Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti Riksdags-Ordningens 68 § är det Riksens Ständers Revisorer ålagdt att, till ett antal af Sex af hvarje Riks-Stånd, inom en tid af tre månader, emellan Riksdagarne granska Stats-, Bancooch Riksgäldsverken. Så väl personal som tid beräknades vid denna Lags stadgande efter det då, af föregående tiders erfarenhet, kända behof. Sedan har tid efter annan Riksens Ständers Herrar Revisorers befattningar blifvit betydligt ökade; med användande af den yttersta flit är det dem sålunda numera omöjligt att åstadkomma de dem åliggande grannlaga förrättningar, med den fullständighet, som vederbör; ofta se de sig af tidens otillräckelighet föranlåtne att endast slumpvis genomgå böcker och handlingar, hvilka för en fullständig behandling fordrade en specielare granskning. Såväl förrättningens vigt, som Herrar Revisorers egen tillfredsställelse, påkallar således en förändring uti denna del af Grundlagen, ledande till det med Revisionerne åsyftade ändamål. Detta kan endast vinnas endera genom tillökning i personal eller uti en längre tid; det förra torde likväl i min tanka mötas af flere betänkligheter, hvarföre jag endast vågar föreslå det senare. I betraktande af Herrar Revisorers tillökade arbete, hemställer jag derföre, att tiden för Revisionens fullbordan ökas till fyra månader, samt att deras förrättning bör taga sin början den 15 Augusti. Om Högloft. Constitutions-Utskottet gillar detta förslag till förändring af Riksdags-Ordningens 68 §, anhåller jag, att Riksens Höglofl. Ständer deraf lämnas så skyndsam del, som förslagets behandling ännu före Riksdagens slut, i likstämmighet med samma Lags 56 §, föreskrifver. Stockholm den 4 Augusti 1815. J. Wegelin. Utskottet trädde genast till öfverläggning i anledning af detta förslag och beslöt, att, till behandling efter 56 § Regerings-Formen, ett förslag till ändring i 68 § Riksdags-Ordningen skulle anmälas, att tiden för Revisioner borde utsättas till fyra månader, och deras början till den 15 Augusti. 1052 Riksdagen 1815. Protokollsutdrag till Bondeståndet. Utdrag af Protocollet hållet hos Riksens Ständers Constitutions-Utskott den 30 Maji 1815.
Jag har för min del isynnerhet fastat mig vid detta Utsk:s raisonnement, ty jag bekänner, alf jäg icke med tillräcklig klarhet kunnat inse vigten af åtskilliga andra inkast emot den lika arsfrätteri, t. ex. dett anmärkningen, att hemmansklyfriingen derigenom skulle Befordras; roen det vet jag, att om så sker, vore det ingalunda för landet fördelaktigt, och jag vet det desto säkrare, som jag i min hemort haft tillfälle att se de skadliga följderna af den nya skiftesstadgan. Or» således den lika* arfsrätten skulle befordra hemmansklyfniugen, tvekar jag ej att häri tillerkänna de talare, sorn yttrat sig emot förslaget, ett ytterligare skäf; men, som sagt är, jag äger icke nog insigt att härom yttra mig. Deremot har jag ett annat nytt skäl, nemi. att qvinnan genom ökad arfsrätt skulle komma att få större egendom än hittills, och således oftare i boet införa Den i Octolier f. m. >9 mera än mannen. Jag tror likväl det vara ett bättre förhållande, om mannen inför mera egendom; ty hvad är naturligare, än att lefnadskostnaden lättar sig efter hennes enskilda förmögenhet, och jag frågar, 0111 ej följden af större förmögenhet hos qvinnan skulle blifva ökade anspråk å hennes sida på högre lefnadskoslnader? Må man öfverväga detta, och huruvida det är skäl, då man ej kan fordra samina grad af förstånd hos qvinnan sorn hos mannen, att lägga i hennes hand medel till anspråk, som skulle uppmuntra till förbrukning af öfverflödsartiklar och öka importen.
På sätt Hr Bildt har anfört, är det ett misstag, att genom bifall till anslag afslagne af Den 23 April f. m. 29 SlatsUtsk.; man skulle nödgas öfverskrida nu verkligen befintliga tillgångar, ty dessa öfverstiga, räfven efter StatsUtsk:s beräkning med några och sextio tusen r:dr de af detsamma föreslagna utgifter. Men SlalsUtsk:s beräkning af de extraordin. inkomsterne är mycket för låg. StatsUtsk. har nemi. endast beräknat tullinkomsterna brutto till 4,400,000 r:dr. Tullinkomsterna gingo likväl år 1848 till 4,868,434 r:dr, och år 1849 lill öfver 5 mill. r:dr och år 1850 till nära 5 mill. (efter afdrag för Drawback, enligt från General-Tullstyrelsen meddelade upgifter). Detta bevisar att man utan ringaste olägenhet kan förhöja denna beräkning utaf StatsUtsk:s förslagsvis uptagna inkomst af tullen, och om man icke gör det, så har det endast den påföljden att Riksg:skont:s påräknade behållning ökas för att användas till lånefonder, hvilka otvifvelaktigt åro ibland alla sätt för stalstillgångars användande, ehuru nyttigt det också kan vara, det sista, som bör komma i fråga; men för den lilla nu ifrågavar. summa, behöfver man icke ens hålla sig till tillökningarne i tullinkomslerne, emedan den alltför väl kan lagas af Chartse-sigillalse-medlen. Ar 1848 då en kontroll vid riksdagen stadgades i afseende på köpoch fastebref, upgingo chartae-sigilfataj-medlen till 604,000 r:dr, och 1849, det första året då dessa skärpta kontroller tillämpades gåfvo de 623,000 r:dr.
Proposition N:o 61- iöv dem, träda i deras ställen, nemligen för Fullmäktige i Riksbanken tre, för Fullmäktige i Riksgälds-Kontoret likaledes tre och för hvarje års Revisorer sex. § 74. Riksdagens Nämnder och Valmän utse sjelfve inom sig Ordförande. § 75. Vid alla val iakttages, att namnsedlarne, så framt de skola blifva gällande, böra vara enkla, slutna, hoprullade, omärkta och fria såväl från all tvetydighet i anseende till personernas namn, som från oriktighet i anseende till deras antal. Mellan personer, som vid val undfått lika antal röster, skiljes genom lottning, när så erfordras. § 76. Vid justering kan ett beslut ej ändras, men väl må sådana tillägg göras, hvarigenom ingen ändring i beslutet uppkommer. Ur protokoll må vid justeringen, med Kammarens bifall och den talandes begifvande, uteslutas dennes uttryck och äfven öfverläggning, som deraf följt; dock kunna ej sådana uttryck uteslutas, på hvilka beslutet tydligen sig grundar. § 77. Riksdagsman, som varit frånvarande då något beslut fattats inom den Kammare, han tillhörer, skall ega att derefter till protokollet anmäla, det han ej i berörda beslut deltagit, men icke hafva makt att tala å deras beslut, som dervid närvarit. § 78. De reglementariska föreskrifter, som för riksdagsgöromålen och ordningen hos Kamrarna och Utskotten anses till iakttagande jemte Grundlagarna nödige, eger Riksdagen eller i ämne, som angår Kammare enskildt, denna Kammare att fastställa. Ej må något deri införas, som mot Grundlag eller annan gällande Lag strider. Meddelande af Riksdagens beslut. § 79. De framställningar till Konungen, hvilka Riksdagen beslutar, skola, äfvensom svaren på Hans till Riksdagen aflåtna förslag, genom skrifvelser till Konungen aflemnas. A Konungens propositioner i frågor om stiftande, ändring, förklaring eller uppbäfvande af Grundlag, skola Riksdagens svar, derest beslutet innefattar bifall till Konungens förslag, på Rikssalen å dag, som Konungen utsätter, öfverlemnas. Kongl. Maj:ts Nåd.
”Visst tror jag gerna hvad du säger, och tviflar ingalunda på din skarpsynthet, den jag känner af gammalt, och möjligen, emedan ingenting är omöjligt, kan du äfven i detta hänseende hafva rätt; men huru som helst, min vän, så kom ihåg, att du icke får göra Rosa några frågor, ej heller gifva henne den ringaste vink om dina tankar.” Några veckor efter de händelser vi nyss skildrat, satt kommerserådet Widen på sitt nya kontor, och samtalade förnöjd med sin bolagsman, herr M**, om en vinstgifvande spekulation, som den nya firman var sinnad att företaga. I detta handelsurverk, hvilket professorn så lyckligt tillvägabragt, var herr Widen att anse såsom själen, och herr M** som kroppen, hvilken med nit och drift följde alla den herrskande kraftens rörelser, men likväl med en stadighet och fasthet, som gjorde det omöjligt för själen att verka det ringaste, utan sin underordnade medbroders biträde. Uti nästa rum sutto de unga kontoristerna på kullerstolar framför pulpeten, samt drefvo affärerna driftigt och raskt. Hela huset hade ett riktigt äkta köpmansutseende. Öfra våningen beboddes af kommerserådets familj, och herr M**, en ungkarl af gamla skolan, åtnöjde sig med rummen på nedra botten, och fann sig bäst vid dem, emedan de stodo i förening med kontoret. Kommerserådinnan hade åter börjat upplyfta hufvudet, och helsade nu sina gamla bekanta från fönstren med en uppsyn, hvilken tycktes bebåda, att hon en gång hoppades hämna sig för den likgiltighet, de under flera månader visat henne. Väl var denna våning obetydlig, i bredd med den hon fordom beherrskat; men den var likväl ett paradisiskt hemvist, i jemförelse med de små, låga och mörka kyffen hon lemnat; och öfver hufvud taget fann sig den goda frun riktigt belåten, ja lycklig, i sin nya, ljusa, trefliga och glada boning. Men den, som kände sig tacksammast och verkligen lycklig bland alla husets medlemmar, var Rosa. Hennes sällhet och innerliga erkänsla mot sin gamle, ädle vän var lika ny hvarje dag.
Ganska säkert torde en af de betydligare orsakerna härtill vara, att NaturalHistorien* studium i vårt land, i brist af Mucéer, nästan endast är inskränkt till Universiteterna, hvarvid åter den olägenheten uppstår, att Ynglingar der sällan äga tillfälle, att åt detta studium uppoffra en tid , som fordra» för alfvars»mmare och mera löngifvande vettenskaper; och deremot konstnärer eller andra medborgare i allmänhet, finna afståndet från Univer*iteterna alltför långt, för att från dem hämta de upplysningar, hvaraf de kunna linaa sig i behof, Den 7 Julii e. mi III Det är till afhjelpande af delsa olägenheter, och att bereda de ömsesidiga fördelar, som vettenskaperna och det allmänna lifvet , genom en närmare bekantskap kunna tillskynda hvarandra , som patriotiskt sinnade medborgare varit betänkte på inrättande af ett NationalMuseum i sjelfva hufvudstaden, såsom det ställe hvarifrån åtminstone praktisk vettenskapläghet, synes lättast och verksammast utsprida sig. Det är till sådant ändamål, Friherre Paijkull till Kongl. Maj:t och Kronan öfverlemnat de dyrbara och betydliga samlingar, han under en lång tid och med osparda uppoffringar förvärfvatj och Kongl. Maj:t har i nåder bifallit idéen om ett RiksMuseums inrättande i hufvudstaden, och till StatsLJtskottet låtit öfverlemna ofvanberörde nådiga proposition härom. Jag har redan förut sökt fäst* Högloflige Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå, att de betydliga samlingar af detta slag, som vid våra Universiteter finnas, egenteligen synas ämnade för undervisningen, att de således nästan endast af de studerande kunna begagnas, och att detta således ej borde vara ett skäl, att förneka Hufvudstadens vida talrikare innevånare, samma tillfälle till vettenskapliga sysslosättningar, i fall de skulle föredraga att anslå någon af 6ina åt förströelser ägnade timmar dertill.
Deremot hafva under samma tid Riksgälds-kontorets, enligt reglementet egande och deruti omförmälda särskilda fordringar för de från Riksgälds-kontoret utbetalda lån ökats genom nedannämnda, vid sednaste riksdag beviljade och derefter utbekomna särskilda låneunderstöd, nemligen: l:o. lånet å 7,000 R:dr för saknade byggnaders uppförande på häradshöfdingebostället Mälby i Westmanland; 2:o. lånet å 30,0'0 R:dr för grundförbättringar vid Alnarps egendom i Malmöhus län; 3:o. lånet å 800,000 R:dr för öppnande af segelled från Ilattefura vid Wenern till Stora Lee, af hvilket lån dock endast 450,000 R:dr fått lyftas under nuvarande statsregleringsperiod; 4:o. lånet å 437,500 R:dr för Kinda båtleds utsträckning genom kanalisering af Stångån från sjön Rengen till hamnen vid Linköping; af hvilket lån likväl endast 235,000 R:dr kunnat utbekommas under denna stats-regleringsperiod; 5:o. lånet å 137,500 R:dr för Olands-åns rensning inom Stockholms och Upsala län; 6:o. lånet å 50,000 R:dr för uttappning af sjön Wesan i Blekinge; 7:o. lånet å 42,000 R:dr för utdikning och aftappning af Tjurken och Näfvelsjön m. fl. sjöar och vattendrag inom Östra härad af Jönköpings län; 8:o. lånet å 48,000 R:dr för sänkning af Solgen och Ass-sjön m. fl. sjöar inom Södra Wedbo härad af samma län; 9:o. lånet å 100,000
Krono-magasins-huf vudboken 18. för anordning, blott qvantitet. Utgående balans . 39. för reservation. 14. Special-anslagens under Debiteras: extra stats-regleringen A.n Kongl. Räntekamconti. marcn A 15- „ Förskotter 36. Riksgälds-Kontoret . 38. för besparing. Utgående balans 39. för reservation. Dito N:o 4 6. för besparing hos andra förvaltningar och för värdet å besparad natura-spanmål. Special-utgiftstitlarne 13. för besparingar, äfven i spanmål. Kongl. Räntekammaren A 15. för uppbörder. 9:e Hufvudtitelns lån 34. för ränta. Utgående balans . 39. för oersatt brist. Crediteras: Per Ingående balans . för reservation. Sammandrags-conto N:o 7. 37 — 290 — Vidare följande conti, hvilka äro att anse såsom kapital-contos förråder j nemligen: 15. Kongl. Räntekammaren Debiteras: Credit er as: A. för Svenskt Banko. An Ingående balans i. Per Utgifter å öfverskot - 11 Special-uppbörds-titterna 10. larne 12. v , Special-utgifts-titlarn Besparingsfonderna 13. ne 13. 11 Kongl. Räntekamman Besparings-fonderna . 13. ren C 17. ii Extra statsregleringens för vid årsskiftet special-anslag. 14. oliqviderade anord1! Kongl. Räntekammaningar. ren B. 16. ii Krono-magasins-hufvudboken 18. för uppköp af Hamb. Banko. V Kongl. Maj:ts Befall11 Dito C 17. ningshaf. i Länen 19 11 Krono-magasins-huf11 Wadstena Krigsmansvudboken . 18. hns-Kassa 22. 11 Kongl. 5Iaj:ts Befallför uppbörd. / , ningshafvande i Länen 19.
St. vid nästa riksdag skola derå fästa mera uppmärksamhet, än i834 års Ständer egnat densamma, äfvensom att nästa Ständer, för att rättvist afgöra denna högst vigliga fråga, — vigtig ej blott för sig sjelf betraktad, utan ännu mer för det farliga prejudicat den innefattar, —skola af det betänk., sorn Statsoch Ekon.Utsktn sednast afgifvit, hafva en nyttig vägledning för deras omdöme. Jag vill således nu inskränka mig dertill, att endast besvara den anmärkn. en talare gjort, att nemi. Stalsoch Ekon.Utskm skulle varit förhindrade att vid denna riksdag pröfva frågan, enär beloppet af rotevacanceafgiflen redan vid riksdagens början blifvit beräknadt ibland statsinkomsterna. Att Gr. Horn, såsom ordförande i de sammansatta Utsk:n, derstädes vid frågans behandling gjorde denna anmärkning, är visserligen sannt; men att den äfven blef besvarad, torde Hr Grefven likaledes erinra sig. Sjelfva rättsfrågan har, vid uppgörandet af den vanliga calculen öfver statsverkets inkomster, naturligtvis icke erhållit någon hufvudsaklig pröfning, derföre att vacanceafgiften till sitt förmodade belopp dervid tagits i beräkning. Dessutom bör man erinra sig, att K. M:s nåd. propos. i ämnet, tillika med dervid fogade roteringslängder, till Ständerna inkommit efter det inkomstbetänk. afgafs. Utsktn ansågo sig således oförhindrade alt företaga frågan till hufvudsaklig pröfning; jag inskränker mig till detta yttrande, och förmodar, att R. o. Ad. i ämnet fattar samma beslut som BorgareStåndet. Gr. Horn: Det bör vara öfverflödigt för R. o. Ad. alt ingå i någon pröfning, huruvida den af Konung och Ständer beslutade rotefrihelsafgiften är billig och laglig eller icke. Den är beslutad i lagenlig form vid föregående riksdag, och är således lagligen tillkommen. Den är vid denna riksdag, till följd af en motion, som handlade, icke om inkomstberäkningen, men om sjelfva grunden för roleringsbevillningens utgörande, ånyo sladfästad.
En af Rikets Herrar, Stats-Rådet Herr Grefve Skiöldebrand. Stats-Kådet Grefve Löfvenhjelm Tillförordnade Stats-Secreteraren». Förste Expeditians-Secreteraren Skogman. Tillförordnade Stats-Secreteraren anmälde i underdånighet, att, sedan Kongl. Maj:t under den ‘45 Qctober i8j» beslutit, att Nådig framställning skulle till Riksens Ständer göras, i anledning af Kongl. Majus Befallningshafvandes L Götheborgs och Bohus Län underdåniga hemställan, om inrättande af ett Handels-Låne-Contoi r i Götheborg, till afhjelpande af de handlandes, penningc-förlägenbet , så hade tillförordnade Stats-Secreteraren nu uppsatt förslag till Kongl. Majus Nådiga Skrifvelse till Riksens-Ständer L detta ämne. Hvilket Förslag till justering i underdånighet upplästes, sådant det vid detta ProtocoU finnes bilagdt. KonglMajit täcktes, uppå underdånigt tillstyrkande af Siats-Rådets närvarande Ledamöter, i Nåder gilla berörde förslag, L enlighet hvarmed alltså den Nådiga Skrifvelsen, lomme att till Riksens Ständer i vanlig ordning afgifvas. Tix Rrotoeollo F. Fåhreeus. Proposition om ht Handels-Lane-Contoir’. 441 Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Riksens Ständer, rörande inrättningen af ett Handels-Läne-Contoir i Götheborg; Gifven Stockholms Slott den 19 Februarii 1825. T-Jppå af Kongl. Majit gifven anledning har dess Befallningshafvande i Götheborgs och Bohus Län icke allenast hos Kongl. Majit framstält det ofördelaktiga tillstånd, hvaruti Götheborgs Stadshandel sig befinner och svårigheten för Stadens handlande, att, vid saknade penningetillgångar, utföra något större företag, utan ock i underdånighet anhållit, att, till den högst tryckande förlägenhetens afhjelpande , Kongl. Majit i
Med begreppet landstorm föijer älven begreppet nationalbeväpning eller folkbeväpning, d. v. s., att hvarje vapeniör man liar hos sig sitt eget goda gevär samt deraf kan begagna sig på ett sätt som gör honom användbar såsom krigare. Utom denna beväpning blir hela landstormskaran blott en pappersarmée utan ringaste förmåga att skada fienden. Detta hafva äfven skarskytteföreningarne insett, då de flesta af deras medlemmar såsom hufvudvilkor för inträdet fordrat, att de pä ett eller annat sätt skola anskaffa egna gevär. Men som gevär, och i synnerhet goda och tidsenliga gevär, äro dyra, sä kunna till en början blott de mera bemedlade ingå i de frivilliga skarpskytteföreningarne och om dessa föreningar genom nedsättning ä gevärspriset 12 Motioner i B or g are-Ståndet 1862. JW 4. och långa betalningsterminer efterhand bereda tillfälle till inträde för mindro bemedlade, sä är dock knappast troligt att detta någonsin kan ske i stor skala. Den beväpning i massa som är ett oundgängligt vilkor för landstormens verksamhet, torde således svårligen af skarpskytteloreningarne och framför allt icke pä landsbyggden, hvilket är sä vigtigt, kunna åvägabringas. Denna beväpning är det just, sorn staten bör förbereda, genom att, i möjligaste mån underlätta inköpet af gevär för mindre bemedlade — ty skänkas böra de aldrig — och detta hufvudsakligen genom försäljandet af de i godt skick befintliga gevär af nu bruklig modell, som blifva disponibla, allt efter som arméen och beväringen förses med sädane af nyare modell. Men denna af staten ombesörjda folkbeväpning, som bör fortgå parallelt med skarpskyttelöreningarnes, mäste verkställas redan under fredstid. Ty vid utbrottet af ett krig äv det för sent. Krigsstyrelsen bar dä hvarken tid eller tillfälle att egna sig deråt i den stora skala, som är nödvändig. All möda oell omsorg måste dä egnas åt arméens och beväringens vederbörliga utrustning. Enligt inhemtade officiella uppgifter finnas för närvarande i Sverige omkring 206.000 soldatgevär.
Säga hvad man vill om det der sqvallret; men ett faktum, som vi dagligen hafva för ögonen, är, att genom några outredda, naturliga eller icke naturliga, krafter, oaktadt de tysthetslöften, som vederbörande embetsoch tjenstemän aflägga, och förpligtelserna att, såsom det heter, hålla hemligt hvad hemligt hållas, bör, ett StatsRåd knappt är hållet, förr än kommentarier i landets alla dagblad göras öfver hvad sig der tilldragit. Man må icke härföre ovillkorligen taga StatsRåderna för hufvudet, såsom en föregående talare nog strängt ansett sig kunna göra; ty vi måste ihågkomma, att i StatsRådet finnas äfven protokollsförande. Tänkom oss nu det andra alternativet, eller att svenska Regeringen tager initiativet till ett fördrag. Enl. hvad Const.Utsk:s försvarare nu förklarat, vore det med omtvistade förslaget ej afsedt, att StatsRådet skulle hafva något inflytande på underhandlingarne, utan att dess Utlåt:de först före ratifikationen skulle påkallas. — Antagom, att StatsRådet vid något sådant tillfälle yttrade sig afstyrkande. Tänkom oss vidare, att detta afstyrkande gör sig gällande, ty Utsk:s förslag måste väl förutsätta att på StatsRådets utlåtandé skall göras något afs. Det kunde då inträffa, att monarken, sedan preliminära öfverenskommelser med en främmande Regering redan egt rum, blefve föranlåten att till denna Regering förklara: visserligen har jag väckt detta förslag, men mina Rådgifvare, som äro klokare än jag hafva afstyrkt det, och det blifver ingenting utaf. Jag hemställer, om ett sådant sakernas skick kan finnas önskvärdt. Grunden för det ursprungliga stadgandet i R:sEms 12 g har af 1809 års män blifvit förklarad på ett sätt, som visserligen är kort, men desto mera bestämdt. Uti Const.Utsk:s mern. d. 2 Juni 3 809 läses nemi. dessa ord: »Utsk. har, efter en mogen öfverlägg»ning, funnit, att Konungen borde ega makt att allena göra förbund »med främmande makter, börja krig och sluta fred.
Besparingarne, Arfvode till 1829 års slut för Ambolatoriske Skolmästare i Wermlands Finnmarker 70:4o. — •— —- Sjette Hufvud-Titeln. Hospitalers och Lasaretters underhåll . 619:20. Sjunde Hufvud-Titeln, Outtagne Nådegåfvor och Pensioner till Embetsoch Tjenstemäns Enkor och Barn för förra åren 24: 3a. — . Åttonde Hufvud-Titeln. Lyshållning m. fl. utgifter för Kronans Publike hus i Stockholm 1,593:46.— 890: i4- 2. Hvarifrån dock böra afgå de å 8:de HufvudTitelns ålskillige anslag uppkomne besparingar, hvilka minska bristerne å denna Hufvud-Titel 3,770: 19. 1. 17,348: 3i. 11. Härtill kominer skilnaden, mellan det beräknade värdet 6 Ii:dr och Riksmarkegångspriset 6: 28., å den Spanmål under lönerne, som öfverskjuter beloppet af StatsVerkets beliållne Spanmålsin komst eller 3(),845: I afseende på de betydliga belopp, som, utöfver Statsanslaget på 8:de Hufvud-Titeln till Fångars skjuts och underhåll m. m., erfordrats under ifrågavarande 2:ne år, hafva Revisorerne trott sig böra upplysa: att af de på i83o års Stat anordnade 276,471: 5. 9. hafva utgått till Styrelsens öfver Fängelser m. m. aflöning, Expenser och resor 2,834:3y. — Stockholms Norra Corrections-Inrättning 12,800: Dito Södra Dito 36,447:43.10. Götheborgs och Norrköpings Spinnhus . 7,300: Pionier-Corpsen i Carlsborg 30,647: ig. 11.
167:o angående användande af de under Statskontorets vård stående äldre depositionsmedel (115). Rikets Ständers härvid i underdånighet anmälda, af Kongl. Maj:ts nådiga framställning föranledda beslut har, under den 10 Mars 1845, blifvit Statskontoret samt Fullmäktige i Riksgäldskontoret till kännedom och efterrättelse i nåder meddeladl. 168:o angående användande af en på Postverkets räkning i Ranken innestående summa (116). Om Rikets Ständers, med anledning af Kongl. Maj:ts nådiga framställning, härvid fattade beslut har Öfverpostdireklörs-embetet under den 10 Mars 1845 blifvit i nåder förstundigadt, äfvensom särskild skrifvelse i ämnet till Fullmäktige i Riksgäldskontoret afgått. 16»o angående afskrifning af åtskillige i förra allmänna Magasinsfondens räkenskaper balanserade summor (112). Rikets Ständers beslut, angående afskrifning af vissa uppgifna, i allmänna Magasinsfondens räkenskaper balanserade fastighetsvärden, har under den 10 Mars 1845 blifvit Statskontoret till egen och vederbörandes efterrättelse meddeladt, med nådig befallning att tillse, det utredningen af öfriga uti samma räkenskaper upptagne fordringsposter med möjligaste skyndsamhet fortginge, och hvarom Statskontoret ägde att före nästa riksdag med fullständig berättelse till Kongl. Maj:t inkomma. l*®:o an gående uppbyggande för allmänna medel af ett magasin för kronotiondespanmål i Mörbylånga (110). Etter inhämtande af vederbörandes utlåtanden i ämnet, har Kongl. Maj:t under den 6 Maj 1847 förklarat den väckta frågan böra komma under öfvervägande i sammanhang med ett af särskilde Kommitterade afgifvet betänkande och förslag, angående skatteväsendets reglering. fSt-.o an gående dubbel postgång emellan Gottland och fasta landet (109). Sedan Öfverpostdirektörs-embetet med infordradt underdånigt utlåtande häröfver inkommit, bar Kongl. Maj:t under den 29 Maj 1845, med förkla - Bil. till R. St.