Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Som upplyst blifvit, att Blyertspennor, andra slag, än timmermans-, nu åsatte nor' 30 sk. tull per skålpund, i allmänhet icke ega det värde, alt de utan fara för smuggling kunna vid en så hög tull bibehållas, får Utskottet, instämmande med Herrar Rosenblad och Murén, tillstyrka, Bnvillnings-Ulskoltels Betänkande, M S. 11 att införsolsafgiften å blyertspennor: alla andra slag (än timmermans-) niå nedsättas till 24 sk. skålpundet. Blår af hampa och lin äro i gällande taxa belagde, de förre med 2 R:dr 24 sk. och de sednare med 5 R:dr införselsafgift per skeppund. Enär linblår utgjorde ett beböfligt råämne för husslöjden och den mindre bemedlade folkklassens beklädnad, hafva Herrar Rosenblad och Murén föreslagit ned sättning i införselsafgiften derå till 2 R:dr 24 sk. skeppundet, eller lika belopp, som för hampblår nu är stadgadt; och som Utskottet funnit sig böra föreslå nedsättning i tullen å lin, pä sätt derom framdeles förmäles, samt fullkomligt delar nyssberörda af Herrar Rosenblad och Murén yttrade åsigter, hemställer Utskottet, att införselstullen å linblår må bestämmas till 2 R:dr 24 sk. skeppundet samt hampoch lin-blår följaktligen i en rubrik samman föras. Instämmande i Herr Rosenblads motion, tillstyrker Utskottet, att en ny rubrik Bläck, skrifmå i tulltaxan intagas och åsättas 24 sk. införselstull per kanna. Gällande tulltaxa åtskiljer Broderade arbeten af guld och silfver i äkta och oäkta samt stadgar för de förra 32 sk. och för de sednare 20 sk. införselstull per lod.
Då BancoUtskottets Memorial, N:o 78, rörande Actiers och Publique pappers beläning i BancoDiscontVerket, under den 18 förlida® 486 Eanco-Vtskottets Betänkanden. November afgafs, hade Rikets Ständer ännu ej sluteligen behandlat den väckte frågan om ersättning för de genom uppbringningar af Svenska fartyg, enskilde personer tillskyndade förluster; men sedan nu mera blifvit beslutadt, att särskilde förbindelser under Statens garantie komma att utfärdas till sådana förlusters godtgörande ; hemställer Utskottet vördsamt om icke deraf må följa, att dessa Puölique papper lika med före detta utgifne Statsförbindelser, få såsom bypotlrek i BancoDisconten till beläning antagas, uppå de grunder Discontjöirectionen må vara auctoriserad att, i samråd med RancoFullmägtige, efter sig företeende förhållanden, uppgöra och bestämma. Och torde, i händelse Rikets Ständer härtill lemna deras bifall;, ett särskildt stadgande i denna del, såsom tillägg vid de på samtefige RiksStåndens beslut grundade föreskrifterna örn Publique pappers beläning i RancoDisconten, böra till vederbörandes efterrättelse i BancoReglementet intagas. Memorial-till Rikets Höglo fl. Ständer, rörande reuactionen af den föreskrift, som kommer att meddelas BancoDi - J3tinco-\3tskott*t$ Betänkande. Dirkctiön angående rafi» tans och öfver-räntans nedsättning.
Vid Herr Lectorn Silverstolpes yttrande , att ungdomen bör ledas till ett klart förstånd, anmärker - Den 14 Juli. ker Herr Grefven , 5 att till förstånd, till förmå.*' gan, att klokt styra sina handlingar genom lif* ■vet, kan ingen Padagogie leda ; undervisningen kan gifva kunskaper och färdigheter, meri förståndet kan endast gifvas af naturen, och af erfarenheten utvecklas , hvarföre alla försök , att genom konstiga anstalter brådmogna denna rnensklighetens allmänna egenskap, hvilken derföre också funnits under alla tidskiften, äro just de säkraste medel , att förvirra förståndet och beröfva det sin naturliga friskhet och liflighet;” i anledning af hvilket allt och på flera anförda skäl, Herr Grefven anser de föreslagna Folkoch Arbets-Skolorna såsom principlösa , och ledande mera till skada än gagn för Samhället. 3:0 Memorial af Herr Bruks Xiatron Arvid Spaldencreutz, hvaruti Herr Spaldencreutz anförer flera erinringar vid deft förmenta senfärdigheten af de anstalter, som sedan 1809 åra .Riksdag blifvit vidtagne, till allmänna Skol-inxättningernas förbättring; och i synnerhet vidkommande Uppfostrings-Comitéens härvid fogade åtgärder; hvarförutan Herr Bruks-Patron bestrider nyttan af Folkskolors inrättande, så länge Kunskaps-bildningen för de högre kretsarna är så ringa, samt dessutom, då svårigheten, att erhålla Lärare för dessa undervisnings - anstalter, skulle motarbeta de samma, så länge just de undervisnings-verk, sorn, borde bilda dessa Lärare, annu äro i ett så ofullkomligt skick; och föreslår Herr Bruks-Patron sluteligen, att Riksens Höglofl.
Onekligt är att, om portot blefve nedsatt från 12 till 10 öre, derigenom en minskning i Postverkets inkomster skulle, åtminstone till en början, linkolnina, ehuru jag tror, att en ökad trafik snart skulle derför lemna riklig ersättning; men sådant har jag i min reservation icke egentligen yrkat, annat än alternativt för den händelse, att inskränkningen i vigten skulle bifallas, då jag anser rättvisan fordra, att någon ersättning lemnäs allmänheten genom sagde portonedsättning. Hvad jag egentligen påyrkat i min reservation, är endast, bibehållandet af statris quo. Då dock fr. o. m. 1863 det nya vigtsystemet skall allmänt tillämpas, så kan man naturligtvis icke bibehålla den nttvide vigten fullkomligt oförändrad, emedan den, utförd i ort, ger det ojemna talet 3 ort 905/& korn. Det är på grund af denna nödvändighet af jemning, som jag föreslagit vigtens ökande till 4 ort, såsom det ojemförligt närmast liggande jemna talet. Om genom denna af sifferförhållandet påtvnngna obetydliga höjning någon ringa dei bref. som nu erlägger dubbelt porto, skulle komma att gå för enkelt sådant, så kan det, dä höjningen är sä utomordentligt liten, endast bli ett obetydligt antal, och om någon minskning alfs inträffar i Postverkets inkomster, sä måste det åtminstone bli en ytterst obetydlig minskning, och i alla händelser iir en ersättning äfven för denna obetydlighet beredd genom de af mig föreslagna smärre nedså! tuingarna i de för dubbla, tredubbla o. s. v. bref nu tillåtna vigter. På grund af hvad jag sålunda anfört, får jag vörd-amt föreslå, det 11. o. Ad., med alsing å lista punkten i Utskits Betänk., i hvad den rör enkla brefvigten, matte besluta att fr. o. m. 1863, då den nva decimala vigträkningen blifvit till allmänt begagnande anbefalld, den enkla brefvigten för inrikes bref bestämmes till 4 ort; samt att punkten i öfrigt återremitteras till npgörande af förslag till portomoderation för bref af högre vigt. Erih. Leuhusen, Carl Herman:
Utlåtande, N:o 2, i anledning af väckt motion, angående åtgärders vidtagande för utfärdande af nya Krigs-artiklar, Tjenstgörings-reglemente för arméen, Fältförvaltnings-reglemente, samt reglemente för ordnandet af den militära sjukvården; lades till handlingarne; och Memorialet, N:o 3, om arfvoden för ökad kansli-personal; bifölls. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Särskilda Utskottets Memorial, N:o 2, angående öfversättning och tryckning af Norrska Bränvins-lagstiftningen, med några dithörande handlingar. 108 Prot.’-Utdrag den 28 Januari 1854. Från Bederv. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogs Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande. N:o 8, angående väckt motion om anläggande af nya sjömärken i Bottniska viken, hvilket till nämnde Utskott återremitterades; och skulle hvad vid diskussionen i detta ämne förekommit återremissen åtfölja. S. D. Vid föredragning af Lag-Utskottets Utlåtande, N:o 2, i anledning af väckt motion, angående åtgärders vidtagande för utfärdande af nya krigs-artiklar, Tjenstgörings-reglemente för arméen, Fältförvallnings-reglemente samt reglemente för ordnandet af den militäriska sjukvården, förklarade Ståndet sig anse att berörde motion borde remitteyas till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet. S. D. Föredrogs och remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet BevillningsUtskottets Memorial, N:o 2, angående återlemnande af en utaf Nils Larsson, från Jemtlands län, väckt motion, om nedsättning eller upphäfvande af en till städernes
Detta är just hvad jag begärt, men med en sådan modifikation, att detta förslag skulle få en möjlighet att gå igenom, och att Preste-St. skulle dermed kunna vara belåtet. En sådan modifikation tror jag man har rätt att göra, när man iakttager det ändamål, motionären afsett, och endast undanrödjer några olägenheter, hvarmed motionen i sitt närvarande skick är behäftad. — Motionen innefattar för närvarande ett ingrepp i boställsinnehafvarens lagenliga rätt, och det är detta ingrepp jag velat skulle borttagas. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt Hr. Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels återremiss af förev:de Betänk, och dels afslag derå; framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Betänk:t, hvartill svarades nej; sedermera propos. på detsammas återremitterande, då svaren utföllo med många nej. blandade med ja; och slutligen propos. på afslag å merberörde Betänk., hvilken propos. besvarades med starka ja, jemte några nej; och förklarades ja nu haft öfvervigten. Den 24 Januari. 221 Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. Föredrogs ånyo och bifölls Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:ts den 17:de och 21:sta dennes bordlagda Betänk. N:o 32, i ani. af väckt motion (N:o 50), orri periodiska undersökningar af helsotillståndet i fosfor-tändsticks-fabriker, till förekommande af sjukdomen »fosfornekros.» Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:ts den 17:de och 21:sta dennes på bordet lagda Betänk.
Dessutom är meddeladt, att så väl Wenersborgs stad som Elfsborgs län för nu pågående jernvägsanläggningar åtagit sig förbindelser, som högst betydligt ökat kommunalutskylderna, så att det för kommunen torde vara omöjligt att, utan statsbidrag, fullgöra den benne uti ifrågavarande hänseende ålagda byggnadsskyldighet, och då såväl för undervisningen som för skolungdomens helsa det är af stor vigt, att ej läroverket må allt för länge blifva i saknad af erforderlig lokal, synes Staten icke böra undandraga sig att härvid mellankomma. Beträffande åter beloppet af det begärda anslaget, har Utskottet baft anledning till väsendtliga anmärkningar. De företedda kostnadsförslagen sluta på en summa af 206,054 R:dr, men enligt ritningen inrymmer byggnaden en fullständig boställsvåning åt läroverkets rektor, oaktadt vederbörande kommuner obestridligen åligger skyldighet att åt rektor anskaffa och bekosta embetsgård eller utgifva årlig hus ■ byra, hvarjemte ritningen upptager, förutom böneoch musiksal, en särskild solennitetssal. Byggnadsplanen synes således icke vara inskränkt till hvad som för läroverkets behof vore erforderligt; och då dertill kommer att för en särskild gymnastiklokal kostnaden blifvit beräknad till ej mindre än 27,662 R:dr 50 öre, har Utskottet antagit, att genom byggnadens utförande efter en annan, närmare efter läroverkets behof lämpad plan, kostnaden skulle kunna så betydligt nedsättas, att. utan någon synnerlig förhöjning i kommunens bidrag utöfver hvad motionärerne afsedt, Statens understöd skulle kunna nedsättas till 100,000 R:dr; och då den, jemlikt nådiga Cirkulärbrefvet den 11 December 1863, till läroverkets egen byggnadskassa utgående terminsafgift otvifvelaktigt lemnar tillgång för amortering af ett lån å 40,000 R:dr, torde endast återstoden, 60,000 R:dr, vara såsom anslag oundgängligen nödig. Bih. till R. St. (Fortsättning.)
Prop. JYs 51. veckling — säga Kommers-kollegium och General-tullstyrelsen vidare — som inhemska industrien numera vunnit, och med lästadt afseende å de lättnader vid täflan med den utländska, som genom nedsättningar i afgifterna å de flesta råoch beredningsämnen erhållits och än vidare blifvit ifrågaställde, borde någon betänklighet icke möta, alt, oaktadt visserligen icke någon längre tid förflutit sedan, genom borttagandet af åtskilliga införselsförbud och tullafgifters nedsättning, en väsendtlig rubbning blifvit gjord i förut följda skydds-system, nu genom förnyade nedsättningar i skyddslullarne taga ett ytterligare steg till uudanrödjande af de genom detta system lagda hinder för ett friare varubyte med andra nationer och lill minskning af den lockelse till en på oloflig väg verkställd varuinförsel, som af öfverdrifna tullafgifter framkallades. Så vidt Kommers-kollegium och General-tullstyrelsen egde sig bekant, hade den erfarenhet, som så väl härstädes, i hvad förut blifvit i detta hänseende vidgjordt, som i andra länder vunnits, ådagalagt, att denna bana vore den ur hvarje allmännare synpunkt rätta och att ett varsamt beträdande deraf, afven i afseende på sjelfva industriens utveckling och ändamålsenliga bedrifvande, visat sig medföra de mest tillfredsställande resullater. Någon bestämdare erfarenhet rörande den verkan nu gällande tJulltaxa i sistberörde hänseende utöfvat, hade likväl icke kunnat inhemtas under den korta lid samma taxa varit i sin helhet tillämpad. I allt fall, äfven under förutsättning, att de tullsatser, som af kommitterade blifvit föreslagne, voro de, som i och för sig sjelfva kunde anses vara de närmast riktiga och äfven för de deraf beroende näringar innebure ett afpassadt tillräckligt skydd, syntes nödig försigtighet samt ett billigt afseende på de farhågor, som för en alltför brådstörtad rubbning i det bestående kunde af vederbörande näringsidkare hysas, bjuda, att ej nu på en gång och så kort tid efteråt taga ett ytterligare så betydligt steg i samma riktning, som det kommitterade ifrågaställa helst ändamålet ansågs kunna med lika fördel, men större säkerhet, genom fortsatta öfvergångsbestämmelser uppnås.
Till stöd härför är af motionären hufvudsakligen anfördt, att Hahr, som efter år 1848 erhållet afsked från Stallmästare-befattningen vid Krigs-akademien å Carlberg, den han, emot arfvode, under 27 års tid förestått, och sedermera vunnen anställning vid Tullverket, numera, i anseende till mångårig, af läkare bestyrkt, sjukdom, nära 57 år gammal, vore oförmögen att försörja sig och en åldrig, jemväl sjuklig, hustru, helst den obetydliga pension, han, i egenskap af f. d. Förste Beridare vid Kongl. Hof-stallet eger uppbära, till stor del måste användas till läkare-arfvode, inköp af medikamenter och till förnöjande af de kreditorer, åt hvilka Hahr för 12 år sedan nödgats afstå sin egendom; men då f. d. Stallmästaren Hahrs verksamhet icke varit af deli beskaffenhet att någon särskild gärd af erkänsla från nationens sida derför bör ifrågakomma, samt allmänna indragnings-staten, enligt Utskottets tanke, i allmänhet icke får betraktas såsom någon barmhertighets-anstalt, hemställer Utskottet, att berörde framställning må lemnäs utan afseende. 7l:o. Af den anledning att Kongl. Maj:t i sin till Rikets nu församlade Ständer aflätna nådiga proposition om Stats-verkets tillstånd och behof, föreslagit, att Jtih. till R. St.
Kungörelsen den 20 November 1845 stadgade för töjning utgå, med beräkning från 1858 års början till Strömsholms kungsladugård med tillsammans 3,938 R:dr 49 öre, och till stuteriet på Strömsholm med 2,331 R:dr 99 öre, eller tillhopa 6,270 R:dr 48 öre R:mt, hade derefter uti en till Kongl. Maj:t ingifven skrift, Direktionen för Strömsholms nya Kanalbolag, med anförande, bland annat, att uti det redan år 1833 af Ofverstelöjtnanten Edström uppgjorda kostnadsförslag till slussverkets ombyggnad icke upptagits någon utgift för expropriation af ytterligare behöfligt kanalområde, underdånigst förnyat den bogäran, att, med befrielse från den i sådant afseende ifrågasatta alldeles opåräknade utgift af 6,270 R:dr 48 öre R:mt, jemte derå upplupna räntor, kanalbolaget måtte erhålla full och oinskränkt egandeoch nyttjande-rätt till hela det område å Strömsholms kungsladugårds egor, hvilket vore upptaget ä den af vice Kommissionslandtmätaren Friherre C. J. Kruse är 1857 upprättade karta, samt att således denna jordrymd matte öfverlåtas åt Bolaget utan ersättning, och att den godtgörelse, som lör minskad höafkästning kunde kungsladugårdens arrendator under de återstående arrendeåren tillkomma, kunde varda af allmänna medel beviljad. Då Kongl.
Vi fordra alltså visserligen ingen radikalism vid frihandelssystemets tillämpning på våra förhållanden. Men konseqvens heter ordet till gåtan för inledandet af frihandel hos oss. Man har i motsats härtill älskat inkonseqvensen, frigifvit somliga näringar, dem man utsatt för den, långt utöfver vår framgångna utländska industriens stormlöpning, på samma gång man, genom högt skydd i annat hänseende på andra effekter, anfallit vår industri äfven i sidan. Så är, bland andra exempel, jordbruket, vår största och vigtigaste näring, omhuldad. Hvarföre begagnar man icke alla de medel, som en vis tull-lagstiftning erbjuder för frihandelns utveckling och ändamål? Tull-lagstiftningen ingår som en väsendtlig driffjeder för frihandelns befordran. Utan en klok tull—lagstiftning; med premier och tull-restitutioner, drawback, att jemna olikheter och skipa rätten, har man svårt med full fördel beträda frihandelns väg. Vi hafva förut omnämnt, att drawback vore ett förträffligt medel att höja bränvinsfabrikationen till produktiva ändamål för industrien och exporten. Och hvad premier angå, skulle det vara långt klokare att medelst dylika understödja vis;a läbrikatiouer, som ingå i den allmänna produktions-kostnaden, såsom nödvändighetsvaror, än att nedtynga näringarne med prohibitivtullar, som menligt inverka på dem alla. Dit må synnerligen räknas handtverkssmidet, som är privilegieradt eller högt skyddadt. Dyra redskap är ej den minsta delen af förlagskostnaden. Skall handtverkaren köpa dem dyrt; betungas han med drygt förlag och högre produktionskostnad, så kan han icke täfla på verldsmarknaden. Hans varors dyrhet håller honom tillbaka och tynger på all industri i hvilken de ingå. Eller skall frihandeln befläckas med samma tillvitelse, man rättvist gjort prohibitivsystemet, att under det vi producera verldens bästa jern vi icke hafva förmått göra en pennknif, matknif, sax eiler dylikt verktyg, som i pris eller prydlighet kunnat mäta sig med Engelska industriens, ehuru råvaran, jernet, inåste blifva Engelsmännen genom transportkostnad m. m. dyrare än oss.
Ingers blåa ögon fäste sig undrande på honom: » Håller du då inte af din vetenskap längre? » » Jo, men ser du, Inger: arbete är själens nödtorft för en ung människa, och hon begär mera af lifvet. » » Hvad begär du då? » Han såg på henne med ett underligt, vemodigt uttryck i sin djupa blick, men plötsligt flammade det till af het passion där inne i dunklet, och Inger rodnade af blygt förstående. De hade känt hvaran231 dra sedan barndomen de två, men allt efter som Inger växt upp, träffats mera sällan, ty » Olof den tyste », som han allmänt kallades i staden, undvek alla samkväm; han lefde en enstörings lif, fattig och utan fränder som han var.- Inger fattade hastigt tapisserinålen och började ifrigt sy färdigt ett ljusgrönt litet blad i den ranka hon höll på med, men hon visste icke, att så som det mjuka silket fyllde det nästan omärkligt uppritade mönstret, så fyllde också tusen böjliga känslotrådar de outvecklade hjärtbladen i hennes väsen och lät dem skjuta upp, saftigt gröna i reflex af det kärlekens solsken, hvilket värmande trängde sig intill dem. » Vill du, att jag skall gifva svar på din fråga, Inger, » sade Olof slutligen, » eller är du kanske rädd att få höra det? » » Nej, rädd är jag inte, » sade Inger frimodigt, » men — jag vill ingenting veta nu. » » Och när får jag träffa dig igen, kanske inte på en hel lång månad; du vet mer än väl, att jag ej är någon välkommen gäst i rike Peder Krämares hus. » » Men till mig är du hjärtligt välkommen, Olof; du är min käraste barndomsvän. » » Slika ord kan jag inte tacka för, Inger. H v e m frågar efter prasslet af fjolårets blad, när våren sjuder inom e n? » Äter rodnade Inger; det var väl ej första gången hon hörde denna glöd, men den hade hittills lämnat henne oberörd, så var det dock ej längre, hon drogs magnetiskt mot den famn, hvilken i hvarje Olofs ord smekande breddes emot henne, och barnet vek alltmera för den hähgifna, älskande kvinnan.
Uppläst och godkändt bos Ridd. och Adeln den 16 April i845, Preste-Ståndet den lB Borgare-Ståndet den 19 Bonde-Ståndet den 22 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse., angående båtsmansroteringen för Fahlu stad. (Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Uti., N.‘o 86). S. A. K. Ilos Rikets Ständer har klagan blifvit förd deröfver att Fahlu stad skall fått sig ålagd högre båtsmansrotering än vederbort, till följd deraf att en bevillnitigssumina lör dervarande hus och tomter vore origtigt upptagen, hvarjemte, till bestyrkande af dessa förhållanden, åtskillige handlingar blifvit företedda, enligt hvilka det synes: att, af den för Fahlu stad för åren 1828— 1832 beräknade medelbevilluing af hus och tomter, elier 1,282 R:dr 20 sk., endast 675 R:dr 44sk. 4 r:st rätteligen vore medium af dessa fem åi ens bevillning; alt återstående 606 R:dr 23 sk. 8 r:st, vore bevillning af rörelsevinsten för 1 Boktryckeri, 1 Pipbruk, Elfborgs och Ingarfs rödfärgsvetk, victriolverket och Konung Gustaf III:s silfververk, hvilken summa blifvit inblandad med och inbegripen i bevillningen af hus och tomter; samt alt, utom den origtiga förvandlingen af berörde verks och inrättningars rörelsevinst lill fastighetsvärde, några af dem, såsom tillhörande Fahlu Bergslag, och andra, såsom belägna utom stadens vall eller staket, på jord af bergfrälse natur, dragande extra rotering, vore från deltagande i ordinarie båtsmansrotering befriade.
Nationen mäste väl ock hafva rättighet att, (då den sjelf vill betala de inkommande varorna högre, för att af tullen vinna större inkomster), bestämma högre tull-afgifter och derigenom äfven bereda sig medel till säkrare tull-bevakning, för att kunna förekomma och utrota det i lika grad föraktliga och brottsliga lurendrejerioch tull-försnilinings-systemet, som, jemte det derigenom underhållna beklagansvärda sedeförderfvet, uppenbart gäckar alla bemödanden för lagars helgd och sa m hä 1 is-ord ni nge ns bestånd. Det är en motsägelse, att de, som så trott sig sätta sig utom lag, böra kunna få trygga sig af laga beskydd. I anledning häraf önskade jag, att tullafgiften bestämdes högre, än den af Utskottet föreslagna: 1:0 å alla utländska öfverflödsvaror, för att inskränka förbrukningen af dem, i synnerhet då consumtions-afgiften just under en sådan förutsättning blef afslagen; 2:0 å alla de fabricat, som inom landet till erforderlig godhet och myckenhet kunna förfärdigas; 3:o äfven å nödvändighetsvaror såsom: Sill och Salt, och det af det skäl, att afgiften t. ex, för detta senare blir i alla fall så obetydlig, då 8 sk. stegring per tunna, genom tull-afgiften, ökar priset å 4 kappar, måttet för hvarje persons årliga behof, med endast en skilling, men tillsammans dock utgör ett belopp af öfver 3o,ooo R:dr.