Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I det nu ifrågavarande fallet underlättades handeln derigenom, att det gamla trollet Anna Petrowna, som sålde sina gudar, var döpt, hvilken omständighet naturligtvis af mig begagnades för att förehålla egarinnan det oriktiga att som kristen fortfarande dyrka sådant otyg som »bolvaner» och nödvändigheten att genast göra sig af med dem. Men mina på en gång sofistiska och egoistiska påståenden möttes med ogillande af kringstående så väl ryssar som samojeder, i det de förklarade, att någon synnerlig skilnad på det hela taget ej funnes mellan samojedens bolvan och de kristnes helgonbild. Det tycktes till och med, som om ryssarne sjelfva skulle betrakta bolvanerna som representanter för något slags samojedhelgon i den andra verlden. Samojedisk qvinnodrägt. Efter en teckning af Hj. Théel. Sedan gudahandeln emellertid blifvit slutförd, ehuru ej fullt till min belåtenhet, emedan jag tyckte mig hafva fått för litet, bjödos vi, liksom år 1875, af en bland ryssarne att dricka te i hans stuga. Denna bestod af en förstuga samt ett rum, ungefär fyra meter i qvadrat och knappt två och en half meter högt. Ett hörn upptogs af en stor spis; vid sidan deraf fans den mycket låga dörren och midt emot denna en fönsterglugg, under hvilken voro uppstälda några kistor, för tillfället tjenande som tebord. Längs rummets båda återstående sidor voro väggfasta sängställen af bräder, beklädda med renskinn. Fönstergluggen tycktes fordom hafva varit stängd med glasrutor, men af dessa voro nu de flesta sönderslagna och ersatta med bräder. Man kan väl knappast förvåna sig, om glas här är en sällsynt lyxartikel. Samojediska hårprydnader. 1/3 af nat. storl. Genast efter det vi kommit in i stugan, började anordningarna för tekalaset. Socker, kringlor, tekoppar med fat samt en bränvinsflaska uttogos ur ett vanligt ryskt resskrin. Eld uppgjordes, vatten kokades och teet bereddes på vanligt sätt, hvarvid en tjock rök och svårt kolos utbredde sig i öfre delen af det låga rummet, som under tiden blifvit fullproppadt af nyfikna.
14 morn. 6 af i83o års Banco-Reglemente, Bolaget ålegat, för erhållande af den afskrifning och eftergift, om hvars verkställighet anmälan i förenämnde ordning blifvit gjord, utan ock låtit hos sig förete så väl den af Götha Canal-Direction, å Bolagets vägnar, afgifne förbindelse, att Canalen allt framgent underhålla, sorn den likaledes utfärdade afsägelsen af alla anspråk på ersättning af Stats-Verket, jemte alla dervid åtföljande Protocoll och Autorisationer, samt]! funnit dessa Document vara med föreskrifterne eniige och i behörig form inrättade, får Utskottet, som, vid jemförelse af §. 6 naem. 3 uti dess Instruction, ansett sig icke ega att, utan Rikets Ståndets föregående bifall, något förordnande i denna del meddela, härigenom, med godkännande af Fullmägliges behandling af frågan, tillstyrka Rikets Ständer bifalla, det Götha Canal-Bolag nu må erhålla den eltergift och afskrifning af Bankens fordran hos Bolaget, hvarom Direetionen, på sätt berördt är, sig anmält; i hvilken händelse Utskottet vill åt Fullmägtige uppdraga, att låta denna afskrifning verkställa samt det deröfver äskade bevis Direetionen meddela. F. Inre detail-förhållanclen. 1:0 angående Bankens Öfver-Styrelse. (j832 års Rev.-Berättelse pag. 12.) Uti i832 års Rev.-Berältelse är, såsom emot god ordning stridande, upptaget det förhållande, att en af Öfverste-Lieutenanten Hjerta den 22 September 1831 hos Banco-Fullmägtige gjord, men före Protocollets upp - Banco-Utskottets Berättelse N.o ■21.
I grofva brottmål må Domaren försöka med svårare fängelse, att få sanningen i ljuset ther bindande liknelser och omständigheter finnas emot den som anklagad är: förfare dock dermed varsammeliga. ” Den g Martii, 45* 2:0 Lagen innehåller i 17 Cap 7 §• RättegångsBalken att eget husfolk och enskildte tjenare, tå de i tjensten äro, ej må viana, titan så är, att groft brott inom huset skedt och andra ej hafva när Varit,- och detta stadgande tillintetgör nästan alldeles möjligheten af bevisning Om tjufnad. Jag föreslår derföre, att eget husfolk och enskiltä tjenare, så väl hos målsägareo, sorn hos deli tilltalade, böra få vittna i tjufnadsmål, örn dd för öfrigt årö ojäfvige» 3:0 Kongl. Brefvet den £4 April 1754 bju*- der, att hvarken böra vittnen i mål, som angå brott, vittna om sådant, söm emellan fyra ögon säges, eller bör något afseende göras å sådane vittnesmål , när de éj med laga skäl bestyrkas eller af parten vidkännas; Detta stadgande bidrager i märkelig mån att försvåra bevisningen mot tjufvar Och andre missdådare} och emedan den moraliska skyldigheten mätte stå fast, att man är pligtig upptäcka brottet, oaktadt man emellan fyra Ögon fått veta det 5 så yrkat jag, att förenämnde Kongl. Bref till all verkan upphäfves. 4.0 Bland orsakerna till tidsutdrägt med Brottmålsrans; kningar , ärö brottslingars falska Uppgifter om brott, begångHe jlå andra orter, dit de, af sådtn anledning forss, för att undergå ransakning, till kostnad för Kronan, Domarens gäckande och PrötoCollernas fyllande.
Den r8 Julik Utstottet behörigen öfwerwägat; Och ehuru Utstottet icke kan dölja den genom dageliga erfarenheten be, kräftode sanning, att all Gårdfari-handel sa wäl af BoräS och Ulricehamns Städers Borgerskap, som rfwanberörde 7 Häraders Allmoge, ör för Riket ffadclig, såsom befordrande icke allenast benägenhet sör yppighet hos alla ringare folk-classer, utan afwen kringspridande af färbudit, kan ock handa Lurendrägadt och Tullförsnilladt gods, anser Utskottet sig icke kunna emot 92 och 114 §-§- uti 1809 ars fastställde Regeringsform/ tillstyrka någon rubbning uti desse Staders och Häraders pa aldriga Priwilegier och Resolutioner grundade Gårdfari-handelsfrihet, änskönt Utskottet hyser den fullkomliga öfwertygelse, att ensam rattiohet för Allmogen, att, lika med nämnde Staders Borgerskap, bewista och s öppna Bodar eller Stand afyttra a alla Frimarknader i Riket, sodanc egne tillwerkningar och handasiöjder, hwar, rned de aro berättigade idka Gårdfarihandel, skulle ej allenast befordra en lika fördelaktig och saker af, sättning deraf, utan afwen i betydlig man minsta tillgängen pa en del otillakne och öswcrflödige Handelsrvaror, samt bibehålla åtminstone de fran Stä, der aflägse boende wid en mera enkel och tarflig klädsel, som befordrar ett iemnare sköjde-och tillwerknings-begär, samt tycke för egna prvductcr. Hwad ater conttollcn inot missbruk af i fraga warar.de skottek, att, om Kongl.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 10 Jan. 1868. Preste Ståndet den 10 Borgare-Ståndet den lo Bonde-Ståndet den 14 Rikets Stunders underdåniga Skrifvelse, i Jråga om Postförvaltares arfvode för tidningars af sändande och utdelning. (Allm. Besv. och Ekon.-Utskoltets Betänkande N:o 8.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har blifvit anfördt, att, ehuru den medelst tidningsbevillningsstämplingen tidningar pålagda beskattning medförde den förmån, att de finge portofritt försändas, så att en tidning, som afsändes under s. k. korsband med utsatt adress, fortskaffades utan afgift från tryckningsorten till första adressorten, vore likväl, i anseende till åtskilliga olägenheter vid nämnda expeditionssätt, vanliga förhållandet, att postförvaltarne, emot särskildt arfvode utaf tidningsprenumeranten, ombesörjde så väl tidningens afsändande från tryckningsorten som dess utlemnande till prenumeranten å adressorten. Nämnda arfvode bestämdes genom Kongl. Brefvet den 17 December 1851 sålunda, att för tidningar, som utkomma fyra gånger i veckan eller oftare, skulle erläggas 3 R:dr årligen för hvarje exemplar, samt för dem, som utkomma tre gånger i veckan eller mindre ofta, 1 R:dr 50 öre, alt lika fördelas emellan postförvaltarne å afsändningsoch utdelnings-stället. Denna föreskrift syntes likväl obillig för de tid - 20 Exp e di t lonsUtsk otte Is Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 9. ningar, hvilka utkomma mindre ofta. Då nemligen för en tidning, som kostar 20 R:dr, utkommer dagligen och orsakar dagligt besvär för posttjenstemännen, erlades i arfvode 3 R:dr, vore obilligt ali halfva denna summa skulle i arfvode erläggas för den tidning, hvars prenumerationspris endast utgör omkring 5 R:dr, som utkommer endast en gång i veckan och alltså förorsakar posttjenstemännen långt mindre besvär.
Af Herr vol» Ileileiilierg, Ludvig, August, angående anvisande af medel för upprättande af en fullständig plan till Norrbottens kolonisation. Ända till år 1858 då vår nu regerande Konung, såsom Kronprins gjorde sin Eriksgata, eller man skulle rättare kunna kalla det upptäcktsresa genom hjertat af våra norra provinser, dit aldrig förut någon af Sveriges Regenter kommit, och med förvåning såg de skatter, som här lågo förvarade åt framtiden, har den nordligaste af dem alla, Norrbotten, varit i det närmaste bortglömd, och af de fleste ansedd för en fullkomlig lappmark otillgänglig för odling och civilisation, samt till följd deraf oförtjent Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862. 241 oförtjent af all uppmärksamhet från Statsmakternas sida. Och likväl eger denna del af vårt land, som innefattar cirka £:del af Sveriges hela areal, fastän belägen under polcirkeln, inom sig alla de naturliga resurser, som erfordras för att en gång blifva rikt och lyckligt. Här finnes allt som erfordras för en sjelfständig materiel utveckling — odlingstillfällen, hvars omfång man ännu ej ens känner, af en jord, hvars vextkraft ej mer än undantagsvis blifvit rätt pröfvad — vidsträckta skogar, der yxa ännu ej blifvit satt till roten — outtömliga malmfält liggande i öppen dag och majestätiska floder, hvilka på samma gång de utgöra naturliga kommunikationsleder genom landets bördigaste trakter lemna ofantliga naturkrafter för intet till förädlande af jordens, skogens och bergens råa produkter. — Men ändå ligger detta land i närvarande stund, jemförelsevis vildt och öde, det fattas kapitaler och armar, men mest armar, — dess söner äro ännu för fåtaliga att i någon större mån kunna skörda de rika skatter, Skaparen nedlagdt i dess sköte; ty det är i verkligheten bristen på arbetare, som hittills förhindrat och under en lång framtid kommer att lägga hinder emot Norrbottens, likasom i allmänhet de öfriga norra provinsernas framåtskridande, om ej genom in flyttningar från annat håll, denna brist afhjelpes; och det är för detta ändamål som Statens medverkan med rätta torde kunna påräknas till dess egen fördel.
Detta, så ock arbetets värde utur kulturhistorisk synpunkt, har till och med utomlands vunnit ett högt 456 Den 10 December e. m. erkännande. Så har — enligt hvad jag med säkerhet tror mig hafva bekant — uti Frankrike för statens räkning blifvit inköpta icke mindre än 50 ex. För Sverige måste ett fortsättande af detta verk, afsedt att åt efterverlden bevara kännedomen af hvad medeltidens konst uti vårt land af värde frambragt, företrädesvis vara af intresse; och att ingen tid bör försummas att taga vara häruppå, synes bäst vid betraktande af redan utgifna plancher, då af dem synes att åtskilliga af de aftecknade alfresko-målningarne redan här och hvar af tidens hand blifvit utplånade. Detta om saken. Rörande sättet att understödja arbetets fortgång, vågar jag icke med visshet uttala mig. Osäker huruvida under alla de 3 nästföljande åren resor, i och för afteckningar af dessa minnesmärken, behöfva ske till det omfång att föreslagna 1,500 rdr årligen dertill behöfva åtgå, förefaller det mig dock riktigare att dessa medel ställas till K. M:s disposition, för att, sedan de Fria Konsternas Akademi i underdånighet yttrat sig rörande den berättelse, Hr Mandelgren årligen skulle afgifva, enligt förekommande omständigheter användas till ifrågav:de ändamål. Deremot skulle jag önska att till trygghet för Hr Mandelgren R. St:r måtte besluta att vid fortsatt utgifvande af arbetet enahanda antal ex. som af första samlingen, nemligen 40, skola af staten inlösas. Skälet till detta sednare förslag är alt, utan en säker förhoppning härom, arbetet torde afstadna, enär utgifvandet af detsamma är för kostsamt för att någon större afsättning åt enskilde kan beräknas; hvilket ock erfarenheten redan lärer gifvit vid handen. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå Hr Gr:s o. Landtnäs propos., blef Gr. af Ugglas’ yttrande remitteradt till Stats-Utsk:t och prot.-utdraget jemte den kommunicerade motionen lagdt till handlingarne. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Hederv.
Piest-Ståndet ankomne Protocolls-Utdrag , hvarigenom dessa Riks-Stånd till Utskottet återremitterat det af Utskottet deri 27 sistlidne Juni afgifna Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts till Riksens Höglofl. Ständer aflåtne Nådiga Skrifvelse angående straffets skärpande för åverkan å Skogs - planteringar i Skåne och bevisningssättet vid skeende åtal å sådana förbrytelser. Efter uppläsande af omförmälte Anmärkningar, yttrade sig Herr Kammar-Junkaren och Pro» Den so Juli. *997 Protocoiis-Secreferaren Lagerheim salunda: Ehuru af inträlfadt förfall jag ej kommit att vara i Utskottet närvarande då. ifrågavarande ämne förra gången till pröfning härstädes förevar och således ej eller deltagit i Utskottets då afgifne af 2:ne Riksstånd sedan återremitterade Betänkande, anser jag mig likväl, enär frågan nu å nyo till öfverläggning förekommer, pligtig att upptaga ämnet i hela dess vidd till pröfning samt derutinnan vördsammast afgifva mitt yttrande. Under åberopande af de vigtiga skal, hvilka för Skogarnes noggranna vård och fredande i allmänhet blifvit af Justitias Cancelleren Grefve Trolle Wachtmeister i förevarande ämne till Siats-Rådets Protocoll den 31 sistlidne Maj fullständigt framställde, uti hvilka jag för min del till alla delar instämmer, får, hvad först angår det af Kongl. Majus Befallningshafvande i Malmöhus Län föreslagne svårare straff för åverkan å Skogsplanteringar, jag vördsammast förklara, att då den lindring i straffet, som Lagen tillåtit å Skogs-åverkan i jemförelse till den derigenom våldförda ägande rätten, hämtar sin första grund från forntidens behof att få Skogen undanrödjad för att verkställa Landets odling, hvilket förhållande nu mera alldeles försvunnit, då Lagen i 40 Cap. 5 §.
Häraf hemtar utskottet anledning tillstyrka Rikets Ständer, att i underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla om utfärdande af författning, innebärande mera tryggande kontroller, än hittills gällande, emot missbruk vid försäljning och spridande af arsenik och andra gifter. 1 enlighet med Kongl. Maj:ts förslag tillstyrker utskottet, att artiklarne askar och dosor, af sammansatta, eller, såsom arbetade, ej specificerade ämnen; dekorationer, platåer med tillbehör, äfvensom ornamenter ej specificerade; etuis med tillbehör af sammansatta eller ej specificerade ämnen; fjedrar, andra, ej specificerade, än urfjedrar; flaskfoder, oberäknadt våtvarorna; gevär, alla slag eller delar deraf; korgar af sammansatta eller, såsom arbetade, ej specificerade ämnen; korgmakarearbeten, ej specificerade; lackerade arbeten, för så vidt de ej äro specificerade under det ämne, hvaraf de bestå och dit blifvit bonvista; lampor af sammansatta, eller, såsom arbetade, ej specificerade ämnen; ljuskronor af sammansatta, eller, såsom arbetade, ej specificerade ämnen eller delar deraf; mattor af strå eller rötter; nät af alla namn och Apolhcks varor. Arsenik. Askar och dosor. 14 Bevillnings-Utskottets Utlåtande, N:o 13. (lipsarbelen, ej specificerade. Masker. Skrubblor. Assa foetida. Balsam, Band. Bark. slag; redskap och machinerier eller delar deraf, ej specificerade; sikta1-; speglar och lampetter, samt urband och urkedjor af sammansatta, eller, såsom arbetade, ej specificerade ämnen måtte ur sjelfva taxan utgå och i noten upptagas med hänvisning till slöjdevaror, ej specificerade; — äfvensom att fjedrar, urmå i noten hänvisas till delar af ur, ej specificerade. För artiklarne gipsarbeten, ej specificerade, utom bilder; masker och skrubblor har Kongl. Maj:t jemväl föreslagit hänvisning i noten till slöjdevaror, ej specificerade.
Under den tid nu församlade Revisorers granskning omfattar, har Bankens härvarande förråd af guld och silfver icke vid någon tidpunkt nedgått under det i Bankoreglementet fastställda minimum. § 7- Tillgången i utländskt mynt uppgick den 3 Oktober 1864 till R:dr 644,876: 09. Derefter har Banken till årets slut försålt Ryska rubler, motsvarande 2,692: 36. och inköpt samma myntslag för 1,375: 67. hvadan förestående behållning minskats med skillnaden 1,316; 69. så att förrådet af utländskt mynt vid 1864 års slut uppgick till 643,559: 40. eller i Ryska rubler . 642,419: 63. samt Holsteinska, Danska och Norska Specier 1,139: 77. Säger R:mt 643,559: 40. Ang. beloppet af Bankens silfveroch guldförråd i Stockholm Tillgången i utländskt silfvermynt. Inltöp af silfver. — 12 — Transport 643,559: 40. Nämnde förråd af utländskt mynt har sedermera ökats genom uppköp af: Norska Specier 3,150: 98. och Ryska Rubler 9,400; 61. 12,551: 59. så att förrådet af utländskt mynt vid den af Revisorerne den 2 innevarande Oktober anställda inventering, på sätt af 4 § här ofvan inhemtas, utgjorde Runt 656,110: 99. eller i Ryska Rubler 651,820: 24. samt i Holsteinska, Danska och Norska Specier 4,290: 75. Som Bankens härvarande förråd af silfver och guld under förlidne höst nedgått så, att förstärkning deraf erfordrades till förekommande af dess nedsjunkande under det i llankoreglementet föreskrifna minimum, beslöto Fullmäktige den 6 Oktober 1864 att låta från Hamburg hitföra silfver till ett värde af omkring 300,000 Hamburger Banko. Detta silfver inkom under förra hälften af November i 2:ne poster och utgjorde: enligt faktura af den 29 Oktober
Emb.-B er ätt else den 11 Juli 1844. 69 6:o af den 30 Oktober 1841, uppå Riksdagsfullmäktigen Pehr Östmans från Södra Ångermanland underdåniga ansökning om understöd af allmänna medel för uppmuddring af Storö fiskehamn i WesterNorrland; 7:o af den 30 Oktober 1841, uppå en af Riksdagfullmäktigen Nils Strindlund ingifven underdånig ansökning i åtskilliga Södra Ångermanland rörande ämnen; 8:o af den 27 Mars 1843, uppå Riksdagsfullmäktigen Johannes Johanssons, såsom ombud för Oroust och Tjörns Häradshmar, underdåniga ansökning om befrielse från utgörande af vägrödjningsafgift; 9:o af den 29 September 1843, uppå Riksdagsfullmäktigen Nils Strindlunds, å invånarnes i Södra Ångermanland vägnar, underdåniga ansökning om erhållande af någon lämplig plats i Stockholm för upplag af ved från norra orterna; samt 10:o af den 17 April 1844, i anledning af Riksdagsfullmäktiges af BondeSlåndet från Götheborgs och Bohus län underdåniga ansökning angående Köpings rättigheter för Fjällbacka fiskeläge. Kommande dessa Kongl. Resolutioner att till Hedervärda BondeStåndets Kansli öfverlemnas. Slockholm den 11 Juli 1844. C. L. Landin. J. N. Söllscher. R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse 1844. 10 Bilagor till R. St. Justitie Ombudsmans Embets-Bercittelse den 11 Juli 1844• Uppgift på Rikets Ständers under Riksdagen åren 1840 och 1841 aflåtna underdåniga skrifvelser, hvilka ankommit till Kongl. Maj:t uti Dess Justitie Departement, jemte anteckning af de åtgärder, som i anledning deraf blifvit vidtagne. 1_:o af den 4 Mars 1840 angående af Rikets Ständer godkända förslag till ändringar i Rikets Grundlagar i fråga om en ändamålsenligare organisation af StatsRådet (1. *). Kongl.
Banko-Fullmägtige hafva under den 13 Maj 1852 fastställt Instruktion för Tryckeri-Föreståndaren i Banken, hvilken, i följd af förre inne-a Förestå^ dare. 28 hafvarens, Myntproberaren C. A. Brolings inträffade död, ledigblifna be fattning, derefter är vorden af Fullmäktige, medelst förordnande, återbesatt. Nyssbemälde Broling innehade i lifstiden äfven befattningen såsom Bankens Gravör, men denna är nu mera frän Tryckeri-Föreståndare-ljensten skiljd, emedan, sedan Banken en gång förskaffat sig patricer till alla sedelvalörer, det icke vidare erfordras annat graverings-arbete än för nytt föräudradt sedelmynt, då sådant kan ifrågakomma, eller för vissa tillfälliga behof, hvadan det ansetts mindre lämpligt och på längre lid komma att medföra större kostnad att för dessa ändamål anlaga och belasta Löne-Stalen med en Gravör, än om sådant arbete, vid förekommande fall, godtgöres serskildt, då Banko-Styrelsen också är oförhindrad alt anlita den som kan finnas mest skicklig att arbetet utföra. I sammanhang med utfärdandet af ofvanberörde Instruktion hafva Fullmäktige, efter Under-Styrelsens börande, funnit skäligt bestämma ersättningen för tryckning, nuinmerering samt seriebokstäfvers anbringande eller littereriug af Bankens sedlar, i ett för allt, till följande belopp, nemligen : för 1000 st. sedlar å 500 och 100 B:dr, till 4 R:dr 28 sk. » » 33} » 16} » » 2 » 34 » * » 10 » 6} » förut utgörande 2: 14. » 2 » 4 » » » 2 » 32 sk. e 1: 17. »1 » 6 » hvilken ersättning dock utgår med något högre belopp för sedlar, som tryckas å papper, hvilket i halfva ark frän Tumba Bruk lefvereras. §. 44.
Vid den sista riksdagen, han hade kvar i lifvet, » smet » han dock, måhända af förargelse öfver tullfrågornas utgäng, ifrån afslutningen, utan att derom på förhand underrätta någon, och öfverlät åt sin gamle antagonist Carl Ifvarsson att oförberedd träda fram och bringa ~ kammarens omtyckte och bäste talman den sedvanliga af * skedshälsningen. Sparres städse stridsfärdiga, ofta aggressiva lynne kom honom lätt att, såsom Sigfrid Wieselgren en gång sade, ’ med sin stora klubba, svängd såsom Starkodders af try par starka armar » damma på » ’ med besked. Men hans okonstlade och rättframme kammarkamrater hyste å sin sida föga försyn för det grefliga skinnet, utan gåfvo så grundligt igen, att man ovilkorligen kommer att ^: änka på: » sådant läder skall sådan smörja ha ». Men nog var han, såsom han sjelf erkände, » en ful fisk att fjälla », icke minst derför att han bättre än de förstod att » variera på konfekten ». Ibland voro .de dock rätt sams, ty » pax slåss och pax förliks », sade bondgumman till Fredrik den store. Men aldrig sågo Sparres riksdagskamrater och knappast några andra häller med vördnad upp till honom, hvilket den Ridderstadska tidningen tyckes egendomligt nog på fullt allvar föreställa sig. Ett par citat från män, hvilka både vida mer än Sparre tänkte först och talade sedan och åtnjuta mer obestridd aktning af alla partier, kunna vara betecknande nog. Vid 1884 års riksdag förklarade t. ex. den man, hvars afgång lemnat ett ännu icke fyldt tomrum i riksdagen, Ola Andersson, sin uraktlåtenhet att bemötaSparre, då han betecknat åtskilliga af Andrakammarleda-möternas sträfvanden såsom » oförskämda », uteslutande bero derpå, att han vore fullt förvissad om, att ingen enda af kammarens ledamöter fäste det ringaste afseende vid hvad Sp. yttrade, särskildt då han uppträdde som tuktomästare i fråga om heder och moral. Året förut hade samme man gifvit honom en första (? ) varning, att » han ville låta bli att uppträda som läromästare i fråga om heder.
N:o 139. R. St. underdån. Skrifv. N:o 169. Motion N:o 85, angående förändrade lagbestämmelser i afseende på by sättning. Motion N.o 104, om revision af Nya Trollhätte kanalbolags räkenskaper samt Statens bidrag till kanalbyggnaden, och utredande af Statens andel i bolagets inkomster, m. m. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 169 och Mern. N:o 214. R. St. underdån. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Utlåtande, angående anvisandet af anslag till komplettering af bristande trajfikmateriel å redan anlagda fern v ägs-stambanor. (R. A.) Uti Kongl. Maj:ts den 1 sistlidne December angående Statens jernvägs-anläggningar afiåtna nådiga Proposition, (införd under N:o 47 i lista Samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoll), har Kongl. Majit, i fråga särskildt om rörelsematerielen å Statens redan anlagda stambanor, funnit sig böra, på sätt och under vilkor här nedan närmare förmäles, äska ett belopp af två millioner Riksdaler till komplettering af bristande dylik materiel.