Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan Eag-Utskottet ansett denna således väckta fråga utgöra ett Ekonomiskt ämne, som i förening med Allmänna Besvärsj och Ekonomi-Utskottet borde under skärskådande tagas, har 154 Lagoch Besvär$-Ut sköttens Betänk anden. densamma hos Utskotten förekommit, som förenat sig i det yttrande: att emedan den Hemmans eller egendoms innehafvare å Landet, som antingen enligt stadgandet i 2 4 Cap. 5 §. Byggninga-Balken är skyldig Brandstod gifva, eller uti serskild innom Häradet eller socknen afslutad Brandstodsförening ingått, icke kan förvägras, att då han finner sådant för sig förmånligare, begagna det tillfälle, som nu mera ar lemnadt, att uti Allmänna Brandförsäkrings - Verket försäkra större eller mindre del af den vid Hemmanet eller Egendomen varande åbyggnad, bör ock deraf blifva en följd att Hemmanseller Egendoms-innehafvaren, efter en slik vidtagen anstalt, icke vidare är pligtig, att fullgöra den skylldighet nyssnämnde §. föreskrifver, men att han deremot ej eller är berättigad åtnjuta den förmån lill ersättnings erhållande, för af* brände hus, som 4 §. i samma Capitel utstakar, äfvensom att denne ock bör äga för sig öppet, att skilja sig vid och frångå den Brandstods förening innom Häradet eiler Soknen, hvaruti han förut är Delägare, hvilket förhållande bör äga rum, antingen för hela åbyggnaden, vid Hemmanet eller Egendomen, eller för någon del deraf, försäkring är uti Brandförsäkrings-Verket tagen; Men som i nämnde Verk försäkring å lös Egendom icke lämnas, hvaremot uti nyssberörde 4 §. af 24 Cap. Byggninga-Balken är bestämdt, att Hemmans åbo bör, vid timad eldskada, njuta ersättning för förlorad säd, foder och den Bo. skap som till gårdens bruk tarfvas, hvarom järnval oftast, uti de afslutade Brandstodsföreningar, öfverenskommelse! äro träffade; Altså anse Ut - Lagoch Besvär s-Utskattens Betänk anden.
Ltskoltet inbjuder Bonde-Ståndet att frånträda sitt skiljaktiga beslut härutinnan och förena sig. med de öfriga Stånden, samt föreslår, för den händelse delta icke skulle bifallas, följande omröstning: N:o 4. Den som bifaller Utskottets af tre Stånd godkända förslag att införsels-tullen å Linblår skall nedsättas till 2 ILdr 24 sk. skeppundet, samt i följd deraf Hampoch Linblår, såsom med samma tull belagde, under en rubrik i taxan sammanföras, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, komma nu gällande thll-taxas bestämmelser för artikeln Blår att utan förändring bibehållas. Sroderade Utskottet hade föreslagit, att »Broderade arbeten, andra slag» (än guld och silf arbeten. ver) s]i()|a draga tull lika med det tjg, hvarå broderiet är anbragt, med tillägg af 20 procent för broderadt alngods, såsom gardintyger, klädningslvger, m. in., samt 50 proc. för fullfärdiga broderade persedlar eller delar deraf, såsom kragar, slöjor, manchetter, färdiggjorda eller i väder tillklippta klädningar, m. m. Preste-, Borgareoch BondeStunden hafva i allo godkänt delta förslag, men Riddershapet och Adeln har, med bifall till förslaget i öfrigt, beslutat att den för fullfärdiga broderade persedlar eller delar deraf föreslagna afgift af 50 procent utöfver den för tyget, hvarå broderiet är anbragt, bestämda tull, skall höjas till 100 procent. Såvida Riddershapet och Adeln icke skulle vilja frånträda delta sitt särskilda beslut, får Utskottet föreslå följande omröstning : N:o 5.
Dom af den 6 October 1842, uttaget det af von Zweigbergk, i sådan egenskap, lyftade belopp, tillika med ränta och rättegångskostnads-ersättning; beträffande lånet N:o 516: att, redan före afgifvandet af Fiscals-Embetets Berättelse till Rikets sednast församlade Ständer, ej mindre låntagaren, än löftesmännen gjort concurs, ena löftesmannen, Öfverste SHjverstolpe , med döden afgått, och slutredogörelser för samtelige concurstnassorne inkommit, samt att sedermera jemväl låntagaren och andre löftesmannen, Öfverste-Lieutnanten af Sillen, aflidit, hvarefter deras sterbhusdelegare blifvit tillerkände afträdesoch urarfva-förmån; i afseende på lånet N:o 1,022: att, Banco-Utskottets MemorialN.-o 24. 15 sedan låntagaren och ena löftesmannen, Andreas Pehrsson, sine egendomar till Borgeniirer afstått, utan att deras cone urs masser, enligt algi Ine redovisningar, lemnat ringaste tillgång för oprioriterade fordringsegare, hade både låntagaren och samtelige löftesmännen, nu mera i utfattigt tillstånd, allidit; vidkommande länet N:o 656: att Kronofogden, Assessoren G. Ekman, som detta lån indrifvit, medlen förskingrat samt i concurstiilstånd allidit, hvarefter afträdes och urarfva förmon blifvit bans arfvingar beviljad; att häftemännen för Ekmans uppbörd, Majoren G.
Stanna tva Stand mot tva uti beslut öfver Riks-Nämndens hemställan af frågor, som angå beloppet af statsreglering och bevillning, eller Bankens och Riksgälds-Konlorets förvaltning, inkomster och utgifter, eller andra frågor, hvilka till följd af förut fattade beslut icke kunna förfalla', da skall den mening gällande blifva, som med Nämndens öfverensstämmer. Der sa händer, att öfver andra frågor två Stånd uti beslut stanna mot två, förfalle fragan och lörblifve vid det, som tillförene stadgadt varit. 3:o. Allmän fråga, som i följd af deröfver fattadl beslut blifvit nedlagd eller afslagen, eller förfallit, må ej kunna vid samma riksdag å nyo väckas eller upptagas. § 67 (§ 76 R. O.) Allt hvad Riksens Ständer —; dock bör, oaktadt den af Riksens Ständers Revisorer förrättade tillkommer. § 68 (§ 77 R. O.) Blifver någon Riksdagsman då skall sådant, enligt 103 § Regeringsformen, såsom våldföra Riksens Ständer, deras Nämn der eller Utskott, eller sådant jemlikt Regeringsformens 102 § ansedt beifra låta. % Konslilutions-l]Iskottets memorial, teo 7. 21 § 69 (§ 78 R. 0.) Ej må Riksdagsman någon tid kunna under tilltal ställas, eller sin frihet beröfvas, för dess gerningar och yttranden uti Stånd, Nämnd eller Utskott, utan att det instämt. Tage sig dock ingen häraf anledning till frikallelse från det författare-ansvar, som 47 § af denna Riksdags-ordtiing utsätter. Men öfverfaller någon inom Stand, Nämnd eller Utskott den andre något tjenstehjon. % 70 (§ 79 R. 0.) Ingen lagligen kallad och vald riksdagsman må kunna af hvad anledning som helst förmenas att riksdagen bivista; dock gälle under krigstider undantag härutinnan för militär-personer, då de i rikets tjenst af Konungen beordras.
Fördenskull varder härmed biskoparue och super-intendenterne allvarligt lörbjudet att viga flere prester, än som nödtorfteligen behöfvas och med lägenheter kunna förses.” För denna del af motionärens yrkanden linnes således redan genom lagar och föreskrifter bestämdt; och om, detta oaktadt, kan hafva inträffat, att personer blifvit till prester befordrade, hvilka dertill varit olämplige, lärer sådant härleda sig rån ofullkomligheten i hvarje mensklig pröfning af sinnelag och egenskaper. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 93. 35 Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Konungens Naii. Propositioner. pär: Samma Tabell visar äfven, att storsta an talet giftermål blifvit ingangne under de 3 sista månaderne af äret, oell det minsta i Augusti Månad. Tali. XII. Utgör en Lalcul till utrönande af den öfverensstämmelse, hvilken, med anledning af Nativitetens och Mortalitetens i föregående Tabeller uppgifne förhållande, samt presterskapets särskildt meddeldte upplysningar orri timade inoch utflyttningar under ifrågavarande qvinqvennium, lämpadt till 1 8 10 års Folkmängd, bör finnas med den, sorn ar 1815 blifvit uppgifven. En så beskaffad jemförelse kan emedlertid, hvad Stockholms Stad angår, Icke äga rum, emedan Tabell-Commissionen icke erhåller uppgifter p| härstädes skeende årliga inoch utflyttningar; men, då Stockholm undantages, har förhållandet i öfrigt funnits vara följande, nemligen: a810 års Folkmängd har enligt samma åis-Tabellverk utgjort 8,312,377. Tillkommer under alla Fem sedermera framflutne åren flere födde än döde - 80,290 Afgår uti en del Län flere döde än födde 5,786. 74,504- Inflyttade Länen emellan - 415,940. Utflyttade D:o 410,805.
Direktionens ledamöter verkställas, är, serdeles vid Diskont-Verket i Stockholm, af så vidlyftig beskaffenhet, att densamma svårligen torde kunna omfatta mera än de löpande ärendena, men angeläget är, att Ombudsmännens åtgärder i allmänhet underkastas en närmare granskning och kontroll, än som, på grund af nyssberörde föreskrift, för närvarande kan åvägabringas, Utskottet uppgjort det förslag till förändring i samma föreskrift, hvilket 4 mom. af nästföljande punkt innefattar; äfvensom Utskottet vid 5:te morn. tillstyrkt det tillägg, att, i enlighet med hvad vid öfrige Diskont-Verken eger rum, Ombudsmannen vid Lånekontoret i Wisby må för den uppbörd honom anförtros ställa säkerhet, hvilken Utskottet likväl, i betraktande af nämnde Låne-kontors inskränktare rörelse, funnit sig icke böra föreslå til! högre belopp, än 1,000 R:dr Banko; och hemställer Utskottet i följd häraf, till införande i blifvande Banko-Reglemente, följande uppställning af 89 §, nemligen: 7:o. Mom. 1. De lill Ombudsmännen i och för indrifning utlemnade låne-dokumenter upptagas i ett Jagsöknings-diarium, uppstäldt enligt antaget formulär. Mom. 2. (oförändradt). Mom. 3. (oförändradt). Mom. 4. Tvänne eller flera gånger om året skola två af Direktionens ledamöter verkställa inventering af de hos Ombudsmännen befintliga säkerhetshandlingar samt tillse, huru de Ombudsmännen tillhörande löpande ärenden handhafvas. Egande dessutom Fullmäktige, om och när så nödigt anses, att åt någon af Direktionens ledamöter med juridiska kunskaper eller annan i juridiska värf erfaren person uppdraga att, emot serskild efter uppdragets vigt och omfattning lämpad ersättning, med noggrannhet genomgå och granska Ombudsmännens åtgärder samt om förloppet af den verkställda granskningen till
15,8 » kostar skålp:det socker endast 22,62 öre. Transporten, med assurance, escompte, emballage, in-och urlastning in. fl. omkostnader utgör sammanlagdt 3,07 öre, Följaktligen skulle 1 skålp. raffinerad! socker (belle sorte) kosta i Stockholm endast 25,69 öre, hvartill bör läggas tullen, f. n. 12 öre, då totalkostnaden för det inporterade sockret blir 37,69 öre. Inköpt uti Antwerpen och derifrån hitfördt, blefve dylikt socker mindre dyrt, eller endast 36,54öre. ■lemföres delta med Svenska socker-raffiinaderiernas priser å råsocker, samt förlagsoch arbetskostnad, så befinnes, att vid Tanto, per medium för åren 1860—64 dessa priser varit: per skålp. Inköp af råsocker med tull (medium af cirka 8 millioner skålp.) 30,64 öre Räntor å rörelseoch anläggms kapital 2,58 » Kostnaden för tillverkningen 4,96 » Summa 38,18 öre per skålp. Jag har här den inbjudning Tanto bolag utfärdade till bildande af ett nytt bolag i det gamlas ställe. I denna inbjudning framställas naturligtvis förhållandena på fördelaktigaste sätt. Deri uppgilves, att tillverkningskostnaden några år uppgått ända till 40f öre per skålp. Huru skall nu vårt socker kunna konkurrera med det utländska, som icke kostar i tillverkning, tull, transport m. m. iiär på platsen mera än 37 å 38 öre per skålp ! Jag anser det omöjligt, ty någon förtjenst måste man dock hafva på sin tillverkning. Vår sockerfabrikation representerar emellertid i tillverkningsvärde per år 13 millioner af de 71, hvartill Den 7 Februari f. m. 365 hela landets tillverkning uppgår; och Hrr:ne finna deraf, huru vigtigt det är för Sverige att icke denna näring ruineras, desto mera sorn den förskaffar arbetsförtjenst åt många landets fabriksarbetare och lägger band på de handlandes begär att uppskörta konsumenterna.
Och om de borgenärer, som i konkursen uppträda, må kunna sägas representera det gäldbundna boet, ega de likväl icke någon ur sakens egen natur härflytaude absolut rätt att ensamme tillegna sig och sig emellan fördela de nya tillgångar, som gäldenär under konkursens lopp möjligen kan hafva bekommit. Till och med Lag-Beredningen, hvilken man hittills icke velat tillägga alltlör konservativa åsigter i lagstiftning, yttrar härom i motiven till 18 Kap. Handels-Balken följande ord: »Man har trott sig äfven för framtiden böra antaga den grundsats, som hittills varit gällande, alt nemligen till konkursmassan ej bör ingå annan egendom än den, som vid konkursens början antingen tillhörer gäldenären eller hvartill han då redan har laglig rätt, men för ingen del den egendom, som derefter till och med under konkursens lopp kan honom tillfalla, och på hvilken borgenärerna ega att särskildt i laga ordning göra sina anspråk gällande, om de vilja, att äfven den skall gå till betalning af deras bevakade fordringar.» Att nu frånträda denna hos oss länge hyllade grundsats och i stället stadga såsom regel, att hvad gäldenär under fortgående konkurs ärfver eller förvärfver skall tillhöra konkursmassan, måste, enligt min öfvertygelse, bringa hvarje gäldenär i en högst Lag-Utskutlets Betänkande M 33. 69 svår ställning, euär derefter knappt någon person skulle våga inlåta sig i aftal med honom, emedan en sådan icke skulle ega något anspråk, i strid med borgenärerna i konkursen, på gäldenärens under konkursens lopp vunna nya tillgångar. En annan oundviklig följd af den nya grundsatsens antagande är utan tvifvel äfven den, att konkursens afslutande skall fördröjas, hvarje gång en gäldenär har utsigt på blifvande ari' eller då hans hufvudsakligaste tillgång utgöres af årlig lön eller arfvode. Ty vid sådana läll måste det ligga i borgenärernas eget intresse, att, så vidt möjligt är, förhala konkursens slut, under hopp att kunna tillegna sig dylika, under tiden väntade, tillgångar.
Sedan, vid rustoch rotehållarnes af båtsmanshållet derefter hörande i ämnet, en stor pluralitet önskat beklädnadsbestyrets öfvertagande af Kronan, emot årliga afgifter af rotarne, men en del åter yttrat sig vilja, dels vidblifva nuvarande beklädnadssält dels afvakta föreläggandet af nådigt förslag till den åsyftade förändringen, förordnade Kongl. Majit i nåder en Kommitté, till uppgörande af underdånigt förslag för båtsmansbeklädnadens ordnande på ett mera ändamålsenligt sätt, hvilken Kommitté, under den 16 September i844> 1 underdånighet inkommit med ett så beskaffadt förslag, jemte detsamma åtföljande kalkuler, och hvilket innehåller följande hufvudgrunder, nemligen: att Kongl. Majit och Kronan, såsom förmånligt ej mindre för rustoch rotehållarne samt båtsmännen, än för staten, öfvertager bestyret med anskaffningen af den egentliga båtsmansbeklädnaden, men att rustoch rotehållarne, hädanefter som hittills, lemna sina båtsmän skjortor, strumpor och skor in natura, äfvensom kappsäck; att kontrakter i detta afseende med vissa kompagnier eller distrikter icke böra ingås, utan öfverenskommelsen derom vara allmän inom hela båtsmanshållet, eller frågan i annat fall förfalla; att den beklädnad, som af kronan kommer att bestås, bör vara bättre än den nuvarande, och lika för hela båtsmanshållet, samt utgå efter en föreslagen stat; att beklädnaden bör begagnas viss tid såsom paradbeklädnad vid stationen och till sjös, samt viss lid som släpbeklädnad, så väl under uppfordring, som i landsorten, hvarefter den är båtsmannens tillhörighet och af honom nyttjas till arbetskläder; att rustoch rotehållarne icke besväras med beklädnadens förvarande i rotekista; att rustoch rotehållarne erlägga i fredstid en kontant ersättning till Kronan, svarande emot fyra femtedelar af nuvarande beklädnadens kostnad efter medium af tio års markegång i hvarje Län, men i krigstid full ersättning efter markegång; samt att ett årligt statsbidrag af omkring 28,000 Riksdaler, såsom förslagsanslag, dessutom för ändamålet erfordras.
BondeSt:s aktningsvärda sparsamhetsanda har, i anseende till en onyttig slalslu\ 's inskränkande, haft etl välgörande inflytande; men hänförde af det enskilda lifvets vanor, gä de dock ofta häri längre, än samhällets intressen det medgifva. I sin landthushållning undviker bonden, så vidt möjligt är, all contant utgift, äfven om han skenbarligen derigenom skulle öka sina inkomster; ogerna uppoffrar han något för framtiden. Detta det enskilda lifvets hushållssystem, tillämpad! på Staten, hotar att i industriell afseende Den 28 Augusti. 35 göra vårt land stationärt, då det Europeiska samhället i detta fall framgår med jättesteg. Då bonden har få eller nästan inga contanla utgifter för sin enskilda räkning, förmår han aldrig lätta embelsmännens stora lefnadsbehofver, och hyser således alltid en viss benägenhet att inskränka deras inkomster utöfver höfvan. BondeSt. handlar i detta afseende på god tro och af aktningsvärda moliver; icke så de upplystare classernes medlemmar, som oinskränkt följa samma bana. Af politisk taktik och för att bevara sin individuella popularitet, vanvårda de samhällets intressen. Denna för långt drifna sparsamhetsanda har redan menligt inverkat på många Statens dyrbarare intressen. Dock utgör nu BondeSt. endast en fjerdedel af representationen; ännu menligare följder vore således att befara, om i delta afseende alldeles ingen motvigt ä de upplysta classernas sida förmådde göra sig gällande. Embetsmännen kunde möjligen blifva satte på svältkur, och statsmachinens kuggar, i brist af underhåll, helt och hållet afstanna. Skulle nu, efter det hvilande förslagets antagande, BondeSt. vid någon riksdag afträda sin myndighet åt de upplystare classerna, och dessa i anseende lill Statens utgifter visade mera frikostighet; ldef detta förhållande alltid en orsak till deras uteslutande vid eli derpå följande riksmöte. Afven med erkännande af det hvilande förslagets brister, antager man, alt det bör bifallas, derföre att bristerna snart kunna afhjelpa», att det alltid är bättre un det vi hafva, samt slutligen derföre att det understödes af den obestridligt större majoriteten inom nationen.
Svar endast 25 öre (postarvode 20 öre) Jpå torde godhetsfullt inlemnas till » H. », närmaste postanstalt prenumerera för Iduns byrå, Stockholm. [455] okt. — dec. på illustrerade tidningen V I C T O B I A, utgifven af J. O. Åberg. En ung flicka önskar plats i ett Detta låter otroligt, men det möjliggö- trefligt hem för att mot fritt vivre res genom mängden af prenumeranter. vara frun behjelplig med alla inom Fråga någon af V I C T O B I A S nuvaett hus förekommande göromål. Svar rande 42,000 prenumeranter, om vi till » B. », Upsala, p. r. Svaren afuppfyllt våra gifna löften, och I skolen hemtas till den 12 okt. få ett enstämmigt Ja till svar. ManusKripi, som ej antages till Införande, återsändes, såvldaporto bifogas. Inga ofrankerade försändelser lösas. ®l©l©l®ll« e ® © ® I I P \ I 1 Kl I LJ KJ IN Annonser mottagas endast m o t kontant llqvld I förskott af 2 5 öre pr&lt;4- spalt, petltrad ( Ingen annons införes under I krona. HOUOUoltolIoIIolIollolfoIfoiröltöip I alla boklådor har utkommit på förlag af - H. Bleedel Nyaste Mästerskapssystemet Praktisk lärobok i esag ^lslsLci OKKÄHBinrBTS BOK, 1 En samling stilfulla ornament från alla konstperioder. språket, Med 85 planscher, de flesta i rikt färgtryck. Förklarande text af HC. U p m a r k, intendent vid Nationalmuseum. Arbetet utkommer i 20 häften om 4 ä 5 planscher till ett pris af kr I: 25 pr häfte. At lärare och lärjungar vid tekniska och konstindustriella läroanstalter, åt dem som i hemmet egna sig åt konstsömnader, St konstvännen och samlaren, som vill lära känna ornamentikens utvecklingsgång, at alla dessa m. fl.
Landtbruks-Academiens och ”vederbörande Hushållnings-Sällskaps öfverinseende, på för ändamålet passande egendomar, anskaffade utvalda afvelsdjur af Norrska hästar, kor af ”ren inländsk race och Gottlands får, samt, genom ändamålsenlig vård och ”urval vid parningen inom stammarne, sökte uppdrifva dessa till högsta ”godhet;” hvarjemte motionären, för vinnandet af delta ändamål, föreslagit, ”att en erforderlig summa” måtte anvisas, så framt ej härtill någon del af det till Stam-holländeriers bildande utaf Kongl. Maj:t äskade anslag skulle kunna användas. Stats-Utskottet, som ansett detta ärende jemväl tillhöra Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, har, för frågans behandling, med sistnämnde Utskott sammanträdt; och få Utskotten vördsamt tillkännagifva, att de, med erkännande deraf, alt de inhemska hästracer, som egentligen äro afsedde för landtbruket och andra näringar, i allmänhet behöfva förbättras, likväl äro af den tanken, att de åtgärder, motionären uppgifvit så väl för ett sådant ändamål, som för fårafvelns upphjelpande, äro af den beskaffenhet, att deras vidtagande lämpligen bör ankomma på den enskildes omtanka, helst kostnaderne för dylika åtgärder ej torde öfverstiga den enskildes tillgångar, samt att således all inblandning af Staten, i den väg motionären antydt, bör undvikas, destohellre, som Staten redan i väsendtlig nion uppmuntrat och understödt den inhemska hästoch får-culturen. I anseende härtill och då, hvad serskildt beträffar det af motionären antydda behofvet och nyttan af spridandet inom landet af bättre racer mjölkkor, Utskotten i sitt denna dag afgifna betänkande, i fråga om Stam-hol - Bih. till R. St. Prot. 184$ , 4 Sami, t AJd, 12 Haj t. 2 10 Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-UIskottens
Juringius, Assessor, om belöning . » . 174. JustitiaeCancellerens Lön, angrde 128, 237. — Ombudsmannens dro 168. — Rådernes dro . 128. — StatsMinisterns dro 237. Järta, f. d. Landshöfding, dess Pension iÖ2. KammarRätten, Presidentens Taffelpenningar, angrde ii8, 237. Klubb, gemensam för alla 4 RiksStånderl 4°* 166. — serskildt Mern. om verkställigheten 167. —. Klubbar, RiksStåndens, kostnaderne för desamma . Klädesoch Bomullstygs-tillverkare, ersättning till dem för deras dyra inrättningar 356. Kohlräntors i Stockholms Län utgörande 228. Konga och Upvidinge häraders fördelning emellan 2rne Fogdar . 128. f. d. Kongl. Famillen, rörrde Bankens ersättning för dess förskott till liqviderande af dess förmögenhet .V 96, JÖ2. 20 Bet. N:o Korsö Fyrbåk, inköp deraf .8, 78. Koskull, Major, ang:de dess Löneförmåner . 398. KrigsAcademien, dess anslag i3a, 23g. — Löntillökning för Lectorerne 142. KrigsColIegium, aflöningen, ang:de i32. KrigsCommitte'ens Invisningar, prsescriptionstid för inlösen deraf . 67. KrigsFonden, dess fordringar angtde 62. — angående granskning af redogörelsen derför 092, KrigsHofRättens Stat 128, i32, 237. — MilitaireLedamöters Tractamenten 62. KrigsSkepp, försäljning deraf, och medlens redovisning 101,218,369,39g. Kronans hus och byggnader, anglde 3o4, 3o5, 343. Kronobergs Kungsgård, dagsverken dertill, an slagne Landshöfdingen i Kronobergs Län . i5i.
Hon bär detsamma i dag som i går, som i måndags och i lördags – så – hade jemnförelsen snart utfallit till Fru A:s fördel. Sådana äro vi vordna! Kanske vill icke hvar och en medgifva det, men så är det dock! Badtiden tog ett slut, och det nästan förr än jag den första dagen skulle trott, ty medgifva måste jag, att, oaktadt en stundelig hemlängtan, flögo dagarne ofta bort, jag vet icke på hvad för liknöjda vingar, men allt nog – de flögo. Och kommo dessa sorgliga bilder, som dock aldrig vika egentligen från menniskan, så länge hon vandrarpå jorden, så länge solen står på himlen, lyser oss, men visar oss skugga bakom oss – kommo dessa under denna tid, så voro de dock artigare än annars ofta: – de togo ej tiden i lufven och höllo honom qvar, för att han skulle riktigt få se huru de tormenterade mig, utan de flögo med mig genom dagarne som flögo. Du förstår ju hela denna flygt? – Du mins väl ännu, huru vi i barndomsdagarne, i skuggan af G****:s ekar, och speglande oss i A***:s klara vågor, fördjupade oss i funderingar om möjligheten af vår enda önskan på jorden, – den att kunna flyga. Vi talade derom, vi drömde derom, vi tänkte ej på något annat, och allt sedan den tiden har jag dock – så stadigt jag än tyckes vandra på jorden, med två skodda och bestrumpade fötter – dock alltid haft en känsla af flygt, som för ofta lagt ordet i munnen, och bilden i mitt sinne. En gång skall jag dock få flyga i verkligheten! O Gud! må vingarne blifva hvita! Förlåt, o Jean Paul att jag – ovärdiga – fuskar i ditt handtverk, du store, störste parenthes-makare!