Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad först beträffar den derom väckta motion, att en allmän näringsfrihet ina beviljas, så att hvar och en Svensk man i Stad och på Landet må blifva fritt att idka hvilket lofligt handtverk och näringsfång som heldst, emot fullgörande af tie allmänna skyldigheter och de afgifter till Staten, sorn dermed äro förenade, samt att Allmogen må utan särskilt afgift idka handtverk och slöjder; så, enär detta ämne redan hos Utskotten till behandling förevarit, anse Utskotten någon ytterligare åtgärd dervid icke kiinna tacas. Vid - i35i Den 14 Juli. Vidkommande dernäst frågan, om upphäfvande af hvad 6 Cap. Handels Balken i afseen* de å förbud emot^landsköp stadgar; så emedan dels allmän frihet i spannmålshandel förut är beviljad, dels enahanda frihet i afseende å handel med victualie-varor, i anledning af derom gjord underdånig ansökning, lärer af Kongl. Maj:t, efter hvad Utskotten hafva fullt skäl att förmoda, innan kort genom utfärdad Nådig Författning fastställas, enär Kongl. Majit under nu påstående Riksmöte täckts i Nåder inhämta Riksens Högloft. Ständers underdåniga yttrande öfver hvad vid en sådan fri handel bör iakttagas, och hvarom dessa Utskott, efter erhållen Remiss, afgifvit vördsamt utlåtande; ty, och då genom särskilta författningar Allmogen jemväl erhållit rättighet, att till Städerna få införa och försälja åtskilliga af dem tillverkade handaslöjd der, anse Utskotten, att förbudet emot landsköp i de hufvudsakligaste delar redan upphört, så att något hinder icke bor vara , att inrikes handeln med alla sådana varor, hvilka såsom landets producter äro att anse, må , utan undantag lemnäs fri och obehindrad; hvarföre Utskotten ock tro sig äga fullt skäl tillstyrka, det Riksens Högh Ständer må hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit i Nåder ville till en slik frihet i inrikes handeln bifalla och derigenom förenämde Capitel till ali kraft och verkan upphöra.
Ständer i tillfälle att, med wilkor om ofelbar ersättning i den mon berörde besparingar blifwa att tillgä, läta förskjuta detze 50,000 Riksdaler af Riksgälds.Con, LL Den ri October. torred, som i sin nnwarande belägenhets utan fln flada kan, för den lid som erfordras, meddela detta förskott. Med förutsättande af Kongl. Masts Nädiga samtycke till Riksens Ständers underkänn ga hemställan, lära Riksens Högloft. Ständer Mika i underdänighet anhälla, det Kongl. Maj:t r Räder täktes läta »»ppräkta, och efter föregän. gen Nädig pröfning, utfärda Reglemente och Privilegium för det till inrättande Bolaget, samt i Räder föranstalta om Subskriptions öppna»», de till deltagande deruti. Om denna tekning uppgär till eller öf. werfljuter den för ändamälet tillräckeliga anfed. da Summan, skulle det anslagna understödet följagteligen icke komma att utgä; men i an» ,nor händelse fllp.e det blifwa Bolaget öppet att begagna detsamma till sä stor del som till fyllnad i berörde Summa af so,ooa Riksdaler erfordras. Den större eller mindre del af ansiaget, som Bolaget säledes uttog, skulle, efter Utskottens tanka, fä räntefritt begagnas tills fem är förflutit ifrän första Bolagsstämman; men sist efter denna tids förlopp, om ej sädant wid gynnande omständigheter förr ske kan, bor. de de erhällne förskotten wara äterbetalte. I den oförmodade händelse att företaget wid nämde tid sig slutar med förlust, anse Utskotten Stats. Werket böra den »vidkännas, lika med Actieägarne i proportion af de tillskjutne med. ten. Styrelsen öfwer Sillfiske Werket förmodar Utskotten kunna uppdragas ät Män, som nied insig.
I frågan om inrättandet af ett Tyg-Stals-Compagnie hafva ine* ningarne äfven varit delade, i det Ridd. och Adeln samt Preste-Ståndet bifallit, men Borgareoch Bonde-Stånden afslagit Utskottets tillstyrkande att, i följd af nämnde Compagnies inrättande samt Tyg-Statens reglering, ett tillökadt anslag må uppföras af 3,409 Rdr 5 sk. Stcits-Utskottets Memorial N:o 2S0. i3 Jemte det Utskottet föreslår, att Borgareoch Bonde-Stånden må förena sig med de andra bägge Stånden om antagandet af Utskottets förslag’, får Utskottet, i händelse å denna hemställan icke göres något afseende, föreslå följande Voteringsproposition: Den, som bifaller, att det vid Tyg-Statens reglering och i följd af Tyg-S ta ts-Compagniets inrättande uppkomna tillökta behof må å Artilleriets Stat uppföras med 2,409 Rdr 5 sk., röstar Ja; Den det ej vill, Nej; Vinner Nej, beviljas icke något anslag i berörde hänseende. Ankommande på utgången af denna votering, i hvad nion den tillökning af 74 och en half tunnor spanmål, som i slutmeningen är föreslagen, kommer att förändras. 14:oUti Betänkandet N:o 2i5 har Utskottet, medförklarande, det Utskottet, i betraktande af Stals-Verkels inskränkta tillgångar, icke kunde tillstyrka det högre anslag, som äskats för uppsättningen af den så kallade Baket-Corpsen i någon större scala, hemställt, att det anslag, som hittills å Besparingarne utgått till denna Corps, efter dess nuvarande organisation, må å Stat uppföras med en jeninad summa af 6,200 Rdr. Denna hemställan är bifallen af Ridd. och Adelil samt af PresteSlåndet, men afslagen af Borgareoch Bonde-Stånden; hvadan Utskottet föreslår sistnämnde
Om någon, Kommissariatet underlydande, ordinarie tjensteman, vid mindre förseelser i Ijensten, ej låtit sig rälta af vederbörande lormäns tillsägelser och varningar, eller blifvit beträdd med vårdslöshet eller försummelse i sin tjenstgöring, eller ock i allmänna lefvernel ådagalagt ett mindre värdigt uppförande, bör han inför Kommissariatet erhålla lämplig föreställning och åtvarning till framtida bättring. Inträffar åter enahanda förhållande i afseende på någon af verkets öfrige einbetsoch tjenstemän, skall denne, efter härom gjord anmälan, förekallas inför Fullmäktige samt tillrättavisas och varnas. I händelse den, som på della sätt. antingen inför Fullmäktige eller Kommissariatet, undergått första varningsgraden, ej häraf later sig rätta, ega Fullmäktige att, med afseende ä förekommande omständigheter, på längre eller kortare lid suspendera honom från sin innehafvande tjenst, med förlust af hela eller halfva lönen, hvilken, under liden, ina lill ersättning för tjenstens förrättande användas. § 289. Derest tjensteman, hvilken förut blifvit för tjensteförsummelse eller annat förhållande suspenderad, ånyo gör sig skyldig lill dylik förseelse, ankommer på Fullmäktige att, efter förseelsens beskaffenhet, antingen ytterligare suspendera honom, eller helt och hållet skilja honom från dess vid detta verk innehafvande tjenst och lön. Likaledes beror på Fullmäktiges särskilda pröfning, huruvida Kommissarie, som, till följd af oordentlighet i sina enskilda affärer, blifvit bysatt, eller varit nödsakad till borgenärer afträda sin egendom, må vidare bibehålla och utöfva sin kommissarie-beställning. § 290. Tjensteman, som är förvunnen att hafva begått ärerörigt bratt eller annan förseelse, i eller utom ijensten, af den svåra beskaffenhet, att verkets trygghet eller anseende fordrar hans entledigande, har derigenom gjort sig förlustig sin innehafvande tjenst. § 291-
Nu såg hon plötsligt för sig en förtjusande, frisk blondin med ett godlynt, kokett leende och ett par, något banala, men stora och strålande blå ögon, graciöst insvept i en präktig hvit cachemirssjal. Resten af föreställningen glömde hon både Orestes och «Andromaque» för att ge akt på damen i sidologen. Hvarför är hon i Paris? frågade hon sig sjelf med en obehaglig, nervös förnimmelse, hon aldrig förr känt det minsta till. Vet han af det? Ha de träffats Den ena frågan dök upp efter den andra. Efter skådespelet skulle Junot fara till Tuilerierna, dit han blifvit kallad af Förste Konsuln. Damerna lofvade att vänta på honom med té — trots det korta afståndet mellan Rue de Verneuil och Rue du Bac hade Laure af Madame de Châteauneuf utbedt sig, att Edmée skulle få stanna öfver natten. Kammarjungfrun serverade dem förfriskningar och frukter inne i Madame Junots kabinett. Der var inga gäster, som annars vanligen efter teatertid, och de båda väninnorna satte sig bekvämt tillrätta i fåtöljerna på hvar sin sida om kaminen. De kommo väl öfverens och hade alltid, på damers ytligt förtroliga sätt, en hel del att prata om; Madame Junots satiriska, kvicka, och ändå för det mesta godlynta utfall, roade alltid den af naturen så glada Edmée. Efter det att de en behörig tid uppehållit sig öfver Madame Hamelins toilett och Madame Leclercs tjenstgörande kavaljer, öfver Talmas spel och Mademoiselle Mars’ kostym, öfver kardinal Consalvi och utsigterna till konkordatet, gick värdinnan ändtligen löst på aftonens händelse: «Pauline». Madame Junot hade naturligtvis, liksom de flesta af deras krets, hela våren — de få gånger, man i sällskapslifvet haft tillfälle att se Förste Konsuln tillsammans med damer — och isynnerhet nu på Malmaison i sommar, gifvit akt på, att han öppet föredrog Mademoiselle de La Feuillade framför andra damer i sin närhet.
Beträdes någon, som idkar ättiksberedning, alt inom de byggnader, som dertill inrättade äro, eller med de pannor, som dertill begagnas, hafva tillverkat bränvin, eller att hafva afyltrat förbränna eller såkailad lank, eller beträdes apothekare eller den, som är till omdestillering af bränvin, efter serskildt tillstånd, berättigad, att hafva missbrukat sin destilleringsrätt till bränvinsbränning, skall han dömas att, utom ansvar för oloflig bränvinsbränning, enligt 5p §, böta esta gången 5oo r:dr, a:dra gången iooo r:dr och 3:dje gången i5oo r:dr; vare ock i sistnämnda fall rättigheten att ättiksberedning såsom fabriksnäring bedrifva, apothekare-privilegierna eller rättigheten att omdeslillera bränvin förverkade. Mom. a. Apothekare, som för pharmaceutiska behof nyttjar destilleringspannor till större rymd eller antal, än tillåtet är, bote 5o r:dr. § 63. Nyttjar någon vid tillverkning eller destillering af bränvin sådan redskap, som, enligt denna förordning, är stämpling underkastad, men ostämplad är, skall han derför, utom det ansvar, hvartill han i öfrigt kan hafva gjort sig skyldig,* vara förfallen att böla 20 r:dr. Hör till Beotlin,-, Lagsamt Allm. Besv. och Ekon.• Utskoltens Betänkande, N o l. 25 § 6*. Sker förbrytelse mot 5q, 6o, 6i, 62 eller 63 <§§ och harden blifvit åtalad efter föregången undersökning och verkstäldt beslag, såsom i 73 § sägs; då skola äfven alla vid den åtalade bränvinstillverkningen eller destilleringen nyttjade redskap, så ock det i bränneriet vid beslagstillfället befintliga bränvin, jemte de käril, hvari det förvaras, dömas förbrulna, utan afseende derå, om redskapen eller kärilen äro innehafvarens eller annans tillhörighet.
Hvad Utsk. i utlåt, N:o 221 tillstyrkt blef af R. o. Ad. bifallet. 7:de, 8:de, g:de, torde och Jj:tp punkterna bi föllos, i2:te punkten. Hr Rosenblad, Bernh.: Uti syaret på de anmärkningar, som vid återremissen af Utskrs förra betänk, blifvit i afseende på denna punkt anförda, saknar jag en ganska vigtig, hvilken jag hade äran framställa, den nemi. att den föreslagna öfverflyttningen af Lappmarks ecclesiastikverks-r i Den 15 Augusti c. in. Gi inkomster vidrörde äganderätten. Detta ecclesiastikverks fond är grundad på enskild donation af Riksrådet Skytte. Att införlifva denna med statsverkets allmänna inkomster är icke öfverensstämmande med lag och rätt. R. St kunna bifalla eller indraga allmänna anslag; men enskilda donationer kunna icke sålunda indragas. Jag kan således icke gilla detta s-teg. Likaledes är det oriktigt att bestämma en sä beskaffad ersättning, som Utsk. föreslagit, då detsamma tillstyrkt, att en verket tillhörig capitalfond må öfverflytta.? bland statsmedlen endast emot en räntan motsvarande årlig afgäld, anslagen endast intill nästa riksdag. Ändamålet med öfverflyttningen skulle vara minskning i förvaltningskostnaden, hvilken hittills beräknats till 600 r:dr, och någon vinst för staten icke vara afsedd. Men det skulle likväl blifva vinst för staten, enär inkomsterna år 1826 uppgingo till 9J56 r:dr; och drar man derifrån 1400 ridr motsvarande collectmedel, återslå i alla fidi 7956; hvadan statens vinst uppgår till öfver 3oo rtdr. Om dessutom verket något år skulle behöfva göra en större utgift, finnas dertill icke medel, då deremot verket förr alltid hade öfverskotten att dertill påräkna. Jag yrkar afslag eller en billig ändring i Utsk:s förslag, och begär emedlertid nu upplysning, huru de öfriga Stånden afgjort frågan. Underteckn. Ridd.Secret.:
Ökats . .6,699,401:04. Minskning på det hela R:mt 444,799: 90. Till och med den 11 dennes har kassan förminskats med R:mt 1,545,534: 13, eller, efter afdrag af guldtillökningen 805 dukater å 8: 25 • • » 6,641: 25, med R:mt 1,538,892: M Metalliska kassan i silfver och guld uppgick den 31 Dec. 1861 till R:mt 21,796,678: 41, och den 11 dennes till • • • » 20,251,785: 53. Minskning — När utvexlingen afräknas med 16,110: 08 visar det sig att, under dessa tre år, tillgången af utländskt mynt effektivt ökats med R:mt 336,790: 92. Det af Banken, oafbrutet till pris af 27 mark 12 jJ. Hamb. Banko eller 37 R:dr R:mt, pr mark finsilfver kölnisk vigt, försålda omyntade silfver har uppgått i R:mt till 1859. 1860. 1861. Under detta år till och med don 11 dennes är, till enahanda pris, dylikt silfver försåldt till R:mt R:dr 80,469: 96, med en vinst af R:mt R:dr 1,385: 75. § io. I Revisionsberättelserna omförmälas de förändringar, inoch utvexlingsPriset å priset å dukater undergått. Tillämpningen af den i 103 § af Reglementet intagna dukaterföreskrift har understundom mött svårighet, till följd af bestämmelsen, att utvexlingspriset skall med 10 öre pr dukat öfverstiga invexlingspriset; och Fullmäktige få, med åberopande af hvad 1860 års Revisionsberättelse § 17 härom innehåller, hemställa, huruvida icke det må kunna åt
Ehrenborgh, Casper Wilh.: Enär R. o. Ad. vid sista riksdag beslöt, att Ridd.Secret. icke får innehafva någon annan Statens tjenst, lärer väl hvar och en taga lör afgjordt behofvet att öka R.idd.Secret:s lön på ett sådant sätt, att någon skicklig och lämplig person vill åtaga sig detta vigtiga embete. Jag förenar mig alltså i motionen och är Öfvertygad, att Ridd.Utsk. skall utfinna medel till en sådan 5 H. 2 3 ij8 Den i5 April e. m. förhöjning i lönen, att R. o. Ad. kan tillbjuda tjensten åt en person, som fullt motsvarar förtroendet. Jag tror, att någon bestämd summa i detta fall nu icke behöfver angifvas. Frih. Rantzou, Joh. Al b.: Jag är till större delen förekommen af de talare, som redan yttrat sig i ämnet, och jag förenar mig med dem uti att understödja motionen. Jag tror, att R. o. Ad:s Secreterare bör så lönas, att han icke behöfver söka andra inkomster ändem, som åtfölja tjensten, och att han med dessa må befinna sig i en fullkomligt oberoende ceconomisk ställning; och för att erhålla en person, som med skicklighet förenar sjelfständighet i tänkesätt och vill uteslutande fästa sig vid denna mödosamma befattning, anser jag löneförhöjning nödvändig. Jag instämmer således i motionen; men begär, att deruti få framställa det amendement, att lönen må höjas till i,5oo r:dr b:co, i stället för det motionären proponerat förhöjningen endast till 1,200 r:dr. Frih. Boye, Ludv.: Jag föreställer mig, att hos R. o. Ad. i denna fråga icke kan uppstå någon annan betänklighet än den af regret, att tillgångarna för närvarande icke tillåta erbjudandet af en högre tillökning, än den föreslagna; men jag tror, att den inblandning ang:de fiscalstjenstens indragning, man gifvit åt denna fråga, bör derifrån uteslutas, och pröfningen af den saken lemnäs öppen, tilldess motionen derom förekommer.
Jag instämmer uti livad Friherre Cederström och Herr Påhlman anfört och tror att det tillhör oss så mycket hellre, att tillstyrka bifall af den nya Redaction, som BondeStåndet för närvarande blott utgöres af Kronooch KronoSkatteBönder. Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard: Äfven jag förenar mig med Herr Påhlman, isynnerhet sedan besittningen af Säterier nu mera icke ensamt tillhör något visst Stånd. Jag skall för min del anse det vara ganska orättvist att utesluta ägare af SäteriHemman från Representations-rättighet, blott för det att deras Jord vore af Säteri-natur. Herr von Qvanten, Carl Gustaf, förenade sig med Herr Påhlman och begärde Proposition till bifall af den nya Redactionen. Friherre Cederström: Jag instämmer med de Herrar, hvilka begärt bifall af Redactionen, hellst jag tror, att i alla frågor, der en gifven Rättsgrund utgör skälet till en föreslagen ändring i Grundlagen, man alltid bör lemna ur sigte ett enskildt Stånds fördelar. Uppå derom af Herr Grefven och Landt'Marskalken framställd Proposition, blef den föreslagna nya Redactionen af Ridderskapet och Adeln Bifallen. v §• 29. I första Momentet var föreslaget ett til - 436 Den i4 Martil. lägg efter ordet: ”besluta,” så lydande: ”frågor, som sednare än tre veckor före den, till Riksdags fulländande bestämda tid, antingen den blifver tre eller fyra månader, af Riksdagsmän i ConstitutionsUtskottet väckas, vare Utskottet ej pligtigt att under samma Riksdag upptaga och bereda.” Vid §:s slut var följande nya Moment föreslaget: ”ConstitutionsUtskottet äge äfven att infordra och granska de af Riksens Ständers Justitieombudsman sedan sista Riksdag förda Diarier och Registratur, och med Utlåtande öfver dess Embets-förvaltning till Riksens Ständer inkomma.” Grefve Gyllenborg, Johan Henning, hade inlemnat ett Memorial, lxviltet upplästes, så lydande:
Herr Kammarherre Silverstolpe yttrade: »Då det af nu framtedde protocoll inses, att Herr af Klinteberg, såsom verkelig och i em bets-befattning inträdd Justitise-Råd, varit vid sin förut innehafda häradshöfdinge-syssla bibehållen, på det sätt, att den äldre beställningen blifvit ansedd som en hvilaude possession, hvars förvaltande var åt en annan uppdragit, hvaraf fölljdt, att enär Herr af Klinteberg sedermera begärte entledigande från sitt Justitiae-Råds-embete, blef han ansedd naturligen berättigad att i utöfningen af den äldre sysslan återträda; och då det icke finnes, att Konungens Stats-Råd tillstyrkt efterföljd af hvad i RegeringsFormens 34 § emot beklädande af sådane dubbla embeten är stadgadt, anser jag som ett åliggande för mig att förklara, det jag funnit Stats-Rådet icke hafva åt detta mål lämnat den upplysande åtgärd, som Grundlagens bokstaf föreskrifver. Om häremot skulle invändas, att afsigten i nämnde § egenteligen varit att förebygga, det JustitiseRåderne kommo att njuta flere än en lön på Rikets stat, hvaraf kunde dragas den slutföljd, att som Herr af Klinteberg lämnade sitt nya embete, innan han för det samma hunnit uppbära någon lön, har det ej ålegat Konungens Stats-Råd att emot hans dubbla tjenstebefattning någon erindran göra, svarar jag, att hvarken den bokstafveliga lydelsen af ifrågavarande §, ej heller dess andemening gifva styrka åt ett sådant anförande. Då det heter, »att de nya Embetsmännen ej må med andra civila embeten beklädas», är det af sig sjelft medgifvet, att de ledamöter af Stats-Rådet, som ur militairståndet utses, kunna vid sina fordna sysslor bibehållas.
N:o 81, i anledning af väckte motioner, dels örn nedsättning i, dels ock om upphörande af den afgift, som under namn af ”Bro och Quai-afgift” uppbäres för till Stockholm sjöledes inkommande målbara våta varor, äfvensom att afgälden för införsel af potatoes sjövägen dit icke vidare mätte utgöras. N:o 82, i anledning af väckt motion, att de till Kyrkorne anslagne medel, i den mon de icke erfordras för Kyrkornes underhåll och öfrige i och Blh. till R. St. TJtdr. d. 12 Aug. 1840. för desamma nödiga utgifter, måga användas för undervisningens befrämjande. N:o 84, i anledning af väckte motioner om afskaffande af helfrihetsbref och förändring i följd deraf i vissa delar af Kongl. Förordningen den 22 April 1829, angående passhandlingar för fartyg, hvilka segla till utrikes ort. Dessa 4 Utlåtanden bifollos. S. D. Vid förnyad föredragning af Förstäi'kta Stats-TJtskottets, sedan den 5 dennes på bordet hvilande, memorial N:o 242, angående verkställd omröstning, till följd af Rikets Ständers skiljagtiga beslut, uti de frågor, som upptagas i Stats-Utskottets memorial N.'o 134, 179 och 180, lades berörde memorial till handlingarne. Den 12 Au g. 1840. f. m. Från Höglo fl. Ridderskapet och Adeln. S. D.
wänskap och lycka; är det grumligt: sorg och bedrägeri; finnas deri stora fiskar: ökad förmögenhet; äro de döda: stöld och bankrutt. #Dans.# Wänskap och lycka. #Desert.# Dyra och sorgliga nöjen. #Desertör.# Nyheter från en frånwarande. #Diadème.# Krönt med ett diadem: lycka och höga embeten; ser man det på hufwudet af en af edra barn, wänner eller slägtingar, bebådar det dem ära. #Diamant.# Ökad rikedom. #Diarrhé.# Sorger. #Dike.# Hoppa öfwer ett dike: man slipper undan ett försåt. #Diligens.# Åka i en: skadligt uppehåll i affärer; springa efter: wara länge utan arbete; ser man den fara förbi: personer, som äro beswärliga, skola inom kort resa; stjälper den omkull, utan att man skadar sig: lycka i företag; skadas man genom fallet: sorgliga nyheter. #Dispyt.# Mellan fruntimmer: jalousi; mellan män: träta. #Djur.# Uppföda: lycka. #Djurkretsen.# Se ett af deß tecken, är ett godt förebud. #Dofhjort.# Döda en: lycka i företag. #Dolk.# Nyheter från bortawarande personer. #Dom.# Wara tillstädes wid en doms fällande: lycka; begära den: bryderi. #Domare.# Ondska och grymhet; utöfwa en domares pligter: ledsnad och beswär. #Domherre.# Sorglig nyhet. #Domstol.# Tycka sig sjelf wara inför domstolen för egen eller andras räkning, betyder inwecklade affärer, som taga i anspråk all uppmärksamhet och all skarpsinnighet. #Dop.# Tro och hopp för framtiden. #Dragon.# Nyttigt förswar. #Dricka.# Friskt watten: stor rikedom; warmt watten: sjukdom; grumligt watten: sorger. #Drinkare.# Omkring ett bord: lycka i affärer; taga del i dryckenskap: förestående giftermål. #Dromedar.#
Stånds beslut således äro öfverensstämmande i alside å anslagets belopp, har Utsk. ansett detsamma vara af R. St:r bifallet; och torde, sedan R. St:ra beslut i afs-.de å nästföregjde punkt blifvit fattadt, komma att bestämmas från hvilken titel nu ifrågavule anslag skall utgå.» Vill man derföre undvika svårigheten och faran att binda sig genom ett förhastadt beslut, så gör man, enl. min tanke, bäst i att återremittera punkten till Utsk. Då vi komma till punkten på sid. 5 ämnar jag med afs:de på den göra samma anhållan. Förov:de punkt blef, efter först till bifall derå framställd propos, som besvarades med Nej, af R. o. Ad. återremitterad. 3:dje punkten, angide de skiljaktiga besluten i fråga om mom. 4 under lill:is R och C af Sammansatta Ulsli.-s Betänk. Gr. Lagerbjelke: Utsk:s slutsats, att denna punkt i sin helhet vore af tre Stånd bifallen, är enl. min tanke oriktig. Såsom det synes af den uplästa punkten, förhåller det sig så, att mellanmeningen: »jemte framställning af de åsigter om folkskole-väsendets ordnande, hvilka af Utsk. nu blifvit uttalade», blifvit afslagen af tvenne Stånd, nemi. PresteSt.. sorn afslagit liela punkten, och BondeSt. som särskildt uteslutit denna mellanraening. Utsk. har deremot riktigt anmärkt, att då inget annat Stånd biträdt BondeStis beslut att tillsätta orden: »af församlingen», så har denna ändring förfallit 749 Den 25 N o t era ber f. m. Det iir således gifvet, att punkten är bifallen af tre Stånd, nemi. R. o. Ad., Borgareoch BondeSt:n. med undanlag af den utaf mig uplästa mellanmeningen, hvilken blifvit af tvenne Stånd, nemi. Presteoch BondeStm, afslagen, och hvilken således förfallit. E. St:rs beslut iir derföre följande: »att till K.