Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottets redactions-förslag antogs af Sländerlie; och de anmärkningar, som uti Kongl. Majits Nådiga Svar förekomma, finnas icke riktade emot den ifrågavarande utsträckningen af syskons afkomlingars arfsrätt, utan emot andra delar af förslaget; varande svaret af följande innehåll: ”11 §. i förslaget lyder sålunda: äro bakarfvingar å fäderneoch möderne-sidan samarfva, lage fäderne-sidan fädernedel, och mödernesidan mödernedel; äro å endera sidan alla döde, falle alltsammans andra sidan till. Äro sidoarfvingar å fäderne och möderne samarfva, eller finnes å andra sidan ej någon till, vare Lag som om bakarfvingar sagdt är. Är sido-arfvinge både å fäderne och möderne skyld med den döde; njute då han både fäderneoch mödernedel.” "Det uti sista momentet af denna §, förekommande ordet sidoarfvinge hade bort utbytas emot arfvinge_, t}' äfven med bakarfvinge kun inträffa enahanda förhållande, som här angående sidoarfvinge förutsattes, hvarå såsom exempel må anföras den händelse, att tvänne systrars barn med hvarandra ingått gifte och efterlemna! ett barn, som sedermera aflider. Dess mormors mor och farmors mor är då en och samma ii Lag-Utskoltels Betänkande N.o 121. person oell är således berättigad till arf både å fäderne» och mödernesidan.
Utom de vid §. rörande landets allmänna beskaffenhet upptagne åtgärder för beredande af lättare kommunikationer, torde här böra nämnas, all under detta qvinqvennium en regulier ångbåtsfart med 2:ne större ångbåtar kommit till stånd, hvarigenom från 3:ne hamnar i Länet en lika hastig sorn beqväm kommunikation erhållits ej blott med hufvudstaden, utan äfven, hvad som förut ofta saknades, med de norr och söder om delta Län belägne städer vid Bottniska viken, äfvensom med Wasa i Finland, som några gånger på sommaren af ångbålarne besökes. Detta nya kommunikationsmedel har märkligt inverkat på rörelsen. Det begagnas flitigt, och som företaget gifver god vinst, bör man kunna påräkna att kunna framgent derpå ega tillgång. §. 4. Politisk Förf athlin g. Delta Läns Kammarverk företer mera enkelhet än förhållandet är i andra orter, derutinnan alt hemmansnaturen, med undantag af 17- mantal frälse, endast är Krono och Kronoskatte, af hvilka 86,] mantal, deruti inbe - 52 gripna 45' mantal ecclesiastika boställen, tillhöra elen förre och 1,5041 mantal den sednare naturen. Någon kungsgård eller ladugård finnes ej inom Länet; icke heller andra boställen, än de sorn besittas af ecclesiastikstaten. Ett kronoskattehemman tillhör härvarande hospital och lärer i äldre tider tillfallit detsamma genom arf efter ett hospitalshjon. Under sistförflutna 5 år har förut varande rekognitionsskog blifvit skattlagd till mantal, som ingått i skatt, äfvensom i? mantal krono blifvit o / 2 5 o till skatte köpta; hvaremot ~ mantal skatte är vordet, enligt Kongl. Kammar-Koiiegii beslut, i Jordaboken till krono omfördt, samt A mantal redan i äldre tider i ödesmål förfallet krono derutur alförts. 24 krononybyggen hafva blifvit definitift beviljade och äro ännu under frihetsår, så att deras hela antal inom Länet nu uppgår till 121.
Hvad Gotha Hof-Rätt, samt innan rättegångstimman ute är, bote hvarthera dubbelt.” Uppå Stats-Rådets Ledamöters enhälliga tillstyrkande beslöt Kongl. Maj:t, att, i enlighet med det af Högsta Domstolen afgifne Förslag, Nådig Proposition till Riket Ständer skulle författas. Ex Protocollo N. S. von Koch. N:o 5<). KONGL. MAJ.-TS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående anslag till förmon för Läroverken i Riket; Gifven Stockholms Slott den 27 Februarii 182g. Sedan Rikets Ständer vid sistförflutna Riksdag hos Kongl. Maj:t anhållit, att en 22 Kongl• Maj.ts Nådiga, Vropos. N.o 5g. undersökning om Militair-Undervisningsverket i Riket måtte åt sakkunnige män uppdragas, hvilka egde att om beskaffenheten af den till Militair-yrket förberedande undervisningen, m. m. sig yttra, bär Kongl. Maj:t, med Nådigt bifall härtill, 1 ansett ämnets grundliga utredning endast kunna till vägabringas , i förening med en allmän revision af uppfostrings-anstalterna i Riket, och i sådant ändamål i Nåder förordnat en Comité, att, under Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsens ledning, desamma i ett sammanhang, öfverse, och förslag till förbättringar dervid i underdånighet afgifva. Med underdånigt Betänkande i ämnet har Comiten nu till Kongl. Majrt inkommit, och ehuru Comitén, till förekommande af en alltför hastig brytning i Undervisnings-verkens närvarande förhållande, inskränkt sig att blott föreslå sådana förändringar, hvilka, utan att upplösa Läroanstalternas nuvarande organisation, Comiténs pluralitet funnit skola innebära fröet till framtida och betydliga förbäti tringar, likväl och då tänkesätten i flera j afseenden, varit, inom Comiteens Ledamöter, betydligen delade och vissa förslag j af manga ansetts innebära väsendtliga, och af ingen erfarenhet ännu gillade föräudrin - Kongl. Majlis Nådiga Propos.
I delta Herr Prostens Ödmanns yrkande har Herr Prosten Roseh instämt; äfvensom Herr Doctorn Björkman så till vida, att tullen å Mascovadsocker icke borde höjas till mer än 4 Herrar Wijk och Eker man hafva yrkat, att raffineradt Socker måtte till införsel förbjudas; Herr Grapengiesser, att Mascovadsocker måtte beläggas med en införseltull af 4 sk. U., A. Brisman och Lars Larsson från Skaraborgs Län, alt tullen för Mascovad måtte höjas till 3 sk., för krossadt Lump och Havanah Terres till 6 sk., och för ToppConfectCandioch Kak-socker till 18 sk. %det; samt Daniel Danielsson från Örebro Län, att Mascovadsockret måtte åsätlas en införseltull af 4 sk. samt krossadt Lump 8 sk. &:det. På de skäl Utskottet redan anfört för den tillstyrkta uppsättningen af tullen å Caffe, får Utskottet nu äfven föreslå, att Socker, sorn är en vara, hvilken med ännu större svårighet än Caffe kan på oloflig väg insmugglas, och som, i anseende till den mängd deraf consumeras, genom en ringa tillökning i beskattningen, skall lemna en betydlig inkomst till Staten, må beläggas med en tull, 5o procent högre än Utskottets förra förslag upplager, och således Mascovad, brunt Cassonad, Terres och Tetes samt hvitt pudersocker med 3 sk. U.\ krossadt Lump och Havanah Terres med 6 sk. samt ToppConfectCandioch Kak-socker med iS sk. Sf:det; hvar - Bevilln.-Vtskoltets Utlåtande IV.-o 45. 33 hvarjemte Utskottet ansett lämpligt föreslå, att tullvärdet å de under sistnämnde rubrik upptagne slag af Socker må höjas lill 20 sk. %det. Spanmäl:
Varit likgilltigä vid dess mer ellet mindre bättre behandlande, utan Vote det att befara, att desse, som nu få utfodringen om hand för 14 dagar, ofta Tre veckor, behandla delta för landtmannen tå vigtiga ämna *44 Resi), och Ekon. Utsk. med en vårdslöshet, sorn måste ega det skadligaste inflytande på utfodringen föf hela året; samt svårigheten för en matmo* der, att vid en tid, då de mesta göromål inträffa, få emottaga ett nykommet tjenste* hjon, hvars duglighet af en ofta origtig Orlofssedel svårligen kan utrönas; På hvilka grunder Friherren föreslår, att flyttnings* tiden må förändras till slutet af Juni månad, da landtmannea icke har några förefallande g tomål, som ej äro af den beskaffenhet, att ju alla händer äro dervid vana, och dä i synnerhet de personer, som komma att för vintern besörja utfodringen och befordra, så vidt det i deras magt står, attingen ting blifver försummadt; hvarförutan denna flyttningstid äfven borde, »nligt Friherrens tanka, blifva förmånlig för stadsboen, som då fick flyttningstiden för det sednare halfva äret, i början af December. I anledning af detta Memorial hafva flere af Ridderskapets och Adelns ledamöter sig yttrat, hvarvid några instämt uti Friherre Rehbinders förslag, eller ock hemställt, att den förra flyttningstiden vid Michaeli måtte åter antagas, då deremot andre, på anförde skäl, ansett den nu gällande flytt* ningstiden böra bibehållas. £:o Memorial af Herr I. Elgenstjerna, som anförer, att flyttningstiderns återförande till Michaeli vore för alla Landtman omkring Stockholm högst olycklig, enär, oberäknade Besv, och JEkort. TJtsk. Betänkandcn.
Han, som för dig besegrat döden, Skall ock ur gr af ven väcka dig — Om här du hört hans röst och följt den — En dag till evigt lif med sig! S. John Rogh. Påsk. Uppståndelsens och vårens högtid Oss nalkas med sitt segerbud: De äro brutna, dödens fjättrar, Af lifvets furste — • pris ske Gud! De äro brutna, dödens fjättrar, Naturens pulsar slå på nytt, Och jorden kastar af sin svepning, Och mörkret är i ljus förbytt. Se vågen — nyss vid stranden bunden — Nu ilar fri mot hafvets famn! Från nyväckt lif i tusen former Hvad jubeltoner ulan namn! Det får ej lif, det korn som bäddats I vinterns snö, om det ej dör, Men om det dör, i nya skördar Det gyllne axen kring sig strör. Vi måste dö, att vi må lefva, Se där uppståndelsens mystér! Hvad hår förgängligt sås — skall uppstå I oförgänglig skönhet där! En moders erfarenhet. D e n förstfödde i synnerhet är ett under af förstånd och dygder, och ä r den förstfödde tillika den sistfödde, h a r b e u n d r a n ingen g r ä n s. D e n dagen s k a l l stå i mitt minne till min sena ålderdom. J a g k u n d e fylla ark med a t t beskrifva min sons styfva sinne och a l l a sorger det förorsakat mig. Den kraft, som förut fått u t t r y c k i envishet och trots, har nu andra yttringar. D e t ä r aldrig för tidigt a t t bota, men ofta, ofta för sent. Ilse Franke. Rosor. Tästan alla J dessa damer älska rosor, och de flesta I ha gärna några exemplar stående i sitt fönT ster och äro mäkta stolta och förnöjda, när under sommarens lopp frambringa några blommor. Men dessa blommor äro ofta både fä och ofullkomliga och utebli emellanåt alldeles. Detta kan visserligen ofta nog ha sin grund i oriktig behandling.
Statsfyll na ris summ un för ar 1845, angående förskott dera . ... „ samt det för Riksgälds-Coutorets ärliga utgifter erforderliga belopp Stats-Obligationer, angående utgifvande deraf till ett belopp af lO millioner Stats - Regie irnen, ordinarie. Se Hufvudtitel. „ angående tiden då den nya vidtager Stats Revisionen, angående tiden för nästa. Stat,-Rudet, om förordnande för en ledamot deraf, enligt 36 och 42 §§ af Riksdags-Ordningen Statt Rådets Ledamöter, om ändringar i ansvarighetslagen för deni. Se Ansvarighetslag Stats-Råds-Pi otocollernes granskning &c. Se Protocoller Stats-Tidningen, angående afskrifning af förskott till betalande af dess skuld Svar pä återremiss . Siats-Utgifter, tillfälliga, angående tillgångarne derför. Se Tillgångar. Siats-Verket, angående beräkningen af dess in k om -ter Svar på återremiss . „ angående dess Reservfond. Se Reservfond. Stiftskyrkan i Hernösand, om lån för. Se Hernösand. Stifts-Styrelser, om förändring i deras organisation. Se Consistorium. Stochholms Lyceum, om anslag dertill. Se Ramström. Skärgårds befästning. Se Hufvudtitel 4:de. „ Slott, om anslaget dertill. Se Hufvudtitel lista. „ Stad, angående dess representations-rättighet Svar på återremiss i Voteringsproposition Voteringsresultat .. „ „ angående liiqvarlerings-ordningen der städes. Se Jnqvarleriugs-Ordning. Storskiftet inom Stora Koppa' bergs Län, angående. Se Hufvudtitel 6:te Sträf-Balken, lista Cap., om förtydligande af Kongl. Brefvet den 25 Sept. 1777, angående häktande för brott emot 5 Cap. 1 § Missgernings-Balken. Se Majestätsbrott, Straff böter, om försummad inbetalning al Kronoutskylder i Stockholm, angående beräkningen deraf . 1 anledning af skiljaktiga beslut . Siraf-Lag, ny, om antagande deraf Ytterligare Betänkande i samma ämne 2. Pi 03 ■ rr.
Elsa före sammanträdet i största hemlighet anförtrott doktorn, att hon hade en förtjusande blekingskostym och att hon rysligt gärna ville, att fru Holms förslag skulle gå igenom och följden var, att doktorn helt oförmodadt började gendrifva fru Kruses mening och tala för fru Holms. Fru Kruse blef alldeles blek och såg forskande på opponenten. Hvad skulle det här betyda? — Ursäkta, sade hon lite skarpt, får jag kanske säga, hvarför jag anser en soirée i nya salongen så mycket lämpligare än en folkfest. För det första kan man inte lita på vädret, allt blir ju förstördt, om det är dåligt. — Ja, utbrast fru Holm, men kungen har ju blifvit firad med soiréer, hvart han kommit i år, och då tycker jag det kunde vara lite omväxling för honom att en gång få vara med om en utefest. Och kostymerna skulle endast vara svenska och norska bonddräkter. — Jag inbillar mig att damerna för det mesta ha nationaldräkter i ordning, så det blir ju mindre besvärligt än något annat, sade doktorn. Fröken Segersköld nickade uppmuntrande åt honom. Om det var denna lilla uppmuntran fru Kruse hade observerat och ogillat är ej lätt att säga, säkert är, att hon ej låtsade om det, men i stället tog mycket illa vid sig, då fru Holm tillade: — Och tablåer midt i sommaren! Det är så svårt att arrangera. — Ah kära du, svarade fru Kruse skarpare än den oskyldiga anmärkningen tycktes ge anledning till. Jag tror inte, du hittills haft så fasligt mycket besvär med arrangementerna, att du behöfver vara orolig för dem. Allting är besvärligt, om man lägger hand vid det. Naturligtvis har du svårt att bedöma det, som alltid blir sparad och inte får ansträngas. Men det är inte värre än att vi andra få åtaga oss det som vanligt. — Har min nådiga några särskilda tablåer att föreslå? frågade ordföranden. — Det har jag inte satt mig in i ännu. Jo, hvad sägs om vi skulle ha »världsdelarne». Det vore ju en fin allusion på Hans Majestäts kända förkärlek för sjön och hans världsomsegling. — Det tycker jag låter utmärkt, inföll löjtnanten ifrigt.
Ståndet votering i förstärkt Constitutions-Utskott äfven böra ega rum öfver den 3:dje Voterings-propositionen; 3:0 biföll Preste-Ståndet, för sin del, alla öfriga af Utskottet uti ifrågavarande Memorial gjorda hemställanden, men godkände, för händelsen af en blifvande votering, de af Utskottet föreslagna Omröstnings-propositioner, Från Välloflige Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs Högloflig© Ridderskapets och Adelns, uti Protocolls-Utdrag för nästvikne Vrot. Utdrag dan i3 Mars iS".o. i3 gårdag, hvilket nu upplästes, meddelade inbjudning att deltaga uti Ridderekapets och Adelns, i anledning af Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets, under N:o 178, afgifna. Utlåtande öfver väckt fråga om belåningsrätt uti publika Fonder å ritorr Spannmål, fattade beslut; meri Borgare-Stlndet fann icke skäl att denna inbjudning antaga. S. D. Vid förnyad föredragning af He dervärda Bonde-Ståndets, uti Protocolls-Utdrag af den 11 deilrlt‘S, meddelade inbjudning att sig förena uti Bonde-Ståndets, i anledning af Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens Betänkande, N:o no, och Utlåtande, N:o f32, i fråga om förändrade grunder för fördelningen af Städernes Båtsmanshåll, fattade beslut, blef samma inbjudning af BorgareStåndet nu antagen. S. D. Upplästes och lades till Hand lingarne Kongl. Majits å Riks-Salen nhstlidne gårdag meddelade Nådiga svar uppå Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse!'af den 10, 17 och 23 September, den 19 October, den ir och 18 November samt den a8 December 1S29, och den ir, 15, 35 och 39 Januarii samt den 1 1 Februarii innevarande år, angående åtskilliga Lagstadganden.
Madame de Châteauneuf lät vagnen hålla och visade Edmée den gipsstaty af friheten, hvilken stod på samma sockel, som förut varit fotstycke till Louis XVs ryttarestaty. Den hade ursprungligen varit målad i rosenrödt, men det syntes ej mycket mer, smutsig och förfallen, som den var, med en hals så trasig, att hufvudet höll på att falla af. Edmée såg på den litet, så vände hon sig om med ett stolt och ringaktande leende, och med en häntydning till den helande kraft man från gammal tid tillade Frankrikes allrakristligaste kungar, sade hon: — Det ser ut, som det behöfdes, att en suverän snart komme att röra vid all denna skröplighet! «Ces noms appartiennent à la France, à l’histoire; je suis le tuteur de leur gloire, je ne les laisserai pas périr.» Napoléon. (sur les familles du Faubourg de St. Germain.) Det var under en trupprevy — en af de vanliga, som hvar quintidi afhöllos på Tuilerigården — att Mademoiselle de La Feuillade första gången såg Förste Konsuln. Genom en aflägsen slägting, markisen af Caulaincourt, som var nära lierad med Madame Bonaparte, hade Madame de Châteauneuf erhållit tillträde till Tuilerierna för sig och sin nièce, så att de — hvilket många främlingar ansökte om — från ett fönster skulle kunna åse revyn. Då Mademoiselle de La Feuillade, trots det, att hon varit i Paris öfver en månad, ännu ej varit att förmå till att hänvända sig till regeringen angående sina beslaglagda gods, än mindre sjelf som Supplikant uppsöka Förste Konsuln och personligen förelägga honom sin sak, hvilket, efter abbéens och andra kloka menniskors mening, var det enda, som verksamt kunde främja den, gjorde Madame de Châteauneuf nu på eget bevåg ett sista försök att påverka henne.
Sedan detta studium numera utvecklat sig till en vetenskap, som snart sagdt inom alla landsorter räknar representanter, och då jag tror att dessa fynd, uppsamlade bos enskilde, äro mycket mer tillgängliga för vetenskapsmannen och bättre skyddade mot förstörelse, anser jag de i 1828 års förordning upptagna bestämmelser numera vara öfverflödiga. Min åsigt i detta fall står i rak motsats mot den, som gjort sig gäl - Den 14 Februari f. m. 377 lande inom Utsk:t, och jag kan icke heller instämma i Utsk:ts motivering. Utsk:t säger att uti nämnde lagrum stadgas icke något ansvar eller förlust af funnen fornsak för annan än den, som sådan fornsak funnit, men underlåtit i behörig ordning till inlösen hembjuda, och drager häraf den slutsats, att något försök att tillämpa dessa ansvarspåföljder jemväl på sådana personer, som sysselsatt sig med blott samlandet af förut hittade fornsaker, icke egt rum, och lärer icke med utsigt till framgång kunna anställas. Det är en slutsats, som jag för min del icke tror vara riktig, och att ett motsatt förhållande egt rum, tror jag mig bestämdt kunna uppgifva, enär en af mig känd vetenskapsman blifvit af alla instanserna dömd att återlemna en af honom köpt fornsak. För att komma till sitt afstyrkaride slut har Sammansatta Utsk:t åberopat, att 1828 års förordning icke skulle afse annat, än ädel metall. Detta tror jag vara ett fullkomligt misstag, enär förordningen nämner icke allenast fynd af metaller, utan äfven af sten eller trä och andra konststycken, hvilka icke kunna hänföras till ädla metaller; rilen på den grund att förordningen endast afsåge ädla metaller, har Utsk:t ansett sig icke böra förändra det gällande stadgandet. Slutligen har Utsk:t kommit till den åsigt, att om förordningen upphäfdes, skulle derigenom högst menliga följder uppstå för den, som gjorde ett fynd, emedan han skulle blifva föremål för bedrägeri af köpare och att fyndet skulle utföras ur landet. Hvad detta beträffar, så är vådan icke synnerligen stor, ty vetenskapen är icke bunden inom riket.
405 bryta mot grannlagenheten, om jag länge yrkade på bifall till förslaget., icke derföre att jag icke tror mig kunna framlägga de aldra kraftigaste skäl för dess antagande, men derföre att det finnes ett binder, emot hvilket alla skäl stranda, och det är, när man säger: »jag vill icke», —och äfven derföre, att jag skulle icke ens vilja drifva igenom förslaget med en knapp majoritet, ty framgången af denna förändring beror just derpå, att alia Ståndets medlemmar, icke blott de vid riksdagen närvarande, äro lifligt genomträngda af öfvertygelsen om dess nödvändighet, alldenstund det skulle komma att för Ståndet medföra stora uppoffringar. Jag skulle sål. ej vilja att det antoges med svårighet, och kommer icke ens att begära votering derom. Hr Lagergren, Anders: Jag ar visserligen fullt öfvertygad, att afsigten med detta förslag har varit ganska välmenande, men tror deremot, att det ingalunda bör af K. o. Ad. antagas. Sammansättningen af Riddarhuset, som inom sig sluter representanter af alla samhällsklasser, är något för vårt land så alldeles eget och oberoende, att något liknande ej återfinnes, hvart man än må vända sig. Att kasta bort en sådan institution, som historiskt utvecklat sig i jemnbredd med hela samhällslilvet, tror jag icke vara rådligt, isynnerhet då vi blicka oss omkring på de öfriga Europeiska staterna och finna, att under det välden och samhällsförfattningar falla sönder, endast det land, som, likt oss, troget stått fast vid sina gamla institutioner, älven står af stormen orubbadt qvar, och detta land är England. Man har visserligen på den sista tiden börjat säga, att Sverige borde ombilda sin representation i likhet med hvad som eger rum i våra grannstater, men man besinnar dervid icke de h. o. h. skiljaktiga förhållandena, att så väl Danmark som Norige bade så länge varit despotiskt styrda, att de nästan glömt bort all representation, och icke mera hade qvar den historiska grunden, hvarpå en sådan bör hvila.
Strindbergs senare diktning, däri tankar * öfverensstämmande med Nietzsches så ofta framträda, och jag erinrade mig att Georg Brändes velat för Nietzsche häfda en liknande betydelse som nu den svenske kritikern. Är nu Nietzsche en sådan framtidssiare? Svaret skulle väl närmast lämnas af den exposé, som i samma artikel gifves af Nietzsches system — i fall man kan tala om ett sådant. Och det synes mig utfalla nekande, oaktadt alla de auktoriteter som sagt det böra vara jakande. Detta är anledningen till efterföljande lilla framställning. Den i O. H: s essay gifna exposén är så träffande — ja mönstergill, att man för att bedöma Nietzsches betydelse af kulturheros kunde hålla sig till endast den. Emellertid har en liten bölja af den oerhörda popularitetsvåg, som de senaste åren burit Nietzsches skrifter så högt i Tyskland, trängt äfven till vårt land, och åtminstone ett par af hans arbeten torde äfven i vårt land vara bland de literärt bildade tämligen bekanta.Om man frånser Nietzsches diktareegenskaper och främst den våldsamma energi, med hvilken han förer fram sina meningar, och nyktert — om man får använda ett för Nietzsche så förhatligt ord! — söker draga fram hvad som är kvintessensen i dessa himlastormande haranger, skulle väl svaret blifva: han underkänner det sedlighetsideal, som vår kultur uppstält. Det är trälarnes moral som beherskar världen och eftersom denna trälmoral på alla områden blifvit den erkända — om också icke alltid den tillämpade — är hela den moderna uppfattningen, på literaturens område ej mindre än på stats-lifvets, på konstens område ej mindre än på ekonomiens, ett stort historiskt misstag, Den europeiska kulturutvecklingen är förfelad. Men Nietzsche är ingen Rousseau — han syftar vida djupare än denne. För Rousseau var kulturutvecklingen förfelad därför, att de högsta idealen aldrig kunna under denna förverkligas; genom en återgång till naturen skulle dessa ideal blifva verklighet Enligt Nietzsfche är det hos själfva dessa ideal, som felet ligger, det är de, som äro det största onda.