Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med Utskotten instämmer jag till alla delar, att nu icke lämpligt vore, att en realisation besluta, på sätt föreslaget blifvit, och under åberopande af de af Utskotten anförde skäl, anser jag öfverflödigt att derom något vidare yttra, då allmänna opinionen synes hafva stadgat national-omdömet i detta afseende; men jag kan likväl icke undgå att anmärka» att då Utskotten allvarligen framställt det tillstyrkande realisation borde verk-^ ställas så snart omständigheterne möjligen gjorde den verkställbar, Utskotten icke dervid fä. stat något omdöme, om den hufvudsakligaste förberedande åtgärden i detta afseende, nemligen vidtagande af sådana qeconomiska anstalten sorn ledde till allmän hushållning och enskilt sparsamhet, hvarom Riksens Ständer synas mig höra hos Konungen göra underdånig hemställan. Alla förflutna tiders erfarenhet besannar Styrkan af den grundsats, att en realisation, utan samband med allmänna hushållningsanstalter, tili beredande af en för/nonlig handelsvåg, och inskränkning eller förbud för införsel af umbär-» liga lux artiklar är en niesure, utan ändamål, forn skall förfelas äfven med en större tillgång Tjtn 2 Julli e. m, If jif reel silfverfond, hvaremot förtroendet till en allvarlig föresats till allmän oell enskilt hushållning, sorn blifvit stadgadt genom erfarenhetens bevisning, otvifvelaktigt skall förekomma reali ^tionens äfventyr äfven vid en inskränkta) e tillgång af metalliskt mynt; och skall en framtida realisation med alfvare påtänkas hvars nytta och nödvändighet jag anser vara gifven, så böra rådane oeconomiska åtgärder tidigt vidtagas, sorn stå i sammanhang med allmän och enskilt hushållning Och sparsamhet, hvilken nu mera än någonsin påkallas, sedan benägenheten för all slags lu^e uppstigit till en förvånande högd. —.
Afdragas nu dessa summor från hela banrayonerna, så finner man, att för Stockholm—UpsalaSala återstå 3027 mantal, med en befolkning af 82,006 personer och 268381 tunnors spannmålsöfverskott, som hafva omedelbar nytta och öfvervägande behof af jernvägen, då för Stockholm—Örsundsbro—Sala med Örsundsbro-—Upsala återstå 2389 mantal med 64,111 personers befolkning och 22 218264 tunnors spamimålsöfverskott, hvilka hafva dylikt gagn och behof af jernvägen; hvadan den förstnämnda banan har 638 mantal, 17,895 personer och 50117 tunnors spamimålsöfverskott, som hafva direkt nytta och behof af jernvägen utöfver hvad för Örsundsbro-banan är förhållandet. Härvid är dessutom att anmärka, att den för båda banrayonerna gemensamma trakten norr och öster om Upsala samt Upsala stad blifvit upptagne hafva omedelbart gagn af hvilkendera jernvägen som helst, ehuruväl detta blifver för den orten helt olika, om den nödgas använda den 2} mil längre jernvägen öfver Örsundsbro, mot raka vägen till Stockholm. Betraktas åter det olika förhållandet i afseende på socknarnes belägenhet till de föreslagna banorna, måste först observeras de olika trakternas afsättningsoch handelsorter.
M. af innehåll att då den nuv:de organisationen af KrigsHofRm, såsom bestående af allenast en ständig lagfaren ledamot samt för öfrigt af till tjenstgöring derstädes på obestämd tid kommenderade militära ledamöter, äfven sådane, som icke äro på stat i Rikets tjenst anställde, icke kan anses innebära tillräckliga garantier, hvarken för den särdeles hos en ÖfverRätt erforderliga insigt, som utgör vilkoret för en mångsidigare pröfning af förekommande ärenden eller för den fullkomligt sjelfständiga ställning, sorn förvissar om det hos domaremaktens innehafvare nödvändiga oberoende, K. 118 Den 4 April e. m. M. täcktes låta utarbeta och för Rikets näst sammanträdande Ständer framlägga förslag till en ändamålsenligare organisation af nämnde Domstol; dels ock af Hr Cederschiöld, med hvilken Frih. Creutz instämt, att Utsk:s Betänk, måtte bifallas med den förändring att i st. f. de deri förekommande orden: »på de öfriga IlofR:ne öfverflyttas», infördes: »på någon af de öfriga Hofilme öfverflyttas.» Sedan de nu först till bifall å Utsk:s Betänk, och sedermera till bifall derå med den af Hr Cederschiöld föreslagna förändring framställde propos:ne blifvit besvarade med starka Nej jemte några Ja, hemställde Hr Gr. o. Landtm, om K. o. Ad., under förbehåll att särskilt få pröfva Gr. Sparres förslag, behagade afslå Utsk:s före'v:de Betänk., och ropades härvid starka Ja, jemte några Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han funnit Ja öfvervägande. Den sedermera till bifall å det af Gr. Sparre afgifna förslag till beslut framställda proposm besvarades med starka Ja, blandade med Nej, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han ansåg Ja äfven härvid hafva varit öfvervägande. Ånyo föredrogs Allm. Besvärso. Ekon.Utslcs d. 18 sistl. Mars och d. 1 dennes på bordet lagda Betänk.
St. 4 Sami, 2 A/d. 5 Ha/t, 2 10 Statsoch Ekon.-Utskottens Utlåtande, N'.o 23. vid Nya Grisslehamn, beläget på Byholma hemmans egor, dervid allmogen i Wäddö socken likväl med ett visst anlal dagsverken biträdt; att vid samma tillfälle nämnde allmoge vid nya Grisslehamn uppbygt en serskild stuga, för att deri inhysa Eckerö postförare, när de med poslen öfverkonime; att allmogen, som, jemlikt Kongl. Brefvet af den 19 November 1755, på förekomne skäl, för den gången befriats från uppförandet af ulhusbyggnaderne vid nya Grisslehamn, likväl, enligt så väl detta som Kongl. Brefvet af den 17 September 1757, skulle framgent desamma underhålla, hvadan ock Kronan eller Postverket, som sedermera städse vidmaglhållit hufvudoch flygelbyggnaderne derstädes, icke efter nämnde tid fått vidkännas några kostnader för ulhusbyggnaderne; att, sedan postföringen från Grisslehamn till Eckerön blifvit med Kronans båtar och manskap bestridd och hyra för rum åt manskapet, under uppehållet på Åländska sidan, erlagd, samt ett lika förhållande egt rum, när Eckerö postförare till Grisslehamn öfverkommit, den stuga, som derstädes för de sednares inhysande varit uppförd, blifvit borttagen; samt att brohufvudet i Grisslehamns hamn allt hittills underhållits af Wäddö allmoge, hvaremot hamnbyggnaden derstädes i sednare tider blifvit af Postverket bekostad. Och som, enligt stadgandet i 28 Gap. 2 §.
Efter min åsigt är en enskild Banks sedel att förlikna med en enskild skuldsedel; och så länge enskilda bankers sedlar icke få antagas i kronoupbörden och gälla som mynt, kan jag icke annat än lika som K. M. finna att skillnad bör göras mellan dem och de sedlar som äro förklarade böra gälla som mynt i Riket. Gr. Sparre: Då en talare redan besvarat Hr Cederschiölds yrkande i afseende å privatbankssedlarne, har jag föga att tillägga. Jag vill blott fästa upmärksamheten derpå att, sedan 11. o. Ad. genom sitt godkännande af Utsk:s förslag i fråga om inoch utländskt mynt redan godkänt den grundsats att lemna lika skydd å de representativer, hvilka inom landet löpa som mynt, så hör denna princip äfven tillämpas i fråga om privathankssedlar. Yi 140 Den 26 Augusti. veta att här i landet löpa dessa sedlar alldeles lika som Riksbankens, och att de på ganska många ställen äfven mottages i upbörden, är fullt säkert. I flera landsorter finnes rent af icke tillgång på andra sedlar, och då i trafiken köpare och säljare måste mottaga dem, så böra de väl ock omgärdas med lika skydd som Riksbankens sedlar. Skulle det vara billigt, att förfalskning af en Riksbankssedel å 32 sk. skulle straffas högre än förfalskning af en privatbankssedel å 100 Edr? Jag tror det ej finnes skäl till stadgande af någon skilnad i detta fall, och anser det vara i kommersens intresse af vigt, att den ena sedelns förfalskning belägges med samma straff som den andras. Hr Nordenfelt, Enar Wilh.: Ehuru en talare redan motsatt sig verkställigheten af hvad Hr Cederschiöld föreslagit, nemi. alt K. M:s Propos. skulle upläsas på samma gång som Utslcs förslag, har han dock underlåtit att anmärka det oformliga deruti, att en ledamot, som förklarat sig hindrad att vidare deltaga i discussionen, upgifver ett förslag hnru den efter hans bortgång skall föras. Då han icke sjelf deltager i förhandlingarne, har han icke heller ondt af den tid som så bortslösas.
Och är det af desse män, hvilka i ett rum, efter en fullständig tagen kännedom om Banquens ställning, rådgöra öfver möjligheten eller ej, att i förening med Banquens bestånd kunna medgifva de biträden, sorn vid hvarje Riksdag af densamma fordras, som, enligt min öfvertygelse, både mognare och för det allmänna nyt. tigare beslut kunna väntas, än af Rikets Ständer sjelfve, hvilka, fördelade i fyra rum, ej hinna taga kännedom af hvad som i hvarje Stånd yttras, innan deras beslut ta ges; hvilka beslut i frågor af den största vigt inom hvarje Stånd afgöras genom hazarden af en votering, i »tallet för att bero af ett Inskränkt antal per - Banco-Utshottets Bttäniandea. 149 söner; af hvilka förhastade beslut .'föranledande till vådliga följder får det allmänna, min* dre äro att befara, emedan en enskild persons voterings-sätt i Rikets Siänders Plena för alltid kan blifva okändt, då deremot en UtskottsLedamots sätt, att svara emot det erhållne förtroendet, svårligen kan döljas.’’ Barico-Fullmägtigen, förre Talemannen , Lars Olsson: ”Då fråga om uppgifvande af Banco-Verkets hela ställning, så väl år i8iä, som vid sednaste Riksdag, hos Banco-Fullmägtige förevar, instämde jag uti pluralitctens yttrade tanka, att en sådan uppgift ej vore af något verkligt behof påkallad, och att de olägenheter, som deraf kunde befaras, skulle öfverväga de uppgifne förmånerne. Jag inser ej att några omständigheter sedermera inträffat, som kunnat föranleda till en förändrad öfvertygelse i den delen.
Skrif. X: 3g8. under Nionde Huf.-Tit. för Jordbruk, Handel och Näringar, användande af medlen dertill, Remiss II; 434. S. U. Bet. IV: 1717. Betil. Statstegieringen i allmänhet och Riks-Stat, S. U, Bet, IV: 1771. G60. Skrif. X: 553• — se vidare Bevillning och Skrif, derom X: 690. — dess Räntor, tryckning af Tabeller deröfver, S. U. Mern. IV: 1983, Besl, IX; 739, 740, 742, 740, Skrif, X: 648' 7 5° Registeri Stenkol, pä Öland, undersökning efter sådana, Remiss 11: 478. S. U. Bet. IV: 6l. Besl, IX; 52. 55. 79. 64. E. U. Bet. S. o. E. U. het. IV: i4ia. Skrif. X: 366. Stockholm, Stads Kämnärs-Rätt, dess Dom öfver Michaelsson & Benedicks och Wiertz, Just. — Län, K. M. Reflude, dess Kungörelse om vite ciuot vägarnes förstöring, Just, OnjJ), Berätt. 11; 247, Storskiften, se Skiften. — i Herjedalen, se Län d t m ateri-F ör fatt ni 11 gar. Straff, för personer, som förbryta sig i Sverige eller Norrige och afvika till det andra Riket, se Brott af sådane» Ström, dess hållande Öppen till viss del, se Befallningshafvande, K. M:s, rättelse i vattcnuppdämning. Strömsholm, Kongsgård och dess Stuteri-Inrättning, S. U. Bet. IV: 555. Skrif. X: 341.
Med kännedom om dessa förhållanden, anser jag det vara ett ganska glädjande tecken att StatsUtsk:t tillstyrkt bifall till den i ämnet väckte motion; och hemställer att É. o. Ad. icke måtte fästa något alside vid föregide talares yrkande på afslag. Hr Nordenfelt, Enar: Jag instämmer uti de båda för sta talarnes yttranden, och kan icke annat än anse det vara en rätt besynnerlig upgift att kalla detta företag en ny industrigren i Sverige. Bekant är dock att vi hafva ett marmorbruk vid Kålmården och ytterligare ett annat marmorbruk någorstädes i Södermanland. Jag kan således för min del icke finua att detta företag förtjenar namn af »ny industrigren.» Det är ett företag, som, så vidt jag kan bedöma saken, icke bringar något egentligt gagn åt andra personer än industri-idkaren och de fåtaliga konsumenterna af denna öfverflödsvara; och lärer väl icke skäligen kunna jemföras med jernhandteringen, —en jemförelse, hvilken dock blifvit af den siste talaren upstäld. Jag kan således icke tillstyrka bifall till StatsUtskits förevide Ut'åt. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, samt H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, uptagit de derunder gjorda yrkanden om dels bifall till och dels afslag å StatsUtskis förevide Utlåt., framstälde H. Exc. först propos. på bifall till detsamma, dervid svarades många nej jemte några ja, och sedermera propos. på afslag å Utlåtit, då svaren utföllo med många ja och några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Föredrogs ånyo och bifölls StatsUtskits den 14 och 17 dennes bordlagde Utlåt. Nio 141, i anledn. af väckt fråga om anvisande af ett amorteringslån till vattenkuranstalten vid St. Ragnhilds källa i Söderköping. Oen 20 Juli. 221 Föredrogs ånyo oell företogs punktvis till afgörande Bevillnis Utskits den 14 och 17 dennes bordlagde Utlåt.
Men huru skulle man väl bedöma en enskild person, emot hvilken ett fordringsanspråk framställdes, om han då svarade den betalningsfordrande sålunda: ”Det må vara att jag är dig penningar skyldig; hvarföre stämmer du mig icke?” Ett sådant svar anses icke vara den enskilde värdigt, och ännu mindre torde det anstå R. Sl:r. Man har, för frågans bedömande, fästat hufvudsaklig vigt vid de i 23 §:n af K. M:s Nåd. Instr. för Dess och Rikets Kammar-Rätt förekommande orden: ”uti kronans eller andra allmänna kassor inflyta”, och Hr Montgomerie har påstått, att dessa ord skulle innebära, det kontanta penningar blifvit i kassakistorne nedlagda. För att finna dessa ords rätta betydelse, måste jag-ännu en gång taga min tillflykt till några exempel ur det enskilda lifvet. Jag frågar då, om man uti en arfsulredning eller uti en 26 * 404 Den 8 Februari. konkurs skulle kunna förvägra kuratorerne rättigheten att vid fordringars indrifvande emottaga obligationer, reverser, eller andra valutor i st. f. reda penningar? Här är förhållandet enahanda. Sequester var lagd på Kanslirådet Valerii pension och egendom, ehuru, såsom vi känna, R. St:r tilläto honom att under sin lifstid fortfarande vara i besittning af sin egendom och sin lön oafkortad åtnjuta. Denna egendom och denna pension utgjorde likväl en verklig tillgång, hvarutaf Adv.-Fisk:ns fordran belt och hållet kunnat betäckas. På dessa skäl finnér jag att frågan om Adv.-Fisk. Printzenskölds actorats-arfvode måste blifva till StatsUtsk. återremitterad, på det att Ständerna, i och med detsamma de emot Kanslirådet
Öfver denna fråga afgifver Utskottet vörd-’ samt det yttrande, att, då grunden till den förmonsrätt , som blifvit tillagd borgenär i utmätt lös egendom, är den, att egendomen betraktas såsom vore den genom utmätningsförrättningen till borgenären öfverlemnad, men detta öfverlemnande ej kan anses vara fullbordadt, utan att någon sådan åtgärd eller formalitet föregått, som tydligen utmärker, att egendomen är tagen ur gäldenärens våld, helst det, intill dess sådant skett, star gäldenären öppet att egendomen förpanta , försälja eller på hvarjehanda sätt förskingra , Utskottet finner det förra af de alternativer ylnders Jonsson föreslagit, nemligen ändring eller upphäfvande af vilkoren för den i detta lagrum stadgade företrädesrätt, vara olämpligt; äfvensom , hvad det senare alternativet angår, Utskottet anser Lagstiftaren ej böra inskränka det tillfälle, gäldenär, som ser sig hafva kommit på obestånd, nu eger att, genom sin egendoms afträdande till samtlige sina borgenärers förnöjande, göra] dem alla lika rätt och hindra, alt den enes fordran varder godtgjord på de öfriges be-' kostnad. 32 LagUtskuttets Betänkande IRo 62? Utskottet hemställer således, om icke Anders Jonssons motion må ogillas. 2 flap. 25 §. Hit börer den af Herr B. Santesson yäckta fråga om inteckuingsegares och pantinneh, afvares skyldighet att deltaga i gäl(Jandet af Gode Mans och Sysslomans arf■vede, hvarom pf|a uppstått' tvister, sorn af olika Domstolar blifvit på olika sätt afdöm*le.
För min del skulle jag således tillstyrka •j 28 Den 14 Julii e. m. : ir antagande af Statsoch BancoUtskottens förevarande betänkande, och får i anledning deraf anhålla om proposition till bifall derå. Jag har hört en värd ledamot uti början af detta Plenum yttra, att man ej kunde företaga detta betänkande, utan att tillika öfverlägga om bilagorne. Jag kan ej neka, att jag deröfver är högeligen förundrad. Jag kan ej förstå att en discussion kan äga rum utan beslut, och ej eller att beslut kan fattas öfver ett betänkande, som ej är uppläst. Utskotten hafva äfven tydeligen gifvit tillkänna sin mening, att detta betänkande särskildt, och bilagorne särskildt skulle behandlas. Jag torde få uppläsa hvad Utskotten anfört, det lyder sålunda : ”För att sätta Riksens Ständer i tillfälle att kun, :>na besluta öfver de hufvudgrunder, hvarå Ut”skotten grunda sina förslag i dessa ämnen, utan 3’hinder af de anmärkningar, sorn uti detailler’ne skulle kunna göras, hafva Utskotten ansett ’’tjenligasl, att framställa dessa sednare uti sär, 'skilde vid detta betänkande fogade Ullåtandn, ,'Utskotten få således nu inskränka sig, att till ’5Rikets Ständers antagande föreslå följande huf• ,*vudgrunder.,> Hela detta betänkande anser jag mig således böra tillstyrka, och förnyar min anhållan om proposition till bifall derå. Herr vön Becker, Carl Johan : Då jag nu för ett ögonblick utbeder mig Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet, är det egenteligen för att betyga Utskotten min tacksamhet för deras kloka varsamhet, att ej tillstyrka en realisation; en tacksamhet, som nationen med Den 14 Julii e. m. 729 mig delar, och som samtid och efterverld skola dem egna. Jag vill ej trötta med upprepande af en vederläggning af de för en prompt realisation andragne skenfagra skäl. De äro redan till fullo vederlagde, på ett sätt, som visar omöjligheten deraf utan Rikets våda.
Behållning Behållning Behållning Behållning från förra . ' Afgång, vid årets från förra . " Afgång, vid årets året. slut. äret. Vid dessa redogörelser hafva Revisorerne icke funnit något att erinra. Stamholläiulerierna. Räkenskaperna, hvilka blifvit granskade i Kongl. Kammar-rätten för båda åren 7ned anmärkningar, utvisa följande förhållanden: IlcflCtt. är 1850. är 1*51. Balans fran föregående äret: Uppbörd: Credit. Utgifter: Kontant behållning • * öfverståthållare-embetels I tausi is räkenskaper, hvilka innefatta redovisning för de medel, sorn blifvit anslagna till lyshållning rn. 11. utgifter för Kronans lius i Stockholm, till aflöning för stadens Uppbördsverk, och hyra för Ofverståthållare-embetets Kanslis lägenheter m. rn., äro i Kongl. Kammar-rätten granskade för håda åren utan anmärkning, och hafva icke heller till någon erinran från Rikets Ständers Revisorers sida föranledt. Förhållandet med inkomster och utgifter inhemtas af följande tabell: »ebet. ar 1**0. år Balans från föregående året: Creti il. gifter: Lyshållning rn. Aflöning för en del af Ö fvers tåthål I a re - ernt» ete ts tjenstemän 8,048: 8,048: Hyra lor Ofverståthållare-embetets rum 1,000: 750: För upphuggning och sågning m. m. af ved för åtskilliga embetsverk 1,118: 24. Lefverering till Stockholms stads Handelsoch ekonomi-kollegium 700: S:r I%437: 35. 6. 16320710711 Balans till påföljande året: Kammar-rätten för begge aren ulan anmärkning och framställa förhållandet med inkomster och utgifter sålunda: »ebet. ar 8**0. år 1**0. Balans från föregående äret: Inkomster: Utgift: Balans till påföljande äret:
Förslag lill ändring, i Grundlag. — Riksdags-Ordn. t §• 12- Ridderskapet och Adeln infinner sig till Riksdag och representeras enligt Riddarhus-Ordningen, hvilken, lika som öfriga Stånds-Ordningar, bör vara i öfverensstämmelse med Grundlagarne författad. §• 13. l:o. Jemte Ärkebiskopen, Riskoparne och Pastor Primarius i Stockholm, hvilka «/ Konungen till Riksdagen kallas, välja §. 12. l:o. Riksdagsmän för de å Riddarhuset introducerade aller utses genom val, distriktvis, af dem, hvilka dertill berättigade äro, efter den Riddarhus-Ordning, som i enlighet med denna Grundlag upprättas. 2:o. De egare och fideikommissinnehajvaré af i mantal salt jord, hvilka till ojrälse stånd höra, men på grund af Kongl, fullmakt innehafva eller förut innehaft tjenst å Rikets stat, väljen likaledes inom sig, distriktms, riksdagsmän. 3:o. De riksdagsmän, sorn, enligt ofvanstående i:sta och 2:dra momenter, valde äro, utgöra, vid Riksdag, Ridderskapet och Adeln, och skola till antal vara sjuliofem, bland hvilka sextio väljas af dem, som enligt 1 :sta momentet, och femton af dem, som enligt 2:dra momentet valrätt ega. 4:o. Valen förrättas i enlighet med Riddar hus-Ordningen, hvilken, för att bindande kraft ega, af Ridderskapet och Adeln anlagen och af Konungen gillad och fastställd vara bör. Ej må uti denna eller någon af de i i3, 14 och i5 §§. nämnda Stånds-Ordningar ändring annorledes f öretagas kunna, än till följd af vederbör unde RiksSlånds derom under Ivänne Riksdagar å rad fattade lika lydande beslut, del Konungen godkänt. §. 13. l:o. Prester, sorn i Kyrkans tjenst ordinarie beställning innehafva, väljen inom sig, distriklvis, riksdagsmän.
Delta år blott en dunkelhet i redactionen, som Ut~ skotten torde böra ändra, Jag får ock för min del förena mig med Herr von H rtmansdorfi* i hvad han yttrat emot ett fullkomligt upphåfvande af Gesällvandringarne. Det felaktiga tror jag kunna förekommas, men att alldeles upp-* håfva dem, kunde på utvecklingen af Handtverk kerierne hafva skadliga verkningar, då det hin-* drade den blifvande Slöjdidkaren från möjlighe, ten, att érfara och tillegna sig de förbättringar och nya inrättningar, som vid handteringen å andra orter kunna vara gjorda. Herr Ehrenborg: Herr Hammarsköld har fästat sig vid lydelsen af 2 §:n. Jag vet ej om någon otydlighet deruti finnes, men meningen inom Utskotten har varit, att då 9 personer bestämdes för Societeterne, borde äfven samma antal bestämmas för divisionerne. Dermed afo Den 30 Augusti f. m. 293 säg raan, att för sådana Ståder sorn Stockholm, kunde fördelning i divisioner vara af nöden, och att det borde bero af Handtverkerierne att bestämma, hvilka delar som borde till divisionerne hånskjutas. I öfrigt får jag fästa deras uppmärksamhet, som så mycket motarbeta Grsällskapens upplösning derpå, att saken beford ms bäst derigenom, att man medgifver dem, som varit Gesäller någon tid, en slags prioritet att blifva Mästare. Detta år bättre, än bibehållande af de för allmänheten betungande Gesållva idringarne, som medföra oordning. Herr Cederfchjold: Uti denna §. stad gas; att utdrag ur HandtverksSocietetens Protocoll eller Minnesbok ej må någon förvägras, som sig derom anmäler, emot losen. Jag fruktar, att detta strider emot Tryckfrihetsförordningen: ty uti 2 §. 4 momentet lämnas hvar och en tillåtelse, att i alla Archiver fjelf af/krifoa eller afjkrifva låta alla Jlags handlingar i huud amne forn heijl.
Lagmannen kan göra hvitt till svart, men han LAGMANNEN. Hvem sa' det? LAGMANSKAN. Jag tyckte det var en stare som talade! släpper ner den sista rullgardinen. LAGMANNEN Nu är solen här, nyss tyckte jag hon var der. ANDRA AKTEN LAGMANSKAN till Amalia: Hvem var det som talade? AMALIA. med röda halsduken. Jag tror det var den fremmande skolmästarn LAGMANNEN Usch! Låt oss tala om annat! EN PIGA in. Bordet är dukadt! Går. Paus. LAGMANSKAN. Gå ner och ät, Amalia! AMALIA går. Tack mor. LAGMANNEN sätter sig på en stol invid en kista. LAGMANSKAN drar sig åt byrån der parfymkorgen står. Ska Du inte gå och äta? ADVENT LAGMANNEN. Nej, jag är inte hungrig. Ska inte Du gå? LAGMANSKAN. Jag har nyss ätit. Paus. LAGMANNEN tar upp ett bröd ur fickan. Då ursäktar Du att jag äter! LAGMANSKAN. Du har rådjursstek på bordet! LAGMANNEN. Nej hvad Du säger! LAGMANSKAN. Du tror att jag förgiftar maten? LAGMANNEN. Ja, ty den smakte kreosot i morgse. LAGMANSKAN. Och det jag åt smakte metall... LAGMANNEN. i din mat... Om jag nu försäkrar Dig att jag icke lagt något ANDRA AKTEN LAGMANSKAN. Så tror jag Dig inte! Och om jag bedyrar.. LAGMANNEN. Så tror jag inte! Äter brödet. men bröd är icke dåligt! Rådjursstek är mycket godt, det osar ända hit, Paus. LAGMANSKAN. Hvarför sitter Du och vaktar kistan? LAGMANNEN. Af samma skäl som Du bevakar parfymerna. LAGMANSKAN. Jaså, Du har varit der, hustjuf. LAGMANNEN. Likplundrerska! LAGMANSKAN. Tänk, sådana ord, mellan oss!