Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St:s 'blifvande öfverläggningar, rörande det af Utsk. afgifvande utlåtandet; och då Konungen icke kan, på sätt Reg.Fin "§:n 8i fordrar, inhemta hela Statsrådets tankar öfver R. Sils omförmälda förslag, så länge Statsrådet ännu icke utgöres af så många ledamöter, som Reg.F:n §:n 5 föreskrifter, (år Utsk. härigenom etc.” Derpå grundar Utsk. sitt betänkande. Mig är alldeles icke obekant, att det finnes ärenden, öfver hvilka Konungen icke kan i Statsrådet besluta, med mindre K. M. har framför sig antingen hela Stalsradet eller samtliga Statsråden eller Statsrådet in pleno eller utomordentligt Statsråd, lill hvilket alla ledamöter kallas. Detta är 4 benämningar, som uttrycka en och samma sak, hvilket vare i förbigående sagdt. Det vill säga, att Konungen icke kan afgöra vissa ärenden, med mindre Han har framför sig ett complctt Statsråd. Men hvad har grundlagen menat med ett complett Statsråd? Det Statsråd som Oell i8 N o v e mbe r f, m. 117 linnes. Det gifves ju sjukdom och andia förfall, som göra att Statsrådet icke den dagen, den veckan eller kanske på en längre tid, kan sitta complett. Det gifves för öfrigt afgång; det behöfves en tid till ersättande af afgångna Statsrådsledarnöter. Det är ju erkändt, att detta val är ganska vigtigt, — således att det kan fordra en tid. Om man till några veckor antager denna tid, helst då afgången icke varit förutsedd, så slrulle, efter Const.Utskis tolkning, det gifvas en tid af dagar eller veckor, under hvilka Konungen icke skulle kunna afgöra något af dessa ärenden, hvilka likväl äro af grundlagen utpekade såsom de aldravigtigasle.
Ständers Constitntions-Utskott. updraga, ' >> at Den 24 Augusti. ir5i at projcct bertil författa och ined detsamma til Riksens Ständers plena inkomma; bwilket genom Utdrag af protocollet skulle de Respective Med-Ständen wördsamt och wänligen med. delas, samt til Constitutions-Utskottet remitteras. Ut supra. Lx krotOLoIIo, f. Ut. ^1mgui8t. S. D. Upläste Herr Biffoppen Doctor Norner följande anförande til Protoeollet: Som 7. §. uti Jnstruction för Riksens Högloft. Ständers Banco - UtffoLL, uti hwilket jag wid detta Riksmöte, genom det Högwördige Ständets hedrande förtroende säsom Ledamot blifwit insatt, owilkorligen föreffrifwer, at om Banco - Utffottet nägonsin skulle wilja företaga nägot, som mot besagde Jnstruction wore stridande, äger hwarje dest Ledamot den rättigheten, at utan afseende pä den i BancoUtskottdt aflagde Tysthets - Eden, sädant i sitt Ständ anmäla: sä nödgas jag til wördsam ätlpdnad häraf inför det Högwördige Sländet andraga följande omständighet, hwilken under nu warande granskning af Banco-Werkets styrelse sedan sista Riksdag, inom Banco-Utskottet förefallit. Bland de grannlaga och wigtiga göromäl, hwilka der fästat wär upmärksamhct har til pröfwande och bedömmande förekommit Herrar Banco - Fullmägtiges förhällande wid den af Riksens Högloft. Ständer är i8oo beslutade och af Herrar Fullmägtige 1152 Den 24 Augusts. är isoz päbegynte samt nu snart lyckligen fulländade Realisation af Riksgälds-Contoirets Credit-Sedlar.
Och hänförde honom till den brottslighet att, vid det ett Compagnie Soldater med Befäl i Kyrkan inträdde, att säger jag i stället att måsfa utsäga med en hög och säker röst." halt, front. Denna händelse har gjort djupa, outplånliga intryck hos mig, och i sanning, deri bevisar hela höjden af den enfidiga uppfostran^ olycka och onaturlighet; den bevisar vådan af att åsidosätta menniskans verkeliga fallenhet, origtigheten af att icke pröfva ynglingens naturanlag, falskheten af föräldrars och lärares nuvarande grundsattser att gifva barn och ynglingar eo enfkildt, och icke en allmän uppfostran och bildning Och vidare de obehagliga Och till och med för Statens bestånd farliga följder, som derigenom kunna uppstå att man blir hvad man icke har fallenhet för eller duglighet till. Vore det icke derföre af högsta nödvändighet och nytte t att ynglingar meddeldtes grunderna till allmänna kunskaperna för hvarje yrke, för att lätta möjligheten att antaga det Stånd, hvartill en hvars olika anlag i framtiden anvisade? Och med denna aler,- Den 21 Maji /. m. farenheten bestyrkte nödvändighet och med sä kerhet förutsedde nytta, kan väl icke en KrigsAcademie äga bestånd eller vara af nöden. Dess enjidightt i uppfostran ligger för hvar och en opartisk i öppen dag? och kan af inga ensidiga argumentationer bortblandas. Jag vet icke om mitt yrkande i detta fall, är, såsom Herr Fri herren tror ^öfverensflammande med allmänna opinionen eljer med allmänna lynnet, hvars impulser jag icke rådfrågat, om också jag skulle erkänna dess Semiramis välde, dock utan att slafviskt böja mig derunderj men hvad jag vet och lifligt känner är att ali ensidig bildning icke öfverensstämmer med dea stigande upplysningens kraf och icke eller med el> fri Statsförfattnings fria anda, som mera borde befordra än förhindra dess medlemmars fria intellectuelln dier materiella utveckling och fullkomnande i hvad afseende som helst, blott det icke kränker lag och moral. Också m*dgifvet Herr
Ofver-Styreisen bör genast efter dess organisation till utarbetning företaga och Kgl. Maj:ts Nådiga profning och stadfästelse underställa: a) Fullständigt Förslag öfver nya Magaziners anläggande, de gamlas utvidgande och Torrk - Inrättningars uppförande, allt grundadt på vederbörande Landshöfdingars uppgifter, och andre t il I förl i tel i ge upplysningar. b) Utarbetadt Reglemente, grtindadt på anstäklte försök, öfver sättet att torka Säd och de afgångar sorn derunder inträffa. c) Ett fullständigt Förslag om reglerandet af Forsslingen utaf Ränte-Säden. Stnis-ZJtskottets Bettini anden. 1575 4 §. Inrättningens Contanta Fonder förvaras i Rikets Ständers Rank. 5 §. Öfver - Styrelsens åligganden att hos Kongl. Maj.'t göra underdånig anmälan då de för serskildte behof af Riksens Ständer afsatte Creditiver behöfva användas, 6 §. Inrättningens skyldighet att känna importen af Utländsk Spannmål till Riket och i sådant afseende erhålla månadtelige uppgifter derå från Tull-Verket. I sammanhang härmed bör den äldre Författningen uppjifvas som ålägger Öfver - Ståthållaren pcb Landshöfdingtrne att till Öfver-Styrelsen inkomma med uppgifter hvart halft år uppå Handlandernts i StapelStäderne Sädes - tillgångar och beloppet af hvad de under det påföljande halfva året förvänta. 7 §. Öfver - Styrelsen bör öfter des;,a underrättelser och dess kännedom om Landets Sä* des-tillgångir, hvarje Qyartal till Kongl, Mij:t inrapportera förhållandet, till nödige och säkre* upplysningar arn bestämmandet af Tullen för Utländsk Spannmål, 8 §. O m Redovisningen och hvad (lif dess förenklande bör vidtagas, för aft i möjligaste måtto få Verket courant. Tiden inom hvilken Inrättningens Hufvud-Röcker böra vara afslutade. g §. Om Verkets åliggande att utgifva Tableauer öfver dess tillstånd efter afslutade Hufvud - Röcker, och att sammanfatta årsväxtberättelser. ro §.
— Som vid flottans stationer dock finnes ett, efter behållningar från de sednaste krigsåren bildadt, för beväringsmanskapets behof afsedt och sedermera städse underhållet beklädnadsförråd af tillsammans 2000 munderingar, “kommissförrådet* kalladt, hvilket, ehuru icke helt och hållet bestående af samma sorts rudimaterier, som den nu ifrågavarande beklädnaden, men dock användts uuder tiden då större bcklädnadsförbrukning egt rum, såsom en följd af förlängde båtsmans-uppfordringar m. m., och hvars anlitande alltid efteråt blifvit godtgjordt, samt detta förråds värde, enligt bifogade specifika uppgifter, belöper sig tillsammaulagdt omkring 66,374 r:dr, i hvilket värdes belopp dock ingå åtskilliga persedlar och effekter, hvilkas tillhandahållande för sjöbeväringsmanskapet såsom helt och hållet bestående af olika och oegéntliga persedlar, nu icke vore i fråga; så anser jag kommissförrådets beklädnadstillgårrg endast med 60,161 r:dr 22 sk. kunna afräknas å förenämnde kostnadsbelopp, hvilket ytterligare torde kunna minskas med 3000 r:dr genom de fullt brukbara beklädnadspersedlar, som kunde påräknas genom passevolansons, efter krigstillståndets inträdande, uppsägning vid flottans marin-regemente, hvarigenom alltså det återstående nödiga anslagsbehofvet skulle uppgå till 240,000 r:dr. På grund af hvad nu anfördt blifvit anser jag mig således böra i underdånighet hemställa, att Eders Kongl. Maj:t, uti till Rikets nu sammanträdande Ständer aflåtande
Utdrag den 34 April 1829. rörande Åfvittrings-Vcrket inom Luleå Lapp. mark, och dels om behofvet af åtskilliga åtgärder, till förekommande af Lappska folkstammens undergång, till nämnde Utskott å« terremitteradt, med anmodan, att, i fall Ut-? skottet skulle anse anmärkningarne föranleda till inhemtande af Stats-Utskottets Utlåtande,' i sådant afseende begära sammanträde med gamma Utskott. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Ali? manna Eesvärsoch Oeconomie-Utskottets Utlåtande, N:o 85, i anledning af väckt Mo. tion om inrättande af en Allmän Undervis^ ningsanstalt i Eskilstuna. S. D. Vid förnyad föredragning afStats-Uw skottets, den a 1 i denna månad, på bordet lagda Utlåtande, N:o io4, angående anslag af mej del till kostnaderna vid Högtsalig Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Sophia Axbertinas begrafning, fann Eonde-Ståqdet för godt att detta Utlåtande bifalla, ** 1 S. D. A nyo föredrogos och biföllos föl« janda Statssamt Allmänna Eesvärsoch' Pecoriomie-Utskottens Utlåtanden, nemligen:
Och har af de motionärer , som yrkat lindring i ofvanberörde afseenden, blifvit uttryckt den förhoppning, att posthemmanen desto snarare 6 Staissamt Allm. Besv.- ocJiEkon.-Ulskoltens Betänkande, N:o io5. skulle dermed af Rikets Ständer hugnas, sorn Post-verkets slöra årliga öfverskott härtill erbjöde sika tillgångar. Vid öfvervägande af hvad sålunda blifvit an förd t och yr ka dt, hafva Utskotten ansett, att, livad först beträffar poslföringens öfver flyttande på gästgifveriet), det icke tillhörer Utskotten alt härom något Utlåtande afgifva, enär Bevillnings-Utskottet uti sitt Betänkande JNdo iq redan i detta ämne sig utlåtit, samt Rikets Ständer derefter sitt beslut lättat. Vidkommande deremot det framställde förslaget att, genom betings träffande med dem, som kunde finnas villige alt postskjutsen öfvertaga, lyfta denna börda från poslhemmanen, så anse Utskotten, dels att en sådan reglering är serdeles svår att verkställa, innan gäslgifveri-sk julsen blifver i allmänhet på beting ställd, dels att, då innehafvarne af posthemmanen i sådant fäll måste ersätta Postverket för de utgifter, som derigenom folie detsamma till last, utgörandet af denna ersättning tilläfventyrs kom me att blifva mera tryckande än sjelfva postföringen, och hemställa af sådan anledning, alt hvad härom blifvit yrkadt må förfalla.
Detta hade äfven nu inträffat, emedan Hr Landtm, icke hört att Frih. Raab dessförinnan begärt votering; men sedan del numera blifvit upplyst, alt denna begäran förut blifvit framstäld och således felet läge deri, alt Hr Landtm, icke hört Frih:ns begäran, då den första gången gjordes, trodde Hr Landtm, att en sådan felaktighet å hans sida icke kunde utgöra hinder för voteringen, derest Frih. Raab fortfore alt yrka derasamma. Frih. Raab: Om ingen annan yrkar votering, så afstår jag derifrån. Hr Aminoff, Joli. Fredr.: På det att R. o. Ad. ej framdeles må kunna komma i den belägenhet, att långt, vidt och bredt diskutera, huruvida en votering må äga rum eller ej, så torde något i delta afseende böra af R. o. Ad. beslutas. Hittills liar det varit vanligt, att sedan Hr Gr. o. Landtm, gjort propos., som besvarades med ja och nej, bar Hr Gr. o. Landtm, förklarat, huru han uppfattat pluralitetens svar, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, gjort en paus innan han låtit klubban falla, såsom bekräftelse på uppfattningen; vid motsatt förhållande tjenar klubbslaget lill intet. När nu klubban bar fallit, skulle jag tro att liden för begärande af votering är tilländalupen. Jag får derföre hemställa, att R. o. Ad. täcktes besluta och förklara att, seda» Hr Gr. o. Landtm, gjort propos, och förklarat huru han uppfattat svaren, samt derefter fällt klubban, ingen votering uti då förevar, ärendeär tillåten, utan att beslutet är sådant del af Landtm, blifvit uppfattadt. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, alt då denna Hr Aminoffs framställning åsyftar en tolkning af grundlagen, men en sådan tolkning eller förklaring, enl. 83 § Reg.F., ej finge stadgas i annan ordning, än grundlagen i sådaut afseende föreskrifvit, Hr Landtm, fann sig icke kunna framställa någon propos. i den syftning, som Hr Aminoff begärt.
De borde kunna meddela en ^Historisk öfversigt af alla slags privilegier, huruvida de tillhöra en viss Glass, vissa personer, eller vissa yrken och. näringar, huruvida de äro civila elier blott oeconomiska, på hvilka Corjtract de grunda sig o» s. v. Derigenom skulle erhållas kännedom örn antalet på personer, hvilka såsom Manufacturister af hvad slag sorn helsdt, utan att vara Stadsborgare eller jordägare, likväl sjelfständige genom sin näring, kunde äga rätt till delaktighet i representationen; samt i allmänhet vinnas en säker kännedom , så till anta! som beskaffenhet, af den Personal, hvilken såsom väljande och väljbare borde komma i beräkning, Dessa statistiska upplysningar borde äfven innehålla en uppgift af näringarnes inbördes förhållande inora hvart Den 23 Juli. livart distriot, en undersökning om de anledningar sorn i orterna linnas till högre odling, i afseende på alla näringsgrenar, vare sig jordbruk , boskapsskötsel, skogs-elier andra producters förädling, Manufacturers anläggande o. s. V. Slutligen vore afven for denna fråga alla rnöjliga upplysningar hög-t vigt-iga, i afseende på de nya foilia landen, sorn genom föreningen med vårt brödrafolk uppkommit. Då Riksens Stander icke tvifla, att Eders Kongl. Majit ar öfvertygad om vigten, af statistiska upplysningars insamlande , så i det nu åberopade afseende, sorn i förhållande till mångfaldiga andra tillfallen, då de kunna underlätta och leda Riksens Ständers åtgärder, göra <le sig förvissade, att Eders Kongl. Majit å denna deras underdåniga önskan lärer täckas göra nådigt afseende. Riksens Ständer framhärda med djup undersåtlig vördnad, trohet och nit Stormägtigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Majlts undeid°nigs te tropligtigste tjenare och undersåker På Riddersk. och Adelns På Prest-Standets vägnar vägnar Carl Mörner, J. A. Lindblom, h. t. Landtmarskalk. n. v Talman. På Borgare.
Beträffande deremot Augmentsräntorna; så enär Rikets Ständer vid sednaste Riksdagen funnit hinder icke möta för deras indragande till Staten, emot det att Rusthållarne undfå motsvarande anslag, samt det onekligen vore med billighet instämmande, att innehafvarne af Augmentshemman jemväl komma i åtnjutande af de fördelar, som med räntelörenklingen och dermed samband egande föreskrifter, angående sättet för räntornas utgörande, äro åsyftade, anse Comiterade sig böra underdånigst hemställa, att en dylik indragning af Augmentsräntorna måtte för sig gå och med ersättningen till Rusthållen förfaras efter enahanda grunder, som i afseende å de ersättningar till åtskilliga Verk och Inrättningar m. 11., hvilka Comiterade funnit böra framgent blifva efter varupriserna lämpade, här ofvan under Andra Afdelningen äro föreslagna. Härvid hafva dock Comiterade, i fråga om Augmentsräntorna vid Båtsmanshållet i Blekinge, skolat underdånigst anmärka, att sådane der icke äro till hvarje Rusthåll ifrån vissa hemman anslagne, utan lörhålles på det sätt, att de Rusthåll, hvilkas räntor öfverstiga det för hvardera bestämda belopp af 20 D:lr S:mt, erlägga öfverskottet, hvaremot de, för hvilka motsatt förhållande eger rum, af dessa tillgångar, hvarom nu serskilda liqvider uppgöras, njuta fyllnaden, hvadan för framtiden éndast erfordras, att förstnämnde medel ingå till Statsverket och ersätlningarne derifrån utbetalas; varande enligt Rikets Ständers vid 183-4—1835 årens Riksdag fattade beslut och derpå grundade Kongl. Brefvet den 14 Juli 1835 förklaradt, att ifrågavarande, så kallade Ölverskottsoch Tillskotts-räntor efter 10 års förlopp skulle enligt markegång utgöras; och böra derföre, vid dessa räntors beräknande, de sålunda stadgade förvandlingsgrunderne iakttagas.
Jag äger en på mångårig noggrann undersökning grundad öfvertygelse, alt den indragning af 48 ordin, och extraord. tjenstemän, som vunnits genom nya organisationen, är allt hvad man under närvar, förhållanden kan utan skada för göromålens orubbade gång vidtaga; att arbetet för bankopersonalen i allmänhet är i så rågadt mått tilltaget, att det ej tål tillökning; att väl måhända 224 Den 15 December f. m. på ett eller annat ställe någon tjenst utan hinder för ärendenas gång kunde indragas, men att deremot tillökning pä andra torde hellöf ras; alt någon ytterligare indragning möjligen kunde ske, när alla förändrade myntvalörer och dubbla och tredubbla uppsättningar af sedelvalörer blifvit indragna; att en betydligare förändring i bankens närvar, rörelse och sältet för dess utöfning svårligen kunde äga rum, titan betydlig rubbning i cnskiila derpå grundade förhållanden, och en större minskning i bankens inkomster än den besparing som derigenom kunde vinnas; men alt den största besparing som inom en cj alltför aflägsen framtid kunde beredas banken, vore om man efterhand kunde öfverflytta faslighetslåncfonden till inköp af säkra bypotheksföreuingars obligationer, då hela det stora arbetet med lånehandlingars pröfning, och länefordringars bevakning komme ali upphöra, och största delen af lånekansliet kunde indragas. Man har ofta jern fört tjenstemannapersonalen vid utländska banker med den vid vår Svenska. Jag tror alt, dä man afser goromålens ari och arbetets mängd, den sednare väl tål denna jemförelse och all beträffande aflöningsslatcns förhållande till del erforderliga arbetet, vår bank är sämre lottad än de fleste, om ej alla.
Och ofta, medan en dyrbar blomma tog skepelse mellan hennes flinka fingrar, kunde hon känna något af den danande artistens vällustiga, ifver strömma genom sina ådror; hennes kinder blefvo heta och blossande feberröda, hennes ögon glänsande, och hon lade omedvetet det runda lilla hufvudet pröfvande på sned, granskande sina händers verk. I sådana ögonblick lät Klara sina händer sjunka i knäet och följde i oförstäld beundran Ruths arbete: hon var ju redan långt framom dem alla. » Du är ju en artist Ruth, en verklig artist », brast hon slutligen ut. Och Ruth känner en osjelfvisk glädje vid detta öppenhjertiga lof och svarar blott: » Jag vore så glad, om jag kunde lyckas. » Fru Linder, den stränga » gumman », kom snart undorfund med Ruths talang och satte ett stort värde derpå. Hon kritiserade henne strängt, när kritik kräfdes, endast för att egga henne till än större ifver; men hon gaf ock deremellan med ett belåtet leende, en nick sitt bifall till känna, och för Ruth blef detta sparsamma erkännande den största och lifligast efterträdda belöning. Inom kort var hon, den stackars » lamungen », som inte hade » der att göra », den skickligaste bland dem alla, den åt hvilken det svåraste och ansvarsfullaste arbetet förtroddes som i de obetingadt värdigaste händerna. Väninnor. På dessa få vintermånader, som nu gingo, åldrades pappa Rebolledo mera än han förut gjort det på tio år. Tyst och trumpen satt han den långa dagen igenom bakom disken i den lilla butiken; de gamla kunderna kommo .och gingo, och han betjenade dem som en automat. Det var nu vanan — den starkaste bland magter — som höll dem qvar; men sig emellan enades de om, att de gamla goda dagarne, då den lilla frun välkomnade dem med sitt fryntliga ansigte och sin viga tunga, dock voro något helt annat: då var den ett riktigt nöje, kommersen!
Sl. sådant begära;” och hemställde Hr Landtm, alltså, om R. o Ad. behagade förklara detta förslag vara Ståndets gemensamma tanke. Bifölls. Uppå derefter framställd propos. förklarade R. o. Ad. sin gemensamma tanke vara, att denna punkt skulle tilläggas i slutet af 109 §:n Reg.F:n. Slutligen antog R. o. Ad. Const.Ulsk:s förslag till förändrad redaction af 80 §:n Riksd.Ordn. såsom hvilande till grundlagsenlig behandling vid nasta riksdag. Ånyo föredrogs Const.Ulsk:s den 27 sisth Juni och den 4 dennes på bordet lagda mern. ]\T:o i5, med förslag till ändring i 68 §:n Riksd Ordn. Hr von Hartmansdorff, Au g. Jag har ingenting deremot alt Ständerne granska förvaltningen of Statens medel så mycket och så noga som helst. Men frågan är blott huruvida något vinnes med den föreslagna förändringen. Jag vet icke, att någon klagat deröfver, att de 3 månader, som nu öro bestämda för revisionerna, icke uro tillräckliga för granskningen af 2 års räkenskaper. Jag vill minnas, att sista stnts-revisionen var färdig med sin granskning förr, än de 3:ne månaderna voro tilländalupna, hvilket tyckes bevisa tillräckligheten af den dertill bestämda tiden. Genom förändring härutinnan skulle endast åstadkommas besvär för Standernes revisorer att oftare komma tillsammans och större kostnader för Staten att dem aflöna. Jag tror äfven, att i sjelfva saken ingen skada vållades; ty när revisorerne hafva 2 års räkenskaper att granska, så hafva de C t n 8 J o 1 i f. m. 3-l7 afven ett tillfälle till jemförelse!- mellan arne år, hvilket icke så egentligen finnes, när blott granskning af ett års räkenskaper är i fråga. Man invänder troligen, att årets revisorer kunna läsa de anmärknrr, som blifvit gjorda året förut och derigenom få samma tillfälle lill jemförelse.
N:o 61, i anledn. af gjorde aumärkmr emot vissa delar af Utsk:s Betänk. N:o 46, öfver ej isa Den 5 Februari f. m. mindre K. Propos., ang:de utvidgad religionsfrihet och vissa dermed gemenskap egande ämnen, än äfven särskilda inom EiksSLn väckta motioner. Sedan Hr Gr. o. Landtm, hemställt, om icke K. o. Ad. ansåge nödigt att detta Utlåt, blefve punktvis föredraget, doek med iakttagande deraf, att Utsk:s första förslag, hvari tillstyrktes en författning ang:de vissa förändrade föreskrifter i afs:de å dem.^som omfatta villfarande lära, betraktades såsom en punkt, anmälde sig oell yttrade Hr Cederschiöld, Gustaf: Med anledn. af Hr Gr. o. Landtnäs hemställan, att Betänk, måtte punktvis föredragas, får jag föreslå It. o. Ad., att först till öfverläggning företaga 10 g. Om denna § blefve ändrad, tror jag att många, som annars ej anse sig kunna ingå på Utskrs förslag, skulle antaga detsamma. Hvar och en, han må tänka om sjelfva saken hvad som helst, måste erkänna, att den är af ömtålig natur och att man på allt sätt bör söka förekomma förhastade förföljelser och skandaler. Genom en obetydlig förändring i 10 §:n kan en sådan garanti erhållas. Blifver denna § redigerad på sådant sätt, förfalla åtskilliga skrupler, som man annars kan hysa emot förslaget. Bestämmes först ordalydelsen af 10 §:n, skall derigenom diseussionen i betydlig mån förkortas. Jag anhåller derföre, att denna § måtte först föredragas. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att Hr Cederschiöld sannolikt missförstått Hr Gr. o. Landtnäs framställning, hvilken innehållit, att E. o. Ad. måtte företaga Utlåt, punktvis till afgörande, men att dervid hela förslaget till författning, ang:de vissa förändrade föreskrifter i afs:de på dem, som omfatta villfarande lära, skulle uptagas såsom en punkt och på en gång föredragas.