Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sandeberg, såsom vållande lill ofvannämndc förlust af statsverkets belalnings-rält; att Hofrätten, genom utslag den 31 Augusti 1842, med åläggande af böter för åsidosatt Ijenslepligl, frikänt Sandeberg från den yrkade ersättningsskyldigheten, ; samt alt E K. M:l, uppå Advokat-fiskalens i Svea Hofrätt häröfver underdånigsl anförda besvär, medelst Nådigt Utslag den 15 April 1845, förklarat att, ehuru Sandeberg, i afseende på fullföljden af E. K M:ts och Kronans emot Höganäs nya stenkolsverks bolag instämda, genom Svea Hofrätts dom den 2 Mars 1835 ogillade talan, icke st ii 111 sig till efte^rät telse föreskriften uti Kongl. Kungörelsen den 16 Maj 1827, utan, elier eget godtfinnande, låtit samma dom vinna laga kraft, E. K. M:l likväl fann, med hänsigt till beskaffenheten af berörde talan och de omständigheter, som dervid sig företett, såvidt bedömande deraf nu kunde ega rum, icke skäl att det yrkade ersättnings-ansvaret Sandeberg ålägga. Enär således Revisorernes yttrade åsigt, ali någon godlgnrelse för slals-verkel af nämnde fordran icke vidare vore att förvänta, är genom denna utgång af saken bekräftad, samt Rikets Ständer funnit öfriga, bär ofvan omförmälda frågor vara fullständigt utredda, få, i öfverensstämmelse med hvad jemväl Stals-kontorel uti dess i ämnet afgiliia utlåtande undrrdänigst tillstyrkt, Rikets Ständer, med bifall till ofvan anförda, af Revisorerne framställda förslag lill en förändrad redovisning för oflanämnde. lane och förskotts-medel, hos E. K. M:t undrrdänigst anhålla om meddelande af de Nådiga föreskrifter, som lör ifrågavarande åtgärders verkställande finnas erforderliga.
Propos. om eftergift till förmån för Upsala stads Borgerskaps-, Gubboch Enkhus-inrätlning af Kronans rätt till dana-arf efter Enkan Charlotta Elisabelh Bång och Jungfru Christina Lundström. »tys 135, i anledn. af K. M:s serskilda Nåd. Propos:r om anslags beviljande, dels för upförande af nya lärohus i Wexiö och Wisby, samt utvidgande af skolhuset i örebro, dels ock för anskaffande af läroverksbyggnad åt Nya Elementarskolan i Stockholm. Banko-Utskottet: »tys 34, med förslag till reglering af Bankens laneoch krediliv-rörelse. M 35, öfver väckt motion om serskilda bestämmelser i afseende å låns beviljande från R. St:rs Bank emot pant af fastigheter inom Kinne, Kinnefjerdings och Loske härader. JU 36, öfver väckt motion, att Diskont-Verken malte öfvertaga Kommissions-befattning med diskontlån; samt 'V? 37, med hemställan, att den i Banken inrättade serskildta anstalt för besörjande af fastighets-lånekommissioner måtte fortfarande varda bibehållen. Med tillkännagifvande att Frih. Åkerhjelm, Claes, som blifvit utsedd till Suppleant uti Serskildta Utsk., återlemnat, sin Riksdagsmanna-pollet, anmodade Hr Gr. o. Landtm. Hrr Elektorer att utse en Suppleant i nämnde Utsk. i st. f. Frih. Åkerhjelm. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. £ 3 e. m. In fidem protocolli, albert Munck. / 78 Den 7 Juni e. m. Onsdagen den 7 Juni 1854. Plenum kl. J 6 e. m. Justerades 2:ne prot.utdr. för förmiddagens plenum. Uplästes ett af Frih. Silfverskjöld, Carl Otto, inlemnadt sålvdande Mern.:
Vid auctionen 1824 vistades jag öfver 5o mil från Hufvudstaden, och mitt Ombud, som för min räkning verkställde inropet, fick dervid ej andra tillsägelser, än att ställa sig författningarne till efterrättelse, — de nu mera upphäfda författningar, nemligen hvilkas otydlighet vållat den olyckliga utgången. Någon annan vederläggning af de i detta hänseende gjorde reservationer, anser jag vara öfverflödig; hvad åter angår Den 28 December e. m. 55 det reservanterne yttra, såsom skulle jag lia brustit att i rättan tid göra inbetalningen, bevisar ett sådant påstående, att de ej med tillbörlig uppmärksamhet läst handlingarne, som tillfyllest ådagalägga origtigbeten i detta påslående. Äfven då jag på 74:fle dagen efter Auctionen till BancoCommissariatet lät inlemna mine äganderättshandlingar, och ådagalade, att vid auctionstillfället ingen annan gravation belastat egendomen, än just Bankens egen fordran, sades aldrig ett ord om försummelse, och det var först 8 och en half månader efter auctionen, sorn jag blef underrättad om det förvånande BancoGommissariernes beslut. Om än Lagen befunnits så obillig, att den bordt ändras, så förmenar dock Utskottet, att en förändring deraf icke bör verka tillbaka. I en fråga sådan som denna förmodar jag dock med stort skäl, alt Rikets Ständer, hvilka sjelfve stiftat både den nya och gamla Lagen, och hvilka således här, på visst sätt, äro både Domare och Parter, lära finna långt under deras värdighet att, i en så högst grannlaga fråga, begagna en så advocatorisk undflykt. För min del anser jag det åtminstone alldeles icke rigtigt raisoneradt, alt, om en felaktig Lagstiftning vållar en stor enskild olycka, den nya Lagen icke skall få godtgöra olyckan, heldst om 56 Den 28 December e. m. denna nya Lag är så uppfattad, att en dylik casus aldrig mera kan uppkomma, och om det t. ex. just vore denna casus, som motiverat Lagförändringen. Utskottet har funnit, att
— Intet, ty den restriktion alt en person skulle ega^ en smula af i mantal satt jord, det är ju en illusion. Skall man basera en representation på en rätt som är illurorisk. Sådana skäl är det, förutan dem som jag förut framställt, som beveka mig att tillstyrka bifall på Hr Cyllenskjölds förslag. Gr. Hamilton, Henning Ludv. Hugo: Redan i gårdagens plenum tog jag mig friheten alt yttra några få ord i denna fråga. Jag yttrade mig då så kort som möjligt, emedan jag förutsåg att ämnet skulle snart återkomma. Jag anhåller derföre att i dag få till hvad jag då yttrade lägga några få ord. Att här betrakta frågan om embetsmännens representation blott ur theorefiskt synpunkt, anser jag icke löna mödan. Det är nödvändigt att tillse hvad som låter sig verkställa, och så vidt möjligt är följa den grundsats som Const.Utsk. uttalat, nemi. att nu blott an - Den 28 Maj e. m. 349 laga sådana förändringar, om hvilka man har anledn. tro, att det allmänna tänkesättet är någorlunda ense. Den siste talaren har framställt såsom en grundsats, om hvilken man vore temmeligen öfverens, att det numera icke är hördén, icke förmögenheten, åtminstone icke ensamt dessa qvalifikationer, utan hufvudsakligen den personliga förtjensten som bör vinna de politiska rättigheterna, således äfven representationsrätten, och alt följaktligen, då onekligen en personlig förtjenst kan af embetsmannen ådagaläggas, Iian äfven skulle af deu allmänna opinionen, som erkänner grundsatsens riktighet, tillerkännas representationsrätt. Det förhåller sig likväl ofia med dessa allmänna grundsatser så, att många af deras förfäktare strida med ifver för dem ända lill dess att de skola tillämpas, men då är det slut. Så förhåller sig också med denna. De som i allmänhet ifrigast förfäktat personlighetsprincipen, göra likväl gerna upp den så långt som det sträcker sig inom deras krets, men då det kommer under den, då är det sint. Så förhåller det sig äfven med dem, som ifrigast tala mot börden och förmögenheten såsom qvalifikation.
Som samma förhållan de gäller vid denna, som vid den nyss behandlade punkten, eller att R. o. Ad:ns beslut tillkommit efter mogen öfverläggning och formlig omröstning, anser jag det icke vara skäl att R. o. Ad. nu frånträdde detta sitt beslut och antoge den ifrågav:de inbjudningen; hvarföre jag för min del yrkar, att R. o. Ad., med vidblifvande af sitt förut fattade beslut, måtte antaga den föreslagna voterings-propos.n. Inbjudningen afslogs och voterings-proposme godkändes. Slutligen blef den under N:o 28 föreslagne voterings-proposm af R. o. Ad. jemväl godkänd. Den 14 •! ull e. m. Vid punktvis skedd föredragning af StatsUtskds den 11 d:ä bordlagde Mern. N:o 124, i anleda, af RiksStåudens skiljaktiga beslut ang:de regleringen af utgifterna under RiksStatens Första Hufvudtitel, blefvo, ined afslag å Utsk:ts till R. o. Ad. ställde inbjudningar, de uti punkterna 1—4 föreslagne voterings-propos:r godkände; och lades Utsk:ts yttranden i 5:te, 6:te och 7:de punkterna till handlingarne. Föredrogs ånyo LagUtsk:ts den 27 och 30 sisth Juni bordlagde Betänk. Nio 34, i anledn. af vackt motion ang:de antagande af ny lag om tioårig preskription och om årsstämning. Sedan R. o. Ad, uppå gjord framställning, beslutat, att Utsk:ts författningsförslag skulle paragrafvis föredragas samt pröfningen af Ingressen upskjutas, tilldess förslaget blifvit genomgånget, föredrogos och bi föl los §§:ue 1—8. § 9. Gr. Sparre, Erik: Jag skulle anhålla, att R. o. Ad. med den förändring ville bifalla §:ti, att efter orden »hvarunder boet» måtte tillsättas orden »i konkursmål.» bifölls med införande af orden »i konkursmål» efter orden »hvarunder boet». § 10. Bifölls. § 11. Gr.
M:t underdånigst hemställt, alt, för beredande af ett icke obetydligt bidrag till arbetskostnaderne, följande Kronan tillhöriga byggnader och platser i Götheborg, hvilka dels redan kunde undvaras och dels framdeles, sedan de nya förrådshusen hunnit färdigbyggas, icke mera behöfdes, måtte få försäljas och försäljningsmedlen till uppförande af byggnader för mililaira behof på stället användas, nemligen: den så kallade Franska tomten, fordna krutkällaren i S:t Eriks bastion, tygboden i bastionen Johannes Rex med större delen af samma bastion, Kronans andel uti det vid östra, eller, såsom hos Rikets Ständer blifvit upplyst, rätteligen norra Hamngatan belägna fordna Ostindiska Kompaniets hus, samt de i närheten af skansén Lejonet uppförda krutkapeller och tygbod, E. K. M:t godtfunuit i Nåder gilla och fastställa förenämnde plan för en Artilleri-förråds-anläggning, samt jemväl befallt att de i samma plan afsedda byggnads-arbeten skola, enligt upprättadt kostnadsförslag och med användande af de utaf E. K. M:t till en början anvisade medel, i föreslagen ordning, utföras, har E. K. M:t behagat, uti en den 17 Januari innevarande år aflåten Nådig Proposition, föreslå Rikets Ständer, att Kronans ofvanomförmälda till afyttring ifrågaställa byggnader och tomter i Götheborg 100 Expeditions-Ulskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 68. måtte, efter E. K.
Men om kärleken ofta är blind, så är den minst lika ofta fintlig — eller hur skulle eljes skön Emma kunna ha fallit på den tanken att bära sin älskade på ryggen?! Ett starkt kärleksbevis i sanning! Och antagligen tyckte kejsaren, som bevittnade hela uppträdet, att en sådan kärlek borde ha sin belöning. Ty han lär ha tillåtit de ungas förening. Kristina är ett af vår historias mest lysande namn, men ett namn som äfven väcker vemodiga tankar. Jag syftar naturligtvis på henne, som var » sin store faders dotter » och i många hänseenden en psykologisk gåta, en natur af idel motsatser, ett så tacksamt ämne för dikten, att icke mindre än tre franslca författare dramatiskt behandlat hennes personlighet. Med » Kellgrens Kristina » har ju en spirituel författare låtit Iduns läsarinnor nyligen göra bekantskap. Och nu ett hopp öfver Jakobus till den ljufva Anna. Ett gammalt namn, som enligt legenden lär ha burits af jungfru Marias moder. Måhända kunna vi i denna omständighet se en förklaring till den ofta förekommande sammanställningen Anna-Maria? Anna är, och det med rätta, ett af våra och alla civiliserade nationers populäraste namn, ett namn som burits af otaliga framstående kvinnor i historien, och hvilket som oftast möter oss i dikten. Hon behandlades i dikt äfven af sin egen farbroder, Karl den I X, hvilken i sin rimkrönika nedsvärtade hennes minne. Anna af Österrike är oss bekant, om icke från annat håll, så åtminstone från » De tre musketörerna ». Och hvem känner icke den sköna Anna Boleyn^s öde, hon, som halshöggs på befallning af sin egen gemål, den blodtörstige Henrik V I I I af England? Donizetti har rest henne en vacker minnesvård i operan Anna Bolena. Martas » bekymmer » finner jag ingen anledning att öka, utan afslutar mitt anspråkslösa kåseri med en komplimang åt foräldrarnes smak. Ä r hon icke belåten därmed — nå ja, då låtsar jag, som om det regnade! Karl Bentzon. Barnkammaren. Båda böra vara rymliga. Golfvet b ö r vara fernissadt. För belysningen bör hälst brännas olja. M e n äfven r u m m e t s läge är af stor vikt för barnens hälsa.
Dom öfwerklaga will; hwaremot klaganden afwen ma wara stylvig, att, inom zc> dagar fran sista Fataliedagen, som för de underdåniga beswarens anförande hos Eder Kongl. Majit blifwit förestrifweu, hos Consistorium med bewis styrka, att hans beswar blifwit hos Eder Kongl. Majit riktigt inlemnade, sa kärr honom är, att sin taian i saken icke förlora; Hwilkec bestut Riksens Stander fa i undeldanighek Eders Kongl. Majus nådiga ompröfwande och stadfästelse underställa. Riksens Stander framhärda rc. Uppläst hcs Ridd. och Adeln den r Julli. Prest-Ständet den i Eorqare-Ständel d. i Eonde-Ständet den i Stormägtigste Allernädigste Lonung! 9 os Riksens Ständer har under öfwcrläggning komiuit angelägenheten, alt genom instränkning uti den genom Kongl. Förordningen den 24 Mars 1748 stadgade tillåtelse för Tatarer och Skoijare, att a Landet eller pa Marknader kringfara, sätta en granS sa wäl för kringspridandet af den osedlighet, som för de till den enfaldigare Folk-clasiens stada ofta ledande bedrägerier, hwaraf tesia personers lefnadssätt och yrke utmarkeS. Riksens Ständer hafwa i afseende härpå ansett rättigheten att med sadant pasi Kongl.
Ingen räddning torde wara nödig, sä framt icke den anstallk kan nu tihas at för mindsta rabzu ester Sex proLsnr nu genast och pa en gäng ombyta Riksgälds,Sedlar emot Laveo-Sedlac samt at Landen tilflutes för utbetalning af Specie 2 s z är, eller sa korrt tid, som erfordras at insamla och iwbara de t>'onäsr. Silfwer och eontkibukioosr, som til en rokal kralilation bliswa Miga. Avar och er» ÄöS 7^' ffulle med nöje 06) pä der kraftigaste bertil bidraga; Allmänheten tilfredsstalldeS och mange befriades ifrån vundwikelig undergång. I följe af vesta mina tankar får jag förklara, at jag förenar mig uti hwad Hans Lxcellencs Herr Grefwe kumb yttrat och anhäller i anledning deraf om ^ropostkion. Herr von Tågeström, Jonss, Upläste följande til krorocollst. Jag har utaf Höglofliga Hemliga Ulffottets Betänkande om Rikets Tinsncs-werk och Kong!. Maj:ks Egna Nådiga yttranden in haimat all erforderlig kundskap för ar kunna mig derom utlaka. Utaf de sidstnamnda har jag erfarit de gladaste och fullkomligaste prof af war Stora och Nådiga Konungs vuttröttcliga nic för Rikets wäl och huru liket Han sbarar Egna upoffcingar för at dsrril bidraga, hwaremot jag hyfer den upriktigasts och mest oskrymtade underdänigsta erkansta. Det hade warit min innerliga önskan at med Hög. lostiga Hemliga UlsPotket kunna instämma, men ehuru jag wördar dest nit, kundskaper och uvlysning, har jag trott iniz wid dest grundsattserS antagande afwika frän de pligter, jag är Fäderneslandets heder och dest bestånd skyldig.
Nro 93, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition, angående upphörande af den åtskillige hemman åliggande skyldighet att utgöra dagsverken in natura lill kungsgårdar och andra kronolägenheter; bifölls, med rättelse pag. 12, att der omförmälde 190 tunnor 8 kappar Råg, utgjorde Råg och Korn. Nro 95, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition, angående erforderliga medel för behöfvandes undsättning i missväxt-år; bifölls. Nro 96, i anledning af väckt fråga om beredande af ersättning utaf allmänna medel för förluster genom inträffad hagelskada; bifölls. Nro 97, i anledning af ånyo väckt fråga om afskrifning af Statsverkets fordringar för Norrbottens och Vesterbottens län meddelade undsättningar; bifölls. Nro 98, angående ett ytterligare låns beviljande för hamnbyggnaden i Wadstena; bifölls; Nro 99, i anledning af återremiss å Utlåtandet Nro 38; och Nro 100, dro d:0 å Nro 51, hvilka båda lades till handlingarne. S. D. Vid ånyo skedd föredragning biföll Ståndet följande Bevillnings-Utskottets bordlagde Betänkanden: Nro 5, i anledning af väckt motion, angående särskild bevillning till grundläggande af en allmän Pensions-anstalt för ålderstigna behöfvande; Nro 6, i anledning af väckta motioner om ändring i nu gällande föreskrifter, angående s. k.
Nädiga befallning att draga försorg om werkställigheten deraf, hailken, enligt Riksens Ständers Beslut, med nästa är borde taga sin början, uti skriswelse af den 9 sistledne Julii anmodat Fullmägkige i Riksens Ständer» Riksgäld». Contoir, att ifrån Fnllmägtige i Banken, wid hwar» Pappersbruk, p.pper till de nya Chartorna, skall li!Iw«ikaS, skyndsamligen requirera och emot quitto af Comnrisiarie» i Chartä. Sigillatä-Conroret aflemna det för nästkommande är erforderlige quanrum deraf, nemligen 971,654 st. h la ark ä 28 uppgifne särskilda valeurer, och ect lika antal BeläggmngsChartor till samma valeurer, efter Z6 sädane pä hwarje ark: hwarjenue Collegium, under förberörde dag, underrättat Banco-Fullmäglige sä wäl härom, som om hivad Riksens Ständer föreskrislvit i anseende - 7» Den sr Aug. seende till det nya papperets beskaffenhet, format, särskilda valeurer, samt de säkerhetsmätt, hvarmed tet bör förvaras. Till svar hära hade Banco-Fullmägtige, ulr skrifvelse afven 16 Julii, gifwit Kammar.
Ständers granskning samt kraftiga och skyndsamma handläggning, hvarföre ock jag tor min del anser mig pligtig vördsarnt understödji ofvanomförmälta väckte motioner; anhållande ödmjukast, att i händelse de vinna bifall, mig må ti 1 låt3s yterlig3re få afgifva några erinringar, som, synnerligast med afseende på Gottlands isolerade läge, samt dess årliga, en längre tid fortvarande afbrutne corninunication med moderlandet, göra vissa exeptioner och förändringar i allmänna stadgande» oundvikligt nödvändiga Sluteligen utbeder jag mig och att detta mitt anförande må, såsom ett supplement till Herr Grefve Posses utlåtande , blifva remissen deraf, till vederbörligt Utskott följaktigt. N o 2. Herr Cederschjöld, Pehr Guflaj: I anledning af Herr Trafvenfeldt® till re-; inittering nu föredragne yttrande, får jag blott anmärka: att om FrestLäkare Stipendierna skola anses såsom orubbliga contract; så lärdetta väl åtminstone blott kunna gälla för de nuvarande - £ Den 21 Mart ii. &63 rande Innehafvarne. Det måtte således vara Statens ovilkorlig» rätt, att icke vidare ingå några nya Contract, och sålunda stadga , att inga dylika Stipendier vidare få bortgifvas. Derigenom skulle anslaget med hvarje halft år förminskas, i mån som de gamla Stipendiaterne tfgingo, och inom 3 år vara helt och hållet indraget; emedan detta lär vara den längsta tid, som ett dylikt Stipendium får in. nehafvas. N:0 3.’ Herr Cederschjöld, Pehr Gusfaf: Huru litet vissa enskildt» Prester och Sockenstämmo-authoriteter äro agnade till Lagstiftning; och huru föga rådligt det vore, att åt dem ensamt öfverlemna att hvar i sin ort afgöra, huruvida de lägre Folkclasserna skulle eller icke få njuta de nöjen, som dans och lekstugor kunna erbjuda, torde mer än tillräckligt kunna inhämtas af den omständighet, som Herr Trafvenfeldt anfört, nemligen: att de ansett sjelfva sommarlekarne i fria luften fer Jkadliga och få/om b Wande förbjudas.
N:o 84, i anledn, af väckt fråga om förändrad reglering af tjenstgöringsturen för Blekinge läns båtsmän; N;o 85, i anledn. af väckt fråga om förnyad reglering af stådernes båtsmanhåll; TST:o S6, i anledn. af väckt fråga om nedsättning i bålsmansroteringen för Fahlu stad; N:o 87, ang:de väckt fråga om lindring för ägarne af ön Hanö i utgifterne till lotsars underhåll; N:o 88, i anledn. af väckt motion om reorganisation af Gottlands nationalbeväring; N:o 89, i anledn. af väckt fråga om lärareseminariers inrättande m. m.; N:o 90, i anledn. af väckt motion om åtgärders vidtagande och stats-anslags beviljande för bämmande af tiggeri och befordrande af arbetsamhet bland fattige och vanvårdade eller vanartige personer; N:o 91, i anledn. af väckt fråga om statsanslag till inrättande af räddningsanstalt^' för vanartige barn och unga, första gången straffade förbrytare; N:o 92, i anledn. af väckt fråga om ersättning för forslingen af presterskapets i Lappmarken löningsspanmål; N:o 93, ang:de vackt fråga ora befrielse för comministersboställe! i Boo socken af Orebro län från rotering samt om presteboställens och stomhemmans befriande från andra, dessa boställen och hemman åtföljande besvär; N:o 94, ang:de föreslagne åtgärder, till beredande af en omedelbar postcommunicalion emellan Sverige och England; N:o 95, i anledn. af väckt fråga om underhållande af Hallsnäs bro; N:o 96, i anledn. af väckt motion om upphörande af eller lindring uti de consuladafgifter, som erläggas för Svenska fartyg, äfvensom inskränkning uti afgiflen lill Engelska kyrkan i London; Statsoch Bevillnings-U.tskotten: N:o 97, i anledn. af återremiss af betänk. N:o 38, ang:de personliga skyddsafgiftens användande till folkundervisningens befrämjande; Banco-Utskottet:
Yanligtvis var det författaren själf, som läste upp sitt verk för siillskapet, hilltet gjorde sina anmarkningar och anbefallde ' tt andringar. I allmänhet gick denna granskning ut p % ett ytterst noggrant, att icke saga smaaktigt sofrande af ord och uttryck; det var snarare ett språkligt förfiningsarhete an en litterär granskning. - Ibland upptogs nigot ämne till diskussion och salongen liknade vid dessa tillfällen, an " en universitetssal, der 15rda theser efter alla konstens regler angrepos och försvarades, an en af medeltidens cours d ' amour, der sköna damer afgjorde nsgot vittert spörsm~l. " Bland diskussionsainnen förekom intet oftare %n kärleken, son1 annars hade föga kredit i hôtel Rambouillet. Den var ersatt af det subtilare och modernare galanteriet, som bjöd u hvarje man att gifva den kvinliga skönheten sin höfvislza dyrkan, och hvarje dam att lata sig älskas, men ej alska; att kvarhalla de slafvar hennes skönhet vunnit gen.oni makten af hennes behag, men ej genom ynnestbevis. " Allt som var artificielt hade en särskild lockelse för denna tids i m5nga andra fall s&amp; sunda och naturfriska människor. Villigt underkastade de sig galanteriets hud, och till och med de annars så sjalfsvAldige och öfvermodige unge adelsniannen sökte att öfvertraffa hvarandra i den mest ridderliga uppmärksamhet mot de stolta skönhe terna, som med en slags nedlåtande likgiltighet liito sig dyrkas. Medelpunkten i hatel Rambouillet var, bade genom sin ställning och sina egenskaper, värdinnan sjalf, Catlierine de Vivonne. Hon var född i Roin 1588 och blef vid tolf års Alder gift med Charles d ' Angennes, markis de Rambouillet, som innehade en hof ' tjänst hos Ludvig XIII. - Vid tjugo Ars Blder drog sig markisinnan de Rambouillet frin lioflifvet, som ej roade henne och bildade i stallet hemma hos sig en liten ' &lt;salonu af nagra intima vänner.
Det har sålunda ifrån ett Läns-Hospital blifvit en Central Dårhus-Inrättning, hvarest i 60 större och mindre boningsrum för närvarande omkring 200 svagsinte, eller med fallandesot och andre obotlige kroppssvaglieter och lyten behäftade för allmänna sammanlefnaden vådlige personer njuta vård och underhåll. Huru denna anstalt i öfrigt är organiserad och uppfyller sitt ändamål inhemtas af Kongl. Seraphimer-Ordens-Gillets förlidit år till Kongl. Majit aflåtne underdåniga berättelse; och anser jag mig såsom allmänna reflectioner endast böra fästa Eders Kongl. Majlis Nådiga uppmärksamhet derå, déls att, enligt hvad Konungens Befallningshafvande erfarit, nära hälften af de själs och - 17 och kropps-sjukdomar som vidlåda de under detta qvinqvennium å Hospitalet intagne Hjon äro en följd äf ett omättligt bränvinssupande, dels ock, att det obestridliga förhållande att Landets Hospitals-Inrättningar nu mera än förr ablas äfven för sådane obotlige, som bos anhöriga kunde vårdas, synes härleda sig från den jemförelsevis allt för ringa kostnad hvarmed sådane personers intagande å de publique Hospitalerne och deras underhåll derstädes, oftast under hela deras lifstid, är förenad. §• 8. Städer .* 1:0 Malmö: Folkmängden, inberäknad Stadens Garnizon, utgör, en ligt innevarande års Mantals-Längdér, 8,289 personer, hvartill ytterligare kommer 81 personer af gemenskapen vid Kongl, södra Skånska InfanteriHussaroch Dragon-Regeinenterne, hvilka 81 personer, med deras hustrur och barn, väl äro i staden boende, men i Skatt skrifne vid deras Rotar på Landet. Sedan 1827 har Folkmängden således ökat sig med 214 personer, oaktadt den tillfälliga minskning deruti, som upplösningen af Konungens Egit värfvade Regemente föranledt, då en del af de till den i Staden förlagde Bataillon af samma Regemente hörande Militairer nied hustrur och barn borlflyllat.