Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och då nu tillfälle yppat sig att, för ett såsom det synes billigt pris, kunna förvärfva en för samtliga de Kongl. Fatburarne fullt rymlig och för ändamålet serdeles välbelägen egendom, samt detta tillfälle, om det nu lemnäs obegagnadt, icke lätteligen torde med de nu erbjudna vilkoren återkomma, anser jag mig böra underdånigst tillstyrka, att Eders Kongl. Majit täcktes hos Rikets Ständer föreslå att till inköpande af samma egendom samt utförande derå af föreslagna byggnadsoch inredningsarbeten för de Kongl, fatburarnes räkning anvisa en summa för en gång af 100,000 R:dr R:mt att utgå under år 1866. 4:o) Sedan Eders Kongl. Majit den 29 April nästlidna år täckts i nåder förordna, att den närmast Beridarebansgatan belägna delen af det till vagnshus för Hofstallet upplåtna, Kronan tillhöriga hus vid Hötorget skulle nedrifvas och en ny uthusbyggnad derstädes uppföras för Justitie-Statsminister-boställets med flera lägenheters behof, har uti underdånigt memorial den 8 påföljande November Riksmarskalks-embetet, jemte förmälan, att till fullgörande af berörda nådiga föreskrift de i omförmälde del af vagnshuset förvarade, af Hofstallet disponerade vagnar dåmera blifvit derifrån förflyttade, tillika underdånigst anfört, att det utrymme, som för Eders Kongl. Majits egna 12 Bil. 6 till Kongl. Maj:ts Nåd.
1 öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts förslag, anser utskottet, »tran och späck, alla slag», böra förtullas efter vigt, i stället för kannvis; Men då nu gällande införseltull 2 r:dr 24 sk. för 60 kannor närmare motsvarar 6 än 7 sk. lispundet och skäl till förhöjning i denna afgift icke förefinnes, hemställer utskottet, att den å tran och späck, alla slag, af Kongl. M»j:t föreslagna införseltull 7 sk. må nedsättas till 6 sk. lispundet. Till följd af hvad utskottet bär ofvan angående artikeln svampar föreslagit, lärer rubriken »tryffel» böra ur texten utgå. På sätt Kongl. Maj:t i afseende å artiken trädvaror föreslagit, tillstyrker utskottet: att för bjelkar och sparrar af furu och gran, »af 8 till och med 10 tum midtpå» och »deröfver» må under en rubrik, som, med någon ändring i redaktionen af Kongl. Maj:ts förslag, torde böra lyda: »af 8 tum och deröfver», bestämmes 12 sk. införseltull per stycke; att det i nu gällande taxa befintliga stadgande, att bjelkar och sparrar kunna utföras både liksidiga och platta, jemväl må utsträckas till införseln; att rubriken »ribbor, längre eller kortare» må, med uteslutande af den derunder nu befintliga anmärkning, erhålla denna lydelse: »ribbor, sågade, längre eller kortare»; att de nu specificerade slagen al-, granoch tallved må uteslutas och inbegripas under rubriken »andra slag» samt införseltullen derå nedsättas till 16 sk. och utförseltullen till 36 sk. famnen; och att rubriken »svarfvarearbeten ej specificerade, med eller utan betsning, målning eller lackering» må utgå och inbegripas under rubriken »alla Bevillnings-Utskotlets Utlåtande, N:o 13. 59 andra mer eller mindre arbetade trädvaror, ej specificerade etc.» och införseltullen å denna rubrik nedsättas från 55Vs till 23 procent af värdet. Äfvensom utskottet instämmer i Kongl.
S. D. ^8iföll Höglvflige Ridderftapet och A« deln Stats, Utskottets den 6 dennes pä bordet lagda och nu ä nyo föredragna Memorial, rörande förhöjning i Expectance Lönerna för Stabs.Lapitainer och Subalterne Ofticerare as f. d. Finska Armeen. ^ rupr». T» ?rotoLo!Io L. <2. Lilkverrtvlp», Mdrag Den 8 Oeloöer. ZO? Utdrag af Högloft. Ridderskapets och AdelnS Protocoll wid Urtima Riksdagen i Arebro den 8 Octob. 1810° S. D. föredrogs ä nyo de förenade Bewill. ningssamt Allrnänna Beswärs. och Oecono. mie Utskottens gemensamma Memorial af den 2 Wedöe Öetober, hwilket den 6 i samma mä« nåd blifvit lagdt pä bordet, i anledning af Konungens Nädiga Proposition rörande ändring för Carlscrona Stad i den wid sista Riks. dag allmänt bewiljade rättighet af BränwinSbränl. ing; och blef hwad de förenade Utstotten deri föreslagit af Högloflige Ridderskapet och Adeln till alla delar bifallit. Or suprs. Kx peotocollo 6. StUverstoips» Utdrag af Högloft. Ridderskapets och AdelnS Protokoll wid Urtima Riks. dagen i Arebro den 8 Octob. igro. S. D dOisölls BewillnmgS-Utskottets ben 6 bennes pä bordel lagda Memorial, rörande yr. kad lindring för Gästriklands Almogen i afseende pä de dryga skjutsningac och wgwarterings beswär, som under sista krig der Utgöras, sä wäl som tt till Utssatret rerrntke - M8 Den 8 Oktober. rädt Förslag om åläggande af caracters afgif. ter. kir supra. bix krotocollo. S. 6. Silfverstolpe. Utdrag af Högloft.
Beträffande sedan yrkadt ytterligare Contant bidrag till anskaffande af Inventarier och prydnader i den nya kyrkan; Så bör Stats-Ulskotlel erindra, att då vid 18 r y och 1818 Arens Riksdag fråga väcktes af Stiftets Biskop, om bidrag af Staten till uppbyggande af ny Kyrka och inköp af Kyrkoherde-Boställe i Neder Tårneå Socken begärdes, dertill ej mera än 6000 Ridr utom de 2000 Ridr, sorn från Ryska sidan skulle hafva erhållits, Nn har likväl enligt Motionairens^egen uppgift För - 38 Stats-Utskottets
Af dessa 300 R:dr erlägges bevillning med 5 procent. En Jordbrukare, hvars hemman uppskattas till lika stor summa, eller 5000 R.dr, betalar sin bevillning häraf på helt annan grund; ty här frågas icke om han har skuld? icke, som för Capitalisten, efter hans vinst, utan skatten pålägges (om jag så får uttrycka mig) hans mödor och hans omsorger. Att döma om egendomar öfver hela Riket, torde man ej kunna anse något Hemman gifva mer än högst 5 procent af värdet; det vill här säga 250 Rdr; men detta är icke behållning, den lärer knappt kunna anses högre än till 2 procent. När han nu måste erlägga Bevillning med 2| R:dr af Tusendel utaf värdet, så gör detej en skatt af hans egendom — utan af de såsom behåll - Den 19 April, e. m. ning ansedda 2 procent. När räkningen på detta sätt uppgöres, och på ett annat lärer den ej böra göras, så visar sig, att Capitalisten betalt 5 procent, men Jordbrukaren 12^. Tillägges nu den betydliga utdelningen å Actier vida öfver 6 procent, så blir Actie-ägarens vinning oändligt mycket större, och föreskriften om 10 procent, när Utdelningssumman öfverstiger 6, gör honom icke skattskyldig i någon jemförelse med Landtmannen. Må ingen stötas af mina tankar! De hafva uppkommit af patriotisk välmening} min afsigt är att gagna efter min förmåga. Jag anhåller ödmjukast, att mitt anförande må blifva remitteradt till vederbörligt Utskott, så mycket mera, som jag, i en vigtig punkt, ej haft den lyckan att tänka lika med en värd Ledamot, hvars anmärkningar, i fråga om Bevillningen, jag i det öfriga, på detta Riddarhus, med en sann glädje för några dagar sedan afhörde. Må Fosterlandets nu samlade Representanter, igenom en rättvis delning af nödiga skatter, bereda både Statens säkerhet och den Skattdragandes möjliga utkomst!
— N:o 71. i anledning af väckt motion angående befrielse för egare al skattefrälsehemman från utgifvande af forsellön å räutespanmål: B. IV. 6, A. 39. — N:o 72- i anledning af väckt motion, angående eftergift af arrende för ’/2 mantal N:o 2 Hårstorp i Dörby socken af Kalmar Län: B. IV. 6, A. 39. — N:o 73. i anledning af erhållen återremiss å LTtlåtandet N:o 39, angående öfverlåtelse till Allmänna Barnhus-Inrättningen i Stockholm af en utaf Stockholms stads och läns Kurhus begagnad tomt: B. IV. 6, A. 39- — N:o 74. dels i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående Leckö Kungsgårds användande till ekplantering, dels angående väckta motioner om utarrenderande af vissa delar af nämnde Kungsgård, samt om anslående af en derunder lydande hemmansdel till boställe åt folkskoleläraren i Otlerstads församling: B. IV. 6, 39, 74, A. 97; E. X. 107, 171, 174. — N:o 75. i auleduing af väckt fråga om anslags beviljande åt Adjunkten Magister O. Torell, för en vetenskaplig resa till Norra Ishafvet: B. IV. 48, 174, 292, A. 294, E. 312. — N:o 76. i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition an - .246 — S — gående upplåtande af Arjeplougs skolebord till boställe St skolmästaren derstädes: B. IV. 312, A. 489; E. V. 58. Stats-Utskottets Meraorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 77. i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga remiss å Dess och Rikets Kammar-Göllegii berättelse, angående Kungsgårdars och öfrige Kronolägenheters förvaltning ifrån September månad 1856 till Oktober 1859
Redskapet, som Gud till förverkligande af denna framtid har utsett, blir en furste af den legitima, från Bethlehem i Juda härstammande davidiska konungafamiljen; han skall samla folket omkring sig, besegra alla dess fiender och grunda en verldsmonarki, i hvars tid spiran skall föras af rättvisan och mildheten samt hedningarne med Israel förena sig uti att tillbedja Jahvehs namn. Detta framtidshopp alstrades naturenligt af det jemmerfulla tillstånd, i hvilket Israel var nedsjunket, och den dock alltid lefvande tanken, att Abrahams säd är Guds förbundsfolk, på hvilket han ej skall vredgas till evig tid utan slutligen uppfylla sina löften, när det ångrat och bättrat sig. Profeterna uttalade sig icke med bestämdhet om tidpunkten för den väntade segerfurstens ankomst, ej heller om det namn, som han skulle bära. Benämningen „den salvade“ eller „den smorde“ (på hebreiska språket Messias משיחא, på grekiska Kristus Χριστος), valdes fördenskull till att företrädesvis beteckna honom, den förbidade, som i sin person skulle förena konungens, öfversteprestens och profetens embeten. Ur denna föreställning, hvars kärna var den politiska frälsningen, och som derför kan kallas den politiska messiasidéen, utvecklade sig hvad vi vilja benämna den transcendenta, hvilken var profeternas tidsålder främmande och först låter spåra sig i den efter Antiokus Epifanes’ regering omkr. år 160 författade bok, som under Daniels namn erhållit en plats bland gamla testamentets skrifter. Genom den långvariga bekantskapen med persernas kultur och religion, hvars sedliga grundtankar och jemförelsevis rena former voro lika egnade att anslå de tänkande bland främlingarne som dess demonlära att eröfra den stora massans fantasi, hade israeliterna, som bekant, tillegnat sig ej blott enskilda nya religiösa föreställningar, utan en väsendtligen annan verldsåskådning än den, som gifver sig tillkänna i deras äldsta litteratur 20.
429000 ökning 31000 — S:r 2707926 564ooo 4425 Restantier, eller de för föregående åren ingående Statsmedel, halva nu blifvit såsom inkomst-titel beräknade med 99855 40 6 Summa 6467857 29 10 898157 44 2 8ioi5 När minskningen afdrages från tillökningen med . 8ioi5 26, — blir tillökningen på det hela 817142 18 2 Snmrua Summarum 7285000 F örsta Huf <v u dTiteln. Kongl. Maj:ts Hofhållning H. K. H. Kronprinsens d:o . Tillökning i d:o, i anseende till ökade utgifter för Deras K. H. ArfFurstarne * K. H. Kronprinsessans Handpenningar H Högts II. K. H. Prinsessan Sophia Albertinas Hofhållning Meublers underhållande å Kongl. Slotten HofStallets utfodring Tillök ning Kongl. Slottets Policelysoch renhållning Tillökning: 4 Slottsknektar Ved och Kol för Kongl. Hofven ■ Drottningholms och Svartsjö Slott Gripsholms d:o Ulriksdahls d:o Haga Lustslott och Park ' . hvaraf 1,000 R:dr komma alt till nästa Riksdag fortfara. N:o Andra H lifv StatsMinistrerne Tillökning i lönen för Justitie StatsMini steru i i5l. — - D:o för Utrikes d:o 1151. — - StatsRårlen Tillökning i lönen för 6 StatsRåd a 1817:24. - JustitieRåden Tillökning i Lönen för ri JustitieRåd h goo R:dr Rikets Allmänna Ärenders beredning Tillkommer Vaktbetjeningen hos StatsRådet och Högsta Domstolen Nedre JustitieRevision Tillökning för JustitieCanzlern 1263: 16. — för 5 Revisions.Secreterare ä 34o 1700.
Det fans i det hedniska Norden och på Island mera än blotta sträfvandet efter en odling; det fans till och med en helgjuten odling, hvars grunddrag var ett manligt allvar. Uppfostran stod i öfverensstämmelse med hela lifvet, qvinnan var hedrad och gömdes ej af svartsjuka i overksam själsdvala. För att lefva måste man arbeta, hårdt och ihållande, och hvad blef arbetets lön? Ryktet begärde de, men hafva derutöfver att fordra vår tacksamhet för en dryg del af den odling, de förmoner, vi ega. Ärlighet fordrade de gamle. Stöld ansågs som oärlighet och straffades mycket hårdt. De straff, som ådömdes den frie, drabbade vanligen förmögenheten eller friheten. Den som stal för ½ öres värde blef fredlös. Höll han stölden hemlig öfver året tilldömdes han honom, från hvilken han stulit, som slaf. En tjuf, som ertappades på bar gerning, fick ostraffadt dödas på stället. Denna fredlöshet var icke något lekverk. Den strängaste graden var skogsgången. Den dertill dömde fick lemna all sin egendom och menniskors umgänge. Hans äktenskap ansågs upplöst. Ingen fick gifva honom föda, ingen fick hjelpa honom till ett skepp, som kunde föra honom bort. I ödemarken fick han ströfva kring, flyende för ett fotsteg eller en skugga, till sist för den sjuknande hjernans inbillningar. Ingen fick gifva honom skydd, men den som dödade honom fick belöning. I allmänhet hyste man dock medlidande med en sådan olycklig och mången tog hjelpsamt emot honom, under det hans personlige ovänner skoningslöst förföljde. Det stadgades till sist, att den som kunnat framsläpa 20 år i ett sådant elände, fick sina medborgerliga rättigheter åter. Äfven dessförinnan kunde benådning ske, men endast om alle ledamöterna i lagrättan voro ense; att de blefvo det, visste man ofta att förebygga. Gisle Sursson lefde som fredlös i tretton år. Längst af alla lefde dock Grette Åsmundsson, hvilken efter aderton års kringirrande, sjuk och eländig, fäldes af sin fiende. Det lände dock banemannen till skam.
Med kännedom om de till extra behof befintliga tillgångar och hvad deraf erfordras till angelägna föremål under öfriga hufvudtitlarne, måste jag, under erkännande af alla de ofvan upptagna anslagens behöflighet, likväl i underdånighet tillstyrka, att af dem endast följande må af Rikets Ständer i nåder äskas, nemligen: till anskaffning af redskaps m.* fl. persedlar för det omför inälda 6-tt:ga fältbatteriet * kompletterande af Waxholms bestyckning Transport 63 59,850: 49,680: - 7,500: 137,000: 27,446: 8,767: 26. 8. 39,879: 8. — 10,000: - 90,000: 315,000: ‘745,122: 34. 8- 20,000: 24,850: 44,850: Transport Till kompletterande af Carlstens bestyckning „ nya gevärs anskaffning . „ anskaffning af reservf anglia lstappar, samt rengöringsoch söndertagning,s-verk tyg för till slagkruts antändning för 'ändradö gevär „ slagkrutshufvars tillverkning „ Carlsborgs fästningsbyggnad „ fästningsbyggnaderna vid Waxholm, Carlsten och Carlskrona, att af Eders Kongl. Majit ärligen efter omständigheterna fördelas , hvarjemte jag, i stöd af hvad förut blifvit anfördt, här får upptaga: Till topographiska korpsens arbeten .
— Då af dessa balanser flera å andra ställen i denna berättelse, under vederbörande verk, omförmälas med belopp, olika dem, som i ofvanstående förteckning förekomma, få Revisorerne fästa "uppmärksamheten derå, att proprie-balanserna har, efter aktorats-räkningarnes sammandrag, upptagits sådana, som dessa balanser, sedan de blifvit af Kongl. Kammarrätten eller Kongl. Maj:t till deras rätta belopp fastställda, efter sedermera, intill 1853 års utgång, skedda afbetalningar då befunnos. Revisorerne hafva i sammanhang härmed, angående det i sednaste rev-isions-berättelse, pag. 16, omförmälda, af aflidne Länsbokhållaren uti Götheborgs oeh Bohus län C. Lansia* i — 231 — lifstiden, med afseende å anordnande af medel till utflyttningshjelp efter laga skiften begångna underslef, hvars oersatta belopp vid 1853 års slut utgjorde 17,280 R:dr 9 sk. 2 rst., ansett sig bora anmäla, att, enligt hvad samma års aktorats-räkriing innehåller, Kongl.
R:dr 75 öre och för hvardera af den öfriga besättningen 5 R:dr 38 öre; men då tullbeloppet för medförda varor icke uppgår till minst 75 R:dr, bestås skep Eare och besättning ej någon föring, från hvilken förmån äfven inhemska på klink yggda samt utländska fartyg äro uteslutna. 334 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o U21. Skeppare, som komma från Medelhafvet, men tillika intagit last uti Westersjöhamnar, njute föring såsom från Medelhafvet, när tullen för de derifrån i Svenskt fartyg medbragta varor stiger till en fjerdedel af tullbeloppet för de varor, som annorstädes blifvit inlastade. Vid ett annat förhållande bestås endast den mindre föringen. § 15. För gods, som under transporten genom tillfällighet tagit skada, må ej någon minskning i tullen tillåtas, så vida godsegaren sjelf vill detsamma disponera. Anser godsegaren en sålunda förskämd vara icke kunna draga den i införsels-tarifen utsatta tull, må han, sedan skepparen, till upplysning om förhållandet, afgifvit sjöförklaring, äska laga besigtning af godset, hvilken då skall af Magistratsperson, med biträde af två sakkunnige och ojäfvige män, verkställas i närvaro af vederbörande Tullkammareföreståndare, sorn eger att, under tjenstemannaansvarighet, för bevakande af Kronans rätt, besigtningsåtgärden kontrollera; börande ock, derest godset är mot sjöskada försäkradt, assuradörernes ombud, om sådant i orten finnes att tillgå, genom Magistratens försorg bevisligen kallas till besigtningsförrättningen, likväl utan att denna genom ombudets frånvaro må uppehållas. Befinnes godset hafva under transporten undergått förskämning, skola hesigtningsmännen ej allenast härom utfärda intyg, utan jemväl, efter granskning af behöriga lasthandlingar, attestera värdet af enahanda vara i oskadadt skick.
Så innehåller t. ex. General-tullstyrelsens underdåniga utlåtande, bland annat: att genom de nödtvångsåtgärder, som till beredande af lättnad och skyndsamhet vid varustämplingen måst vidtagas, stämpelväsendet förlorat mycket af sin tillförlitlighet såsom kontroll-anstalt: att i de begge öfriga Skandinaviska länderna, der tullstämpling icke mera egde rum, någon skada eller olägenhet för det allmänna icke deraf försports: att icke antagas kunde, att om tullstärnplingen redan nu i allmänhet afskaffades, sådant skulle medföra synnerligt äfventyr för tullintägten, åtminstone icke af den omfattning, sorn kunde anses motsvara Tullverkets utgifter för stämpelmaterielen o. s. v.; och Kommers-kollegium förklarar, att, derest i enlighet med hvad Kollegium och General-tullstyrelsen i underdånighet tillstyrkt, föreskrifterna om den officiela stämplingen å ifrågavarande inhemska fabriksvaror upphäfvas, tullstämplingen skall, på sätt jemväl af en och annan utaf de i ämnet hörda handelsföreningar och magistrater antydt blifvit, endast ofullkomligt motsvara det med densamma åsyftade ändamål: att behofvet af den kontroll, hvilken med tullstämplingen afses, förminskats i samma mån, sorn, till följd af de under sednare tider i allmänhet nedsatta tullafgifter och en fullständigare organiserad tullbevakning, oloflig införsel af utländska varor aftagit; och att särskildt vigten af tullstämplingens bibehållande minskats, om, på sätt General-tullstyrelsen yttrat, tullstämplingsväsendet i följd af de förändringar deri, som sedan några år tillbaka med anledning af en stigande importrörelse mäst vidtagas, förlorat i tillförlitlighet såsom kontroll-anstalt. Då härjemte i betraktande toges de med tullstämplingen för importören förenade olägenheter, förnämligast med afseende ä de hinder och uppehåll, som mötte innan den inkomna varan finge af honom disponeras, och varans deraf ofta föranledda värdeförminskning, så och enär General-tullstyrelsen yttrat den åsigt, att, om tullstämplingen nu i allmänhet upphörde, sådant icke skulle för tull - c Allm.
Detta i utkanterna, icke allestädes. Men präster funnos från yttersta dagens högra och vänstra sida: sådana som svulto med folket i försakande nit och sådana som uppträdde illa beskänkte i predikstolen eller hårluggades sig emellan och stämde hvarandra till rätta för grofva okväden. Finland var fattigt på allt, utom på tappre krigare, lefvande kraft och brinnande tro. En öfverherde importerades från Sverige att ordna den halft förvildade kyrkan och grep in med sitt tidehvarfs hårdhändta kraft. I nio år hade Isak Rothovius rensopat västra Finlands altaren såsom med en skurtvage, när en statsman af första ordningen, Axel Oxenstjernas berömde medtäflare och motståndare, riksdrotset grefve Per Brahe, landsteg vid Åbo den 21 November 1637 såsom Finlands generalguvernör och i verkligheten såsom dess vicekonung. Hans tid har fått ärenamnet »grefvens tid» såsom motsats till en annan, illa beryktad grefvetid under Gustaf Vasas regering. Fältmarskalken herr Åke Tott befann sig sommaren år 1638 på sin egendom Lavila i Euraåminne socken, när han förnam, att grefve Brahe, som under vintern gjort sin första ryktbara resa genom landet till Kexholm, ville företaga en ny, kortare utfärd från Åbo till Björneborg. Lavila gård låg strax till vänster om vägen, ej långt från Totts öfriga förläningsgods, Irjanti och Vuojoki. En så mäktig herre och gammal krigskamrat kunde ej obemärkt resa Lavila förbi, äfven om herr Åke ej haft en enskild och viktig anledning att bevisa grefven all den ärebetygelse som stod i hans makt. Alltså befann sig herr Åke vid midsommar i Åbo för att inbjuda grefven med hans husfru till Lavila och på samma gång vidtaga nödiga förberedelser. Lavila var det minst försedda af herr Åkes omväxlande tre residens. Ekolsund var det nyaste och ståtligaste, Gerknäs det förnämligaste som arfvegods och båda därtill ägande alla förmåner af en förtjusande natur. Lavila, med oansenliga byggnader och utsikten öfver enformiga åkerfält, kunde endast för sina goda jagtmarker förtjena uppmärksamhet.
Utskottet har hvad sålunda förekommit i öfvervägande tagit och dervid ansett det i Kommers-kollegii kungörelse den 5 Juni 1820 meddeldta stadgande, angående ekars afbarkande, endast böra ega tillämpning i afseende å de ekar, sorn efLer föregången utsyning blifvit lill landtmän upplåtne, men ingalunda tjena till efterrättelse i de fall, då, på grund af Kongl förordningen den 28 Oktober i83o, egandeoch oinskränkt dispositionsrätt öfver ekskogen blifvit förvärfvad. Enär dock, enligt motionärens uppgift, en sådan tydning åt gällande författningar i ämnel icke i allmänhet vid domstol torde gifvas, samt då i öfrigt, enligt Utskottets tanka, åt den enskilda omtankan bör öfverlemnas att flitt förfoga om barken jemväl å de ekar, som annorlunda än efter skedd inlösen blifvit till disponerande upplåtne, och ett stadgande i strid dermed alltså synes olämpligt* likasom detsamma icke af skyldig omtanka för garfveriernas behof påkallas, sedan, til! följd af de under sednare tider i denna handtering gjorda förbättringar och framsteg, barken af andra trädslag än ek med fördel kan vid, garfning användas, hemställer Utskottet vördsamt. det Rikets Ständer måtte i underdånighet anhålla, att Kongl. Majrt täcktes i nåder förklara Kommers-kollegii förrberörda förordning af den 5 Juni 1820, äfvensom öfrige angående skyldighet för landtmän att afskala och samla barken å till dem upplåtne ekar, utfärdade författningar böra till all kraft och verkan upphöra. Stockholm den 14 Mars 1848. Häremot anfördes följande reservation af Herr low Hohenhausen, M. S,°: 6 Allm. Besv, och Ekon.-Utsk:s Betänkande, TT:o 57.