Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Imedlertid torde frågan in praxi vara ny; och om det icke lyckas mig, att få det öfverklagade domslutet ändradt; så är härutinnan en större motgång för hand, än jag i de öfriga här omförmälta ämnen erfarit.*) 1 de öfriga gäller det endast besegrandet af ett hos vissa rässonnörer inrotadt tänkesätt; och det är troligt, om än icke alldeles säkert, att sanningen med tiden skail uttaga sin rätt. Vida svårare vore ett prejudikat, emot hvilket rättvisans anspråk hade att kämpa. Men ehvad som händer och huru snar eller sen framgången må blifva i hvart och ett af de vigtiga ämnen, på hvilka jag här kastat en återblick; så tillåter jag mig anse för afgjordt, att rättssystemets verkliggörande i vår samhällsinrättning ej framskrider fortare, än de sanningar förverkliga sig, hvilka här blifvit såsom dertill hörande angifna. Och med rättssystemet lärer ej annorlunda kunna förhålla sig, än att det måste, lika med hvarje annan beståndsdel af samhällsorganismen, fortgå i utvickling, mer och mer förverkligas eller ock tillbakaskrida. Genom statsförfattningen i öfverensstämmelse med lagarnes urgamla anda har detta system fått en allmän högtidlig sanktion; men dess lif och verksamhet äro icke dermed för framtiden försäkrade. Det återstår, att rättvisans grundsats praktiskt utföres; och *) Om enahanda ansvarslöshet är fråga i ett här ofvan upptaget annat mål, der forum för en länsstyrelses ansvarighet skulle försvinna genom bristande behörighet hos Hofrätt att döma öfver ansvar för hvad Hofrätten en gång gillat. — 121 — först när detta skett, kan hon sägas hafva verkligen ingått äfven i den grundval, på hvilken det för hand varande samhället genom sin förvaltning hvilar. Det förhåller sig nemligen så, att när ett folk gifver sig friheten, erkänner det äfven rättvisan. Men hvarken frihet eller rätt är dermed bragt i utöfning; det fordras fortsatt verksamhet af samhällets elementer i samma riktning, som frihetens och rättvisans erkännande kommit, för att göra hvardera af dem till en sanning. Då först när de det blifvit, äga de praktisk verklighet; dessförinnan finnas blott deras anspråk.
Ståndet beslöt, för sin del, att i den underdåniga skrifvelsen af Rikets Ständer i ämnet bör uttryckas den önskan, att antalet af lärare vid de särskilda läroverken må sättas i billigt förhållande till antalet af lärjungar. Litt. D, pag. 14. Ståndet beslöt, för sin del, att i den underdåniga skrifvelsen af Rikets Ständer i ämnet bör uttryckas den önskan, att lärarne i naturalhistoria och de moderna språken må, i afseende på undervisningstimmar, prof, befordring och aflöning, försättas i lika förhållande med öfrige lärare. Litt. E, pag. 15. Med afslag till Utskottets hemställan, men med bifall till Doktor Suves motion, beslöt Ståndet, för sin del, att, då genom olika tydning af Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 30 Juli 1851, man på några ställen ansett latinska språkets studium icke kunna nog tidigt begynnas, Rikets Ständer måtte i underdånighet förklara deras mening icke hafva varit, att början med detta språks läsning skulle ske redan i första eller förberedande klassen. Litt. F, G och H, alla pag. 16; Godkändes, hvart efter annat. Litt. 1 samt K, pag. 17. I anledning af dessa tvänne punkter, fattade Ståndet beslut om underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t af Rikets Ständer, att i den nya skol-ordningen föreskrifvas må, det fysik och kemi skola upptagas såsom undervisningsämnen vid de större Elementarläroverken i Riket, och att det tillägg må göras i föreskrifterna angående Student-examen, att, så länge den qvarstår, universiteternas lärare må vara skyldige, att, när ynglingar elier deras målsmän sådant åstunda, vid Student-examen examinera och afgifva betyg äfven i fysik och kemi; Och Litt. L, pag. 17 och 18; Godkändes. Derjemte beslöt Borgare-ståndet att inbjuda vördsamt och vänligen de öfriga Riksstånden till deltagande i Borgare-ståndets i denna fråga fattade beslut. S. D. Föredrogs ånyo meddeladt utdrag af Höglofl.
fFat, forflare <2Ci nu Varigenom, att., meb ffdb of 76. §. RifSbogS?;Orbnin? gen, ©tatS?RåbetS SebamdterS odf> $orebraganbeS anfmarigljet för fina råb? flög od) för utdfningen of fino embeten/ intill ben bog/ bå betta RifSmdte fa? ' git fin början, fullfomltgen uppfort; fomt otc, imber benna frifallelfe, jemmdl inbegripas konungens Råbgifmare i ©ommonbomctl för Sfnneen od) för flottarn §• 93' ©en Ramnb, forn äGi, enligt 103. §. Regeringsformen od) 64. §, RifSbag$?£)rbningen utmalt, fjor, genom omrdjfning, forflorat ‘fjdgffa ©om# jfolenS famtelige £ebamoter för t/ente att i fina migtiga fall bibeDålloS. §. 94. 3 ben orbning 63. §. af •RifSbagS?£>rbningen fdreffrifmer./ fjafme RGi/ efter fdrrdtfabt mal, jafom <3Bår 3nffitiö#©mbubSmon bibebåHit od) fdrorbnat $of?RattS?Rdbet, #drabS(jdfbingen/ Ribbaren af £ongl. Rorb)fjerne?£>rben Carl Peller Törnebladh; fjmorjemte 3Bi, po lifa fatt/ bibefjdHit, 3u? ffitid?Q3orgmdffaren i ©tocfljolm, Sogmannen, Ribbaren of dtongl. Rorbffjerne? ©rben, Juris Utriusque ©octorn Jonas Ullberg, i bef? Dittills moronbe .egenffop of 3uffitiivDmbubSmonnenS ©uppleont» §•
Herrar Aspelin, Vestin, Leffler, Lindström, Michael Huldberg, Bjuhr, Ekelund, Winbladh, Cederborg, Lundman, Hammar m. fl. hafva gillat Utskottets Betänkande i detta moment. Emot Trettonde Momentet. Herrar Ullberg, Aspelin, Winbladh, Ekelund,Lenning, Lindström, Michael, Huldberg, Cederborg och Ehinger hafva antagit det sednare af de i Betänkandet framställde tvänne Alternativer, i afseende på stadgandet om gästningstiden uti Stockholm. Herrar Huldberg och Lagerstrand deremot gillat det första alternativet och påstått det ej vara lämpligt, att föreskrifva medborgare tiden, då de skola stilla hunger och törst, eller förenligt med mensklig jemnlikhet, att de, för hvilka Källaren står öppen hela dagen, göra olika inskränkningar för andra. Emot 14 och 15 Momenterna. Af Herr Ekstrand, som hemställar, om icke de reglementarisk» föreskrifter, rörane Besv. och Ekon. Utsk, Betänkanäen. de otillåtet innehafvande af brännvins red'» skap och mera dylikt, som genom författningens kungörande från predikstolen ert gång icke ens blifvet begripliga för den mindre upplysta och alldeles icke kunna fasta sig i hans minne, böra, såsom med en del andra författningar tillgår, uppläsas från predikstolarne en gång om året, eller på några allmänna ställen anslås, så att det kan blifva för de mindre upplysta falkklas serna möjligt, att lära sig förstå och i minnet fästa dessa föreskrifter, sorn stadga ansvar för en sak, den icke något förnuft kan finna innebära minsta art af förbrytelse. Härmed har Herr Lagerstrand sig förenat, Has Heder-v. BondeStåndet. Uti protocollsutdrag af den i/j. sistlidna Juni, Af Nils Håkansson och Måns Mattisson, från Christianstads Län, Erzc Ericsson, från Stockholms, Eric Andersson och Anders Johansson, från Vesterås Län, som hafva yrkat, att progressiva afgiften för pan« nerymden bör bibehållas.
KIIIA N G TILL B&QIQ&IKBB IftMB^BU&BlDBBB PROTOKOLL VID ILa&Jimsi i NtorkliolBN trrn IMMI, 1859 »eli g«»S8. —>§®£ t t"' FEMTE SAMEIMGEM. l;st® Afdelningen: It erilin ing slits ko (tets Memorial, Utlåtanden och BetUnkanden. Arik. till Exp.-Utsk. den 15 Dec. 1856, kl. 2 e. m. Memorial, örn antagande aj tre Kanslister utöfver den i Riksdagsordning ens 24 § bestämda kansli-personal. Jemlikt Riksdags-Ordningens nämnde stadgande har Bevillnings-Utskoltet antagit tre Kanslister, hvilka, i egenskap af Notarier, äro på Utskottets Tre Afdelningar till tjenstgöring anställde; men enär för göromålens behöriga och skjndsamma gång Utskottet, som innevarande riksdag kommer alt behandla äfven frågan om bränvius-bevillningen, funnit ytterligare biträde af tre Kanslister vara af behofvet påkalladt, får Utskottet, med anmälan härom, hos Rikets Höglofl. Ständer vördsamt anhålla, att det må tillåtas Utskottet, att, utöfver den, jemlikt Riksdagsordningen, tillsatta kansli-betjening, antaga tre Kanslister, med åtnjutande af arfvode från och med denna dag, då deras tjenstgöring börjar. Stockholm den 11 December 1856. På Höglofl. Ridderskapet och Adelns Ledamöters vägnar: A. G. Gyldenstolpe. På Vällofl. Borgare-Ståndets Ledamöters vägnar: J. G. Schwan. På Högv. Preste-Ståndets Ledamöters vägnar: A. E. Knös. På Hederv. Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar: Anders Jansson. A. Gison Bennich. Bih. lill R. St. 2 B ev ilin in g s-lits k otte Is Memorial N:o 2.
Allm. regeln är likväl, att varor, som hafva tullfri utförsel, böra hafva hög införseltull, och då nu smaltz jemväl behöfves för den inhemska productionen vid pappersoch andra fabriker, anser jag införseltullen böra förblifva 6 sk. — Hvad underrättelserna vid tulltaxan och det beräknade beloppet af tullinkomsterna angår, har Gr. Posse redan anfört allt, hvad jag ämnat yttra, och jag förbigår således dessa delar helt och hållet. Hvad åter sjelfva tulltaxan vidkommer, har jag till Utskts ordförande enskildt aflemnat åtskilliga redactionsanmärkningar, hvarå jag är öfvertygad, att deti ädle Grefven, med sitt kända nit för saken, ej underlåter att fästa Utskrs uppmärksamhet. Jag anser derföre öfverflödigt att här fullständigt genomgå hela taxan, hvilket äfven skulle blifva för långtrådigt för E. o. Ad. att åhöra; blott några få anmärkningar skall jag utbedja mig att här få framställa. 1 socker har väl Utsk. förhöjt tullen till 2 sk.; men jag hemställer, om den ej kan förhöjas till 3 sk., hvilket skulle göra en ökad inkomst af 200,000 r:dr, beräknadt efter en import af 10 millioner. Mig synes, att ingen artikel lämpar sig så väl som denna för den indirecta beskattningen, helst consumtionen är allmän och varan af den beskaffenhet, att den svårligen kan försnillas i anseende till de stora kärl, hvarpå den inkommer. Det faller af sig sjelf, att exportpremium då äfven skulle ökas till 3 sk. Denna är nu föreslagen till 2 sk. 4 r:st., men jag finner intet giltigt skäl, att drawbacken skall vara högre, än införseltullen. Man säger val, att varan vid förädlingen undergår förminskning till sin qvantitet; men derför har fabrikanten tillräcklig godtgörelse i varans högre värde, och jag kan ej finna annat, än att han bör vara belåten, om han återfår, hvad han sjelf eilagt vid import af varan.
Men härvid visar sig en brist i den så högst vigtiga bestämda tydlighet att, bland brott, som ej med böter kunna försonas, urskilja politiske och militaire förbrytelser, stundom begångne under rena och hedrande 'afsigter, — frän sådane brott, sorn, om ock ej slutligen ådömde ärans förlust, äro att anse af en så neslig beskaffenhet, att hvarje Rikets Den 29 November• Embetsmanna - Corps och hvarje Riks-Stånd, i afseende på både Ståndets och hvarje enskilt Medlems heder och värdighet, borde anse sig skymfad af, att bland sig hysa någon dertill förvunnen Ledamot. — Riksdags - Ordningens 18 §■ synes ock tydligen bestämma, att brottet bör vara nesligt, för att den vigtiga rättighet må få begagnas, som hvarje Riks-Stånd äger och aldrig bor bortgifva, att från sig kunna utrödja vanhedrande Medlemmar; men då Riddarhus-Ordnjngen , hvilken bör v3ra i fullkomlig öfverensstämmelse med Riksdagsordningen , som är en Grundlag, nu befinnes sakna den bestämda tydlighet, så nödig och vigtig i hvarje Lag, får jag hos Herr Grefven och LandtMarskalken samt Höglofl. Ridderskapet och Adeln vördsamt föreslå, atc hela 7 §, må, såsom ofullständig, utgå, och en ny §. af det blifvande Riddarhus-Utskottet författas och Ståndets pröfning underkastas, för att sedermera hos Hans Kongl, Maj:t till Nådig Stadfästelse i underdånighet anmälas.
Än drog sig jä- garen med sin hundar till baka till det — tack vare Hans ' fantasi — mycket snabt uppbygda jägmästarhuset, der hundarne plötsligt fingo öfvertaga rollen af tant Augustas knähundar, hvilkel naturligtvis ej kunde gå för sig, utan att de förseddes med varma, af papper klipta schabrak, ty — » tant Augustas knähundar äro j u mycket ö m - tåliga, eller hur lilla mamma? » En gång behängdes äfven ett träd med röda perlor, s o m egentligen skulle gälla för körsbär, men af den jublande lille togos för dadlar. Och nu måste med all hast jägaren ut i skogen för att plocka en korg dadlar, dem han skulle föra med sig hem till sin lilla mamma — » för han har väl också en liten mamma? » afbröt sig barnet helt allvarsamt. Och härmed, kommer jag till det, s o m jag från början ville lägga mina vänliga läsarinnor på hjertat: våra barns fantasi! Ett barn, som får många och beständigt nya leksaker, har intet tillfälle att ådagalägga och utveckla sin inbillningskraft, under det att det barn, som endast sällan och tidtals alls icke erhåller sådana gåfvor, tvingas att uppfinna, eftersinna och sjelf skapa något. Hur mycket lyckligare detta senare är, blir oss klart, då vi genom iakttagelser på oss sjelfva och andra finna en viss verksamhetsdrift medfödd hos alla. Endast få af de köpta leksakerna gifva barnen anledning alt företaga en förändring med de samma; de äro färdiga, fixa och färdiga, barnet kan väl leka med dem, men icke göra något vid dem, ej arbeta. För barnet är emellertid leken arbete, allvarsamt arbete till och med. Och der den ej kan tillfredställa denna arbetslust, der blir en leksak öfverllödig, och ej sällan ser man de rikes barn föraktligt skjuta sina dyrbara leksaker ät sidan för att på det beskäftigaste sysselsätta sig med en näfve sand, några kiselstenar eller ekollon. Hur dåraktigt, ja, hur kärlekslöst, om föräldrar eller vårdarinnor kasta bort dessa ting som .uselt skräp », dessa ting, som i barnets förunderliga inbillningskraft taga gestalt af får och foglar, far, mor o c h syskon, hus och träd!
Visserligen hade Rikets Ständer vid 1828 och i83o årens Riksdag, anslagit 1,600 R:dr alt årligen utgå såsom ersättning till rotehållarne för berörde rotefrihetsafgifl, hvilken antagits utgöra ungefär ett lika belopp för hvarje år; men dels hade de 5 sisla åren rote-vacance-afgiften af omförmälde nyhemman utgått till vida större belopp, så att den afgift, som under dessa och näst föregående 5 åren till Stats-verket influtit, och hvilken bordt rotehållarne tillkomma, men blifvit dem undanhållen, utgjorde en summa af mer än 22,000 Rrdr B:co, dels bade rotehållarne ej ännu erhållit utdelning af det anslag, som Rikets Ständer, på sätt förenämndt är, beviljat; och bar, i anseende härtill, blifvit yrkadi, att rotehållarne måtte icke allenast erhålla ersättning för be;örde summa, 22,000 R:dr, utan ock för framtiden Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 164. 11 tryggås mot det öfverklagade förhållandet, genom skyndsam verkställighet af det redan fattad beslutet om rotejemkningen i Länen. Utskotten gå nu först att besvara frågan om rotejemkningens skyndsamma verkställande i ofvannämnde Län; och få Utskotten härvid upplysa: att Kongl. Majit i uti Nådig Skrifvelse vid sisth Riksdag gifvit Rikets Ständer tillkänna, bland annat, att Kongl. Majit funnit en provisionel jemkning vid Vesterbottens
I Skåne ser man ock derföre ofta mera välmåga hos Torpare och Drängar, än hos sjelfegande Bönder. Jag kan likväl ej bifalla Herr af Grubbens förslag att Gesäller borde stedslas på minst 6 månader; ty det händer ofta, att Mästarne ej kunna bestämma, huru lång tid de behöfva ett visst antal Gesäller. Den ena delen af året behöfva de flere, än den andra, och kunna icke calculera sitt behof lika säkert, som Jordbrukare och Bruksägare. Deremot tror jag tiden påkalla den reform, att en särskilt reglementarisk Stadga gifves äfven för Handtverksarbetare och Fabriksfolk, ehuru jag får erindra, att om man dervid förmycket inskränker Gesällernes nu varande friheter, är det att befara, alt de isynnerhet ifrån Skåne och de sydvestliga orter Den 7 September e. m. 223 skola utvandra till närgränsande Stater, der de äga mera frihet eller rättare sagdt sjelfsvåld. Jag tror ock, alt om de sättas under den vanliga tjenstehjonsstadgan, i bredd med tjenstehjon, skulle det hindra en del handtverkeriers förkofran och afhålla bättre subjecter alt välja detta yrke. Hvad flyttningstiden beträffar, är det naturligt, att den måste vara olika tjenlig på olika orter inom ett Land af så vidsträckt latitud som vårt. Det blir derföre omöjligt, att etablera en generel flyttningstid, så att den icke skall vara mindre lämplig för vissa orter, och jag skulle således vilja föreslå olika flyttningstid för den nordligare och sydligare delen af Riket, med uppdrag åt Ekonomiutskottet, att föreslå gränsen emellan dessa arne delar. Jag förenar mig på grund häraf med dem, hvilka begärt återremiss; men jag kan icke instämma i begäran om afslag, enär sådant, då Betänkandet första gången är före, och anmärkningar dervid göras, efter min tanka är grundlagsstridig!. Friherre Wrangel:
Utdrag at domstolens öfver inteekningsåtgärden förda prot. 3:0 Advokalfiskalens i den hofrätt, inom hvars domvärjo egendomen är belägen, vederbör, rådhusrätts eller häradshöfdings, efter rättegångslimmans slut i staden, eller aflyst ting å landet, utfärdade bevis öfver ej mindre alla i egendomen under loppet af 10 år, tillbaka, räknade från den dag gravationsbeviset utfärdas, meddelade, då gällande inteckningar, vare sig för skuld, arrende eller andra förbindelser, än ock under samma tid gjorda och ännu på någon vidare pröfning beroende ansökningar om inteckning; börande gravationsbeviset fullständigt utreda beloppet af skulden jemte betingade vilkor uti de deri nämnde förbindelser eller aftal. 4:o Skriftlig försäkran på ära och tro af lånsökanden, det han icke innehafver förmynderskap, barnarf eller andra förmånsrätt ägande medel under förvaltning och vård. 5:o Handlingar och bevis, som fullständigt styrka ägarens af den intecknade panten laga fång dertill, såsom bouppteckning och arfskifte samt den ärfdes älkomsthaudlingar, jemte bevis, att arfskifte icke blifvit inom laga lid klandradt, så framt icke samtlige slerbhusdelägarne uttryckligen förklarat, att de dermed åtnöjas, äfvensom skifteoch fastebref, om skiftadt är; köpeoch fastebref om köpt är; skatteköpebref, om fastigheten af lånsökanden är till skatte köpt; testamente jemte behöriga bevis att det blifvit lagligen bevakadt, koramuniceradt och laga kraftvunnet, eller af arfvingarne godkändt, äfvensom gifvarens åtkomsthandlingar, om testamenleradt är; gåfvooch fastebref, om gifvet är; samt panteoch fastebref, om egendomen pantsatt, lagfaren och förstånden är; och om i förenämnde åtkomsthandlingar särskildt kontrakt åberopas, bör detsamma likaledes företes. 6:o Betyg från K. kammarrättens revisionskontor, genom utdrag ur taxeringslängderna eller från vederbör, landskontor eller häradsskrifvare, ej mindre öfver hvarje såsom pant erbjuden egendoms, hemmans eller lägenhets natur och storlek, än ock öfver de derå för de sista 10 åren satte särskilde taxeringsvärden. 7:o Såvida egendom, som pantsättes, är fldeicomiss, K.
Corderoy; Co niet, Dimity,Felb, Gaze, J1 :i 1 flilion, Musslin eller Nellelduk oell Moll, Percale, Batist, Sammet, Manchester, Satin, Jean, Sticktyg eller Pique, Tricot neli Tyll: Samma tullvärde oell införsel tult för alnen, som för hvarje slag livitl; till utförsel file. alla andra slag genom väfnadssältet, släta dito faconeiade Tryckte eller PVassade Sha'.viar, Shawlelter oell andra Dukar: Sl ita, af färgadt garn, större celi mindre samt tryckte under 7 qv. fyrkant, fransarne oberäknade Dock får tullvärdet å dessa icke beräknas under .32 sk. stycket. Faconeiade, större och mindre, samt tryckte af 7 qv. fyrkant och deröfver, fransarne oberäknade Bomullsmed blandning af Lin; Dräll och Damast , Shirting och andra slag tnllbehandlas såsom lika beskaffade tyger af Bornell! allena. Ylle: Alngods : af kardull idler okammad ull allena: Bov, [Förb. till iiJörsetj ’ Fris, Frisad,'Doffel o. Kalmuck Filtar . alu aln alu 100 R;dr v. qv, ahl. qv, aln. Införsel-tull. Tile: Alngods: Kläde oell Dråp samt Halfkläde eller så kalladt Dråp de Zephir (Förb■ lill införsel) . Ratin (Förb. lill införsel) Wadmal (Förb. lill införsel) . af Kardulls inslag och Kamulls ränning: Casimir t. o. m. 6 qv. hredd: Hvitt, Svart, Gtdt och Rödt af andra färger, (Förb. lill införsel) Flanell, t, o. m. 6| qv. bredd (Förb. till införsel Bombasett eller Bombasin till o. m. 5 qv. bredd .
Denna-Rik* sens Ständers Justinaa - Ombudsman, hvars rättigheter och åligganden ytterligare så väl 1 Regerings-Formens 99 , 100, 101. och Joa §. §. sorn genom särskild Instruction, utstakas, väljes af Riksens Ständer , genom Tolf af hvarjfe Stand särskildt f«ir tillfället nämnde ERctorer, hvilka Dan g' Augusti hvilka tilt detta vals förrättande sammanträde samina dag dä de af Stånden blifvit utsedde, och skiljes ej åt förr än valet fulländad t är. Med iakttagande af hvad 6g. §. Regerings-Forinen om lika rösters förekommande stadgar, skola dessa Electorer Samfäldt, och icke efter Stånd, först medelst slutna' Sedlar, livar för sig uppgifva den man, sorn de anse' höra komma under omröstning. Falla dervid rösterna till mer än hälften af de röstande Electorernas antal på en man, vare lian behörigen vald. Aro åter rösterna sa delade imellan flera, att en sådan full pluralitet för någon icke äger rum, ailställeS nv votering med slutna Sedlar, till antagande af den, som de flesta rösterna erhållit, eller, orri han icke, antages, af den, som näst efter honom utaf, dé flesta Electorer blifvit kallad o. s. v. Inträffar den händelsen, att Två eller flera personer, öfver hvilka särskildt röstas bör , undfått lika röster , företages först votering om den ordning, hvaruti de till omrösi ning må framställas. Skulle, sedan alla omröstningarna sålunda för sig gått, likväl ingen person hafva erhållit den här föreslcrifna Pluralitet, anställes ny omröstning öfver alla dem, som vid första voteringen blifvit satte i fråga; skolandes den, som erhåller de flesta rösterna, utan afseende på rösternas antal, anses behörigen vald. Enär någon af de i denna ordning under omröstning ställ-, da, blifvit af Elec.torernas pluralitet' antagen, upphöre Valförfättningen, neli varde lian af Rik - Den 9 Augusti Bitsens Ständer till Embetet förordnad.
Äfwensom jag finner, att hwad som af Hög, loflige Lag, Utskottet och mig blifwit föreslagit, an, gäende skillnad emellan lagligen sammanwigde Makar, bör ock lämpas till frägor om uplösande af sä beskaf, fade trolofningar, som omförmälautilia och 2:dra §§- Z Eap. Giftermäls - Balken ; och ägtenskap, s.om med Zästcqwinna genom häfvande blifwit päbcgpndt, men medelst wigsel icke sullbordadt, hwarom 9:de §. af äberopade Capitel och Dalk handlar. Giftermäl kunna och böra icke betraktas annorlunda, än säsom Bolag träffade emellan personer as Den 6 September. 147 af olika kön, hivarwid CoNtrahentrrne Ztagjt 6g Lmsestdiga förbindelser, emot åtnjutande af wiste förs delar och rättigheter; hwilkc Bolag, enär de tillämnas, skola ä Prcdikostolarne offcntcligen kungöras, j händelse nägon finner stg befogad, att klander deremot wäcka, samt efter fulländad Lagfart , (om jag sä mä benämna det) i tillkallade wittncnS närwaro af Contrahcnicrne uppenbarliga lilljakaS och af dek Wördigc Prcsterskapet med tvista ceremonier ftadfäftaS. Enär alla andra Bolag , Cons tracter och afhandlingar kunna efter godkycko rubbas och uphäfwaS, dä Controhenternc sjclfwe derom äro Lfwcrcns, och tredje mans rätt, som derunder beror, noga iagttagcs, följer deraf, att äfwcn gistermäl böra kunna uplösas, enär bägge makarne sädant ästun» da, och tredje mans, som är boets Crcdikorc>s och de under ägtenskapet samanaflade Burns rätt icke kränkts.