Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Memorial till Fikscns Ständer, med f örslag till voteringsproposiiioner i Förstärkt Coust ilut iönsUtskott för samman jemkning af Fiks Ståndens skiljaktiga meningar, rörande de uti ConstitulionsUtskottets Memorial N:ris 50 och 82 föreslagna G rundlags ändringar» CD Constitutions-Utskottet har, i memorial N:o 82, dels redovisat för de serskilda Riks-Slåndens yttranden rörande det i Utskottets memorial N:0 5g afgifna förslag om tillägg till Regerings-Formens 6 dels ock försökt att samma yttranden i möjligaste måtto till ett helt utlåtande sammanjemka. Utskottets sammanjemkningsförslag har af Bonde-Ståndet blifvit antaget till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag; hvaremot de tre öfriga Riks-Stånden hvart vid sin mening förbi i fv i t, deribland PresteStåndet med den förklaring, att Ståndet icke godkänt det af Utskottet uppgifna jemkningsförslaget i afseende på de i slutet deraf förekommande orden: ”i fall äfven desse af giltiga och till Stats-Rådets Protocoll förda skäl äro hindrade,’’ deni Ståndet ansett böra utgå. Vid sådant förhållande återstår för Utskottet, i afseende på frågan om tillägg till 6 §. Regerings-Formen, blott att lör omröstning i Förstärkt Constitutions-Utskolt föreslå följande voterings-proposiliouer: A. Den, som vill, att i slutet af Regerings-Formens 6 §, skall tilläggas: ”Jr Departements-Chef hindrad, förordne Konungen till Departe”mentets förvaltningmed den rätt och det ansvar_, sorn denna Rege>’rings-Form föreskrif ver _, Stats-Råd utan Departement, eller annan ’’Svensk man med de i 4 .<$*•’ om för mälda egenskaper.” röste Ja; den, det ej vill, röste Nej. Vinner Nej, kommer ny votering att anställas öfver en så ledande proposition: Conslitutions-Utskottets Memorial, N:o 102. 3 B.
Hr Landtm, funne sig förhindrad, att framställa propos. till bifall ä Hr Hammarhjelms förslag. 6:te punkten, innehållande förslag till den förseglade anordning ä stora kreditivet, som bör fullmäktige i riksg:s-kont. tillställas. Bifölls. Frih. Cederström, Jacob: Jag var ej närvar:de då utlåt, om det lilla kreditivets belopp föredrogs och bifölls; men hade jag det varit, sä skulle jag sökt att vinna återremiss, för att få anslaget förhöjdt i öfverensstämmelse med Hrr Rääfs och Bildts reservationer. Det följer af sig sjelft att det beslut, Ståndet nu fattat, skall (i fall de öfriga Stånden deruti instämma) ovilkorligen göra det nödvändigt alt, om riksdagen slutas före krigsrustningarne skett till följd af det lilla kreditivets ringhet (synnerligen med fördelningen af hälften till arméens behof och hälften till andra föremål) helt hastigt sammankalla en ny riksdag; hvilket, i händelse freden mellan Preussen ooh Danmark ej dessförinnan vore afslntad, skulle ganska menligt inverka på dem af rikets angelägenheter, som Konungen bör vara i tillfälle att sköta i fält. Jag anhåller att denna min reservation mätte i prot. antecknas, äfvensom att jag anser 1,500,000 r:dr vara det minsta belopp, hvarå deflilla kreditivet bör utfärdas. Föredrogs ånyo LagUtsbs d. 1 och 3 dennes på bordet lagda betänk. N:o 57, i anledn. af främställdta förslag för tillvägabringande af förbättring i författningarne ronde inteckning. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Jag anhåller, att detta betänk, måtte varda §:vis föredraget. Hr von Hartmansdorff, Au g.:
Hvad åter angår framställningarne, angående Postverkets behof af ökade tillgångar, i följd af skjutslegans förhöjning, samt i afseende å de af Kongl. Maj:t å Postmedlens öfverskott vidtagne dispositioner till byggnad af ångfartyg samt understöd för Diligence-inrättningarne, så anser Utskottet dessa omständigheter icke ega det sammanhang med frågan om anslag för Telegraf-inrättningarne, att desamma kunna af Utskottet vid besvarandet af återremissen rörande nämnde anslag till pröfning upptagas. 8:0 Utskottets yttrande, i fråga om anslag för Instructions-compagnier vid indeklta Infanteriet, har af Borgare-Ståndet blifvit lemnadt utan anmärkning och af Bonde-Ståndet bifallet. Ridderskapet och Adeln samt PresteStändet hafva deremot beslutat återremiss, på grund af följande anmärkningar: att de beslut, hvaruti Rikets Ständer stannat, i anledning af Utskottets projecter i Utlåtandet N:o 44, upphäft verkan af de utaf Utskottet, såsom stöd för dess nu gjorde afstyrkande, åberopade skäl; att, på sådant sätt, försvarsverket lemnades hjeiplöst, under det striden om reductioner och organisationer fortgår, ehuru frågor rörande landets inre politiska förhållanden ej borde få vådligt inverka på vår gemensamma säkerhet emot yttre faror; att bifall till det äskade anslaget syntes vara ett oeftergifligt vilkor för att bereda Kongl. Majrts Nådiga bifall till den af Rikets Ständer beslutade underdåniga framställning om indragningar uti den stående armeen, emedan icke blott utsträckningen af Beväringens vapenöfningar i sådant afseende vore tillräcklig, utan äfven erfordrades, att den stam, som qvarstår, genom ökad exercis kan vinna större moralisk styrka, så att Beväringen må ur densamma erhålla tillräcklige ledare och instructörer, samt att, då bildandet al
Jag har några handlingar här, som utvisa de inkomster, hvilka Staten haft under de förflutna 5 åren af bergverken, hvaribland äfven afgifterne från kopparoch alunverken finnas intagne; men då de äro sammanlagde med stångjernshandteringen, så kan man finna, att denna missräkning i calculen icke kan blifva betydlig, emedan kopparoch aluntillverkningen är så ringa, i jemförelse med stångjernstillverkningen. Det befinnes efter denna uppgift, som är ett utdrag af i Riksg.cont. upprättadt sammandrag öfver allmänna bcvilln. i fråga om bergverk för åren 1838—1842, att bevillningen utgjort från 57,425 r:dr till 64,421 r:dr. Det sista året eller 1842 var exporten af stångjern 424,538 Skf?, utgörande efter pris af 16 r:dr per Skfå 6,892,508 r:dr. Utaf detta försäljningsbelopp har Staten erhållit i Be - Den 4 Decemijer f. m. 49 Bevillning 04,421: 27. 1. Tiondelaekjern 80,000: Ilammarskatlsjeni v 70,000: Tull oell tolag ii 8 sk. lier Skit 70,750: 201,177: 27. 1. och vill man se huru förstörande verkan är af denna beskattning, så må man fördela ofvaunämnde 201,177 r:dr på exporterade 424,538 Skit, så finner man, att afgiften belöper sig till 34 sk. per Sk/t, och man kan deraf sluta till huru tryckande denna afgift mäste vara, dä producenten tillika skall täfla på främmande platser med främmande nationer. Jag får nu upptaga slutet af Utsk:s yttrande, att lindringen för jernhandlci ingen skulle blifva en börda för öfrige medborgare.
I afseende å det vigtigaste af reductions-projecterna, nemi. en del af indelta armeens indragning, hvars motivering utgör en del af ingressen till Utsk:s betänk., och den hufvudsakligaste inkomstkälla, yttrar jag, utan impuls hvarken af något parti, eller någon individ, mina enskilda tankar, då jag anser den!, i de fall, då en öfvervägande fara ännu ej behöfver taga i anspråk nationens frihetssinne och fosterlandskänsla, vara en grundpelare för försvaret af den fädernejord, hvarur den uppstår, såsom en afundsvärd institution för alla nationer, hvilka vilja se försvaret framkalladt utan inverkan å folkets skattebördor, enär jorden, men icke personen, drager indelnrs-verkets besvär och tunga. Denna försvarets grundpelare vill Utsk. försvaga, vill derpå bygga tillgångar, hvars disposition, pä sätt föreslaget blifvit, måhända innebär en orättvisa genom jemförelsen af den tunga, som vidlåder jorden for den effectiva soldatens bekostande, emot de billiga villkor, som calculen erbjuder för friköpandet af indelnts-vcrkets besvär , hvilka dock utgöra villkoren för denna jords besittning. Uppriktigt beklagar jag, att initiativet å denna bana är laget, (öranledt af landels knappa tillgångar, då det nu bevisar sig, att banan, en gång beträdd, stegrar anspråket å fortskridandet; men att detta fortskridande, med afseende å statsverkets ställning, nu påkallas af nödvändigheten, att det länder till nationens båtnad och till nedsättning af folkets skattebördor, tror jag ej. För min del hoppas jag gränsen för detta fortskridande vore satt, och önskade en återgång, då det kunde ske utan folkets ökade skattebidrag. Conscriptions-systemet bör, enl. min tanke, för att uppväga det försvar, som indelnts-verket framkallat, undergå förändringar, så väl till sina grunder, som till den öfning och utbildning de conscriptionsskyldige böra bibringas, för att i livad stund som helst utgöra grunden för Rikets försvar.
Bliver riksdagsman, under tid då session pågår, eller under resa till eller ifrån riksdagen, när man vet honom i sådant ärende stadd vara, med ord eller gärning ofredad, gälle därom vad angående våld eller förolämpning emot Konungens ämbetsmän, i eller för ämbete, i allmän lag stadgat är. Finner utskottet af dessa protokoll, att någon statsrådets ledamot, eller någon för tillfället förordnad föredragande, eller den ämbetsman, som i kommandomål Konungen råd gifvit, uppenbarligen handlat emot rikets grundlag eller allmän lag, eller tillstyrkt någon öfverträdelse däraf, eller underlåtit att göra föreställningar emot sådan öfverträdelse, eller den vållat och befrämjat genom uppsåtligt fördöljande af någon upplysning, eller att den föredragande underlåtit att, i de fall, som 38 § af denna regeringsform förutsätter, sin kontrasignation å ett Konungens beslut vägra, då skall konstitutionsutskottet ställa en sådan under tilltal af justitieombudsmannen inför riksrätten, och gånge härmed som i 101 och 102 §§ om tilltal emot regeringsrätten föreskrifves. 1: o. Uti högsta domstolen kunna mål prövas och avgöras av fem justitieråd. Ej må flera än sju domare på en gång i prövningen av något mål deltaga, där ej för vissa fall annorledes förordnas i den ordning 87 § 1 mom. stadgar. I samma ordning bestämmes domarnas antal vid behandling av fråga, huruvida talan i mål, som fullföljes till högsta domstolen, må komma under dess prövning, där enligt lag särskilt tillstånd därtill erfordras, så ock av ansökan, varmed högsta domstolen enligt 26 § har att taga befattning. 1809: Wil Konungen börja Krig eller sluta Fred, kalle då til et utomordentligt Stats-Råd Stats-Ministrarne, Stats-Råden, Hof-Cantzleren och samtlige Stats-Secreterarne, framställe för dem de skäl och omständigheter, som härwid til öfwerwägande förekomma, samt äske deröfwer deras yttranden, hwilka de skola hwar för sig, med den answarighet 107. bestämmer, til Protocollet afgifwa. Konungen äge derefter magt, at fatta och utföra det beslut, som Han för Riket nyttigast finner.
M-s nådiga framställning hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit; och då andie officerare, hvilka, lika med majoren Krook, varit anställde vid f. d. regementet Royal Svedois, förklarats berättigade att tillgodonjuta ersättning för de vid samma regemente innehafde och utan eget förvållande förlorade löne-inkomster; så och enär majoren Krook genom sin år 1816 framställda och sedermera efter entledigandet från kommendants-beställningen å Ny Elfsborgs fästning förnyade underd. ansökning om tillgodonjutande af den lön vid regementet Royal Svedois, hvarom han år 1814 blifvit försäkrad, måste anses hafva i behörig tid bevakat sina i detta hänseende egande anspråk, hafva Rikets Ständer medgifvit, att majoren Krook må, utaf de å allmänna indragningsstaten för expektans-arfvoden uppförda anslag af 10,000 rxlr, såsom ersättning för de af honom vid f. d. regementet Royal Svedois innehafde 132 Expeditions-Vtskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.o 83• löne för möner, årligen uppbära, jemte förut beviljadt expektans-arfvode af 200 r:dr, ytterligare ett årligt belopp af 250 r:dr, eller tillsammans 450 r:dr, motsvarande 2:dra majorslönen vid meranämnde regemente, att utgå från den 10 April 1844, då Krook från kommendants-befattningen å Ny Elfsborgs fästning entledigades; dock under vilkor, att berörda tillökta expektans-arfvode minskas elier upphör, i den mån majoren Krook å rikets stat erhåller annan lön. Hvilket Rikets Ständer härmed få i underdånighet anmäla; framhärdande &e. Stockholm den 27 Maj 1848. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 2; Maj 1848. Preste-ståndet den 24 Boi gare-ståndet den 27 Bonde-ståndet den 27 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående Kronobagaren S.
Månne man icke skulle i det förslag lill en lagförklaring, som af Gr:n är framställd kunna se en önskan att ändra de nu gällande författningar ne för att ändå kunna säga vid denna riksdag hafva gjort något. Att Gr:n i sjelfva saken jemväl misstagit sig och gifvit den åberopade §:n i 26 Cap. B.B. en ännu mera restrictiv tolkning, än sjelfva ordalagen uti densamma innebära; det tror jag skall falla sig klart för hvar och en, som med aldrig så liten uppmärksamhet genomläser delta lagrum. Gr:n vill inskränka församlingens reparalionsskyldigliet endast till det fall dä ombyggnad kommer i fråga. Det vill med andra ord säga, när man måste nedtaga hela huset och återuppbygga det med nytt och gammalt virke. Om således några andra bristfälligheter förekomma, ehuru de icke hafva uppstått genom vanryckt å prestens sida, sä är likväl presten, efter Gr:ns förslag, ovilkorligen skyldig att den bättra på egen bekostnad. Detta strider likväl emot ordalydelsen af nu gällande lag, ty först står der att de 7 laga husen skola af socknemännen förses med tak och innanrede, och sålunda färdiga till presten öfverlemnas, hvarefter han är skyldig att pä egen bekostnad hålla dem vid makt; men derefter kommer nästföljande punkt, en sådan förklaring, alt när dessa hus, och deribland naturligtvis boningshuset som han begagnar, af ålder och bruk men ej af vanryckt förfallit, så skola socknemännen dem bygga och bättra på deras beskostnad. Nu händer det, att ett boningshus till sjelfva sin stomme förblifver i sitt goda skick, och icke behöfver ombyggas, men att det oaktadt ett golf i detta boningshus blifver icke genom vanskötsel utan genom ålder och bruk, så beskaffadt, att det behöfver omläggas; skall då sådant verkställas af socknemännen eller af presten? Innanredet i huset, det brukas af presten ty han går på golfvet, han begagnar spisarna och skorstenspiporna, men han går icke på väggarne, och röter icke dem. Efter Gr. Sparres förslag skulle det blifva presten men icke socknemännen, som finge vidkännas denna både betydliga och kostsamma reparation. Jag frågar eder mine
Vi äga väl ick* nog full* 74 Den 21 Maji. ständiga Statistiska upplysningar om våra Näringars och Prodtictioners tillstånd vid olika aflägsne perioder j men vår närvarande ställning synes s.yika de sluiföljder, som upplyste män iemnat af deras under förflutne tider gjorde anteckmngar, att Riket i den lifligaste af alla, nemligen Jordbruket, med undantag af de sista 20 åren , obetydligt framskridit i förkofran Då naturhinder icke kunna anses hafva hämmat denna förkofran, mäste orsakerne igenfinnas uti de administrativaåtgärder, hvarigenom man, på jordbrukets bekostnad, sökt att genom monopoliska fördelar gynna binäringar, hvilka det oagtadt här icke fuo«! nit trefnad Man åberopar, till stöd för den activa handeln, den tid, då Riketshandel var i Hansestädernes våld; men det är likväl märkligt, att under denna tidepunct, som man anser för så neslig, kunde Sverige utskeppa Spannmål och Victualier till Tyskland. Förhållandet är deremot nu, att vi äga egna skepp och behöfva dem att hitföra Säd och Victualier från främmande Länder. Ännu oftare har man åberopat de vigtiga fördelar, sorn vår utrikes sjöfart tillskyndade Riket under kriget om NordAmericanska FriStaternes sjelfständighet; men man glömmer härvid, att denna för Svenska flaggan ostridigt fördelagtiga conjunctur var tillfällig, och att återkomsten af en dylik .icke kan nu förutses eller beräknas; det sedan den tiden ändrade Den 21 Maji, 75 forhållandet emellan Europas Sjömagter är all* mänt kändt.
Såsom uti sednaste revisions-berättelse omförmäles, äro särskilda redogörelser upprättade för de åt Jemtlands samt Stora Kopparbergs län anslagna skiftesoch afvittrings-mede), af hvilka den sednare innefattar 3:ne räkningar, en för Oster-Dalarne, en för Malungs och Lima socknar samt en för Svärdsjö socken. Dessa räkenskaper, som blifvit i Kongl. Kammar-rätten granskade utan anmärkning, utvisa följande förhållande: A) Jemtlands län. Debet. år 1852. år 1853. Uppbörd: Balans till påföljande år: Balans från föregående år: Utgifter: Balans till påföljande år: ÖsterMalungs och Svärdsjö För år 1852. Dalarne. Lima socknar. socken. Debet. Balans från föregående är: Kontant behållning . Uppbörd: Credit. Utgifter: Aflöning till Landtmätare — B glans till påföljande år: För år 1853. Debet. Balans från föregående år: Uppbörd: Credit. Utgifter: Aflöning till Landtmätare För öfvermätningar . — Till vinnande af likstämmighet i redovisningen för ifrågavarande medel, hade sednast församlade Revisorer hemställt, att särskilda redogörelser, i likhet med hvad för Jemtlands och Kopparbergs län ägde rum, borde för nyssnämnde fyra län afgifvas, och anmälde, i anledning häraf, Rikets Ständer vid sistförflutna riksdag sin underdåniga önskan om denna åtgärds vidtagande; men, enligt hvad Revisorerne inhemtat, lärer någon föreskrift om dylika redogörelsers afgifvande ännu icke hafva blifvit vederbörande meddelad.
För anskaffning af läro-apparater vid Tekniska skolan Malmö , Skeppsbyggeri-institutet i Carlskrona „ slöjdexpositioner „ vetenskapliga undersökningar rörande fiskerierna „ geologiska undersökningar och geognostiska kartor „ uppförande af ett nytt boningshus å Landtbruks akademiens experimentalfält • „ aflöning till Styrelsen öfver allmänna vägoch vatten byggnader samt dess tjcnstebiträden jp en ny kommunikationsled från Jemtland till hamu plats vid Nordsjön „ anläggning af nya samt förbättring eller omläggning af backiga eller eljest mindre goda vägar „ anläggning af väg mellan Vesteroch Österdalarna genom Wenjans socken , anläggning af väg mellan Öfver-Torneå och Pajala socknar i Norrbottens län „ mindre hamnbyggnaders och årensningars under stödjande , hamnbyggnad vid färjestaden i Thorslunda socken på Öland „ hamnbyggnad vid Falkenberg „ utdikningar och aftappningar af sanka trakter och sjöar till beredande al odlingsföretag „ beskattningsväsendets förenkling samt arbetena vid de nya jordeböckernas afslutande och granskning „ inköp al Kamereraren Sandbergs samlingar och anteckningar rörande Kameral-väsendet Återbetalning till Kammarrätts-rådet Lindberg af honom ålagd ersättning för uppkomna förlaster å 2:ne bo ställ s-arrenden För Wadstena slotts iståndsättande „ reparationer å Calmar slott „ en kapellbyggnad vid Muonionalusta „ ett bönehus med begrafningsplats vid Turtola by . „ inköpande af boställe ät en kapellpredikant inom Pajala socken „ nya skolhusoch gymnastikbyggnader i Göteborg . „ ny skolhus byggnad i Uddevalla Anslag. B: dr. 1,513,780 4.500 5,082 4.500 1,000 3.000 6.000 6,737 44.500 85,553 2.500 7.500 17.500 3,212 10,000 37,809 5,786 5,000 1,500 10,000 18,500 4,800 5.000 4.000 17.000 10.000 50 68 50 68 Län.
– Hu hu-hum – småsjöng herr Berg menande – du dricker väl ändå ett enda litet glas, hvaba? – Inte ett enda. Herr Silfversvans sätt och min voro förkrossande, då han på det artigaste öfverräckte fatet med köttbullar till fru Hultman. Louise satt tyst och åt fort och med god aptit. Hon såg smal och spenslig ut, bröstet hade plattnat och luggen instoppats under knuten på hjässan. I hennes gång och rörelser låg nervös raskhet, kläderna voro hårdt begagnade och sågo ut att ha blifvit påsatta i största hast. Men i det allvarsamma, snipiga ansiktet glimmade ögonen vidvakna. Hon ansträngde sig tydligen att stå på omgifningens nivå, sökte ängsligt göra sig så anspråkslös och kamratlik som möjligt, men karlarne svarade enstafvigt och vände sig därpå till hvarandra och uttalade förtäckt sina meningar om det hon yttrat. Med den bleke bredvid gjorde hon ett litet hysteriskt försök att skämta om de dåliga tiderna. – Ack minsann, herr Molin – de äro icke till för vissa somliga, inte – det duger det att vara skräddare, vore man bara så lycklig. Den bleke stirrade på henne utan att säga ett ord. Han bredde ut armbågarna och sträckte ideligen på rockärmen för att ordna manchettförhållandet, åt glupskt, stoppade halfva knifbladet i munnen men förstod sig synbarligen icke på skämt. I allmänhet låg något nervöst tillspetsadt i fru Hultmans åskådningssätt, som tryckte. Männen märkte i sina ömtåliga själar bemödandet, och det gjorde dem surmulna och på sin vakt. Endast Berg med sina bruna mustacher och svärmiska, litet slappa ögon öfverskådade situationen från en imponerande höjd, där han nu låg framlutad på skjortärmarna och gäckande iakttog Louise. – Frun har mycket vackra idéer, men frun har inte trängt till roten ... Denne Berg var egentligen en egendomligt erfaren man. Han hade varit sättare och ägde en hjärna, uttröttad af tankar utan att i hela sitt lif behöft möda sig med en egen idé. En börda af estetiska och filosofiska meningar var lagd på hans hjässa.
Vill ban stryka ut all ansvarighet, nåväl! jag har ingenting deremot; ty det är klart att bolaget skall kunna lemna bankdin ctionen föreskrifter, som i det ena och andra afscendel kunna finnas tjenliga; men Hr Rosenblad vill understödja Hr Aminoffs förslag, för att få ansvarigheten i i5 §:n, tillintetgjord. Hr Lefren: Mig synes alt 4 §;u med ordet ”ansva rig” icke afser någon ansvarighet mot bolaget sjelft, ulan endast ett allmänneligt uttryck, att directionei ne icke få vara utan al! ansvarighet, och afl hvad derom i denna § finnes, efter mitt förmenande åtminstone, har rapport på hvad som står i §:n, der det ytterligare utvecklas hurudan denna ansvarighet skall vara i detalj beskaffad. Uti 4 §:n heter det: ”Delägarne i bolaget böra inom sig utse en ansvarig, och efter bolagets godtfinnande afsättlig direction:” bär linnas således alne satser, som uro riktiga, nemi. 1:0 icke oansvarighet, och 2:0 afsättlighet. Vidare: ”för att enl. utfärdad instruetion och under sådan controll af offentlig myndighet, sorn i denna lag stadgas, banken förvalta, samt i alla mål för bolaget lagligen lala och svara.” Alt direclionen skall förvalta efter utfärdad instruetion, det måtte väl vara rätt; att detta sker under controll af offentlig myndighet, det måtte också vara rätt; att directeureine för bolaget skola tala och svara, det måtte icke heller vara mindre riktigt. Efter mitt förmenande äro således alla sutserne allmänneligen rikliga vch nödvändiga att stå som ingress till hvad som i följande §§ skall utvecklas. Jag tillstyrker således bifall till §:n i dess nu var. skick, och tror Den 18 Februari c. m. icke att den innefattar annat än ansvarighet till publikens säkerhet. Hr Aminoff: Jag instämmer med Hr Ribbing der uti, att svek och bedrägeri äro fula ord; men de finnas i den allmänna lagen, och då ser jag ej hvarföre de icke skulle kunna ufven stå här. Jag skall likväl gerna afstå ifrån min begäran om deras införande och tänkte föreslå detsamma som Gr.