Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och vid allt detta var det som om hon hört en melodi, hvilken kom allting att dallra inom henne, därför att alla minnen från denna dag och alla aningar om framtiden klingade samman däri. Hon kände sig så genomträngd, så helt och hållet och så alltigenom fylld af lycka, att det var som om en enda nyans mera skulle ha gett henne döden. — Det lyste icke ur ett enda fönster i villan på Granudden, när vagnen stannade därutanför. Allt var tyst i huset, och Maria trodde att alla gått till hvila. Själf visste hon, att hon icke skulle kunna sofva. Sakta, för att icke väcka någon, smög hon sig ut på verandan. I skymningen varseblef hon strax konturerna af två människogestalter borta i ena hörnet; då hon närmade sig urskilde hon tydligare: styffadern satt lutad mot en af de stolpar, som uppburo den lilla altanen ofvanpå verandan; på bänken vid hans sida, halfliggande och med hufvudet lutadt mot hans bröst, såg Maria sin mor. Hon hade aldrig förr sett dem i en så intim och förtrolig ställning. De hade alltid undvikit ömma scener och smekningar, när hon fanns i närheten ... Förr skulle hon väl också ha känt sig helt annorlunda till mods, om hon sett dem så; men nu såg hon på allting med andra ögon än hittills. Sakta gick hon bort till dem. De hade rest sig upp och betraktade henne; ansiktet var helt förändradt till sitt uttryck; det var som hade det mognat på detta enda dygn, medan hon varit borta. Allt det som nyss varit omedveten längtan, hade nu medvetet brutit fram ur hylsan; den unga flickan, som drömt obestämda drömmar, hade blifvit en kvinna, som vet sitt framtida öde. När Alfhild Lindenow såg sin dotters ansikte, förstod hon strax hvad som händt. Hon tog Marias hufvud mellan sina händer och välsignade henne med en innerlig kyss på pannan. Då brast Maria i gråt och föll på knä framför sin mor. Hon fattade hennes hand och kysste; den; därpå tog hon sin styffars hand, som hon också kysste. Hon inneslöt dem båda i en öm blick och sade ett enda ord: »Förlåt!» De visste båda hvad det betydde.
Med anledning af Bruks-societetens genom dess Fullmägtige i Jernkontoret gjorda framställning i ämnet och i enlighet med hvad deruti samt af Teknologiska Institutets styrelse blifvit anfördt, föreslog Kongl. Maj:t, genom nådig Proposition den 9 Mars 1860, att den i Fahlun inrättade Bergsskolan måtte förflyttas derifrån och förenas med Teknologiska Institutet och att erforderligt anslag måtte af Rikets Ständer beviljas till uppförande af en byggnad för Bergsskolans behof å Teknologiska Institutets nya tomt, hvarest byggnad för Institutets räkning då pågick. Uti sitt härå aflåtna svar af den 24 Oktober 1860, förklarade Rikets Ständer, att det svårligen kunde bestridas att Bergsskolans flyttning från Fahlun till Stockholm och förening med Teknologiska Institutet skulle i vissa hänseenden medföra väsendtliga fördelar, så väl för undervisningen som för det allmänna, men att sådant äfven syntes komma att föranleda åtskilliga tänkvärda olägenheter, samt att, på anförda skäl, Rikets Ständer funno frågan om denna förändring i vissa uppgifna hänseenden erfordra ytterligare utredning, innan Rikets Ständer kunde derom besluta; och anhöllo derföre Rikets Ständer, att Kongl. Maj:t täcktes, efter det sådan utredning blifvit verkställd, till Rikets nästkommande Ständer aflåta den nådiga framställning, hvartill omständigheterna kunde föranleda. Sedan, med anledning af hvad Rikets Ständer sålunda begärt, dels Kommers-kollegium, jemte öfverlemnande af särskilda, utaf Bergsskolans föreståndare och Bruks-societeten afgifna yttranden, dels ock Styrelsen för Teknologiska Institutet äfvensom Fullmäg - Kongl. May.ts Nåd. Proposition N:o 68.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att flere ledamöter väl bade yrkat bifall å Utsktns förslag i (5 §:n, men många anmärkmr hade ock blifvit gjorda emot detsamma; några anmärkt!;!- anginge egentligen ordet ”oinlöste” och ansedda felaktigheter i redactionen, efter hvilkas rättande bifall önskades å Utsktns förslag; hvaremot äfven en annan mening blifvit framställd af Hrr Aminoff, Ribbing och Rosenblad, hvilka, såsom Hr Landtm, trodde, hufvudsakligen förenat sig 0111 hvad som borde sättas i stället för Utsktns förslag, j Hr Ribbing: Såvida icke Hr Rosenblad vill frånträ da den mening, som han tillagt, så äro våra förslag icke öfverensstämmande. Om den redaction, jag föreslagit, icke skulle vara rätt uppfattad, ehuru jag trenne gånger uppläst densamma, så är jag färdig att ånyo uppläsa den. Jag kan icke förena mig med det tillägg, som Hr Rosenblad önskat, utan viablifver hvad jag först yrkat ocb icke något annat. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han främst ansåg sig böra framställa propos. å Utsktns förslag, hemställande alltså, om R. o. Ad. behagade bifalla i5 §:n i Bancooch LagUtsktns förslag. Ropades starka nej, blandade med ja. Då Hr La n d t m.- förklarade, det lian trott sig finna att nej öfverröstat ja, begärde Hr Stuart votering. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, sedan nu votering blifvit begärd, fråga uppstode om hvilken mening borde antagas till contra-proposition. Hr Ribbing: Jag anhåller att den förändring af redactionen, som jag föreslagit, måtte blifva contra-propos., och då jag icke hört någon annan före min göras, så hoppas jag alt denna först måtte komma i fråga. Hr Lefre'n, Joli. Pehr: De fleste af de herrar, sorn önskat en förändring, synas öfverensstämma i sak och skilja sig blott i fråga om tiden.
Riksgälds-kontoret inflyta genom försäljning af 1861 års obligationer, hörande till det då i England kontraherade lån. 2:o. lånet utbetalas antingen sedan bolaget deponerat fullt säkra handlingar för utbetalningen af de |:delar af byggnadskostnaden, som åligger bolaget att tillskjuta, eller ock sedan bolaget fullbordat f:delar af jernvägsanläggningen ; samt 3:o. att öfriga för anläggning af jernväg mellan Darlkarlsberget och sjön Möckeln här ofvan i detta Utskotts-betänkande föreslagna lånevilkor äfven för ifrågavarande jernväg gälla i hvad de, med iakttagande af ofvannämnda punkter, äro tilllämpliga. I denna reservation hafva instämt Herr Kontraktsprosten Tegnér och Hertil. Holmqvist. af Herr Heijkenskjöld. STOCKHOLM, TRYCKT HOS ISAAC MARCUS, 1866. Stats-Utskottets Memorial AS 81. 1 H:o 81. Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Maj 1866, kl. 11 f. m. Memorial, i anledning af Riks-Stunden* skiljaktiga beslut uti'åtskilliga frågor, rövande regleringen af utgifterna under Riksstatens Sjette Hufvudtitel. (1. A.) Sedan Stats-Utskottet erhållit kännedom om Riks-Ståudens beslut, i anledning af Utskottets Utlåtande N:o 60, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Sjette Hufvudtitel, får Utskottet härmedelst framställa de förslag till propositioner för votering i Förstärkt Stats-Utskott, äfvensom afgifva de yttranden i öfrigt, hvartill skiljaktigheterna i berörda beslut föranleda. l:o. Uti 22:dra punkten af ofvannämnda Utlåtande hade Utskottet hemställt, att, för betäckande af den skuld till enskilda, soln blifvit vid Alnarps landtbruksinstitut dels redan åsamkad, dels förutsatt under förlidet år till midfastan 1866 vidare uppkomma, måtte för en gång anvisas ett belopp af 50,000 R:dr, att från Riksgälds-kontoret utgå.
Med anledn. af Hr von Hartmansdorff^ gjorda anmärkn. att, då detta tillägg blifvit inkomst-afdelningen påtrugadt, en ledamot af denna afd. icke heller borde försvara detsamma, får jag tillkännagifva, att jag icke yttrat att någon påtrugning ägt runi, men väl att Utsk., utan afd:s förslag, antagit ett så beskaffadt vilkor, och då jag icke reserverat mig deremot, trodde jag mig äfven kunna försvara detsamma. Likväl linner jag att den af Hr von Hartmansdorff och Frih. Palmstjerna föreslagna redaktion af i fråga var. punkt är bättre, då derigenom eli ytterligare beslut om ordinarie räntan kan blifva öfverflödigt, hvarföre jag icke vill bestrida en återremiss, Den 16 Februari f. m. 503 liiÅkerman, Fredr.: Jag kan ej finna annat, än attifrågavar. punkt är temligen oskyldig; ty jag kan ej förstå alt den innefattar någon garanti, hvarken för dem sorn vilja hafva de indelta räntorna i behåll, eller för dem som vilja hafva dem indragna. Vill man att de skola indragas, så föreställer jag mig, att man kan hitta på att göra det sedan statsregleringen är beslutad, äfven om ifragavar. punkt skulle försvinna. Men jag måste yttra mig i afseende på de skäl, som äro andragna för punktens afsläende. Rivon Hartmansdorff har talat örn alt man borde hälla sig vid nuvar. ställning, och ej befatta sig med hvad i framtiden kan inträffa. Huruvida man kan med framtiden benämna förhållanden, hvarom fråga redan är väckt, ty vi hafva en K. propos. med afseende pä de förhållanden, som upptagas i denna punkt, det förstår jag ej. StalsUtsk. har dessutom haft giltig anledn. att tala härom, i följd af det beslut, om indelta räntornas indragning, hvilket vid förra riksdagen fattades af R. St., och äfven af K. M. faslsläldes. Således kan jag ej finna annat än att punkten angår nutiden och icke framtiden. Frih. Palmstjerna har yttrat det vara angeläget att taga bort denna punkt, i fall riksdagen skulle hastigt afslulas.
Att igenom Tullar, Confiscationer och Productplacater etc. etc. lägga hinder i vägen för Handelns fria gång och ett ömsesidigt utbyte af den ena nationens Öfverflödsvaror emot den andras, det tyckes väl innefatta en förfinad qvarlefva af de fordna Vikinga-Hrderna; men rättelse deri torde ärfnu vara att förvänta af framtida upplysning och öfverenskommelser nationernes regeringar emellan. Emedlertid och under väntan derpå finner jag dock för min del ingen fara deri , att ju icke alla Svenska Stapelstäder och Sjöhamnar kunde öppnas till fri import af alla möjliga varor emot Tulls erläggande, I alla fall har det Svenska myntet Och de Svenska inrikes varupriserne intet sammanhang, hvarken med hög Cours eller med underbalance i handeln, hvilket dagliga erfarenheten bestyrker; ty, ehuru Växelcoursen nu en lång tid varit mycket hög, försäljas likväl alla inrikes producter, såsom Spannmål, Ved, Mjölk, Smör, Brännvin etc. etc. till mycket bättre pris, än för» lidet år. Det är således concurrencen af dessa producter, men hvarken hög cours och underbalance, eller förbättring af så kalladt dåligt mynt, som förorsakar sådana lindriga varupriser. Nog har jag hört omtalas många projecter, huru Exportpro» Den 5 Maj. 105 ducter skola förökas och Importvaror förmindskas, samt underbalance sålunda förekommas, men öfverbalance befrämjas; dock ingalunda har jag kunnat utfundera , hvar, est och i hvilka länder dessa förökade exportvaror skola vinna afsättning, eller ifrån hvilka nationer den önskade Öfverbalancen skulle vara att förtjena. Ftån urminnes tider har man, likasom nu, klagat öfver underbalance i handel och hotat med dess jämmerliga påföljder. De flere Författningar och många Ströskrifter, som derom utkommo under och efter 1765 års Riksdag, bära derom ett tillräckligt vittnesbörd. klen likafullt har välmågan i Sverige snarare stigit än fallit, åtmindstone upprätt, hållit jemnvigten allt intill denna dag.
M:ts och Kronans räkning uteller inlasta, skulle tillåtas, ej alle* Bihang till Rihs-St, Pitt, Ic(Ji Sami, iQif, 2? 418 ' UnderdanigA Skrifvelsert nast lägga intill berörde brygga, utan äfven ankrå i sjö-viken utanför, hvarheldst sådant kan finnas lämpligast, samt slutligen, att köparne skulle tillförbindas erlägga 6 procent ränta å den del af köpeskillingen, som på terminer kunde komma att erläggas; och är af handlingarne i öfrigt upplyst, att den så kallade Tegelhagen, inberäknadt Gripsholms f. d. Krono-bränneris ofvanberörde område af 9 tunneland 183 kappland , innefattar: Tomtplatser, gårdar och vägar vid och omkring f. d. bränneribyggnaderne 5 tunni. 2 3|kph backar, bergige och stenbundne samt beväxte med ekskog 19 — 3 mer och mindre stenbundne backar , utan skog . 4 sank mark utmed Mälaren - 1 — 8 6 — jemn mark, dels odlad, dels ock till odling tjenlig 11 q£ — Tillsammans 41 tunni. 23 kpl. Varande» Tegelhagen, enligt ett bilagdt Utdrag, af 1815 års Special-jordebok, för 4:de Fögderiet i Södermanlands Län, särskildt skattlagd till 35 sk. 11 rst:s ränta. Hvad nu först angår försäljningen af ifrågavarande byggnader, hvilka en längre tid va rit och ännu äro för Allmänna Magasins-Xnrättningen umbärlige, anse Xiiksens Ständer, äfven för sin del, något hinder dervid icke möta, i händelse Fabriks-Interessenterne äro hugade, att för samma byggnader erlägga en, efter derå sisthaline besigtning och värdering, lämpad köpeskilling af minst 13,000 B:dr Banco; och torde Underdåniga Skrifvelser'.
Novell af Amy Palm. Belönad med hedersomnämnande vid Iduns sista pristäfling. (Forts.) Unga frun var så gemen och gudsinnerligt rar — hon höll sig aldrig för hög till att tala med dem och hälsa vänligt, hon höll till och med en stackars fattigstugumma för folk — Gud signe henne. » God kväll, mor Kerstin, hur är det med gikten? Stackare, är den lika svår, då skall jag skicka upp litet linement. Tack för att hon öppnade grinden åt oss. Nej, kära mor Kerstin, stå inte och nig så oupphörligt, tänk på sina gamla Sparsamma ben, jag vet nog ändå, hur väl hon vill mig, » o c h så med en vacker nick och vanligen en slant i gummans hand for hon sin väg. » Hjärtandes, skulle jag inte niga för henne, så förtjänte jag inte te lefva, » och mor Kerstin såg den framätilande vagnen genom en dimma, som den nötta bruna tröjärmen torkade bort. Idun Fredagen den 11 oktober 1889. B yrå: Tidningen kostar Drottninggatan 48, en tr. endast 1 krona för qvartalei Annonspris: 25 öre pr petitrad ( Utländska annonser 00 ure ruden. postarvodet inberäknadt. Ingen lösnummerförsäljning. Tjena! vare vårt valspråk. Utg-ifning-stid: Redaktör och utgifvare: Prenumeration sker h v a r j e helgfri fredag. FRITHIOF H E L L B E R G. Infaller helgdag på fredagen, utI landsorten: a postanstalterna. I Stockholm: hos redaktionen, i bokTräffas å byrån kl. 10 — 11. gifves tidningen näst föreg. eller A l l m. Telef. Men h v e m? H v e m representerar Alla. alla? Th. jag måste naturligtvis snart nog sätta henne in i hennes sysslor. » Ett råd af fru Haraldsson. » Naturligtvis, men ' andligen ' kan ni ju Meddeladt Iduns läsarinnor genom Avc.
Det är ett bedröfligt, hittills oförklaradt faktum, att Sveriges statskredit, som borde stå högre än nästan alla andra folks, nu är så rubbad, att vi måste betala oskäligt höga räntor och att, detta oaktadt, våra sednaste stats-obligationer icke ännu kommit i fasta händer, utan till stor del finnas hos kontrahenterna och spekulanter, som vilja placera dem. Det vore förmätet af mig att tilltro mig fullt förklara detta förhållande. Men jag har ansett för min pligt, att, efter sökta upplysningar, inom och utom landet, härom bilda mig det omdöme, som nu grundlägger mitt beslut såsom representant. Måhända kunna de skäl, som verkat på mig, äfven verka på andra, och de skola derför i korthet angifvas. Vid bedömande af en särskild statskredit böra naturligtvis först de allmänna orsaker utmönstras, hvilka verkat nästan i alla stater och föranledt kapitalbrist med deraf följ:de högre räntefot allestädes. Sådane orsaker hafva sednare åren varit, bland andra: Ofantlig kapital-förstöring genom de stora Rysk-Turkiska, Italienska och Amerikanska krigen, många härars hållande å krigsfot jemte rustningar, äfven af stater, hvilka hittills skonats från krig; Storartade jernvägsanläggnningar i nästan alla verldsdelar, hvilka anläggningar till stor del icke, åtminstone ännu, visat sig fruktbärande; samt 502 Den 20 December. De öfverdrifna spekulationer och de mångfaldiga bedrägerier, hvartill, i ani. af sednare årens lagförändringar, bolagen med begränsad (limited) ansvarighet, särdeles i England, gifvit anledning. Vi kunna naturligtvis icke erhålla annat än dyra penningar under en allmänt dyr tid, och denna torde väl fortfara intilldess de förstörda kapitalen blifvit ersatta genom nya besparingar; men Sverige borde icke betala mer än andra länder med mindre tillgångar och större skulder. Hvarför är Sveriges statskredit sämre än den för få år sedan var och borde vara? Man har uppgifvit, att vår tidningspress skadat landets kredit, emedan den antydt en krigisk stämning hos folket och af pressens organer predikats än intervention åt ett håll, än annektion åt ett annat, m. m.
Gifteimålsdispence för per oner som med hvarandra begått horsbrott och i följd deraf, samrnanaflat barn, om dispositioner till fremmande ändamål af någre MötesPassevolenceMedel, om de private delegarnes i Allmänna BrandförsäkringsWerkets Förvaltningsoch Revisionsrätt, och om besluts fattande i commandoväg öfver Smålands DragonCorps Uniformsförändring till Husar - Fröt. Utdr. d. 14 Julii 1323. 5:3 HusarUniform, finner BorgareStåndet någon åtgärd i dessa delar nu icke vara af nöden : Hvadan och detta Betänkande i nämnde delar kommer att, jemte Utskottets alla öfriga här förut uppräknade Betänkanden, läggas till Handlingarne. S. D. Bifölls, vid förnyad föredragning, BancoUtskottets Memorial N:o 32, om några anordningar af Medel, som finnas i Banken för tillfällige behof afsatta. V * S. D. Då nu å nyo föredrogs Lagoch Ekonomiutskottens Betänkande N:o 55, angående yrkad förklaring öfver Kongl. Kungörelsen den 6 April 1810, om skyldigheten för Ledamöter af Bidderskapet och Adeln samt PresteStåndet, att för deras jord, hus och tomter i Städerna deltaga i allmänna åligganden, beslöt BorgareStåndet att med gillande af Betänkandet, anmoda Högloft. Bidderskapet och Adeln samt Högvördiga PresteStåndet, att i Hufvudsaken sig utlåta. Och är BorgareStåndet öfvertygadt, att desse Bespective Medstånd dervid ej lära undandraga sig den öfver ifrågavarande Kungörelse begärde rättvisa och billiga för Bihang till R. S. Prot. 9:de Sami. 53. 514 Fröt. Vtdr. ä. 14 Julii 1825. klaring, hvarigenom all förtydning af rätta meningen med samma RiksStånds deruti intagne Concessioner hädanefter må förekommas. Från Hederv. Bonde Ståndet.
Frän Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Upplästes Kongl. Maj:ts å Rikssalen den 8 dennes gifna nådiga Svar, i anledning af åtskilliga af Rikets Ständer vid innevarande riksdag antagna grundlagsförändringar; och blef denna handling öfverlemnad lill Expeditions-Utskotlet, för ått lagas i akt vid riksdagsbeslutets uppsättande. S. D. Föredrogs ånyo Stats-U(skottets Utlåtande N:o 47, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Första Hufvudtitel. Härvid förekommo: Första punkten, äfvensom den andra, mom. litt. a och b. Utskottets tillstyrkanden biföllos. Tredje punkten. Momentet a. Anslaget ifrån Svenska Statsverket till H. K. H. Hertigen af Dalarne bestämdes till 25,000 R:dr Runt. Momentet b. Utskottets yttrande godkändes. Fjerde punkten. Anslaget till H. K. H. Prinsessan Eugenie bestämdes till 10,000 R:dr R:mt. Prol.-Utdrag den 11 Februari 1860. 255 Femte punkten. Utskottets yttrande bifölls. Sjette punkten. Lades till handling arne. Sjunde punkten. Utskottets hemställan gillades, med denna, i följd al Ståndets fattade beslut, förändrade lydelse vid slutet: ”äfvensom under år i860 beviljad anslags-förhöjning till H. K. 11. Hertigen af Dalarne.” Åttonde, Nionde och Tionde punkterna, samt tillägget näst efter sistnämnda punkt. Utskottets yttranden biföllos. Elfte punkten. Mom. a. bifölls, men mom. b. afslogs. Och den vid Utlåtandet fogade tabell.
Lönnerberg. - 34 - Bilaga Lit. H. Utdrag af Räkningarne öfver uppburna medel åren 1845 och utrikes orter bestridt för ©ebet Enligt 1844 års räkning, utgjorde behållningen vid samma års slut Inkomst: Af Kongl. Stats-Kontoret anordnade medel i afräkning på det årliga anslag af 1,800 R:dr, som genom Kongl. Brefvet den 30 Januari 1830 blifvit anvisadt till ersättande af de utgifter, Svenske Konsuler å utrikes orter bestridt för Svenskt sjöfolk: år 1845 1,300: _ år 1846 1,000: — - Summa U:dr | 5,097j381 3 Stockholm af Kongl. Kommerse - 1846, till godtgörande af de utgifter, Svenske Konsuler å hemförskalfande af Svenskt sjöfolk. Credit Utgift: Kongl. Stats-Kontoret, Till Kongl. Räntekammaren levererade medel, hvilka influtit såsom ersättning för lemnadt understöd till Svenskt sjöfolk, hvarför Konsuler förskottsvis blifvit godtgjorde, år 1845 761:40. 6. år 1846 371: 4. 5. 1,132:44.11. Afskrifning Af de till Svenske Konsuler förskottsvis^ gjorda utbetalningar, för hvilka någon ersättning ej kunnat erhållas, enligt Kongl. Kollegii beslut, år 1845 1,497:: 25. 2. år 1846 984:20. 2. 2,481:45. 4. 3,614 42 3 Balans till år 184j: Till Konsuler förskottsvis utbetalda ersättningar för bestridda omkostnader för Svenskt sjöfolk, om hvilkas godtgörande af rederierna" AdvokatFiskals-Embetet fått sig uppdraget besörja, 560:39. — Behållning af kontanta medevi Rikets Ständers Bank 922: 5. — 1,482 44 Summa R:dr 5,0971381 3 Kollegii Statistiska Kontor den 31 Juli 1847. A. J. Lönnerberg. - 36 — Bilaga Lit. I.
Medelst skrifvelse den 14 sistlidne Augusti har Landshöfdinge-embetet i Malmöhus län i underdånighet öfverlemnat en af Direktionen för Landskrona — Eslöfs jernvägs-aktiebolag gemensamt med Kommitterade för staden Helsingborg, gjord underdånig framställning, deruti anförts hurusom, efter det södra stambanan genom Skåne hunnit fullbordas och för allmänna rörelsen upplåtas, erfarenheten allt mer och mer ådagalagt, hvad redan vid stambanans påbörjande befarades, att trafiken till betydlig del droges från öfriga å Skånes vest-kust belägna städer till Malmö, hvilket förhållande åter menligt inverkade på välståndet äfven på den kringliggande landsbygden, som, i den mån städerne ginge tillbaka, förlorade den förra fördelaktiga afsättningen af sina landtmannaprodnkter. En jernvägsförbindelse emellan dessa städer och södra stambanan vore följaktligen ej mindre för städerne sjelfva, än ock för den omkringliggande landsbygden af högsta nödvändighet påkallad; men enär städerna icke förmådde att på egen bekostnad anlägga de banor, som för berörde förbindelses åvägabringande erfordrades, och särskilda banor till stambanan från både Helsingborg och Landskrona icke lämpligen borde anläggas, hade Helsingborgs stad och Landskrona—Eslöfs jernvägs-aktiebolag öfverenskommit om gemensam framställning i fråga om anläggandet af banor i och för stambanans sammanbindande med nämnde städer, anhållande sökandena, att som det, oaktadt flerfaldiga försök, hittills icke lyckats att anskaffa tillräckliga medel för ifrågavarande företag, Kongl. Majit måtte af Rikets Ständer härtill äska ett anslag motsvarande två tredjedelar af den kostnad, hvartill jernvägsanläggningen, i enlighet med det förslag, som kunde varda af Kongl.
Öfver Fullmägtiges beslut i mål, som i denna afdelning af Reglementet uppräknas, må besvär endast i det fall anföras, att någon bhfver från tjensten dömd. Den, som med sådant Fullmägtiges beslut ej åtnöjes, bör, vid förlust af talan, sitt missnöje emot beslutet hos Fullmägtige anmäla inom 14 dagar efter deraf bevisligen erhållen del, den oräk* 40 Banko-Utskottets Memorial N:o 44. nåd; hvarefter ban vare berättigad att hos nästblifvande Banko-Utskott eller, emellan riksdagarne, hos Revisorer öfver Banko-verket sin klagan fullfölja, derest besvären till Fullmägtiges expedition inlemnas, i förra fallet, sist å den dag, Rikets Ständers sammankomst inträffar, och i sednare fallet, eller vid Banko-revision, sist 14 dagar före Rikets Ständers Revisorers sammantiäde; men är beslutet af Fullmägtige meddeladt sednare än 14 dagar före utgången af den sålunda bestämda tiden, böra besvären till Banko-Utskott eller Revision omedelbart ingifvas, innan kl. 12 å 14:de dagen efter det klaganden af beslutet erhållit del, den oräknad. De i åtskilliga föreskrifter, tillhörande Usta, 2:dra och 5:dje Artiklarne af Bankoreglementet, nu tillstyrkta förändringar kunna ej tillämpas förr än i mån, som tjenster och göromål blifvit i öfverensstämmelse med de af Rikets Ständer redan fattade och vidare meddelande beslut ordnade. Utskottet hemställer derför vördsamt: 36:o. att i Reglementet må inflyta detta stadgande: