Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I afs:de på första mom:t af denna g tillåter jag mig den erinran, att då enl. detsamma »Alla i hypotheksbanken delegande hypotheksföreningar ansvara, enhvar i mån af sin delaktighet i banken, för fullgörandet af de förbindelser, banken genom utgifna obligationar eiler annorledes 110 Den 12 September f. m. sig ikiädt»; så skulle, för den händelse, att en eller annan af dessa hypotheksföreningar vid den tidpunkt, då liqviden skulle ega rum, icke vore solvent, någon annan icke finnes, som ansvarade för den möjliga bristen, än staten. Jag skulle derföre tro, att i denna § borde göras det tillägg, att om hos någon hypoteksförening brist skulle visa sig, borde de andra fylla densamma. På det att detta tillägg måtte erhålla behörig form, anhåller jag att §:n måtte till CJtsk:t återremitteras. Frih. Raab, Adam Chri st ian: Det kan måhända synas djerft att våga bestrida den tolkning af ordställningen, sorn Gr. Mörner framställt, då man vet, att han är en van domare; men jag kan icke förneka, att jag har en helt annan upfattning af saken. §:n lyder: »Alla i hypoteksbanken delegande hypotheksföreningar ansvara, enhvar i mån af sin delaktighet i banken, för fullgörandet af de förbindelser, banken genom utgifna obligationer eller annorledes sig ikiädt». Jag lägger tonvigt på ordet banken. Det är således icke fråga om hvarje förenings obligationer, utan om bankens; för dem ansvara alla i banken ingångna föreningar, men blott i förhållande till sin delaktighet. Om t. ex. föreningar finnas med 5, 4, 3, 2 och 1 million, eller tillsammans 15 millioner, så skulle, derest den, som hade 1 million, stupade, de andra ersätta det, hvar och en i förhållande till sin delaktighet i banken. Så har jag upfattat meningen. Att återremittera <§:n, anser jag således icke vara af behofvet påkalladt. Men skulle Gr. Mörner nu kunna åstadkomma en redaktion, som gjorde meningen klarare, så har jag ingenting deremot. Jag bör dock anmärka, att en brist i banken är alldeles otänkbar.
Genom den stora canal-an läggningen kunde man icke fullfölja den plan, som 1809 års Ständer funno nödig, nemligen amortera den alldeles öfverflödiga Sedel-stocken. Hade en successiv indragning fått fortsättas, skulle ej den billiga klagan , sorn vid denna tid fördes af capitalister och penninge-låntagare hafva uppstått. Den successiva indragningen var börjad. BanquCn uppbar 750,000 R:d årligen. Den allmänna rörelsen märktes ej deraf lida. Nu måste man följa ett annat, system, och den obestämda liberaliteten utbasunade att Sedel-stockens öfverlopp skulle fästas genom dess användande tili arbete. Man märkte ej, att arbetet var för närvarande tider oproductivt, att det nedlagda capitalet först i en aflägsen framtid kunde fästas; att en besparing i transport-kostnaden, ehuru reel under näriugarnes blomstrande tillstånd och liflig inrikeshandel, icke är det första som skall göras. Man fästade capitalerne i Rikets redan industri - och pen Bihang till Riks-Ståndetit Prat. 1820, titte Sami, Bilag, till Mtmor, N.o lo. Viri cvl Statsoeh Baneo-Utsftotttns Utlåtanden. ninge-rika provincer genom localens tillfällig-* het. Derigenom att man, utom de capital som genom dessa arbeten naturligtvis skulle spridas omkring operations-linien, genom särskilde utlånings-anstalter ytterligare iikte dessa provincers rörelse-cäpital till följe af canalintresset, skulle onaturliga utväxter på rörelse-capita!ets grund ovilkorligen uppdrifvas ; man kallade dem mynt-försämring, vinglerie med egendoms-handel i synnerhet, lättade tillfällen för skuldsättning, utbyte af skuld emotinskränkning i den enskildes hushållning. Canalen bör äfven betraktas såsom ett föremål, hvarpå national-kraften vände sig till ersättning för provincers förlust och eröfringar.
C5J förbigå delal jerne, hufvudsakligen granska disposilionerne, förvaltningen och resultaten på det hela. §> 7' l:o Innan Revisorene åtskiljas, läte de öfver Revisions-förrältningen författa utförlig berättelse och uppgöra noggranna jemförings-tabeller emellan Stats-inkonisternes beräknade och influtne belopp under Revisions-åren samt emellan de i Stat uppförde anslagen och de verkliga utgifterne för samma lid, utvisande öfverskott eller brist på hvarje titel och på det hela. 2:o finna Revisorerne något af Rikets Ständer fastställdt anslag vara öfverskridet eller draget till annat ändamål, än det af Rikets Ständer föreskrifna, eller ock något i öfrigt vid förvaltningen att erinra, eller är sådan upplysning eller handling, den Revisoierne, örn ock den icke afser någotdera af Revisions-åren, likväl uttryckligen förklarat sin önskan att erhålla, vederbörlig begäran oagladt, icke vorden dem meddelad, eller förmena Revisorerne på annat sätt sin rättighet såsom Rikets Ständers Ombud för nära trädd, så skola de sådant allt i samma Berättelse anmärka och fullständigt utlåtande i ämnet afgifva. 3:o Af denna Berättelse med tillhörande Tabeller late Revisorerne utskrifva 2:ne original-exemplar, af hvilka det ena till Kongl. Majit i underdånighet ingifves, och det andra aflåtes till Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret, hvilka skola samma Berättelse, äfvensom vederbörande Embets-verks i anledning deraf afgifvande förklaringar, så framt dessa inom 3:ne månader efter revisions-förrättningens slut varda till Riksgälds-Contoiret aflemnade, till trycket befordra och derefter, så fort ske kan, med allmänna Tidningarne utdela låta; åliggande derjemte bemälde Fullmägtige, att samma Berättelse och förklaringar, så väl vid näst derpå följande Riksdags början till Rikets Ständer, som ock till Rikets Ständers näst sammanträdande Revisorer öfverlemna» Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 17 April 1841. 554 Expedilions-Utskottets Förslag till und.
Mörners, Carl, d. 22 dennes på bordet lagda motion om statsanslag för en djurläkare uti Sunnerbo och södra delen af Allbo härader i Kronobergs län; och 3:o Hr Westerstrands, Pehr, d. 22 dennes på bordet lagda motion, ang:de statsanslag för Kongl. Musikaliska Akademien. Föredrogs och remitterades till Allm. Besv. och Ekon.Utsk. Hr af Silléns, Gustaf Otto Probus, d. 22 dennes på bordet lagda motion, ang:de utarbetande och ingifvande af en sammanfattning utaf de om sundhetsvården ä landet gällande stadganden. Föredrogs och remitterades till LagUtsk. Hr af Silléns, Gustaf Otto Probus, d. 22 dennes pä bordet lagda motion om förändring af gällande stadganden, ang:de svinkreaturs utsläppande å allmän väg. Föredrogs och remitterades lill StatsUtsk. Hr af Silléns, Gustaf Otto Probus, d. 22 dennes på bordet lagda motion, att den från Serafimer-Ordens-Gillet ärligen till hvarje län i Riket utgående upfostringshjelp för fattiga barn måtte uphöra, och de dertill använde tillgångar, så vidt de äro komne från Stalén, disponeras till Serafimer-Odens-Gillets andra behof. Gr. af Ugglas, Carl Fredr. Ludv., anförde skriftligen: Vid förra Riksdagen väcktes utaf mig inom detta stånd en motion, afseende en ordnad och utvidgad koramunalstyrelse. En tredubbel farhåga förkastade densamma; fruktan nemi., att åt det de - 02 Den 23 Deccmlier c. ni. raokraliska elementet gifva utveckling samt kraft och medel lill verksamhet; farhåga det Läns-Styrelselserne af en bredvid den stående myndighet skulle uti deras erabelsverksamhet hindras eller förlamas; samt slutligen afvoghet emot de enskildta drabbande besvär och åligganden, hvilka ifrån kommunal-Styrelse äro oskiljaktiga. På en ensidig eller ofullständig uppfattning af klokt ordnade kommunal-Inrättningars verkningar hvila, enl. mitt omdöme, de båda första inkasten.
Yid föredragning af Lag-utskottets den 26 dennes på bordet lagda utlåtande N:o 12, i anledning af väckt motion, om förändring i trohetseden, ansåg Ridderskapet och Adeln den i detta utlåtande omförmälda motion tillhöra Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets behandling. S. D. Föredrogs och bifölls Lag-utskottets den 26 dennes på bordet lagda betänkande N:o 13, i anledning af väckt motion angående införandet af ett stadgande i 5 kap. Utsöknings-balken, i afseende på tid för verkställande af utmätning i sterbhus. S. D. Föredrogos och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets nedan nä mn de, den 26 dennes på bordet lagda, utlåtanden och betänkanden: N:o 3, i anledning af väckt motion om vidtagande af lämpligare åtgärder än bildande utaf kommittéer, för att tillvägabringa förslag till nyttiga förändringar; N:o 4, i anledning af väckt motion om vinnande af rättelse uti en af Ephorus vid läroverket i Wexiö vidtagen åtgärd i afseende på enskild undervisnings meddelande åt lärjungarna derstädes; N:o 5, öfver väckt fråga om indragning af så kallade ordonanser hos befälet vid Kongl. Maj:ts flotta, samt N:o 6, öfver väckt fråga om upphörande af rättighet för Riksmarskalks-embetet att reqvirera biträde af båtsmän. 36 Prot.-utdrag den 29 Januari 4848. S. D. Remitterades till Stats-utskottet 2:ae, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition om stats-verkels tillstånd och behof denna dag af herr Ribbing, Arvicf afgifne anföranden, angående det ena anslagen till ecklesiastikstaten och undervisnings-väsendet och det andra anslagen för de nya fängelse-byggnaderna. Från Hög v. Preste-ståndet. S. 1). Föredrogs ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets Betänkande N:o 4, i anledning af väckt motion om vinnande af rättelse uti en af Ephorus vid läroverket i Wexiö vidtagen åtgärd, i afseende å enskild undervisnings meddelande åt lärjungarna derstädes.
Jag anhåller fördenskull, att E. o. Ad. måtte i så måtto bifalla Utsk:ts hemställan, att det föreslagna pensionsbeloppet ökas till den af motionären föreslagna summan, eller 500 rdr rmt. Hr Montgomery: StatsUtsk:t har genom sitt tillstyrkande i hufvudsaklig mån af motionen väsendtligen ingått på alla de motiver, som Hr Printzensköld anfört. Ofverste Ströms förtjenster hafva också blifvit till fullo erkända; men skälet, hvarföre Utsk:t tillstyrkt 400 rdr i st. f. 500 rdr, var endast det, att boupteckningen efter Ström visade en behållning af 7,000 rdr och att enkan dessutom får upbära pension af arméens pensionskassa. Vid sådant förhållande ansåg man att någon egentligen nödställd belägenhet icke var för handen, utan att pensionen borde gifvas såsom ett erkännande af den aflidnes förtjenster om riket. Beloppet bestämdes också till 400 rdr, af den anhn, att K. M. i sin Pro pos. om pension åt Ofverste Hjelms enka icke äskat mera. Jag hemställer derföre om bifall till Utsk:ts förslag. Sedan öfverläggningen ansetts härmed afslutad samt H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels bifall till Utsk:ts hemställan och dels bifall dertill, med den förändring, att pensionsbeloppet höjdes från 400 till 500 rdr; framställdes propos. på bifall till Utsk:ts hemställan oförändrad och besvarades medja. 29:de punkten. Utsk:ts hemställan bifölls. 30:de punkten. Gr. Mörner: Vid detta Utsk:ts förslag tager jag mig fri heten erinra.^ att, efter hvad Riddarhusets genealogier utvisa, Öfverstelöjtnant Åkerstein aldrig varit gift med den i Betänk:t såsom enka titulerade personen. Han har väl med henne sammanaflat 5 barn, men icke i, utan utom äktenskap. Jag tror icke att det är i sin ordning, att E.
Hvad gjorde Karl? Sof han? Grubblade han? Skulle de skiljas så? För första gången i sitt lif. Och hvad hade det varit för en bagatell? Hvad betydde det om hon friat eller han, när de blott voro lyckliga! Hon kände sig så olycklig som om hjertat ville brista. Ämnade han verkligen icke komma igen? Och detta var den efterlängtade dagen! Och de hade skilts åt som ovänner för en bagatell! Hon reste sig och gick fram och tillbaka på golfvet, vridande sina händer. Om han bara ville komma, skulle hon kunna falla på sina knän för honom. Hvad hon förbannade sin grälsjuka! Hon kunde icke sofva, icke lefva, icke andas, om hon ej finge se honom innan hon gick till sängs. Hon måste se honom; om det också vore blott en enda liten skymt! Han brukade aldrig ha rigelnyckeln i sin dörr. Hon smög genom det mörka matrummet och fram till dörren, och lade ögat till nyckelhålet, och nu såg hon honom. Han hade kastat rocken af och stod i bara skjortärmarne. Han stod vid fönstret utåt trädgården, der de så många gånger stått bredvid hvarandra och sett ut i qvällen, som han nu stod der ensam. Han höll sin ena arm stödd högt upp mot väggen, och med pannan lutad deremot, i en omedvetet plastisk attityd. Det låg någonting så tungsint i sjelfva hans ställning. Ansigtet kunde hon icke se. Men hennes beundran kunde icke skåda sig mätt på denna ståtliga gestalt, denna smidiga kraft i hållningen, denna smärta midja och dessa fasta, breda axlar. Hon hade egentligen aldrig förr tänkt på hur vacker en karlfigur kan vara. Han stod stilla som en staty. I halfdagern der inne kunde hon blott skymta konturerna, men dess företräden framhöllos af de hvita skjortärmarne och den mörka, hårdt åtdragna västen. Nedslagen som en ångrande botgörerska, återvände hon till salongen. Hon hade ingen ro. En efter en plockade hon hårnålarne ur sitt strida, svarta hår och skakade det derefter ned från hufvudet, så att det föll öfver hennes axlar i vild oordning. Hon skulle velat gråta och snyfta, hon skulle velat slita i detta hår, men hvad skulle det tjenat till!
Grefwe 0)llteuborA, Dreärik, Justitie Stats-Minister. Z7 — vou Utol^u, Delir, Rpttmastare. 33 8ve» N:o Z8 Herr i^veöensrjern^LeriAt^öolplr, Capitain. Z9 — Le-i-flenslr-äie, 6usrrrk, Cabinetts-Kammarherre. 40 — Liuininei', l>i3^nus, Notarie. /jl — von 8oIioi.inA,Frisrus L^risroxkkl-, Lieutenant. 42 — I^>ötv6nsI<jnl(Z, 8Alomou, Landshöfding. 4Z — lersineclen, Fnoob, Brukspatron. 44 — Heikensköld, Derlok, Assessor. 4Z — 8kölc>ebr-rnc>, Lsi-I, Ofwerste-Lieutenant. 46 — Ingerlöf, Lsil Olof, Capitain. 47 — von Iroil, I^iSi-s Orrviö, Canzli-Räd. 48 — von I^rnus, Lonr^öl^ei öinklnö, Major. 49 — IKosensvÄlö, Folrsn 8amue1, Capitain. 50 — LÄrri-am, lierman, Canzli-Räd. Sedan Herr Baron och Landt-Marskalken anmodat samtelige Herrar Bänkmän att i eftermiddag klockan 4 sammanträda för att ivälja Electörer, hwarom äfwen särskilt anslag utfärdas ffulle, Justerades?ieni-Protokollet för den zo Julii, hwarefter Högloft. Ridderffapet och Adeln ätskiljdes klockan en qwart till 2. in köein ?roroeo11i 6. 8ilkv6rsro1^>e. Tisdagen den Zi Julii. kienurn klockan 7 om aftonen.
St:rs pröfning framlägga den motion, som jag anser för en ära att nu uppläsa. Härefter uppläste Hr Cederschjöld en motion, N:o 58, om beviljande af 250,000 rdr till påbörjande af en kasernbyggnad för Svea Artilleri-regemente, med vilkor att den förlägges på en af motionären uppgifven tomtplats. Denna motion blef till Stats-Utsk:t remitterad. Hr von Axelson, Johan Fredrik, väckte en motion, N:o 59, om ändring i 27:de §:n af gällande förordning ang:de Den 14 November. 105 vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker. Remitterades till Bevil!n.-Utsk:t. Hr Nordenfelt, Enar Wilhelm, uppläste en motion, N:o 60, om beviljande af ett låneunderstöd å 933,000 rdr, för anläggning af en jernväg emellan Sölvesborg och Kristianstad. Efter uppläsningen yttrade Hr Nordenfelt: Ehuru jag medgilver, att svårighet kan uppstå vid beviljandet af lånebidrag tili anläggandet af bibanor, hemställer jag dock, huruvida det kan vara skäl att h. o. h. förvägra understöd till sådana banor, då dessa komma att bilda de kanaler, som skola föra trafik lill stambanorna; och om någon bibana skall hugnas med lånebidrag, synes mig att denna, som fordrar endast en ringa summa, bör sättas i främsta rummet; hvarföre jag rekommenderar densamma till Stats-Utsk:ts bevågenhet. Härefter blef motionen till Stats-Utsk:t remitterad. Hr Olivecrona, Knut, uppläste en motion, N:o 61, om uppförande på ordinarie stat af ett anslag å 4,000 rdr, till löneförbättring åt Adjunkterna inom de verldsliga Fakulteterna vid Upsala Universitet.
Sedan samtalet slutförts lämnade biskopen sin gäst för en stund allena och begaf sig in i ett angränsande rum. Efter en kort bortavara återkom han med en silfverked i handen. Denna ked gifver jag dig som en gengäld för din trofasthet mot din otacksamme herres son och som ett minne af vår barndom. Då du i en framtid kanske ej mera återser mig, ty Gud allena vet hvad morgondagen under dessa oroliga tider bär i sitt sköte, skänk mig då vid anblicken af denna ringa tingest en vänlig hågkomst och var förvissad, att den gifvits dig af en man, som ej velat annat än fosterlandets och hela dess folks sanna väl. Rörd hängde han keden på den häpne mannens hals och gick därpå fram till sitt skrifbord, därifrån han tog det nyss slutna brefvet. Här. Tag detta och haf det fram till konungen. Det är af vikt att du gör det ju förr dess bättre. Och jag litar på, att du utför detta uppdrag efter bästa förmåga. Niilonen lofvade fullgöra alt så vidt det i hans förmåga stod; ej häller tvekade han, om det så påfordrades, att därvid vedervåga sitt ringa lif. Och sedan han haft förmånen att än en gång få trycka den gode biskopens hand begaf han sig i väg. Länge stod Kurck kvar vid fönstret och blickade efter den bortseglande, en kär om ock på samma gång bitter reminiscens från flydda dagar, då fröjden visst mången gång grumlades af motgångar och vedervärdigheter, hvilkas minne ingen tid mera kunde utplåna, men då han dock utan bekymmer kunde blicka den kommande dagen an och ostörd staka ut den väg, vid hvars slutmål han kanske snart nog stod. Arvid Kurcks fosterländska sinnelag. En afton på Kuustö slott. Arvid Kurcks fosterländska sinnelag och den hängifvenhet hvarmed han omfattade arbetet för nordens befrielse ur det danska ok, hvarunder det nu slafvade, tvang honom, såsom vi nyss sett, att för sakens framgång t.o.m. vika en hårsmån från den rättrådiga väg, han städse i öfrigt beträdde.
Bakom katedern stodo tvenne marskalkar, af hvilka den ene signalerade när kanonskotten skulle afskjutas, under det den andre till promotor framräckte diplomen. Våra båda unga vänner uppstego i sin tur i den öfre katedern, mottogo ring och krans och diplom, hörde skottet smälla och nedstego på andra sidan »med blandade känslor.» När alla erhållit sin beskärda del, uppstämdes af dem bland de promoverade, hvilka voro sångare, följande Hymn af de promoverade. Höga vishet, du, som tände Himlens lif i jordens grus, Som till jordens slägte sände Strålar af ditt helga ljus! Ljusets vigda skara träder För ditt anlet fram, o Gud, Och i bönens offerskrud Rörd sin andakts lofsång kläder. Lär oss på ditt ord att bygga Vår förtröstans säkra hopp Och ur lifvets töcken trygga Blicka till din himmel opp – Lär med tillförsigt oss bida Hvad din nåd, o Gud, beskär! För hvad sant och heligt är, O, gif kraft, gif mod att strida! Efter aktens slut tågade processionen ned i kyrkan, der de, som hade nog ihärdighet dertill, qvarstannade för att afhöra predikan. Den hölls af pastor Rundgren, som ypperligt utvecklade sitt ämne: »En ung mans föresats, då han träder ut i verlden: Jag släpper dig icke med mindre du välsignar mig». Man anmärkte blott att han några gånger förvexlade namnen Israel och Jakob, så att han yttrade: »Du skall hädanefter icke heta Israel utan Jakob». Och sålunda slutades högtidligheterna i kyrkan. – Sic transit gloria mundi! sade Henning, då han trädde ut i den fria luften och kände några regndroppar falla i sitt lagerkrönta hår. Derpå uppsökte han brukspatronen för att, såsom artig värd, föra honom till middagen. Middagen. Kalkonpastej med tryffel och champignoner. »Klockan 3 eftermiddagen samlades i orangerisalen de till middagen inviterade stater och kårer och hospites, till ett antal af, som det sades, 290 personer.
Föredrogs ånyo Constitutions-Ulskottels memo.iial, N:o 29, med förslag om uteslutande ur 11 § Riksdags-Ordningen af stadgandet, angående ofrälse valförrättare vid Riksdagsmanna-val för Bonde-Ståndet: Antogs att hvila lill grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. S. D. Efter i laga ordning anstäldt val lill Directörer i Rikets Ständers Discont-Låne-Contor i Götheborg och Malmö samt deras Suppleanter, befunnos dertill vara utsedde: för Läne-Contoret i Götheborg: Directör: Biskopen, Ledam. af K. N. O., Doctor Anders Bruhn; Suppleant: Prosten och Kyrkoherden i Carl Johans Församling Mag:r, J. P. Hörbeck. för Låne-Contoret i Malmö: Directör: Professoren vid Lunds Universitet, Ridd. af K. N. O. Mag., B. M. Bolméer; Suppleant: Prosten och Kyrkoherden i Håslöf, Mag. J. Pettersson. Från Yällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Efter ånyo skedd föredragning af Stats-Utskottets utlåtande, N:o 212, i anledning af erhållne ålerremisser å Utskottets betänkande, N;o 97, rörande det till Emåns upprensning beviljade slats-bidrag, ofslog Ståndet
I anledning deraf, och sedan fråga uppstått örn de möjliga större fördelarne af valet af annan än ofvanomförmäldte plats, inom Lungångers båda byars områden, har Eders Kongl. Maj:t täckts anbefalla mig, att efter förnyad undersökning till utrönande af tjenligaste stället för köpingens anläggande och till beredande af lindrigaste vilkor vid den för köpingen erforderliga jordrymdens öfverlåtande, bland annat föreslå beloppet af cle tomtören, hvilka, för att efter hand betäcka köpeskillingen elier åtminstone räntan deraf, borde tili staten erläggas af dem, som i köpingen sig bosätta; hvarförutan det ålåge mig, att, i öfverensstämmelse med de stadganden som blifvit utfärdade för de i sednare tider anlagde städer och af stad oberoende köpingar, afgifva underdånigt förslag till Reglemente för omförmälde handelsplats. Tili underdånigste åtlydnad häraf, har, efter det jag äfven låtit afmäta och å karta lägga, den andra projekterade ägoplanen, jag förrättat undersökning å stället, i vederbörandes närvaro och inhämtat, att, tili undvikande af någon uti den af mig först tillstyrkte projektplan befintlig, till bebyggande mindre tjenlig jordmån, någon rubbning uti den uppgjorda ägofiguren torde böra ske, men att, med iagttagande deraf, samma lokal ägde i flera afseenden företräde framför de öfriga platser som varit föremål för val; och har jag i öfrigt, min underdåniga pligt likmätigt, öppnat underhandlingar med vederbörande jordägare för att bereda de lindrigaste vilkor för inköp af nödig jord och dermed söka förena en för företagets framgång högst behöflig lättnad för inflyttning i den tillämnade köpingen.
Det af förment ursprunglig jordäganderätt hos Staten, emot skatts erläggande, uppkomna perpetuella arrendet är deruti olikt allt annat arrende, att det aldrig medgifver någon nedsättning under det att alla andra näringar skatta och bevilja ömsom mer och ömsom mindre. Och denna omständighet utgör dess andra innersta grundfel, hvilket motionären och jag med honom nu ville se undanröjdt. Engelska jordägares ”farmers” erhålla tid efter annan, alltsom conjuncturerne förändra sig, afkortningar, eller bl ifver en utfattig farmer efterträdd antingen af en mera capitalförmögen eller understödd af den stenrike jordägarens egna friska capitalcr, för att sätta farmen i fullgått stånd. Men här aldrig. Skatten fortgår hellre tills hemmanet förfaller i ödesmål. Huru tungt än beskattningen trälfar det arbetande folket i England, hörer det dock till regeln att jorden skall vara så mycket som möjligt skattoch skuldfri, och derföre tilltager capitalbildningen der på ett sätt och under sådane credilbruk, som härstädes äro omöjliga att genom lagar införa, så länge jorden är öfver höfvan skuldsatt. Må vissa storordiga publicister pestera så mycket de behaga öfver vära eländiga credillagar, och öfver vårt lika eländiga bankväsende, under det andra påstå, alt oss fattas ingenting annat än större rörelsecapital (dermed torde menas sedeleller mynt-massa), hvaraf näringarne tros utan svårighet ”hunna absorbera ända lill 3o millioner r:dr”.