Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Mor Kajsa njöt tyst af Stinas beundran, och triumferade allt mer och mer för hvar nummer hon räknade, men när Stina slutade med femton, och talet sexton uteblef, gjorde mor Kajsa ett stort och väldigt hyssande i fjäderkärran, så att den tycktes skakas ända till sina grundvalar, vände sig åt gåsflocken, och utropade i en viss koncentrerad förtviflan: »Femton bara, säger J Stina! nej sexton skall det vara, annars är en borta. Misskundelig Gud hvad det vore för en olycka! Håll, håll stilla! Pro brunte! stå stilla då! pro, tag tömmarne Stina!» Och nu hoppade mor Kajsa personligen ur equipaget så att detta tog en förfärlig törn, och så att mor Kajsa sjelf med en blytyngd stannade på sina väldiga hälar. Och nu blef en stor gåsmönstring och nu begaf det sig sannerligen, att den stora, fruktade olyckan verkligen var skedd: gässlingen var och förblef borta! Under det tumult som nu blef hos »Larses» och hans grannar i byen, drog Stina sig sakta åt sitt lilla hem, sedan hon likväl tackat »många tackar» för den »präktifika skjutsen,» och sedan hon, oaktadt gässling-katastrofen, blifvit bjuden en kyrke-sup, för hvilken hon dock betackade sig, och endast smakade det »fina bröd» som dertill bjöds, och som hade många förtjenster, fast icke den att vara ungt, ty det daterade sig sedan midsommarstiden eller första slottern, fast det varit oändeligen väl konserveradt. Stina hann snart sin lilla ensliga boning, tog hänglåsnyckeln ur barmen, öppnade dörren, då katten genast kom rusande emot henne, hvilken hon till sin ängslan fann varit instängd under hela tiden. »Stackars misse,» sade hon, »så du suttit i arrest! Du har väl intet gjort något ondt, eller någon skada för mig, för se då bli vi inga go’a vänner.» Stina såg sig om i stugan, men Misse tycktes på allt sätt uppfört sig artigt och belefvadt, och Stina började genast plocka utaf sig kyrkskruden och påtaga en »half-paryr», hvilken äfven klädde henne mycket väl, något för hvilket
En rosig ungmös fina hy. En solomstrålad aftonsky. En doftrik ros på stängel. En sommarhimmel, höghvälfd, blå. En nyckelpiga på ett strå Och vingen på en engel. PIC0TS TVÄTTPULVER Öfverträffar Icke mitt » Lessive Phenix » alla andra tvättmedel I Innehållsförteckning. Hildur Hallberg; af L. S. (Med porträtt). — En kärleksvisa; af Adolf Slromstedt. — » Gamla familjeflickor »; af Elvira. Sägner; berättelse af Hedvig Indebetou. (Forts, och slut). — En hälsning frän Florence JS / ightingale. — Iduns lä- karartiklar. • Om dieten vid sjukdomar i matsmältningsorganen; af d:r Otto Sandberg. (Forts.). Idun Stockholm, Iduns N:r 50 (41?) Prenumerationspris pr ä r: Idun ensam kr. I Iduns Modet., fjortondagsuppl. » a Iduns Modet., månadsuppl » S Barngarderoben. » É Fredagen den 13 december 1895. Byrå,: Klara södra Icyrkog. telef. Prenumeration sker å alla postanstalter i riket. Redaktör och utglfvare: FRITHIOF HELLBERG. Utgifningstid: h värj e helgfri fredag Träffast säkrast kl. 2 — 3. Lösnummerpris 15 öre Redaktionssekr. : J. Nordling. (lösn:r endast för kompletteringar.) Eleonora Tryckeri Aktiebolag. 35 öre pr nonpareillerad. För » Platssökande » o. » Lediga platser 25 öre för hvarje pabörjadfc tiotal slafv. Utländska annons. 70 Öre pr nonp.-rad. Duse. IDUN 89 * Barfotad m å s t e man gå emot högmodet för att bekämpa S:ta D e t var i moderna franska paradroller, Duse i o r s t visade sin storhet, som D u m a s fils ', Sard o u s, Meilhac-Halévys hjältinnor: Froufrou, prinsessan af Bagdad, Claudes hustru.
Personer, för hvilka jag bär den största aktning, med hvilka jag på det närmaste känner mig genom vänskapens band förenad, och hvilkas meningar jag ofta varit smickrad att hylla, hafva väl för mig enskilt yttrat, det ökadt utrymme skulle 320 Den 16 Mars f. m. vinnas, antingen genom den stora taflans borttagande, och anbringandet af ett galleri rundt omkring det derigenom blifvande öppna rum, eller ock genom läktares uppbyggande på RiddarbusSalens begge långsidor och öfver den nuvarande, jemt med de öfra runda fönstren; men utom det jag ej tror takställningen, ehuru mästerligt den är gjord, kunna bära en sådan tyngd, och följden då möjligen kunde blifva den obehaglighet, att publiken en vacker dag lomme att krossa dem, den bade ämnat åhöra, skulle jag anse som ett brott emot de sköna konsterne, att borttaga en tafla, som Ridderskapet och Adeln med så dryg kostnad anskaffat, som så utmärkt hedrar en Svensk konstnärs skicklighet, och hvilken, såsom ett mästerverk, i sekler vårdats och vördats. Hvad åter angår den andra omnämnde utvägen till det stora ändamålets ernående, eller läktares uppbyggande å begge långsidorne af Salen, samt öfver den nuvarande, tror jag, att, jemte det, genom erforderlige stödjepelares anbringande, rummet nere i Salen ännu ytterligare inskränkes, det äfven skulle i märkelig mån vanpryda detsamma, samt att det för många, vid lugnare betraktande, skulle blifva påkostande att se den sköna präktiga cornichen bortskymd, en förlust, som hvarken den grannaste läktare, eller den talrikaste publik skulle i deras tanka ersätta; och afstyrker jag således på det Den 16 Mars f. m. 321 det högsta äfven all tillbyggnad af läktare härstädes.
December 1823 gjorda tillägg, samt 26 §, må erhålla den af Kongl. Majit i nåder föreslagna förändrade lydelse: med stadgande derjemte, att den författning som härom kommer att utfärdas, skall träda i verksamhet den dag den varder allmänneligen kungjord, i afseende på inteckning, som efter den dag beviljas, men ej förr än med den 1 Januari 1852 i fråga om inteckning, som före kungörandet beviljad blifvit; dock att i de redan då inträffade händelser, att flera fastigheter blifvit intecknade för odelad fordran, och någon bland dem häftar för serskild inteckning, som å samma tid med den odelade eller efteråt tillkommit, de gjorda ändringarne i 18 och 19 §§ ej må, till in - 16 Lag-Utskottets Betänkande, N:o 29. skränkning af den rätt, som, enligt sagda §§, tillkommit innehafvaren af den serskilda inteckningen, tillämpas. Iteservalioner af Hr Rudling: ”.Tåg reserverar mig emot Utskottets betänkande i afseende å 18 $ uti ifrågavarande lag. Jag finner väl den föreskrifna nya § bättre än den nu gällande, men jag anser förbättringen ofullständig, enär solidaritets-principen, hvars stora olägenheter man velat förekomma, i allt för vidsträckt mån blifvit bibehållen. Då tlera fastigheter kunna gemensamt intecknas för samma fordran utan att vid inteckningen uppgifves för huru stort belopp hvarje fastighet serskildt häftar, måste beräkningen deraf blifva osäker, enär ansvarigheten ytterst är beroende på det pris, hvarför de serskilda fastigheterna kunna afyttras. En sådan osäkerhet kan icke annat än medföra ett menligt inflytande på de serskilda inteckningar, hvilka samtidigt eller efteråt blifvit beviljade i någon af de gemensamt intecknade fastigheterna, och om ansvarigheten jemväl blifver beroende på ett taxeringsvärde, som kan bestämmas efter den tid, då inteckningarne blifvit meddelade, så ökas i betydlig mån anledningarne till de oredor, man velat förekomma. Jag önskar en intecknings-lag, som icke bereder dylika förvecklingar.
M. då täcktes å nästinfallande Riksdag i Nåder framlägga för Rikets Ständer förslag till den lindring i onera för de Halländska Kyrkohemmans-åboerne, hvartill omständigheterne kunna föranleda. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den io November 1834- Expeditions-TJtskollets Förslag till lind. Skrifvelse IV.o iq3. N:o ig3. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 10 Nov. 1834- Preste-Ståndet den 10 Borgare-Ståndet den 10 — •— Bonde-Ståndet den io Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse , i anledning af Kon«l. Ma jäs Nådiga Proposition, angående rotefriket för Capellans-boställen, befrielse från öfverrotering för en del hemman inom Jönköpings och Kronobergs Län, samt vacanceafgift för icke prcesterad rotering in natura. (Statsoch Oecon.-Utsk. N:o 3o.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer vid sista Riksdag hos E. K. M. i underd. anhållit, att, vid pröfning af den på Rikets Ständers tillstyrkan förrättade jemkning i 1811 års extra rotering jemte den i sammanhang dermed af Roterings-Commissionerne föreslagne tillökning i ständiga knektehållefc af hittills oroterad jord af Skatte-, Kronooch Frälse-natur, sådana åtgärder måtte i Nåder föreslås, hvarigenom dels roterade Capellans-boställen kunde, utan afseende på deras hemmantal, befrias från roteringshesväret, antingen genom detsammas flyttning på andre hemman, eller ock, der närbelägna hemman saknades, medelst anvisande åt Capellanerne af lämpligt vederlag i penningar af den rotefrihets-afgift, som borde erläggas af sådana mindre hemmansdelar, hvilkas spridda läge utgjorde hinder för deras indelning i ordinarie rotering, dels ock, efter undersökning om befogenheten af den hos Rikets Ständer förda klagan öfver åtskillige hemmans öfverrotering i Jönköpings
Här är icke fråga om en privatbank, utan om en hypotheksbank, som har hypotheker i jord till halfva taxeringsvärdet. Det kan möjligen hända, att dessa föreningar icke för ögonblicket kunna skaffa penningar, men att slutligen betala skola de alltid förmå. Hr Flach, Johan Fredrik Philip: Hvad beträffar Frih, Raabs yttrande, att någon brist icke kan inträffa för en hypoteksförening, så anser jag det vara en fråga, som man får öfverlemna åt händelsernas utveckling. Emellertid måste man, då man lagstiftar, beräkna äfven hvad som möjligen kan inträffa, och då kan äfven fråga upstå om och i hvad mån de särskilda hypotheksföreningarna skola betäcka en möjligen blifvande förlust. Då jag går till l:sta mom:t i förev:de §, och ser att ansvarighet blifvit ifrågasatt, endast pro rata parte, eller i mån af delaktigbels-summan, så finner jag Gr. Mörners anmärkning rigtig. Men då det icke lärer befinnas lätt att här på stående fot upgöra en redak tion, samt dertill kommer, att två Stånd återremitterat frågan, så utgör sådant en ökad anledning för mig att instämma i Gr. Mörners anhållan om återremiss af ifrågav:de §. Gr. Mörner: Jag begärde egentligen ordet för att afsäga mig det förtroende, som Frih. Raab velat lemna mig, att bär på I) en 12 September f. m. lil fri hand redigera en lag-g. Jag har trott, att då 2 Stånd återremitterat frågan i klump, det icke skulle blifva otjenligt för Utsk:t att komma i tillfälle att fästa upmärksamhet vid de bri ster, som kunna förefinnas i de särskilda §§:na. Hvad denna § vidkommer, föreställer jag mig, alt om Utsk:t gifver akt på skilnaden mellan proprie-borgen och annan borgen, så skall det blifva öfvertygadt om rigtigheten af hvad jag andragit. I denna § är nemi. icke frågan om proprie-borgen, utan blott att hvar och en skall betala i förhållande till sin teckningssumma. Jag fortfar att yrka ålorremiss. Hr Hjärne, Harald:
Fyra ägg vispas med 319 gr. fint socker; däri " hålles en kaffekopp söt mjölk, 4 ä 5 matskedar skirdt smör samt, o m så önskas, litet rifven mandel. Sist inarbetas mjölet. Smeten slås i s m o r d o c h bröad form samt gräddas, liksom ofvannämnda sorter, i lagom varm ugn. Särskildt kläneterna äro j u en g a m m a l stående svensk julrätt. Klenat. I södra Sverige saknas dessa kakor knappast i något h e m under julen; serveras m e d fin sylt till, utgöra de där den gifna efterrätten på julafton såväl s o m o c h på de öfriga helgdagsaftnarna. — En deg göres af 10 äggulor, 5 matskedar strösocker, 5 matskedar grädde, rifna skalet af en citron samt mjöl efter behag, dock så litet s o m möjligt. Degen utkallas mycket tunt, o c h med sporre uttagas däraf tumsbreda, ungefär 7 7 c m. långa remsor. I midten af hvarje göres m e d sporren en skåra, o c h g e n o m denna trades ena hälften af kakan, s o m därefter något utdrages på längden. Kakorna läggas på mjölade bräden o c h kokas därefter i gåsflott eller i brist däraf i svinflott. Då de flyta upp o c h äro ljusbruna, läggas de på gråpapper att afrinna. — Vill man ej använda så många äggulor till denna sats, kunna i stället några af hvitorna tagas med. 1107 gr. smör inarbetas 213 gr. hackad mandel; därefter blandas detta m e d 3 ägg, samman vispade m e d 319 gr. socker, samt tre a fyra kokta, kalla, rifna potatis. En tesked potatismjöl kan tilläggas. Gräddas i pannjärn eller bleckform, s o m bestrukits med kallt smör o c h beströtts m e d rifvebröd. Äpplepaj. A f 107 gr. smör, något mera mjöl o c h 1 äggula göres en deg, som utkaflas tunt. Därmed beklädes en bleckform inuti, och stadigt, sött äpplemos ilägges.
Vid pröfningen af denna anmärkning, befanns den sakna all grund, så i det ena som andra afseendet, heldst ingen Svensk stads innevånare äro uteslutna från rättig - Eesv. och Ekon. Utsk. Bctänkanden. 14^3 heten att begagna sig af den föreslagna por. to franco friheten. 2:o Att staden Marstrand, redan försedd med fästning, företrädesvis framför Gothland bordt föreslås till -porto franco. Denna anmärkning, såsom innefattande en ny, med ämnet icke sammanhängande motion, icke i behörig tid väckt, och icke till Utskottets handläggning remitterad, kunde icke upptagas, då den ej hade något egentligt inflytande på behandlingen af frågan om inrättande af porto franco på Gothland. g:o Att denna inrättning bereder undervigt i handeln, såsom beredande tillf alle cili import utöfver motsvarande export tillgång. Skilnaden mellan varor, införde till förbrukning, hvilket egentligen utgör, hvad man i allmänhet betecknar med ordet import, och varor, införde på nederlag, för att åter utföras, hvilket icke är annat än ett handelsföretag, en speculation, som i intet afseende verkar på sjelfva importen, ansågs för så fullständigt utvecklad i de svar, som uti RiksStånden derpå blifvit gifne, att någon vidlöftigare utvecklingafämneticke erfordrades, för att ådagalägga, det denna anmärkning icke innefattade skäl emot porto franco inrättningen. 4:0 Att olikheten i rättigheter och skyldigheter, som förments uppkomma genom inrättningen, skulle medföra afund och skilj - 1424 Besv. och Ekon. Utsk. Betnnhanclen. aktiga inbcressen, hvilka vid Riksdagarne skulle blifva frö till tvädrägt och partier. Denna anmärkning ansågs sakna all grund. Det gifves ingen handtering, intet yrke och ingen näring inom samhället, hvilka icke, hvar för sig, ega enskildta interessen; men alla dessa enskildta interessen sammansmälta uti det gemensamma, att ega frihet dertill, att ega skydd emot godtycklig behandling, att icke kunna dömas efter känd och allmän lag, med ett ord, a£ sjelfva samhälisinrättningen. 5:0
Herr Rosenblad har yttrat, att desse lån borde lemnäs mot högsta lagliga ränta. Jag finner ej skäl till något sådant. Är det afsigten att belägga Köpmannen med afgifter, så vinnes den ej, emedan de återgå på consumenten; Köpmannen förstår att uppgöra sin calcul öfver hvad varan kostar honom. Det har sedermera blifvit sagdt, att detta skulle medföra en rubbning uti Riksens Ständers redan fattade beslut, att sedelstocken skall vara 30 millioner, och att detta fordrade, att man inskränkte sig till hvad fordom Den 13 September J. m. 639 varit, eller belåningen af metall-effecter. Då likväl Ridderskapet oell Adeln bifallit 10;de punk. ten, som säger att: utöfver detta belopp md dock fedelfiocken åkas mot inlemnad valuta i guld och filfveri åjvenfom genom lån på LdneBancoCapitaler, famt d exportable effecter, utöfver hvad hittills per medium ifrån och med 1817 till och med 1822, vanligt varit; så skulle jag förmoda, att all tvekan härom borde förfalla. Således är här nu ej fråga om annat än: är beläningen af varor nyttig, eller icke behöflig? År den nyttig, så lär väl Ridderskapet och Adeln bifalla den; är den ej behöflig, så måtte det bevisas. Ännu har likväl intet blifvit yttradt, som ådagalaggt detta. Grefve von Rosen‘ Jag har visst ej något emot det förslag, som Herr Tham gjort, att saken må till Utskotten remitteras, såsom en ny motion, men likväl har jag trott, att denna sak redan blifvit framställd, såsom ett inbjudande af BondeStåndet, Emedlertid torde saken behöfva båttre uti Utskotten utredas, och discussionen år nu så framskriden, att vi torde kunna få proposition. Herr Hjerta: Jag skall ej ingå uti någon vederläggning, för att bevisa oriktigheten af den grundsats, att man endast skall tänka på Banken, samt stadga dess rörelsecapital, eller att man skall anse handeln, sorn skadlig för samhället.
Att någon annan utväg för ändamålet ej kunde utfinnas, än ett Banco-Lån; emedan det vore lika omöjligt, att den enskilda välviljans bidrag kunde förslå till nödiga medels insamlande på en gång, som att nå - B ane o-Utskottels Betänkande N:o St, gern entrepreneur kunde slå att erhål» ia mot betingad betalning, attsuccessive, under loppet af 20 å 3o år, lyftas. A hvilket allt Motionairen grundar den anhållan, alt ett lån-biträde af R:dr 12,000 Banco måtte blifva Landscrona stads Kyrka , i och för dess omförmälda nödvändiga istånd-, sättande, bevil jadt, mot återbetalnings-skyldighet, enligt hvad för Ban« co-Lån i allmänhet är föreskrifvet; under lilikännagifvande tillika, att Kyr-, kan liar, utom andra tillgångar, enär-» lig inkomst af 113 tunnor Spannmål, hvilka, jemte borgen af fullt vederhäf-, tige personer, anses kunna lemna Ban-, ken en den säkraste garantie för Skull dens successiva återgäldande. Ett från HögvÖrdige Preste-Ståndet, den 17 December, remitteradt Anfö-, rande af Herr Prosten Elfström j äf« vensom ett, af Herr W Rydström ^ hos Yällofl. Borgare-Ståndet uppläst, och derifrån den 12 December till Statsoch Banco-Utskotten remitteradt Memorial om behofvet af hjelp för en oundgänglig större reparation å Calmare Domkyrka , deruti Motionairerne omförmällj, alt denna i en ren och ädel stil uppförda Kyrka, otvifvelak - Banco-UtskotteU Betänkande IV.-o 5i.
«Det gör mig precist detsamma,» svarade Evelina, fast hennes hjerta klappade af förargelse. Men hennes lilla egenkärlek hviskade beständigt: «han kommer nog.» Efverling gick omkring och såg på. Evelina mötte hans ögon hvart hon vände sig. «Du har icke roligt i afton, Evelina,» sade Clara Nordberg, «men bättre, som bättre är.» «Jag förstår icke hvad du menar,» sade Evelina och tittade ut åt gården, men der var mörkt, och hon betraktade nu oupphörligt stjernorna på himlen. «Jag menar,» sade Clara, «att du tycker mycket om Säfven. Akta dig Evelina. Omslaget är vackert, men ingen känner innehållet.» «Jag tycker inte om någon menniska,» svarade Evelina med tårarne i halsgropen. «Du bedrar dig, Evelina; just ditt misshumör visar alla menniskor detta. Om han är dig likgiltig, hvarföre är du icke så glad som du brukar vara?» «Jag är ju glad? Jag har ju dansat hvarenda dans? Jag tycker icke om moraler .» «Se der komma herrarna,» sade Clara. «Evelina kom ihåg, att man ger akt på dig.» Evelina gick med tunga steg i valsen. Men en halftimma derefter uppstod ett blinkande och hviskande bland flickorna i fransäsen. «Se! se! Evelina dansar nu med Säfven deroppe på premiern! kors! kors!» «Nu äro de försonade.» Endast tre dagars bekantskap, och redan så många perioder; farliga omina! «Men se på Evelina! Nu har hon fått nytt lif, man skulle tro att hon hade fått fyra fötter, så fort går det.» Och hvad är det allt för vackra saker, Albert hviskar till henne? Hon rodnar så ofta och gör så många små svängningar med hufvudet? Låtom oss lyssna. «Evelina,» säger han. Hvad! kallar han henne bara Evelina? den skälmen han vet då, att denna sorts djerfhet behagar fruntimren. «Evelina, hur kunde ni vara nog grym att beröfva mig ett nöje, som skulle gjort mig så lycklig.» Evelina talar om tanten och hennes relationer med Efverling.
Ståndet, som vidblef sitt vid Memorialet KT:o 63, fattade beslut, lade Memorialet N:o 107, till handlingarne. N:o 108, i anledning af Riks-Ståndens yttranden, rörande Constitulions-Lftskottets Memorial N;0 88. De föreslagna volerings-propositionerna gillades. N:o 109, i anledning af återremiss af Constitutions-Utskottets Memorial N:o 89. Den föreslagna voterings-propositionen gillades. IVjo 110, i anledning af Riks-Ståndens yttrande, rörande Constitutions-Utskotlets Memorial ]\T;o 97. Yoterings-propositionerna gillades. N:o Piot. Utdr. d. |5 Maj 1841. 44- N:o m, i anledning af Biks-Ståndens } (.(randen, rörande Constitutions-Utskoltels Memorial N:o 98, Voterings-pioposilionen biföll?. Från V ä 1 1 o f 1. Borgare-Ståndet. S, D. Efter ånyo skedd föredragning af meddeladt utdrag af Högvördige Preste-Ståndets Protocoll för den 5 dennes, (N:o 717,) med inbjudning till Med-Stånden alt instämma uti Preste-Ståndets beslut, i afseende på serskild anmälan hos Kongl. Maj:t af Rikets Ständer i fråga om förändring af Riss-Archi vets local, blef samma inbjudning af BorgareStåndet antagen. S. D. Efter ånyo skedd föredragning af Stats-Utskottets Memorial N:o 511, med förslag lill voterings-proposition, i anledning af Riks-Ståndens skil jagtiga beslut öfver Utlåtandet N:o 487, i fråga om Hufvud-tillarnes fördelning, blef den i Memorialet N:o 51 x föreslagna voterings-pro posilion godkänd. S. D.
Tvifvelsutan skulle åtskilliga flera sådana punkter kunna uppställas, men dessa synas mig dock vara de egentliga. De äro de grundtemata, som varieras ur olika synpunkter, men ständigt vända tillbaka. Jag skall derför tillåta mig att så kortfattadt som möjligt pröfva deras halt. Lyckas jag visa att de äro ohållbara, så torde det icke bli nödigt att mera i detalj undersöka alla de tillämpningar Strindberg gjort af dessa sina maximer. Hvad vilja då den moderna qvinnofrigörelsens manliga och qvinliga förkämpar? Det är något vi först måste ha klart för oss, innan vi kunna bilda oss en mening om huruvida angreppen träffa eller icke. Kortast torde vi kunna svara med ordet: likställighet Fullkomlig jemlikhet mellan könen, så att ingen har företräde framför den andra der före, att han eller hon är man eller qvinna. Likasom bördsföreträdena i det feodala samhället öfverallt i det civiliserade Europa redan fått ge vika för alla medborgares politiska jemlikhet, likasom kapitalbesittnin-gens privilegier i det moderna samhället en dag skola vandra samma väg, när den sociala jemlikheten blir förverkligad, så fordra förfäktame af qvinnans rättigheter, att alla privilegier, som männen hittills innehaft på grund af att de födts till män, skola försvinna och efterträdas af fullständig jemlikhet mellan mensklighetens båda hälfter. Detta är grundtanken; att många qvinnoemancipationens kämpar ej våga tänka den helt ut, eller, om de göra det, ej vilja visa fram sina yttersta mål, för att icke skrämma bort &lt;le tveksamme, det kommer oss icke här vid. Likställighet alltså. Strindberg accepterar också sjelf detta ord som lösen för den nutida qvinnorörelsen, då han betitlar sina anmärkningar till Giftas » Likställighet och tyranni ». Vi befinna oss sålunda på fast mark och behöfta icke befara den invändningen, att vår utgångspunkt blifvit falskt vald. Underklassens, eller böndernas, som han något oegentligt skrifver, qvinnor hafva nu, menar Strindberg, redan likställighet. Qvinnofrågan rör bara ett kotteri, 10 proc. af befolkningen. Det har redan någonstädes anmärkts, att detta » kotteri » på 10 proc.
SÖ .0’ J~I q_ O n 2 S-4 cL ^ 0 o w » 5 ~ « - a» Till lösning efter Taxan p. medium. Till insättning vid Auction p. medium. Hammar, skatt-pris <4- ter T x-an , p. medium. Forsaljn. pi Stockholms B.urs p. medium. Stäng-jern. Jern-Manufactur. Sk.#. L:#. # Sk:#. L:# #. Sk:#. L:#. #. Sk:#. L:# #. Koppar-till verkningen i Riket nedanstående år, enligt uppgift ifrån Kongl. Kammaroch Bergs-Collegierne. Invågning i Fahlun, enligt de till K. Kaminar-Collegium inkomne för. slag. Tillverkn. vid alla öfriga Köp. par-Verk i Riket, enligt K. Bergs - Collegii uppgift. Summa Koppar-tillverkning i Riket. Medel.pris på Avestads Gårkoppar på Stockholms våg. Utskeppad Koppar. Sk:#. L:# #. Sk:#. L<# #. Sk:# L:# # Lån på Jern och Exportable Metaller. Uppgift fran Riksens Ständers HSgiofl. Banco-Utskotr. Utlan ing. Inbetalning. Beträffande utlåningarne bpr observeras, att 18Ö5 ars Utlåning bera'ktios ifrån November 1802 till Maji 1S03 o. s. v. Inbetalningarne deremot åto beräknade från Junii till De; cetnber hvarje år. Ifrån och med 181Z ar Låne-terminen förlängd till den si ds ta Juni j\ Åren 1813—18x4 Caffe c . /Rått Socker d . Lump fBlad oett stjelkn Toba!/ Spunnen ISigarer Bomull Nettelduk Bomulls-Iärft Dito väfnader Krusflor Vin Arrac Rumm Porter Import, Tab. XIV. Export. Quantitet. Tull ä Influten Sj 0- Tull, Quantitet. Influten Sjö-Tull d ^ proCent.