Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 29 Maji. 689 Hane Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, det Kongl. Majit genom en nu ankommen nådig skrifvelse anbefallt Hans Excellence, att för Ridderskapet och Adeln tolk* Hans Majit Konungens äfvensom Hans Höga Gemåls enskilia erkäns a, « afseende på Ridderskapets och Adelns beslut, så väl rörande underhållet och nyttjande rätten af Ulriksdahls Kungsgård, som angå nde årliga pensioner åt f d. Lärarne för Hans Kongl. Höghet KronPrinsen; och förklarade Hans Excellence, det han trodde sig bäst upprylla Hans Majit Konungens befallning, derigenom att. han lät inför Ridderskapet och Adeln uppläsa Kongl. Maj ts Nådiga skrifvelse, så lydande: Välborne Herr Grefve och LandtMarskalk! Uti de beslut Rikets Ständer fattat, och hvarom de, uti underdånig skrifvelse af den 30 sistledne April, Mig tillkännagifvit, så väl i afseende på underhållet som nyttjande-rätten af IJlrlcsdahls Kungsgård, för Hennes Maj;t Drottningen Min kärälskeliga Fru Gemål, att, efter min död åtnjuta, som till årliga pensioner åt f d Lärarne för Min kärälskefiga Herr Son. Hans Kongl. Höghet KronPrinsen har Jag, med synnerligt välbehag, igenkänt ett nytt vedermäle af Svenska Folkets tillgifvenhet för sitt Konungahus. Då Jag härmed veiat uppdraga åt Eder Herr Grefve och LandtMarskalk, att, i detta afseende för Ridderskapet och Adeln tolka Min enskilta erkänsla , berättigar Jag Eder älven, att dermed förena Hennes Majit 59° Dm 29 Maji. Drottningens, Min Gemåls, tacksamhet, sorn, fastän frånvarande, skall alltid, lika mej Mig, räkna Svenska Folkets kärlek till sin dyrbaraste tillhörighet. Jag förblifver Eder rätt väl bevågr.e CARL JOHAN. Och skulle högstberörde Nådiga skrifvelse uti dagens Frotoeoll intagas.
Uti en hos Höglolliga Ridderskapet och Adeln väckt motion, som, jemte deröf ver inom Ståndet afgifvet yttrande, blifvit till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterad, har Herr Liljenstolpe, A. F., anfört, hurusom, efter det räntan numera blifvit frigifven, och i följd deraf räntefoten uppgått så högt, att den äfven för dem, som endast förfogade öfver en ringa sparpenning, medförde frestelse att med denna drifva procenteri, önskvärdt vore, om något medel kunde gifvas att förmå sparbankerna till att å de i dem insatta medel gifva högsta möjliga ränta, så att denna för närvarande icke borde få understiga fem och en half procent, åtminstone der reservfond redan fun nes samlad; hvarjemte motionären hemställt, att åtgärder måtte vidtagas att införa tioåriga premier i likhet med hvad som skulle ega rum i den uti Köpenhamn befintliga, våra sparbanker liknande anstalt, kallad »Bikuben». Med den utsträckning öfver hela riket sparbanksväsendet numera erhållit, vore, enligt motionärens åsigt, nämnda banker att anse såsom »qvasi-otfentliga» inrättningar; hvadan deras verksamhet och bestämmelserna för densamma borde af Rikets Ständer uppmärksammas och bedömas; och ehuru Allm.- Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande M 24. motionären ville erkänna, att något direkt föreläggande uti ifrågavarande hänseende svårligen kunde af Rikets Ständer meddelas, har han dock uttalat den förmodan, att Utskottet skulle kunna »utfinna formen för ändamålets vinnande» Under den tid af omkring fyratio år sparbanker funnits i riket, har någon klagan emot deras verksamhet icke försports, utan har densamma tvärtom visat sig särdeles välgörande.
I år och mer än 50 år tjenstgjort såsom Militärläkare, derunder han deltagit i flera fälttåg och ådragit sig ofärdighet, samt numera med hustru och en oförsörjd dotter befunne sig i knappa omständigheter, ansåg Kongl. Stats-kontoret sig ega anledning tillstyrka nådigt bifall lill ansökningen; och har Kongl. Majit, med afseende å de härvid förekomna, bevekande omständigheter föreslagit, alt Zettergren må från månaden näst efter den, i hvilken han varder entledigad från bataljonsläkare-förordnandet, få på allmänna indragnings-slaten uppföras lill åtnjutande under sin återstående lifstid af en årlig pension lill belopp af 000 R:dr, motsvarande andre bataljonsläkare-lönen på stat. Efter tagen kännedom af de till dessa nådiga Propositioner hörande handlingar, har Utskottet funnit sådana omständigheter i afseende å hvardera af ofvanomförmälda tjenstemän vara för handen, att Kongl. Majit i afseende å deras pensionering gjorda framställningar torde böra af Rikets Ständer bifallas; hemställande alltså Utskottet, att, på sätt Kongl. Majit föreslagit, följande årliga pensioner må, till åtnjutande under peusionstagarnes återstående lifstid, å allmänna indragnings-staten uppföras, nemligen a) för andre Bataljonsläkaren vid Calmar regemente Ehrenfrid Jeremias Kampf 000 Ridr; b) för Löjtnanten vid Westgöta regemente Carl Julius von Holten 525 Ridr; c) för Underlöjtnanten vid Jemtlands håsljägare-korps Carl August G:son Stjerne feldt 400 Ridr; dj Regemenls-kommissarien vid södra Skånska infanteri-regementet Johan Krook, utöfver den pension ur Arméens pensionskassa, hvilken han såsom f. d.
Det var alltså i min tanka ett mycket stort misstag när R. St., på sätt Hr von Hohenhausen omnämnt, borttogo de löner, som för fjerdingsmännen funnos. Jag har icke delta beslut på min räkning, utan beslridde det så godt jag förmådde, men kom dervid till korta. Men nu kommer den starkaste af alla, nemi. sakernas inneboende kraft, och fordrar rättelse. Denna kan icke lämpligen åstadkommas på sätt Ulsk. föreslagit, nemi. att fortfarande låta delta bestyr ulöfvas af dertill oljenliga personer, och att lägga kostnaden för bestyret på vissa hemman, i st. f. alt låta det utgå af statskassan. Vill man nödvändigt lägga detta på hemmanen, så kommer man lill den frågan: hvarföre skola somliga hemman vara derifrån befriade? För alt jemna denna olikhet, vill man lägga samma börda äfven på säterier, men säterierna äro derifrån befriade, och dä hvar och en som köper ett hemman eller tager det i arf, värderar det efter den afkomst, han kan hafva deraf med afseende på dess friheter, afkastning eller andra förmåner, så är hvarje ny pålaga, hvarifrån befrielse lagligen åtnjöts, ett ingrepp i ägande rätten. Nu är det också upplyst, såsom jag tyckte mig höra af Frih. Cederström, alt för närvar, befrias den kronobonde eller hvilken det må vara, som utgör fjerdingsmannabestyret, ifrån skjutsen. Under den liden har han således någon godtgörelse, men om en ägare af säteri, som ingen skjuts utgör, skulle åtaga sig fjerdingsmanna-beslyret, så får han ingen ersättning derför, utan blott en ny pålaga. Det vore således ett bestämdt inträng i deras äganderätt, som hade förut befriade hemman. Men vill man sätta sig öfver allt sådant och säga: vi sätta oss öfver dylika betänkligheter, så bör man äfven låta andra hemman, än de här uppräknade, deltaga uti kostnaden, såsom boställen m. fl. Men det har man likväl icke gjort. Orättvisan att sålunda kasta bördan på vissa förut fria hemman, framstår så myeket klarare.
Därjämte skall lärarinnan af skoldistriktet förses med tjänlig bostad och nödig vedbrand eller ock i ersättning härför erhålla minst 50 kr. o m året. Genom denna lönereform torde de tusentals kvinnor, hvilka nu landet rundt med nit och omsorg inplanta de första elementen af vetande och dygd hos samhällets yngste telningar, kunna med mera tillförsikt skåda framtiden till mötes. Väl är lönen för deras viktiga och mödosamma arbete ännu ringa nog, m e n våra kvinnor äro nu en gång för alla vana att många gånger vända på slanten, innan de gifva ut den. Man torde därför kunna hoppas att de bättre lönevillkor, som nuberedts småskolans lärarinnor, skola för dem e j ' allenast räcka till att bestrida de nödvändigaste lefnadskostnaderna, utan äfven göra det möjligt att för ålderns dagar spara något och därigenom erhålla ett väl behöfligt tillskott till det ringa åldersunderstöd af 150 kr., hvartill de äro berättigade. I fråga o m lärarinnas pensionsrätt har riksdagen vidtagit den lilla reformen, att ordinarie lärarinna med adjunkts tjänstgöring vid folkskollärarinneseminarium hä- danefter skall åtnjuta samma pensionsrätt som ordinarie ämneslärare vid rikets allmänna läroverk. En annan kvinnlig tjänsteklass, som berörts af en i år af riksdagen vidtagen lönereglering, är de kvinnliga kontorsskrifvarnas och kontorsbiträdenas vid statens järnvägar. Tyvärr ger denna icke anledning till odelad belåtenhet. Hvad som vunnits är, att dessa platser numera skola tillsättas genom konstitutorial, d. v. s. att tjänsteinnehafvaren icke kan afskedas före uppnådd pensionsålder, såvida han ej begår tjänstefel, samt att lönerna äro fastställda i stat och ej längre beroende af godtycke. Däremot sattes maximiarvodena så lågt, att de i vissa fall understiga hvad som hittills faktiskt tilllämpats. Då emellertid dessa högre arvoden väl endast kommit några få till godo, torde reformen i sin helhet ändock vara till gagn. V i d centralförvaltningen utgår hädanefter lönen för kvinnlig kontorsskrifvare m e d lägst 900 och högst 1,500 kr., samt vid distrikten m e d respektive 840 och 1,080 kr.
Jag kan svårligen begripa dess blifvande verksamhet, eller emot hvilka fästningar vi skulle öppna löpgrafvar och minor om ej emot våra egna, och det för nöje skull; men jag frånträder icke så lätt, hvarken i följd af Frih. Cederslröms, af Krigs-ministerns och icke en gång af Frih. Hermelins anmärkn. i detta hänseende, min åsigt att denna corps hädanefter såsom hitintills må tillsvidare fä anses öfverflödig. Det skulle möjligen kunna tillåtas mig alt hemta någon anledn. till en sådan åsigt derifrån, att jag har sett en s. k. Raket-corps här uppställas, emot hvilken den tiden anmärkmr gjordes och för hvilken anslag nekades, och som nu så sakta och småningom försvunnit ur beräkningarne så att den icke mera lärer finnas. Så torde det också komma att gå med denna sappör-corps och andra institutioner som utgå ifrån hugskott. Om Hr Krigsministern behagade fästa uppmärksamheten vid hvad jag i detta hänseende uti mitt yttrande öfver den K. proposm anfört, så grundade jag mitt påstående om sappör-corpsens obehöflighet just derpå, att man med den kunskap, med den färdighet, som den Svenska soldaten företrädesvis framför alla andra äger i begagnande af spade och yxa, hvartill äfven torde komma spett och hacka, med lätthet torde kunna använda honom till sådana arbeten som tillhöra en sappör. Jag tror att dessa kunskaper kunna för bättre köp bibringas Svenska arméen; och dessutom om Svenska arméen, som Hr Krigsministern yttrar sig, skulle behöfva anförare i mörkret eller under fiendernas eld, så fordras säkerligen andra anförare än sädane som komme att utgå ifrån en sappör-corps af 60 man, hvars hufvudföremål synes blifva fångvården å Carlsborg, och af hvilken man derutöfver skulle fordra, alt den inliemtade en sådan djup ingeniörkunskap att hvarenda af dessa sappörer skulle efter Hr Krigsministerns utsago kunna placeras att föra och leda 700 man.
Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862. N:o 222. 557 Enligt hvad Justitie-Statsministern uppgifver, hade af länens utsedda kommitterade »på de liesta ställen sjelfva hufvudplanen för nämnda reglering blifvit biträdd eller lemnad utan anmärkning.» Det är möjligt att jag är partisk då jag bedömer nämnda reviderade förslag. Jag deltog uti uppgörande af de förslag, som lågo till grund för detsamma och hade på nådig befallning utarbetat den promemoria, som vid 1840 års riksdag öfverlemnades till Stals-Utskottet, för att visa huru man här kunde tillämpa de af en hög Författare angående fängelserelormen uti ett tryckt arbete framställda åsigter, hvilket arbete man väl får tillskrifva den värma, hvarmed Rikets Ständer då omfattade denna reform och de frikostiga anslag, de lemnade icke blott till läns-, utan ock till stadsoch häradshäkten. Det är kanske till följd af denna partiskhet, till följd af min envishet att icke vilja eller kunna öfvergifva en gång efter moget öfvervägande fattad öfvertygelse, som jag, ännu fasthållande samma åsigter som år 1840, anser för en olycka att, efter det ombyte, som den 10 April 1848 skedde inom Konungens rådkammare, hela planen blifvit öfvergifven samt domsagorna ordnade, stadsoch häradshäkten byggda, utan att, så vidt mig är bekant, någon annan plan i stället blifvit uppgjord eller följd. Förklaringsgrunden torde dock vara temligen gifven. Efter år 1848 inträffade allestädes och äfven bland Svea Rikes Höglolliga Ständer en sådan förändring i tänkesättet, en sådan rädsla för alla mera genomgripande reformer, att åtminstone till den 13 Juli 1853, då tillbakagåendet här firade sin största seger och Kongl. Maj:t, på grund, af Rikets Ständers underdåniga framställningar, lemnade bifall till inskränkningar uti den personliga friheten och uti rättigheten till jordafsöndring, det icke kunde väntas, att någon större reform skulle företagas och en sådan är en ny domstols-organisation. Ett annat förhållande har sedermera inträdt.
Instruction för desamma blifvit af Kongl. Maj:t framlagdt, böra undersöka, huruvida det kail vara antagligt. Vilkoren derföre synes lämpeligen kunna uppfattas under 3:ne hufvudfrågor, hvilka böra skärskådas, innan mindre vigtiga omständigheter tagas i öfvervägande: i:o Omfattar den af Kongl. May.t medgifna granskningsrätten StatsVerkets tillstånd i alla dess delar3 enligt 58 Regerings-Formen och 3o t§‘. Riksdags-Ordningen ? 2:0 Är den medgifna granskningsrätten i hänseende till tiden lika obegränsad iG D«n 9 Februarii f. m. för StatsVerkets, somför Bankens och RiksgälclsContoiretSj, räkenskaper jemnlikt 42 och 68 $,%'• Riksdagsordningen och 2 f. i 1812 års Instruction för StatsRevisorerna? 3:o Skola Revisionerna hädanefter inträffa oftare än 68 Riksdagsordningen utsätter? 1:0. Några penningeförvaltningar, hvilka det blifvit Revisorerna vägradt att granska, lära numera icke finnas, utom ConvojCommissariatets och PassevolanceCassans. Att den förra är medgifven, synes uttryckeligen af 9 §. i den föreslagna Instructionen; men huru det förhåller sig med den sednare, förefaller tvätydigt, emedan ordalagen äro: ”tillståndet och förvaltningen af ”alla under KrigsCollegii disposition ställ”da allmänna cassör;” ty det var just om PassevolanceCassans egenskap af allmän 3 eller af motsatsen, som striden angående hennes granskning hvälfde sig år 1823. Då Kongl. Maj:t nu låtit specificera åtskilliga cassör, i afseende å hvilka granskningen ej varit bestridd: så synes specificationen företrädesvis hafva bordt omfatta denna, som just utgjort ett af tvisteämnena. I stället för ordet allmänna, hade Rikets Ständer i deras förslag sistlidne Riksdag begagnat ordet särskilta cassör.
po, än hvad i tisdags var fallet, dock ej därmed sagdt, att icke den framställning Dramatiska teatern gifver är både verkningsfull och vårdad, just detta senare kanske litet för mycket. » Den blonda » och » den brunetta » hade i tvänne af teaterns unga kvinliga elever, fröknarna Svanström och Janson funnit ypperliga representanter, utmärkande sig genom fägring och täckt spel. Särskildt egde den förstnämnda moment af rent af öfverraskande god verkan, som särskildt den stora scenen med Maurice i tredje akten, från hvilken fröken Svanström skildes med all heder. Med nöje såg man naturligen åter hr Hedins Carbonel, hr Norrbys Pérugin, hr Backströms Duplan. Hr Personnc som Maurice gaf god färg och karakteristik åt den unge millionären i valet och kvalet, och fröknarna Ahlander och Klefberg sekunderade ypperligt som styckets intrigspinnerskor sina mesige herrar män. » Blond eller brunett » bör vara en angenäm ny bekantskap att göra för en stor del af våra dagars teaterpublik och en icke mindre angenäm att återupplifva för den något äldre. Vi tro, att ingendera parten kommer att försumma sig. Konsert gafs i måndags i k. operan med biträde af kejserlige österrikiske kammarvirtuosen Franz Ondricek, hvilken visade sig vara en af samtidens allra främste violinspelare. Hans föredrag är ädelt och själfullt, tonen fyllig och bred, och då härtill kommer, att de vidunderligaste svårigheter i tekniskt hänseende såsom dubbla flageoletpassager, ackordlöpningar o. d. öfvervinnas med den största lätthet, är det ej underligt, att publikens entusiasm, såsom i måndags, når kokpunkten. H r O. förfogar därjämte öfver ett af de härligaste instrument, vi någonsin hört. Ledsamt, att den framstående konstnären kommit så i elfte timmen af säsongen. Publiken skulle annars med säkerhet varit talrikare än vid nu omskrifna tillfälle. K. danske kammarsångaren Simonsen, den berömde operasångaren, har anländt hit och börjar i dagarne ett gästspel å k. operan. Hans första uppträdande lär bli som Figaro i » Barberaren i Sevilla ». L o r e t o s madonna. En skildring från Italien.
Sedan denna fi.i.renii~g vimnit ansliilning till fiirbiinclct, hiinvisas till Beriittelsen i bil. VT. Samverkan med Föreningen för Välgörenhetens Ordnande. T ai~lecli~ii-ig af en skrifvelse fi4.n Fijreningen f6r Viilgörenhetens in ' leclts i~iellan denna föreiiiiig och Ordnande Jim en san~verki~n Kirbondet. i det att det seiiare afgiftsfritt Iios sig inskrifvit de (zrbelssijkancle soin af föreningen t 111. Lor ' biindet hiinvisnts, och lwilka uppfyll; de kompetensvilkor soin af förbundet hrdras. Tidskrift. ~ ö r a n c l e förbundets ' tidskrift Dagn y %r beriillelse nl ' gifven af dess leclnrinnd uiider året fru Amancla: I (erfsteclt, se bil. VIT. Utlemnande a f Iiin. Den verksainhet som .iiileddes hr 1889 genoin att i foriii af forlagslin till kvinnor utlemna nApon del af förbundets peiiiiingekapital Iinr vuniiit en betydlig utstriickning, i det att: vicl ~itgihgen af 1.890 sadann l i n ha ullemnats .I.ill. snmmai.ilngda beloppet af 1,900 kronor, i fiirclelniag pk 4 poster. Under hiinvisning till den af kassaförvaltaren irieclclelade rer1ogöi: elsen fiir iiirbiinclets affirssliillning, se bil. TT ' I ' Tl ', lorcle hur sui~skilclt böra fi: aiiil~i~dl; is följande:, ÿ ör bundets fonder hafva uppkommit dels sålunda att, i öfverensstammelse med stadgarne, intriidesafgifter (under år 1890 endast hiilften deraf enligt beslut af d.
Den första kongressen hade i detta fall ej varit s&amp; försigtig, utan fordrat en likstallighet inom äktenskapet mellan köoen. Bland egendomliga rigtningar, som der hade sina föresprilkare, m&amp; äfven namnas den, som ville i kvinnans intresse genom lag förbjuda den gifta kviiinan hvarje arbete, men i stallet tvinga mannen att till heiine afstti af sina inkomster. Den shom en af kvinnorörelsens förk8mpar mycket kände Ldon Giraucl stred för denna &amp; sigt. Ban modifierade den dock s i till vida, att förbudet endast skulle galla kroppsligt arbete, men ej intellektuelt. Denna frilga har i Frankrike med mycken ifver debatterats af landets representanter. Och med det stora antal gifta kvinnor, som der bidraga till hemmets försorjande, har frigan onekligen sin stora betydelse. Genom att afstanga alla gifta kvinnor frtin arbetsmarknaden hoppades nAgra talare, att man skulle kunna höja arbetslönen för de ogifta. ' Pg den tir öfverallt förfarande Mg. Vi st&amp;, sasom det synes, i detta fallet ej ensamma. I Tyskland torde förhilllandena vara an s a m e an hos oss, i Frankrike lika svAra, möjligen nigot biittre i England. Kongresserna egnade dock, enligt min mening, allt för liten tid At den ekonomiska sidan af kvinnofrdgan. Den sista kongressen stlrskildt hade blott ett inlagg i denna ' frhga, det var en högst intressant uppsats fr&amp;n Danmark. Pti ' den första kongressen funuos nagra inlagg frAn Polen och.,Frankrike. Det var dock allt endast obetydlig-. heter, när man tanker p&amp; denna fragas ofantligt ingripande betydelse. Den kan ej rifspisas med fraser. Det fordras en allsidig statistisk grundval för att kunna bedöma hvilka reformer i seder och bruk, i uppfostran, i lagstiftuing skola kunna förbattra hennes arbetsvilkor. Kvinnans arbete miste blifva bättre uppskattadt, kvinnan máste arbeta under mera normala förhtillanden, det ar ett sine qua non för höjande af hela hennes stallning. I princip erkandes detta af kongresserna, men till frigornas utredning bidrog0 de ej i niimnvard min.
LagUtskottets: N:o 4t, i anledn. af väckt fråga om ändring i 5 cap. 4 §:n Straflf-b:n; teH N:o 42, öfver väckta motioner om förliknings-comileers inrättande; D c n -jo Maj f. m. 75 IV:o 43, i nnledn. af väckt motion, dels om rättighet för parter vid häradsrätt att före tingets höljan erhålla underrättelse om dagen, då dem rör:de mål skola till handläggning förekomma, dels ock att föreskrifterna om tiden för vads erläggande och besvärs anförande emot häradsrätts beslut mätte ändras; Allm. Besvärsoch Ekon. Utskottets: N:o 22, i nnledn. af väckt motion om inrättande af ett kurhus i Carlshamn; N:o 23, i anleda, af väckt motion om förändring i sättet att efterlysa brottslingar; N:o 24, i anledn. af vackt fiåga om närmare bestämmande af sättet för kolmätning inom bergslagerna; N:o 25, i anledn. af vackt motion 0111 anläggande af en köping vid Wrigstad i Jönköpings län. Till Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon Ulsktn remitterades Hr von HartmansdorfFs, Aug., den i5 dennes f. m. på bordet lagda motion om rättighet alt, under vissa villkor, hos andra än målsmän insätta barn lill uppfostran. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag förmodar att de värde ledamöter, som nu för andra gången bordlagt de mål, hvilka på föredragnts-listan stodo framför dem, som i förra plenum bordlädes andra gången, hafva haft för afsigt, att ärender, hvilka en gång kommit på listan, skola få behålla deras plats, när de för andra gången bordläggas. Om så skedde, hindrades äfven, att mål, sorn sednare inkommit till Ståndet, hlefve afgjorda förr än de, som tidigare inkommit. Denna ordning skulle för Ståndets ledamöter medföra den fördelen, alt man kunde bibehålla sina gamla föredragnts-lislor.
Maj äflåtna skrifvelse, söm upplyser: att Stadens Innevånare, hvilka förut egenteligen bidragit med körslor och handtlangning, den 13 December nastlidet år fattat det af Kungli Maj:t under den 12 sistlidne April i Kader gillade beslut, att så länge hamn-arbetet fortfar och beliofvet fordrar, årligen erlägga, hvarje Borgare som ligger i hålltal öfver ett helt En Riksdaler Banco för hvarje håll, med fördubbling för Handlande och 50 procents förhöjning for Bagare, Bryggare, Tracleurer, Gästgifvare, Marketentare och Mölnare, samt dessutom 4 sk. å hvarje loo B:d utaf värdet af hvart hus i Staden, ifrån hvilka afgifter likväl alla de Borgare och husägare utom Borgerskapet, hvilka ej Uppstiga till ofvannärrmde hålltal äro befriade. Och som sålunda blifvit utredt, att utom de medel, hvilka vid arbetets början af Sjateri erhållits, men till beloppet ej kunnat uppgifvas, för det nu verkställdta arbete samt anskaffning af rudimaterie!- för innevarande äf, åtgått, inberäknadt Stadens bidrag, en Summa af 49,990 R:d, samt att ännu återstår omkring En Tredjedel af Hamnbyggnaden ; så och enär arbetet, såsom af erkänd nytta, icke kan nedläggas efter det att så betydlig kostnad derå anvärfd blif - Den s 2 Juni - *255 blifvit, har på sådan g^und och i betraktande deraf, att priset pa erforderliga Materialier, isynnerhet Virke och Timmer m. m., de sednare åren betydligt stigit, Utskottet ansett skal tillstyrka, att de såeom ofvanberordt är utaf Stats-Verkets medel till H amnbyggnaden i Helsingborg anslagne Fern. Tusende R:d årligen måge ärt vidare på Fem år eller till nästa .Riksdag utgå: börande dock det bidrag Stadens Innevånare åligger likaledes fortsättas och upptagas uti redogörelsen öfver både inkomst och utgift, som ij vanlig ordning skall afgifvas, äfvensom till Kongl. Stats-Contoiret från Hamnbyggt ads