Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Omröstningen bar utfallit med 31 Ja emot 8S Nej; och hafva Rikets Ständer alitsa beslutat i enlighet med Nej-propositionen. b) i hnfvudsaken: S6:/e omröstningen ■ Den, sorn bifaller Utskottets af Borgare-Ståndet antagna förslag, att utförselstullen för Malm, rå och osmält, i lnförsels-tarifen ej specificerad, bestämmes till 25 öre per centner, röstar Ju; den det ej viii, röstar Nej; Vinner Nej, antages Preste-Ståndets beslut, att, i afseende på artikeln Malm, utan all förändring bibehålla Utförsels-tarifens nuvarande bestämmelser. Enär denna omröstning utfallit med 81 Ja och 35 Nej, hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionen. g/.v/c omröstningen: Den, som, i enlighet med Utskottets af tre Stånd godkända förslag, vill, Trävaror, att för Virke, oarbetadt, sågadt. eller tillhugget : alm, ask, bok. björk, ek och an'ir!l*' dra ej specificerade sådana trädslag, som vexa inom landet, utförselstullen skall nedsättas till hälften af dess nuvarande belopp, eller till 5 R:dr för 100 Rulrs värde, röstar Ju; den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, enligt Preste-Ståndets beslut, nu gällande utförselstull för omlörmiilda trävaruslag att oförändrad bibehållas. Denna omröstning har utfallit med 81 Ja och 38 Nej: i följd hvaraf Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionen; Hvilket Förstärkta Utskottet får lids Rikets Ständer anmäla. Stockholm den 2 1 Juli 1860. /tili till IiSi. 1‘rut IS jin * tStiö. n S ami. I Aftl. tä Jliifi. ■2 STOCKHOLM, TYVOORA VISKA FÖR15MXOVAS BOKTRYCKKHI, 186(1 Bevillnings-Utsknttets Memorial JM 32. l JfS 32. Sill.
För dem, som så ofta hört min värde medbroder Hr von Hartmansdorff förebrå mig Bankens sedelutsläppningar, torde det vara ovänladt, dä jag nu lemnar den upplysning, alt sådane sedelutgifningar, som berott af Fullmäktiges beslut, lill ett vida större belopp ägt rum i följd af beslut, tili hvilka Hr von Hartmansdorff medverkat, än af sådane, i hvilka jag haft del. Om hösten 1841, då jag var frånvarande, beslöto Fullmäktige, dels att inköpa armeens accordsfondsobiigationer för 750,000 r:dr, dels att för stärka discontfonden med 700,000 r:dr. Deremot inskränka sig de sedelemissioner, hvartill jag medverkat, till 300,000 r:dr för Handelsdisconterne under år 1842. Om man äfven häri vill inberäkna de 640,000 r:dr, som 1843 utgåfvos i förskott å silfver, som sedermera verkligen till Banken ingått, understiga dock de sedelemissiouer, hvartill jag medverkat, högst betydligt dem, som fått röna Hr von Hartmansdorffs bistånd. Skillnaden oss emellan har endast varit den, att Hr von Hartmansdorff yrkat sedelförökningar under den goda tiden, dä rörelsen mindre behöft och möjligen kunde missbruka dem; jag deremot då den onda tiden gjorde dem erforderliga, för att i någon mån lindra dennes följder. Specielt vill jag nämna, att om jag varit närvarande, jag icke skulle bifallit förstärkningen om hösten 1841, af lånecontorets i Malmö diseontfond, just under det att den inom ^ år i rörelsen utkomna nya sedelstock af den förnyade Skånska privatbankens sedlar, i hög grad gynnade den då i provinsen herrskande svindel att köpa egendomar, för att återsälja dem styckade tunulandsvis, hvaremot f år sednare provinsens lidande genom en svår missväxt, och den nya privatbankens starka indragning i dess hastigt utsläppta sedelstock, gjorde de småbiträden, jag 1842 utverkade för Malmö lånecontor, både nyttiga och behöfliga.
Men Lalla kände hvarken någon medömkan med hans bedröfvelse eller någon sorg öfver Kurre. När morfar frågade, om de två skulle begrafva honom fram på eftermiddagen, svarade hon likväl ja. Efter skolans slut mötte morfar henne på gården. »Jag har diktat en visa öfver Kurre», sade han. Men det brydde Lalla sig inte om. Och så gingo de två och begrofvo honom i trädgården, och han var insvept i en hvit näsduk, som morfar offrade. Lalla grät icke. Hon hade redan nått så långt i lifserfarenhet, att hon visste det icke nyttar. Och så tre, der är alltid den ene för mycket. Från skilda håll. Efter torgdagen. Torgrörelsen var slut, och de, som glömt sig qvar i byn så långt ut på eftermiddagen, hade brådt om att begifva sig på hemvägen. I den lilla bokhandeln, hvilken mera liknade en bokmals lugna skym-undan än en vanlig försäljningslokal, hade förestånderskan satt sig till ro vid sitt arbete. Hon väntade icke flera kunder den dagen. Men hon hade icke suttit der länge, förr än en medelålders karl trädde in. Vid första ögonkastet såg hon att det var en arbetare, att det långa skägget var väl vårdadt, att ansigtet hade ett drag af sorgbundenhet, samt att kläderna voro hemväfda och ovanligt snygga. Nästa blick sade henne att karlen, oaktadt sitt bleka ansigte och sin värdiga hållning, var – full. Hon såg det på hans tröga blick och spratt till dervid. Icke af fruktan, fast hon hyste en panisk förskräckelse för rusiga menniskor, utan derför, att denna upptäckt kom så oväntad, samt dessutom af en annan grund, för hvilken hon icke då kunde göra sig reda. Det är vämjeligt, när ett rått ansigte sväller och glöder under rusets inflytande, men att se intelligensen kämpa mot denna fåniga slöhet och duka under, att se af naturen själfulla ögon stelna till en glanslös blick, det är någonting så ohyggligt, så upprörande för den, som icke vant sig dervid, att hela ens varelse uppreser sig deremot.
Departements-chefen sålunda angående detta ärende yttrat och hemställt, förenade sig Stats-Rådets öfriga ledamöter, med undantag af Statsrådet Bredberg, som i underdånighet anförde: »Då jag, efter sorgfälligt öfvervägande af Landtförsvarskomiléens förslag till Krigsförvaltmngens organisation, jemte Krigskollegii deröfver afgifna utlåtande, icke funnit mig öfvertygad derom, att de vid Kollegii förvaltning anmärkta brister, hufvudsakligen bestående i långsamhet och onödig omgång vid ärendens behandling, skulle så fullständigt, som Komiterade föreställt sig, afhjelpas genom den föreslagna nya organisationen, der ärendena ändock blefve föremål för öfverläggning mellan flera personer, hvar och en med förbindelse att derom bilda sig en mening och afgifva ett yttrande; men en sådan öfverläggnings förnämsta ändamål, nemligen förekommandet af ensidiga och förhastade beslut, lätteligen kunde förfelas, om, älven i de icke militäriskt tekniska, utan rent administrativa frågor, till hvilka en betydlig del af de inom Krigsförvultningen förekommande måste hänföras, all delaktighet Bih. till R. St. Proposition M 105. i beslulande-rätten frånkändes den civile ledamoten, hos hvilket företrädesvis kunde väntas kännedom om gällande författningar och lagliga former, samt afgörandet blefve beroende af den militäre Förvaltnings-chefen ensam; och då härtill kommer, att sjelfva sättet för ärendenas behandling i den blifvande Krigseller Armé-förvaltningen, hvars tre afdelningar skulle verka, än hvar för sig, än två tillsammansoch än alla tre gemensamt, icke synes vara af Komiterade så genomtänkt och utveckladt, att en på deras förslag grundad plan för ordnandet af denna vigtiga gren utaf statsförvaltningen kan anses lemna full säkerhet om en ändamålsenlig, för allmän och enskild rätt betryggande handläggning af dithörande frågor; kan jag, för min del, icke tillstyrka den af
För det närvarande röra sig privatbankerne med omkring 7 millioner, och minst 2 millioner bancosedlar; skillnaden är 5 millioner, och således skulle jag anse 4 å 5 millioner vara högst den sedelmasså, som Banken hör utgifva för denna rörelse; dock, vid betraktande af Bankens nuvarande ställning, icke utan motsvarande metallisk valuta, d. v. s. icke r:dr för r:dr, utan i en temligen stark proportion till det nya mynt, som utsläppes, och således att denna lånerörelse, om den kommer i fråga, bör till hälften motsvaras af metallisk valuta, hvadan, om Banken utgifver 4 millioner nya sedlar, grundfonden bör ökas med minst | millioner species. Jag instämmer med Hr Rosenblad, att de ulgifvande sedlarne böra motsvaras af Riksg.cont:s obligationer, och att af desse göras en sanning, d. v. s. att fonden bör finnas i hvalfvén och icke blott i boken. I öfverensstämmelse med hvad jag nu anfört, lager jag mig friheten föreslå, att mom. litt. a) antages på sätt PresteSt. beslutat; att början af mom. litt. b) förändras sålunda : "att sammanräknade summan, som Banken i sådant afseende må till denna lånerörelse anvisa, icke får öfverstiga 7,000,000 r:dr, hvilka” etc.; alt mom. litt. c) får följande lydelse : ”att det i § 51 stadgade maximum af sedelstock icke härigenom må ökas med mera än högst 4,000,000 i nya sedlar, och att, såsom fond för de nya sedlar Banken sålunda utgifver, skall anskaffas metallisk va - Den IG April e. ra. -481 valuta motsvarande halfva beloppet, eller för 4,000,000 r:dr b:cosedlar | million specie-r:dr, samt att sedermera införes ett mom. litt. d) af enahanda lydelse med det af Utsk. föreslagna mom. litt. c). Anskaffandet af metallisk valuta till ett belopp af § million r:dr species torde visserligen komma att kosta Banken något, men man måste äfven taga i beräkning den vinst, som
Sedan, genom inträffad vacance, en Assessorslön i E. K. M:s Sundhets-Collegium blifvit ledig, och fråga väckts om densammas användande till förbättring i Coilegii Embetsoch Tjenstemäns löner, har bemälde Collegium, i anledning af erhållen Nådig befallning, att i berörde hänseende med förslag inkomma, uti skrifvelse den 2 sistlidne December till E. K. M. i underd. hem nälli, att .nämnde Assessorslön måtte få till lika andel fördelas emellan Coilegii 2:ne Medicinal-Råd, 3:ue Assessorer och Notarie; hvarvid dock, sedan E. K. M. under den 4 biov. 1818, uppå PensionsStaten för Högstsalig Hennes Maj:? Enke-Drottningen Hedvig Elisabeth Charlottas Hof i Nåder tillagt Assessoren, Förste Lif-Medicus m m. af Pontin en årlig pension af 4oo R:dr för lifstiden, så framt han ej å annan Stat undfinge lön, arfvode, pension eller förbättring i redan innehafde inkomster, i hvilka fall berörde pension skulle, i rnon deraf, antingen med motsvarande belopp förminskas eller ock aldeles upphöra, Collegium, som befarade, att bemälde Assessors loneförmoner möjligen icke genom den föreslagna fördelningen af den lediga lönen skulle komma att förbättras, E. K. M:s Nådiga godtfinnande underställt, om ej den andel af merberörde lön, som skulle af Pontin tillfalla, kunde i sådan händelse komma Coilegii öfrige Ledamöter jemte Notarien tillgodo, enär äfven derigenom deras löneförbättring icke vore fullkomligen tillvägabragt. Expeditions-Vtskollets Förslag till tind.
I betraktande af hvad sålunda förekommit och Statskontoret i ämnet vidare anfört, samt då ifrågavarande embetsoch tjenstemän äro i afseende å lönevilkor Ställde i full jemlikhet med Statskontorets öfrige embetsoch tjenstemän, vid hvilket förhållande den omständigheten, att, ehuru deras befattningar äro af fortfarande egenskap, löneanslagen likväl icke varit å ordinarie stat uppförde, ej synes böra beröfva dem den pensionsrätt, som vederlikar inom verket åtnjuta, helst sådan förmån tillförene, i likartade fall, varit medgifven, anser Kongl. Maj:t Sig böra öfverlemna detta ärende till Rikets Ständers pröfning, samt dervid föreslå, det Förste Hof-intendenten Welin samt t. f. Kamereraren Maliem och Bokhållaren Bille måtte förklaras berättigade att efter upphunnen pensionsålder och under de i sådant afsende för civile cmbetsoch tjenstemän i allmänhet stadgade vilkor, varda vid afskedstagande! uppförda å Rikets allmänna Indragnings-stat till pensioner, motsvarande den aflöning de för Kongl. Maj:ls Nåd. Proposition, A':o 7. 19 närvarande i Statskontoret åtnjuta, eller Welin 1,752 r:dr, med tillökning efter riksmarkegång utöfver 7 r:dr tunnan för derunder beräknade 152 tunnor spannmål, Maliem 1,314 r:dr och Bille 867 r:dr med tillökning efter rikmarkegångs medelpris för derunder beräknade 76 tunnor spannmål; och skola handlingarne i målet tillhandahållas det Utkott, till hvars handläggning frågan varder af Rikets Ständer öfverlemnad. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Dalum ut supra. OSCAR. A. P. Sandströmer.
Ständers Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskott ankommit deras, under N:o 2g4, den 8 Junii afgifne Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Betänkandet öfver Kongl. Majus Nådiga Proposition , angående särskilte anstalters vidtagande till förekommande af stegring i priset å det grofva brödet; men då Bonde-Ståndet redan den a sistledne Maji fattat sitt beslut i detta ämne, fann Ståndet att förrberörde Utlåtande endast borde läggas till Handlingarne. S. D. Vid förnyad föredragning af Eagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi Utskottens förleden gårdag inkomne och på bordet lagde Utlåtande, af den 3.'dje i denna månad, öfver de, så väl hos Bonde-Ståndet, som ock Högvördige Prest-Ståndet framställde anmärkningar vid Utskottens den 18 sistledne Martil afgifne Betänkande, Prpt. Utdr. d. 11 Junii x 818." 625 leande, rörande det om en mera allmän och utvidgad näringsfrihet väckte förslag, samt öfver den uti Vällofl. Borgare-Ståndet framställda motion om gränsors bestämmande emellan Stadsoch I-iandtmanna-Näringar, blef samma Utlåtande af Bonde-Ståndet bifallit. S. D. Stats-Utskottets förleden Plenidag upplästa och på bordet lagda Utlåtande, i anledning af Rikets Höglofl. Ständers, till Stats-Banko-och Riksgälds-Verkens öfverseende förordnad© Revisorers Berättelse om Riksgälds-Verket i den del, som angår det under sistnämde Verk lydande General Assistance-Contoir, såsom ock öfver de hos Riks-Stånden väckte motioner i gamma ämne, föredrogs nu åter och blef af Bonde-Ståndet bifallit. S. D. Vid förnyad föredragning fann Hedervärda Bonde-Ståndet skäligt bifalla: 1.
I nu gällande beväringslag är, i förening med föreskriften om indelta arméens och båtsmanshållets kompletterande under krig med beväringsmanskap, stadgadt, att det i de ledigblifna ordinarie numren insatta manskap endast må tillsvidare der förblifva, så framt ej särskild öfverenskommelse mellan vederbörande rusteller rotehållare och den beväringsskyldige kan träffas. Derigenom skulle kunna inträffa att, sedan en beväringskarl blifvit under kriget insatt uti ett ledigt nummer och såsom soldat både vunnit krigserfarenhet och utmärkt sig, han likväl af rustoch rotehållare vid hemkomsten afskedas.
Dä icke allenast Arrend-,- I torcr af de till Ronungen och den Rongl. Zamillen st uplätne Rongsoch Rongsst Ladugärdar, utan ock Arrendeinnehafware af Krono-Gods i allmänhet böra aflägga lika afgift som Brukare af enskild mans hemman; sa förestås till meningens förtydligande det tillägg, att ester orden: hemman och lägenheter, sättes: som antingen lyda under de till Ronungen och den Rongl. Famillen uplätne Rongsoch Rongs - Ladugärdar, eller hora til Rrono gods i allmänhet, aflägga lika afgift etc. -e fastställde Llatzer, tillägges orden: och Grader. 4. Mom I betraktande deraf att Tariffen N:o L. pag. gy för Kronogods i allmänhet bestämmer witz Skyddsafgift, har Herr.Asvocar-Fiscalcn Falkman fränträdt sitt wid detta moment gjorde yrkande, men i stället förestagit följande Tillagg efter orden: af enskild mans Hemman och Tiord: — Hwadan ock Loställe och annan Löningsjord, afwensom Hemman, hwilka agas af de i c. mom. af nästföljande 4. §. nämde allmänna Merk och Inrättningar eller hora till de här nämde Rongsoch RongsLadugärdar, böra, enär de äro borrkarrenderade, i likhet med Hemman i allmänhet uppskattas; Tch bestämmes Arrendatorens Skyddsafgift efter uträkning af hwad i Lewillning for flik ege »dom borde, efter Tariffen, i nion af egendomens wärde erläg. gas, om den wore i enskild mans ägo. Arrende Innehafware af andre än de här nämde Rrono Lägenheter, taxeras till Skyddsafgift enligt Tariffens innehäll. Och fann Utskottet för godt, att till bifall hemställa denna Tilläggning för Taxeringsmännens rättelse. Den -22 September.
Kör min del tror jag, att man i närvaride tid ej kan påräkna att denna summa kan såsom kontant statsanslag gifvas, men jag förmodar att den erforderliga summan kan på låneväg erhållas, och om det gäller att förstärka landets försvarskrafter och låta våra barn ärfva den frihet, vi sjelfve njuta, ega vi rättighet att låta denna skuld fördelas på våra efterkommande, åt hvilka vi skänka den materiela fördelen af hvad vi åbanebragt. Då Utskit endast ur formel synpunkt behandlat denna fråga, har Utskit, enligt ruin upfattning, ej följt grundlagens föreskrifter, hvarföre jag får anhålla om propos. på återremiss, på det att Utskit måtte inkomma med ett Utlåt., som icke är eudast fonnelt, utan afser sjelfva saken. På detta anförande följde bifallsyttringar. Hr Dalman, Wilhelm K r edri k i Jag beklagar att det förevarande vigtiga ärendet icke blifvit så utredt som vederbort. Men, i motsats till den siste värde talaren, auser jag icke detta vara StatsUtskits fel, utan Regeringens, som i så fullkomligt outredt skick öfverlemna! frågan till Stina, att man i sanning deraf icke kan sluta, huruvida Regeringen verkligen anser Stockholms befästande vara för landets försvar behöfligt eller oundvikligt, ännu mindre, hvilket befästningssystem, Regeringen i detta hänseende hyllar. Man har visserl. sagt, att en af komiterade upgjord befästningsplan jemte ritningar blifvit vid förra riksdagen inför StatsUtskit fiirevist och att Chefen för IngeniörKorpsen i detta hänseende äfven vid denna riksdag inför Utskit hållit ett lika lärorikt Den 13 April. 147 föredrag, som det hvarmed han i dag hedrat B. o. åd. Men huruvida denna plan varit i konstitutionel ordning granskad och godkänd, derom saknar man all kännedom. Enligt den K. Proposm vid förra riksdagen hade komiterade då icke afgifvit sitt Betänk, i ämnet och i Proposin vid innevide riksdag hafva B.
Höglofiige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes kl. tre qvart till 2 eftermiddagen. In fidem Protocolli O. J, Lagerheim, Måndagen den 22 Jimii* Plenum kl. half till 10 förmiddagen. Upplästes och lades på bordet följande från nedannämd® Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden: från ConstitutionsUtskottet: Af den 17 dennes, angående åtskilige med Representations - förslaget gemenskap ägande Grundlags ändringar. Från Allmänna Besvärsoch EkonomieUtskottet: Af den 19 dennes, i anledning af väckt fråga om en ny allmän vägdelning, samt utvidgad rättighet till grusbämtning. Den 22 Jurin f. m. 3i9 Från Särskilta Utskottet; Af den 17 dennes: angående föreslagen förändrad reglering med aflöningen för Krono* Uppbördsmännen i Rikets Städer. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken tilikännagaf att KonglMajit behagat i Nåder meddela Riksens Ständer underrättelse om Högstsalig Hennes Maj:ts EnkeDrottningens dödliga frånfälle, genom en nu ankommen skrifvelse af den 20 dennes, hvilken Hans Excellence lät inför Ridderskapet och Adeln uppläsa, så lydande: WI CARL JOHAN med Guds Nåde, Sve; riges, Norriges, Göthes och Wendes Konung, tillbjude Eder samtlige Rikets nu församlade Ständer, Wår vänliga hälsning, med hvad mera godt och kärt Vi kunna förmå, med Gud AUsmägtig tillförene. Det är med de smärtfullaste känslor Vi gifva Eder tillkänna det nya slag, som träffat Vårt Sonliga hjerta, genom den olörmodade förlusten af Vår kärälskeliga Fru Moder, Hennes Majit EnkeDrottningen.
Likväl får jag erinra, att denna fråga ej har något sammanhang med prohibitiv systemets fortsättande, eller afskaffande. Kongl. Maj:ts rätt är uti Betänkandet nu så tydeligen förbehållen uti pracmisserne och conclusionerne, så i första som andra punkterne, att den misstydning nu icke bör kunna äga rum, som derom förra gången skedde. Dn denna rätt är förbehållen, då Utskottet erkänner, att det beror af Konungen, att göra hvad undantag han behagar, så finnér jag ej, att målet behöfver hvila, utan yrkar, att det måtte företagas , dock icke i dag, ty gerna må det hvila till nästa plenum för att närmare granskas. Derom förenar jag mig, men protesterar emot afbidande af det andra betänkandet, ty om än detta, som nu är för handen, antages eller afslås, hindrar det icke OeconomieUtskottet att inkomma med förslag om prohibitifsystemets afskaffande eller fortsättande. Det har blifvit sagdt, att man icke tillåter något att stadga sig. Jag tycker likväl, att man tillräckeligen tillåtit Lurendrägeriet att få stadga; och jsg hemställer, då man tillåter att bruka Den ii Augusti f. m. och uppmuntrar att bruka förbudne varor, hu* ru man då vill organisera en tullbevakning? Man måste vara blind eller icke vilja se, om man icke finner, att man i Stockholm, och lika gå i Landsorterne, kan i bodarne få köpa allt hvad man vill, och att Lurendrägeriet här har betydlig framgång. Det torde finnas personer pä detta rum, som efter redelig intörH skrifning och förtullning af vin, kunna intyga, att det vin, som här försäljes, kan fås till bätt-] re pris, än man med förtullning kan anskaffa det utrikes ifrån. Då frågar jag, om det som försäljes, är inlurendräjadt eller förtulladt. Friherre Ceder Prom, Jacob:
Cederströms uppmärksamhet på det betänkliga i sältet alt attackera de båda förutnämnda Ulsktn, emedan attacken innebär en så djup anklagelsesom någonsin kan tillvitas, då Hr Frilen talar om att Utsk. med berådt mod brutit emot grundlagen, — ty dessa ord förekomma i Hr Frihtns framställning, — ehuru jag visserligen dervid för min del vill fästa mindre vigt och tror att R. o. Ad. ej heller lärer särdeles uppskatta de bålstora orden; men jag anser mig vid detta tillfälle såsom ledamot af SlalsUtsk. böra tillkännagifva, att inom nämnda Utsk. denna besynnerliga fråga väckt uppmärksamhet, samt alt en ledamot af PresteSt. anmodat dem af R. o. Ad;s ledamöter, som kunna öfvervara utvecklingen på detta rum af frågan, att bevara de personers af andra Stånd tält, som kunna finna sig befogade lill en reconvenlionslalan emot Frih. Cederström. Det kunde således inträffa, att jag ansåge mig moraliskt förpligtad att på HrFrib:n yrka tillämpning af 1 10 §:n Reg.- F:n, som säger> att ingen ledamot af RiksStånden kan stäl - Den 26 Ma j. las till ansvar för sina yttranden med mindre af det Stånd, till hvilket riksdagsmannen hörer, instämt i beslutet att ställa honom lill ansvar. Jag hoppas alt icke behöfva komma till en sådan ytterlighet, dä jag förutsätter att Frih. Cederström måtte afstå ifrån den tole af fiscal, som han synes vilja spela; ty i händelse Const.Utsk. brutit emot grundlagen så tillvida, att Utsk. rnedgifvit tryckning af proh, hvartill Ulsk. icke varit den vedel börande, som bort tillståndet lemna, samt om Frih. Cederström nu vill utföra Regeringens talan, sa får jag säga att Regeringen i sanning kunnat utfinna en annan utväg, oni hon funnit sig föranlåten att emot ledamöter af R. St:s Utsk. anställa åtal, och i sådant fall finnes enligt 1 10 §:n eu utväg att komma till en sådan rättegång emot Const.Utskts enskilda personal.