Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bolaget alltid företrädesvis må till canaloch slussverks-arbetet betjena sig af sysslolöse elier arbetssökande personer, och icke, utom i de fall, då sådant linnde vara oundgängligen nödvändigt, få begagna sig af så kallade arbels-comrnendei ingar. Detta contract bör dock vara upprättadt inom Ett år, efter det Rikets Ständers, rörande denna fråga, fattade beslut blifvit hos Kongl. Majit i underdånighet anmäldt.) Vid voterings-sedlarnes öppnande hafva befunnits 63 Ja och 56 Nej. Enär sålunda Ja vunnit, komma 600,000 R:Jr alt för ifrågavarande ändamål afsätlas, att disponeras, på sätt och under de vilkor, ja-propositionen innehåller. 5:te Voteringen: enligt 14 punkten. Den, som bifaller Borgare-Ståndets beslut, alt ett Stats-anslag af 6,666 B:dr 32 sk. beviljas till fullbordande af undersökningen, angående canal-ledningen emellan Hjelmaren och Wenern och spridande af kännedomen derom, voterar Ja; Den, det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, godkännes lii dd erska pets och Adelns af Preste-Ståndet biträdde beslut, att 20,(K)0 R:dr ställas till Kongl. Maj:ts disposition, för att anVändas till undersökningar, rörande jordei sättningar för canal-ledningen emellan Hjelmaren och Wenern, jemte nödiga ulgreningar till B ngslagerne, »ml att Rikets Ständer derjemte böra hos Kongl. Maj:l anhålla, det Kongl. Förstärkta Stats-Utskottets Memoritä, Jtio Syo. Maj:t lacktes i Nåder anbefalla en undersökning, i afseende på lämpligaste beräkningen af den nu föreslagne ca nålens dimensioner, de vilkor, hvarunder arbetets verkställande antingen må kunna al Staten öfvertagas eller uppdragas ål något Bolag, oell öfriga omständigheter, hvilka på bestämmandet af Statens bidrag kunna inverka, samt derefter Nådig Pioposition i ämnet till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta.
Fredsfördraget 1658 innehöll i 8;de punkten, att Adeln i de cederade provinserna skulle vara pligtig att göra Kongl. Majit och svenska Kronan dess trohetsed, samt "sig till lydno, trohet och tjenst obligera, såsom de Danmarks Konungar för detta skyldige varit hafva”; hvaremot de, i 9:de punkten, erhöllo den för alla innebyggare gemensamma försäkran, alt ”blifva vid deras vanliga rätt, lag och 8 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N:o 29. gamla privilegier och friheter olurberade och obehindrads, så vida de icke löpa eller strida contra leges fundamentales af Sveriges Krona.” Fredsfördraget af 1660 är af samma innehåll, sorn 8:de punkten af 1658 års; och uti resolutionen på Ridderskapets och Adelns besvär den 26 November 1660 § 26 försäkrade Kongl. Maj:t dem, som innehade gods i Halland och de öfriga acquirerade provinserna, att de, efter pacta, skulle "vid deras vanliga friheter och rättigheter mainteneras, efter sorn Kongl. Maj:t ock Nådigst vill erfara, hvartill de många tributer och exactioner, sorn dem hafva varit pålagde, äro använde och emploijerade.” För att närmare bestämma de, genom freden med Sverige, införlifvade provinsers skyldigheter och rättigheter, utnämndes sedan Compromissarier, hvilka med provinsens inbyggare behandlade dessa föremål, hvarefter genom Malmö Recess den 18 September 1662 bestämmelser så i ena som andra hänseendet lemnades, och 8:de punkten af denna Recess innehåller, att Ridderskapet och Adeln blifver, vid de immuniteter och privilegier, sorn de ”af ålder njutit hafva, så vida de icke strida emot Sveriges fundamental-lag och stadgar och dess välfärd och intresse.” I afseende på rusttjensten och knecktehållel åberopades en af Komraissarierne gifven serskild resolution å Adelns besvär, b vilken, af samma kraft som sjelfva resolutionen, i 14:de punkten lyder sålunda: ”för det sista, så bafva ock Kongl.
Stadens ansenliga handelsflotta, som genom nybyggnader, synnerligast sistlidet år, blifvit tillökad, har dock genom försäljning och fartygs förolyckande något förminskats, men kommer att erhålla en ganska betydlig tillökning uti det här nedanför uppgifne lästetalet genom under byggnad varande 11 st. större och mindre fartyg om tillsammans cirka 2,090 läster. Vid 1855 års slut ägde stadens invånare 35 skepp, 14 briggar, 20 skonertar, 1 galeas, 4 slupar och 12 Hskarefartyg, tillsammans 86 stycken större och mindre fartyg, utgörande 10,971,2 läster, hvaraf 10,633 läster varit begagnade till utrikes sjöfart och återstoden eller 338,2 till inrikes sjöfart samt transport af fiskareskapets förnödenheter. Tvänne aktiebolag äga härstädes ett större ångfartyg om 120 och ett bogseringsångfartyg om 14 hästars kraft. Lästetalet af stadens flotta, som vid 1850 års slut utgjorde 12,043, har således under de fem sistförflutna åren, hufvudsakligast genom verkställde försäljningar, minskats med 1,072 läster. A härvarande tvänne skeppsvarf hafva under de fem sistförflutne åren 24 fartyg af tillsammans 4,624,83 läster blifvit nybyggde. Utrikes sjöfarten, till hvars befrämjande Eders Kongl. Majit, uppå underdånig ansökning af Magistraten och stadens Borgerskaps Äldste, under den 18 Juli 1850 beviljat ett statsbidrag af 38,210 R:dr banko, att utan återbetalningsskvldighet utgå af Handelsoch Sjöfartsfonden, för att användas till upprensning och fördjupning af segellederne till staden, idkas fortfarande hufvudsakligen på England, Frankrike, Spanien och Portugal, Norra och Södra Amerika, samt Ostoch Westindien.
Efter förmälan, att i afseende å artiklarne gummi och krut hade yrkats dels bifall till och dels afslag å Utsk:ts förslag, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till detsamma, hvarvid svarades nej, och sedermera propos. på afslag derå, som med ja besvarades. Utsk:ts Den 27 Maj f. m. 497 Utsk:ts afstvrkande af tullfrihet för åtskilliga artiklar (sid. 7). Bifölls. Utsk:ts hemställan i afseende å Spanmål och andra landtmannaprodukter. Första punkten. Gr. Liljencrants: Då jag varit den, sorn framställt förslag i detta ämne, anser jag mig höra anhålla att få taga K. o. Ad:s tid och uppmärksamhet i anspråk lör att redogöra Tor de grunder, enligt hvilka jag ansett mig böra framlägga detta förslag. Men innan jag ölvergår till motiven härför, tillåter jag mig nämna att sjelfva den sak, hvaråt vi nu i allmänhet tyckas fröjda oss såsom en anledning till stor tillfredsställelse, nemi. den stora exporten af spanmål, förefaller mig såsom ganska tvifvelaktig, för att icke säga att det icke alls är någon anledning till fröjd, helst då man vet att, den stora spanmålsexporten oaktadt, sådan myckenhet af utländska varor införas i landet, att der vi icke inskränka vår konsumtion, skola vi snart nog behöfva låna 50 i stället för 25 millioner om året, som nu upplånas. Såsom uppenbart får väl antagas, att om spanmål exporteras, så utarmas jorden, såvida icke någon ersättning från annat håll erhålles för de produkter den lemnar, vare sig af de ädlare sädesslagen, sorn förtäras af menniskorna, eller de mindre ädla, som begagnas åt kreaturen.
Ridderskapet och Adeln ingifvit Memorial har Herr von Törne anfört att redan vid 1809 års Riksdag bes'öfs det Recog. uitions Skogarne skulle användas till Statens bä* sta, skattläggas och Hemmantal dem åsättas hvar. efter Bruksägare finge för 6 års ränta lösa till Skatte så stor del, sorn till Brukens drift nödvändigt erfordrades, då Recognitions-afgiften deremot uphörde, och skulle resten af dessa Skogar genom offentelig Auction till den mästbjudande försäljas; Att som uti yrde puncten af Kongl. Maj.ts. Nådiga Kungöre'se af den 4:de Februarii l.gn stadgas, att rättigheten för BruksU ägare till Skatteköps erhållande skulle till en början vara inskränkt till en en tid af Sex år med förbehåll för Riksens Ständer, att vid nästa Riksmöte , i anseende till de Bruksägare, sorn ej inom denna tid ingått i Skatteköp med Recognitions-Skogarne vidtaga sådane förändringar de nyttiga pröfva; och då den föreskrifne prasscriptions tiden var tilländalupen den 4;de Februarii 1817 , emedan 6 år då vöre förflutne ifrån förenämde Kungörelses utgifvande; så sko-' « la Riksens Ständer derigenom hafva en förnyad anledning att nu vidtaga alla de åtgärder i detta afseende, sorn för Fäderneslandet äro de gagneligaste; Hvarvid Herr von Törne erindrar, att det bör ihogkommas, att Kronan aldrig af - *453 Stats-Utskottets Betdnkanden'. statt sin ägande rätt till dessa Skogar, och att den, dels af Konungen ensam och dels af Konung och Ständer bibehållna och utöfvade rättigheten, att utan Bruksägares hörande, lioja och bestämma Recognitions afgiften, innefattar ofelbart all annan dispositionsrätt deraf; I öfrigt åberopas hvad Stats-Utskottet vid 1809 års Riksdag härom anfört.
Féer hvilka en tidig morgonstund oförmodadt kunde träffas kring nejden. Efter en knapp half timmes härvaro, hvarunder hans liflighet gifvit anledning till mycket skämt, lemnade oss Baronen, vid bortgåendet presenterande under ödmjukt framställande till Friherrinnan och mig, hvar sin billet till det samma dag blifvande spektaklet. Jag kan ej förneka till det obehag jag vid emottagandet af densamma rönte; du vet huru ett sådant fall alltid odrägligt pinat mig, huru det redan varit mig en ångesfull tanke, att hos en ung karl stå i någon slags obligation, särdeles sådan, der kontanter komma i fråga. Hu! jag darrade ofta i hvarenda led, då artighet och aflägsna slägtförhållanden förmådde min far, vid Juloch andra högtider hos sig samla gäster af alla åldrar; jag darrade säger jag, likt ett skälfvande löf, om jag på något af de många till mig adresserade juleller namnsdags-paketter upptäckte någon sirligt textad främmande handstil, och kunde, oaktadt den ofta förnyade stumma uppmaningen af min alltid grannlaga mor omöjligt förmås till uppbrytande af ett enda sådant. Höfligheten aftvang mig dock nu en tacksägelse till Baronen, hvilken genom min inre motvilja försvagad, inskränkte sig till en knappt märkbar bugning. Jag stod ännu qvar, med billetten i hand, en stund efter sedan Baronen lemnat rummet, begrundande, eller rättare ej förlikande mig med tanken, att nu af Baronen vara inviterad till det redan omnämnde spektaklet. "Nå Malhilda", yttrade Friherrinnan, då jag vid hennes utrop med trumpen min långsamt vände mig om, "hvad rufvar du öfver?" "Rufvar, verkeligen är icke ordet funnit, min nådigaste Friherrinna, jag rufvar sannerligen öfver att för närvarande finnas ägarinna till detta lumpna kort, och skulle gerna, endast så ej vore, cederat, ja, ända till njutningen af denna gudomliga morgon."
Prat. i3?4. 6 Sami. i A fdel. 2 io:de Häftet. I® Banca-Vtskottets Vt1, K:o i4. af Riks-Ort eller Carolin, sorn Sverige i fordna lider haftr eller R:dr Courant. Vid återstående 3 *4 oc^ $ morn, M ett stort antal Ledamöter inom samtliga Riks-Stånclen, alt Utskottet ej bort föreslå införandet af decimal-räkning, utan låta förblifva vid hittills vanliga räknesättet och antagne benämningar. Såsom skäl för hvilket yrkande, blifvit hufvudsakligen anfördt: att decimal-räkningen väl egde ett stort värde i vetenskapliga catculer, men att annorlunda vöre förhållandet i allmänna lifvet, och då fråga vore om \ menighetens penningeräkning; att då förändringen ifrån daler, mark, m. m. till beräkningen i R:dr, sk. och r:st ännu i flere Provincer icke funnit insteg i dagliga rörelsen, skulle en för allmänheten så fremmande indelning, som i decimaler, behöfva ganska lång tid, innan den vunne burskap inom alla samhälls-classer och möjligen aldrig vinna den; att denna nya myntberäkning skulle i flerfaldiga år medföra betydliga svårigheter, leda till missförstånd och bedrägerier i handel och vandel, samt göra mycken oreda i alla liq vider för dem, sorn icke kände decimal-räkningen, hvilket drabbade massan af nationen; att den sorn utlånat sina penningar i R:dr, sk. och r:st. skulle icke gerna mottaga betalning i kronor, penningar och slantar; alt alla räkenskaper mäste omgöras, skuldförbindelser omskrifvas, redan utfärdade taxor förändras; sjelfva Allmänna Lagen öfverses och ändras för bestämmande af vitén, böter, vadepenningar, o. s. v. i nya myntet samt de nu hos allmänheten befintlige små böcker eller hjelpredor vid varuprisens uträknande blifva obrukbara.
Att, med bibehållande för öfrigt af de i 28 § antagne grunder för beskattningen, afgiflen blifvit förhöjd med 25 procent för redskap, som drifves omedelbart medelst eld, och med 33 | procent för redskap, som drifves medelst ånga; bränvinsbränning med pannor under 10 kannors rymd förbjuden; minskning i afgiften i förhållande till bränningstiden medgifven deni, som anmäla sig att under kortare tid än sex månader utöfva bränningsbränning, samt ett tillägg, i fråga om afgiftens beräknande, då någon å en tomt eller i en byggnad eller under samma tak eller å samma egendom begagnar flera pannor till bränvirsbräuning, infördt i berörde §, i följd af hvilket tillägg den nuvarande 31 § funnits Röra ur författningen utgå. 7:o Att, för närmare bestämmande af de i fjerde artikeln af nu gällande författning förekommande ansvarsbestämmelser, 38, 39 och 40 §§ blifvit så omredigerade, som förslaget utvisar, äfvensom i denna artikel en ny § till - 388 ExpedUions-TJtskottets Förslag till utid. Skrifvelse, N:ö 192. lagd, innefattande ett stadgande om serskildt ansvar för bränvinsbränning å sabbat; samt 8:0 Att åtskilliga redaktions-förändringar vidtagits i några delar af författningen. för vinnande af ökad tydlighet och bestämdhet i dess stadganden. I öfverensstämmelse härmed hafva Rikets Ständer upprättat och få härmedelst i underd. öfverlemna förslag till föreskrifter, angående vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin; anhållande Rikets Ständer underd:st, att E. K. M. täcktes detta förslag i nåder godkänna samt låta författning, i enlighet dermed, till allmän efterrättelse utfärda, att gälla från och med ingången af nästkommande år 1849. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 4 September 1848. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 4 Sept. tS/^- Preste-ståndet den 6 Borgare-ståndet den 7 Bonde-ståndet den 8 Rikets
Deii ro IanOärti. 6or Provosttwn as den ry October, angående huruwida Jnstructwn mä wara af-öden fot Riksens StänderFulimägtige eller wederbörande Cmbelsmän, hwilka l frägor om esterant al ädömde ersättningar, tom tillhöra Riksens Ständers Penninge werk, StatS» werket eller de under CollegiernaS cch särfftldie Direcrioners Styrelse warandeEahorböra warda hörde, biet samma Betänkande till alla delar af Ständer di» falnt; hwnket de öfrige Re^pectwe Ständen ffullE wördsamt och wänliZen häcigenom ullkannaZifwae. kat lu^rs. Tx krotocoilc» kl. kelerLlon.l Den 9 Januari!. S. D' Sedan Uti Rökig Proposition af den 5 i de'.!>a wänad Kongl. Maj:t, behagat löreflä Riksens Ständer, alt Ulwä ja en stor DpUtaion, som, anförd oi Herr LandUMarstalken och Tatemäne nen kunde ester Hans Kongl. Höghet KronrPnnsenS, Prins ^ugult8 af Slcewig'Hotstein Sonderburg Augustenburg ankomst lii! KonglLust» Smuel DrvtU-mHolm sig dit begnwa för ort tilt Hans Kanal Hägb-r ä Riksens Srä'ders wägnaL ötweriema jelitva Förcirin.gs och WaRcten ökwee Höab^mäite Herres n körande till Swea RikeS K on P ius, larin detzrörunan taga Hans Kongl.
"Varor, som i allmänhet äro fria från införselseller utförselstull, befrias jemväl från tolag vid inkommande eller utgående. Ull är från tolag fri äfven vid införsel, För nedannämnöa varor, när de till riket införas, skall tolagen beräknas, på sätt som följer, nemligen: för hampa till en fjerdedel, för ankare och kettingen till hälften, för bleck och spik af koppar till fartygs förhydning till en tredjedel, samt för segelduk till tre fjerdedelar af i allmänhet stadgadt belopp. Expeditions-Ulskatlets Förslag till und. Skrifvelse, IV:o 2*2. 531 För jern och koppar samt deraf tillverkade effekter må vid export tolag ej beräknas till högre belopp än utförselstullen. § 23. I afseende på Sveriges och Norriges inbördes handels-förhållanden länder till efterrättelse AV är den 24 Maj 1825 utfärdade nådiga förordning med de förändringar och tillägg, som sedermera blifvit i nåder beslutade och kungjorda. § 24. De svenska sjöfarten på aflägsna re orter beviljade förmåner af lindring i tull samt handelsoch sjöfarts-afgifter, nemligen: af i5 procent för svenska produkter och tillverkningar vid direkt utförsel till någon främmande koloni i Westindien samt för produkter och tillverkningar derifrån och från länder, belägna på fasta landet af Amerika, norr om 25 grader nordlig latitud vid direkt införsel i svenska skepp; af s5 procent för svenska produkter och tillverkningar, utförda i svenska skepp direkte till ön S:t Barthelemy, till orter å östra kusten af Amerikas fasta land, söder om 25 grader nordlig latitud, eller till Godahoppsudden, och för dessa länders produkter och tillverkningar, derifrån direkte infärda till Sverige i svenska skep; af 33 \ procent för svenska produkter och tillverkningar, som i svenska skepp utföras direkte till orter på andra sidan Godahoppsudden, äfvensom till hamnar å andra sidan Kaphorn, samt för dessa orters produkter och tillverkningar, som direkte derifrån i svenska skepp införas; komma tills vidare att fortfara. § 25.
Vid 1829 års riksdag, yttrade Ständerne i und. skrifvelse af den 28 September, i afseende på den ordinarie roteringsskyldighet, som af de extra rotejemknings-comitéerna blifvit föreslagen, att ehuru grunden för denna förberedande åtgärd hemtats från R. St:s und. skrifvelse den 17 December 1823, hade de likväl, och då, mot 73 och 80 §§ Reg.F. en sådan tillökning i ordinarie knektehället icke kunde till någon verkställighet befordras, innan R. St. derom beslutat, hvilket dittills ej skett, ansett sig böra hos Konungen begära, att de dessförinnan måtte få tillfälle alt sig utlåta med den beslutande rätt, som berörde §§ dem förbehölle, m. m. Till svar på Halländska rotejemknings-commissionens, förvaltningens af sjöärenderna och kammarcollegii förenämnde und. yttranden ang:de extra roleringen i Halland, förklarade Konungen, genom nåd. bref, af den 2 Noverber 1833, att comiterade oriktigt förfarit, då de, bland annat, mot 1825 års instruktion påfört hemmanen, lägenheter och vattenverk af utsockne frälse natur, extra i st. f. ordinarie rotering; hvarföre ärendet återförvisades, med befallning att ånyo rotera så väl den privilegierade, som icke privilegierade af ålder oroterade jorden. Emedlertid skulle prestation af tillökad ordinarie rotering, hvarken in natura eller med annan rotefrihetsafgift, än den bevillningsstadgan föreskrifver, äga rum. Denna afgift blef vid påföljande 1834 års riksdag, förhöjd, och till sin natur förändrad.
St:s begäran har betagit Reg:tspastorer rättighet till förhöjd tjensteårs-beräkning under sådan förutsättning, som Hr von Hohenhausen redan omförmält, så måste väl 11. St. medgifva ersättning så väl åt dessa som andra personer, hvilka befunnits i samma belägenhet. Om R. St. sade lika med StatsUtsk., att man utan någon förhöjd aflöning nog ändock får lleg:tspastorer, så skulle ju Konungen föranlåtas för Reg:tspaslorerne förklara, det de för att icke lida orätt, skulle återfå den tjensteårsberäkning, hvilken Konungen förut på R. St:s begäran, dem frånkänt. Kan sådant vara lämpligt? Jag instämmer med dem, som begärt återremiss. Hr af Puke, Folke Magnus: Utan att vilja inlåta mig uti, huruvida gudaktigheten är större inom flottans personal, än inom garnizons-reg:tena, får jag uplysa om att det är den skilnaden emellan Reg:tspastorn i Calskrona och de pastorer, som afses i Utsk:s betänk., alt den s. k. amaralitets-församlingen består af 8000 personer, hvilket måste medföra villa mera besvär än ett garnizonsreg:te, der truppens hela antal går till 800 man. Hr von Hohenhausen: Afven med fara att skada den sak, i 2 Den 23 April f. m. för hvilken jag talar, anser jag mig böra, för ärlighetens skull, rälta ett misstag, som Hr von Hartmansdorff har, förmodligen aldeles ovetande, begått. Genom det K. M:s beslut, som borttager den högre tjenstårsberäkningen för Regdspastorer, fastades vid den dubbla tjenslårsberäkningens försvinnande det vilkor att stadgandet icke skulle tillämpas pä dåvande Regdspastorer. Jag vidhåller likväl mitt yrkande på återremiss, enär Regdspastorerne i alla fall äro så illa lönade, att det blir ganska svårt att få dertill passande personer.
Af det den nådiga Propositionen bilagda Statsråds-protokoll öfver Justitie-ärenden den 26 September nästlidet år inkemtas, angående fortgången af ifrågavarande arbete, att, sedan Magnus Erikssons landslag vid slutet af år 1862 blifvit färdigtryckt, hade, enligt hvad Professoren Schlyter meddelat, tryckningen af stadslagen så framskridit, att detta arbete, derest oförutsedda hinder icke inträffade, komme att före nästa års slut lemna pressen, så att derefter af dessa lagar till utgifvande endast återstode Christoffers landslag; tillstyrkande Utskottet, att Kongl. Maj:ts ifrågavarande nådiga framställning måtte af Rikets Ständer bifallas. 9:o. På sätt i den nådiga Propositionen, angående Statsverkets tillstånd och behof blifvit tillkännagifvet, har Kongl. Majit uti särskilda, sedermera afgifna Propositioner äskat, att Krigsrådet, Riddaren af Kongl. Majits Nordstjerne-orden Samuel Conrad Nisser, Förste Löjtnanten vid Uplands regemente Erland Joachim Bring, Förste Löjtnanten vid Westmanlands regemente Daniel Feodor Aminoff, Förste Löjtnanten vid Nerikes regemente, Johan Henrik Lundh, Förste Bataljonsläkaren vid Uplands regemente, Doktor Anton Fredrik Jacobsson och Förste Bataljonsläkaren vid Skaraborgs regemente, Doktor Thure Fredrik Lundberger måtte, vid deras afgång ur tjenst, varda uppförda till nedannämnda pensioner å Allmänna Indragningsstaten; och inhemtas af berörda nådiga Propositioner, angående Krigsrådet Nisser (Proposition N:o 4), att han, sorn är född den 16 Oktober 1803 och 1823 inträdt i Statens tjenst, sedan Juni månad 1863, efter föregånget slaganfall, varit lam i högra armen samt mistat skrifoch talförmåga; och enär, enligt hvad läkare intygat, någon förhoppning om Krigsrådet Nissers återställande till helsan icke förefinnes, har Kongl. Majit, i öfverensstämmelse med hvad t. f.
Om således ett exemplar nödvändigt skall finnas att tillgå i hvarje krogrum, tror jag, att man för sådant ändamål ej bör låta trycka annan del af författningen, än som angår krogrörelses bedrifvande. Frih. Boye: I min anmärkn. har icke ingått, att staten skulle ombesörja tryckningen utan ersättning; och om krögaren får betala sitt exemplar, inser jag icke, att tryckningen kan medföra någon förlust för staten. Men utan ett Den 29 Januari f. m. sådant tillägg kah jag icke godkänna §:n, och qvarstår således i den mening, att densamma antingen bör helt och hållet utgå, eller att dervid tillägges ett beslut om tryckning af erforderligt antal exemplar emot betalning. Hr Hjärne: Om exemplaren skola lösas, förfaller naturligtvis min förra anmärka.; mendet återstår i sådant fall för Frih. Boye att uppgifva, huru många exemplar skola tryckas, ty då krogarna kunna vara flera eller färre efter K. M:s Bef:h:des godtfinnande, lärer det erforderliga antalet icke på förhand kunna bestämmas. Frih. Cederström: Jag biträder Frih. Boyes mening och tror, att Hr Hjärnes farhåga i afseende på exemplarens antal är öfverflödig; ty uppgift på krogarnas antal kan erhållas från hvarje län, och upplagans storlek bestämmas derefter. Hr von Hartmansdorff: Jag skall icke yttra mig örn behöfligheten eller onödigheten af denna §, utan blott om den ifrågasatta tryckningen af de erforderliga exemplaren. Jag finner ingen svårighet dervid, enär de efter behofvet kunna uppläggas i hvarje län på samma sätt, som det tillgår med de • kungörelser, hvilka af K. M:s Bef:h:de utfärdas. Gr. von Fersen: Så vidt jag kunnat uppfatta Frih. Boyes mening, har han icke bestridt den princip, som blifvit uttryckt i denna §, utan endast satt i fråga, huruvida verkställigheten vore möjlig. Jag hemställer således, om det icke vore mera enligt med formen att låta det föreslagna tillägget om tryckning af de erforderliga exemplaren och deras utlemnande emot eller utan ersättning blifva föremål för en särskild motion, som torde böra remitteras till StatsUtsk. Hr Gyllenhaal, Lars Herrman: