Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag godkänner således den af Utskotten antagna principen, men jag finner den blott ofullkomligt vara af Utskotten föreslagen till verkställighet, då icke några medel blifvit anvista att åstadkomma lindringen, utan Utskotten i stället hemställt om vidlyftiga undersöknings-åtgärder, såsom nödige, innan ett tjugoårigt PiiksdagsBeslut skulle kunna verkställas. Jag finner det ock besynnerligt, att Utskotten icke velat bereda lindring i inqvarterings-besväret för andra städer än Malmö och Ystad, samt icke gjort afseende på den anhållan, sorn blifvit framställd till fördel för Helsingborg, den minst folkrika och minst förmögna af de städer, som äro betungade med CavalleriGarnison. I Helsingborg består Garnisonen mest af Cavalleri och föga Infanteri. Således är denna stad äfven så mycket som Malmö och Ystad berättigad till lindring i detta onus, utan att man Den 14 September c. m. först behöfver afvakta resultatet af den föreslagna undersökningen i afseende på inqvarterings-besväret för hela Riket, och Rikets Ständers Beslut i följe deraf. Det är derföre äfven af den orsak, att Utskotten, såsom en Ledamot i sin Reservation yttrat sig, af en oförklarlig ovilja vägrat framställa hos Rikets Ständer dess å Helsingborgs stads vägnar gjorda anhållan, som jag begär återremiss, men på en helt annan grund, än den siste värde Talaren. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid Statsoch EkonomiUtskottens Utlåtande gjorde anmärkningar böra föranleda till dess återremitterande. Ropades Ja. Föredrogs å nyo Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 25 sistlidne Julii under N:o i5 afgifne, och den 7 dennes e. m. på hordet lagde, Betänkande, angående yrkad högre tull å vissa från Ryssland och Finland inkommande varor. Herr Cederschjöld j Pehr Gustaf: Jag utbeder mig få påminna Ridderskapet och Adeln, hvilka svårigheter, som vid det tillfälle, då fråga var att bestämma
Men då det förra är en mera Korf. omfattande benämning än det senare, har det synts lämpligare att, i afseende på hänvisningen, iakttaga detta förhållande samt att här utföra tullsatsen. Beträffande Korgar och Korgmakare-arbeten, är tullen i 1863 års taxa bestämd Korgar och för dylika artiklar, af »oskalade qvistar och spån» till 4 öre, af »skalade, men okhifna'iSei™. qvistar» till 25 öre, samt af »klufvet vide eller strå, rör och andra finare slag» till 1 rdr 12 öre pr skålpund. Det förstnämnda slaget af dessa artiklar, eller det af oskalade qvistar och spån, hvilket hufvudsakligen användes för industriella behof, är af jemnförelsevis lågt värde i förhållande till vigten, med afseende hvarpå tullen funnits böra nedsättas till 2 öre pr skålpund. Hithörande artiklar af skalade, men oklufna qvistar ställa sig, enligt uppgift, i ett värde af 30 öre till 1 rdr pr skålpund; och har tullafgiften, med afseende härpå, synts icke böra öfverstiga 10 öre pr skålpund. 116 För nämnda artiklar af Hufvet vide eller strå, m. m., hafva Komiterade, i fråga om Traktaten med Frankrike, föreslagit en tullsats af 50 öre pr skålpund; men då denna i sagda Traktat blifvit antagen till 25 öre, har densamma blifvit till detta belopp här utförd. Koriander. Koriander hafva ansetts böra draga samma afgift som Fenkol och Anis, på grund hvaraf tullsatsen för denna artikel föreslagits .till 7 öre, under det den varit förut bestämd till 5 öre pr skålpund. Korinter. Korinter hafva, i följd af den i öfrigt i jemnförliga fall tillämpade grundsatsen om enhet i tullbeskattning för likartade artiklar, blifvit hänförda till Frukter och Bär, hvarigenom afgiften nedsatts från 9 öre till 8 öre pr skålpund. Korka.-, För närvarande utgör tullen å Korkar, utan beslag 15 öre och med beslag 50 öre pr skålpund.
Kan någon af Iduns läsarinnor handlingen lär ej efterlemna ärr. Närmare medföljer kan på stället erhållas upputländska lärarinnor för hem och skoupplysa om, hvilka varrnrumsväxter gå lätupplysningar kunna vi emellertid ej lemna. tast att odla, samt om sättet att dervid gå T Stockholm verkställer (enligt annons i Idun) passning och matlagning af duglig lor, kontorsoch skrifbiträden, hustill väga? Ingeborg S. d:r A. Afzelius denna behandling; möjligen köksa. Svar till » Angenäm bostad », föreståndarinnor, sällskap och biträden N:r 98. Finnes något sätt att i hemmet, äfven andra läkare, som mera specielt sysselEanten. [208] i hem, föreläserskor, gymnaster, sjuktillverka god konjak, liknande den franska? sätta sig med hudåkommor. Husmoder. sköterskor m. fl. Vi beklaga lifligt dessa » tecken på N:r 99. Kan och vill någon af Iduns hjelpemancipationen » och vår oförmåga alt kunna samma läsarinnor eller läsare skaffa öfverhjelpa eder. Möjligen kan svaret till Hulda sättning, företrädesvis från engelska sköni detta nummer lemna eder någon tröst. Se svar till Vera i n:r 7. öppnas, på begäran af aflägset boende Bina och Indi. Bromkalium och andra inre några år sysselsatt sig dermed för en af med goda betyg och undervisningselever, i stället för den l:sta, den anStockholms förnämsta tidningar, men vid inmedel kunna lika litet som yttre medel hjelpa vana önskar anvisning på någon lämpträfiadt redaktionsombyte miste sitt arbete. Att hypAnspråken skulle blifva de billigaste, och, i lig plats, köping, bruk e. dyl., der ett notism skulle kunna verka en förbättring, är mer » vid Sundbyberg. Se f. ö. anhändelse att någon reflekterade häröfver, vore ju möjligt, men fråga är, om ett dylikt medel tillräckligt antal elever skulle kunna nonserna i Idun n:r 13 och 17. [203] man naturligtvis villig att lemna ett prof pä bör användas för något så pass obetydligt. påräknas för privatskola. UpplysninJ. I — son.
De skäl och bevisningsgrunder, hvarpå Utskottet sökt stödja sin mening om rättmätigheten af skjuts-skyldiges befrielse, både från skjutsnings-besväret och godé^ görelse derför, lemna rum för flerahanda anmärkningar, — bland andra, att det antydda iörhållandet med afseende å skjutsnings-besvärets föränderliga tyngd, hvilket förhållande mäste vara att hänföra till sällsyntare undantag, antagits som regel, — och att beräkningarne öfver de kostnader, som förändringen skulle tillskynda Staten, enär de wkna all erfarenhetsgrund, hafva föga annat värde än ?gissningarnes. Men att inlåta sig 1 någon vederläggning af Betänkandets särskilda delar kan icke vara päkalladt, då i det föregående torde finnas tillfyllest ådagalagdt, att sjelfva hufvudgrunden för Betänkandet, eller Slatens belastande med hela kostnaden för skjutsnings-anstalterne, är oantaglig. Vid sådant förhållande, och då anledning icke är för handen att det Riks-Stånd, som allmännast representerar den skjutsskyldiga jorden, frångår Utskottets majoritets, af detta Stånds ledamöter derstädes enhälligt biträdda, inom Ståndet redan förut uttalade mening i frågan, hvilken mening uppenbart förråder, att inom bemälda Stånd sakens nuvarande skick anses ega företräde framför verkställigheten af Skjuts kommittéens förslag, äfven i den del, som Kongl. Maj:t detsamma godkänt, finner jag mig rör närvarande icke skäligen kunna eller böra, enligt de af Skjuts-kommittéen framställda grunder, tillstyrka någon allmännare omreglering af skjutsväsendet. Ehuru erkännande vigten deraf, att skjutsanstallerna förbättras och att jordbruket från skjutsnings-åliggandet såsom natura-prestation befrias, anser jag dock under sådana omständigheter, och enär förändringarne måste göras beroende deraf, att de till sina följder icke för andra medborgareklasser må blifva kännbart orättvisa, eller att uppoffringarne för
Nu läggas alla gardinerna i stärkelsen, tryckas ner och hängas upp på längden trådrätt till torkning. När de äro väl torra, läggas de en och en i sänder på ett långt bord, bestrykas försiktigt med en fuktig svamp eller lapp och öfverfaras lätt med ett ganska varmt strykjärn. På några minuter äro gardinerna strukna och se ut som nya. Rengöring af blomkrukor. När man företager den årliga omplanteringen af sina krukväxter, bör man alltid rengöra blomkrukorna grundligt, innan, man häller ny jord i dem, något som säkert helt få länka på. Krukorna öfverdragas nämligen invändigt med en skorpa, som täpper till väggarnas porer och gör, att jorden hastigt blir sur, medan äfven fiön af svampar och snyltgäster fastna i den. Därför bör man, innan krukorna åter användas, grundligt rengöra dem med en grof, våt borste. stoppas med tagel eller dun. Öfverdraget förses med ögglor till sammansnörning, och kudden omgifves med en grof knypplad, virkad eller guipurespets, som rynkas tämligen rikt. Slummerkudden sammanfattas i båda ändar och förses äfven med spetsar samt en grof silkeskordong eller ett bredt atlasband i broderiets färg. En ny mycket, vacker kudd montering äro jätteporaponer i broderiets färg, hvilka sedan man omgifvit kudden med slätspända brokiga kordonger, anbringas i hörnen så att dessa fullständigt döljas. Från midten af pomponen utgå ögglor af kordongen, hvilka i sin tur bära tofsar eller mindre pomponer. B o h a g e t. Huru skall man vårda sig om pianon? Denna fråga hör man upprepade gånger framställas och några på erfarenhet grundade råd torde ej vara malplacerade. Instrumentet (liksom öfverhufvud alla stränginstrument) får aldrig utsättas för häftig och ofta upprepad temperaturvexling, hvarför man ej bör placera ett piano i närheten af kakelugnen eller kaminen eller vid en yttervägg, som tager intryck af väderleksförhållandena. Genom för mycken värme torkar det till instrumentet använda träet ihop, hvarvid strängarnes skrufvar förskjutas och pianot nästan alltid är ostämdt.
Då nu det af Rikets Hoglotliga Ständer, i vigtiga Högmål befullmägtigade Constitutions - Utskott, hvars aifvarsamhet i ärendens behandling vi ifrån Regeringssättets början känne , långt ifran att finna det hänskjutna målet vara något ansvar underkastadt, tvertom förklarat, att det samma ej kunde upptagas, huru skull® då Högloflige Riks-Stånden kunna tvinga Utskottet emot dess öfvertygelse , samt emot lydelsen af Regerings-Formens lo7:de och RiksdagsCrdningens 29tde §§. att ändock upptaga och till Respective Ståndens öfverläggning bereda målet? En hög Rådsherre, forsin zele vid både Ministeriella och Fubliqua Oeconomie-mål, samt för Konsters och Vettenskapers befordran, med skäf vördad, har genom blotta anmärkningen blifvit nog oroad och må då icke längre härmed fortsättas 3 utan afstyrkes all återremiss af detta mål. Herr von Hausswolff, Cart Gustaf Hein. hold'. I anledning af Herr Schönstöms anmärkning, hafva 2:ne frågor uppstått; den ena angående rätta tolkningen af Regerings-Formens jo5 och 107 §§. och den andra om Flans Excellence m. m, Grefve von Engeströms förhållande. Beträffande den första frågan5 sä har jag April. 423 redan uti föregående Plena haft äran derom yttra mina tankar. — Jag har, under åberopande af 83 och 90 §§. Regerings-Formen, sökt bevisa, att enär Grundlagens bokstaf t a ges oförtydd till rättesnöre, varder följden ostadigt den, som' Friherrarne Adlerbeth ' och Wetterstedt nyligen närmare utredt, och jag anser således öfverflödigt, att omständéligare styrka, att Rikets Stander till Constitutions Utskottet öfverlemftadt deras magt att pröfva aila inkommande anmärkningar emot de uti ofvanberörde §5. omnämnde högre Embetsman ; att Rikets
M. inkomma med underd. anhållan om åtnjutandet, icke af samma förmån som företrädaren, eller att sjelf få upbära alla afgälderna, mot att till StatsKont. utbetala 1,850 Itrdr, utan endast att af det inflytande öfverskottet, derest tillgång fanns, mätte få utgå den accords-amorlering, som graverade lönen och som tillkommit efter regleringen af år 1837. I sjelfva verket skedde således ingenting annat, än att frågan återställdes på samma punkt, enl. hvilken den är 1837 blef beräknad, nemi. att lönen skulle vara sådan den då befanns, med afdrag af dessa 1,850 R:dr. Billigheten af denna begäran synes mig temligen klar, och dä ingens rätt derigenom förnärmades, enär de för lönefyllnaderna beräknade 1,850 R:dr alltid först skulle utgå, och derutöfver, hvad som ej åtgick lill accordsamorteringar, lemnade Konungen äfven till densamma sitt bifall. Med anledn. af denua åtgärd har nu Coust.Utsk. gjort anmärkn. emot Konungens samtlige rådgifvare, och således ställt densamma uti den kalhegori, att rikets sannskyldiga nytta icke dervid blifvit iakttagen. Ar rikets sannskyldiga nytta verkligen förbisedd genom beviljande af dessa 507 R:dr och 25 sk. till den som närmast dertill hade rättmätiga anspråk; så mäste jag bekänna, att Const.Utsk:s begrepp om denna nytta förefalla mig temligen egna. Den 5 Juli f. m. 57 Ali vidaie tillämpning at' beslutet liar dessutom, efter en sednare reglering, numera uphört. Deu 9:de punkten innehåller en anmärkn., angrde användandet af elt anslag, som vid förra Riksdagen beviljades till aflöning för första klassens matroser. Detta anslag beviljades visserligen till förhöjning i matrosers af lista klassen aflöning, men detta beslut hvilade på en mängd förutsättningar, som aldrig gått i fullbordan. Denna förhöjning skulle nemi. ske i sammanhang med indragning af åtskilliga under-officers-platser vid flottan, hvilken indragning likväl var beroende utaf en afsedd förändring af flottans hela ställning.
Härvid fäste han blicken på Welam de Wyk, och ynglingen, ovan vid svek och list, och som nu ej kunde undgå att tänka på i hvad ärende han var stadd, vexlade färg, men hemtade sig snart åter då Amiralen tillade: "må vi här, der endast trogna hjertan klappa, höja ett lefve! för rikets föreståndare och vår sanna lutherska religions beskyddare." Nu uppstämdes ett skallande hurra, och den gamle Amiralen, liksom i ett anfall af öfverdådig fröjd, ryckte rocken af sig, slängde den ut genom kajutdörren och ropade: "Åhoj, åhi, och gör som jag. Stryk flaggorna, J stolta örlogsmän alla, för hertigen vår herre och furste." Och skrattet och stojet tog öfverhand och rockarna kastades alla utom dörren. "Nå, de Wyk, unge herre, vill J skämma ut gammalt folk och visa er klokare än de. Hvad har ni på hjertat? Jaha, si så der, nu äro vi alla flinka och fria i skjortärmarne. Si så. Skål nu för alla vackra, unga tärnor i Svea land. Åhi, åhoj, salutera, salutera, mina herrar, skorna af, ut genom dörren." Nya bålar, nya glas, nya skålar; glädjen allt högljuddare. Allt skulle utkastas, som i rummet fanns, bålar, glas, kläder; munterheten och stojet hade nått sin högsta punkt. Då inträdde en officer och hviskade några ord vid Amiralen i det han lemnade honom några papper. Amiralen steg opp, befallte att kläderna skulle inhemtas och sade: "Mina herrar det är slut med skämtet, nu förestår allvaret." Hans ord föllo som is i det bullrande gelaget. Det gick en kyla genom alla. Hastigt hade de funnit och påklädt sina kläder. Med häpna blickar sågo de på hvarandra och på Amiralen; man såg att något förfärligt förestod, utan att ännu flere ord talats. De nyss af vin och stoj upphettade ansigtena, sågo hemska ut vid den hastiga öfvergången till förskräckelse. Men i Welam de Wyks inre uppstod en förkänsla af, att detta gällde honom.
Antingen var det jämförelsen mellan förhållandena i hennes eget hem, eller var det en outredd, oförstådd känsla af svartsjuka mot modern, som varit så mycket för honom, då Plötsligt sjönko händerna ned i knäet, de fina, nervösa händerna, öfver hvilkas aristokratiska form hon var så stolt — men denna gång beundrade hon dem ej, som hon brukade göra. En outtalad, smärtsam undran låg på djupet af den frånvarande blick, som gick ut i rymden om en sådan man älskade? Hurudan skulle hans kärlek vara? Och hvem hade han. allt Nästan häftigt tog hon till sig en ny bundt med Johans egen handstil. I slutet af packen lågo de första brefven från Johan som nygift. De voro helt olika, han hade lagt bort förbehållsamheten och talade fritt och öppet. » du är orolig, öfver att jag valt en bortskämd, fjäsad baldrottning till hustru? Du är rädd, att hon ej passar mig? Därom vet jag ingenting, men jag vet bara, att jag är så lycklig, att jag är rädd jag drömmer ibland. Om du blott visste, med hvilken bäfvande hänryckning jag ser henne ligga här, bredvid mig, på sin chaise-longue, medan jag skrifver! Jag skulle vilja vara bladen i boken hon läser, för att de där mjuka, vackra händerna, som göra mig tokig vid minsta rörelse, skulle glida öfver mitt ansikte, så som de glida öfver bokens sidor. » (Forts.) Nytillträdande abonnenter kunna mot insändande af 40 öre i frimärken erhålla I d u n s j u l n u m m e r med porträtt af tidningens redaktör och nitton af de mest framstå- ende kvinliga och manliga medarbetarne. Numret innehåller dessutom 20 sidor intressant och omväxlande text samt torde i detta afseende vara den rikhaltigaste jultidning, som någonsin utkommit. Finare bord. » Söndag: Puré på morötter. Stekt hafstunga. Stekt orre, sallad. Bavaroise, garnerad med Reine Claude. Ost och cakes. Frukt. M å n d a g: Temjölk. Lamstek med grönsaker. Brödpudding. T i s d a g: Köttsoppa. Njurbullar. Ghokoladpudding. O n s d a g: Puré på bruna bönor.
Men då talaren närande den stora uppfattningen af våra statsbehof; då han nämnde uppfattningen af vårt statsskick 1809 och den allmänna syftningen den tiden; det var då, sora jag vågade påminna, att dessa 1809 års män skulle förvånas, om de kunde återförsättas i den ställning, de då hade. Jag har åberopat Hr Gr:s understundom afgifna förträffliga yttranden 1809; men har jag icke sagt, att något af dem rörde passevolancen, icke ens tänkt mig , huru ett sådant yttrande skulle blifvit. Dock bör jag nu göra H. Ex. den rättvisan, att jag är öfvertygad, att om II. Ex. då yttrat sig i passevolanccfrågan, det hade skett i fullkomlig öfverensstämmelse med de principer, jag nu haft äran derutinnan yrka. För öfrigt har jag intet att tillägga, sedan Statsrådet Frih. Åkerhjelm så fullkomligt vederlagt Statsrådet Gr. Mörner i afseende på de inträffande vådorna för vår constitutionella frihet. Frih. Palmstjerna: Såsom en af i832 års Revisorer torde det fordras af mig att icke med tystnad höra ett factum , som ej äger grund, ronde orsaken, hvarföre icke Revisorerna upptogo frågan om gamla passevolancefonden, hvilken var den, att summan 298,622 R:dr i3 sk. var i rikshufvudboken upptagen såsom nettobehållning, hvadan det ålåg Revisorerna att infordra specialräkenskaperna, som lågo till grund för denna behållning. Jag har trott mig i anledn. af Frih. v. Schulzenheims yttrande böra afgifva denna upplysning, då deraf möjligen kunde dragas den tanke, att Revisorerna bort förbigå denna fråga och anse den afgjord genom riksdagsförhandlingarna 182g. Gr. Horn: Jag skall ej fästa särdeles vigt vid ett yttrande, som jag dock nödgas till besvarande upptaga, efter det kommit frän en Konungens Rådgifvare. Frih. Åkerhjelm har nemligen sagt, att han icke insett några stora vådor för friheten, hvarken uti den framställda begäran eller vägrandet af granskningen.
Sgr i3i,3o4: 16: — förekomme det serskilda förhållande, att större delen deraf, i följd af testamentariska förordnanden, tillhöra sådane fromma stiftelser, som dels undfått dem med uttryckligt vilkor, att Capitalen aldrig få lyftas, dels ock erhållit serskildt tillstånd, att medlen alltid skulle vara mot ränta i Banken innestående, såsom framlidne Directeuren Sahlgren, hvilken, enligt Banco-Fullmägtiges Protocoll för den 11 September 1772, erhållit Rikets då församlade Ständers medgifvande att i Låne-Banken, emot 4 procent ränta, insätta ett capital af 3oo,ooo daler kopparmynt, till understöd för en af honom tillernad Barnhus-Inrättning; än äfven att Fullmägtige, för att kunna sammanjemka de olika åsigter, som, i afseende på uppsägningen af ifrågavarande skulder, blifvit yttrade, samt jemväl förena obligations-innehafvarnes billiga anspråk, utan att derigenom åsidosätta Bankens sannskyldiga rätt, ansett de fromma stiftelser, som erhållit vederbörligt tillstånd alt få sina medel i Banken emot ränta innestående, fortfarande deraf måtte blifva i åtnjutande, samt att alla andra innehafvare af slika obligationer, hvilka icke kunna styrka sig ega en dylik rättighet, deremot måtte lemnäs öppet att antingen genast emottaga contant liqvid, eller ock låta sina innehafvande obligationer omskrifvas, de, som vore ulstälde emot 3 procents ränta, på 6 månaders uppsägning, och de, som löpa med högre intresse, på 8 Banco-Utskottets Betänkande, N.o 28. elt års uppsägning; och hafva Banco-Fullmäglige, för beredande af verkställighet åt denna framställning, tillstyrkt: 1:0 alt Banco-Styrelsen må berättigas att, inom någon utsatt, passande tid, uppsäga Bankensalla ifrågavarande skulder, eller så kallade LåneBanco-Capilal, med uppmaning till de vederbörande, som anse sig vara berättigade alt få medlen qvarstående och förräntade i Banken, alt, innan uppsägningstidens utgång, sådant hos Banco-Styrelsen uppgifva och med behörigt bevis styrka; 2:0 att, sedan uppsägningstiden tilländalupit, de fromma stiftelser, som då vederbörligen styrka sin rättighet att få obligationernes belopp uti Banken emot ränta innestående, må, efter Banco-Fullmägtiges ompröfning, fortfarande deraf förblifva i åtnjutande, emot det att vederbörande Styrelser afsäga sig den rättighet till medlens framlida uppsägning, hvartill innehafvande obligationer möjligtvis kunna föranleda; 3:o att alla andre innehafvare af dylika obligationer, som förklara sig icke genast vilja emottaga contant betalning,
– Ack gråt icke så! hjertans lilla Elin,– bad Gunnar. – Dina små heta tårar bränna mig alldeles. Jag tycker det är så synd om dig. Men står det i min makt, så skall du trifvas och må väl hos oss, och aldrig ångra den dagen då du satte foten inom vår dörr. – Ja, Gud det gifve, – snyftade Elin! Men Gud vet bäst sjelf om han i detta ögonblick skickade Elin en varning, eller en aning, eller båda delar, men hon grät bittert, och Gunnar körde bara steg för steg. – Nu ska’ du vara glad, Elin lilla! – sade han ändteligen. – Nu om ett litet solegrand svänger vägen åt venster, och då får du se båd’ sjön och Vika och vår äng och vår skog och den nye båten som jag just bytte mig till vid valborgsmessetiden och allt som vi ha’. – Åh kors! Kan jag få ro i den båten? – sade Elin barnsligt gladt, och alldeles borttorkande tårarne. Ytterst glad för detta tog Gunnar hennes hand och strök dermed sin egen kind, och tryckte den hårdt deremot, sägande: – Ja ja men, hvad du det ska’ få! Du ska’ sitta och sjunga en vacker visa, du som sjunger så bra, och jag ska’ ro dig långt ut på sjön, en vacker och lugn aftonstund. Och så ska’ du sent en qväll följa med mig och lägga ut långrefven, och så ska’ du i otte på morgonen, innan sola ä’ väl uppe, följa med mig och vittja’n. Usch! hvad roligt vi ska’ få! – Och dermed gaf han hästen en liten munter klatsch, och se nu nu låg den spegelklara, med löfrika ängar och skogbevuxna berg, omgifna insjön framför deras blick. På närmaste stranden deraf låg det lilla vackra torpet Viken, och det hade förmodligen blifvit kalladt så, emedan en lång, smal, med björkar och alar bevuxen udde just der formade en vik, der torpet var byggdt. Denna udde utgjorde torpets förnämsta beteshage, och der gingo nu några kreatur och får så vackert mellan träden.
Hoshailningcn s»m warit en följd af Riksdagens flyttning till Orebro och hwilket ämne KonglMajst till Stats-Utskottets widare åtgärd öfwerlatit. k) Förskott till den Committé som besörjt werkställigheten af Rik, sens Ständers Bestut om Hus - Transport -5,969- 29, r. hall-. 5Z6 Den 13 Junik. Transport 2;,969: 29, r. hållningens Reglering ivid Strömsholms ocb Konas öhrs Kungsgårdar och Stuterier lamt börjat med uppförande af de Byggnader, hwilka genom Kongsöhrs Sruteries flyttning och sammanflaende med Strömsholms blifwit oundwikcliga — r 0,553: 44, 4. e) ?lterstoden utaf de Högsalig Hans Kongl.