Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För min skull kunde du ha sagt dina ord litet mildare! Hvarför kallade du icke genast in mig! CHRISTINA. Jag ville se om jag inte rådde sköta min sak sjelf! Olof, offrar du mig åt din mor om hon ber? OLOF. En sådan fråga besvarar jag ej i hast! CHRISTINA. Jag skall svara! Det roar dig att sjelfvilligt böja dig under din moders vilja och önskningar, derför att du är stark; mig kränker det deremot att göra det, ty jag är svag; jag gör det aldrig! OLOF. Om jag ber dig! CHRISTINA. Det kan du inte begära! Eller vill du att jag skall hata henne Säg mig, Olof, hvad menas med en sköka? OLOF. Du kommer så underligt med dina frågor! MÄSTER OLOF 119 - CHRISTINA. Vill du bevardiga mig med ett svar? OLOF. Förlåter du mig om jag tiger! CHRISTINA. Alltid denna eviga tystnad! Törs man fortfarande inte säga mig allt. Skall jag vara barn ännu? Sätt mig då i barnkammaren och jollra med mig! OLOF. Det är en olycklig qvinna! CHRISTINA. Nej! Det är något annat! OLOF. Har någon djerfts nämna dig vid det namnet? CHRISTINA (efter en paus). Nej! OLOF. Nu talar du inte sant, Christina? CHRISTINA. Jag ljuger, jag vet det; o, jag har blifvit så dålig sedan i går! OLOF. Det hände något i går, som du döljer! CHRISTINA. Ja! Jag trodde jag skulle kunna bära allt ensam, men nu rår jag inte mer. OLOF. Tala, jag ber dig! MÄSTER OLOF - CHRISTINA. Men du får ej kalla mig svag! En folkhop förföljde mig ända till porten och ropade detta förfärliga ord som jag ej förstår! En olycklig qvinna skrattar man icke åt! OLOF. Jo, min vän, det är just det man gör! CHRISTINA. Jag förstod icke deras ord, men deras åtbörder förstod jag tillräckligt för att bli elak! OLOF. Och ändå har du varit så vänlig mot mig!
Memorial, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 5, angående väckta motioner om skjutsväsendets ordnande och öfvertagande af Staten, m. m. Ofvannämnda Betänkande, hvilket, enligt till Utskottet ankomna protokolls utdrag, blifvit af Höglofliga Ridderskap^ och Adeln, Högvördiga Preste-Ståndet och Vällofliga Borgare-Ståndet bifallet, har Hedervärda Bonde-Ståndet deremot till Utskottet återremitterat; men enär genom tre Stånds beslut Betänkandet blifvit bifallet, kan återremissen ej till någon åtgärd föranleda; hvarom Utskottet velat Hedervärda BondeStåndet underrätta. Stockholm den 24 April 1866. Bih. till R. St. Stats-, Bevilln.- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande M .9. \':o 9. Ank. till Exp.-Utsk. den 30 April 1866, kl. 12 midd. Betänkande, i anledning af väckt fråga om restitution af bränvinstillverkningsafgift vid export till utrikes ort. Uti en den 29 December nästlidna år till Rikets Ständer aflåten nådig Proposition (N:o 62) har Kongl. Maj:t, i sammanhang med framstäldt förslag om förhöjning till 75 öre af den för bränvinstillverkning nu bestämda afgift, fästat Rikets Ständers uppmärksamhet å nödvändigheten att lossa på en del af de band, hvilka ännu fjettra nämnda tillverkning, betraktad såsom fabriksnäring, dervid Kongl. Maj:t, jemte hemställan att bränvinstillverkning måtte få utöfvas under alla tider af året samt att det i nu gällande förordning befintliga stadgande om maximum af daglig tillverkning måtte borttagas, tillika föreslagit undanrödjandet af det tryckande band, som vore brännerinäringen pålagdt genom det medelbara tvånget för tillverkaren att sälja sin vara inom landet.
Ständiga förluster. #Skräflande.# Förtal utan mål. #Skyar.# Oenighet. #Skymf.# Lida eller tillfoga, bjuder att wara på sin wakt wid allt hwad man företager och mot personer, med hwilka man umgås. #Skådespel.# Är ett gynnsamt förebud och lycka i affärer. #Skägg.# Att hafwa långt skägg: långt lif; den som ser ett mycket swart skägg, får sorger. Wanära hotar hwar och en som drömmer om rödt skägg; den som rakar sig sjelf, kommer att lida orättwisa; rycker man bort det, kommer man att lida förlust; drömmer man att man rakar en ung flicka: ett farligt äktenskap är i görningen; rakar man en gammal gumma, blir hon snart enka; rakar man en hafwande qwinna, föder hon en son. #Skälla.# Buller utan orsak. #Skämt.# Lika elakt att höra som föra. #Sköldpadda.# Stadnar den framför er: akta er för hemliga fiender; äter man: mycken möda för ringa winst; går den: skadligt dröjsmål i edra företag. #Skörd.# Lycka i handel. #Slagsmål.# Tager man del deri: bekymmersamma affärer; gör man slut derpå: oenighet inom familjen. #Slagtarehus.# Befinna sig i ett tomt slagtarehus, tillkännagifwer en fara, öfwer hwilken man utan skäl oroar sig. Ser man kreatur slagtas, är det ett godt tecken, om mycket blod flyter; i annat fall förestår någon sorglig händelse. #Slitna skor.# Fattigdom för den, som tycker sig begagna; ledsnad om man lägger af dem; sorg om man förlorar dem. #Slott.# Se ett: gynnsamt förebud; bebo ett: bedrägligt hopp; brinner det: deß ägare är i fara för lifwet. #Sluß.# Se Skepp. #Slåß.# Med någon: hastig lycka samt lycklig kärlek. Slår en älskare sin älskarinna, är förlofningen snart slut; slå en hund: trohet; en katt: bedrägeri; en orm: lysande seger. #Slätt.# Lycka. #Slöja.# Låtsad anständighet, rikedom.
Puke nu föreslaget, R. o. Ad. skulle finna lämpligt att återremittera frågan, på det Direkt, måtte få afgifva Utlåt, i anledn. af hvad Utsk. här tillstyrkt, så vill jag icke motsätta mig detta förslag; men tror att R. o. Ad. kan gerna bifalla Utsk:s tfflstyrkande. a» Hr Ehrenhoff, Gostaf Herman; Den anmärkn. som här blifvit mot styrkt det Riddarh.-kassan borde tillegna sig de besparingar, som mijligen kunna af fonderna upstå, är ganska orättvis, och skall 376 Den 11 Februari. af den värde anmärkaren äfven befinnas vara sådan, om han behagade taga i betraktande hvad som yttras i slutet af nästföljande §. Der omtalas nemi., huruledes en fond genom stöld förlorat 2,573 R:dr 8 sk. b:ko. Detta var en fond som möjligen kunde tåla vid en sådan förlust, men en lika stor om icke större förlust skulle möjligen kunna drabba en mindre fond och kanske helt och hållet tillintetgöra densamma. Det var på denna grund som inom Utsk. väcktes förslag att förekomma ett dylikt försvinnande af en fond derigenom att fonderne sammanslogos och gjordes solidariskt ansvarige för hvarandra, äfvensom att Riddarh.-kassan skulle åtnjuta vinsten af besparingarne och derigenom gå i en slags borgen för fonderna3 bibehållande vid deras primitiva belopp. Hvad återremiss beträffar, så har jag ingenting deremot, i händelse frågan derigenom kan blifva bättre utredd. Hr Printzensköld: Den omständigheten att en stöld af penningar, tillhörande en fond, möjligen kan ske, men icke af penningar, tillhörande en annan, anser jag icke innefatta ringaste skäl till fondernas sammanslående.
M:ts nådiga befallning, genom cirkulär af den 29 Januari 1849 bestämt dessa värden, som ock å de artiklar, hvilka vid innevarande riksdag i afseende å tullberäkningen undergått sådan förändring, hvarigenom behof af förändrade tullvärdens åsättande uppstått, har närlagde Förteckning å dessa artiklar med derå bestämda tullvärden blifvit upprättad för att, såsom supplement till 1845 års tulllaxevärden, den blifvande tulltaxan bifogas, och är denna förteckning i ofvanberörde §§. af bifogade tulltaxeunderrättelser åberopad. 8:o. Då all förhydningsmetall synes böra åtnjuta enahanda lindring i tolagsafgiften, har i 3 moni. af 22 g. näst efter orden ”bleck och spik af koppar” blifvit tillagdt: ”eller annan metall”. 534 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N:o 197. För den händelse E. K. M:t skulle i nåder upphäfva gällande forbudsbestämmelser, äro eventuella tullafgifter å de förbudna artiklarne stadgade, på sätt af bifogade Förteckning synes. Med anmälan om hvilket allt Rikets Ständer få i underdånighet anhålla, att ofvan omförmälde, härhos bilagde Förslager måtte vinna nådig fastställelse. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 21 Augusti 1851. Expeditions-Utskottets Förslag till tind. Skrifvelse, N.-o 197. 535 I. Turiff fihr Mnförsets-tutien, åtföljd af en serskild förteckningå varor, som äro vid införsel tullfria. Qvantitet för tullberäkningen. Inforselstull. Banko. R:dr sk. rst. Agal, arbetad: oinfattad 1 skålp. 40 infattad, väges med infattningen och fortullas så- som den. Alabaster, arbetad, ej specificerad 1 skålp. 16 Alun, alla slag 17 lisp.
Vid sisthållne riksdag blef inom Ridderskapet och Adeln, Prestesamt Borgarestånden den åsigt segrande: att hvarje jordegare skulle ansvara /dr vården af sina kreatur, eller gälda den skada, som de å andras egor göra; dock med förbehåll alt angränsande egare eller delegare i samma byalag må, om de flesta, hvilka ega mer än hälften af den jord, som vore i /råga, det önskade, fortfara med den nuvarande stängselskyldighets fullgörande; och anförde Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse härom den 17 November 1854, att nu gällande stängsel-författningar, hvilka ålägga den odlade jordens egare att medelst stängsel sjelfva freda sig mot skada af annans kreatur, icke allenast voro, jemte det de verkade till en betydlig skogsförödelse, i hög grad hinderliga, särdeles i slättbyggderne, för ett ändamålsenligt ordnande af jordbruket och boskapsskötseln, utan äfven måste betraktas till sin grund oförenliga med en utbildad eganderätts och ett längre framskridet odlingstillstånds kraf; att Rikets Ständer för sin del ansågo en helt och hållet förändrad grundval för egofriden böra antagas i lagstiftningen, hvilken dock, med afseende å landets omvexlande beskaffenhet, icke borde från rättigheten att bibehålla stängselskyldigheten enligt äldre författningarne utesluta de orter, som föreningsvis kunde vilja sådant besluta; i anseende hvartill Rikets Ständer i underdånighet anhöllo om utfärdande af en ny stängsel-förordning, byggd på ofvanomförmälda grundsats.
3 § Söker endera makan boskillnad, när den andra makans egendom ej är avträdd förordnas sökande och den andra makan att boets tillgångar och skulder upptecknas. Sedan skall bouppteckningen inför rätten med ed försäkra riktigheten. Visar det sig att skulden inte kan täckas skall offentlig stämning utfärdas. Mannen är inte fri om han inte avträder sin egendom till borgenärerna. 4 § Vill efterlevande maka eller arvingar undanskifta både giftorätt och enskild egendom där sådan finnes sökes boskillnad en månad efter bouppteckningen hållits. Rätten kallar alla berörda att höras över ansökningen. Har sterbhusägare och andra ej avträtt egendom är de inte fria för lagsökning. 8 § I boskillnadsmål är den egendom som sökande påstår sig ha, avskild från boet och satt under kvarstad, till det är dömt. 10 § Äger hustru fordran för pengar eller lösöre, som hon enskilt ägt men är förvandlade bevakar och fäster fordran under ed i konkurs, som annan borgenär, dock utan förmånsrätt. 11 § Emot borgenär njuter inte endera makan vederlag för såld odaljord. 12 § I boskillnadsmål skall hustruns enskilda egendom eller giftorätt förvaltas av hennes gode man. Vill hon inte sedan dom fallit låta sin man förvalta, fortfar Gode man med förvaltningen. VIII Kap Om urarvagörelse och avträde av makas egendom i bo. 1 § Vill arvingar göra sig urarva för att vinna befrielse från gäld, skall de skriftligen anmäla att de avträder den dödes egendom. 5 § Arvingen som sig rätteligen gjort urarva, är fri från allt ansvar för den dödes gäld. 6 § Efterlevande maka, som rätteligen avträtt egendom är fri från gäld som den andra maken ensam, svarar för. 8 § Arvingar som försummat att i tid göra sig urarva svara en för alla och alla för en till skulden som fanns. 9 § Försummar förmyndare att bevaka omyndigas rätt till befrielse från boets gäld, svarar han själv för den som inte täcks av vad den omyndige äger i boet. 10 § Har arvingar eller maka försummat laga tid för bouppteckning svarar de för all gäld.
Bergman, lör det han, å Öfverståthållare-emhetets vägnar, fattat olagliga, i verkställighet gångna, beslut om förre kryddkramhandlare!! E. A. Dölings häktande; ett embetsfel hvarför, genom Kongl. Hofrättens den 11 Juli 1845'gifna utslag, enligt 1 kap. 12 § Rättegångsbalken, Polismästaren blifvit dömd alt böla femtio daler silfverrnynt med sexton riksdaler 32 sk. samt ersätta det Döling tillskyndade lidande med tjugo riksdaler banko. Uppå de häröfver hos Kongl. Majit af Polismästaren Bergman i underdånighet anförda besvär, har Kongl. Majit, genom Dess med Högsta Domstolen beslutade utslag af den 8 nästlidne September, förklarat Sig icke finna skäl vara anfördt, som kunde föranleda till ändring i Hofrättens öfverkiagade utslag; i pröfningen af hvilket mål, såsom Högsta Domstolens protokoll för nämnda dag innehåller, Herrar Justitieräden Nyblaeus, Grefve Snoilsky, Grej ve Carl Sparre, af Rolén, Schmidt och Alexanderson deltagit, hvarvid Herr Grefve Snoilsky yttrat följande ifrån öfrige Herrar Ledamöters beslut skiljaktiga mening: ”Ehuru den af Erik Levander till Öfverståthållare-embetet för polisärende!' ingifna skrift, i anledning hvaraf
Efter pröfning hafva årliga stater upprättats, då visse andelar för arméen och visse för flottorna, uti den tillgängliga summan, blifvit fastställde och anviste, livaruti rubbning högst sällan ägt rum: I sammanhang dermed har den årliga aibetsplanen för flottorna blifvit utstakad, arbeten derefter verkställda, redovisningen derpå grundad och afgifven. Såsom tämligen authentika bevis på detta förhållande må tjena, att 1813 års stat och arbets-plan reglerades af Kongl. Maj:t den 16 Februari samma år, då af den anslagna millionen Flottorna erhöllo 497j°°°. KrigsCollegium för Arméen och Fästningarna 37°j0°o Transport 867,000. 342 Den 31 Mars. Och SfatsContoiret för Saltpeter m m 8.2,coo. samt för tillfälliga behof afsattes 50,000. Hvilken til! fullo blifvit utbetald. Den 15 Mars tS 4 reglerades likaledes samma års Stats och Arbetsplan, då Flottorna er höllo ... 550,000. KugsCoFegium för Arméen och Fäst ningerna ... 300,000. Statskontoret för Saltpeter nr. m 70,000. cch för tillfälliga behof afsattes 80,000. Summa 1,000,000. hvari cj heller någon rubbning ägt rum. För innevarande år 1815 reglerades Statsoch Arbetsplan den *4 förlidne januari, då tillgångar genom öfverskott och besparingar xnedgåfvo, att DefensionsSumman kunde ökas med 300,000 Riksdaler, och deraf erhöllo Flottorna 600,000. KrigsCollegium för Arméen och Fästningarna ... 580,000. SfatsContoiret för Saltpeter m. m 65,000. Och för tillfälliga utgifter afsattes 55,ooe.
Stånd väl aro en erfarenhet, men hafva varit det ännu mer; alttidens riktning är kosmopolitisk, sträfvande till något stort och allmänt, att förena de särskildta och spridda intressena til! ett enda; och derföre synes det valsätt, som förr hade tiden för sig, böra lemna ruin för det mera allmänna. — En annan talare har sökt att bevisa, att man på det förra sättet kunde gå längre ner i utsträckning af valrättigheten, än eljest vöre möjligt. Del är väl sannt, att efter allmän valprincip skulle icke en så stor del af folket blifva valbe - Den 21 Octo lier e. m. 85 Hilligad, som nit iir det; men man lior besinna, n11 hvarje representants löst då äfven skulle gälla sorn en hel enhet vid frågornas afgörande, då den nu deremot blott gäller som ^:del deraf. Hvad denne värde talare yttrat angille Conseljpeisonalens närvaro vid representationens öfverläggningar , så förenar jag mig med hans åsigt, att de böra äga säte och stämma uti rfidplägande församlingen; tv det torde vara nödigt, att de söm halva Konungens öra ufven måste hafva nationens eller dess ombuds. Af hvad jag nu anlydt, — j.ig säger med Hit antydt, ty jag vill icke anse det annorlunda, •— faller sig klart, att jag gillar allmänna val och icke slåndsval. Detta kan dock icke nu vara annat än en önskan, enär det icke är möjligt att med ett sådant varde, som en talare sagt, kunna förundra förhållandet. Och då det således blir nödigt alt göra någon uppoffring af satsen i sin helhet lill förmån för det gamla, som finnes; så har det icke kunnat undgå min uppmärksamhet att fästa särdeles vigt vid de tvänne sätt, hvarpå man sökt närma sig den allmänna principen. Hr Prosten Ödmann har föreslagit, alt valrätten skulle vara allmän, men valbarheten inskränkt inom de fyra ståndseathegorierna eller inom fem, i händelse ett femte Stånd bildades af orepresenterade ståndspersoner. Ett annat förslag har varit att välja inom dessa fyra eller fem Stånd , men göra valbarheten fri.
M»j:ts Befallningshafvande skulle ega att sådana anmärkningar pröfva och, enligt de grunder, som blefve stadgade, vidare angående den sökta ränle-nedsältningen besluta; samt slutligen 6:o) att kostnaderne för undersökningarne och värderingarne, deruti inberäknade reseoch Iraktameutseisättningar till landtmätare, krono-ombud, värderiugsmän samt lösen för upprättandet och utskrifning af förteckningar och andra handlingar, såvida det ej skedde på enskilt persons begäran, måtte få utgå af allmänna medel.
Motionairen har för ifrågavarande förslag hemtat hufvudsaklfgt stöd i den förmodan, att Rikets Ständer, i enlighet med Bonde-Ståndets yttrade åsigt, skola besluta i frågan om en förändrad termin för den årliga mai kegångs-sättningen, och Utskottet kan icke neka, att, om framflyttningen af tiden för upptagandet och redovisningen af Kronouppbörden icke derföre utgör ett alldeles oeftergifligt vilkor, den dock är af väsendtlig vigt och skall undanröja många annars uppkommande svårigheter. Ehuru nyttig således en framflyltning af uppbördsoch redogörelse-terminerne redan ur nämnde synpunkt vore, skulle Utskottet dock anse sig förhindradt derom afgifva något yttrande förr, än Rikets Ständer dtlinitivt afgjort frågan örn tiden för markegångs-sättningen, om icke andra och i Utskottets tanka lika talande skäl förefunnos, alt på det framställda förslaget fästa Rikets Ständers synnerliga uppmärksamhet.
» Nej, då skulle man snart ledsna på det, » fortfor Aja. » Det enda som är » liffadt », så är det att försöka och bara försöka. Man får alltid fram något. Nu skall jag måla en ladugårdsinteriör, med Maja i dörren i solskenet — l o n är söt och nätt — tycker ni inte att hon är litet lik m i g? » Så skrattade hon och skämdes öfver den förhastade frågan. » Och jag har dessutom beställning på en nådig frökens porträtt här i trakten. Stel och torr, och med en så lumpen figur, så hon borde skämmas. Men hundra krigare kontant vankas i belöning. » Asp steg upp för att gä. » Titta till oss, när ni har lust, » bad honom Aja. » Det är inte nyttigt för mannen att vara allena. » » Jag kommer inte att vara allena, » sade Asp. » Jag har skrifvit efter de mina och hyrt rum åt oss hos mjölnaren. Men jag skall nog låta er höra af mig. » Jag följde honom ett stycke på vägen. Han började genast tala om fröken Borgström. » Hon är rolig att prata med, ser så lustig ut med sin uppnosiga min och sina pigga ögon — och knubbig och stadig — någon » lumpen » figur behöfver hon då inte skämmas för, men i hennes studier är det något groft och rått — till exempel den där stora blåa, det är ju blå färg struken öfver allt, i stället för att det skulle vara luft. Det är tillyxadt, ingenting smält, ingenting personligt. För mig är det någonting motbjudande i att se naturen uppfattad på det sättet, men hon tycks sätta en ära i att undvika allt hvad känsla heter. Och så att måla i en helt annan anda, när det är fråga om att måla taflor, som ska ' bli lätt sålda — det är cyniskt och okonstnärligt. Men frisk och treflig är hon, flickan. » Det tycktes vara motsatserna i deras naturer, som kommo dem att trifvas så bra i hvar 1894 andras sällskap — han inbunden, hänsynsfull, stillsam, hon robust och hurtig, pojkaktig och högljudd. A f det, hon berättat, om de förhållanden, hon växt upp uti, förstod jag mycket väl, hur hon blifvit sådan hon var.
Här har man att skilja på sådana stekar, som böra tillredas raskt, och andra, som bäst anrättas långsamt. Surstek och grytstek äro de enda, som tåla den här ofvan klandrade tillagningen, ja, rent af kräfva den, och utgöra ett mellanting mellan kokadt och stekt kött. De brynas i hett smör (eller buljongfett och blandadt smör), först derefter vändas de i mjöl; derpå pågjutes långsamt varmt vatten, och får så köttet jemte öfriga nödiga ingredienser i riklig spad och i slutet kärl sakta ångkoka under flere timmar. För sådana stekar fordras ingen stekugn, de kunna anrättas ofvanpå spishällen. Rostbiff deremot och filet kräfva snabb stekning Förfogar man öfver en verkligt god stekugn, kan man utan vidare genast skjuta in steken med nödigt fett (smör). Annars brukas ock, att den först lindrigt förstekes ofvanpå spiseln och derefter sättes i ugnen. På steksmör får man ej spara; det förfares ej och kan derför ej betraktas som slöseri; det steksmör, som efteråt slås utaf, finner alltid användning i köket. Ingen stek blir saftig vid allt för stor sparsamhet i denna väg. Nu är flitigt pågjutande vid god värme hufvudsaken, och framför allt — ej för lång stekning! Det är en smaksak, om steken invändigt skall vara mer eller mindre röd eller icke röd alls, men saftig måste den i hvarje fall vara, och mörheten uppstår ej af långvarig, utan af god stekning och vederbörlig bultning på förhand. En nyare metod är att steka rostbiff och filet på öppen stark eld, hvilket nog förtjenar rekommenderas, men är ganska besvärligt, då man hela tiden måste stå öfver elden och flitigt pågjuta steken. Hoi. Hvad kalfstek angår — särskildt gäller detta om kalfkylen (bogen) — beror tiden för stekningen af storleken; men hufvudsaken är särskildt härvidlag just den, att kalfsteken kommer i mycket het ugn, så att sjelfva stekandet hastigt börjas och fullbordas. En saftig kalfkyl är en läckerbit, uttorkadt eller ofvanpå spisen långstekt kalfkött är ej värdt att kasta ut penningarne för.
Wid öfwcrwägande häraf och dä genom fördelaing af alla Krono-Allmänningar emellan cnstilte, Kronan stulle till Flottornas behof och pnblique Byggnader, sakna den stogshjelp Allmän,ungarne hittills lemna t, och Stats - Werket sämcdclst fränkänuas en icke ringa besparing i en tid dä Skogarnes afkastning sätt ett förhkadt wärde, kan jag blott i sä mätto förena mig medhwad Utstottct tillstyrkt , att om Härads Allmänning, finnes aldeles stoglös, densamma mä pä förestagit sätt söktz Den !9 September. För öfrigt torde jag fä i ödmjukhet anmärku, utt det öfwerklugude tillständ, hwari nägra publiquc Skogar befinnas, härrör blund annat frän ctt origtigt behandlingssätt, wida skiljt ifrän det som i Utrikes orter med sä stor framgäng iakttagcs. Kongl. Maj:t, som insäg detta, uppdrog Demonstrator!, wid Äbo Academie, Pvfcssorcn Kastlöst att företaga en resa i Tyskland, för att efter inhämtad kännedom om Skogshushällningen derstädes med afseende pä olika läge och Climat lämpa denna Skogshushäll»ing'till wärk Fädernesland. Professor Kasttost författade är 1806 efter ätcrkomsten dess i Wctenskaps - Acadcmiens Ekonomiska Annaler införde sä intressanta Beskrifning om de Skogar han besett. Mea det arbete, som war cgcntliga föremälet för hans resa, afbröts till en werklig afsaknad för det allmänna genom fiendens inbrott i Finland, hwarcst bcmältc Professor för det närmarande nppehäller sig^ Hufwudprincipen i det förbättrade hushällningssättet med Skogarne, hade i hans Afhandling bkifwit; att der Localen kunde sädant medgifwa, Skogarne i stället att utgallras skulle tractcwis huggas, hwarigenom utom andra förmäner en säker och efter Skogarncs styrka kämpad ärlig