Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta sednare RiksdagsBeslut har icke allenast lyckats att verkställa, utan jemväl vunnit det förtroende hvarje riksgagnelig sak skall vinna, då ett klokt förutseende leder beslutet, och den noggrannaste omtanka, äfven till de minsdta detailcr, följer dess utförande. Vid 1812 års Riksdag sattes icke i fråga någon rättelse af hvad som rörer Fördubb - 4/6 Den i 9 April, Engs Båtsmännen. Men då Staten, genomett sådant misstag, som ofvan omförmält är, förlorat ett antal försvarare af öfver 3000 man , är intet billigare, än att hvad som orättvist blifvit beslutadt, nu rättvist förändras. Beträffande det påstående, att befrielse från Fördubblings Båtsmäns utgörande vore, iika såsom Extra' Roteringens uppsättande, eit föregående vilkor för Beväringens utskrifning, så saknar en sådan tanka all grund. I ofta» nämnde Betänkande från Oeconomieoch Besvärsötskottet firmas Vargerningens och Fördubblingens upphörande nämnd såsom en följd af dm antagna Conscriptionen , icke såsom ett villkor derför. Dessutom medför Extra Roteringens upphittande en alldeles motsatt verkan pä Conscriptionen emot befrielsen från utgörande af Fördubblingj ty det förra mindskar behofvet af de afskrifna, det sednare ökar antalet af behöfligt BeväringsManskap. Slutligen, hvad angår en värd Ledamots påstående, att detta vore en Grundlagslråga, iår jag blott i ödmjukhet erinra, att den ur ingen synpunkt kan ditföras; hvilket hämtar styrka älven deraf, att den varit af Oeconoinie . och BesvärsUtskottet behandlad; och alltså är intet hinder att densamma här till remiss upptaga. För öfrigt har jag nu intet vidare att til. lägga, ty frågan synes mig vara af Herr Ofverste Berghman fullständigt utredd, utan för-) Den 19 April.
Lx krotocolfo, f. U. Utdrag af Wstllofl-Bsrgare.Ständets pro, tocoll, bältet wid Urtima Riksdagen k Orebro -en 9 Julik i8»2. SD. Ä§id förni-ad föredragning af Stats-Ut, skottets Betänkande, angående Riksgälds, WerketS Styrelse under RikSdagar pa annor ort än i Hus, wudstaden, blef det uti Betänkandet framställde Alternatif, hwarigenom tillstyrkcs samma författning med Riksgälds - Contoircts Styrelse, som i anseende till Banko - Merket blifwit widtagen, af Borgare, Ståndet antagit och godkändt. Ut sugra. Lx ?rotocoUo, f. I. ker§ ström. Utdrag afwstllofl. Borgare-Gtändets pro, tocoll, hgllet wid Urtima Riksdagen i Orebro den 9 Julik 1312. S. D. Ä5id förnyad föredragrlna af Allmänna Beswärs/ och Ekonomie., Utskottets Betänkande/ k au - »494 Den 9 Julii. anledning af Herr Fabriqueuren BenckertMeMoria! »in handhalwande af Förfarmingarne rörande Judacncs Handels-friheter; sann wal BorgareCtandec någre anlaglige stal icke wara anförde för de c utlakande/ Ustkctte: afgifwit. men wille dock, för akt icke genom äterrem.ss öka Utskottets göromål och bereda uppeka'! med Riksdagens skyndsamma afslutande, wid nämnde Utlåtande för närwarande lata bero. Vt supra, ^ klx krotocollo, 4. P Lerjström. Utdrag af wättoflige Borgare - Ständets protokoll, hällit wid klrtima Riksdagen i Örebro den 9 Juiri iZrr. S
Under den sedan 1851 års revision förflutna tid, har Kongl. Stats-kontoret från Riksgäld s-kontoret reqvirerat oell utbekommit följande belopp utaf de, till betäckande af skillnaden mellan statsverkets inkomster och utgifter, å Riksgälds-kontoret anvisade årliga summor, nemligen: utaf 1851 års statsfyllnadssumma, under December samma år ... Mars 1852 „ 200,000: *- , Augusti , 200,000: „ September „ * 400,000: Oktober „ „ 200,000: och under December „ » 218,530: Tillsammans R:dr 1,318,530: utaf 1852 års statsfyllnadssumma, under December samma år Rulr 100,000: „ Mars innevarande år 400,000: och under Juli „ „ 683,880: Tillsammans R:dr 1,183,880: - 73 - utaf 1S5S års statsfyllnadssumma, under Augusti månad detta år - R:dr 300,000: — samt under September - » 300,000: Tillsammans Den Riksgäld s-kontoret åliggande skyldighet att, efter hvarje års slut, ersätta Kongl. Stats-kontoret bristerna i de å riks-staten uppförda förs lags anslay har under de sednaste åren icke medfört någon utgift för förstnämnde verk, emedan dels besparing arne å enahanda anslay lemnat full tillgång till betäckandet af besagde brister och dels den Kongl. Stats-kontoret, derutöfver för sådana brister tillkommande ersättning utgått af de behållna öfverskotten ä Statsverkets inkomster tor samma år. Enligt de i Riksboksluts-kontoret uppgjorda och på riks-hufvudböckerna lör åren 1850 och 1851 grundade liqvider mellan Statsoch Riksgälds-verken, angående dessa brister och besparingar saint, öfverskott, hafva de Riksgälds-kontoret, påförda bristerna, i för slag sami an en utgjort,: för år 1850 .. .'. ...
Friherre Sparre, Sixtent Herr Montgomtnerie har uti sin motion nämnt, att han varit ^kunnig oja motfveyna till Arméens nya organisation - Dea 17 Februarii, 529 ganlsation, Jag skulle derföre önskat, att Herr Montgommerie först gjordt sig underrättad om Kongl. Majrts åsigter i afseende å denna förändring, innan några anmärkningar derå hår framställdes. Det år högst nödvändigt, att förskaffa sig tillförlitlig kännedom om råtta demarcations-linien emellan det constitutionella för-; hållandet häruti, och hvad som rätteligen år commandomål, hvilket sednare aldrig kan komma under Riksens Ständers pröfning eller öfverläggning. Detta bestämmande mäste nödvändigt föregå, innan Herr Montgommeries motion kan komma under öfverläggning; och som ifrågavarande upplysningar ganska lått kunna fås, säkrast hos GeneralAdjutanten för Arméen,' får jag fråga, om icke Herr Montgommerie sjelf vill, i anledning af denna min anmärkning, hos Ridderskapet och Adeln anhålla om tillåtelse att få uppskjuta med inlemnandet af den nu upplästa motionen till nästa Plenum, eller till dess att nämnde nödiga upplysningar hunnit inhemtas, på det, att ifrån samma motion må u~ teslutas allt hvad som angår commandomål. Herr Montgommerie-. Jag tror mig ej behöfva besvara Friherre Sparres begäran, att jag skulle uppskjuta inlemnandet af den utaf mig väckte förevarande motion om en förändrad organisation af Arméen, enär motionen redan blifvit lagd på bordet; och i afseende på de upplysningar om motiverne för den nya organisationen, sorn Friherre Sparre ansett, att Ridd. o. dd. Fröt. B, Den 17 Februarii. jag borde förskaffa mig innan frågans vidare handläggning; får jag förklara, det jag af Friherre Björnstjerna just väntar tillfredsställande upplysningar, emedan Friherren anmält sig att svara på min motion. Herr Pereswetoff Morath, IVilhelm, uppläste följande: (Se Bilagan N:o 5.)
Nå, än om giftet, som hade den egenskapen att, buret innanför kjorteln, förorsaka sömn, och efter någon längre tid döden? Har du hört talas om något sådant gift, du? Och hur förklarar du det, att hvarken Anna eller Brita, som begge två många gånger burit denna underbara klädnad, icke märkte den dervid fastsydda påsen, ehuru den var så stor, att den, kastad i väggen och derpå i vattnet, först sade tick tack, och sedan pysch, pysch! Hvad säger du ytterligare om ett vattenfall i Roslagen och Täby socken, bortåt så högt som Trollhättan eller Elfkarleby fall? Se här, tag boken, läs sjelf pag. 83: står det inte uttryckligen: ”forsen stupade brant ned, visst trettio till fyratio fot?” Eller vill du höra mer? Jo, öfver samma ström fanns ett slags bro som låg 20 alnar högt öfver vattnet; hvar såg du en sådan bro, du? Besagde bro var dessutom så sinnrikt inrättad, att när en vandrare sprang deröfver, så rasade alltsammans ned utom en enda stolpe, på hvars ända karlen i fulla farten blef stående. Det var således också en lindansare. En enda situation i boken är förträffligt tänkt, jag menar den, när Brita håller på att sågas ihjäl. Men det tragiska deruti går totalt förloradt genom den förargelse, man känner öfver den der oduglingen som stod deruppe på stocken, och icke företog det ringaste till den arma menniskans hjelp, utan bara lamenterade. Först när faran var förbi, föll det honom in, att ett försvarligt skutt kunnat hjelpa honom, hvilket sedan också rätt väl gick för sig. Liksom icke ett sådant hopp var lättare, än att så länge stå deruppe och balancera i vädret. I stället för den spökande fågeln (ty han lär varit Jan Carlsons ande) som kastar spånen för sågqvarnen och derigenom räddar Brita, skulle jag velat anbringa den förändringen, att det varit den nedstörtade Jan Carlsons kropp sjelf, som dämmt sågverket. Derigenom skulle katastrophen, som nu åvägabringas genom ett blott hocus pocus, fått, menar jag, en viss moralisk betydelse.
Stunden nalkades när han skulle besöka akademien, men för att något kunna bidraga att dertill anskaffa medel, antog Adrian en kondition på landet, några mil från staden. Nu blefvo fru Elfridas dagar långa, och aldrig solbeglänsta en enda stund. När hennes eviga, tio à tolfåriga pensionärer, ty sådana bortgingo och tillväxte nya oupphörligt, när dessa numera gingo sina färde, »med boken i handen och sykorgen öfver armen,» så tittade ej modern mera utåt gatan för att se om den efterlängtade sonen skulle komma. Hon tillagade icke mera allt det bästa hennes lilla hus kunde förmå åt honom, hon såg icke mera efter att det var städadt, varmt och trefligt i hans rum, ty der var tomt och öde, tomt och öde som i Elfridas hjerta. Mången skymning som hon förr bortsnackat med den unga lefnadsglada gossen, satt hon nu allena och lät de gamla kända gästerne, de objudna och omotliga, de heta, bittra, eller de kalla intetsmakande tårar, obehindradt falla utför fårad kind. Hon tyckte då att verlden var tom, men hon hade redan förlorat så mycket, hon visste att hon kunde ännu förlora mera, hon tänkte sig stundom det qvalet att äfven se sonen blekna bort under dödens hårda hand. Då flöto hennes tårar med den rena svarta sorgens fulla fart, och då först började hon tänka, att ehuru tom verlden nu för henne tycktes vara, kunde den ändå blifva det långt mera. Hon trodde sig i dessa stunder hafva i inbillningen upplefvat rågan af all jordisk sorg och ödslig tomhet. Hon förmådde då icke ana, att ännu ett superlatif deraf kunde på jorden finnas, att hjertat kunde blifva så tomt, så fattigt att det icke ens begrep sin egen sorg, att det kunde finnas en bila som afhögg det ljufvaste, det käraste band och ändå icke vara dödens, utan något hårdare, skarpare, ännu långt mera och förfärligare förgiftadt i äggen än denna.
Men på det meranämnde stad måtte ega sig öppet att, derest staden åtager sig den föreskrifna gemensamma ansvarigheten för detta lån, émot förut stadgade ränteoch betalningsvilkor, numera kunna detsamma erhålla och begagna, har Utskottet ansett sig böra hemställa: dels att tiden för rättigheten till lånets utbekommande må förlängas till slutet af innevarande år och dels att det lyftade lånebeloppet får, utan ränta och kapital-afbetalning innehafvas till 1857 års utgång. Med anledning af hr Fridstedts gjorda framställning, att Rikets Ständer, för befrämjandet af den genom 1849 års eldsvåda föranledda tomtreglering inom Lidköpings gamla stad måtte såsom anslag utan återbetalningsskyldighet jemväl anvisa samma belopp, som det derför beviljade låneunderstöd, får Utskottet erinra, att en alldeles dylik framställning gjordes af nämnde stads ombud vid sistförflutna riksdag, men hvilken Rikets då församlade Ständer icke funno skäl bifalla, och som nu icke förekomma några andra skäl och anledningar till detta anslags beviljande, än deni Rikets Ständer förut tagit i betraktande, så får Utskottet äfven afstyrka Rikets Ständers bifall till det för sagde ändamål utan återbetalningsskyldighet begärda understöd af allmänna medel. Stockholm den 13 Februari 1854. Utlåtande, angående pension pir Krigs-rädet S. G. Ehrenstams enka Charlolla Gripenstjerna samt hennes dotter. (RG:S Afd.)
Hr Ribbing upläste derefter följande motion: Den tappning af sjön Tåkern i Östergöthland, som 1842 börjades och sedan ägde rum, medförde väl landvinning, men ock den olägenhet att det återstående af sjön blef en så grund vattensamling, att den under torra år uttorkar, så att sjöbottnen mera liknar ett kärr, derur osunda ångor upstiga, än en sjö, hvarjemte vattnet under vintren bottenfryser, så att det icke kan gagnas af strandägarne. Den vunna marken är af olika beskaffenhet, nemi. god fastän svårbergad ängsmark på vestra, men magrare och sand på östra sidan, i anledn. hvaraf strandägarne på vestra sidan sjön önska fortsatt tappning, men de på den östra äro derföre likgiltige. Emedlertid blir frossor och andra febrar en följd af de osunda ångor som afdunsta från den med sjöfågelträck och död fisk upblandade gyttjan. Mer än ett decennium har förflutit, utan att denna olägenhet kunnat afhjelpas. Förlidet och innev:de år har en noggrann undersökning och kostnadsförslag för sjöns totala uttappning ägt rum, och en större del af strandägarne äro ense att den verkställa; men de önska låneunderstöd för att kunna utföra detta storartade och i sanitärt hänseende vigtiga företag, som dessutom bringar i dagen något öfver 7000 t:l:d jord, utom förbättring af den redan vunna. Kostnaden upgår till 223,881 R:dr 42 sk. b:ko, som jag föreslår måtte hållas vederbörande tillhanda af allmänna medel, på vanliga vilkor eller, efter åt njutne 5 frihetsår, mot 8 proc:s årlig ränta, hvaraf 6 proc. afräknas på kapitalet, intilldess det blifver betalda Handlingarne med kostnadsförslag och kartor, som blifvit upvisade för Chefen för Vägoch VattenbyggnadsStyrelsen, och öfver Den 3 December e. m. 169 hvilkas beskaffenhet han lemnat det fördelaktigaste vitsord, innehafvas af mig.
Göran Pehrsson har framställt dels olägenheten får Parter att med fördubblad kostnad nödgas söka deras lagliga rätt hos Ofver Do maren, hvilket oftare inträffat, då HäradsTisgens förrättande blifvit anförtrodt unge och oerfarne Extra Domare; dels att kännedomen af folkets lynne och moraliska beskaffenhet i orten, 142 Lag Utskottets Betänkandeti. är en oundgänglig egenskap hos Domarens hvilken likväl icke kan ernås, så länge de täta ombyten af Extra Domare få ega rum, som nu i många Domsagor akall inträffa; i anledning hvaraf Görän Pehrsson yrkat: att då tjenstledighet beviljas Häradshöfding, och någon till åren mera stadgad samt för erfarenhet och kunskaper känd utan, éj är i hans ställe att tillgå, den sorn förordnas, bör minst hafva tjenstgjört Tvanné år uti någon af HofRätterne, andra rättegångsverk, elier bos någon Häradshöfdinge * eller ock förordnas på Ordinarie Domarens ansvar; hvarjemte det alltid borde i förordnandet utsättas, huru stört arfvode tillförordnade Domaren skulle åtnjuta. Herr Lindström har, af enahanda anledningar föreslagit: att derest någon Domare for egefi nöje, beqvämlighet, eller sine afLiters bedrifvande, får ledighet på längre eller kortare tid, det nlå ovilkorligen föreskrifva®, att den person som förordnas, skall under tiden uppbära den permitterades lön och Sportlar, samt ätt enahanda förhållande bor* de ega rum emellan den, som för tjenstefel från ijensten afhålles och hans Vicarius; och Herr Bägge har tillagt det yidsande, att dett Semestra HofRätterne hvarje år begagna, fråst den 15 Junii till den 15 Öctober, matté försvinna, såsom ledande till hinder i arén* dernes gäng, och ÄmbetsmannaCorpseng förökande. Hvad sålunda blifvit yrkadt, har Lag. Dtskottet behörigen öfveryägat j och då ena La^UtskottttsBetånkanden. 143 ligt Kongl.
Den 27 Februari. Stycket blir häftigt angripet och häftigt försvaradt Man måste afvakta. Den 1 Mars. Kampen fortfar. Det bästa af allt är, salen är fulL Den 3 Mars. Rasande kabal. Damer af de högsta samhällskretsar deltaga deri. Det hör nu till goda tonen att vid de intressantaste ställena, isynnerhet vid sista scenen, skrika helt högt — nämligen af skratt. Bra vo mina damer! Den 5 Mars. Huset är utsåldt Hvisslingen starkare än någonsin. Märkvärdig motsägelse. Om stycket är så dåligt, hvarför kommer man, och om man kommer, hvarför hvisslar man. Den 6 Mars. Den gamla visan. Man går till Hernani för att göra sig lustig öfver stycket och skådespelarne, men man kommer. Om ett godt stycke gåfves stannade man hemma. Så är publiken nu för tiden. Den 8 Mars. De komma för att hvissla ut Hernani Gåfves Cinna vore ingen själ i salongen. Den 10 Mars. Allt värre och värre. Knytnäfeslag, af-brott, polis, häktningar, skrik, bravorop, hvisslingar, tumult, ihenniskomassor o. 8. v. Den 15 Mars. Det är den gamla historien. Många men-ni skor och stor skandal. Och ändå ' skall man spela och spela väl. Den 20 Mars. Skandalen blir allt starkare. Det är inte till att hålla ut.Den 22 Mars. Detsamma. Förtjusaride! Den 24 ilars. Samma publik, samma skandal. Den 26 Mars. Likaså. Den 28 Mars. » Gustaf Adolf » spelas. Ett god t, förträffligt speladt stycke. Naturligtvis är salen tom. Desamma, som genom att hvissla ut Hemani vilja gifva intyg på sin goda smak, akta sig för att se de goda styckena. Den 29 Mars. Hemani. Det blir allt galnare. Knappast möjligt att spela mera. Den 31 Mars. Det rena hånet Jag förstår icke, att skådespelame kunna tåla en sådan infami längre. Den 2 April. Historien fortgår, det börjar bli tråkigt Den 3 ApriL Under öfver alla under; stycket har till-ryggalagt sin bana utan skeppsbrott, utan storm t. o. m. utan minsta vindstöt och har lyckligt lupit i hamn.
Hr Varbergs doktor Faust verkade mycket bra genom sin oöfvervinneliga trygghet och bonhomie, egenskaper som till och med öfverslätade de stora bristerna i sången. Hr Svensons Valentin hade däremot sin hufvudsakliga styrka i den friska och vackra unga rösten. Uppsättningen var lysande; den sista tablåns nya dekoration till o c h med sällsynt briljant. Af allt att döma en succés för en god tid framåt! Fru Lotten Dorsch ' s matiné å k. operan sistlidne söndag, hvarvid Paillerons kvicka komedi » Sällskap där man har tråkigt » uppfördes med biträde af Dramatiska teaterns förnämsta artister, visade ånyo den förlust, nämnda talscen lidit genom fru D:s afgång från densamma. Den framstående skådespelerskans utförande af den gamla, men ungdomsfriska, fina, men litet frispråkiga hertiginnans roll var ock med sina många fina pointer väl värdt det lifliga bifall, som från den talrika publikens sida kom detsamma till del. Och litet hvar torde det förefalla underligt, att Dramatiska teatern, som väl vill representera vår bästa dramatiska konst, har råd att undvara en sådan talang som fru Dorsch. Bifallet var s o m sagdt synnerligen lifligt o c h bar mer än väl vittne om, huru högt publiken sätter den begåfvade konstnärinnan. Aulinska kvartetten gaf i lördags sin tredje kammarmusiksoaré inför en talrik o c h intresserad publik. Programmet inleddes med ett » divertimento » af Mozart, hvari kvartetten biträddes af en kontrabas och tvänne valdthorn. Kom så en synnerligen förträfflig och gedigen sonat för piano och violin af Brahms, hvars alla fyra satser liksom det Mozartska tonverket väckte det lifligaste bifall. Stora förväntningar sattes nog af publiken till programmets sista nummer, en stråkkvartett i c-dur af vår framstående pianist, hr Stenhammar. Dessa förväntningar blefvo ej heller besvikna, om ock detta arbete ej i allo går upp mot den unge kompositörens nästföregående verk, den bekanta pianokonserten. — Utförandet var som vanligt vårdadt o c h godt samt rönte lifligt bifall.
Rödfärg, Herr Winberg har klandrat, att Utskottet föreslagit utförsels-tullen å denna artikel till 4 sk. per tunna, som har ett Tullvärde af 5 R:dr 16 sk. Denna tull utgör likväl icke 3 procent af nämnde värde, hvarföre detta klander torde finnas mindre behörigt. Gal gunt. Galläpplen. De stora qvantiteter, som af dessa artiklar årligen införas, bevisa, att den i gamla Taxan stadgade och af Utskottet icke förändrade tullen ej är för hög, hvadan Utskottet icke kan tillstyrka afseende å Herr Cederschjölds anmärkning i denna del. G a 1 n : BomullsTullen nedsattes af Kongl. Majit från, 8 till 5 skillingar, med 38 Bevil/nings-Utskottets Utlåtande N:o 44- afseende på liusväfnadens behof af denna vara. Då en ganska vidsträckt fabrik i Götheborg nyligen blifvit anlagd äfven för beredning af finare Bomullsgarn, bar Utskottet, så väl af detta skäl, som för att uppmuntra den i flera orter öfliga Bomulls-spånaden , ansett sig böra bestämma tullen å Bomullsgarn till 6 sk. per för det finare öfver N:o 25, och tillstyrker således bibehållandet af denna Tullbestämmelse, och anser Herrar Poppii, Noret, Lambergs samt. jin ders Danielssons anmärkningar härigenom vederlagda. Garn: LinneDå Linnegarn, oaktadt det har betydligt lägre värde, än de finaste slagen af Bomullsgarn, ändå har lika lull, kan den ej med skäl anses för låg, eller Svenska produetion, på sätt påstådt blifvit, sakna skydd. Glas: Just den omständigheten, som Herr Hartmansdorff' sjelf anför, att denna artikel exporteras, tyckes bevisa, att Glasvaror icke behöfva större skydds-tull, än den före - B ev illian gs - Utskottets Ullätande N.o 44- 3g slagna, hvarföre dess bibehållande tiilstyrkes. Gummi:
N:r 22 (180) Prenumerationspris pr a r: Idun medModetidningochkolorerade planscher k r. 8: — I d u n m. pl. • 0: 50 Idun ensam &gt; i: — Byrå: Redaktör och utgifvare: H a m n g a t a n 1 6, 2 Va tr. (midt för Kungsträdgården.) FRITHIOF; P r e n u m e r. HELLBERG. Utsrifningstid: hvarje helgfri fredag. Träffas å b y r å n k l. Lösnummerpris: 15 öre. Allm. Telef. (vid kompletteringar). - r a d. | land förkämparue här i Sverige för våra » stumma brö- ders », de värnlösa djurens, rätt intager fru Josephine Varenius, f. Forsselius, ett mycket framstående rum. Varm djurvän ända från barndomen ingick fru V. genast som medlem i Sv. Allm. Djurskyddsföreningen, när denna i november 1 8 7 5 bildades. Ett par år senare utfärdades på förslag af nu aflidne arkivarien Otto von Feilitzen ett upprop för bildande af en kvinnoafdelning i nämnda förening. För utarbetande af stadgar tillsattes en komité, i hvilken fru V. erhöll plats, och vi misstaga oss näppeligen, då vi säga, att hufvudparten af arbetet föll på hennes lott. Då afdelningen sedermera konstituerades, valdes också fru V. till dess ordförarinna. Följde så ett par år af liflig verksamhet för anskaffandet af medel till bedrifvande af agitation för djurskyddssaken. Fru V. var outtröttlig, och det energiska uppträdandet bar här som alltid frukter, i det för våra förhållanden rikliga medel inflöto i föreningens kaäsor. Vivisektorernas grymheter hade emellertid kommit under diskussion.
Rörande det besök som den mördade erhöll af trenne herrar vid 10-tiden på tisdags afton ha erhållits stridiga uppgifter. Enligt en uppgift skulle Sofia Dalberg från en i huset nr 14 Stadsgården boende väninna tidigare på aftonen erhållit ett bud att hon skulle hålla sig hemma för att mottaga henne och trenne herrar. Enligt en annan uppgift skulle Dahlberg tvärtom till väninnan afsäudt den ofvannämda lilla flickan med anmodan, att hon skulle infinna sig hos Dalhberg för att hålla några herrar sällskap, som påhelsade Dahlberg, till följd af hvilken uppmaning den så kallade sällskaparinnan också begifvit sig på väg till teaterhuset, men vändt om på vägen efter att hafva mött en för henne bekant person, som uppmanat henne stanna hemma. I hvilket fall som helst, kan det anses såsom konstateradt att den ifrågavarande väninnan icke åtföljt de ofvannämda tre herrarne vid deras besök hos Dahlberg. Klockan var omkring 10 på qvällen då två af herrarne gingo sin väg. Strax dereftar aflä.gsnade sig den lilla flickan. Det antyddes redan i går att Dahlberg hade understöd af en herre. Denne hade under en längre tid underhållit bekantskap med ett annat fruntimmer, med hvilket han har flera barn. Detta fruntimmer har, efter hvad i teaterhuset boende personer upplyst nyligen besökt Dahlberg och flera gånger synts ströfva omkring huset. Poliskammaren har utfästat en belöning af 300 kronor åt den af allmänheten, som upptäcker Sofia Dahlbergs mördare eller meddelar polisen sådana upplysningar,som leda till brottslingens gripande. Spaningarne fortforo. Allmänhetens nyfikenhet var spänd; men ingen upptäckt hördes af. Torsdagen den 7 oktober tillkännagafs följande : Under de åtta dagar som förflutit efter mordet, ha undersökningar och förhör oupphörligt af polisen hållits, utan att det hittills lyckats att upptäcka brottslingen. Aflidna Dahlbergs alla kända anhöriga och bekanta hafva blifvit hörda, äfvensom hennes yrkessystrar och uppasserskor, med ett ord alla, som till henne veterligen stått i något närmare förhållande, ja till och med dessas bekanta och tjenare. Af alla dessa personer, inemot femtio stycken, har flock icke kunnat erhållas någon upplysning till ledning för brottslingens upptäckande. Att