Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag kan således icke finna någon annan utväg än valet mellan de tvänne, att Riksens Ständer anse och behandla Constitutions-Utskottets förslag till ändring och förbättringar i Grundlagarne i likhet med alla andra Utskotts Betänkanden, hvilket synes afvika från Regerings-Formens allmänna esprit, eller ock att det förslag, som i förenämnde afsigt af Utskottet vid slutet af en Riksdag blifvit gjordt, må vid början af den nästföljande till bifall eller afslag underställas Riksens Ständers pröfning. I sednare fallet bör Constitutions-Utskottet af de gjorde anmärkningarne i Riks-Stånden, äfvensom af de nya motioner, som under Riksdagens lopp till Utskottet kunna öfverlemnas, formera ett helt, sorn sedermera underställes Ständernas granskning och derefter, åter om - 438 Riksdagen 1812. arbetadt, öfverlemnas till Plena vid Riksdagens slut, såsom uttrycket af Riksens Ständers gemensamma tankar i afseende på Grundlagsfrågorne, för att, på sätt förut omförmält är, vid den följande Riksdagens början oförändradt antingen gillas eller förkastas. Härigenom tror jag Constitutions-Utskottet blifva hvad det bör vara, en redigerande beredning af Riksens Ständers tankar, ej en magt, som i visst afseende, genom den sig ensamt förbehållne rätt att bestämma, hvad som för gamla eller nya frågor bör anses, upphöjer sig öfver Konung och Ständer.
Ridderskapet och Adeln det Särskildta Utskottets den 13 Juli afgifna Memorial, innehållande hemställan, det Riksens Ständer, genom skrifvelse till Kongl. Majit, ville hos Hans Majtt i underdånighet anhålla om Kådig befallning till Stats Contoiret, att om utbetalningarna så val af Utskottets Secreterares, Canzljoch Vaktbetjenings Biksdagsvedergallningar, som af de medel, som i öfrigt erfordras till bestridande af andra oundgängliga utgifter för Utsk.Qttet$ räkning föranstaltaUt supra. Ex Protocollo Ji. G. Silverstolpe, Deri 14 Juli. “45 S. D. Vid förnyad föredragning biföllos följande Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets den 6 Juli afgifna och den ii pä bordet lagda Betänkanden: i:o Angående väckt fråga om befrielse för Skeppare och Forbönder, att vid Tullkamrarna uttaga förpassningar å Landets egna varor, sorn ifrån Uppstäderna till Stapel-Städerna försändas. 2:o I anledning af väckt fråga om en fri tackjernshandel. Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. I D. Det Särskildta Utskottets den 11 Juli jå bordet lagda Memorial af föregående dag, i anledning af väckt fråga om antingen upphäfvinde eller förnyande af det förbud emot bruk af öfverflödigt silfver, som genom Kongl. För-» ordningen den 2 Augusti 1800 stadgas, blef nu å nyo föredraget och af Höglofl. Kidderskapet och Adeln bifallet. Ut supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. S. D. Efter uppläsning af Kongl. Maj:ts denna dag ankomna Nådiga Skrifvelse till Riksens Ständer, af den 28 Juni, angående deras vid 1812 års
På Riksens Ständer ankomme att förordna, om Utskott, ett eller flera, skola under uppskofstiden Riksdagsärender bereda och utarbeta; och utviiljen då Stånden tillika, hvart för sig, lämpligt antal ledamöter, att i de q v ar b lifv a n de Utskotten såsom suppleanter inträda i stället för de ledamöter, hvilka kunna af laga förfall blifva hindrade att i göromålen deltaga. Ledamöter och Suppleanter i sådant Utskott ege att, för den tid Utskottets göromål fortfara, medan Riksdagen är uppskjuten, njuta underhåll af Stats-medlen. 4 Konstitutions-Utskottels Memorial, N,:o 57. Konungen må, när han det nödigt pröfvar, kalla Riksens Ständer alt tidigare, än utsatt varit, den uppskjutna Riksdagen fortsätta. Inträffar, medan Riksdag är uppskjuten, något af de fall, då, enligt bestämd föreskrift i denna Riksdagsordning, Urtima Riksdag borde hållas, och infaller ej den utsatta dagen för Riksdagens fortsättning före utgången af den tid, som för Urtima Riksdagens öppnande skulle iakttagas, varde Riksens Ständer kallade att viss dag inom nämnde tid åter sammankomma. I händelse af sådan underlåtenhet, som i 10 §. omförmäld är, sammankomme Riksens Ständer sje/Jmant till fortsättning af Riksdagen å den i samma §. bestämda dag. Tidigare, än efter Tjugonde för sta dagen från kallelsens kungörande i Hufvudstadens Kyrkor, må icke i något fall dag för Riksens Ständers återkomst utsättas. Stockholm den 14 Oktober 1854. Reservation:
Palmstjerna yrkat bifall med tillägg af orden ”creditlagar och” efter ordet ”befintliga,” så att början af momentet blefve så lydande: ”att K. M. täcktes i nåder utse en comité', som får sig uppdraget att undersöka och utreda den allmänna penningeställningen och creditförhållanderne inom Riket samt huru de nu befintliga creditlagar och allmänna låneinrättningar derpå verka” etc.; och deremot Hr von Hohenhausen ansett mom. böra erhålla följande lydelse: ”att K. M. täcktes i nåder utse en comité, som får sig uppdraget att undersöka och utreda den allmänna penningeställningen och creditförhållanderne samt capitalbildningen inom Riket, äfvensom huru nu bebefintliga allmänna låneinrättningar derpå verka; börande comitéen, på grund af en sådan undersökning och utredning, före R. St:s nästa sammankomst hafva upprättat förslag till de förbättringar härutinnan, hvilka anses lämplige och ändamålsenlige samt kunna åstadkommas;” hemställde H. Ex. om R. o. Ad. bifölle ifrågavarande moment litt. b). Ropades starka nej, blandade med ja. Uppå sedermera framställd proposition, blefmom. litt. b) af 56 § med den af Frih. Palmstjerna föreslagua förändring af R. o. Ad. bifallen. § 57. Hr Rosenblad: Jag får vördsamt anhålla, att Preste och BondeSt-.ns beslut måtte uppläsas. Undert. Ridd.secret. tillkännagaf, alt BondeSl. gillat 57 §, och att PresteSt., enligt i dess cancelli meddelad uppgift, bade förändrat mom. litt. a) af denna § till följande lydelse: ”att för den händelse, innan nästa riksdag, en eller flere privatbanker skulle upphöra, Bancofullm. åläggas att antingen på den ort, der sådan privatbank finnes, inrätta en afdelning af R.
St. Brot. 1834, 8 Samt, * litte Häftet, 10 Allm. Besv. och^Oecon. Vtsk. Betänkande Nio $4* Presterskapet på Gottland, som minskning i folkets lunga, föreslå, att i ett lör allt, sex tunnor spanmål af hvarje helt hemman, och proportionaliter af de mindre, till nämnde Presterskap erlades, Yidtages dessutom den förändring, att, vid Kyrkoherdars afgång, tvänne Pastorat sammanslogos, hvilket, i anseende till Kyrkorlies nära belägenhet intill hvarandra, lätt kunde verkställas; skulle lionden till hälften kunna minskas och jemnhet i Pastoratens storlek vinnas; äfvensom de derigenom ledige Påstorsboställen kunde af Capellanerne få tillträdas, och dessas åter till Kronan indragas. Härvid får Ulskoltet vördsamt Upplysa, att vid sistlidne Riksdag motion väcktes derom, att Presterskapet på Gottland, sorn, jemte såkallade Terlialen, uppbure Kronoock Kyrkotionde!], matte åtnöjäs endast med Tertialtiollden, och att Pastoraten borde sammanslås, såsom nu äfven är vordet yrkadt.
Vi stå nu på en öfvergångspunkt i afseende på spannmålsproduction, så att vi, i stället för att importera spannmål, behöfva utskeppning deraf. Ingen spannmåls - 368 Den 3o Juli e. ra. Landel äger dock rum i vart land, åtminstone då man undantager några få orter, såsom Götheborg, Skåne samt måhända Calmare län och öland. Vår local på vestra kusten är ganska gynnande för spannmålshandel på de få länder, som vanligen importera spannmål, nemi. England och Holland. Sedan behofvet i dessa länder om hösten visat sigf, är Sverige i bästa tillfälle att under samma årstid begagna sig af denna conjunctur, och vi kunna då tillrycka oss spannmålshandeln från de längre bort belägna Östersjölander, som hittills dragit fördelarna deraf. Men dertill fordras upplag utaf säd i Götheborg. Jag tror således, att ett anslag för detta ändamål vore väl användt, och instämmer med Hr v. Hohenhausen, som ansett creditiv i första rummet böra tillerkännas associationer för spannmålsbelåning. Jag vill jemväl medgifva, att dylika creditiv dernäst må lemnäs hypotheksföreningar, såsom ett medel att rädda egendomarnas capitalvärde, ehuru jag erkänner, att principen med afseende på Banken icke är den rätta. Skulle penningarna icke på dessa begge vägar kunna användas, tror jag dock ej, att den mindre goda rörelse, Utsk. här för öfrigt tillstyrkt, bör tillgripas endast för att kunna disponera penningarna, och i sådan händelse ville jag hellre tillstyrka vexel-belåning eller, hvad som borde vara nästan detsamma, medlens anslående till handelsdisconten, eller också deras öfverlemnande till Riksg.cont. Hr von Troil, Emil: En värd talare, Hr Dalman, har sagt, att BancoUtskrs mening med dess förslag i denna punkt ej kunde vara någon annan, än att förhindra alla privata bankers och låneanstalters uppkomst.
Jag har i ett yttrande, som jag atlemnade till R. o. Ad:s prot. i anledn. af Hr Rääfs motion, men som jag af förgätenhet icke nu har med, så att sjelfva siffrorna kan jag icke nu upgifva, ulredt alt vid del enda tillfälle i sednare lider, då det varit fråga om anslag åt fullvuxna Arffurstar; ty i äldre tider hade dessa Arffurstar betydliga förläningar af provinser, nemi. år 1779. under högst betänkliga förhållanden af statens ställning, då den lidit de största förluster genom den våldsamma myntförbältring sorn vid föreg:de riksdag vidtogs, och då statsverket nödsakades till de oundgängligaste behofven uptaga ett utländskt lån af 100,000 r:dr i silfver, så anslogo likväl R. St. åt Arffurstarne 63,000 d:r sunt och åt Prinsessan Sofia Albertina 50.000 d:r smit, hvilka utgjorde efter den nuvarande realisationsgrunden 33,600 r:dr för hvardera Arffurstarne och 26,666 r:dr 32 sk. för den Kongl. Prinsessan; hvarförutan 57,000 d:r anslogos till minderåriga furstliga personer, af hvilka en hade upnålt 10 års ålder. Då således nu, efter hvad Hr Rääf föreslagit, nemi. 16,666 r:dr 32 sk. för hvardera af de fullvuxne Arffurstarne och 10.000 r:dr för den Kongl.
» Har du ofta badat i sommar? » Så låter den i all sin förskräcklighet, och dock — enkel och oskyldig, icke sannt? Att du pliktskyldigast en och annan gång tvagit din lekamen — ej blott händer, fötter och ansikte, utan » ifrån ofvan till nedan och allt igenom » — tviflar jag ej på. Men frå- gan är, om du tillräckligt ofta, exempelvis dagligen, begagnat dig af de friska, hälsobringande kallbaden under denna nu snart tilländalupna sommar — den årstid, då de stå alla så godt som gratis till buds. Jag misstänker starkt, att du måste med det onda samvetets rodnad på dina kinder svara nej. Och om jag frågade dig om orsaken, så sade du helt visst: » Därför att jag anser baden vara hufvudsakligen för nöjes skull; men då jag för min egen enskilda del tycker detta ' nöje ' med därmed förknippade biomständigheter — den besvärliga afklädningen, den ruskiga ' neddoppningen ', den ännu besvärligare påklädningen etc. etc. — vara ganska ' måttligt ', så försakar jag det helt enkelt! Det är den naturligaste sak i världen! » menar du, och så tänka många, många med dig — det vare dock sagdt icke till tröst, utan till varning och väckelse. Men har du tilläfventyrs hört baden prisas för deras välgörande verkningar, så ha nog dina tankar, i full öfverensstämmelse med ditt förra resonnemang, genast format sig ungefar sålunda: » Nonsens! Är ej jag själf ett lefvande bevis på, att man kan ha god helsa, utan att behöfva vara ' badare ex professo '! » Och så har du fortfarande med lätt hjärta ' försakat nöjet '.
M a n h a r t. e x. Dock, detta endast i förbigående. Incognila. Under ofvanstående rubrik har i Idun förekommit en m e d » Ilse Franke » signerad artikel, som på ett varmt o c h känsligt sätt förordar det nya grafskicket, m e n också beklagar, att det vunnit så liten anklang hos vårt lands kvinnor, ja att de i allmänhet äro m o t detsamma fientligt stämda. Någon förvåning uttalas älven öfver, att styrelsen för Svenska Likbränningsföreningen synes arbeta mindre än hvad den borde för att göra sina behjävtansvärda syften kända bland den större allmänheten — att den » bråkade » för litet för att bana väg för den nya idén. Uppsatsen slutar m e d uttalandet af den önskan, att fiere insändare måtte yttra sig i den viktiga frågan; men då denna önskan ej blifvit tillmötesgången af liere än en » Mormor », anser jag mig böra begära plats för ett kortare svaromål. " Det är sant, att kvinnliga anförvanter mången gång förhindrat verkställigheten af en afliden persons förordnande o m, att hans lik skall brännas, och att man ofta hör företrädesvis obildade kvinnor uttala sin ovilja m o t likbränningen; men då inan känner den makt, med hvilken gamla plägseder bibehålla sig, o c h då nian gjort sig förtrogen m e d de oklara, hälft vidskepliga känsloströmnihgar, s o m mängden erfar vid en dödsbädd, så måste nian förvåna sig öfver, att våra damer ej uppträdt mera fientligt än hvad de gjort m o t en känslolifvet så nära berörande nyhet som en genomgripande ändring af själfva grafskicket. Med den kännedom jag har o m likbränningsfrågans ställning i så väl vårt som andra land, kan jag intyga, att här mera än annorstädes kvinnan tagit en verksam del i denna reformrörelse, och att hon i allmänhet omfattar den m e d varmare sympatier än männen. Dessa senare visa endast undantagsvis något större intresse för saken och blifva ofta likgiltiga för hela frågan, då de märka, att svårigheterna äro vida större, än hvad de förmodat.
Hr Björnstjernas citation af ett mitt yttrande i förra ^Riksdagens Bevilln.Utsk, är rigtig endast till hälften. Sedan, i följd af ett från vår GeneralKonsul i Köpenhamn, med hvilken jag inledt brefvexling i ämnet, år 1857 inkommet enskildt meddelande, antydande misstanka om oloflig bränvinsinförsel från Jutland till kusterna af Bohus län och norra Halland, jag anmodat vederbörande lokalbefäl att undersöka förhållandet, lick jag derom innan kort emottaga Tulldistriktchefens betänkande, åtföljdt af skriftliga yttranden, icke blott från underordnade tjenstemän, utan ock från vederbörande presterskap och kronobetjening, som alla instämde deri, att någon bränvirissmugling under den sednaste tiden i besagde orter icke afhörts, hvilket ock ansågs lätt förklarligt derigenom, alt det dagliga bruket af bränvin i allmogens hem den tiden i dessa orter, efter den nya bränvinslagstiftningen, nästan alldeles uphört, så att konsumtionen kunde anses vara inskränkt till hvad orternas egna brännerier vore i tillfälle att producera. — Det var härom jag underrättade det nämnda Utsk:t; men någon fråga om förhållandena i Skåne, förekom icke, — och mitt yttrande vid det tillfället kan följaktligen icke anses stå i strid mot den farhåga, jag nu antydt, med hänsigt till bevakningstillsynen å Skånska kusterna. Hr Cederschiöld, Gustaf: Motionären tyckes egentligen med sin motion hafva åsyftat ett krig emot kaffe. Men må det tillåtas mig att fästa den värde motionärens upmärksamhet på ett af de intyg, han nyss upläste, hvilket var hemtadt ur provincialläkarnes berättelser. Detta innehöll upgift derom att bränvinssupandet aftagit, på samma gång, som kaffekonsumtionen tilltagit. — Om en lindring i tullen på kaffe kan medföra ett sådant lyckligt resultat, så vore det viii ännu ett skäl, att, långt från att höja, ytterligare nedsätta densamma. — Motionären klagade så mycket öfver, att kaffe förtäres i så betydliga qvantiteter äfven i de uslaste kojor; är verkligen så förhållandet?
Stånd kommit att fatta ett så alldeles olika beslut emot hvad de tre öfriga Stånden jemte Utsk. ansett böra stadgas att det innebure afslag derå. Men många hafva lika väl sedan den tiden hyst tvifvelsmål om det välgrundade och grundlagsenliga i detta R. St:s beslut. Vi hafva ock nyss hört en talare som är af alldeles motsatt mening. Jag måste tillstå att jag uti de af Utsk. citerade grundlagsstadganden, 81 § Reg.F. och 29 § 1 mom. Riksd.Ordn., icke kan finna något stöd för Utsk:s mening, att en sådan votering skulle kunna äga rum som den Utsk. föreslagit. Hvad 56 § Reg.F. åter angår, hvilken jemväl blifvit af Utsk. citerad, så är den ganska lång och innehåller flera invecklade meningar. Dä den nu innehåller det enda stödet för Utsk:s berörde åsigt, så hade det, enl. min tanka, varit både nödigt och nyttigt att Utsk. åtminstone för deras räkning, som velat göra sig reda för saken, ur grundlagen citerat de meningar eller ordställningar hvarpå Utsk. grundat sin åsigt och att Utsk. deraf dragit sina slutsatser på ett sätt som gjort det klart för hvarje ledamot af RiksStm att Utsk. haft rätt. I annat fall kan jag icke hnna annat än att Utsk:s mening svårligen kan göra sig gällande, åtminstone inom detta Stånd. Men då jag icke tilltror mig att kunna tolka grundlagen på ett sätt, som strider tvärtemot den mening som Const.Utsk. uttalat, åtminstone icke förr än jag tydligen sett hvarpå Utsk. stödjer denna sin mening, så anhåller jag att R. o. Ad. ville återremittera betänk, på det att Utsk. måtte blifva i tillfälle att utveckla sina skäl i frågan, hvilket visserligen icke skett i Den 26 Juni. 233 förev. betänk., som endast innehåller ett naket åberopande af grunlagens stadgande, utan att Utsk. aktadt nödigt att derutur fullständigt citera hvad Utsk. ansett tala för dess åsigt. Frih. Cederström:
Jag har ganska upprigtigt yppat, att det var känslan af erfaren personlig oförrätt, som förmådde mig, att icke gifva efter, men om Ridderskapet och Adeln finnér sig besvärad af voteringen, så afstår jag derifrån; likväl med yttrande af den önskan, att de Ledamöter, som gifvit mig meningar, hvilka jag icke haft, ville upphöra dermed. 196 Den 5 Junti. Herr Cederskjöld: Då Friherre Boije nu afstålt från votering, hvilken han säger sig af personliga förhållanden hafva begärt; så nödgas jag för sjelfva sakens skull yrka votering. Jag anser det af högsta vigt, att Herr Widegrens RiksHufvudBok må, jemte StatsContoirets, fritt fortsättas, så långt Författaren kan till nästa Riksdag medhinna; och att man alldeles icke nu bör inskränka detta arbete blott till utgången af år i8i4- IIans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, det Herr Cederskjölds rätt att erhålla votering vore ostridig; men då ganska många vigtiga mål för närvarande berodde på Ridderskapets och Adelns handläggning, hemställde Hans Excellence, om icke Herr Cederskjöld, till tidens vinnande, äfven skulle behaga från votering afstå. Då flere Herrar Ledamöter hördes önska att votering måtte undvikas, yttrade Herr Cederskjöld: För att ådagalägga min beredvillighet, att gå Hans Excellence Herr Grefvens och LandtMarskalkens samt Högloflige Ridderskapets och Adelns önskningar till mötes, vill jag, så framt ingen understödjer mig i begäran om votering, derifrån afstå; och i sådant fall åtnöja mig med reservation emot beslutet. Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven oah LandtMarskalken gjord proposi - Den 5 Junii. 197 tion, blef StatsUtskottets Betänkande af [Ridderskapet och Adeln bifallit. Föredrogs å nyo StatsUtskottets den 26 sistlidne Maji aflåtne, samt den 3 dennes på hordet lagde hemställan, angående Revision af Förvaltningen utaf de under Kongl. KrigsCollegii disposition ställde Cassör.
— I afräkning å den af Rikets Ständers Bank öfvertagna låne andelen Thl:r 1,600,000: — motsvarande efter öfverenskommen kursberäkning R:mt R:dr 4,266,666: 66. har Banken till Riksgälds-kontoret inbetalt vid slutet af år 1860 R:dr 1,336,805: 33. och vid sistlidet års slut 1.337,056: — eller tillsammans R:dr 2,673,861: 33. Den bestämda 6-procents-kapitalrabatten å denna låneandel utgjorde 256,000: — Sam inanlagda beloppet af de för sagde låneandel utfärdade, men före aflemuandet till Banken utlottade obligationerna bar i Svenskt mynt uppgått till , 60,800: — återstoden af Bankens låneandel, hvilken vid innevarande års slut skall till Riksgälds-kontoret inbetalas, utgör således „ 1,276,005: 33. Få sätt i ofvan åberopade revisionsberättelse år uppgifvet och den å dervid bilagd obligation aftrvekta amorteringsplanen visar, hafva för 1860 års jernvägslån utfärdats 21,000 st. 4j procents-obligationer, nemligen 3,000 st. å 1,000 Thaler hvardera, 6.000 st. å 500 „ 5.000 st. å 200 „ och 10,000 st. å 100 „
Rättighet att söka och kunna erhålla OdJingsLån, ege icke allenast Jordegare, utan ock» med Städjebref försedde Aboer å kronojord, samt 256 BancoUtsköttets Betänk anden. Arrendatorer af Kungs Ladugårdar och Boställen, enär desse förete .behörige ArrendeGontraeter, som upplysa, att den erforderliga tiden för Lånets begagnande oell återbetalning verkeligen på Arrendeåren återstår, jemte vederbörligt bevis att arrende-vilkoren blifvit i allo uppfylde intill den tid Lånet söltes. Hvaremot Lån till Odling å enskilde personers jord ej får till Arrendator eller Landbonde utgifvas, utan med jordegäres dertill lemnade bifall, — Boställsinnehafvare och deras Arrendatorer vare äfven från Lånerättighe» ten utpslutne, så framt de icke i vederbörlig ordning å Odlingslägenheten erhållit visse frihetsår, hvaraf så många återstå, som motsvara tiden för Lånets begagnande och återbetalningeller Bostället har del i samhälligheten, deraf någon Odling ej kan ske, med mindre Boställslnnehafvaren tillätes deltaga i det gemensamma OdlingsXrånet. Sökande af OdlingsLån anmäla sig derom hos Länets LandthushållningsSällskap. I de Län åter, der sådane Sällskap ej finnas, eller af Kongl. Majus Befallningshafvander hörde, afsäga , sig befattning med slika Lån, ingifvas LåneHandlingarne hos Konungens Befallnigshafvande. Vid fråga om Lån till större Odlings-företag, böra följande Handlingar ansbkningarne bifogas : 1:0 En af Landtmätare gjord affattning af Odlingsfältet, med Beskrifning öfver dess läge, areal och beskaffenhet, samt afvägning å vattudrag. 2 Plan till (Odlingen, eller uppgift af tiden till dess fortsättning och fullbordande, jemte ett, af Landtmätare och frenne i Landtbruket kunnige och ojäfvige
För «tt häkte i Södra Möre härad år 1844 1,500: _! 1 , häkte i Eskilstuna gemensamt för staden samt Oster och Vester Rekarnes härader enligt entreprenad1 kontrakt år 1849 9,100: 9 100: fängelse i Carlshamn gemensamt för staden och I Bräkne härad år 1850 16,666: 32 — 8.333: 16 - , fängelse i Kungsbacka år 1950 .. 10,083: 16 2,016: 32 „ Stockholms stads cellfängelse . 1 - 170,000: - — eller tillhopa 37,350: I i - 189,450: I" - 9å att till framtida användande återstår B:ko R-dr 62,650: - — 1 10,550: Hans Excellens Herr Justitie-Statsrninistern anförde i underdånighet.:
Majit, som årligen låtit genom Ölver-Intendentsembetet undersöka och nödtorfteligen afhjelpa sättningsskadorna, hade likväl funnit dessa, i förening med utrymmets otillräcklighet, innefatta ett fullt gällande skäl att för Riks-arkivet söka anskaffa en tjenligare plats. Sedan det förslag, som i detta hänseende år 1857 framställdes, om uppförandet af ett nytt, uteslutande till Riks-arkiv bestämdt hus på norra delen af Carl XIIlis torg, blifvit af Rikets Ständer, enligt anma - Expeditinns-lJIskottets Förslag lill anderd. Skrifvelse N:o IOS. 75 lan i deras underdåniga Skrifvelse af den 25 Februari 1858, angående reglering af utgifterna under Riks-stalens Åttonde Hufvudtitel, afslaget, med anledning, bland annat, deraf, att Riks-arkivet, om det komme alt förläggas på del föreslagna stället, blelve allt för aflägset från Stats-departementen och öfriga embetsverk i hufvudsladen, hvarigenom både tidsutdrägt skulle vållas och många olägenheter uppkomma för de personer, som nödgades begagna sig af arkivets handlingar och på stället anställa undersökningar; så hade, enligt hvad E. K. Maj:t vidare i nåder meddelat, Öfver-lntendentsembelet, i underdånigt memorial den 25 Januari 1859, på grund af anställd besigtning under näst föregående månader, lastat E. K. Majlis nådiga uppmärksamhet å de fortfarande sättningarne i Riks-arkivets nuvarande hus och anmält, att, fastän husets bestånd icke syntes för närvarande holadt af någon hastigt inträffande förstörelse, sältningssprickor, som icke låta sig märka på de af hyllor och handlingar beläckla skiljemurarne, kunna uppkomma på skorstenar och rökledningar samt medföra eldfara; äfvensom husets svaga och osäkra grund tilläfventyrs kunde genom någon orsak, hvilken vore omöjlig alt förutse, undergå en sådan rubbning, som skulle göra byggnadens hastiga utrymmande oundgängligen nödvändigt.