Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tror, att till föreståndare för dessa seminarier böra väljas män sådane som en grefve Rudenskiöld, hvilka med sannt kristligt nit vilja och hunna egna sig åt det sköna målet att förskaffa det uppväxande slägtet en hufvudsakligen på moralisk och religiös grund hvilande bildning. Jag tror äfven att vårt land ej eger tillgång på 13 sådane män att dermed besätta dessa platser och anser derför att dessa seminariers antal bör inskränkas, men deremot, loreståndarnes löner höjas så att de utan alltför svåra näringsomsorger kunna öfverlemna sig odeladt åt sitt höga kall. Dessutom borde de redan examinerade eleverne genom stipendier beredas tillfälle att en längre tid qvarblifva vid seminariet såsom underlärare för de oexaminerade, hvarigenom deras kunskap skulle kunna blifva något mera än blott lexläsning, och de erhålla vana att undervisa. Genom seminariernes betydliga inskränkning till antal, skulle, med nuvarande anslag, mycket kunna uträttas till desammas förbättring och en sann och lefvande anda kunna ingjutas i dessa anstalter, som äro al en oberäknelig vigt för nationens'framtid. Jag tror äfven att då vägen till dessa bildningsanstalter för mången blefve längre och svårare, skulle han närmare pröfva sig sjelf och eftertänka huruvida lian eger kraft och vilja att göra sig fullt skicklig för sitt kall och således ej så lättsinnigt, som nu otta är händelsen, kasta sig in på denna bana, som fordrar mera ansträngning och förmåga än man nu i allmänhet tyckes tro. då kunskapsmattet är så lätt att ernå. Man har sagt det vara nödvändigt att lärarne bildades inom det stift, der de skola verka, för att närmare vara bekanta med olikheter i folklynne och bildning; men då nu dessa kandidater kunna söka och erhålla platser utom det stift, der de tagit sin examen, torde detta skäl ej förtjena det stora afseende, man dervid velat fästa. Jag får af dessa skäl förena mig med motionären om en betydlig inskränkning uti seminariernes antal.» Häruti instämde hr J. Wahlström. 2:o Herr kontraktsprosten J. Bernh. Runstén: «Vid den andra punk ten i det höglofl. Utskottets Betänkande må jag reservationsvis få äran göra följande tillägg:
Tackjernstillverkningen står för närvar, på den punkt, att ganska många hytteägare icke kunna tillverka ett enda Sk:pd tackjern utan förlust. Jag vill visserligen hoppas, att denna stora olägenhet är öfvergående, och ur denna synpunkt har äfven Stats Utsk. betraktat denna fråga, enär de tillstyrkt en tämporär nedsättning. Utsk. har icke tillstyrkt, att skatten skall för all framtid - Den 23 Octobcr f, m. 249 lid förminskas till hälften, utan endast alt, i anseende till denna närings nuvar. förlägenhet, skatten mätte till hälften nedsättas intill nästa riksdag. Frih. Cederström har uppställt en jemförelse emellan jordbruket och tackjernslillverkningen. Afven jag erkänner, att jordbruksnäringen för det närvar, är tryckt, likasom de flesta andra näringar i värt land, i anseende till åtskilliga missgynnande omständigheter. Men likväl tror jag icke, att detta är förhållandet med någon näring i så hög grad, som med lackjernslillverkningen. Jordbrukaren har åtminstone någon vinst af sitt yrke, men så är på många ställen icke händelsen med tackjernstillverkaren. Hans ställning har ock inom StatsUlsk. blifvit allmänt behjertad, och det finnes icke en enda reservation emot dess tillstyrkande. Jag hemställer ock, att K. o. Ad. måtte bifalla betänk. Frih. von Kraemer, Rob. Fredr.: Jag har inom SlalsUtslc. fullkomligen opartiskt kunnat bedömma denna angelägenhet, emedan jag hvarken äger bruk eller hytta; men de skäl, som der blifvit framlagda, hafva tillräckligen på mig inverkat. Frih. Cederström har här meddelat oss en historik om bergsbruket, och tillika förebrått Ulsk., att det icke tagit kännedom af alla dessa handlingar i afseende på skattens uppkomst, Jag får dertill svara, alt Utsk. alldeles icke varit okunnigt om dessa handlingar, och blott den rubriken ordinarie ränta hade varit alldeles tillräcklig för att lemna upplysning om på hvad sått skatten tillkommit. Något bestämdt anspråk på nedsättning kan också icke göras från tackjernstillverkarnes sida, utan det är blott billighetsgrunder, som här komma i fråga.
34Då det är omöjligt att, med undantag af de två senast nämda, finna så många storheter i konsten, att ens de förnämsta rollerna i ett af Sliakspeares sorgespel kunna besättas med skådespelare, som komma Rossi någorlunda nära, måste man nöja sig med hvad som fins att tillgå och glädja sig åt att man fått se en sådan konstnär som Rossi, hvilken uppväger hela dussin af konstnärer som ofta kallas för » utmärkta », icke tanka på de öfriga så mycket och ej häller fasta sig vid att stycket såsom helt konstverk lider betydligt under en sådan föreställning. Går man tillväga på det sattet, så har man den största njutning som en scenisk framställning någonsin förmår åstadkomma, man har mycket mer än hvad man tänkt vara möjligt vid ett sådant tillfälle, och man har det ej blott för den aftonen eller de aftname, utan för hela lifvet. Rossis spel kan aldrig glömmas. Minnet däraf lyser såsom en vägledande stjärna för all vår åsigt om scenisk konst. Det renar smaken för teater-framställningar, ställer konsten i hennes rätta ljus och hjälper oss att förstå mycket i skaldens karaktärsskildringar, som vi förut funnit dunkelt eller rent af obegripligt. Att Rossi här uppträdde först i » Othello » var otvifvelaktigt väl betänkt, emedan den rollen tillåter honom att utan ofördelaktigt inflytande af ålder eller tindra, yttre omständigheter framhålla karaktären så som denna bör och kan framhållas genom ett verkligt stort konstnärskap. Rossis Othello låter åskådaren lära känna Shakspeares Othello till punkt och pricka. Aldrig förr än man sett denne store skådespelare kan man väl säga, att man fullt klart uppfattat karaktären, man må aldrig så mycket ha tänkt öfver honom, läst aldrig så många uttolkningar och varit vittne till aldrig så många andra Othello-framställningar. Genom Rossis utförande af rollen kan man t ex. först riktigt inse, huru det är möjligt, att den unga, af härkomst, uppfostran och skönhet gynnade Desde-mona kunnat skänka sin eldiga kärlek åt en främling som är henne så olik i alt, utom i samhällsställning för närvarande. Man behöfver blott se Rossis Othello vid dennes första framträdande på scenen och höra honom säga några ord för att förstå, att en ung förmän flicka verkligen kan fatta kärlek till mdhren.
Under hufvudsakligt åberopande af hvad i anledning af motioner i enahanda syftning blifvit vid föregående riksdagar anfördt, får Utskottet, med afseende dessutom å den omständigheten, att de i allmänhet allt mera stegrade arbetslönerne måste antagas göra ifrågavarande, för lång tid tillbaka stadgade, afgifter i samma mån allt mindre betungande, å förenämnde motioner afstyrka bifall. Utaf Friherre Alströmer, Jonas, har, uti till Utskottet remitterad motion, blifvit, bland annat, yrkadt, att målareoch bildhuggare-artister måtte, med afseende å beskaffenheten af deras yrke och den ringa afsättning af sina konstalster, de här i landet kunna påräkna, varda från bevillning befriade; men då, på sätt vid sednaste riksdag, i anledning af en likartad motion, äfven anfördes, hvar och en, som af ett yrke hemtar inkomst, synes böra, utan afseende på detta yrkes beskaffenhet, bidraga till det allmänna i mån af nämnde inkomst, finner Utskottet, i betraktande jemväl af den betydliga nedsättning i afgifterne för artister, som, på grund af omförmälde motion, vid nyssnämnde riksdag egde ruin, ej skäl att å den af Friherre Alströmer nu väckta motion bifall tillstyrka. 16 Bevillnings-Utskottets Betänkande, N:o 4. Då "Direktörer, Theatcr-, vid andra an Konungens spektakler,” lör hvilka nu en bestämd afgift af 25 Rdr är stadgad, skäligen synas böra äfven vara underkastade förenämnde beskattningsgrund efter 5 procent af inkomsten, bar Utskottet ansett nämnde belopp 25 Rdr, endast böra bestämmas såsom minimi-afgift, och bemälde personer således upptagas under det Usta af de ofvan föreslagna momenterna. I afseende å rubriken ’’Handtverkare, hvilka, utan mästerskaps elier burskaps förvärfvande, erhållit tillstånd att, såsom försörjningsmedel, åstadkomma handtverkeri-arbe”ten, ” — och för hvilka nu är stadgad en bestämd afgift af 2 Rdr banko, har inom Vällofl.
N:o 5, angående eftergift tili LandsKamereiarén , Knmmar-Rätts-Rådet Lindberg, af ersättning för odlings-lånemedel, som blifvit utaf förr# Lands-Secrelerarem Kleman förskingrade; N:o 7, angående uppsmältning och ommyntning af Bankens förråd utaf gammalt koppar-skiljemynt; N:o 15, 0111 ansvarsbestämmelse för räkningshafvare i Banken, som, utan föregången coltationering, assignerar å sin räkning derstädes; N:o \j, i fråga om eftergift åt Banco-Commissarien Toran af ett honom ådöindt ersättningsbelopp; N:o rg, angående nedsättning af Tumba Bruks fastighetsvärde; JN:o 22, rörande afskrifning af yppad brist i lumpförrådet å Tumba; N:o 27, om förändring i föreskriflerne, angående förslitne småsedlars utbyte i landsorterne; N:o 28, angående dels uppsägning, deTs omskrifning, efter ursprungliga myntvärdet, af desåkallade Låne-Banco-Capitalen, får Utskottet åberopa, och skall i öfrigt icke underlåta att, eldigt § g af Utskottets Inslruction, Rikets Ständer underställa de föreskrifter, hvilka, i ett eller annat hänseende, kunna fordra att uti blifvande Banco-Reglemente upptagas. På grund »f Utskottets här ofvan meddelade utlåtanden öfver de Banco-fullmäktiges åtgärder, som påkallat serskild uppmärksamhet, får Utskottet, sorn icke funnit någon anledning till anmärkning hafva emot Fullmäktige förekommit för den lid, hvilken utgjort föremål för Utskottets granskning, härmedelst, jemte vitsordande af Fullmäktiges nit för uppfyllandet af det dem lemnade ansvarsfulla uppdrag, tillstyrka, att Bnneo-fulimäktige frikallas från all ansvarighet, i afseende på dfe 'åf dem intill i83g års slut vidtagne beslut och åtgärder, hvilka ära upptagne uti de till samina tid af Ut skottet granskade protocull.
Malcolm Gustaf von Schantz måtte berättigas att, vid afskedstagande! efter upphunnen pensionsålder, utöfver den honom å en expeditionssekreterarelön i Landtförsvars-departementets kansliexpedition tillkommande pension af 3,600 R:dr, under sin återstående lifstid å Allmänna Indragningsstaten uppbära ett årligt belopp af 800 Riksdaler, röstar Ja; Stata-Utskottets Memorial N:o 116. 11 Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, är berörda nådiga framställning af Rikets Ständer bifallen. Omröstningen har utfallit med 56 Ja och 61 Nej, hvadan Rikets Ständer beslutat i enlighet med Aty-propositionen. 24:<1<* voteringen. Den, som godkänner Stats-Utskottets afstyrkande af bifall å väckt motion om en årlig pension af 300 R:dr för Kontraktsprosten m. m., Theologie Doktorn Anders Jacob Cnattingii enka, Ulrika Mathilda Sofia Cnattingius samt ogifta dotter Carolina Emilia och son Jakob Daniel Johan, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer beviljat Kontraktsprosten, Doktor Cnattingii enka, Ulrika Mathilda Sofia Cnattingius, en årlig pension af 300 Riksdaler. Denna votering har utfallit med 41 Ja och 76 Nej, i följd hvaraf Rikets Ständer beslutat i enlighet med -Ve;'-propositionens lydelse. Om hvilket allt Förstärkta Stats-Utskottet härmed skolat Rikets Ständer underrätta, Stockholm den 24 Maj 1866. STOCKHOLM, TRYCKT HOS ISAAC MARCUS, 1866. Stats-Ulskollels Memorial N:o 117. 1 N:o 117. Ank. till Eitp.-Utsk. den 28 Maj 1866, kl. 5 e. m. Memorialmed förslag till voteringsproposition, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut angående upplåtelse lill Göteborgs stad af Elfsborgs kungsladugård med dertill hörande läqenheter.
Prisen å Allmänna Mägazins-Inrättningens behållningar vid 1814 års utgång, äro tagne efter ett ungefärligt medium af de å Riket då gångbara. En annan beräkning hade ej utvisat Inrättningens verkeliga tillgång. Imellan dessa priser och de som 1814 års Hufvudbok kommer att innehålla, nemi. Calculs Då med framställningen af Allmänna Magäzins Inrättningens tillstånd vid förlidet års utgång, det ändamål åsyftas, att visa Verkets Femte Band. Fjerde Af del, 45, 46, dispo - 354 Den 27 Juli. disponib'a tillgångar, har på grund häraf från Calculen utes'utits, ej mindre de fordringar, sbm, efter 18-1 2 års Hufvudbok,-Inrättningen åser från äldre åren hos publique Verk, förlusterna i Finland samt den under Titul: förolyckade Spannmå!s'aster upptagne summa, hvilken beror dels på utredning dels på blifvande Afskrifning, än ock Inrättningens skuld så väl till General Handels Agenten Awerhoff, hvilken skuld, enligt igro års Riksdags-beslut, af Rikets Ständers Riksgälds-Contoir öfvertages, och derom underdånig anmälan göres hos Kongl. Majt, som och flera andra, hvilka, vid verkställande Rescontreringar, till största de en komma att försvinna. Af Balancerna upptages fördenskull sorn. effectiv tillgång ej mer än den summa General-Calculen i Credit innehåller. Den ringa olikhet imellan den särskilta Utredning öfver innestående Undsättnings-fordringar i Hänen, som åtföljer Kongl. Directionens berättelse af den 2:dra Mars och den summa, som uti General-Calculen m märkes, kommer dels deraf, att förberörde Utredning uppgjordes efter Förslag, sorn i någon mån akilIja sig från de sedermera inkornne Redogörelser, dels ock, att dessa fordringar för alla år nu i ett sammanhang uppgifvas.
Betänkande blifvit anförda, ty dels anser jag dem stridande mot begreppet om en nyttig näringsfrihet, dels kari jag icke inse de stora olägenheter, som skulle uppkomma, om vissa Stångjernsverks-egares skyldighet att tillverka det för deras hruksbehof nödiga Tackjern, upphörde; men då Herr af Geijer stams Motion, enligt hvad Herr Directeuren af Uhr anmärkt, endast åsyftar en partiel förändring, som från grunden ej bereder den af hehofvet påkallade frihet i jernhandteringen, samt tillika upplyst är, att frågan hvilar hos Kongl. Maj:t för att i sammanhang med öfrige författningar rörande Bergs-väsendet komma under pröfning, så instämmer jag i så måtto med Utskottet, att jag på nu anförde skäl finnér, att Herr af Geijerstams Motion för det närvarande icke bör föranleda till någon Rikets Höglofl. Ständers åtgärd. Ankom till Exped, Utskottet d. 20 Maji 182g. Ytterligare Utlåtande, i anledning af erhållne återremisser å Utskottets Betänkande N;o 4o, angående kla - Besv. och Oecon. Utsk. Utl.dc. JY.-o n3. i5 gan deröfver, att Bergsmännen inom Nerikes och Vestmanlands Bergslager blifvit ålagdt, att vid Masijgnarne begagna Malmvågar i stället för skoflar m. m.
'Nyttjandet af desse Allmänningar har alltid tillhört Interessenterne deri,' hvarom våra äldsta Lagar vittna; och i de åren 1647 och 1664 utfärdade Skogs^Oröningar är jemväl denna rätt Landets och Häradernes Innevånare förbehållne, då deri heter, att: Ländernes Allmänningar, såsom de till Landsens Innebyggares tarf och godo äro af fordno afvittrade och förordnade, altså staude de till Landsens Innebyggare att nyttja, men icke att för sig och efterkommande förderfva och utöda; på samma sätt tillstå och Härads-Allmänningar sine Häradsboert och Sockne-Allmänningar Sockne-innebyggare; Kronan har endast förbehållit sig bärande träd och Masteträd å desse Allmänningar, såsom å annan Kronooch äfven Skatte-jord , hvilket således icke innebär någon egande-rätt till jorden, ^>ch Kronan har icke eller af desse Allmänningar haft annan inkomst, än genom skattläggning a£ de kärr och måssar, som kunnat uppodlas, men i det skick de befunnits varit af ingen nytta, en följd deraf, att Lägenheter, sorn icke höra under skattlagde Hemman, men bordt utgöra skatt, icke lämpligen kunnat erlägga den till Interes - 454 Proposition om Krono-Skogome i Riket. scnierne i Ali männingarne.-rDetta tyckes således bevisa Delegarnes rätt till grunden, fast Staten disponerat Allmänningen , för att med rättvisa utdela nyttan deraf åt Länets och Häradets Innevånare, på samma sätt sorn förhållandet varit med Sockne-Allmänningar, innan de på 1750-talet till Sockne-Interessenternes egna disposition Öfverlemnades; Och Kronans dispositionsrätt ofver Landsoch Härads-Allmänningarne har, såsom 25 §. i Kongl. Resolutionen på Allmogens Besvär den 17 December 1734 jemväl visar, eger.teligen derföre allt hittills, fortfarit, att svårigheter mött vid desse Allmänningars öfverlemnande åt enskilde.
Étt sådant sammandrag, ehuru önskligt att egä, blefve likväl, efter Banco - Utskottets tanka, af föga eller ingen nytta, derest icke den fullständighet och noggrannhet vore vid Uppgörandet iakttagen, att äldre Författningars rådfrågande och åberopande derigenom gjordes öfverflödigt* och ett arbete af denna beskaffenhet, för en period af 150 år, fordrar utan allt tvifvel mera tid och rådrum, än som kart Vara att påräkna under en Riksdag, då Banco-Utskottets omsorger måste delas åt en, mängd andre magtpåliggandé göromål. Men, ehuru Banco-Utskottet således ej kan göra sig förvissadt, att det Reglemente, som vid närvarande Riksdag kommer att uppgöras för Banco.Styrelsen, skall egä deh omfattning, Sancö-Ulskoltei/; Betänkanden, ätt alla föregående Stadgar och Ordningar i följd deraf kunna till deras kraft och verkan upphäfvas, underlåter Utskottet dock ej, att, efter möjligheten, tydligt och fullständigt sammanfatta både det hufvudsakligare af äldre föreskrifter och hvad i öfrigt intill nästa Riksdag för Banco-Styrelsens efterrättelse och ledning kan finnas erforderligt, allt i mån af de förändrade förhållanden med Verket, som blifva en följd af nu församlade Rikets Ständers vidtagande beslut och åtgärder. Herr lundströms framställning, sorn skulle uti det administrativa och econömiskä af BancöFörvaltnittgen någon slags hemlighet ega ium, torde Rikets Höglofl Ständer ej finna med förhållandet enlig! Rikets Ständers Revisorers efter Sista Riksdag (ryckte Berättelser, innefatta omständlige uppgifter öfver BatiqUens särskilde utlåningar, byggnads , reparations* och öfrige kostnader, äfvensom pensionsoch aflöhings-statem Den sistnämnde har, enligt 1823 åts Bokslut, medtagit R:dr 87,495:, således långt ifrån aoo,ooo R:dr, hvilken af Herr Rindström tlppgifne summa deremot närä utgör totalbeloppet af BanqUehs alla utgifter och expenser satömantagde.
Till stöd för berörde framställning har blifvit andraget att nämnde härad för närvarande utgör ett med Norra och Södra Wedbo härader gemensamt distrikt för en Provincialläkare med station i Eksjö; att detta distrikt innefattar nära k af länet med 39 socknar, deraf ensamt inom östra härad 18 socknar och 24,000 innevånare; alt afståndet från stationen Eksjö lill distriktets ändpunker sä väl i norr som i söder utgjorde omkring 6 mil och distriktets hela längd således 12 mil, samt att inom angränsande vestra härad station i Wrigstad visserligen blifvit inrättad för särskild extra Provincial-läkare, men att dels svårighet mött vid besättande al denna jemväl nu lediga plats, dels stationens, ortens och distriktets belägenhet vore sådan alt östra härads förening med samma distrikt, långt ifrån alt för innevånarne i sistnämnda härad uppfylla det åsyftade ändamålet, tvärtom skulle öka de nuvarande olägenheterna; och hafva vederbörande läns-styrelser samt Sundbets-kollegium, som förordat dessa förslag, tillstyrkt, att jemväl för sislbemälde 3:ne läkare lämplige bostäder mätte på vederbörande kommuns bekostnad anskaffas och underhållas. e) Lili en den 10 näsllidne Januari till Rikets Ständer aflåten särskild Nådig Proposition, Nio 54, har Kongl. Majit, uppå derom gjord underdånig ansökning af innevånarne i Trosa stadoch landförsamling samt Mörkö, Hölö, Wagrishärads, Wester - 64 Slals-Ulskoltels Utlåtande N:o 448. ljungs och Balinge församlingar i Nyköpings län, jemväl äskat ett årligt anslag af 750 R:dr Riksmynt för aflönande af en extra Provincial-läkare i Trosa stad.
Län, Jemtlandst Vesteroch Norr* bottens Län, styrd af en enda Land&höfdinge, i Den t Martti. stället att dessa Provincer nu styras af 5 Lands» liöfdingar. Man måste medgifva att en ökad befolkning och särskildta localförhållanden påkallade någon delning af det för mycket vidsträckta Norrland. Af sådane anledningar deltes Norrland uti Gefleborgs, VesterNorrlands och Vesterbottens Höfdingedömen, liyilken delning fortfor ända till 1808 och 1809 årens krig emot Ryssland. Detta krig, så rikt på politiska villor och misstag i mer än ett afseende, gaf anledning till en nu mera lika öfverflödig som, snart sagdt, orimlig ytterligare delning af Vesterbottens Län. Driffjädrarne dertill går jag förbi, ty jag tror att all personalisering, om också öfver en redan afliden raan. på detta rutn icke är tillbörlignog af: sedan nämnde krig och derpå följande Fredsfördrag, borttog icke allenast större delen af Länets folkrikaste, vidsträcktaste och mest välmående Socken, utan äfven, mot naturen af saken, Tårneå stad, ehuru liggande inom Svenska området af den demarkationslinie, som skulle utgöra den blifvande gränsen emellan båda Rikena; nå, oaktadt Länet genom kriget förloradt så mycket, blef det ändå deladt i tvenne Höfdingdömen, nemligen i Vesterbotten och Norrbotten. Dessa Län utgöra likväl icke stort mera till folkmängden, nemligen hvar och en särskildt, än ett Fögderi i Sveriges större Länf och samfält innefattas de af Vesterbottens Regemente, som icke utgöres af mer än circa 1000 man, sålunda delta på tvenne Höfdingedömen, Jag medgifyer att Landet är vidsträckt Den t Martii, till längden, men deremot icke till bredden. Olämpligheten deraf att Residenset för det för. ra Vesterbottens Län är i Umeå eller vid södra ändan af Länet, hade lätt varit hulpit derigenom, att det blifvit flyttadt till Piteå der Residenset för Norrbottens
nu skall jag gå Plötsligt oreflekteradt. Hvarför säger ni »stackaren»? Under den tid, de lefde gonsin gjort. Han också. samman, utförde båda det bästa arbete, de nå- LOUISE Var det hennes förtjenst? ALLALD. hvarje kvinna, som jag verkligen älskar, ett nytt arbete. Hvem vet? För mig åtminstone betyder LOUISE. Hur har det varit de sista åren? 38 - ALLAND leende. icke blifvit annat än porträttbyster af. Bugar sig till afsked. Det har varit för många. Derför har det Hur länge stannar ni i Paris? LOUISE. igen, men jag blef ju sjuk. Egentligen borde jag redan ha varit hemma ALLAND. Hvad skulle ni hemma att göra? LOUISE. Åh, ingenting just ALLAND. och med svårighet Kråkvinkel; heter det icke så? LOUISE. Hur kan man tveka i valet mellan Paris den 1:sta Juli. Min bror har inte ateliern längre än till ALLAND. Ser ut. Och ni har trädgård, en sådan förtjusande gammal trädgård öfvergifven, förfallen, undangömd. Der är ni ju borta från verlden. LOUISE. Så har ni ju mer än en månad att bo här. Tycker ni om den? 39 - ALLAND. liern kunde göras vacker! Men ni är en spartan. Man ser det på hela er drägt, på håret, på allting. Så sträng ni ser ut! Hvilken hård dom afkunnar ni icke i ert hjerta öfver mig, lättaf lifvet. Vill solen skina, skall man spänna parasollen upp eller krypa i skuggan! Jag tycker att jag är lättsinnig icke sant? LOUISE Jag tycker om alltsammans här. Hvad ate sinnige man! I era ögon är det synd att njuta rullar mig der det är varmast i sanden. Ni långsamt och dämpadt. om er verld inte vore min. Jag vet inte. Nej men det käns som * LILLY kommer inspringande från entrén och stannar förlägen då hon får se Alland. LOUISE presenterar. Fröken Walldén monsieur Alland. LILLY helsar; till Louise. Är Viggo gången? LOUISE. Ja. Han skulle hem och packa. 40 - LILLY