Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Enär likväl mycken svårighet äfven hädanefter otvifvelagligt kommer att möta för den, som undergått sitt fängelsestraff, att kunna erhålla utvägar till ärlig försörjning, derest icke enskild menniskokärlek och välgörenhet mellankomma, och då det vore i högsta måtto önskligt, örn E. K. M:s Befallnings» hafvand e, sökte inom Länen tillvägabringa föreningar af personer, hvilka, då fånges fängelsetid tilländalupit, åtoge sig hans vård och sökte att göra honom skicklig för frihetens åtnjutande, få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det E. K. M. täcktes förständiga Dess Befallningshafvande alt söka tillvägabringa dylika föreningar. I fråga åter om Tvångsarbets-husen, eller de så kallade Corrections-inrältniugarne, så lärer erfarenheten af det menliga inflytande, dessa inrättningar i oo8 Expcdilions-Utsholtcls Förslag till tind. Skrif velse,Wto 402: utöfva t på säkerheten till person och egendom uti de trakter, som närmast omgifva dem, i förening med det bekymmer, som uppstått öfver den hastiga liilvexlen i antalet af de uti inrällningarne förvarade brottslingar, vara tillräckligt talande skäl för att önska en förändring i deras nu varande organisation. Utom det, att fångars transporterande till Corrections-inrättningarne, ofta från långt aflägsna orter, förorsakar betydlig kostnad och betungar de skjutsande, så medför delta aflägsnande från hemorten flerfaldiga andra olägenheter, så väl derigenom, att större svårighet möter för fånge att skaffa sig tillfälle till erhållande af försvar och att till följd deraf hågen till förbättring tilläfventyrs hos honom minskas, som ock derigenom, att den, som möjligen å den fremmande orten låter förmå sig till fånges uttagande, icke sällan, i okunnighet om hans föregående lefnad, blifver derpå hedragen. Rikets Ständer hysa derföre den åsigt, att försvarslöse eller lösdrifvare helst böra, då de till tvångsarbete dömas, detsamma i hemorten eller Länet undergå.
V. B. 473. VI. A. 224. N:o 87. i anledning af väckt fråga om inrättande af en daglig Po-t gäng emellan Slockholm samt Skåne och Götheborg, äfvensom emellan sistnämnde stad och Skäne, m. m. V. B. 473. VI. A. 224. VII. U. 134. VIII. A. 32. — N:o 88. i anledning af väckt motion, om Fabriksoch Handtverkssamt Handels-Föreningars befriande frän txpedilions-lösen i rättegångs mål. V. B. 473. VI. A. 224. — N:o 89. i anledning af väckt motion om inrättande af ett Ecklesiastik-kollegium. VI. B. 410. VII. 48, 79. N:o 90. i anledning af väckt fråga om inrättandet af en särskild Byrå eller afdelning inom Ecklesiastik-departementet för handläggning af ärender som angå Elementar-läroverken. VI. B 410. VII. 48, 80. A. 82. — N:o 91. i anledning af väckt fråga om förändring af 11 §. uti Kongl. Stadgan om Tullförpassning och Tullbevakning. VI. B. 410. VII. 48. A. 82. — N:o 92. i anledning af väckt motion om npphäfvande eller ändring af Kongl. Brefvet den 2 Augusti 1836, angående tullförsegling å bränvinskärl, som föras öfver Saltsjön. VI. B. 410. VII. 48. A. 82. — N:o 93. i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande ( n ) N:o 72, om inrättande af Länsnämnder. VI. B. 410. VII. 48. A. 82. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorialer, Betänkandet) och Utlåtanden.
Jag anhåller till följd häraf att få hemställa, huruvida det skulle vara möjligt för K. M. eller LaglJtsk., som skulle inkomma med ett sådant förslag, att upgöra en så beskaffad lag innan det är i Grundlagen medgifvet att en sådan lag skall finnas? Skulle man antåga detta Hr von Hartmansdorffs raisonnemeut, så skulle man ju aldrig kunna komma lill någon förändring. Jag anhåller i likhet med Gr. Lagerbjelke om afslag å det af Hr von Hartmansdorff framställda förslag till gemensam tanke. Ofverläggningen förklarades härmed fulländad; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemstälde, om R. o. Ad. behagade antaga Hr von Hartmansdorffs förslag att R. o. Ad. mätte såsom sin gemensamma tanke förklara, alt Utsk:s förevar:de förslag, i dess närvande skick, hvarken är högst nödigt eller nyttigt, samt, efter denna proposms besvarande med starka Nej, blandade med Ja, förklarade sig hafva funnit Nej öfvervägande. Efter härvid af Hr von Hartmansdorff begärd votering uplästes till justering och godkändes följande voter:s-propos.: Den, som antager Hr von Hartmansdorffs förslag, att R. o. Ad. måtte såsom sin gemensamma tanke förklara att det i Const.Ulsk:s Mern. J\s 7 framslälldta förslag till tillägg i 28 § Reg.Fm, i dess närvande skick, hvarken är högst nödigt eller nyttigt, röstar Ja ; den det ej vill röstar Nej; vinner Nej, varder beiörde förslag till gemensam tanke icke af R. o. Ad. antaget. 118 Den 10 Juni. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit sora följer: Ja — 14. Nej — 23.
I följd häraf innefattar Herr Cancelli-Rådets förslag: 1) Domstolsmåls afsöndring från förvaltnings-dr ender , samt Stat s-förvaltningens indelning. 2) Målens Allmänna , för alla Styr el se grenar gemensamt gällande behandlingssätt, och controllerna derå. 3) A/Iålens beskaffenhet och behandling inom hvarje Styrelsegren för sig. 4) De gemensamma och Controllerande myndigheterna särskildt betraktade. 5) Ämbetsmännens stånd och villkor. 6) Planens verkställighet De sålunda afgifne förslager hafva , enligt Riksens Höglofl. Ständers Beslut, blifvit till trycket befordrade och bland Riks Ständen utdeldte ; hvarföre Utskottet ansett öfverflödigt , att vidsträcktare iin som skett , dem här till innehållet upptaga. *) Sid. 152. **) Sid. 15-9. »9 2:o Om bristerna i Rikets Stat s-For ~ 'vältning. Utskottet har, vid granskning af StyrelseVerkens nuvarande organisation , funnit: Att bristerna deri dro manga och stora. En del af dem aro så beskaffade , att för deras rättande , förändringar skulle förutsättas i Grundlagarnes samt hufvudsakligen j författningssystemets väsende ; andra åter sädane , att de blott angå det reglementariska af grundlagen och författningarne; men då Utskottet icke kan föres'å ändringar af förstnäirHe beskaffenhet ; måste dess åtgärd inskränkas till förändringar af sednare slaget, eller sådana , som hafva afseende på ärendernas afsöndring och fördelning mellan förvaltnings-grenarna, deras behandlingssätt samt Ämbetsmännens bildning , befordran och aflöning.
Oansedt alin olika omdömen, som framstått och troligen alltid skola framstå vid beskattningsfrågors afgörande, allt efter den mer eller mindre grundlighet, som räder i de principer, frän hvilka dessa omdömen utgå; hafva dock inom afdelningen, sorn nfgifvit det förslag, hvarå jag nu vill hafva äran fusta uppmärksamhet, alla stridiga opinioner gifvit vika för den princip, att det beskattningssätt är det bästa, som för folket blifver minst tryckande; och det var denna grundsats, som föranledde mig att inom Utgiftsafdeln. med min röst biträda ett förslag, som syftade derhän att på i5 år , fördela det genom extra statsregleringen möjligen förökade statsbidrag. StatsUtsk:s pleni—pluralitet har förkastat afdelnts förslag på grunder, från hvilka jag hemtar en ytterligare anledning att tillstyrka detsamma. Utsk. utlåter sig nemi.: ”att hvad, som nu erfordras, bör sammanhringas af dem, ”sorn närmast njuta frukterna af de extra anslagen etc.” I aniedn. häraf tror jag, att fördelningen på i5 år äf det ifråga var. anslaget just blir med ali rättsgrund mest förenlig; ty man torde med säkerhet kunna antaga, att frukterna utaf det af Utsk. tillstyrkta anslag icke komma att skördas förrän efter 7 ä 10 års förlopp, och att dessa frukter komma att åtnjutas under den fortfarande tid, sorn från nämnde års förlopp återstå till och förbi det i5:de året, under hvilket sista andelen af skattebidraget skulle godtgöras; och slutligen, om man granskar de föreslagna utgifterna, torde man linna, att ganska få aro af den natur, att man under de första fem åren genom dem kommer i åtnjutande af några betydliga frukter. Till följd häraf får jag yrka %fslag å Utskrs förslag i denna punkt samt hos Hr Gr. o. Landtm, begära propos. till bifall å det af Hr af Billbergh uti dess reservation afgifna förslag, hvilket är med afdeiniugens öfverensstämmande. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. biföll, på sätt StatsUtsk. i utlåt.
Skulle någon af eder vilja uttala sin tanke, huruvida det kan anses troligt, att en bildad flicka kan blifva riktigt lycklig g e - nom att ingå äktenskap m e d en hederlig, aktningsvärd, i sitt stånd bildad handtverkare. Tycket är Ömsesidigt och bcpröfvadt genom långvarig bekantskap under alldaglig sammanvaro. Svar emottages m e d tacksamEn anjovis i grytan, skall gifva god smak åt oxstek. Frida N. N. Gummade fönsterremsor äro särdeles användbara till etiketter på buteljer, burkar etc. D e klippas i passande bitar, påskrifvas, doppas i varmt vatten och äro med ens färdiga att påsättas, hvartill åtgår betydligt kortare tid, än om man skulle begagna mjölklister. Det sistnamda har ock den olägenheten att vara särdeles lockande för råttorna, som på helt kort tid kunna förstöra de prydligaste etiketter. Frida N. N. Vid förvaring af sylt bör ihågkommas, att det möglar i fuktigt rum, jäser i for varmt, sockrar sig i för kallt. Möglet kan borttagas utan att syltet behöfver omkokas, men har det börjat jäsa, tins ingen annan utväg; det sker då med tillsats af socker doppadt i vatten. Då det sockrat sig, spädes det med helt litet vatten och ställes i en varm kakelugnsnisch, då det brukar blifva bra igen. Frida N. N. het af sten » finnes att få köpa. Gunhilda. N:r 59. skalp, Innehållsförteckning t Musikkondition. Kondition önskas för sommaren af Mathilda Langlet. — Våren; af M. — lärarinna vid hr Richard Anderssons Beatrix; ett minne af Dolly Roon. — E n musikskola att mot erhållande af fritt qvinlig n ä r i n g; af A. B. — Från våra vivre för sig och en sexårig son lemna badorter: I. — Gastronomiska kåserier: undervisning i musik. Muntliga och III. O m ägg, enkannerligen påskägg; af skriftliga rekommendationer lemnas af En gourmand. — Teater och musik. — Ett storstadsbarn; berättelse af Johan Nordn:r 28, Stockholm. [178] M:ine Mercedes de Castellanos. — Påskdag; dikt af Johan Nordling.
Sjögren. Minnen. Framåt, vandrare förgäter tunga, ängs " Adjö ". se er, o c h. » så m y c k e t! förande fröken X. Fru B.: » S å hänsjöng! » » J a, underbart, men Z. » Fru B.: » Tack, tack — men räkna inte d ä p å; ni vet, h u r mycket j a g har _ så noga att g ö r a, ni har Fru — A.: m y c k e t mera tid. » » Hvad, jag skulle ha mera tid min kära vän, jag, som alltid känner mig riktigt j ä k t a d Fru med B.: ... » » J a, precis p å s a m m a sätt är det mig ... » Fru hvart A.: » Jag tiden tar begriper vägen. helt enkelt Hvarje del af den mänskliga organismen, som icke får utveckla sig på normalt sätt, undergår en större eller mindre förstöring. Ännu svårare är det förhållande, att trycket blott träffar en jämförelsevis smal z o n och således icke behörigt fördelas samt för den skull åstadkommer en sammansnörning. Härvid är det likgiltigt, o m bandet är af gummi, d. v. s. elastiskt, eller icke, följden blir alltid densamma, en rubbning i den åtsnörda delen, främst i musklerna, och på grund däraf svaghet i musklerna, s o m bilda vaden. Hur starkt trycket verkar, visa de djupa fåror, s o m uppkomma, o c h s o m icke ens försvinna, o m strumpebanden åratal igenom varit bortlagda. Skadligast är denna inverkan på personer i växt-perioden; här kan följden blifva, att utvecklingen af de för tryc ket utsatta partierna på ett betänkligt sätt hämmas. De hittills anförda olägenheterna af bruket att bära strumpeband äro dock i vågskålen de minst tyngande. Ännu större betydelse ha de därigenom framkallade rubbningarna i blodomloppet. Genom åtsnörandet af underbenet hämmas tillflö- det af friskt (arterielt) blod, partiet erhåller föga näringsmedel och kan icke vederbörligen utveckla sig. Det blir följaktligen svagt och föga tjänstdugligt. I ännu högre grad hindras afgången af det förbrukade (venösa) blodet.
Vid granskning af Filial-Bankens i Blekinge förvaltning Fuiai-Bankm och räkenskaper för år 1861, är vordet anmärkt, att en del utaf * Blekinäede såsom hypothek för från Riks-Banken erhållen försträckning aflemnade skuldförbindelser vore utgifna till viss man och ej sedermera blifvit på innehafvaren eller aktieegarens order transporterade och försedda med egarens till den intecknade fastigheten skriftliga medgifvande till transporten, utan endast åtföljdes af 64 skriftlig tillåtelse af den sednare att skuldsedeln finge begagnas såsom hypothek för aktier i Filial-Banken. Sedan, i anledning liäraf, Banko-Fullmäktige, den 6 Mars detta år, under förklarande att alla hypothek, ställda till viss man eller order, borde med vederbörliga transporter förses, och att såsom grundfondshypothek icke finge antagas något endast till viss man stäldt skuldebref, såvida ej derå blifvit meddelad sådan påskrift, hvarigenom skuldebrefvet vore gällande uti innehafvarens hand, förelagt Direktionen öfver bemälde Filial-Bank att inom tre månader inför Fullmäktige styrka, att rättelse i det anmärkta hänseendet blifvit behörigen iakttagen, vid äfventyr att Bankoreglementets föreskrift om uppsägning af större eller mindre del af den Filial-Banken från Riks-Banken beviljade försträckning eljest komme att af Fullmäktige mot Filial-Banken tillämpas; så har Direktionen under den 2 Juni och 21 Juli till Fullmäktige öfverlemnat af Riks-Bankens ombud vid Filial-Banken meddelade intyg derom, att samtliga de skuldförbindelser, mot hvilka vid revisionen anmärkning förekommit, blifvit, i enlighet med Fullmäktiges föreskrift, kompletterade. § 65. Mtalb anken
Ständer* Beslut af den »6 Januarii 177g. Herrar Fullmägtige yttra, att af desse Handlingar, tillika med de vid Riksgälds-Con* toiret befintlige Räkenskaper, inhemta*, att, se* dan Riksens Högloft. Ständer vid 1778 och 177g årens Riksdag beslutit, att, såsom Hemgift till då varande Hans Kongl, Höghet Hertig Carl af Södermanland, till Hans Kongl. Majtts Hö* ga disposition nedsätta ett Capital af Ett Hun* drade Tusende Riksdaler Specie, hvilket Capital för framtiden skalle blifva oförryckt, men hvaraf den årliga räntan, efter Fern för Hun* dra, till Hans Kongl. Höghet borde öfverlem* nas, hafva de genom en serskild gärd härtill beviljade medel, i den man de influtit, blifvit aflemnade till Kongl. Riksgälds-Directionen och. dit den sista lefvereringen, eller fyllnaden uti 100,000 R:dr år 1786 blifvit verkstäld. Till följd afofvannämnde förbindelse, hvilken Riksgälds-Contoiret sedermera, jemte öfrige Kongl. Riksgälds-Directionens Skulder, öfvertaga, är räntan ända till nästledit års slut redan utbetald, samt bör, efter Herrar Fulltnägtiges tanka, äfven för innevarande år utgå, ända till Högstsalig Hans Maj:t Konung CARE XIIIls Dödsdag eller den 5 nästl. Februarii. Men ehuru berörde Hemgifts-Capital, efter sistnämnde dag, synes böra, jemlikt nu gällande Grundlagar, hemfalla till Riksgälds-Fonden samt någon ytterligare utbetalning af räntan, således ej eller äga rum, hafva dock Herrar Fullmägtige trott sig böra detta förhållande hos Stats-Utsioltets Betänk anden. 129^ Stats-Utskottet anmäla och Utskottets föreskrift härutinnan afbida.
Öeii ädla beredvillighet Rikets Ständer visat att, med hvarje erkännande af laglig rätt , med hvarje prof af Nationen® välvilja , gå Norrska folkets, på Grdndlagén byggda fordringar, till mötes, har hos dess Representanter befästat den öfvertygelse, att det Föreningsband, som blifvit knutet mellan Scandinaviens folk, redan i dessa inbördes Handlingssätt agde en orubbelig borgen för framtiden; Med erkännande af den anda, sorn vägledt Rikets Ständer i anseende till den ifrågavarande* Riks-Acten, har Norriges Rikes Stor-Thing , endast med få skiljaktigheter bifallit det gjorda förslaget, Samt dervid fogat tvänne tillägg, sorni äfven om de ej af Rikets Ständer i liela dess vidd skulle aritagas , alltid innebära ett ytterligare bevis på det öppna förtroende, sorn legat till grund för åtgärderna imellan bägge folkens ombud. Kongl. Majit gör sig försäkrad, att Rikets Ständer, vid pröfningen af detta förslag, endast skola ådagalägga motsvariga tänkesätt af nit för detta vigtiga ärendes snara afgörande, och af Sarnmanjerakning i meningar, till vinnande af detta ändamål. Då de smärre förändringar ■, söm af Norriges Rikes Stor-Thing blifvit gjorda i Redattiohen af Riks-Acten , med' undantag af tillägget 5;te Bandet, 5123. 224. vid 177» T)en 20 Juli. vid 7 §. och den nya , endast för Norrige bindande 12 §., förmodligen ej lär möta någon svårighet, att af Rikets Ständer antagas, och således egentligen frågaglärer uppstå orri förenärnde 2:ne §. §. föreslår Kgl. Majit till Rikets Stander.
Enligt den af kommitterade uppgjorda plan, skulle från delta stenhus i riktning mot elfstranden uppföras 2:ne flygelbyggnader, deruti sjukrummen korame alt förläggas, hvarigenom en fullständig separation af könen inom och utom hus, äfvensom de erforderliga under-afdelningarne efter olika sjukdomsarler kunde för hvartdera könet till vägabringas, hvarjemte tillfälle förefunnés att bereda nödiga promenad-platser för de sinnessjuke samt att förskaffa dem lämplig sysselsättning i fria luften. Enligt den af kommitterade å nybyggnaden vid iletta hospital upprättade ritning med kostnads-förslag, skulle för densamma erfordras ett belopp af 100,000 R:dr. För Hernösands hospital, sorn förut varit förenadt med lasarettet derstädes, hade, enligt hvad Serafimer-ordens-gillet vidare anmält, för få år tillbaka en till dårhus-inrättning tjenlig plats utom staden blifvit anskaffad, äfvensom byggnad derstädes, lämpad efter den personal, som å förra hospitals-inrättningen varit inlagen, på höspilals-fondens bekostnad blifvit uppförd, hvilken byggnad likväl, enär fondens tillgångar icke medgifvit alt gälda den betydliga summa, som ett stenhus då skulle, i anseende till bristen på tegelbruk i orten, hafva kostat, måst uppföras afträd; men då sedermera visat sig, alt antalet af sinnes-sjuke i de nordligare länen ökat sig i särdeles betydlig mån, så alt berörde byggnad blifvit alldeles otillräcklig för emottagande af de personer i orten, hvilka af hospitalsvård vore i behof, hade, far beredande af okadt utrymme för sinnes-sjukes emottagande, plan och ritning å en byggnad af sten vid delta hospital för ett antal af ytterligare 60 sinnessjuke med, tillhörande vaktbetjening, blifvit Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 2t2. 6 uppgjord, äfvensom förslag till den derför erforderliga kostnad, uppgående till 50,000 R;dr, upprättats och jemte ritningen till Kongl. Majit öfverlemnats.
En sällhet som för hjertat var. Jag gladt ur milda drömmar vaknat, Att slutas i din famn, min far. Då sommarns fägring ögat glädde, Jag njöt dess lifvande behag. Då vintern allt i drifvor klädde, Jag lyssnat till din harpas slag. Ett bättre öde jag ej känner, Men sakna skall det lugna tjäll, Der, i en krets af dina vänner, Jag njöt naturen och var säll. För detta målet, dit du sträfvar, En hemlig oro varnar mig. Förlåt, min far, din dotter bäfvar, Men skall i döden följa dig. WÄINÄMÖINEN (till Emoina) (till folket) Ej bäfva, hoppas blott. Gån, våra båtar lagen I ordning nedom forssens fall, Vid lugna bugten der. Vid första skymt af dagen Min röst till aftåg mana skall. CHOR af folket i det de gå af scenen. Gryningen på glittrande bölja Tyde Wäinämöinens makt. Kraftfullt tagom då i akt Åraslagens jemna takt, Sjöfrun hastar opp att oss följa5 Frusande i våra spår Kammar hon sitt långa hår; Manar segren att bli vår. ANDRA SCENEN. WÄINÄMÖINEN. EMOINA. KARLAR och TÄRNOR af Wäinämöinens betjening, som vid ett tecken af honom i början qvarblifva, men sedermera aflägsna sig. WÄINÄMÖINEN, (som under slutet af Choren gått in i kojan, återkommer derifrån med uttryck af sorglighet). Förgängligheten tryckt sin stempel På detta fridens fordna tempel; (till betjeningen som qvarstadnat) Nu bräckligt, fugtigt, kallt. Man nedom denna sten En björnhud brede öfver mossa, ofvanföre Vid trädens grenar fäst ett skygd man göre; En stockeld der; oss lemnen sen. Mitt barn, i denna nejd jag hvilat Från jagtens mödor mången gång; Och bildningen kring rymden ilat Med ungdomskänslans djerfva språng. För sinnena naturen blänkte. Vid böljor, gnyende förbi, Som perlors glans mot solen stänkte, Flög rik och hög min fantasi.
N:o é handläggning öfverlemna! ett till Ståndet ingifvet Memorial af Riksdagsfullmägtigen från Ångermanland Ails Strindlund, hvilken iä~ stat Rikets Ständers uppmärksamhet på det förhållande, att, ehuru hvarken den tillsyn öfver Lagarnes tillbörliga skipande vid Under, rätierne . som Landshöfdingarne, hvar i sitt Län, hafva sig uppdragen, eller den domsoch beslutanderätt, som i åtskillige juridiske och Oeconomiske frågor Landshöfdingarne sjelfve tillkotnmer, stöde att förlika med brist på kännedom af Svenska lagväsendets lörsta och allmännaste grunder, det likväl nu skall ankomma endast på slumpen, huruvida beinälde Embetsmän besitta nödig kunskap otn de lagar och iörfattningar, som skola leda deras egen magtutöfning, af hvilken samängen medborgares rätt beror; och har Motionairen, af sådan anledning, i Memorialet föreslagit det stadgande , att hädanefter blifvande Landshöfdingar böra förete betyg, att de vid Academien aflagt vederbörlige prof pä kunskap i allmänna samt hushdlls-lagfarenheten ; till hvilket förslag Motionairen, i muntligt anförande till Ståndets Protocoll, uppgifvit sig hafva blifvit för. anledd deraf, att man vid i8a3 års Riksdag uppkastat betänkligheter mot då väckt fråga om rättighet för tvistande parter, att till fullmäg. lige vid domstolarne välja äfven sådana perso^ ner. 'Lagsamt ÅUm.fiesv, o. Oec. Ut s/k. Uti. N.o 4 1 •f, ^ ner, som icke undergått dö i författningarna föreskrifne lagkunskaps-prof.
A. ,5o. XIX. E. 355. — N:o 75. till Rikets Ständer, angående upphäfvande af hvad nu stadgadt är om lagförklaringars utfärdande af Högsta Domstolen. X. R, 262. XVI. B. 20,. XVII. 5g. A. ,61. XXI. E. i53. XXVI. U. 6, 97, ,04. A. i73. ( a,5 ) Propositioner och Skrifvelse!-, Konungens nådiga: — N:o 76. till Rikets Ständer, angående beräkningen af traktamenten för städernes magistrutspersoner och borgare, vid syner och andra förrättningar för Kronans räkning. XI. R. 94. XIV. B. 3j6. XVII. A. 6. XVIII. E. 6. — N:o 77. till Rikets Ständer, om val af ett Hemligt Utskott. XI. g1). — N:o 78. till Rikets Ständer, angående ytterligare afskrifning af undsättningssknlderna i Westerbottens och Norrbottens Län. XI. R. g{. XIII. B. A. 553. XVII. U. 174. XVIII. A. g3. XIX. E. 109. — N:o 7g. till Rikets Ständer, angående medel för Riddar, bolmskyrkans iståndsättande. XI. R. g4- XVI. B. 202. XVII. A. 4o3. XXI. U. 98, 578. XXII. A. 56'4- — N:o 80. till StatsUtskottet, angående verkställd undersökning, i afseende på föreslagen förändrad local för Riksarcliivet och Sundbets collegium. U. 209. A. 236. — N:o 82. till StatsUtskottet, angående befrielse från den Götha Canal bolag ådömde bevillnings-afgift å bolagets vinstmedel för åren >829 till och med 1836. XIII.