Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Mitt samvete fredar mig dock från att hafva dertill bidragit, och jag blott beklagar att, då jag i går nästan ensam stred deremot, jag icke fick fördelen af HrFrih:ns understöd. Då han kom till slutet af sitt anförande, syntes han dock ej så missnöjd med slöseriet, ithy att han förklarade alla de beslutade jernvägarne bra och nödvändiga; och utan beviljande af medel lära de väl dock icke kunna utföras. Samme talare har också förklarat sig vara frihandlare, och vill nu skapa nya tillgångar genom att höja tullen på åtskilliga artiklar. Då man förut nedsatt densamma, har man alltid anfört som skäl, att den lägre tullen skulle medföra ökad import och derigenom högre intrader; nu deremot måste det icke längre verka på samma sätt, utan grunden har förmodligen undergått någon rubbning. Det är i sanning lyckligt att så der hafva en regel, som aldrig slår felt, och vi behöfva verkligen ett sådant trollspö, för att reda oss ur de förvecklingar, hvari vi f. n. befinna oss. För min del finner jag en betydlig skillnad mellan de s. k. statsbanorna och de enskilda, samt anser de förra böra ovägerligen hafva företräde framför de sednare. Men då det torde blifva svårt att anskaffa tillräckliga medel ens för statens banor, måste man göra en rangordning dem emellan, och jag börjar dervid med den jag anser mest öfverflödig, nemi. den bana, som är föreslagen att sammanbinda tvenne andra, af hvilka den ena ännu icke är påbörjad och icke kan blifva färdig förr än efter nästa riksdag. N:o 2 bland dem, som kunna undvaras, torde blifva Arvikabanan, der R. St:r blott gifvit på hand en så obetydlig summa, att dermed föga lärer kunna uträttas. Skulle medlen ändock ej räcka till, så torde banan emellan Porla och Christinehamn kunna anstå till nästa riksdag. Sedan komma östra och norra banorna, som väl få dela ljuft och ledt med hvarandra; och slutligen den södra, hvars snara fullbordande jag anser vara vigtigare än alla de andra. Att förev:de Betänk, måste återremitteras, är tydligt, då Stats-Utsk:t förutsatt en utgift af 26| millioner, men R. St:r beslutat 38.
Collodin mot liktornar och kylknölar hu funnit medlet fullt motsvara ' aitt i6ndaTillförtit; liga&amp;r mA1, och h n n a det derfore hos enhvw till det baista rekommendera. Åm&amp;l deli 3 iJ 1886. O C ~ af I. B. Geiier. A. &amp; mgberg, RIldmmpersoner Undertecknad som vmit beZlepriifuudt tuesvlrad ef en m h g d v? w t or h a r del) mot liktornar. genoin anviindendet af n~oii8dina vartor, hudharhad friin Aaotekaren Herr Axel Litström i Falun, blifvit frhn dom och nageltring. helt och h g l a t befriad; hvarföre Obs. alltid dema inJag omnlimnda medel hos enhvlir ragistrerade.etikett som till det biista rekommenderar. garanti for varana aktMotala L Nykyrlre d. het. : 18 %. Augu~t dxdn, Handlahde. tals. TuseilSäljes hos Parfymoch ~ o k h G d l a r e i flaskor h 60 Gre och 1 Iwona .. Franko mot 1 kr. ?o öre. AXB7Z L IT8 T R OM, FaZzcn. af Bomull, Linne (.Almedahls) och Ylle, största, sorterade lager, till de lagsta priser i. AXEL HINDERSONS Glrrrnbod: Hötqrget 13. - .Filial: Glötgafan: i ' EX. Priskurant siindes pii begiiran. Nya böcker till Julen 1895. O Stycken ur Davids Psalmer, melodier för De kristnas lehande hopp, eller trons en eller flera röster mod accompagneblickar in i det tillkommande lifvet .. ment af pianoforte eller orgelharmoTill tröst och upprniintran fiir mednium af Joel Blumqdst. Första hlfvandrare till henimet d5r ofvan af I. L. tet 76 öra.
Och hade dem hem i sitt hus, och gaf dem mat, fröjdandes sig att han med allt sitt hus trodde Gudi. Då dager vardt, sände Rådherrarna stadstjenarena, sägande: Släpp de männerna ut. Detta talet förkunnade fångvaktaren Paulo: Rådherrarna hafva budit, att I skolen släppas; går fördenskull ut, och farer i frid. Då sade Paulus till dem: De hafva hudflängt oss uppenbarliga, utan lag och dom, ändock vi äre Romerske, och kastat oss i fängelse; och vilja nu hemliga hafva oss härut! Nej, icke så; utan komme sjelfve, och tage oss härut. Då bådade stadstjenarena Rådherromen dessa ord. Då vordo de förfärade, hörande att de voro Romerske; Och kommo dit, och förmante dem; och togo dem ut, bedjande att de utgå skulle af staden. Då gingo de utu fängelset, och kommo till Lydia; och när de hade sett bröderna, och styrkt dem, foro de sina färde. Och då de foro genom Amphipolis och Apollonien, kommo de till Thessalonica, der en Judasynagoga var. Der gick Paulus in till dem, efter som hans seder var; och i tre Sabbather talade han för dem utu Skrifterna; Förklarade och beviste, att Christus måste lida, och uppstå ifrå de döda; och att denne är Christus Jesus, hvilken jag ([sade han]) förkunnar eder. Och somlige af dem trodde, och gåfvo sig intill Paulum och Silam; desslikes ock en mägta stor hop af gudfruktiga Greker, och dertill de yppersta qvinnor, väl många. Då vordo de otrogne Judar fulle med nit, och togo till sig några arga skalkar lös parti; och samlade sig i en rota, och gjorde ett upplopp i staden, trängande sig intill Jasons bus, och ville draga dem derut för folket. Och då de icke funno dem, drogo de Jason och några bröder till de öfversta i staden, och ropade: Desse, som hela verldena förvilla, äro ock nu hitkomne;
S. D. Föredrogos ånyo Konstitutions-Utskottets Memorialer: N:o 65, med voterings-proposition, rörande det uti Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 55, framställda förslag till ändringar i Regeringsformen och Riksdagsordningen om Riksdags hållande hvarje år. Volerings-proposilionen godkändes. Och N:o 66, i anledning af Hedervärda Bonde-Ståndets beslut, rörande Konstitutions-Utskottets Memorialer N:ris 57 och 58. Lades till handlingarne. S. D. Föredrogos ånyo och lades till handlingarne Lag-Utskollels Memorialer: N:o 56 i angående verkställd omröstning, i anledning af de hos RiksStånden fattade skiljaktiga beslut, vid förehafvande af Utskottets Betänkanden, N:ris 20 och 39; Bih. lill R. St. 101 802 Proh-Utdrag deri 5 Oktober 1860. och Nio 57, angående verkställd omröstning, i anledning af de hos Riks Stånden fattade skiljaktiga beslut, vid förehafvande af Sammansatta Stats - Lag samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande, Nio 2 1. S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Stats-Ulskottels Memorial, N:o 196, angående verkställd omröstning i åtskilliga till Stats-regleringen hörande frågor. S. D. Föredrogos ånyo Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Memorialer: N:o 57, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, angående Utskottets Betänkande, N:o 25, i fråga om statsanslag lör anläggning af åtskilliga telegraflinier inom Riket. Lades, med godkännande, lill handlingarne. Nio 58, i anledning af återremiss å Utskottels Betänkande, Nio 12. Lades lill handlingarne. och Nio 59, i anledning af åtcrremisser å Utskottets Betänkande, N:o 19. Lades till handlingarne.
Majfis namn, af guvernören utfärdad, högtidligen proklamerad, kungörelse förklarats för alltid afskaffadt och ej vidare tillåtet. Enligt hvad de från guvernörs-embetet inkomna uppgifter Samt värderingsoch qvitterings-listor utvisa, har värderings-summan för hela det friköpta slafantalet, 227 af manoch 296 af qvinkön, eller tillsammans 523 personer, uppgått till 47,158 spanska daler, hvaraf egarne dock eltergifvit 114 spanska daler, så att endast 47,044 spanska daler behöft för ändamålet utbetalas 5 hvaremot såsom serskild utgift tillkommit beloppet af värderings-komiténs omkostnader, 156 spanska daler. Då slafvarnes egna bidrag, hvilka tillsammans belöpa sig till 2,364 spanska daler, på sätt ofvan omförmäles, blifvit afsatte till en fond för understödjande af sådana frigjorda fattiga slafvar, hvilka befunnits af sjukdom eller orkeslöshet oförmögne att sig försörja, utgör således statens uppoffring för åstadkommande af ifrågavarande, af Kongl. Majfi och Rikets Ständer beslutade, förändring, en summa af 47,200 spanska daler, eller jemt det belopp, som å handelsoch sjöfarts-fonden blifvit för ändamålet förskottsvis anvisadt; och vill Kongl. Majfi, jemte det de handlingar, som närmare redovisa för användandet af dessa medel, nu varda Rikets Ständers Stats-utskott delgifna, hafva till Rikets Ständer öfverlemnat att bestämma, huruledes handelsoch sjöfarts-fonden, som, enligt hvad konvoy-kommissariatet uti skrifvelse den 31 sistlidne Januari i underdånighet anmält, lått, för omförmälda summas tillhandahållande i London, vidkännas en utgift i svenskt banko af 119,760 r:dr 19 sk., må fördetta förskott erhålla ersättning. Kongl. Majfi förblifver Rikets Ständers Stats-utskott med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. 5. A. Munthe. Kongl.
att själfva försöka sig på skriftställarebanan, hvadan syskonen tillsamman tidigt uppsatte och renskrefvo en egen liten tidning. Ända till sitt adertonde år framlefde Frances en skolflickas hurtiga och fria lif, men på sin adertonde födelsedag måste hon ikläda sig långa kjolar och fästa upp sitt hår och detta till stor sorg för hennes frihetsälskande sinne. Nu skulle hon ej mer kunna klättra öfver en gärdesgård eller gå med brodern på jakt i skogen. Härtill kom att brodern, som samtidigt fyllt tjuguett år, nu för första gången fick åtfölja fadern för att » rösta » vid presidentval. Frances och hennes syster stodo vid fönstret och sågo dem begifva sig åstad. » Skulle icke du vilja rösta likaväl som vår bror, » utbrast Frances, vänd till systern. » Älska icke du och jag vårt land lika mycket som han, och behöfver icke vårt land lika mycket våra rö- ster som hans? » » Naturligtvis, » svarade den yngre systern, som vant sig att i allt se upp till Frances. » Men gå nu icke och säg ut det där, » tillade denna varnande, » ty då säga de strax, att vi äro emanciperade. » Att ett sådant lynne behöfde verksamhet och sysselsättning var själfklart. Hon fortsatte därför sina studier vid akademien i Evanstone och utgick därifrån med utmärkta betyg såsom lärarinna. Såsom sådan hade hon plats i flere ansedda skolor samt tillvann sig öfverallt aktning och tillgifvenhct. Hennes undervisningsämnen voro: räkning, geometri och algebra^ zoologi, geologi, mineralogi, fysiologi och vältalighet. Icke undurligt att hon efter en dag med flere timmars lektioner kände sig trött och i behof af hvilal Några år senare blef den omtyckta lärarinnan af en rik väninna enbjuden att tillsamman med henne företaga en lång resa. Den räckte i två år och gällde Egypten, Palestina, Ryssland och flere af Europas öfriga länder. Vid sin återkomst kallades miss Willard till föreståndarinna för den kvinnliga högskolan i Evanstone, där hon med sina gedigna kunskaper och nu äfven med sina intressanta reseskildringar fängslade sina elever till den grad, att de med den innerligaste hängifvenhet fäste sig vid henne.
Departementet N:o 32 af den 1 Juli 1840, angående upphörande af Vexelkontrollörsbefatlningarne i Stockholm och Göteborg (157); N:o 160 af den 12 December 1840, i hvad denna skrifvelse angår upphörande af BergsTingsRätter, Grufve-, GrufveTingsoch BergsRätler samt HallRätter (427); N:o 174 af den 23 December 1840, angående reglering af 9:de Hufvudtiteln, i hvad denna skrifvelse rörer inrättandet af ett landtbruksinstitut å Ulltuna kungsgård (174); N:o 186 af den 20 Februari 1841, angående utfärdande af Författningar om näringsfrihetens bestämmande (184); N:o 225 af den 13 Februari 1841, angående bildande af undervisningsanstalter för skeppbyggeri, i hvad denna fråga angår norra delen af riket (179); N:o 226 af den 13 Februari 1841, i hvad denna skrifvelse afser särskilda föreskrifter rörande Skiflesstudgans tillämpning på Gottland (180); N:o 254 af den 3 Mars 1841, angående förändring i beräkningen af konsuladafgifter m. m. (186); N:o 300 af den 17 April 1841, angående BergsKollegii indragning (192); N:o 309 af den 21 April 1841, angående granskning af nu gällande Instruktion och Taxa för justering af mått, mål och vigt (194); N:o 344 af d en 26 Maj 1841, angående åtgärder och stadganden i afseende på strömmingsfisket (202); ]N:o 351 af den 2 Juni 1841, angående slångjernssmidet och den gröfre jernhanteringen samt kolhandeln i riket (203); N:o 363 af den 4 J nili 1841, angående iakttaganden, då hytteägare äskar att få idka slång jernsmide (205); N:o 370 af den 5 Juni 1841, angående åtgärder för att påskynda antagandet af nya systemet för mått, mål och vigt (207); och N:o 407 af den 14 Juni 1841, angående ny Förordning om hemmansklyfning och jordafsöndring från hemman (211); E. St.
Friherre Cederström har i dag, likasom vid flere föregående tillfällen, sökt visa, att frågan icke angår sak, utan ord; men jag tror mig äga så mycket större skäl att bestrida denna sats, sorn jag är öfvertvgad, att Friherre Cederström icke så enträget skulle hafva vidhållit sin mening, om frågan endast angick ord. Då frågan verkligen handlar om sak, och då det måste medgifvas, att ett förtydligande här beliöfves, finnes ingen annan utväg, än att låta frågan, såsom tillhörande Statsregleringen, afgöras genom förstärkt Statsutskott; ty en fråga, hvarpå beror, huruvida en StatsSecrclerare skall kunna föreslå och Stats - Den 26 Februari i f. m. Rådet tillstyrka ett för den nuvarande io:de lin fv ud ti tel 11 gifvit anslags användande jemväl för föremål, sorn finnas upptagne på andra Hufvudtitlar, tillhör onekligen Statsreglering-en, och det vore i sanning besynnerligt, om Statsoch EkonomiUtskotten skulle kunna afgöra en dylik Statsregleringsfråga. Jag instämmer på dessa skäl med PresteStåndet, och anhåller om proposition på bifall till dess beslut* Friherre Cederström: Här har blifvit yttradt, att ExpeditionsUtskottet egentligen ej är annat än ett machineri för beslutens afskrifvande.
Stats-anslag för berörde ändamål icke kunnat, i anseende till bristande tillgångar, beviljas, likväl medgifvit, att, till Båkoch Fyrinrättningens upphjelpande, ett lån finge, genom Rikets Ständers Fullmäktige i Riksgälds-Kontoret, upptagas, hvilket lån, medelst den tillgång förränta och amortissement, som de å 4:^e Hufvudtiteln anvisade 9,331 Rdr 16 sk. årligen lemnade, Lorde, sednast inom 20 år efter lånets upptagande, vara till fullo liqvideradt; så har Kongl. Maj:f, efter vederbörandes hörande, genom Nådigt Bref den 3i Augusti 1839, * anledning af hvad Förvaltningen af Sjöärendena utredt rörande behofvet af ytterligare medel för Båkbyggnader, med flera dit hörande utgifter, bifallit att, för Fyroch Båk-inrättningens behof, finge, vid 1840 års början, upptagas ett lån i ett för allt afgo.oooRdr samt, vid början afåri84r, ett lån af 3o,ooo Rdr, hvilka sammanlagda summor, 120,000 Rdr, borde inom en tid af 20 år, så till ränta som till kapital, amorteras. Räkenskaperne, granskade i Kongl. Kammar-Rätten för åren 1838 och i83p utan anmärkningar, hafva ej heller föranledt till någon erinran från Rikets Ständers Revisorers sida. Uti Kongl. Kammar-Rätten äro Räkenskaperne granskade för båda åren utan anmärkning. Deli et. år 1838. år 1839. Uppbörd: Af Förvaltningen af Sjöärendena 1,240: i,35o: Credit. Utgift.:
IX. U. 323. A. 38o. X. E. 13. — N:o 27. till Rikets Ständer, angående skjutsväsendet i Riket. II. 421, 460. lil. R. 5. VII. B. 516. VIII. i2j. Å. 178. XIV. U. 285, 345. XVI. A. 424. XIX. E. 217. A. 2.5g. — N:o 28. till Rikets Ständer, angående beloppet af den behaglig lids förläningsspanmål, sora vid ledigblifvande pastorat bör bibehållas, och om återstodens användande. II. 484. lil. R. 3o. IX. B. 387. A. 437. XIII. U. j 10. A. 292. E. 7«4- — N:o 29. till Rikets Ständer, angående öfverlåtelse af kronoängen Skinnarvrån, såsom ersättning till kyrkoherdebostället i Vestra Tollstads socken för en jord, som derifrån' till kyrkogårdens utvidgande komme att upplåtas. II. 484. R. 3o. VIII. B. 466. IX. 3io. X. A. no. XIII. U. 110. A. 292. E. 611. (an) Propositioner och Skrifvelse!', Konungens nådiga: — N:o 3o. till Rikets Stander, angående åtgärderna till behöfvandes undsättning i missvexlår. II. 483. III R. 8, 164. XXII. B. 380. XXIII. 18.. XXIV. Å. 35a. XXV. U. 188, 246. A. 3o2. U. 480. XXVI. A. 16. U. .i5. A. i25. E. 136. — N:o 3i. till Rikets Ständer, angående bestämmandet af stadigvarande tullafgifter å spanmål. II. 483. III.
2l:sta punkten, angående afstvrkt indragning af de till stater och korpser anslagna boställen, är af samtlige Riks-stånden bifallen. 22:dra punkten, innefattande hemställan om godtgörelse af allmänna medel för den räntetagare tillkommande forsellön, är bifallen af Borgareoch Bondestånden, men afslagne af Preste-ståndet. Hos Ridderskapet och Adeln har berörde punkt, i anseende till sitt sammanhang med den 20:de, och pä grund af Ståndets beslut i afseende på den sistnämnde, ansetts icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarna. I händelse de af Utskottet i 20:de, 23:dje och 26:te punkterna föreslagna indragningar af indelda räntor och tionde skulle varda af Rikets Ständer afslagna, blefve deraf en gifven följd, att tillstyrkandet i förevarande 22:dra punkt, i afseende på den uti ersättningen för nämnde indelda ränteoch tionde-anslag ingående forsellön å spanmål, komme att förfalla. I motsatt fall åter, eller derest någondera af ifrågavarande 20, 23 och 26 punkten skulle vinna Rikets Ständers bifall, lärer frågan om forsellönens godtgörande, hvilken fråga inverkar på Riksgälds-kontorets utgifter, böra underkastas omröstning i förstärkt Stats-utskott; i hvilket afseende Utskottet föreslår följande proposition: Slals-Ulskollcls Memorial, N.o 519, 13 ll:o. Den, som, lika med Borgareoch Bonde-stånden, bifaller Utskottets hemställan, att fullmäktige i Riksgälds-kontoret måtte erhålla föreskrift att, vid de årliga Iiqviderna emellan Statsoch riksgäldsverken, godtgöra Statskontoret det belopp, som, enligt den afslutade rikshufvudboken, blifvit af nämnde verk förskottsvis utgifvet till liqviderande af den uti ersättningen för indelda ränteoch tionde-anslag ingående forsellön å spaumåi, voterar Ja: Den, det ej vill, voterar Nej; Tinner Nej, hafva Rikets Ständer afslagit Utskottets förenämnde hemställan.
Värdinnan förde donna Micaela till engelskans förmak och gick in i salongen med hennes kort. Hon kom genast tillbaka och bad henne vänta endast ett par minuter. Signorina Tottenham talade affärer med signor Favara. Men detta var just det ögonblick, då advokat Favara begärde miss Tottenhams hand, och medan donna Micaela väntade, hörde hon honom säga helt högt: »Ni får ej resa, signorina! Hvad skall det bli af mig, om ni reser? Jag älskar er, jag kan ej låta er resa. Jag skulle ej hafva vågat tala, om ni ej hotat med att resa. Men nu ...» Han sänkte åter rösten, men donna Micaela ville alls icke höra mer, utan aflägsnade sig. Hon förstod, att hon var öfverflödig. Om ej signor Favara lyckades hålla kvar den stora välgörarinnan, så kunde ingen. Då hon åter gick ut genom porten, stod värden där, och han grälade med den gamle franciskanern fra Felice. Och han var så uppretad, att han ej blott grälade med fra Felice, utan äfven dref ut honom ur sitt hus. »Fra Felice,» ropade han, »ni kommer för att tvista med den stora välgörarinnan. Ni vill än ytterligare reta upp henne. Gå er väg, säger jag er! Ni ulf, ni människoätare, gå er väg!» Fra Felice var lika vred som värden och ville tränga sig förbi honom. Men då blef han af denne tagen vid armen och utan vidare utförd på trappan. Fra Felice var en man, som hade mottagit en stor gåfva af sin skapare. På Sicilien, där alla spela på lotteri, finnes det människor, som hafva förmåga att förutsäga hvilka nummer, som skola komma ut i nästa dragning. Den, som fått sådan klarsynthet, kallas för polacco, och oftast träffar man den hos någon gammal tiggarmunk. Och en sådan munk var fra Felice. Han var den störste polacco i Etnatrakten. Men då alla gärna önskade, att han skulle säga dem en vinnande tern eller kvatern, så brukade han bemötas med stor aktning. Han var ej van vid att man tog honom i armen och slängde ut honom på gatan, fra Felice.
Om förslaget af något Stånd ej genast godkännes, skall det till Utskottet, med de inom Ståndet gjorda anmärkningar, återförvisas. Det förslag, Utskottet, till svar derpå, framlägger, kunna Stånden endast förkasta, eller, ulan förändringar, godkänna. Om tvänne Stånd förkasta förslaget, skall det förfalla. Godkännes det af minst trenne Stånd, förblifve det hvilande till nästa Riksmöte. Yid förslagets slutliga behandling under sistnämnde Riksdag, kan det af Riks-Stånden endast ogillas eller oförändradt antagas. I sednare fallet öfverlemnas det, genom Talmännen, till Konungen, som, i händelse Han det gillar, Sitt samtycke Riksens Ständer meddelar. Bih. till R. St. Vd åt ende, JV:o 43 Vill Konungen, hos Riksens Ständer, föreslå någon ändiing i Giundlagarne, öfveilenjne flan Sin fiamställning, j<mte Slaisiådets lankai rietöfver, till Riksens Ständer, som genast, utan att deiem föiut öfvei lägga, åt Consldutions-Utskottet uppdraga att utlåtande deiölver afgifva, Alsiyiker Utskottet Konungens förslag, föiblifve det likväl hvilande till nästa Riksdag, om minst 3:ne Stånd derom öfverenskomma, r annan händelse för» (alfe frågan. Tillstyrker Utskottet Konungens framställning, med eller utan ändringar, behandlas den likasom andia af Utskottet förordade grundlagsförslag. ”' Preste-P/åndet bar antagit Conslitulicns-Utskettels i ofvanrämide Merooiial framställda förslag till grundlagsförändringar att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag med erinran likväl till Utskottet att, i enlighet med den redaction af 56 § Regerings-Foi men, som å denna Riksdag blifvit antagen, i slutet af samma § införa orden: "på sätt i RiksdagsCrdningen föreskrijves." Borgare-Ståndet har, såsom sin gemensamma tanka, föiklarat, ”att
Den 19 November. tjenat länge nog för att enligt gällande författningar dertill vara berättigade, och att detta dä ganska ofta beviljats. Att beviljandet af hvad som nu begäres skulle väcka afund bos andra soldater, sorn tjenat en längre tid, kan jag ej tro, ty jag vill ej ens tänka mig, att en så låg känsla skulle kunna uppstå emot nödställde kamrater, som först på ålderdomen komma i fråga till åtnjutande af en liten pension för utståndna mödor. Att det skulle vara ett vådligt prejudikat, kan jag så mycket mindre anse, som det efter min tanke tvertom torde vara nödigt, att man på förhand visar, det man vet" att erkänna och rätt uppskatta det lidande, för hvilket soldaten blottställer sig i striden för fosterlandets försvar, hvarvid 2:ne års tjenstetid under verkligt krig minst motsvara 20 ä 30 års under fredens lugn och 14 å 21 dagars öfningar på exercisfältet. På grund häraf får jag för min del tillstyrka bifall till motionen. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos., blef motionen tillika med yttranderne remitterad till Stats-Utsk:t. Föredrogs Hr Drakes, Carl, d. 15 dennes bordlagde motion M 29, om befrielse för embetsoch tjenstemäns enkor och barn från erläggande af bevillning för dem tillagde pensioner. Hr von Koch: J afseende på den nu föreslagna befrielsen för embetsmäns enkor och barn från bevillning å deras pensioner, så anser jag mig böra tillkännagifva, att, när jag deltog i ärendets beredning i den af Iv. M. i nåder tillförordnade komité, så var der öfverläggning om huruvida en sådan befrielse skulle ega rum.