Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Privilegier en half mil. half mil. Då ett Boktryckeri •—> staDå ett Boktryckeri —, stadens rätt. dens rätt. Den Dea Cons titutions-Utskottets Memorial, N.-o 3. Den ett nytt Boktryckeri inrättar •— —- — till åklagaren förverkat. Sedan anläggningen af ett Boktryckeri blifvit till Konungens Befallningshafvande anmäld, åligge det honom genast eller med först afgående post derom underrätta JustiliaeStats-Ministern. Den ett nytt Boktryckeri inrättar . till åklagaren förverkat. Lag samma vare, der Boktryckeri ombyter ägare. I båda fallen åligge det Konungens Befallningshafvande. sedan behörig anmälan hos honom blifvit gjord, att genast, eller med först omgående post, derom underrätta Juslitise-Stals-Ministern. Se Bih. 3 Sami. Mern. Ridd. o. Adelns Prot. B. XVII: pag. 251. XVIII: 121. Preste-Ståndets Prot. B. X: pag. 526. XI: 455. Borgare-Ståndets Prot. B. V: pag. 1178. Bonde-Ståndets Prot. B. IX: pag. 13. Förslag till förtydligande af Stadgandet rörande anonyma Skrifters införande i Tidningar eller Periodiska Skrifter. T ryck frihets-Förordningen. §. 1. 9:o Hvarje Skrift — ■— ä garens ensak. Lag samma — - Skrift utgifva. Utgifvare af Dagblad och Periodiska Skrifter häfver ej brutit emot Författares ägande rätt, då han i dem insända anonyma Skrifter utgifver. Hvilken, som — , 9:o Hvarje Skrift ägarens ensak. Lag samma Skrift utgifva. Utgifvare af Dagblad och Periodiska Skrifter häfver ej hrutit emot Författares ägande rätt, då han i deni iusända anonyma Skrifter utgifver, så framt ej styrkas kan, att han med vetskap åtkommit dem emot Författarens vilja.
Något öfver 20 Officerare studera der, och hälften kan beräknas blifva utexaminerade om året. IngenieiwUndtr visningen skall blott kosta Staten omkring 1,100 R:dr, emedan de äldre Officerarne i Corpsen lära sjelfmant, och utan vedergällning, undervisa sina yngre kamrater. Endast 2 till 3 IngenieurOfficerare skola i årligt $26 Pivi *5 Martil. Smedeltal blifva utexaminerade. Huruvida det är rigtigt, att för ett så ringa antal bibehålla en särskildt Undervisningsanstalt tolde böra sättas i fråga» Dess besvarande är visserligen öfver mitt bedömande^ men jag erkänner mig Vara böjd för antagandet af Grefve CronhjelmS mening, att bägge de sistnämnda undervisningsanstalterna borde förenas. Herr Grefven haf anfört exempel från Frankrike till styrka för sitt påstående. Mig torde det tillåtas erhindra, att vår egen Konung gifvit en,dylik organisation åt den högre Militaireundervisningen i brödrariket, der Officerare, som söka anställning vid Generalstaben* äfven begagna den» Roligheten af Herr Montgomeries Förslag, att en militaire lärare måtte anställas vid hvarje Gymnasium i Riket, måste jag betvifla, af det redan anförda skälet, att applicationsStudier icke böra äga rum, förr än man un dangjordt de allmänna och förberedande, hvartill d®, som idkas vid Gymnasierna, äfven höra. Gillades de delar af Grefve Cronhjelms och Herr Montgomeries förslag, hvilka synas mig vara rigtiga, och utfördes verställigheten på sätt här blifvit uppgifvit, så skulle förändringen af de militaira undervisningsverken leda till följande slutföljder: Grundligare, medborgerligare och rigtigare uppfostran tor Officerare vid de allmänna Dm 55 Marlit, Läroverken i begynelsen, och Vid »pplicationsskolor, till' slutet. Erhållandet af 35 militaire-stipendier vid Universiteterne. Upprättandet af en högre undervisningsanstalt tor Sjöofficerare, hvilken hittills sak-i näts.
Summa till hjelp för utflyttningar redan blifvit af Rikets Ständer anslagen, hvadan den Fond, som nu är i fråga, borde fortfarande få användas till Odlings-lån på 10 år; äfvensom, att den föreslagna Fonden vore alltför inskränkt, och borde utgöra 600,000 minst 000,000 R:dr; af andra: attOdlingslånen, hvilkas nytta med skäl betviflades, måtte helt och hållet indragas, samt Fonderna användas i helt annan väg, till ex. för Discont-Fondernas Ökande i Götheborg och Malmö ; och någre Ledamöter åter hafva ansett Utskottets förslag ändamåls-enligt och nyttigt, blott att de sista orden : och för Danco-Utskotlels Utlåtande ?V7.-o 82. 53 öfrigt till andra Odlings-lån etc. blifva uteslutna. Beträffande dels den yttrade tanka, att de utestående fonderna borde alldeles indragas samt användas i andra vägar, och dels den, att de vore för det afsedda ändamålet otillräckliga , torde Utskottet endast få ytterligare åberopa dess förra Betänkande, pag. 54, och följande. Hvad åter angår den yrkade satts, att lån till andra odlingar än de, som stå i samband med skedd utflyttning, icke måtte af denna Fond utgifvas, har Utskottet, vid förnyadt Öfvervägande, funnit sig böra häruti instämma, enär utflyltandes behof och efterfrågan af understöd verkligen kunde, under loppet af ett år, visa sig mindre, och deremot det påföljande året i samma mon ökas; i hvilket fall ändamålet vore förfeladt, om Fonden emedlertid medtagits för vanliga odlings-lån; likasom å andra sidan, i afseende på dessa sistnämnde, ofta skulle inträffa, att kostnader och besvär, till lånhandiingars anskaffande, förspilldes fruktlöst, då utflyttnings-lånen, enär sådana funnes, alltid egde framför dem en gifven företrädes-rätt. Af dessa skäl föreslår Utskottet: 54 Banco-VLskottets Utlåtande N.0 82. att de i punkten Litt.
Z ETT E R Q U 1 S T. Nyckel till skriföfn in garna är utgifven i särskildt kart. band till pris af 1 kr. ® En samling de stilfulla ornament från alla text konstperioder. 85 planscher, flesta i rikt färgtryck. Förklarande af X I ". U p m a r K, intendent vid Nationalmuseum. Arbetet utkomraer i 20 häften om 4 å 5 planscher till ett pris af k r I: 2 5 pr häfte. At lärare och lärjungar vid tekniska och konstindustriella läroanstalter, åt dem som i hemmet egna sig åt konstsömnader, åt konstvännen och samlaren, som vill lära känna omamentikens utvecklingsgång, ät alla dessa m. fl. erbjuder Ornamentets JboJk med sina 85 planscher och mer än 1,000 afbildningar ett rikt urval af de vigtigaste ornamentala motiv från olika tider och inom olika stilarter. Med 12 förklarande afbildnin^ar, p r i s 5 0 öre. [löt ® ® 1® ® E n ung flicka Med. D:r ERNST SALEN, Sv. Ögonläkare. öppet hvardagar oeh söndagar dagen från Ättika kl. 9 f. m. till 10 e. m. Senap, önskar till hösten plats i prestgård eller å större landtegendom för att få deltaga i alla husliga sysslor, inga andra anspråk än att få vara som medlem i familjen. Tacksamt mottages svar till » Adie », Strängnäs, p. r. [371] blandad efter engelsk och fransysk smak, flere sorter. 1 är återkommen och mottager sjukbesök 9 — 10 f. m. och 2 — 3 e. m. Företrädesvis magoch hudsjukdomar. [158] Doktor Gaul piensbog Vattugatan 14. Hvardagar ' / företrädesvis Barnsjukdomar. Beefsteaksauce. Svenska Turistföreningens Utställning Doktor A. Afzelius Lilla h e l a [359] DIVERSE.
Min syn, som öfverallt af villor stängs och motas, I en förställd natur med falska bilder hotas, Vid en förförisk dag. Hon fåfängt lyses opp. Det sken sig maktlöst höjer Ej lifvar hennes bild, ej dagens målning röjer; En hvithet, jemn och kall, dess skiften öfverdrar. Så, när i dödens famn man ser en skönhet härjad, Af alla blommors glans, hvarmed dess hy var färgad, Är liljan ensam qvar. Sin makt vid månens ljus en hemlig oro sträcker, Och tankans strödda kraft och hjertats känsla väcker, Som enslig, öm och djup, församlas på engång. Han hör ej glädjens ljud sin stillhets timmar störa; Och kärlek blott, och sorg, till vittne honom göra Af deras blyga sång. Från hvilans sötma skild och för bekymret vaknad, När allt får smaka frid, du klagar, trogna Saknad! Med ömhet fästad än vid din försvunna lott. I nattens tystnad van att dina tårar gjuta. Du bär dem åter dit: den tröst du än kan njuta Är – deras frihet blott. Med dig, i samma sken förborgadt, Snillet vakar: När ömsom från en krets, hvars löjen det försakar, Det söker Visheten, i nattens tystnad lärd; Och ömsom i en flygt, som ej sig låter styra, Förtjusadt genomfar, med Sånggudinnans lyra, Inbillningarnas verld. Men – hvi skall detta samma ljus äfven låna bistånd åt brott? För solens öga rädes den mörka illbragden: men, när oskulden sofver, ledes den af månens blick tillbaka ur sin kula. Tiden är inne för de rysligaste värf och förvärf; klockan slår för mordbrännaren, kyrkorånaren, stråtröfvaren, lönmördaren, den politiske missdådaren154; och liktidigt uppträda i mån-dagern äfven de, som irra kring störda grafvar, antingen att om skatter besvärja mörkrets andar, eller att med troll-ljud väcka skuggorna till svar om en framtid, hvilken Himlen, af ömhet för vårt slägte, befallt vara dold. Så natten häpnadsfull sitt genljud gaf tillbaka,
Riksdag blifvit förunnad andra å Lofön belägna Kronohemman, framburit underd. anhållan, att dem, ifrån och med år 1823 och allt framgent, måtte i Nåder beviljas eftergift i deras utfästa arrenden för ofvannämndc tvänne Hemman; hvarvid Lagercrantz jemväl bifogat ett, d. 27 Julii 1826, af då tillförordnade Domhafvanden i Orten, P. J. de Laval utgifvet bevis, att Barkarby, enligt syne-instrument, som, i händelse af påfordran, vore att tillgå, funnits hafva, efter handkast, omkring 17 Tuni. väl häfdad Odal åkerjord till hvarje årgång; men att, med afseeende å jordmånens beskaffenhet och i förhållande till den afkastning af åkerjorden i Orten i allmänhet kunde påräknas, det nu stadgade arrende, jemte alla andra Hemmanet åtföljande besvär, vida öfversteg hvad detsamma, efter afdrag af kostnaderne för dess skötsel och åbyggnads underhåll lemnade i behållning. Varande omförmälde ansökningar, genom Nådig Remiss d. i3 Nov. sisth år, till Utskottet öfverlemnade. Utskottet har öfvervägat hvad i ämnet sålunda förekommit; Och som de af Sökanderne, till stöd för deras underd. anhållan, åberopade handlingar icke lemna någon säker och fullständig kännedom om ifrågavarande tvänne Hemmans alla inkomster och utgifter, hälst afkastningen af Hemmanet Rörby ej finnes närmare bestämd, än genom det af Kronofogden Lagercrantz uppgjorde Förslag till arrende-nedsättning för berörde Hemman, hvilket förslag åter icke lärer kunna Betänkande n. r3i tillerkännas något fullt gällande vitsord, då beraälde Kronofogde, på enahanda grunder, sökt en lika beskaffad förmån för det af honom arrenderade och jemväl under Drottningholms Kungsgård belägne Hemmanet Barkarby, samt det Synings-Instrument, t. f.
Ling med 600 R:dr årligen, så hafva hos Ridderskapet och Jdeln åtskilliga Ledamöteryrkat summans fördubblande, men hos Borgare-Ståndet någre Medlemmar åter bestrid t allt anslag]; hem tande Utskotlet häraf ökad anledning alt vidblifva sitt förra lillst yrkande; äfvensom Utskottet, som tagit under öfvervägande hvad hos Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet blifvit anfördt rörande ytterligare understöd för utgifvandet af Professor Lings Lärobok, icke nu mera än förra gången funnit skäl tillstyrka hvarken något serskildt anslag i berörde hänseende eller någon försäkran, hvarigenom bemälde Professor skulle betryggas för ali förlust vid arbetets utgifvande, eller att, vid uppbärandet af den personel» tillökningen af 600 R:dr, på sätt äfven blifvit ifrågaställdt, vilkor af Lärobokens utgifvande må fästas. På grund af de hos Ridderskapet och Jdeln samt Preste-Ståndet gjorde anmärkningar vid jorde och 1.1 :te punkterne af Betänkandet N:o 88, har Utskottet ånyo till pröfning förehaft frågan om understöds meddelande från Stats-Verkets sida till ålskilligc Capell-Rredikanter dels i Strengnäs och dels i Götheborgs Stift - <3 Sttts-lJtshttets 'Utlåtande Nio” 22 rj Men då andra skäl för bifall härtill nu icke blifvit anförde, än som vid frågans behandling förra gången af Utskottet tagits i öfvervägande, kan Utskottet icke i sitt redan afgifne yttrande göra någon förändring. 12:0.
Brudgåfvefond 48:o om föreslagne förändringar i Salpeter-tendens räkenskaper ,,,, 49:0 om utur Salpeter fonden förskjuten resekostnad och ersättning åt Kronofogden Wennerbom samt arfvode för renskrifning af fondens Hufvud-böcker 99999999 Svar pä äterremiss 99999999999 5o*.o om Salpeter-fondens proprie balancer , , 5i:o om räntan å det Hof-Marskalken, Grefve C. F. Posse tillagde lån utur Salpeterfonden 99999 999999 9 99999999 52:o om Salpeter-fondens fordran bos Majoren Silfversparre i lifstiden för Salpeter-sjudnings-pannor ,,, *f * 53:o om redogörelse-formen för Stats-anslaget till publika byggnadernes i Hufvudstaden underhåll , 9 99999999999 9 9 9 9 9 9 9 54:e om atskillige mindre reparationer ä Kro nans i Hufvudstaden varande, till Boställshus anslagne publika byggnader , , Svar på aterremiss , , , , ,,,, 55:o om underhållet af Lif-Gardets till häst casernoch stall-byggnad 56:o om de i Convoy-Commissariatets Hufvudbok för 1833 balancerade fordringar , , , 57:o om f. d. General-Consuln i Algier, Canzli-Rädet Lagerheims lÖne-ersättning , , Svar på aterremiss ,,,,,, 58:o om en Commendeur-Capitainen Lagerberg beviljad afskrifning af 561 R:dr 28 sk. 1 rst. Svar på aterremiss 59:o om vedåtgängen för Convoy-Lommissariatets behof ,,, Svar på aterremiss ,,,,,, 60:o om indragning af Convoy-Commissariate* Cl:o om Kongl.
De vigtigaste deribland äro: Lyckas föredraget af ett ställe för sångaren, och känner han sig förtjena bifall, så bör han icke se sig omkring i sällskapet. Detta röjer ett fikande efter beundran och lof, samt misshagar. Spelar man på ett instrument, eller sjunger man, så bör man icke straxt efter styckets slut låta en fullkomlig tystnad inträda; ty äfven denna kunde uttydas såsom uppmaning till bifall. Man öfvergår således skickligt antingen till något annat, eller inleder man ett samtal, så att de närvarande icke få någon tid ledig, den de till slut af blott förlägenhet skulle använda till bifallsyttringar. Man bör icke genom nickningar eller dylika rörelser göra sällskapet uppmärksamt på vissa ställen. Det måste öfverlemnas åt åhörarne, hvad de vilja finna värdigt sin iakttagelse. Icke vårt, utan de närvarandes, omdöme skall här afgöra. Man afmäte sången alltid efter storleken af det rum, hvari man sjunger. I ett litet rum och vid ett icke starkt instrument får man icke sjunga så högt, som i en sal och med ackompagnement af flera instrumenter. En stark röst, omildrad i ett ehuru större rum, frambringar hvarken rörelse eller välbehag. Man hushålle med rösten; man börje lagom starkt, och låte den småningom växa, så att den i intet parti af sången, men minst vid slutet, då den måste göra det starkaste intrycket, är för svag. Ledighet, värdigt skick, behag i ställning och rörelser, jemnmått, rundning och smidighet i bugningar och vördnadsbetygelser dessa äro de stora fördelar vi erhålla af dansen, och dem vi för hela lifvet bibehålla. Härtill kommer jemväl, att dessa färdigheter göra oss omtyckta i sällskap, helst hos det vackra könet, hvilket i synnerhet älskar dansen. Det skall gifvas exempel, att menniskor af medelmåttiga själsgåfvor haft sin danskonst att tacka för befordran och lycka. En god och skön dans bör hafva följande egenskaper: Händernas hållning får icke vara tung och plump. Armarne få ej ligga vid kroppen eller slängas af och an. Deras rörelser måste vara lätta, sparsamma och angenäma.
De med hvarje dag underlättade koinmunikationsanstalterne jemna i allt fall de olägenheter, som hafva sin grund i afstånden. Helt annorlunda var förhållandet då Götha Hofrätt stiftades. Då saknades nutidens säkra och snabba kommunikationsmedel, och det var ”för de långa resor och expenser,” som inbyggarne i Götha land för sakers utförande i Hofrätten i Stockholm ”mäste göra och utstå,” som stiftelsen egde rum. V igtiga måste ock skälen vara för nya stiftelser af ifrågavarande art. De kunna nemligen aldrig ske utan högst betydliga kostnader; och ehuru det visserligen är en nations ovilkorliga skyldighet att bestrida de utgifter, som erfordras för inrättningar, hvarå hennes bestånd och säkerhet hvila, är det likväl nödigt, att bland mängden af dem, som härtill fordras, omtankan rigtas derhän, att de, med minsta möjliga känning för staten, uppfylla ändamålet; och då, efter Utskottets yttrade åsigt, Hofrätterne ingalunda bättre komrne att motsvara sin bestämmelse genom den ifrågaställde utflyttningen, tvekar icke Utskottet att vördsamligen hemställa, att Rikets Ständer täcktes förklara att ifrågavarande af Herr Rönblad samt Riksdagsfullmäktige Nils Strindlund, Per Edni och J. Hörnfeldt väckte motioner icke till någon åtgärd föranleda. Om rättegången och arbetssättet: Det återstår alltså för Utskottet att yttra sig öfver de motioner, som afse förbättring af arbetssättet i Hofrätterne och rättegångsordningen. I mer eller mindre mån Bih. till R. St. 7 Sami. 1 Afd. 14 Häft. 4 26 Lag-V t skottets Betänkande, No 25. liar fråga derom blifvit väckt lios Högloft. Ridderskapet och Adeln af Herr Grefve Sparre, £., och af Herr /Veidenhielm, A., samt hos Hedervärda Bondeståndet af Riksdagsfullmäktigen Lars Rasmusson från Bohus län jemte ofvanbemälde Nils Strindlund.
Skrifvelsej N.-o 36. Bref innefattar ett undantag från den för brottmål i allmänhet gällande rältegångs-ordning; samt att, i händelse häktande skulle ske uti omforma 1- da fall, innan K. M:t beslutat målets nedläggande, eller ransakningens fortfarande, deraf jemväl kunde blifva en följd, att, då K. M;t anbefaller ransakningens fortsättning, den tilltalade kommer att före målets slutliga pröfning hållas i fängelse längre tid, än som erfordrats, derest undantaget ej funnits. På dessa skäl hafva Rikets Ständer, för deras del, beslutat: att, genom utfärdande författning, varder, såsom ett af Kongl. Brefvet den 25 September 1777 föranledt undantag från allmänna lagens stadgande i 1 Cap. 2 § Straff-Balken, förordnadt, det ej någon må häktas för brott emot 5 Cap. 1 § Missgernings-Balken, förr än efter det K. M:t förklarat undersökning böra fortgå. Med underdånig anmälan hvarom Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 30 November 1844, N:o 36. [f Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 27 Nov. 1844. Preste-Ståndet den 27 Borgare-Ståndet den 3o Bonde-Ståndet den 3a Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse> angående skyldighet för Häradsskrifvare och Kronofogdar att debitera, upp~ bära och redovisa Rrandstods-medel. (Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:ns Bet., N:o6.) S. A. K. Vid förehafd pröfning af väckt fråga derom, huruvida icke Häradsskrifvare och Kronofogdar böra blifva föt bundne till debitering, uppbörd och redovisning af de medel, som inom de under sednare tider länsvis stiftade och af K. M:t stadfästade brandstods-bolag utgå, hafva Rikets Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Emedlertid torde jag få uppläsa mitt tilläninade förslag: ”För att fylla det föreskrifna antalet af R. o. Ad:s ledamöter i Utskott, när någon Ståndets medlem derifrån uteblifver af annan anledn., än de händelser, Riksd.Ordn. och Ridd.Ordn. upptaga, väljas suppleanter lill ?t af det antal, Ståndets ledamöter utgöra i Const.-, Stats-, Bevilln.-, Banco-, Allm. Besv.- o. Ekon.- samt Exp.Utskm, och 1 suppleant för LagUtsk. Suppleanternc vare skyldige att, på kallelse af vederb. Utsk:s ordf., träda i tjenstgöring efter den tidsordning, hvaruti de blifvit valde, eller, om det skett samtidigt, efter flertalet af de röster, som de vid utväljandet erhållit, eller om dessa varit lika, efter den ordning de på Riddarhuset innehafva. Om den främste suppleanten icke anträffas, eller är förhindrad, påkallas den andre o. s. v. Electorerne iakttaga, att till suppleanter icke väljas ledamöter, genom hvilkas inträde i Utsk., ordförandet der, eller i dess afdclningar, varder rubbadt. Dä suppleant önskar ledighet eller vill från riksdagsorten afresa, bör anmälan derom göras hos Landtm., på det ny suppleant må kunna väljas om behofvet sådant fordrar.” Hr Aminoff hade föreslagit, att de stadganden han uppgifvit, skulle få gälla äfven vid alla de tillfällen, dä ledamöter väljas till förstärkta Utsk., m. fl. dylika händelser. Jag tror, att man icke bör sträcka föreskriften så långt. Om ordf., såsom det ofta inträffar, innehar en låg Greflig nummer, eller, ännu mera, om lian har en låg Friherrlig nummer, så skulle hända, altalia de ledamöter, som innehade högre nummer och hvilka med all fördel för saken borde deltaga i det beslut, som af ett förstärkt Utsk. fattas, skulle derigenom blifva uteslutna från en sådan i n. 13 98 Den 7 Augusti. rättighet å den ena sidan och från alt gagna det allmänna å den andra.
I anseende till mjn förestående afresa från Riks - 58 Den 12 Januarii f. m. dagen på några dagar, anhåller jag att få till Ridderskapels och Adelns bord aflemna ett skriftligt anförande i anledning af Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Utlåtande N:o 171, rörande väckta frågor om Arbets-commenderingars upphörande m. m. för att vid dess föredragning uppläsas. Denna begäran blef, uppå derom framställd proposition, af Ridderskapet och Adeln bifallen. Fortsattes pröfningen af Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens d. 3 sistlidne December under N:o 71 afgifne, och den 21 i samma månad e. m. på bordet lagde, Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottens under N:o 54 förut meddeldte Betänkande, rörande ändringar och rättelser eller tillägg så väl uti Kongl. Majrts Nådiga LegoStadga för Husbönder och Tjenstehjon den i5 Maj i8o5, som uti Kongl. Majrts Nådiga Kungörelse angående flyttningsliden för Tjenstehjon den 22 April i8i9- Uppå särskilte propositioner biföllos af Ridderskapet och Adeln alla de punkter i Utlåtandet, hvilka icke redan i plena den 20 dennes f. m. och e. m. blifvit afgjorde. Herr Rosenqvist, Fredrik Leonhard, uppläste följande:
Lärarne i de flyttande skolorne höra, under den tid, som är bestämd till Skolans hållande inom en af deras rotar, besöka de öfriga i den ordning, Skol-styrelserne bestämma, för att derstädes, vid utsatte förhör, kunna utröna, huruvida läsningen Ufven under deras frånvaro behörigen fortgått. 4:o Dessa Skolor komma, i likhet med hvad om de fasta Skolorne uti 2:dra punkten af § 1 är föreslaget, att ställas under inseende af Skol-styrelsen, hvilken eger vaka deröfver, att undervisningen ledes, i öfverenstämmelse med den för fasta Skolan gällande plan, hvarföre ock de barn, som vid de flyttande Skolorne njuta undervisning, böra undergå examen vid den fasta Skolan, efter den ordning, Skol-slyrelsen stadgar. 5:o Der, jemte den fasta skolan, flyttande Skolor äro af nöden, skola dessa, lika med de förra, bekostas gemensamt af hela den socken eller det pastorat, som den fasta Skolan tillhörer, ehvad större eller mindre delar deraf begagna undervisningen i den flyttbara skolan. §. 9. l:o I de städer, der ändamålsenliga folkbildnings-anstalter saknas, skola sådana fasta Skolor, som här ofvan blifvit föreslaget, inrättas; börande för dessa Skolor och lärarne dervid enahanda föreskrifter gälla, som i afseende u folkskolorne på landet blifvit meddelade. §. 10. l:o Ehuru utanläsning af Catechesen i Skolorna bör ega rum, under lärarnes ledning, åligger det likväl vederbörande Presterskap att meddela barnen undervisning i religionen, serdeles såvidt den afser dess tillämpning på hjerta och lefverne, samt att för sådant ändamål infinna sig i de fasta Skolorne minst en gång i hvarje vecka, och i de flyttande, så ofta tjensteåligganden och öfrige förhållanden det medgifva. §. 11. l:o För undervisning i Skolorne bör Vexel-undervisnings-methoden, med iagttagande al de modificalioner, hvartill läi o-ämnenas beskaffenhet kan föranleda, företrädesvis begagnas. Expeditions-Utskottets Förslag till und.