Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vinden var nu nästan stilla, men det begynte snöga starkt och molnhimmeln sänkte sig mörk och blytung öfver de resandes hufvuden. «Vi måste skynda, skynda!» sade den gamla Hallingdölen, i det han med en betydelsefull blick såg sig om på tåget han anförde, «eljest torde vi bli insnögade på fjellet, som det höll på att ske med salig drottning Magareta när» . Han fullbordade ej, ty hans häst snafvade plötsligen på en brant sluttning och störtade omkull. Den gamle mannens hufvud slog häftigt mot en sten och han blef liggande sanslös. Det varade en god stund innan man lyckades att åter bringa honom till lif. Men stöten befanns så svår och den gamle mannen var så yr i hufvudet af fallet, att han ej mer kunde tjena till vägvisare. Man måste sätta honom upp på samma häst, som hans sonson red och den unga, raska gossen vårdade sig om honom med stor ömhet. Harald red nu i spetsen för tåget, med hvart ögonblick blef hans uppdrag af större svårighet, ty snön nedstörtade med en förskräckande hastighet och luftens tjockhet hindrade honom att med säkerhet urskilja de «tröstande vägledarne», som voro de resandes enda frälsning. Man måste ofta göra krokar och omvägar för att åter komma på rätta spåret. Likväl anlände man lyckligt till Björöi-Sätern, en obebodd säterhydda vid stranden af den breda och strida Björöia. Här stannade man för att rådslå. Björöia var nu så uppsvälld, och strömmade så häftigt, att man snart insåg den fullkomliga omöjligheten att här sätta öfver den. Den gamla Hallingbonden rådde till att taga en omväg, då man på ett annat ställe kunde med säkerhet komma öfver elfven, helt nära Storlie-Sätern och nära den stora forsen af samma namn, hvars dån man plägade höra på en half mils afstånd derifrån. Väl var denna omväg af något mer än en mils längd, men hvad skulle man göra? Stor var faran att fortsätta resan i detta oväder, men större ännu att stanna qvar i denna ödemark, der snön ej sällan faller till en höjd af flera alnar.
Riket bevisat, äfvenledes offentligen och bestämdt förklara: att Riksens Ständer med liflig harm och djup förtrytelse erfarit de i Utländska Tidningsblad framställda, tilltagsna och sårande, fastän vanmägtiga försök, att göra f. d. Konungens eller dess efterkommandes förmenta anspråk i en framtid gällande; att Riksens Ständer deraf endast hämtat en förnyad anledning all högtidligen ådagalägga - 444 Den 11 Mars. galägga så val deras undersåtliga tillgifvenhet och osvikliga trohet för Eders Kongl. Maj:ts och Hans Kongl. Höghets Personer, såsom ock deras oryggliga föresatts, att försvara och bibehålla Rikets af dem sjelfve stiftade och besvurne Fundamentala Lagar, hvaribland Riksens Ständer, endast i afseende på tillfället, trott sig böra särskildt nämna Riks-Acten af den 10 Maj 1809, och Successions-Ordningen af den 26 September 1810. Derjemte hafva Riksens Ständer, med anledning af förevarande ämnen, slädnät uti vissa beslut, dem de till Eders Kongl. Maj:t nu i underdånighet öfverlemna. ■"Slutligen anhålla Riksens Sländer underdånigst, och våga äfven hoppas, alt Eders Kongl. Maj:t och Hans Kongl. Höghet täcktes med nåd och välbehag anse de uti denna Adress yttrade tänkesätt, alstrade af så stora och vigtiga anledningar, att Riksens Ständer trott sig böra framställa dem utan andra prydnader, än enkelhet, upprigtighet och sanning. Riksens Ständer framhärda med djup undersåtlig vördnad, trohet och nit m. m. Uppläst hos Samtliga Riks-StSnden den 11 Mars. Stormägiigsté AHernådigste Konung. Riksens Ständer hafva hos Eders Kongl. Majit genom sina
(Se utlåtandet N:o 196.) XXV. B. 480. XXVI. A. 16. U. 11.5. A. 125. E. 136- — N:o 201. med förslag till sammanjemkning af RiksStån - ( 3o9 ) dens skiljaktiga beslut i fråga om lindring uti postföringsbesväret. Statssamt Allmänna Besvärsoch EkononiiUtskoltens Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — JX:o 202. i anledning af väckt motion, angående tillstånd för rotehållare att å kronoparken eller allmänningar taga virke till sina bnektestugors uppförande. XXV. B. 4^0. XXVI. A. 20. — N:o 2o3. i anledning af återremiss af Utskottens betänkande N:o 164, angående rotejemkningen vid Westerbottens regemente, m. m. XXV. B. 480* XXVI. A. 20. — N:o 204. i anledning af erhållna återremisser af utlåtandet N:o 160. XXVI. B. 137, 171. A. i95. E. 23g. — N:o 2o5. i anledning af erhållna återremisser af utlåtandet X:o 161, angående den tillökade ordinarie båtsmansroteringen inom en del län. XXVI. B. 137, 171. A. 200. E. 23g. — JV:o 206. i anledning af väckt motion om den nya ordinarie roteringens återgående till extra-rotering. XXVI. B. 137, 171. A. 202. — N:o 2it. i anledning af erhållna återremisser af utlåtandet N:o 183. XXVI. B. A. 257. Stalsoch BankoUtskottens Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 4- ‘ anledning af Kongl. Majrts nådiga proposition till Rikets Ständer, angående ökade tillgångar af Manufactur-disconlens utlåningar.
Revisorerne, som mot dessa räkenskaper icke haft något alt anmärka, få endast tillkännagifva, att det vid 2:<ie nästföregående Stats-Revisioner anmärkta, men af Rikets sednast församlade Ständer utan påföljd lemnade förhållande med utbetalning årligen af ett fyllnadsarfvode å 600 R:dr Bauko till 2:ne Civil-Ledamöter i Kongl. KrigsKollegium, på grund af Kongl, Maj:ts den 17 December 1831 i nåder fastställda Aflöningsstat, ännu fortfar. Enligt Kongl. Krigs-Kollegii underdåniga Berättelse, utgjorde K rigsin ansiiusets UnderdelhåIIsstat år i84o, för 8.6o5 personer, 91,209 R:dr 16 sk. samt år 1.841, för 8,747 personer 93,725 R:dr 16 sk.; således j medeltal, för 8,676 personer, 91,967 R:tr 16 sk. i årligt underhåll. De, enligt ofvanstående Tabell, till år 1842 ulbalanserade tillgån gar utgöras af: 1:0 Kontant behållning, enligt behörig Banko-attest, 53,663: i3. 9. 2:0 Fordringar hos åtskilliga Regementen, för oredovisade gratial-medel, .,...«••••• 2,258: 32. 3. 3:o Utlånt kapital 1,141 »25o: Obetald ränta 20,076:31.10. i,i61 826: 3t. 10. samt 4:o Förskott mot redovisning , • • s5: Summa 1,217,278: 29. 10.
Stjernstedt afslått från sin begäran om votering och i följd deraf äfven den af Frih. Raab begärda voteringen komme ali förfalla, finge först hemställa om R. o. Ad. förkastade U(sk:s förslag och ansåge 121 §:s lydelse böra oförändrad bibehållas. Denna propos. besvarades med ja och nej, hvarefter II. Ex. förklarade det han ansåg ja hafva öfverrösta! nej. Frih. Raab begärde votering. Upläsles till justering och godkändes följande förslag till votenspropos. Den, som förkastar det i 5:le punkten af BankoUtsk:s utlåt N:o 37 framställda förslag till förändrad lydelse af 121 § i nu gällande Bankoreglemente samt anser samma §:s lydelse böra oförändrad bibehållas, voterar Ja t den det ej vill voterar Nej; vinner nej, anser R. o. Ad. de emot Utsk:s förenämnde förslag gjorde anmärkn:r föranleda lill delsammas återremitterande. Vid voteringens slut befanns att röslerne hade utfallit som följer Ja — 34. Nej — 22. Föredrogs ånyo och bifölls LagUtsk:s d. 14 och 16 dennes på bordet lagda betänk. N:o 24, i anledn. af K. M:s nådiga propos. ang:de ändring för vissa orter af stadgandet tili 20 kap. 6 § Den 21 Maj. 117 B. B. samt K. Förordn. d. 3 Sept. 1755, om tiden, då dammlucka skall vara öpnad: o Ånyo föredrogs Exped.Uisk:s d. 14 och 16 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 7, i anledn. af väckte motioner om bestämmandet af dag för nästa lagtima riksdags början. Frih. Cederström, Bud. anförde skriftligen: Del Högt. Ståndet torde tillåta mig vid delta tillfälle afgifva en förklaring, den jag anser mig skyldig mia egen öfvertygelse och det allmännas rättvisa fordran. Exped.lJisk. har haft att handlägga åtskillige motioner, som i dess mern. finnas omförmälde, till bestämmande af dag för B.
Afgörande-rätten tillhör R. St. Frih. Åkerhjelm, Gust., ville ej bestrida återremissen, men tillstyrkte att låta memor. hvila, intilldess Utsk:s allm. betänk, inkommer. R. o. Ad. beslöt, att Constit.Utsk. skulle anmodas att, så fort sig göra låter och innan denna månads utgång, meddela det utlåtande, Utsk. uti ifrågavar. anmärkningsmål kan hafva fattat, samt att Utsk:s memor. emedlertid skulle förblifva hvilande. Företogs till pröfning Constit.Utskis memor. Nio |5, röride Hr P. Schönströms anmärk,n. mot Statsministern för utrikes ärenderna, i afseende på ett al honom ulfärdadt circulär. Constit.Utsk. bade ansett sig ej kunna eller böra förevarande, dess befattning ej tillhörande aumärknisfråga till vidare pröfning upptaga. Frih. Stael von Holstein, Corfitz Ludv., varnade emot lagars tolkning efter slutkonst, mera än efter bokstaf. Af grundlagens ordalydelse inl.emtas, att alla riksdagsärender skola till Utsk. remitteras och der beredas, för att sedan af R. St:s plena afgöras. Härifrån vore intet undantag gjordt för Constit.Utsk. utom i vissa bestämdt uppgifna fall, då Flsk. ager R. St:s beslutanderätt. Constit.Utsk. kan väl sjelf låtsa icke hafva funnit något anmärkningsvärd!; men verkan af denna benägenhet försvinner, enär antingen annat Utsk. eller enskild riksdagsman gör anmärkning, ty då äger Constit.Utsk. icke större magt, än hvart och ett annat Utsk. Det skall blott utlåta sig och gifva nödiga upplysningar; afgörandcrätten tillhör Ständerna. En större rättighet för Constit.Utsk. vore att sätta R. St. under dess förmynderskap. Frih. Adlerbeth, Gudmundi Den i 2 mom. af 107 §. Reg.F. Ständerna tillerkända afgöranderätt kan blott äga rum i det fall, att Constit.Utsk. godkänner den från Stånden komna anmärknisanledningen.
Uti sammanräknade afgifts-beloppet för Cacao, 3 sk. 9 r:st skålpundet, Chocolade. hade kommitterade, för ett närmande till Norrska tullsatsen och för att äfven å Chocolade kunna bringa tull-afgiften härstädes till närmare likhet med den i Norrige gällande, föreslagit tull-nedsättning till 2 sk. 10,56 r:st eller 9 öre; men då genom denna tull-afgifts bestämmande till 10 öre i allt fall en icke obetydlig nedsättning bereddes och hinder icke mötte för antagandet af den å chocolade af kommitterade tillstyrkta tullsats, har Kongl. Maj:t, i enlighet med Kommers-kollegii och General-Tullstyrelsens hemställan i ämnet, ansett nedsättningen i tull-afgiften å Cacao böra inskränkas till sistnämnda belopp. Utskottet tillstyrker, att, i enlighet med Kongl. Maj:ts förslag, införsels-tullen å Cacao må bestämmas till 10 öre skålpundet. I sammanhang härmed får Utskottet jemväl hemställa, att den af Kongl. Maj:t föreslagna införsels-tull för chocolade, 30 öre skålpundet, måtte antagas. Caffe. Enär nuvarande införsels-afgifter härstädes å Caffe vore 5,68 r:st per skål pund högre än i Norrige och denna skiljaktighet utan tvifvel satte Norriges, på gränsen mot Sverige belägne handels-platser, synnerligen Fredrikshall, i tillfälle att förse närliggande Svenska orter med denna betydliga förbruknings-artikel till billigare pris, än hvartill den i Svenska handeln kunde föryttras, samt dertill borde tagas i betraktande, att Caffe numera blifvit en verklig förnödenhets-vara, deraf förbrukningen vore i jemt stigande och ytterligare tilltoge, i den mån bränvinskonsumtionen minskades, hade kommitterade, som ansett sig böra väcka fråga derom, huruvida icke Caffe-tullen kunde under sådant förhållande i någon mån Bevillnings-Ulskoltets Betänkande M 10.
Sedan detta blifvit verksteldt, uppropas hvarje afdelning för sig, som begifver sig inom skranket att förrätta bänkm.val, dervid hvar och en iulemnar en enkel, sluten, hoprullad omärkt sedd, tecknad med 2:ne af de personers namn, som i afdelningen finnas, då de två, som de flesta rösterna erhållit, äro behörigen valde bänkman. Hafva flere förverkat. 3i §:n. Vid alla val och voteringar skall upprop ske efter anteckningslistan, och anmode Landtm., eller deri hans ställe företräder, sex ledamöter af R. o. Ad. att jemte honom vid bordet sitta. Af dessa före Irenne särskildta prot. öfver dem, hvilka rösta, och Irenne öfver dem, som vid uppropet sig ej infinna. De, som till en och samma bänk höra, träde inom skranket, när deras bänknummer uppropas, och livar och en framlägge, vid upprop af dess namn, sin valeller voter:s-sedel på det pappersark, som hålles af en ledamot vid bordet. 34 §:n. Sedan voteringseller val-uppropet är slutadt, öppnas sedjarne af ordföranden samt granskas af honom och de ledamöter, som vid bordet sitta, hvarvid desse sednare föra särskildta protocoll, hvilka, efter fulländad omröstning, collalioneras. Derefter upprättas ett omröstningseller valprotocoll, hvilket underskrifves af ordform och ledamöterna vid bordet samt genast uppläses. M o t i v e r. 18 §:n. Den förändrade redaction R. o. Ad. för sin del beslutat utaf 18 §:n Riksd.Ordn. åsyftar att bringa Ridd.- Ordnts stadgande i afseende å ordningen för val till utsk:sledamöter uti full öfverensstämmelse med 4' §:n Riksd.- Ordn., samt att derigenom för framtiden undanrödja de anledntr till tvist, som vid flera riksdagar förekommit, i frä - Den 5 September c. m. gan huruvida de i nämnda grundlags-§ uppräknade embetsmän må i bänkmansvalet deltaga.
Rdr 101,903: 06. 112 Transport Rdr 101,903: 06. b) statsersättningsanslag för vakansoch liggetidssamt nådårsoch begrafningshjelps-besparingarne, enligt 1863 års bokslut Räntan af kassans samlade kapitalfond , , , , 188,509: 88. 3. Ars-, retroaktiv-, flerestegsoch expektans-afgifter al delegare i kassan, enligt 1863 års bokslut , 69,896: 44. 4. Hyra för umbbliga lägenheter i kassans bus, enligt senaste bokslut . , 2,715: — 5. Extra inkomster, såsom intressen å oinbetalda algifter m. m , hvartill kommer: 6. Af Rikets Ständer beviljadt kreditiv för pensioneringens upprätthållande , 85,500: — Summa Rdr 495,624: 38. Kassans utgifter äro: 1. Pensioner och begrafningshjelp till kassans pensionärer, ulgörande, enligt sednast verkställde, 1863 års bokslut Kassa-direktionens honorarier, lön, pensioner m. m. åt kassans tjenste män och betjening, enligt 1863 års bokslut, , 17,118: 74. 3. Uppbörds-arvode åt vederbörande redogörare m. m., enligt 1863 års bokslut , 1,333: 61. 4. Kostnader för krigsbefälets och arméens fullmäktiges sammankomster jemte kassans revision hvart 5:te år , — - Summa Rdr 496,985: 16. Arsafgifterna af kassans delegare utgå med 6 procent utaf pensions-beloppet i den klass, till hvilken hvar och en hörer. Retroaktiv-afgifterna betalas, efter samma beräkningsgrund, för de år, hvarunder tjenstgöring egt rum före tillträdandet af lön. Flerestegs-afgifterne erläggas för befordran öfver en eller flera grader; och expektans-afgifterna såsom lösen för de 5 tjensteår, som, vid de!- egares afgång, kunna få brista i den stadgade tjenstetiden.
Förmödeiigen kunde de göras till nyttige medborgare och tillika deras egen lycka beredas, derest man använde dem till uppo.liingar och colaniseriug, hvartill vårt glest bebodda land lemnar så ymniga tillgångar. *3® Den 3 jFebruarii, Man torde invända, att Staten icke har rättighet genom tvångsmedel anställa coloniseringarj men kan Staten äga rätt att innesluta lättingar i fängelse, gå kan den använda dem till ofrugtbara trakters uppodlande. De böra likväl utgöra en särskilt Colonie och icke vara tillsammans med andra Colonister; ty af första eller kanske äfven andra generationen, kan man icke vänta det dygdiga förhållande, 6om endast igenom en bättre uppfostran kan vinnas. Det torde sägas, att, ägande afsky för arbete, sådane lättingar icke qvarstanna vid odlingen, utan rymma. Till en del kan det väl hända, likväl mindre om de tagas i början af deras landstrykning, då de ännu icke hunnit blifva fullkomligen demoraliserade. Dessutom kan hoppet att blifva ägare af den jord de odla, gifva mången håg att qvarstanna och bosätta sig; och de, sorn på detta sätt återvinnas, ehuru få de än skulle vara, äro dock en vinning för landet och en välgerning mot menskligheten. Uti andra länder t. ex. i Holland och Schlesvig äro Colonier inrättade, för hvilka Regeringen visserligen gjort uppoffringar till första inrättningen, men återvunnit det mångdubbelt igenom odlade trakter och arbetande medborgare. Den 6 Febriiarii, 133 Bilagor till PleniProto collet för d, 6 Februarii» N.o i. Herr von Qvanten 3 Carl: 24 §. Riddarhusordningen utstakar väl tydligt, att då Elector blifvit vald till Utskotts Ledamot upphör han att vara Elector, och bör en annan utväljas. Häraf följer således enligt ordalydelsen, att Grefve von Schwerin upphörde vara Elector, då han valdes till Ordförande i Bancoötskottet. Herr Grefve v. Schwerin hade icke en gång, enligt ordalydelsen, bordt komma under val till ny Elector, ty det står: En annan utvälja, och en annan kan cj få vara densamma.
Februari 1863 aflåtit förnyad framställning i ämnet till Rikets Ständer, som uti underdånig skrifvelse den 11 November sistnämnda år af anförda orsaker förklarat sig förhindrade att Eders Kongl. Majits framställning för det dåvarande bifalla; så har Eders Kongl. Majit, vid innevarande riksdag uti särskild nådig Proposition den 2 sistlidne Januari gjort ytterligare framställning angående Bergsskolans flyttning till Stockholm och förening med Teknologiska institutet; varande, på sätt af den nådiga Propositionen inhemtas, i anledning af Rikets Ständers sednaste skrifvelse i ämnet, Kommers-kollegium jemte öfrige vederbörande angående denna fråga ytterligare hörde. På sätt i Eders Kongl. Majits vid sednaste riksdag aflåtna Proposition meddelades, skulle, för den händelse att Bergsskolan blefve..förenad med Teknologiska institutet, kostnaderna, enligt då aflemnade och af Ofverintendents-embetet godkända förslag, för en för Bergsskolan behöflig nybyggnad å Institutets tomt utgöra 95,019 Ridr och, med tillägg af 5,000 Ridr för värmeapparat, gas-och vattenledning, 100,019 Ridr, hvarförutan för laboratoriernas aptering och förseende med nödiga inventarier skulle erfordras minst 6,000 Ridr. De årliga utgifter, som för bergsläroverket, efter dess reorganisation, skulle erfordras, vore, för den händelse detsamma komme att utgöra en afdelning af Teknologiska institutet, af Kommers-kollegium, i likhet med hvad i Eders Kongl. Majits nådiga Proposition vid sistlidna riksdag uppgafs, upptagna till 19,500 Ridr. Innan frågan, huruvida bergsläroverket skall utgöra en afdelning af Teknologiska institutet eller bibehållas i Falun, blifvit slutligen afgjord, ansåg Eders Kongl. Majit något beslut om dess organisation icke böra fattas, helst, derest läroanstaltens förening med Teknologiska institutet skulle komma till stånd, åtskilliga närmare bestämmelser i detta hänseende, både hvad lärokurserna och andra förhållanden beträffade, blefve erforderliga.
Då denna fråga, som nu är föremål för R. o. Ad:s pröfning, till sin grundtanka är detsamma som det af komitén fattade beslut, hvilket jag biträdt, så uppstår den frågan: hvari skiljer jag mig från den föreg:de talaren i afseende på denna grundtanka? Jo deri, att jag, dels af egen öfvertygelse dels med fästadt afseende på den tydning, jag gör af R. St:rs framställning, vågar tro, att det är bäst öfverensstämmande med det rätta och med fördelen på alla sidor, om den humanistiska bildningen förlägges till elementarläroverken, och om denna krigsskola, likasom alla tillämpningsskolor, blir en efter dessa elementarläroverk vidtagande tillämpnings-skola. H. lil. 29 450 Den i April. Hvad för svårigheter, som skalle uppkomma, ifall man skulle taga fullständigt genomgående af elementarläroverk till grund för inträde i krigsskolan, har visserligen icke den föreg:de talaren uppgifvit, men jag vill också gå honom i förväg, genom att erkänna, hurusom tvenne inkast af hufvudsaklig vigt deremot kunna göras. Det är nemi. ang:de åldern och ang:de sjökadetterna. Att åldern är en väsendtlig olägenhet medgifver jag gerna, ty ju äldre man är vid inträdet i arméens leder, desto trögare blir befordringen; men det finnes ingenting, som erbjuder blott fördelar. Man inåste, för att få vissa sådana, äfven hålla till godo med en hop olägenheter. Huru långt avancerad är då denna ålder, hvarom man så mycket ordat? Jag vågar ej här anföra de siffror, som motionären andragit, utan ber jag att få hålla mig till de i K. M:s Nåd. Propos. uppgifna. Om jag nu gör samma förutsätt ning, som den officiela myndigheten, nemi. att ynglingen vid 17 års ålder har genomgått 6:te klassen af ett fullständigt elementarläroverk, och om jag sedan tillägger 2:ne år för 7:de klassens genomgående, får jag 19 år, vid hvilken ålder han bör hafva slutat vid elementarskolan. Om jag nu tillägger den siffra af 2^ år, som af K.
Herr Caricélii-Rådét Hartmansdorff begärde föt dess räkning lill Protocollet det tillägg: att då den förra åtgärden efter haus tanka icke bordt äf Herrar Fullinägtige vidlagas,- sä ansåge hail död sfe* “ 4:de SanA 4 Band: 4^ 058 Stals~Ulsk«ttcts Betan ka nde a. narc, som blott vore en följd af den förra, desto mera böra af Herrar Fullmägtige underlåtas. Herr Direcleuren Schwan: Jag ivill icke heller för min del be-i strida detta uppskof; trien kan dock ej undgå göra den anmärkning, att sjelfva föreskriften synes föranleda till samma skyndsamhet i ena som andra hänseendet, efter sorn ordet genast är nyttjadt på båda ställen. - i ' r V Häruti instämde Herr Doctor Wallin. Herr Doctor Heden: Detta är ock min tanka; och jag anser mig böra följa föreskriften, så snart den ifrågavarande personen inträdt i Ämbetet. Herrar Fullmägtigc öfverenskommo, att i morgon, den 18 dennes klockan 8 förmiddagen, åter sammanträda lill jusleling; och åtskiljdes klockan 3 eftermiddagen. År och dag som ofvan. In fidem Protocolli. G. IIELSINGIUS. Stats-Utskoltets Be t än ka 11 den. 6£y N:o ^6. Antom den *4 Sept. 1835. Berättelse, angående Revision af AfanufacturDiscontfondens förvaltning och Räkenskaper för år 1832.
Alla försök med Silfver realisationer i Sverige hafva ock hittills misslyckats och gått förlorade, och den sista, som börjades år 1777 och understöddes någon tid af Fragtförtjenst under Amerikanska kriget, Den 5 Maj. 99 började redan att vackla år 1783, samt upp. hörde nästan totalt, ätmindstone vållade en förderflig agiotering, efter 1789 års Riks. dag, då RiksgäldsSedlarne tillskapades och bortjagade Bancomyntet utur rörelsen. Vid lgoO års Riksdag stadgades väl ett Visst agio emellan Bancomynt och RiksgäldsSedlar; men påföljden var, att sjelfva Speciemyntet derigenom än vidare utträngdes i handel och vandel, och blef äfven kort derefter till utväxling utur Banken i det när« mäste förbudet, oaktadt den förmögenhetsafgift, som Rikets Undersåtare måste inbetala till Banken, för att, såsom det hette, stadga dess solidité. För att lätta Handelsrörelsen och befria densamma från det fordna besvärliga och ofta overkställbar varubytet, hafva penningar blifvit uppfundne och satte i omlopp såsom bytesmedel; men då man i stället för ett sådant allmänt varubyte antagit såsom bytesmedel Silfvermetallen, sorn onekligen är en vara, tili och med bland de mest dyrbara och mindst tillgängliga, så har ändamålet med penning, uppfinningen blifvit förfeladt och byteshandeln tvärtom bibehållen, samt i så måtto försvårad, som ingen Nation, åtmindstone uti Europa, äger nog tillgång af Silfver, sorn är tillräckligt tor att dermed byta vara i vara. Dessutom är det concurrencen, eller en öfverflödigare tillgång, antingen af varor eller penningar, hvilken 100 Den 5 Maj. liksom en vågbalance, nedsätter värdet å dem bäggedera; och således skall nödvändigt, enär silfver-tillgången ökas, i livilket land som helst, värdet derå falla, och de öfriga varorna deremot stiga i proportion.
HirsOagss^öelTutet. fjmilfet öfwerjfjutcr beloppet 500,000 9e:Dt hamburger 33anfo, forn $uD» mäftige är o berättigad att l>afn>a fbåcnDc t jamburg. §. 32. ©eDan <2Di funnit jfäligt berättiga mårc Söanfosgitllmäftige att, när fåDant för bibefyållanDe eller förftärfanDe af Söattfcnö irtctall ffa fajja pröfmaö npttigt, upphopa ocf) förfölja meplar, l) a fine <2Si, för ifrågamaranDe voepcU ^anDel, fafl|l:ällt följande reglementarijfa förejfrifter, nemligen: l:o §ör bibehållande och förvärfning af SöanfenS metallijfa fafa, bempn» Digaö 53anfo»§ullmäftige att af wälfänDa och foltDa trautner eller enDofenter, efter en furö af 128 jf. och DerunDer, ttppföpa mellar, Dragna å f)ögft 67 Dagarö Dato på jamburg eller Alltona, i jamburg betalbara. 2:o 33anfo»§ullmäftige bempnDigaö lifaleDcé att på tjenligaffc mtö Diépo» nera Den fonD, font genom föregånget mepelföp eller annat aftal ftnneé l)Oé iöanfenö l)itö i jamburg för Q3anfenö räfning flåetiDe, antingen meDeljt uf* gifmanDe af voeplar eller inDragning af filfmer in natura.