Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 21. Motion N:o 186, om ändring i Kongl. Förordningen den 18 December 1863, angående vilkoren för hränvinstillverkning. Sammans. Bevilln. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 1 och 3, Utlåt. N:o 7 och Mern. Bevilln.-Utsk. Mern. N:o 16 och 22. R. St. underdån. Skrifv. N:o 118. Motion N:o 187, om anslag för anläggning af en jernstambana mellan städerna Wexiö, Carlskrona och Kalmar. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 80. Motion N:o 233, om förhöjning af tullen å bränvin. Bevilln. Utsk. Be tänk. N:o 17. Motion N:o 240, att uti alla reglementen för brandförsäkring af hus på landet måtte införas stadgande i antydd syftning, till beredande af större säkerhet för inteckningshafvare. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 32 och Mern. Andersson, Åke, från Malmöhus län. Motion N:o 96, om ändring i Kongl. Förordningen den 30 November 1855, angående expeditionslösen. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 8. Motion N:o 97, om boupptecknings-arfvode för fast egendom. Allm. Besv.- och Ekon. Utsk. Betänk. N:o 30. Motion N:o 322, om förändring af tiden för tjenstehjonsflyttningen, m. m. 7 Andreasson, Johan Petter, från Elfsborgs län. Motion N:o 318, att det för sänkning af sjön Weselången, belägen på gränsen mellan nämnda och Hallands län, ett bolag beviljade lån af allmänna medel måtte till anslag utan återbetalningsskyldighet förändras. Stats-Utsk. Utlåt.
Den som bifaller Bevilln.Utskts förslag till tullbestämnielser ang:de fläsk, voterar ja; den det ej vill, voterar i»‘j; Vinner nej, bifallas ofvannämnda bestämmelser med den förändring, att införselstullen för fläsk bestämmes till 1 r:dr 1 ispundet. Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, som föijer; Ja — 18. Nej — 3o. Hr Munck af Rosenschöld: Jag anhåller att få reservera mig mot detta beslut. Man har anlört både i afseende på denna vara och andra, att hög tull ej borde åsättas, emedan fråga vore om nödvändighetsvaror för den fattiga classen, för hvilken genom låg införselstull priset borde göras så billigt som möjligt; men man har icke besinnat, alt om den fattige icke har någon arbetsförtjenst, så har han icke något att köpa för, och då är det honom likgiltigt, om priset på födoämnen är aldi ig så lågt eller högt Man har icke besinnat, att om näringarne äro i flor, så finnes alltid arbetsförtjenst, såsom vi se uti de industriella länderna, t. ex. England, Frankrike m. fl. Der äro födoämnena mycket dyrare än här, men jag tror alt de fattige der, när icke särdeles olyckliga omständigheter inträffa, befinna sig bättre än bär. Man besinnar icke, att victualiehandeln med Finland varit orsaken dertill, alt ehuru intet land är mera passande för boskapsskötseln än Sverige, finnes der ändock nästan ingen, och man förgäter, alt, 0111 man genom en högre tull på utländska victualier väckte uppmärksamhet på och gaf lif åt denna näringsgren, skulle victualierna, sedan de inom landet ej blott kunde erhållas uti tillräcklig mängd utan till öfverflöd, fås för bättre pris än om de nu finge införas äfven utan tull, och penningarne skulle bibehållas uti circulation inom landet, produclionsvinsten icke blifva ullandningens utan vår. Om dessa varor genom en åsatt tull någon tid skulle stiga innan den inhemska productionen kommit i fullt flor, hade man blott gjort en liten uppoffring för att sedan vinna så mycket större fördelar.
Med ett ord, sjelfva systemet öppnar sjelf dörren för allehanda missbruk, och påminner allt för mycket om det gamla fördömliga uppbördssättet, som fordom i Frankrike och på åtskilliga andra ställen varit begagnadt, nemi. att bortaccordera skatterna till generalförpaktare; och huru denna method verkade på de skattdragande i de länder, der den varit införd, torde vara temmeligen allmänt bekant. Utan att vidare ingå i en mängd andra detaljer, hoppas jag, att hvad jag redan haft äran anföra må vara tillräckligt för alt visa, att från den synpunkt jag först velat granska förslaget, nemi. från räntegifvarens, så erbjuder detsamma obestridligen högst betydliga fördelar. Betraktar man dernäst frågan med hänsigt lill räntetagaren så tror jag del lätt skall kunna visas, att äfven han, långt ifrån att förlora, skulle hafva ganska mycken nytta af förändringen. Jag ber emellertid att få påminna att jag ännu blott talar om de omedelbara följderna, sådana de under närvar:de förhållanden synes mig böra blifva, men icke om dess verkningar i framtiden, 9 H. 8 114 Den 8 September f. m. hvarom jag sedermera skall taga mig friheten att äfven yttra några ord. Nå väl! hurudan är då för närvande den indelta räntetagarens ställning, och hurudan skulle den genom förändringen komma att blifva? För honom existerar nu samma omvexling i lönebeloppet, samma osäkerhet — nej, omöjlighet, alt noggrant och ordentligt beräkna sina tillgångar, som för räntegifvaren. Hans förhållande till sin räntegifvare, är trassligt och obehagligt, och för att undgå detta (så framt han ej vill begagna sin ställning för att preja, hvilket jag likväl till räntetagarens heder anser mindre ofta vara fallet) öfverlåter han gerna, såsom jag förut haft äran nämna, sin indelning till en uppbördsman. Men som denne ej är pligtig att redovisa medlen förr än efter ett år och derutöfver, så blir vanligen följden — åtminstone vet jag att ofta så är fallet — att räntetagaren måste skaffa sig förskotter mot ganska dryga räntor och commissions-provisioner. Jag frågar å nyo, är deuna ställning så afundsvärd?
Herr käklman; Jag får upplysa, akt den warda Ledamoten lärer hajma glömt rätta sammanhanget af saken, emedan det icke war jag fom begärde votering i frägan om StatsRädets löner, och jag ens aldrig härstädes begärt votering. Herr Lilverliolpe. Det ar wäl möjestgt att jag deri mifltagit wig, att Herr käklman dä ffulle hafwa begärdt votering, men säkerligen minnes jag rätt, att om saken voterades, och att denna votering ffedde efter gjorda anmärkningar af Herr kLklmLU wid SlatsUtffottets Förslag. Lr!» Den 14 November. 699 Auxerre Legerström. Öm SkatsUtstottekK nvvgifua F0'Nlg e, antagcs anhäller jog hos Herr Gketwen och LandtMarstalren VM en formelig Proposition till ä errennst. Zcrr Grefwen och LandtMarfkalkm; Den» na prl.po>i.ivll har jag redan gjorot. Lrlherre Legerström. En formelig proposition har ,ag icke hdrl. Jag förgasar att jag asstär frän mitt yr ande om vo ering, om Herr G.efwen vch LandtWm stätten täckes gifwa Ost en formelig proposition till äterrcmist, sedan afflags propositionen blifwit befwarad med Ja och Nej, och salen således pä intet sätt afgjord. Härefter uppkom någon oro, hwarunder ä ena sidan pästods, att Herr Grefwe» och LandtMarstal ken gjort proposition lill äkerremist, och ä den andra, att propositionen icke warit formlig. Zerr kotklieb.
Möjligen har just detta föranledt det ofvannämnda inskränkta begagnandet; och då både orsak och följd mäste antagas hafva härrört af tillfälliga omständigheter af beskaffenhet att för framtiden lätt kunna förekom mas, hyser jag det hopp, att Länet icke länge skall blifva i saknad af ett dylikt nödvändigt vilkor för den i sig sjelf goda hästracens vidmaglhållande och förädling. Från norra Ångermanland afFöres årligen ett antal hästar till försäljning i Stockholm och orterne deromkring. Dessa hästar äro dock vanligen icke födde inom nämnda landskap, utan uppköpas från Jemtland vid ett års ålder. Först vid 4 ä 5 års ålder, efter erhållen omsorgsfull vård och tämjning, försäljas de och betalas dä ofta väl. Jag känner exempel, alt i Stockholm ända lill 3(XJ r:dr Banko erhållits för en sålunda i nämnda fögderi uppfödd häst. Bristande tillgång på tjenligl hele torde, utom andre för boskapsafvelns befordrande i allmänhet hinderliga ofvan anförde orsaker, böra anta - 35 gas såsom skal dertill, all (le bemödanden och åtgärder, som inom Länet egt mm för fårafvelns upphjelpa lide, icke varit krönta af framgång. De får, som finnas och icke iiro af helt och hållet inhemskt ursprung, uppgifvas vara af Tysk eller Isländsk race. En enskild person har dock sistlidet år låtit tillföra får af Southdoivnsrace, sorn vårdas ändamålsenligt och trifvas väl. Tabellen upptager antalet af befinleiige får till 50,155 stycken, men då de uppgifter jag erhållit sammanstämma deri, att uliafkastningen inom Länet i det närmaste motsvarar dess innebyggares behof, och detta, efter vanlig beräkning af 2.j skalp, på hvarje person i ett hushåll, skulle förutsätta en ullproduktion af omkring 210,000 skölp., hvilket icke på långt när kan af ofvannämnda antal får beräknas, anser jag detsamma för ringa kalkyleradt. Den både för jordbruket oell i anseende till lätt underhåll nyttiga svinafveln bar under sednaste qvinqvennium visat sig vara i starkt tilltagande.
Suppl. 17 130 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 196. 5:o. Kammar-Rätten. E. K. Majit har, rörande delta Embetsverk, föreslagit, dels att de medel, som uti nu gällande stat finnas upptagne med 4,727 Ridr 50 öre för kanslislgraden och 572 Ridr 50 öre för biträde vid regislratorsoch aktuarie-göromälen eller tillhopa 5,300 R:dr, mätte i den blifvande definitiva staten fördelas nied 1,000 R:dr för en pä Registratoroch Aktuarii-kontoret tjenstgörande Kanslist; 3,000 R:dr för 3 Kanslister i Kammar-rättens Kansli, å 1,000 R:dr för hvardera; 1,000 R:dr för en Kanslist på Ådvokalfiskals-konloret; samt 300 R:dr lill arfvode för biträde vid regislratorsoch akluariegöromålen, dels ock alt för ytterligare en Kammarskrifvare i Ofver-revisionsdepartementet mätte beviljas en lön af 1,000 Ridr, i sammanhang hvarmed E. K. Majit tillkännagilvit, alt Kammar-rättens utgifts-stat komme alt minskas med derå nu uppförda, men icke utgående 4,835 R:dr 84 öre för ölvertalige en Proto-Notarie, en vice Advokatfiskal och två Revisorer, så alt på det hela inträffade en nedsättning af 3,835 R:dr 84 öre.
Sfteb ättbrtttg af pmab i Sötigt, f örorbntngen ben 19 äftaj 1845 ftntteö ftabgabt beröm, att, bå fafitgpet å lanbet blifmit öfmerlåtett åt tmeune eller inteet* 54 SltFöbagSsSäeftut 1860. ning föfcS t fåbatt fafttgbet, [eban bett btifiuit åt attttatt öftuertåten, företräbe3 SWajtt öfmertemnat ben af SDfj antagna Sförorbning t betta ämne. §. 53. Uti unberbånig jlrtfmelfe af ben 20 tnttetoaranbe månab tjafme tvi 1)00 Äongt. Stfajtt i ttnberbåntgfjct anmätt, att, meb uppljäftuattbe af tjtoab ont förtagSforbrins gårö intecfnanbc od) bctatningSrätt nu är genom färfFifba författningar ftabgabt, 2Öi, för 2Öår bet, bcftutat en fyörorbntng, angåeube unberpant, få tpbattbe, forn omförmätbe unberbåntga ffrifmetfe innctjåtter. §. 54. 0cbatt Äottgl. äftajtt uti itåbtg spropofitioit föreftagit SDfj antagaube af får* fftlba g-örorbttingar bets angåeube änbring i gäCfanbe beftämmetfer om attfmar för ben, forn träber titt etter utfprtber tuitlfaranbe tära, oct) bets angåenbe frätnmanbc trosbekännare odj beraS religionsöfning, tjafme 2Bt, uti unberbånig fkriftuelfe af ben 7 fiftftbne Sunt, anmätt SBårt bifall tift be af ålongt. 9Jtaj:t i berörbe af
Regeringsformen bestämmer pafcljderne för den eller de, som våldföra Riksens Ständer, deras Utskott eller någon enskild Riksdagsman, eller störa friheten i deras ofverläggningar och Beslut, och nästföljande 1 utte stadgar ansvar för dea, som under påstående Riksdag, med ord eller gerningar, Riksdagsman ofredar y och e~ medan Herr Rosenblads, motion i 3:dj© puneten innehåller en föreslagen tillämpning af desse 0. vid bestämda tillfällen £ då Riksens Ständer eller deras medlemmar ofreda3 med ord eller gerningar osh i d© öfrige puncterne af motionen, dels föreslås strafY för mindre brott af samma natur, dels huru Riksens Ständer borde, efter vissa bestämda reglor, för omröstningen in Flen© eller Pleno Flenorum, domsrätt utöfva, så måste desse förslag anses åsyfta tillägg vid och förklaring af Grundlagarne, hvilka ämnen äro för LagUtskottsls befattning frem - LngUtskottets Bttätikanäenl ij( mande och derföre, meo voto, icke kunnat upptaga?.’’ Uti hvilket yttrande Herr Borgmästaren Cederborg jemyäl instämde. Ut Supra. Ex Prolocollo Joh, Jac, Kleman. Ankom d. 7 Maji 1823* 'Betänkande, i anledning af RiksdagsFulbnagtigarne Anders Danielssons och Herr M. Bagges Memorialer, angående rättighet får enhvar, att, utan behof af allman åklagare, utföra talan emot Domare får Ämbets fel. RiksdagsFulImägtigen Anders Danielsson, från Elfsborgs Lån, häruti Memorial, hvarmed Fullmägtigen Pehr Bengtsson, från Halland, sig förenat, och hvilket Hederv. BondeStåndet till Lagutskottet remitterat, anmärkt, hurusom den Lag, som förbjuder enskilde klagande, att sjelfve föra talan emot Domare, dem de finna sig befogade att för Ämbetsfel anklaga, icke skall leda till befrämjande af rättvisa och Domstolarnes tillhållande att uppfylla sina skyldigheter, samt till sin verkan blifvit ännu sämre, då bruket börjat tillämpa denna Lag afven 158 Lagutskottets Betnkanden. till andre Embetsman än Domare. Anders
— om kungörandet af åtskilliga föreskrifter deri. XV. B. 233. A. 238. — angående verkställd omröstning öfver åtskilliga föreskrifter i det nya. XV. B. A. 265. Banko-Utskottet, angående instructionen för nästkommande Riksdag. Se Instruction. Banko-Utskottets Ledamöter. Se Lista. Banko-Utskottet, dess afgifna berättelse angående Rikets Ständers Banks styrelse och förvaltning. III. B. 187, 200. A. 201. Banko-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden. — N:o 1. med hemställan att få använda arfvoden till två nota rier och två kanslister. I. II. A. 7. — N:o 2. med öfverlemnande af Banko-Fullmäktiges till Utskottet afgifna berättelse. I. B. 296. II. A. 7. — N:o 3. med återlemnande af Herr P. Westerstrands motion. II. A. 88. — N;o 4. med hemställan om rättighet för Banken, att, under innevarande vinter, hafva å utrikes ort stående belopp af högst Två millioner R:dr Hamburger Banko. II. B. 241. III. A. 33. — N:o 5. om val af Revisorer och Suppleanter för granskning af Diskont-verkens räkenskaper. — N:o 6. angående Rikets Ständers Banks styrelse och förvaltning. III. B. 187, 200. A. 201. V. Å. 100. Banko - ( 25 ) Banko-Ulskotlets Memorialer, Betänkanden och Utlätanden. — N:o 7. angående i Banken qvarstående äldre deposita. lil. B. 187. A. 201. ■— N:o 8. angående afskrifning af Bankens fordringar hos Riksgälds-Kontoret för lemnade förskott till utredningen af Götha Kanalbolags och Malmö f. d. Diskontverk. III. B. 187. A. 201.
Regeringsformen stadgar, godkänd, Ridderskapet och A - 568 D,en II Junii f. m, deln behr.gade äfven för sin del uti enahanda beslut instämma. Bifölls. Företogs till pröfning ConstitutionsUtskottets den i dennes afgifne och den 5 derpå Följde på bordet lagde utlåtande, 1 anledning af de hos Ridderskapet och Adeln gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddelte förslag till förändrade redactioner af 1 mom. i 107 §. Regeringsformen samt 29. §. Riksdagsordningen; och fann Ridderskapet och Adeln lör godt, att, enär berörde förslag redan blifvit af de öfrig» g:ne RiksStånden, tillden beband* ling 56 §. Regeringsformen stadgar, godkände, äfven för sin del uti enahanda beslut nu mera instämma. Företogs till pröfning ConstitutionsUtskottets den 1 dennes afgifne, samt den 5 derpå följde på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af de hos Ridderskapet och Adeln gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddelte förslag, till förändrad redactionaf2 mom. i 107 §. Regerings-, formen. Herr Påhlman, Otto Fredric: Ehuru jag, di frågan förra gången förevar, understödde den mening, att tvenne alternativa förslag till Den ii Junit f, m. 5S9 förändrad redaction aF ifrågavarande' ställe i Grundlagen borde framställas, anser jag mig dock nu, med erkännande af rigtigheten utaf hvad Friherre Cederström här anfört, att nemligen 2 stridiga alternativer ej kunna i ett dylikt förslag äga rum, böra rätta min förut yttrade tanka. Jag hemställer i öfrigt att Ridderskapet och Adeln måtte bifalla ConstitutionslJtskottets nu förevarande förslag, såsom enligt med Grundlagen, sådan den hitintils blifvit förstådd och tillämpad.
Om än af detta anslag arfvoden ej utgå till andra, än de arbetande Ledamöterna; så har jag dock icke deraf trott kunna rätteligen slutas, att vil koren för anslagets beviljande vore uppfyllda endast med anställande af dessa Ledamöter och arbetets utförande genom dem. Jag har trott, att i fall arbetsordningen så inrättades, att de öfriga, hvilka borde deri taga den del, deras tjensteåligganden medgåfve, ej kunde deri någonsin taga del*); den Rikets Ständers afsigt icke vore vunnen, för hvilken Lagberedningen blifvit begärd och ännu bekostades: afsigten att få lagförslagen så granskade, som det kunde förväntas af samtliga de sakkunniga män, dem Ständerne i deras underdåniga begäran afsett och hvilkas anställande blifvit dem i Nåder O O beviljadt. Särdeles för de vigtiga ämnen, jag här vidrört, har jag föreställt mig angelägenheten att noggrannt iakttaga ett sådant grundvilkor för den i fråga varande korporationens (Lagberedningens) stiftelse. Men äfven för hvad i öfrigt återstode af dess verksamhet, har jag ansett det ingalunda likgiltigt, att stiftelsehandlingens föreskrift härutinnan iakltoges. Jag har således i underdå - *) Nemligen till något gagn deltaga, hvilket ej sker, i fall endast vissa delar, tillsammans utgörande t. ex. fjärdedelen eller sjettedelen, af arbetet, men icke alltsammans, kan följas eller inhämtas. 7 6 R. St. Just. Ombudsm. Ernb.-Berättelse för år 1848. nighet anhållit, att en arbetsordning för Lagberedningen måtte blifva uppgjord i den här antydda syftning, hvarigenom tillfälle uppkomme för de icke ständigt arbetande Ledamöterna, att taga sammanhängande del i arbetet, utan att dertill dagligen använda förmiddagarna, hvilket med deras embetsförvaltning ej låter förena sig.
St. hegardt och med upoffringar befordradt arbete, om hvars nytta och behöflighet icke endast för militärer, utan äfven för de fleste administrative embetsoch tjenstemän, samt i flere delar för hela allmänheten vid beröring med militär-förhållanderne, alla meningar hittills varit eniga, och om hvars nitfulla och ordentliga utförande lemnals de amplaste vitsord af den myndighet, åt hvilken tillsynen och pröfningen varit updragen; torde det vara mig tillåtet, ali på detta sätt uplysa om sanna förhållandet, samt derigenom tillika lemna en ledning för bedömandet af så väl den verkliga upoffring, som Staten kan anses hafva gjort för det redan utförda författningssamlings-arbetet, som den vida obetydligare, hvilken ifrägakommit om det fått oafbrutet fortgå, samt den förlust, sorn ovilkorligen mäste upstå om det icke fortsättes eller om planen derföre förändras. Innan jag likväl öfvergår till förenämnde uplysande utredning af frågan, anser jag mig böra tillkännagifva: att sedan till min kunskap kommit, att Revisorernas anmärkmr blifvit af Regeringen remitterade lill de förvaltande verkens underdåniga förklaringar, på det att dessa förklaringar måtte kunna gemensamt med Revisons-berättclsen till trycket befordras, och K. Krigs-collim, utan att infordra redakt:ns af Militär-författnings-samlingens utlåt, (en åtgärd, som jag tror så mycket mindre af collini bort uraktlåtas, som nämnde författningssamlings redigerande icke var något collini lemnadt updrag eller hvarmed collini hade det ringaste alt skaffa, utan var ett på serskild öfverenskommelse grundadt, till enskildte personer, under coll:ii t. f. Presidents enskilda tillsyn öfverlemnadt arbete), inskränkt sig till afgifvande af det, all utredning saknande yttrande i ämnet, som under pag.
xren i omf^mälLte mn 0 hemställt; Men som p! tjerne ä hwarjehanva förnödenhets waror i a> mänher b ifw>l .ansenligen stegrade sevan 1302, da Wärfn>!in ScaVgan u gass, och i köljd veras del i 10 § bestämde belöpa, hwaröfwer anwärfd eller annars stl! krigstjenst förfallen Gesäll ej kunnat twingas all bellin fk-^V stos husbonden, »u äga minore Ivärde relakisk list waror, sa får Laq-Ulstkottet hemställa, om icke nämnde belopp kunde höjas till Dlo R:d. Banco. Stockholm Ven ie> November 1809. P3 Hö,alof!. Ridd. och Adelns Pä Högw. Preste-Ständ. Ledamöters wäg: ar Ledamöters wägnar I.ustv. kstansterströrn. b!- ^älw^vist. Pä W stlofl. Borgare - Ständ. Pä Hedcrw. Bonde Ständ, r.edamöters wägnar Ledamöters wägnar k. kst. Qrevesmubl. stetter fernström. Begärdes pä Bordet. stok. IstolmberZlon - ilplastes följande: Rikets Höglofl. Ständers Lag-ststtskottS beiänkanve, angående den liv inom hwil ken - Den 27 November. ken beswär ö'wcr Socknestammo-bestur bora anföras. Sodan Herr Prosten lesvin, »ti ett hos H^- wSrdige Preste Skändet ingifwit, till Dest Ecciesiajiiqne Lag-1.frst'o>t reniitteradr memorial, andrae,it, akt, dä för beswär öfwer Församlingars <§ ock ne stam
S. D. Föredrogos å nyo och biföllos följande frän nedannämnde Utskott inkomna samt den 16 och 19 dennes på bordet lagda Be, tänkanden: Frän Stats Utskottet: Af den 12 dennes'. 1:0 I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss, angående en del af Kongl HofStatens öfvertagande på Rikets Allmänna IndragningsStat. 2:0 Öfver Herr Borgmästaren Norströms Memorial, angående bidrag af Staten för Ele* mentarScholan i Askersund. 3:0 I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss, angående reglering af Postverkets Af* löningsStat. Ben 25 Maji. 287 Från Allmänna Besvärsoch Oeconomice* Utskottet: Af den .24 sistlidne April: 1:0 Öfver yrkade* TabellFormulairer för Herrar Landshöfdmgars berättelser om Årsväxten m. m. I anledning af väckt Motion, rörande den af Kongl. Maj:t i Nåder anbe, fallda delning af Ölands AllmänningsMarker. Ut supra. S. D. Sedan Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Riksens Ständer, angående beviljande af ett Lånebiträde af 200,000 R:dr Banco TransportSedlar till understöd för Götheborgs Stad, blifvit den 33 dennes till BancoUtskot-; tet remitterad, fann Ridderskapet och Adeln nu för godt, att BancoUtskottets den 22 sistledne April afgifna samt den 27 i samma månad förmiddagen på bordet lagda Betänkande, i fråga om hegardt Lånebiträde af Banquen till Götheborgs Stad, till bemälte Utskott återremittera, för att deröfver, i sammanhang med Kongl. Majtts Högstberörde Nådiga Proposition, för, nyadt Utlåtande afgifva. Ut supra. S. D. I anledning af dervid gjorda An^ märkningar, återremitterades till Statsutskottet följande från feeqiälte Utskott inkomna, 288 Den 25 Maji, samt den 16 och 19 dennes på bordet lagda Utlåtanden :
Jag anhåller derföre, alt 5:te punkten må erhålla den af mig föreslagna redaction med det tillägg i afseende på säkerheten, att silfver från utländsk ort inkommer, så att punkten kommer att lyda sålunda: ”att Bancostyrelsen, då den så tjenligt finner, må äga att förstärka Bankens metalliska cassa medelst inköp från främmande länder af guld och silfver; dock bör Bancostyrelsen noga tillse, att silfret verkligen från utländsk ort inkommer. ” Jag anhåller, att detta förslag måtte blifva contrapropos. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Då hvarje punkt i XJtskrs utlåt, särskildt bör till afgörande förekomma, anser jag mig nu böra hålla mig till 5:te punkten; men då discussionen tillika omfattat den 6:te, och ett förslag till contrapropos. blifvit framstäldt, hvilket äfven omfattar denna sednare punkt, torde det tillåtas mig äfven vidröra den. Man liar sagt, att föreskrifterna i 5:te punkten vore för småaktiga, och att man borde göra dem allmännare. I anledn. af min erfarenhet såsom Bancofullmägtig bör jag förklara mig anse nödvändigt, att föreskrifterna göras så bestämda som möjligt, och att den föreskrift, som här är föreslagen, icke ar alltför bestämd. Det skulle nemi. kunna hända, att icke blott underlydande i Banken, utan äfven sjelfva Bancofullmägtige vore ombud för dem, som hafva ansökningar om lån eller andra angelägenheter att besörja i Banken, och då måste man hafva bestämda föreskrifter, hvarvid dessa commissionärer skola hålla sig. Ordet skada, som förekommer uti Frih. Ehrenborghs och äfven uli Hr Stråles förslag, ar ett bland de obestämda uttryck, hvilkas antagande jag icke kan tillstyrka; ty det skulle kunna föranleda till allt för vidsträckta uttydningar af hvad som borde anses skadligt eller icke. Mot Hr Cederschjölds framställning, som åsyftade, att creditivet skulle i sista hand begagnas, kan jag icke annat än åberopa, hvad Frih. Boye vedan anfört.