Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Afdelningen Läkarråd, som Iduns utgifvare först införde i vår svenska press, och hvilken alltid flitigt anlitats, har ända ifrån vårt blads första nummer redigerats af samme framstående stockholmsläkare, som ännu så tjänstvilligt ställer sina gedigna insikter till våra lidande läsarinnors tjänst. Tyvärr kunna vi dock här icke DUN Nedre tryckerisalen. glädja dessa med det helt visst lifligt önskade porträttet af D:r — d, alldenstund han anser sig böra strängt fasthålla vid sin anonymitet såsom ett viktigt villkor för hans obehindrade medarbetarskap i Idun. En underafdelning, så att säga, är ock Iduns Romanbibliotek, som alltsedan år 1893 med ett tryckark hvarje vecka medföljt tidningen. Till detta har redaktionen bemödat sig att — till omväxling med goda öfversättningar, för hvilka vi följa den utländska litteraturen — främst förvärfva framstående svenska original. Vi erinra om de litterära täflingar, som vi tid efter annan i detta syfte anordnat. Naturligt är, att en sådan afdelning kräfver både urskillning och lång förtänksamhet, då man visserligen icke, ej ens i dessa storindustriens tider, kan när som helst köpa en god roman » färdig på torget », utan ofta åratal i förväg måste träffa sina öfverenskommelscr och uppgörelser med författarne. hvita Audumblamjölkflaskor där borta bakom kopiepressen vid fönstret nogsamt vittnar. På kassakontoret mottagas och expedieras också alla annonser, som skola in i Idun. Det är ett jämnt droppande af små guvernanter, som söka plats, unga fruar, som vilja ha » en hjälp i huset », affärsmän och affärskvinnor i alla branscher. Just nu träder Iduns mångårige annonsupptagare, hr Geijer, in från sin rond för dagen till &gt;. de stora annonsörerna » ute i staden, och vi passa på att åter kila ut samma väg vi kommit. Innan ni så på expeditionen nickar farväl åt dess trägna och nitiska föreståndarinna, frö- ken Björkman, hvilken häruppe var den första, som hälsade er, har ni tillfälle att göra er en smula förtrolig äfven med hennes departement.
Jemlikt föreskriften i 189 § af 1854 års Banko-Reglemente, hafva de auktions-öfverskott å försålda guldoch silfver-panter, som den 31 December 1857 i Banken innestått utöfver tio år, blifvit den 18 Februari 1858 å Fullmägtiges disposition s-räkning i depositions-afdelningen insatte med R:mt R:dr 983: 67 öre. Angående Bankens Pappers-Bruh Tumba. § 74. I öfverensstämmelse med 5 § af Banko-Reglementet, skall Tumba Bruk, utan Under-styrelsens deltagande, förvaltas af Fullmägtige samfäldt, under specielt inseende af en deras Ledamot: och få Revisorerne anmäla, att nämnde speciela inseende fortfarande utöfvats af Rådmannen C. C. Hörnstein. § 75. Vid besök å Tumba, hafva Revisorerne funnit byggnaderne i behörigt skick samt Brukets förråder väl vårdade. Outtagna, auktions öfverskott. Inspektionen öfoer Tumlia Bruk. Brukas förråder. § 76. _ . , .. Sammandrag Brukets räkenskaper, för år 1857, som at Revisorerne blifvit aj jgrujcets utan anmärkning granskade, utvisa följande: räkenskaper. 84 l:o Ingående Balans. Debet. Kapital-behållning Skuld för levereradt hö och halm m. m. ... Tumba Bruk med jordegendom, åbyggnader och fasta inventarier Kassa-behållning Fordringar hos åtskillige verk och inrättningar . Färdiggjordt papper Rudimaterier och förråder Lösa inventarier Förskott till Debet. Debet. Värdet af under året till Banken aflemnadt papper Dito af dito till främmande, mot till Banken ingången liqvid Hyresmedel för magasinet i Stockholm Förskott under året till Brukets drift och byggnader Låne-afdelningen erhållit utöfver dess förskott 104,662 44 5 64,000 40,662 44 5 Summa B:ko R:dr tito Bakning iifver pajiperstillverkningen. Debet. Papper under arbete från förra året Egentliga kostnader för pappers-tillverkningen:
Emot Stats-utskottets tillstyrkan, i afseende på de låne-medel, som af kaptenen Klingström blifvit till Byggnads-kommrltéen i Wexiö återbetalda, reserverade sig grefve Mörner, samt herrar Bildt, Celsing, af Harmens och Grape, under åberopande af det utaf Riksgälds-afdelningen uppgjorda förslag till Utskottets yttrande, angående dessa medel; hvilket förslag var af följande lydelse: »Enär nu uppgifna vilkor och bestämmelser, vid beviljandet af staden Wexiös sednast erhållna byggnads-lån, pröfvats nödvändige för vinnandet af det med samma lån afscdda ändamål, eller den nedbrunna stadens skyndsamma återuppbyggande och då medgifvandet af den sökta och föreslagna befrielsen från skyldigheten att iakttaga dessa låne-vilkor sannolikt komme att framkalla enahanda anspråk, i fråga om andra lånesummor, hvilka före den i skulde-brefven utsatta tid kunna varda af vederbörande låntagare återbetalda, har Utskottet, som anser serdeles angeläget, att de vid allmänna låneunderstöds meddelande föreskrifna vilkor och åligganden’, utan afseende på de enskilda fördelar, som ifrågaställa förändringar möjligen kunna föranleda, noggrannt iakttagas och tillämpas, så mycket mindre funnit tillfyllestgörande skäl att, med hänsigt till nu ifrågavarande lånemedel, afvika från berörde grundsats 8 Slats-Ulskottets Utlåtande, Nw 79. sorn dessa medel redan, till hela sitt belopp, blifvit både utgifna och begagnade för det ändamål, hvartill de varit anvisade. Utskottet anser sig således böra hemställa, att det i afseende på sagde medel föreslagna undantag från hvad, angående terminerna för lånens utbetalning och byggnads-skyldighetens fullgörande m. m., är vordet stadgadt, icke må af Rikets Ständer bifallas. STOCKHOLM, f. d. Schultzcs Boktrycken, 1851. Stats-Vlskottels Utlåtande, lY:o 80. 1 JN:o 80. Ank. till Exp.-Utsk* den 4 April 1851, kl. 2 e. m.
Till uppställning af de för ifrågavarande arkiv anskaffade böcker och handlingar, hafva Fullmäktige anvisat och låtit inreda ett större, med Expedilions-Utskottets lokal sammanhängande rum på nedra botten af Rikets Ständers hus med ingång från samma förstuga, som leder till de ofrälse Riks-Ståndens samt Stats-Utskottets ses sionsoch kanslirum; varande de böcker, som för arkivets räkning hittills kunnat anskaffas, uti derstädes anbragta bokskåp uppställda, sedan desamma, der så erfordrats, blifvit i nya band inbundna samt ordet: liiksdags-Arkivet intryckt på hvarje bands rygg eller yttre sida. Det förslag till reglor och stadganden för arkivets begagnande, som Fullmäktige vid sednaste riksdag fingo sig uppdraget att uppgöra samt underställa Rikets nu församlade Ständers pröfning och fastställelse, kommer alt till det blifvande StatsUtskottet ademnas och skola den öfver arkivet upprättade katalog samt dertill hörande handlingar Expeditions-Ulskottet tillställas. Beträffande de på Riksgalds-kontorets aflöningsstat uppförda tjenster, så anse Fullmäktige sig böra upplysa, att, sedan enligt Rikets Ständers vid 1840 och 1841 års riksdag vidtagna beslut, lönen för dåvarande Referendarien vid Riksgälds-kontorets kommissariat, 1080 r:dr, blifvit på interims-aflöningsslat uppförd, samt i stället på ordinarie aflöningsstaten upptagits lön för en Notarie, alt tillträdas efter Referendariens afgång, har, till följd af denne sednare tjenstemans i sistlidne Juni månad timade död, ordinarie staten numera i sin helhet vunnit tillämpning. 1 afseende å f. d. General-Assislans-kontorets expectansstat har endast den förändring inträffat, alt, genom kammardrängen P. Blombergs död, samma stat minskats med 203 ndr. Slutligen få Fullmäktige anmäla, det Fullmäktige beslutat att serskildt underställa Rikets Ständers pröfning och afgörande Fullmäktiges yttranden och förslag rörande följande ämnen, nemligen: Slals-Dlskoltels Memorial, JM 5.
I alla dessa uppräknade fall sträcka sig undantagen till Krigsfolkets egna personer allena, men ej till deras Hustrur eller Barn. Art. II. Afgift af Lön, Rörelse och Egendom, m. m. §. i. Af Embetsoch Tjenstemän samt Betjente, mm. > Mom. Embets, och Tjensteman samt Betjente wid Kongl. Majus och Kronans. Riksens Ständers, samt alla öfrige Allmänna Stater och Werk, afwensom wid Private Arrende, Societeter, Bo, fDen'18 Augusti. 2?2z Bolag, Assecurance-, Handelsoch Dykeri, CoMpagnier, Assistance, och Discont-Contoir, Jern, Contoirets med flere, sa wal i Städcrne som pä Landet, af hwad namn soch beffaffenhet de warä ma, stola för deras åtnjutande Lön af en eller flere Tjenster, den Ma bestä i Penningar eller Spannemäl, af Krono-Tionde eller fran Kronans MagaZiner, ellxr ock Indelta Hemmans-Räntor, eller anslagen Aker, Äng eller andre siike Lägenheter, erlägga ärlig Bewillning pä följande sätt, nemligen: För Löner till och ined Trehundrade Riksdaler, Twa äf Hundrade Deröfwer till och med Sexhundrade Riksdaler, Tre af Hundrade; Och Hfwer Sexhundrade Riksdaler, Fista af Hundrade? Hwad af Län ar indelt eller eljest i persedlar Utgår, förwandlas till penningar efter sednast satta Markegång, 2 Mom. Under
Kammar-Rätts-Rådet finge för privilegier, lager af oförsålde exemplar och graverade kopparplåtar, hörande till förenämnde af honom utgifne arbeten njuta ersättning med 8,000 R:dr Banco, på det sätt, att halfva summan skulle, såsom lån till Academien, utbetalas räntefritt af ManufacturDisconten , och den andra hälften ifrån anslagen å 9tde Hufvud-Titeln utgå, emot framdeles ersättning, i den mån, merberörde arbetens fortsatte utgifvanue och försäljning af exemplar kunde medgifva , sedan Manufactur-Discont-Fondens fordran först hunnit blifva godtgjord; orri liqviderande af hvilka ersättningsbelopp VetenskapsAcademien, i följd af dess erhållne uppdrag, att fullfölja ifrågavarande arbeten , borde draga försorg; och som, enligt de af Riksens Ständer, uti underdånig Skrifvelse den 14 Iulii 1818 , uppgifne grunder för Manufactur-Discont-Fondens förvaltning, hvarken stående Lån böra af berörde Fond meddelas för andra ändamål, än anläggningar af nya eller i Riket förut okände uppfinningar och inrättningar uti Fabriquesoch Slöjdeväg, eller få af Fonden lemnäs räntefritt eller på obestämd tid, samt den af E. K. M. i Nåder anviste ersättning till Manufactur-Fonden för hvad densamma till omförmäldte behof försträckt, svårligen eller åtminstone icke på längre tid torde vara att förvänta, hafva Riksens Ständer alltså ansett sig böra hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att den hälft af inköps-suroman för ifrågavarande Werk, hvilken af Manafsctur-Discont-Fonden blifvit förskjuten, eller 4000 R:dr Banco, måtte, lika med andra hälften, utgå af tjide Hufvud-Titelns anslag, och Underdåniga Skrifvelser, 77q att således ersättning derifrån kunde oftanamnde Fond tillgodokoinma.
Skogarnas skönande synes för familjen Rääf hafva varit en styggelse, ty i den skog, genom hvilken vi vandrade, hade visst aldrig yxan varit synlig. Det regnade ej längre, men gräs och mossa stodo ännu fuktiga, och himlen var halfklar. Ingen niänniskoboning syntes, och vi hörde intet annat ljud än p % afstånd sorlet af Bulsjöån. Skratt och prat upphörde snart af sig själf, - det var en sådan der högtidsstund i naturen, då vi kunna lyssna till " ensomhedens store sang ". Sedan vi gått genom skogen, började vi så småningom fundera på, om vi ej snart skulle vara vid Ed. Genom href från fru Å. (Eds värdinna) visste vi, att Ed om sommaren var mötesplatsen för slägtingar från när och fjärran, och att der för tillfället var särdeles godt om ungdom; före var ankomst fans det redan 18 stycken. Det var med en viss bäfvan vi tänkte på att föras in bland så många obekanta människor. " De aderton " spelade i flickornas fantasi en förskräcklig rol, Som vanligt var sista hiten dryg, och intet Ed syntes till, då slutligen ett smällande ljud, som af vana öron genast uppfattades som slaget af en krocketklubba, lät oss ana att vi vor0 framme. Vi hade gissat rätt; en af de aderton stod der i hvit mössa ined en klubba i handen. Så vandrade vi öfver gården och sågo hufvuden i alla fönster och en veranda full af folk. Lyckligtvis fingo vi snart sofva pii saken, och följande morgon d i vi åto frukost under en jättestor lind ute på gården, funno vi snart, att Eds innevånare vor0 idel vänliga och tillmötesgående människor, som på bästa sätt togo sig af främlingarna. Bekantskaper stiftades märkvärdigt snabbt. Det går också fortare och enklare med den saken under gröna träd och blå himmel än mellan fyra väggar, De dagar vi tillbragte på Ed vor0 i hög grad angenäma. En förmiddag gjorde vi en tur till Forsnäs, der gamle Rääf lefvat och dött, Huru många historier fingo vi ej höra om den gamle göten! Ed ligger vid den vackra s,iön Östra Lägern. En eftermiddag skulle vi företaga en blitfärd.
Banco-Ulskottets Berättelse. (JV:o 46.) 5 Utskottet åberopar dess härom under N:o 36 afgifne Betänkande, som tillika besvarar de af Herr Ståhle samt Herrar Santessonj Lamberg och Leffler i ämnet väckte och till Utskottet remitterade Motioner; kommande ärendet, i följd af åter rem iss, ytterligare att hos Utskottet behandlas. 2:0 Om vidtagande af sådan författning, att Banken måtte kostnadsoch porto-fritt kunna erhålla det Silfver, som uti Ränterierne deponeras i afbetalning för fastighets-lån. (1827 års Revisions-Berättelse, pag. 35.) Utskottets afgifne ocb af samtlige RiksStånden bifallne Förslag i detta afseende innefattas uti dess Memorial JN:o 26. b) Lån till Od/ings-företag. 3:o Angående bebofvet af en närmare controll i afseende på de erforderlige intygen om Låntagares och Löftesmäns egenhändiga namnteckning. (1827 års Revisions-Berättelse, pag. 41 -) Häröfver har Banco-Utskottet, uti Memorial N:o 19, sig utlåtit, och får, i anled - 6 Banco-Utskottets Berättelse. (N:o 46■) ning af erhållen återremiss från 2:ne Slånd, tillfälle att närmare utveckla sina åsigter i ämnet. 4:o Rörande uteblifne uppgifter till Banco-Revisorerne om fortgången af de odlingar, hvartill Lån från Banken utgått. (i8a5 års Revisions-Berättelse, pag. 23.) (1827 års Revisions-Berättelse, pag. 43.) I sammanhang härmed anser BancoUtskottet sig höra tillkännagifva, att, såsom en följd af de erinringar till vederbörande, hvilka genom Banco-Fullmägtige afgått, uppgifter angående odlingarnes fortgång hittills blifvit Banco-Utskottet meddelade från:
utlottas i 8,223 540,000 kr. vinster, däraf å O C H YLLE. Begär prof-ver I Läroämnen äro: Hälsolära, födoämneslära, praktisk matlagning, hushållets e k o n o m i. Pichls Bryggeri-H.-B. Stocfibolm 66 Götgatan. 66 Stocfebolm pj TESOMMENBERAR SINA FTFFUERFININGAR A F: o. s. v. lott kr., 10 P r i s för beställn. - o co till - Q CO &lt;0 CA landsorten åtföljd af likvid o c h 40 öres porto. Eredsgatan 32, Stockholm. SCRNIF S Å S O M 5? U m. — 8 E. m. (G. 87892) * 5 tager-Öl, EaaerdricRa ^ Pil$ner-ÖI, T$Källare-DricKa Allm. telef. Vi * Rilattel. Pensionnat de jeunes demoiselles. Maison de premier ordre. M:el es Gull aume, Neuchätel fort möderne. Ö P P E T 1 0 f. Föreståndarinna. £ hvars uppgift är att åt unga k v i n n o r ur d e bildade klasserna lämna teoretisk o c h praktisk undervisning i matlagning o c h öfriga detaljer v i d hemmets skötsel, har åter börjat sin kurs d e n 15 september. Nya anmälningar emottagas. hvilken Idun. — direkt till förbrukare profver på i Rikstel. Testamenten, Gåfvobref och dylika handlingar emottagas till förkvid, torde noga uppgifvas, af ofvanvaring; äfvenledes emottagas värdepapper i öppet förvar. (S. T. A. 65185) nämnda årgångar som önskas. RIKS» 5069. Ett antal äldre årgångar realiseras till betydligt nedsatta priser och erbjuda for dem, som förut ei äga desamma, en billig, omväxlande och lärorik lektyr. Mot insändande af nedannämnda belopp till erhålles inom Sverige Exp.
Fru Bruhn, jag vet att ni är stark, därför låt mig Det kan inte hjälpas: här måste man vara öppen. säga det utan omsvep, så att vi sedan kunna rådgöra. FRU BRUHN (kämpar mot sin ångest). Jag är beredd... på det värsta. RÖNNE. terade äro i staden och visitation pågår. Det är för sent att fly. Balansen är ingen hemlighet längre. Styrelsens depu FRU BRUHN. Hur vet ni? RÖNNE. hennes uppsyn förrådde det. Jag gick till banken och träffade Sörling. Jag anade det och frågade Saima. Hon nekade, men FRU BRUHN. Men... det var ju först i morgon... RÖNNE. redan alt; det gäller endast bevisen. Hollgren måtte ha Detta är icke revision, det är visitation. Man vet misstänkt något, Hugo har varit oförsiktig. Och så gick Sörling och såg ut som skulle han hängas. Himmelrikets nycklar August Strindberg HIMMELRIKETS NYCKLAR ELLER SANKTE PER VANDRAR PÅ JORDEN SAGOSPEL I FEM AKTER STOCKHOLM. ALBERT BONNIERS FÖRLAG. ­­­­­­­­­ Pris 1: 75. HIMMELRIKETS NYCKLAR ELLER SANKTE PER VANDRAR PÅ JORDEN. SAGOSPEL I FEM AKTER AF AUGUST STRINDBERG. HIMMELRIKETS NYCKLAR ELLER SANKTE PER VANDRAR PÅ JORDEN. SAGOSPEL I FEM AKTER AF AUGUST STRINDBERG. ALBERT BONNIERS FÖRLAG. STOCKHOLM ALB. BONNIERS BOKTRYCKERI STOCKHOLM. PERSONERNA: SMEDEN. LÄKAREN (Doktor Allvetande). SANKTE PER. DON QUIXOTE. TUMMELITEN. ASKUNGEN. SANCHO PANZA. VANDRANDE JUDEN. HOBERGSGUBBEN.
Af Expeditions-Secreteraren Dahlström är för öfrigt anmäldt, att, sedan Landshöfdingen i Wermlands Län Herr af Wingård^ efter af förre Lands-Secreteraren i samma Län Kleman åsamkad balance för af denne uppburne medel, tillhörige dels enskilde personer, dels åtskillige publike Verk och Cassör, genom Kongl. Maj:ts Nådiga Utslag den 12 Augusti i8a5 blifvit ålagd att, så till Capital som ränta, ansvara för hvad i berörde hänseende kumle hos Kleman brista, hvarmedelst f. d. Riks-Discont-Verket hos Herr Landshöfdingen af Wingård fått en fordran af 1,091 R:dr 6 sk. 10 r., jemte ränta derå från de tider medlen bordt från Lands-Cancelliet insändas, samt Ex peditions-Secreteraren Dahlström, ej mindre såsom disponent af de private Aclieegarnes andel i f. d. Riks-Discont-Verket, än till följd af den träffade Öfverenskommelse!! om indrilvande af Rankens andel i samma Verk, sökt att af Herr Landshöfdingen utbekomma f. d. Riks-Discont-Verkets genom högstberörde Nådiga Utslag fastställde fordran; men Herr Landshöfdingen invändt, att besagde fordringar vore inbegripne under Bankensfordringspost 3,ioo: 47 6, för hvilken Herr Landshöfdingen af Rikets sistförsamlade Ständer erhållit befrielse, så hade Kongl. Svea HofRätt, i Utslag af den 18 November i833, förklarat, att krafvet vöre tvistigt samt alltså stämning derom till vederbörlig Domstol borde, inom natt och år från sistnämnde tid, anställas, derest icke all talan skulle förloras, tillföljd hvaraf och då, enligt hvad numera till Expeditions-Secreterarens kunskap kommit, f. d. Riks - Eaticc-V t skottets Bet.
I alla fall är utgiften af 20 r:dr b:co för den som liar råd dertill högst obetydlig, emot hvad det' skulle kosta att på annat sätt uppfostra barnen ; isynnerhet om man derjemte lager i betraktande att de afgifter till lärare som för närvar, äro en plägsed att gifva skulle helt och hållet försvinna, och hvilka dock ej äro så obetydliga; jag vill ej tala om dem här i Stockholm, men om de diverse utgifter, sorn på andra ställen gifvas till lärarne. Denna frå ga är i alla fall redan afgjord, så ali det torde ej löna mödan att derom vidare orda. Hvad beträffar StatsUtsk:S befogenhet att öka det begärda anslaget, så är det alldeles icke någon sjelftagen myndighet af StatsUlsk. alt så göra, utan det har dertill varit föranledt af en enskild motion, hvilken yrkat detsamma. Det är naturligtvis StatsUtsk:s såväl rättighet som pligt att upptaga äfven enskildla motioner jemte den K. propos., på hvilken StatsUtsk. byggt sitt tillstyrkande af anslaget i sin helhet; hvilket tillstyrkande jag anhåller att R. o. Adj mätte antaga. Hr von Rosen, Georg Ludv.: Jag är hufvudsakligen förekommen af Hr Silfverstolpe och Frih. Tersmeden, och har egentligen ingenting att tillägga lill hvad de sagt. Jag ville blott beklaga det missförstånd, som här ägt rum i anledn. af riksdagsmannen Strindlunds reservation. Jag tror ej, att det här verkar så mycket, men törhända på ett annat rum. Att på en gång öka statsanslaget och öka skolafgifterna, låter verkligen besynnerligt; men om man närmare granskar detta förhållande, så finner man, att just genom den af StatsUtsk. föreslagna tillökningen i maximum af skolafgiften, minskas eller beredes möjlighet att minska afgiften eller låta den hel och hållen upphöra för de medellösa. I annat fall kunde ej eftergift ske för de behöfvande, som begagna skolan. Jag fäster uppmärksamheten derpå, ty det är verkligen vigtigt för en mängd personer, som tro sig uteslutna från skolan, under det man blott ökat afgiften för dem, som hafva råd att betala.
Med afslag å Utskottets tillstyrkande i 33 puncten, under hufvudrubriken vatten-communicationer, beslöt Ridderskapet och Adeln att för hamnbyggnad vid Höganäs och Svineboda till Kongl. Majit öfverlemnas ett anslag af 76,000 R:dr att användas för det af dessa förelag Kongl. Majit pröfvar angelägnast; och skulle Högvördiga Preste-Ståndet vänligen inbjudas att i detta beslut sig med Ridderskapet och Adeln förena. ll:o Med ogillande af hvad Utskottet i 34 puncten under hufvud-rubriken vatjten-ccmmunicationer yttrat i afseende å Landskrona hamn, beslöt Prot. Uldr. d. 22—29 Mars 1841- Ståndet att för samma hamns iståndsättande anvisa 25,000 H:dr, hvaraf i, eller 16,666 R:dr 32 sk. af det allmänna bekostas och 1, eller 8333 R:dr 16 sk. af staden, som sistnämnde summa återgälder med 500 R:dr Banco för året. 12:o För det i 39 puncten, under hufvud-rubriken vatten-communicalioner omtalade ändamål, bifölls ert summa af 10,000 R:dr hvaraf 5000 R:dr utgå såsom Stats-anslag och 5000 R:dr beviljas såsom lån, hvars återbetalning ifrån dess lyftning beräknas sålunda, att 5 procent å det primitiva beloppet årligen erläggas, hvaraf 3 procent utgöra ränta och åsterstoden afgår på capitalet. l3;o Beträffande 1 puncten i hufvud-rubriken , utdikningar och aftappningar af sanka trakter och sjöar, för beredande af odiingsföretag, beslöt Ridderskapet och Adeln. a) Alt en summa af 120,000 R:dr Banco ställes till Kongl. Maj:t disposition för att inom Norrbottens, Westerbottens, Wesler-Norrlands, Jemtlands, Elfsborgs, Stora Kopparbergs samt Norra delarne af Wermlands
Och än uti templet, om Nådens beslut, Hur vishet och sanning från Gud strömmar ut. Omsider försvinna de jublande skarorna; och åhöraren vänder sig till sin Eos. Förtjust af en sång så intagande glad, Som den ömmaste herdeflock enfaldigt qvad, Förstår det sig lätt, att mitt suckande bröst Fann deri en stilla och angenäm tröst. Att kärlek är ädel, jag härutaf slöt, Och strax några kransar åt honom jag knöt; Men gaf dem åt Eos – och frågade ömt, Hvad hon väl om Herdarnes sång hade dömt? ”O älskade Herde”, – gaf Eos till svar, – ”Jag känner, hvad känslofullt hjerta du har! Hvad var den, om icke Församlingens rop, Der Kärlek och Gud de förenas ihop? Hvad skådar du, om ej det nöje beredt, Som dödliges vackraste böjelser sett? Som att fatta, all inbillningskraft är för trång, All tanka för svag, otillräcklig all sång? Hvad ljufhet i allt! hvilken leende dag! Hvilket himmelens lugn! hvilka tysta behag! I dem har du hört sjelfva Kärlekens ljud Om Göternes ypperste Skald och hans Brud”. Man ser lätt, att i dessa verser prisades, tillika med Myrtils och Leis’ sällhet, också en egen. Men öfver den sednare stod i stjernorna skrifvet ett annat beslut. Hvem än Eos må hafva varit: länge qvardröjde i Thorilds innersta, med oförsvagad glans, hennes bild. I ett bref till Corydon-Lönberg, från Lund, och troligen vintern 1779–1780, säger han: ”Du har rätt; Eos är icke mera min i Naturen. Men har du väl betänkt, efter hvilken Natur vi röras, åtrå, lida och handla? Efter den verkliga utom oss? eller efter den inbillade inom vår känsla? Ack! denna sednare. Men der blomstrar ännu våren 1777; der lefver ännu Eos, öm, förledande, kär i din Myrtil. O Corydon! är det icke så vi tillbedja alla Gudomligheter?