Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ulsk, Utlåtande, N.o SS. 7 alt en, med den ifrågavarande likartad, motion redan vid sistförflutna Riksmöte blifvit af numera aflidne Riksdags-fullmägtigen Anders Danielsson väckt inom Hedervärda Bonde-Ståndet, och derifrån remitterad till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, som i ett under N:o 47 afgifvet Betänkande sig utlåtit, att, ehuru Utskollet insåg och erkände de stora olägenheter i omförmälde afseende, som ega rum i Elfsborgs Län och andra orter, der olika corpser äro indelda, likväl och som, efter Utskottets tanka, ändring derutinnan icke kunde till vägabringas utan rubbning i Indelnings verket, hvilket åter voro ett ämne af den vidtomfattande och ingripande egenskap, att, för vinnande af sådana partiella fördelar, hvarom frågan vore, någon till en dylik rubbning ledande åtgärd icke syntes böra vidtagas, så ansåg sig Utskottet icke kunna tillstyrka, hvad Anders Danielsson föreslagit. Och då motionären nu icke anfort några skäl, som, efter Utskottens öfvertygelse, kunna leda till afvikelse från innehållet af ofvan upptagne Utlåtande, som af Rikets Ständer godkändes, få Utskotten hemställa, att den af honom nu väckta frågan måtte förlalla. Stockholm den 6 November 1840. Ånk. till Exp. Utsk. den d. g Nav, lil. 11 f m. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om af skaffande af fotmötena vid Indelda Cavalleri-Regenientcna m. m.
Löfås silfververks drift, samt de i afseende derå från och med år 1840 till och med år 1843 vidtagna åtgärder, halva Rikets Ständer inhemtat, att värdet af de i och för behöriga drifvande! af berörde silfververk från Stats-Verkets sida utgående förläningar och förmoner kuside uppskattas till 1,900 R:dr för året, under det den från verket till kronan influtne tionde för de nämnde åren utgjort allenast 68 R:dr 21 sk. 1 r:st. i silfver, eller i medeltal för året 17 R:dr 5 sk. 3i r:st i silfver, motsvarande 45 R:dr 30 sk. | r:st B:ko, hvaraf synes, att Statens inkomster af silfververket ingalunda äro ställda i jemförligt förhållande till de uppoffringar, hvilka, till understöd för detsamma, å det allmännas sida ega rum; varande i omförmälda ändamål silfververkels innehafvare tillför - 462 Expedltions-Vtskotlels Förlag till und. Skrifveisej N.-o 183. Säkrade följande förläningar och förmoner, nemligen: räntan af Löfås gård, mantal; förhöjning å 600 stigar kol; 300 stycken dagsverken; kronotionue-spanmål, hvilken ej får öfverstiga 200 tunnor och hvarifrån hör dragas den lösen, som, i följd af Kongl. Maj:ls Nådiga Utslag den 18 Mars 1829, skall erläggas med 1 R:dr i silfver lör hvarje tunna; de så kallade Vindhästmedel, som af allmogen i Skedvi och Husby socknar samt Finsta fjerding i Hedemora socken utgöras med 4 sk. för hvarje Vind-häst-dagsverke; en spann aska utaf hvarje mantal i Finsta fjerding, samt slutligen nytljanderätten af en krono-allmänning om 1,104 tunnland 2 kappland skogsmark.
Arbetsplan för lancSsorte~1, Länsombud emottager från stipendiekomith i $tockholm 200 insamlingslistor, eller, om ombudet s&amp; önskar, flera; hvarje lista ar bwHknad för 10 personer, bidragande med 1 krona irligen i 5 år. Obs. Forsta insamlingsåret löper fran den 1: sta oktobcr 1887 ' till den 1: sta oktober 1888. Lansombudetc uppgift &amp; i vidare: att genom vänner och vans ranner, skriftligen och muntligen, s h inom linet rinna insamlare, lirilka emoliaga lisfor och skrifter m. m.; att anskaffa lokalombud i hvarje stad eller folkrikare plats inom lanet och till dessa ombud leinna listor till utdelning, jemte skrifter rö- rande stipendiesaken; att uppteckna namn och adresser i l vidtalade lokalombtnd och a de personer lansonibudet sjelft anmodat att vara insamlare, afvensom de intdelade listornas nummer; att årligen, dels af lokaloinbuden och dels af de insamlare linsombudet sjelft skaffat, uppbära, piitera samt bokföra alla å listorna. inom hela länet för året insamlade penningar jemte möjligen upplupna räntor, samt insatta dem i allmän penningeanstalt å Fredrika-BremerFörbundets stiperidiekoniités uppoch afskrifningsräkning; att efter silunda afslutacl &amp; rsuppbörcl, ' under loppet af november månad öfversanda hela beloppet jemte rantor i assureradt bref till Fredrilta-Brerner-Förbundets stipendieliomité, Stockholm. Med penningförsändelser skall följa redovisning, inppsatt enligt lemnadt formulär.
Hennes fosterföräldrars äfven kort derpå inträffade död, bidrog betydligt att nedslå hennes sinne; deras fortfarande ömhet visade sig ännu i det testamente de af all sin egendom gjorde min mor. Dock, tiden, tiden, helar ju hvarje sår; med dess tillhjelp upplefde mina föräldrar åter lyckliga dagar, slösade sin ömhet och trogna vård på mig, deras alltför lyckliga barn, samt njöto med föräldraglädje af den fröjd mitt barna sinne kunde bereda dem. Jag förbigår nu flere år, fördunklade af intet moln; tvertom, nya solar hade ländt sin bana uppå min lefnads horisont. Jag hade redan fyllt mitt sjuttonde år, då min fars munterhet synbarligen började aftaga, och han ofta sågs förfallen i dystra tankar; min ömma mor som ej kände anledningen till hans bekymmer, men obeskrifligen smärtades af att se honom lida, erhöll en dag, på förnyad tillfrågan om orsaken dertill, det svar, att en betydlig borgen, den han för en af sina vänner, en allmänt rik ansedd man, ingått, genom dennes oförmodade obestånd, samt den andra borgesmannens förutskedda uppsägning af vidare ansvarighet, nu ålåg honom ensam att afbetala, hvarigenom han, oberäknadt de öfriga förluster han i dylika fall tid efter annan gjort, såg sig bragt till tiggarstafven.
Om, till godtgörande häraf, beräknas hvad som från Banken, inom 1828 årsslut, blifvit lefvereradt, dels såsom räntevinst och dels afbetalningen på StatsVerkets Skuld, tillhopa 1,249,762: 3o 1. Återstå R:dr 1,535,79!: 46. 4- Denna Summa af R:dr i,535,7g3: 46. 4- l>a1' alltså, ifrån och med år 1824 och till 1828 års slut, redan blifvit påkostad Canaler och Strömrensningar, samt kommer att ytterligare tillökas med 3 proc:ts ränta, ifrån den 1 Januarii 1829, å så stor del af de, utaf R:g:sContoiret uti 3 ProceutsLånet insatte och sistnämnde dag, balancerade 1,646,000 R:dr, som då icke var till Städer och Upsala Akademi mot ränta utlånad. Att R:g:sContoiret utaf sine contante tillgångar kunnat umbära och uti 3 proc:ts-lånet låta innestå en så ansenlig summa, som den sistnämnde, oaktadt på R:g:sContoiret enskilda CapitalSkulder blifvit, emellan den 1 Januarii 1823 och samma dag innevarande år 182g, afbetalte icke mindre än 1,271,743 R:dr 38 sk. 8 r:st, samt på Mindre Creditivet utgifne och uti R:g:sContoirets Räkenskaper afskrifne 372,015 R:dr 28 Stats-Utskottets 2 sk., dertill har Utskottet ansett sig böra uppgifva luifvudsakliga anledningarne, nemi. i:o En del af NummerLotteriels Behållning har blifvit afleinnad i contante medel, till belopp af 120,272:9.11. 2:0 Från Statsverket lefvererade Öfverskottsmedel ... 1,497,021: i3. 7.
Den sorn afslår Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskms utlåt. N:o 83, i anledn. af väckte frågor, dels om biskopsembetenas indragning och dels om reglering af de utaf biskoparne inucbafvaiule löneföruioner m. m., voterar ja; 196 Den 9 April f. m. den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, kommer Ulsk:ns förenämnde utlåt, att återremitteras. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 55. Nej — 41. Lades på bordet följande från Utskm inkomne utlåtm, betänkm och mern., nemi. från Bancooch Lag-Utskotten: N:o 2, i anledn. af gjorde anmärkmr vid Utskrns betänk. N:o 1, med förslag till lag för enskilde banker samt villkoren för dessas rörelse; Lagsamt A lim. Be-sv.- o. Ekon.Ut sk o t ten: N:o 31, i anledn. af väckte frågor om ändringar och tillägg uti K. förordningen om prestval d. 1 April 1843; N:o 32, i anledn. af väckt motion om inskränkning i tiden för besvärs anförande öfver sockenstämmobeslut; N:o 33, i anledn. af väckt fråga om återupplifvande af 10 cap. 8 § Byggn.b:n; N:o 34, i anledn. af väckt fråga om upphörande af Kammarcollegii domsrätt i vissa ekonomiska mål; N:o 35, i anledn. af väckt motion om åläggande för sockennämnd, att draga försorg om den i K. förordn. d. 9 Nov. sisth år föreskrifna inteckning af lifstidsstädja och undantagsaftal; Stats-Utskoltet:
Han har gjort det dels genom särskilda afhandlingar, dels genom de samtal, som föras på jaktslottet i Nerike, där hofmarskalken Hugo Löwenstjerna kring sig samlar sin ungdomsskara och den underlige grannen från Råbäcken, Rikard Furumo, hvilken läser upp de dikter, som tillsammans bilda Törnrosens bok, dikter, dem Rikard under samtal med sina åhörare äfven utlägger.1 Almqvists medvetna sträfvan inom konsten är att upphäfva alla bestämda former för de olika diktslagen, epos, lyrik eller drama; att finna nya, för hvar dikt alldeles egna uttryckssätt. Han har sålunda lyrik utan rim eller meter, stämningsdikter på prosa, dramer, där känslans, icke handlingens utveckling är det väsentliga. Han söker en stil, som ständigt skall växla, emedan den bör modulera sig efter hvarje nytt ämnes egen ton. Ju mer stil och ämne sålunda blifva ett, dess mer äkta är konstverket, och det bästa bevis på, att detta fått sin säregna, karakteristiska daning är dess oöfversättlighet. Den som en fin doft utbredda stämningen, detta är det betydelsefulla, icke om dikten äger lokaleller tidsfärg, om den följer lagarne för lyrik eller dramatik. Den äkte konstnären erhåller den äkta skönheten som en gåfva: en gudomlig blixt träffar den utvalde, och han lyder. Så blir hans skapande sann konst; annars är det endast en onaturlig kopia af en, möjligen i hvar enskildhet riktigt återgifven, verklighet. Lifvet är ingifvelsens innehåll. Den, som ser djupt in i tillvaron, ser denna i så ädel gestalt, att den öfvergår allt konstmakeri. Intet i naturen är lågt, intet högt i och för sig, i fall det ses från den artistiska horisonten. Konsten ger den högsta uppenbarelsen af lifvet, ja den enda fullt uppriktiga. Men ser man ej det hemlighetsfulla, underbara i lifvet, då blir konsten lumpen, en falsk realism. Ser man icke naturen, då faller man in i konventionela beteckningar, konstlade symboler, en falsk idealism. Konstnären skall akta sig att bringa sin skaparedrift in under reflexionen, bör ej arbeta med något mål, endast själf vara ädel; då kommer hans konst att bäras af ädel ingifvelse.
Och den grundlags-förseelsen synes mig ligga derutinnan, att en så djupt in - Allvnänna Besvärsoch EkonomiLtskottets Betänkande, N:o 76. 7 gripande förändring i ett helt Stånds röstnings-privilegium icke blifvit i den ordning beredd och så Ståndsvis antagen, som del i 114 § Regeringsformen föreskrifves, ytan fastmera liksom tvångsvis medelst Utskotts-förstärknjng beslutad och anbefalld i ekonomisk lagstiftningsväg — något, som icke heller kan vara för de öfriga Riks-Ständen likgiltigt, om eljest äfven här gäller, att om en lem lider, så lida alla lemmarna med. Korteligen: Ett Utlåtande, som således lider af det dubbla felet, att man i en så vigtig samhällsfråga dels har gjort, hvad man icke bordt, och dels icke gjort, hvad man bordt, — ett sådant kan jag för min del icke biträda.” H:o Auk. til] Exp.-Utsk. d. 31 Mars 1854, kl. 1 e. m. Betänkandej i anledning af vackt motion om förändring i sättet för utarrendering af de s. k. Akademioch Hospitalshemnia/ien i Skåne Under åberopande deraf, att genom Kongl.
Ehuru jag icke är någon vän af pressjästbereduiugen, sådan denna bedrifves, enär otvifvelaktig! är, alt bränvinsbränningen är hufvudsak och jäslheredningen bisak, hvarom jag varit i tillfälle att öfvertyga mig, tror jag likväl, alt de 6 pressjäst til I vei'karne stödja sina rättsanspråk på K. Resolut., som ovilkorligen tillförsäkra dem, all, under den tid nuvar:de bränvinsförordn. gäller, få, då bränvinsbränning eljest icke är tillåten, använda sin bränvinsbränningsredskap. lag tror nemi. ali dessa K. Resolut, icke kunna återkallas, och alt det icke heller vore lämpligt, att R. St. derom göra underd. anmälan, helst genom den nya för f,ittn:n, som jag hoppas må blifva gällande, förekommes all pressjästberedning under den lid af äret, då bränvinstillverkning är förbjuden, och följaktligen äfven de missbruk, hvarom den siste (alaren ordat, .lag anhåller om bifall till Ulsk:s förslag. Frih. Raab, Adam Christian: Det finnes ingen ledamot i Disk., som icke skulle velat bifalla motionen, så vida sådant varit möjligt; men ett är frågan om, hvad man vill, och eli annat är, hvad man skäligen kan och bör göra. Frih. Cederström har öpnat debaiten. Han har troll, att motivet för Ulsk:s förslag varit vördnad för konungamaklen. Jag får förklara, att jag hoppas, det Serskilda Dtsk., likasom hvarje annat, har denna vördnad för konungamakten, och att de icke vilja tillintetgöra dess bud och befallningar. Här är likväl icke fråga om denna vördnad, som vi alla skola hysa och hysa, utan här är fråga om enskild mans rätt, om utredning af rättstillståndet i landet, och det lärer väl svårligen kunna förnekas, att ju enskild mans räll är af denna frågas utgång beroende.
Berörde Memorial, hvaruti Banco-Utskottet hemställt: ”Om icke Rikets Ständer skul”le finna lämpligt, att en emot förlusten svarande summa af tillhopa 3,^33 R:dr 16 sk. ”må blifva i anslagsväg tillagd de ifrågavarande Academierna, Collegierna och alllmänna Inrättningarna, jemlikt hvad, efter ”fördelning, i raon af medgifv-et utvexlings”belopp, hvardera bör tillkomma,” är af Hedervärda Bonde-Ståndet den 1 g Februarii bifallet. Högvörtliga Preste-Ståndet liar 6 Banca-Utskotte.ts Utlåtande IV.-o i3g. under samma dag, derå lemnat bifall, med förklarande tillika, att ans/aget må utgå af Hankens årliga vinst, innan elen till Riksgälds-Contoiret ingår, deruti de öfriga RiksStånden blifvit inbjudna att sig förena, men inbjudningen icke antagit. Af Vällofliga Borgare-Ståndet är Memorialet den 22 Februarii afslaget; och Högloft. Ridderskapet och Adeln har den iprde Februarii återremitterat detsamma, på grund af anmärkningar, innefattande: af att af Utskottet borde bestämmas, huru stort belopp utaf ersättningssumman skulle tillkomma hvardera Academien; och R) att, som det icke funnits i Memorialet uppgifvet, hvarifrån ersättningsmedlen skulle tagas, Utskottet alltså mätte bestämma, det ersättningen utgår af Bankens behållna Räntevinst, eller ock hvarifrån den i annat fall kommer att tagas.
Stockholm den ar Februari 1833. (£. S!J P. Brändström. 52 Transsumt af Protocollet, hållet i Kongl. Majrts och Rikets Commerce-Collegium elen 8 Juni 1836. Närvarande: Herr t. f. Presidenten och Commendören Skogman, Herr Vice Presidenten och Pnddaren Quiding, Herrar Commerce-Rculen m. m. Leyonmauck, och Bergius. S. D. Från Kongl. Collegii beslut i fråga om rättighet för Herr KammarRådet Jacob Adolph Brandel, hvilken, efler vunnen befordran till nämnde embete, den 27 sistlidne April upphört alt bestrida sin uti Manufactur-Discont-Contoret innehafda Kammarskrifvare-beställning, alt under den tid, han komme att å sin Kamraar-Rådslön aftjena begrafningshjelp, fortfarande uppbära Kammarskr'ifvare-lön i Manufactur-Discont-Contoret, var Herr Commerce-Rådet m. m. Leyonmarck skiljaktig och förklarade, att, då Herr Kammar-Rådet Brandel den 27 sistlidne April frivilligt sin tjenstebefattning i Manufactur-Discont-Contoret sig afsagt, hvilket Herr Commerce-Rådet icke kunde anse annorlunda än som ett afskedstagande från samma tjenst, och då Herr Kammar-Rådets utnämning till berörde embete icke heller var en befordran från Kammarskrifvare-beställningen i Manufactur-Discont-Contoret, utan från Kamererare-tjensten i Kongl. Kammar-Collegium, för hvilken tjenst han särskild lön på samma Kongl. Collegii stat innehaft, Herr CommerceRådet för sin del ansåg Herr Kammar-Rådet Brandels i ManufacturDiscont-Contoret innehafde Kammarskrifvare-lön böra med April månad detta år upphöra. År och dag som ofvan. Ex Protocollo. yl. Brändström. rcam&vuiiiboi TILL # 0 0 C & t än ber, ANGÅENDE Banco-Verket ftf fttfuts
Vår; men ehuru ringa utsigterne kunna vara, att genom någon de afgifrte anhiärkningarnes ytterligare Utveckling klinna åstadkomma Uppfyllandet af samhällets kraf, ätt finna GrundLagärnes kraft äfven sträcka sig till ansvarigheten i anseende till verkställande maktens förbiseende äf lagell » eller misstag om Rikets sannskyldiga nytta> anser jag mig likväl af mitt samvete förbunden» att, i de delar jag förstå!* » Söka fästa allmänna uppmärksamheten å dert hotahde sämhällsvådan, att ansvaret för den mäktigares lagöfverträdelser blifver ingen, om 1829 års CohstitUtiönsUtskott förmår att göra sine åsigter i anseende till samhällsskickets fordringar gällande. Uti Samma ordning, som ColistitutionsUtskottet till besvarande upptagit de anmäldte anmärkningsanledningarne, skall jag Den 18 J u 1 i i f. m. äfven soia följa de slutsatser, hvaruti Utskottet stadnat. Utskottet anser den anmärkning, att någon instruction för Herr General-Amiralen, till efterrättelse vid af handlingen om Skeppshandeln, icke Varit utfärdad, desto mindre kunna godkännas, som én bestämd instruction verkeligen innehålles i Kongl. Maj:ts Herr Generalåmiralen officielt meddeldta nådiga föreskrifter, och i de gillade, Statsråds-Protocollet bilagde, Normal-Contvacten Härvid torde det tillåtas mig göra deri erindran, att anmärkningen icke allenast afsedt behof af instruction för sjelfva köpslutet, utan fastmer för nödige iakttagelser, till förekommande äf de ersättningsanspråk, hvilka uti sjelfva Conträctet voro föresedde såsom en möjlighet, och hvilkas belopp omöjligt kunnat stiga till en sådan höjd, i fall den minsta omtanka ägt rum, att i tid förekomma en misshushållning, i anseende till trdctamenten och öfrige ifrån köparens hushållning uppkomna oerhörda kostnåder, hvilka till betydlig del kunnat förekommas, så framt man icke alldeles förglömt all tanka å det ersättningsäfventyr, Contractets 4;de punkt i sjelfva verket innebar.
Under det jag fortfarande helt och hållet bestrider att den föreslagne afgiften kan till beloppet vara för en ordentlig och rangerad man äfven såsom nybörjare i yrket, verkligen betungande, är jag för öfrigt af den tanka, att derest handeln skall egentligen anses såsom en fattigförsörjningsanstalt, på sätt af andre talare, men icke af mig, är sagdt, man i detta lika som i alla andra dylika fall, bör noga tillse, att man icke stjelper i st. f. att hjelpa; och af detta skäl anser jag det vara vida bättre, att den ytterligt utblottade och medellöse handelsrättsökanden afhåller sig ifrån försöken till utåtvände af denna näring, såvida afgiften för honom medför olägenhet, samt alt han i dess ställe må i annan persons tjenst och bröd, eller på annat lofligt sätt, söka sin utkomst. Jag anhåller vördsammast om bifall till motionärens förslag. Hr von Hohenhausen: Kalkylen, huruvida en afgift af 4 r:dr kan vara tillräcklig eller icke, när man vet utgifterne och inkomsterne, är lätt uppgjord. En stad, hvari ärligen 10 personer blifva handlande, kan icke anses obetydlig, och med en afgift af 4 r:dr skulle inkomsten af dessa 10 handlande utgöra 40 r:dr. Huru skall dermed kunna uppköpas skrifmaterialier, ved och ljus samt bestridas aflöning för handelsföreningens sekreterare, notarie och vaktmästare? Det är ju påtagligt, att den föreslagna afgiften är otillräcklig, och att uti en mindre stad, der vanligen icke 10 handlande finnas, den årliga afgiften blir proportionell mindre. När uti den sednaste handelsordningen afgiften bestämdes lill 4 r:dr, hade man afsett, att de redan då samlade kassorna skulle företrädesvis användas, äfvensom att de skulle ökas, för att lemna understöd åt afsigkomne handlande; men om ett motsatt förhållande inträffat, så att de ansett sina gamla kassor icke tillkomne, att lemna dylikt understöd åt dem, hvilka blifva dessa städer påtrugade, sä användas dessa kassor till andra föremål, i hvilket fall det blir nödvändigt, allde oundgängligaste utgifterna för föreningarne kunna bestridas. Jag tillstyrker derföre, att afgiften mätte bestämmas till 10 r:dr.
Varande derjemte den alternativa anhållan af Sökanderne i underdånighet framställd, att, i händelse Kongl. Majit icke funne i Nåder godt bifalla deras ofvannämnda, af ömande omständigheter påkallade underdåniga begäran, de Stats-Utskuttets Utlåtande N:o 4. 7 emedlertid och intill dess hufvudsakligt beslut meddelades måtte befrias från erläggandet af mera än halfva Taxan för år 133°- Sedan Kongl. Maj:t under den 5 Mars 1831 anbefallt Dess och Rikets Stats Contoir att, efter Kongl. Majas Befallningshafvandes i Westerbottens Län hörande, i linnet afgifva utlåtande, samt tillika i Nåder förordnat, att emedlertid och intill dess Kongl. Maj:t Sig i målet hufvudsakligen utlåtit med utgörandet af hälften utaf ifrågavarande Fiske-Taxa för år 1850 komme att anstå, så vida Borgensmännen, deröfver hörde, sådant medgåfvo; så har Kongl. Stats-Contoiret, med öfverlemnande af Kongl. Majtts Befallningshafvandes underdåniga yttrande, deruti Borgensmännens i nyssnämnde hänseende erforderliga medgifvande omförmäles vara meddeladt, uti underdånig skrifvelse den 13 Julii 1831» på anförde skäl, den sökte eftergiften i 1830 års Taxa tillstyrkt3 och hafva, jemlikt Kongl. lvJaj:ts derefter den 30 Julii 1831 fattade Beslut, handlingarne i detta mål nu blifvit till Stats-Utskottet i Nåder remitterade. Enär Sökanderne, genom det om ifrågavarande Fiske i Umeå Elf upprättade Contract, hvaraf Utskottet tagit kännedom, icke iklädt sig skyldigheten att vidkännas påföljderna af en så beskaffad skada å Fiskebyggnaderne som den, hvilken, utan deras förvållande, år 1830 inträffat; så och med afseende å ej mindre Besigtningsmännens intyganden än Kongl.
v SJO-o det kan väl vara. - Ocli då kan man jii också tänka sig, a t t det i nigon mån förliidrade lieiilies tankar om sin egen begåfniag. Det skadade icke! Det skulle tvärtom glädja mig, om det vore Man har aldrig godt af att tro för väl om sig sjalf. », Men » - Märtha såg doktorn ' allvarligt in i ögonen - rni talade nyss om, att klander kan totalt slå ned modet. Skulle ni kunna tanka, att er kritik haft denna följd?, Jag har åtminstone aldrig tänkt mig det. », Men om det nu vore s å? Kanske hon aldrig vkgat sig på att måla något porträtt mer! Kanske tänkte hon: jag vill ej öka skaran af odnglingar p % konstens omrhde. Och - om hon an försökte att satta sig öfver er kritik och alltjämt målade! Tore det omöjligt, att den dock låg hämmande öfver henne?, Ni ställer upp så m h g a möjligheter, fröken. J a g ar säker om, att ingen af dem skulle motsvara verklighsten, om vi nu finge veta denna .B, Men jag ar saker dar om !^ utbrast Närtha och reste sig hiiftigt. Hennes lappar skalfde och hjärtat slog liårdt. » Ty&gt; - nästan hviskade hon fram - » Jag kamwr verkligheten. Det r a r jag, den lilla blyga flickan, som ni sh uppriktigt kritiserade .D DN~ -? Det kan ej vara möjligt! B D Jo, det var jag! Och därför vet jag också, hur det kändes att få en sådan kritik, och hvad det hade till följd. Jag har ännu ej - jag har ej vågat - mottaga en enda portrattbeställning sedan den dagen - jag kunde ej - jag orkade ej -. Och hvad soni tröstade mig var ej andras beröm - hvem kan lita på beröm? - Nej, jag fann min tröst p % helt annat sätt. Blommorna blefvo min tröst - -— B, Och nu har ' jag kritiserat dem också! - Fröken. kan ni förlåta mig? - -, Martlia räckte doktorn handen. -, Ja, det kan jag&gt;, sade hon vekt.