Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På ena långväggen har han draperat en jättestor Nicaraguansk pitahängmatta i brokiga färger och fästat på denna en trofé af indianarbeten, betsel, sporrar, stigbyglar, vapen, fiskredskap och annat en hel etnografisk kollektion. En väldig divan är klädd med ett par ljusbruna vicuna ponchos från Chili och dess dynor med mångbrokiga, skiftande rebozos från Costa Rica och San Salvador, löst knutna öfver dem. På golfvet stå ett par stora, rödbruna lerkrukor med bizarra ornament, af det slag indianerna i Guatemala tillverka och begagna, fyllda med blommande, doftande grenar af en buskväxt. Sofrummet ligger der innanför och matsalen utgöres af det täckta galleri, hvilket löper rundt om den lilla, af palmer och orangeträd skuggade trädgården, som i tropikerne hör till hvarje välförsedt hus. Jag kom hit redan två veckor efter er afresa från San José, sade don Luis som svar på min förvånade granskning af rummet, och då jag ämnade stanna här ett par månader hyrde jag genast detta hus, samlade allting af möbler det innehöll i dessa par rum och försökte göra det så trefligt för oss som möjligt. Och nu trifves jag så bra vid detta "dolce far niente" lif att jag endast med största saknad kommer att lemna det. Vore det inte för att jag uttryckligen lofvat Mariquita att föra henne till San Francisco, tillägger han efter en liten paus, så gjorde jag slut derpå redan här och läte henne vända om hem jag börjar sanningen att säga bli rädd för att till ett godt slut rentaf bli kär i flickan. Det vore nu väl det minsta, svarade jag, men jag å min sida börjar bli rädd för att vi begingo mera än en dumhet när vi inläto oss på den här historien der nere i San José. Mariquita hade visst icke der heller mera än ett framtidsperspektiv, men hon visste då åtminstone icke något bättre, hvaremot hon synbarligen redan nu fått ögonen öppnade och kommer att få det i ännu mycket högre grad, och då kan hon heller icke undgå att känna hela bitterheten af sitt öde, när hon en gång anställer jemförelser mellan denna tid och den som kommer, då hon återvändt till Costa Rica.
Då de hithörande förbrytelser, såsom olaga lossning m. m., hvarå Lots i denna §. ålägges hafva tillsyn, äro så uppenbare, att de icke böra kunna undgå hans uppmärksamhet, eller leda densamma från dess hufvudföremål, sjelfva lotsningen, och då, under de flere år dessa föreskrifter varit gällande, icke någon olägenhet, utan tvärtom fördel deraf följt, kunna Utskotten desto mindre tillstyrka, att Herr ^Vinbergs yrkande i denria del må leda till någon förändring, som förslaget härom blifvit af aine Riks-Stånd gilladt, och i Bonde-Ståndet lernnadt utan anmärkning. Hvad dernest Lars Bygdens anmärkning angar, så grundar den sig på en vidsträcktare tillämpning af förevarande §., än sorn dermed åsyftas, emedan dels alla fartyg få i storm in - Bev.- Lags. Oee.-Utsk. Uti. N;o 28. 5 segla, utan att behöfva afvakta Lots, och dels ifrågavarande Lagbud har egentligt afseende på från utrikes orter kommande fartyg och icke kan tillämpas i fråga om sådane till inrikes resor och fragter begagnade mindre båtar och fartyg, som Bygdén omnämnt; hvarföre någon ändring i denna del, efter Utskottens tanka, icke elford ras. Herr Ståhle!, af flere Talare understödda framställning har deremot synts Utskottet förtjena ali uppmärksamhet, emedan verklig våda kan uppkomma, om Skeppare skall nödsakas att utöfver en viss tid invänta frånvarande eller försumlig Lots; och Utskotten få alltså föreslå, att början af 4:de §. måtte erhålla följande förändrade redaction: ”Ej må ”Skeppare, på de ställen, der Lotsinrättning finnes, insegla utan Lots, ”så framt denne icke af hårdt väder ”hindras komma om bord, eller af 5’andra orsaker uteblifver, oansedt kallelsen genom vanlig signal. Lots å”ligge” etc. £se den föreslagna Red.) jf. il.
N:.i 97. innellållev, så framt de af raig ifrågasatte mera verksamma ätgärdernc blefve vidtagna. Justitiffi-rådet Engelhart utlät sig slutligen: att, ehuru det yttrande, han. i anledning af Kongl. Maj:ts remiss, hade att afgifva, kunde inskränkas til! de anmärkningar, som han emot det nu granskade förslaget framställt, ville han likväl, då åsigter af ämnet ur en mera allmän och omfattande synpunkt blifvit äf Justitie-rådet Gynther utvecklade, äfven för sin del hafva anmärkt, att han till alla delar gillade dessa åsigter. In fidem C. P. A. Hallbäck. Utdrag af Protokollet öfver Justitie-departemcnts-ärcnden, hållet inför Hans Maj:t Honungen i Siats-Rådet a Stochholms Slott, Fredagen den 11 Augusti 1854. Närvarande: Hans Excellens, Justitie-Stats-ministern, Herr Grefve Sparre, Stats-Rådeift Herr Friherre Palmstjerna, Fåhraeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Reuterdahl, Grefve Gyldenstolpe, Justitie-Råden: Quiding, Hoffstedt. Hans Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition•, N:o 97. 21 Hans Excellens, Herr Justitie-Stats-ministern anmälde i underdånighet: l:o. Att, till följd af Kongl. Maj:ts de» 25 Februari innevarande år, vid då skedd anmälan af ett i Justitie-stats-expeditionen upprättadt förslag till förordning om handels-böcker och handels-räkningar, meddelade Nådiga föreskrift Högste Domstolen öfver berörde förslag afgifvit underdånigt utlåtande, af innehålPJdess protokoll för den 17 sistlidne Mars utvisar. Och sedan samma protokoll blifvit de personer, hvilka haft sig uppdraget utarbetandet af omförmälde förslag, delgifvet med anmodan att, vid ytterligare granskning af förslaget, tillse hvilka rättelser och ändringar till följd af de utaf Högste
Det bör icke eller förbises, att ifrågavar:de lagbud bestämmer den yttersta gränsen för besutenhet, eller den, inom hvilken ännu finnes möjlighet för en ordentlig och flitig arbetare att hafva, icke rik, utan tarflig bergning för sig och de sina. Härtill må för öfrigt läggas, ått de förhållanden, som öfverklagas, så mycket mindre kunna anses hafva sin orsak i författrim, som, enl. hvad Läns-komittéerne nästan enhälligt uplyst, de skedda hemmansklyfningarne tillkommit utan allt afseende på eller kännedom om författ.n:ns föreskrifter, samt att just den öfverklagade fortgången af jordens klyfning och styckning visar, att folklynnet antagit riktningen till sträfvande efter oberoende verksamhet, samt att således en lag i motsatt syftning, långtifrån att hafva sin grund i allmänna tänkesättet, skulle vara i fullkomlig strid dermed; och lika säkert det är, att en så-beskaffad lag i verkställigheten blefve omöjlig, eller åtminstone på allt uptänkligt sätt eluderad; lika öfvertygad är jag äfven, att man snart skulle nödgas återtaga den. Fåfängt söker man genom lagar förändra folkets vanor och böjelser, hvilka, om de tagit en skadlig riktning, böra genom andra medel ledas och återföras. Dessa utvägar har jag här ofvan antydt; och jag anser emellertid, det ifrågavande § bör bibehållas oförändrad”. En annan ledamot, som äfven varit reservant, yttrar sig på följande sätt: ”Den grundfråga, som nu är bragt, å bane, rörer, efter min tanke, ingenting mer. och ingenting mindre än den allmänna egunderiiUen. 182 Den 24 November. Den rörer, huruvida en samhällsmedlem, som har litel., eger rätt att behålla och nyttja detta lilla på samma sätt som den, hvilken har mera, eger rätt alt behålla och nyttja sitt större.
N:o 10, i ani. af väckt fråga om löneförhöjning åt Riddarhus Kamereraren. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 3/4 på 4 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Tisdagen den 10 Mars 1857. Plenum kl. l/2 6 e. m. Just. 6 prot.utdr. för d. 7 dennes e. m. samt pleniprot. för d. 21 sist! Pebr. 122 Den 10 Mars. Öpnades Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i BankoUtsk. efter N:o 1905 Hr von Rosen, fullm. Gr. Wrangel, Fredrik Ulrik, och befanns dertill hafva blifvit utsedd N:o 2282 Hr von Printzencreutz, Bernhard Wilhelm. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att B. o. Ad:s tid framdeles torde blifva mera uptagen än f. n. och att han derföre, och då numera något hinder ej syntes möta för anställande af de i 37 § RiddarhusOrdmn föreskrifne val af Ordf:de jemte Suppleant samt öfrige Sex Ledamöter jemte Tre Suppleanter i Riddarh.Direktm, finge hemställa om R. och Ad. behagade företaga dessa val nästa Lördag d. 14 dennes, hvilket bifölls. Föredrogs K. M:s d. 7 dennes på bordet lagda Nåd. Propos. till R. St:r, i fråga om inrättande af ett Landtbruksinstitut i Skåne. Härvid uplästes ett af Gr. Beckfriis, Corfitz, inlemnadt, så lydande anförande: Hindrad att personligen närvara då K. M:s Nåd. Propos. om inrättandet af ett högre Landtbruksinstitut på Alnarp i dag förekommer för att remitteras, anhåller jag vördsamt, att dessa mina yttranden måtte få åtfölja densamma till vederbörligt Utsk. Denna K. M:s Nåd.
Hvad tillgångarna för hypotheksföreningariia beträffar, synas de icke blifva så inskränkta, såvida de öfriga Stånden bifalla den inbjudning, sorn It. o. Ad, på f. m. beslutat, Frih. Ehrenborgh har redan upplyst, att de i »sådant fall komma att uppgå till ungefär 44°,000 r?dr årligen. Qm då skulle beslutas, att högsta lancsummnn för en hypoteksförening skall blifva 5oo,ooo lgdr, ser jag dervid ingen fara, då nära lika stor summa årligen dertill klefve ali tillgå. Hvad Ater angår understödet för de associationer, som i och för spannmålsbelåning kunna bilda sig, tror jag, alt det maximum, Utsk. föreslagit, är tillräckligt, Jag skulle icke hafva farhåga för att bifalla, hvad Hr Rosenblad tillstyrkt, då Bancostyreisen lemnäs rättighet att bestämma ereditivets belopp, om icke i fall ett sådant beslut klefve fattadt, Bancostyrelsen klefve utsatt för oupphörliga pretentioner, dem hon dock nödgades afslå; ty att en hypoteksförening kan lemna säkerhet för 5oo,ooo r;dr, anser jag icke tvifvelaktigt, men för en association lör spannmålsbelåning, bestående af köpmän, torde det blifva svårare att lemna säkerhet för mer än i5o,ooo r;dr, och jemväl för denna summa torde de svårligen kunna ställa lika god säkerhet, som en hypoteksförening förmår ställa för 5oo,ooo r:dr. Hr Rosenblad har sagt, att spannmålsassociationer ej kunna bilda sig med mindre än 000,000 rldrs erediliv, emedan denna summa ej skulle motsvara mer än 100,000 t:r spannmål; men jag trpr, att svårighet skulle uppstå äfven för magasineringen af denna qvantitet spannmål, ty man vet, huru många hus Magasinsdirectionen behöft för att förvara några hundra tusen t:r spannmål. Jag tillstyrker således, att R. o, Ad. bifalla, hyad BancoUtsk. j denna del föreslagit, Ilr Lefre'n:
Angående de öfrige anmårkningarne, anser jag mitt Memorial tillräckligen utförligt för att på förhand innehålla nödig vederläggning, äfvensom nödig beskaffen* het för att af Utskott behandlas. Herr Montgommerie, Gustaf: Jag har ej något annat att anmärka emot det utaf Herr af Ekenstam uppgjorde förslag, än blott att de personer som åro för skuld bysatte ej må komma i fråga att begagnas, emedan jag för min del, anser sådant vara för strängt. Herr Grefven och Landt-M a r skalk en föreslog, att så vål Herr af Ekenstams ofvannämnde Memorial som Herr Montgommeries, i anledning deraf, afgifne yttrande, kunde till Lagutskottet remitterasj hvilket bifölls. Å nyo föredrogs Herr Montgommeries j Gustaf, den 12 dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, om förändring i reglementet för Dykerioch Bergnings-Oompagniet, eller detäammas fullkomliga upphåfvande. Friherre Nauchhofff Otto: Konung Carl XI 54a Den 17 F elmar ii. sorn visserligen till efterverlden lemnat de öjafö aktigaste vedermälen af lika djupa som vidsträekta insigter i Stats-Oeconomie, aliade säkert icke, att dessa vedermälen sktille efter lod års förlopp så klandras, att de till och med skulle citeras såsom landsförderfveliga och barbariska. Herr Montgommerie har uti memorial deri 12 dennes yttrat allt hvad man kan saga om en sak, för att måla den så afskyvärd, sorn möjeligt, både i politiskt och moraliskt hänseende. Jag menar Dykeri-Inrättningen i St>e~ fige; blott en omständighet synes mig vid uppfattandet af denna tafla blifvit af Herr Morttgommerie åsidosatt, jag menar fada och sakkännedom, Den första slutsatts jag häraf drar, ar att den varde motionairen hvarken ar Skeppsredare, Assuradör eller Dykeri-Interessentj jäg är det icke heller, men de starka skuggorna uti taflan, föranledde å min sida till närmare forskning.
Direktionen förbisåg härvid icke, att den ifrågavarande ökade afgiften blefve frivillig, men trodde sig likväl, på grund af hittills samlad erfarenhet i dylikt fall, ega full anledning till den förmodan, att Ridd. och Adelns Hrr ledamöter, för hvilka det oafvisliga behofvet vore väl bekant, icke heller undandraga sig att, så länge en dylik afgift är för ändamålets vinnande nödig, densamma erägga. 4 Ri d darh us-Utsk otte ts Utlåtande N:o 20. Utskottet har tagit detta vigtiga ämne i förnyadt noggrannt öfvervägande; och finner dervid, lika med Riddarhus-Direktionen, att Riddarhus-kassans möjligen blifvande årliga öfverskott destomindre böra tagas i beräkning lör de utomordentliga utgifter, hvarom här är fråga, som enligt hvad bifogade kalkyl Litt A. öfver denna kassas inkomster och utgifter närmare utreder, detta öfverskott icke torde blifva särdelas betydligt, helst om Ridd. o. Adelil vid innevarande riksdag kommer att å samma kassa anvisa någon ytterligare extra utgift, utom den till medaljen öfver framlidne Presidenten Aug. von Hartmansdorff, eller någon af de trenne Riddarhusets tjenstemän, nemligen Riddarhus-Kamereraren, Riddarhus-Fiskalen och Förste Riddarhus-Kanslisten. som redan kunna i enlighet med gällande föreskrifter komma ilråga till erhållande af pension, skulle afgå från sina innehafvande tjenster. Den enda tillgång, som finnes att anlita för de förestående så högst betydliga utgifterna, är fördenskull Riddarhus-reparationslbndens behållning uppgående till omkring 38,000 R:dr 15.ko, så att, då till reparatious-arbetena påräknas att åtgå circa 100,000 R:dr IRko, en brist uppstår af omkring 60,000 R:dr s. m. Naturligtvis kan det icke komma ifråga att på en gång insamla hela denna summa, utan lärer den, i mån af behof, böra antingen af Direktionen upplånas, eller från Riddarhuskassan eller andra under Direktionen ställda fonder mot ränta förskjutas.
Dea som antager Hr von Hohenhausens förslag till 5 och 6 §§ i lagen för sockenstämmor, voterar p; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, antager R. o. Ad. Frih. Cederströms förslag, enligt hvilket 5 §:n i Utskins förslag afslås och 6 §:n erhåller den af honom uppgifna lydelse. De båda förslagen anslogos bredvid voler:s-propos:n. Efter voteringens slut, hefunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 7. Nej — 28. Hr Munck af Rosenschöld: Jag vill icke reservera mig emot beslutet, men jag får anmäla min reservation emot föredragningssältet. Jag var närvar, ocb hörde Hr Frih. o. Landtm, framställa propos. på Utskms förslag samt sedan förklara alt den blifvit med ja och nej besvarad. Det är detta förfarande, hvilket jag anser formvidrig!, alldenstund, då ingen ledamot, för alt återställa formen, begärt votering, derigenom inträffat, att Utskms förslag ej kunnat komma i fråga annorlunda än i contra-proposm, då detsamma likväl efter all form hort blifva ja-proposition. Hr Gripenstedt: Genom det beslut, R. o. Ad. nu fattat, är 5 §:n i Utskms förslag afslagen, hvilken handlar om communens rätt att bestämma afgifter och siitlet huru dessa afgifter skola uttaxeras. Då nu denna § är afslagen, och intet annat är salt i stället, så har en lucka uppkommit, och det är för ali Ivila denna lucka, hvartill jag anser mig hafva rätt, helst Frih. Tersmeden derom gjorde framställning innan beslutet fattades, som jag tager mig friheten framställa följande förslag: ''Sockenstämma må besluta afgifter för cominunala behof; doek icke af andra än dem, som i stämman röstägande är o. Vid ufgifters uttaxering Dea 8 Mars e. m. följes samma beräkningsgrund, som gäller för rösträttiglieten.
Jag har här framför mig en ganska diger samling » skizzer och noveller af Edvard Flygare, utgifven år 1860 af Emelie FlygareCarlén ». De utgöras dels af resebilder, dels af smärre noveller och berättelser, som bära vittne om en ganska lofvande talang, om ett öppet, finkänsligt öga och ett varmt hjärta. Enligt samstämmiga omdömen lär äfven Edvard Flygare, som afied 1852 i lungsot endast tjugutre år gammal, ha varit en ovanligt älsklig och sympatisk ung man. Förhållandet mellan honom och modern var alltid prägladt af stor hjärtlighet, äfven om han stundom på sitt torrt godmodiga sätt kunde skämta med hennes svaghet för lysande färger. Också Johan Gabriel var mycket fästad vid sin styfson och förhållandet mellan dem var som mellan en äldre och en yngre bror. Men efter Edvard Flygares död inträffade den stora vändpunkten i makarne Carléns lif. Hittills hade deras hem varit lifligt och gästfritt, en af samlingsplatserna för den tidens literära storheter, men nu drog sig fru Carlén med ens tillbaka och slöt sig nästan helt och hållet för sig själf. Den till lefnadsåren yngre mannen fick under dessa år den utpräglade smak för utelif, som karaktäriserade hela hans återstående lefnad, och som slutade med att kroppsligen och andligen ruinera honom. Johan Gabriel var en beläst och begåfvad man, men han var på samma gång en svag natur, och under 1860-talet, ja, ända till sin år 1875 inträffade död var han en af det stockholmska källareoch värdshuslifvets flitigaste och mest kände kunder. Hans stora svaghet vid sidan af glaset var att stoltsera med sina revolutionära åsikter, — han kallade alltid sig själf med namnet » medborgare », — och var Johan Gabriel riktigt i tagen, så vände han ut och in på sin stora filthatt, så att det eldröda fodret kom i dagen, för att sålunda i yttre måtto göra reklam för de röda åsikter, som spökade i hans hjärna. Det spenamn, hvarmed han allmänt hedrades, var visserligen icke så prydligt, men kanske så mycket mera karaktäristiskt. Han gick nämligen bland vänner och bekanta under benämningen » revolutionsfåret ». De literära vännerna, sådana som bl.
Riksdags-ordningen, förenämnde motion återlemna för den åtgärd, Rikets Ständer finna med åberopade § öfverensstämmande. Stockholm den 2 Januari 1851. Bi/i. lill R. St. Ank. till Exp.-Utsk. den 2 Jan. 1851, kl. half 2 e. m. Memorial, angående Riksgälds-kontoret affordrad depositionsafgift före återställandet af infriade och derefter i Rikets Ständers Bank deponerade obligationer. (RG:S Afd.) Uti skrifvelse till Stats-utskottet, hafva Fullmäktige i Riksgälds-kontoret anmält, hurusom Fullmäktige, sedan hufvudförbindelserna för de fordna Svenska Statslånen i Holland numera blifvit till Riksgälds-kontoret återställda, låtit, genom kontorets kommissariat, från Rikets Ständers Bank återfordra en mängd för längre tid tillbaka infriade och, enligt 3:ne serskilda depositionsbevis af den 23 Augusti och 16
Detta fick Fru Emma Fiirstenhoff höra, och rädd att hennes älskade fädernesland skulle behöfva stå med skammen, prydde hon så förtjusande den svenska afdelningen med sina makalösa blommor, att allas blickar drogos dit, o c h denna förut så ignorerade afdelning blef sedan en af de mest omtyckta o c h besökta. Vid det sjätte, nordiska sJcolmötet, som under förra veckan hölls i Kjöbenhavn, uppträdde bland andra fröken Anna Sandström (signaturen » Uffe ») från Stockholm och höll ett föredrag o m historieundervisningens betydelse i moraliskt o c h intellektuelt hänseende. Föredraget, som var synnerligen anslående och formfulländadt, helsades med lifliga applåder. Bland öfriga kvinliga talare, som vid detta tillfälle uppträdde, må nämnas fröken Adéle Vetterlind från Jönköping o c h fröken Alli Trygg från Helsingfors. Striden om hjärtan. Make eiler fader? (Forts.). f edan han flyktigt helsat — i sin handtryckning med grefvinnan hann han dock lägga in en särskild innerlighetens värme — gör han sig underrättad o m Sonja. » Vi talade just o m henne », svarade grefven; Som här ofvan sades, skulle det vara af » h o n måtte ej vara rätt kry etter balstrapatserna, är riktigt orolig för henne. » intresse att känna, hvilka böcker kvinnorna jag » Hon var redan i går kväll märkvärdigt irritesätta mesta värdet på. Man skulle då få en rad / » svarade Kurt; » och just därför var j a g anförteckning på det bästa och för deras sfär gelägen i dag höra om henne. » mest lämpliga, och helt säkert skulle en dylik » Du kan j u gå upp, Kurt; det skulle kanske bäst krya upp henne,; - sade grefven med ett svagt förteckning vara af gagn för sådana kvinnor, leende. som gärna läsa, men många gånger äro villFörstulet bytte Käthe o c h den unge mannen en rådiga om hvad de böra välja till lektyr. hastig blick. Kurts panna blef röd, o c h han svarade i nervös ton. » Sonja har verkligen förändrat sitt sätt mot mig på denna sista tid så fullständigt, att j a g kunde ha skäl att tvifla, att min åsyn längre gläder henne.
Diskont-rörelsens ”oafbrutrta underhållande, sorn enda föremål för ”upptagandet af Dån utaf Énskildte, och af Pu”blike Cassör, måtte väl Uti Reglementet äga ett 'Dica betydande tUm, söm den 7 §:n, och torde ”lemna någon anledning att fråga på hvad grund ”den kunnat lämnas utan afseende, vid de till» ”fällen då Canal-Directionens penninge-reqvisitio*5ner öfverstiga beloppet af Diskontvinsten el-j ”ler in betalte Actie-Capitaler.” • ”Jag har visst hort fötétéS, att Rikséhs Stan» ’’der vid 18I5 års Riksdag lemnat oanmärkt den ”då redan existerande Canal - Verkets skuld till ”Diskonten, men jag kan derföre icke tro, att de s>godkänt Förvaltnings grunderne, hvarigenom den ”uppkommit, och detta så mycket mindre, sorn ”samma Ständer ålagt Bolaget, att minska denina sin skuld till Diskonten med en aotdedel 3}årligen. — ”Da detta nu ej allenast icke skedt, utan ”Skulden i det stället blifvit ökad, så anser jag ”Riksens Ständers föreskrifter vara öfverskridne; ”och, sedan Riksens Ständer uti sin underdåniga ”skrifvelse till Kongl. Maj;t år 1815 anhöllo, att ”Kongl.
De flesta hafva ansett, att då till Kongl. Dm 16 Junii f, m. 83 Maj:t öfverlemnades, att efter omständigheterre arbetsplanen jemka och ändra, ändamålet närmare och bättre skulle uppfyllas; och jag medgifver visserligen också, att ändamålet att förekomma, det cj arbetet utsträckes öfver tillgångarne, äfven på sådant sätt kan vinnas $ hvarföre jag för min del instämmer i det förslag, att till Kongl. Maj.-t öfverlemna bedömmandöt af den blifvande arbetsplanen; och tillika vördsamt tillstyrker Ridderskapet och Adeln att till samma förslag, såsom af inga vädeliga följder, lemna bifall. Jag föranledde* begära ordet deraf, att jag hörde en Ledamot yrka votering, hvilken jag äfven skulle begärt, i fall ej pröfningen af den tillkommande planen, enligt Utskottens hemställan, kommer att af Kongl. Maj:t bero; och denna plan bör icke kunna -öfverskrida®, så snart det uttryckliga vilkor blir mi Canalsty-, relsens Instruction intagit, att densamma aldrig får skuldsätta sig, eller under något sken emot gällande föreskrifter anticipera å de beviljade anslagen. Friherre Cederström, Ulric; Så vida #j någon af Ridderskapet och Adeln med mig instämmer uti förslaget, att inskränka Canal-arbea tet emellan Wenern och Wettern, afstår jag från den begärda voteringen, och reserverar mig endast till Protocoijet. Dans Excellence Herr Grefven och LandtH Mar/kalken förnyade derefter den af Hans Ex<j 84 Den 16 Jitnii f. in. cellence, angående arbetsplanen, nyss gjorde proposition, hvilken bifölls Hant Excel teiler, Herr Grefven och Landt• Marskalken tillkännagaf, att tredje punkten uti Utskottens Betänkande innefattade arne alternativer, hvaraf det första innehöll, att CanalAibetsCassans skuld till Disconten borde ovilkorligen afskrifva», samt det sednare, att berörde skuld borde afskrtfvas, emot det någon skyldighet å Statens sida icke erkändes, att ersätta Actieägarne ränta efter byggnadsåren.