Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den ' anser vidare, att det icke behöfs något förberedande arbete för att skrifva en tidningsuppsats. Slutligen är samma allmänhet fullt och fast förvissad om, att då det icke behöfs någon examen för att komma in i en tidning, behöfs det heller ingen öfning eller någon slags förberedelse för att sätta sina tankar på papperet. Dertill behöfs på sin höjd några års flitig romanläsning, och sedan är tidningsskrifvaren färdig. När sådana åsigter kunna hysas och uttalas, af för öfrigt ganska förståndiga menniskor, ar det ju icke underligt, om namnet tid-ningsskrifvare tills vidare har en ganska dålig klang, om det också måste erkännas, att det ljuder vida bättre nu än för tio, femton år sedan. Det är heller icke underligt, om litet hvar anser det orimligt att ett inflytande så stört, som det pressen anses utöfva, skall anförtros åt personer utan all slags särskild uppfostran för ett så ansvarsfullt kall som det att svänga den kritiska ferlan. Vi stå i en brytningsperiod, då såsom de med tiden missnöjda klaga, ingenting längre är heligt. Så börjar det också visa sig, att icke ens trycksvärtan längre håller färgen och att icke ens det tryckta ordet torde vara, hvad det ansetts vara. Det är bedröfligt men sant, att icke heller här allt är guld som glimmar, och att mycket, som står tryckt, icke derför är tillförlitligt. Det var vid första öf-verraskningen öfver denna upptäckt, som tidningarnes och tidningsmännens aktier hastigt .sjönko och sjönko djupt, men ju mera man hinner vänja sig vid det sorgliga faktum, att det som är tryckt icke eger något företrädeframför det, som är taladt, ju säkrare bör man kunna hoppas, att manlugnt skall kunna betrakta sin missräkning, om man också • ännu af det tryckta ordet fordrar mera tillförlitlighet än af det talade. Månne pressen har sjunkit]? Det ser åtminstone icke så. ut. Men det ser deremot ut som om på alla områden helt andra åsigter utbildades vid närmare bekantskap än när man blott på afstånd gör sina iakttagelser. Offentligheten hör till dessa områden, dit den stora allmänheten icke hittills fått sätta sin fot, annat än som skygg åskådare, som insläppes endast vid högtidliga tillfallen, när allt är i ordning för mottagandet.
Fru Juels vatte~acistem af drifven och cicelerad koppar är .ett duktigt arbete, som mycket uppmärksammats, och den af fröken A m a Meukow utförda stå ?tkafi jämte bagare af förkoppradt tenn med graverad ornering ha med rätta ådragit sig beundran. ', Men innan jag anser det långa programet genomgånget må det tillåtas mig at^ säga ett par ord om den afdelning af kvinnoarbetena, som ej kan inrangeras under någon konstart, utan måste rubriceras till %det nyttiga&gt;. Dit höra åtskilliga prof p&amp; Ziwnedamast och duktygsvilf, utgångna f r h frökelt v. E~zgeströtns väfskola i Upsala, solida och vackra, som endast. adet lie ini nav af da^ kan vara. E n silkesdanznstschal, väfd af fru Cervin-Eqvist, .likgot i sitt slag ovanligt, väckte äfveii uppmärksamhet. - Tirigarn, spunnet för hand af grefv.inlzorna Sparre och af en utsökt finhet förekomnier ock, vidare prof p&amp; $mre limesöm, stickade arbeten, så väl schalar som täcken, reformu ?zderk&amp;der m. ii. praktiska, och nyttiga artiklar. Utom fröken Bettiqza Lezoyso7m, en af våra kvinlign bokbindare, som levererat banden till litteraturkomiténs böcker, ha yrkena inom kviniioafdelniiigeii blott eqz representant, fru Svensson, hvilkeii utställer vackra slzörwzakwiarbeten, utförda h hennes verkstad. Vi aga likväl fnllt upp med ansedda yrkesfirmor, ledda af kvinnor. Dessa Iiafva dock ansett det mer nied sin fördel förenligt att ingå i den allmänna svenska afdelningen, dar täflan står öppen för kvinnor lika väl som för män. Skolslöjden har en välkänd och framstående representant i vår skickliga slöjdinspektris fiöken Hulda InV11di92, hvars tvenne skåp, hvari folkskolans modellsamling är utställd, ger en fullt åskådlig bild af det af fröken Lundin i Stockholms folkskolor införda handarbetssystemet.
Utskottets hemställanden i lista, 2:dra, 5:dje, 4:de, 5:te, 7:de, 8:de, 9:de, ll:te och 12:te punkterna samt första delen af 10:de punkten, slutande med orden: »egen samling af formler» biföllos; hvaremot Ridderskapet och Adeln afslog hvad Utskottet i 6:te punkten och den öfriga delen af 10:de punkten föreslagit. M 57, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande JVs 58, angående väckt motion om återinförande af tullsfämpling å varor, som från utrikes ort inkomma. Lades till handlingarne. JYs 58, i anledning af väckta motioner angående folkskoleväsendet. Ridderskapet och Adeln, som beslöt att behandlingen af Utskottets nederst å sidan 7 gjorda hemställan skulle uppskjutas samt denna hemställan företagas till pröfning i sammanhang med den del af Stats-Utskottets blifvande Utlåtande au - Prot.-Utdrag den 17 Mars 1866 209 gående regleringen of utgifterna under Riks-slatens Åttonde Hufvudtitel, som rörde folkskolorna, biföll hvad Utskottet i öfrigt hemställt. JM 59, i anledning af ålerremiss af Utskoltets Betänkande JM 42, angående väckt motion om en lagsamlings utarbetande på allmän bekostnad. Lades till handlingarne. JM 60, i anledning af väckt motion om revision af stadgarna för Teknologiska Institutet och tekniska elementarskolorna i riket. Från Hogv. Preste-Slåndet. S. D. Föredrogos ånyo Banko Utskottets nedannämnda Memorial: JM 18, i anledning af väckta motioner om emottagande och invexling i Rikets Ständers Bank af enskilda bankers sedlar, m. m ll\[ö lis. JM 19, i anledning af Riks-Ståndens beslut i fråga om Betänkandet JM 10 med förslag lill reglering af Bankens låneoch kreditiv-rörelse samt om användande af upplupen bankovinst Yttrandet i Irsta punkten godkändes.
Då säjer jag: “Mors kläder, dem sko’ sonakvinnorna byta i tre lika lotter; för det ville mor.“ “Ville mor det, så ska’ det så ske!“ sa’ brörarna mina. Så säjer jag: “Mor hade la hundra daler liggande, dem ville mor, att jag skulle ha, för jag har haft ’na så länge och varit så goder emot ’na. Ja, ja, Jöns i Skallekulla, han sa’ la ingenting om det; men Svän i Gräppered, han blef ryss rasande. “Jag går och grafver opp käringen igen och har ’na lika så länge som du och är lika så goder emot ’na som du, så får la jag hundra daler, jag med,“ skrek ’en och hoppade och lefde i stugan och så ville’n gå. Men jag lät honom pelemänta och lefva, bäst han ville; för jag tyckte, jag behöfde la inte ge med mig, när mor ville så ha ’et. Så gåfvo Jöns i Skallekulla och kvinfolken sig ihåll med honom och bådo honom ta till vettet; för där var la ingen, som hade haft så mycken tunga af den gamla som jag. Men Svän höll på med sitt och han var så illa arger, så han åt inte middag. Så voro slägtingarna hemma till om måndagskvällen, och vi gjorde oss så roligt, vi kunde, och Gudmund tog fram håbojan och spelte, och det var inte fritt, än där dansades litet med. Och så var det slut med den sorgen. Nu så ska’ jag tala om för er, hur jag har haft ’et med ett och annat. Se, jag ska’ säja er, att jag har inte justament brukt att vara ovän med folk; men jag har ändå, som han sa’, varit vajen om mig och inte tålt, att de gjort mig någon orätt. Så veten I la, Tränshultaboarna och vi ha dendäre skogsbacken tillhopa, och de säja, han hörer till Tränshult, och vi säja, han hörer till Slätthult. Så en gång hade de ställt sig till, dehäre Tränshultaboarna, och kommo med örke61 och skulle hugga och köra hem.
Med en af de mest classiska Författare i Stats-oeconomien, tror jag, att ”en. vis inskränkning af credit-operationer till verkliga nödfall j ett sorgfälligt undvikande af Statsskuld under lugna tider> för att vara förberedd pä utomordentliga fallj en den möjligaste sparsamhet i alla grenar af Statshushållningen , ett klokt användande af de för handen varande hjelpkällornaj punktlighet i uppfyllandet af ingångna förbindelserj samt anordningar j hvilka lemna en förstärkt säkerhet så väl emot ett ändamålslöst förslösande af Statskrafterna som emot en godtycklig kränkning af StatsCreditorernas rättigheter — äro de enda och sanna garantierne för en f o) tfårande och blomstrande Statscredit.” Utan en ^dan credit skola alla Hor till Banco-Utskotlets Utlåtande N:o 16. 3i realisationer äfventyra att förr eller senare misslyckas. Jag är öfvertygad derom, att vår nu tilltänkta realisation till sitt bestånd hufvudsakligen beror derpå, att den med tillräckliga ressourcer börjar sin utvexling, sedan förut landets financiela ställning är så ordnad, att missförhållandet emellan export och import är, genom passande tulltaxor eller förbud emot öfverflödsvarors införande och förbrukande i landet, någorlunda aflägsnadt, — att myntet med lätthet och liflighet circulerar till alla orter och till alla näringar, — att den enskilda , så val som den allmänna crediten är understödd icke till missbruk , men till ett rätt och ändamålsenligt begagnande, så att penningebrist förekommes , productionen inom landet tillväxer oeh Statens stigande välmåga beredes. Endast på detta sätt kan landet betryggas mot de farliga följderne af silfrets export, och en derigenom uppkommande penningebrist. Man borde dessutom ej lemna ur sigte den sanningen, att i hvarje land, der folkmängden, varuartiklarne och arbetskraften, dessa rätta källor till Statens magt och rikedom, äro 1 tillväxt, bör man äfven vara omtänkt att hålla rörelsecapitalet i ett afpassadt tilltagande, så framt icke varuprisen skola falla under productionskostnaden, industrien aftyna och välmågan försvinna.
Har han stulit fiolen? Madamen spärrade upp ögonen. Hvad tittar hon efter, hvad går åt henne? Fiolen är fars, far har lärt pojken att spela och nu kan han alla danserna och flere visor än 'våran' sjelf kan. Det kan bli något af honom! Klockare om han får läsa. Ja, herre Gud! den pojken, hvad han spelar fint! Han har varit oppe på herrgården och spelat för herrskaperna. Och de berömd'en, och der var en spelmästare från sta'n och han berömd'en, och di sa' alla, att om han skickas till sta'n, så... Oj, oj, oj, att di alla ska' sätta sig opp mot en ensam stackare klagade Kajsa. Så der förderfva' di Rellu-Calle för mig, förr än jag var till för att försvara honom. Men jag har hört talas om det. När han spela' och sjöng, fick han konfekt och vin af herrskaperna, bränvin och öl af det sämre folket, men då han arbeta', ville di inte veta af 'en. Så blef han en snusker och en stackare och en fyllbult till på köpet. Far hans dog på landsvägen med hufvudet på positivet, och han sjelf, mannen min, han dog utaf bara ovana, när han skulle få det lite rent omkring sig. Af ovana att arbeta och att ha någon som höll af'en... Men det är musikens och herrskapets fel alltsammans! De vilja, att vi sämre folk ska' vara till här i verlden bara för att roa dem! Till annat duga vi inte... Hvad pratar ni nu för smörja? Jag undrar hvem som vill er pojke ondt! Hörde ni inte, att jag sa', att han kunde läsa till klockare? Läsa och läsa ... hvem lär honom att läsa? Jag har satt i honom abcd och det gick som fluga i tjära. Hon tror kanske, madam, att jag är lönkrögerska eller något annat, som betalar sig bra! Efter hon talar om läsa ... och menar, att jag skulle skicka honom till stan i skola! Jag har inte annat än hvad jag får in med tvätt och skurning, och det går till maten och till klädtrasorna...
Instruktionen för Taxcringsförrättiiiiigarnc. § 4. Vid denna § hafva Rikets Ständer ansett nödigt intaga en anvisning derom att sådana fiskerier, som utgöra särskilda, i jordebolten upptagna lågenheter, utan att vara i hemmans skattläggning inbegripna eller hafva i deras taxeringsvärde ingått, skola taxeras såsom annan fastighet, enligt bevillningsstadgans 2 § punkten 2; hvarjemte uti § 7 sista meningen blifvit rättad till likstämmighet med hvad förut i §:n finnes stadgadt i afseende å tiden, då förnyad uppskattning af fast egendom skall ega rum. § 9. Uti denna § har blifvit infördt ett tillägg, afseende sättet för uppskattning af vinst utaf stenbrott. Expeditions-utskottets Förslag till underd. Till undvikande deraf att, vid taxering af bruk, qvarnar, sågar, fabriker rn. fl. inrättningar, det oriktiga förfaringssätt må ega rum, att först dessa inrättningars i byggnaderna liggande grundkapital påföres bevillning enligt § 2 och dernäst afkomsten af detta grundkapital beskattas enligt § 6, hafva Rikets Ständer under ny paragrafnummer 11 intagit det stadgande, att då bruks-, fabrikseller näringsidkare måste såsom egare utgöra fastighetsbevillning för egendom, lågenhet eller byggnad, som i dess helhet eller till en del begagnas till rörelsens bedrifvande, skäligen beräknad arrendeeller hyresafgift må afdragas från den inkomst, rörelsen lem nar. § 15 (16). I denna § stadgas, att bevillning för rörelse skall påföras, så vida icke rörelseidkaren före den 1 Maj det år taxeringen förrättas, med yrket upphört och sådant vederbörligen anmält; men då härigenom utmårkes formen eller sättet, men antydning rätteligen bör ske i afseende på stället der berörde anmälan skall ske, har ordet vederbörligen blifvit utbytt mot uttrycket: “hos vederbörande myndighet. § 20 (21).
Hvad åter angår öfriga aktie-bolag, så hafva försvararne af stadgandet ansett allmänheten berättigad, att härigenom erhålla garanti för sina med bolagen inledda affärer; men i händelse kontroller eller garantier bort ifrågakomma, hade föreskrifter derom säkert blifvit meddella i 1848 års Författning. Bevillningsförordningen har deremot icke till uppgift att bereda allmänheten så beskaffade garantier, utan bör endast tillse att det allmänna af de skatlskyldige tillgodonjuter dess tillständiga rätt. Åläggandet för dessa aktie-bolag, att hvarje år i och för beskattningen helt och hållet offentliggöra deras affärsställning är en åtgärd, som, i stället att medföra åsyftad verkan, ovilkorligen framkallar falska och oriktiga uppgifter och räkenskaper, hvilket alltid blir följden af lagar och föreskrifter, som äro obilliga och orättvisa. Jag behöfver i detta hänseende endast påyrka hvad erfarenheten lärt oss vid tillämpningen af föregående Bevillnings-förordningar. Med anledning af hvad jag anfört anser jag ifrågastäl/da stadgande böra ur BevilInings-förordningen borttagas » Häruti hafva instämt: Herr vice Talmannen Schwan, samt Herrar R. Cramdr, A■ P. Ericson, L. Wistelius och C F. Carlson samt Gust. Widell, den sistnämnde endast så vidt reservationen rörer 2:dra mom. rn Bevillnings-lhskottets Betänkande M 20. 13:o af Josef Holm från Stockholms län, A. J. Sandstedt från Jönköpings län, Olof Lagergren från Gottlands län, C G. Cederskog från Östergötlands län och Olof Lindstrom från Westerbottens län: Vid § 29: »Då uteblifven uppgift icke utgör hinder för bevillningens bestäm mande, böra större böter, som för de mindre bemedlade äro kännbara, undvikas; och föreslås derföre att Irsta momentet från och med ordet skattskyldig må erhålla följande lydelse: skattskyldig eller annan enskild person, hvilken icke inom stadgad tid inlemnat sådan uppgift, som af honom bör meddelas, må åläggas böter från En lill och med Tre Riksdaler; dock må allmoge och mindre skrifkunnige meddela sina uppgifter muntligen. Vid § 31:
Rättegängs Balken. 4:0. Om ersättning för kostnaden af Extra Noterings Manskapets Capotter. 5:0 Om JerwContoirets ansökning om förhöjd beläning, pä jern i Banken. 6:0 Om inskränkning i Näringsidkares rätt att besöka fri marknader. 7:0 Om inrättning af fyrbäkar wid Q narken och pä Gottland. Om den till fromma stiftelser anslagne Kronotionde fpannemäts förauctionerande. c-:o Om stag afgiften wid auclioner. ftplästes och kades pä bordet följande frän äkstftlige l^stott in omne bekänkanden: i:v E r ifrån LagUtstok-et den 71 Julii östner Friherre L. k. von Z-iftZnm mo ion i afseende pa slogs äwerkan: äberopandes sig U stöllet i afseende pä straff-tts stärpande sitt den 2g Junit öfwer Grefwe 6^I!enbor»s motion L samma ämne afcfifne bekantande; och förmalandes sig i afseende pä dkadt answar för Jägeri Betjeningen, icke hafwa sunni stil alt tillstyrka någon förändring Uii de härom gällande Författningar. Ett ifra» Lag-sitstottet af den 11 dennes innefattande, i anledning af anförde stal, det fwar uppå gjorve äkerremisier af U störtets betänkande öfwer Prosten Istnsteströmg Memorial angäende klander as storstrftes eller enstiftes delningar, att Iftstoktek anfelt sig icke kunna frängä sitt förut afgifne utlåtande. Ett ifrän Stais-Utstoklek af den 12 Julii, siwaruck rillstvrkes en bättre controll a mantalsskrifningen i Riket jemte saktet till desi ästadkommande samt »'görande af den sig derföre belöpande kostnad.
JVt 6, angående rättighet för Utskottets kanslipersonal och vaktbetjening att åtnjuta aflöning någon tid efter riksdagens slut samt om anvisande af medel till gratifikationer åt extra biträden inom kansliet, m. m.; samt J\s 7, angående acceptering, efter riksdagens slut, af räkningar å tryckning och häftning af bihanget till Riks-Ståndens protokoll. Från Håg v. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo och godkändes Stats-Utskottets Memorial M 155, med förslag till stadganden i det nya reglementet för Riksgälds-kontoret, angående de under innevarande riksdag anvisade statsutgifter, äfvensom angående de för jernvägsbyggnader och jernvägsmateriel beviljade anslag. S. D. Efter skedd föredragning lades till handlingarne Banko-Utskottets Memorial M 33, med anmälan om en verkställd omröstning i Förstärkt Bankoutskott. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Expeditions-Utskottets Memorial: JV2 6, angående rättighet lör Utskottets kansli-personal och vaktbetjening att åtnjuta aflöning någon tid efter riksdagens slut samt om anvisande af medel till gratifikationer åt extra biträden inom kansliet, m. m ; och M 7, angående acceptering, efter riksdagens slut, af räkningar å tryckning och häftning af bihanget till Riks-Ståndens protokoll. Från Vallo/l. B or g are-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo och godkändes Stats-Utskottets Memorial:
I sammanhang med hvad sålunda blifvit föreslaget i afseende på riktningen af de begge stambanor, som från Stockholm borde utgå, har Öfverste Ericson vidare anfört, att som Stockholms södra bangårds anläggande på ett från den mera bebyggda delen af staden så aflägset ställe, som någotdera af de begge, hvilka Kommittéen sett sig nödsakad att alternativt föreslå, nemligen antingen vid Fateburssjön, utan förbindelse hvarken med Mälaren eller med Saltsjön, i närheten af staden, eller vid Barnängen, med ett spår ned till Saltsjön vid Danviks tull, otvifvelaktigt skulle blifva af den skadligaste inflytelse på både personoch varutrafiken genom tidsförlust och omkostnader, samt derjemte måste i betraktande tagas, att genom anläggningar och underhållet af tvänne särskilda bangårdar i Stockholm, med husbyggnader, telegraf, tjenstemän och arbetare, dubbla uppeldade reservlokomotiv, dubbelt antal reserv-lastvagnar samt reparations-verkstäder, m. m., staten skulle belastas med ganska dryga kostnader, hade Öfverste Ericson varit betänkt på någon utväg att med en gemensam bangård i Stockholm förena de från norr och söder ditgående jernbanorna och, efter preliminära undersökningar, uppgjort det förslag, att den söder ifrån hitgående banan skulle från Horns tull framgå tili Mälaren midtför södra ändan af Långholmen, böjas öfver gården vid Heleneborg, utsprängas eller bildas i kanten af södra bergen förbi fabrikerna vid Skinnarviken och vidare framföras på en i vattnet utfylld bank» hvilken i en båge af 1,000 fots radie skulle föras öfver den djupa viken från södra sidan till mynningen af Riddarholmskanalen* 16 Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. M 26. derifrån sedan utmed vestra sidan af denna kanal öfver Geyerska tomten och kajplanen framför Riksgälds-kontorets hus, vidare på en jernbro till vestra hörnet af Strömsborg och derifrån på en dylik bro till Tegelbacken, å hvars andra sida bangården borde bildas dels genom inköp af några tomter, dels genom fyllning i Klara sjö.
Denna inkomst beräknades år 1858 till 308,000 R:dr och år 1860 till 310,000 R:dr samt har i medeltal under de tre åren 1858 —1860 utgjort i penningar R:dr 68,278: 67 1,313,308: 286,000: 6,700: Transport R:mt R:dr 6,374,808: 4 Kongl. Maj:ta Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. Transport R:mt R:dr och i spantnål år 1858: 130,652 kubikfot, värde » 239,797: — >» 1859: 131,552 » » » 241,923: — » 1860: 133,742 » » » 284,018: — eller i medeltal 131,982 kubikfot, värde R:dr 255,246: — hvadan densamma nu kan med följande belopp utföras, nemligen: Penningar R:dr 67»,000: — Spanmål: 132,000 kubikfot ä 2 R:dr » 264,000: — 5:o. Silfvertionde, myntarelön och slagskatt, upptagne vid förra statsregleringen till 16,000 R:dr, hafva i medeltal under de tre åren 1858—1860 utgjort 14,751 R:dr, och torde derför nu icke kunna beräknas till högre belopp än 6:o. Kopparräntan, som vid förra statsregleringen antogs uppgå till 1,500 centner med ett värde af 105,000 R:dr, har i medeltal under åren 1858—1860 utgjort 1,193 centner, som vid försäljning lemnat en inkomst af 80,332 R:dr.
Finland var ett afgörande hinder för direkta anfall af Ryssland på moderlandet; så länge de andra grannrikena icke ägde någon folkbeväpning, utan hufvudsakligen endast värfvade trupper, hvilkas antal icke lätt kunde för3 H. 9 i:j,o Den 11 Mars f. m. ökas: men isynnerhet sedan Sveaborgs anläggning och skärgårdsflottans organiserande gifvit åt Finland en förmodad, om ock öfverskaltad, försvarskraft; ansågs Sveriges stående armé, betydligt förökad med de värfvade reg.-ten, hvilka fästningssystemet i rikets södra och vestra orter gjort nödiga, dä vara tillräcklig. Regeringen var dessutom vand, att jordbrnkarues för rikets tillfälliga behof åtagna tillfälliga uppoffringar, godtyckligt och ansvarslöst förvandlades i ständiga skyldigheter, och kunde således påräkna, att genom sitt maktspråk, med -y föröka indelta arméen, medelst utskrifning af det eljest utaf rustoch rothållet blott för 1741 års krig åtagna varieringsmänskapet. Man tänkte således icke då på någon förändring, åsyftande hvad sorn nu förstås med ett national-Jörsvar. Den ständiga arméen var allt. Den ansågs tillräcklig för subsidie-krigen; möjligen, under en tid då den ”politiska jemvigten” spelte en rol inom diplomatien, tillräcklig för att afvärja anfallen från Danmark och Norrige; och, såsom det troddes, tillräcklig för att förstärka Finska stridskrafterna. Franska revolutionen, med dess starkaste stöd konskriptionen, framstod då ännu såsom olycksbådande för Monarkerna, och Regeringarne hatade således all folkbeväpning, troende att den skulle öfverallt bereda folkstyrelser.
Constitutions - Utskottet, som emottagit och granskat Rikets Ständers Ju sti ti »-Ombudsmans Embets-Diarier och Registratur från sist öfverståndna till nu innevarande Riksdags början, får, i följd häraf, vördsamligen meddela det förklarande, att de till Justitice-Ombudsmans-Expeditionen inkomna målen funnits med skyndsamhet, ordning och nit handlagda; hvadan ock Utskottet anser Herr Justitim-Ombudsmanlien, i denna del, hafva motsvarat och lättvisat Rikets Ständers förtroende. Stockholm den 18 Mars 1829. Bilt. till R. St. Prof. 1828 och 182g. 3 Sami., Jule Haft. 1 i Cons! itu tions-TJt shot tets Utlåtande. N:o ti. N:o ix. Utlåtande öfver åtskilliga Motioner orri ändringar och tillägg i Justitice-Ombudsmans - Instructionen. Sedan Constitutions-Utskoltet, på de, i dess vördsamma Utlåtande af den 25 nästlidne Februarii, uppgifna skäl, ansett sig behörigt att handlägga åtskilliga vid denna Riksdag gjorda, dels till Conslitutions-Utskottet, dels till Lag-Utskoltet remitterade, men från det,^senare återlemnade Motioner om ändringar och tillägg i nu gällande Instruetion för Rikets Ständers Justi tiae-Ombudsman, och Constitutions-Utskottet funnit samma dess behörighet jemväl sträcka sig till Herr Gustaf Grönhagens_, i enahanda ämne framställda förslag, hvars hänvisande, för vederbörlig behandling, samtlige Riks-Stånden , genom Protocolls-Utdrag af den 5:te och ipide dennes, uppdragit åt Utskottet att, enligt 3 Mom. 44 §• Riksdags-Ordningen, bestämma, får Utskottet nu, i ett sammanhang, yttra sig öfver de sålunda väckta frågor.