Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af dessa bruk erlägga nemligen Elfkarleby, Strömsberg, Ullfors, Forssmark och Ortala bruk, hammar-skatt med en procent af hela den årliga tillverkningen, under det Söderforss, Wattholma, Harg och Skebo bruk. väl för en del af tillverkningen erlägga lika hammar-skatt, men derjemte, i följd af frälse-rätt, hafva en annan del af smidet fritt från hamni ar-skatt, i likhet med hvad äfven eger rum med andra bruk i riket, som c ga frälse-rätt. Med de öfriga Dannemora-bruken, Löfsta, Gimo, Österby och Rånäs, hvilket sistnämnde brak, år 1774, tillkom medelst flyttning från Gimo af en hammare och 2 härdar, förefinnes åter ett annat förhållande. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 /voaZ/, 4/: Z/o/io^/r/oa, TI'. Lo^om til! Lxp. Dtst. ilen 19 k',-!),', lil. 1 e. m. ^VäcZ/A-^ Z', o/-or-r/M?/ E Z7/ce/§ ^rär/k/s^ o,/i «ie-/s/^ a,re/§-2Ni/s r/// Aeirä>l/a^,2oarro,rs^ oc/r 07/ /o, ^ätt-r/ri/s a/ 6'«? /!Zo,Z's Z77iro///^§crZ ä,- ^ 6l/ire,r <5^0L^- Zo//a^ L/ott i/o/r t 5 /u/la-l/-/ 18^0.
Köping 50 Luleå — Borås 20 Mariestad 20 Carlshamn 70 Piteå Carlstad . • • »5® 35 Sala Christianstad 90 Sundsvall Fahlun — Söderhamn 15 Jönköping 50 Söderköping 25 Landskrona 85 Umeå Linköping 100 Wadstena 30 Lund — Warberg 20 Nyköping . 50 Wenersborg 25 Uddevalla Wexiö — Transport 10,480 Transport | 10,00.) Bä. till Bev.-Utskoltcts Betänkande, N:o 11. 87 i R:dr R:dr Transport 10,885 Transport Marstrand Nora 11,020 20 Femte Classen. Norrtelje Philipsstad 25 25 Sigtuna —. Alingsås t • • Skanör med Falsterbo ■— Askersund • • • 25 Skara .— Cimbritshamn — Skenninge 25 Eksjö 15 Sköfde 5 Engelholm 5 Strengnäs — Enköping — Strömstad — Eskilstuna — Säther — Falkenberg — Södertelje -— Falköping — Sölvitsborg — Grenna — Thorshälla ■— Hjo — Trosa Ronge 11 ■—- Ulricehamn Kongsbacka 15 Wimmerby Laholm — Åmål 10 Lidköping 50 Öregrund — Lindesberg 25 Östersund — j Mariefred — Östhammar — I T rausport j 11,020 Summa B:co R:dr 11,130 STOCKHOLM, ei.méh & cnANSEacs tryckeri, 1844. Be villian"s-Utskottets Betänkandej N:o 12. I N:o 12. Ant. till Exp.-Utsk. d. 8 Nov., kl. i e. m. Betänkande, angående Tullbevilln ingen. Bevillnings-Utskottet åligger, jemlikt 3i §. Riksdags-Ordningen och 6o §. Regerings-Formen, att hos Rikets Ständer uppgifva grunderne och sättet för utgörandet af den bevillning, Stats-Verket eger påräkna af tullen å inkommande och utgående varor.
Han har väl sagt om mitt försök alt etablera en theori i en viss punkt, nemi. om fördelen att låta stora genomskärningar of landet bedrifvas af Regeringen, i stället för af enskildta bolag, att det vore en omöjlighet, men jag hoppas, alt det nu mera åtminstone snarare skall blifva en omöjlighet för Frih. Sprengtporten, eller någon annan, att etablera en sådan theori, som den, hvilken synes mig legat lill grund för de flesta af hans yttranden här. Om jag ej misstager mig i mitt omdöme om hurudan denna theori är, så visar den sig vara ungefärligen sådan, som skulle Regeringen jemka emellan de olika provinsernas förmögenhet, d. v. s. taga en andel af en större provins’ förmögenhet, för att genom allmänna arbeten utsträcka den till en mindre förmögen provins, eller att söka genom förordande af lättade contraunicationer, såsom motiv till anslag af statsmedel, skaffa Regeringen ett tillfälle att disponera sådana medel, likasom Regeringen skulle vara den, hvilken oupphörligt borde drifva nationens productiva kraft, och söka utveckla den på ett annat sätt, än nationen sjelf kunde och borde göra. En man i ett annat Stånd, som af många, och äfven af mig, i ett visst afseende anses för en stor statsman, har i en motion utvecklat en nära nog lika beskaffad theori. Han har fästat vår uppmärksamhet på, att äfven detta Iilla land skulle vara utsatt under en tilltagande civilisation för pauperism, hvilken, såsom en skugga till sin kropp, skulle blifva dess oundvikliga resultat och slutligen föra demoralisation med sig. För att förekomma denna pauperism och denna demoralisation, så bestode nu den moderna statskonsten hos Regeringarne uti att söka med allmänna medel åstadkomma be - Den 18 Mars. höflign allmänna arbeten, hvartill den fattiga skockens arbetare skulle användas, och i den progression, sorn folkmängden knnde gifva eM öfvers kott., i samina progression, skulle statsmedel af Regeringen användas, för att sätta deni i arbete, och detta öfverskott på Sveriges folkmängd beräknades för närvarande lill a5,ooo man.
Om ler vapen, 4 §. Om Commeadéursätternas säte å Rid darhuset. 5 §. Om hufvudman och ättemän, samt i hvad ordning hufvudmsnnariiUen må tillträdas. Dea 4 December e. m. 09 6 §. Om hufvudmans, ättemäns och fullmäk tigs rätt att intaga säte vid Riksdag. 7 och 8 §, Hinder derföre. 9 §. Om representationsrättens utöfvande af hufvudman eller ättemän, som rest utrikes eller gått i fremmande makts tjenst, samt af Adelsman som råkat i fientlig fångenskap och fått till Fäderneslandet återvända. 10 §. Om Adelsman, som flyttat sitt bo och hemvist utrikes. 11 §. Om Adelsman som utur Riket afvikif. J2 §. Angående complettering af de Genealogiska Tabellerne. 13, 14 och 15 §. §. Om anteckning och hvad dervid bör iakttagas 16 §. I hvilket fall hufvudman må intaga sä te för en annan ätt, samt huru förhålles då hufvudman, sorn fullmakt utgifvit, dör. 17 §■ Om origtiga betyg vid anteckning före tes och om anmälan dervid göres, att polett blifvit utlemnad på grund af origtig genealogie. 18 §• Formulaire till fullmakt. 19 §. Om flere fullmakter, utgifne af samma person på en gång elier vid serskildta anteckningar företes. 20 §. Angående anmälan af skedd vägran att pollett utlemna. 4? Den 4 neeember e m. Sl §, Huru bänkarne i RiddarhusSalen böra indelas, och om bänklistor. 22 §, Om polletts., uppvisande innan inträde i RiddarhusSalen vinnes, och om pollett obehörigen utlånas. 23 §. Om Riddarhusordningens och ordnings stadgans uppläsande vid början ät hvarje Riksdag. 54 §. Om Electors val. 25 §, Om Electorernas sammanträden. a6 §.
Och tog en, af Konungsligo säd, och gjorde ett förbund med honom, och tog en ed af honom; men de väldiga i landens tog han bort; På det att riket skulle ödmjukadt blifva, och icke upphäfva sig, att förbundet måtte hållet varda och ståndande blifva. Men den, samma säden föll af ifrå honom, och sände sitt bådskap uti Egypten, att man skulle sända honom hästar och mycket folk; skulle det lycka sig med honom? Eller skulle han komma der väl af med, som sådant gör? Och den som förbund bryter, skulle han slippa? Så sant, som jag lefver, säger Herren Herren, uti den Konungens rum, som honom till Konung satte, hvilkens ed han föraktade, och hvilkens förbund han bröt, der skall han dö, nämliga i Babel. Och skall Pharao intet blifva ståndandes med honom i örligena, med storom här och mycket folk; då man torfvallar uppkasta, och bålverk uppbygga skall, på det att mycket folk skall slaget blifva. Ty efter han hafver föraktat eden, och brutit förbundet, der han sina hand uppå räckt hafver, ock allt sådant bedrifver, skall han intet kunna undslippa. Derföre säger Herren Herren alltså: Så sant som jag lefver, skall jag låta min ed, den han föraktat hafver, och mitt förbund, som han brutit hafver, komma öfver hans hufvud. Ty jag skall kasta mitt nät öfver honom, och han måste i min garn fången varda, och jag skall låta honom komma till Babel, och der vill jag vara i rätta med honom; derföre, att han sig så emot mig förgripit hafver. Och alle hans flyktige, som till honom hålla sig, skola falla genom svärd, och de, som af dem slippa, skola i all väder förströdde varda: och I skolen förnimma, att jag, Herren, hafver detta talat. Detta säger Herren Herren: Jag skall också taga en telning af ett högt cedreträ, och bryta honom af, öfverst uppå dess qvistom, och skall plantera honom uppå ett högt berg;
1 skulle antagas, kommer naturligtvis den del af momentets lydelse, hvarom nu icke är fråga, att derefter rättas. Stockholm den 30 Juni 1857. Reservationer: Af Herr Friherre Paijkull, J. G., »Att vid samma riksdag, då ett förslag till grundlags-förändring blifvit af Ständerna förkastadt, återkomma med ett alldeles dylikt, tyckes föga öfverensstämmande med den grannlagenhet, hvarmed Riksstånden, på goda skäl, torde anse sig böra af ett Utskott bemötas. Icke heller synes det troligt, att ett Stånd, som under samma riksdag naturligtvis består af samma ledamöter, skulle, efter några månaders förlopp, antaga hvad det så nyss förut ogillat. Bäst torde således hafva varit att för närvarande alldeles lemna detta förslag å sido.» Af Herr Kongl. Hofpredikanten Wensjoe: »Det torde tillkomma någon af Presteståndets ledamöter i Utskottet att angifva de skäl, som vållade, att detta grundlagsandrings-förslag i Preste-ståndet föll vid innevarande riksdag. Kon st i! utions-Ut skottets Memorial M 19. 13 I Dessa voro: Do Derigenom skulle tillskyndas Kongl. Maj:ts Regering ett icke ringa besvär, utan att likväl derigenom bereddes representationen en deremot svarande ledning eller gagn; 2:0 Statsbrist-summan är lill en början icke känd och det är svårt att derförinnan afgifva förslag till skatter, som för dess fyllande kunna vara erforderliga; 3:o Vid hvarje riksdag väckas anspråk på stora anslag jemväl från riksdagsmännens sida, och da regeringen icke förut kan beräkna till hvad belopp, de kunna komma att uppgå, blir det för regeringen icke heller möjligt att vid uppgörandet af förslaget till en ny Bevillnings-förordnmg taga dem i beräkning; 4:o
fluget och taktlöst att komma och besvära dig, då Ja visst, det var andra året vi voro gifta. Einar Han hade länge funderat på om det ej vore på- A NNIE . du lefde så tillbakadragen från världen. Maj 1886. var bara några månader gammal. Det var verkliatt resa. gen bra litet egoistiskt af mig, att jag öfvertalade Erik H ELENA (varmt). Du är aldrig egoistisk. och där fick jag sitta ensam. Det var meningen, att blef borta en månad. Vi hade hyrt ett litet landtställe utanför staden, A NNIE . han skulle stanna på Munkeborg en vecka, och han H ELENA . du väl veta. Och så ha vi aldrig kunnat hålla oss Vi ä' en ofantligt intressant familj. Det måste stilla. Vi ha alltid bråkat, alltsedan vi på femton hundratalet bråkade oss in i Sverige. Och så ha vi haft den egenheten att gömma hvarenda liten pappersbit. Vi ha alltid tyckt, att det allra minsta, som rört oss, varit så viktigt. Det är därför familjearkivet på Munkeborg är så rikt. Han fann så mycket mer, som han kunde använda, än han först trott. Och du hjälpte honom att finna? Inte i början. Talade han inte om hur oartig jag H ELENA . A NNIE . var? Jag kom inte en gång ned till måltiderna. Jag sett så svåra exemplar, medan min far lefde har aldrig kunnat tåla herrar arkivforskare. Jag har och äfven under min mans tid. Nå, min gamla hushållerska skötte om herr docenten, och som hon var alldeles intagen i honom, visste jag att han inte for illa. Det lugnade fullkomligt mitt slottsfrusamvete. Han fick god lekamlig och andlig spis; men mitt sällskap fick han inte. Nå, så en vacker för middag, då jag trodde honom vara ute, kom jag direkt från min ridtur in i biblioteket. Han har verkligen 232 ett alltför uttrycksfullt ansikte. Du skulle sett hans min. Han släppte boken, som han höll i handen. Han kände så väl till alla de konstiga damerna af min släkt, grefvinnan Ulrika, fröken Marie-Charlotte och alla de andra, att jag inte undrar på att han blef förskräckt. Han trodde väl att all deras vildskap lig alls. Jag tog upp boken och gaf honom den.
Skrifvelse N.o ägg. befrämjande inom Riket, hafva Rikets Ständer, utom den £. K. M. i allmänhet medgifna dispositions-rätt af öfverskotlen å afgiften till handelsoch sjöfarts-fonden, ansett sig böra serskildt till E. K, M. i underd. öfvelemna, att å dessa öfverskott anvisa medel för befrämjandet af Trollhätte Cauals oell Slussverks bringande till lika dimensioner tned Götha Canal, så vida E. K. M., efter ofvannämnde vederbörandes börande oell efter verkställd pröfning och godkännande af plan och kostnads förslug för arbetets utförande, skulle finna ett sådant bidrag från Statens sida erforderligt och kunna meddelas, utan att lägga hinder i vägen för andra, för handelns och sjöfartens betryggande, oundgängligen nödige åtgärder. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 23 Februarii 1835. Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adela den i Mars i835. Preste-Stdndet den 5 Borgare-Ståndet den 5 Bonde-Ståndet den 5 Rikets Ständers underd. Skrifvelse_, i anledning af väckta frågor om Folk-Skolors inrättande. (Statsoch Oecon.-Ulsk. N:ris 34 och 4<>) S. A. K. Inom samtlige Riks-Stånden hafva framställningar blifvit gjorde, angående angelägenheten af en förbättrad folk-undervisning på landet; i hvilket afseende föreslagits, alt Folk-skolor, såsom snarast ledande till ett sådant ändamål, mätte varda inrättade.
Kassor tillkommande dylika besparingar innehållas, eller af vederbörande aftjenas ; hvaremot i sådana fall då, vid en tjenstemans afgång, det anvisade löneanslaget tilläfventyrs icke finnes att tillgå för så lång tid , som till begrafningsbjelpens betäckande erfordras, bristen; kemmer att af Hufvudlitelns besparingar ersättas.” — 67 — Revisorerne anse sig böra i minnet återkalla, att, till följil af Kongl. M <j: s och Rikets Ständers beslut, den lija Slalsreglei ingen vidtagit med lSj* års början, likväl med bibehållande under det året af den förra indelningen utaf Riks-Stats-Hufvudlillarne ; — Varande således för år 1840 gällande 1835 års Riks-Stat och för år 1841 den af Ständerna vid nästförflutna Riksdag fastställda Stat, Vid anställd jemnförelse emellan statsutgifterna och anslagen derför under ifrågavarande a:ne år, hafva Revisorerne funnit, att den, eldigt sist församlade Revisorers Berättelse, vid 1839 års slut, å 2ulra Hufvudtiteln (^Civileoch Landt-Staterna) befintliga brist, 15 i, 3 j 2 R: ir 24 sk. 3 rst. Under åren 1841 och 1842 hafva dock måst anordnas utgifter, tillhörande 1840 års 2:dra Hulvudtitel , till belopp af 2,900 R:lr 3o sk. 11 rst., på sätt bilagda Tabell, Litt. C, närmare utvisar, så alt den egentliga bristen utgör, enligt i8ji års Rikshufvudbok, 14f?’1 72 b-lr 3o sk. 10 rst., hvilket belopp, jemlikt föreskriflen i Kongl. Majus nådiga Bref den 2 Februari 1842, föranledt utaf Rikets Ständers skrifvelse den 12 Maj 1841 » ä|- uti Rikshufvudboken inom linien balanseradt , på det näst härefter sammanträdande Ständer må kunna i afseende härå vidtaga de åtgärder, som anses erforderliga.
— Sjutton till elegant våning härrskapet skaffat sig, den kostar nog schaber den — men hvad gör man icke för de älskvärda damerna! Hvilket åtföljdes af en sirlig bugning. Fröknarna Holms fientliga allvar kunde emellertid icke mutas. Och nu reste sig herr Holm beslutsamt och promenerade af och an som i djupa tankar, medan öfver glasögonen sköt fram mot de båda männen en forskande blick. Därpå höjde han hufvudet och började tala. Det kom i den osäkra tonen hos en predikant, som nödgas ställa några allvarsord till kamraten från forna tider. — Ja, broder Westerhjelm, i detta landet kan man Härren vare lof, tänka på att komma upp — på det bästa viset. Härren har sökt våra hjärtan och gjort oss till medlemmar af presbyteriankyrkan här om hörnet, alldeles utmärkt, jag må så gärna säga fint folk, och flickorna känna det så godt i söndagsskolan och älska att fira sin juldag på det rätta sättet. Vi vilja ju också gärna gifva dem ett godt hem för det nya umgänget. — Det är — kort sagdt — ett nytt lif, som Han rätade på sig och antog en tryggare ton. — Se vännerna, det är nog så, att folkets gudsfruktan gör, att Gud välsignar detta stora land med öfvernog af det jordiska också Här log han litet mildt skämtsamt och fortsatte: — Se det kan man säga, att det lönar sig att vara vän med Gud, ni vänner, det lönar sig — också i världslig mening. Tapetserarens hufvud hade alldeles sjunkit ned mellan de ofärdiga axlarna. Mot rummets prydlighet sågo hans kläder ytterst dåliga ut. De darrande fingrarna, som hårdt omslöto hatten på knät och ögonhvitornas simmiga glans förrådde den obotlige dryckeshjälten. Som i hypnotisk halfsömn stirrade han stort ut för sig. Plötsligt tycktes värdinnan blifva orolig och inföll blygt: — Skulle jag inte — kanske få bjuda på Men vid döttrarnas förfärade ryck i hennes klädning, afslutades meningen stammande: — en kopp té? Detta ord verkade magiskt. Herr Bentzén, som under det långa talet med vidöppna ögon och åtskilda läppar betraktat vännen Holm, for hastigt upp och ut på golfvet, där han bockade sig ända mot jorden.
Befhide medgifvit ulskänkningsrätt, skall derefter sammanträda en TaxerisKommité, som skall bestämma afgiften, men den innehåller deremot intet om tiden, inom hvilken utskänknings-resolutionen bör meddelas, och intet om rättigheten för en sådan utskänkare, att, i enl. med 12:te §:ns 2:dra och 3:dje inom., få, lika med Gästgifvare, klaga öfver taxeringen eller afsäga sig utminuteringen, i fall de blifvit för högt taxerade, och jag skulle föreställa mig, att ett tillägg derom är af behofvet påkalladt. Emellertid hemställer jag, huruvida icke R. o. Ad., ulan att i någon mån träda formerna för nära, kan vidblifva sitt beslut i afseende på utskänknings-ställen, men antaga Utskis förslag i fråga om utminuterings-ställen. Gr. Lagerbjelkei Hvad först beträffar det tillägg, hvilket Frih. Raab ansett nödigt, i den händelse R. o. Ad. skulle vidblifva sitt beslut, kan jag icke dela hans tanke. Det faller af sig sjelft och det behöfver icke i förordningen att serskildt stad - Den 4 Ok lobel' e. lii. C!) gas, att TaxerisKommitéens beslut kan och får öfverklagas. Derom finnes redan stadgadt i Bevilln:sFörordn:n, hvarest, omtalas, icke blott, att sådane besvär få anföras, utan äfven huru dervid skall tillgå. Intages nu ett dylikt stadgande uti förevaride författa. så blifver det ett öfverlöppsstädgande. På samma sätt och derföre, att det icke finnes ett serskildt stadgande derom, lärer det icke kunna nekas en person, hvilken redan erhållit ulminuteringseller utskäknings-rätt, att fä afsäga sig densamma, likasom man väl icke kan förneka, att en landthandlande eger rättighet alt nedlägga sin bandel, ehuru, så vidt jag kan påminna mig, något stadgande i IlandelsOrdmn derom icke förekommer.
Desse motioner, hvilka ansetts böra af Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotten gemensamt behandlas, hafva Utskotten i behörigt öfvervägande tagit; och som transporterande sjöledes ej mindre af Båtsmän, än af Kronans manskap i allmänhet samt af Krono-efFecter skulle 4 Slatssamt Jllm. Besa.- och Oeconomie-Utskottens Betänkande JY:o 6. leda lill en betydlig lindring uli Krono-sk julsningsoli inqvarterins-besväret, samt della transportsält följaktligen synes böra företrädesvis begagnas, äfven om detsamma skulle blifva något dyrare, än forslandet till lands, hvilket senare dock ej är att förmoda, utan synes fastmera troligt, att, på sätt Molionairerne anfört, besparing i Stats-ulgifterne derigenom äfven skulle vinnas; alltså fä Utskotten vördsamt tillstyrka Rikets Ständer, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit täcktes i Jiåder förordna, att transporter af så väl Kronans manskap i allmänhet som Krono-efFecter från en ort lill annan inom Riket hädanefter alltid matte verkställas sjövägen, vare sig på Kronans egne eller på hyrde fartyg, då ett sådant transportsält kan begagnas. Beträffande härefter Måns Månssons hemställan, angående sältet för Båtsmän att färdas, då sjötransport ej kan ega rum; så få Utskotten upplysa, att så väl i Tåg-Ordningen den i5 September 1791 §. 4> som I*ilerims-Tåg-Ordningen den 24 September 1809, Mom. 12, finnes, i likhet med föreskrifterne i alla förut gällande Tåg-Ordningar, stadgadt, att Underofficerare och ringare Betjente samt Manskapet af Sjömilicen, på tåg emellan Flottans eller Escaderns Station och något derifrån aflägse embarquerings» eller debarqueringsställe, skola forthjelpas med skjuts på samma sätt som deras vederlikar vid Infanteriet vid tillfälle af marche forcée.
IV. B. 218. VIII. A. 68. —. angående tillstyrkan om inköp och utdelning af 600 exemplar af Grefve von Schwerins arbete: Författningar rörande BankoVerket &c. VII. B. 236. VIII. A. 4o3. — i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande, angående rättighet för BankoFullmägtige, att fortfarande, efter nästa års ingång, vidtaga anstalter om Silfverköp. VII. B. 359. VIII. A. 68. — angående revision vid LåneContoren i Götheborg och Malmö den 1 Mars. X, B. 343. A. 4°9‘ —- i anledning af väckt motion, att instructionen för BankoUtskottet borde vid Riksdagens början meddelas. XIII. B. 266. XV. A. 142. — angående väckt motion, om utdelning till RiksStåndens ledamöter af det utgifne arbetet: Handlingar och upplysningar, rörande Banker i andra länder. XIII. B. 266. XV. A. 142. —* i anledning af väckt Förslag om inrättande af SockneBibliothek på Bankens bekostnad. XIII. B. 266. XV. A. i43. — i anledning af väckt motion, om instäl - 53 leise af BankoAuctioner i tle fall, der efterlefnad af nuvarande 18 och 19 §§ uti 18r8 års InteckningsLag kunde för någondera ägaren bereda möjligt lidande. XIII. XV. Å. i43. XXIV. U. 147. XXVI. A. 169. BankoUtskottets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden i anledning af hvad RevisionsBerättelsen år 1825 innehåller, rörande val af Suppleanter för Hedervärda BondeStåndet uti ProvinsLåneContorens Directioner, emellan Riksdagarne. XV. B. 155. XVI.
Sistnämnde Utlåtande har från Hedervärda Bonde-Ståndet Blifvit återremitteradt på grund af Riksdags-Fullmägtigen Pehr Isaksson Myrungs dervid gjorda anmärkningar, hvilka hufvudsakligen innehålla: att sjöfarten vid Gottlands Landthamnar skall idkas endasl af Handlande och ej Allmogen, som drifver sin trafik ifrån egne fiskhamnar; att Gottländska Allmogens förkofran och bestånd för ingen del beror af dess afsättning med trädvaror på Landthamnarne utan allenast af jordbruket och dess utvidgning; och alt således Allmogen borde befrias från byggnadsskyldigheten åt Tuli-Tjenslemännen, enär dessa äro tillsatte för att vaka öfver Lagarnes efterlefnad och inbringandet af Statens inkomster utan att den ort, der de finnas anställde, deraf har någon uteslutande fördel. Utskottet får, lill besvarande häraf, vördsamt anföra, att då den större seglationsfrihet, som Gottlands invånare uteslutande åtnjuter, blifvit dem på deras egen begäran förunnad under dervid fästadt vilkor, att de borde vid Landthamnarne bygga boställshus åt den af Staten aflönade Tullbevaknings-personal, som af denna seglationsfrihet blef en följd, och då icke lärer kunna bestridas, att afsättningen från dessa hamnar af Gottlands Landtmanna-producter bereder Allmogen nytta och förmon, så anser Utskottet sig icke kunna frånträda den mening, sorn finnes utvecklad i Betänkandet, hvilket dessutom redan blifvit bifallet af de öfrige 3:ne Riks-Stånden, under den a:dra innevarande månad. Stockholm den 2 3 Junii 1834- Bihang till R. St. Besvärsoch Oeconomie-Utslottets Utlåtande N:o 8g. Ankom till Exp.-Utsk. d. a3 Junii. Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Betänkandet N:o 34, angående väckt motion derom att de 124 tunnor Spanmål, som under benämning af Domkyrko-tunnor nu årligen gå från Hernösands Stift till Upsala Domkyrka, hädanefter måtte tillfalla Kyrkan i Hernösand.