rum; men att antalet, af E. o.
Skref att det är roligt att få bref från henne, bara hon icke skrifver ”gråtmildt” eller förmanande, ty för att ”förändra en hel lifsåskådning vill det tyngre skäl till än gumman kan prestera.” Tillade: ”låt oss således i våra bref icke tala om allvarligare ämnen, utan bara språka helt förtroligt och gemytligt.” Så skref han om syskonen. Från ”Ráskan” (Sofi) hade han haft ett bref hvari hon påminner om hans löfte att skrifva till henne, hon jemrar sig redan för julen och ber honom komma hem till dess. ”Men det tillåter icke tiden.” Han skref emellertid strax till henne ”det var väl ändå en tröst. Han hade inneslutit en biljett till fadren. Bad honom att få låna 50 kr. tills lånet utfaller. Skulle vara till hyran, som nu skall betalas ”Hu-u!” När fadren fick brefvet satt han vid middagsbordet. ”Förlofningskort från Axel”, sade han skämtsamt. – 30 kr betalar han i månaden, deri inbegripet städning och eldning. Brefvet var på fyra vanliga brefsidor – och så innehållslöst jemfördt med mina. Men så har hon ju ett modershjerta som öfverskyler! Några rader till ”Kära rara gumman”, och hon är belåten! Han fick icke låna några pengar af fadren. Skref till mig och fick. Både Ida och Marie trodde att han skickat ”vexel” till Axel. Jag låter dem naturligtvis vara i den tron. Har varit hos ”gumman” i qväll. Hon talade om Axel. Misströstade om hans ”frälsning”. Jag fick henne till att tala en smula om hans barndoms[-] och ynglingaår. Som pojke var han alltid frisk och stark, hurtig och gladlynt. Som liten gick han i en flickskola. Hur trohjertadt han afgaf sina svar, så tryggt som om det aldrig skulle kunna svaras mer än på ett vis. Äfven ifrån 14 till 20 år var hans helsa god. Lynnet jemt och gladt. Hade aldrig då märkt att blodet rusat honom så der åt hufvudet som det brukade i somras.
Att ingen ma killatas att, i andra fall, än Allmänna Lagen och nu gällande Författningar utstaka, meddela eller till tryck utlemna Utdrag af Kyrkoböcker eller af andra Själawärden och Kyrko-discipl nen rörande Handlingar, i afseende pä erskilde personers leswerne och seder, sa midt de landa dcm till stada eller förklenande. Den häremot bryter, böte zz R:dr 16 st. Alt sädant, som rörer styggelser, eller högeligen farar blygsamheten, eller innehaller hädelser emot Gud. eller lastliga uttryck om Rikets warande Of, werhet, eller hwad, i afseende pä personer, hwilka ett mål icke egentligen beträffar, kunde i sädana Handlingar hafwa influtit, otidigt, anstötligt eller förklenligt, icke ma uti dem, wid wike af z z R.dr r6 st., genom trycket kungöras, utan sä wida, hwad sistn ämnda fall angar, åberopandet skulle af Domaren, som sist i malek dömt, pröfwas nödwandigt, till upplysning och styrkande af sjelswa huswudsaken. I öfrigt och som det blefwe för widlyftigt att alla förekommande ämnen, mäl och ärenden, med noggrannhet utsätta, stall det stä hwar och en fritt, att i tryck allmänt kunnigt göra allt hwad som k denna Lag icke finnes umyckeliM förbudit; följak teligen - Den 22 Junii. 781 ttligen stall ock ej något, som afwen i denna Lag rillätliga ämnen i tryck anmärkcs, päminneö, eller eljest gransknings - eller resiectionswis i dagsljuset framlägges, kunna, under förewändning att innebära tabel eller klander, såsom straffbart anses, sa wida strifsattet icke såsom smädligt eller skändligt sig utmärker; om answar hwarför i denna Lag stadgadt är. §. z.
Cassnrs medel, komma att äfven deruppå erhålla den tillökning, sorn nu ar föreslagen, hvilket L, Staten skall observeras: att, hvad särskildt angar tjenstförrättande Stats Secreteraren vid Ecclesiastique-Expeditionen af Kongl, Majus Cantzli ,1 fr Landshöfdingen oell Cotnmendeuren von Rosenstein, som, ifrån Embetets inrättning ar 1809, detsamma bestridt, endast med åtnjutande af dea Pension, han förut innehade, Hvarunder StntsSecreterare-Lönen alltså med 2,133 R:d 16 sk., årligen, eiler för 5 år tillsammans 10,666 Jl:d 32 sk. blifvit Staten bespard; sä synes det ej kunna Herr Landshöfdingen betagas,' att så länge han i utöfningen af Stats-Secreterare-Embetet fortfar, tillgodonjuta det Pensionen öfverskjutande belopp, som med den nu projecterade tillökningen Stats-Secreterare-Lönera kommer att utgöra. I öfrigt bör iakttagas vid uppförandet å Stat af Spannmålen, att brutna Tunnetal icke beräknas, utan, der sådana uppkomma, ökas i stället det comanta beloppet, sorn sålunda kan något öfverskjuta Spannmåls-värdet, samt, vid förvandlingen, af säden efter Markegangs^pviset, för lättnad i uträkningen, blotfSkilllngial upptagas; hvarvid Runstycken under till och med 5 icke beräknas, men derutöfver för hel Skilling. Efter 1370 iten 28 Juni. Efter uppgjord Calcul, som i sammandrag härjemte bifogas, bestiger hela samman af den nu tillstyrkta Rön-förhöjningen till omkring 138, 300 R:d, hvaruti likväl de år 1812 anslagne och på Stat förut förde Rönbelopp af 18,400 R:d äro inberäknade, så att Stats-Verkets egenteliga tiIIökta utgift för detta behof blifver i TenningeHtimeraire 119,900 R:d.
Hafva en eller (lere af Riksrättens ledamöter laga förfall, eller finnes emot någon af dem laga jäf, vare ändock rätten domför, om tolf deruti sitta. Är Presidenten i Hofrätten af laga förfall eller jäf hindrad, företräde den äldste i tjenst varande Kollegiipresidenten hans ställe. Denna domstol eger, sedan ransakningen fulländad är, och domen efter lag fälld, att densamma för öppna dörrar afkunna. Ingen bafve makt att sådan dom ändra; Konungen dock obetaget att göra nåd, hvilken likväl icke må sträcka sig till den dömdes återinsättande i rikets tjenst. § 84. Riksförsamlingen väljer, å hvarje lagtima riksdag, på sätt Riksdags-Ordningen R. F. § 105. föreskrifver, en Nämnd, som eger att dömma, huruvida Högsta Domstolens samtlige R. 0. § 64. ledamöter gjort sig lörljente att i deras vigtiga kall bibehållas, eller om vissa af dem, utan bevisligen begångna fel och brott, hvarom föregående § handlar, likväl kunde anses böra från utöfningen af Konungens domsrätt skiljas. Denna Nämnd träder samma dag, den blifvit vald, tillsammans. I den ordning, som för omröstningar inom Utskott är genom Riksdags-Ordningen stadgad, rösta samtlige ledamöterne man för man, med slutna sedlar, öfver den frågan: skall omröstning anställas lill uteslutande af någon bland Högsta Domstolens ledamöter? Resvaras denna fråga enhälligt eller af de flesta rösterne med nej, blifve Då Högsta Domstolens samtliga ledamöter bibehållna. Besvaras den åter med ja, så uppgöre hvar och en af Nämnden en sluten lista på dem af Högsta Domstolens ledamöter, flere eller färre, som han anser böra entledigas. De tre ibland dessa, som då fått det största antal af röster emot sig, ställas hvar efter annan under ny omröstning, hvarvid två tredjedelar af rösterna fordras emot den eller dem, som skola anses vara ifrån Riksförsamlingens förtroende uteslutne. Blifve han eller de derefter af Konungen, på Riksförsamlingens härom skeende anmälan, från embetet genom nådigt afsked skiljde.
Trettioett år sednare har grefve Lewenhaupt nu eröfrai sin marskalkstaf. Han har gått igenom alla graderna, ömsevis inom departementet och vid de utländska beskick-ningarne, deribland såsom chef de mission under åtta år i Washington (1876 — 84) och under de derpå följande fem åren i Paris. 1 Washington säges han hafva trifts mycket godt; det är en liten rätt fet och god post, på hvilken en förståndig man kan lägga till hopa ganska vackert om årrt och der man icke är öfverlupen med besvärliga besök, samt utan påtal kan lefva efter eget tycke och smak. De diplomatiska noterna göra intet hufvudbrv, och det bestyr mini-stern kan få i sin egenskap af generalkonsul, uppväges godt af reela fördelar. För en person med intresse for en del förhållanden, hvilka i allmänhet icke intressera våra diplo-mater, erbjuder den amerikanska ministerplatsen tillfällen att lära och studera ganska mycket och det är sannolikt att grefve Lewenhaupt för sin del dragit mycket mera nytta häraf än man kunde skulle tro, då man känner hans annars skäligen antiqverade och bornerade aristokratiska högmod. Att han förstod Amerika och dess demokrati några tusen gånger bättre än efterträdaren, det är då något som i alla händelser kan tagas för afgjordt. Men derifrån förflyttades han till Frankrike. Den amerikanska demokratien och dess stora republik är någonting väsendtligen olika den franska demokratien och republiken; ännu större är olikheten mellan Washington och Paris. Och, i trots af hans nyssnämnda inre sinnelag, är det antagligt att grefve Lewenhaupt sympatiserade mera med den förra än med den senare, men i synnerhet personligen trifdes bättre på det förra stället än på det senare. Han är icke fåfäng i ordets vanliga förstånd, men i Washington bland sina kolleger i diplomatiska korpsen kände han sig vara något och någon; i Paris ingenting.
Med afseende å hvad sålunda blifvit anfördt, tillstyrkte Stats-rådet i underdånighet, att Kongl. Majrt må hos Rikets StändeV göra framställning derom, att landtrnäteri-staten måtte, till ersättning för det skrifvarebiträde, sorn landtmäteri-sekreteraren har af nöden, ökas med 200 rdr bauko. öfverStåthållare-Em betet. o) Öfver-ståthållare-embetets underdåniga skrifvelse den 2f Juli 1840*y hvaruti, sedan i anledning af Rikets Ständers vid 1823 års Riksdag i sammanhang med frågan om en förbättrad reglering af rikets styrelseverk, hos Kongl. Majrt i underdånighet gjorde framställning om indragning af Underståthållaretjensten i Stockholm, Kongl. Majrt under den 24 September 1828 i nåder anbefallt Öfver-ståthållare-embetet att inkomma med underdånigt utlåtande, huruvida antingen Under-slåthållaretjensten eller Fogat-sysslan må kun - 14 na indragas, och hvad förbättrad reglering, så till tjenstebefattning, som tili aflöning, på grund deraf, eller eljest i afseende på den vid Öfver-ståtbållarecinbetet varande tjenstepersonal, lämpligen kunde ega rum, beinäldle embete, jemte anförande af de orsaker, som dittills hindrat fullgörandet af högslberörda nådiga befallning, afgifvit fullständigt förslag till reglering af tjenstebefattningarne och lönerne serskildt för hvarje af dess 3-ne afdelningar, Hendigen: 1) Öfoer-Ståthållare-Embetets Kansli. I afseende å ifrågaställd indragning af antingen Under-ståthållare-tjensten eller Fogat-sysslan, hade Öfver-ståthållare-embetet i underdånighet anfört: att Under-ståthållaren och Fogaten sig emellan dela handläggningen af samtlige
Spannmåls - afsättningea och derigenom underlättar jordbruket och medverkar till dess förkofran, tillika af inhemsk Spannmål bereuer undsättnings-lager för de Landskap, hvars egne sädes-tillgångar merendels äro otillräcklige för Inbyggarnes mäst Stats-XJtskottets Betänkanderil 15jg eumgängliga behof. Att för denna lika vid* sträckta sorn grannlaga ekonomiska detaiile, på hvars rigtiga utförande, ilandets allmänna väl i så hufvudsaklig måtto beror, bestärhda och efter ändamålen lämpade föreskrifter måtte varda meddelade, anser Stats-Utskottet utgöra, ett a£ de vigtigare ärenden som under närvarande Riksmöte, kunna till pröfning och afgörande förekomma. Ej mindre med hämtadt stöd af Revisorer* nes ofvanornförmäldte Berättelse som af samtlige Riks-Stånden blifvit "till Stats-Utskottet remitterad, än ock på grund af en noga tagen kännedom om de Författningar och serskildta föreskrifter, hvarefter Allmänna MagasinsInrättningen nu styrer och förvaltar, har StatsUtskottet, sedan äfven den underrättelse sökts och erhållits, att den Clommitée som Kongl. Majtt, i anledning af Riksens Höglofl. Ständers vid 1815 års Riksdag yttrade underdåniga önskan, i Nåder förordnat till Allmänna Magasins* Inrättningens organisation, ännu ej med sina arbeten så fortskridit, att någon fullständigare upplysning deraf vore att hämta, trott sig skyldigt, att med undanrödjande af alla svårigheter och ett ihärdigt bemödande att uppfylla anförtrodde pligter, ingå i utarbetning uti ett Förslag till Allmänna MagazirisInrättningens organisation grundadt på ett noggrant öfvervägande, huru långt Riksens Höglofl. Ständers, åtgärd 5 detta afseende, med en rätt tillämpning af grundlagarnes stadgande, och en satin åsigt af sjelfva sakens beskaffenhet, synes kunna och, böra utsträckas. J'5'3® Stats Utskottets Betänkanden. Aldenstund Riksens Höglofl.
Efter en vid ". / J 10 tiden intagen enkel sup6 af t6 och smörgåsai:, &amp; tslriljdes deltagama i detta enkla s a i n k v h, soin det tycktes belåtna med sin afton och det tillfalle, soin harigenoin bereddes dem, att sa~nmantr&amp;ff a med kainrater i arbetet. Ett nytt sadant samkväm hölls fredagen 2.7 nov., clenna gång för att bereda boldzomitb tillfälle att för inödrar och ~ii&amp;lsiilän redogöra för syftet med och resultatet af det arbete, som lromith Atagit sig, nämligen. det att siirslcildt vid jularna granska och. bedöma bok-, markn.adens iingdomsoch barnlitteratur. Från. skilda håll. Svenská sjuksköterskornas allmänna pensionsförening har nu trädt i verlcsamhet, i det styrelsen från och med den 1 november boyjat en~ottaga ansÖIcningar 0111 inti %de i föreningen. Enligt stadgarna, som af k. l x t viinnit stadfastelse, iii: sjuksköterslra berättigad till deliigareslrap, som genorngtitt teoretisk-pr&amp;- tislr sjnlrv~rdslrnrs och cliireftei: tjiinstgjort soul slröterska å s; julrlius, böimde 1r.ursen omfatta en tid af minst l / % år och tjanstgöringen. PB styrelsens pröfning iub dock intriide vinnas äfveu af sadana slrötei: slror, som utan att ha genoingc2tt någon ordnad kors, förete intyg öfver flerårig val vitsordad tjiinstgöïjng vid större sjiilrhns. För rgtt till pension for.dras, att hnfva j ininst 8. tir haft sjulrvård till yrke, att hafva insatt en stadgad ininimisiiruina af 500 kr. och att hn.f~fa fyllt 50 år. Pensionen utgår med mimt 6 proc. och f. n. högst 9 proc.
Ständer förslag till den nedsättning i beloppet af vacance-afgiften för nu sednast förflutna tio år, hvilken, utan förlust för ränle-tillskottstagarne, må kunna de nya rotarne förunnas, samt att Kongl. Majit emedlertid och intill dess en sådan de finitif reglering af vacance-afgiften för ifrågavarande tid varder af begge Statsmagterna fastställd, måtte bereda vederbörande den ytterligare lindring vid afgift ens utgörande, utöfver hvad redan genom 12 Statssamt Allm. Besv, och Elion, Utsk. Uti., .N:o 129. Kongl. Brefvet den 23 Juli 1842 blifvit i Nåder medgifvet, som Kongl. Majt kan finna lämplig och af behofvet påkallad. Stockholm den 13 Maj 1845. Ank. till Erp. Utsk. d. 13 Maj kl. 6 e. m. Utlåtande, angående väckte Jörslag om lindring uti postskjutsen, postför i agens bfvcrlätande på entreprenad eller öfver flyttande på allmänna skjuts-inrättningar ne samt skjuts-legans förhöjning m. m. Hos Hedervärda Bonde-Ståndet hafva blifvit väckte oell till Utskotten remitterade åtskillige motioner i omförmälde ämnen, nemligen af: Samuel Samuelsson (rån Östergöthlands Län, G. Petersson från samma Län och Olof Larsson och Lars Larsson fran Gefleborgs Lön, Christen Andersson frän Malmöhus, Johannes Samuelsson från Jönköpings, Lars Bygdén från Westerbottens, Jöns Jönsson från Christianstads och Pehr Mattsson frän Wester-Norrlands Län. Dessa motioner, lili hvilka flera af Bonde-Ståndets Ledamöter sig förenat, inne hålla hufvusakligen följande yrkanden och förslag: l:o Att posthemman, emot åtagande att utgöra de onera, hvarifrån de nu, till följd af postföringsskyldigheten, äro befriade, måtte hädanefter från detta besvär frikallas, samt detsamma antingen öfverflyttas på gästgifverien och bestridas med gästgifverioch hållskjuts, eller ock utgöras på det sätt, att, emot viss ersättning, postskjutsen ställdes på entreprenad. 2:o
St. genom lind. skrifvelse till K. M. anhålla, att arbetet måtte påskyndas. Om detta icke sker, blifver följden, att ännu ett stats-revisionsarbete kommer att betydligen blifva förökadt i anseende till den nuvar. räkenskapsmethoden. Det synes mig dock vara nödvändigt att göra methoden så klar som möjligt, isynnerhet då revisionernas göromål beständigt blifva ökade. Man kau förutse, att de kommande revisionerna fordra mera arbete, än de för sig gångna. Huru skall dä tiden räcka till, om man icke söker att bringa räkenskaperna till den största enkelhet? Man säger, att det är betänkligt att göra en förändring deri; men denna förändring är likväl icke svårare än mångå andra. Sjelfva statsräkenskaperna hafva ju undergått förändring. Så snart formulärets utarbetande börjar, torde det visa sig, att det lätt kan slutas. JVIan säger, att detta arbete är börjadt; men jag känner ej, om sådant skett. Jag vågar derföre tillstyrka R. o. Ad. att fatta det beslut, att i und. skrifvelse anmäla detta ärende hos K. M. Frih. Palmstjerna: StatsUtsk. har fullkomligen insett alla de orsaker, som Hr Lagerhjelm anser förefinnas talande för förändring af den räkenskapsmethod, som följes uti Flottans och Sjöförvaltningens samt alla derunder lydande verks räkenskaper; men då Regeringen i detta afseende redan vidtagit åtgärd och anbefallt Statscont. att uppgöra formulär för dessa räkenskaper i framtiden, har Utsk. trott, att en förnyad anmälan af R. St. icke vore af nöden, för att häruti vinna rättelse. Orsaken, hvarföre denna rättelse icke redan ägt rum, har man trott sig finna dels uti vidlyftigheten och omfattningen uti dessa räkenskaper, hvilka innehålla redovisning icke allenast för penningar, utan äfven - Den 17 J u 1 i f. ra. 369 ven andra saker. Detta föranleder mycken vidlyftighet och ett särskildt bokföringssätt, samt har, enär sådant icke förekommer i vanliga räkenskaper, hindrat Statscont. från att genast uppgöra formulär, och gjort nödigt att inhemta upplysningar och förklaringar i ämnet af de redogörande, under Sjöförvaltningen stående verken, nemi.
Memorialet Lit. E., elfte punkten, angående ett å nionde hufvudtiteln beviljadt lånunderstöd för iståndsättande af Häradshöfdingebostället Allequia på Gottland. Jemte åberopande af livad uti den afgifne förklaringen rörande denna punkt blifvit anfördt, anse vi undertecknade oss endast behöfva fästa uppmärksamheten derpå, att det lemnade understödet blott var ett lån, som i stadgad ordning skall återbetalas, att det icke var ensamt Boställs och Tingshusbyggnadernes iståndsättande som var i fråga, utan äfven boställsjordens upphjelpande från högsta lägervall lill brukbart skick, och att det så mycket mindre bör kunna betraktas såsom ett företag till endast enskild nytta, som det åsyftade och äfven medförde för det allmänna den högst väsentliga förmån, att rättvisan kunde emellan Domsagans innevånare skipas der, det enligt Lag v. Hartmansdorff. Bohm. Rosenblad. Aker hj elni. Gyllenhaal. Stjerneld. Lagerbjelke. Ihre. Grip. Löwenhielm. von Schulzenheim. Skogman. Munthe. Riben. 304 bör ske, och icke, såsom förut, såväl Domare som rättsökande nödgas söka aflägse och obestämde ställen för Tingens hållande. Påminnelserna i denna punkt åberopas af undertecknade: i? osenblad. von Schulzenheim. Ulfsparre. Tolfte punkten, angående Postportofrihet för vissa Beskickningar å utrikes ort, som icke redan deraf kommit i åtnjutande. Äfven i denna punkt åberopas den redan afgifna förklaringen. Skulle för ett ögonblick den af Hr Justitieombudsmannen framställda motsatta åsigten medgifvas, underkändes i och med detsamma Kongl. Maj:ts höga rättighet, att på grund af företeende omständigheter tilldela Fribrefsrätt åt något Embetsverk eller någon Embetsman, som icke redan vore deraf i åtnjutande.
St. öfverlemna frågan till K. M. metl anhållan, alt K. M. oeh 'dess Regering, efter anställd undersökning, ville pröfva lämpligheten af alt föreslå några mesurers vidtagande för inrättande af ett hotel eller en byreau för de nya ministrarne. Jag tror, alt SlatsUtsk. icke, under hvad förhållande som helst, kan ingå i någon öfverläggning 0111 denna fråga eller afgifva något utlåt, deröfver, förrän P*egeringen i sådant afseende gifv i t sin önskan tillkänna, och instämmer för min del uti Frih. Cederströms yrkande, att StatsTJtsk:s betänk, mätte bifallas, emedan en återrerniss lill intet tjenar. Gr. Anckarsvärd, Carl Henr.: Jag delar helt och hållet de åsigter, sorn den siste värde talaren utvecklat, och instämmer i öfrigt med Frih. Cederström uti den önskan, ■att ifråga var. betänk, måtte blifva bifallet; men jag tyckte mig nyss se, alt Hr Finance-niinistern var här, och det skulle både för mig och, sam jag tior, äfven många andra inom Huset vara angenämt att få höra ett yttrande af honom. Som jag likväl nu icke ser lill honom, så inskränker jag mig till att endast begära bifall å StatsUtsk:s betänkande. H. Ex. Hr Gr. Posse, Arvid: Jag delar den åsigt,. H r von Hartmansdorff framställt uti sin motion, alt det vore lämpligt, om samtlige Stals-expeditionerna inrymdes tili ett hus, hvartill det så kallade mynlhuset vore det lämpligaste. Jag erinrar mig dock icke, huruvida Ur von Hartmansdorff» motion är så vidsträckt, att StalsUtsk. deraf kan hafva anleda. att yttra sig öfver beloppet af omkostnaderna för myntverkets förflyttning från den nu ifrågavar. localcn till en annan.