Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Pris l, co. E11 serie granna bilder från Amerika, Asien, Afrika och Europa, Texten ar natt och passar bättre till bilderna, som troligen äro af engelskt ursprung, an hvad som annars briikar vara fallet med dessa med svenska rim försedda utländska bildek .. Boken kan vara både nöjsam ocli nyttig för 8 8- 10-åringar. Sotarmurre. Pris 50 öre. Nisse och Nasse. Pris 50 öre. Dessa tvenne böcker, innel~ållande de allra oskyldigaste små uppbyggliga berattelser, äro sannolikt af barnen mycket onityckta, eftersom det är fjerde upplagan, som nu utkoininit. Äfven dessa smA böckers parmar äro natt illustrerade af Ottilia Adelborg. Deras mycket oskadliga innehhll lämpar sig bast för 7 A 9-Ariga barn. ' Borta, och hemma eller niera pm Barnen p % Broby af Anzy Palm Illustrerad. De små 8 A 10-åringar, som redan gjort bekantskap med » Barnen på Brobyn koinma säkert att halsa vännerna Greta och Vanda hjärtligt valkonina åter. De få följa de båda systrarna på deras besök i Stockholm och med dem beundra mycket, som linfvi-tdstaclen liar att bjuda på, de få vara med om bröllop och födelsedagsfirning och mycket annat roligt. Sedan resa Greta och Vanda hem igen till sitt älskade Broby och upplefva dar, liksom i staden, m h g a sällsamma och lustiga afventyr, De barn å andra sidan soin läsa, Borta och Hemma » utan att hafva gjort bekantskap med » Barnen på Broby)) koniina nog att öfvertala sina föräldrar att snarast låta dem göra denna bekantskap, och i sa gladt och godt sällskap kunna föräldrar tryggt lämna sina barn. Skada blott, att ej fröken Adelborg afven illiistrerat » Rorta och Heinma, ty i de sinå stela, kantiga figurer, som 1iaf inöta oss kanna vi ej igen vara vaiiiier Greta och Vanda från i fjor. 308 Sngiiln oin pmnktfisberget. Pris 50 öre.
Privatbankernas rätt alt utgifva sedlar å 3 r:dr 16 sk. h:co icke borde dera beröfvas, enär jag förutsåg att om denna rättighet uphörde, dessa banker skulle småningom komma i den belägenhet all de till slut mäste helt och hållet inställa sin verksamhet. Sora jag icke hör till den delen af representationen, som otillbörligt sträfvar att undergräfva dessa inrättningars bestånd,.så har jag fortfarande varit af denna mening och anser del vara en olycka för landet om ifrågavar-.de banker försvunne. Hvilket skäl åbetopar man för alt rättfärdiga ifrågavar:de åtgärd? Intet annat än att man önskar det Privatbankernas vinst måtte förminskas. Jag åtminstone kan icke finna något annat. De ifrågavartde så förhatliga sedlarne hafva på intet vis utträngt Bankens sedlar, hvilka fortfarande utelöpa jemte Privatbankernes och hafva framför dessa sednare väsendlliga företräden. Dessutom utgifver R. Sits Bank inga sedlar af denna valör och Bankens sedelbelopp är i alla fall inskränkt inom en viss gräns, som icke får öfverskridas och hvilken gräns man riksdag efter riksdag sökt göra allt trängre och trängre. Afven vid denna riksdag har della bemödande icke förnekat sig, ty R. St. hafva beslutat, alt 800,000 rtdr af den upltipna bankovinsten skulle inom Banken qvarhållas och således icke komma ut i rörelsen, hvarförutan 500,000 rtdr blott lills vidare äro anslagne till belåning af publika papper. Den förespegling af en framlida utvidgning af Riksbankens lånerörelse, sorn BankoUtsk. gifvit Ständerne genom alt tillstyrka afsältandel af 4 mill. för att bilda filialbanker och att ersätta de Privatbanker sora skulle komma alt uphöra, är endast en fantasmagori, en skuggbild, som aldrig kan få någon verklighet. Dessa förslag äro så beskaffade att de icke kunna medföra någon påföljd, utan hafva de endast förskaffat deras uphofsmän nöjel att göra sifferupställuingar, sora aldrig kunna läggas till grund för något i verkligheten beståndande.
Då fullmäktige härom erböllo kännedom, ansåg sig fullmäktiges pluralité, på grund af försäljningsanbudets ordalydelse, böra yrka, att auktionsbeloppet för de deruti icke undantagna trymåerne måtte vid köpets afslutande riksgäldskontoret godtgöras. Denna godtgörelse förklarade likväl säljarne sig icke vilja vidkännas, emedan sistnämnde trymåer, de der först i sednare tider och efter husets brandförsäkrande skulle vara uppsatta, icke blifvit i beskrifningen öfver huset omnämnde och således ej till försäljning utbjudne; hvarförutan för Stats-utskottets ledamöter, då huset af dem besågs, skulle hafva uttryckligen tillkännagifvits, att desamma icke komme att medfölja huset vid dess föryttrande; hvilket förhållande majoren G. Odencrantz, som å säljarnes vägnar undertecknat det åberopade anbudet, sedermera uti en till fullmäktige inlemnad skrift på heder och tro försäkrat. Dock har, under bestridande af all ersättningsskyldighet i besagde hänseende, säljarnes ombud vid köpets afslutande, nuvarande öfverpostdirektören friherre Hugo Hamilton, inför fullmäktige förklarat, att, enär olika meningar om rätta tydningen af meranämnde försäljningsanbud uppstått, ville friherren underkasta sig den tolkning af samma anbud, som Rikets Ständers då sammanträdande revisorer, i fall frågan till deras afgörande hänsköles, funne riktig och med de sista riksdags Stats-utskott meddelade uppgifter öfverensstämmande. Då nu fullmäktige icke ansågo sig berättigade att, i afvaktan å omförmäldte ersättningsfrågas lagliga afgörande, uppskjuta verkställigheten af Rikets Ständers ovilkorliga föreskrift, angående husets ofördröjliga inköpande, för att den 1 Oktober 4843 kunna tillträdas, så och efter det fullmäktige af Stats-Utskoltets Utlåtande, N:o 78.
Majtts nådiga proposition innehåller i afseende på sjelfva Byggnadsbitrådet arne frågor, den ena angår hela det anslag, som fordras, att fullborda Götha Canal arbete, utgörande om jag rätt minns 2,050,000 R.dr B:o; den andra åter tillåtelsen att genast uti Riksens Siänders Bank få lyfta 200,000 R:dr B:co deraf, såsom redan år 1818 beviljade. Att skyndsamt erhålla tillåtelse till lyftande af sistnämnde Summa, är för Canalarbetet af högesta vigt, emedan Directionen icke förr kan gå i författning om de upphandlingar och för-) beredande åtgärder, som för detta års arbete fordras, och erfarenheten nogsamt lärt, att hvarje uppskof med eller inskränkning uti erbella 732 Den i2 Martii, bedrifvande ordsakar ökade, förut ej påiäknade kostnader. Jag anhåller derföre vördsamt, att Statsoch BancoUtskotten måtte anmodas med första möjliga inkomma nW deras Utlåtande angående lyftningen af förenämnde 2uo,ooo R:dr B:co. Hvad åter angar den törsta frågan eller det till hela canalarbctets fullkomnande nödige fleråriga anslag, anser jag för min del att den icke kan afgöras utan i sammanhang med planen för hela Rikets myntoch penningeverk, emedan det endast blir i sammanhang dermed, som Riksens Ständer kunna stadga, af hvad fonder de till anslaget nödiga medel skola tagas. Jag torde äfven vid detta tillfälle få anmärka, att lika förhållande företer sig i afseende på alla andra anslag, som för Staten fordras; att bevilja anslag härtill innan Financefrågan är afgjord tyckes vara »tt besluta utbetalningar innan man känner sina tillgångar. Jag tager mig häraf äfven anledning ödmjukeligen föreslå det Statsoch BancoUtskotten må anmodas att framför alla andra frågor, företaga den om Rikets financer, »eli att i anledning så val af Hans Maj:t Konungens nådiga proposition, som FinanceComiténs Betänkande och alla i detta ämne ingifna Memorialer, så fort sig göra låter författa och till
icke stamma alldeles öfverens, s i ä r Iion en kvinna, som vet hvad Iioii vill - de kunna ju gk livar sin vag - medan han rotar i arkiven, far hon fördrifva tiden så » livligt » Iion kan, på andra satt - den saken låter nog axrangera sig. Men sk inträffar nigot helt annat; nkgot som icke blott kominer att hindra lienne frin. att ' lefva efter sin egen siiiok, utan so111 äfven skall tvinga lienne närmare den inan hon gift sig med. Hon skall blqua moder. En sådan eventualitet synes Iion icke riktigt hafva tagit med i rakningen. Och vid deuna tidpunkt i lieiines lif stå vi, d % ridån g i r upp. Mot den bakgrunden aftecknar sig hennes bild för oss och den ger flirq åt det 7bela, från forsta scenen till den sista. Nii star lion ansikte mot ansikte ined verkligheten, vederlaget s k d l betalas fullt at, och hennes sinne fylles med r a s e ~ i och afsky. Först nu, då det ar för sent, börjar lion, o111 an blott instinktinassigt, första, att det Iion gjort kan visa sig innebära ej Blott en felräkning hvad de yttre f ördela8rna angir, titan rent af en förnedring f ör henne själf personligen, ett brott inot naturens egen liaïinoiii och en försyndelse mot själfva lifvets djupaste skönlietslag. S&amp; blir blotta tanken på barnet för lieniie ' soni en skärande dissonans, som söndersliter hela hennes personlighet, kropp och sjal. Minsta häntydning på hennes tillstånd ar henne förliatlig, inotbjudande, kännes som en förolainpning, ett slag i ansiktet. B !en just geiioiii detta sitt lidaiide %r det ocksh ' Hedde Gabler tager plats i sainhället soiii kvirma. Ibsen .låter redan Nora i » E t dukkehjeiii~ saga oiii sitt aktenskap: » Jeg liar liavt börn ined en frelnined inand å, jeg tåler ikke at tzeiike på det!
Efter virkets tyngd är ett bestämmande ej möjligt; den beror af så väl virkets godhet och fasthet, som huruvida det är mer och mindre torrt vid afhämtningen. 170 Den 19 Februari i f. m. Herr Lagerhjelm, Pehr: Äfven jag anhåller, att få hemställa några åsigter till Ekonomiutskottet, emedan jag föreställer mig, att det blir återremiss i detta ämne. 1 händelse alla sådane olikheter uti onera, hvilka nu existera för skattemannen, skulle jernnäs på det sätt, att han skulle erhålla ersättning af StatsVerket, och det sålunda betungas, så skulle jag anse verkan skadelig i två hänseenden. Först och främst blef det otroligt dyrt; ty myndigheterne skulle betala hvad som fordrades af dem, som voro till bands, och således nästan kunde bestämma hvad pris, som dem behagade, och hvilket säkert blefve en oskälig penning. Den skulle ej för skattemannen vara till gagn; ty han finge en oskälig vinst, och sådan som Svenska allmogen nu är, skulle säkert största delen af vinsten gå i öfverflöd, och ej till hans båtnad. Denna sak är af vidsträckt omfattning, emedan den står i sammanhang med flere andra; såsom skjutsningsbesväret, inqvarteringsbesväret, med flera onera. Jag hemställer, om väl några finnas, som ej hafva olägenhet af dessa bördors olika tryckning. Bjöde man till att jemna dem, så skulle ändock olika prisförhållanden och concourrence uphäfva all jemnhet, oell blott en enda jemnlikhet upkomma, den nemligen af hvarje individs bemödande att plundra Statscassan. Jag anser någon lindring böra äga rum i Ekeskjutsen; men det är skilnad emellan Den 19 Februarii f. m. att uphäfva, och att lindrå ett besvär. Jag kan ej frångå, att det förra skulle medföra skadliga verkningar; och anhåller att desse anmärkningar måtte få åtfölja återremissen. Friherre Wrangel: Det är i anledning af de anmärkningar, som emot mig blifvit gjorde, jag anhåller få yttra några ord till vederläggning.
Då nu R. o. Ad. afgjort den förra frågan och skiljt sig något från PresteSt:s deröfver fattade beslut, men icke yttrat sig ang:de upptagande af nödiga medel, och det likväl är af vigt, att Statscont^icke saknar medel till betäckande af erkända behof, är det nödvändigt, att, till fyllande af Statscont:s inträffande tillfälliga behof, Riksg:sconl:s fullmägtige autoriseras att bereda sig credit hos handlande i Sverige mot erläggande af högst £ proc. af creditbeloppet samt högst 3 proc. för de medel, som gagnas och hvarför obligationer med åtta dagars uppsägningstid utfärdas. Jag yrkar på grund af dessa anmärkn:r återremiss. Gr. von Fersen: Det var icke under förutsättning, alt Utsk. skulle hemta skal för frångående af dess beslut från den omständighet, att 2:ne ledamöter nu icke äro här tillstädes, utan jag anförde såsom motiv för mitt yrkande, att dessa ledamöter redan vid ett föregående tillfälle framställt anmärkntr i ämnet och förbehållit sig att nu få dessa under pröfning. För min del anser jag anmärkningarna förtjena afseende till återremiss, hvilken åtgärd desto hellre synes mig böra vidtagas, som Hr Stuarts egen antnärkn. ut - 204 Deli ij Mars e. m. gör ett giltigt skäl dertill, enär denna, så vidt ej deraf göres särskild motion, ej lärer blifva besvarad. Jag fortfar att begära återremiss. Hr Rosenblad, Bernil.: Enligt min tanka bar Hr Stuart rätt deri, att Gr. v. Fersens skäl icke synas vara tillräckliga för återremiss. Det högsta, Hrr Lagerhjelm och Stråle kunnat fordra, var att vid föredragning af detta betänk. N:o 4‘9 ^ förnya deras vid W:o 4*7 framställda anmärkntr. Om de försumma detta, lära väl minst deras motståndare behöfva hålla dem ryggen fri.
Enär någon erinran icke blifvit framställd vid 5:te punkten uti Betänkandet, får Utskottet till Rikets Ständers pröfning å nj'o framlägga den hemställan, deruti upptages. Vid det förslag, som innefattas uti 6:te punkten, är vordet anmärkt, dels ali Fullmägtige måtte berättigas alt, i fall tillgångarne så medgifva, utsträcka uppköpet af räntebärande papper derhän, att Banken uti sådane papper kuude ega ett belopp, motsvarande hela grundfonden eller 5 millioner R.dr; och dels alt, i stället för Svenska räntebärande papper, måtte inköpas utländska säkra fond-papper. Sedan Rikets Ständer, efter hvad Utskottet inhemtat, med bifall lill Slals-Ulskollets derom afgifne förslag, beslutat, att Riksgälds-Conloret bör uti räntebärande papper förvandla sina i Banken innestående behållningar af öfverskollsmedel; har Utskottet ansett sig icke kunna tillstyrka någon utsträckning af sådane pappers uppköp för Bankens räkning, utöfver hvad Utskottets förra förslag medgifver. I öfrigt får Utskottet förklara, alt, i händelse de af Bruksegares Ilypotheks-Cassa utgifne Obligationer för det å utrikes ort upptagne lån, genom uppköp från Bankens sida, indragas uti landet, den stora fördel vunnes, alt de derå utgående räntor, i stället att gå utur landet, stannade inom Banken; hvaremot Utskottet befarar, alt Banken möjligen, i fall endast utländska fond-papper skulle för densamma inköpas, ofta kunde komma att göra förluster; och har Utskottet af denna anledning vid blifvit sitt förra förslag i berörde del. Uti Betänkandet N:o i58 förbehöll sig Utskottet, att öfver det ämne, som ytde punkten af Herr Nordenankars motion innefattar, eller att Fullmägtige må tillåtas, genom köp af Obligationer eller utlåning, fruglbargöra Riksgälds-Conlorets i Banken innestående depositioner, — få efter sammanträde med Stats-Ulskollet och gemensamt med detta Utskott till Rikets Ständer inkomma med yttrande. 8 Banco-Utskottets Utlåtande, JY:o iyg.
Då förändring af bränvins-brännings redskap, genom nya bottnars eller aftappningsrörs insättande, hattens ändring till form eller rymd, anbringande af mäsk värmare eller rektifickations-apparat, eller annorledes vidtages, skall redskapen ånyo af justeraren mätas och, om rymden undergått förändring, ånyo stämplas och' den förra stämpeln utplånas, samt nytt mätningsoch stämplings-bevis uttagas; och vare den, som ändringen verkställt, skyldig att, på sätt och vid ansvar, som i 1 mom. stadgas, om uppmätningen och stämplingen föranstalta. k bränvins-pannor af tackjern, som hädanefter gjutas, bör pannerymden och bruksstämpeln, jemte årtalet, utsättas i pannans öfre kant, vid ansvar för bruksegaren, som ofvan stadgadt är. § I*- Till uppmätning och stämpling af nya, eller förändrade, eller förut ej uppmätta och stämplade bränvins-brännings-redskap, förordne Kongl. Maj:ts befallningshafvande ett behöfligt antal af landtmätare eller justerare och tilldele dem vissa distrikt, lämpade efter hvars och ens hemvist; och vare, för denna förrättning sådan justerare lika ansvarig, som för målkärils justering i allmänhet.. Uti de städer, hvarest eller i hvilkas granskap någon landtmätare icke är boende, må, till justerare för bränvins-brännings-redskapens mätning och stämpling, en magistrats-person kunna antagas. § is. Bränvins-pannor skola vid mätningen vara försedde med löst bröst, då sådant finnes, och med hält eller stängsel-skifva och rör samt öfriga tillbehör, som, enligt nästföljande §, äro underkastade stämpling. Pannans hela kubikinnehåll mätes med vatten eller annat flytande ämne till öfversta kant eller läckande brädd. Om hatten är försedd med en eller flera luckor eller någon annan öppning, än ångröret, skall den vid mätningen påsättas, och redskapen uppmätas lill öfversta luckans eller öppningens nedre kant, till så stor höjd, som mäsk deri kan inrymmas.
Ridderskapet och Adeln anhålla 0111 dess uppmärksamhet härå, och i synnerhet å det dubbelt hårda öde, att efter 46 års tjenstetid och mina pligters nitiska uppfyllande, beröfvad en riklig, åtminstone tillräcklig inkomst, nu sakna medel till de 7 4 Den i5 December f. m. nödvändigaste behofvens bestridande, endast derföre, att känslan för Fäderneslandet bos mig talat högre, än afseendet på alla yttre förmåner, då jag — den ende af ofvannämnde Regemente — i Svensk, tjenst qvarstadnade. Slutligen anhåller jag vördsamligen,. att detta Memorial må benäget meddelas, de tre andra Högloft. Stånden. Merit-Lista» Å.r 1776. Född den 4 Mars. 1782. Ehuru minderårig, befordrad till Fändrik vid Psilanderhjelmska Regementet, sedermera von Engelbrechtenska kalladt. 1788. Beordrad till tjenstgöring vid nämnde Regemente. 1789. Befordrad till Lieutenant. Bevistade Fälttåget i Finland. 1790. Likaledes öfvervar alla sjö-aftairer. 1802. Capitaine i Regementet. 1803. StabsAdjutant hos Konungen: i sådan egenskap commenderad lill tjenstgöring hos GéneralGouverneuren i Pommern. i8o5. ÖfverAdjutant bos Konungen. Major i Armeen. Chef för AdjutantsExpeditionea i Pommern. Den i5 December f. ni. 75 Bestridde äfven endel af Civila ärenderna efter Pommerska Regeringens upplösning, hvarför jag erhöll särskildt löfte om bibehållande af den på Stat anslagne Adjutans-lönen såsom lifstidspension, 1807. Efter första Franska Invasionen (den 23 Junii) bevistade alla utur Strålsunds Fästning gjorda utfall. Tog den 1 April omkring xoo Man tillfånga, och derjemte en fiendtlig KrigsGassa. Commendant i Demmin. Riddare af Kongl. SvärdsOrden. Bevistade retraiten vid Andam den 16 April.
Med antagandet af denna grund, eller att en ägare icke bör lemnäs i okunnighet om en annans försök, att winna förmonsrätt i hans egendom, äfwenfvm till förekommande af den olägenhet, att en Borgenär, för att stada en annans credit eller fria dispositionsrätt med sin fastighet, kan söka Jntekmng deri för en diktad fordran, utan förbindelse, att en sädan handling med ägaren communicera, har Friherre Rosenblad föreslagit 90 dagars fatalietid för en siik communication, jemte det alternativa sätt, hwarpä communication borde meddelas, och att, om sädant försummades, den sökte Intekningen dä förlorar sin förmonsrätt till betalning. Dä häraf säledes mäste följa, först, att den Borgenär, hwilken för en laglig fordran söker Inkokning och pä sätt, förestrifwit är, inom en witz fatalietid besörjer om ansökningens kommunicerande med gäldenären, derigenom, ehuru gäldenären ocksä möjligen icke kunde träffas, likwäl förwarar sin rätt för Intekningens tillgodonjutande frän ansLkningsdagen, och för det andra, att en ägare icke utöfwer samma bestämda fatalietid, behöfwer frukta, att wara beswärad af anspräk till hans egenbom, hwilka icke kommit, eller icke bordt kom - Den i7"Imts.
Lewerenteurerne till förra Kriget hade icke sä nara talande exempel för sig och wörö således mera att beklaga. Häraf torde följa, att de som gjordt stora Lewerantfer, fast de sedt att förra Leweranteurerne ej singö erfältning för deras fordringar förr än innom tio är, icke kunna anses alt för mycket lidande, om de nu halst i Rikets närwarande mblottads tillstånd fä full betalning pä fem är. Ämeligen synes det icke wara likgiltigt för Banco-Werket att pa 5 är fä Utgifwa den Summa, som enligt Stats vkftottets sista projekt skulle utgifwas pä 2:ne är; Emedan ingen annan förnuftig grund, än frucktan för en alt för stor Banco-Sedelstcck ens kan tänkas till Banco-Utstotrets nyst afgifna afstyrkande pä den estest högst billiga proposition: Alt allmänna Magazins-Directionen, som as Staten äger atr fordra öfwer en Million, matte i stället för betalning, ärhälla Disconträttighct pä trehundrade tusende Riksdaler för det icke alldeles onyttiga ändamäl, att i goda är staffa Landtman nen afsättning och i misiwäpl-är förebygga hun. gers - Den so Zebruari!. 9-27 g'7snöd och hälla utsädet i beredskap ak Landtbrukaren. Stockholm den 19 Februarii 1810. ?. /rck. kock. Friherre kock begärre tillstånd att detta Dicka» men med de andre Nespective Stånden commun!» cera; hwilket bifölls och ffulle det samma för öfrigt hwila till dest Stats - Utskottets Finance-plan blefwe till afgörande företagen. Företogs till afgörande sä wäl Allmänna I»' dragningS-Staten, utgörande Bilagan Litt. L. lill Srals.Urjkotlet Betänkande om Stats - regleringen, som Stats-Utskottets den 14 dennes pä bordet lagda Memorial, innehällande utlätande öfwer wid berörde Bilaga gjorde anmärkningar. Friherre bjerta, önffade att delta ämne ännu mätte upskjutas.
Då de 2tne Riks-Stånd, som ansett Cassa-Crediliv kunna beviljas åt Privat-Banker i allmänhet, jemväl bifallit Utskottets under Lilt c. gifna tillstyrkan, att åt ingen Privat-Bank, af hvad beskaffenhet som helst, må såsom Cassa-Creditiv beviljas mer än 3oo,ooo R:dr Banco, men Höglofl. Ridderskapet och Adeln, som, enligt hvad ofvan nämndt är, funnit CassaCreditiv icke böra beviljas åt andre Privat-Banlfer än dem”,som med spanmålsbelåning i större scala sig befatta, under Litt. c. förklarat, alt ej heller åt sådane Privat-Banker större Creditiv än i5o,ooo R:dr må förunnas, får Utskottet hemställa, det måtte, ehvad Cassa-creditiv-rättigheten skulle blifva utsträckt till Privat-Banker i allmänhet eller inskränkas till de slags Privat-Banker, som företrädesvis med spanmålsbelåning sig befatta, Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Vällofl. Borgare-Ståndet, för deras del, godkänna den af öfrige 2:ne Riks-Stånd antagna mening, att det högsta belopp någon Privat-Bank kan, såsom Cassa-Creditiv, från Banken erhålla, blifver 3oo,ooo R:dr. Bifalles ej denna hemställan hvarken af Höglofl. Ridderskapet och Adeln eller Vällofl. Borgare-Ståndet, tror Utskottet sig åtminstone kunna med visshet förutsätta, att Vällofl. Borgare-Ståndet, som icke åt några Privat-Banker velat Cassa-Creditiv bevilja, skall med Höglofl. Ridd. och Adeln sig föreua derom, att icke åt någon Privat-Bank, som kan förklaras berättigad Cassa-Creditiv från Banken undfå, må beviljas större Creditiv-belopp än i5o,ooo R:dr. Hvarefter votering lärer i förstärkt Utskott företagas öfver följande proposition som anser> att högsta belopp, någon till Cassa-Creditiv i Banken berättigad Privat-Bank kan såsom Creditiv erhålla, blifver 3oo,ooo R:dr Banco, röstar