Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ex. ansett R. o. Ad. hafva skiljt sig frän det ifrågavar. ämnet, och att de yttranden, som sedermera af Hr von Hartmansdorff och Hr Ribbing blifvit afgifne, endast borde anses såsom reservationer emot det fattade beslutet. Hr von Hartmansdorff: Jag har icke afgifvil mitt yttrande annorledes än såsom en reservation emot R. o. Ad:s beslut. Hade jag velat bestrida den mening, sorn Hr Landtm, ansett R. o. Ad. hafva godkänt, så, hade jag talat runan proposrn framstäldes, men det får jag säga till Hr Ribbings ursäkt, att hit hafva vi icke kunnat höra någon förfrågan af Hr Landtm, om öfveriäggniugeu ansågs fulländad. Häruti hördes flere ledamöter instämma. § 37. Hr von Troil: R. Stms Revisorer hafva anmärkt, att, enl. hvad räkenskaperne utvisade, den af allmänna Hospitals och Barnhusfonden till de serskilda länen utgående andel i s. k. upfoslringslrjelp blifvit inom länen fördelad efter olika grunder, och i anledn. af denna anmärkn. har Otsk. tillstyrkt den ifrågavar. skrifvelsen. Det torde tillåtas mig, alt få upläsa någon del utur betänk. Sedan Serafimer-Ordens-Gillet uti dess afgifna förklaring omförmält de, rörtde dessa medels utbetalning under fordna tider utfärdade författningar, har Gillet vidare anfört: ”Att sedan genom Revisorernes berättelse Ordens-Gillets upmärksamlie t blifvit fästad derpå, att utdelningen af upfostringsmedlen i Skaraborgs län skett efter helt andra grunder, än som blifvit i enlighet med 7 § K. Instruktionen för Serafimer-Ordens-Gillet af d. 28 April 1791, till efterlefnad föreskrifne, serskild skrifvelse skulle till K. M:s Bef:h:de i nyssnämnde län afgå med erinran, alt ställa sig berörde föreskrifter till efterrättelser.”
« BancoOch StatsUtskotten hafva uti sitt yttrande framställt en Calcul öfver Götha Ca* nalDisconts utredning, som högst betydligen motsäger den af Götha CanalDirecfionen offici* elt framlemnade Beräkning och Plan till samma Utredning, hvilken, emot min väntan, man ej funnit för godt att alls omnämna, ännu mindre vederlägga, ehuru skillnaden är så betydlig, att då Höglofl. Bancooch StatsUtskottens beräkning visar en brist af 526,600 R:dr, så visar CanalDirectionens af Bolaget sanctionerade plan ett öfverskott af R:dr 195,000. Då äfven denna plan är tryckt, vill jag ej trötta Höglofl. Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet med ett vidlyftigt upprepande af summor och ziffror, utan får blott äran hänvw sa tili desse för hvar man tillgänglige officiJ elle handlingar, samt nämna, att hufvudsak^ Den 17 Martti, e. m. 149 liga skillnaden uppkommer af, att Utskotten funnit för godt annullera en Disctfntens fordran hos CanalByggnaden, för hvilken i alla fall finnes full tillgång nästan helt uti 11a varande Inventarier och Effecter; och att Directionen, äfvensom Bolaget, aldrig kunnat och aldrig kan sätta i fråga Lagarnes kraft och helgd, som genom för tillfället skapade och retroactift verkande Stadgar skulle kränkas, äf vensom öfverenskommelse^ och för bindelsers helgd, ännu heligare, uti Lagbundne och frie Samhällen, för den starkare, än för den svagare individuella förmågan att dem bryta. _ Och dessa grunder vägar jag äfven i dag, såsom medlem af Sveriges Lagstiftning, framställa för denna upplysta samling, såsom grundpelare för Sveriges sjelfständighet och bestånd ; grundpelare, som aldrig våldförts af en Lagstiftning utan de grufligaste följder, hvarom £ synnerhet våra dagar lemnat de dyrköptaste läror uti andra Nationers exempel j läror, som jag med säkerhet hoppas ej skola vara förlorade för Svenskar, om ock ett ögonblick Tide-' hvarfvets villor skulle kunnat verka på dea •
Län 550: „ aftappning af åtskilliga myror inom Hammerdals och Ströms socknar af Jemtlands Län 13,070: „ utdikningar af myror, tillhörande Moby i Bergs socken och byn Hvitvattnet i Rätans socken af samma Län . 1,258: „ dito af tjern och myror inom Marby socken af dito . 2,500: „ 7 st. myr-utdikningsarbelen i Lockne, Näs och Brunflo socknar af dito 1,799: —. — , aftappningen af en myr vid Grinninge by i Liths socken af dito . 1,230: „ sänkning af llungesjöarne inom Bodsjö socken af dito 1,875: „ utdikning af rör och ängsträsken i Öfver-Luled socken af Norrbottens Län 1,400: • „ sänkning af sjön Persöfjerden i Neder-Luleå socken af samma Län 1,860: Tillsammans Af den för större odlingsföretag inom medier sta och södra delar ne af Riket anvisade summa, 100,000 R:dr. För upprensning af Slad«-ån oell sänkning af Barknåre eller Griggebosjön i Hållnäs socken af Upsala län, lån 3,333: 16. samt anslag 1,666: 32. —■ Angående förräntandet af Riksgälds-Contorets i Banken innestående contanta behållning. (Reglementets 78 §). Då Fullmäglige vid sista Riksdags slut, jemte det för Riksgälds-Contorets förvaltning utfärdade Reglemente, emottogo det nya uppdrag, hvarom 78 § i samma Reglemente handlar, utgjorde Gontorets samlade och på dess räkning i Banken innestående contanta behållning ej mindre än 3,151,596 R:dr 8 sk. 7 r:st, Fullmäglige ansågo således för ett bland de vig tigaste föremålen för sin verksamhet alt, så vidt med begagnandet af härför bestämda utvägar sig göra lät, söka uppfylla Rikets Höglofl.
Ständer skulle täckas tillåta och fastställa, att af hela Bewillningsbeloppet i likhet med hwad, angående afgiften för Husbehofs-Branwmsbränningen i enahanda afseende blifwit föreslagit, mätte fa innehallas en procent af Uppbörden inom hwarje Län, för att uti Landt, Ränteriet insättas till Kgl. Stats, Contoirets disposition, sedan Kongl. Maj:t efter wederbörandes hörande i Nader behagat fastställa, huru mycket Uppbörds-Werten i hwarje Län eller de särffildte Tjenstemän hwaraf de bestå, böra antingen såsom löner eller särffildte arfwoden åtnjuta, eller hwad som erfordras till de förefallande särskildta utgifters bestridande, allt efter det olika förhastande Kongl. Maj-t pröfwar wara billigt och efter omständigheterne pa hwarje ställe afpassadt. Utffottet utbeder sig wid detta tillfälle wärdsanu mast, att särskildt innan Riksdagens stut, fa till Riksens Högloflige Ständer inkomma med den anhållan, att Riksens Högloflige Ständer hos Kongs. Mant i underdånighet föredrager, det Kongl. Maj:t t Nader täckes lata anbefalla införskaffandet af sadane Statistiska upplysningar, hämtade afwen fran resultaterne af den nu projecterade Bewillnings,Stadga, som i en framtid kunna lätta och gagna Riksens Högloflige Ständers och deras BewillnkngsUlffoltö åtgärder wid Bewillningars bestämmande. 2l2s Den zo Julii.
I sådana stunder träder i c k e främlingen öfver det gästfria hemmets tröskel, men då gro de korn, som skola blifva då knytas fastare de band, kommande släkten till välsignelse. * Amanda Leffler. En omhuldad klenod, * » Ett flickportrått ~Jfär jag for hemifrån i fjol, jag såg dig blek och mager och långbent i din korta kjol, och blott din blick var fager. Den tindrade, den lyste blå, och i dess djup stod skrifvet: Du Gud, hvad det är skönt ändå, det morgon) ' viska lif vet l Till evigt kvinnligt fanns ej än hos dig en gryning vaken, men väl en öfverlefva, sen den tid då man gick naken. Den lek vi lekt i sol och snö var munter barnlek baraNär sist jag kom och tog adjö, du neg och lät mig fara. — Jag kom igen, jag fann dig kvar, men ej densamma var du. Fast tiden ilat lätt och snar, en annan prägel bar du. Den bruna locken, som spreds ut för vinden förr i tiden, den lag nu i en grekisk knut i nacken vackert vridenOch midjan, som du fordom gett en obekymrad lutning, hölls nu med tillhjälp af korsett i rak och spänstig gjutning. Det låg en stämning öfver dig af ljusa junidagar, då det är sol på våg och stig och blom i alla hagar. Du fått en trollmakt, hvilken sög mitt blod ur hjärtedjupen och dref upp pulsen feberhög och sammansnörde strupen. Jag var beredd på spratt och gräl, men som i farans närhet förvirrad bäfvade min själ inför din anblicks skärhet. Af snärtan ifrån forna dar i ystert korta kjolar blott blicken än densamma var ur samma ögonsolar. Den tindrade, den lyste blå, och i dess djup stod skrifvet: Det är ju jag från topp till tå, gå mig blott in på lifvet!] » D e d ä r! » » Hvad sådana? » menar farbror? » » O c h det jag några nämna en, är? » » Ditt stygga lynne. » Ellen slog ihop händerna. » » Snäll o c h präktig, j a! Det insåg du n o g också, Ellen, neka inte!
Deremot hade samtlige öfrige i ämnet hörde personer och embetsiuyndigheter i underdånighet tillstyrkt och förordat haus förevarande begäran, enär genom bifall derå sökanden skulle försättas i tillfälle alt ät sin mekaniska verkstad gifva en utvidgning, som alltid blefve för det allmänna gagnelig, dels genom åstadkommandet inom Riket af behöfliga större machiu-arbeten, dels ock genom en mängd arbetares nyttiga sysselsättning; — varande derjemte af Borgmästaren Hallström uti hans inom Magistraten afgifna skiljaktiga yttrande, anfördi,' att för den utvidgning af Munktells mekaniska verkstad, som i hans underdåniga ansökning uppgifvits, erfordrades såsom ett oundgängligt vilkor att verkstadens egare jemväl innehade hamnplats, i likhet med andra dylika anläggningar inom riket, emedan i annat fall, och derest de machiner, som vid verkstaden koinme att förfärdigas eller iståndsätlas, skulle utoch inlastas vid stadens blifvande hamn på vestra sidan af ån, dessa effekter mäste emellan verkstaden och hamnbryggan, med dryga kostnader, landvågen forslas öfver alla de vid Carl Gustafs stad befintliga broar och den damm, som på kronans och stadens bekostnad underhållas; att dessa broar härigenom koinme att hastigt förslitas och möjligen icke ens skulle bära tyngden af de grofsta lokomotiver och ångmachiner, som uti verkstaden förfärdigas; samt att ehuru
St. efter granskning godkänt eller lemna t oanmärkt, bör anses hafva vunnit decharge i afseende på det granskade, och ingen ny, till ansvarighet förbindande granskning af nya Ständer i samina mål vara tillåten; dock bör, oaktadt den af R. Sirs Utsk. eller revisorer förrättade generella öfversigt af statsmedlens utdelning, det åligga vederbörande erobetsmän att verkställa den speciella revision, som dem, i kraft af deras embelsbefattning, tillkommer.” LagUtsk. har utan tvifvel ansett den 11 §:n ansvarighetslagen öfverflödig derföre, att den 76 §:n Riksd.Ordn. afhandlar samma ämne och att den ensam alltså vore tillräcklig. Jag tror likväl, att förenämnde 11 § bör bibehållas för sin bestämdhets skull, emedan der står: ”hvad emot Stats råds-p rot. intill den dag då riksdag börjas” etc. Denna bestämdhet och tydlighet innefattas icke i den 76 §:n Riksd.Ordn., och det skulle vara skada, oin ej en sådan tydlighet funnes. Det har inträffat, att man under sjelfva riksdagens lopp infordrat Statsråds-prof. och velat granska dem. Hvartill en sådan granskning för ögonblicket, under det att tänkesätten äro upprörda, ofta uppretade, möjligtvis kan leda, del torde en hvar af R. o. Ad:s ledamöter inse. När granskning af Statsrådets åtgärder ar medgifven och skall ske, så är det väl skäl alt den först äger rum sedan ögonblickets hella svalnat, och att man ej dagen efter sedan en sak förevarit hos Konungen och blifvit bekant för Ständerna, tager densamma under skärskådande hos de sednare. Jag anhåller således-, att R. o. Ad. matte instämma i PresteShs beslut att bibe - D c ti 7 A piil. hålla ii §:n i nu gällande ansvarighetslag, med det tillägg, som nämnda RiksSt. dervid fogat. Gr.
Jag hoppas endast att Riksens Ständer i denna skrifvelse skola igenkänna uttrycket af en god Konungs afsigt att gä tidens önskningar till mötes, hvilka, ehuru tvänne Riks-Stånd redan afslagit frågan om offentlighet vid sina öfver]äggningar, likväl, enligt min tanka, ej äro tvetydiga, Herr von Hartmansdorff". Jag beklagar mycket, att jag icke uppfattat Friherre Cederströms yttrande så tydligt, som både han och jag sjelf skulle önskat. Men om det ej är tillåtet för en enskild Riksdagsman att upprifva ett redan fattadt beslut, så lärer det icke heller Vara tillåtet för Ståndet i det hela, emedan jag ej inser huru Ridderskapet och Ådeln skulle kunna gemengamF besluta något\ hvarom ingea Den *3 Maji e. th. dess Ledamot särskilt finge tala. Jag erkänner och vördar Kongl. Maj:ts i detta fall ådagalagde Landsfaderliga afsigt att gå tidens fordringar till mötes; men ehuru lifligt jag enskilt önskat att offentlighet måtte införas vid våra öfverläggningar, skulle jag ingalunda vilja att det skedde på ett olagligt sätt, och kan således icke instämma i den mening Herr Lefrén och Grefve Spens yttrat, att saken genom nya af den Nådiga skrifvelsen föranledda motioner, åter kunde bringas å bane, ty sedan motionstiden är förbi, och Kongl. Majit icke gjort någon Projmsition, äger den enskilta Riksdagsmannen icke mera ingifva nya förslag. a Herr Rosenblad har åberopat det ånnu på bordet hvilande mål, som Lag-Utskottet handlagt, rörande offentlighet vid Riks-Ståndens öfverlåggningar. Men om jag ej alltför mycket bedrager mig, angår det icke sjelfva offentlighetens införande, utan blott sättet att straffa de förbrytelser, sorn, i händelse offentligheten blefve beslutad, kunde komma att äga rum; och innan den sednare frågan år afgjord, synes ej den förra kunna till pröfning upptagas. Hvad åndtligen behandlingen af detta ämne beträffar; öfvergår jag till Grefvarne Mörners och von Schverins mening, att Kongl. Maj ts
Direktionen för härvarande Navigations-skola, att inkomma med utlåtande öfver de af Rikets Ständers Revisorer under den 14 Oktober 1862 gjorda anmärkningar vid Hernösands Navigations-skolas räkenskaper för år 1860; och får, till åtlydnad häraf, Direktionen i ödmjukhet anföra följande: Hvad angår den i § 3 framställda anmärkningen, kan Direktionen endast afgifva den förklaring, att de effekter, hvilka blifvit i räkenskaperna afförda och hvarå förteckning härhos bifogas, vid af tvenne Direktionens ledamöter i enlighet med Kongl, reglementet verkställd inventering befunnits genom bruk förslitne och oduglige samt af intet värde, hvarföre de ock, med Direktionens bifall, i räkenskaperna afförts. Beträffande den i § 4 gjorda anmärkningen, att värdet af skolans från år 1859 ingångne inventarier upptagits till endast 3,851 R:dr 6 öre, i stället för 3,875 R:dr 6 öre, får Direktionen i ödmjukhet upplysa, att genom räkenskapsförarens vid här ifrågavarande tid inträffade sjuklighet den anmärkta felaktigheten i hans räkenskaper egt rum, hvarför Direktionen får äran aflemna en ny och riktigt utförd räkning, hvarvid Direktionen tillika torde böra anmärka, att Direktionen utaf här befintliga räkenskaper funnit, att inventarier under år 1860 ej inköpts för mera än 14 R:dr 75 öre, hvadan behållningen vid detta års slut således rätteligen utgör allenast 3,889 R:dr 81 öre. Slutligen får Direktionen äran andraga, att som behållningen från föregående året i 1861 års räkning oriktigtvis blifvit upptagen till 3,889 R:dr 6 öre, i stället för 3,889 R:dr 81 öre, Direktionen får i ödmjukhet härhos insända en ny af tillförordnade ordinarie läraren uppgjord räkning. Hernösand den 6 December 1862. J. af NORDIN. JON SJÖDIN. P. S. HUSS. F. J. HALÉN.
Denna svårighet har också vållat, att ehuru dyr capitalräkningens ärliga tryckning är; så finnas dock ganska få, som bry sig omatt läsa henne och att R.St:s Revisorer hafva, för att kunna framlägga sammanhanget för R. St., h>åst göra omslut deraf och infoga dem i deras berättelser, hvilket Frih. Palmstjerna, såsom ordförande i statsrevisionen nog erfarit. När nu Utsk. icke har uppgjort förslag till någon bestämdare anhållan, än den, som här upptagest så hemställer jag, pä det att icke hela frågan må förfalla, det R. o. Ad. måtte utesluta orden fullständigare, men deremot behålla Ulsk:s hela öfriga förslag. Någon tvekan om livad som i detta fall brister, lärer väl icke kunna uppstå efter de många anmärkmr, som i detta fall vid flera riksdagar blifvit gjorda. Om man blott vill jemföra denna räkning med den redogörelse, som årligen Den 22 Februari. 391 lemnäs från Banken; så finner man svårigheten att förstå den förra och lättheten att i den sednare, på runstycket se huru ställningen förändrat sig. Frih. Cederström, Jacob: För min del skulle jag önska, om en sådan skrifvelse afgår, som den siste talaren föreslagit, att densamma mätte vidfogas en begäran, att Svenska räkenskapsåret skall blifva lika med uppbördsåret, så att alla räkenskaper afslutas med den sista April hvarje år och börjas med den 1 Maj. I samma stund som denna förändring blir gjord, vinnes också det af Hr von Hartmansdorff åsyftade ändamål om förenkling af rikshufvudboken, men utan denna förändring, är det icke möjligt förekomma, alt inkomster och utgifter mäste balanceras om hvarandra, så att man genom subtraclion och addition måste skaffa sig reda på det verkliga förhållandet. Hr von Troil, Sam. Gustaf:
Brandstods-Bolag, Länens, angående väckt fråga derom att deras obligationer måtte få uti allmänna kassor emottagas eller belå nas: B. X. 219, 247, A. 247- Braunerhielm, Ferdinand, dess yttranden: 111. 120; IV. 414, 419, 462. •—, angående förslag till allmänna vilkor och stadganden i afseende på de under detina Riksdag beviljade statsbidrag till dylika arbetsföretag m. m.: B. VII. 224, 301, 343, A. 343; E. IX. 231. Broman , Per Gustaf, Garnisons-Läkare, Doktor angående pension åt honom; motion af Friherre Fabian Wrede: se Motioner. Bruk , angående förändrade bestämmelser rörande successione-rätten till under bruk skatteköpta hemman: B. VII. 272, 357, A. 357. Bruksegares representations-rätt, angående: se Riksdags-Ordningens 14:de §:s 5:te moment. Bruncrona, O. A., Ofverste, angående pension till hans efterlemnade euka; motion af Friherre Axel Gabriel Leijonhufvud: se Motioner. —, angående pension på Allmänna lndragnings-Staten för hans enka oell ogifta döttrar (Kongl. Proposition): lil. 12, R. 12 (se vidare Stats-Utskottets Utlåtande N:o 152, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Nionde IIufvud-Titel). Bräunerier, angående bränvinsbrännings bedrifvande endast i större sådane; motion af Herr Carl Hampus Montgomery: se Motioner. Bränn-materiel, angående åtgärders vidtagande för beredande af kännedom i skogshushållning samt i sättet för' torfjords förädlande till -: B lil. 14, 53, A. 53. Bränn-lorf, angående Friherre David von Schulzenheims anhållan att uti Ridderskapets oell Adelns klubb-lokal få förevisa åtskilliga prof derå samt hålla föredrag öfver beredningen af detta brännmateriel m. m.: III.
Det stadgande, Utskotten föreslagit, pag. 36, rörande sådana enskilda Banker, som redan uppstått, är bifallet af Riddersknpet och Adeln samt Preste-Ståndet, men dels uteslutet och dels afslaget af de öfriga Stånden; förslaget pag. 36, rörande Bolag, som ingås i ändamål att bedrifva uppoch utlånings-rörelse, utan dermed förenad rättighet att utgifva tryckte eller graverade sedlar, är bifallet af Presteoch Borgare-Stånden, men dels uteslutet och dels afslaget af de öfrige Stånden; och Utskottens hemställan, pag, om ansvar för efterapning och förfalskning af enskild Banks tryckta eller graverade Creditsedlar, är gillad af Ridd. och Adeln samt Preste-Ståndet, men dels utesluten och d<ds afslagen af de öfrige Stånden; hvadan dessa 3:ue frågor, enär de hvarken utgöra delar af Lagen för enskilde Banker eller finnas stå i något oskiljaktigt sammanband med densamma, torde böra anses hafva förfallit. Behofvet af den i Utlåt. N:o \ slutligen föreslagne underd. framställning till Kongl. Maj:t med afseende på den händelse, att Kongl. Majit skulle vägra Nådigt bifall till Rikets SLänders hemställan, om antagande af Riksdaler Curant såsom mynt-enhet, har numera upphört, sedan Kongl. Maj:ls Nådiga Svar i berörde ämne till Rikets Ständer ankommit, och de i Rikets Ständers blifvande förslag till Privatbank-Lag förekommande penningebelopp följaktligen böra i annan myntsort uttryckas. Stockholm den 18 April 1835. STOCKHOLM, tryckt i Ecksteinska Boktryckeriet 1S35. Bil, till Bancooch Lag-Utsk. Mern. Sammandragen jemförelse emellan Riks-Ståndens beslut i anledning af Banco och La g-Utskottens Utlåtande N:o 4- Ull »tu 11(1 c t N:o 4. Bidderskapet och Adeln. Preste-Ståndet. Borgarc-Standct. Bonde-Stå lidet.
Skulder till Landtränterierna för förskott och öfverlefvererin gar 22,778: 37. 3. — Anslagne , men ej liqviderade Premier, till Salpeter Plant]adors anläggande efter Österbottniska ■ methoden 8,845. Skuld till Wadstena Krigsmanshus Cassa 4o: 3o. 5. 32<3qo; ,4. 6. KronoUtskylds ersättning - till Verkmästare och Drängar 656: 31. 4- Pensioner och Gralialer till afskedade Verkmästare 1,261: 33. 8. Gratiiicationer och Heders belöningar 20. — Käril, Spik,Segelgarn och Lack till förvarande af lefvererad Salpeter 1,945:42.10. UppbördsKostnader. 4j°99: i9- TransportKostnader 4,222: 22. UppbördsLängder 45:42.— Skrifmaterialier och Expenser 27. Upphandling af lefvererad Salpeter utöfver Gärden i43,4i3:27. 2. Och då härifrån afdragast 1826 ars Inkomster ; Lösen för Salpeter-Skatt, som ej blifvit in natura lefvererad R:dr 113,585: 46.10. Observationsmedel • 4^°’ 47' Åter debiterade medel 22: 2.4. —,34,3a8: 23,— visar sig, att Utgifter ne öfverstigit Inkom sterne med R?dr 44j42.3’ 2^‘ Till år 1827 utbalanceras Tillgångar} SalpeterFondens Fordringar; Utlånte Medel —- Capital ocb Räntor R:dr o5i,52i; 1.10, Innestående SalpeterMedel: 1 Landet 1,524: 35.— I LandlRänterierna 19,907: '9-IO21,432: 6. ren Ulbelaldte, oliquiderade Förskott 58,144?
Statsiånesystemej men nya capitaler skola ej på sådant sätt tillkomma. Detta exempel talar således icke för ett Statslånesysteme i pappersmynt, utan att tillika erinra om den oordning i allmänna pennipgeväsendet, som utan tvifvel utgjordt den förnämsta orsaken till all den förlägenhet, hvaröfver man klagar. 4tde Frågan: Skall ett på fast egendom grundadt Hypothek-system införas eller ej? Svar. Om det af en närmare undersökning upplyses, att den enskildta crediten oundgångeligen erfordrar ett sådant stöd , så lärer det böra“vidtagas. Det blir icke Sratscrediten sorn dervid ålites; det är blott genom en sammansättning af de enskildtes , som en sådan Den 7 April f. nt. kraft skulle tillvägabringa, hvilken i sine isolerade delar icke kunde göras gällande, 5:te Frågan: Hvilka äro de grunder hvarpå ett sådant skall byggas? Svar. Säkerhet och garantier. Tydlig visshet att capitalet, ej undergår förändring, i följd af myntets fluctuation, således äfven här myntbestämningen till ett vilkor: full säkerhet att räntan på dagen utfaller, samt möjlig amortissement, fastän långsam, så att skulderne efter hand i framtiden afbördas. 6*.te Frågan: Skola ränte-coupons å hy polhekssedlarne löpa serskildt eller ej? Svar. Från den stund räntan å en hypotheks-obligation förfallit, så är den räntecoupons som bestämmer beloppet för den gången, att anse alldeles lika som penningar, så vida nemligen förenämnde vilkor iagttages, att inlösen sker på dagen: derföre svaras ovilkorligen Ja på den frågan. Vill någon före förfallotiden i liqvid emottaga en sådan räntecoupon, så må den couperas: den kan aldrig få tvungen cours såsom mynt. Tredje A]delningen. issta Frågan: Skola FilialDisconter in rättas eller ej: huru stora creditiver skola tressa erhålla? Den 7 April f. m. Svar. Donna fråga är alldeles underordsisti de hufvudsakdga öestamningarne för Financ-relen ligen.