Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Upp till henne kommo de Philisteers Förstar, och sade till henne: Tala så vid honom, att du kan få se, hvarutinnan han sådana stor kraft hafver, och hvarmed vi kunne varda honom öfverhändige, så att vi finge bindan och tvingan; så vilje vi gifva dig hvar våra tusende och hundrade silfpenningar. Och Delila sade till Simson: Käre, säg mig, hvaruti står din stora starkhet; och hvarmed man kunde binda dig, och tvinga dig? Simson sade till henne: Om man bunde mig med sju ny tåg, som ännu intet förtorkad voro, så vorde jag svag, och såsom en annor menniska. Då förde de Philisteers Förstar upp till henne sju ny tåg, som ännu intet förtorkad voro, och hon band honom dermed. Och de hade håll på honom när henne i kammaren; och hon sade till honom: De Philisteer öfver dig, Simson! Och han slet sönder tågen, såsom ett vridet snöre söndergår, när det af eld förbrändt är; och vardt icke kunnigt, hvarutinnan hans starkhet var. Då sade Delila till Simson: Si, du hafver gäckat mig, och ljugit för mig; säg mig dock nu, hvarmed man dig binda kan? Han svarade: Om jag vorde bunden med ny tåg, der ännu intet arbete med gjordt är, så vorde jag svag, och såsom en annor menniska. Så tog Delila ny tåg, och band honom dermed, och sade: De Philisteer öfver dig, Simson! Och de hade håll på honom i kammaren; och han slet sönder dem utaf sina armar, såsom ett snöre. Delila sade till honom: Du hafver ännu gäckat mig, och ljugit för mig. Käre, säg mig dock, hvarmed man kan dig binda? Han svarade henne: Om du flätade sju lockar af mitt hufvud uti ett fläteband. Och hon fäste dem in med en nagla, och sade till honom: De Philisteer öfver dig, Simson! Och han vaknade upp af sinom sömn, och drog de flätade lockar med nagla och fläteband ut. Då sade hon till honom: Huru kan du säga, att du hafver mig kär, efter ditt hjerta är dock icke när mig?
M:t jemväl föreslagit, upptagits till olörändradt belopp af 22,250 tunnor eller 140,175 kubikfot, utgörande i värde, efter 2 R:dr Raul lör hvarje kubikfot 520,000: 85,000: 280,350: 254 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Ständiga rotevakans-afgijler vid de Skånska Infanteri-Regementena utgå af 385 nummer med 6 (minor för hvarje nummer eller tillsammans 2,310 tunnor, motsvarande 14,553 kubikfot, och skulle således, efter 2 R:dr för kubikfoten, utgöra 29,106 R.dr Runt, men upptagas har, i enlighet med E. K. Mits nådiga proposition, i jemnt tal till 13:o. Tillfälliga Rotevakans-afgijler, beräknade vid förra slals-regleringen till 4,000 R:dr B-.ko, hafva tillsammans med den från och med år IS55 upphörda moles-nfi)iften, som varit beräknad till 1.900 R:dr B:ko under åren 1850—1854. i medeltal uppgått till 7,251 R:dr B.ko eller 10,S'7 R:dr R:mt, och funnits fortfarande, på sätt E. K. M:t behagat föreslå, kunna upplagas lill olörändradl belopp af 14:o. Vakans-afgijler af nyroierad jard, sorn vid förra riksdagen beräknades till 30.000 R:dr B:ko, hafva under oftanärnnde fern år i medeltal uppgått till endast 29,208 R:dr B;ko eller 43,812 R:dr R:mt och äro uti E. K. Mits nådiga proposition föreslagne till 42,000 R.dr Runt; men då förutnämnda medelbelopp för fem år utgör nära 44,000 R:dr Runt, anse Rikets Ständer den af E. K.
Handlingar och uplysningar rörande Banker i andra länder; fann Ridderskapet och Adeln, uppå derom af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjord proposition, att samma Memorial borde läggas till liandlingarne. Föredrogs ånyo, och bifölls BancoUtskottets den 22 sistlidne Januarii under N:o 9 afgifne, samt den 19 derpå följde e. m. på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckt Förslag, om inrättande af SockneBibliothek på Bunkens bekostnad. Föredrogs ånyo och bifölls Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets den i/j sistlidne Februarii under N:o 59 afgifne, och den 19 i samma månad e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckte Motioner om skyldighet för HusTomtoch Jordägare i vissa Städer, att deltaga uti Borgarskapets onera. Ånyo föredrogs BankoUtskottets den 4 sistlidne Februarii under N:o i3 afgifne, och den 19 i samma månad e. m. på bor - i44 Den 2 Mars e. ra, det lagdc Betänkande, i anledning af vackt Motion, om inställelse af BankoAuctioner i de fall, der efterlefnad af nuvarande iSocli 19 §§. uti 1818 års InteckningsLag kunde för någondera ägaren bereda möjligt lidande. Grefve Spens, Carl Gustaf: Hvad angår frågan att inställa en auction, sorn är utlyst att hållas den 5 Mars eller om Thorsdag, så torde detta vara för sent att uträtta genom en. återremiss i afton; således torde ej annan utväg återstå för att afhjelpa de oskyldige personernas lidande, än att afvakta, huruvida denna första auction för sig går, utan alt deras egendom drages dem utur händerna för en ringa summa. Men det finnes ett annat skäl för återremissen. Utskottet har hört Commissariatet, men ej Bankofullmägtige, ehuruväl deras tankars inhämtande kanske varit af vigt. Jag anhåller om återremiss. Herr Hjerta, Gustaf:
N:o 5. och kostnads-förslag, som hufvudsakligen afser att, med bibehållande af nuvarande rörliga brodelen, emellan densamma oell östra landet, såsom åudamålsenligast och med minsta kostnad förenadt, anlägga flottbro, enligt samma principer och konstruktionssätt, som iakttagits vid ombyggnaden af Trallebergs bro, på en längd af 1,075 fot och utsträcka östra landfästet 20 fot från stranden, med fast väg, som bygges på pålgrund öfver dervarande grunda vattnet; för hvilken ombyggnad kostnaden blifvit, med ledning af den vid Trallebergs brobyggnaden vunna erlarenhct, beräknad att uppgå tin 55,944 r:dr 31 sk. 4 rst. bauko; tillstyrkande Styrelsen underdånigast, att företräde måtte lemnäs åt Nockeby bros ombyggande enligt denna plan, framför den eljest behöfliga åtgärden, att nedlägga en kostnad af omkring 10 till 12,000 r:dr, sorn troligen skulle erfordras för nuvarande östra brodelens iståndsättande, helst härigenom i alla fall icke kunde vinnas bestämd säkerhet för brons varaktighet, emedan de på 40 å 50 fots vattendjup sänkta gamla brokaren, derå icke någon reparation är möjlig, icke betrygga brons framtida bestånd; i hvilket underdåniga yttrande Kongl. Öfver-intendenls-embetet, uti underdånigt memorial den 27 sistföiflutne September, instämt, med anmälan derjemte, att stats-anslaget för kronans hus och byggnader i iandsorterne icke, utan åsidosättande af andra oundgängliga arbeten, lemnar tillgång nästkommande år till bestridande af större eller mindre del utaf ofvannämnda betydliga reparationskostnad. Med anledning häraf och då, enligt hvad vid ofvanomförnaälda besigtningar blifvit utredt, den å vägen emellan hufvudstadcn och Drottningholms lustslott varande
Denne Inrättning, med en egen ansen lig fond, bör derföre mera betragtas som utlåningsanstallt på korrtare terminer, till lättnad för liqviden, säljare och köpare emellan, än såsom den der sjelf behöfver biträden; jag 6er då ej huru rygten om obestånd och misscredit kunna uppkomma, der egentligen inga skulder finnas att godtgöra, utan blott fordringar inkasseras vid förfallotiden. Den synbara verkligheten på hvilken PrivatBanker, så organiserade, hvilar öppna utväg för den hvars förmögenhet består i Capitaler, att utan farhåga för förluster, göra dera räntegifvande, och detta så mycket häldre, som hen kan dispoi nera det hela, eller en del deraf, när han behagar, samt då återtagningen af sådane medel 6om på längre eller kortare tid, af PrivatBanken varit använde i allmänna rörelsen, meri afseende å den i Riksens Ständers Bank stående stora summa, alltid för Banken disponible, ej kan i det hela influera på dess fortfarande utlåningar, så hoppas jag, att den värda anmärkaren, äfven sjelf skall finna, möjligheten af motionens verkställande. I mitt förra Betänkande har jag anfört de orsaker hvarföre jag afstyrkt all inblandning, med Riksens Ständers Bank, för Privatbanker, utöfver deras afskrifningsräknings be - * Den 5 April. lopp. Herr Silfverberg anser deremot, det enda möjliga för dylika Bankers bestånd vara, en lånerättighet i Riksens Ständers Bank, mot låg ränta, dock betänklig att tillstyrka ^ ett dyi likt förslag som fäster möjligheten af ett bestånd, pä en betänklig grundläggning, innehåller ju en viss motsägelse och fast jag med Herr Silfverberg förenar mig i åsigt, att Private bander häraf skulle tillkomma, i vissa afseenden, ganska betydliga fördelar, så får jag dock här erkänna, att jag i bedömandet utgått från den satts, att ju mera Privatbanken lemnäs åt sig sjelf, ju mera den inskränk. es, inom eget område och egne tillgångar, ju mera fasthet finnes i inrättningen , och ju mindre behöfver man frugta för de följder i allmänt och enskildt afseende, som minnet af f. d. FilialDisconterna framvisar.
Jag tror nemi. icke, att en högre beskattning på brännvinsbränningen skulle undergräfva jordbrukets välstånd. Jag skall helt och hållet skilja frågan om näringen från jordbruket. Jag skulle t, o. m. vilja påslå motsatsen, att om brännvinsbränningen i smått kommer att upphöra, skall jordbruket deraf draga en stor fördel. Men öfvergången är svår och kinkig. Jag har derföre icke med min röst kunnat understödja de åsigter, som äfven här genom dagens votering gjort $ig gällande, att genom restrictionslagar söka komma till ändamålet, Jag har redan yttrat mig i denna fråga och vill icke åter upptaga den; men jag inser, att ett annat ändamål blefve förféladt genom den höga beskattningen. Det skall nemi, inträffa, att man derigenom, åtminstone till en början , underhjelper brännvinsbränningen , att man gör den lill verklig näring derigenom, att man gör den betydande, och i bredd med den ökade konstfärdigheten i brännvinstillverkningen skall man bereda alla möjliga lagbrott, Jönbränning och lurendrejeri. Det har i ett föregåde plenum af en chef för Tullverket blifvit yttradt, att ingenting är så lätt att lurendreja som spirituösa varor. Jag skulle tro, att då man, för att följa theorien, går denna väg till husbehofsbränningens förminskande, bar man gått en oriktig väg, sorn skall leda till helt andra resultater, än dem man beräknat. Jag inser således många olägenheter af brännvinsskattens förhöjning. Den nu föreslagna vore visserligen icke öfverdrifven, om näringen vore fri, och den kunde i sådant fall bära en ännu högre skatt; men då man icke vill göra brännvinsbränningen till en näring, utan till Den ao Octoher f. m. 2i3 ett mindre hushållsbestyr, förenadt med jordbruket, tror jag icke, att den kan bara den skatt, Utskm föreslagit, utan att denna endast skall leda till lagbrott, samt att de hoga prisen i början skola förorsaka ökad production, och a t slutligen bade näringen och jordbruket skola blifva förstörda i följd af deras förening. Jag skulle på sådan grund önskat, att man vidblifvit i83o
Den utväg måtte väl vara den riktiga, hvarigenom man, utan förluster för Riksg:s-kont., och utan någon rubbning i de allmänna kredit-förhållanderna, kan för bästa priset erhålla de behöfliga penningarne. Jag förnyar min vördsamma anhållan om bifall till Utsk:s Betänk. Många ledamöter hördes ropa på propos. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Afven jag får vördsamt tillstyrka bifall till detta StatsUtsk:s utlåt. Den återremiss som här är begärd, på det att StatsUtsk. skulle föreslå att Fullmäktige i Riksg:s-kont. skulle till fullgörande af reglementets föreskrifter försälja eller upsäga Hypotheks-föreningarnes obligationer, anser jag för min del vara, om icke farlig, åtminstone ganska betänklig. Att på en gång genom försäljning af Hypotheks-förenin1- garnes och Riksg:s-kont:s obligationer inkastajpapper för ett parmilkr R:dr på penninge-marknaden i riket, hvilken är så inskränkt, det skulle vara en åtgärd, som väl icke kan ursäktas af några grund[ satser, enär den i praxis skulle medföra följder af förluster för Hypotheks-föreningarne och vinst endast på några enskildas hänl der; en förflyttning af förmögenheter som kan undvikas, om man vidtager den enkla åtgärd, som StatsUtsk. här föreslagit efter framställning af Fullmäktige i Riksg:s-kont. Genom denna åtgärd kan jag icke inse att några förluster hvarken för Staten eller för enskildte skulle kunna upkomma. De penningar som lyckligtvis genom fördelaktiga penninge-förhållanden de föreg:de åren, kunna vara tillgång på inom riket, de kunna af Riksg:skont. uplånas och de för Statsverket behöfliga medlen sålunda till vägabringas utan några åtgärder som åstadkomma något störande af den allmänna krediten.
M:l under den 22 November 1855 i Nåder förordnat, utgöra: för Akers Styckebruk, till hvilket Salpeler-hjelpen af hemmanet N:o 1 Barksäter i Barfva socken är anslagen R:dr — 20. 4. för Södermanlands Regemente , 23: 32. ll|. för Fjerdingsmännen i tolf socknar , 6: 13. 2j-. för Häradshöfdingen i ofvannämnda härader, hvilken uppbär räntan af Häradshöfdinge-boställct Norrby i Akers socken 2: 26. — och för Borgmästaren i Mariefred, såsom innehafvare af räntan utaf hemmanet Svansta N:o L i Hernebo sockn , 1: 33. Enligt hvad uti den aflåtna Propositionen vidare Nådigst meddelas, hade, på grund af Kainmar-koilegii underdåniga utlåtande i frågan om Salpeter-hjelpens utgörande inom Åkers, Daga och Selebo härader samt Barfva socken uti (jsler-Rekarne härad af Södermanlands län, E. K. M:l, för Sin del, funnit skäligt ali, i öfverensstämmelse med E. K. M:ts och Rikets Ständers i afseende på denna räntas utgörande inom de Småländska länen fattade beslut, Salpeter-hjelpen jemväl inom förenämnda delar af Södermanlands län finge erläggas med penningar efter kronovärdi, på sätt i allmänhet inom Riket eger rum; och då för tillvägabringande af en sådan förändring erfordrades, alt nöjaktiga anslag beviljades till godtgörande af den genom samma förändring uppkommande minskning uti stadgade och vid löne-reglering beräknade inkomster, föreslog E. K. M:t i Nåder, dels att ett årligt anslag af 23 R:dr 32 sk. lifr:st. banko eller 35 R:dr 53 öre Riksmynt, motsvarande den genom förändringen uppkommande minskning uti de för Södermanlands 64 Expeditions-Utskottets Förslog till underd. Skrifvelse N.-o 36.
Ståndet ansåg redaetionen af detta moment böra ställas, i enlighet mea Herr GillbergSj i denna del, afgifna reservation, och således lyda derpå, att för stadsjord, hvars afkastning ingår till Drätsel-Kammarens cassa, och derifrån utbetalas till embetsoch tjenstemän, icke skall erläggas bevillning, emedan sådan utgår af lönen; 5:o den, pag. 32, åberopade tariff för repartition af salu-aceis-ersätimligen af städerna: Prof.-Utdrag den 2 December iS44- 371 Denna tariff godkändes, med undantag för Landskrona stad utförda summa; i hvilket afseende det öfverlemnades till Bevillnings-Utskottet, att pröfva en, af nämnde Stads ombud, Herr Odmansson, gjord anmärkning, att staden blifvit ifrån erläggande af salu-accis, genom Kongl, Resolutioner åren 1834 och 1838, befriad; 6:0. Öfriga delar af betänkandet, pag. 18—33: Biföllos. Dernäst granskades sådane uti förslaget lill ny Bevillnings-stadga förekommande mindre redaclions-förändringar, hvilka icke finnas nämnda eller motiverade uti betänkandet, N:o 11, utan endast i förslaget med elusiv stil utmärkte; Biföllos, med undantag af dem, som afse följande punkter: Pag. 17, uti förslaget, der denna redaclion tillstyrkes: ”Under sådan hästhandel begripas icke de byten eller försäljningar, af hvilka en fastighelsinnehafvare, i och för sin rörelse, har behof.” Denna redaction antogs, med utbyte af orden: ”i och för sin rörelse, ” lill dessa: ”i och för fastighet”; Pag. 38 uti förslaget, hvarest uti 33 § förekommer detta tillägg; ”och skall i Dom eller utslag, som utfärdas, föreskrift om iakttagande af föregående stadgande meddelas”:
Som med skäl dyrkvärdig är; Lell mig ingen kränker: Ty jag, som solblomman sig Efter solen vänder, mig Till dig, min sol! länker. Segelsten och jernet har Vexelkärlek, som dem drar, Att de samnas gerna. Så drar Du ock hjertat mitt, Att det rättas efter Ditt: Min magnet och stjerna! I en annan visa, diktad under regnväder, heter det, att ”Frigga sjelf icke vill längre vara Skönhetens gudinna, utan har afstått det åt henne; inför hennes fötter nedlägger Astrild sina pilar, Thor sin dunder-kil, Oden sin brynja, Phoebus sina rötter (?); för henne buga sig alla gudar och gudinnor; hon hyllas såsom Frigga af Östan, Vestan, Nord och Söder, – ja, af Allt, hvad här på jorden ler: Dock – derför ses Himlen gråta, Genom detta långa våta, Som så stadigt rinner ner; Han är svartsjuk öfver Jorden, Gråter alltså dag och natt, Och afundas hårdt, att Norden Skall besitta sådan skatt”. Men – i sin förtjusning glömde de båda älskande, att de icke voro gifta. Följden gaf åt all denna poesi en tragisk utveckling, hvars utkast på prosa heter: ”Kongl. Maj:ts Bref till Göta Hofrätt angående Studenten Lasse Johanssons Lägersmål med en Adelig Jungfru. Dat. Stockholm d. 11 April 1668”. Man får der veta, att han blifvit anklagad inför domstol, med yrkan på det stränga straff, som i den tidens lag var stadgadt för ”löskekarlar som lägra adeliga jungfrur”; likväl ock, att både Magdalenas föräldrar och Hofrätten, vid närmare besinning, funnit skäl till mildare åtgärder; de förra hade gjort förbön hos Konungen, och Hofrätten äfvenså.
M:ts Nådiga disposition utbetalas , Stats-Contoiret skulle uttaga 30,000 R:dr, hvilka, efter E. K. M:ts Nådiga föreskrifter, komine att användas, dels ock anbefallt bemäldte Verk, att af denna Summa, till understöd för de brandskadade innevånarne uti Norrköpings och Cimbritshamns Städer, anordna tillsammans 14000 R:dr, hafva Riksens Ständer funnit, att, så vida, i betraktande af förekomne serskilde omständigheter, något biträde i penningar från Statens sida skäligen kunnat komma ifråga, såsom ett undantag från det sätt, hvarpå afbrände Städer eller af andra störte olyckor hemsökte orter eljest af det allmänna understödjas, de uti förrberörde måtto beviljade undsättnings-belopp heldre bordt utgå af andra medel, såsom exempelvis af anslaget för extraUtgifter; Och få hos E. K. M. Riksens Ständer i underd. anhålla, att, till understöd för dem, som, vid möjligen inträffande dylika olyckshändelser, blifva lidande, några andra Sta - 3^8 Underdåniga Skrifvelserl fens medel ej matte användas, än sadane,' som, enligt de för Förvaltningen stadgade grunder, lunna af E. K. M. dertill disponeras. 5:0 D3, vidkommande den Pension, hvartill afskedade Sysslomannen från Nyköpings Hospital, iLands-Kammereraren Daniel Myrén, enligt E. K. M:ts Nådiga Förordnande den 23 Fehr* 1820, blifvit å den, under Riks-Statens 7:de Hufvud-Titel, till Pensioner för Civile Embetsoch Tjenstemän anslagne Summa uppförd, Riksens Ständer anse Myrén , såsom icke tillhörande den Tjenstemänna-personal , för hvilken Allmänna Pensions-Staten är inrättad och beräknad, desfomindre hafva bordt af Pension å denna Stat i åtnjutande komma, som andre till lika förmån berättigade skulle möjligen lida förfång genom den brist i tillgångarne, hvilken af en sådan anledning uppstå kunde ; alltså få hos E. K. M. Riksens
Underofficerare att åtfölja betydliga utländska laster till deras lossningsort och aflasthingen öfvervara, derom blotta författningen, enligt Herr Thunells tanka, redan skulle medföra helsosam verkan t hvarjemte Herr Thunell föreslår, alt Riksens Högloft Ständer mätte hos Kongl, Majit i underdånighet anhålla om fortfarande af förbudet emot utländska öfverflödsvaror samt den till verkställighet och handhafvande deraf förordnade kustbevakning, med förutnämnde tillägg, i afseende på den sednare; derigenom han förmodar, att icke blott den uppjagade Coursen efter hand skull® nedsättas, Utan ock hendel och näringar ifrån det trånande tillstånd, hvaruti de sig nu befinna, återkomma till den verksamhet, som är för Rikets Välstånd så oundgängelig. — I anledning häraf har Herr Schvan, H. N, muntligen anfört till Vällofl. Borgare-Ståndets Protocoll, att han väl funnit kustbevak - 328 Besv. och Ekon. Utsk, Betänk änden. ilingen ganska verksamt bidragande till| la* rendrägeriers förekommande;- men, då nu redan, för år 1817, 62,500 Rd. B:co till densammas underhållande åtgått, och icke mindre än 100,000 Rd. årligen torde erordras, i hvilken händelse Bevilinings Utskottet borde föreslå ersättning för den härigenom uppkommande brist af Tulk Intraderna , har Herr Schvan tillika önskat, att det med bevakningsanstalterna åsyftade ändamål måtte kunna pä sparsammare sätt vinnas. Efter att hafva behörigen öfvervägat hvad sålunda blifvit föreslaget, får Utskottet anföra: att Utskottet delar med Herrar Thu77eli och Schvan öfvertygelsen om de fördelaktiga verkningarne af den kustbevakning» som blifvit af Kongl, Majit i Nåder organiserad, i anledning a/ Riksens Högloft.
Valbar är hvarje Adelsman, som fyllt 25 år och innehar de qvalifikationer, som för valrätts utöfvande här ofvan blifvit stadgad. Riksdagsmannavalen skola, på sätt R. o. Ad. förut vid denna riksdag beslutat samt R. St. godkändt, ske distriktvis och riket indelas uti 10 valdistrikter, hvilka för hvart 3:dje år af Riddarh.- Direkt. upgöras och bestämmas. Valen förrättas af K:s Bef:h:de i valorterne, och åligge det Riddarh.Direkt, alt, så fort riksdagskallelsen blifvit i hufvudstadens kyrkor kungjord, tillsända vederbönde K:s Bef:h:de förteckningar öfver de valberättigade, hvilka inom sig utse så många Den 21 Augusti. 363 riksdagsmän för hvarje distrikt, som Riddarh. Direkt., i förhållande till de valberättigades antal, bestämt. Valberättigad Adelsman bör vid valet sig personligen infinna, derest lian icke vill sin röst skriftligen afgifva, i hvilket fall valsedel, uptagande den valdes föroch tillnamn samt karaktär, skall vara af honora egenhändigt skrifven och underskrifven samt med sigill försedd. Efter förrättadt val ntfärde valförrättare fullmakt för de valde, i öfverensstämmelse med det formulär, som Riksd.Ordnis 22 § innehåller. Klagan öfver valet skall ske genom till Konungen ställde anderd, besvär, hvilka inom åtta dagar efter valet ingifvas till K:s Bef:h:de i valorten, som dermed förfarer på sätt Riksd.Ordms 19 § stadgar. Varder vald Adelsman lill Landtm, af Konungen utsedd,anställes nytt val i Landlmarskalks ställe inom det valdistrikt Landtmarskalk tillhörer. Del riksdagsmannaarfvode, som Adeliga riksdagsmän tillgodokomma, utgöres af alla valberättigade Adelsmän med en per mille för fastighetsegare, i förhållande lill taxeringsvärdet af innehafvande fastighet, samt med en fjerdedel af bevillningen efter 2:dra artikeln för Adeliga tjenstemän och andra icke fastighetsegare.
Den strid, som på denna valplats utkämpas, består i en täflan att, i mensklighetens och civilisationens tjenst, söka åstadkomma produkter för det lägsta priset, och om så är, svnes mig de begge riddarnes strid snarare vara att förlikna vid en kapplöpning än vid ett envig; och under sådana förhållanden, måtte riddaren med den blågula skölden, som aflagt harnesk, sköld och benskenor, vara långt fördelaktigare utrustad än den trefärgade riddaren, som endast aflagt sina handskar, hakfjällen på sin hjelm oell några andra prydnader. Det slut, hvartill F r i Ii. Schulzenheim kommit, är ett yrkande om bifall till Utsk:ts förslag. Att den, som med mig hyser en motsatt öfvertygelse om Franska traktatens nytta, vill alslå denna traktat, det kan jag val fatta, men jag kan ej begripa den invecklade tankegång, som finnes uttryckt i Bevilln.-LTtsk:ts förslag till beslut. Detta förslag lyder ungefär på följ:de sätt: Ehuru R. St:r icke godkänna traktaten och ehuru R. St:r hade väntat någonting annat, så gokänna R. St:r traktaten. Aktningen för logiken synes mig hafva bort uppmana Bevilln.-Utsk:t att åtminstone införa en mellanmening, som förklarar den besynnerliga motsägelsen att godkänna hvad ruan ej gillar. Hvad Bevilln.-UtskUs lörväntningar deremot beträffar, så menas dermed, antingen att 454 Den 8 Februari e. m. R. St:r skulle haft raft att vänta en annan behandling af traktaten och således grundlagen vore trädd för nära, men om detta är meningen, är Bevj|ln.-Utsk:t obefogadt att deröfver yttra sig, ty grundlags-frågor skola på Konst.-Ulsk:ts föredragning af R, Sl:r behandlas, — eller ock menas någonting annat, hvad? -—det vet jag ej rätt; det måtte vara någon gåta, sorn Bevilln.- Utsk:l velat framlägga lör R. St:r att gissa nå.