Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag kan visserligen icke säga, huruvida den K. propos., såsom en värd ledamot här sökt upplysa, i någon mån kunde vara orättvis mot den ena eller andra af åboerne. Hvad jag tror mig kunna finna, är, att om K. M:s nåd. propos. kan antagas utan orättvisa, så vinnes en stor och god sak, och mycken tvist skulle derigenom undvikas. Jag tror icke, att om K. M:s nåd. propos. skulle antagas, presterskapet eller de nuvar. innehafvarne skulle äga någon rätt att i rättegångsväg få den upphäfd; ty om K. M. och R. St. hafva beslutat något, tror jag att det kommer att blifva beståndande i alla delar. För min del vill jag blott hafva äran tillkännagifva, att, såvida K. M:s nåd. propos. kan ulan orättvisa antagas, så vill jag dertill lemna mitt tillstyrkande. Hr Printzensköld, Carl: Då en värd ledamot nyligen yttrat den önskan, att det K. M:s beslut, som stadgar, att ingen rättegång må äga rum emellan Kronan och kyrkornc i Halland ang:de de der befintliga hemman, måtte upprifvas, så har jag ansett för min pligt, alt vid detta tillfälle tillkännagifva, det jag tror, alt upprifvandet af ett sådant beslut skulle i högsta grad vara orättvist och äfven vådligt för kyrkorna. 190 Den 14 Augusti e. m. Man har mycket ordat öfver den ömmande belägenhet, hvaruti aboerne å kyrkohemmanen befinna sig. Det kan väl vara möjligt att så förhåller sig, men jag för min del är ej af denna tanka. Aboerne å kyrkohemmanen kunna ej bevisa, att de blifvit antagna till åboer derå annorlunda, än genom de städjobrefde erhållit af dem, som föra kyrkornas talan. Dessa åboer äro således alldeles oberättigade att utsträcka sina anspråk på besittningen af dessa hemman längre, än de myndigheter vilja medgifva, hvilka städjobrefven utfärdat.
Slutligen får Utskottet, hvad den 3:clje frågan beträffar, eller om en förnyad Tacksägelseadress bör till Kongl. Majit, i underdånighet aflåtas, för de mått och steg Kongl. Majit redan i Nåder .vidtagit till allmänna Uppfostringsverkets förmån, meddela den tanka, att då Riksens Ständer redan vid I8I2 års Riksdag hos Kongl» Majit framfört en sådan underdånig Tacksägelse adress, inser Utskottet ej nu egentligen någon anledning att den förnya, heldst Utskottet hyser den öfvertygelse, att hvar och en af Riksens Höglofl. Ständer, likasom af Rikets öfriga Innevånare, med ali undersåtlig tacksamhet anser Kongl. Majits talrika och outtröttliga omsorger för sitt Lands val; äfvensom att Kongl, Majit finner, uti denna tysta gärd af undersåtlig vördnad och erkänsla, ett äfven s| Nådigt välbehag, sorn uti ett offentligt ådagaläggande af dess?, känslor. Hvil - ( Hvilket alltsammans till Riksens Höglofl. Ständers eget ompröfvande vördsamligen öfverlämnäs. Stockholm den 6 Juli iSis. På Höglofl. Riddersk. och Ad. Ledamöters vägnar A. Lantingshausen. På Vällofl. BorgareStåadets Ledamöters vagnar And. Fredin. På Högv. Prest-Ståndets Ledamöters vägnar Bryn. Hesselgren. På Hederv. BondeStåndets Ledamöters vägnar Nils Mänsson. M. M. Rosbeck. Uppläst hos Samtliga Riks-Stånden den 14 Juli, Vördsamt Memorial'! Hos Constitutions Utskottet har fråga blifvit väckt om en sådan jemkning af Tryckfriliets*Lagen, sedan inrättningen af Jury i Tryckfrihetsmål blifvit fastställd, att alla bestämmelser deri, rörande bestraffningar, skulle ställas i full enlighet med den allmänna Lagen och den* samma endast i Tryckfrihets-Förordningen äbe* ropas.
S. D. deftöt Prest-Ståndet att, i likhet med hwad Högloflige Ridderssapct och Adeln, enligt nu inkommit ProlocM Utdrag, afgjordt, ConftitutionSUtffollets Memorial, rörande ett tillagg uti 14 §. af Riksens Ständers Justitie'Ombudsmans Instruktion, ma till nafta Riksdag warda hwilande. Dt rugrg, Lx xrotocollo, st^ D. ^lmguis t. Ut - Den is Augusti. 26^ Utdrag af prsltocollet, hället hos ^ogwörd. Prest-Gtandet, wid Urtima Riksdagen i (örebro den is Aug. 1812. S. DUpplästes och bifölls Bewkllnings-Utskottets uti Prvtocolls-Utdrag af denna dag meddelte tillstyrkande, att Constiturions-Utstvlret ma anmodas uti Jnftructionen för Riksens Ständers ZustitieOmbudsman sörcsia ett tillägg i anledning af z.ne Stånds beslutne uppdrag at Justitie - Ombudsmannen , akt i behörig ordning och da det bchöfmes, bereda jemkning uti de arliga Markegangs-Taxorne öfwer hela Riket. Dt suprs. Lx krotocollo, ^ st. D - Utdrag af prstocollet, hället hos HögwZrd. Prest-Gtandet wid Urtima Riksdagen i Orebro den 15 Aug. 1812. SD. Ä)?ed anledning af Bewillnings-Utffottets utt nu ankommit Protocolls-Utdrag gjorda hemställan, ansag Ståndet lika med hwad Högloft.
I följd af hvad jag sålunda anfört och då jag af egen erfarenhet och många skickliga skolmåns offentliga vittnesbörd är öfvertvgad, att folkskolan tillbörligen ordnad och, genom hemmens och rotskolornas medverkan, befriad från abcdarier och stafvare, skall kunna icke allenast uppfylla sitt ändamål, utan också göra både den högre folkskolan och första, kanske äfven andra klassens elementarläroverken öf~ verflödiga, vågar jag till Rikets Ständers pröfning och antagande ödmjukligen föreslå: 1 :o att Rikets Ständer måtte besluta, del kommunen bör, utom husrum för läraren och lokal för undervisningen samt nödigt jordland, bestrida ena hälften och Statsverket andra hälften af kostnaderna för en skola för hvarje tusende innevånare, så organiserad, som nådiga Skolstadgan föreskrifver och till det lönebelopp, här nedan föreslås ; ’2:o all behörigen examinerad lärare i sådan skola bör utom nuvarande lön, som icke får förminskas, åtnjuta ett sådant penningetillskott att hela lönebeloppet utom husrum, vedbrand och jordland må uppgå till minst 50 R:dr Runt för hvarje månad, som undervisning, enligt skolans regle mente eller förut fattadt beslut, bör i skolan meddelas ; 3:o att då statsbidrag till rotskolor meddelas, detta må ske med vilkor att lärarne i samma sockens fasta skolor alldeles befrias från abcdariers och stafvares mottagande och undervisning ; 4:o att vid anslaget till högre folkskolor det vilkor må lästas, att i dessa skolor inga barn böra intagas, som ej innehafva det kunskapsmått, hvilket i den egentliga folkskolan kan erhållas. 5:o alt anslaget till resande skolinspektörer bestämmes till minst dubbelt mot hvad 1860 års riksdag i detta afseende beviljade; 6:o att nu såsom förut en särskild summa afsättes till Kongl.
Mina Hrr! jag är en nykomling i detta samfund; jag räknar inga andra anor än de, som utgöra en gemensam arfvedel för hvarje Svensk man , född till oqvald frihet och fostrad under djup vördnad för lag och rätt; och det är på sådan grund jag anser mig berättigad och uppmanad att inför denna församling, som i sitt sköte hyser så många, hvilkas namn förvaras med ära i Sveriges häfder, höja äfven min rost för att uttala en protest mot de förnedrande bojor, oss vilja påläggas i frihetens namn af dem, som för en tid inkräktat frihetens tempel: tryckfriheten, för att derifrån sträcka en förtryckande spira öfver förnuft, seder och samveten. Men tiden h vilar icke. Allt välde, som hygges på våld och förtryck, här i skötet fröet till fall; yran är fallets säkra förebud. Gifve Gud, att icke tryckfriheten störtar jemte dem, som samvetslöst missbruka den. Jag reserverar mig mot det beslut, som i dag frikänt Hr Crusenstolpe, på det innerligaste genomträngd af ledsnad deröfver, att endast ^delar af R. o. Ad. i denna sak voterat i öfverensstämmelse med min öfvertygelse. Hr Roos, Jon. Eman., yttrade, att han till alla delar instämde i Hr Lefrcns anförande. Hr Oxehufvud: Jag får anmäla min reservation emot det nu fattade beslutet 'och, såsom grund för denna reservation endast åberopa mitt i dag afgifna anförande. H. Ex. Hr Gr. Piper, Carl Claes, yttrade, att äfven han förenade sig i reservationen emot beslutet. Ånyo föredrogs K. M:s d. 12 dennes på bordet lagda nåd. propos. till R. St., anglde lag för inrikes vexlar. Gr. Frölich, Dav., uppläste följande: Redan har jag'vid bordläggningen af den nykomna K, 22 H. 18 i38 Den 14 Maj. M:s nåd. prop.os. om särskild lag för inrikes vexlar anmält det obehag, sorn är och blir förenadt med pligten att deremot framkomma med anmärkmr.
Kungörelsen den 20 April 18I4, att mal angående på Dandet öfvadt fylleri och derunder begångne mindre förbrytelser, äfvensom derstädes verkstäld oloflig försäljning af Bränvin, Rhum och Toddy, icke vidare må af Konungens Befallningshafvande, utan af Härads-Rätteroe, upptagas och afgöras; Så finner Utskottet det i afseende härå i betraktande bör tagas, att då ändamålet af förstnämnde Förordning varit ätt hämma en förderflig och Samhälls - Ordningen störande last, hvars utöfning erfarits blifva mera gängse, och ibland de utvägar, hvilka till vinnande deraf insetts, den äfven funnits i be - I,ag*Utskottets
Nu åter är frågan om sättet att komma till något resultat med det af Ridderskapet och Adeln i sjelfva saken fattade beslut, och då är det bäst att bifalla inbjudningen. Jag vågar derföre förnya min anhållan, att Ridderskapel och Adeln måtte instämma deruti. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att då 4<) § Riksdagsordningen stadgade, att hvar och en allmän fråga, sorn första gången i något Ständ förekommer, skall, sä vida ej Ståa - Den g Mars f. m. det enhälligt genast densamma till 'vederbörligt, Utskott fä wise r, ligga på bordet till nästa Plenum, dä remiss bör ske; och denna fråga förra Plenum blifvit bordlagd, syntes någon vidare bordläggning icke lämpeligen kunna äga rum. Herr Riben: Efter Herr Crusenstolpe vill, att man blott skall yttra sig om formen, så skall jag göra det. Jag vill då nämna, huru saken för det närvarande står. Ridderskapets och Adelns beslut känna vi hvar och en. PresteStåndet har bifallit Friherre Silfverskjölds reservation; BorgareStåndet har vidblifvit det första beslutet, och BondeStåndet lärer i dag afgöra frågan. Om man nu supponerar, att detta Stånd bifaller Ridderskapets och Adelns mening, så står dock frågan på samma punkt, och jag lem-nar derhän, om något af de öfrige 2:ne Stånden frångår sitt beslut; — jag tror det icke, och då har Herr Crusenstolpe gjort saken beroende af en ganska osäker votering i Förstärkta StatsUtskottet. Jag nitälskar lika så mycket, som Herr Crusenstolpe, derföre, att de 70,000 R:drna skola utgå, och att han nitälskar derför, derom tviflar jag aldeles icke; Jag tror mig dock bäst bevisa mitt nit för saken derigenom, aLt jag tillstyrker afslag på He.rr Crusenstolpes inbjudning.
Ehuru jag icke deltagit i föregående öfverläggningar om det vigtiga ämne, som i detta betänk, blifvit föremål för Const.Utsk:s förslag till votenspropos., tager jag mig dock friheten tillkännagifva, att jag med en serdeles förundran funnit, att endast 2:ne reservationer inom Const.lJtsk. finnas afgifna mot detta enl. min tanka grundlagsvidriga behandlingssätt af denna stora och riksvigtiga fråga. Det gifves visserligen en 3:dje reservant, hvilken låter förstå att Const.Utsk., af skäl och omständigheter utom detsamma blifvit föranledt till den åtgärd, som jag nu tager mig friheten att klandra. Sådana omständigheter kunna naturligtvis icke vara andra än bevekande skål, hemlade från de olika uttryckta meningar, som de respektive Stånden från sig lemnat. Jag tror icke att det vigtiga Const.Utsk. bordt så förfara. Några andra skäl än dess egen öfvertygelse om den vigtiga grundlagsfrågan och om grundlagens rätta mening och förstånd, tror jag icke böra gälla, och en opposition från annat håll anser jag så vådlig, att jag icke kan erfara detsamma utan att i R. o. Achs prot. nedlägga min vördsamma protest deremot. Den 56 § i R.F. medgifver icke något annat, än jemkning i ett förslag till grundlagsförändring. Finnes ingen möjlighet att sammanjemka - Den 5 A ugusti. 81 jemka de olika meningarne rör:de della förslag, så kan naturligtvis samma förslag icke blifva livilande och bör det följaktligen icke heller framställas till vidare öfverläggning inom Stånden; det måste förfalla. Om åter Const.ötsk. skulle af 2:ne Slånds sammanstämmande beslut hemta anledn. att framställa en votenspropos. i frågan, tror jag för min del, att denna voter:spropos. helt enkelt borde innehålla, antagande af del förslag som 2 Stånd gillat eller förkastande af detsamma; men alt alternativa förslag skola kunna upställas, anser jag fullkomligt oriktigt och grundlagsvidrigt.
Då jag redan bar underställt R. o. Ad. mitt förslag, och flere talare behagat deruti instämma, så kan jag icke frånträda det, utan alt desamma dertill lemna sitt begifvande; men jag medger, för min del, om de icke fordra ett sådant vidhållande, att, ifall R. o. Ad. skulle behaga göra ett afdrag af 3oo,ooo rtdr för sådana allmänna byggnader, vare sig lill residenshus eller för academierna, hvilka R. o. Ad. kan finna af högsta behof påkallade; så har jag icke något emot ett sådant afdrag, och att således bankens räntevinst blefve fördelad i 3:ne delar. Den första vore för dessa allmänna ändamål, allt under hemställan till de värda talare, som förenat sig med mig. Således återstode en summa af jemna 3,000,000 r:dr, som kunde disponeras på det sätt, att hälften till det föremål jag iföreslagit skulle reserveras. Hvad den andra hälften angur, så hafva äfven derom olika tankar redan uppstått. Jag hade önskat att ej behöfva ingå i denna disposition, förrän R. o. A. åtminstone fattat beslut i den första punkten, nemi. huruvida någon viss del af bankens behållna räntevinst och capilalöfverskott skall afsättas till en s. k. reservfond för banken. Sedan R. o. Ad. beslutat derom, tror jag att först den rälta tiden vore inne att bestämma huru dispositionen skall i detal ske. — Jag får således vördsamt hemställa, om icke Hr Frill. o. Landtm, täcktes först låta R. o. Ad. besluta, huruvida någon del, större eller mindre, af den ifrågavar. summan hör disponeras lill reservfond eller icke. D«u ai November f. m. Hr Lagerheim: Jag har begärt ordet i anledn. af en talares anmärkn., att någon motsägelse skulle äga rum i den af mig bestämdt uttalade öfvertygelse, att ingen rubbning i de vid realisationens beslutande stadgade grunder bör göras, samt den endast framkastade önskan att stora creditivet skulle kunna med dessa tre millioners bancovinst förhöjas.
Utsk. i denna del frångår sitt fattade beslut, och ingår på det förslag, Hr Lagerqvist gjort, ehuru med de modificationer i tid och proc.-nedsättning, som Utsk. kan finna lämpliga. Förslagsvis skulle jag dervid vilja proponera, att den skyddstull, sorn nu år i84o anses lika med ioo proc., år 1841 minskas lill 80, år 1842 till 60, år 1843 till 4°) år 1844 ti11 3o och år i845 till i5 proc., såsom det minimum, som Utsk. anser sig böra tillstyrka. Dernäst kan jag ej annat, än på det Ulligaste instämma i de reservationer, Hrr Hallbäck, Brunnius, m. fl. afgifvit emot det af Utsk. framställda förslag, alt de hittills till införsel förbjudna varorna endast skulle få till tre af Rikets hamnar införas. Utom det jag, i likhet med en af reservanterna, tror, att de öfriga stapelstäderna ej lagligen kunna beröfvas den stapelrätt, de en gång erhållit, och som hittills medgifvit dem att få fritt handla med alla de varor, som i allmänhet äro tillåtna; så anser jag äfven, att en sådan inskränkning skulle alldeles borttaga den fördel, som det nya systemet annars obestridligen skulle medföra eller lurendrejeriets upphörande. Tvertoin skulle detta, genom ett dylikt monopölium för endast trenne af Rikets städer, af mångå anses nära nog fullkomligt legaliseradt för de öfriga, och blifva ytterst svårt att motarbeta, då deremot nesan af tullförsnillning skulle blifva lika allmänt fruktad, om ingen ort af Riket kunde vid dess utöfvande, mera än någon annan, skylla på lika förnuftssom lagvidriga stadgande» i detta D c n ia Augusti f. m. 3r)j afseende. Jag yrkar derföre på samma rättighet att kandla med alla slags varor, för den ena sorn för den andra af Rikets stapelstäder.
HENRIETTE skrattar. ADOLPHE. Ja, det låter ju... FÖRSTA AKTEN HENRIETTE afbryter; vänder sig fortfarande och alltjemt till Maurice. längre än ett qvartal? Tror Ni att jag litar på min gode Adolphe MAURICE. ende, men för Adolphe's trofasthet går jag i borgen! HENRIETTE. Jag har ingen grund att jäfva er brist på förtro munnen, och jag tar tillbaka... icke blott för att för att det är så... Det är en ovana jag fått att Det behöfver Ni icke... jag pratar bredvid jag skall känna mig mindre dålig än Ni, utan derbara se dåligheter och jag fortsätter mot bättre vetande. Men, om jag skulle umgås med Er två en längre tid, blef jag god igen i Ert sällskap. Förlåt, Adolphe! Hon lägger handen på hans kind. ADOLPHE. hvad Du tänker det vet jag inte. Du talar alltid så ondt och handlar alltid rätt; HENRIETTE. Hvem vet sådant? MAURICE. kunde då ega bestånd? Skulle man stå till svars för sina tankar, hvem BROTT OCH BROTT HENRIETTE. Har Ni också onda tankar? MAURICE. grymmaste gerningar... Ja, naturligtvis liksom jag i drömmen begår de HENRIETTE. att tala om det... I drömmen; ja! Tänk att jag... nej jag skäms MAURICE. Ga på! Ga på! HENRIETTE. rade upp bröstmusklerna på Adolphe jag är nämligen bildhuggare och han som alltid är snäll heterna, ty han kan mer anatomi än jag. MAURICE. Jag drömde i natt att jag helt lugnt disseke gjorde intet motstånd utan hjelpte mig med svårig Var han som död då? HENRIETTE. Nej, han lefde. MAURICE. Det var otäckt. Och Ni led inte af det? FÖRSTA AKTEN HENRIETTE. mig, ty jag är ganska känslig för andras lidanden är det sannt Adolphe? Inte alls, och det är just hvad som förvånar ADOLPHE. med, ja mot djur icke minst.
Motioner i Preste-Ståndet 1862. N:o 122. 247 Nämnde härad, till större delen omslutande den ifrån jernvägsförhandlingarne sistlidne riksdag välbekanta Lagaådalen, består af 23 kyrkosockuar, utgörande tillsammans 75045B förmedlade mantal på en areal af 648,000 tunnland, med en folkmängd af 36,000 personer. Inom häradet ligger köpingen Ljungby, som drifver en icke ringa handelsrörelse; vidare finnas, enligt uppgift, 13 masugnar, 32 privilegierade stångjernshamrar och härdar, samt flera särskilda inrättningar för tillverkning af jerntråd m. m.; dessutom skogrika trakter och odlingsbara marker, ännu obegagnade och obrukade i brist på kapitaler ocb farbara vägar. Afsättningsplatser för ortens produkter äro de aflägsna Skånska städerna eller ock Halmstad, till hvilken stad transportvägens längd utgör resp. 6, 7 ända till och med 9 mil; och till bevis på huru denna långa och tidsödande transport kan inverka på trävarupriserna, må anföras, att en tolft 12 fots s. k. enkla bräder stundom kunnat i skogstrakten kring sjön Bolmen uppköpas för 75 öre! Skall nu södra jernbanan för Sunnerbo blifva något mera, än hvad den i början var — en blott synvilla, som öfver denna undangömda ort hägrade några ögonblick och försvann; skall Sunnerbo draga något gagn af den straxt utanför dess gränser anlagda jernvägen, så måste inom samma gränser de gamla och krokiga vägarne rätas, och förbättras, eller nya och genare byggas fram till stamjernbanan.
Län, samt om rättighet till åriige frimarknaders hållande i Wrigstad, Rydaholm och å Strandplatsen Stenunga; i fråga om skyldighet för Pastorer att årligen till vederbörande Lsnds-Contoir och Dom-Capitel insända Utdrag af Kyrkoböckerne öfver döde och födde; i anledning af yrkadt tillstånd för Kyrkohemman Åboers i Skåne efterlemnade Enkor och Barn att företrädesvis till sådane Hemman erhålla Åborätt; om närmare bestämmande af Fjerdingsmåns skyldigheter m m.; angående förbättrad reglering af Postgången ; rörande ständige Tionde-sättningar för Räntegifvare och Räntetagare emellan hvilka några överenskommelser i detta hänseende ej träffas; angående föreslagen ändring i Stockholms Stads Hamnordning; em större noggranhet vid de å Lazarett och Curhus för Venerisk Sjukdom intagne personers afpolletering* rörande yrkadt förbud för Länsmän att taga befattning med andra Auctioner, än de, dem å tjenstens vägnar åliggande; angående väckt fråga om KrigsArtiklarnes omarbetning och förbättring; om tillökte frimarknader för Skenninge och Grenna Städer; angående yrkad skyldighet för KronoBetjeningen, att / M>tn 27 Maji f. m. utan ersättning till verkställighet befordra Socs kenståmmobeslut; rörande beräkningsgrunder för deltagande i allmänna Byggnaders å landet upp. förande och underhåll; i fråga om rättigheten ott å sjöstränderne upphämta hafstång; otn fastställande af en viss Byggnadsordning för Ståderne; i anledning af yrkad inskränkning för Torpare att antaga Tjenstehjon; om yrkad befrielse eller ersättning för transporter af undsättnings-spannemål; angående väckt fråga om skyldighet för privilegierade Hemman och Lågenheter, att i allmänna byggnaders uppförande och underhåll deltaga; samt rörande yrkad befrielse för Gottlands Hemmans-ågare att in na* tura aflemna Skatte-tjära, tn. m.; och Expeditions Utskottets: Med hemställan, att utom det i Riksdags.
Nej du, jag har en betydligt finare och pikantare plan än så. Vi skola skrifva ett anonymt bref till kapten Stjerne, för att sålunda pröfva, hur stort förtroende han hyser för dig.“ “Ett anonymt bref! Hvad skulle det handla om? Inbilla dig ej, kära Bertha, att jag tänker inlåta mig i något gyckel med Arthur.“ Men då Bertha hade fått en idé i sitt hufvud, kunde hon ej så lätt förmås att afstå derifrån. Hon framställde för Signe, huru hon hade tänkt ut att brefvet borde stiliseras, och öfvertygade henne, att detta skulle blifva ett mycket roligt på samma gång som ett ganska oskyldigt skämt. Signe gaf vika. Hon satte sig vid skrifbordet, och Bertha dikterade: “Är ni verkligen nog naivt egenkär att tro, att er lilla fåfänga, behagsjuka och barnsliga fästmö är kär i er? Att det är för kärleks skull, som hon gifvit er sitt ja? Läs då härmed bifogade breflapp, som genom en egendomlig tillfällighet kommit mig tillhanda.“ Och nu skref Signe med sin egen runda och vackra handstil följande bref: “Kära Bertha! Hela dagen har jag gått och tänkt på, hvad du yttrade i går afton, att du ansåg det orätt att gifta sig utan kärlek. Det föreföll mig, som om du utgått från den förutsättningen, att jag skulle älska min barske, gamle enkling, som är 18 år äldre än jag och så fullkomligt olik mig till lynne och tycken. Du är min vän, Bertha, och jag anser det derför vara min skyldighet att upplysa dig om ditt misstag. Du vet, att jag är en smula fåfäng till min natur, och att jag alltid sagt, att, om jag någonsin skulle gifta mig, skulle det endast vara för att få en bemärkt ställning i samhället, få presidera i dyrbart möblerade salonger, gifva magnifika middagar och baler, åka i eget ekipage och kläda mig elegant. Nåväl, allt detta kan min förening med min kära kapten förskaffa mig! Men att förälska mig i dig, du skäggige gamle Arthur, något sådant kan visst icke falla mig in!