Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den föreslagna förhöjningen a saltadt kött och å ved blifver så mycket större, som dessa varor endast införts ifrån Finland mot en särskildt, med detta års början upphörd t ulllindring, och skulle i verkligheten utgöra nära 120 procent pä saltadt kött, 100 proc. pä björkoch 50 proc. på tallved. Man har vid denna riksdag lyckats genomdrifva en anhållan hos K. M., att H. M. icke mätte förnya tractaleu om vissa ömsesidiga tull-lindringar och förmåner i handelsförbindelsen emellan Sverige och Finland, och trott sig derigenom befria de Svenska ladugärdarne frän en farlig medtäflare samt sålunda gifva ett dugligt handtag till den vigliga inhemska boskapsskötselns, af oss alla efterlängtade framskridande. Men jag bekänner, att, då jag betraktar de verkliga sakförhållandena, kan jag icke dela dessa förhoppningar. Införseln från Finland af de förnämsta ladugårdsprodueter har, under nära oafbrutet ökade afgifter, redan betydligt nedgått. Af dem, som åtnjutit tull-lindring, infördes År 1S 42. 1838. Saltadt kött T:r 3,947. 3,355. Den 11 Januari f. m. 181 Om man nu afser del behof, ifrån Slockholm lill allägsnare farvatten afgående handelsfartyg (är 1843 941 stycken) äga af dessa varor, lorde det inses, att en större del af Finska in förseln åtgått för deras proviantering. Men om, genom tullförhöjningen, priset i Stockholm stiger, hvilket är den för inhemska boskapsskötselns uppmuntran åsyftade verkan, blefve enda följden, att man, vid afseglingen från Slockholm, försåg sig med sitt behof till Helsingör, och der, hvarest stora förråd för godt pris finnas att tillgå, intog det öfriga.
Länet stationerade 4 utgångshingstar från Strömsholm; deraf 2:ne här i staden och 2:ne i Borås. Fårafveln är i det hela icke obetydlig. De får, som af allmogen uppfödas för eget behof till föda eller beklädnad eller ock till afsalu, äro grofullige af Svenskt eller biandadt slag. Finulliga, ursprungligen af Tysk eller Spansk race, underhållas äfven hos en del ståndspersoner, men schäferi finnes endast vid Nolhaga i Kullings härad för 250 får af elektoral-race. Getter finnas ännu i bergsoch skogstraklerne inom de mest nordliga och mest sydliga delarne af Länet; meri för öfrigt äro dessa kreatur afskaffäde, såsom skadedjur, i den mån jordbruket vunnit förkofran. Svin uppfödas till betydlig mängd uti de seminanta delarne af Länet; och äfven annorstädes för husbehof, deraf träffas på somliga ställen goda racer. Af fjäderfä finnas i allmänhet gäss och höns. Gåsafveln är mest betydlig å södra Dalsland och å slättbygden af Westergötland. De till berättelserne hörande tabeller utvisa antalet af i Länet underhållne kreatur sålunda: Hästar. Oxar. Kor. Ungboskap. Får. Svin. Boskapsafvelns ofvan antydde tilltagande har sålunda under ifrågavarande tidrymd varit ansenligt; och torde boskapsskötselns afkastning inom Länet i det hela fullt svara emot behofvet, fastän allmogen uti de magra, .mycket befolkade trakterne söder ut årligen inköper både hästar och hornboskap från andra Län; mpn genom den för - 12 säljning af både ena och andra slaget, som årligen åger rum från Dalsland, anses förhållandet jemnadt. I öfrigt förer allmqgen ett sparsamt lefnadssätt för att kunna sälja något af lefvande kreatur samt ost, smör och andra viktualier, men förbrukar dock mera än förr af sådane produkter. c) Skogar. Länet omfattar, enligt af Forsells statistik, 2,630,000 tunnland.
Dragh nu heem och twätat reent. Wackta tu äst ey vthe seent. Glorela. Tack haaff kiäre brodher mijn För thenna stor föräringh tin. Jag skall tigh tiäna hwar iagh kan. Karick. Haaff tu tack som en danneman För thz omack tu haffwer hafft, Thz skall ey wara borttapt. Glorela. Kiäre lyfft kiärnan på mijn nacka Så will iagh strax heem åt lacka. Är hon wäll tät, westu thz wäl? Glorela. Ja rät medh fulgodh skiäl. Karick. Nu iagh lyffter, tagh tu emoot. Glorela. Jagh orkar ey röra foot för foot. Karick. Hålt, lät migh få rådh ther till, Jagh henne bätter vplyffta will. Glorela. Å rätt så, å tårrå du! Åter hijar tu migh nu. Karick. Å rett thz liugher tu Nu är hon fast lättare än förr. Kantu ey kiänna tin agnamärr, Watzlan är borte och smöret behållet. Glorela. Nu iagh weet, iagh måste thz thåla. Far wäll, far wäll, min käre broor. Karick. Far som Jwl och Påska foor! Så skall man the trollen trachtera Och medh theras kiärningh regera. Jagh skijter i kiärnan, the ätha för smöör, Sådant haffwer iagh brukat förr. Men the skola migh betala een gångh Vthi helwetis pijno och twång. Thenna är medh migh så in kommen, Hon warder aldrigh från migh nommen. 41 Nu iagh måste åter strax å stadh Och göra som migh Lucifer badh. Mz Juda iagh skall tragædien driffwa Att ther om skole wäll månge skriffwa. En godh krook skall krökias i tijdh, Ther må tu rätt wijst hålla tigh wijdh. _______ Actus III.
Spannmåls-upphandling för det allmännas räkning anstålies uti samma Landsorter, der felslagen skörd sätter en del af Innebyggarne i nödvändighet, att för fyllandet af sina behof anlita de tillgångar, som inom Provinsen möjligen kunna erbjudas, hvadan Stats-Utskottet vördsamt tillstyrker att Spannmåls - upphandling vid sådane tillfällen, hvarom fråga nu år, ej hädanefter må för det allmännas räkning föranstaltas; Och torde, såvida Riksens Högloft. Ständer gilla denna vördsamma hern 4 Sorni. 2 It. Gy i «68 Stats-Uts/cotlets Betäiikanden. ställan, Riksens Högloft Stånders beslut i åmnet hos Kongl. Maj:t i underdånighet blifva anmäldt. Stockholm den 26 Maji 1823. Ankom den 4 Junii 1823. Bilaga Litt. M. Utlåtande, i anledning af Riksens Hoglofl. Stånders Revisorers, år 1820, gjorde anmärkning, vidp ett Herr öfverste Conrad Åkerhjelm beviljadt Spannmåls-Lån i Umeå Magazin. Om idet å ena sidan ej kan bestridas, hvad Riksens Hoglofl. Stånders Revisorer vid fåreskrefne Spannmåls-Lån anmärkt, att ränta eller uppgäld derå bordt af Kongl Allmänna Magazins-Directionen betingas, sa,mtatt alla Spannmåls-Lånebitråden under vilkor af återleverering in natura motverka Allmänna Magazins-Inrättningens fördel, och lägga hinder i vågen för, möjligen i annat fall, sig yppande forsåljnings-tillfållen, så har likväl å andra sidan hos Stats-Utskottet bordt korn - Stats-Utskottets Setänkänden. 1063 ma i betraktande de sårskilde omständigheter, som med Spannmåls-Lånet till Öfverste Åkerhjelm varit förenade. Då, efter hvad af företedde handlingar blifvit upplyst, det Fartyg, som Herr Öfverste Åkerhjelm härifrån afsånde med en Spannmåls-Last för behofvet vid dess Bruks-Egendom uti Westerbottens
Af hvad sålunda förekommit och Ridderskapet och Adelns samt Preste-Ståndets Utskottet meddelade diskussions-protokoll i ämnet för öfrigt innehålla, har Utskottet visserligen icke funnit anledning till förändrade åsigter hvarken i afseende å sin behörighet att söka bringa denna fråga till slutligt afgörande, eller rörande sättet, hvarpå sådant skett; men då berörde diskussionsprotokoli nogsamt antyda, hurusom inom Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet den mening gjort sig gällande, att Expedilions-Ulskollels Memorial, M 20, 19 frågan icke bör genom votering i Förstärkt Expeditions-Utskott afgöras och de af Borgareoch Bonde-Stånden yrkade tillägg i den underdåniga skrifvelsen och i Riksdagsbesluls-§:n icke deri inflyta, samt, å andra sidan, sistbemälde båda Riksstånd förklarat sig icke godkänna de af Utskottet upprättade förslag, har Etskottet ansett enda utvägen att, vid sådant förhållande, bringa detta ärende till slut, vara att uppgöra de nya förslag till underdånig skrifvelse och Riksdagsbesluts-^, hvilka härmed vördsamt öfverlemnas, under J\s Stockholm den 3 Sept. 18ol. På Högloft, Bidderskapet och Adelns Ledamöters vägnar R. Cederström. På Högvörd. Preste-Ståndets Ledamöters vägnar E. M. Tegnér. På Vallöf!. Borgare-Ståndets Ledamöters vägnar S. J. Schönmeyr. På Hederv. Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar Joh. Nilsson. I ii neliål I s-Förteckn ing ofver de af Rikets höglo fige Ständers Expeditions-Utskott, under 1850 -1851 arens Riksdag, afgifna Memorial, Betdnkanden och Utlåtanden. Ms 1. angående ökaclt Kanslibiträde m. m. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG TILL sårara imwåHiDSM PROTOKOLL VID ' \ JLaggtima Bikidagen i Stockholm Åren 1853 och 1851.
Fr&amp;n de mest skilda hA11, frhn afiagsna varldsdelar och fran Europeiska land, ja afven frin olika delar af vhr egen Skandinaviska Nord, f r h M#nniskoätarens land och v&amp;ra hufvudstaders salongslif samlas intrycken och meddelas At den stora allmanheten. Af mycket skiljaktigt intresse &amp; ro dessa skildringar, alltför ofta 18ter författaren sin personlighet blifva det förnamsta, kring hvilket allt, frammande förhAllanden och mllnniskor gruppera sig, och kanske ar denna personlighet shdan, att man icke skulle hafva mycken lust att sjalfmant göra hennes bekantskap. Att skrifva en reseskildring s&amp;, att det objektiva komser till sin ratt, afven n&amp;r det skildras shsom det blifvit sedt med författarens ögon, ar svsrt. Det galler ytterst att kunna se, att finna hoad som ar vardt att se. Af dr. Lundsets reseskildring har jag ej sett mer an det första Iiaftet, i hvilket hans grekiska resa omtalas. Den som vill f&amp; en förestallning om minnena fran den ' antika konsten i Grekland, bör vanda sig At andra hall. Dessa minnen hafva icke utgjort föremal för dr. Lundsets specialstudier. Han har deremot inlagt stor förtjänst om utredande af de förhistoriska förhAllandeii, pti hvilkas bas den grekiska kulturen vaxte upp och blomstrade. Dessa tidiga perioder gro annu för en stor del af allnianheten obekanta och till dem f i r Itisaren i den H. H-d. norska författaren en alskvard ciceroii. B i a n d Människoätare. Fyra års vesa a ' Astndiieea af Carl från mrskon. Norste&amp; &amp; Söners födag. Lumholtz. Ojue~sdttnin~ Författaren har sásorn stipendiat frAn Universitetet i Kristiania för zoo logiska forskningar rest i Australien, och han fös oss foljaktligen in i en helt ny varld.
Vidkommande frågan om de föreslagne fartygens bestyckning, så får jag i underdånighet föreslå, att ångskeppen bestyckas med 50 till 56 canoner, ångfregatterne med 20 till 26, ångcorvelterne med 6 till 8, de seglande fartygen med 32 till 52, corvetterne, briggarne med 10 till 18, skonerterne med 6 lill 8 canoner, mörsare-fartygen, hvarldera med 1 mörsare, canonsluparne med 2 canoner, utom landstignings-sluparne, hvilka böra förses med 3:ne, samt canonjollarne hvardera med 1 canon. Den betydliga artilleri-effect, som åstadkommes af bomb-canoner, har föranledt den förändring i bestycknings-planerne, att dessa canoner nu måste utgöra en väsendtlig del af försvaret på fartyg af nästan alla cerler; att ångbogserings-fartygen och alla canon-sluparne må förses med hvardera en bombcanon, anser jag af vigt. För att komma till visshet derom, att den nu i underdånighet fö reslagna flotta kan med den tillgång på manskap, som finnes, vederbörligen bemannas, bar jag uppgjort närlagde förslag, hvilket utvisar, att behofvet, om hela flottan utrustas, är 21,628 man, deri inberäknade såväl befäl som underbefäl. Tillökes denna summa med minst 6 procent för sjuke, samt vidare med omkring 1,100 man befäl och manskap, som fordras för bevakningen och tjenslgöringen vid stationerna, så uppkommer ett totalbehof af omkring 24,000 man, deruti inberäknade öfveroch underbefäl med flere.
Det är detta, hvars tillfälliga omnämnande under discussionen hos Ridderskapet och Adeln, den 3 dennes, gifvit anledning till förevarande anmärkning, och som nu, här bilagdt, åberopas lill stöd och bevis för densamma. Det består af ett Circulair-Handbref från Hans Excellence till Konungens Befallningshafvande, rörande särskildta föreskrifter i afseende på Utländske Resande, och hvarigenom vissa främmande Nationers Resande privilegieras att inkomma i Riket, utan att vara underkastade de betydliga hinder och svårigheter som andra. Det vore visst mycket att anmärka mot sjelfva innehållet af denna Författning, men jag fäster mig blott vid dess Fonn, såsom ojemnförligt vigtigaxe. ” m. m. Stockholm den 18 Julii 1823. Constitutions-Vtskottets Betänkanden. 199 N:o 40* Ankom den 22 Julii 1823» Memorial till Riksens Ständer, med förslag till ändring i 4 och 5 mom. 14 §. Riksdags Ordningen. Till försäkrande af en nödig fulltalighet i Wallof!. BorgareStåndets redan nog inskränkta och, genom sjelfva Grundlagens stadgande, ännu mer inskränkbara Personal, äfvensom till bestämmande af rätta tiden, hvarifrån detta Stånds Representanters valbarhet må beräknas, får, med anledning af emottaget förslag, ConstitutionsUtskottet, för den i 56 §. RegeringsFormen anvisade åtgärd, vördsamligen tillstyrka följande förändringar i Redactionen af 4;de och 5:te Momenten 14 §. Riksdagsordningen : ”4:0 Götheborg sände Tre egna Fullmägtige ; Städerna af första Classen, hvardera Två; De af andra Classen, med rätt att ställa Två, hvardera minst En, samt Städerne af tredje Classen, äfvensom Falu Bergslag hvardera En Fullmägtig.
I afseende på skilnaden emellan pro» Btn St Juguiti f. m qif vincerne, har man ansett att det för Stockholm skulle blifva för drygt att betala 50 procents tull för veden , när traktaten rörande Finska handeln upphör, emedan troligen Ryssland då älven lär lägga samma procenta tull på dess ved, som Sverige lågt på sin. Friherre Wrangel: För mitt begrepp är enda sättet att befordra productionen, det att lätta afsättningenSamma stund msn lägger så hög utförseltull pä ved , täger man liten Omsorg om att bibehålla sin skog eller att plantera. Således är det utan all princips, att bestämma så hög tull. Det är skäl att söka gifva trädproducter en lätt afsättning 5 men om tullen blifver så hög , öfversvämmas vi af Finsk ved. Det fruktas , att Stockholm annars skulle lida ; jag medgifver att i början skulle veden blifva dyrare, men när man funne att man här blefve väl betalt , så skulls snart ved tillströmma ifrån alla orter. Jag hemställer således om icke nedsättning af dea utgående tullen bör ske till det minsta möjliga. Friherre Cederström: Den upplysning att ledamöter ifrån CilmareLän och Gottland del-i tagit uti Utskottets beslut, förändrar icke saken. Om det blir interesse, att lå veden för intet såsom på Gottland, där furu kostar 2 Rdr: famnen, så frågar jag, om det är enligt med dens intresse, som rår om veden, att för den betala 50 procents utförsel-tull. Eft annat förhållande i taxin är äfven ganska besynnerligt, 943 Den 82 Augusti j, m. att nemligen tullen för inkommande ved ej ac satt till Dagot, och att således ingea tuiiprocent tor den betalas, då deremot svenske undersåtare, som vilja afsätta sin ved, ej kunna göra det. Det är således ait gjort till köparens förmån, på det man måtte få både utländsk och inländsk ved. En så dan beräkning kan ei vara riktig, ty man bör väl äfven afse varuägarens rätt och fördel. För min del tror jag, att Svenske medborgare böra på hvad punkt af Riket som helst hafva enahanda rätt under enahanda vilkor.
Har bränvinstillverkningseller destillerings - redskap blifvit förseglad, och finnes sedan, under tid då redskapen ej får begagnas, förseglingen vara bruten, skall innehafvaren eller, i hans frånvaro, den, som i hans ställe satt är, inom två dagar efter erhållen kunskap att brytning skett, sådant anmäla hos den, som öfver förseglingen tillsyn äger, och betala kostnaden för redskapens försegling å nyo. Uraktlåtes sådan anmälan, eller varder innehafvaren öfvertygad att hafva utan våda brytningen verkställt eller verkställa låtit; bote han från och med 20 till och med 200 r:dr och vare derjemte redskapen förverkad. - Varder annan öfvertygad att, utan innehafvarens vetskap och samtycke, hafva utan våda förseglingen brutit; bote som sagdt är och gälde redskapens värde, så ock kostnaden för dess förnyade försegling. § 73. Vägrar man den, som i afseende å förbrytelser mot denna författning äger undersökning anställa, tillträde till rum eller byggnad, der, enligt 89 §, undersökning ske må; bote från och med 30 r:dr till och med 1000 r:dr. § 76. När förbrytelse mot denna författning åtalas, ansvare bränvinstillverkare för hustrus, barns, tjenstefolks och vid bränneriet anställda arbetares gerningar, i fall bötesansvar eller förlust af redskap, eller tillverkad vara, eller kärl hvari den förvaras, ifrågakommer, derest icke omständigheterna visa, att förbrytelsen skett utan tillverkarens vetskap och vilja. Redskap, tillverkad vara och kärl, hvari den förvaras, skola, fastän bränvinstillverkare icke är ägare deraf, förbrutna dömas, när förbrytelse, som sådan påföljd medförer, är begången af bränneriets arrendator eller föreståndare, eller ock efter arrendatorns eller föreståndarens föreskrift. § 77. Bränvinstillverkare, som åt den vid hans bränneri anställde kontrollör såsom gåfva något gifver eller erbjuder, bote från och med 13 r:dr 16 sk. till och med 133 r:dr 16 sk. Kontrollör, som gåfvan mottager, vare lika ansvar underkastad och miste derjemte befattningen. § 78.
Bränvinsbränningsindustrien, så vigtig lör vårt jordbruk och så inkomstgifvande för vår budget, kan, af hvad ofvan är anfördt, icke i traktaten finna det skydd, som bör komma de inhemska näriugarne till del. I betraktande häraf och på grund af de flera betänkligheter mot traktaternas antagande, hvilka inom Utskottet blifvit uttalade och sannolikt af andre reservanter anföras, och då handelstraktatens bestämmelser äro i strid med den grundsats af måttligt tullskydd, hvilken af Rikets sednast församlade Ständer uttalades; då den erbjuder högst ringa eller inga afsevärda fördelar för vår exporthandel på Frankrike, men deremot är till stort förfång för flerfaldiga af våra inhemska näringar; då den öppnar våra hamnar för än större införsel af en mängd lyxoch öfverflödsartiklar, utan att bereda oss lindring i tullafgiften för en biand de förnämsta af våra nödvändighetsvaror; då den kan föranleda en ganska betydlig minskning i tullinkomsterna; då den binder nationen den långa tiden af tio år vid ett tullsystem, hvars ändamålsenlighet af kanske största delen af landets tänkande befolkning betviflas; och då denna traktat slutligen gör det omöjligt för den nya representationen, äfven om rikets och folkets behof ögonskenligen skulle det påkalla, att besluta ringaste förhöjning i de tullsatser för införseln till Sverige, som traktaten upptager — ett föihållande, som här är af den högsta vigt att beakta, — så får jag mot Utskottets beslut att tillstyrka Rikets Ständer att antaga den af Kongl. Maj;t till deras godkännande framlagda Handelstraktat mod Frankrike af deu 10 Mars 1865, mig vördsamt reservera.“ I denna reservation instämde Herr Friherre Hermelin, I)., Kongl. Hofpredikanten Wahrenberg, Kontraktsprosten Janson, Kyrkoherden Wennerström, Prosten Lundholm, Kontraktsprosten Altahr, Doktor Petrelli samt Riksdagsfullmägtigen A. J. Sandstedt från Jönköpings län. Bevillnings-Utskottets Utlåtande N:o 2. 11 4:o. Af Herr Bergenstråle, G.:
Uti en till Rikets Ständer allåten nådig skrifvelse af den 21 November sistlidet år (N:o 49), hvilken blifvit till Bevillnings-Utskottet remitterad, har Kongl. Maj:t behagat gifva Rikets Ständer tillkänna, att, sedan Dess och Rikets Kommers-kollegium samt Generaltullstyrelsen, efter erhållen befallning att afgifva underdånigt utlåtande och förslag angående de förändringar i nu gällande tulltaxa, hvilka, på grund af inträffade omständigheter och vunnen erfarenhet, eller för vinnande af större enkelhet i administrationen eller lättnad i rörelsen, kunde anses vara af behofvet påkallade, uti underdånigt yttrande af den 28 förutgångne Oktober föreslagit vissa ändringar och tillägg rörande åtskilliga detaljbestämmelser i nuvarande tulltaxa, Kongl. Maj:t, ehuru vid underdånig anmälan af detta ärende det icke lemnats utan uppmärksamhet att åtskilliga brister i taxan kunde föranleda till en väsendtligare omarbetning af densamma, likväl icke ansett tidpunkten dertill nu vara lämplig, enär förberedande åtgärder redan blifvit vidtagna för öppnande af underhandlingar om handelsoch sjöfarts-traktat med Frankrike, och nödig omtanke således bjöde att icke gå underhandlingarne i förväg genom framställande af förslag till någon större reform i nu gällande lagstiftning, utan endast funnit Kommers-kollegii och Generaltullstyrelsens ofvanberörda förslag böra till Bevillnings-Utskottet öfverlemnas, för att tjena till upplysning och ledning vid den granskning af tulltaxan, som hos Rikets Ständer komme att ega rum. Utskottet, som ansett lämpligast att för innehållet af detta embetsverkens underdåniga utlåtande här nedan lemna behöflig redogörelse allteftersom granskBih. lill R. St. Prot. 1862 & 1863. 5 Sami. 1 Afd. 6 Haft. 1 t Btvillnivgs-Utikoltels Betänkande N:o 8. ningen af tulltaxan dertill föranleder, har i öfrigt genom remisser från RiksStånden fått emottaga dels protokollet öfver en inom Borgare-Ståndet förd diskussion med anledning af Kongl.
Allt annat är förbjudet och trotsas förbudet, är varan förverkad. Även varor av plaiter är förbjudna. Vi är försäkrade om att Våra undersåtar av kärlek till fosterlandet, som nu tarvar utomordentlig hjälp, uppoffrar sitt överflödiga silver, som ändå utgör ett ofruktbart kapital. Haga slott den 2 augusti 1800. GUSTAF ADOLPH. Kungörelse hur Stora Sjötullen kommer att erläggas, Haga slott den 2 augusti 1800 Våra författningar från 1791 och 1792 har tillåtit Stora Sjötullen att använda växlar efter gängse kurs. Genom kursens uppgång har Statsverket drabbats av det kännbaraste lidande. Från och med den 18 i denna månad skall användas goda växlar på Hamburger Banco. Varje sådan riksdaler anses svara mot en riksdaler svenskt Speciemynt. Detta betalningsmedel gäller så länge växelkursen inte faller under 48 skillingar. Detta gäller utgående varor. För inkommande varor kan användas samma betalningssätt eller, speciemynt, riksgäldskontorets kreditsedlar eller silver. Haga slott den 2 augusti 1800. GUSTAF ADOLPH. Kungörelse angående akademiska stipendiekuratorers skiljande från kuratelen, då de den samma missbruka, Stockholm den 9 augusti 1800. Den kuratorsstipendiat vid de Kungliga Akademierna som missbrukat det honom i kraft av testamentet uppdragna förtroendet, skall skiljas från den kuratel han innehaft. Stockholm den 9 augusti. Många underskrifter. Kungörelse angående låns upptagande av Riksens Ständers Bank uti guld och silver, Drottningholms slott den 12 augusti 1800. Riksens Ständers Bancoutskott har begärt att få upptaga lån. Dels för att medborgarna, som av deras numera obrukbara silverförråd kan få en betydlig vinst och för att underlätta och påskynda kreditsedlarnas inlösen och realisation. Banken är beredd att upptaga lån i allt slags omyntat silver, utländskt silvermynt samt avlösta svenska silvermyntsorter. Även omyntat eller myntat guld kommer ifråga. Silver beräknas till 20 skillingar per lod och guld till 93 skillingar. Lånetiden är 5 eller 10 år och räntan 4 % per år. Drottningholms slott den 12 augusti 1800 GUSTAF ADOLPH.