Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrifvelse, N:o 3. 5 samling i nämnda län, genom utsedda ombud, i underdånighet begärt, det E. K. Maj:t ville hos Rikets Ständer göra nådig framställning, att församlingen, som, lill understöd för återuppbyggandet af sin genom åskeld nedbrunna kyrka, vid 1853—54 årens riksdag från Riksgälds-konloret erhöll ett lån af 10,000 R:dr R:mt, med vilkor att såsom kapitaloch ränteafbetalning årligen erlägga 600 R:dr, mätte befrias från skyldigheten att gälda den del af detta lån, som ännu återstår obetald; varande till stöd för denna ansökning, bland annat, anfördt: att en icke obetydlig reparation å den uppförda nya kyrkan redan nästa år behöfde företagas, emedan tornets tak, hvilket består af zink, äfvensom takrännorna af samma metall, tagit sådan skada, att taket måste omläggas, nya rännor anskaffas och rappningen å kyrkan till stor del förnyas, hvartill komme, dels att nästan alla församlingens byggnader å kyrkoherdebostället med det snaraste tarfvade ombyggnad, och dels att skolhus i de särskilda skolrotarne måste uppföras, om folkundervisningen skulle kunna med fördel bedrifvas, helst allmogens bostäder der på orten allmänneligen voro till skol-lokaler otjenlige; att Markaryds socken, utgörande 69f liil 44| förmedlade hemman, bade en folkmängd af 3,340 personer, bland hvilka endast få befunne sig i goda, några i bergliga, men de flesta i knappa omständigheter, till följd hvaraf fattigvården vore synnerligen betungande; samt att, i anseende till socknens aflägsenhet från såväl sjöstäder som jernväg, alla transporter vore med svårighet och dryg kostnad förenade; Och har E. K. Majit, i anledning af hvad sålunda förekommit, genom ofvanberörda nådiga Skrifvelse meddelat Rikets Ständer Markaryds församlings omförmäida framställning till det afseende Rikets Ständer kunde finna sig föranlåtna att derå fästa. Vid pröfning af detta ärende, hafva Rikets Ständer, inhemtat, hurusom Rikets sednast församlade
(Lika med 1823 års Banco-Regl., se pag. (jy.) §. I 1, I likhet med hvad vid sista Riksdag stadgades, hafva Rikets ^tänder nu medgifvit Jern-Cuntoiret fortfarande Discont! ättighet i Banken till eft belopp af 600,000 Rdr emot 3 procents ränta, hvilket Crediliv Fullmägtige i Jern-Contojret ega, i följd af deras under den ao Oclober 1818 till Banken utfärdade Skuldebref och emot derå tecknad fortfarande ansvarsförbindelse, att till nästa Riksdag disponera. Beroende det af dessa Fullmägtige att, i öfverensstämmelse med det af Banco-Styrelsen stadfästade Reglemente, bestämma på hvad sätt och i hvad ordning detta Creditiv bäst må till Bruksrörelsens nytta och båtnad användas, under noggrannt iakttagande af de vilkor och förbehåll, Rikets Ständer vid sista Riksdag fastställt, nemligen: i:o alt en del af Creditivet, minst Ett Hundrade Tusende ((100,000) Rdr, icke må i vanlig Låneväg permanent disponeras, ilian serskildt afsältas eller innestå såsom reservfond, användbar egentligen vid de ter - 4 Banco~Utsk:s Memorial) N:o 119. miner, då köpslut om Jern vanligen ega rum, på det att, derest conjuncturen för tillfället gåfve anledning till ofördelaktiga anbud, tillverkarens derigenom iråkade förlägenhet mitta, genom Jern-Contoirets mellankommande åtgärd, kunna serskildt underlättas; 2:0 att den vinst, som uppkommer gerom differenccn i Räntebetalningen till Banken emot räntan af den genom Bankens biträde tillökade Fond, bör serskildt redovisas och anses såsom tillgång, disponibel lör Jern-Contoirets Fullm ägt ige, till ändamål, som med Näringens framgång och förkofran gerom anställande rön och försök m, m. hafva gemenskap, men ej utgöra någon tillvext i Jern-Contoirets enskilda Låne-Fond. Och kommer framdeles, såsom hittills, Banken att uti den årliga Revisionen öfver ofvannämnda Fond deltaga genom ett dertill utsedt Ombud.
Ridderskapet och Adeln, sorn för sina bemödanden ej känner högre syftemål än fäderneslandets bästa, skall under instundan* de* rådplägningar troget och verksamt under, stödja hvarje förslag, sorn leder till detta stora ändamål. Ridderskapet och Adeln ber det Välloflige BorgareStåndet vara försäkra dt om dess upprigtiga högaktning oall tillgifvenhet. Deputationen ufbeledsagades på vanligt vis; och upplästes derefter Riksens Ständers Revisorers den i4 December 1820 till Riksens Ständer aflåtne Berättelse angående Götha CanaR Bolags, Götheborgs samt Malmö för detta Discontlnrättningar; och skulle äfven denna Berat - Den 21 Jann aril, 4<) rättelse med de öfrige RiksStånden commvniceras. Härefter ankom en Deputation från det Högvördige PresteStåndet, anförd af Biskoppen öfver Wexiö Stift, Commendeuren af Kongl. Nordstjerneorden och Theologiae DoctornHerr Friherre Ludvig Mörner, hvilken sålunda hälsade Ridderskapet och Adeln; Deputerade från PresteStåndet, hafva vi oss uppdraget, att vid början af detta Riksmöte, framföra dess första vördnadsfulla hälsning till Flöglollige Ridderskapet och Ade,n. Som Fäderneslandets vigtigare angelägenhet ter vid denna .' äfvensom vid föregående Riksdagar, utan tvifvel, till Riksens Ständers öfverläggningar förekomma; så väntar sig PresteStåndet från Höglollige Ridderskapet och Adeln, icke blott en uppmuntrande eftersyn uti medborgerliga tänke_ och handlingssätt, utan äfven råd och ledning. Den synnerliga godhet och vänskap, som PresteStåndet hos HögloQige Ridderskapet och Adeln alltid, och serdeles vid dylika tillfällen, som detta, fått ärfara, och hvarom det äfven denna gången gör sig försäkradt, skola, på det mest behagliga sätt, mildra de mångfalldiga bekymmer, hvilka oskiljagtigt äro förenade med Rikets Ständers förefallande göromål.
Skatter: 100 » Kläder 150 » Hushållet 600 » Bränsle 75 » Lön til) tjänsteflicka 50 » Diverse 75 » S:ma 1300 kr. ' Enkla vanor och en förståndig sparsamhet förutsättas råda inom en familj med så begränsade tillgångar som de ifrågavarande. Naturligtvis blir det alltid någon skillnad i lefnadskostnaderna, om familjen är bosatt i stor eller mindre stad, då ju utgifterna både för hyra, mat och ved kunna vara ganska olika. I allmänhet torde dock 50 kr. i månaden vara väl drygt tilltagna som hushållspengar åt en af blott 4 personer bestående familj — i så fall kan något däraf läggas till posten för kläder, i synnerhet om däri inbegripes underhåll af sängkläder och linne. Under » diverse » komma, då så behöfves, läkare och medicin, prenumeration på tidningar eller någon tidskrift, anskaffande af något husgeråd och öfriga små extra utgifter. Att på ett rätt och klokt sätt fördela hushållspengarna blir husmoderns sak; att noga tänka sig för och undvika alla onödiga utgifter är ett af de första vilkoren, för att hon skall kunna väl förvalta, hvad mannen med tillit till hennes förstånd och omtanke lemnar i hennes vård. Så bör hon ock försöka att utan främmande hjälp uträtta de husliga göromålen, — hvad som sparas in på att undvara lejd hjälp kommer nog väl till pass på annat håll — detta naturligtvis under förutsättning, att hon själf är frisk och har en duglig tjänarinna. Det kan möjligen vara af något intresse för yngre husmödrar (de äldres erfarenhet i husliga saker står säkert vida öfver min egen) — att se, huru jag för några år sedan, själf då en ung husmor och boende i en landsortstad, fördelade mina hushållspengar. Kött och fläsk pr månad kr.
Af Anders Jonsson i Tuna: att det nuvarande stadgandet, att, der laga stadfästadt storskifte egt rum, delegare är berättigad tili erhållande af fullt motsvarande ersättning, efter Taxeringsvärde, för den jord, han vid Storskiftet bekommit, vore så mycket mera obilligt, som man nogsamt känner, huru mindre noggrannt egorne blifvit taxerade vid de äldsta Storskiften; hvarföre motionären föreslagit: ”att den delningsgrund inom sluftes-laget, som varit normen för det förut laga stadfästade Storskiftet, bör vara och blifva grunden för laga skiftesdelningen—och der delningsgrund saknas, hvars och ens mantalsbelopp vara den måttstock, som bör följas.” Af J. O. Dahlberg från Wester-Norrlands Län: att åtminstone för provinsen Medelpad det undantag måtte ega rum: att hvad delegare i By eller skiftes-lag, efter förut ågånget och behörigen laga kraftvunnet Storskifte, innehaft, icke måtte utgöra delningsgrund för mera än hvad vid förra Storskiftet beräknats för inrösningsjord, emedan vanligtvis skog, odlingsmark och myuor då fördelats utan åsatt gradering, och, enligt all rättsgrund, bör fördelas efter innehafvande skatt eller hemmantal; inträffande det, i motsatt fall och efter hvad §. nu bestämmer, att en åbo får dubbelt så stor inrösningsjord, som en annan inom skifteslaget med lika skattetal. Af Pehr Sundström från Wester-Norrlands Län: att häfd hädanefter aldrig bör tillåtas till delningsgrund vid verkställighet af laga skifte. Anmärkningar och framställningar af fullkomligen likartad beskaffenhet hafva vid de båda senaste Riksdagarne redan förut varit väckte och blifvit Bih. till R. St. Besv. och Ekon. Utsk. Utlåtande, N.o 1. af Rikets Ständer ogillade, på tillstyrkande af Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten, som, under åberopande af den utveckling af ämnet, hvilken Lag-Comiteen i motiven till 4:de Cap.
Embetet begära närmare uppgift otn beskaffenheten af de förlä» ningar eller tillgångar, som Utgöra ifrågavarande fonder; och har i anledning häraf, Utskottet från Kongl. Seraphimer Ordens Gillet, Uti jProtocölls Utdrag den 24 sisth Martil, fått e» mottaga en bestyrkt afskrift Utaf Riksens Ständers KammarEkonomicail Commerce-Deputation, om Krono-Hospitalerne ' i Riket år 1756 afgifne Berättelse, såsom innefattande ali den upplysning, sorn i senare tider kunnat inhemtas orri deras fundationer och förläningar, jemte en af Karnmar-Contoiret efter senast inkomne Räkenskaper författad uppgift på beloppet af Krono-Hospitaleriies så val ständige som till-» fällige inkomster, hvarförutan Kongl. Seraphi, mer Ordens Gillet till underrättelse meddeldt, att Eazaretternes Fonder, som ^genteligen bestå af insamlingar i Eänen och det åtliga understöd, Kortgi. Maj-t af Allmänna HospitalsFonden, i Nåder anslagit, icke höra Under Kongl, Ordens Gillets, utan till Eäns-Sjtyr«l« Stats-XJtskottets BetänkandmI gernes förvaltning, samt att det i förberörde Berättelse upptagne Danviks Hospital, sedan år I807, efter Kongl. Majus Nådiga Förordnande, Varit förvaltad af en serskild Direction Af ornförrnälte handlingar, hvilka tilt när« mare upplysning härjemte i afskrift bifogas, har Stats-Utskottet inhemtat, att Hospitals
Jag tycker att, när tjenstgöringen är så obetydlig, subaltern-officeren gerna kunde vara befriad derifrån, i synnerhet som aflöningen är så liten, att det är utom möjlighelernes gräns att på densamma kunna existera. Äfven om K. M:s Nåd. Propos. vinner framgång, hvilket jag hoppas att den gör, så blifver det i alla fall icke tillfyllestgörande, för att kunna lefva, ty de lägre gradernes löner äro der alldeles för litet höjda, då t. ex. en Förste Löjtnant icke erhåller mer än 800 It:dr r:mt. En Förste Löjtnant är i våra tider i de flesta fall temligen till åren kommen, han är en 37, 38 eller 40 års karl, och man kan i de flesta fall tänka sig, att han är gift och har familj; under sådana förhållanden kan jag icke se, huru det är möjligt för honom att existera på 800 R:dr, och då tillika vara underkastad att när som helst kunna transporteras från det ena kompaniet tili det andra. En Kapiten deremot, som har boställe, kan om det icke är för högt upskattadt, berga sig med sin familj; han bor äfven inom sitt kompani och kan sköta det som sig bör.
Men om Hr Gr. o. Landtm, skulle anse berörde förslag kunna framställas till gemensam tanka, så protesterar jag mot framställningen och kommer att med min röst afslå försöket alt på detta sätt ånyo väcka fråga om en grundlagsförändring, som redan blifvit under riksdagens lopp pröfvad och af Const.Utsk. underkänd.Jag ingår icke nu i något yttrande i afseende på Hr Lagerhjelms framställning, ronde den af Hr Åkerman begärda comitéen, dertill blir tid nog, då den för Ståndet föredrages. H. Ex. Hr Gr. o.o Landtm, yttrade, att Frih. Cederströms anmärkning emot Hr Åkermans förslags upptagande till pröfning icke vore ny, ulan alt Frih. Cederström, såväl vid denna som föreg:de riksdagar, icke underlåtit att framställa enahanda anmärkn:r emot alla de förslag till gemensamma tankar, som åsyftat något annat än förändringar i redactionen af Const.Utsk:s förslag till grundlagsändringar. Såväl H. Ex. som hans företrädare i Landtmarskalksbcfattningen hade således ofta haft tillfälle att till besvarande upplaga sådane anmärknaaf Frih. Cederström, och H. Ex. trodde sig derföre icke behöfva besvära R. o. Ad. med att afhöra de dervid anförde skäl, utan finge inskränka sig till det enkla förklarande,oatt han icke funne hinder för framställande af propos. å Hr Åkermans förslag till gemensam tanke. Hr Mannerskantz, Carl Axel: Att en representationsreform oundgängligen snart måste företagas, derom hafva längesedan alla meningar förenat sig; men så snart fråga blifver om sättet, på hvilket denna reform skall utföras, om den nya representationsform, sorn skall ersätta den odugliga gamla, dä dela sig åsiglerna desto mera, och i detta fall bekämpa hvarandra synnerligast 2:ne nästan rakt motsatta meningar, den ena, sorn ifrigt förordar de samfällda valens absoluta företräde, och den andra, som lika ihärdigt försvarar ståiidsvalens uteslutande förträfflighet.
Hvad nu angår de till 5:te Hufvudtiteln hörande embetsverk, korpser och stater, har Utskottet ansett nyss antydda förhållande ega rum med Förvaltningen af Sjö-ärendena, i hvars nuvarande organisation, efter hvad Utskottet inhemtat, vissa förändringar iiro föreslagna af de särskilda Kommitterade, som niistlidet år till Kongl. Maj:t afgifvit underdånigt betänkande i fråga om rikets styrelseoch förvaltningsverk. I följd häraf och under åberopande af hvad Utskottet uti 2:dra punkten, mom. litt. d) anfört i fråga om Flottans Konstruktions-korps, får Utskottet hemställa, att aflönings-anslagen för de till 5:te Hufvudtiteln hörande embetsverk, korpser och stater, med undantag af Förvaltningen af Sjö-ärendena och Flottans Konstruktions-korps, måtte af Rikets Ständer på stat definitivt uppföras. 6:o) I fråga om de vilkor, som böra stadgas för rättigheten att komma i åtnjutande af sålunda definitivt fastställda förhöjda löner, har Utskottet, beträffande de Bih. till II. St. 4 Sami. 1 Afd. 30 Iläft. 3 1* Stats-Utskottets Utlåtande N:o 85. uti civila embetsverk anställda Embetsoch Tjenstemän afgifvit yttrande uti ofvannämnda särskilda betänkande N:o 48. Hvad åter angår löntagarne vid Flottan, får Utskottet erinra, hurusom Rikets sednast församlade
Länets hufvudsakligaste handelsrörelse afser export till utlandet af skogsprodukter, spanmål, jern m. m., och då dertill erfordras en stor mängd fartyg, så är naturligt, att sjöfarten från länets stapelstäder, köpingar och landthamnar skall vara liflig och att den länet tillhörande handelsflotta är betydlig till både antal och lästetal. Importhandeln är jemförelsevis mindre omfattande, isynnerhet om mari ifrån föremålen för densamma afräknar den mängd varor, som i Calmar och till någon del äfven i Westervik införtullas för hufvudstadens räkning, hvarom tillförene är nämndt. Länets handel led betydligt genom följderna af 1857 års kris. Den plötsligt inträffade penningebristen jemte flere köpmäns iråkade obestånd vållade en stor minskning i uppköpen af ortens produkter, äfvensom ett ansenligt prisfall å hvad köpmännen deraf tillhandlade sig. Det häraf uppkomna afbrott i handel och sjöfart fortfor likväl endast under år 1858, var mindre märkbart 1859 och hade nästan alldeles upphört år 1860. Bifogade tabell N:o 9 visar, att sammanräknade antalet af de personer, hvilka år 1860 inom länet Tab. N.-o idkade egen handelsrörelse, utgjorde 358, deraf 207 tillhörde städerne, men de öfrige 151 voro bosatte på landet eller i köpingarne. Uti sistnämnde antal ingå omkring 90 personer, hvilka på landet idka handel i öppen salubod enligt 6 § af Handelsordningen. Skattskrifne handelsbetjenter utgjorde samma år i städerne 105 och å landet 64 eller tillhopa 169. Länets år 1860 till utrikes sjöfart begagnade handelsflotta uppgick till ett antal af 209 fartyg om tillhopa 12,011 Svenska läster. Deraf tillhörde städerne 138 fartyg med ett lästetal af 8,818. Köpingarne och landtmännen ägde således, beräknadt efter antalet, omkring J eller i lästetal något mera än 1 af denna flotta.
Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att Hr Marcks von Wurtenberg, Gotthard Wilh., ledamot i Bevilln.Utsk., anmält sig vara hindrad att lungre med denna befattning fortfara, men anhållit att det oaktadt blifva vid sin riksdagsmannarätt bibehållen; hemställande Hr Landtm, om R. o. Ad. behagade bifalla denna begäran. Hopades ja. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då äfven Hr Westfelt, Nils, förb gårdag afsagt sig sin plats i Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk , (inge Hr Landtm, anmoda lin-Eleclorer att innan nästa plenum sammanträda, för att välja en ledamot i hvarldera af Bevilln.-, Allm. Besvärsoch Ekon.- samt Exped.Utsk:n efter Hr Marcks von Wurtenberg, Hr Westfelt och Gr. Frölich. Upplästes ett från Exped.Utsk. inkommet mern. N:o iS, i anledn. af Vällofl. BorgareSt:s återremiss af Utskrs förslag till und. skrifvelse N:o i/f Likaledes upplästes Utskrs förslag N:o i5j till R. Sirs und. skrifvelse till K. M., angrde lagmansoch häradshöfdingeräntans samt sterbhusafgifteus upphörande. Uppå derefter framställd propos. fann R. o. Ad. för godt alt nu godkänna detta förslag, i stället för det som af R. o. Ad. den t4 dennes förut blifvit godkändt. Ånyo föredrogs StalsUtskrs den 18 sisth November på bordet lagda utlåt. N:o 067, i anledn. af erhållna återremisser å utlåt. Frih. Boye, Ludv.; Som premisserna af delta betänk. framställa de skäl och omständigheter, på grund af hvilka många ledamöter af R. o. Ad. äfvensom af PresteSt. begärt återremiss, i förhoppning att Utsk. skulle tillstyrka bifall till K.
I öfrigt bar Utskottet icke funnit något alt anmärka emot de i den föreslagna slaten för Krigs-kollegium uppförde tillökningar, hvilkas beviljande alltså af Utskottet lillstyrkes. g) I afseende å de ifrågasatta löneförböjningarne för personalen vid Utrednings-förråden, af hvilka förråd, sedan Kongl. Maj:t beslutat upplösning af det i Christianstad, endast tvänne återslå, nemligen Stockholms och Götheborgs, anser Utskottet aflöningen för Förvaltaren vid det förra förrådet, hvilken tjensteman, som nu åtnjuter dels ett arfvode å stat af 675 R:dr, dels ock af särskilda medel 825 R:dr, eller tillhopa 1,500 R:dr, är föreslagen lill erhållande af 2,500 R:dr i aflöning, skäligen kunna lill något lägre belopp bestämmas. Utskottet föreslår, att arfvodel för honom fastslälles till 2,000 R:dr Riksmynt, deruti inberäknadt det af särskilda medel nu utgående bidrag. Tillökningarne för deri öfriga personalen tillstyrker Utskottet till utgående med de i slaten föreslagna belopp, deruti likaledes inbegripna de uppgifna årliga bidragen af särskilda medel. h) Hvad sedermera vidkommer Kongl. Maj:ts nådiga framställning om öfverflyttning å Allmänna Indragnings-staten af f. d. Kamereraren i Krigs-kollegium, Krigs-kommissarien
Af det Utlåtande, N:o 101, som Stats-Utskottet vid sistförflutne Riksdag i ämnet afgifvit, inhemtas, dels att Conlractena om förslberörde nine Skepp, eller Tapperheten och af Chapman, utsätta köpesummorne, för det förra till 180,000 Ridr Hamb. Banco, samt för det senare, till 20,000 Pund SLerling, hvaremot Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelser till Kongl. Stals-Contoret af den 22 Mars och 19 April i8a5 innehålla, att Kongl. Maj:t funnit godt antaga de af Herr General-Amiralen, m. m. Grefve Cederström i underdånighet anmälde anbud å Linieskeppet Tappel beten af 171,000 R:dr Hamb. Banco, och å Fregatten af Chapman 19,000 Pund Sterling samt dels att uti 4;de punkten af Contractet om de 3:ne sistnämnde Skeppen, eller Försigtigheten, Camilla och Euridice, innehållande, ”att, om Kongl. Majit och Kronan, af oförutsedda händelser, funne Sig föranlåten att på något sätt lägga hinder i vägen för utförandet af den med fartygen tilltänkta expedition, ansågs Contractet häfvet ifrån Herrar Michaelssons och Benedicks sida, och förbunde sig Kronan i sådan händelse, att genast till fullo godtgöra sådane af Herrar Michaelsson & Benedicksi och för fartygens utrustande bevisligen gjorda utgifter, som af Contractet varit en följd”, orden i och för fartygens utrustande icke blifvit intagne uti det af Köparen innehafde exemplar af Contractet.
14. ©karkarlar, ©tranbftttare eller Siffer »tan jorbbruf, i $cm Slager: görjta Slagen f5:co 9i:br Slnbra b:o Srebje $jerbe §emte b:o b:o b:o // n n n 5: 3: 1 24. 8. ©lmbesforfåljare/ bofatte ocl) (tabigt totfranbe på miga, till fmibesfötfäljning af ifonungené fSefallningéfrafrcanbe utfatta (tallen, i Stoa Slager: $ör|ta Slagen 05:co 0v:br 10: — Slnbra t:o „ 5: — 2(nbrc, af fSruféegare tiH franbelörefot meb jernfmibett antagne ocfr toebetbörligen förpagabe perfoner, i Stoa Slager: §örjta Slagen Q3:co fK:br 20: — Sfnbra b:o „ 10: — 35:co 9{:Dt 2: ©ege fiftnämnDe (Tofa Derjemte, till fäferget för afgiftcné erfägganDe, iakttaga broaD röranDe åöäjlbanDlate är förejfrifroet. SpatimålebanDlaitöc, font icfe äto jorDegate, arrenDatorer ellet brufare af Remman på lattDct, taperaö efter Deraö rötelfe lifa mcD ftäDerneö ganD> lanDe, §. 9. ©pelmått, <->åraÖ0> od) ©ocfne* . ICfåötjårDsmåffare på (anDet, i ©ep Clagcr: §örfla €lagen.
”Men om arbetaren skall, såsom förmånligast är, sjelf hvässa borrarna och underhålla den öfriga redskapen, samt efter den egentliga sprängningen med spett lösbryta malmen och framföra densamma till det ställe, hvarest uppmätning och lastning äger rum, kan det egentliga borrningsarbetet icke utsträckas öfver 8 timmar”. Malmbrytningen i Lappmarkerne måste så ordnas, att den om vintern sker inuti bergen och under sommaren i dagen, alt således första årets arbete öppnar stollgångar i bergen under loppet af sommaren, för att derinom under påföljande vinter fortsätta malmbrytningen, att lill dessa stollgångar uppifrån göras borrhål för nödig luftvexling, att för upplysningen i bergen inrättas gasanläggningar, hvarmed andra logementer och byggnader äfven förses. Om för hvarje person, öfver hufvud räknadt, 20 sjukdoms - 348 Ilen 22 December e. ni. dagar per är antagas, återstå 280 arbetsdagar, hvarunder således hvarje karl kan bryta 2800 skeppa] malin.
Enligt hvad ifrågavarande, här förut till sitt hufvudsakliga innehåll anförda, motioner och framställningar utvisa, hafva motionärerne, af hvilka de Heste uteslutande afsett sine hemorter, yrkat, dels att skulderna för omförmälda undsättningslån måtte helt och hållet eftergifvas, dels att af dessa lån en viss andel måtte alskrifvas, dels att de undsättningstagare, som saknade egna tillgångar till lånens betalande, måtte derifrån befrias, dels att fast egendom elier vissa lösören icke måtte för berörda skulder utmätas, och dels slutligen att borgens-ansvarigheten måtte antingen helt och hållet upphäfvas eller åtminstone upphöra i afseende å de undsättningslån, hvilka gäldenärerne sjelfve voro oförmögne att återbetala. Vid anvisandet af de medel, som, jemte mindre kreditivet, sedan sistlidne riksdag måst anlitas för undsättningar inom de många landsorter, hvarest missväxter eller svaga skördar derefter inträffat, förklarade Rikets Ständer uttryckligen: att, utom den till beloppet fastställda summa, som afsågs att utan återbetalningsskyldighet tilldelas de mest hjelplöse och nödställde, borde besagde medel, emot menigheternes gemensamma ansvarighet eller annan godkänd säkerhet, utlemnas såsom räntefria lån med bestämd betalningstid. Då nu detta stadgande vid alla sedermera sökta eller ifrågasatta undsättningars beviljande blifvit af Kongl. Majit i nåder tillämpadt samt dermed öfverensstämmande förbindelser af vederbörande afgifna, förmodar Utskottet, att Rikets nu församlade Ständer icke vilja medgifva en så fullkomlig afvikelse från nyssberörde stadganden och deri uttalade grundsatser, som en allmän eftergift af betalningsskyldigheten för de en eller annan landsort tilldelade undsättningsmedel ovedersägligen skulle innefatta.