Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Banco; hvarefter Kongl. Svea IIof-Rält, der Assessoren Lagerlöf öfver Konungens Befallningshafvandes beslut anfört besvär, enligt Utslag den aj April i838j icke funnit skäl att i öfverklagade beslutet göra ändring; och har Assessoren, sedan Hof-Rättens Utslag vunnit laga kraft, i afräkning å de/i sålunda ådömde skulden Lill Banken, inbetalt 376 R;dr 34 sk. Banco. Banco-Fullmäglige, hos hvilka Asspssoren Lagerlöf begärt, att de af honom, i följd af ofvanberörde Utslag, till Banken inbelalde 3^6 R:dr 34 sk. mätte varda Assessoren återställde eller åtminstone de mångåriga Banco-Utskottets Memorial, N:o 14$• 3 räntorne efterskänkte, hafva, efter det Bankens Commissariat och FiscalsEmbete blifvit i ämnet borde, med afseende å Assessoren Lagerlöfs förfarande vid behandlingen af ifrågavarande ärende och angelägenheten för Banken, att vederbörande Execulorer i allmänhet med nit och drift liand* hafva de ulmätnings-ålgärder, som för Bankens räkning kunna lill deras embets-åtgärd öfverlernnas, samt då en sträng och bokstaflig tillämpning af hvad Assessoren blifvit ålagdt skulle, såsom exempel betraktadt, i sin mon bidraga till ett framtida mera noggrant iagltagande af Författningarnes föreskrifter, i afseende å utmätnings-ärendena, samma ansökning afslagit. Enär, på sätt ofvan är nämndt, någon förlust för Banken icke uppkommit genom det anmärkte dröjsmålet med utmätningen af Nils Nilssons och Wikströms J mantal i Barrud, och derest utmätning blifvit inom sådan tid verkställd, att uragtlåtenhet icke kunnat föras vederbörande Executor lill last, Banken af dess Odlings-lånefordran 633 B:dr 16 sk., jemte räntor, icke skolat erhålla mera, än de af gäldenärernes tillgångar influlne 268
Herr Friherre Lejonhufvud, Abraham, åberopade sina yttranden i Utskotten och tillkännagaf med föranledande deraf sin skiljaktighet och sitt afstyrkande å de motioner, detta Betänkande upptager i två beslutande momenter. 12 Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänkande_, JV:o //.S. Af Herr Professoren, Doctor Thomander: Emot det sednare momentet i de förenade Utskottens betänkande får jag mig vördsamt reservera. Ju mindre det missnöje, hvarmed de sednaste Judförfattningarne bär i landet emottogos, kan anses vara en hemlighet och ju brydsammare det i sakens närvarande skick lärer vara för Kronans Ministrar att i detta mål laga initiativet; desto lämpligare måste jag anse det vara, att Rikets Ständer här icke inskränka sig till den lättare utvägen att klandra hvad som skett, utan fastheldre underkasta sig äfventyret af den svårare, som är att föreslå i detalj de sladganden, hvilka förmenas höra inträda i de klandrades ställe. Ju bestämdare den form är, i hvilken dessa förslag framträda, desto mindre sätter man landets styrelse i förlägenhet, och desto större och ädelmodigare andel ålager man sig sjelf i de missnöjen, dem hvilka åtgärder som helst kunna framkalla i en angelägenhet, der så mäktiga enskilda intressen äro i verksamhet. Rikets Ständer hafva makten: de hafva råd och lägenhet att något vedervåga: Kronans anseende tål icke att ytterligare blottställas. Det var i öfverensstämmelse med dessa tänkesätt jag vågade föreslå de förenade Utskotten att återremittera betänkandet till vederbörlig Afdelning för att få ett detaljeradt förslag utarbetadt. Jag föreställde mig, att efter allt hvad som var förut redan tillgjordt och med fullständig tillgång till handlingarne i målet, skulle omarbetningen af i838 års författningar vålla en jemförelsevis ganska ringa tidsutdrägt. Denna hemställan har icke vunnit de Höglofl. Utskottens bifall. Jag utbeder mig alltså att få här bifoga ett förslag till dylik omarbetning, sådant det kunnat hinna att uppgöras under tiden mellan Utskottens afslag och beslutets justering.
IS. D. cOewillnings-Utskottets pä bordet hwrlande Utlätande af den 11 dennes, öfwer Stads. Majoren Westins gjorda motion, omen Pris. sräga, angäende en förenklad method till Be. willningenS utgörande, att wid nästa Riksdag beswaras, blef af Ständet i sä motto bifallit, att föreslagne belöningen skulle tillkomma den, som emedlertid utarbetade och dä inlemnade ett sä fullständigt Förslag, att det af alla fyra Riks. Sländen, efter Bewillnings. Utskottets hörande, gemensamt gillades och antoges. vt svprs. Lx krotocollo LLdrieb Utdrag ZO2 Den 16 October. Den 16 October. 3OZ Utdrag af Protokollet, hältet hoS Bonde-Ständet wid Urtima Riksdagen t Arebro den i<5 O/.ober 1810. S. D, r6isölls af Ständet Statsoch Oeco, nonne-Utskottens, i förening med Banco-Utlkvttet, afgifne, pä bordet lagda, nu ä nyo föredragne Utlätanden af den z och 15 dennes, i anledning af Kongl. Maj ts Nädiga Proposi-, tion, angäende Allmänna MagazinS-Jnrättnin, gen. Ot supra. Lx ?rorocollo - Hsbriel Häman». Utdrag af Protokollet, hältet hos Boode-Ständer wid Urtima Riksdagen i Arebro den 16 Oktober i8»o. S. D. konstitutions-Utskottets i Memorial af den 12 dennes, att af kommande Ständer profwas och afgöras, till Ständet öfwerlemnade j Anmärkningar wid, och Förslag till förändringar af Regeringsformen och Riksdags. Ordnin. gen, skulle till nästa Riksdag blifwa hwilande. Or supra. ^ kx ?roec>coll(» 6rdriel Oämav». Utdrag af Protokollet, hältet hos Bonde-Ständet wid Urtima Riksdagen i^ Arebro den 16 Oktober 1810.
Vidare skulle äfven den olägenhet kunna uppstå, att en och samma Motion blefve i somliga Stånd till remiss upptagen och i andra alldeles förkastad. Då Beredningen företog sig granskningen af det utaf Herr Doctor Forssén inlemnade Memorial, trodde Beredningen rörande detsamma icke något yttrande vara af nöden, då det otvifvelagtigt lätt uti Utskottets Plenum skulle afgöras i likhet med det svar, Herr Doctor Forssén på sitt förra Memorial erhöll. I anledning af det Memorial, Herrar Riksdagsmän för Stockholms Stad inlemnat, rörande vilkoren för dem af Stockholms Magistrats Ledamöter, som till Riksdags - 146 Riksdagen 1810. män kunna väljas, trodde Reredningen, att stadgandet i den 14 § oell sista momentet Riksdags-Ordningen vore till efterrättelse så fullkomligen tydligt, att någon ändring deruti ej behöfde äga rum, men, på det att föreskriften uti 4 momentet af samma § om vilkoret och tiden att förut hafva varit Borgare, så mycket klarare måtte kunna lämpas endast på Borgerskapet, ville Beredningen föreslå, att efter orden »För att blifva Elector eller Riksdagsman» måtte införas: af Por ger skåpet. Hvad Riksdagsmannen Pehr Oxelbergs Memorial beträffade, ville Beredningen tillstyrka, att till honom enskildt ett svar måtte aflemnas, af sådan beskaffenhet, att då man af den berättelse, han anfört, trott sig finna, det han ansåge den 110 § Regerings-Formen i något afseende tvetydig, hade Constitutions-Utskottet på sådan anledning densamma å nyo pröfvat, men icke funnit något förtydligande deraf af nöden. I anledning af det af Herr Doctor Almqvist inlemnade Memorial rörande någon förändring i JustitiseOmbudsmannens Instruction, fann Beredningen mycket skäl att derpå göra afseende, men vid eftersinnande att JustitiEC-Ombudsmannens Instruction icke vore någon Grundlag, trodde Beredningen, att Constitutions-Utskottet borde hos Riksens Ständers Plena sig förfråga, huruvida förslag till ändring i berörde Instruction borde af Constitutionseller Lag-Utskottet upptagas och beredas.
Hvad åter anginge Jerlings uppgift om de flera, under loppet af åren 1828 till och med 1838, nästan hvarje år i Lindesberg uppföida skådespel, för hvilka ingen bevillning och afgift till teaterns pensionskassa blifvit redovisade, ville borgmästaren icke bestrida, att ju icke alla de af Jerling uppgifna personer tid efter annan besökt staden och äfven dels med och dels utan att kungöra derom, roat mindre sällskapskretsar med sina föreställningar eller så kallade aftonunderhållningar, hvarvid hela inkomsten knappast varit tillräcklig att betala afgifterna till kronan och förutnämnda pensionskassa, och hvaraf följden understundom blifvit ytterligare bidrag af allmänna välgörenheten, för att icke fortfarande belastas med underhåll åt dessa för kommunen främmande och likgiltiga personer; men om än borgmästarens förfarande att, vid sådana tillfällen, underlåta de stadgade afgiflernas uttagande, icke kunde 43 i juridiskt hänseende försvaras, trodde han likväl, alt det ej skulle anses så fördömligt, som Jerling velat antyda. Förmälande borgmästaren slutligen, att han framdeles icke skulle blottställa sig lör anmärkningar rörande ifrågavarande afgifter, då han med år 1843 förändrat det hittills brukliga uppbördssättet och öfverlemnat till kronouppbördsmannen att dessa medel i kronans öfriga räkenskaper upplaga och redovisa.
Under sista Riksdag hafva Rikets Ständer uppgifvit de grunder, Rikets Ständer ansett böra följas för en nödig funnen jemnkning och rättelse i den extra Rotering, som, i följd af de vid 1809 och 18x0 årens Riksdagar fattade beslut, för sig gått, samt jemväl, i afseende på verkställigheten deraf, sig i underdånighet utlåtit; och har Kongl. Mäj:t, med Nådigt afseende å denna Rikets Ständers underdåniga hemställan, uppdragit åt serskilde, länsvis förordnade Commissioncr, att uppgöra den sålunda beslutade jemnkningen af extra Roterings-skyldigheten, enligt en för déssa Commissioner utfärdad Ingtruclion. Dessa förrättningar hafva jemväl öfver hela Riket blifvit verkställda, och komma de deröfver anförda serskildta besvär, sedan vederbörande Autoriteters infordrade förklaringar och utlåtanden hunnit inkomma, att i ett sammanhang med slut af Derjemte, och som Kongl. Maj:t genom ofvannämnda Instruction stadgat, att Krono-skatteoch Frelse-jord icke borde till Extia Rotering upptagas, emedan, enligt gällande Författningar, all sådan jord åligger i Ordinarie Roterings-besväret deltaga; Kongl. Maj.-ts Nådiga Berätt. No t. ji så liar Kongl. Maj:t serskildt tillika anbefallt Roterings-commissionerne, hvar inom sitt District, icke allenast noga undersöka huruvida nå£on oroterad jord af dessa naturel' finnes, utan ock densamma i ordinarie rotar indela, efter de grunder, som vid Roteringsverkets uppgörande blifvit inom Länen följda, jemförda med de grunder, som Instructiöneri för extra Roteringen innefattade. En i Jemtland, på Kongl. Majrts Nådiga Förordnande, af serskilde Comiterade företagen Rote-jemnkning har blifvit utarbetad och Kongl. Majrts
I Sverige bebandlas konkursmål på helt olika sätt än i andra länder; ty der upträder icke domstolen genast och tager hand om saken. Men om domstolen skall taga hand om målet i första rummet, så ligger det i sakens natur att det kommer Den 12 Sep tember. 22!) att gå långsammare om målet skall handläggas af HofRätt, der 5 personer skola pröfva detsamma och deröfver fatta en mening, än om det handlägges vid UnderRm, der endast en person beliöfver granska detsamma. Sedan jag nu uptagit till vederläggning de skäl, som blifvit anförda mot Lag Utsi; :s Betänk., så anser jag öfverflödigt att längre uptaga R. o. Ad:ns tid, och yrkar derföre endast bifall til! Betänk. De härefter först till bifall och sedermera til! afslag å ifrågavar:de förfatlmsförslag framstäJlde propos:ne besvarades med blandade Ja och Nej, och blefvo vid deras förnyande åter besvarade med Ja och Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han ansåg den sednast till afslag framställda propos:n hafva blifvit besvarad med öfvervägande Ja. Hr Dalman begärde votering. Uplästes till justering och godkändes följande voleris-propos.: Den som bifaller det af LagUtsk. i Irsta punkten af Betänk. N:o 41 framlagda förslag till författn., röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, varder förenämnde förslag af R. o. Ad. afslaget. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit som följer: Ja — 25. Nej — 55. 2:dra punkten, innehållande hemställan om en underd. anhållan hos K. Bl. K. o. Ad. fann, att, i följd af dess i afseende på Utslcs författnisförslag fattade beslut, den i förevaride punkt gjorda hemställan hade förfallit. Hr Lilljehöök, Carl Berthild: Jag får för R. o. Ad. tillkännagifva den sorgliga nyheten, att Gr. Puke i går afled efter endast några timmars sjukdom. Gr.
Uppgiften 0111 det i afseende på besvärsmålen förmodade förhållande torde således helt och hållet förfalla. För öfrigt kan jag icke annat än, med afseende på hvad 0111 kämnersrätterna blifvit anfördt, förändra min anhållan om afslag till begäran om återremiss af LagUtskts betänkande. Frih. Boye: En värd talare har uti sitt yttrande haft den ^godheten förutsäga hvad jag skulle hafva sagt, ifall formfrågan blifvit framställd på ett sätt som jag önskat. Han har nemi. sagt, att om också derigenom, att frågan örn förändring i Hofrätternas organisation, i sammanhang med lagmansrätternas afskaffande blifvit af LagUtsk. framställd, formen blifvit iakttagen; så skulle, enl. den värde ledamotens förmodan och hvad han tilltrott sig för min räkning säga, jag äfven då hafva talat deremot. Jag har icke gifvit honom någon fullmakt att yttra sig för min räkning, och betygar att han tager felt på hvad jag då skulle hafva sagt. Jag skulle säkert hafva sagt: gode herrar! besinnen hvad J gören; besinnen om ej detta beslut, genom den lättnad det gifver ål passioner, stridslystnad och trätgirighet, lägger en verklig grund till moraliskt förderf och blottställer er för framtidens förebråelse. Jag skulle säkerligen yt - Den 11 Juli. trat mig så, men jag hade ej motsatt mig möjligheten af att vinna det ändamål, som man åsyftar genom lagmanslätternas afskaffande, då man tillika ökade Hofrätternas antal. Jag ber Ståndet om ursägt för det jag ännu en gång vågar fästa dess uppmärksamhet på det besynnerliga uti denna strid. De som yrka lagmansrälternas afskaffande förebära just samma skäl, som vi åberopa, hvilka motsätta oss deras afskaffande. Skälet på motsidan är nemi., att parterne få vänta hela året om, innan deras rättegång blir afgjord; och vårt skäl är, att om detta förslag bifalies, så skola parterne, i stället för ett år, få vänta 3 å 4 år, derigenom att acter komrae att samla sig uti Hofi ätterna.
Jag vill ej tala om stöld, ty det bör väl kunna förckommas, alt så betydliga cassör, som desse banker äga, blifva utsatta för tjufvahänder, men deremot kunna eldsvådor lätt inträffa i de till det mesta af trä uppbyggda släder, hvari våra privatbanker hafva sina säleu, och vid en sådan händelse mäste den hank, som der vore belägen, göra eli afbrott i sin verksamhet, innan den hinner alt åter upprätta densamma. Jag frågar då, om en hank för sådan händelse genast hör sättas i concurstillståud? Detta lära väl alla medgifva vara obilligt, hvarföre jag föreslår den förändring i redaclionen af denna §, alt i st, f. orden ”skyndsamt öfvergående tillfällighet,” borde införas ”af direclionen oberuende tillfällighet.” Hr von Hohenhausen: Den här utsatta straffräntan är inskränkt till 2 månader för skuldenärer, för att tillhälla dem att vara punkluella, pä det att banken må kunna försträcka andra lånbehöfvande erforderlig hjelp; men orsaken hvarföre tiden för straffräntas erläggande förlänges för bankerne sjelfve till dess betalning sker, och hvarföre man är strängare emot en bank än mot annan gäldenär, är den, att, likasom när man köper vexlar, så har man köpt dem som penningar, det är hankens sedlar man utbekommit sorn penningar. Deremot hafva bankerne framför andra långifvare fördelen af att, för lån, som eJ Den 25 Januari e. m. 513 ej p?i dagen helalas, ålnjuta straffränta i 2:ne månader, samt. att vid Iåns ingifvande derå afdraga ränta på förhand, och delta är anledningen hvarföre man med dem förfarit slrängare. Hr Aminoff:
Till förekommande af väld och mannamån vid pröfningen af det prof, Lärling före Gesällblifvandet åligger visa af förvärfvad insigt och skicklighet i sitt yrke, har det blifvit tillstyrkt, att rättighet måtte vara honom lemnad att tillkalla fyra opartiske Min, att med Societeten deltaga i granskningen af Gesällprofvet och, i fråga om dess godkännande eller förkastande, utöfva rösträttighet; men af redan tväune gånger förut åberopadt skäl, att Handtverks - i48 LngUt shott et s Betänkande». Societeterne såsom Municipallnrättningar böra vara befriade från allt främmande inflytande, kunna Utskotten lika litet härtill, sorn till det äfven gjorde förslaget, att enahanda rätt måtte förunnas den Mästerskapssökande, då prof a£ honom aflågges, föreslå bifall. Oaktadt de många erinringar, sorn blifvit gjorde emot Gesällernas ställande under Tjenstehjonsstadga!! samt städslande på Viss tid, hafva Utskotten likväl icke till någon hufvudsaklig del kunnat afvika från den mening, som grundlagt Stadgarne i förevarande §. Det har emellertid hos Utskotten kommit i billigt öfvervägande att, om med bibehållande af den för Tjenstehjon gällande flyttningstiden den 24 October, den andra flyttningsterminen fastställdes till 6 månader derefter, eller d. 24 April, skulle må håndasvårighet kunna mota för Gesäller att påräkna jemn sysslosättning och tjenst, särdeles i vissa yrken.
a. att satta en familjefader eller moder i stånd, att genom försäkring af sitt lif betrygga sin faniiljs, ekononiiska framtid, # fven oin lian eller hon skulle i förtid aflida. Nu är det emellertid, så att lagen icke i afseende på lifförsäkring till egen familjs trygghet främjar den fulla användningen af detta hjälpmedel. E n gift person kan i själfva verket ined hänsyn till den gtillande äktenskapslagstiftningen icke annat an p&amp; omvagar och med stor svårighet taga en försäkring b eget lif, soin med visshet koininer familjen till godo w. Är boet t. ex. vid niannens död skuldbelastadt, går niiinligen en försäknng å mannens lif till skiildernas betalande; och kommer shledes borgentirerna ocli ej den kvarlefvande makan eller barnen till nytta. För att förekomma detta inaste lifförsäkringen vara så ställd, att den tillhör liustriins enskilda agendoni och således åtininstone endast delvis kan tagas till giildancle af boets skulder. Ä r lifförsäkringen å inaniiens lif tagen före aktenskapets ingående, kan den genoiii förord tillförsäkras hiistrnii shsoni enskild ägendom. Tages den däremot sedan äktenskapet ingåtts, kan den ej utan vissa ganska besvärliga formaliteter tillförsäkras hustriin, då lagstiftningen lägger liinder i vägen för att en gkfva frHn ena maken till den andra under bestaende äktenskap kan ske med laga verkan. Det enda satt, hvarpå liustrii iinder äktenskapet kan utan erlihllen boskiliiad vinna enskild agendom, är emellertid genom gåfva, eller testamente. Bill mannen således till hennes förmån taga eller åt henne öfverlåta en lifförsäk ring, finnes intet annat satt an a t t aiiordna tvenne gåfvohandliligar, en, hvarigenom niannen till en tredje person öfverlåter försäkringen, och en, hvarigenom denna tredje person i sin ordning öfverlåter försäkringen till hustriin, med villkor a t t den skall tillhöra henne enskildt.
Vid 1823 års riksdag, då jag tog mera liflig del i financeärenderna, såsom ledamot af BancoUtsk., yttrade jag mig redan då föredraga statslånen framför ytterligare sedelutgifning Utan ny fohd, hvarmed myntförsämring alltid här i landet tillvägabragts, och hvartill de förslag skulle hafva ledt, som då af åtskilliga personer uppgjordes och drefvos. Frih. Ehrenborgh har nämnt, att den närvarande elisen i afseende på realisationen är orsak till svårigheten att få lån, och jag medgifver, att den betydligt derpå kan inverka; men tillgång på lån af större summor beror dock ytterst på tillgång af capitaler, och således kan äfven framdeles samma förhållande inträffa som nu, synnerligen med ouppsägbara lån med endast 5 proc:s ränta. Frih. Boye har väl gjort hiig uppmärksam derpå, att utrikes lån kunna erhållas, och jag inser, att denna utväg finnes, ehuru icke förr än realisa 8 H. 16 Den 5 Juni f. ni. Ijonen kommit till stånd; men jag är af den öfvertygelsen, att utrikes lån, för hvilka räntan måste gå ur landet, icke äro nyttiga, åtminstone så framt man icke använder dem i så produetiva företag, att den ökade produetionen betäcker förlusten; i annat fall äro de, efter min tanka, skadliga. Jag bör icke förtiga en sanning, ehuru den för några kan vara mindre behaglig, nemi. att det är alldeles falskt att bestämdt antaga, det man gynnar jordbruket genom stora lånebiträden af för alltid stående eller i tidens längd sig amorterande lån, hvarå dock 6 procts ränta intill slutet skall betalas, emedan de oftast endast bidragit att öka egendomsvärdet eller försäljningspriset, och således endast gagnat enskilda jordbrukare, men alldeles icke jordbruket, utom i de fall, de blifvit produetivt använda.
Vid artikeln väfnader har jag ingenting att tillägga till hvad jag i början af mitt anförande nämnt om en successiv öfvergång till den här föreslagna import-friheten, genom en på förhand bestämd minskning i importafgiften med vissa proc. om året. Det återstår då endast för mig alt yttra mig om de tvanne artiklar, som, näst frågan om import af väfnader, väckt de mesta stridigheterna så väl inom Stånden som hos hela allmänheten, nemi. den tillstyrkta exporten af lackjernet och importen af brännvinet. Dessa begge artiklar kunna i ett fall betraktas ur samma synpunkt, och det är besynnerligt nog, då det rörer de båda fabrikationer, sorn äro allmännast bedrifna i vårt land, oell i hvilka utan tvifvel de största eapitaler äro använda , och som derföre hade haft behof alt behandlas på det mest D c n ii A »gusti f. m. rationella salt, nemi. jerntillverkningen och brännvinstillverkningen. Båda två hafva alltid, ehuru af olika skäl, ansetts vara af den vigt, att Styrelsen trott sig böra omhägna dem med ett särdeles förmynderskap, och hafva de derigenom förbiifvit de enda näringar, som ej fritt fått utveckla sig på den enda rätta vägen, den att öfverlemnas åt den enskilda omtankan. Den naturliga följden af detta systeme har ej heller uteblifvit för någondera, ty i båda dessa hufvudnälingar inom vårt land stå vi ännu långt tillbaka, och kunna i det skick, de nu befinna sig, visserligen ej uthärda täflan med ulländningen.
Brefvet den 27 September 1814, frågor om ersättning för försträckningar i och for kriget till Kongl. Kammar-Rutten inkomma, och bemälte Domstol remitterat sådana frågor till utredning i vederbörande Contoir, böra Deputerade vara uppmärksamme derå, att denna utredning blifver fullständig och för Kronans rätt sa pålitlig och säker som möjligt; hvarföre ock, sedan Contoiret, i enahanda förhållande, sora med anmärkrlings-målen, till Deputerade ingifyit deras utredningar, Deputerade hafva, att dem till Kongl. Kammar-Rätten afgifva, roed de yttranden, som finnas nödiga: börandes likaledes Deputerade med uppmärksamhet följa de liqvider, som förekomma och erfordras, rörande Krigs-Fondens , skul - 332 Den 5 Augusti skulder och fordringar hos Kongl. Allmänna Magazins-Directionen, Rehterierna eller andra särskildta Verk och personer. §• 9- Kör dessa görömåls angelägna drift och skötsel samt till nodiga upplysningars samlande m. m,. behöfva Deputerade oundvikligen en Secreterare , en Kamererare eller Räkenskaps-man samt nödig Srifvarehjelp; och äga således Deputerade att dem constituera, emot årliga Arvodes-Röner, för Secreteraren i likhet med Collegiernas Secreterare 444 R:d ; för Kamereraren i likhet med bokhållare i Riksgälds, -Contoiret 300, samt för Cancellisterna i skrifvarehjelp i 33 R:d 16 sk., hvilka tjenstemän ofelbart böra ställa sig till efterrättelse de föreskrifter, sorn Deputerade för arbetets, prdenteliga bedrifvande kunna meddela. §• ro. Nu utsedde,: Deputerade hafva jemväl, enligt ofvanberörde grunder, att fortsätta de göromål, som Deputerade för Revision af 1808 och 1809 arens Krigs - Rustnings, - Räkningar , möjligen icke medhunnit; hvarom med hvad Kongl. Majit och Kronan tilldömes uti Berat;, telsen lill Riksens.