Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
märkligaste Lebstiick från de guerre och i Ungern Samu gevär, frihetskriget bland hvilka i historien nas: den bländande fröken Apollonia öfver unga Baeck, ungerska stormningen Maria Szentpåly, hvilka tjänade m å särskildt af Paula Pfiffner v i d infanteriet. lämnas af s i g v i d 2 4 års efter han e n d a g skulle-föra nå- gra transportflottar utför till Gran-floden ungerska lägret. Då j a g n e d k o m till stranden, säger han, mina voro timmerflottar att a f g å. ämnade just Jag bestiga blifvande stred i ett s o m i nifästning, o c h Julia u n g, rätt v a c k e r flicka LEliSTUCK. väsentligt. » — flagga, den gan. att er » Och flotta saknar nå- detta ä r? » — H o n den. Vid sina krigets den röda fanan i stället » Jag tackar skuldror början o c h räckte användes för d e n ofta trefärgade. er för d e n n a jämte egennyttig denna Matta, skall brinner visa oförföljer äfven en flickan. göra? » mig det ungerska lägret; af längtan att få se m i t t fosterlands tappre kämpar. » » Er vilja samt Sarosi, är f ö r m i g befallning. Men omöjligt jag ställa och kan er blottför o b e h a g - ligheten af på dessa flottar. », hvilket h o n d. 15 mars utanför Heckenast &amp; Landerers tryckeri erhöll af en bland de studenter, hvilka bland folkhoparne utdelade densamma. Dikten är, i förbigående sagdt, till svenskan mästerligt öfversatt af fröken Lotten v. fana b e g ä r a n? » tillade » B e f a l l! fälttåget e n kortare redogörelse. D A G A R. i sitt skalden ben. befältväbel. första där DER: UNGERSKA FRIHETSHJÄLTINNOR.
Dis - IÖO D c ii 6 A ugust i i' m. cussionen har utsträckt sig något långt, och jag vill ej uppehålla R. o. Ad. med ett vidlyftigare anförande; men jag ber att ännu en gång helt enkelt få förklara, att jag anser statsskuldssystemet vara nödvändigt att införa för den ordning, man måste hafva i Riksg.cont:s åliggande, och jag anser detta derjemte vara det sätt, hvarigenom man med minsta kraft uträttar det mesta. Man kan ganska väl likna ett sådant system vid lågan under ångpannan, som sutter i5 ä 20 st. svarfhjul i gång, och hvarförutan en mångfaldigt större kraft skulle fordras för att uträtta detsamma. Jag tror således systemet böra antagas äfven i anseende dertill, att det med små medel bereder stor effect. Jag anhåller om betänkts återremitterande. Hr Cederschjöld: I anledning af några värda talares yttranden vill jag blott förklara, att jag alldeles icke motsätter mig det betänk., som nu är under Öfverläggning, eller det slags skuldsättning, som deruti föreslås, nemi. till fonderande af den skuld, vi redan äga, utan jag har talat om statslånesystemet i allmänhet och hufvudsakligen fruktat för statslån till förskaffande af tillgångar för de extra anslag, hvilka torde komma i fråga. Man har sagt, att dea, som yrkar bevillningens förhöjning, borde besinna allmänhetens tänkesätt i detta fall och huru en sådan fråga skulle upptagas af allmänheten vid taxeringscommitte'erna. Jag hav just derföre föreslagit denna utväg, att öka bevillningen , på det att hvar och en må, vid frågor om ökade anslag, ihågkomma allmänhetens känslor vid hvarje tillökning i bevillningen. Man har äfven såsom bevis på ypperligheten af statslånesystem sagt, att Finland ännu skulle varit Svenskt, om vi haft statslån och derigenom derstädes kunnat förskaffa oss fästningar i tillräckligt antal och väl försedda.
Om vi nu antaga, att detta skulle kunna ske för de 40,000 R:dr b:ko, som liro begärda, så torde Hrr:ne likväl komma ihåg, att dessa 40,000 R:dr äro ett förslagsanslag och vi känna icke om icke detta anslag i stället skall komma att upgå till 100,000 R:dr b:ko. Säkert är att dessa penningar, om de i stället få vara qvar, antingen i folkets fickor och der bibehållas, eller om de utgjorde en serskild fond och der förräntades, skulle om 10 å 12 år upgå till nära dubbla beloppet. Alt använda så stora summor för alt åstadkomma en sådan förvandling af räntepersedlarne, som här är ifrågasatt och sålunda förekomma möjligheten af att den mest skattedragande medborgaren i samhället, nemi. skattébonden, kunde få någon lindring i sina bördor derigenom att penningevärdet skulle falla i förhållande till persedlarne, det tror jag icke vara rätt, och på denna grund är det, som jag vågar bestrida denna förvandling och begära Hr Gr. o. Landtnäs propos. på återremiss af denna punkt. Hr von Troil: Om StatsUtsk., vid föreslående af dagsverkens förvandling till persedlar, verkligen hade åstadkommit någon förhöjning i de skattskyldiges bördor, så erkänner jag villigt att detta förslag skäligen kunnat med ogillande emottagas. Jag ber likväl att få bemöta detta inkast, hvilket icke blott här utan äfven på andra ställen blifvit gjordt. Jag tror att då fråga är om en persedels, och en så vigtig persedels, som dagsverksräntan, förvandling till en annan, så bör man betrakta icke blott hurudant förhållandet varit under en föregule period, utan äfven huru det visar sig kunna blifva under den närmast kommande tiden. Betraktar man då huru förhållandet varit under föreg:de tider, så har Utsk. i detta afseende genom temligen fullständiga tabeller visat icke blott markegångsvärdet på alla persedlar inom hvarje län under loppet af 40 år, utan också meddelat ett general-sammandrag af dessa markegångsvärden.
Der står också Ormus och Ariman, ett roligt stycke, om det blott vore hälften kortare. Biten om sekterarne är mellertid dråplig och de begge edikterna. Det mest humoristiska jag känner af Richard, blir ändå Erasmi frieri till Inga i Hermitaget: den är guld värd, den biten! – Likaså känner jag igen Helsans Evangelium och Menniskans Stöd och legenden Melia. Med dem måtte väl min fromma brorsdotter åtminstone vara nöjd! Eller hur? Jag erkänner, svarade Ulla, att jag i det första stycket funnit mycket sannt och vackert, men äfven åtskilligt som stött mig: så talas här om ödmjukheten och Christi försoning på ett sätt, som icke öfverensstämmer med mitt sinne, och icke heller, så vidt jag förstår, med vår heliga läras. – Stycket Menniskans stöd klingar mycket vackert, ty der talas om ”kärleken till Christus” i nästan hvarenda rad. Men hurudan är nu denna kärlek? Intet annat än en ihålig, steril abstraction, som ställer kärleken till Frälsaren i rak motsats till den för våra medmenniskor. Bland annat heter det, att man aldrig ”bör gifva en menniska löfte om tycke för personens skull, icke heller ovillkorligt och för alltid, utan med villkor, att den personen lefver i Christi sinne och för så lång tid den är fast deri.” Dessa ord, öfver hvilka för öfrigt mycket skulle kunna sägas, innehåller, utom åtskilligt annat der, ett uppslag till författarens favoritsats om det fria äktenskapet. Cousin Henrik torde ha godheten uppmärksamt omläsa detta stycke, för att finna huruvida jag ”förkättrar” hans vän. Han torde tillika jemnföra Scen. V i Marjam: i detta uppträde, hvarest Joseph omvänder den arabiske Emiren och hvarest för öfrigt båda roa sig med att drifva Spass med boskapen och saligheten, hyser Joseph, som, – märk! – framställes såsom en representant af den rena Urchristendomen, icke den ringaste betänklighet vid att låta Emiren behålla alla sina tjugesju hustrur och alla sina sextiosju frillor.
De inträffade många missväxt-åren, den hårda Roteringen, den starka Hemmansklyfningen och serdeles afsöndring af jord, hafva hufvudsakligast bidragit att menigheten för närvarande befinner sig i fattiga omständigheter. §• Näringar. Jordbruket fortfar i allmänhet att skötas på samma sätt som förr. Ängsskötseln samt framför allt utdikningen af kärr och myror, hvarigenom elimatet mildras och en förökad fodertillgång erhålles, har dock under de sednare åren oafbrutet vunnit framgång. En betydlig framtida förbättring i åkerbruket kan derföre med någorlunda visshet förutses, såvida de hinder hvilka nu bidraga till folkets vanmakt, i allt hvad möjligt är, undanrödjas. I alla delar af Länet har odlingen af potates vunnit betydlig tillväxt, och utgör potates nu en väsendtlig del af Allmogens födo-ämnen. Linodlingen har tilltagit, men hampa odlas mera allmänt. Boskapsskötseln har under de sednare fem åren icke blifvit serdeles förbättrad. Kor äga medelmåttig godhet och storlek. Hästarne utfodras bäst, hvarföre de vanligen äro goda och starka. Häst-afveln, som förut varit god, har ytterligare blifvit förbättrad genom de Hingstar, som erhållits från Strömsholms Stuteri. Fåren äro i allmänhet förbättrade genom de Schäferier, som här blifvit anlagde. Districts-Magazins-inrätlningen har varit ganska välgörande för detta Län, som bäst bevises deraf, att oaktadt många på hvarandra följande missväxt-år, har Jemtland icke större undsättnings-skuld till Kronan än 1,800 R:dr Banco och att öfver 3oo,ooo R:dr Banco gammal undsättningsskuld blifvit betald, samt Districts Magazins-spannemålen, 17,000 tunnor, som Kronan förskjutit, äfven i det närmaste liqviderad. Under de sista fem åren hafva tillkommit 36 Nybyggen, projeclerade till q Gärde-Mantal.
Djurgården skulle genom förslagets antagande fördubblas, ber jag att få erinra, att de afgifter, som erläggas för inträde dit, användas till Djurgårdens förskönande. Jag hemställer då lill Hr von Hartmansdorff, huruvida han icke, likasom hvarje annan, ville med en styfver mera än förut bidraga till vinnande af detta vackra ändamål. Skulle Hr von Hartmansdorff härtill vara obenägen, beböfver han, för alt göra sin mening gällande, icke ovilkorligen påyrka punktens återremiss, enär han har utvägar öppen att bifalla K. M:s Propos., som just föreslår hälften af hvad Utsk. tillstyrkt. Att vi skulle återremittera punkten derföre att 2 Stånd återremitterat utlåt., tror jag icke vara något antagligt skäl, utan anser snarare det vara skäl att visa, det K. M:s Propos. i denna del blifvit af åtminstone ett Stånd gillad. Frih. Stjernstedt, Aug. Wilh.: Jag delar de betänkligheter, som Frih. Palmstjerna emot denna punkt framställt, och jag tror att i detta, likasom i flera andra fall, då R. o. Ad. önskar förändring af ett afgifvet förslag, det vore tjenligast att återremittera frågan, pä det att Utsk. måtte blifva i tillfälle att gifva det förslag, man förordar, en fullständig och tydlig redaction. Af detta skäl förenar jag mig med dem, som påyrkat punktens återremitterande. Gr. Liljencrantz, Gust. Fredr.: Jag för min del får anhålla om Hr Gr. o. Landtnäs propos. å bifall till K. M:s förslag uti nu ifrågavande hänseende. 15* 228 Den 22 Februari e, m. Frih. Palmstjerna: Då Frih. Tersmeden, som är ledamot af detta Utsk., hvars utlåt, vi nu behandla, icke ansett en återremiss af denna punkt behöflig, utan funnit det vara lämpligare att genast antaga K. M:s propos. i denna punkt, kan jag naturligtvis icke hafva något alt deremot invända, hvilket synes af den contrasignation, hvarmed den Nåd. Proposm är försedd.
hvilket ej behöfver hårdt til snöras för att blifva välsit ande. Finnes endast att erhål a i Sverige genom H E N R I K L A B A T T, Stockholm, 27 Drottninggatan 27, 1 tr. upp. Garderoben. JULKLAPPAR. Inköp af julklappar ombesörj es åt Iduns abonnenter gratis. Till landsorten mot EFTERKRAF eller POSTFÖRSKOTT. Porto m edsändes. IDUNS UTRÄTTNINGSBYRÅ. Expedieras mot efterkraf, om storleken kring lifvet uppgifves i decimaltum eller centimeter. Guldfransar, guldbroderier, guldknappar e t c, som svartnat och blifvit fula, rengöras på följande sätt. 40 gr. gummilacka, 1 gr. drakblad, 1 gr. gurkmeja (allt sammans erhålles på apotek! upplösas i vinsprit, hvarpå vätskan silas genom en lapp och medels en fin hårpensel strykes på de föremål, som skola rengöras. Man håller ett varmt strykjärn nära intill föremålen, och till oeh med om knapparne äro så afnötta, att de äro silfverhvita, bli de åter vackra. Man träder upp knapparne på en gaffel, bestryker dem med lösningen och håller dem nära en varm spiselhäll. Allmännyttigt. Silfver och galvaniserade saker rengöras lättast med ammoniak på en linnelapp. Torkas väl med linne och putsas blankt med krita. A. Vaxoch stearinfläckar på silfverljusstakar bortskaffas fullständigt på ett mycket enkelt sätt. Man häller öfver ljusstakarne långsamt kokande vatten så länge, tills alla fläckarne äro upplösta, hvarpå de gnidas torra med mjukt sämskskinn och putsas efter med silfvertvål. Användandet af soda. Soda kan användas på mångahanda sätt och är, taget i små portioner ej skadligt. Ofta händer då man kokar fruktsoppa, att den har en så skarp smak, att man skulle behöfva ett allt för stort kvantum socker för att kunna förbättra den; tillsattes då litet soda, är det lätt hjälpt, men i helt små portioner, tills syran är försvunnen.
Armbössemedel — _ 443 qq Balans till år 1861: Balans från år 18-59. Skulder Af skrifningar och afkortningar: Spanmål, redovisad i 1859 års provianträkniug,... Dito, med penningar löst, Hemmansräntor och arrenden Afskrifningspi ocent Bevillningsafdrag å räntemedel Uti 1858 och 1859 årens räkenskaper redovisade Utgifter: Löner och arfvodeu Kost och underhåll Medikamenter Beklädnad Husgeråd och inventarier Nybyggnader och reparationer Räntor å donerade kapital Kronoutskylder Restituerade medel Hästarnes utfodring Diverse utgifter Försåld spanmål .. ftgr Ser Balans till år 1861: Kontant behållning Fastigheters värden ... Behållning af spanmål. Utlånta medel Fordringar Sgr Spanmål. Penti ingai*. Af Direktionens öfver nämnda hospital tili Kongl. Majit afgifna underdåniga berättelse oin tillståndet och förvaltningen af denna välgörenhetsinrättning under förevarande revisionsår inhemtas, att derunder blifvit underhåilne och vårdade på egentliga hospitalet 221, å dårhuset 165 och med såkallad enkhuskost 51, eller inalles 437 personer. Vid samma års början utgjorde underhållstagarnes antal, enligt berättelsen; 201 Under årets lopp hafva intagits... aflidit och utskrifvits i hospitalet. Vid 1860 års utgång utgjorde personalen 327 personer. Etter sex olika spisordningar hafva under revisionsåret utspisats tillhopa 131,999 dagportioner. Underhallstagarne hatva i medeltal utgjort 362 och kostnaden för deni samtaanlagdt 69,715 R:dr 9 öre, hvilken summa, fördelad på hvar och en af dem, utvisar, att kostnaden för hvarje underhållstagare uppgått till 192 R:dr 78 öre för år. Hospitalet egde vid revisionsårets sint utlånta medel till belopp af 64 283 R:dr R:mt.
Fisken hoppade öfverallt dernere, det bildade sig små ringar här och der på vattenytan, de växte större, vidgade sig och försvunno. Det skulle säkert bli en solig, vacker dag derborta höjde sig dimman redan, och en bred, matt solstråle trängde sig skimrande derigenom. Den föll på en liten grön holme, lekte i de dallrande löfverken på altopparne. Hela tjärden såg ut som en ändlös ocean för resten, öarna midt emot voro alla insvepta i den hvita, tjocka misten, det böljade vid de nedre molnlagren, också himlen liknade ett haf, de täta ull-lika dunstflockarne rörde sig för morgonbrisen, bolmade, hopade sig och försvunno för att ge rum åt nya, flyktiga molnmassor. Hör hit, Peltonen, skrek patronen med sin höga, gälla stämma, kom hit på en stund, jag har en hel hop att tala med honom om. Han derborta på åkern var patronens faktotum, arbetskarlen Peltonen, på en gång förvaltare, inspektor, trädgårdsmästare, betjent och dräng på Hvitö gård, i tjenst hos den rike enklingen patron Emile Gerôme Uninius, Hvitös nuvarande stränge och föga populäre egare. Hvad nu, hvarför har Peltonen klädt sig så der, är det meningen att här inte skall arbetas i dag? frågade patronen, då han såg mannen komma fram iklädd en ren arbetsskjorta och en snygg väst af mörkgrå vadmal, han tänker väl passa på, då han vet att jag ska' in till stan, att under tiden ta sig en rigtigt glad dag här, hvasa? Peltonen såg upp med en mörk blick, men slog ögonen ned igen utan att svara. Nå, hvad är det, ut med språket, skall jag bli lydd, eller hur? Peltonen såg åter upp med samma på en gång föraktfulla och undergifna min. Jag har aldrig hvilodag, det vet patron sjelf. Jag tog på de här paltorna för att att det är mors födelsedag och Heikkis med ... för resten är det lappdags för andra rocken, hon syr ihop trasorna på'n, hon derinne. Födelsedag!
Exp.Utskis utlät, mätte till Utsk. blifva återremitterad!, på det att Utsk. mätte, efter begrundande af hvilken årstid, som kan anses vara den bäst passande, komma in med ett förslag, som kan antagas, ty annars skulle det kunna Den 11 December e. m. hända, alt alla fyra RiksStm stannade i olika beslut oell man slutligen möjligen komme i behof af ctl förstärkt Exp.Utsk., för att lä dagen till nästa riksdag utsatt. Ilr Gripenstedt, Joli. Aug.: Jag är väsendtligen förekommen af den siste värde talaren. Den förklaring, som Exp.- Utsk:s ordförande afgifvit synes mig ingalunda riktig; ty att i grundlagen skulle hafva stätt ”under loppet af hvart 3:dje är” i st. f. ”hvart 3:dje är”, för att uttrycka hvad jag anser vara meningen, det vore ungefär detsamma, som att säga, alt man skall se med sina egna ögon, d. v. s. hvad man kallar en pleonasm, som alltid är öfverflödig. Hvad åter beträffar, huruvida den 1 November vore för riksdagens sammankallade den tjenligaste tidpunkten eller icke, derom har jag redai) i min motion yttrat min öfvertygelse, äfvensom jag för öfrigt, i hvad rörer frågans behandling, öfverensstämmer med Frih. Cederström och tror, att en återremiss vore tjenligare, än ett beslut, emedan man på detta sätt lättare kunde vinna öfverensstämmelse de särskilda Stånden emellan. Frih. Raab, Adam Christian: Det synes, att någon stridig åsigt icke äger rum i afseende på rättigheten för R. St. att utsätta någon annan dag för nästa riksdags början, än den, på hvilken innevar. riksdag samlades; således är här blott fråga om den åtgärd, som nu bör vidtagas, för att behandla ärendet så, att en dag i November må blifva bestämd lill den, på hvilken nästinträffande riksdag bör samlas. ' I afseende på denna behandling af ämnet, instämmer jag med Frih. Cederström; men med afseende pä dagen för riksdagens sammankallande, förenar jag mig Gr.
För urtima riksdag anställes val, så snart ske kan. Valet skall kungöras, på samma dag, uti alla valdistriktets kyrkor, å landet minst 30 och i stadsdistrikt minst 14 dagar förut, om det lagtima riksdag är, lill hvilken val skall ske. Är det urtima riksdag, skall kungörelsen minst 14 dagar förut på landet och minst 8 dagar förut i stadsdistrikt kungöras. Der Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o 12. 17 Der i någon församling allmän gudstjenst ej förrättas å söndag, då kungörelsen uppläsas bör, skall vederbörande kronobetjent, på presterskapets anmodan, kungörelsen skyndsamt från gård till gård kringsända låta. § 48. Elektorsval, der det bör ega rum, skall högst tio dagar före riksdagsmannavalet hållas. Kungörelsen derom bör uppläsas minst tvänne söndagar före valet uti alla kyrkor i den valkrets, som i detta val tager del. I församling, der å den söndag gudstjenst ej hålles, meddelas kungörelsen, såsom i nästföregående § är sagdt. § 49. På samma dag val i valdistrikts hufvudort verkställes, skall ock tillfälle lill val öppnas på de orter, hvarom i 29, 31 och 32 §§ handlas, och protokollet deröfver med första derefter afgående post till valförrättaren i hufvudorten insändas. Den anmälan, som i 33 § föreskrifves, skall ock lika skyndsamt inskickas. § SO. Då, inom jordbruksafdelningen, riksdagsmannaval i valdistriktets hufvudort förrättas, skall valförrättaren, sig lill biträde, bland närvarande valmän utse en nämnd af två, högst fyra män, som uti valsedlarnas granskning, rösternas sammanräkning, fullmakters utfärdande, pröfning af afsägelse och andra, i följd af valet uppkommande, frågor taga del. Desse män skola, vid besluts fattande, med valförrättaren hafva lika röst. § SI. Vid valförrättning skall föras protokoll, som, vid förrättningens slut, uppläses, justeras och af valförrättaren och den honom biträdande nämnd underskrifves.
De hade gift sig alla, en efter en och fått barn, som nu började bli giftasvuxna; eller de hade blindt kastat sig ut i verlden, till Luddes stora förskräckelse och skaffat sig arbete på egen hand. Ludde var riktigt ledsen öfver, att der nu inte fans någon qvar. Han började tycka så smått, att han var en ruggig och ensam fågel. Mamma kunde timvis sitta och sofva i sin länstol, med glasögonen åkande allt längre ned på den tunna, skarpa nästippen, till dess de slutligen droppade helt ner i hennes knä. Hon blef också allt mera sparsam och rädd om styfvern, ju mer kapitalet växte; och till Luddes stora bedröfvelse blef maten sämre: ofta rå och ofta vidbränd. En vacker dag, när potatisen åter krasat för knifven och vällingen icke varit möjlig att svälja, fast mamma påstod att den var riktigt god, begagnade sig Ludde af hennes middagssömn, smög sig öfver till bagaren och köpte för 25 öre hvetebröd, som han förtärde bakom sin skärm i butiken. Denna hans eftergift för natursidan af sin varelse blef ödesdiger: det gick snart aldrig en dag utan att han rumlade upp för 25 öre hvetebröd, och det fans dagar, då det icke förslog att mätta hans begär – då hela 50 öre ströko med. Men dessa bagarbodsutsväfningar kommo honom att lägga betydligt på hullet; och slutligen blef han genom dem lika rund och svällande som en skånsk limpa. Som Ludde var prestson, måste han välja sitt umgänge med varsamhet. Det passade sig inte att han umgicks med byns handtverkare och yngre affärsmän. Han borde välja sitt umgänge efter sitt stånd, menade mamma, ty man skall alltid hålla sig uppe. Det är man skyldig sig sjelf. Men i denna magra, fattiga trakt fans ingen af Luddes stånd, utom presten, men i det huset ansågs till och med en man som Ludde vara alltför verldslig – hvilket bevisar, att ingen någonsin når fullkomligheten i andras ögon. I byns närhet fans emellertid en större landtgård, som egdes af en man på Luddes ålder. Han var enkling och hade en enda dotter, som ända från sina tidigaste år fört ett slags nomadlif med en ogift faster.
Densammes motion, att \ af det i Kongl. Majrts Nådiga Proposition, angående Stats-verkets tillstånd och behof, till vägars förbättrande begärde Stats-anslag af 400,000 ll:dr må användas till anläggande af nya vägar; 16:o Sven Isacssons från Galmare Län motion, att, intilldess LandtRäntmästares lönevillkor kunna varda förbättrade, det desse embetsman tillerkände remisslage må förhöjas; 17:o Pehr Jonssons från Galmare Län motion om ändring uti Kongl. Brefvet den 14 Juni 1825, i hvad det innehåller stadgande, alt kronohemman på Öland, som varit af barnlöse åboer innehafde, böra vid deras afgång, sill boställen åt skol-lärare anslås; 18:o Måns Pehrsson1 från Malmöhus Län motion om indragning af den kronotionde, hvilken, såsom en behaglig lids förläning, blifvit anslagen åt Paslorerne i Otlarps, Felstads och Nöbbelöfs socknar inom Malmöhus Län m. m.; 19:o Anders Janssons från Westerås Län motion om anslag af allmänna medel till anläggande af en canal emellan sjöarne Åmänningen och Snyten i Westerås Län; 20:o Mathias Hjorts från Götheborgs och Bohus Län motion 0111 rättighet för åboerna å ålskillige lill Hvilfeidlska stipendii-imättningen hörande hemman att samma hemman till sig under egande rätt inlösa; 21:o Olof Janssons från Stockholms Län motion om rättighet för den, sorn upptäckt gröfre brott, att få derå anlända kostnader af allmän - 96 Prot.-TJtdrag, den 24 Augusti i844- na medel ersatte, då den brottslige till gäldandet af sådane kostnader saknar tillgång; 22:o Pehr Jonssons från Calmar Län motion om bidrag af allmänna medel till anläggande af ett magazin för kronotiondeoch afrads-spanmål vid Mörbylånga köping på Öland; 23:o Lars Bygdens från Westerbottens