Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr von Hohenhausen i Efter den upp* lysning, Herr Grefven och LandtMarskalken iiu behagat lemna, förändrar jag min anhållan 1 så måtto, att jag begär ålerremiss till Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskot* ten, i stället för remiss till ConstitutionsUtskottet, hvilken jag förut yrkat. Herr Munck ef Rosenskjöld förenade sig med Herr von Hohenhausen. Riddk #eh AdPrat VIII Band. %% Ji'4 Den 30 September e. m. Herr Drefven 6ch LandtMarskalken héms ställde, om Ridderskapet och Adeln behagade,’ •under åberopande af dess den 33 sistlidne Maji eftermiddagen meddelte remiss, återförvisa målet till Utskotten, med förständigande att, i följd af nyssnämnde remiss, samt hvad Riksdagsordningen uti 33 §, och sista inomen* tet af 34 §• stadgar, ofördröjligen med Utlåtande i hufvudsaken till RiksStånden inkomma. Ropades starka la, jemte några Nej, I anledning' hvaraf Herr Grefven och Randt - Marskalken förklarade, att som, efter hvad lian tyckt sig finna, Ja öfverröstat Nej, propositionen blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen. Roredrdgs å hyo RancoUfskottets deri 20 - sistlidne Maji under N:o 14 afgifne, och den 27 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckte motioner, rörande förändringar i Bankens inre Administration, dess Sedlars utgifvandé och beskaffenhet m, m» Herr Rosenblad, Bernhard: Då jag för min del ej kan annat än instämma med Herdar Rindström och Hagander i deras uti d* Dm 30 September c, ni. afgifne Reservationer framstäldte yttrande ora beskaffenheten sf Bankens sedlar, med mera? och då i alla fall Riksens Ständers beslut om. Fi nance
Men hon är dock af oss alla känd, och uppgifterna deruti, med undantag af några få oväsendtliga fall, skola förblifva ovederlagda; likasom dess kostnadsförslager, ehuru icke omfattande på långt när hela den afgrund af utgifter som systemet fordrar, upptaga deraf tillräckligt för att visa oss omöjligheten af genomförandet och hör förmå oss stanna vid hvad för närvar, tillgjordt är, som redan varande tillräckligt att derutur hemta för framtiden en säker erfarenhet, huruvida ytterligare fortsättas bör. o At denna del af ämnet medgifver ej stunden af ett kort föredrag att egna en större vidlyftighet. Det är också kanhända fåfängt att söka bekämpa sill tidehvarfs sinnessjukdom förr än dess krisis nalkas och jag skall derföre öfvergå till 3:dje föremålet för mina anmärknrr eller summans användande till häradsfängelser. Uti proposm N:o 16 åberopas ett äfven till Ständerna utdeladt förslag till reglering af rikets läns, härads och stadsfangelser samt ordnandet af domsagorna, i följe hvaraf det egentligen är detta förslag som bör afses och granskas dä man vill bedöma de följder som af de nya häradsfängelserna skola uppkomma. Dessa följder blifva då, att kronan i st. f. att nu äga ingen utgift för häradshäkten lill byggnad, underhåll och bevakning, skulle hädanefter åtaga sig en omkostnad som för blotta byggnaden, äfven om det olämpliga materielet träd komme att dervid användas, skulle uppstiga lill en ofantlig, men icke beräknelig summa, emedan förslaget af 1847 öfversliger 1846 års förslag i samma ämne, och båda understiga det för närvar, verkeliga behofvet som med hvarje är kommer alt ökas, enligt hvad inses kan af hvar man, som öfver de nya förhållandenas verkningar äger minsta omdöme. Ytterligare skulle statsverket belasta sig med dessa byggnaders års-underhåll och med aflöning, enl. förslaget, vid 80 småfängelser, ä 300 r:dr stycket, eller en ärlig aflöningsstat på 24,000 r:dr b:co.
MissgerningsBalken, samt buller och oljud, som v sådant rum af åhörare åstadkommes och förargelse orsakar, beläggas med lämplige böter ; c) att, då ansvar för våldförande af Rikets Ständer och enskilde Riksdagsmän redan är bestämdt i Grund* lagen , hvilken äfven tillerkänner LagUiskottets Betänkande N.o 85. 4$ Ståndens Secreterare och Betjeningen i Ståndens Cancellier lika säkerhet med Riksdagsmän, lagen för åhörare bör för detta fall innehålla endast hänvisning till Grundlagens bud ; d) att den hos Riks-Sfånd antagna Vaktbetjening bör undersin tjenstgöring i samlingsrummet njuta del hägn, som tillkommer dem, hvilka Konungens, eller hans Embetsmäns, eller någon Rätts ärenden gå; samt e) att fridsbrott, som i ty mål föröfvas, böra åtalas vid den Domstol , dit målet efter allmänna rättegångsordningen hörer, och åtalet utföras af Rikets Ständers JustitiaeOmbudsman , eller den han dertill förordnar. I öfverensstämmelse med dessa åsigter har Utskottet, till följd af de erhål Ine remisserne, uppgjort, och får härmed till Rikets Ständers pröfning vöidsamt öfverlemna följande förslag till Tjag för åhörare vid RiksStån» dens sammanträden. LagVtskottets Betänkande N.-o 85. S §. Den, sorn något Riks-Siånds of. ver läggningar, såsom åhörare, bivistar, dd sådant tillåtet är, ställe sig till efterrättelse den Ordnings«* stadga, Ståndet antagit, och åtlyde hvad Ståndets Ordf örande, till ordningens bibehållande, bjuder och förkunnar. z §. löröfvar åhörare sådan ger-* ning, som i 18 Cap. 3 §. MissgerningsBalken sägs; varde straffad efter ty, sorn der, för hvarje serskildt fall, stadgadt finnes. Gör åhörare buller eller oljud, eller kommer eljest förargelse åstad-, bote frän fem till femton Riksdaler. 3 §■
12 lod, uppgående i värde, efter 43 sk. 9 rst Iis,plin del, lill 47 R:dr 45 sk. 3 rst. o. s. v. Enligt Revisorerncs åsigt, hade meningen med det anförda stadgandet uti 1812 års reglemente icke kunnat vara någon annan, än alt, med afseende A de förluster, som i de flesta fall mäste uppkomma vid utminutering af varor, hvilka blifvit i större qvanI i t eler lill magasinerna inlevererade, uppbördsmännen skulle vara försäkrade om en billig ersättning, ungefärligen svarande emot den minskning, som för de särskilda varuperscdlarne kunde antagas verkligen uppkomma, hvilken ock derför blifvit fastställd till olika belopp för olika varor: oell att således de bestämda procenlbeloppen borde anses såsom maxima, utöfver hvilka någon vidare ersättning lill uppbördsmännen icke skulle ifrågakomma ; och åberopades jemväl, lill stöd för denna tolkning, följande stadgande uti lil § af Kongl. Maj.-t den 11 Juni 1841 utfärdade nådiga reglemente för Dess Flotta i afseende å hushållningen och redovisningen under sjö-expeditioner: "Lagliga proviant-öfverskott äro de, som tillkommit genom behållna afgångsprocenler och böra provianl-uppbördsmännen, i liqvid med Kronan, tillgodokomma, sedan bristerna, hvarmed räkningen sig slutar, blifvit Kronan godlgjorda.” Enär nemligen sislberörda författning icke upphäfde eller förändrade ulan endast närmare utvecklade och förklarade samt, med hänsigt till hushållningen under sjöexpeditioner, tilläde mera detaljerade föreskrifter till de uti 1812 års reglemente förekommande allmänna sladganden, hvilka ännu vore gällande lör uppbörden så väl vid förråder till lands som orri skeppsbord, svntcs häraf följa, att med de ulifsamma reglemente omförmäldc "öfverskott” ursprungligen afsetts endast de, som genom afskrifning tillkommit.
Herr HofGanzleren har numera enskildt sagt mig, att åtgärder redan blifvit vidtagne, som för framtiden skola undanrödja olägenheterne. Men hittills hafva verkligen de serskildte Numrorne ofta blifvit så sent meddelade vederbörande Auctoriteter och Embetsman, att Inrättningen på intet sätt motsvarat ändamålet. Friherre Ridderstolpe, Fredrik: I fall återremiss beviljas, anhåller jag få fästa Utskottens uppmärksamhet derpå, att hittills hafva de exemplar af FörfaltningsSamlingen, som böra utdelas i Landsorterne, blifvit afsände till PostContoren, som ombesörjt utdelningen; hvaremot Årstrycket öfversändes till LänsStyrelserne, för att af dem utdelas. Detta har stundom vållat oordning och gjort Samlingarne incompletta, då den ena fått ett blad för mycket och den Den 2t April e. m. 117 andra ett för litet. Jag vet ej, hvarföre icke enhet i delta afseende bör äga rum, och jag önskar att den måtte till vägabringas på det sätt, att båda Samlingarne utdelades genom LänsStyrelserne. Herr von Hartmansdorffj August: Jag tror visserligen, att oordentligheter vid Författnings-Samlingens kringsändande hittills ägt rum, men anser derföre icke, att man bör upphäfva den, och återgå till Arstrycket, utan snarare tillse, det exemplaren ordentligare blifva utdelade. Då jag förmodar, att återremiss beviljas, anhåller jag att få bifoga en annan anmärkning. Motionären bar yrkat, att alla Domstolar må erhålla hvar sitt exemplar af utkommande Författningar. Detta har jag i Utskottens Utlåtande icke funnit bestämdt besvaradt, eller någon uttrycklig mening derom yttrad. Pag. 32 står blott, det Utskotten tillstyrka, att alla ”Kongl. Förordningar, Påbud, Placater, ”Kungörelser m. m., äfvensom IIofRätters, ”Collegiers och EmbetsVerks Universaler, ”Kungörelser och Circulairbref, i den mån ”de från trycket utkomma, skola till erforderligt antal exemplar, i den ordning ”Kongl.
Ståndet beviljades, ej skulle leda till något mål, emedan till följd af tvenne Stånds beslutade återremiss Utsk. måste å nyo behandla ärendet; så vågatjag hemställa lill II. R. o. Ad. äfvensom till Hr von Hartmansdorff, huruvida ej en votering nu vore mera tidsödande än till något tjenande. Hr von Hartmansdorff: Jag hade boppats, att genom en omröstning befria R. o. Ad. från så långa tal, som de vi nu afbön; men om Ståndet måhända heldre voterar nästa gång i st. f. nu: så skall jag afstå från min begäran om votering. Sedan sålunda Hr von Hartmansdorff afstått från den ifrågasatta voteringen och då nu å föredragn.listan förekom Ridd.Utsk:s mern. N:o 10, ang:de förändradt lånereglemente för de under Ridd.direkta förvaltning ställde medel, förklarade Hr Gr. o. Landtm., att della mern., genom ett misstag vid föredragn.listans utskrifning blifvit upptaget enl. den ordning, hvari det inkommit, men 156 Den 27 Maj. deremot, enär något serskildt förordnande i afseende på ordningen för dess föredragning icke blifvit meddeladt, bordt uppföras sist, emedan alla de sedermera inkomne och bordlagde målen voro af allmän beskaffenhet; hvadan Hr Landtm, fann sig förhindrad att nu föredraga nämnde mern., och detsamma komme att företagas, sedan alla de öfrige på bordet hvilande målen förevarit. Hr Munck, Bror Gust. Reinh.: I anseende till tjensteåligganden nödgas jag •afsäga mig den plats jag innehaft såsom ledamot af Bevilln.Utsk.; men anhåller vördsamt, att det oaktadt få bibehålla min riksdagsmannarätt. R. o. Ad. lemnade härtill sitt samtycke, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Eleclorer att utse en ledamot i Bevilln. Ulsk. efter Hr Munck. Föredrogs Frih. Palmstjernas, Carl Otto, d.
Berättelsen är en offentlig handling och parten är således i tillfälle att utöfva kontroll; men då han ej får öfvervara handlingarnes läsning, den der sker inom lyckta dörrar, vet han ej om och huru denna kontroll verkställes; och hans garanti ligger således i en förmodan att föreskriften iakttages. Att så sker är ej eller anledning att betvifla, men, att det länder till långsamhet utan motsvarande fördel, kan ej eller bestridas. Så väl f. d. Lagkommittéen, som Lagberedningen hafva ock varit af enahanda åsigt. De hafva lagt en hnfvudsaklig kontroll i berättelsen och föreskrifvit uppläsning endast af Underrättens beslut, samt skriftvexliogen i Hofrätten; och förslaget i denna del har äfven blifvit godkändt vid deraf inom Högsta Domstolen och Hofrätterne verkställd granskning. Häraf följer alltså, att Utskottet ej kan biträda Lars Rasmussons förslag om upphörande af skriftliga berättelser, men deremot finner, att en inskränkning i bruket att läsa alla handlingarne bör ega rum. Att bestämma någon gräns i denna del, torde dock ej vara lämpligt. Visserligen synes ovillkorligen böra påbjudas att Underrättens dom och skriftvexlingen i Hofrätten skall uppläsas; och tillsammans med föredragningen torde det i allmänhet vara tillfyllestgörande: men förhållanden kunna inträffa, då en närmare kännedom af andra handlingar, än den, som vid föredragningen vunnits, kan vara af nöden. Så händer t. ex. då fråga är om tydningen af kontrakter, testamenten och dylika dokumenter eller af vittnens utsagor; och då måste den del af handlingarne, hvars uppläsning rätten anser nödig jemväl uppläsas. Men denna ytterligare läsning måste alltid ankomma på rätten och ej på någon enskild ledamot. Finna de flesta ledamöterne den obehöflig, bör den ej företagas till Lag-Utskoltets Betänkande, N'.o 25. 37 uppehåll i handläggningen af andra mål, utan må den ledamot, spm önskar en närmare kännedom, taga handlingarne till påseende och enskildt förskaffa sig denna kännedom. Utan en så beskaffad föreskrift skulle den fullständigare läsningen tilläfventyrs kunna påkallas till lindring i arbetet.
Härefter afgingo Zerr Grefwen och Landtmarskalken och Riddersrapeis och Adeln klockan I kill plenum plenorum ä Rikssalen, hwarest af Hans Excellence Stats-Ministern för Vtrikes ärenderna uplästcs Kongl. Maj-.ts Nädiga Sanckivn i assende pä den af Riksens Ständer öfwerenscvmne Jnstrukion för deras Justiriae Ombudsman. Högloft. Riddekstapet och Adeln ätfkiljdes klockan 2 eftermiddagen. In?iäem krotocoll! 6. Lilverkolxs. ... Tisdagen dm 27 Februarii. - Plenum kl. 4 Eftermiddagen. Ordförande Herr Grefwe ve la LaräieJacob. Företogs genast den i förmiddags plenum bestulne votering, hwilken flutadeS klockan H till 8 öm aftonen, dä rösterne befunnos hafwa urfallit sam följer I i4l8 Den 27 Zebruarii. I anledning hwarafHöglofl. Ridderskape! och Adeln hade beflutit att i afseende pä de af Stats-Utjkoltet i 2:dra Clasten upförda Kongsgärdar, att ArrendeJnnehafware skulle tillätas begagna den äterstäende Contracts-tiden emot Arrendets erläggande i spannemäl, räknadt efter det ärets markegång dä penningeräntan bestämdes eller Arrende-rättigheten bewiljades. Derefter fortfors med granskningen af StåtsUtskottets utlätanden rörande Kongsgardarne; och upläste Utstottets tillstyrkande af Landshöfdinge aflöningarne pä Gottland och Malmöhus Län hwarest Kongsgardarna Roma Kloster och Alnerup under Arrende.titel äro Lanvshöfdingarne uplälne, mätte warda reglerade utan sammanbindning med desie Kongsgärdar. Grefwe koken, (Zuflak.
Då jag icke tillstyrkt — hvad i de flesta länder äger rum — ett absolut förbud vid höga vitén mot allt köp eller försäljning af utländska eller icke privilegierade inländska lotteriers sedlar, jag anser, att en inqvisitorisk undersökning, om någon i enskild väg lagt sig till en utländsk lottsedel, hvarken är instämmande med vårt statsskick eller behöflig, endast man aflägsnar de offentliga retelserna; och då jag likaledes anser de små lotterier, sorn, inskränkande sig till enskilda förtroliga kretsar, afhålla sig från offentligheten, vara för oskyldiga att behöfva förbjudas, så torde man finna, att jag snarare tillstyrkt inskränkning än utvidgning i 1772 års, mig veterligen, aldrig upphäfda, ehuru i förgätenhet komna förbud mot alla lotterier, utom ad pios eller publicos usus, och hvaraf jag bifogar afskrift. Likaledes torde jag knappt behöfva erinra, med hvilken oförskämd tilltagsenhet utländska, inom egen ort ilia crediterade lotterier, eller andra speculanter pä vår allmänhets spelsjuka, hos oss upprättat offentliga contor till försäljning af deras lottsedlar. Såsom en liten teckning torde jag efter ett flerårigt vistande i Tyskland, hvarifrån speculationerna på vår enfald i den vägen utgått, få omnämna, att derstädes äga få andra lotterier än dét K. Preussiska fullt förtroende i afseende på sättet att bestämma lyckans utslag; att i detta hänseende särdeles de uti de fria Riksstäderna upprättade och till enskild person förpaktade lotterier äro underkastade misstroende, isynnerhet de Frankfurtska, dock äfven de Hamburgska; att de Österrikiska egendomslotterierna, ehuru ingen misstanka kan falla på utgångens redlighet, då de stå under Kejserlig tillsyn, äga tvenne mer än *) Berörde, pä Tyska språket tryckta, plan för K. Preussiska Classlottcriet åtföljde Hr Rosenblads motion vid dess remitterande till Stats-Utskottet.
N;o i5 för Christianstad, J. Cronius. L. S. [N:o 17 för Carlshamn. J. V. Winberg. L. S. N:o 19 för Ystad, Jo ns P. Hemberg. L. S. »47 N:o 20 för Marstrand. Johs Hegardt. N;o a2 för Westerås. Fredr. Langenberg. L. S. N:o !?4 för Örebro. G. A. Broms. L. S. N:o a6 för Linköping. Clalts Fr. Lundman. L. S. N:o 28 för Strengnäs. J. H. Ekstrand. L. S. N:o 3o för Wexiö. J U. Winberg. L. S. N:o 32 för Söderköping. S. M. T. Cederborg. L. S. N:o 34 för Mariestad. G. A. Broms. L. S. N:o 37 för Thorshälla. J. H. Ekstrand. L. S. N:o 2t för Warberg. C. J. Hammar. L. S. N:o 23 för Arboga, E. TE. 31ontan. L. S. N:o 25 för Jönköping, P. Lindqvist. L. S. N;o 27 för Köping. G. A. Broms. L. S. N;o 29 för Skara." J. Hagander. L. S. N:o 31 för Lund. J. U. Trinberg L. S. N:o 33 för Hudikswall. J. TEallström. L. S. N:o 35" för Carlstad. Christ. Beckman. L. S. N:o 38 för Eskilstuna, Gust. Lennins. L. S. N:o 39 för Borås. N:o 40 för Wennersborg, P. Lindqvisti garl Joh. Nauclér. S. N:o 4i för Enköping. N;o 43 för Sala. E. TE. Montan. E. TV. Montan. L. S. L. S. N:o 43 för Sigtuna, N;o 44 för Wadstena, Å. Palm.
Transport R:dr R:mt 215,017: 75 och de kostnader, som af tjensten föranledas, har jag, på sätt uti mitt här ofvan afgifna anförande utvecklats, funnit mig böra föreslå, det provisoriska stater med förhöjd aflöning, mätte vid indelta Kavallerioch Infanteri-regementen och korpser tills vidare få tillämpas, så att de regementen och korpser, som icke redan förut inom sig ega tillräckliga tillgångar för de föreslagna nya lönbeloppen, skulle kunna af särskildt anvisande statsmedel utbekomma skillnaden. Den kostnad, som häraf kunde för Statsverket uppstå, bar jag ansett kunna beräknas till omkring 250,000 R:dr R:mt, Men då det erforderliga fyllnadsbeloppet årligen blifver beroende af de med indelta Arméens löningssätt förknippade särskilda förhållanden, måste anslaget blifva ett förslags-anslag, att i mån af behof och efter stadgade grunder anlitas. Jag får således i underdånighet hemställa, att jemte det en förnyad uppskattning af indelta Arméens alla boställen ofördröjligen må företagas, nu på 4:de linfvud—titeln anvisas för den provisoriska löneregleringen, enligt uppgjorda förslag (Bil. Lit. S. och T.) ett förslagsanslag af 250,000: —■ Exercis-sgvadronernes underhäll; Vur agering vid Indelta Kavalleriet; Möteskoslnader, och Ersättning för utöfver markegångspris förhöjd betalning till ingvarteringsgifvare för dagportioner vid indelta regementenas marcher lill och ifrån mölen. De under dessa fyra titlar i Riks-staten uppförda anslag, af hvilka ett är förslags-anslag och de Irenne öfriga reservations-anslag, upptaga ett sammanlagdt belopp af 264,109 R:dr B:ko eller 396,163 R:dr 50 öre R:mt samt äro alla afsedde till bestridande af kostnader, som hafva till föremål: Indelta Arméens vapenöfning ar.
Utlåtande få bifoga min enskildta tanka, Förslaget att på 5 är indraga Filial - Disconterne, ytan att ett lika stort Capital i annan väg sättes i rörelse, anser jag omöjligt, med mindre en stor del Medhorgäre skola bringas i obestånd, och jag har förgäfves i Utskottens Betänkande om medlen för myntvärdets upprätthållande sökt finna verkligheten af hvad Utskotten i premisserne der yttrat, att nemi. ingen minskning i Rörelse Capitalef skulle uppkomma; J^g har redan upgifvit, i hvilken del jag anser Utskottens Galculer felaktige och llän. visar således nu endast i detta afseende till mitt serskildta yttrande vid detta Utskottens Utlåtande. Då frågan om Disconternes reglering är oskiljaktig från den örn Financernes reglering i hela dess vidd, så hade jag så mycket mera trott Utskotten bort i ett sammanhang fram - t Statsoch Banko-Utskottens Betänkanden. 1175 städa ämnet till Riksens Ständers afgörande^ som Ridderskapet och Adeln beslutat att Utskotten så bort förfara. Sluteligen anser jag det vara likgiltigt, om en Lag för tillfället, som rubbar enskiltes rättigheter, kallas Lag eller Författning; tiet är verkningen, ej namnet, som är klander värdi, ocii får derföre förklara , att jag anser förändringen af ordet Lag, till ordet Författning, onyttigt, samt att jag uti intet afseende med Utskotten uti beslutet om förslaget till Disconternes reglering kunnat instämma. ’ Herr Biskoppen Doctor v. Rosenstein,- ”Med skyldig aktning för andras meningar och .under erkännande af de bekymrande omständigheter och ömtåliga frågor, öfver hvilka Högloft. Utskotten vid detta tillfälle must föreslå bestämda beslut, anser jag dock för min pligt , att öppet framlägga min öfvertygelse i de delar af ämnet, i hv.ilka den skiljer sig ifrån pluralitetens inom Högloft.
Då det är jag som bragt denna discussion å bane, anser jag det vara min pligt alt begära uppläsning af motionen, i den förmodan, att många af Ståndets ledamöter ej tagit kännedom deraf. Så vidt jag kan erinra mig dess innehåll, så har den ej mer än ett syfte, och jag finner således intet skäl att vägra remiss deraf. Gr. Frölichs motion upplästes. Frih. Raab fortfor derefter: Tvänne värde talare hafva satt sig emot remissen , den ene af det skäl, att motionen skulle strida mot 5i §:n Riksd.Ordn. derföre att den skulle innehålla mera än ett mål. 5i §:n säger väl, att uti en skrift böra ej fle ra mål af olika beskaffenhet sammandragas. Det kan väl ej bestridas, att bela denna motion blott äger ett syfte. Allt hvad der uti premisserna är sagdt, innehåller blott det villkor, hvarunder Gr. Frölich tillstyrker att medlen böra tagas af bancovinsten i stället för af handelsoch sjöfartsfonden. Alltså innebär icke motionen mer än ett enda mål, och remiss kan således ej på denna grund vägras. Den andre talaren har trott motionen icke kunna remitteras , såsom stridande mot 56 §:n Riksd.Ordn.; men uti 56 §:n Riksd.Ordn. står, att när en motion är omedelbart föranledd af ett redan upptaget ärende, så må den väckas efter motionstidens slut. Det slår ej, att detta ärende, som föranleder motionen, skall vara upptaget inom samma RiksSt. eller alt det redan skall vara afgjordt; utan det kan efter ordalydelsen i 56 §:n, der det blott heter: ''eller redan upptagna ärenden,” vara upptaget inom hvilket Stånd 86 Den ii Juli e. ra sorn helst. Jag set' således icke heller, att något skäl kan från denna § herntas att neka remiss af ifrågavar. motion, och får således anhålla om bifall till dess remitterande. Hr Lagerhjelm, Pehr: Om jag fattat motionen rätt, så består den hufvudsakligen deri, att motionären, med förutsättande af att R.
Nej , kommer, i enlighet med Borgare-Ståndets beslut, samma redaction att antagas, endast med den förändring, att efter ordet ”skatter” tillägges; "hvilka uppbäras och ingå dels i slutet af samma år, dels under det påföljande. ” 3:dje punkten, om en förändrad method för marke gängs-sättningen j hade uti Utlåtandet N:o 3()3 erhållit följande lydelse: af ”att så beskaffade prisuppgifter, som de hittills aflemnade, innehållande de under loppet af hösten gångbara pris å markegångspersedlar, böra från hvarje Fögderi och Stad så tidigt insändas, att de kunna vara vederbörande Kongl. Maj:ts Befallningshafvande tillhandakomue inom November månads slut hvarje år;” b~) ”att Riks-Ståndens Deputerade, hvilka derefter sammanträda innan den 4 nästpåföljande December, då hvarje års markegång hädanefter hör sättas, skola taga medium af nämnde uppgifter till hufvudsaklig ledning för markegångs-sätlningen, med iakttagande, alt markegångspris alltid, der sådant erfordras, jernnäs till skillingtal, äfvensom alt, då någon afvikelse från medelpriset anses nödig, skälen dertill i Protocollet noga antecknas.