Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
IpDelfer för roiga i Memorialen R:iS 68 o<$ 85 upgifna ©runDlagSparagrafer; jemlift Memorialet R:o 119; od) fyafroe SEBi, meD affeenDe io5 affeenDe på ftftnämnDa IpDelfer oct) Deraé förf>ållanöe tid De i 1 Momentet omförmälDa ‘Sörftag, velat förflata: a) Det f)Voarfcn öfverläggning eller befttit om famma IpDetfer må viD näfta SufoDag äga rum förr än De t Memorialen 9ft:iö 38, 68, 85, 105 od) H'7 fcamftäUDa od) tia grunDlagéenlig befyanDling viD näfta SviföDag antagna förflagen, fåfom ett f)elt, äro goDFänDa; b) att goDfännatiDct af ftftnämnDa förflag, fåfom ett Ijelt, ej må IftnDra en Derpå följanDe pröfning af förenäninDa färjfilDa IpDelfer, ener ett på fåDan pröfning gnmDaDt antaganDe af flera ener färre af Defamma, meD Den verfan, att Ijvar od) en få antagen IpDelfe införeé i paragrafen, i fjället för Denneö uti Memorialet 9t:o 68 eller 85 äganDe. ©en ftft< nätunDa bibeljåneö Deremot oföränDraD, få framt Den färfttlDa IpDelfen för> faftaö; famt c) att Den (pDelfe, fyvilfen, i anleDning af Memorialet 9i:o 54, blifvit upgifven för Svegeringöformenö, t Memorialet 9t:o 68, ineD £)rDningé
GUIMARD. Min hustru Elise! SAMUM. 148 BISKRA. Hvem står bakom gardinen och lägger sin hand om hennes hals? GUIMARD. Det är min son Georges! BISKRA. Hur gammal är din son? GUIMARD. Fyra år till Saint-Nicolas! BISKRA. Och han kan redan stå bakom gardinen och hålla en annans hustru om halsen? GUIMARD. Det kan han icke men det är han! BISKRA. Fyra år gammal med blonda mustacher! GUIMARD. Blonda mustacher, säger du! Ah, det är Jules, min vän! BISKRA. Som står bakom gardinen och lägger sin hand om din hustrus hals! GUIMARD. Ah, djäfvul! BISKRA. Ser du din son? GUIMARD. Nej, icke nu mer! SAMUM 149 BISKRA (imiterar klockringning på guitarren). Hvad ser du nu? GUIMARD. Jag ser klockor ringa och jag känner smaken af lik det luktar i munnen som härsket smör fy! BISKRA. Hör du inte diakern sjunga ut barnlik? GUIMARD. Vänta nu! Jag kan inte höra det men önskar du det? så nu hör jag det! (svårmodigt) BISKRA. Ser du kransen på kistan, som de bära emellan sig? GUIMARD. Ja BISKRA. Det är violetta band och där står med silfver tryckt »Farväl, min älskade Georges Din Fader». GUIMARD. Ja, det står där! (Gråter.) Min Georges! Georges! Mitt älskade barn! Elise, min hustru, trösta mig! Hjälp mig! (Famlar omkring sig.) Hvar är du ? Elise! Har du gått ifrån mig ? Svara! Ropa din älskades namn! EN RÖST (från taket). Jules! Jules! SAMUM. 150 GUIMARD. Jules! Jag heter ju Hvad heter jag? Charles heter jag! Och hon ropade Jules! Elise älskade hustru svara mig, ty din ande är här jag känner det och du lofvade mig att aldrig älska någon annan (Rösten skrattar.) GUIMARD. Hvem skrattar! BISKRA. Elise! Din hustru!
När läraren har en klar idé om omfattningen av sina omsorger, uppstår frågan, hur man skall meddela dem till eleven. Vi har redan anvisat, att läraren skall delta i lekar och att någon gång inbjuda dem till sin innersta krets samt göra oväntade besök i ungdomens kvarter. Dessa besök skall visa att eleven är hemma vid de av lagen uppsatta tiderna, att han har hälsan, att rummet är snyggt och att hans ekonomiska ställning är klar, att både elevens och föräldrarnas och värdfolkets egendom vårdas samt undersöka i vilket sällskap eleven befinner sig. Härunder har läraren möjlighet till de förtroligaste samtal med råd och anvisningar om livets allmänna förhållanden och meddela rättelser om så behövs. Att denna uppsikt är nödvändig är alla överens om, men hur den skall verkställas råder delade meningar och hur skyldigheten skall fördelas mellan de olika lärarna. På en del ställen delar man staden i kvarter och lärarna inspekterar sina områden. På andra ställen sker det efter relationer till föräldrar eller beroende på vilken klass i gymnasium eleven tillhör. Hur man än löser problemet har rektor överinseendet. Det är inte lätt att begära detta av läraren, som först undervisar 6-7 timmar om dagen och har tillsynen hela den tiden, sedan skall rätta stilar och förbereda nästa dag. Han kan behöva sina aftonstunder till rekreation och husliga förhållanden. Detta har lett till att inspektionerna ibland blivit alldeles ogjorda eller att flera inspektörer har delat på samma område, så att t o m bröder kan ha fått olika besök på en och samma timme. Här visar den ambulatoriska undervisningen ett avgjort företräde, då eleven njuter undervisning och uppsikt av alla lärarna, som delar på bördan. Då de träffar eleven under långt tid, 6-8 år, hinner de väl känna hans karaktär. Ett sätt som kommittén inte känner så väl, men som prövats med framgång på vissa ställen, är att lärarna, som vid de större skolorna är 6-7 stycken antingen har sin dag eller sin vecka för att besöka ungdomarna i deras boningar. Då skulle ingen varm lärare vilja undandra sig dessa besök. Det är den dagliga bördan som blir så tung. En olägenhet med denna metod är att eleverna inspekteras av andra än sina egna lärare. Men i den åldern kan de säkert ha förtroende för vilken lärare som helst. Vid den ambulatoriska läseordningen försvinner denna olägenhet helt. Under alla omständigheter får inte medlärjungar utnyttjas till något slags biträde. Det skulle vara rakt stridande mot sakens natur.
(Bil. till a Hufv.Tit.) Utlåtande, i anledning af väckt motion, rörande löne-tillökning för Kyrkoherden i Waxholm. Genom ProtocollsUtdrag den i5 December 1828, har Högv. PresteStåndet till StatsUtskottet remitterat i6o Stats-Utskottets ett af Hr Prosten Anjou afgifvit Memorial, hvaruti blifvit andragit, huruledes Kyrkoherde-beställningen med dermed förenade Garnizons-och FångPredikantstjensten i Waxholms Stad, vore af så sällsynt svag beskaffenhet, att, ehuru dubbel tjenstårs-beräkning densamma åtföljde, vid inträffad ledighet år iSaa ingen enda Sökande sig dertill anmält: att, sedan DomCapitlet, efter det ny ansökningstid lika fruktlöst ti 11— ändagått, på förslag till lägenheten, sorn är af Consistoriel! natur, uppfört 3 Prestman, desse alla detta förtroende sig undanbedt; och att vid ytterligare förlängd fatalietid infunnit sig blott en enda Sökande, för hvilken, enär de jemte honom till profs afläggande utan ansökning missiverade Prestman, äfven afsagt sig förslaget, på DomCapitlets af K. M:t i Kader bifallne hemställan och efter Församlingens hörande, Fullmagt slutligen blifvit utfärdad. Med Nådig uppmärksamhet på detta ovanliga förhållande, hade K. M:t den 22 December 1824 täckts anbefalla Församlingens hörande, huruvida den icke vore villig att något mera än förut bidraga till dess Pastors nödtorftiga underhåll, och då i anledning deraf Stadens till största delen fattige innevånare förklarat sig icke kunna öka det årliga vanliga bidraget till Pastor 32 sk. med mera än 16 sk.
Li -mundering, indelta infanteriets; anslaget till Liggetidsoch Nådårs-besparingar; upphörande af Lilla Djurgårdens öfverlåtande till Ulltuna institut Linköping, anslag för hamnen vid , „ lån för reparation af Domkyrkan i I;Otserioch Fyrings-stalerne anslaget för ibid 164, 204. i 96 _ 194. 198, 221, 208, 271 74, i5o, 210. 10 Herjeådalen, ultappning af myror i . Hjelmare/!, undersökning ang. sänkning af sjön Hingstar, anslag lill inköp af utländska Hofhållnings-anslag, 11. K. H. Kronprinsens Hofi agtvarfvet, indragning af . Hof-rätternes betjening; ersättning för förlorade sporlelinkomster åt . Hofveriskyldigheten, i Skåne; upphörande af Holmar, Krono-, ang. bosättning å åtskillige sådane i Bobus läns skärgård Ilospitals-fondens understödjande; åtgärder lill . Hufvudbok för Kongl. Siats-kontoret; upprättande af en Hufvudtitlarne, se Stats-reglering, Hunne och Halleberg. Utsyning derifrån för Åse häradsboer Husmän och torpare å kronans egendomar. Tryggad be„ besittningsrätt för Ifö-sjön, anslag till utdikning af . 194 Indelta räntors uppförande i rikstaten; se Statsreglering. Indragnings-staten, allmänna; reglering af ... 125,208 Infanteriets-regementsmöten, utsträckning af indelta 73, 149 Inkomster, Stats-verkets; beräkning af 37, 112 Inspektionsresor, General-tull-direktörens; kostnaderna för 3o Instrultions-kompagnier; anslag för inrättande af . 73, 14.0» 210 Invalid-inrättningen å Ulriksdal; upphörande af i3i i85 1 I 11 Jern vägs-anläggning mellan Christinehamn oell Sjöandan; lån lill en . mellan Ötebro och Hult Jordbrukare; anslag lill understöd åt fattige . Jordlagren i riket; anslag till undersökning af de olika .
Huruvida det af Herr Grefve von Platen omförmäldte meddelande, beröring och förening kunna, igenom Tafflarne vinnas, eller om dervid för den goda saken något blir uträttadt, öfverlemnar jag till Höglofl. Ridderskapets och Adelns upplysta omdöme. Jag tror att Stånds*) klubbar 6Vara emot detta ändamål. Om, såsom jag fått anledning att tro, Statsutskottet vid sista Riksdag, i sitt betänkande i detta ämne föreslagit: att någon betalning skulle anordnas Herrar Taleman, för den kostnad de kunna använda vid deras såkallade representation j så hemställer jag vördsammast, i händelse Riksens Ständer skulle bifalla en sådan kostnad, om den icke nu genast, vid Riksdagens början, bör till belopp bestämmas, Likväl tror jag icke att Ständerne, af berörde betänkande, äro härtill förbundne, utan ödmjukeligen föreslås, att icke allenast Tafflarne, Utan äfven berörde representationskostnad, må ifrån Riksdagskostnaderne uteslutas. Den ] 8 Februarii, '191 N:0 8, Friherre Ankarsvärd, Carl Hindric; Emot Herr Grefve von Plåtens väckte motion yörande återupplilvandet af TalmänsTaffiarne, anser jag mig böra yttra , att jag tror det dermed åsyftade Represemanternes förtroligare umgänge, alldeles icke kunna befrämjas. Sådan? större måltider blifva i min tanka hädanefter såsom hitintills af ganska likgiltigt införande på affairernes gång och snarare tidspillande, än någon annan nytta medförande i och jag anser dessutom redan genom klubbinrättningarne åstadkommit, allt hvad man kunnat önska för umgänges-tillfället emellan Stånden: men hufvudsakligast anser jag den hushållsoch besparingsanda, sorn vid detta Riksmöte måste stämpla Riksens Ständers åtgärder, och vittna om deras tankar på hemmavarandes belägenhet fordra, att Riksens Ständer uti intet fall slösa på sig sjelfve, hvarföre jag afstyrker Herr Grefve von Plåtens motion om återupplifvande af TalmänsTaffiarne. Sf:o 9, Herr Rothliebt Axel-.
N;o 27, i anledning af återremiss utaf Utskottets, under N:o 8, af"gifna utlåtande öfver vackt fråga om förändring i 12 Gap. 1 § Giflerrnåls-Balken och 15 Cap. 24 § kyrkolagen; samt Prot.-Utdrag, den 16 November i844' 325 N:o 28, i anledning af ålerremiss af Utskollets betänkande», N:ris 2 och 12. S. D. Återremilierades, till följd af gjorda anmärkningar, Lag-Utskottets den 13 dennes f. m. på bordet lagda betänkande, N:o 30, i anledning af väckt motion om förklaring af Kongl. Kungörelsen den 1 October 1812, rörande vissa iagltagelser vid besvärs-skrifters och ansökningars inlemnande. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedannämnde den 13 dennes f. m. på bordet lagde betänka liden: N:o 73, i anledning af väckt motion om upphörande af rättigheten för Calmar stad och domkyrka att uppbära bropenningar för underhållet af 2:ne inom stadens område belägne bryggor; N:o 74, i anledning af väckt motion örn stadgande at viss afgitt för öfverfarten öfver Långebro i Christianstads Län; N-‘o 75 , i anledning af väckt motion om åliggande för Cornmeree-Collegium att kungöra, hvilka handlingar, som för bestyrkande af utländska hit ankommande fartygs nationalitet erfordras; samt N:o 76, i anledning af väckt motion örn upphörande af den genom Handels-tractaten med Ryssland stadgade nedsatte tull å från Finland inkommande varor. S. D. Remitterades lill Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet Grefve Munters, Carl Göran Detloff, den 13 dennes e. m. på bordet lagda motion om upphäfvande af alla hittills gällande sladganden, som ansetts lägga hinder i vägen för Adelsman att söka tjenslbefattningar i städerna; tillika med de i anledning deraf denna dag afgifna yttranden.
Ståndet tillkänna hvilken tanke jag hyser, så torde det tillåtas mig alt med full opartiskhet framställa min åsigt ang:de voter:s-proposme. Förhållandet med de af Hr Frih. o. Landtm, framställda frågor, jemte derå afgifne eller afgifvande svar, synes mig icke gifva anledn, till de farhågor, som Hr von Hartmansdorff fattat. Om, efter del Hr Frih. o. Landtm., uppå inhämladt svar, gifvit tillkänna huru det utfallit, Hr von Hartmansdorff varit med dess innehåll missnöjd, så hade ju votering deröfver kunnat begäras. För min del finnér jag det af Hr Frih. o. Landtm, framställda förslag lill voter:s-propos. vara ganska tjenligt och tror ali det hör af Ståndet godkännas såsom det lämpligaste förfaringssätt vid della tillfälle. II. Ex. Frih. o. Landtm, lät härefter upläsa följande förändrade förslag till voter:s-propos.: Den, som bifaller, alt till kontra-propos., vid yrkad votering i fråga ora återremiss af Allm. Ilesv. o. F.kon.Utsk:s betänk. N:o 3!), anlages det af Frih. Stjernstedt, Aug. Wilh. framställda förslag, voterar Ja; den det ej vill voterar Nej; vinner nej, kommer serskildt alt afgfiras, huruvida antingen det af Hr von Hartmansdorff, Äng., framställda förslag eller afslagå nämnde betänk, skall blifva kontra-propos. vid ifrågavar. votering. Då nu H. Ex. hemställde om R. o. Ad. behagade godkänna delta förslag till kontra-propos., ropades ja, hvarjemte Gr Sparre, anmälde sig och yttrade: Den 12 Mars f. m. Hr Frih. o. Landtm, har redan förut1 låtit upläsa förslag till propos. och gjort framställning derå.
Skall hon köpa handdukar och icke kan skilja linne från bomull, skräp från det som duger, ja — så hjelper henne hvarken algebra eller statskunskap. När den^ rätta lärotiden är förbi, måste den nya husmodren börja lära för lifvet. Det blir ett drygt arbete. Sjelf måste hon vara både lärare och lärjunge. Hennes hog är förut riktad på annan sorts sysselsättning; det nya förefaller henne själlöst och ointressant och tar dertill hela hennes tid i anspråk, oöfvad som hon är. Hon, som förr skulle hänga näsan öfver boken både nätter och dar, blir snart nästan oförmögen till tankearbete. Hon törs icke fördjupa sig i andra funderingar, än dem som röra maten och kläderna, kläderna och maten, ty då kunde det hela lätt gå på tok. Att den som måste lefva under så ogynsamma förutsättningar — en hel del andra att förtiga — icke kan utveckla sig fritt, icke kan bli en hel menniska, bör icke synas underligt. Hon måste nästan helt gå upp i det dagliga » slitet » och upphör så småningom att lefva som individ, måste till slut vänja sig af med att hafva några egna önskningar och tycken, n. b. så vida hon icke just hör till det fåtal lyckliga, hvars hog och anlag uteslutande äro riktade på dylika praktiska hvardagsgöromål. Hon borde j u visserligen ha de flesta väckelserna, de största anledningarna till verksamhet, men trycket af dessa sig ständigt pånyttfödande hvardagsgöromål, som i sig sjelfva äro så otacksamma att fullgöra, blir för den, som ej är rustad att bära det, rent af till en odräglig börda, som lätt kräfver hvarje initiativ, och förlamar den smula spänstighet, en förvänd uppfostran möjligen lemnat qvar. Den » lösen » Guido och många med henne lägga i qvinnans mun: » Inga initiativ, inga beräkningar, bara lunka fram på utstakade vägar med så litet hufvudbry som möjligt » (se Idun n:r 6, 1888) torde vara en lösen, som blifvit henne påtvingad af omständigheternas makt och icke en sjelfvald sådan — således ingens lösen i egentlig mening. Nå väl!
Återstår således en erforderlig summa af 26.333^ r:dr. Då nu StalsUtsk. har föreslagit att lemna ett anslag af 26,666| r:dr, hvilket uppgår till, och något öfverstiger, hvad krigs-kolhm härutinnan begärt; så tror jag för min del alt då man känner den hushållsänka, som är rådande inom detta departement af krigs-kolhm, man ej har att befara någon skingring af förrådet. Den 19 Juli. 169 Att lemna summan med förbehåll, att intet från förrådet derutöfver uttages, är svårt, så framt man ej gifver något förslags anslag. — I anseende till tidens korthet tror jag det äfven vara farligt att återremittera detta betänk, emedan man derigenom kunde äfventyra att ingenting få; hvarföre jag vördsamt vågar hemställa att R. o. Ad. täcktes bifalla detsamma. Hr Printzensköld, Carl: Jag bade önskat, att StatslJlsk:s betänk, varit så bestämdt till sina ordalag och så fullständigt affattadt, att K. M. då nödvändigheten hindrade Honom att anlita reservförrådet för beväringens behof, äfven kunde anskaffa ersättning för de uttagna persedlarne; men då för det närvar, en förändring i sådan syftning ej lärer i anseende till riksdagens snart förestående slut, vara möjlig att tillvägabringa; oell då man, på sätt Hr von Troil ganska riktigt anmärkt, ingalunda äger någon den ringaste anledn. att befara misshushållning inom detta departement af krigs-kolhm med de medel, som varda dit anvisade; så tillstyrker jag för min del bifall till StatsCtsk:s betänk. FIr von Hartmansdorff: Jag har gjort min anmärkn., ej derföre alt jag misstror krigs-kollegii, eller förvaltningen af sjöärenderna, eller något annat embetsverks hushållning med statsmedlen, men derföre alt jag enser nödigt och rigtigt, alt R. St. första gången som mig vetterligen ett dylikt beslut fattas, fullständigt uttrycka en grundsats, som bör vidmakthållas.
Efter nogaste öfwerwägande af de flere sa gansta wigtiga stal, Kong!. Maitts ofwanintagne Na, diga Proposition innehaller, har Stats-Utstottet ansett sig böra med Kongl. Masi.t instämma deruti, att Swerige hwarken bär eller kan betala Rikets Utländska Skulder annorlunda, än Kongl. Maj:t i Nader behagat proponera och här nedanföre närmare utredes; I följd hwaraf; och beträffande först Kongl. Pommerska Kammarens Wexel-stuld till atffillige Banquirer t Hamburg stor 353,262 Riksd43 fl. Hamburger Banco, för hwilken Riksens Högloft. Ständer, enligt hwad ofwanberördt är, meddela; deras willkorliZa sarantie, sa tilistyrkeS, sDen 9 Julik. 142; att denna Skuld, enligt ordalydelsen af sielfwa garantien , sa till Capital, som dera beräknade räntor genast utplanas och fran Niksgalds-Contoirels Räkenskaper afföres. Dernäst, och i anseende till Rikets CapitalGäld i Holland, Brabant och Genua för derstädes upptagne Län, tilistyrkeS afwenledeö, att twa Tredjedelar af denne Capital-Gald, sadan dea war wid innewarande Riksdags början, (utan art häruti inbegripas vfwanberörde af Swcnste Medborgare till inlösen anmälde 418 Obligationer uti Holländske och Brabantste Lanen,) jemte dera beräknade Jnkeretzen, nu genast aldeles försivinna; da den återstå» ende Tredjedelen tills widare wäl ma uti RiksgäldsContoirets Räkenffaper upptagas, dock öfwerlemnaS till Kongl. Majus afgörande, att, om och när KonA. Mant stulle finna det nödigt något anspråk pa berörde Tredjedel erkänna eller ock förklara den samma aldeles förfallen och till intet gjord, pa lika sätt, som, i afseende pa de tiva Tredjedelarne och räntorne, förut ar tillstyrkt.
Herr Borgmästaren L-ncbm-m trodde det nägon bestämd föreffrift i detta hänseende nu i förtid, icke borde af Lagcklkssottet förestås; utan symes det böra pä Kongl. Majtts för farffildte fall afgifwande Nädiga Inslruäkioner böra ankomma, huruwida en Embetsman kunde anses berättigad, at wid Fiendes påträngande nedlägga sin Tjenstebefattning eller icke. Herr Borgmästaren beklagade wäl en Embetsman, som wid Fiendens infall saknade bestämdt rättesnöre för sina åtgärder, men han fann. bet nu icke wara sig kilständigt, at inga uti uägtst lletaillersät Utlåtande häröfver. Herr DoÄor 'VV^bliii och Herr ^88688oren 8jnclin yrkade Betänkandets oförändrade bibehållande. Riksdagsmannen petter förenade sig med hwad H^r Lagman blnusvvolk piojcekvist. Herr DoÄor 8tt-rrk hemställde, om icke Tredje punäsn storde göras lika sa wilkorlig som Första kunLtsn af Herr ^88L8S0rei> von 8cb2Mr,'8 anförande, sä at en Embetsman följagkeligen icke kunde efterär tiltalas, antingen han af fruktan för Fienden nedlagt ljensten eller icke. Herr Prosten Hhl8tecf förenade sig dermed sä Mycket häldre, som han inst ansäg detta wara Betänkandets afsigt; Men Herr Prosten yrkade, ak nägon ändring deruti icke mätte göras. Herr Den 8 Mars. 55>r Herr Stats-8ec> eter arén lannerstjerna och Herr Borgmästaren immcjvist upkommo. Herr Baron och Ordföranden proponera bifall til 6 H. uti Herr Lagmannen von llauswoliks ofwannamnde striftetiga anförande. Beswarades med Ja och Mej, hwarjemte votering ästades; af sadan anledning gjorde Herr Ordföranden följande proposition: Den som bifaller Andra Beredningens Betänkande, sa at
Revisorerne få anmäla, att den, efter aflidne Förråds-Tygvaktaren vid denna Station, Kamreraren G. Gåse, år 1824, yppade uppördsbrist för effekter, till ett värde af 11,286 R:dr 15 sk. 1 rst. Banko, blifvit, på grund af Kongl. Kammar-Rättens den 30 December 1842 meddela de Utslag, afskrifven. Kostnaderna för Kongl. I betraktande deraf, att icke obetydliga kostnader i och för detta Varfs-etablissement Staten tillskyndas, och i förmodan att det ändamål, för hvilket nämnde Varf tillkommit, numera kan på lämpligare sätt vinnas, anse Revisorerne, att samma Varf borde hädanefter upphöra. — 156 — Någon anmärkning mot denna Stations räkenskaper har från Revisorernes sida ej förekommit. Grötlieborgs Station. Räkenskaperna för år 1842 äro uti Kongl. Kammar-Rätten granskade med anmärkningar, men för år 1843 hafva de ännu icke undergått revision derstädes. De utvisa : Debet. år I§42. år 1843. Balans frän föregående året: Uppbörd: Credit. Utgift: Till Kongl. Förvaltningen af Sjö- ärenderna 142: 17. 8. 142: 10. — Balans till påföljande året: 4. utgöras af: Vid räkenskaperna för denna Station bafva Revisorerne icke funnit något att erinra. Lots* och Fyrlng-ssamt liOtseri-Indragnings-Staten. Kammar-Rätten äro räkenskaperna för begge revisionsåren granskade utan anmärkningar samt utvisa: Debet. år 184*. år 1843. Balans från föregående året : — Extra stats-anslag 80,000: 40,000: Anslag af allmänna Indragnings staten 599: 46. —• 556: 20. Öfverskott å lotsoch båkmedlen åren 1840 och 1841 34,676: 44. 6. Balans till påföljande året:
Den.brådskande fart, hvarmed man oeftergifligen äskar ett hastigt afgörande af denna maktpåliggande fråga, tillåter icke heller alt ett enda ögonblick laga i betraktande lämpligheten af Statens inblandning uti Enskildas affärer, emot hvilken man i den goda dagen häftigt protesterat, men den man nu i nödens stund med nästan högljudd trotsighet ovilkorligen fordrar. Sist får jag särskildt reservera mig emot förslaget att såsom alternativ kunna kontrahera om ett kreditiv på 3 millioner Specie, ty detta kan begagnas på ett sådant sätt, alt derigenom utöfvas en betänkligare tryckning på banko-valutan, än genom en verklig indragning af ett silfverlån.’’ Uti denna reservation hafva Riksdags-fullmäktige Nils Andersson, Anders Andersson och Herman Obom instämt. Af Herr Riks-Arkivarien Nordström och Herr Hesselgren, hvilka ansett frågorna om lånets upptagande och om sättet för de upplånade medlens användande ega det sammanhang med hvarandra, att de båda bordt af Utskottet gemensamt behandlas, helst den förra frågans bedömande måste i väsentlig mån bero af ändamålet eller huru lånet kommer att användas. Häri hafva instämt Riksdags fullmäktige Carl Dahlgren, Olof Olsson, Jonas Andersson och Peller Cart Andersson, de tvänne sistnämnde under åberopande af d skäl, Herr Doktor Sandberg i sin reservation anfört mot sättet för ärendets behandling af Utskottet. Af Herr Bodell, sorn, med anmälan att han ej i beslutet, men i justeringen deraf deltagit, anförde följande: Om Banken skall kunna öka sin sedel-emission med 12 millioner R.dr till näringarnes understöd, så måste ett lån i silfver vara upptaget och denna melalifond i samma stund finnas att tillgå här eiler å utländsk ort. 1 annat fall skulle de utsläppta sedlarne möjligen underlätta uttagning af deri lilla silfverfond, som Banken nu eger. Alt alternativt tillåta operationens förvandling ifrån eli bestämdt silfverlån lill ett aftal om kreditiv på utländsk ort, synes mig högst betänkligt. Den sednare utvägen innebär ingenting annat än att skaffa Banken en bjanko-kredit, åtminstone lill en lid.