Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
CCq Siifve, Kurt k C.o. Berfittdse af Riist 12oest. L D-n, Spillror och andra l~eriittelser af Cecilia B: iBtli.Holuiberg L. N. Sjn Rl.~rtyrer, beriittelser frbn cleu husliga Iigrden af Rene . 66 Meddelanden från Fredrika-Bremer-Förbundet .. 63 F r h i skilda hbll ... 63. O CwI. Lindluryen, Kviiinns val lmliet till ledamot i fattigvibdssty relse .. Anho71 n, Asiatiska interiörer: II. I tortarytoden .. Ellen Tl ' hitlock. Ursprniigliyt. Poem .. 3 ') .it2 Rmilc. Koiisekreiiser .. Hellea Lindgren, Rviiiiioidenlet friii fiil~de.sii.cle.syul,iiukt. das Bncli der l k i i e i i 3, von Laii ra 3l,zrholin ... Meddelanden från Fredrika-Bremer-Förbundet ... Priiii skilda hi11 .. Louise Otto-l ' eters f .. Festskrift med anledning af Fredrika-Bremer-Förbundets tio-åriga verksamhet. utgifven af Dagnys redaktion; Fredrika Breiiiers portriitt. Antogrrif af Predrika Bremm .. (Ur ett bref t i l l P. Böklin.) Fru S. L-d Adlerspnrres portriitt. Esselde, Ur ett bref till en vaii .. 99 d m s Hildebr.anc4, Fredri kn-Brenier-Förl~iiudets förs ta Artioude 102 Freclril; n~Hreii.ier~F~r1~~i~ (lets byri ooli komither ... 112 Selnan. l l Dikt .. 140 Enail Scensin, l&lt;vi nuofrhgan och clen sociala.
Ståndet fann alltså för godt att vänligen inbjuda Högvördige Preste-Ståndet och Vallöf!. Borgare-Ståndet} att Höglofl. Ridderskapets och Adelns samt Bonde-Ståndens beslut, i fråga om Secreterarens i Bonde-Ståndet aflöning biträda; men för den händelse, att denna inbjudning icke af någotdera Ståndet antages, blefve den af Stats-Utskottot föreslugne voterings-proposition af Bonde-Ståndet godkänd. S. D. Föredrogos å nyo Stats-\)tskottets på bordet hvilande, följande Berättelser: JN:o 320, angående verkställd granskning af Ivrigs-Aca demiens räkenskaper, lades till handlingarne, JNT:o 337, angående verk - Fröt.
Den upplysning jag lemnat om PresteSt:s beslut har jag bekommit af Biskop Heurlin och Doctor Thomander, då jag gick härifrån efter förmiddagens plenum, nemi. att 5 §:n af Utskms förslag var afslagen och G §:n antagen med den redaction, som jag inför R. o. Ad. haft äran uppläsa. Underl. Ridd.Secret. tillkännagaf, att ingen officiel underrättelse ankommit om något annat Stånds, än BondeSt:s beslut i denna fråga. Detta sistnämnda Stånd hade godkänt 1 och 20 5S‘na l,f* det v‘d betänk. N:o 4 fogade förslag och i öfrigt med tvänne obetydliga redactionsförändringar godkänt det förslag, som är bifogadt betänk. N:o ag. Hr Frih. o. Landtm, lät uppläsa Frih. Cederströms förslag, under tillkännagifvande att dertill hörde att 5 §:n skulle afslås. Hr Aminoff: Mig förefaller det något besynnerligt, att om nu votering skulle anställas till antagande af antingen Hr von Hohenhausens eller Frih. Cederströms förslag, så skulle ehvad utgång voteringen erhölle, R. o. Ad. deri21 II. 27 aio Den 8 Mars c. m. genom afklippa pröfningen af Utsk:ns förslag, hvilket dock först af Hr Frih. o. Landtm, framställdes lill afgörande, hvarefter Hr Landtm, förklarade sig icke hafva uppfattat huruvida, vid propostns besvarande, ja eller nej varit öfvervägande. Vi skulle igenom den nu ifrågasatta contra-propos:n, rakt komma till uteslutande af Utsk:ns förslag, oell jag hemställer derföre till Hr Landtm., om ej först borde afgöras, huruvida R. o. Ad. vill afslå Utsk:ns förslag. Hr Frih. o. L a n d t m. fästade uppmärksamheten deruppå, alt till contra-propos. nu kunde antagas antingen Utsk-.ns eller Frih. Cederströms förslag; hvilketdera af dem som antoges, så komme det andra att förfalla. Frih. Tersmeden, Willi. Fredr.:
1 den föreslagce Författningen böra bibehållas till följande oförändrade lydelse: '^K-ongl. Maj:ts Befallningshafvande eger tillse, att ränta eller andre allmänna skyldigheter å Vattenverk, som utrifvas, eller 2 den del deraf, som genom försämring bortgår, blifva, efter de för skattläggningar i allmänhet stadgade grunder, i vederbörlig ordning flyttade på den jord, för hyars båtnad Verket rifves eller försämras” Hvaremot åtskilliga andre Ledamöter ansett, att då genom antagande af hvad såsom slutsats måste följa af den projecterade §:ri, en skyldighet skulle komma att stadgas, hvilken icke synes böra tillhöraden Jordegare, som genom sin vägran ett dela kostn .den till Vattenverkets inlösning eller ersättandet af dess försämring, tycktes hafva tillkännagifvit, att han icke ämnade el - Lagutskottett Betänkandets, 511 ler mägtade begagna förmanerne deraf, och han i sådant fall skulle, utan motsvarig nytta för sig, fä vidkännas ett kanske ofta nog drygt onus; så kunde ej annat än med rättvisa vara öfverensstämmande, att åt denna gifva en sadan förändring, hvarigenom berörde skyldighet blefve borttagen; i hvilket afseende samma <j. borde redigeras sålunda: Kongl. Majst s Befallnhigshafvande eger tillse , att vänta eller andre allmänna skyldigheter ä Vattenverk, som utrifva?, eller ä den del deraf, som genom försämring bortgår, blifva i vederbörlig ordning flyttade å den jordf för hvars båtnad egaren sökt att Verket rifvas eller ändras måtte. Finnes sådan jord tillhörig feve hemman och lägenheter, då skola desamma dem emellan fördelas efter den grund, sorn de i Vatt enverks lösen eller ersättning för dess försämring tagit del. Och som, vid anställd votering öfver deäse sårskilde meningar, två Stånd slädnät emot två; så få Utskotten, till följd af RiksdagsOrdningens 59 desamma härmed såsom clternativer till Riksens Höglofl, Ständers närmare pröfning och decision öfverlemna.
Wetterberg, hvilken fö - Statt UuhulleU Utlåtande, -V:o fl4. 7 reslagil, a!.t som lili flere rikets provinser funnes mils långa, lill största delen enskilda tillhöriga, jmdsträckor, hvilka, i anseende tilt sin oduglighet lill ängs-eller sädesodling, vore alldeles vårdslösade, men, besådde till skogar, skulle uppfylla den bestämmelse, hvartill de af naturen voro danade, läns-slyrelserne mätte, elier inheintade upplysningar från hushällningssällskaperne och k ron obel jeningen, låta genom skogsoch jägeristaten undersöka marker af nämnde beskaffenhet eliel1 sådana-, sorn företrädesvis borde lill skogssådd amandas; alt det behof af skogsfrön, sorn åtginge och blefve af egarne för ändamålet hegardt kunde dem kostnadsfritt tillhandahållas, emot skyldighet att i råttan
Min enskilda öfvertygelse är också den, att städernas innevånare långt bättre inse sitt eget bästa än att de skulle begagna sig af den af Utskotten tillstyrkta utsträckning af bränvinsbrännings-rättigheten, men vid betraktande af stadsjordens i allmänhet höga värde och det låga egendomsvärde, som medför rätt till idkande af bränvinsbräuning, är det likväl en möjlighet att, om Utskottens förslag blefve lag, en mängd småbrännerier komme att å städernes jord upprättas, och, vore lyckan eller olyckan rätt stor, kunde man tilläfventyrs få se hvarenda borgare, som innehade stadsjord, sysselsatt med ett litet bränneri och lika manga små bränvinspannor på sladsjorden, som den innehöll tunneland. Hvad landet derpå vunne vore möjligen bränvin, om detta må anses såsom en vinst, men någonting annat blefve det sannerligen icke. Då för öfrigt icke någon motion om förändring af nu gällande föreskrifter om städernas bränvinsbrännings-rättighet blifvit vid innevarande Riksmöte väckt, synes mig som Utskotten saknat all anledning till sitt ifrågavarande förslag, som jag, för min del, på anförde skäl, icke kan biträda. Den ändring i 10 § 1 morn., hvarom Utskotten väckt fråga, förekommer mig såsom mindre ändamålsenlig. Efter min tanke är det vida bättre att en viss om ock, såsom nu lill äfventyrs är förhållandet, något rundeligen tilltagen tid bestämmes för mantalsoch skönskrifvare alt upprätta och aflemna förteckningarne å deni, som till bränvinsbräuning sig anmält, än att fullgörandet af denna skyldighet lemnäs beroende på vederbörande mantalsoch skattskrifvares olika föreställningar om meningen af orden genast ef ter hvarje mantalsoch skattskrifning s slut A Uti 35 §:s sista mom. i nu gällande förordning stadgas, att de vid oloflig bränvinsbränning nyttjade redskap och det i bränneriet vid beslagstillfallet befintliga bränvin, jemte de käril, hvari det förvaras, äro förbrutne. Deruti hafva Utskotten tillstyrkt den ändring, att väl redskaper, men endast det vid heslags/ill - 22 Bevil/n-., Lag-samt Allm.
Sedan Kongl. Maj:t genom dom den 6 September 1858 gillat och fastställt Kongl. Hofrättens öfver Skåne och Blekinge meddelade dom i målet emellan Kronan, å ena, och Sven Wennström, å andra sidan, angående ersättning till Wennström för af honom använda kostnader och arbeten vid kronohemmanet Hålshult JV3 1, afföres här det Kronan i sjelfva saken ådömda belopp, hvilket ock den 29 Sept. 1856 blifvit under förskottstitel anordnadt till nedsättning i Rikets Ständers Bank för Öfverståthållare-embetets Kanslis räkning, med 326:26. Skrifvelse M 115. « 1859 Transport: 17:0 Ersättning till nedannämnde person för år 1858 för bristande indelning af kronoskatleliemmanel JVs 5 Söderby i Danmarks socken af Upsala län, i följd af nedsättning i hemmanets mantal och ränta. 63,779 63 Sept. 29 Enligt Kongl. Brefvet den 15 Augusti 1854. Till Landshöfdingen m. m. F. Torén. Utdrag af Protokollet öfver Finans-Ar enden, hållet inför Hans Maj:l Konungen i Stats-ltådel & Stockholms Slott den 13 April 1800. Närvarande: Hans Excellens. Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Friherre Manderström, Statsråden: Wallensteen, Gripenstedt, Almqvist, Ehnemark, Herr Grefve Hamilton, Björnstjerna och Malmsten. Stats-rådet Lagerstråle anmäldes vara af sjukdom hindrad alt denna dag tillstädeskomma. Chefen för Finans-departementet, Statsrådet Gripenstedt, uppläste till justering ett, enligt Kongl. Maj:ts af Stats-rådet enhälligt tillstyrkta beslut denna dag uppsatt förslag till nådig Skrifvelse till Rikets Ständers Stats-Utskott, angående ytterligare anmälda förskotter till utgifter, för hvilka statsanslag icke äro beviljade. Kongl Maj:ts Näd.
Stater, ne , samt N:o 146, angående bidrag af Stats-Verlet till Arméens Pensions-Cassa och Amiralitets Krigsmans-Cassa, blefvo, vid förnyad föredragning, bifaline. Prof. Utdrag den si Maji 1839. 98 Från Välloflige BorgareStåndet. S. D. Föredrogos a ny o och blefvo , pä grund af gjorda anmärkningar, återremittera, rade följande Stats-Utskottets Utlåtanden : N:o 128, angående regleringen af Utgifterne under Riks Statens Andra HufvudTitel ; N.o i3o , angående hegärde anslag för Veterinair • Inrättningen i Slockholm, jemte aflöning på Stat för Djur - Läkare i hvarje ProviDce ; N:o 131, rörande lönetillokning för Kytkoherden i Vaxholm ; Nto 132, angående regleringen af Ut™ gifterne under Riks-Statens Tredje Hufvud. Titel { och N:o i33, angående regleringen af Utgif. terne under Riks-Statens Fjerde HufvudTitel , jemte bilagor vid sistnämnde Utlåtande under N-;ris 134, 135, »36? *3 7, t38 » i5g, 140» 141 och 14* s Prof. Utdrag den 2 1 Maji l8l9- Hvaremot Utlåtandet, N:o I2gj i anledning af vackt Motion om förhöjning i lönerne för Ledamöterne i Rikets Allmänna Ärendens Beredning, bifölls. Frän Hedervärda BondeStåndet. SD.
Sedermera rymde han till Sachsen, der han, som gaf sig ut för generaladjutant, friade till en adelsdam. Då hon emellertid gaf honom korgen, sökte han genom en skamlig process bevisa, att han var hennes fader, lönnmördade derpå både henne och hennes moder, röfvade af deras egendom så mycket han kunde komma öfver, men blef ertappad och dömd till döden. Ännu på afrättsplatsen gjorde han motstånd, och först efter att ha blifvit bunden, blef han af bödeln halshuggen och steglad. Professor Jakob Wallrave i Upsala, nedsänkt i skuld, ville hafva penningar af akademiräntmästaren Romel; men då denne ej vågade lemna honom några, angriper han Romel i konsistorium för sitt fögderi. Romel ansågs af alla ej hafva försnillat en styfver, men hade varit försumlig i annotationen; alla böcker och papper blefvo från honom tagna, så att han ej hade medel till sitt försvar, och en annan blef räntmästare. Några dagar derefter drunknade Wallrave i Upsalaån, den 13 Februari 1739. Öfverstelöjtnant Dagström, en rik skåning, var af holsteinska partiet emot konung Fredrik. Hans fria uttal på riddarhuset ådrog honom konungens onåd. En domstol tillsattes öfver Dagström, deri Lewenhaupt var ordförande. Domstolen dömde Dagström till dåre och att inspärras på Malmö fästning. Lewenhaupt blef stor och mäktig, tjenstgjorde två gånger såsom landtmarskalk med otroligt beröm, samt gjordes af ständerna till högsta befälhafvare i kriget mot ryssarne år 1741. Han ville ej mottaga denna plats, emedan han misstrodde sig sjelf; men han så godt som tvangs dertill af ständerna, liksom ingen vore hans like. Kriget slog illa ut, hela landets hämnd stannade på honom och Buddenbrock, fastän Lewenhaupt var oskyldig och sedermera beklagades, men han dömdes och halshöggs, medan Dagström, offret för hans orättvisa dom, ännu lefde.
S. D. Vid förnyad föredragning af LagUfskottets den 12 sistlidne Junii under N:o 108 af. gifne, samt den 10 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den i4 förutgågne April under N;o 58 meddeldte Betänkande, angående föråndradt sått för Författningars upplåsande i Kyrkorne; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifeldt, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till handlingarne. Ut supra. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets den 8 dennes under N:o 129 aflåtne, samt den n derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, i anledning af väckt motion, angående upprätthållande af Höganäs Stenkolsverk. Ut supra. S. D. Då nu å nyo föredrogs Lagsamt Allmänna Besvärs-och OeconomieUtskottens den 29 sistlidne M j under N:o 102 afgifne, och den 28 derpå följde Junii eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, i anledning af Kongl. Majtts Nådiga Proposition, om antagande af en FÖ - 686 Den 14 fu lii /, m . fattning, atigåértde förändring eller utdömmands af Vatten-verk, sorn gertom uppdämning skadå jord eller hindra dess odling; fann Ridderskapet Och Adeln för godt, att samma Betänkande, på grund af de utaf åtskillige Ledamöter dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återremittera. Ut supra* S. D. föredrogs å nyo oell bifölls ftiddarhUsi Utskottets den 8 dennes aflåtne, samt den ir derpå följde eftermiddagen på bördet lagde Memorial , ahgående Riksdags-arfvöde För RiddarhusKamerOrarfcn Och RiddarhusFiskalen. Ut supra.
Om ett krig skulle utbrista, då en betydligare massa måste sammandragas, blifva de äldre Officerarne Bataillonsoch CompagnieChefer. Jag har nedanföre omnämnt sältet, huru nödig tillgång på Officerare för öfrigt må vinnas. Det innefattar en orättvisa, att i fredstider aflöna ett så talrikt Beful, att icke i händelse af ett krig ynglingar med uppfostran och tillräckelig militairisk hildning skulle finna för dem passande platser i Armeen ; alla ynglingar vid 20 år delas inom hvarje Depot i 4 classer och ingå efter lottning i 2:ne månaders tjenstgöring, som utgör 8 månader från och med den 1 October till och med den 1 Junii hvartannat år. I Junii vore allmänt möte, och sedan semester 3:ne månader för hela Armeen. Således 2:ne Exercitie-möten för hvarje yngling till 25 år, utom 2:ne månaders vinterdepot-exercitie. Under Gevär 8 månader voro således circa 4 å 5ooo man och fullt excercerade 16 å 20,000, allt efter ynglingarnes antal. Om jag antager behofvet af 20 hela Depoter, samt \ mindre, kommer hvarje alt äga under ge - 136 *Den jo Augusti e. ra. vär circa aoo a a5o man. Att dessa ziffj-or variera relativt till folkökningen, samt årgångens ymnighet på ynglingar, faller af sig sjelf, men förändrar derföre icke sjelfva uppställningen. Dessa Excercitie-depotér böra innehålla nödiga Bjrggnader för allt Befäl, jemte en Casern för circa 200 a 2 5o Man med nödige Excercitiehus; derjemte en Vexelundervisning, hvarest ynglingarne kunna lära sig skrifva och räkna så mycket de på 2:110 månader förmådde fatta. Att vidare ingå i detailler, rörande den ordning, som efter klockslaget vid dessa
Den värde ledamoten lärer väl icke neka, att den nu i landet utelöpande privalbanks-sedelstocken trycker lika mycket pä Bankens valuta, som om dess egne sedlar voro i rörelsen, och skillnaden är endast den, alt Banken icke drager någon räntevinst af privatbankernes utelöpande sedelstock, hvaremot den nu i så målto skulle få dela ränta med privatbankerne, sorn den finge draga 2 proc. ränta på de sedlar af Bankens egna, sorn kommo all gå i stället för privatbankernes. Samme talare har nämnt, att, efter det nu framställda förslaget, assiguationerne på Banken icke skulle vara lill storleken bestämde, åtminstone tyckte jag att hans yttrande så föll sig. Såsom jag hort förslaget uppläsas och äfven sjelf läst detsamma, äro visserligen assignaliouerne redan tili storleken bestämde, emedan det uttryckligen föreskrifves, att Banken icke får assignera utöfver ett visst belopp, som svarar dels mot den contanla insatsen i Banken, och dels emot leckningssumman i öfrigt. Talaren yttrade äfven, att, för att sätta förslaget i verkställighet, skulle Bancofullm. nödgas anskaffa silfver. Till följd af det beslut, som II. o. Ad. vid discussionen öfver BaueoUlsk:s betänk. N:o 44 fattade, åligger del Bancofullm. alt, för den händelse att privatbankerne skulle upphöra, eller m. a. o. i fall en lag, sådan sorn den förevarande, skulle stiftas, till följd hvaraf inga nya privatbanker skulle kunna organiseras, i landet utgifva först 4 millioner, til! hvilka silfverfond skall anskaffas, och med hvilka Banken skall inrätta särskilda låneonstalter i st. f. privatbanker. Om nu Banken med dessa 4 millioner inrättar särskilda läneanstalter, eller använder dem som crediliv till privatbanker, så blifver följden i afseende på silfvervalutan alldeles densamma. Måhända invänder den välde talaren, att under behandlingen af betänk. Nio 44, R. o.
Jag ber om ursäkt för det att jag ännu en gång begärt ordet i denna fråga, men det har endast skett för alt belysa den olikhet, som Hr von Hartmansdorff trott sig finna emellan Hr Sandströmers yttrande och Utsk:s Utlåt. Förhållandet är verkligen att salpeterhjelpens utgörande efter förvandling vidtog i början af 1700-talet. Denna ränta består af flera olika persedlar, såsom ved, halm, aska m. m. Man började först att efter markegång förvandla en af dessa persedlar, så en annan, så en tredje o. s. v. och denna förvandling inträffade äfven å olika tider i olika län, så att hela salpeterhjelpens förändrade beräkning ej var fullbordad förr än pä ]7(i0-talet. Enär Gr. Mörner afstått från sin begäran om återremiss af sista punkten, så torde allt vidare yttrande derom vara öfverflödigt, men som Hr von Hartmansdorff vidblifvit sitt påstående, att en mängd fattiga soldater skulle bcröfvas pensionsrätt, ifall Utsk:s förslag bifölles, anser jag det törhända icke vara ur vägen att ännu en gång fästa Hr von Hartmansdorffs upmärksamhet deruppå, att oftanämnde kassors Statsanslag äro förslagsanslag, så att Dan 22 Mars f. m. 359 de kunna när som helst förändras, ifall kassorna kunna visa, att anslaget under något år ej upgått till det belopp, som de indeldta räntorna skulle hafva utgjort, ifall desamma direkte till kassorna influtit. Kassornas förlust blifver således i sjelfva verket ingen, hvarföre jag fortfar att yrka bifall jemväl till sista punkten af ifrågavar:de Utlåt. Hr Westerstrand, Pehr: En ledamot har redan erinrat, att augments-räntorne, då de till indelning bestämdes, beräknades efter kronovärdi.
Med fästadt afseende å samtlige ofvannämnde förhållanden, har Öfverste Ericson för byggandet af de stambanor, som Kongl. Maj:t anser böra för statens räkning anläggas, uppgjort arbetsplan, åtföljd af kostnadsförslag, hvilket grundats dels på den erfarenhet, som de redan utförda jernvägsarbetcna lemnat, dels på de af Kommittéen gjorda beräkningar. De anslag Kongl. Maj:t vid innevarande riksdag af Rikets Ständer äskat, äro visserligen i allmänhet afsedda att ej utgå förr än nästa statsreglerings-period inträdt, eller under åren 1838—1860. Som likväl arbetena å statens stambanor måste redan från och med nästa år i en vidsträcktare skala vidtagas, om de skola inom här ofvan utsatta lid kunna medhinnas, samt dessutom onödiga kostnader af icke obetydligt belopp skulle för statsverket uppstå, om, i brist på medel, arbetet måste under år 1837 inställas, så har af sådan anledning och då af den behållning, hvilken förefinnes å de vid sednaste riksdag till påbörjande af arbetet å vestra och södra stambanorna anvisade medel endast omkring 400,000 R:dr Runt beräknats komma alt vid innevarande års slut återstå, Öfverste Ericsons elterföljande plan blifvit uppgjord under förutsättning att, utom hvad som under nästa statsreglerings-period bör utgå, ett särskildt anslag varder för 1837 års arbeten beviljadt. A n tal Kostnad, beräknad mil. i R:dr Riksmynt. För är 1857. Norra stambanan: förberedande åtgärder vidtagas och arbetet börjas mellan Stockholm och Upsala . 1,200,000 Jernvägs-anläggningen genom hufvudstaden påbörjas och fortsattes med all verksamhet 80,000 Vestra stambanan'.
Hr Cederschjöld åter hade föreslagit, att Utsk:ts Betänk, skulle godkännas, med åtskilliga uteslutningar, så att detsamma komme att lyda sålunda: »Utsk:t har ej blifvit satt i tillfälle att bedöma tillförlitligheten af den uppgift, motionerna innehålla, att nemi. en kooperation till Konungariket Polens återupprättande skulle vara å bane emellan åtskilliga af de makter, hvilka undertecknat Winer-traktaten, och H. Exc. Hr Stats-Ministern för utrikes ärendena har hos R. o. Ad., i afgifvet yttrande öfver Frih. Stael von Holsteins motion, tillkännagifvit, att af de meddelanden, som kommit H. Exc. tillhanda, icke kunde hemtas anledning till den förmodan, att, åtminstone lör det dåvarande, någon öfverenskommelse i berörda afseende kunnat till vägabringas. Då härtill kommer, att R. St:r äro förvissade derom, att den Svenska Regeringen i sin politik i förev:de, sorn i hvarje dylik fråga, handar efter hvad Sveriges värdighet kräfver, får Utsk:t vördsamt 36 Den 2 Maj f. m. hemställa, att ifrågav:de motioner icke må till någon R. St:rs åtgärd föranleda.» Vidare hade Hr Brakel anhållit om antagande af det förslag, som fanns intaget i Frih. Hugo Raabs reservation och hade följ:de innehåll: »Det kan fördenskull omöjligen misstydas, om, på sätt Utsk:t finner sig böra tillstyrka, R. St:r afhålla sig från den af motionärerna föreslagna åtgärd, äfven i den form motionärerne under öfverläggningarne ang:de frågans remitterande synas vilja gifva densamma. De förnämsta skälen dertill finnér Utsk:t vara, att regeringen ensam har tillgång till de för denna fråga nödiga upplysningar, och att R. St:r till regeringen hysa det förtroende, att hon handlar efter hvad Sveriges värdighet kräfver och efter Svenska folkets för henne kända önskningar, der desse kunna göras gällande, utan att landets sanna intressen blottställas. På dessa skäl får äfven Utsk:t tillstyrka, att ifrågav:de motioner ej må till någon K. St:rs åtgärd föranleda». Slutligen hade
Courant än af 2 R:d. valeur, icke böra utfärdas, ätminstone tills widare, och sä länge Credit - Sedlar pä 12, 16 och 24 ss. samt 1 R:d. löpa i rörelsen, hwilka smä Credit, Sedlar swarande efter dcvalvations grunden emot 10, iz-^, 20 och 40 ss. äro beqrväme i wäpling och liqvid med tillhjelp af skiljemynt, hwarföre ock Jnwisningar pä Banquen, icke bör» Den ZO October. 480! böra fä utgifwas pä andra summor än att tredjedelen deraf, jämnt kan inlösas med Courant - Sedlar af 2 R:d. Dock mäga sädane sedlar utfärdas pä s u 6 R:d. och hwad summa derutöswcr pä hela Riksdalerlal, som rn hwar hälst Mundur. 4!0 Credit - Sedlarnc komma ifrän Realisationens början att gä och gälla efter det för dem bestämda cvalvations wärdek i Specie och Courant, till desi, efter derom utfärdad kungörelse, tiden till deras sluteliga indragning infaller. siv Pä dek att Danqucns Röela Fond, serdeles i början och under de första ärcn, mä kunna stärkas, och Courant-sedlarne desto förr med BancoSpecie inlösas, torde Kongl. Maj:t i Räder täckas tilläta att Banque» af Stora Sjökullen fär uppbära den anslagne ärliga Amortisemenks»Fonden ZOO,OOO R:b. i wäxlar, Specie-mynt eller Silfwer samt deremot lika nödigt bifalla, att StatsWcrkct af Riksgälds - Conloiret emottager motswarande summa efter sädan beräkningsgrund, som deri r Bewillningen inflyter. hwilkct allt med Kongl. Majus