Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För öfrigt skulle det leda till sådana orimligheter som att, om jag med ett fartyg läge i land, och en slägting eller vän komme ombord för att helsa på mig, jag skulle ega rätt att sjelf taga mig ett glas spirituosum, men icke att bjuda honom ett dylikt. Jag anhåller om afslag å Frih. Skjöldebrands förslag. Hr Den 1 Augusti f. m. 17 Hr Cederschiöld: Kontrollen torde blifva ganska lätt att utöfva, då hvarje passagerare ombord är en naturlig kontrollant. Det ligger nemi. i deras intresse, att ej deras frid störes af personer, som öfverlasta sig med starka drycker. Hvad beträffar den orimlighet, Hr Printzensköld vidare anmärkt, tror jag att slägt och vänner skola gerna afstå från allt anspråk på traktering med spirituosa vid påhelsningar ombord å fartyg, om de veta att sådant är för främmande förbudet. Jag fortfar alt anhålla om bifall till Frih. Skjöldebrands förslag. Hr Olivecrona: Då jag icke kan medgifva att den af mig framställda svårighet är öfvervunnen, men det vore önskligt, att det åsyftade ändamålet kunde vinnas, hemställer jag, om icke denna punkt kunde återremitteras, så att Utsk:t komme i tillfälle att föreslå ett nytt stadgande i detta afs:de. Hr C a r I h e i m-G y I I e n s k j ö I d: Någon återremiss torde här alls icke behöfvas; hvarken kontrollen eller konsten att urskilja hvem som är passagerare äro väl så särdeles svåra. Det framställda förslaget är dessutom endast en konseqvent tillämpning af den grundsats, som innehålles i § 27, och jag får derföre ytterligare anhålla om bifall till Frih. Skjöldebrands förslag. Frih. Raab: För den händelse att denna punkt blir återre mitterad, borde deri intagas förbud mot utskänkning af bränvin om nätterna, ty det är just nattetid som vanligen den största oordning eger rum. Sedan öfverläggningen nu ansetts afslutad, yttrade H Exc. Hr Gr. o.
9:o utaf anslag 1,500 R:dr årligen eller för 3 år 4,500 R:dr till understöd för fortsatt utgifning af arbetet Svenska språkets lagar, Sjuhundra femtio R:dr; 10:o utaf 1859 och 1860 års anslag 2,000 R:dr åi ligen för att befrämja och påskynda fortsatt utgifning af arbetet
Konungen spelte trente et quarante vid ett långt bord, öfvertäckt af grönt kläde. I samma ögonblick konungen sköt sin stol från spelbordet, slutade äfven drottningen sitt parti och steg upp, om det också var midt i en gifning. Spelet räckte ungefär en timma eller fem qvart. När sedermera den offentliga spisningen gick för sig, sutto de kungliga personerna vid långsidan af bordet, och på den motsvarande stod hofjunkaren och skar samt lade för. Hofcirkeln stod på något afstånd, under vördnadsfull tystnad, i en halfrundel. Konungen nickade än åt en, än åt en annan, och vinkande stundom en eller annan till sig. Denne blef, under samtalet, stående, i bugande ställning, bakom konungens stol, och drog sig sedermera tillbaka i den öfriga kretsen; en ny framvinkades, o. s. v. Någon qvällsvard vankades icke för de öfrige vid dessa offentliga spisningar, till hvilka allmänheten hade tillträde såsom åskådare. Deremot gaf Gustaf III alltid stor aftonmåltid nyårsafton, hvartill alla, som umgingos på hofvet, voro befallte; och när klockan slog tolf, blef en allmän nyårsönskan. Ett sådant tillfälle begagnade Gustaf till ett storartadt gyckel med sin numera allsmäktige gunstling. Konungen hade nemligen fått veta, att Armfelt besökte en flicka, hvars behag ägde många tillbedjare bland både höga och låge. Konungen misstyckte dylika snedsprång af sin gunstling. Han beslöt att hämnas på begge. I afseende på henne uppdrog han omsorgen åt öfverståthållaren, riksrådet Sparre, som en vacker dag lät förflytta den vackra förförerskan till Spinnhuset, der hon, som eljest hufvudsakligen egnat sig åt glädjen, för första gången gjorde något skäl för det sällsamma binamn, under hvilket hon var känd af allmänheten, eller «Danska Sorgen«. Armfelt tillrättavisades af konungen medelst följande upptåg.
Ungefärliga kostna* den för det M^ga» zins-utrymme, sorn vidare erfordras. R:dr. i sk. I rst 100,300 Uti Upsala Slott lärer finnas utväg att anlägga Magazin för omkring 2,000 Tunnor Oriad , eller 4,000 Tunnor Riad Säd ; och emedan Eänet synes vara i behof af detta vidare utrymme, uppföres här hvad som anses kunna erfor, dras till appterande af de Lägenheter uti Slottet, hvaruti nyssnämnde qvanti tet Säd kan inrymmas. Kostnaden härtill skall efter meddelad underrättelse uppgå till omkring För Länets UndsättningsLager är detta Magazin alldeles otillräckligt Och då Kopparbergs Län minst bör såsom ständigt förråd äga 9 å 10,000 Tun nor Spanmil , så inora Länet fördelade, som Landshöfdingen efter dess noggranna kännedom kan finna nödigt, ty synes ock, till vinnande af denna vigkiga angelägenhet, ytterligare MagazinsHus i Länet böra inköpas eller uppbyggas, derföre kostnaden förslagsvis uppföres till minst Magazinslnäättningen äger ej något Magazin i Gefleborgs Län. Med här Temotslaende Magazins-utrymme förhåller sig sälurxla, att dä till Gefle Stanis enskildta BränneriBolag år 1808 försåldes de hus och byggnader , som ägdes af Magazinslnrättningen så väl i Gefle som Strömsbro, gjordes i KöpeBrefvet förbehåll, att Kronan skulle emot en årlig hyra af 24 R:dr 21 sk. 4 rist alltid få disponera vissa upplagsrum , deruti efter uppgift skall kunna uppläggas emotskrefne qvantiteter Oriad eller Riad Spanmål. Att Magazins-utrymmet i Gefle bör utvidgas, äfvensom flere Magaziner i Länet anläggas, sy nes vara alldeles oundvikligt. Efter 18I6 års felslagna skörd måste af Magazinslnrättningens tillgångar i Länet tillhandahållas omkring 20,000 Tunnor Spanmål. En så högst betydlig undsättning för ett enda
Dyström från Jemtlands län, om förhöjning i det af Kongl. Maj:ts vid innevarande riksdag till omläggning och förbättring af mindre goda vägar äskade anslag; 9I.o samme ledamot, om anslag af 1,500 R:dr till aflöning åt ytterligare en Provincial-läkare i Herjeådalen ; 92:o J. Erikzon från Jönköpings län, om åtskilliga ändringar i sträckningen af Statens södra stambana äfvensom erforderliga medels anvisande för densaramas fullbordande genom norra Småland och Östergötland under den tid nästa statsregleringsperiod omfattar, jemte ett anförande i ämnet af August Pettersson från gamma län; 93:o J. G. Wasmuth från Stockholms län, om statsanslag för utläggning till erforderlig bredd af häradsvägen från Järla till Nyvarp samt från Hemmersta till Bullandsö på Wermdön; 94:o samme ledamot, om anvisande af 300 R:dr årligen till understöd åt Majoren Fahlsledts enka, född Schméer; 95:o samme ledamot, att ett efter hustru Grönqvist från Waxholm år 1889 fallet danaarf af omkring 250 R:dr måtte anslås såsom bidrag till uppförande af ett fattighus i nämnde stad; 96:o P. Östman från Wester-Norrlands län, om anslag till förhöjning uti nämndens s. k. tingsgästningspenningar; 97:o P. Tjernlund från Wester-Norrlands län, om statsanslag till ersättning åt några hemmansegare inom nämnda län för upprätthållande af gästgifverioch skjutsrätta reskyldigheten; 98:o Henric Hansson från Wester-Norrlands län, om anslag för väganläggning från Sollefteå genom vestligare delen af södra Ångermanland och öfver Jemtland till Norska gränsen; 99:o Anders Medin från Kronobergs län, om statsbidrag till en brobyggnad öfver det s. k. Rörvikssundet af sjön Åsnen; 100:o Olof Olsson i Slängserud från Wermlands län, derom, att det uti Kongl.
verste bagaren om en viss upphöjelse af tre korgar i en galge, och kommo himmelens foglar, känner han den visan? Akta sig han; sitter där och drömmer med öf FJÄRDE AKTEN BARBERARN. Geh' weiter! Allons! BÖDELN. äran göra barberarn sista tjänsten. Kan jag tyda drömmar rätt, så tror jag mig få Han ritar ett hvitt kors på Barberarns bord. BARBERARN. märken? Weiter! Gehst' weiter! Weiter! Hvad går Du och ritar här för boStryker ut korset. BÖDELN återvänder till Båren och går ut med sitt Sällskap. Til gensyn! BARBERARN. Jag tycker ölet är surt. BAGAREN. Det är åska i luften, det är alltsammans det! MUNSKÄNKEN. Kvaft är det, och myggen sticks. Tar af kappa och hatt. BARBERARN. Så lummert med ens? Pustar. FOLKUNGA-SAGAN. Men har ni hört hvart herr Algotson blitt af? Hvad var det jag skulle säga, igen? Hm! BAGAREN. Jag tror kvinnorna gråter därborta. BARBERARN. fram. Gråter gör alla kältringar för att få sin vilja MUNSKÄNKEN. slag. Är det sant det där med dronningen? BAGAREN. Ja, Algotson: hvad är det han haft för sig för Ölet är surt. BARBERARN. Det är lik i luften! Kan ej förnekas; men jag vet nog hvarför. MUNSKÄNKEN. kring efter döden alldeles som om de voro lefvande! Häu! Alldeles! Tänk att såna der ska få stinka om BARBERARN. Nej, jag står inte ut! Häu! BAGAREN. Tyst, där kommer kungen! FJÄRDE AKTEN BARBERARN. Tyst, där kommer kungen! MUNSKÄNKEN. Nej, se den tosken! MAGNUS in, i hvit tunika med rep om lifvet, bärande ett stort svart krucifix åtföljd af två gråbrödramunkar med tända ljus i händerna. De gå mot kyrkporten. BAGAREN
Ir nyttigj msn det är målet, dit vi nödgas successive arbeta oss fram genom alla de prohibitiva anstalters successiva upphäfvacde , hvilka hittills hindradt detta. Af några Ledamöter hafva blifvit yttrade sattser, som jag anhåller att få försöka vederlägga. Friherre Boija har ansett Sveriges geographiska läge och klimat orsaka större kostnader för frambringandet af produkter af alla slag härstädes, än i Länder med ett mildare climat, och således med föra behofven af större förlagssummor. Wisserligen har Länders climat ett direct inflytande på alstringen af åtskilliga produkter; men deraf är ock en följd, att dessa Länder frambringa olika alster. De naturliga frambringas städse för den minsta möjliga kostnad, endast de onaturliga blifva för dyra. Denna na-’ turens anvisning af Länders behof af ömsesidigt utbyte af varor, lemnar för hvarje serskildt Land tillfället!, att afyttra öfverskottet af sina naturliga producter , emot andra Länders , hvar-; igenom behofven på begge sidor blifva afhulp* ne. Friherre Boje har ytterligare anfört, att Tulltaxan icke var ett tillräckligt correctiv emot Lurendrejeriet, utan att Tullförsnillning derigenom skulle komma att intaga det rum, som Lurendrejare hittills haft. Deruti instämmer jag i händelse Tulltaxan genom höga avgifter gör Tullförsnillning oberoende af den Den sS Junii e n. 7]3 dermed förenade risqus, till ett lönande yrke. Men genom Tulltsxans nedsättande till afgifter, hvilkas erläggande icke medför en kostnad, svarande emot den, sorn åtföljer Tullförsnillning, förefaller denna farhåga; ty der det ej lönar mödan att vara förbrytare, der finnes ingen sådan. Ytterligare har Friherre Boije yttrat, att sådane varor, som äro förbudne till införsel, äfven böra vara förbudne till förbrukning. Vid detta förslag uppstå åtskilliga betänkligheter Af sådane varor kunna betydliga qvantiteter redan fionae innom Landet, såsom porcellainer, möbler m. m.
Att Lanauen hwarken kunde anmodas eller tillätaS att öka sin Sedel-stock och att en Zond till de utelöpande AiksgaldS-Bedlarnes amorterande mäste anskaffas, antager Herr Baronen såsom en tredje hus» wud-regel: Att allmänna Creditcn mäste knoch utom Lands npratthällaS lälom enda medlet att utom altför trvckande pälagor upfplla Rikets förbindelser» anskaffa dest behof och grundlägga desi wallard, samt antager för dec fjerde slutligen lika med llkstottet, såsom afgjordt att Nationens krafter icke mcdgifwa större ärlig Bewillning än -z Nillion. Dä Utstottet laugt ifrån att motsäga den förra af detze twenne husivudreglor -märtom tror sig aenom icke allenast Finance-planen ulan ock flera sini yt - sZc> Teir 5 Zebmaru. yttranden i ämnen, som rört den allmänna Creditcn, tydligen hasiva ädagalagk si t bemödande och sin omtanka att densamma bibehålla, och Herr Baronen angående BewillningS-Summans belopp med Utskottet hyst enahanda öfwerrpgclse, sä blifwer det allenast om anwändandet af samma Bewillnings - Summa och de grunder hwarpä han blifwit uppgjord, som Urstoltets och Heer Baronens tankar kunna wara stifiaktige och Utskottet stall bjuda till akt under loppet af detta sitt yttrande söka framställa sä wäl besia stiljaktigheter, som de stal hwarpä Utskottet ännu wägar grunda bibehållandet af sin öfwenygelse, och deremot inser betänkligheten att inga i Herr Baronens frän densamma avvikande memngar. Det har sä mycket mer warit en fägnad för Utskottet att finna Herr Baron hafwa följt samma method, hwilken Utskottet till redighets minnande trott wara den tjcnligaste, nemligen arc i flere serskilda Tabeller utwisa skulder, tillgångar och behof, som
Sverige består af 65,665 mantal, med 153,y 11 lägenheter, hvilka äro uppskattade till ett värde af 282,255,968 R:dr och för hvilka betalas i bevillning, i och för jordbruk, efter 2 Art. 21 och 22 §§. af Bevilln.-förordn., 2 R:dr för hvarje tusende af det uppskattade hemmansvärdet, en summa af omkring 600,000 R:dr. Jag har yttrat, att jag anser den mindre jordägaren behöfva någon lindring i sina penningeskatter, emedan det just är penningen, som han har svårast att förskaffa sig, och får derföre vördsamt föreslå, att allt jordbruk, hvars uppskattningsvärde icke öfverstiger 2000 R:dr, upphör att erlägga bevillning efter nämnde §§ i Bevilln.-förordn., eller efter 2 R:dr per mille af hemmanets uppskattning. Jag förutsätter, att dessa mindre hemmansdelar utgöra omkring •§ af Sveriges jord, och om de befrias från denna bevillning, uppstår visserligen derigenom en brist 2 H. 26 202 Den 27 Februarii. af omkring 200,000 R:dr i nuvarande belopp; men jag anser den lätt kunna fyllas genom ökad brännvinsskatt, och tror, att denna lindring i jordbrukets skattebördor är behöflig och den enda rätta, som kan och bör nu komma i frä8a Om remiss till Bevilln.Utsk. af detta anförande får jag vördsammast anhålla. ■ Lades på bordet. Gr. Posse, Arvid, anförde skriftligen: Den vid Motala anlagda mechaniska verkstad, som tillkommit dels genom Statens bidrag, dels genom betydliga uppoffringar af Götha Canalbolag, har visserligen för bolaget varit af stor nytta i och för canalbyggnadsarbetet; men numera, sedan eanalen blifvit färdig, är verkstaden för bolaget icke behöflig, och det är för bolaget, enligt min öfvertygelse, alldeles omöjligt att uppehålla detta verk ensamt med egna tillgångar.
Finner Kongl. Majlis Befallningshafvande hinder för handteringens utöfning icke mola; utförde derom för tillverkaren bevis, innefattande tillika Landskontorets uträkning å den afgift, som för den ifrågavarande tillverkningen utgå bör. § 12- Vill den, som till bränvinstillverkning i större bränneri för endast den första af de två tillåtna månaderna sig angifvit, sedermera tillverkningen under den andra månaden fortsätta, eller vill någon, efter att hafva för tillverkning af ett visst belopp sig angifvit, densamma under endera eller begge månaderna utvidga; gore derom, minst 14 dagar före den tid (ortsättningen eller utvidgningen afser, skriftlig anmälan hos Kongl. Majlis Befallningshafvande, sorn öfver sådan anmälan utförde bevis, innefattande tillika Landskontorets uträkning å den fyllnad i tillverkningsafgifl, som erläggas bör. Vill han åter från tillverkningen afstå eller uppgifven tillverkningstid från två månader till en inskränka, eller uppgifvet tillverkningsbelopp för endera eller begge månaderna minska; anmäle det hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande minst 14 dagar före den tid, afsägelseu eller inskränkningen afser, så vida han vill åtnjuta befrielse från motsvarande tillverkningsafgift. § 13 Bränvinstillverkning i mindre bränneri skall, minst trettio dagar före den af de två tillåtna månaderna, under hvilken tillverkaren vill handteringen företaga, hos Häradsskrifvare!) i orten skriftligen anmälas, hvarvid uppgifvas lid och ställe för tillverkningen samt företes stämplingsbevis å den redskap, som skall begagnas. Vill någon för begge de tillåtna månaderna sig på en gång anmäla; bafve dertill rätt. Ofver sådan anmälan meddele Häradsskrifvaren skriftligt bevis, innefattande tillika uträkning å den afgift, som för tillverkningen sig belöper, och ålerlemne derjemte slämplingsbeviset, försedt med påskrift om uppvisandet. 1 lösen för bevis och påskrift åtnjute hafi tillhopa En R:dr 50 öre Riksmynt.
Ridderffapets och Adelns l'leuuin den 27 Mars iZio. S. D. Föredrogs a nyo Stats-Utffottets den 2z Mars pa bordet lagda l^temonLl. innehallande Urstottets fwar pa de Anmärkningar, hwilka wid desi Förslag lil Löne-förbättring fför ätffillige fä kviilitZjre som civile-Stater och Ambetömän blif-. wit gjordeoch blef detta jemte Utffottets berörde Förslag af Höglofiige Ridderffapet och Adeln gillad!, med der tillagg, at til Kongl. Maj:t i underdånighet skulle öfwerlemnas, at i den män nl gan§ - H48 Den 27 Mars. gängarne sadant medgifwa, jämka och anflä Löneförbättringen sä wäl för Corpsen, som vertil hörande Ambetsmanna-grader efter billighet och behof. Utdrag af krotocollet, hällit i Högloft. Ridderstapets och Adelns klenum den 27 Mars i8io. >S D. I anledning af Riksens Högloft. Ständers Bewillnings-Utffotts gjorda anmälan, atfragan om updrag ar Lane»- och Riksgälds-Fullmagtige, at, i händelse brist skulle upkomma i den af Riksens Ständer anstagne Bewillnings-Summa af 24 lvliliiousr R:d., Fulkmägtige da ffuile aga rättighet at öka 1-uiKeias med sä mänga xroLent, al sä wäl sjelfwa Summan som ersättning för den upkomne bristen kunde erhällas, wore i det stick, at det genom det förstärkta Stats-Utstottet borde afgöras; beflöc Högloft. Nidderstapet och Adeln, at Högloft. Stats-Ucstottet med den walde Förstärkningen skulle i morgon den 2g dennes til afgörande af denna fräga sä tidigt sammanträda, at Bewillnings-Utskottet samma dag om Nämndens widlagne beslut kan erhälla underrättelse. Or ru^ra.
Ehuru jag delar de tänkesätt, som Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets ifrågavarande Utlåtande innehåller, om vigten att icke låta den vördnad, som Religionen kräfver, försvagas genom profana-nöjen på dessa Högtidsdagar, hvilka mera uteslutande bör ägnas alt i minnet återkalla vår Läras höga sanningar, vågar jag likväl fästa Högloft. Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på en motsägelse, som jag i detsamma tyckt mig finna. Utskottet, som tror sig böra förklara, att det icke vill lägga hinder i vägen för valda offenteliga nöjen, då de på en lämpelig tid förehafvas, utan tvärtom anser dem bidraga till Samhällets och sedernas förädling; och således icke har något att anmärka mot de vanliga SöndagsSpectaclerna, anser likväl att 624 Den 24 Februarii. Repititioner dertill, ej böra om SÖndagarne få bållås. Då man medgifver och vill saken, bör man ej lägga hinder för dess befordringsmedel. De många serskildta grenar af de sköna Konsterna, som i den Lyriska Scenen ingå, fordra en omsorgsfull sammangjutning till ett belt, hvarföre det oftast blifver en oundvike]ig nödvändighet, att oagtadt föregående öfningar, en slutelig Repitition måste äga rum, samma dag som för Representationen är bestämd. Så vida Theatern för sina dagliga Ar O C beten ej skall mota besvärande hinder, måste band af denna beskaffenhet ej påläggas anordnandet för dess bestämmelse. Om tillexempel med förbigående af flera andra skäl, ett större Spectacle varit gifvit om Fredagen, och ett annat sådant bestämmes följande Söndag, så äro Decorations-förändringarne ensamt ett binder, att icke Scenen när som helis t kan till öfningar vara ledig; och torde det i detta, som i flere andra fall vara af nödvändighet att icke Söndagen blifver för Repetitioner och förberedelser till allmänna nöjen af ädlare syftning, en förbuden dag. Jag tror således att Utskottet, då det funnit denna dagens afton lämpelig för dessa slags nöjen, borde hafva inskränkt det föreslagne förbudet emot Repetitioner, till endast gällande under de timmar om Söndagen, då den allmänna Gudstjensten hålles.
Riddarhus-Utskoltet, angående föreläggande för detsamma att inom en tid af fem veckor inkomma med Utlåtande öfver Friherre Stjernstedts, Johan Wilhelm, motion om Bänkmansvalens afskaflände: i. 34. —, att detsamma måtte uppdragas att uppsätta och till Ridderskapet och Adeln inkomma med det förslag till underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, som Ridderskapet och Adeln för sin del borde aflåta, derest Banko-Utskottets Utlåtande N:o 51 i anledning af väckt motion, att granskningen af BankoDiskont-Verkets räkenskaper och förvaltning hädanefter må verkställas af Rikets Ständers Revisorer öfver Stats-, Bankooch Riksgälds-Verken, blefve Rikets Ständers beslut: VI. 49. Riddarhus-Utskottets förslag till Ridderskapets och Adelns underdåniga skrifvelse till Kongl. Majit, i anledning af beslutad ändring i Riddarhus-Ordningen, angående Bänkmans-valens afskatfande: lil. 46, A. 46. — förslag till Ridderskapets och Adelns underdåniga skrifvelse till Kongl. Majit, angående förändrade föreskrifter i afseende å granskningen af Banko-Diskont-Verkets räkenskaper: VII. 11, A. 11. Riddarhus-Utskottets Ledamöter: se Lista. Riddarhus-Utskottets Memorialer och Utlåtanden: — N:o 1, angående tryckningen af Ridderskapets och Adelns protokoll vid innevarande Riksdag: B. 1. 90, A. 90. — N:o 2, angående rättighet för tillförordnade Riddarhus-Sekreteraren Otto Brakel att med Riddarhus-Sekreterare-sysslan få förena befattning i Statens tjenst: B. I. 109, 128, A. 129. — N:o 3, i anledning af Herr Friherre Stjernstedts, Johan Wilhelm, motion, angående Bänkmans-valens afskaflände: B. I.
Utskottet tillika måtte anmodas att uppgifva grunderne för sitt beslut. Skulle Utskottet icke hafva några starkare skäl än dess egen öfvertygelse att anföra, så yrkar jag att den ifrågaställde publiciteten måtte bifallas. Herr von SchulzenheimDaviel, den äldre t Banco-Utskottets Yttrande i publicitets-frågan om Sedelstockens belopp är nära liknande igry års Banco-Utskotts i samma ämne afgifne Betänkande, ehuru Utskottet nu består af andra Ledamöter. En enda Utskottets Ledamot ibland Ridderskapet och Adeln och tvänns Banco-Fullmägtige förklarade sig dä för publiciteten, och likaså nu, men alla öfrige med föga modification , bestriddc densamma. Jag vill ock hoppas, att Högloflige Ridderskapet och Adeln, å sin sida, nu må likna sig sjelf, det är, visa sig lika fördomsfri, som den 5 Julii 1815TDen då varande LandtMarskalken Herr Grefve Mörner, frågade först: Bifaller Ridderskapet och Adeln Banco-Utskottets Betänkande, som afstyrker publiciteten af Sedelstocken; svarades Nej, med ganska få Ja; Herr LandtMarskalken omvände deruppå sålunda frågan: Afslår Ridderskapet och Adeln det ifrågavarande Banco-Utskottets Betänkande, ropades allmänt Ja, förutan all yrkad Votering eller gjord Reservation. (ö) Riksdags-Protocoller, under de (e) Se Ridd: och Ad. Protocoll V Bandet Pag. 182.
Så ha vi den värderade skriftställaren Og bort som en Taare smeker, Af Isrädsel kan vi skräkkes, Birger Schöldström, känd som framstående biograf och på literaturens område ett lefMen massevis ned det välter. Naar först denne Tanke väkkes: vande lexikon. Då han upplåter sitt minBlot Sne saalangt som Ens Oine ser, » Hver Tanke, hver Gjerning, hvert nes rika skattkammare, kan man alltid O g Driverne voxe mer og mer. Ord du har sagt .. vara säker på att få mottaga intressanta meddelanden. Jag hoppas, Iduns läsarinKan voxe og blive till en Magt. » nar många gånger under det kommande året skola få erfara detta. Endnu en saadan fygende Nat, Och Georg Nordensvan är ju känd och Og Sneen har hele Landet fat En Magt der kan bry de og rive ned, välkänd för Iduns läsekrets. Fin novellist och framstående kritiker, intager han den Og blytungt derover tynger. Et Hepn til at däkke hvad gror i Fred, ansvarsfulla platsen som konstoch literaDe mägtige hvide Dynger En Hindring for dem der vil hjemad, turkritiker i Aftonbladet. Han har utgifvit Vil standse Farten paa Vei og Sti, En Standsning for dem der vil fremad, flere arbeten, som vunnit välförtjent erkännande, och redigerar till hvarje jul den välOg byde: » Ingen kommer förbi! » En varmende Hjälp i Kuldens Nöd, kända kalendern » Nornan ». Hvem känner ej Fallström, Daniel TallEn ödeläggende Dom til Död. ström, skalden? Han har de längsta mustascherna i Stockholm, tror han sjelf, och — Hvor Säden gjemmes i Jordens Skjöd. » Gud, hvad han skrifver vacker poesi! » For eeno-an » - til Sommer att blive Slet ingen af os formaar höget Stort, säga de unga damerna.