Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Resolutionen uppå Allmogens allmänna Besvär, af den 28 Junii 1781, uti 5 puncten föreskrifver, att utläggning deraf bör ske, och det alltså tillhörer Kongl. Maj:ts Befallningshafvande att, då någorstädes klagan öfver obehöriga inkräktningar föres deröfver, sedan nödig undersökning föregått, i hvarje fall efter förhållandet och omständigheterna lagligen sig utlåta. 7. — af den 12 Julii, i anledning af Kongl. Majlis Nådiga Remiss å Öfversten m. m. J. Reuterskölds underdåniga ansökning, att utbekomma innestående Exspectance-arfvode, j823 den 26 Augusti föredr.; och, enär Rikets Ständer icke beviljat något anslag, hvaraf det af Sökanden tili utbekommande i underdånighet begärdte Exspectance-arfvode finge utgå, kunde Kongl. Maj:t till den lo Bil. t. H. St, Just.
— I afseende på detta förslag, som slutade sig på en kostnadssumma af 1,462,970 B:dr B:mt, borde i öfrigt bemärkas: att deruti funnes en enda marmorpjes omnämnd med undantag af byggnadens portal; att likaledes endast hufvudmgångens dörrar vore omnämnda att göras af ek, men all öfrig inredning, såsom fönster lufter, dörrar, golf m. m., beräknade att förfärdigas af furu; att alla kolonner, som nu äro antingen af kalksten eller marmor, funnes i förslaget upptagne af gjutet jern; att sedan ifrågavarande förslag uppgjordes, hade hela den så kallade Vorhallen på Kongl Maj:ts nådiga befall ning tillkommit, hvilken förökat kostnaden med minst 40,000 B:dr R.mt; och borde slutligen hufvudsakligt afseende fästas derpå, att detta kostnadsförslag upprättades för 10 år sedan, då prisen å dagsverken och byggnadsmaterialier stodo så betydligt lägre än under synnerligast de sista 5 åren. — Om nu, allt detta oaktadt, museibyggnaden skulle med omkring 300,000 Rdr R:mt komma att öfverskrida detta förslag, så torde ett sådant resultat icke kunna anses som ofördelaktigt. Det hade utan tvifvel af Byggnads-chefen varit försigtigast att uti 1856 års förslag öka kostnadssumman med det belopp, som nu visar sig såsom en brist deruti, — och ingenting hade varit lättare; men han hade dervid följt sin bästa öfvertygelse. Någon förlust eller skada för Kronan hade icke heller härigenom uppstått. Beträffande den inre orneringen och byggnadens fulländning funnes uti sistnämnda förslag en summa upptagen af 130,000 R:dr R:mt. Någon bestämd beräkning derå kunde dock icke på förhand göras, enär kostnaderna helt och hållet komme att bero al den större eller mindre lyx, som dervid blefve använd.
Att Stånden sinsemellan böra underrätta hvarandra, till hvilket Utskott hvarje särskildt Stånd remitterat förekommande mål, år naturligt, men tryckta tillsammans i bok, kunna af dem omöjligen uppstå annat ån den vid all låsning odrågligaste egenskap, nemligen tavtologie. Troligen år det också denna, som vållat att, det annars i sig sjelft så vigtiga 'Hillänget blir så föga låst; ty denna tavtologi upp» kommer äfven af vissa andra egenheter vid den nu öfliga Redactionen. Så t. ex. bruka vissa Utskott, i synnerhet år detta inom StatsUtskottet, nästan alltid vanligt, att, då de hafva att afgifva utlåtanden öfver någon Konungens Nådiga Proposition , först införa denna samma Proposition in extenso, och enligt den nu brukliga Redactionen af Bihanget, tryckes den efter tillika med Utlåtandet i de samlingar, som innehåjla Utskottens Betårikanden. Men då första samlingen innehåller Konungens Nådiga Propositioner, så blir följden af nämnde bruk, att ett och detsamma tryckes, omedelbart på samma tid tvänne gånger. Vidare, så händer det ganska ofta att tvenne eller till och med alla Stånden öfver en och samma sak fatta samma beslut. Enligt nu gällande bruk, skola alltså, i g:de samlingen, hvilken innehåller RiksStåndens ProlocollsUtdrag, som innefatta Beslut, dessa omtryckas två, tre ända till fyra gånger tätt efter hvarandra, ungefärligen affattade i samma ordalag. Så t, ex. i Bihanget för denna Riks - Den 5 Mart ii. S55 dag, låses Hedervärda BondeStåndets beslut om tryckningen af Protocollen, straxt efter Yållofl. BorgareStåndets ProtocollsUtdrag, på hvilket det förra icke allenast grundar sig, utan ord för ord upprepar. Den som vill studera Bihanget, får således vid bladets omvändande läsa om igen på sednare sidan, hvad han nyss låste på den förra.
Vid en högre skola åter med större lärareantal skulle, med begagnande af samma läseordning, antalet af hvarje lärares timmar i veckan minskas i samma mån, som lärarne blefve flera; dock kan, i sådant fall, läseordningen efter behof lät teligen förändras så, att i de 6 öfra klasserna flere ämneslärare äro under samma lärostunder närvarande, hvarigenom deras lärotimmar i veckan okas och mera tillfälle till omedelbar undervisning beredes. Vid medelskola blefve hela antalet af läroämnenas timmar i veckan för 3:dje och 4:de klassen ungefär 48, hvadan de 2:ne ämneslärarne der finge, 1 medeltal, 24 lärotimmar i veckan. Vid den lägre skolan kunde undervisningen i religion och naturkunnighet meddelas i ett rum för begge klasserna samfäldt af endera klassläraren, eller vid medelskola och högre skola af ämneslärarne,så att derigenom klasslärarens lärotim mar minskades under 32. 1 Utdrag af protokollet öfver blandadt Justitie-, Civil-, Finansoch Ecklesiastik-ärende, hållet inför Hans Majit Konungen i Statsrådet å Stockholms slott den 9 November 1847. Närvarande: Hans Excellens Justitie-Statsministcrn, Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Ihre; Stats-Råden: Friherre Stael von Holstein, Munthe, Friherre Peyron, Silfverstolpe, Waern, Friherre Gyllengranat, Faxe och Fåhreeus. Cheferne för Justitie-. Civil-, Finansoch Ecclesiastik-departementen föredrogo samfäldt i underdånighet: Handlingarna i målet rörande Stockholms stads befriande från åtskilliga stadens kassa åliggande utgifter. Sedan, i anledning af Stockholms stads Drätselkommissions, uti skrifvelse den 15 October 1845, enligt Magistratens och Borgerskapets äldstes beslut, hos Kongl. Majit i underdånighet gjorda anhållan att, enär, genom inträffade förändringar uti de för Stockholms
» A n trä å målning å spik å lim då, hvem får betala det, o m inte j a g? A de ' där granna tyge se ' n, hvem har släppt till de ', o m jag får fråga? » » Pappa sir ju, att det är af en af mormors egna gamla klädningar. » » Den kunde ha gått till många riksdaler på auktion efter henne, den engång, o m han fått sitta. » Ingeborg, som stod sysselsatt med att slå upp kaffe åt fadern, utropade med nästan förfärad ton. » Hur kan pappa tala på det sättet? » En tung suck, nästan ett stönande hördes i detsamma från den gamla i stolen. Och det var, som om denna suck trängt djupt ned i den unga flickans hjärta o c h tolkat de bittra känslor, mormodern måste känna. Och hon gick hastigt fram till gumman, hvilken just stod i begrepp att med tillhjälp af sin käpp lämna den plats, som så missunnats henne, och läggande sin hand på hennes axel, sade h o n med mild, vek stämma: » Sitt kvar mormor, och bry er inte o m, hvad pappa säjer, han menar nog inte så illa med det. Sitt nu, » uppmanade hon ännu en gång och med ett svagt leende, » så skall ni få kaffe på ert nya bord, å då får pappa si, så bra det är inrättadt. » Vid detta så oväntade, milda tilltal af den annars så kärfva dotterdottern såg gumman upp men en rörande förvåning målad i sitt anlete. Men Ingeborg ville ej möta hennes blick, det var som o m hon själf varit förvånad eller förlägen öfver denna lilla vänlighet, h o n visat. Häradsdomaren drack emmellertid tyst och butter ur sitt kaffe och gick därpå in i sin kammare. Ingeborg följde efter. » Pappa, » började hon, » o m ni tänker säja något åt Nils om stolen, så gör det inte, så mormor hör det. Gör det inte! » Hon fäste sina ögon bedjande på fadern. » Det var märkvärdigt, hvad du blifvit mör i mun å ö m om mormor i dag, » hånade denne.
Endast dymedelst kan den blifva berättigad, ty endast derigenom kan det gagn, den är afsedd att medföra, blifva större än de olägenheter, som från densamma äro oskiljaktiga. Frågan om iakttagandet af dessa omständigheter sammanhänger på det närmaste först med frågan om tullbeskattningens uppgift. Ehuru vid varubytet mellan olika länder, eller den internationella handeln, hvilken är den del af varuförseln, som Komiterade här hafva att taga i betraktande, ettdubbelt slag af tullbeskattning egt rum, nemligen å så väl från ett land utförda som dit införda varor, har dock det förra slaget af beskattning i senare tider alltmera kommit ur bruk. Och då i Sverige nu mera inga varor äro vid utförseln med tull belagda, samt Komiterade, som anse denna afgiftsfrihet, såsom hvilande på goda grunder, icke böra blifva föremål för någon inskränkning, till följe deraf icke finna något yttrande, rörande denna del af tullbeskattningen, nu påkalladt, hafva Komiterade att fästa sig vid nämnda beskattning, endast för så vidt den afser införseln af varor; och det är till frågan om nämnda beskattnings uppgift i detta senare hänseende, som Komiterade nu först öfvergå. ° Asigterna om denna uppgift, huru skiftande de än i bisak kunnat vara, låta i hufvudsak sammanföra sig till tvänne, den ena att tullbeskattningen blott har till ändamål att bereda staten en inkomst, och att den bör ordnas med uteslutande afseende derpå; den andra, att den jemnte detta ändamål har ett annat, som är åtminstone lika vigtigt som det förra, nemligen att skydda den inhemska industrien genom att fördyra införseln af de utländska produkter, hvilka medelst denna industri kunna åstadkommas. Både teori och erfarenhet må, efter Komiterades uppfattning, anses hafva långt för detta fällt sitt utslag till förmån för den förra af dessa åsigter. Den är ock den ursprungliga, och den senare att förklara blott såsom en, till följe af missförstånd om produktionens och utbytets sanna natur, uppkommen afart af densamma. Man hade kommit att föreställa sig, att det enda, som kunde göra ett land rikt, vore guld och silfver, och att den högsta uppgift för en patriotisk handelspolitik bestode i att af dessa metaller hopa så mycket i landet som möjligt.
Uti en hos Preste-Ståndet väckt motion, liar Herr Professor Geyer, E. G, anfört, att då Rikets Ständer bifallit uppförandet på Indragningsstaten af 6 löner för Professores emeriti, till 1600 R:dr hvardera, äfvensom beviljat en löne-tillökning af 3oo R:dr för hvarje af de 6 äldste Professorerne vid hvartdera Universitetet, kkulle likväl det med dessa anslag åsyftade ändamål, att bereda uttjente Academiske Lärare tillfälle att, med bibehållande af Professors-lönen, kunna lemna ram för yngre, i någon moa motverkas deraf, att den nu åt de äldre Lärarne beviljade löne-ti 1 lökning ej ingår i emeriti-lönen , och en afträdande Professor derigenom skulle få mindre lön , än han i tjensten åtnjutit; hvadan motionären anhållit om en sådan förklaring af nämnde beslut, att en afgående, till emeriti-lön berättigad, Professor må vid afskedet bibehållas vid sin innehafvande lön, men deremot de till emeriti-lön anslagna 1600 R-.dr tillfalla den bland de yngre Professorerne, som i löne-förmoner slår närmast under sistnämnde summa, äfvensom att, hvad beträffar den beviljade löne-tillökningen af 3oo R:dr för hvardera af de sex, efter fastställd löne-ordning, äldste Professorerne, det borde nogare bestämmas, att denna löne-tillökning hvarken kan tillfalla personella praebende-innehafvare eller sådane Professorer, som innehafva prasbenden pä Academiens stat; varande berörde motion, jemte de i anledning deraf afgifne yttranden, till Stats-Utskottet remitterad. Hvad forst angår Professors-emeriti-lönerne; så enär löne-anslag-gå Allmänna Indragniogs-staten icke kunna uppföras för annan person, änden vid hvars afgång de böra indragas, kan väl, efter Utskottets tanka, den, som befordras i succession efter afgången, till löns bibehållande berättigad Professor, icke upptagas å nyssnämnde
Uppläst och godkändl hos Kidd. och Adeln den 24 Mars 1860. PresteSlåndet den 24 Borgare-Ståndet den 24 Bonde-Ståndet den 24 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af väckt fråga om anslags beviljande åt Adjunkten, Mag. O. Torell för en vetenskaplig resa till norra Ishafvet. (Stats-Ulsk:s Utlåtande N:o 75.) S. A. K. Hos Rikets Ständer liar blifvit a n förd t hurusom en Svensk vetenskapsidkare, Filosofie Magistern, Medicine Kandidaten O. Torell under de sednare åren egnat sig åt forskningar, sorn genom deras omfattning, vetenskapliga betydelse och dermed förbundna svårigheter och mödor syntes väl förtjenla af Rikets Ständers uppmärksamhet. Magister Torell hade nemligen företagit sig att, så fullständigt som möjligt, undersöka den hafslauna, som bebor den högre och högsta nordens haf äfvensom vissa af dessa trakters märkliga geologiska företeelser, samt i sådant ändamål, på egen bekostnad, dels år 1857 begifvit sig till Island, der han berest så väl kusterna som det inre landet i flera riglningar, dels år 1858 besökt Spitsbergen, dels ändtligen sistlidne sommar med högst tillfredsställande framgång befarit vestra kusten al' Grönland. Och då Magister Torell, som från dessa länder hemfört i hög grad värderika samlingar och iakttagelser i zoologiskt, botaniskt och geologiskt hänseende, ansett sig böra under de närmaste åren än vidare fortsätta sina vetenskapliga forskningar, för hvilket ändamål han ämnade ytterligare besöka Spitsbergen, om möjligt redan innevarande år, äfvensom anställa jemförande undersökningar af det nordiiga Norrige och i öfrigt genomgå och ordna sina samlingar; sä har hos Rikets Ständer förslag blifvit väckt alt, till befrämjande af Magister Torells oegennyttiga och för fäderneslandet hedrande verksamhet, Rikets Ständer måtte till E. K. Maj;ts disposition ställa en summa af Åttatusen 88 Expeditionslils k o lid s Förslag till under d. Skrifvelse IS: o 49.
Utskottet tror sig hafva emellan de stridiga åsigterne i denna Punct tagit en medelväg uti dess förra förslag, vid hvilket Utskottet således anser sig böra förblifva. 15:o Vid Slaten för Andra Lifgardes Regementet ^ som med Svea LifGarde är lika aflönt, gäller allt detsamma, sorn i nästföregående Punct är anfördt. 16:0 För Wermelands Fält Jägar cRegemente hafva, hos H. R. o. A.j H:r RibbingA. och hos TI. BondeStändet Casper /Vijkman och Eric Carlsson från Upsala Län m. fl. bestridt den af Utskottet föreslagne Lönetillökningen; anförande Herr Ribbing: att Utskottet i detta afseende upptagit och godkänt ett förslag, som vore stridande emot den K. Propositionen och af ingen Riksdagsman blifvit väckt; att K. Propositionen åsyftade Löneförhöjning egentligen för StabsCapitainerne, men Utskottets förslag deremot en disposition af de^ förhöjda Anslaget, som hufvudsakligen kömöte Hege - Betänkanden, ]\r:o 23g. 137 menlsOfFicerarne till godo, hvarjemte Utskottet upptagit 5oo R:dr till Musiken, hvartill K. Propositionen ej gifvit någon anledning, — samt Casper Wijkman.- att någon Löneförhöjning ej erfordrades, emedan CompagnieChefs-lönerne vid denna Corps voro mycket förmonliga genom ett aldeles ovanligt fördelaktigt PassevolanceContract å Beklädnaden. Utskottet får härvid upplysa, att K. M:t hade i Nåder föreslagit Lön för RegementsChefen till — Andre Dito 1000. StubsCapitainerne hvardera 400> hvaremot Utskottets förslag upptager för liegementsGhefeu Il:dr 1,488: 16. — Förste Majoren 75o. Andre Dito . 700. StabsCapitainerne hvardera .
Vid 35:te $. a) att afgiflen för krogar och värdshus bör bestämmas från 5o till och med 5oo R:dr; b) att i 2:dra Momentet af denna §. bör utläckas, att skjutsombyte mngsslällen icke ega rättighet lill bränvins-minutering; c) att då Beredningsoch Taxerings-Comitéerne icke ega kännedom om dem, som utminutera bränvin på marknader och Regementsmöten med flere ställen, kunna Comitéerne icke efterkomma stadgandet i 3:dje Momentet; d) att i sistnämnde Moment äfven borde nämnas Garnizon&rnes med Befälets tillåtelse inrättade Spisqvarter, der bränvin före och efter maten utdelas; e) att de i depna §. föreslagne minimi-afgifter äro för ringa och böra höjas för Gästgifverier till 12 § R:dr, samt för krogar och värdshus till 25 R:dr, hvarigenom de i båda fallen kommo att utgöra en fjerdedel af det utsatte maximum; f) att minimi-afgiften för Gästgifverier bör nedsättas till 3 R:dr; g) alt, då Gästgifveriet är fördeladt emellan flere åboer, afgiften äfven bör i förhållande derefter på dem fördelas. Vid 3y §. alt boterne i 1 Mom. böra beräknas lika, ehvad redskapen är större eller mindre. Vid 38 a) att böterne så väl i denna som nästföljande §. äro för höga; b) att §:n bör innehålla, att bränvinet, jemte det kärl, hvaruti det ligger, och redskapen, äro, i händelse af öfverträdelse, förbrulne; c) att, i afseende på de för Bolag utsatte dubbla böter, §:n bör förtydligas, så att hvar och en i Bolaget interesserad person får vidkännas hela den påföljd Lagen bestämmer, ehvad den utgöres af enkel eller dubbel bot; d) att då i 3^ §. omtalas det fall, då redskapen är stulen, bör sådant anmärkas äfven i denna §.; e) att stadgandet om dubbla böter för Bolag är principlöst och till sin natur hårdt och orättvist. Bihang till R. St.
Det ur denna tryckande afgift å sjöfarten, hvars afskaffa nde jag genom min motion åsvftat. En ansedd handlande, som tillika ur medlem af BorgareSt. har fästat min uppmärksamhet derå, att några särskildt aflönade general-consuler å Sicilien samt i de Österrikiska hamnarna vid Adriatiska hafvet icke vöre behöflige, utan att vice consuler der borde anställas, under inspection af general-consuln i Italien, äfvensom att till det högsta en general-consul i Spanien vore af nöden. Antages detta, — och derföre synes verkligen vara mycket skäl, — skulle de af mig föreslagna 20 consuls-districter kunna förminskas till 18. Jag bör dervid erinra, att jag icke tagit Barbaresk-staterna med i räkningen, enär förhållandena i dessa stater torde erfordra alldeles särskilda föreskrifter, på sätt ock hittills städse ägt rum. Af dessa 18 general-consuler erhålla redan 8 löner och arfvoden å handelsoch sjöfarts-fonden. Det vöre således de återstående 10, som af dylika löner blefve i behof, till ersättning för de förlorade consulad-afgif - Den 20 Mål r s c. ra terna Skulle Norrska statscassan, såsom billigheten det fordrar, komma att lemna ett ökadt tillskott till handelsoch sjöfarts-fonden, i anleda af dennas ökade utgifter, i och för consulernes aflöning, så hlefve denna nva aflöningsstat för berörda fond ännu mindre kännbar, helst hela beloppet icke torde komma att öfverstiga 20,000 r:dr Hamburger banco, eller föga mer än hälften af den summa, söm nu i co n s 11 I a d-a fgi f t e r utgår. Men en förhatlig och tryckande afgift komme att småningom upphöra, och en consular-corps hlefve samtidigt bildad, som uti sin gemensamma föreningspunkt, den blifvande Utrikeseller Fjnanceministern, — hvilkendera som kommer att öfvertaga chefskapet, — helt säkert skall blifva i tillfälle att tillse och befordra handelns och sjöfartens sanna fördelar.
För ordning utgjordes, deremot den pä andra orter, utan twifwel af mitzförständ om den nya Författningens grunder, icke ens upphunnit den förra Summan; Sä har Utstottet trott, det en öfwersigt af de werkställde Taxeringarne wore nödwändig, för att winna likhet i bestattnin gen öfwer hela Riket, hwartill Utskottet äfwen förmodar de projecterade Förklaringar öfwer Förordningen, noga efterföljde, stola bidraga; I anledning hwaraf Utstottet jemwäl sär hem ställa, om icke hos Kongl. Maj:t i underdänig het borde anhällas det mätte Nädig Försatt ning widtagas att Taxerings. Comiteerne pl de ställen der Taxeringarne redan blifwit werk ställda, ä nyo mätte sammanträda, för att dess Taxeringar öfwer e och efter förekommande om ständigheter, i enlighet med Förordningen de nu stedde tillägg och förklaringar, rätta. Detta allt underställes dock Riksens Hög loft. Ständers ompröfwande, hwarjemte härho bifogas nägre Ledamöters serstillta tanka i a seende pä hwad Utstottet uti -ne punkten a ofwannämde Reglor föreslagit. Orebro den il October »8io ocl kä Kicläerlkapetr oell Iscob Orvnlle6t. Vällokl. l-eckLmotsrs värnat gokall VVsltio. NAxvZräixe preice-! UeäLinZtsrL vZ^nsr dä. 8kenl>ammsr. kä Ne<1srv!rclL Lon6e-8k§" äerr I.eä:lm§ler5 v!xnsr äoli. däsgn. Wessioz I.. ?. llsllsoderZ.
HofCancelleren ej borde vara chef för något särskildt departement, och detta tror jag äfven in*- stämmer med R. o. Åd;s fattade beslut, hvadan någon förändring i Riksakten för den orsaken ej lärer blifva nödvändig. Beträffande åter Gr. Horns invändning, att Statssecreterarne finnas omnämnda i Riksakten, så kanna de äfven finnas hädanefter och någon förändring af Riks-akten således ej heller i den delen behöfyas. Jag vill emedlertid icke vidare falla besvärlig nied att uppehålla mig vid denna i och för sig sjelf obetydliga fråga. R. o, Ad. förklarade såsom sin gemensamma tanka, att ordet Minister ej borde begagnas i rcdactionen af i och 2 mom:n i 6 § Reg.F, Till följd af det i förmiddagspleiium fattade beslut fö-, redrogs nu Constit.Utsk:s förslag till ändring af 5 § Pieg.F, I anleda, af de på f. m. gjorda anmärkningar och i enlighet med de sedermera fattade besluten förklarade R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke, att förslaget till förändrad redaction af 5 § Reg.F. borde erhålla följande lydelse: -Statsrådet skall bestå af g ledamöter, hvilka äge att alla ”der förekommande ärenden öfvervara, Ej må fader och ?’son eller bröder på en gång vara ledamöter af Statsrådet.” II, R. o. Ad, åtskiljdes kl, 11 på aftonen. In fidem prolocolli, F. O. Silfverstolpe., Tisdagen den 7 October iS34, Plenum kl, 5 e, m. Justerades 4 prot.utdr, för <!. 6 dennes f. ni. i5e Den 7 October. Justerades pleniprot. för d. 18 sistl. Aug., sa viii den del, som af undertecknad blifvit förd, sorn den, hvilken, i anseende till undertecknads jäf, fördes af Häradshöfd. Gunther. Fortsattes den förliden gårdag började pröfningen af Constit.Utskts ineraor. IN:o 34 med förslag till grundlagsändringar, åsyftande en ändamålsenligare organisation af Statsrådet. Hr Cederschjöld, Pehr Gust.:
I följd af den förändring i Frankrikes handelspolitik som sedermera inträdt, afslöts af denna Magt år 1860 en traktat med England, hvarigenom tullen å Engelska export-artiklar betydligen minskades i Frankrike, emot det att Franska fabriksoch slöjdvaror, med ytterst få undantag, deribland bränvin, sprit och maltdrycker, samt tobaksoch socker-fabrikater, förklarades tullfria i England. Tullen på vin vid införsel till detta land nedsattes betydligt. Följande året blefvo mellan Frankrike och Belgien särskilda handelsoch sjöfartsfördrag afslutade, på grund af hvilka Belgiska varor få införas till Frankrike mot samma tull som Engelska, och afgifterna för Belgiska fartyg, vid direkta resor från hemlandet, nedsattes till enahanda belopp som det, hvilket borde af Franska fartyg erläggas i Belgien. Snart derefter öppnades underhandling om traktater i samma syftning mellan Frankrike och Preussen, å egna samt Tyska Tullföreningens vägnar, hvilka redan år 1862 blefvo afslutade. Sedan, genom dessa öfverenskommelse!’, en ny bana blifvit af Frankrike beträdd, ansåg Kongl. Maj:t tidpunkten vara inne att ånyo upptaga frågan om en sjöfartstraktat mellan de förenade Rikena och Frankrike. Förberedande åtgärder vidtogos för detta ändamål. Det visade sig då, att den Kejserliga Regeringen var benägen att medgifva Sverige och Norge samma förmåner, som åt England, Belgien och Tyska Tullföreningen blifvit försäkrade, så framt Kongl. Maj:t, genom en samtidigt afslutad handelstraktat, samtyckte att å sin sida bevilja skälig nedsättning i tullen å Franska export-artiklar. Vid de första meddelanden, som med afseende härå egde rum, fordrades å Frankrikes sida, att tullnedsättningarne i Sverige och Norge borde utsträckas åtminstone lika långt som de af Belgien och Tyska Tullföreningen medgifva nedsättningar. Då likväl detta, hvad be - Kongl. Maj:ts Nåd.