Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bergsmanna handteringen är fästad vid hemmanen i de orter, der tillgång af malm och kol göra tackjernstillverkning möjlig. Någon inskränkning uti rättigheten, att producera denna för stångjernssmidet nödige artikel eger icke rum, utan hafva Bergsmännen tvärtom blifvit åiaggde, att för de privilegier, som förenades med deras jord, flitigt idka blåsning. En fri försäljning af tackjernet har alltid varit dess idkare medgifven, sedan likväl de förbindelser, so m uppkommit genom förlags tagande, blifvit full - *352 Beil», och Eken, Ut sk. Betänkan den. gjorde: och alla de band, som legat på tackjernshanaeln, af hvilka de fleste ca mer blifvit lossads, hafva blott rört consumen^ ten eller bruksegaren, 3 anseende tili beskattningen, utgöres tiondejernet, enligt samma grunder, at både bergsmansbyttorne och dö utom bergslagen belägne bruksägares eller så kallade ståndspersoners masugnar. Några särskilde olägenheter för den egentliga bergsmanna handteringen gifvas således icke och visar erfarenheten, att, vid en fördelaktig jernhandels conjunctur» Bergsmannen, i anseende till tackjerns begärligare efterfrågan, alltid skördat en gifven vinst. Skulle åter Riksdagsmännen Långbergs Memorial endast hafva afseende på Ofvansjö och Thorsakers bergsiager, så lärer dervid vara att erindra: Samma orter i deras .nu varande skick, sakna bads i anseende till Beskattning, hvaruti de icke ega någon lin* dring emot den omgifvande landslagen, och i fråga om jern hand teringens beskaffenhet, da egenskaper, som i allmänhet utmärka bergslager. Då uti da egentliga bergslags* orterne något stångjernssmide icke får idkas, utom vid de derstädes från äldre tider befintlige, till husbehof eller mindre afsalu inskränkte hammare, så uppsmider deremot Ofvansjö och Thorsåkers Bergsman sjelfva deras tackjern vid egne stångjerns verkstäder. De kunna således närmast jemnförsa Eeai. och »Ekon. Utsk. Bctänkanåen.
En sådan utväg vidtogs vid senaste riksdagen i afseende på krediten uti köpmansbodarne och hos handlande i allmänhet; men det återstår att vidtaga åtgärd i afseende på auktionerne, hvilkas verkan mångenstädes är förstörande, mera i den mån inroparen är fattig och hans inrop af ringare värde. När betalningsdagen kommer och penningar icke äro alt tillgå, sker lagsökning och derefter utmätning, allt på bekostnad af gäldenären. Kostnaderne, som äro Charta-Sigillata till Statsverket, skrifvare-lösen, skjuts och arfvode åt vederbör., kunna i någon mån medföra fördel för de sistnämde, men utgöra hufvudsakligen en Statsförlust af tid, möda och bestyr, en nötning uti Stats-machineriet som icke frambringar något till samhällets förkofran. Man har otaliga exempel deruppå att lagsökningsoch utmätnings-kostnaderne långt öfverstiga det belopp som lagsökes. Kostnaderne, upgående till 4 ä 5 r:dr b:co eller mera, vidkännas af personer som lagsökas understundom för mindre än 1 r:dr; man har exempel på lagsökning som slutats med utmätning af 6 runstycken och en ådömd kostnads-ersättning af 5 r:dr 16 sk. b:co förutan utmätnings-kostnaderne. Den lämpligaste utvägen att så mycket som möjligt förekomma denna vidt utbredda samhälls-olägenhet synes vara, att göra det till försäljarens interesse att icke på kredit lämna varor åt dem, hvilka äro uti sådane omständigheter att de ej utan sin undergång kunna gälda sin iråkande skuld. Ett medel härtill är att inskränka beloppet af fordrings-ägares lagsöknings-kostnads-ersältning, så att på lagsökningen icke kan upstå någon vinst utan snarare förlust om den anslälles för en ringa summa. Derigenom skulle auktionsförrättare blifva mera aktsamme att icke lämna kredit åt hvar och en som gör ett inrop, helst om såsom ofta inträffar, detta sker obetänksamt af den som ej bar något slags behof af det han inropar eller af dem som genom stark förplägning blifvit mera uprymd än försigtigheten bjuder vid tillfälle då handel göres:
Bland de af meligen ej riktigt disponerad för aftonen, dock utdicinalstyrelsen senast godkända apotekseleverna förde detsamma på ett alldeles förträffligt sätt. märkas fem kvinnliga. A r 1893 användes första På grund af indispositionen vågade h o n ej släppa gången den 1891 beviljade rättigheten för kvinna till sin vackra stämma, m e n den gjorde sig dock att inträda s o m elev å apotek m o t kompetens af på hufvudställena väl gällande. Hennes spel var afgångsbetyg till sjätte öfre klassen på latinlinien. ock ypperligt. V i påminna särskildt o m scenen Under 1894 följde 8 unga fröknar detta exempel. med Plumkett i fjärde akten. Lyonels parti hade Från o c h m e d nästa år k o m m e r som bekant stuock att uppvisa n y representant för aftonen, i det dentexamen att fordras s o m kompetensvillkor hr ödmann nu för första gången återgaf den' för såväl manliga som kvinnliga apotekselever. samma. A t t han här skulle lägga en n y seger till sina föregående, kunde man taga för gifvet. I tredje akten blef bifallet så lifligt o c h ihållande, Kvinnliga advokater ha vid några tillfällen att hr Ö. måste framträda för ö p p e n ridå. H r uppträdt vid Stockholms rådhusrätt o c h därvid Sellergren är fortfarande en alldeles förträfflig skött sin sak oklanderligt. På några af rådhusPlumkett, lika m y c k e t i dramatiskt s o m vokalt rättens afdelningar ha de emellertid afvisats un• hänseende. Portervisan sjöngs m e d vederbörlig der förklaring, att den s o m för andras talan skall kläm. H r Brag hade öfvertagit lord Tristans vara en » förståndig, ärlig o c h oberyktad m a n ». roll o c h lyckades rätt väl få fram dess komiska V i d polisdomstolen ha kvinnor redan länge fått pointer. D e n friska, melodiösa o c h intagande utan anmärkning föra sina mäns, fästmäns o c h operan gick för öfrigt i sin helhet ganska tillandra goda vänners talan. fredsställande. Bland den fulltaliga publiken befann sig konungen m e d uppvaktning.
I några berättelser anmärkas ej blott den skyndsamhet i ransakningarna, soin blir en följd af sanningens lättare utletande, då fångarne i ensamheten äro öfverlemnade åt samvetets förebråelser och sakna tillfälle att af hvarandra uppmuntras till nekande och fräckhet, utan ock den från ledsnaden vid ensamhet härrörande verkan, att missnöje öfver erhållna utslag af underrätt vida mera sällan fullföljes genom besvär hos högre Rätt, än som inträffar, då fångarne i gemensamhetshäkten mindre längta alt från fångenskapen befrias och af hvarandra uppmuntras att begagna sina rältegångsförmåner. Dessa orsaker lillskrifves i betydlig mån den minskning i ransakningsfångarnes antal, som på kort tid röjt sig vid cellfängelserna, och hvaraf äfven tros vara att påräkna en framgent fortfarande nedsättning i fångvårdskoslnaderna. Ii. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse för är 1848. 35 I afseende på den stora angelägenheten af brottslingarnes vård efter undergången bestraffning, hvarförutan fortfarande förbättring icke är möjlig, omnämnes äfven uti fångpredikauternes berättelser från Linköping och Christianstad, att i Östergöthlands och Christianstad län blifvit stiftade föreningar af enskilda medborgare, till befrämjande af detta välgörande ändamål; och exempel anföras, der någre straffade brottslingar blifvit föremål för dessa föreningars ädelmodiga omsorger, hvaraf önskad framgång redan sig visat. Om den i hufvudstaden inrättade Skyddsföreningens verksamhet i enahanda syftning har kännedom genom tidningarna blifvit allmänheten meddelad. Da nu i ordningen följer att redogöra för de underdåniga bemställningar och förslag, som jag ansett mig skyldig alt för Kongl. Maj:t framlägga i allmänna ämnen, der jag hittills kunnat det medhinna; har jag att hänföra dessa underdåniga anmälanden, efter deras olika föremål, dels till berättelsens här förevarande afdelning, som angår Lagskipningens tillstånd, och dels tili den återstående, som skall behandla Lagreformen.
Ständers, rörande denna fråga rneddel”te beslut och yttrade underdåniga önskningar, 'underlåto de vid sammanträdet tillstädes komöte Ombuden ej att emot den gjorde framsta!- 508 Stats-Utskottets Betänkanden: ”ningen afgifva påminnelser, och med öfvertygelse derom att arbets-skylldigheten af förut anförde skäl borde utan betalning försvinna, be”stredo de, att ingå uti någon öfverläggning om ■”den ifrågavarande förvandlingen , men, sedan ”Konungens Befallningshafvande förklarat sig: ”(förmodeligen i saknad af högre Authorisation:) ”icke kunna upptaga någon annan fråga, om ”betalnings erläggande efter markegången för "Dagsverksskylldigheten under tillika meddelad ”upplysning att berörde förvandling hvarken ö. ”kade eller mindskade de skäl, som någon torde ”hafva att tillgå, för att å ort och ställe, som veder”börde, söka frisägelse från detta besvär; blef "dock sluteligen , med det uttryckeliga, ehuru ”i Konungens Befallningshafvande^ bilagde Pro”tokolls-Utdrag ej nog tydligt upptagna förbehåll, ”om öppen och fri rättighet för Allmogen, att ”framdeles göra ansökning om fullkomligt upp/'häfvande af arbetsskylldigheten, den gjorde framställningen af Ombuden i så måtto bifallen, att, ^derest påståendet om frikännelse från berörde ’skylldighet icke kunde vinna bifall, skulle af 'hvarje i Höbergningsoch stängselbesväret deltagande helt hemman, det förut in nattura utgjorde arbetet i 30 på hvar andra följande år, ''från och med år 1814* utgå med penningar be''räknade efter visse Dagsverken enligt Mar”kegången, hvilka vid tillfället ock bestämdes, "nemligen för hemmanen 1 Färs Härad till Fem ”och för dem i Frosta Härad till Tre och ett ”halft Ivarle-dagsverken årligen af hvarje ”Såsom vald Fullrnägtis: för dessa arne Hä O O ”räder vid sist hällne Urtima Riksdag, hade bland Stats-Utskolteis Betänkan den.
Kostnaden för samtliga vid lasarettet nödiga ansedda byggnadsarbeten med hvad dertill hörer, skulle, efter uppgjorda och af Ofver-Intendents-embetet granskade kostnadsförslag, uppgå till 235,000 R:dr; och då Lasarettets direktion, till följd af en enskild donation, egde en tillgång af omkring 30,000 R:dr att till dessa arbeten använda, hade Direktionen hos Kongl. Maj:t hemställt, om icke, med afseende å Serafimer-lasarettets betydelse både såsom sjukvårdsoch läroanstalt, hos Rikets Ständer kunde äskas det för berörda ändmål erforderliga anslag af 205,000 R:dr R:mt. Då Kongl. Maj:t i Dess nådiga Proposition angående Statsverkets ställning, tillkännagifvit att Kongl. Majit ville, efter det vederbörande myndigheter med infordrade utlåtanden inkommit, taga under särskildt öfvervägande, bland andra ansökningar om anslag, äfven Lasaretts-direktionens omförmälda underdåniga framställning, vid hvilket förhållande icke kan med visshet antagas att det för Serafimer-lasarettet erforderliga anslag kommer att af Kongl. Majit hos Rikets Ständer begäras, har jag, på det Rikets Ständer i allt fall må komma i tillfälle, taga frågan i öfvervägande, ansett mig med åberopande af Lasaretts-direktionens underdåniga skrifvelse i ämnet, af hvilken afskrift härhos bifogas, och på deri anförde grunder, härmed böra vördsamligen anhålla och föreslå, det Rikets Ständer måtte för Serafimer-lasarettets behof i och för byggnader och förändringar vid och inom lasarettet, bevilja det erforderliga beloppet af 205,000 Ridr Rimt. Och får jag, jemte anhållan om remiss af denna motion till Stats-Utskottet, tillika utbedja mig att till berörda Utskott må få öfverlemnas de i fråga om byggnadsarbetet vid lasarettet uppgjorda ritningar och kostnadsförslag, hvilka blifvit till Kongl. Ecklesiastik-departementet ingifna. Stockholm den 29 November 1862.
Efter enahanda grund och sedan RiksgäldsContoiret af de för år 1834- förskottsvis lyftade 200,000 R:dr redan vid slutet af samma år återbetalt 120,691 R:dr 5 sk. 4 r:st., hafva Banco-Fullmägtige, den 7 Januari! i836, låtit till Riksgälds-Contoiret anordna clet enligt i834 års Afslutning, utöfver 0,000,000R:dr,belintlige öfverskott 204,932: 28. r. eller för begge åren 317,536: 40> 4* Samt den Capilal-nedsältning, som vid 1834 års slut, i och genom de så kallade Silfver-Fastighets-lånens då verkställde omföring, uppkom, af ... 430,396: 38. 3r % Motsvaras af: det från 1833 utbalancerade Öfverskoltet utöfver 5,ooo,ooo R:dr 573,623: 29, 1. samt den tillökning Capitalet i och genom i834 års rörelse fått sig till godo . 174,310: 2. 1-747 933. 3, 2 6 — 42 — hvaraf alltså det visar sig, att såsom Bankens Capitaleller Grundfond återstod, enligt Hufvud-Afslutningen för året i834, det i Banco-ReMementets a36 §. bestämde belopp af jemnt 5,000,000 R:dr. Detta belopp har sedermera i och genom x835 års rörelse blifvit ökadt med en summa af . Anordningar på Bankens Omkostnads-Räkning. Ehuru §.
233 7- §• — Styrker vårdslös Gälda när inför Rätten, att han sine Borgenärer till fullo förnöjt; da må han i medborgerligt anseende återställas, sedan han straffet undergått, 5. Cap. 32. §. Kan frågan om Gäldenärs Afträdes-förmån eller ansvar skiljas från Borgenärernes tvist sins emellan, åge Rätten att deröfver förut serskilt döma. Allmän Åklagare äge, att emot Gäldenär föra talan, ändå att Borgenärer sin rätt eftergifva. Ar Gäldenär rymd, gånge ändå Dom öfver honora. Dom, derigenom Gäldenär för vårdslöshet eller bedrägeri till ansvar fälld är, varde i Allmänna Tidningarne kungjord, sedan den laga kraft vunnit. Ar sådan Gäldenär Embetseller Tjensteman, skall ock Domen insändas till det Embetsverk, hvarunder han för Embetet eller Tjensten lyder, innan den verkställas må. Förslag till ändring af 8 Cap. 1 $. Giftermåls-Balken. 1. §. Vilja man och qvinna, der hon Enka är, eller Giftoman i Mös vägnar , göra förord sig emellan före ägtenskapet, då skola de det skrifligen och med tvänne vittnen upprätta, innan vigsel sker. Ej må förord göras om annat, än Makarnes Giftorätt, eller till förfång för dem , som bättre rätt till egendomen å den tid hafva. Ägtenskaps-förorå skall öppet ingifvas tili Rät - 234 Konungens Nild. Propositioner. (en i den ort der Makarne hafva sitt bo och hemvist, eller sätta sig neder att ho, i Staden inom Åttonde dagen och på landet å nästa Ting, sedan vigselskett och late Rätten det i Profocollet införas : är ej med förord så förfaret , som nu sagdt ar, vare det kraftlöst Hvar som begär, åge af ägtenskaps-förord. uti 7:de Capitlet Rät'enom dess förra Stadgl.
Utan att nu fästa mig vid det hårda derutinnan, att gång efter annan på olika, men dock alltid svaga skäl afslå de mest billiga anspråk på en sådan jernvägsanknytning synes mig jemväl Stats-Utskottet. hafva handlat oklokt genom ett beslut, hvarmedelst ett påbörjadt jernvägsföretag af betydligt omfång kommer att på en gång afbrytas, till stort men för en mängd arbetare inom högre eller lägre sfer, hvilka af arbetets fortsättning påräknat sin utkomst; hvarförutan de stora kapitaler, som äro nedlagda i redskap och inventarier göras för längre tid räntelösa. \ 56 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 80. Utskottet har varit så i denna som öfriga jern vägsfrågor ledt af den förfärligaste misströstan om vår financiela ställning samt omtankan att undvika utländska statslån, men har icke betänkt, att ett sådant lån ingalunda gjorts erforderligt genom att bifalla det begärda anslaget af endast 500,000 Riksdaler, ett belopp, som dessutom är så ringa, att derigenom ingalunda kan sättas på spel landets financiela oberoende. Jag för min del tror, att en så beskaffad hushållning i sjelfva verket utgör en misshushållning, då de förluster, som uppkomma genom ett fördröjdt fullbordande af det uppgjorda systemet för stambanorna, medföra oberäknelig skada, utom i förr antydda afseenden, jemväl i hänsigt till uteblifvaudet af den trafikförökning på det redan färdiga jernvägsnätet, som af banornas utsträckning komme att beredas; men utom allt detta gifves det äfven, hvad beträffar norra stambanan, ett särskildt skäl så stort och mägtigt, att det ensamt för sig bordt berättiga det ifrågasatta anslaget, äfven om det varit mångdubbelt så stort. Rigtningens bestämmande återstår nemligen ännu formelt, fastän intet tvifvel förefinnes, hurudan denna rigtning bör vara.
I sednare hänseendet lärer man väl ej ens vilja påstå, att grekiska språket, genom sin grammatik bildar något slags ledning eller hjelp för inhemtande af kunskap i de moderna Europeiska språken eller underlättar förmågan att läsa, tala eller skrifva sistnämnde språk, såvida man icke vill bildas till en lärd philolog, och ur denna synpunkt kunde man fast heldre fordra läsning i skolan äfven af t. ex. Isländska, såsom moder förde nordiska språken, eller sanskrit o. s. v. Det latinska språket åter med sin stränga logik, sina koncisa och klara uttrycksformer innefattar en gymnastik för tanken, hvilken i högst väsendtlig mån utöfvar inflytande på den allmänna bildningen; det icke blott öppnar en utsigt öfver den gamla kulturen, utan det förvarar ock en så stor del af den äldre, moderna lärdomen — då nemi. intill de sednaste århundraden nästan alla vetenskapliga och lärda skrifter författades på latin — att ulan kännedom af detta språk äfven den nyare blidningen sjelf blir ofullständig; och dessutom kan latinet anses såsom moder åtminstone för de romaniska språken i Europa, hvarom kunskapen blir för den bildade mannen allt mer och mer oundgänglig. Af dessa skäl skulle jag alltid draga i betänkande, att, vid den offentliga undervisningen å den s. k. lärda linien, lemna dispens från latinet, hvaremot grekiskan, ehuru genom sin litteratur måhända af större positiv vigt och intresse för dem, som vilja företrädesvis egna sig åt estetiska studier eller skönlitteraturen, deri grekiskan tvifvelsutan erbjuder de skönaste former, endast kan gagna ett högst ringa fåtal af elementarläroverkets alumner. Vid ett sådant förhållande synes det i sanning vara oförklarligt, att Staten reglerar undervisningen på det sätt, att alla ynglingar, som önska inhemta allmän bildning, förbjudas att läsa latin, utan att tillika inhemta några ytliga elementer i ett språk, hvars studium öfvergilves samtidigt med skolan, och deraf de under sin återstående lefnad icke skörda någon frukt, knappt hafva något minne. Ett faktum är det i öfrigt, att ifrån den tid, då det nya skolsystemet lyckades att undantränga den gamla pedantismen, läsningen af grekiska språket icke varit obligatorisk förr, än den år 1859 utfärdade sednaste skolstadgan trädde i verket.
Län, emot dito dito, Dito till Carlstads Stifts Domkapitel, för utvidgande af Läroverken inom nämnde Stad, emot 3 proc. årlig kapital-afbetalning och 3 proc. ränta, sedan lånet, som utbetaldes i December 1841, under 5 år innehafts räntefritt, Dito till Carlskrona Stads Pastorat, emot 5 proc. årlig inbetalning, deraf 3 proc. skola beräknas såsom ränta å kapital-återstoden, Dito till Kongl. Stals-Kontoret, för inlösande af de med åtskilliga Landshöfdinge-beställningar förenade ackorder, emot inbetalning af 6 proc. årligen utaf de infriade ackordernas belopp, af hvilken inbetalning 4 proc. ränta för den efter hvarje liqvid återstående lånesumma beräknas, Hos Hjelmare-Kanal och Slussverks-Bolag, motsvarande beloppet af den bildade reparations-fonden för nämnde Kanaloch Slussverk, „ åtskilliga Kollektörer vid f. d. Nummer-Lotteri-Inrätlningen, , Lands-Kamreraren Selling för 2:ne förskingrade Brudgåfvovinster, För bestridda kostnader vid utförande af målet, angående Värderingsmannen vid f. d, General-Assistans Kontoret aflidne Juveleraren S. J. Wessbergs balans (Godlgjorda år 1844) I anledning af den, emot ställd säkerhet, beviljade förnyelsen af en för kommen Riksgäldssedel,
Jag har endast jrrkat fullgörande af de vilkor 1809 års Ständer ulfäste, och det må vara den värde Ledamoten förbehållet att skjuta skulden ifrån sig på andra, för att slippa ett slikt fullgörande. Jag kommer nu till frågan om mynt-enheten. Herr von Hartmansdorff har påstått, att jag af glädje öfver den på förmiddagen vundna bataillen icke gifvit akt på hvad här förekommit; men jag förmodar, att min glädje icke kan förutsättas hafva varit särdeles stor, då jag yttrat mig emot alla de vid tagne besluten om realisationen såsom skadliga, ehuru jag, som representant för bibringandet af consequence i besluten, nödgades på förmiddagen söka hindra upprifvandet af ett föregående beslut. Man har, såsom skäl för enhetens bibehållande vid 18 sk. eller 1 R:dr Banco, yttrat, att Bankoräkningen gäller i Kronans upppbörd; men jag hemstäler till hvar och en, om 18 sk. någonsin kan blifva 1 R:dr eller 48 sk. Det är ett rent bedrägeri, att genom benämningen vilja inbilla folk den tron, att de ännu äga 1 R:dr efter 1664 års myntfot med Riksdalersbenämningen, under det man vidtager beslut, hvarigenom de tvingas att vexla till sig Riksdalrar af endast 18 sk. efter nämnde myntfot. Jag tror, att den mindre mynt-enheten vore den bästa, icke derföre, att jag hoppas, det landets välstånd och trefnad derigenom skall tilltaga, tyvi hafva af häfderna funnit, alt Den 19 October e. m. 8g välståndet icke stigit i proportion af de Banquerouter, hvarigenom myntets värde blifvit nedsatt; men derföre, att jag anser nödvändigt att skapa ett alldeles nytt mynt, och under en alldeles ny benämning, på det allmänheten icke må förvillas genom bibehållande af namnets likhet med det gamla. Af sådan anledning anhåller jag om proposition till bifall på mynt-enhetens bestämmande till 12 sk., under namnet Carolin', samt afslag på Utskottets förslag, och begär i annat fall på förhand votering med förbehåll, att sedermera få yttra mig om de öfriga detaillerna, och deribland om slagskatten.
Lindberg blifvit förpligtad deltaga, och hvilken återstod, stor 36o4 R:dr 17 sk. 10 r., utgjorde diverse uppbördsmedel från åren 1813, 1814 och i8i5, så ehuruväl äfven, i anseende till denna tillgreppssumma, Lindberg brustit uti controlerande tjenstepligter, serdeles derigenom att han underlåtit föranstalta om utredning af Hoflings uppbördsställning, då Hofling år 1816, efter en hos honom uppgifven stöld af uppbördsmedel, till en summa af icke mindre än 12,466 R:dr 32 sk. Banco, från utöfningen af sin Fogdetjenst skildes, hvaraf följden blifvit, att Hofling erhållit rådrum att sin egendom disponera; likväl och som det hvarken numera läge, eller i den ordning, hvaruti Hoflingska balancen upptäckts, någosnin legat inom möjlighetens gräns alt bestämma i hvad mon ett noggrannare iakttagande af de Lands-Kamereraren ålagde controlerande„skyldigheter kunnat förekomma det allmännas förlust genom Hoflings bedrägliga förhållande, i följd hvaraf ieke heller urskiljas kunde den större eller mindre del af balancen, hvartill en sådan underlåtenhet bidragit, och hvarutaf en större skyldighet till betalningsansvar kunde anses följa; alltså hemställde Kongl. Kammar-Rätten till Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning, om detta förhållande, i förening med de bevekande omständigheter Lindberg i sin ansökning anfört, måtte verka till något nådigt afseende.
Raab, Friherre Adam Christian, Motion N:o 1, angående protokolls-föringen inom Riks-Stånden, att en sammanfattning af förhandlingarne må kunna dagen efter hvarje plenum i tidningarne införas. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 4. Motion N:o 215. angående de jernbanor, som af Staten böra i främsta rummet byggas och understödjas. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 87 samt Mern. R. St. underdån. Skrifv. N:o 121. Motion N:o 264, angående en underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t om vissa ministeriella ärendens meddelande till Rikets Ständers kännedom. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Raab, Friherre Carl Adam, Motion N:o 34, Olli upptagande af ett inhemskt stats—lån för jernvägs-byggnaderna i landet. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 89 samt Meni. R. St. underdån. Skrifv. — Motion N:o 35, om införande af fullständig handelsoch näringsfrihet. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 119. R. St. underdån. Skrifv. — Motion N:o 66, om revision af gällande tull-taxa. Bevilln.-Utsk. Betänk. N:o 8 och Mern. St. underdån. Skrifv. Ramsay, angående pension åt enkan efter och en dotter lill Löjtnanten Otto Johan Henrik. Motion N:o 182. Stats-Utsk. Utlåt. Ranfjorden och Nasafjells grufvor, angående en kommunikationsled mellan. Se Nasafjells grufvor. Rappe, Friherre Axel Ludvig, Motion N:o 159, angående låneunderstöd för en jernbana från Hessleholms station vid södra stambanan till Christianstad. StatsUtsk. Utlåt. N:o 88 och Meni. R. St. underdån. Skrifv. Referater af Riksståndens förhandlingar, angående lemnande till tidningarne af. Se Protokoll. Resekostnads-ersättuing.