Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessutom får jag fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på den motsägelse, hvari vi skulle raka, om, sedan Ridderskapet och Aiieln icke antagit den Proposition, Éongl. Majit äflåtit, i ändamål att mildra straffet för omförrnäldte förbrytelse, Vi nu förklarade en sadan mildring likväl vara af nöden. Det exempel Herr Cederschjöld anfört rörande Riksens S(än.a ders rättighet ätt förklara en af Kongl. Majit brfärdad Lagtolkning för oriktig, synes här ickö vara tillämpligt, emedan 1809 års Grundlag icke lärer kunna återverka på tillkomsten af FörfatthingSr, som dessförinnan voro gällande, och utfärdandet åf den ifrågavarande följaktligen icke; jpå sådah grund, kunna förklaras ogiltigt. En värd Ledamot har anmärkt att ciiationér i mål af sådan beskaffenhet, som detta , ärd åf betydenhet. Jag har ej heller sagt, att Förfat tningen blifvit uti den omnämnde saken tillämpad, utan tvärtom, att hon icke blifvit det. Fastän en äldre mari ansett klokhetsberäk* bingen ej böra läggas till grund för Riksens Ständers beslut; skall åsrninstone aldrig jag blifva den^ söm tillstyrker Riddetskapet och Adeln att hand; la erhot hvad klokheten bjuder; och derföre hemi Ställer jäg ytterligare, om ej hela denna fråga kunde få förfalla, Herr Cederschjöld. Den åUi» Värd* Talanm S4 Ben 5 Octobcr a m. har förment det vara en motsägelse, att nu förklara denna Författning såsom icke ägande I^aga kraft, sedan man förut afslagit Konungens omJ förmäldte Nådiga Proposition. Jag får derföre ännu en gång påminna, att det endast var mildring i det uti i §. 5 Capitlet MissgerningsBaiken stadgade straff, hvarom Kongl. Majit gjorde pro. position. Men likaså väsendtligt Konungens peri son är åtskild från Dess Författningar, lika litet lär någon motsägelse kunna uppstå deraf, att vilja bibehålla lifsstraffet uti i §.
Ehuru de åtgärder, som för ändamålets vinnande kunna erfordras, lära vara af den beskaffenhet, att det ej tillhörer Styrelsen att derom afgifva något fullständigt förslag, torde det dock tillåtas Styrelsen att i underdånighet antyda, huru samma ändamål enligt Styrelsens föreställning lämpligast skulle kunna ernås. Dertill skulle utan tvifvel i väsendtlig mån bidraga om verkställighet kornme att beredas åt Rikets Ständers uti underdånig skrifvelse den 5 Juli 1851 väckta förslag om inrättande af särskilda, för hela län, eller flera nuvarande Domsago-områden, afsedda, Domstolar för behandling af brottmål rörande personer, som i cellfängelse förvaras, men Styrelsen anser sig ej böra inlåta sig i frågan om lämpligheten i öfrigt af en så genomgripande reglering, helst Styrelsen tror att, oberoende af nämnde förslag, de områden, för hvilka ransakningarne i brottmål för närvarande å cellfängelserna ega rum, kunna betydligen utsträckas genom vidare tillämpning af Eders Kongl. Maj:ts nådiga Förordning den 20 November 1845, så att ransakningslokaler och häkten blifva gemensamma för särskilda härader jemväl af olika Domsagor, med iakttagande, att Nämnd efter hvad behofvet fordrar till större eller mindre del tages från närbeläget härad utom Domsagan. För underlättande af sådane åtgärder torde dock i allmänhet vara erforderligt, så väl att Domaren undfår ersättning för ökad resekostnad efter den grund, som för godtgörelse af sådan kostnad åt Åklagare och Nämnd blifvit i Kungörelsen den 17 September 1851 stadgad, som ock att målsegare, med undantag af de ofta förekommande fäll, då hans talan kunde, enligt uppdrag af åklagaren töras, jemväl erhölle sådan godtgörelse i enlighet med hvad genom Eders Kongl. Majits nådiga Kungörelser den 20 November 1845 och den 23 Mars 1858 blifvit stadgadt i fråga om ersättning åt vittnen för inställelse i brottmål.
Härvid hade Akademien i underdånighet anfört, hurusom del anslag af 3,000 R:dr årligen, hvilket vid sistlidne Riksdag blef anvisadt till reseunderstöd åt personer, som egna sig åt landtbrukets vetenskapliga eller praktiska studium, redan befunnits vara för behofvet alldeles otillräckligt, och otvifvelaktigt komme att blifva det ännu mera under nästa statsreglerings-period, före hvars början landet kunde antagas ega tvenne högre landtbruks-läroverk med talrik lärare-personal, 20 lägre landlbruksskolor, hvilkas Föreståndare måste vara håde vetenskapligt och praktiskt bildade män, 9 Landtbruks-ingeniörer, oberäknadi deras elever och ett stort antal unge män, som utbilda sig i samma riktning; hvadan och då det skulle vara högst nyttigt om större delen af omförmälde åt landtbrukets studium sig egnande personer kunde få tillfälle alt successivt vinna kännedom om andra länders förbättrade jordbruk, Akademien ansåge sig böra, jemte erinran derom att. i England, hvarifrån det mesta i afseende å ett fullkomligare landtbruk funnes att hemta, resekostnaden vore mycket hög, hos Kongl. Maj:t i underdånighet hemställa att framställning måtte i nåder göras lill Rikets Ständer om förhöjning till minst 6,000 R:dr af det för ifrågavarande ändamål hittills anvisade årliga anslag. 10:o Fiskeriernas undersökning. Då det till förrättande af vetenskapliga undersökningar rörande fiskerierna vid förra Riksdagen beviljade anslag af 1,000 R:dr årligen visat sig vara tillräckligt, hade Akademien endast anhållit om nådig framställning derom att detta anslag äfven under nästkommande statsreglerings-period måtte få fortfara. ll:o Modellredskaps anskaffande.
I fråga om medels anvisande till bestridande af de utgifter, hvilka genom de sålunda af Rikets Ständer fattade besluten för statsverket uppkomma och äro uti den nådiga propositionen, efter medelberäkning för de 10 åren 1846—1855, upptagna till en summa af 57.111 R:dr 42 öre riksmynt, hafva Rikets Ständer inhemtat, alt detta kostnads-bejopp blifvit beräknadt efter nu gällande grunder för rusthåliarnes fourrageringsskyldighet och således innefattar underhållskostnaden för hästarne ej allenast å mötesoch mönstringsställena. utan jemväl under marcherna till och från sqvadronernas samlingsplatser, äfvensom att uti kostuadssumman likaledes inbegripes ersättningen till de 385 vacanta numren, deraf 50 äro anslagna till musikens underhåll, 280 tili löningsfonderna samt 55 lill hingsthållning, hvadan omförmälda summa bör för ändamålet blifva tillräcklig; med antagande hvaraf Rikets Ständer medgifvit att, hvad E. K. M:t ock ansett lämpligt, dessa kostnader må bestridas af det å 4:de Hufvud-Titeln till ExpeditionsU tsko t tels Förslag till anderd. Skrifvelse ]S\o 2å8. 215 arméens vapenöfningar uppförda förslags-anslag, vid hvars bestämmande ifrågavarande kostnader fördenskull blifvit tagna i beräkning. Slutligen och dä E. K. M:t vid sin nådiga framställning om fourrageringsbestyrets öfverlagande af Statsverket fästat del uttryckliga vilkor, att denna förändring skulle komma att fortfara endast så länge som nödiga medel å 4:de Hufvud-Titeln finnas för ändamålet anvisade, bar detta förbehåll äfven blifvit af Rikets Ständer godkändt. Hvilket allt, till svar i ämnet, Rikets Ständer få i underdånighet anmäla; framhärdande Rikets Ständer etc. Stockholm den 1 Mars 1858. Upplöst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i Mars las*.
Protocoller, funnit att redovisning derföre jemväl saknades, samt på sådan grund ansen de Herrar och Män, som haft sig af de RespectiVe RiksStånden uppdragit att ombesörja tryckningen och medlen derföre utqvirterat, böra för de tryckte Exemplaren behörigen redoyisa , och för de Exemplar, hvarföre redo icke visas kunde, återbära den betalning de derföre uppburit: Hvarefter Utskottet sluteligen hemställt, att, då Medlen till tryckningen, så för Bihanget, som för protocollerre , mgått af den till Riksdagskostnaderne af RiksgäldsContoiret ntbetalde Summa, Fullmägtige derstädes jnåtte få sig uppdragit, att redogörelsen för de tryckta Exemplaren af Vederbörande infor, dra och emottaga, jemte de öfverblifne Exemplaren och hvad af vederbörande kunde komma att contant erläggas, samt att för alltsammans sedermera till Riksens Ständer under nu påstående Riksdag aflemna en fullständig redogörelse. 3:0 Af den 5 dennes, öfver de hos Ridderskapet och Adeln gjorde Anmärkningar vid Utskottets Betänkande af den 12 sistledne ja. nuarii, i anledning af Landshöfdingen i Norrbottens Län , Friherre G. A. Koskulls underdåniga hemställan, om anstånd till Februarii månads slut innevarande år med indrifvandet af den återstående delen af Vesterbottniska Lånet, som skall erläggas af Invånarne i Norrbottens Län j uti hvilket Utlåtande Utskottet, som förmodat att b malde Kongl. Majus Befallningshafvande fogat den anstalt att medlen Den 17 Mcirtiit e, m. 245 kunde varda infordrade aldra senast tillFebru-i arii månads slut, ehvad ock Kongl. Maj.ts Nådiga b slut förr eller sednare kunde komma honom tillhanda, i öfrigt tillkännagifva , att Utskottets ifrågavarande Betänkanderedan blif» vit af PresteBorgare-och BondeStånden deri J9 sistledne Januarii bifallit. 4:0
Extra anslag lill löneförbättringar för år 1857. uppburna understöd finge uppå dem öfverflyttas; varande härvid bifogadt intyg derom att sökanderne, Charlotta Wilhelmina, född den 22 September 1808, och Erika Julia Maria, född den 20 December 1812, båda äro sjukliga och sakna förmåga att sig sjelfva försörja samt befinna sig i torftiga omständigheter. Vid berörde förhållanden och med särskildt afseende å sökandcrnes aflidne faders ådagalagda förtjensler såsom vetenskapsman, tillstyrker jag i underdånighet, att Eders Kongl. Maj:t täcktes föreslå Rikets Ständer, att å Allmänna Indragningsstaten bevilja hvardera af sökanderne eli årligt anslag af 225 R:dr Riksmynt, att af dem under deras återstående lifstid uppbäras. 35:o. Uti ingifven skrift har Kapellmästaren vid Lunds Universitet, Assessoren Emanuel Wenster, underdånigst anhållit, alt då han, som i 50 år varit i egenskap af Kapellmästare vid Universitetet anställd och nu mera uppnått 71 års ålder, i anseende till försvagade krafter funne sig böra taga afsked från nämnde befattning, men för egen och en talrik familjs bergning ej vore i tillfälle alt afstå frän de med tjensten förenade inkomster, Eders Kongl. Majit måtte hos Rikets Ständer föreslå honom att efter afskedstagande! varda på Allmänna lndragningsstaten uppförd med en summa, motsvarande det belopp han af Universitetets kassa för närvarande uppbär, eller 850 R:dr Banko; hvilken ansökning t. f. Kansleren för Lunds Universitet, uti infordradt, den 12 sistlidne September afgifvet utlåtande, lika med Consistorium Academicum, i underdånighet förordat.
Då den ringare personal medborgare sorn lider, och i många år lidit genom Postföringsskyldigheten, icke i likhet med de Gästgifvareskjutsskyldige, förmått förskaffa sig en mot besväret någorlunda afpassad Skjutslega, ehuru de haft mycket skäl dertill, anser jsg nu så mycket mera billigt och rättvist , att Riksens Ständer icke vidaré lägga binder i vägen för dem att så snart sorn möjeligt erhålla den sökta rättelsen, och föreslår derföre ödmjukast att Riksens Högloflige Ständer, i enlighet med de förenade Utskottens förslag, till Kongl. Majtt i underdånighet inkomma med anhållan att gamtelige Herrar Landshöfdingar, med snaraste, blifva anbefallte förrätta undersökningar i ofvannämnda ämne, jemte öfriga omständigheter, hvilka med Postföringen kunna äga 133 Deri 16 September j. m. sammanhang, samt att Kongl. Maj:t sedermera täcktes i Nåder tilldela de postföring.sskyldige gom af de inkomne handlingar finnas vara hardt betungade, förhöjning på Skjutslegan från och med 4 till och med 8, samt från och med 8 till och med 16 sk lör milen, då skäl till denna förhöjning förefinnes, och att denna förhöjda Skjutslega kommer att utgå intill dess den af de förenade Utskotten förcslagne förändring i Postföriagsskyldigheten, (hvilken jag likasom Utskotten anser nödig och af behofvet påkallad), hinner blifva reglerad. Jag anhåller att Betänkandet må blifva återremitteradt, och desse mina anmärkningar måtte få åtfölja det samma tiil de förenade Utskotten. Nto 4' Herr Silfverberg, Mc,ginis Didrik: Vid den af Herr Friherre Cederström väckte och af Herr Tham samt med vissa modificationer af Herr Grefve von Rosen understödde motion om beläningsrättighet i Rikets Ständers Bank af importvaror och hvilken blifvit tiil Häglof!. BancoUtskottet remitterad, anhållerjag vördsamt att få afgifva några anmärkningar.
M. funnit det vara af erfarenheten ådagalagdt, att följden af de vid Riksdagert åren 1817 och 1818, till beredande af en mera verksam och förmånlig Penninge-rörelse, af Piksens Ständer beslutne åtgärder icke svarat emot E. K. Mas förmodan, och E. K. M. af sådan anledning och Under Dess oafbrutna omsorger, så val för Näringames och Handelns förkofran, Som för den enskildes bästa, i Naclér uppdragit åt en tillförordnad Committé, att utarbeta och till E. K. M. ingifva Betänkande och Förslag, som kunde tjena till ledning för Piksens Ständers öfverläggningar om Penninge-Verkets reglering 5 så liar E. K. M., genom Pernisa under deri 19 sistlidne Februarii, låtit tillställa Riksens Ständers Stats-Utskott Committéen* arbeten i förenämnde afseende, samt uti Skrifvelse af samma dag, med öfverlemnande åt Rik» »ens Ständer, att besluta i ett mål, gom tå uä - Vnderiåniga Skrifvelse'. 31 ra rörer Nationens välfärd, förklarat Dess Nådiga önskan, att Riksens Ständer måtte finna tjen. liga utvägar, att på en gång befästa den allmänna förmögenheten och det enskildta förtroendet, att bereda större liflighet i Penninge rörelsen och att afhjelpa den förlägenhet, hvari särskilde Medborgare-Classer råkat, genom äldtö finartciella anstalter, eller andra tillfälliga orsaker; och hafva Riksens Ständer, som i öfvervägande ta. git innehållet af ofvan åberopade Betänkande och Förslag, jemte de flere i sammanhang härmed inom Riks-Stånden väckte motioner, efter nogaste pröfning, fattat öfver Rikets Penningeväsende, och de med detsamma gemenskap egande ämnen, följande Beslut: 1:0 Utvexling af verkligt Mynt, till inlösen af Rikets Ständers Banks Sedlar, må icke nu företagas. 2:0 Af Bankens behållna vinst bör en Summa af 266,666 R:dr 32 sk.
PEDERSEN. Nu har jag gjort hvad uti min förmåga Har stått att rädda dig. Jag kan ej mer, Då sjelf din konst; så fegt du öfverger. THORVALDSEN. Nej, Axel! Du får inte vara bitter, Då i min barm förtviflan sitter. Har jag ej allt försakat för mitt mål? Har jag ej lidit allt, en dödlig tål? Och att jag nu en faders vilja hör, Det är en svaghet, som jag ej rår för. Det får du ej som lumpen feghet svärta! Och tro ej att med köld uti mitt hjerta Jag lemnar dig och mina andra vänner... Nej, nej! det djupt i själen bränner. Och Marianne... det kära barnet... hvad Skall hon väl säga Ej hon mer blir glad, Då jag så utan afsked reser bort Från henne ty dels tiden är för kort Att få ett bud... dels har jag inte mod Att hennes tårar se. Hon är så god, Den flickan, att det ondt i själen gör Att henne lemna. Men jag inte bör De sista stunderna med klagan störa... Nu hjelp mig, broder, att min rensel snöra! PEDERSEN. Du vill då resa från mig Ack, hvad lifvet Ändå är uselt knappt blef det mig gifvet Att njuta af din ädla vänskaps lycka, Förrn ödet henne från mig skulle rycka. Hvem skall nu mera dela sorg och fröjd Med mig Hvem gör mig med min lott förnöjd, Som du har gjort? För hvem skall jag min sång Nu stämma vid guitarrn, när qvälln blir lång? Ack! ingen, ingen Tystna då min lyra, (sparkar till guitarrn.) Att ej du väcker upp de minnen dyra Från denna glada tid vi njutit här, Vid denna konstens härd, för oss så kär! THORVALDSEN. Jag tror, min gamle hedersvän, du gråter? PEDERSEN. Visst gråter jag... men nu så vill jag åter Bli glad ... Se så! tag nu och packa hop, Men jag går ut och skaffar oss ett stop Af bästa Montefiascone. THORVALDSEN. Men För all del, kära du kom snart igen! (Pedersen går.) Fjerde scenen.
Om jag föreställer mig en bedräglig concurs utaf en frälseman, så är det klart att lian icke kan önska någonting baltie, un att rättegången måtte blifva anhängig vid häradsrätt, emedan han då ser ett längre uppehåll med målets afgörande; men icke i något annat falt kan jag förslå någon fördel af närvar, förhållande för R. o. Ad. För ereditorerna deremot måste det alltid vara en fördel att få en instans besparad. Jag kan icke gilla det sätt att förfara, nemi. alt lösrycka ur lagförslaget särskilda delar deraf, utan att upptaga de bud, hvilka stå i sammanhang dermed. Om nya lagförslaget blir antaget och öfriga särskilda domstolar Lomme att upphöra, samt häradsrätterna blefvo permanenta, då är förhållandet helt annorlunda; men jag förblifver likväl vid den öfvertygelse, alt förändringen alltid skall blifva menlig för ereditorerna. Frih. Leijonhufvud: Jag anhåller blott att få fästa uppmärksamheten derpå, att jag icke förbisett att möjligtvis för ett eller annat tillfälle vidlyftiga concurser kunna inträffa äfven på landet alt behandlas af häradsrätt. Jag talade blott exempelvis om de större concurser, som inträffa, när jag betraktar frågan i det hela; och det är ofelbar!, att af 10 concurser, som inträffa vid häradsrätt, icke en är invecklad, då deremot alla io vid hofrätten fordrat sin tid. Den Haalska concursen handlades af särskildt tillförordnad rådstufvurätt i Götheborg, derföre att den ordin, rådhusrätten var jäfvig. Den räckte i många år. Den Ekermanska concursen vid Wassbo häradsrätt, på det sätt att ordin, domhafvanden, en skicklig och bepröfvad domare, under 2 ä 3 år var permitterad, för alt egna sin tid till utarbetande af concursen. Domsagan sköttes emedlertid af en substitut, och concursmassan måste bekosta särskildt skrifvarebiträde och. handseereterare åt den ordin, domhafvanden.
I anledning af väckt Motion om inställef - 4H p-n 14 Junit f. m. se tills vidare af Publike fordringsägares L3g~ sökningsåtgärder; StatsBancofamt Allmänna Befvärsoch EconomiUt [kottens: Angående bestämmande af grunder för ett Sta tshushållningsSy stern; BevillningaUtskottets : Med anhållan, att icke allenast sine hos Utskottet anställde Canzlister måtte få beräkna aflöning lika med Notarier i de öfrige Utskotten, utan ock rättighet lemnäs Utskottet att ytterligare antaga en Notarie och en Caczlist med åtnjutande af arfvode; BancoUtskottets: I anledning af Riksens Ständers Revisorers åren 1820 och 1822, afgifne Berättelser angående Banco Verket; och om yrkad tillåtelse för Låntagare att aflemna Räntebetalningar för Bancolån i närmaste Ränteri eller till Kronofogden i orten; Lag Utskottets'. Om ökadt antal Betjening; angående ändring i 5 och 7 § §. af 24 Capitkt RättegånÄsJ Balken; rörande närmare bestämmande af den tid, inom hvilken hinder för lysning och ägtcnskap bör anmälas; om Förmyndares frikal - Qf.n 14 Junit /, m. lande från skyldigheten , att hvart tredje år tillöka myndlingens arfs Capital med den derå under tiden upplupne ränta, angående Afgärda Bys rättighet tiil Skifte i Skog och Mark; om ändring i 25 Capitlet 5 § RättegångsBalken; rörande Rådmäns och Kämnärers befrielse från deltagande 1 ansvaret för försummelse, att till Öfve!Domaren insända Protocoller; i fråga om åter upplilvande af föreskriften i 16 Capitlet 6 § Kyrkolagen; att Makar som skola skiljas, böra personligen inställa sig i DomCapitlet; om upphäfvande af stadgandet i 13 Capitlet 2 §.
Mars i 8304 ningar, hvilka, enligt Rikets Ständers beslut* komma att af Riksgälds-Contoiret utgifvas a Stats-Verkets till betalning återstående Capital-skuld till Banken, som ock till upp. görande af Ränte-liqviden emellan StatsVerket och Banken för samma förskrifningar, S. D. Vid förnyad föredragning blefvo till handiingarne lagda Constitutions-Utskot. tets Memorial! N:o 71, till Borgare-Ståndet, i anleda iiing af återremissen på Memorialet, N:o 63, rörande Grundlags-frågors rätta behandling; N’-o 72, till Borgare-Ståndet, angående dess återremiss på förslaget, i Memorialet M'o 65, till ändring' af 08 Riksdags-Ord* ningen; samt N‘.o 73, till Borgare Ståndet, i anledning af dess återremiss på Utlåtandet, i Memorial, N:o 66, öfver Konungens Proposition om ändring i 63 §. Regeringsformen. S. D. Föredrogos och lades till handiingarne förstärkta Stats-Utskottets Memorial i N:o 428, i fråga om fördelningen af det mindre Creditivetj till de dermed en - Prot.~TJtdrag den il Mars 1830.' 115 ligt 63 §.
Majit den 16 Juli 1861 i nåder beslutal, ali det å Gotland förlagda Arlilleri-depotkompani, förut tillhörande Svea Artilleri-regemente, skall alskiljas derifrån och öfverflvitas till Gotlands National-beväring, för att med denna bevärings förut egande artilleri bilda en korps under benämning: “Gotlands National-bevärings Artilleri-korps.“ l följd haral har E. K. Majit nu äskat, att från Artilleri regementenas anslag må till Gotlands National-beväring öfverfl vilas penningar och spanmål till sammanlagdt belopp af 11,248 Ridr 34 öre. dervid från kostnaden för nuvarande depot-kompaniet, 11,348 Ridr 34 öre, blifvit afräknadt ett läkarearlvode å 100 Ridr, hvilket, under förutsättning af Rikets Ständers bifall lill ilVågaslälld reglering af sjukvården vid Gotlands National-beväring, ansetts kunna indragas; Och hafva, i enlighet med hvad bär ofvan blifvit i fråga om förminskning af Artilleriregementenas anslag anfördt, Rikets Ständer medgifvit, alt från sistnämnda anslag må till anslaget för Gotlands National-beväring öfverfl vt tas: Penningar Ridr 9,938: 90. Spanmål in natura, i jeinnt tal 655 kubikfot, å 2 Ridr „ 1,310: — tdlsammaus Ridr 11,248: 90. b) Vid pröfning af ett utaf Militär-belalhafvaren på Gotland framlagdt förslag till fullständigt ordnande af sjukvården vid Gotlands National-beväring, bar E. K.
Preste-Ståndet af den 1 och 7, från Vällofl. Borgare-Ståndet af den 1, samt från Hedervärda Bonde-Ståndet, af den 4 i denna månad, hafva respective Riks-Slånden behagat meddela Utskottet deras beslut, öfver Utskottets Utlåtande N:o 135, i anledning af framställde anmärkningar vid dess under Piro 107 afgifne Betänkande; hvarjemte förstnämnde arne Stånd sig yttrat öfver de till dem af Hedervärda Bonde-Ståndet i ämnet gjorda inbjudningar; och äro samtlige Riks-Ståndens beslut, till desto lättare öfversigt af skiljaktigheterne dem emellan, upptagne å den härhos bifogade tableau. Då ordalagen uti det från Vällofl. Borgare-Ståndet aflåtne ProtocollsUtdrag möjligen kunna så tydas, som vore Ståndets beslut, dels i afseende på sedlarnes valeurer, dels ock öfver åtskillige andre speciela punkter allenast fattade under förutsättning af afslag till Utskottets tillstyrkan, att de sedlar, som framdeles af Banken utgifvas, mätte, med undanlag af de nu varande skillings-sedlarne, erhålla en förändrad form och lydelse , har hos Utskottet först under öfvervägande kommit, huruvida, sedan numera trenne Riks-Stånd bifallit Utskottets omförmälde tillstyrkan, de af Borgare-Ståndet tagne beslut kunna anses oberoende af den utgång nämnde princip-fråga erhållit eller e,j; och enär, i senare fallet, eller derest Vällofl. Borgare-Ståndets yttranden öfver de serskilda, underordnade frågorne, skulle anses meddelade allenast under det vilkor, att Bankens sedlar intill nästa Riksdag varda till form, lydelse och utseende oförändrade bibehållne, ett RiksSlånds beslut komme att alldeles saknas öfver flere af de reglementariska föreskrifter, Utskottet'föreslagit, enligt en motsatt, numera af öfrige trenne Riks-Stånd gillad åsigt, har Utskottet ansett Vällofl. Borgare-Ståndets be Bihang till R.