Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I afseende på boställenas spridda läge kunna dessa persedlar ej sammanföras i större massor, utan måste pa r tiel t och i mindre qvantiteter på flera ställen föryttras. Att förluster för statsverket häraf skola uppstå, särdeles vid gynnandeårsvexter, kan med säkerhet antagas. Nu får reg:ternes lönings-directioner och rätteligen löntagare på vinst och förlust vidkännas detta besvär af förvandling, och ofta minskning i påräknad inkomst. Mig vill synas, att denna sammanblandning af aflöningsanslag och obestämdhet skall för Stats-contoret ansenligen öka dess controller och räkenskaper, samt för statsverket medföra obestämdhet i anslag, samt stundom förlust. Nuvar. förhållande att räntegifvaren till räntetagaren directe erlägger sina natura-persedlar och penningar underlättar liqvid och penningerörelse. Det torde fordras ännu ett eller två decennier, innan industrier och alla förut omnämnda förhållande!' vinna den tillvext och styrka, att man kan öfvergå till det nu föreslagna systemet att infordra alla Statens intrader uti penningar. Jag anhåller, alt detta yttrande måtte få åtfölja remissen af motionen till StatsUtsk. Frih. Toll, Gustaf Philip: Jag anhåller få i allo förena mig uti de åsigter, som uti Hr Hederst jernäs anförande finnas upptagna, och, elium äfven gillande rättsprincipen af Den i a Mari. motionen, hafva äran tilltigga det exempel, som uti provinsen Westergöthland talar emot saken, att från sådana provinsers rörelsecapital indraga (utom vanliga skatter) räntespanmålens förvandling i contant, hvilken betydliga summa, på en gång med skatterna, ensamt i afseende å häst-vacancerna beredt Staten den förlust, att genom undsättningar och dessas afskrifning till mer än halfva beloppet förlora mera än inkomsten, att förtiga dylika allmänna anstalter i afseende å penningeväsendets ofördelaktiga inverkan på Skåne åren 1816 —1817.
Den andra debatten försiggick 1854 vid behandling af Konst.-Utsk:ts Mern. i anledning af Konungens Propos. om det tillägg till 61 § R. F., att då, i stället för införselseller utförselsförbud, sådan afgift måtte kunna stadgas för en tid af högst tre år, derunder R. St:r ej må densamma nedsätta eller afskaffa. Utsk:t yttrade i detta Betänk.: »Då nemligen i afseende på de i stället för införseleller utförselförbud stadgade tullafgifter, R. St;r saknade annan rätt än att dessa afgifter till beloppen förhöja, qvarstode i sin fulla vidd Konungens obestridda makt att nedsätta samma afgifter, äfvensom Konungen bibehölle sin rätt att införselelier utförselförbud stadga; och den lagstiftningsrätt, som till förekommande af dess begagnande i en för näringarne vådlig rigtning, vore den ena statsmakten beröfvad, kunde sålunda af den andra statsmakten obehindradt utöfvas.» Vid den vidlyftiga öfverläggningen inom detta Stånd om detta Betänk. , som af R. St:r godkändes, yttrade blott en enda ledamot, Hr von Hartmansdorff, August, någon tvekan om Konungens ifrågavarande rätt, och han sade endast att den stödde sig icke på Grundlagens ordalydelse, utan på slutsatser, som man deraf dragit, samt att det af dessa slutsatser följande medgifvandet för Konungen att huru mycket som heldst nedsätta tullafgifterne öfverensstämde med bruket efter 1809, men icke med lagens mening. Andra talare erkände deremot på det otvedydigaste samma rättighet. Så yttrade H. Exc. Hr Grefve G. A. Sparre: »Uti den Konungen nu tillkommande rätt i tullfrågor, att nemi. nedsätta de af R. St:r antagna tullbestämmelser samt att bibehålla eller återinföra förbud i serskilda fall —» och på ett annat ställe: »En sådan möjlighet kan visserligen tänkas, men då qvarstår ju alltid Konungens rätt att nedsätta tullen, hvilket äfven mellan riksdagarne kan ske».
De betjMligaste strömdragen äro: l:o Gullspångs-ån, som utgör Skagerns utlopp till Wenern, 2:o Tidan, som har sin upprinnelse inom Elfsborgs Län och, sedan den genomlnpit Wartofta, Kåkinds och Wadsbo härader på en sträcka af 12 mil, och derunder upptagit åtskilliga mindre vattendrags tillflöden, utfaller i Wenern vid Mariestad; 3lo Lidan, hvilken likaledes kommer ifrån Elfsborgs Län och utgör gränsen emellan Wilske, Skånings och Kinnefjerdings härader på ena samt Lask;, Barne och Kållands härader på andra sidan, samt, efter att vid Skofteby hafva upptagit Hornborga-sjöns aflopp, Flian, äfven utfaller i Wenern vid Lidköping, hvarest den utgör skillnaden emellan gamla och nya staden. 4:o Nossan, som har sina källor i närheten af Lidans, samt genomlöper Barne, Wiste och Åse härader och utfaller i Deltern. Uti dessa och öfriga vattendrag linnas en mängd vattenfall, hvilka allmänt äro begagnade så väl för qvarnoch såganläggningar, som för några andra verks bedrifvande. Norra och östra delaine af Länet genomskäras af flera betydliga bergsåsar. Sålunda upptager Tiveden hela sträckningen emellan sjöarne Skagern och Weltern, samt utgör en del af den urgamla gränsen emellan Svea och Götha Riken. Billingen, hvars högsta, vidsträckta och skogbeväxta plan ligger 936 fot öfver hafsytan, går igenom vestra delarne af Wadsbo och Kåkinds härader, och innehåller högst betydliga kalkstenslager. Hökensås genomskär Wartofta härad, ifrån norr till söder. I dessa trakter finnas derjemte åtskilliga andia ej obetydliga berg, såsom Högåsen, Lilla Tiveden, Lunnekullen, Klefvaberget uch Husberget, hvilka bilda likasom en förening emellan Tiveden och Hökensås, Kungslena berg och åsar, Hvarfs-, Fårdala-, Gerumsoch Gissebergen samt Olleberg i Wartofta, äfvensom Högstenaoch Borgundabergen i Gudhems härad, hvilka kunna betraktas såsom en fortsättning af Billingens bergsformation.
Utaf dito, 22,000 R:dr årligen, till dito af ridoch anspannsm. fl. persedlar för 2 tolfpundiga reservbatterier dito, 150,000 R:dr årligen, till dito af 4,000 st. refflade infanterigevär under hvartdera året 1862 års anslag, 80,050 R:dr, till fortsättande af fästningsbyggnadsarbetena vid Karlskrona 1861 och 1S62 års anslag, 50,000 R:dr årligen, till befästningar på Rindön vid Waxholm anslaget, 75,000 R:dr, till uppförande af ridhus och sjukhus m. fl. byggnader i Orebro åt Lifregementets husar-kår Anslaget till ersättning af kostnaderna för byggnadsocli reparationsarbeten vid arméens utredningsförråd på Skeppsholmen 1862 års fyllnadsanslag för indelta arméens utredning Utaf 1861 —1862 års anslag, 189,000 R:dr årligen, till underhållande af beväringsmanskapets beklädnad 1862 års anslag till militära karteverkets skyndsamma utförande 1861 —1862 års anslag, 9,000 R:dr årligen, till under stöd åt arméens officerare, som inträda i aktiv krigstjenst hos någon främmande makt, som befinner sig i vänskapligt förhållande till Sverige, Anslaget till sammanfattningen af statistiska uppgifter öfver kostnaderna för de föremål, som tillhöra Kongl. Krigs-kollegii förvaltning 1862 års anslag till nybyggnad afen ångfregatt Dito till byggnadsoch reparationsarbeten samt anskaffningar vid flottans stationer
A en annan sida förekom häremot deri betänkligt, att genom en oinskränkt irihet till Piastrers åtkomst utur Banquen , verket lätteligen kunde råka uti förlägenhet, då under en existerande vexelhrist och deraf naturligtvis uppkommande vexelstegring, Banquens liela förråd uti Piastrer möjligen inom kort kunde blifva medtaget, blott i speculation att derpå i vexelvägen få lucrera. Finance-Beredningen hade derföre ansett säkrast det en sådan medelväg härvid iakttoges, alt Piastrer till publike behof efter requisition af Kongl. Ma'.jts Finance-Minister, blefvo utur Banquen emot betalning inlemnade, då tillgång derpå i Banquen funnes; samt att i sådant afseende borde uppskjutas med Piastrers omsmältning, så länge Banquens lägenhet det medgifva kunde; dock att i alla fall, Herrar Banco Fullmägtiges förnämsta uppmärksamhet bur* t to JBaneo-Utskottets Betänkande»’ de 'deruppå vara fästad, att Banquen alldrig saknade en tillräcklig fond af myntade Svenska Riksdalers-sorter till realisationens behof; och hvilken fond ansågs böra bibehållas till omkring 2 millioner Riksdaler, såsom vid 1779 ars Riksdag blifvit stadgadt. Runco-Utskottet lemnade i följd häraf ensi lydande föreskrift för Banco-Styreisen uti Reglementet af Sr 178G 7 §. ”Vid infallande sådane händelser att det i ”allmänna rörelsen utgifne Riksdalers - myntets''hemliga utförsel vöre att befara, och till ett för. ’’höjdt vexelagios nedsättning, Silfvers utförsel ”skulle blifva nödvändig, blifver det Banquen ”tillåtet att af dess myfitade Silfver förråd utvexla ”Piastrer emot betalning af Banco-Transportsedlär ”att till det värde som Piastrerne efter Kongl. ’JMyntets attest utgöra i Svenska Specie-Riksdal”rar; dock detta under följande vilkor. 1:0
Och dock kunde han icke fördöma sig sjelf. Utan han skakade sakta på hufvudet och tänkte, att Kurt dock icke hade någon aning om, den lycklige, hur det kunde bryta en man att beständigt, allt sedan ens tanke mognat, nödgas se förmän, beskyddare i alla, jemnlike i ingen, ingen aning om, hur kufvad en menniska blef, som beständigt måst tigga sig fram i verlden, lefva på andras hjelp, den kallades nu handräckning, understöd, stipendier eller annat ... Och i ett ögonblick var det som hela hans uppväxttid farit förbi hans svidande, trötta öga, scen för scen, och särskildt varseblef det med hallucinationens klarhet hans barndomshem och barndomslif. En dyster bild! Ty kallt och fattigt var det i vindskuporna, der den rike slägtingen af nåd lät honom och hans mor bo. Lågt i taket i de små rummen, smutsade tapeter, murkna poster, blanknötta, utslitna gamla möbler, räddade för de sista fyrkarne vid auktionen efter fadern. Refvor, sprickor, hål och lappar. Modern sitter och sömmar. Hon lemnar arbeten till »Bikupan». Och medan hennes fingrar flita, blifva rynkorna i hennes panna djupare, och hon dryftar sitt enda samtalsämne, talar om den tiden, fadern lefde, och de stodo sig godt: »Så hade vi kalaser vid julen, Artur, du. Femtio personer ibland ... Ja en trettondagsafton kom grefve Erik Spens med ... jag mins det, som det hade händt i går.» Och dessa eviga erinringar om gånget välstånd pina Artur som nålstygn, der han sitter i sin vrå och läser lexor. Han är nyss hemkommen efter att hafva ätit middag hos en kamrat. Ty klassens förmögna pojkar hade erbjudit honom att spisa hemma hos sig vissa dar i veckan. »Och ett sådant anbud får icke ett fattigmansbarn afslå,» sa’ rike slägtingen ... Boken är sönderrifven, köpt i ett antiqvariat, kläderna, ja dem fick han förra julen af slägtingens hustru, och hon glömmer icke, när, hvar och hur hon gifver.
Han påminner bland annat om Erkebiskop U. v. Troils yttrande redan 1796 ”alt det i vår tid vore oförlåtligt vara intolerant emot fremmande religionsförvandter, då den broderliga kärleken, äfven emot dem, som med oss i religionssaker tänka olika, är hufvuddraget i vår Christna lära,” samt den i vår regeringsform högtidligt, uttryckta grundsatsen, att ”Konungen bör rätt och sanning styrka och befordra ingens samvete tvinga eller tvinga låta, utan skydda hvar och en vid en fri utöfning af sin religion —” och utvecklar frågan i socialt och kyrkligt hänseende. I BorgareSiåndet har Hr Waern, under förklaring att han vore öfvertygad derom, att alla fördomar och stridiga interessen i detta hänseende snart mäste gifva vika för rättvisans och billighetens fordringar, uptagit sin vid föreg:de riksdag väckta motion om utvidgade rättigheter för Mosaiska trosbekännare, i det hufvudsakligaste öfverensstämmande med den nyssnämnda, af Hr Liljenstolpe. Allm. Besv.- och Ekon.Utsk., till hvilket dessa motioner blifvit remitterade, har i dag till Stånden aflemnal sitt utlåt, i ämnet. Af detta ullål. linner man, att Utsk., nästan ulan den ringaste motivering, såsom så ofta förut då beslut fattats och utlål:n afgifvits i detta ämne, föreslagit ”att R. St. ville hos K. M. underd:st anhålla, att i de stapelsläder, K. M. kunde finna lämpligt och hvilkas borgerskap dertill vöre benäget, i Sverige infödde eller naturaliserade Mosaiske trosbekännare mätte erhålla rättighet att sig bosätta utan föregången särskild ansökan;” ett förslag, som vittnar om en inskränkt, skråmässig upfattning af frågan såsom varande endast af kommerciel! och industriell natur, och hvarigenom, om det af Ständer och Konung bifölles, de Mosaiske trosbekännarnes rättigheter, såsom vi redan förut påpekat, skulle blifva ännu mera inskränkta, då det f. n. slår K. M. öppet att, efter särskild derom gjord anhållan tillåta dem att bosätta sig i hvilken stad som helst.
3 Proposition (införd underN:o 10 i lista Samlingen af Bihanget fiil Riks-Ståndens protokoll vid innevarande riksdag) innehåller, bolagets direktion, uti en af Kongl. Majrts Befallningshafvande i Södermanlands län med underdånigt förord insänd skrifvelse den 25 Augusti 1859, hos Kongl. Majit anhållit, att den å Carl Gustafs stads gevärsfaktoris område befintliga plats, der Kronan egt en qvarn, hvilken i sednare åren varit använd till reserv-verkstäder, måtte, till befrämjande af det nyttiga företaget, af Kongl. Majit i nåder upplåtas, antingen kostnadsfritt, eller, om sådant ej kunde medgifvas, emot vilkor att bolaget bidroge till qvarn byggnadens förflyttning 20 alnar åt öster till en annan af faktoriet obegagnad ränna af sten i samma vattenfall, med en summa af 3,427 R:dr, hvartill denna flyttningskostnad blifvit af Kapitenen vid Vägoch Vattenbyggnads-korpsen Ax. Grafström uti afgifvet kostnadsförslag beräknad. Sedan i anledning af nämnda ansökning vederbörande embetsverk och myndigheter, i ämnet hörda, med underdåniga utlåtanden till Kongl. Majit, inkommit, hade Kongl. Majit genom nådig Resolution den 12 Juli1860 förklarat sig icke vilja till hufvudsaklig pröfning företaga frågan om och under hvilka vilkor den af bolaget i underdånighet begärda upplåtelsen må beviljas, förr änr uppå bolagets föranstaltande de i åtskilliga hänseenden erforderliga förberedande åtgärder blifvit vidtagna samt bolaget med underdånig anmälan om förloppet deraf till Kongl. Majit inkommit; hvarefter — oeh sedan jemväl Rikets Ständer vid sistförflutne riksdag, i anledning af en utaf enskild motionär i förevarande ämne gjord framställning, med hänsyn till det skick, hvaruti ärendet då befunnit sig, förklarat den gjorda framställningen ej kunna till någon dess åtgärd föranleda, bolaget genom utsedda deputerade, uti en till Kongl.
Jag kände mig just i behof af något rikligt angenämt sällskap för aftonen. Men hvart skola vi egentligen ta vägen? » » Vet du hvad. Jag har just gått och studerat circus Waldenfeldfs röda plakat här — det skall vara en riktigt piffig trupp. Jag hörde just i går » Kulan » tala om lilla miss Evelyne, och får man tro den gamle liebhahern, så måtte hon vara något rent öfverjordiskt. Tycker du som jag, göra vi först en titt på gubben Mothandors hästopera. Sen kunna vi j u supera på » Backen. » » Jag följer dig med förbundna ögon — så mycket hellre som programmet låter högst lockande. » Sagdt och gjordt. Evelyne befanns vara en både rapp och täck saltomortalryttarinna, clownerna gjorde sitt bästa alt roa radpubliken, ridten i » den högre skolan » gick af stapeln med precision o c h elegans, Hasselbackens ostron hade varit charmanta — med ett ord, de två herrarne kände sig ha all anledning att inbördes konstatera, det aflonen var lyckligt använd, då de efter supéen vid kaffet o c h chartreusen tände sina cigarrer på den ljusstrå- lande glasverandan. Nedanför dem simmade den vackra terassen i ett blåhvitt, kvällsfuktigt ljus, som de stora båglamporna från sina masttoppar kastade vidt omkring sig. De lummiga buskagen tecknade groteska skuggbilder på gräsmattornas djupgröna sammet, springvattnen sprudlade ett fosforescerande regn af lätta droppar, dem någon liten lam vindfläkt, de första pustarne af nattens sömndjupa andedrag, nyckfullt strödde omkring öfver blomsterparterrernas brokiga mönster. På sandplanen nedanför musikpaviljongen trängdes ännu en tät, mörk skara af sorglöst glammande människor kring belamrade bord, och när en elegisk pianissimosats i Waldteufel-valsen gaf glädjen ljud, skuro klingande skratt och uppsluppna utrop genom det allmänna, monotona sorlet.
Jag äberopar hwad jag, redan för en rid sedan, haft den äran anföra, i er pä detta rum upläst,!vlrmoric>I, nemligen , at endast frän och med 1799, 270,000 Tunnor Säd, 84,000 Lispund Mjöl, 46,000 Lispund Bröd, utom Ränrefrilt i Oomant 746,000 R:d. krmco blifwit, pä Konungens befallning, af Allmänna Inrättningen förskjutne ril nästan aila Rikets Län, m. m. Ofullkomligheier ätfölja aila menskliga författningar; men erfarenheten har wisat, at äfwen med dessa, har den ofwannämnde warit et til Landers understöd kraftigt bidragande medel, med ökade tilgangar kan och bör delta understöd blifwa ännu kraftigare; utom -em blifwa alla Författningar otilräckeliga. Det kan icke wara glömdt, huru bekymmersam Rikets ställning warit under de sist förflurne io ären, frän 1799 til 1809 ärs stut. Ej nägor är fullkomlig god ärswäxt, i mänga lckovmcer dels knapp ssörd, dels mitzwaxt, ec i flere är fördt olyckligt krig Den !5 Mars. 75 r krig har ragar elander, alt detta oaktadt, härunder hela den tiden ingen?rovmce i Riket saknat den til lifwets uppehälle nödwändiga Brödfödan, ingenstädes, såsom i förra rider, hopar af Menni» stor förgåtts af hunger. Manne detta ej bewisac, ar !Vl32»r.m8.Inrättningen, ester deH sista reZIm m,!;, npfyllk sit ändamål, sa widt deh tilgängar medgift wik, och at åtminstone någon hufwudfakeiig förändring derwid ej lärer behöfwas, ej torde wara gagnande? Uti en sa wigtig och Rikets wäl sä nära rörande sak, ar der wadeligt, ar genom nya försök blottställa det Allmänna för de swaraste följder.
Robsahm. S. I). Stats-Utskottets Utlåtande af dfen 5 Augusti, hvilket den 6 lades på bordet, angå ende anmärkningar vid Betänkandet örn tit i Götha Canal-Discont insatt öfverskott å. Tulliriedlen för år 1813, b)ef nu åter föredraget och lagdt till Handlin,gafne. Ut Supra» Éx Protocollo Carl Magn. Robsahm. ViIdrag af Protocöllet, hållet hos Hedervärda Bonde-Ståndet vid Urtima Riksdagen i Stockholm ' den 7 Augusti i8i5> S. D. T ill ^Justering upplästes och godkändes Expeditions-Utskottets insände förslag till Kongl. Maj: t Den 7 Augusti 3 57 Maj:t , angående medel till afhjelpatide af förlägenheten i allmänna rörelsen samt 2:ne ark af Riksdags-Beslutet. Ut Supra. Ex Protocollo Olof Werlin. 5. D. E nligt nu ankommet och uppläst Protocolls-Utdrag af den 5 i denna månad, hade Höglofh Ridderskapet och Adeln, med bifall till Herr Friherre Anders Cederström.? gjorda anhållan, att, utan lösningskostnad, utbekomma alla med Bevillnings-ärendet gemenskap ägande Handlingar, för att af honom på enskilt bekostnad af trycket utgifvas, ansett afskrifning» kostnaden kunna af de till Riksdagskostnadernas bestridande anslagna medel utgå; i hvilket beslut Hedervärda Bonde-Ståndet fann skäligt instämma. Ut Supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S, D. Via ytterligare föredragning lät Hedervärda Bonde-Ståndet bero vid Stats - Utskottets sistlidne dag på bordet lagda utlåtande, angående gjorda anmärkningar vid dess den 1 i denna månad meddeldta Betänkande, i anledning af en af Herr Friherre Staél von Holstein begärd upplysning om ett i Götha Canal - Discont insatt Öfverskott å Tull-medlen för år 1813- Ut Supra. Ex Protocollo Olof Werlin. Upp, 358 Den 7 Augusti Uppläst lies samtliga Iliks-Ständcn den 7 Augnsti. Stormägtigste'
Jag torde bäst redogöra för saken medelst upläsande af följande utdr. af Ridd.Utsk:s prof. för d. 30 sistl. Nov. ”Grosshandlaren Hampus Fredrik Kalmberg företrädde samt upviste en af examinerade apothekaren Carl Constantin Lagermark d. 29 dennes för Hr Kalmberg utgifven fullmakt att för adliga Ätten Lagermark N:o 1144 intaga säte och stämma på Riddarhuset.” ”Af stamtaflan öfver adeliga ätten Lagermark inhemtades, att ättens hufvudman, commissionslandtmätare!! i Nylands län Bror Otto Berndt Lagermark är bosatt i Finland samt introducerad på Finska Riddarhuset under N:o 86 bland Riddersoch Adelsmän 3:dje classen ; att närmsta ättemän är dennes broder Fredrik Wilhelm Knut Lagermark, om hvilken å genealogien endast finnes antecknadt, att han är född efter år 1800, utan att, hvarken af å Riddarhuset tillgängliga handlingar, eller eljest uplyst finnes, hvar sistnämnde person är boende, eller huruvida han, likasom sin bror, är Finsk undersåte, eller å Finska Riddarhuset introducerad; samt slutligen att af öfrige ätten Lagermark tillhörande personer, som icke äro å Finska Riddarhuset introducerade, utan bevisligen Svenska undersåter, fullmagtsutgifvaren Carl Constantin Lagermark är den äldsta ättemän.” ”Men enär icke styrkt blifvit huruvida den framför fullmagtsutgifvaren äldre ättemannen Fredrik Wilhelm Lagermark flyttat sitt bo och hemvist utrikes och derigenom sin representationsrätt förlorat ; fann Utskottet, emot stadgandet i 8 § 1 morn. Ridd.Ordn. sig icke kunna godkänna den af apothekaren Lagermark utgifna och af Hr Kalmberg företedda fullmakten; dock skulle detta förhållande, enligt 15 § Ridd.Ordn., af Hr Gr. och Ordf. anmälas vid först inträffande Plenum hos R. 0. Ad.”
Constit.Utsk. har i sitt sednare betänk, sagt, att det icke af grundlagarna är förbundet att för R. St. redovisa de skal, sorn föranledt Utsk. att ogilla inom Utsk. väckta anmärkntsfrågor. Detta uttryck har Constit.Utsk. enhälligt uttalat, eftersom en sådan tanka inom Utsk. enhälligt delades, så att den stränga skrapa, Hr Gr. i anseende till detta yttrande tilldelat Utsk., faller på Utsk. enhälligt. Jag vidhåller ännu, att Utsk. icke har denna skyldighet, och den har också aldrig blifvit utöfvad; ty Utsk. har aldrig inför R. St. framlagt skälen, hvarföre anmärkntsfrågor, som inom Utsk. blifvit väckta, ansetts böra förfalla. I förevar, fall har anmärkn:sanledningen blifvit väckt i ett annat Utsk., der frågan råkat blifva bortblandad, och Utsk. hade sålunda pligten att upplysa R. St. om rätta förhållandet. Detta har Utsk. gjort i sitt nu klandrade betänk., och om Utsk. icke gjort det på ett sätt, som varit nöjaktigt, får Utsk. åtnöja sig med, att det' tror sig hafva fullgjort sin pligt; och Utsk. skall i detta fall föga bry sig om Hr Gr:s klander. I öfrigt torde jag endast få förklara, att då, äf skäl, sorn jag i förmiddagens plenum anförde, någon pröfningsrätt icke är RiksSt. tillagd eller medgifven öfver sådana Constit.Utskts betänktn iaiimärkn:sfrågor, som icke fälla, så anser jag det Vara oformligt och grundlagsvidrigt att besluta, det ett sådant betänk, med ogil - Den 3o Juni e. ra. ogillande stall läggas till handlingarna, samt anhåller jag, att i fall icke ytterligare upplysningar önskas, ifrågavar. hetänkm i vanlig ordning må, utan vidare åtgärd, läggas till handlingarna. Gr. Horn, Claes Fredr.: