Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I afseende på de äldre fordringarnes afskrifning, hafva handlingarne i målen blifvit Utskottet tillställde; och får Utskottet efter af dessa tagen kännedom, serskilt Litt. A. Calcul öfver det undsättoingsbidrag nedanskrefnc Län till följd af 189.0 ars missväxt erhållit, så väl af det Creditiv Rikets Ständer för sådant ändamål afsatt, som utaf Allmänna MagasinsFondcns Lager, och hvad deraf till 1828 års sint blifvit hvardera Fonden återbetaldt, eller vid samma tid ännu innestod, samt Allmänna MagasinsFondens då ägande Fordran som af Creditivet ko mine att ersättas. Rå rr O* Korn. Hafra. Blandsäd Stim ma i Contant Mått. pris. värde. Mått. pris. värde. Mätt. pris. värde. Mått. pris. värde. Södermanlands ioS| 7I — | —| — | a49>x711 9I gl i,Sog| il — I I *4 Summa af Allm. Af dc för Skaraborgs Läll, såsom lindsättningsanslag utaf CreditivFonden, bär utförde 240,000 Ralr , hafva är 182, 10,000 R:dr blifvit lcmnade till disposition utaf Styrelsen öfver WanUs fästningsbyggnad, för att bereda arbetsförtjenster åt behöfvande; och är denna Summa, vid 1828 års Reglering af 3:dje HufyudTiteln, å Titelns anslag anvisad till Crcditivets ersättning. IjOOOjOOO. — Recapit ulatton. Af i Banken lyftade hela Creditiv-beloppet har till undsättningar användts 902,067: 7. 9. För samma ändamål hafva MagasinsFondens behållningar blifvit disponerade till ett värde af . 482,886: 4’o. m. Behållning i säd, dels mottagen af MagasinsFondcn, dels af undsättnings tagarc återlefvererad in natura r3,634:
Denna propos. besvarades med Nej; hvarefter Hr Frih. o. Ordf. hemslälde om R. o. Ad., i afseende på Irsta mom. afifrågavarrde §, ville vidblifva sitt förra beslut, och, sedan svaren härvid utfallit med starka Ja, blandade med Nej, förklarade att han funnit Ja öfvervägande. De härefter, i afseende på 2:dra morn., först till bifall och sedan till vidblifvande af R. o. Ad:s förut fattade beslut, framstälde props:ne besvarades med blandade Ja och Nej, hvarpå Hr Frih. o. Ordf. förklarade att han ansåg den sednare, till vidblifvande af R. o. Ad:s beslut framstälda proposrn besvarad med öfvervägande Ja. Sedermera blefvo, i afseende på 3:dje morn., enahanda propos:r framstälde och besvarade på samma sätt, hvarefter Hr Frih. Den 7 Oktober f. m. 121 o. Ordf. förklarade att Iian ansåg R. o. Ad. hafva nied öfvervägande Ja besvarat propos. lill vidblifvande af dess beslut äfven i deDna del. 23:dje punkten, ang:de § 24. Sedan Hr Frih. o. Ordf. upiyst att R. o. Ad:s förut i afseende på 24:de §:n fattade beslut var lika lydande med Utsk:s nu i lista, 2:dra och 3:dje mom. afgifna förslag, men att Utsk. tillagt ett nytt 4:de morn., anförde Frih. Raab: Det förhåller sig alldeles så, som Hr Frih. o. Ordf. behagat uplysa, att Utsk. har i dessa tre första mom. följt R. o. Ad:s beslut, hvilket också är lika med hvad Utsk. förra gängen föreslog, men Utsk. har tillstyrkt ett fjerde mom. af följande lydelse: ”1 stad må, på eller vid ett ställe, der marknad hålles, bränvin icke genom minuthandel eller utskänkning försäljas.”
Jag får i delta afseende erinra huru Ståndets flesta ledamöter under de föreg:de discussionerna om tullafgifterne yttrat, att man icke bör göra alltför stora förändringar, och detta vore likväl en af de största förändringar, som kunde vidtagas, ty det rörde alla de köpmäns existens, sorn på grund af den nu bestående ordningen hafva bosatt sig i de stapelstäder, som genom detta förslag skulle mista sin importrätlighet. Detta skulle naturligtvis också sträcka sitt inflytande på hela rörelsen i dessa släder och orterna deromkring. Jag vill icke bestrida hvad en talare här midt emot anfört, att tullförsnillningen derigenom skulle undertryckas, men jag skulle deremot tro, att lurendrejcriet i stället skulle ökas. Man har nemi. sett, att förbud af vissa varors införsel framkalla stora lurendrejerier af dessa varor, och detta förslag åsyftar detsamma, som ett förbud för vissa städer, och skulle der medföra samma verkan. Dessa skäl äro för mig tillfyllestgörande för alt yrka bifall till Utskts förslag i denna punkt. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den 17 Januari e. fri. 301 jag vill påminna mig, år, blef, i följd af K. M:s nåd. beslut, ett circuliir utfärdadt lill tullkamrarne derom, att allt fönsterglas, som icke var absolut grönt, borde anses och förtullas som hvitt; och meddelades dem, till vägledning för omdömet, prof på sådant glas, som finge såsom grönt behandlas. Jag har deraf anledning förmoda, att så beskaffade missbruk, eller rättare, ett sådant missförstånd, som Gr. Cronhjelm trott, verkligen icke ägt rum. Hr von Hartmansdorff bär fästat uppmärksamheten uppå, alt tullbehandlingen efter stycketal icke vore lämplig eller beqvämlig, och derföre satt i fråga, om icke äfven bär vigtbestämmelsen kunde tagas till grund för tu II beha rid lingen. Jag bar länge varit af denna mening, och instämmer alltså med honom i berörde åsigt.
Maj: t inkomma med underdånigt förslag till organisation och förvaltning af berörde Hospital, till hvars fullbordande medel blifvit af Rikets Ständer vid innevarande riksdag beviljade, bemälde General-Direktör i ämnet afgifvit fullständigt förslag, upptagande kostnaderna för första uppsättningen af utredningspersedlar vid del nya Hospitalet till ' 32,000: — för vissa erforderliga stängsel inom inrättningens område, första anläggningen af parkoch köksträdgård, planering, m. m 5,500: — samt kokkilliar, inredning af tvältanstalter m. m. omkring 2.500: — således utgifterna till inrättningens första ordnande till Rör 40,000: — samt de för Hospitalet nödige årliga utgifter till 45,000 R:dr, och Direktionen för Danviks Hospital, enligt et! handlingarne bifogadt protokollsutdrag, erbjudit sig, att, under förbehåll af E. K. Maj:ts nådiga sanktion, till den nya sjukvårdsanstalten för sinnessjuka, dels af Danviks Hospitals-inrällnings inkomster årligen utbetala 24.000 Rör R:mt att qvartaliter utgå från och med månaden näst efter den, under hvilken samma inrättning trädde i verksamhet och Danviks dårhus blefve utrvmdt, dels erlägga ett belopp af 20,000 R:dr R:mt, motsvarande värdet af den nu till dårhus begagnade byggnad med tillhörande tomt, dels ock slutligen utan ersättning aflemna vissa inventarier af maloch natt k äril; så hade Öfverslåthållare-embetel, sorn ansett att för utredningspersedlars anskaffande ett belopp af 50,000 R:dr borde vara alt påräkna, och alt de al Danviks hospitals
Uppbörd: Statsanslag . Ersättningsmedel Credit. Utgifter: Aflöning till Landtmäteri-staten Arfvode för jordeboks-arbetet . Diverse utgifter — Balans till påföljande uret: Ehuru anledning varit att förnya hvad sednast församlade Revisorer anmärkt, i al - sendc på det lill Agronomen, Direktör A. Johnson, utbetalda dagtraktamente, enär beinälte Direktör jemväl år 1846 reqvirerat och från Landtränteriet utbekommit en summa af 60 Rdr utöfver den traktaments-ersättning, han, enligt Kongl, brefvet den 5 Maj 1841, varit berättigad att få uppbära; likväl och då det blifvit upplyst, all en uti Kongl. Kammar-rätten häremot gjord anmärkning ännu är på detta Embetsverks pröfning? beroende, hafva Revisorerne ansett sig böra förhållandet endast anmäla. / — 140 — lionel. liandtliruks-akadeniieifi. Räkenskaperna, hvilka icke undergått granskning i Kongl. Kammar-rätten, utvisa följande förhållande: Mebet. år 1846. år 1847. Balans från föregående året: Uppbörd: Balans till påföljande året: Credit. Balans från föregående året: Utgifter: Balans till påföljande året: Till någon erinran af Revisorerne hafva räkenskaperna icke föranledt; och vid anställd inventering af säkerhetshandlingarne befunnos desamma i god ordning. — 141 - Teknologiska Institutet. Räkenskaperna för båda revisionsåren hafva i Kongl. Kammar-rätten blifvit granskade utan anmärkning. Inkomster och utgifter redovisas sålunda: Weit et. år 1840. år 1847. Balans från föregående uret: Baluns till påföljande uret: Summa 18,063: 41. 6. 18,511: 27. 7. Till någon erinran af Rcvisorerne hafva dessa räkenskaper icke gifvit anledning. Kongl. Slotts liyggiiatls-metllen.
Stjernstedt nu yttrat, har han redan förut sökt göra gällande, först inom den afd. af StalsUtsk. hvarest ifrågavar. utlät, handlades, och sedermera inom Utsk:s plenum; men på båda dessa ställen ansåg man, att Frihms framställning icke borde föranleda till ändring i den nu föreslagna redakt:n, sä mycket mer, som densamma är upställd i enlighet med de beslut, som under sistl. riksdag i enahanda frågor af R. St. fattades. För min del kan jag icke se, att kronan skulle komma att lida den ringaste fara, då det tydligen heter, att det är kronans rätt till de ifrågavar. dana-arf, som afträdes. Ilar nu kronan ingen rätt, så har ju kronan heller ingenting alt afträda; tillfaller henne endast en del af detta arf, så är det endast denna del som bortskänkes. Hade Utsk:s tillstyrkande deremot innehållit att dana-arfvet skulle, lill förmån för den eller den inrättningen, afstås, då kunde visserligen den fruktan Frih. Stjernstedt hyser, egt något skäl för sig; men då man endast öfverlåter sin rätt, så synes man icke gifva mera än man sjelf får. På denna grund anhåller jag om propos till bifall å betänk. Hr von Hartmansdorff, Au g.: För min del tror jag att Frih. Stjernstedts framställning är riktig, och att StalsUtsk. handlat rättast om det begagnat de ordalag Frilnn yrkat. Men som fråga icke är om mer än 143 r:dr och då målet, som kommit från StatsUtsk. icke kan afgöras utan den tidsutdrägt, hvilken en återremiss förorsakar, och hvilken kostar Staten kanske en lika stor summa, som den förenämnda, hemställer jag om icke bäst vore, att låta bero vid hvad StalsUtsk. föreslagit. Jag hoppas att, om en betydligare summa skulle ifrågakomma, på sätt Frih. Stjernstedt omförmälde, StalsUtsk. ville taga i närmare öfvervägande, om ej lämpligt vore att dä begagna sådana uttryck, som Frilnn föreslagit.
Krono-kalkugn, Förslags-anslag Reseoch Traktaments-penningar, Förslags-anslag Skrifmaterialier och Expenser, Ved rn. rn., Förslags-anslag . Extra Utgifter, Reservations-anslag Kongl. Theatern Summa vud-Titeln. 23 Bil. Litt. Mi. Penningar. Indelta Räntor, enligt markegång på förslag. Span m å J. 1 Summa Riksmynt. Indelt på förslag. Oindelt. Mått. Värde å 2 R:dr kubikfoten. Mått. Värde förslagsvis å 2 R:dr kubikfoten. R:dr. ö. R:dr. ö. Kubikfot. k. R:dr. ö. Kubikfot. k. R:dr. ö. R:dr. ö. 17,000 _ 17,000 37,200 37,200 106,250 —. Åttonde Huf - i Ecklesiastik-Departementet. Departements-Chefen I Departementets Expedition ; Riks-Arkivet • • • j Kongl. Bibliotheket • , Kleresi-Staten i Särskilda Förslags-anslag för Kleresiet: Biskopens på Gottland lön 3,000: — j At 13 Konsistorii-Notarier å 270 R:dr, högst 3,510: — i Ersättning åt innehafvare af roterade ecklesiastik-hoställen 3,000: — j ! Lappmarks
Emellertid kan jag inte neka till, att jag kände mig litet bättre, när jag väl fått af mig snörlifvet och ätit upp några smörgåsar. Han borde låta bära sig i Padalkin och vifta på sig af hvitklädda flickor med påfågelsstjärtar eller af svarta slafvar med guldringar i öronen. Ack, Ödman! Ingenting alldagligt – tra la la, tra la la, – bör komma åt honom. Ödman? Bah! Han borde heta något – något som ingen kunde säga ut, med ett ord – något obeskrifligt. I morgon köper jag honom och henne i kabinett! Tra la la tra la la la Lampan slocknar, men hvad gör det! I mig är det ljust. Nu kan du inte klaga, Lovisa! Också klagar jag inte, jag nj-ut-er med hela min själ. TIONDE KAPITLET. Konststudier i ölkällare. Hasselbacken och tra la la, tra la la la! Klockan presis 11 förmiddagen därpå var vi färdiga för Museum, dit Villy lofvat följa mig. Jag säger vi, ty till min stora glädje hade Gustaf förklarat att han ville gå med. Om han nu blifvit osams med stoffilen, eller om hårfrisören värkade ännu – eller hvad orsaken var. Jag aktade mig noga att fråga, ty då hade det kunnat hända, att han kommit på dåliga tankar igen. Alldrig väcka den björn som sofver, det är min prinsip. Nära en kvart öfver tiden, kom Villy ramlande upp för trapporna. Han var svettig och röd och hade fickorna fulla af böcker, som han lade ifrån sig på bordet. »Litet själaspis, som jag fått låna på byrån», sa han och blinkade. »Tack du», svarade jag, sedan jag ögnat i böckerna, »men jag bespisar inte min själ med Strindberg.» »Svenska öden och äfventyr måtte väl duga!» »Måtte vara snygga äfventyr!» sa jag. »Har tant läst något af honom?» »Gud bevara mig! Men jag har läst resensjoner.» Villy hvisslade. »Jag ska säga dig, min gosse, att det är både det mest praktiska och mest lämpliga sätt att följa med sin tid. Hvem tror du har råd köpa böcker?
Ifrån äldre tider hafva presterne haft vården om de fattiga sig anförtrodd, och det har ansetts för ett bland det presterliga embelets förnämsta åligganden, att med omsorg besörja de fattiges underhåll. Detta förhållande finner ock sin grund uti prest-embetets vä - 28 Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 27. sende. Så visst som presteri bör visa menniskorna den väg, på hvilken de, ledde af Guds Anda, skola erhålla och i lefnaden förverkliga en sann kärlek till Gud och nästan, lika visst är ock, att prosten bör föregå andra på denna pligternas väg. En bland de förnämsta af dessa pligter är att öfva barmhertighet emot lidande medmenniskor, hvartill naturligtvis hörer att taga vård om de fattige. I delta hänseende bör presten, i följd af sitt embete, således vara den förste; han bör föra ordet för de fattige, och är derföre, såsom prest, sjelfskrifven ordförande i Fattigvården. Härom torde väl ej heller något tvifvel kunna uppkomma, och så länge ett prestembete finnes, skall väl ock de fattiges vårdande i synnerhet åligga församlingarnes pastorer. Då detta ej kan nekas, så förefaller det besynnerligt, att de sammansatta Utskotten i ofvanstående Betänkande uttryckt den åsigien, att pastor, i följd af sitt embete, skall vara endast ledamot af fattigvårdsstyrelsen, men att ordförande i denna styrelse skall väljas af församlingen. Emedan vårdén om de fattige står i ett nödvändigt sammanhang med religionen och moralen, så måste pastor, enligt hvad här ofvan sagdt är, vara ordförande i fattigvärds-styreisen: och erkänner man ej detta sednare, då har man ock neddragit fattigvården från dess religiösa och moraliska ståndpunkt och betraktat den blott såsom en ekonomisk eller juridisk angelägenhet. Så synas mig ock de sammansatta Utskotten hafva gjort. Orsaken hvarföre de ej velat att pastor skulle vara sjelfskrifven ordförande i fattigvårds-styrelsen har nemligen varit den, att med detta ordförandeskap nu mera så många ekonomiska bestyr, tvister och processer äro förenade, att pastor ej bör med allt detta betungas.
Hvad öl och dricka angår, har kommissionen anmärkt, att då dessa ämnen ej behöfva slås på mäskekaret till afjäsning, utan kunna omedelbart bringas på pannan till afdestilIereng, är mäskebeskattningen icke tillämplig på desamma. Då öl har så stort värde i och för sig, at‘ det ej skulle vara någon uträkning, att bereda öl i afsigt att deraf bränna bränvin, förmodar kommissionen att bränvinsbränning endast kan komma i fråga för sådant öl, som blifvit skadadt och otjenligt såsom dryckesvara, eller åtminstone förlorat en stor del af sitt värde såsom sådan. Af vanligt öl, som börjat surna, antager kommissionen att 1 pott kan gifva 1/12 pott bränvin af 50 9/o, och i följd häraf måste 12 potter sådant öl, som användes till bränvinsbränning, beskattas med 5 sk., eller hvarje pott med 1/4 sk. Då kommissionen ingen erfarenhet har huru fort öl låter afdestiliera sig, anser hon rättast, att bränvinsbränning derutaf beskattas efter det material, man använder. Med afseende på omdestillation af bränvin har slutligen kommissionen anfört följande: »Enär det, så snart pannbeskattningen upphör, icke finnes någon orsak att bibehålla »beskattningen å omdestillation af redan färdigt bränvin, ämnar kommissionen icke att »föreslå någon skatt för densamma, och det så mycket mindre, som det, från liera sidor »betraktadt, vore önskligt att denna handtering frigåfves.
— Slättbon är vand vid tungt och strängt arbete från barndomen, så att, om ingen olycka påträffar honom och barnskaran icke blir alltför stor, hvarigenom matmodren betages allt tillfälle alt å sin sida bidraga till uppehället, så försöker han att vinna sin bergning. Denna hemtar han i synnerhet hos sin förmögnare och med större jordbruk försedde granne, hvilken Vanligtvis är i behof af flere både tjenare och daglönare. Ibland dessa hålles i allmänhet en god ordning och tukt, och det har ännu icke lyckats de många inflyttade utländingar, alt från sitt hemland hitföra oseden att, utan behof, jemväl använda söndagen till arbetsdag. I så fall lemna de inflyttande icke goda exempel, och på flera ställen har kronobetjeningens mellankomst varit nödvändig, för att rätta ett annars snart tilläfventyrs inrotadt missbruk. Skånska allmogen har, enligt min öfvertygelse, tillbörlig reda på sin Christendom, och ehuru sluten och trög man anser honom, är han likväl fast och pålitlig i sin karakter och fattar ogerna nya bruk eller seder; men riktigt upplyst om förhållandet och bibringad fullkomlig insigt i nyttan af hvad som tillämnas, finnes han alltid beredvillig ingå på förslaget, utan att så noga påse uppoffringen. Alltid nykter är slättbon på vägar och stigar, städse höflig och anständig, hvilket förhållande är nästan konträrt beträffande vägfarande från norra trakterna i länet och så kallade herregårdsbönder. Dessa, som icke så ofta komma från sina hem, äro under sina utfarter liksom lösgifne från ett tvång, och passa härunder på tillfället att fira sin frihetsdag, mötande eller förbifarande till foga båtnad. Sådana ledsamheter äro likväl i aftagande, efter det herregårdsbönderna för det mesta vunnit befrielse från hofveriet och blifvit ställda på arrenden. Både i lynnet och välmåga äger alltså en större olikhet rum bland allmogen inom länet, hvilken jemväl i klädseln företer en större skilnad, hvarutinnan den förmögne slättbon, vanligtvis så fint klädd som herremannen, vida öfverträffar den mera tarflige och gemenligen i linnerock klädde bonden från öfre delen af länet. § 2. HTäring arne.
Det är mig som sagdt är likgiltigt, om R. o. Ad. afslår eller återremitterar denna punkt, nion jag anhåller, att den icke måtte bifallas, hvarken oförändrad eller med den förändring, som Frih. Palmstjerna föreslagit, nemi. med borttagande af ordet fullständigare. Jag bestrider nemi. i allo hela den föreslagna skrifvelsen, emedan dess redaction alldeles icke uttrycker hvad den borde uttrycka. 480 Den 27 November fi m. Hr Westerstrand: Vid första uppställningen af rikshufvudboken ulgick man från den grundide'en, att den skulle vara en rikshufvudbok, men ieke en statshufvudbok, och att den skulle redovisa liela kronouppbörden. Det torde för de liesta af Ståndets ledamöter icke vara obekant, att det är icke endast statsmedel, som ingå i bufvudboken, utan äfven Riksg.vcrkets och andre verks medel, m. m. Afsigten med rikshufvudbokens uppställning var, att dessa samtliga medel skulle framdeles komma att ingå i en enda statsreglering, och hvarje verk, då medlen influtit och redovistcs på ett ställe, skulle få genom anslag hvad detsamma tillkom. Detta har visserligen varit både af Revisorer och StatsUtsk. tillstyrkt, men icke vunnit bifall; och således, ehuru rikshufvudboken skiljer verkens medel frän hvarandra, måste likväl, då man fordrar alt få se Rikets skatter på ett ställe, så väl statsverkets som de öfriga verkens medel ingå i capitalräkningen. Detta sammanförande har blifvit öfverklagadt, och i följd deraf hafva, vid utgifvandet i tryck af rikshufvudbokens capitalräkning, de sednare åren blifvit tryckta särskilda capitalräkningar eller s. k. generalräkningar öfver statsverkets medel, särskilda öfver Riksg.cont:s o. s. v., så att den, som behagar att se på dessa räkenskaper, torde kanske tillräckligt finna hvad han söker. Att verkens räkenskaper icke tili formulären öfverensstämma med rikshufvudboken är numera icke fallet.
Åter hvad Kronofjerdingsmannens räkning af den 31 December 1859 vidkommer, som upptager enahanda biträde med 7 levereringsdagar, så inkom han med densamma sedan 1859 års räkenskaper voro afslutade, hvarföre räkningen icke blef upptagen uti det årets räkenskaper, dit den egentligen hörde. Flyinge den 30 November 1862. A. C. von PLATEN, t. f. Chef för Flyinge Stuteri. C. G. Tullberg. (Strömsholms Stuteri.) Till Kongl. Stuteri-öfverstyrelsen. Till följd af Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid Strömsholms Stuteris räkenskap för år 1860 och Kongl. Stuteri-öfverstyrelsens deraf föranledda skrifvelse den 21 November sistlidet år, får jag i ödmjukhet afgifva nedanskrifne förklaring. Uti 3 § af Revisorernes berättelse är anmärkt, att 13 R:dr 50 öre, som blifvit afförde för lemnad förtäring åt förrättningsmännen vid en den 18 Maj 1860 å Stuteriets byggnader hållen brandsyn, enär de personer, som verkställt denna förrättning, åtnjutit traktamente, icke bort drabba Stuterikassan. Då den traktamentsersättning, som förrättningsmännen på grund af gällande resereglemente erhållit för denna syn, hvilken upptog fyra dagar, nemligen den 15, 16, 18 och 19 Maj, enligt deröfver upprättadt, Stuteriets räkenskap för år 1860 fol. 1,121 bilagdt instrument, såtillvida varit otillräcklig, som de nödgats bekosta nattqvarter för sig då stället eller återvända till siua hem sist hvarje afton, utan att särskild ersättning — 315 derföre blifvit uti syneräkningen uppförd, hafva de erhållit middagsspisning på Stuteriets bekostnad, i likhet med hvad som skett många föregående år vid hållne syner å Stuteriets byggnader. Med anledning häraf vågar jag hoppas, att anmärkningen måtte förfalla.
Sitt beslut att under loppet af år 1833 sammankalla Rikets Ständer, för att med dem öfverlägga 0111 hästa sättet att bringa Mjmtbestämnings-Lagen till verkställighet, och resultatet af denna öfverläggning möjligen kunde påkalla andra föreskrifter, än de ännu gällande, ville det synas Grefven, att det gjorda anbudet icke kunde antagas; dock trodde Grefven, att Kongl. Majit borde om förhållandet underrättas, enär deraf inhemtades, att det endast vore osäkerheten om vexlingens begynnande, som förorsakade, att Silfret liölles till så högt pris. Grefven underställde tillika Fullmägtige ett nytt Förslag till underdånigt svar å Kongl. Majlis Nådiga Bref af den 5 December, upptagande åtskilligt mera än som i det förra, å bordet hvilande, Förslaget innefattades. Den 28 December blef af Fullmägtiges pluralitet beslutadt, att det underdåniga svaret komme att innefatta följande: ”Innan denna Eders Kongl. Majit* Nådiga Skrifvelse kommit BancoFullmägtige tillhanda, hade hos dem fråga blifvit väckt, att för Eders Kongl. Majit i underdånighet inberätta så väl de orsaker, sorn under loppet af innevarande år fortfarande hindrat Fullmägtige att till Eders Kongl. Majit inkomma med den i 2 §. af Myntbestämnings-Lagen af den 1 Mars i83o omförmälda anmälan, som hvad under tiden af Fullmägtige blifvit vidgjordt, för att uppnå det anbefallda vigtiga målet. Berättelse af Banco-Fullmägtige. J9 Sedan den, på Eders Kongl. Majrts
Om temperatur, barometerstånd och väderlek under qvinqvenniet inhemtas underrättelse, grundad på tre observationer om dagen, af nedanstående tab. Litt. Kk. Ta!). Litt. Ii. Sjukvården vid lasarett och kurhus. År 1856 » 1857 » 1858 » 1859 » 1860 11 e r n ösa n d. S u ll d sva 1 1. Patienter. Summa kostnad. Rdr R:mt. Patienter. Summa kostnad. Rdr R:mt. U nderhållsdagar. tö CO rr+- P1 ö CD o CO Cfl 3 c gg CD p P CD c©’ 5* CA 1 ö fis tö CD 93 sr Co CD CD VI P-< 2. < SO! F| Sc ‘-i CA C 3 3 ? Temperatur. Barometerstand. Klara dagar. Mulna. Snöiga. Regniga. Temperatur. Barometerstånd. Klara dagar. P CA P O: ciq* p Regniga. Temperatur. Barometerstånd. Klara dagar. Mulna. Snöiga. Regniga. Apothek. Vaccination. Barnmorskor. Centralhospital. Fattigvård. 47 Apothek finnas i Hernösand, Sundsvall, Sollefteå, Örnsköldsvik och Torp, samt skola anläggas i Fjellsjö oell Skog. Helsobnmnar finnas i Sånga, sorn årligen af omkring 100 brunnsgäster begagnas, i Hernösand, med 12 å lf) sådana, och i Rogsta, der äfven några af kringliggande socknars allmoge begagnar vatten. Kallvattenkuranstolt finnes i Sundsvall med särskild Läkare, och denna anstalt är vanligen anlitad af så många personer, som utrymmet rnedgifver. Vaccinationen har i de flesta socknarne bedrifvits med omsorg.