Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
» Nej, det går inte an, » svarade Elin mycket bestämdt, » icke ensam. Men vet du, hvad jag har funderat ut, du käre? Nästa tisdag blir det tre år, sedan vi förlofvade oss. I detta jubileernas tidehvarf — • skulle icke äfven vi kunna fira ett miniatyr-jubileum? Klockan sju kommer du från kontoret, och då skall du få se på något! » Det skälmska uttrycket kring den barnsliga munnen var så älskligt, ögonen strålade, så att den sista återstoden af hans lilla agg försvann, och han slöt henne med större värme i sina armar än han gjort på länge. Följande tisdags afton lämnade Georg Lindvall med en viss brådska sitt skumma kontor och gick fortare än vanligt hemåt. En glad förväntan låg öfver hans drag, då han stormade upp för trapporna. Hans värdinna myste så hemlighetsfullt, då hon stack ut hufvudet genom köksdörren för att förvissa sig om, att det var han, den efterlängtade. Hastigt ref han upp dörren och blef stående på tröskeln, nästan bländad af den ljusglans, som strå- lade honom till mötes. Lampan med den röda skärmen spred ett varmt sken öfver rummet, på konsolen och skrifbordet voro ljusen tända, och i den öppna kaminen sprakade en präktig brasa. Men på det aflånga divansbordet glänste en snöhvit duk; ett tekök puttrade så hemtrefligt, och alla ingredienserna till en enkel, men smaklig aftonmåltid förefunnos. Midt på bordet stod en liten solfjäderspalm och ökade med sin exotiska tjusning intrycket af äkta svensk hemtrefnad och prydlighet. Iklädd sin finaste mössa satt fru Frank, Elins mor, på divanen, medan Elin själf i ett anfall af skälmaktig uppsluppenhet gömde sig bakom en skärm. Hon kunde dock icke länge uthärda anblicken af hans, trots all glad öfverraskning dock något besvikna min, utan uppenbarade sig med ett hjärtligt skratt och föll i hans famn. » Elin! Mamma! Så ståtligt, » utbrast han slutligen, när han fått andrum. » Så roligt att se er båda två! » » Ja, var det inte trefligt, att jag fick mamma att gå med mig och tillbringa en lugn och treflig stund hos dig undan allt bråk med småsyskonen och hushållet!
N:o 145, i ani. af väckta motioner ang:de förändring af sattet för markegångsprisens bestämmande; och N:o 146, i ani. af K. M:s Nåd. Skrifvelse ang:de väckt fråga om förhöjning i ersättningen till svaga soldatrotar. Föredrogos, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, LagUtskits den Usta dennes bordlagde Betänkm: N:o 41, i ani. af väckta motioner om uphäfvande af bysättning; Nio 42, i ani. af väckta motioner om förändrad lagstiftning i fråga om uprättandeaf boupteckning, äfvensom ronde vård af död mans bo; samt N:o 43, i ani. af gjorda framställningar om ändring uti och tillägg till vissa delar af 7:de kap. RättegångsBalken, sådant det lyder uti K. Förordmn angide inteckning i fast egendom d. 13:de Juli 1818. 11. o. Ad. åtskiljdes kl. 2 e. m. lii fidem, O. Brakel. I)-® ii 8 k ri gusti. 83 Onsdagen den 8 Angnsti 1860. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 7 prot.-utdr. för d. 4:de dennes. Med förmälan, att samtlige RiksStm godkännt voter.-proposft’ för Förstärkt BankoUtsk, hemställde H. Exe. Hr Gr. o. Landtm., huruvida K. o. Ad. behagade företaga val af ledamöter dertill nä» sta Lördag d. 11 :te dennes; och sedan härtill svarats ja, föreslog H. Exe., att, utom det i Grundlagen föreskrifna antal af 21 ordinarie ledamöter, 9 suppleanter skulle på samma gång utses, att hvarje vallista komme att innehålla namnen å 30 personer; hvilket jemväl bifölls. Hr von Knorring, Erik Oskar, hade inlemna! ett Mern., som nu uphistes och lydde sålunda:
terräng äfven bland damerna i vårt Det är rosornas tid! land, och dess hit tills mest framstående utDe trädgårdar, där man särskildt älskar och öfvarinna, lärarinnan fröken Nanny Palmkvist odlar rosor, få också af rosorna en alldeles i Helsingborg, har för sina duktiga hjulsportsegen prägel. När man tänker på ett sådant bragder under de sista åren låtit ofta tala ställe, tänker man på rosor. Man ser dem om sig. Vi äro därför också öfvertygade, klänga uppför husets murar ända upp till att våra läsarinnor skola känna sig intresse skorstenarne, man ser dem på alla buskar i rade af följande lilla skildring, som fröken alla färger. Man minns, hur man bar beunPalmkvist tillsändt oss från sin senaste längre drat dem i alla deras olika nyanser och arter, velocipedfärd från Helsingborg till det i och man tänker på dem som på höjdpunkten somras afhållna lärarinnemötet i Jönköping, af sommarens lycksalighet. om än densammas nedskrifvande af flere oundIngenstädes har jag fått ett sådant intryck vikliga omständigheter blifvit försenad, hvilket af rosornas öfverflöd som i Cannes. författarinnan ber oss ursäkta inför våra ärade Som bekant odlar man i denna stad blomläsarinnor. mor till parfym och däribland stora åkrar * * * med rosor. Men de rosor, som användas till rosenparfym, äro ett särskildt slag, mest likHögra pedalen opp, högra foten på den, nande vilda rosor och växande på låga buskar, ett fast tag i styrstångens båda handtag, ett hvilka afskäras korta, så att de ej såsom växt raskt hopp opp i sadeln, och jag var redan egentligen pryda landskapet. ett godt stycke på väg mot Jönköping. Från Men däremot finns där en oändlighet af höjden öster om staden kastade jag, sittande i sadeln, en blick bakom mig till » Sundets alla andra rosensorter. Klangrosorna krypa upp i de högsta träd pärla », till dess vackra infattning, sundet och - och öfversålla dem med buketter af sina små de lummiga backarna, såg på klockan hvita och gula blommor. Öfver alla de muhon var redan 12.20 e. m. — och styrde mot rar, som här omge trädgårdar och parker, kasta Markaryd, målet för dagens ridt.
Asch hon stack händerna under nacken, men kände först efter på halsen — tänk, om han hade bitit henne! »Att jag alls ids tänka på honom! — Han måtte ha sångröst, det låg en sådan underlig makt i stämman, fast den lät sträf. — Skulle inte en annan flicka ha låtit öfverraska sig så som jag? Ja, det är värkligen oerhördt, hur säker och ogenerad han var! För resten får ju igen veta af det; Sixten Erik tiger nog, och kaptenen ... ja, då förlåter jag honom aldrig. — Hvad han är hjärtans präktig, den Sixten! Hvad månne han tror och jag undrar hvad pappa skulle tycka pappa, som bra gärna sett att jag varit en gosse. Men inte skulle jag därför ha burit mig åt som ... — Förr gick så mycket an; inte för att jag ämnar bry mig om hvad folk pratar. Låt dem prata!» Hon sträkte på sig, andades djupt och jämkade det upplösta håret åt sidan, så att kinden kom att hvila mot den ena armen, som var bar. Sömnen måtte i detsamma ha infunnit sig, och en fortsättning på nattens drömmar med den. Det var stor fest i det gamla Fabrinska huset. I den förfärligt granna salen, med hörnbalkongen, stod ett långt dryckesbord till reds, och en lång rad af människor, par vid par, tömde lifsglädjens bägare till botten. Själf fick hon icke deltaga, men hörde det vilda glammet och steg in öfver tröskeln. Hon tykte att de borde kunna läsa hennes åtrå i den glänsande blicken ... att de åtminstone borde räcka henne försakelsens kyliga dryck: — »se ni då inte hur varm jag är!» — En röst höjde sig öfver sorlet och frågade: »Hvem där?» »Maggie.» »Vill du något?» Tårarna trängde fram: »Det är bara Maggie; jag har ingen att vara med.» Då skrattade man högt och ihållande rundt bordet, löjet fortplantade sig från par till par, någon ropade ett infall, som ökade munterheten, men hvaraf Margit endast hörde slutet: — »sen behöfver du inte vara ensam.» Hon tog steget tillbaka öfver tröskeln, gick vidare ock gick vilse.
Då jag vid detta förhållande funnit nödigt att från Kongl. General-Landtmäleiikontoret O O begära uppgift på de åtgärder, som till hedrande och afhjelpande af de inträffade försummelserna vore vidtagna; har en sådan uppgift, af Landtmäterifiskalen upprättad den 14 Februari innevarande år, blifvit mig tillställd, enligt hvilken CiO af de 129 försummande då mera skola hafva fullgjort sin redovisningsbrist, och antalet af oredovisade förrättningar derigenom blifvit minskadi med 206. Af de öfriga hafva 18 redan före den från mig gifna påminnelsen varit, men 45 derefter blifvit under åtal ställde. Intet af dessa åtal är dock äldre, än sedan den 30 September 1845. Till böter eller andra påföljder med eller utan böter hafva blifvit fällde 2:ne före slutet af år 1847, samt några oell 30 under tiden imellan den 11 Augusti nasti, år och den 9 sisth Februari; hvarförutan vitén äro några förelagda, med eller ulan afhållande från tjenstgöring, intilldess renovationsbrislen vore undanröjd; men andre åter hafva i sina förklaringar anfört sådana skäl, på hvilka dels åtalet förfallit och dels anstånd med redovisningarnes fullgörande kunnat meddelas. Vid detta förhållande och i anseende lill den verksamhet, som under den senast förflutna tiden hos Kongl. General-Landtmäterikontoret visat sig, för afhjelpande af den anmärkta oordningen, har jag trott mig böra, utan någon min ytterligare åtgärd, tills vidare afbida fortsättningen af denna verksamhet och den frukt, som deraf bör vara att förvänta. Innan kort lärer det komma all synas, hvad åtgärd behof v et vidare påkallar. Under de resor, jag i embetsärende anställt, har jag bordt fästa uppmärksamhet på embetsförvaltningen i allmänhet och synnerligen på fångvården 32 R. St. Just. Ombudstn. Emb.-Berättelse fur ar 1848. och fängelsernes beskaffenhet.
Antalet af de dragare, hvarmed han kunde blifva ålagd att inställa sig, öfversteg ofta det antal, som vore behöiligt för hans jordbruk, hvilket på många ställen till ringa del bedrefs med hästar, och han vore således nödsakad, att, hvarje gång han till kronoskjuts uppbudades, för tillfället mot lega anskaffa alla eller en del af de dragare, som dertill vore nödiga, och enär detta oftast måste ske i största hast, såsom ofvan är nämndt, vore tydligt, att han sällan vore i tillfälle att dervid betinga sig billiga vilkor, utan funne sig tvungen att antaga hvilka betalnings-anspråk som helst, huru öfverdrifna de än måtte vara; och har motionären, till afhjelpande af dessa olägenheter, föreslagit, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet begära en utredning inom hvarje län, hvarigenom kunde varda utrönt, huru mycken kronoskjuts i medeltal på de sednare tio åren varit reqvirerad och huru stor penningesumma derför blifvit af statsmedel utbetald, hvarefter denna summa, med en förhöjning af några, högst femtio procent, om så skulle anses nödigt i anseende till stegrade forlöner, borde fördelas på alla inom länet varande kronoskjuts-skyldige hemman efter samma grunder, som de, på hvilka ifrågavarande skyldighet nu utgöres, och uppbäras på samma gång som de öfriga krono-utskylderna samt hemmanen sålunda varda i fredstid från denna natura-prestation befriade. Samuel Odman: att bland de besvär och skyldigheter, som menligt tyngde på den skattdragande jorden och icke så sällan inverkade på dess häfd och skötsel, vore den landtmannen ofta i hans mest vigtiga arbeten störande kungsoch krono-skjutsen. Egentligen en qvarlefva från en råare tid med outvecklade rättsbegrepp, hade den fortgått, besynnerligt nog, ända in i våra dagar, och qvarstode ännu såsom ett minne från samhällets barndom. Med den utveckling fortskaffnings-medlen vunnit genom ångkraften och i ännu större mån möjligen erhåller i en nära liggande framtid, kunde ifrågavarande prestation mindre anlitas än förut, om icke rent af upphöra.
1,606: 2a — i ull värderings-, sorteringsoch magasins afgifter 1,901:32.10. i hyres-medel för uthyrda källar-lägenheten under Ullmagasins-huset i Norrköping . 448; ig. — 3 g^g. 0Q 10 Summa 98,312; 4. — hvaremot under ifrågavarande år följande utgifter blifvit af Fonden bestridde, nemligen: 'O Arfvoden till Tjenstemännen vid Ull-Contoret i Norrköping m. fl. för begge åren 8,408:17. — Extra utgifter vid Contoret 817; 27. 2. Afskrifning af förskotts-utgifter för från utrikes ort införskrifna får och vallhundar m. m 9,132: 8. — Ersättning till Friherre Hermelin för en får-transport, enligt Kongl. Brefvet af den 16 - Läropremier för inöfvande afFårherdeelever, enligt Kongl. Restitution af för högt beräknad ränta å ett af fonden uppburet lån , 5:26. 8. Reparationer å Ullmagasins-byggnaden 18: 20. — Rån te-utdelning till enskilde actie-ägare i samma byggnad 974:32. 7. 22,125:19. 5. så att Fondens vid 1836 års slut behållna tillgång minskats till 76,186:32. 7. i hvilken behållning dock innefattas icke blott Fondens utgifter i och för Ullmagasins-byggnaden i Norrköping, som vid slutet af sistlidet år uppgingo till 25,863 R:dr 8 sk. 4 r:st Banco, utan äfven de alltsedan år 1815, såsom osäkra och på coneurs-utredningar beroende, balancerade fordringarne till ett belopp af 32,787 R:dr 41 sk. 11 r:st. Banco.
Stånd fattade beslut och den af de öfriga 2:ne Stånden framställda mening, anser Utskottet sig böra nämnda sitt förslag vidhålla. Stockholm den 22 Juni 1848. Ank. till Exp.-utsk. den 7 Juli, kl. 7 e. m. Betänkande, i anledning af väckt fråga om prestanda för dem, som af kronofog dar ne antagas till biträden. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets handläggning har blifvit remitterad en af riksdagsfullmäktigen Jonas Peterson från Calmar län hos det hedervärda Bonde-ståndet väckt motion, af innehåll, att Kongl. Majit, med anledning af Rikets Ständers vid 1841 års riksdag i underdånighet gjorda framställning om angelägenheten deraf, att personer, som till länsmanstjenster befordras, icke sakna en bildning, motsvarande vigten af deras befattning, samt att de för tjensten erforderliga egenskaper genom något formelt och allmängiltigt prof ådagalades, under den 22 December 1841, genom nådigt bref till Kongl. Majits och rikets Kammar-kollegium, förordnat, att, innan någon till länsmanstjenst befordras, hvilken icke vid universitetet genomgått sådan examen, som fordras för inträde i rikets rättegångseller förvaltningsverk, skall han inför läns-styrelsen undergå förhör, dervid han bör gifva nöjaktiga prof af a) förmåga att i skrift redigt utlrvcka sig på svenska språket, b) färdighet att räkna i enkla och brutna tal, och c) försvarlig kännedom af allmänna lagen och serskilda författningar i de delar deraf, som afse sådana ärenden och bestyr, hvilka med kronolänsmans-tjensterna stå i beröring.
Riksd.Ordms 34 § 2 mom. stadgar dock uttryckligen, ”alt sjelfva ämnets beskaffenhet efter grundlagen, men icke den hvarje särskildt Utsk. i allmänhet uppdragna befattning skall bestämma, huruledes ett mål, i enlighet med den R. St. deröfver tillhöriga beslutande rätt, bör afgöras.” Att de nu församlade Ständerne deremot redan erkänt Konungens rättighet att häröfver allena besluta, och att frågan således är af ekonomisk beskaffenhet, bevisas deraf, att 3:ne RiksStånd, nemi. R. o. Ad. samt Presteoch Bonde-St:n, beslutat, att äfven för de varuartiklar, för hvilka förbud blifvit af Ständerna föreslagna, tullafgifter borde eventuelt bestämmas, för den händelse nemi., att K. M. skulle finna för godt att för en eller flera af ifrågavar. artiklar upphäfva förbuden. Slutligen må det äfven anmärkas, att detta af Bevilln.Utsk. vidtagna, eftei mitt omdöme, grundlagsvidriga beslut också är helt och hållet stridande emot den praxis, sorn under de förra riksdagarna gjort sig gällande. Jag anhåller att R. o. Ad. måtte afslå betänk, i denna punkt. Gr. Horn, Claes Fredr.: Denna fråga är af den sällsamma art, att jag tror, det man med lika mycket skäl kan argumentera från begge sidor och komma lill resultat temmeligen motsatta hvarandra, utan att på det hela hafva gått emot grundlagens föreskrift. Det består således blott i de olika begrepp man kan göra sig om det naturliga och rätta 200 Den 5 April f. ra. sättet för frågans behandling, huru man med sin röst bör afgöra densamma.
Regeringsformen, 664. — rörande föreslagen ändring i 38 §. Riksdagsordningen, dito. — angående en förändrad Redaction af 9 §. i Regeringsformen, 665. — angående förslag v till förändrade Redactioner, 1:0 af 7 §. i Regeringsformen; 2:0 af 1 Mom. i 107 §. Regeringsformen, och 29 §. i Riksdagsordningen; 3:o af 2 Morn. i 107 §. uti Rege - 252 ringsFormen; 4:o af 14 §• i Riksdagsordningen samt 5:o af 4 §• * Regeringsformen, 665. ProtocollsUtdrag, Ridderskapets och Adelns, om Remiss till Statsoch BancoUtskotten af Grefve Spens Motion, angående utgifvande af StatsObligationer med 6 procents Ränta och 2 procents Capital-afbetalning, 666. — om Remiss till StatsUtskottet af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Riksens Ständer, rörande frågan om bidrag från Allmänna Magazinslnrättningen till förekommande af Brödprisets stegring i Hufvudstaden, dito. — rörande beståndet af sådane Contracter om Presträttigheter, hvilka emelian Pastorer och Församlingarne upprättas, dito. — om bifall till BaneoTJtskottets Betänkande, angående fulländad Revision af Bancooch RiksDiscontVerkens förvaltning och räkenskaper för 1817, 667. — om gillande af StatsUtskottets Betänkanden, angående i io ControllStämpelafgiften för Guld, Silfver och Tenn; 2:0
Han påminte om, att alla pligter ej voro fyllda dermed, att beväringsyngliogarne uppvisades inför landshöfdingen och regementschefen och underginge 14 dagars exercis; sedan återstode möjligheten, att leken kunde bli allvar. För denna eventualitet vore materialet — beväringen — godt, men dess öfning otillräcklig. M. trodde, att öfningen skulle medföra bättre resultat vid 22 — 23 års ålder. På det skarpaste ogillade han tillåtelsen för beväringsynglingen att sätta legd karl i sitt ställe. Dessa åsigter fick han snart tillfälle att närmare utveckla inom ståndet En af dess medlemmar, N. Olsson från Malmöhus län, väckte motion om skrifVelse till k. m: t med begäran om tillsättande af en komité, som borde utarbeta förslag till försvarsverkets reorganisation genom minskning i den stående hären, men utsträckning af värnpligten. Gent emot de invändningar, som mötte denna motion, uppträdde M. till dess försvar. Ville man minska den stående armén, så borde man vara betänkt att trygga landets försvar på annat lämpligt sätt Beväringen kunde nog » vara rätt behändig att skjuta med löst krut », men dermed vore vi ej betjenta i oroliga tider. Motionen af-såg att trygga landets sjelfständighet; beklagligt var då, att den rönt så mycket motstånd. En talare hade beskärmat sig öfver bl. a., att motionären velat utsträcka värnpligten ända till det fyrtiofemte året; men för gotländingarne räckte värnpligten redan till fyllda femtio år, och dock klagade öns invånare icke öfver denna börda. Genom en nationalbeväring, ställd bakom eller jemte den stående armén, blefve det möjligt att försvara vårt land med dess 350 mil långa kuststräcka, och vi finge då ttfren det billigaste försvar, man kunde åstadkomma. I ett af sina anföranden i detta ämne bemötte Mengel en inom ståndet gjord invändning mot försvarets grundande på allmän värnpligt. Man hade talat om den afund, som skulle uppstå grannar emellan derigenom, att der fyra eller sex söner funnes, desse skulle samtlige bli soldater och försvarare af den härd, der icke några pojkar funnes till.
Hamrarne blifvit i de vigtigaste frågor till skada för den Första Kammarens inflytande frånträdd; samt slutligen att förslaget synes i sin tillämpning leda till ett resultat, alldeles motsatt mot det man velat, efter hvad motiverna gifva vid handen, dermed uppnå, och att det således kommer, i stället att »förminska, tvärtom att föröka tyngden af den ena hälften af nuv:de representation», i följd hvaraf förslaget svårligen lär kunna hvarken förekomma blifvande strider om representationsformen eller hindra att dessa öfvergå till strider om sjelfva statsförfattningen, då sådana synas blifva en ovilkorlig följd af de försök, som ej torde uteblifva, att i alla sina konsequenser genomföra de i förslaget uttalade grundsatser, och att således äfven på den andra statsmagten tillämpa den fastställda regeln, att endast det allmänhetens förtroende, som ådagalägges genom utgången af allmänna val, bör gifva befogenhet att deltaga i den högsta statsmagtens utöfning. Man torde komma att säga, att allt hvad jag nu yttrat med hvad mera i samma syftning, som mot förslaget kan anmärkas, endast utgör gissningar, antaganden och suppositioner i afseende å dess framtida verkningar, och utan tvifvel är det så. Men äro väl de glada och tillförlitliga förhoppningar, man å andra sidan uttalat, annat? Hade jag med visshet förutsett att förslaget i sin tillämpning skall så utfalla som jag häntydt, hade jag måst i allo afstyrka det och ej kunnat på sätt nu skett, i någon mån tillstyrka dess antagande att hvila, men som förslaget, hvars flera förtjenster jag ej förnekar, blifvit af många framstäldt och försvaradt såsom uppfyllande alla de fordringar, man på ett sådant kan göra, har jag ansett min pligt fordra att, utan att lägga mer än tillbörlig vigt å de betänkligheter, som hos mig uppstått, likväl ej fördölja desamma, och jag har trott, att man gör både Konungen, Regeringen och hala nationen bättre tjenst med att öppet uttala hvad man derom tänker, än genom ett obetingadt och kanske ej alltid allvarligt menadt lofprisande; jag kan ej säga att jag nu gerna skulle se förslagets antagande, men än mindre att jag önskar dess förkastande.
Till de 4 Länsmän i detta Län, som sakna Bohemman, äger Landshöfdiegen af der samtlige Länsmännen an stagne tillöknings-summa, tilldela hwad som swarar emot de öfrigcs förmon af Bohemman i Waktmästare 1 Enspännare undfä hwardcra tillökning i; R:dr eller tillhopa - >Zallands Län. i Läns-Bokhällare , Götheborgs och Lohus Län. 1 Läns-Bokhällare i Enspännare 1 Häradsfogde i Norrwikars Fögderi, som ej har Bohemman - . _ - 1 Häradsskrifware i Sunnarwikars Fögderie som ej har Bohemman S:a 1,250.- L zzz Proctt - 25: - 25-. ^ root L zz2 Proc.t ivo: Zo: 166: Z2,— n6: Z2, — i Posteller Budbärare undfär i tillökning - Elfsborgs Län. i Läns-Bokhällare - ^ 1 Enspännare eller Eantzli-P«si S:a 4iz: 16,— ä zzz Proctt - r8: ivo: ?5- Skaraborgs Län. r Läns-Bokhällare r Enspännare undfär i tillökning -:a izs: ^ ZZr Proctt - rov: ä zz^ Proctt - Ls; —- — TransportLönc-förhöj ningar. 6,069 21 ^ Z2Z 42 k 20 4t6 Z2 Zv — zz 16 — IZ7 Z7 4 22 45 zz 16 —> 15 n n 7,14621 4 Lön pä Stat. Lone-förhöj»ingar.
Af ammor voro vid 1859 års utgång 46 qvar vid inrättningen. Under revisionsåret hafva 124 ammor blifvit i Barnhusets tjenst antagna och 107 derifrån utskrifvits, så att vid årets slut tjenstgörande ammornas antal uppgick till 63. Den förhoppning Barnhus-direktionen hyst, att, medelst bekostande af ett visst antal barnaföderskors underhåll å allmänna Barnbördshuset någon tid före deras förlossning, kunna befrämja en ökad tillgång å dugliga ammor, har tyvärr, i anseende till bristande utrymme inom nämnde inrättning, ej förverkligats, och brist på ammor under större delen af året utgör fortfarande ett al de förnämsta hindren för Barnhus-inrättningen att kunna så nöjaktigt, som önskligt vore, uppfylla sin bestämmelse. Från och med revisionsårets början hafva, till beredande af större snygghet och ordning inom amsaiarne, ammorna, till egen belåtenhet, på inrättningens bekostnad försetts med lämplig beklädnad efter fastställd modell. Den poiykliniska institutionen har under revisionsårets lopp varit anlitad af 1,270 olika patienter/af hvilka hvardera i medeltal gjort 4 å 5 besök, eller tillhopa vid pass 6,000 på året. Trenne af Stockholms apothekare hafva, liksom under flera föregående år, kostnadsfritt lemnat medikamenter till hufvudstadens fattiga, sjuka barn. § 3. Vid af Kevisorerne anstäldt besök å Stockholms allmänna Barnhus, har det icke uudgått Revisorernes uppmärksamhet, att de särskilda lokalerna sakna tillräckligt ut - — 209 — rymme, en olägenhet, hvilken, efter hvad Revisorerne förnummo, Direktionen likväl redan varit betänkt på att genom nybyggnad afhjelpa. § 4. Inrättningens säkerhetshandlingar, sorn af Revisorerne granskats, befunnos dervid i behörig ordning. Upsala, Kongl. Universitet. Räkenskaperna, sorn blifvit med anmärkningar granskade i Kongl. Kammar-rätten, upptaga inkomster och utgifter sålunda: Debet. Balans från år 1859; Tillgångar Uppbörd: Statsanslag Indelta räntor, kronotionde, arrenden m. m..