Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottets hemställanden, i afseende å dessa 4 punkter, hlefvo, uppå särskilta propositioner, af Piidderskapet och Adeln gillade. 10 Punkten. Kongl. In val i d Inr ä 11 ni nge n. Utskottets yttrande rörande denna punkt ansågs icke erfordra någon åtgärd. 11 Punkten. Garn izon s-Sjuk huset samt CassernBy gg n a den för Kongl. Andra Li(- Gardet. Den 20 Januarii f. m. 12 Punkten. StrömrensningsFonden. Utskottets yttranden, i afseende å dessa 2:ne punkter, lades till handlingarne, 13 Punkten. Liqvid en af f. d. Kongl. Familjens fo r d ra n. 14 Punkten. Utskottets hemställanden, i afseende å dessa båda punkter, blefvo af Ridderskapet och Adeln bifallne. 15 Punkten. Riksdagskostnaderne. Utskottets yttrande i afseende å denna punkt lades till handlingarne. 22 Punkt en i Utskottets sednare Utlåtande. Angående ett för f. d. Armens Flottas Officerares räkning upptagit Lån. Utskottets yttrande, rörande denna punkt, ansågs icke föranleda till någon åtgärd. Grefve Horn, Claes Fredrik: Sedan Ridderskapet och Adeln nu slutat granskningen af StatsUtskottets Utlåtande, rörande 1825 och 1827 årens Revisions-berättelser, Den 20 Januarii f. ra. 7 synes det, efter min tanka, för Ståndet återstå en förbindelse, nemligen att åt Revisorernes bemödanden att uppfylla sitt kall, lemna den rättvisa, som tyckes hafva blifvit dem nekad, så väl genom de Utlåtanden StatsUlskottet afgifvit, som genom de beslut Rikets Ständer i anledning deraf fattat. Jag föreslår alltså, att Ridderskapet och Adeln må förklara sin tillfredsställelse öfver de af Rikets Ständers Revisorer åren i8a5 och 1827 ådagalagde verksamma bemödanden alt, i uppfyllandet af deras vigtiga kall, hafva motsvarat Rikets Ständers dem visade förtroende, Friherre Cederström, Jacob:
Och som hon varit nog klok att medföra en präktig kalfstek och ett helt tjog ägg såsom en första »handtryckning» till honom, så upptog han naturligtvis helt gunstigt hennes förfrågan och lofvade att gerna taga emot mig i sin skola, så framt endast prosten i Kröplinge dertill gaf sitt bifall. Min moder visste äfven, huru hon bäst skulle kunna utverka sig detta, ity att hon skaffade sig ett rekommendationsbref ifrån vår egen kyrkoherde Carl Johan Stålbom till prosten Sven Molin i Kröplinge, hvarpå följde dennes vänliga medgifvande, att jag, så länge jag kunde finna fördel deraf, finge deltaga i undervisningen uti Kröplinge ambulatoriska skola. Emellertid tog denna sin början i Persgård i Kröplinge södra rote, dit jag ej hade mer än en knapp fjerdedels mil att gå, något som ju måste anses jemförelsevis beqvämt på landsbygden, hvarest barnen ofta kunna hafva öfver en half mils skolväg. Anders Carlsson härstädes hade nemligen helt liberalt upplåtit det stora salsrummet i sitt nybyggda boningshus till skolsal, och i detsamma voro nu socknens bänkar inflyttade, så att det hela efter ortens förhållanden var synnerligen väl ordnadt. Då min moder ledde mig in i skolsalen, emottogos vi mycket vänligt af skolläraren Hans Persson, hvilken grundligt kramade min framräckta högra hand med sin vänstra – hans högra arm hade i följd af en olyckshändelse blifvit amputerad. Han bad mig vara välkommen och sade, i det han vände sig till de andra barnen, mina blifvande skolkamrater: »Här sen I en liten Glimmingepåg, som lär vara dugtig till att läsa. Nu få vi se, om I kunnen vara lika dugtiga som han.» Ryktet om mitt storartade kunskapsprof på husförhöret i Jutagård tycktes sålunda äfven hafva trängt ända till Hans Perssons öron. Såsom utsocknes fick jag nu till att börja med sätta mig nederst på nedersta bänken.
Utsksltet waaar trs att det nyttiga äudamälet bäst 5446 Den 2i December. bäst och säkrast minnes, dä genom en stadgad Trnck, frihet den enskilda upmärksamhercn pä allmän i»fly» telse blir wäckt, liswad och underhällen; dä genom stadgandet af allmänna Riksmöten hwarje man af naturlig fallenhet eller hog för deltagande i allmänna ärender, stall känna stg uomumrad alt genom samlande af kunskaper bereda sig till desin ärenders behöriga wärdande, och dä en wis Regering, ät hwilken Grundlagen npdragik magten att besörja och afgöra vm alt, som kill allmänna hushållningen hörer, icke lärer underlåta akt skräcka sin Landsfaderliga onuanka till alla de St ttsrista och OeconomiM Undersöknin, gar genom hwilka säkra upgifker och bestämda grun» dcr för desi midt gmoe anstalkkk och författningar, endast kunna crhallas. Af d sir Ml wagar UtMkter för sin del icke tillstyrka den af Herr kckanaerttsm söresiagne In» struckion. Slockholm den 2Z Nowembcr 1829. Pä Constitulisns, Utskottets wägnar D . /i. kekannerbsim. (fgri von Uosenrtein. Danjel Lberslein. ^:roa I4^clrert I. D. Valeriur. WegärdeS pä Border. Ur, Den 2i December. »447 Utdrag af Protokollet hällir tvid Riksens Högs. Sränders M« män na BeswärS och OecsnomiB Urffoiks sammanträde, den 15 December iZvA.
Då nu H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. vidblefve sitt i ämnet fattade beslut samt godkände 59:de voter:s-propos:n, ropades starka ja, blande med nej, hvarpå H. Ex. tillkännagaf, alt ja öfverröstat nej. 45:de punkten, ang:de förändring i fårtullningssältct för ”Hängslen”. Hr Rosenblad: Sjelfva grundsatsen, som är framställd här, kan jag icke gilla. Det är nemi. med afseende på det olika sältet att beräkna varuqvantiteterna, som tre Stånd bafva stannat emot det fjerde. Skulle nu 3 Stånd göra pluralitet i en sådan händelse, så skulle vid många tillfällen vid värdeberäkningen R. o. Ad. varit ansedd öfvervoterad och endast den olika procenten blifvit föremål för votering i förstärkt Utsk. Denna ide' kan jag icke godkänna, men dä här förekommer en inbjudning till Ståndet alt antaga de andra Ståndens förslag; så får jag för min del hemställa, att Ståndet, med ogillande af sjelfva resonnementet, mätte instämma i slutsatsen. Frih. Åkerhjelm: Som det, på sätt Utsk. här uppgifvit, varit omöjligt att bestämma, att den olika proc.-beräkning, hvilken Hr Rosenblad yrkat, skulle blifva föremål för förstärkt StatsUtsk.; så har Utsk. icke ansett lämpligt att behandla frågan annorlunda, än på sätt som skett. Detta har varit brukligt äfven vid föreg:de riksdagar, och som det är alldeles omöjligt att utröna den der olikheten, så tror jag äfven det blir omöjligt att uppställa en voler:s-propos. i ämnet. Jag anhåller om bifall till Utsk:s betänk. Frih. Tersmeden: Icke annat än hvad jag kan finna, så är den anmärkn. Hr Rosenblad här gjort, ganska väl grundad. Så t. ex. hafva, hvad hängslen beträffar, två Stånd beslutat, att de skulle förtullas dussinvis emot 2 r:dr per dussin; hvaremot R. o. Ad. vidblifvit den nu gällande bestämmelsen.
Naturligtvis är det fröken Anna Petters\ f l|l) ina sjönk åter ned i sittt soffhörn, o c h son, vår obestridligen främsta operettsångerska, é 8 » v § det var n u modern, s o m mätte golfvet som här i titelrollen tager priset och detta med med snabba steg. Så l ä n g e det endast all rätt. Fröken Johnson är en näpen herlig, men slår ibland öfver, då hon sjunger, och i hr Strömg ä l d e dottern, v a r den ö m m a m o d e r n visberg bar hon vid sin sida en synnerligen rolig och serligen full a f deltagande, m e n l y c k a d e s karaktäristisk intendent. Det hela går för öfrigt likväl utan större svårighet b e h ä r s k a sig. med god samklang, med lif och lust samt inhöstar Det behöfdes den der lilla v i n k e n o m, ifliga applåder. Uppsättningen är synnerligen vårdad och präktig. Ben 20 nov. H o n b e - t v i n g a d e sig l i k v ä l till slut o c h sade m e d skriftställarens och vetenskapsmannens — namn På liknande sätt bemöttes våra frågor af vår är ej för våra läsarinnor obekant, allt sedan i fjor konstladt l u g n; mor. Och måhända i ännu högre grad än vår far hans verk, » Kärlekens fysiologi », utkom i svensk » J a, d u har rätt. bidrog hon till vår utveckling i detta afseende öfversättning, verkstäld af samma konstskickliga V i måste finna n å g o t m e d e l att tämja detta genom det förhållande, i hvilket hon såsom vår hand som det nu föreliggande. Nervernas hygien, moder stod till oss. odjur. » utgörande n:r I i serien - » Hygieniska småskrifAllt godt o c h nyttigt, som menniskan i sin barnter * af P. Mantegassa, är en bok, som utan tvif» J a g v e t i c k e m e r än ett, » snyftade N i n a. dom så mycket fortare lärt och fastare inpräglat, vel förtjenar den vidsträcktaste spridning.
Stång-, platt-, jj tum tjockt och deröfver, under 12 tums bredd och öfver jj tums fyrkant 1 X/i^.stap.v. 4 Smältstycken 1 X/iÄlstap.v. 12 Jernskrot, gjutet, smidt eller valsadt 1 £ft$5.stap.v. 2 Kol, träd1 läst 40 — Koppar: ra I 5A$.stap.v. 18 36 — gårad 1 Sktt. stap.v. - 32 Kopparskrot, eller gammal och brukad Koppar samt Kopparaska 1 Sk ^.stap.v. IG 32 Lumpor 1 lisp. 12 Mahn, rå oell osmält, i Införsels-tariffen eller den dervid , 1 Skit. fogade särskilda Varu-förteckning ej specificerad j tackj. v. j i om 26 £ j 2 24 Metaller, sammansatta: > bergsv. ' oarbetade, alla slag 1 Sk/Ästap.v. 32 Skrot samt gammal oell brukad metall, sammansatt, alla slag 1 SA^.stap.v. 16 32 Spillning, affall och spån, ej specificerade 100 Hdrv. 10 Tjärperma eller Frakt jära 1 tunna 44 Trädvaror: Virke, oarbetadt, sågadt eller tillhugget: Alm, Ask, Bok, Björk, Ek, och andra ej specificerade sådana trädslag, som växa inom Landet 100 Rdrv. 15 56 Trädvaror: Farn och grantimmer: otillhugget eller sågblockar tillhugget, ej specificeradt Bandstakar Bräder och Plankor, sågade af ek och ask Enträd och Enstafrar Gcvärsstocks-ämnen Handspaks-ämnen Läckter, huggne eller täljde sågade Master, Bogspröt och Spiror: af 40 tums omkrets och deröfver, 10 fot från storändan af 20 till 40 tums omkrets, 10 fot Irån storändan derunder Pumpträd, oborrade j se Master och Spiror. Ribbor, längre eller kortare Anm.
Enligt räkenskaperna, har antalet af dårhushjon och profkurs-patienter vid rikets hospitaler under revisions-åren utgjort: Dårhushjon. Sedan vid granskningen af Wadstena hospitals räkenskaper befunnits, att Hospitalsdirektionen, den 13 Mars nästlidet år, hos Serafimer-ordens-gillet gjort framställning om afskrifning ur räkenskaperna af 1853 års arrende-afgift för hospitals-lägenheterna Skinnerhagen med Myrhagen och Slungemosse, samt Revisorerne, i saknad af kännedom om så väl de skäl, som föranledt berörde framställning, som Kongl. Serafimer-ordens-gillets i anledning deraf fattade beslut, i behörig ordning äskat upplysning af vederbörande i hvad skick — 198 — denna fråga för närvarande sig befunne, hafva åtskilliga detta ämne rörande handlingar blifvit Revisorerne meddelade, deraf hufvudsakligen inhemtats: att arrende-rätten till ifrågavarande lägenheter, hvilken, jemlikt upprättadt kontrakt, blifvit, emot årlig afgift af 14 tunnor 17 kappar råg och samma qvantitet korn, upplåten till Rådmannen i Wadstena O. Regnstrand, att, från miafastan år 1844, under“l 5 års tid, af honom innehafvas, medelst transport-resolution den 27 Mars 1846, öfvergått till Kaptenen Christian Rosenblad, som för arrendevilkorens fullgörande under de fem första åren af arrendetiden ställt en till vederhäftigheten styrkt borgen; men att, sedan Rosenblad i början af år 1848 gjort konkurs, och många svårigheter mött för utbekommande af arrende-beloppet samt
9Jtaj:t har i hwf^w^f af liga betar gillat betta förflag och, mek upphäf* loanbe af nämnba ftabgar, faftftällt nya. — ©enom bet Belopp, 4,300 rbr årligen, forn Stilett ©tänber rnib fiftlibna rifömote anflogo till Befrämjanbe af unberwiöningeit rnib afabemtenö lärowerf, p®* benna funnat ytterligare i Betyblig mån utfträäaé. ©en Slntiqoitetö*3ntenbent, tilt pwarö aflöning bet rnib 1859— 1860 årenö riföbag Bemiljabe anflag Blef rnib näftförflutna rifömöte anmifabt äfmen för nu löpanbe ftatöregteringöperiob, pär fortfaranbe företagit årliga forffningörefor, pttfwubf af ligen i Dftergöttanb, SBéfter* götlanb och P® ©ottanb, fantt om fina iafttagelfer och åtgöranben unber befja refor afgifmit utförliga, meb talrifa ledningar upplyfta åröBerät* 116 33erättelfe om I;toab i fftifet ocl; befS teifer.
Frågan, huruvida ett kyrkomöte är nyttigt, synes mig ingalunda kunna obetingadt besvaras med »Ja»; ty under våra närv:de förhållanden kan ett sådant möte omöjligt medföra någon nytta. Ett kyrkomöte kan icke uträtta något, om ej dess ledamöter verkligen äro hemmastadda i de ämnen, som der förekomma. Våra gemensamma öfverläggningar kunna tjena oss till förebild på hvad ett sådant möte skulle kunna uträtta, och jag hemställer, om dessa öfverläggningar medfört något resultat. Hvad Utsk:s Förslag angår, så får jag afstyrka bifall till detsamma. Min mening är likväl ingalunda, att på något sätt förebrå Utsk.; ty jag trotsar Utsk. att någonsin, under närv:de kyrkliga förhållanden kunna iramlägga ett antagligt Förslag i detta afs:de, och jag hoppas, att det är sista gången som frågan är väckt, så att vi icke vid kommande Riksdagar må besväras med att ånyo afstå densamma. Frih. Creutz; Det är mig okärt att nödgas upträda mot Gr. Björnstjerna, hvilken häromdagen, i ett så ädelt och vackert anf:de, förfäktade de åsigter, som jag och de med mig liktänkande då uttalade. Jag nödgas likväl nu upträda och försvara mig; ty jag har blifvit anklagad för intolerans, en i sanning oförtjent beskyllning. Den vore sann, om jag förfäktade en viss konfession, men då jag endast yttrat mig mot ett offentligt system, då jag endast talat om det ena och andra systemets mer och mindre lämplighet, så kan jag ej med rätta anklagas för att vara intoleransens försvarare. Sedan öfverläggningen härmed ansetts fulländad, samt Hr Frih. o. Ordfiden framställt, att i afs:de på Utsk:s ifrågav:de Förslag blifvit yrkadt dels bifall, dels återremiss och dels afslag, blefvo propos:r å hvart och ett af dessa yrkanden framställda och besvarade med blandade Ja och Nej; hvarefter Hr Frih. o. Ordf:den ånyo Den 4 November e. m. 411 hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s Förslag, samt sedan svaren härvid utfallit med starka Ja, jemte åtskilliga Nej, förklarade, det han ansåg
Raab har flera gånger anmärkt, att Bancofullm. skulle orätt förfarit, om jag rätt förstod honom, derutinnan, att de till Bancodisconten öfverlemnat vissa medel, samt att man genom denna åtgärd vore nödsakad alt nu göra indragningar. Det berodde icke på Bancofullm. att underlåta aflemnandet äf ifrågavar. 700,000 r:dr. Hade det berodt på dem, hade jag visserligen icke dertill gifvit min röst; men nu var jag skyldig att lyda det reglemente, som R. St. vid förra riksdagen utfärdade. Uti detta reglementes 214 § står: ”Bancofnllm. äga att utaf de till bestämda summor upptagne lånefonder eller creditiv, hvilka möjligen under en längre tid icke kunnat till fulla beloppet utgå, till annan Bankens lånerörelse och deribland företrädesvis till Handelsoch Näringsdiconlen, belåningen af publika papper samt för beviljade creditiv, anvisa de uppkomne öfverskotlen; dock under villkor, att så snart nämnde öfverskott blifva för sina ursprunglige föremål behöflige, desamma till dessa sednare, efter hand och i den mån nödige medel inflyta, återställas”. Fullmäktige hade således en gång anvisat dessa medel till ifrågavar. ändamål, men icke för alltid, utan Fullmäktige återtogo sedermera 350,000 r:dr deraf, och öfverlemnade dem, såsom ett förskott, lill fastighetsbelåningen. Frih. Raab säger likväl, att sedan allmänna disconten fått denna tillökning, så må de förskjutna medlen icke derifrån dragas. Men det är ju detsamma som om han Den 12 April e. m. 36!) lian sade: hvad sora en gång kommit till allmänna disconten, det må aldrig derifrån dragas. Om denna regel skulle gälla beständigt, så borde R. o. Ad. vid sitt beslut denna förmiddag — då tillåtelse meddelades att göra förflyttningar frän en fond till en annan — hafva gjort det tillägg: med undantag af allmänna diseonten, hvarifrån aldrig någon förskjuten skilling må kunna dragas. Men delta har R. o. Ad. icke gjort, emedan Ståndet väl ville, att hvad som en gång lagligen blifvit åt allmänna
9:o, angående underhåll af elever vid Institutet för döfstumma och blinda, N:o 139. 96:te punkten samt 20:de punkten i Utskottets Memorial N:o 170; mom. 10:o, angående anslag för spetälskes värd och skötsel, I28:de punkten af Utlåtandet N:o 139; mom. 11:0. angående förflyttning af botaniska trädgården i Lund, 133:dje punkten; mom. 12:o, angående arfvode m. m. åt en antigvitets-intendent samt för upprättande af förteckningar öfver fornlemningar, 135:te punkten; mom. 13:o, angående anslag för runstenars aftecknande, 136:te punkten; mom. 14:o, angående fortsatt utskrifning af riksregistraturet, 137:de punkten; mom. 15:o, angående fortsatt utgifvande af arbetet ”Svenska språkets lagar”, 138:de punkten ; mom. .16:0, angående reseunderstöd åt Artisten N. Mandelgren, Förstärkta Stats-Utskottets Memorial X:o 210, 3:dje voteringen; mom. l7:o, angående understöd åt Lithografen C. J. Billmark, 142:dra punkten; mom. 18:o, angående anslag för fortsatt utgifvande af arbetet ”Fordna och närvarande Sverige”, 143:dje punkten. § 147, angående statsbidrag för åtskilliga byggnadsföretag och reparationsarbeten, grundar sig på Stats-Utskottets nedannämnda Utlåtanden och Memorial, nemligen: mom. l:o, angående anslag för uppförande af ny byggnad å Carolinska institutets tomt, N:o 139, 22:dra punkten, litt. a; mom. 2:o, angående anslag för nyoch ombyggnader på Gymnastiska Centralinstitutets tomt, N:o 139, 70:de punkten; mom. 3:o, angående anslag för reparation af Vetenskaps-akademiens äldre hus, N:o 139, 101:sta punkten: mom.
Jag hoppas du icke vill tillräkna mig att ditt bref under flera postdagar fått ligga obesvaradt! Men det här välsignade postväsendet – vare detta utan skryt sagdt – hvilar minst lika tungt på mina skuldror som på min mans. Jag beklagar mig likväl icke deröfver: jag eger af naturen mera ruff i mig än min kärälsklige gamle gubbe, som platt icke har något lag att reda sig med de styfmuntaste officerarne, när de komma hit och skrika om misstag, slarf och andra fel på postkontoret, om de icke få de bref, som väntas. Men den, som då sätter stora miner på sig, det är Johanna Klase, som allt i nödfall kan lära en officer mores, då han misstänker kontorets heder, d. v. s. vår. Värst att handskas med äro dock dessa benglar, hvilka föra kurirposterna. Jo, sådant skulle du bara en enda gång vara med om. Oss emellan sagdt, kan jag väl ändå tillstå att det är en bra stor lycka att doktor Marin icke föll på den idén att blifva postmästare i stället för läkare. Doktorinnans nyfikenhet är, minst sagdt, vådlig, och vid vissa tillfällen kan hon bringa den, som har så vigtiga saker som jag om händer, i riktig förtviflan. Det är också temligen förtretligt och hårdsmält att hon anser sig veta allting bättre än jag, som, efter hvad du, min kusin, nog inser, bör veta mer än alla andra, ty hvar talas det mer huller om buller än på postkontoret, der officerarne stå med sina halflästa bref och skrika den ene öfver den andre, för att vederlägga eller bekräfta hvarandras påståenden. Men nu ändtligen har jag då haft den djupa tillfredsställelsen att riktigt kufva doktorinnan, och det är för denna storkonstiga och outransakliga nyhets skull som jag släpper alla göromål och skrifver till dig ... Hör nu här, Lovisa!
Enär likväl, efter hvad för Utskottet blifvit upplyst, Statsrådet Ulner är berättigad att komma i åtnjutande af pension från Amiralitets-krigsmans-kassan. anser Utskottet det pensionsbelopp, han från nämnde kassa kan komma att åtnjuta, böra afdragas från den pension, som nu af Rikets Ständer beviljas. Utskottet får derföre hemställa, att Statsrådet Ulner, då han från Statens tjenst afgår, må på allmänna lndrägnings-statén erhålla en årlig pension af 6,000 R:dr R:mt> från hvilken summa dock bör afgå den pension, han från Amiralitets-krigsmans-kassan tilläfventyrs åtnjuter. 61:o. Sedan, uti en den 24 nästlidne Oktober till Kongl. Majit ingifven skrift, Justitie-rådet, Riddaren af Kongl. Nordstjerneorden John Roij underdånigst anhållit, att, då icke med visshet kunde bestämmas, huruvida sökanden, hvilken sistlidne vår angripits af sjukdom, hvarigenom han blifvit urståndsatt att tillsvidare bestrida Justitieråds-embetet, skulle ■ kunna till helsan fullkomligt återställas, ehuru visserligen någon förhoppning dertill förefunnes, och det således vore möjligt att sökanden, i anseende till fortfarande sjukdom, blefve försatt i nödvändighet att framdeles söka entledigande från sitt embete, Kongl.
Kor ungens och Dtz Funill.s w.st nde med fullkomlig Mc, het inom delta land. Med afseende pä Hemliga U> skottetS ofwanäbero, pade yttrande, rörande tiden «ill denna nu företaqne flyttning, anser Sig Kongl. Maj t wid detta tillfälle böra underrätta Riksens Ständer, att Hans Majit ifrän Dest befullmägkiqade wid Kejserlige Franska Hos, wet erhållit de mäst tillfredsställande underrättelser om Hans Mast Kejsarens af Frankrike, Konungens as Italien wälwiljande tänkesätt sör Swerige och om Fi-edö-underhandlingarnes skyndsamma fortgång. Med hwarje ögonblick kan Kongl. Majit för wänta Sig officiel tidning om Freds, Tracwtens dertcknande med denne SwerigeS äldste BundsFör, wandt, föremal, som Kongl. Majit altid ansett, som den säkraste borgen för Rikets sa wäl närwarande som tillkommande lugn och sjelfständighet. Kongl. Majit äger äswen en lika grundad anledning, ait inom sä dagar se freden med Hans Majit Konungen af Dannemark asstuten, och således den tidepunkc wcrkeligen inträdd, dä Swensta Folket, fredad! för de faror, som hotat Detsamma, kan wända flir kraft, sin werksamhet och sin förmåga till sörkof, rån af den Fosterjord, som enighet ich m ndom räddat, och endast samma egenskaper i en iramcid kunna sörswara. Det af Hemliga Utskottet i underdänighet af, gifne yttrande öfwer det angelägna änwet för denna Kongl. Maj:ts nädiga proposition will Kongl. M"i:t Riksens Ständer härjämte i »ader meddela, och gör Kongl. Mani Sig förwitzid att Rikens Ständer i anledning deraf sjelswc inse nödwändighelen att den anstalt ofördröjligen fnllföljeS, som Kongl. Maur ansett Förena Rikets wäl med den förra Kongl. Famillens Egen yttrade önffad. Kongl.
Om än det å ena sidan, till följe af den ovanliga brådska, hvarmed denna fråga framdrifvits, blifvit en omöjlighet att kunna tillförlitligt bedöma i hvad mån nuvarande förhållanden verkligen kunna för riket medföra någon våda, torde det do.ck ,å andra sidan få antagas för gifvet, att nuvarande regering icke åtnjuter ett så stort förtroende af den stora delen af nationen, sorn representeras af Borgareoch Bondestånden, att man med åberopande endast deraf kan, i likhet med Stats-Utskottet, ega befogenhet till beviljandet af de begärde anslagen, så vidt man ej skulle vilja antaga, att regeringen i denna fråga hyser mera omvårdnad om folkets fördelar och intressen, äa hvarpå den i så mångå andra frågor visat prof. Jag. tror således att Utskottet, innan det tillstyrkt ifrågavarande anslag, bort hafva »indicerat sig helt andra motiver, än sorn skett, och att denna brist,på giltiga skäl tillräckligt ådagalägger att hela frågan, åtminstone hos Stats-Utskottet, saknat uddig utredning - 6 Slats Utskottets Utlåtande, JYi 19. Anti. till Enp.-Utsk. .1. 14 Jan. ISSI, lil. '/, 12 f. rn. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition om upplåtelse på viss tid åt enskild man af en, Kongl. Maj:t och Kronan tillhörig, intill Kongl. Operahuset i Stockholm■ gränsande tomt. (I. A.) Sedan Kong!. Maj:!, uti en til! Ilikets Ständer vid sistförflutna riksdag aflålen nådig proposition föreslagit, att 5t Kong!. Majit malte öfverlemnas dels alt försälja de åt Kongl. Sundhels-kollegium oell Kongl. General-Landtmäterikontorel upplåtne fastigheter inom hufvudstaden, äfvensom Kronans vid drottninggatan derstädes belägna egendom, f. d. Preissiska huset, dels att med köpeskillingen för f. d.