Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Emellertid vill Kongl. Majit härmed begära Rikets Ständers medgifvande, ali mö tesunderhållet och beklädnadskostnaden för bevärings-eliterna, med undanlag af Bevärings-underofficerarne, finge bestridas, det förra af förslagsanslaget pä 4:de llufvud-titeln till beväringsmanskapets vapenöfningar och den sednare utaf de för anskaffning och underhäll af beväringsmanskapets beklädnad i allmänhet afsedda medel. Under dessa förhållanden och ehuru, på sätt i Kongl. Majits nådiga proposition angående Statsverkets tillstånd och behof blifvit framstäldt, utgifterna från anslaget till beväringsmanskapets vapenöfningar kunna genom förevarande förslag varda någon förändring underkastade, anser Kongl. Majit sig likväl icke för det närvarande böra föreslå hvarken någon nedsättning eller förhöjning uti det belopp, hvartill nämnde anslag nu i Riks-staten förslagsvis är beräknadt, äfvensom förevarande förslag angående allmänna beväringsmanskapet icke heller nu föranleder till någon förändring i beloppet af det redan äskade anslag till underhåll af detta manskaps beklädnad. Då de väsendtligare af här ofvan framställde förslag dels äro beroende af Rikets Ständers beslut, dels stå med hufvudgrunderna i nära sammanhang, dels ock innefatta ändringar i nu gällande föreskrifter, om hvilkas meddelande Rikets Ständer förut med Kongl. Majit i afgörandet deltagit, har Kongl. Majit, som ansett att, derest dessa förslag vinna Rikets Ständers godkännande, förnyat författning angående allmänna beväringsmanskapet, upptagande samtliga i ämnet gällande föreskrifter, bör, med upphäfvande af Kongl. Kungörelserna den 27 Oktober 1812, den 15 Februari 1849 och den 17 Februari 1858, utfärdas, härmed velat till Rikets Ständers pröfning Förslag till denna författning öfverlemna. (Litt. A.) Hvad beträffar de stadganden om beväringsmanskapets mönstringar och mö - Kongl. Maj:ts Nåd.
De som af omständigheterna hindras att uppehälle» 6) DbiKigt högst stiafwa ock Läkare warit i Tontributions-wägrn taxerade, ehuru fä kunnat päräkna att någonsin komma till ämiutaiidc af större publik lön Ln rov Rwr. i6Z Den 6 September. källa sig tilräckelig lid wid Uuiversitcterne till Mdicinsk a gradens ernäende, kunna underwisas och examineras wid Institutet, ehuru man likwäl icke saknar c, xcmpel som besanna ordspräkct: arbete öfwcrwiuner allt 7). Sä wäl till Förflagcts kättare och fullkomligare werkställande i framtiden, som till den studerande Ungdomens nytta i allmänhet torde wara skäl förestä: att till is a r6 ärs älder, eller under den tiden ungdomen wid Cathedral-skolor och Gymnaster bercdes till Universitets underwisningen, icke uptaga dess tid med andra än sädana ämnen som ärv allmänt gagnande i hwad ställning som hälst, emedan ynglingens anlag och ffickelighet till nägot wisst vita; Aenus inom den tiden icke kan med säkerhet utrönas. Grekiskan är i anseende till termin! teclmici m. m. god att känna för hwar och en, och wore detta wackra spräk i sig sjclft icke swärt akt lära, om det i sin renhet och genom en tjenligare method, utan förmycken tidsspillan, kunde bibringas ungdomen. Latinen blir nödig för den litterata cymmunieationen och för den grammatikaliffa grund och lättnad man af dess kännedom har w>d de lefwande spräkens lärande, af hwilka wi, j anseende till wär inskränkta litteratur, äxo i största behof och hwarmcd ej nog tidigt kan börjas för att icke dermed sedermera uptaga den tid som efter walet af vitee genus till andra yrken behöfwer anwändas.
Man hör er ju derute. Tänk på det! ERNA. Det är inte mitt fel. Jag har bedt den der herrn hålla sig i styr och gå. HENRIK. »Den der herrn! – Hvad tycker du, Louise? LOUISE. Tyst, tyst! Inte skrika! HENRIK utom sig. Jag har älskat den der hyndan högre än mitt lif derför har hon under två år kunnat göra mitt lif till ett helvete ERNA. Ni är inte tillräknelig! Gå er väg? Och sätt aldrig er fot inom min dörr! HENRIK. Jag skall sätta dig i gapstocken i stället Jag skall brännmärka dig – ska’ du få se – ditt LOUISE. Henrik! ERNA. Gör det! Gör det! Skrik ut för verlden, att jag tålt er i min närhet, att jag tillåtit er hand att röra vid min kropp Jag har aldrig så tydligt som nu sett, hur nesligt det var HENRIK kämpar med sig sjelf som om han ville säga något; tar ett steg emot henne; vänder sig derpå hastigt om och störtar ut. LOUISE ser efter honom. Stackaren! Så förtviflad han var! Hur började det? ERNA. Som vanligt. I dag var jag inte i humör att fördraga hans lumpenhet LOUISE. Ja, men detta är ju – sätter sig hos henne – Säg mig uppriktigt, Erna lilla – älskar du honom inte längre? ERNA. Ack du – Jag har aldrig älskat honom! Aldrig en sekund. Är det en menniska, som man kan älska, denna parasit på konstnärslifvet härute? En menniska som ingenting är, ingenting blir, ingenting duger till. LOUISE. Men det visste du ju förut. ERNA. Jag visste! Jag visste! Hvad gör det för nytta hvad man vet? Jag led så, att jag kunde bli vansinnig. Jag var förhexad, förbannad, bunden! Det fans bara en i verlden, som jag tänkte på Men det, som en gång hade dött, kunde icke åter väckas till lif Du har kanske hört talas om menniskor, som bli drinkare af olycklig kärlek? Jag var för feg att dö – för litet romantisk om du så vill. Jag kastade mig i hans armar derför, att han just gick och suckade för mig
Men när å andra sidan afgå de besparade anslagen för Kronprins och Kronprinsessa, 177,000 R:dr, kommer i sjelfva verket denna för öfrigt oförändrade Hufvudtitels nuvarande slutsumma R:mt R:dr 1,301,400: — att med skilnaden » » 17,000: — minskas till 1,284,400: — derest icke berörde 17,000 R:dr, med anledning af Hans Kongl. Höghet Prins Augusts förmälning, varda ånyo tillagda, i hvilket läll slutsumman kommer att återgå till sitt nuvarande belopp. Emellertid vill Kongl. Maj:t föreslå Rikets Ständer, att utaf de 177,000 R:dr, som, efter hvad ofvan är nämndt, under innevarande statsregleringsperiod årligen från och med sistlidne Augusti månad besparas måtte under hela denna tid få utgå det äskade anslaget till Hennes Maj:t Enkedrottningen Josephina samt under år 1860 jemväl de begärda anslagsförhöjningarne för Deras Kongl. Högheter Prins August och Prinsessan Eugenie, äfvensom utfodringsanslaget för Hans Kongl. Höghet Prins 0- scars stall. Då enligt Art. XII i det emellan Deras Majestäter Konungen och Drottningen den 22 April 1850 afslutade giftermålskontrakt, Hennes Maj:t, för den händelse, att Hon i Enkestånd inträder, är tillförsäkradt, bland annat, ett Slott på landet, att deröfver förfoga så länge Hennes Maj:t i Sverige förblifver, har Kongl. Maj:t, i förlitan - 12 Kongl. Maj:t Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1859. de på Rikets Ständers beredvilliga medverkan att i tid anordna det Enkesäte, som genom Försynens skickelse kan blifva lör Hennes Majit Drottningen behöfligt, velat härmed i Nåder föreslå, att Ulriksdals Slott, med dertill hörande byggnader, egor och genom Kongl. Brefvet den 26 April 1814 bestämda lägenheter, jemte inventarier, måtte för ofvanberörda fall varda åt Hennes Maj:t
Godkändes. § 6 anmältes vara oförändrad. § 7. Utsk:ts första tillstyrkande. Bifölls. lTtsk:ts sednare hemställan. Hr von Koch: Utsk:t har såsom skäl, hvarför det af stvrkt bifall till milt förslag, alt försäljningstiden skulle inskränkas till ett år, anfört att, fastän den ene kan medgifvas på 3 år, det likväl icke är något som hindrar att den äfven kan medgifvas endast på ett år. Erfarenheten visar dock att så Den 4 Juli f. m. 313 icke sker, ulan när man får gifva denna rättighet på 3 år, så gör man det nästan alltid. När man vet, kuru svårt det är att få bevisning i sådana saker som denna, der man ganska ofta har sig bekant att missbruk ske, utan att man ändock kan beifra dem, vore det val skäl att hafva något hand på vederhide, som utöfva dessa rättigheter. Det andra skälet, som Utsk:t anfört, är, att meddelandet af utskänkningsrätt endast för ett år, skulle afskräcka redbara och ordentliga personer att å denna rörelse nedlägga det kapital, som för rörelsens ordentliga skötande erfordras. Jag tror icke, att det är så särdeles godt om redbara krögare här i landet, att de, som äro redbara, behöfva frukta att förlora sin rättighet, derför att de endast få den på ett år i sender; och hvad förlag beträffar, så är det väl icke särdeles stort, som erfordras för en sådan utskänkning. Jag kan således icke finna annat, än att mitt förslag, att utskänkningstiden måtte inskränkas till ett år, skulle medföra särdeles helsosamma följder, och jag anhåller derför, att R. o. Ad. täcktes bifalla detsamma, samt afstå Utsk:ts hemställan. Frih. Alströmer:
Hr von Hartmansdorff: Jag har icke räknat efter huru stort antal ledamöter riksrätten kan komma att innefatta, men jag tror alt det går till vel: jao dock, att riksrätten är domför med 12 ledamöter. Om således 1 ledamöter genom indragning af ett collini försvinna, kunde denna minskning icke verka derhän, att riksrätten upphörde att vara domför. Hr Frih. o. Landtm, yttrade att emot Const.Ulskis förslag blifvit yikadt, af Hr von Hartmansdorff, att R. o. Ad. skulle instämma i det förklarande BorgareSt. afgifvit, alt de uti mein. N:o 87 intagna förslag vore hvarken nytti?. 5 H. 58 458 Den ag Maj e. m. ga eller nödiga; och af Frih. Cederström, om Hr Landtm, rätt fattat dess mening, att mein. skulle till Const.Utsk. återremitteras med den gemensamma tanke, att förslaget borde rättas efter nu existerande förhållanden och ej efter sådana som måhända aldrig inträffa; Hr Landtm, fick nu först framställa propos. å det förslag, som först blifvit framsläldt, hemställande alltså, om R. o. Ad. behagade instämma i Hr Von Harlmansdorffs förslag. Ropades starka ja, blandade med ett eller annat nej. Då Hr Landtm, nu skulle börja alt föredraga nästa mål , anmälte sig Frih. Cederström och yttrade: Då jag af den anledn. alt ett nytt ämne nu blifvit föredraget måste sluta dertill, att Hr Frih. o. Landtm, uppfattat R. o. Adis svar, såsom innefattande bifall till Hr von Harlmansdorffs framställning, d. v. s. instämmande uti BorgareStts beslut, så nödgas jag anhålla, att till prot. få nedlägga min protest mot det af R. o. Ad. sålunda fattade beslut, såsom i min tanke fullkomligen grundlagsvidrigt.
Kammar-Collegii förordnande af år 1763, bibehålla besittningsrätten, hvarå han år 1793 utfärdat gåfvebref till förmon för sinson, förrbemälde Löjtnant Bratt, samt dess hustru och barn; af hvilken anledning bemälde Löjtnant äfven åtkommit åbo-rätten, som Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Skaraborgs Län, förmedelst resolution den 10 Maj 1822, för enkan fastställt; men sedan Kammar-Advocat-Fiscalen denna resolution i laga ordning öfverklagat, hade Kongl. Kammar-Collegium, genom Utslag den 29 April 1829, fråndömt henne ifrågavarande besittningsrätt, den Kongl. Maj:t, med fastställande af samma Utslag den i3 Februari i83o, likväl af Gunst och Nåd henne för lifstiden förunnat. Då således, genom laga beslut, som icke kan blifva föremål för Rikets Ständers pröfning, hemmanet Sunnegata blifvit enkan Bratt fråndömdt och dottren alltså icke eger några rättsanspråk, hvarken å hemmanets besittning eller deremot svarande ersättning, samt skäl ej eller förekommer att, det oaktadt, serskildt medgifva den sökte besittningsrätten, hvilket dessutom förhindras deraf, att hemmanet, på sätt motionären uppgifvit, blifvit till boställe anvisadt, har Utskottet icke kunnat å motionärens framställning tillstyrka något afseende. Ani:, till Exp. Utsi:. den 17 Jani, kl. 3 e. m. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående öfverlåtelse till Kyrkoherde-bostullet i Vestra Tollstads Socken af Krono-ungen Skinnarvrån. (I. A.) Sedan den uti Östergöthlands
Detta måste ju vara för honom otillräckligt, och åtgår mindre för honom sjelf än för dem, som, med eller utan ärende, taga sig anledning bese Strömsholm och det, utöfver både hvad man kunnat fordra och förmoda, förändrade skick, hvaruti Stuteriet nu sig befinner. Likaså otillräcklig en sådan inkomst är, lika litet uppmuntrande är den äfven för andra att egna sig åt en sådan befatt - Den 10 December f. m. ning, sorn fordrar icke allenast sakkännedom oell routine, utan äfven en särdeles naturlig fallenhet och ihärdighet, jag kau nästan säga sjelfförsakelse att uppoffra sig åt lika beständiga som enformiga göromål, hvilka knapt lemna någon ledighet till annan sysselsättning, hälst på stället icke finnes anstäld någon så till sågandes andrei man, åt hvilken han kan anförtro sina ansvarsfulla göromål, ehuru jag ej vill vara orättvis emot nu varande underordnade, som det visst icke förtjena. I följd af allt detta anhåller jag vördsamt, att ifrågavarande ärende måtte af StatsUtskottet så behandlas, att tillräckligt anslag beviljas ej mindre för Stuteriet, än för den begärde tillökningen å Herr ÖfversteLieutenanten Li11 jestolpes och lägre classernes löner. Jag känner lika väl som någon annan att i frågastälde tillökningar aritmetice öka för närvarande våra utgifLer; men jag vågar dock yttra den öfvertygelse, att näppligen någon utgift mera säkert i både ekonomiskt, mercantilt, politiskt och militairiskt hänseende godtgöres, än de förskotter, vi ändtligen göra till hästafvelns upphjelpande, hvilka dessutom, hvad Strömsholm angår, icke äro att betrakta annorlunda, än som ersättningar för det bortryckte Kungsöhr och andre lägenheter. Friherre Lilljehorn j Gustafa uppläste följande: .3io Den io December f. m. Af en väsendtlig nytta för Landet är otvifvelagtigt den Författning, som nu mera är vidtagen med Stuterierne.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. å bifall till Frih. von Paykulls nu gjorda anhållan, samt, då dertill svarades ja, jemte några nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Uplästes ett utaf Frih. Stackelberg, Berndt Oscar, inlemnadtMem. af följande lydelse: På den grund, att min innehafvande befattning i Statens tjenst icke lemnar mig tid, att vederbörligen egna mig åt det maktpåliggande arbetet inom ett R. St:rs Utsk., finner jag mig föranledd, att härmed vördsamt afsäga mig förtroendet att vara Suppleant i Bevilln.Utsk:t, och har jag derjemte äran anhålla, det täcktes det H. Ståndet bifalla min önskan, att iekedessmindre få vid min riksdagsmannarätt varda bibehållen. Propos. å bifall till jemväl denna sednare anhållan framställdes och besvarades med ja, hvarefter H. Exc. anmodade R. o. Ad:s Hrr Elektorer att sammanträda, för att efter Frih:ne von Paykull och Stackelberg utse en Ledamot och en Suppleant i Bevilln.Utsk:t. Föredrogs Hr Stjernsvärds, Gustaf Mauritz, d. 5 dennes bordlagde förslag om gemensamma öfverläggningars hållande, ang:de ej mindre utgifterne vid så väl den ordinarie, som den extra statsregleringen, med undantag af de till 9:de hufvudtiteln hörande, än äfven alla frågor rörande betalning af redan erhållna eller uptagande af nya statslån. Frih. Cederström, Rudolf, anförde skriftligen: Hindrad af opasslighet från att i dag muntligen yttra mig, Den 7 December, beder jag att skriftligen få yrka afslag på Hr Stjernsvärds förslag. Vi hafva nyligen hört så utförligt ordas, och sakerna från alla sidor betraktas, ang:de de ämnen, som skulle utgöra föremål för de nu ifrågasatta gemensamma öfverläggningarne, att något vidare blott och bart talande, i än vidsträcktare skala, uti besagda saker synes särdeles öfverflödigt.
Maj:ts vidare ompröfvande i underdånighet hemställa utfärdandet af en Författning, hvari stadgas som följer: Vid alla Under-Rätter, sd ock vid Police-Kamrar , när sddane mål der förehafvas , i hvilka Police-Kammare domsrätt utöfvar, skall rättegång offentligen hållas; och vare jör thy, så länge det ske kan , utan trängsel för dem , som till Rätten höra, eller med sakerna hafva att skaffa, ej någon förment att innevara medan Rätten sitter , der ej Rätten nödigt finnér , att öfverläggning till beslut inom lyckta dörrar hållaj eller mål förékomma , som äro stötande för anständigheten och sedligheten j i hvilka händelser åhörare skolaj på Ordförandens tillsägelse, afträda. Hvar , sorn rättegång åhöra villj skall sig tyst och anständigt skicka. Gör någon annorlunda, varde först varnad, rättar han sig ej deraf, då må han från rummet afvisas; plikte ock för oljud och vanvördnad emot Rätten efter Lag. Den , sorn uti Rätten förer ordetj ege, till ordningens bibehållande, nödige föreskrifter gifva, utan att med de öfrige, som Lag-Utskottets Betänkande JY:o 100. *7 sorn i Rätten sitta, öfverlägga. Hvad han i thy fall bjuder, varde genast åtlydt, och svare han sedan för åtgärd sin, sorn för annan Embets-utöfning, om deröfver klagas. Stockholm den io Julii 1834- If;o ioo. Ankom .till Exp.-Utsk. d. i5 Julii. betänkande, ofver Herr Carl Svedenborgs motion, det ingen må vara berättigad, att vid Härads-Bätt något ärende anmäla, sedan de af Domaren vid Tingets början bestämde Hätte gångsdagar äroförflutne. Hos Högloft.
Domare aflemna förteckning å de inom dess Domvärjo belägne Fastigheter, uti hvilka samma Verk och Inrättningar ega inteckning; har Riksdagsfullmägtigen Peter Pehrsson från Calmar Län förmält sig icke kunna inse någon orsak, hvarföre ett undantag i afseende å skyldigheten att aflemna dylike förteckningar blifvit gjordt för Banken, helst man, med fästadt billigt afseende å de trägna göromål, hvarmed Domstolarne i allmänhet voro öfverhopade, ej skäligen kunde begära, att de skulle, hvarje gång uppbud å Fastigheter söktes, vara pligtige att genomläsa tio års intecknings-protocoll, för att, till bevakande af Bankens rätt, undersöka, huruvida fastigheten häftade för lån i Banken; hvadan Motionairen föreslagit, antingen att Domstolarne måtte varda befriade från det åt dem på omförmälde sätt uppdragne besvärliga ombudsmanskap för Banken, och att den i Kongl. Brefvet den 16 September 1820 gifna föreskrift, rörande förteckningars afiemnande, jemväl må till Banken utsträckas ; eller ock att alla de Verk och Inrättningar, som hafva ofvan omför Bihang till R. St. Prot. 1834. ■> T'-de Sami, usta Afdeln. gide Häftet. i 2 Lag-Ut skot tets Betänkande, N.-o 43 malde förmon sig tillagd, kunde helt och hållet befrias från skyldigheten att lemna
Under ett sådant hållande af jemnvigt kan man småningonm tänka på att, genom Landets ökade product, vinna tillgång för Credit-Systemets successiva förbättring. Ett mynt, som failit i opinionen , men för hvars framtida tillväxt gräns blifvit satt, skall endast genom Samhällets tilltagande Varumängd , utvidgade Handel och växande Folkstock, samt genom det deraf uppkomna behofvet af ett likaledes ökadt Rörelse-Capital, ofelbart med tiden åter-; Ridd. och Ad. Prat. V B, I Afd. 57, Jg, 45® Den ij Amil. få sitt första Värde. Användes för mycken kraft, för att vinna skyndsamhet, blifva verkningarne alltid i ett eller annat afseende orättvisa. Naturen verkar säkert men långsamt. Det är icke genom tvångslagar eller posP tiva föreskrifter, som man understöder Myntets credit. Det har ännu aldrig lyckats att stadga förtroendet för offentliga löften genom det besynnerliga medlet, att högtidligen upphäfva redan gifna löftens förbindande kraft. Säkraste medlet att öka Landets Product, är .Närings-frihet i allmänhet. Lemnäs denna frihet, och hålles jemn hand öfver Penrtinge* Verket, så frambringar fliten det öfverskott, som småningom fyller Statens behof. örn detta allt delar jag med Höglofl. Stats* och Banco-Utskotten samma öfvertygelse, men vid tillämpningen af denna Theori, förekommer naturligen den vigtiga fråga : Uppfyller Finance-Planen det åsyftade ändamålet att stadga, fastän långsamt, Rikets Penninge-Verk ? Jag tillstår upprigtigt, det jag icke häruppå kan afgifva ett jakande svar. Mig förekommer som skulle den practiska delen af det sammansatta Utskottets Betänkande, icke äga samma fullkomlighet som den theoretiska. Det är möjligt, att mitt inskränkta begrepp misstager sig i denna slutföljd, och att mina tvifvelsmål lätt kunna undanrödjas, hvilket jag af upprigtigaste hjerta önskar, då jag nu, tor att uppfylla en medborgerlig pligt, går att framställa dem. Den 15 April.
Men lyckligtvis han fins, man kan hans verk förhåna, Han är, är öfveralt, och alltid, lik det måna Hafsdjur, som sträcker ut ifrån oformlig kropp I vågorna sin arm, der det styr fram sitt lopp,Han slingrar verlden all in i sina tentakler Ej är han ett utaf den gamla trons spektakler Med farfarslater, skägg och grin på barnadragen, Nej, han ett monstrum är, det värsta, som sett dagen. Han girigt slägtets blod med sina munnar suger, Han täres af begär, hans afund, jo, den duger. Han nycker har och hat och samvetsagg som blöda, Och skapar menskorna för att dem se n fa döda, Hans Eden endast är en snara, listigt spunnen Och all hans skapelse till intet sist försvunnen. Nu tvärt han ångrar brott, dem nyss han utfört har, Nu allt han vildt förstör, nu Noachs lif han spar. Och hvarför? Jo, för att det resultatet vinna, Att hans re ’ n födde son skall födas om af qvinna Och sedan dömas till en död som korsets tung Ja, ett original är alla kungars kung! Till marterdöden hän han sina trogna leder, Ty fröjd åt Romas pack och skökor det bereder. Han bränner deras kropp, han gjuter deras blod Och säger se ’ n en dag med skratt och lustigt mod: Du, sancte Per, skall bli min kyrkas fasta klippa. Så ser du honom säll med ögon, hvilka glippa, Till döden sända kall millioner menskor bort För att se ’ n med en volt dra fram en ny kohort. Väl dock ifall han blott begått de galna strecken, Men tankens klumpighet ej öfvergår ett tecken Hans händers, nej, hvad än om honom blifver spordt I nidingsverk, det är ett noll mot dem han gjort. Jag är alls ej, min vän, professor, en historisk Och vill ej taga an en ton, deklamatorisk, Jag vill ej rabbla upp för dig en utnött lexa, Om redan hända ting jag ej på nytt vill käxa; Men hvar en tanke tänds och hvar ett hjerta skälfver, Då lyckan, frihetfen kring dig sin maning hvälfver,När helst man mödar sig att kämpa för en rätt,
R:dr R:mt » anslaget till aflöning för Styrelsens embetsoch tjenstemän » » » anslaget till resor, undersökningar och expenser för allmänna arbeten » » medel, sorn tillhöra Albrecktssunds kanal » » medel, som tillhöra Nockeby bro-ombyggnad » » medel, som tillhöra Drottningholms bro-ombyggnad » » medel, som tillhöra brobyggnaden mellan Kyrkoch Skepps holmarne » 411: 59. 1,318: 75. 4,985: 66. 29: 10. 4,703: 55. Det uti förestående tabell, såsom oredovisade anslag, utbalanserade belopp af 16,610 R:dr 17 öre utgjordes af förskjutne kostnader för allmänna arbeten, nemligen: till Konungens Befallningshafvande i länen R:dr Kant 15,605: 88. » sjön Tåkerns sänkning » » 404: 29. » undersökningar » » 600: — Summa R:dr R:mt 16,610: 17. § 2. Af en vid den underdåniga berättelsen fogad förteckning å sådane arbeten, till hvilka Kongl. Maj:t under år 1858 beviljat statsbidrag, inhemtas följande: Arheten med understöd från: Beviljadt statsbidrag. Hiks-statens sjette liufvudtitel: Anslag. Lån. Tillökning i bidrag för väganläggning mellan Öhrträsk och Bjurholm i Westerbottens län 3,000: — Tillökning i bidrag för väganläggning på östra sidan af Kalix eif i Norrbottens län 3,000: — För reparation å chausséen vid Snickarkrogen i Stockholms län 3,000: Till ersättning för väg, anlagd mellan Offerdals kyrkoby och Lönnefors i Jemtlands län 4,000: För bidrag till flottbron vid Lidingön i Stockholms län 2,200: — —-—■ — Till väganläggning från Svartby till Bro och Wibby byar af Norrbottens län 2,500: — För strandskoning vid Walla by i Gefleborgs län 3,750: — Handelsoell sjö farts-fonden: