Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Riclderskapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets den 8 dennes afgifne, samt den il derpåfoljde på bordet lagde Utlåtande angående Herr Munk af Rosenschölds Memorial om anslag 7'78 Prot. Utdr. il. 13 Juiii 1818. af medel till löner för Ledamöterne i den Cotnmittée. som skulle utarbeta förslag till öfverflödige Ernbetens oell Tjenste** indragning, saint en förbättrad arbetsmeihöd; fann Ridderskapet och Adeln för godt förordna , att det å Allmänna Indragnings-Staten redan uppförde anslag af 3000 R:d B:co årligen älven må hädanefter fortfara till Commiitéens liedamöters aflönaöde och öfrige förefallande kostnader, med samma rättighet för Kongl. Majit derjemte, som ar 1812 bestämdes, att derutöfver af öfverskotten å Stats intraderne lata förskjuta, hvad som kan finnas för ändamålet nödigt; uti hvilket beslut de öfrige respeetive Riks Stånden skulle vänligen inbjudas, att sig med Ridderskapet och Adeln förena. S. D. F öredrogos å nyo och gillades följande från nedannämnde Utskott inkomne, samt den n dennes på bordet lagde Utlåtanden: Från Stats-Utskottet af den 8 dennes 1:0 Angående de enligt 63 §. i RegeringäFormen för ofursedde händelser afsatte och till Kongl, Majus Höga disposition anslagne 2:ne Särskildte summor. 2:0 Angående förslag till förändringar och tillägg uti det vid 1815 års Urtima Riksdag af Riksens Ständer faststäldte Reglemente för Riksgälds Contoiret. Fran Banko-TJtskottct af den 10 dennes: 1. Angående sanrmanjemkning af Riksståndens beslut rörande ett; till Götheborgs Stad bQi viljadt lånbiträde - Prat. TTidr. d. 13 Julii. t81 8- 779 •. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970
Län är icke större, än att solida banker synas derföre kunna ställa nöjaktig säkerhet och alltså tillåtas emottaga uppbörden från Kronofogdarne directe samt, i den moa den ingår, derföre prestera valuta i Riks-Bankens mynt; men denna åtgärd kan svårligen blifva föremål för direct lagstiftning och är för närvarande, innan någon allmän lagstiftning stadgat tillvaron eller beskaffenheten af enskilde Banker och innan det förtroende för systemet af dylika Banker, som förslaget synes hos motionärerne förutsätta, hunnit uttränga det hos en mångfaldigt större mängd ännu befintliga misstroendet derföre, vara allt för tidigt, hvadan jag anser mig icke kunna tillstyrka Rikets Ständer att det samma nu antaga. Herr Moberg reserverar sig jemväl emot detta Utlåtande. STOCKHOLM, Elméns och Granbergs Tryckeri, i84i. och Bcmco-Usköttens Utlåtande, N-o i44' 1 N.o 144. Ank, lill Exp. Ulsk. den 20 Febr. kl. i e. m< Utlåtande, i anledning af gjord framställning om samman slående af de Bunco-Räkningar, hvarå det ManufacturJJiseonten beviljade understöd i Banken ur anvisadt. Rikets Ilöglofl. Sländers år i835 församlade Revisorer hafva uti deras Berättelse, angående verkställd granskning af de under Kongl. Maj:ts och Rikets Commerce-Collegium ställde fonder och medel, pag, 8—10, under anförande, bland annat, dels, alt de af Kongl. Maj:t förordnade Revisorer för granskning af Manufactur-Discontens räkenskaper år i833, uti afgifven underdånig Berättelse, upptagit den anmärkning, att Kongl. Commerce-Collegium för fondens Creditiv på Riketsj Ständers Bank, utgörande Jin million Riksdaler, begagnar 2:ne Räkningar under N:ris 5 och 8, samt att å den förra bokföres den Manufaclur-Disconten från äldre tider tillbaka intill år 1779, under
Då Utsk., på grund häraf, icke i förslaget infört något förtydligande af hvad med solidarisk ansvarighet menas, då Utsk. låtit den allmänna rättens grundsats i detta hänseende äfven gälla i fråga om bankbolag, är det orimligt att i lagen införa ett stadgande, när och på hvad sätt den solidariske ansvarigheten skall uphöra. Reservanten har gått mycket längre än Utsk. i sitt förra förslag. Utsk. hade nemi. föreslagit, att den afgående bolagsmannen skulle vara frikallad från allt vidare ansvar för bolagets förbindelser, än för den del, som vid afgången pä hans lott enligt räkenskaperne enskildt kunde sig belöpa. Deremot anmärktes, dels att stadgandet vore oriktigt dels att ordalagen vore obestämda. För att undvika de obestämda ordalagen har reservanten strukit ut alltsammans och befriat den afgående bolagsmannen från allt ansvar, men R. o. Åd. torde finna, att allmänhetens rätt vore föga betryggad, om en bolagsman på detta sätt Lunde, i samråd med de öfriga bolagsmännen, befria sig 374 Den 21 Febr u ari från den en gång åtagna ansvarigheten. Jag yrkar bifall till Utsk:s förslag. Hr Aminoff, J o h. Fredr.: Beträffande den här ifrågav:de reservationen, så lärer det icke kunna bestridas, att dess författare både förstår sitt ämne och egen förmåga att uttrycka hvad ban förstår. Han har tillkSnnagifvit sin åsigt i fiågan och jag får tillkännagifva, att jag hufvudsakligen med honom instämmer. Jag vill likväl icke uppehålla mig vid reservationen ulan tager mig friheten att beröra den siste värde talarens yttrande. Han fäste mycket afs:de vid den solidariska ansvarigheten, men jag frågar honom: huru ofta kommer denna ansvarighet i fråga? 20 § stadgar, att Banken skall ställas under utredning, då hela reservfonden blifvit medtagen och 10 proe. af grundfonden gått förlorad, men då återstår likväl, enär lagen stadgar, att 25 proc. skola kontant insättas, 75 proe. af grundfonden, för hvilka säkerhetshandlingar äro insatta, och slutligen alia de fordringar Banken äger.
På grund häraf och då dessutom Rikets Ständer beslutat att genom underdånig skrifvelse fästa Kongl, Maj:ts nådiga uppmärksamhet på behofvet af en allmän reorganisation af förvaltningsoch styrelseverken; samt vid detta maktpåliggande ärendes behandling frågan om behöflighelen af ett dylikt Embetsverk för handläggning af flere eller färreVutaf de ärenden, som uti motionen afses, sannolikt kommer under förnyad pröfning, så anser Utskottet sig böra hemställa, att någon åtgärd i anledning af motionen för närvarande ej må af Rikets Ständer vidtagas. Stockholm den 21 April 4 857. Allm. Besvärsoch Ekon.-Utsk. Betänkande M S3. Reservation: af Riksdagsmannen Petter Jönsson från Jönköpings län, hvilken ansåg Utskottet hafva bordt tillstyrka en underdånig skrifvelse, i likhet med den, som vid sista riksdagen afläts, emedan derpå ej följt något nöjaktigt resultat N:o 83. Arik. till Exp.-Utsk. d. 21 April 1857, kl. 3 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om nedsättande af en Kommitté för undersökning af Kongl, och Hvitfeldtska gymnasii-godsets tillstånd och förvaltning. Uti en hos Hedervärda Bonde-ståndet väckt, till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterad motion hafva Riksdagsmännen från Götheborgs och Bohus län Olaus Eriksson, Lars Rasmusson, Erik Christensson och Tobias Lind, å sine kommittenters begäran, fästat Rikets Ständers uppmärksamhet på den vid riksdagen år 1844 väckta och derefter förnyade gånger under Rikets Ständers pröfning dragna frågan, rörande förhållandet med Kongl, och Hvitfeldtska Gymnasiieller Stipendiihemmanen i Bohus län.
Prosteri G. Hvasser. Då de Höglofl. sammansatta Utskotten nu uppgjort grunderne för en ny bränvinsförfattning, anhåller jag att få räkna mig bland Reservanterne. Jag anser det resultat, hvartill man kommit, ingalunda öfverensstämmande med tidens fordringar. Om man haft för afsigt att angripa ett oemotsägligen existerande national-ondf, så synes föga vara vunnet med blotta palliativer. Det i alla landsorter öfverklagade bränvinsöfverflödet kommer säkert icke att förminskas genom det förslag, som nu förelägges R. H. Ständer. Det onda skall qvarstå ohämmadt — det skall allt mera fräta omkring sig och undergräfva national*välmågan, sjelfständigheten, sedligheten! — må det tillåtas mig att anföra hvad en stor patriot redan för 17 år tillbaka yttrade om tillståndet i landet. Vår dyre Konung, då Han såsom Kronprins, återlemnade Riks-Styrelsen, förklarar i 68 Bil.t. Hevilla.- Lag. och Oec.-Utsk. Bet N'o 6. dess höga berättelse den 7 Januaril 1812 sålunda: ”Jag har med bedröfvelse sett, att ett utom; ”ordentligt bruk af bränvin och tillverkningen ”deraf, då den åsidosätter det allmänna interes”set för det enskilda, förstör Nationens moralitet och skall förr eller senare blottställa den ”för en oundviklig hungersnöd. Jag har blott ”i detta afseende kunnat använda de förmanin”gar, som Jag hemtat ifrån Eders Majus faderli”ga tänkesätt, och Jag öfverlemnar till andra ti”der och till K. St. upplysning, att afhjelpa ett .”ondt, som hvarje enskild man erkänner och sorn ”med hvarje dag blir mera kännbart.”
Hörle och öfriga Bruk i Össbo Härad, består af 5 Stångjernsj^afnrar med 2,335 Skeppunds smide, 2 Ämneshamrar med goo dito, 4 y ajiufakturverk med i o Hamrar, 5 Masugnar och 2 Ståltråds-dragerier. Op de fleste öfriga Bruk finnas Manufakturverk, och vid somliga, såsom <j js> Åminne och Bruzaholm, tillverkas Gjutgods. Smidet utgör viel Linfors 5^5, vid Ohs Boo och vid Bruzaholm 400 Skepp;d. Vid Gyllenfors (j v®rkas 4ö3 Skepp:d Stångoch Ämnesjern, och vid detta Bruk, ett af ringare, hade tillverkningsvärdet förlidet år uppgått till 9,870 R:dr. för Småländska Bruken hafva det för sig, att deras tillverkning säljes k/.det mesta på Bruksbacken till ortens invånare och Skåningar, som s0 lb'ån hemta sitt husbehofsjern. Det är blott från Hörle och Nissafors, gfij?5 en del jernet vågföres till Götheborg och Halmstad. Hörle-jernet Ua, landvågen till Jönköping och sedan öfver Wetten.! genom Götha Ka°ch Trollhättan till Götheborg. lin ^ärre Manufakturverk och Spik-smedjor finnas vid Prinsfors, Hellilfy6' ^nehy, Herrestad, Tranås, Qvill och Marianelund. Deras årliga $es erkningsvärde anses till 7 å 8000 R:dr B:co. Länets Bruksrörelse ansten S,^SSekätta 2 å 3oo personer dagligen, oberäknad Tackjernshandterinliiip 1 .hbergs Bergslag, som drifves med fördel af Bergs-allmogen, hvars fr^n i;“äring den utgör; ty Jordbruket der är svagt, så att det är allena ^^^^^jerns-tillverkningen, som folket hem tar penningar ti^l skatter och ''•' •SestSeln är i vissa delar af Länet så betydlig, att den icke kan 01 en blott binäring. Dermed utmärka sig i synnerhet Socknarna (nidsk.
Riksmöte bestämdes förslagsanslaget för fångars vård och underhåll till 450,000 R:dr. Då de utgifter, som af detta anslag böra bestridas, likväl visat sig uppgå till betydligt högre belopp och för år 1845 utgjort icke mindre än 739,979 R:dr 13 sk. 4 rst., men anledning emedlertid förekommer dertill, att, då fängelsesystemet hunnit ordnas och de kostsamma fånglransporterne i följd häraf kunna inskränkas, omförmälda utgifter jemväl skola i mån häraf minskas, föreslår Kongl. Maj:t, att ifrågavarande förslagsanslag nu må ökas till endast 650,000 Rrdr, eller med 200,000: 6:o Det Professoren Doctor Schifter för utgifvandet af Sveriges gamla lagar tillagda arfvode 1,200 R:dr anser Kongl. Maj:t än vidare böra under förut stadgade vilkor fortfara och, i likhet med hvad förut egt rum, uppföras å allmänna indragningsstaten, att derifrån till nästa Riksdag utgå. De på denna hufvudtitel föreslagna tillökningar i anslag utgöra alltså, enligt 1, 2 och 5 punkterna, tillsammans R:dr 201,802: 4.— Transport 201,802: 4. — Kongl. Mnj:ts Nåd. Prop. till 71. St. 1817. 9 Transport 201,802: 4.— som, lagrie till nuvarande anslag för hufvudlileln 811,100: gör en total-summa af R:dr 1,012,902: 4.— hvilken summa Kongl. Maj:t således föreslår att såsom anslag för liiks-stalens Andra hufvud titel till ständiga 'utgifter uppföras. Der för ulan äskar Kongl. Maj:t på de skäl, som utvecklas uti särskilda derom aflåtande skrifvelse!-, följande för tillfälliga behof under denna hufvudtitel beräknade anslag, nemligen: a) för Lagberedningen från och med början af nästkommande år, till och med det år, då Riksdag näst derefter ånyo inträffar, årligen 12,000
Landshöfdings rättighet, utom vid uppbörds-balans, att suspendera Landtstatens embetsoch tjenstemän, ifrån Lands-sekreteraren och Lands-kamereraren till Räntmästare, Kronofogdar, Härads-skrifvare, Läns-bokhållare, Läns-notarier, Kanslister, Kontorister och Länsmän samt att de sistnämnde ifrån tjensten skilja, strider uppenbarligen emot mer åberopade I kap. 7 § Utsöknings-Balken, d. ä. af Konung och Ständer stiftad lag, jemte särskilda äldre författningar. På alla dessa skäl yrkar jag återremiss af Utskottets Betänkande inom de respektive Riks-stånden, för att bereda framgång åt motionärernes välbefogade förslager. ” Af Riksdagsmannen Anders Medin från Kronobergs län. STOCKHOLM,~tryckThos N. Marcus, 1857. Ank. lill Exp.-Utsk. den 23 Mars 1837, kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af väckte motioner örn ('/gärder till bejrämjan de aj Sabbalhens helgd. Dessa tili Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterade motioner äro inom Högvördiga Presle-ståndet väckte af Herr Domprosten Björling och Herr Biskop Björck. Begge molionärerne hafva allvarligt beklagat den glömska af hvilodagens helighällande, som, utvisande brist på Christligt lif, allt iner blifvit synbar i trots af de lagstadganden hvarigenom Staten sökt befrämja Sabbalhens behöriga firande; och hvilken glömska synnerligen gåfve sig tillkänna derigenom, att offentliga nöjen och lustbarheler tillställdes ä hvilodagen, stundom till och med å den för allmänna Gudstjensten bestämda tid. Herr Domprosten Björling har anfört att, om än medgifvas borde att
De ljuga, och deras lögner blifva sanning; de orera och prata i vädret, och deras tanklösa ord få gestalt och form; de framkasta befängda hugskott utan sundt förnuft, och dessa skapas om till lyckliga eller förderfliga verkligheter; de utså frön i sina läsares sinnen, som frambringa frukter, hvarom man aldrig drömt, brokiga och besynnerliga, giftiga eller helsosamma, allt efter den jordmån hvari de fallit; de göra mycket godt och mycket ondt; de äro tankarnes jernvägskupéer, som ila fram, ömsom medförande hederligt folk, ömsom skojare och patrask. Och icke nog att de prata sjelfva, de lemna äfven alla de andra tillfälle att i annonsernas brokiga virrvarr för läsaren framlägga en mystisk profkarta på denna verldens alla dumheter, sorger, påhitt och enfaldiga förhoppningar. Det var Alf Stjerne, som höll denna djupsinniga monolog, der han satt helt ensam i en elegant salon af sin så kallade onkels tomma våning i Stockholm, på våren några månader efter den qväll, han i Lund skilts ifrån sin vän och akademikamrat. Den hederlige öfversten, som var ungkarl, hade enligt sitt löfte mottagit sin gudson, och nu, då han sjelf rest ned för att öfvervara mötet vid sitt regemente, anförtrott honom åt sin gamla hushållerska, fru Ulrika Andersson. Fru Ulrika var just icke så belåten med denna anordning, ty hon var van att inom de kritade fönstren af öfverstens våning vara helt ensam och oberoende, så länge sommaren räckte, men då Alf förklarade henne, att han trifdes ofantligt väl innanför kritade rutor, bara fönstren i hans eget lilla anspråkslösa rum voro klara, och dessutom gjorde allt för att vinna den gamla surmulna qvinnans ynnest, så dröjde det icke länge, innan han lyckades. Det var nu den dag, då fru Ulrika vädrade i rummen, och medan fönster och dörrar stodo öppna, låg Alf utsträckt på soffan i salonen, njutande af det besynnerliga nöjet att se dammet hvirfla omkring den gamla hushållerskan, som, med en servet knuten omkring hufvudet och en damborste i handen, hade mycket tycke af en resande ifrån Blåkulla. Hon hade nyss gått sin väg och lemnat
Man synes ock icke ännu åtminstone vidtagit åtgärder för att förse sig med pröfvadte krafter, redo att rycka in i stället för dc många, hvilkas otjenstbarhet endastär en tidsfråga, b&amp; vida man inte viil erkänna den redan ha inträdt Sverges förnämste i verksamhet varande komiska skådespelare har varit tillgänglig; dessutom ha utanför Dramatiska teatern gått åtskilliga begåfvade krafter, hvilka både skulle kunnat göra nytta vid teatern och hvilka man dessutom bort taga vara på, enär deras utilitet på längden ej kan ha godt af det ständiga sysslandet med meningslös eller smaklös repertoar, försatta som de kanske till på köpet äro i det håg-^och in-tresseförstörande läget att de måste använda sin mesta omtanke p&amp; att af oordentliga teaterdirektörer få ut en smula af sin lön. Hur mycket än direktören en survivance, hr Personne, kan få rum med inom sin verksamhetssfer — elevskolan har ju nu sist förts dit, förmodligen för att han skall lära eleverna tala välljudande utan alla biljud eller snöflingar — och ehuru han ju sültid har tillfälle att låta hr Hillberg befatta sig med uppsättningen af större skådespel, för hvilka han ej tyckes intressera sig, så är det dock gifvet att det ordinarie regissörs-skapet måste inverka distraherande på hans utöfvande » konst-närsskap », hvaraf åter teaterns prestige något lider. Det vore derfor måhända välbetänkt, om associationen en gång sökte forvärfva sig någon som kunde uteslutande egna sig åt regissör-skapet och dermed äfven förenade ett instruktörsskap, hvilket senare hr Personne svårligen lär göra anspråk på att anses ha utöfvat. sfj jJ; Tvänne gästspel ha någon långvarigare tid tagit publikens uppmärksamhet i anspråk, fru Hennings ’ och hr v. der Ostens. Två gästspel som varit hvarandras diametrala motsats ur synpunkten af den konstnärsambition, som yttrar sig i ett sorgfälligt och detaljeradt utarbetande af resp. uppgifter. Fru Hennings ’ förnyade gästspel leder till en mer ingående och lugnare kritisk kännedom af hennes konstnärsskap, än det var tillfälle till förra året.
Men äfven utan att sådana vexlingar af någon betydenhet inträffa, omfattar vanligen FångvårdsStyrelsens liqvid med Statsverket, hvilken liqvid för ett iöreg;de år verkställes emot slutet af det efterföljande, så stor summa penningar, eller, med andra ord, fångvårdens skuld till Statsverket, då man från lemnade förskott afdrager det verkliga kostnadsbeloppet efter hufvudbok med tillägg af stadgadt förlagskapital, är så stor, att fördelen för Statsverket deraf att ifrågavide byggnadskostnad, såsom genom extra anslag anvisad, icke inginge uti liqviden, blefve snart sagdt ingen. Jag tillstyrker vördsamt bifall till StatsUtskits Betänk. Den 21 December. 389 Sedan öfverläggningen härmed ansetts fulländad, framställdes propos. å bifall till förev:de Utlåt, och besvarades med ja. Föredrogs och bifölls StatsUtslets d 14 och 17 dennes bordlagda Utlåt. N:o 11, i anledn. af K. Propos. ang:de användandet af de på anslagen för Nockebyoch Drottningholmsbroarnes ombyggnad upkomna öfverskott. Efter föredragning] af Bevilln.Utsk:ts d. 14 och 17 dennes bordlagda mern. N:o 10, med återlemnande af en utaf Anders August Andersson från Östergöthlands Län väckt motion, och sedan utaf ett från BondeSt:t. ankommet prot.utdrag N:o 143 inhemtats, att förbemälde motionär återtagit den del af motionen, som afsåg de under nästa statsregleringsperiod inflytande bränvinstillverkningsafgifters anvisande till fullbordande af Statens jernvägsarbeten, biel’, uppå derom gjord propos., den återstående delen af ifrågav:de motion, rörande åtskilliga ändringar i K. Förordmn ang:de vilkoren för bränvins tillverkning återlemnad till Bevilln.Utsk:t och mem:t lagdt till handlingarne. Föredrogs Kiddarh.Utsk:ts d. 10 och 17 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 4, i anledn. af Hr Brakels motion om utseende medelst omedelbara val af R. o.
Af detta förslag skulle man kunna leda sig till den slutsats, alt Konungen ämnade draga försorg derföre att denna tullbestämmelse hvarken blefve gällande för kort eller lång lid; men dä Ständerne icke kunna hafva någon kunskap om tiden dä Konungen ämnar att berama en urtima riksdag, så har jag, sotu sagdt är, ingenting emot antagande af det redactiousförslag, som Frih. Cederström, framställt och Hr von Hartmansdorff understöd!. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: I afseende på tidsbe stämmelsen, sä skulle jag förmoda, att Konungen icke har för Ständerne föreslagit eu så bestämd termin, som 1847 års slut, utan att Konungen förut pröfvat riktigheten och angelägenheten af att utsätta en sådan tid; som denna; hvarföre jag anser, att Utsk:s förslag i detta afseende bör antagas. Men då flere ledamöter tyckas vara af motsatt mening, så vill jag visst icke vidare påstå eller yrka något ovillkorligt bifall till Konungens propos. i detta afseende, enär det i alla fall kan bero af de kommande åren att låta tullbeslämmelserna, på det sätt som nu Den 14 Januari f. m. 243 är stadgadt i afseende å spanmåleu, fortfara till 1847 års slut, och inträffar detta ovillkorligen såvida icke riksdag öppnas förr hn den lagtima, sora Ständerne redan beslutat skall taga sin början d. 15 Nov. 1847. Det torde icke, lill följd af det beslut, som R. o. Ad. fattade i sisla plenum, numera vara tillåtet att föreslå någon förändring i spanmålslullen; men torde likväl icke förnekas mig att uttrycka den öfvertygelse, att grundsatsen af fix tull på spanmål understundom bör tåla undantag, såvida man vill stifta lagar för folkets sanna väl. När nemi. missväxt inträffar, af den betänklighet att brist på födoämnen förefinnes i större delen af Riket, sä är det, i min tanka, icke öfverensstämmande med folkets sanna väl, att t. ex. priset på nödvändighetsvaran råg fördyras med en tull af 1 r:dr 16 sk. utöfver hvad som behöfver ske.
Det är möjligt. Jag har behandlat dig som REKTORSKAN (beherrskande sig). på hans rekommendation som platsen lemnades Han kommer hit i qväll när det blir mörkt, för att höra hur det är. Har jag då pengar har han lofvat tiga, för vår gamla vänskap har jag använda hela sitt inflytande. inte ... i hvad fall som helst har han lofvat att Ja. Han är obeveklig. Som du vet var det mig och han anser sig således stå i dubbelt ansvar. REKTORSKAN (drager ett djupt andetag). söka hvad jag förmår. Var lugn! Jag ska' inte jag förr strypa honom än låta den ödesdigra Jaså, han är obeveklig! Nå så vill jag för göra honom något ondt. Vore jag stark, skulle hemligheten lemna hans läppar. Men nu är jag blott en svag qvinna och ämnar kämpa med en blott en mor kan gråta, tigga, bedja. Jag ska' ja, hans fot om så behöfs jag skall vädja qvinnas vapen. Jag ska' gråta, tigga, bedja, som släpa mig till hans knän, kyssa hans hand till hans ställning som far, som make och inte upphöra att anropa hans barmhertighet förrän jag lyckats aflocka honom det löfte hvarpå din välfärd beror. Se der hvad jag skall göra. Det är hundra gånger mer från min sida än hvarje vis du skulle kunna ha förmått dig. OSCAR. uppskrufvad kraftansträngning, till hvilken möjligt Min mor, ni förolämpar ! lades i mina armar, tackade jag Gud att en son var mig född. I hans själ skulle jag ingjuta den Tyst, låt mig tala! När du för första gången REKTORSKAN (passioneradt). kraft, det hänsynslösa mod, den okufliga energi, som hotade att spränga min. Jag misslyckades. Hur fullkomligt har jag aldrig vetat förrän i dag. (Lugnare) I samma ögonblick du ger ditt felsteg till pris åt verldens dom, upphör du att vara min son och jag ska' i alla tider beklaga att jag i stället OSCAR. för en man födt en feghjertad pultron till verlden! Men... min mor REKTORSKAN (hejdar honom med en åtbörd). Säg mig till när Alm kommer! (Går till höger).