Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskotta ändteligen tillstyrkt en nedsättning af årliga arrendet för indragna kornetts-bostället Boda med 34 tunnor spanmål, i det sä - Ståls-Utskottets Utlåtande, iV.o 172. 11 desslag arrendet utgår, egentligen på den grund, att Erasmi vid auktionstillfä 1 let blifvit missledd af en från Kongl. Kammar-kollegium lemnad uppgift, deri öppna åkerjorden till egendomen uppgifvits vara 151 tunne1 kappland, men sedan behörig undersökning af landtmätare blifvit verkställd, det är utröndt att ibland öppna åkerjorden blifvit inberäknade ej mindre 2 tunneoch några kappland stenrösen och oduglig mark, än äfven de på gårdens skog befintliga torp och backstugor, som ock trädgård, humlegårdar &c. &c., sammanräknadt till ej mindre än öfver 38 luntdand, hvilka ej bland egendomens öppua åkerjord kunnat ansetts; af dessa skäl anser1 jag billighet och rättvisa fordra, att den olycklige och bedragna arrendatorn af ifrågavarande egendom bort blifva berättigad i restitutionsväg återfå, hvad han utöfver nu beviljade nedsättning redan utbetalt, enär densamma likväl ingalunda kan anses svara mot den förlust, som Erasmi ändock får vidkännas, hvadan jag i denna del af UtskoLtets beslut mig reserverar.” N:o 172. Ank. till Exp. Utsk. den 12 Maj, kl. 2 e. m. Utlåtande_, dels i Jråga om äskadt anslag för gevär s-tillverkning, dels rörande förvaltningen af Carl Gustafs stads gevärsfaktori. (U. och I. A.) Uti den vid innevarande riksdag aflåtne nådiga proposition om statsverkets tillstånd och behof, har Kongl. Maj:t, jemte andra för försvarsverket till lands ifrågaställda , tillständiga behof icke hänförliga stats-anslag, serskildt för anskaffning af nya gevär äskat ett belopp af 100,000 r:dr, att, under tre års tid, med en tredjedel årligen utgå.
Konungen har aldrig begärt någon delaktighet i Bankens styrelse, Det är Rikets Ständer, sorn vid denna Riksdag inkommit till Konungen med två lagförslag, hvarå Konungens sanction begäres, Det är således icke på Konungens sida, som den frågan blifvit väckt; men då nu Rikets Stän^ der, efter att hafva begagnat 72 §. på ett Sätt, som de kanske ej tro vara det rättaste; och i den tanka, att gränsor äfven för denna egenmägtiga makt behöfvas, erne-, dan desse kunna förekomma farhågor, som blifvit väckte, nu inkomma och anhålla om Konungens sanction, lär det väl vara Ko-, nungen tillåtit, och bär talar jag blott som enskild Riksdagsman, att hafva samma be-, tänkligheter, sorn bär af flere Talare blifvit yttrade, Månne ej Konungen ganska väl skulle kunna säga: hvarföre begäres min sanction, en moralisk ansvarighet, som jag Den i .5 Januari i f. ni. 87 hittills icke ägt, som jag ej eftersträfvat, om meningen är, att Pxikets Ständer skulle ensamme förbehålla sig rättigheten att genom reglementariske stadganden förstöra verkan af den sanction, jag leranar för betryggande af framtiden? Detta är en betänklighet, sorn kunde yttras, och jag öfverlemna!’ till Ridderskapet och Adeln, örn icke den kan vara grundad. Jag delar ej deras öfvertygelse, sorn anse 72 §. så klar, men då den ej kan säLtas i harmoni med de öfrige lagbestämmelserne, torde den behöfva en omarbetning, så att den kan komma att stå i full öfverensstämmelse med dessa lagar, med hvilka jag anser den oförenlig. För öfrigt skall jag ej upptaga tiden med deta ilsaker, Jag vill endast yttra, att jag och de, som tänka lika med mig, ej böra anklagas för ultraroyalisme, i fäll vi ej hysa samma begrepp, som andra, om behofvet af Konungens sanction, helst sedan Rikets Ständer sjelfve insett, att ett moratorium för Banken behöfdes.
Flottans befäl och manskap erhåller nödig öfning, men det dertill nu anvisade anslag vore alldeles otillräckligt, bebofvet oundgängligen påkallade den begärda tillökningen, så framt Flottan skall kunna uppfylla sin bestämmelse; mea då Utskottet fortfarande anser, att ökade tillgångar för Stals-Ulskottels Utlåtande, N\o 203. 3 delta onekligen vigtiga behof böra kunna beredas inom 4:de Hufvud-Titelns redan egande tillgångar, vidhåller Utskottet dess i berörde afseende förut afgifne yttrande. c) Behöfligheten af den utaf Utskottet tillstyrkte förhöjning uti anslaget för Fyroch Båkväsendet har inom Bonde-Ståndet blifvit bestridd; men då Utskottets förslag är god känd t af Borgare-Ståndet, samt af Ridderskapet och Adeln och Preste-Ståndet lemnadt utan anmärkning, finnér Utskottet sig icke böra detsamma frångå. d) I afseende å Löne-staterne är inom Bonde-Ståndet anmärkt, att betydlig inskränkning inom de högre Befälsgradernc borde ega rum, hvarigenom aflöningskostnaderne kunde förminskas; men jemte det Utskottet finner denna fråga icke lämpligen kunna behandlas annorlunda, än i sammanhang med den plan för Sjöförsvaret, som här förut omförmules, anser Utskottet sig, af enahanda skäl, som uti föregående moment äro anförde, böra sin förra hemställan vidblifva, endast med det tillägg, alt serskildt lärer få ullöras den del af gemensamma anslaget, som, vid pröfning af Utskottets Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Löne-staterne för Stats-Departementens Expeditioner, kan för Sjöförsvars-Departementets Commando-Expedition varda anvisad t. e) I anledning af hvad Utskottet hemställt, i afseende å fördelning af det lill Flottans nybyggnad och underhåll anvisade anslag äfvensom exercis-anslaget, har hos Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet blifvit anmärkt, alt det icke vore lämpligt, att dylik Fördelning af Rikets Ständer bestämdes, utan alt densamma borde af Kongl. Maj:t, efter sig Företeende omständigheter, pröfvas; hvarjemte en Ledamot af Preste-Ståndet serskildt erinrat, att det icke vore tydligen utmärkt, huruvida de 185,000 R:dr, hvilka Utskottet föreslagit böra för Skärgårdsflottan afsättas, skulle innefatta hela anslaget för Stockholms och Götheborgs Stationer, för hvilka, enligt Utskottets uppgift, 118,000 R:dr blifvit år 1838 af nybyggnadsoch underhålls-medlen disponerade, eller ensamt de för underhåll, arbetsplan och matei ialier af sistnämnde summa använde anslag till förstnämnde belopp förhöjas.
Jag har aldrig frän detta rum yttrat någon sådan tanke och vet icke heller att någon talare, som uti diskussionen deltagit, någonsin uttalat en åsigt, sorn kunnat gifva Hr von Hartmansdorff rättighet till en sådan förmodan. Är det åter fråga om representationsförändring med bibehållande af 11. o. Ad., dä frågar jag: har icke Hr von Hartmansdorff sjelf förordat en sådan representationsförändring? Finnes det väl någon, som opponerat sig emot behofvet af förändring. Då jag icke känner alt 128 Den 15 Januari. någon sedan Fredenheims tid, hvilken ansåg 1720 års Reg.F. så förträfflig, att englarne icke kunde göra den bättre, påstått det vår Statsförfattning är ett mästerverk, tror jag icke eller alt någon linnes, som ju icke anser en representationsförändring önsklig, men härom har nu ej varit fråga, och den saken har ej att skaffa med det förevar, ämnet. Hr von Hartmansdorff har yttrat, att en härförare bör med hedersvärja eller dylikt belöna sina krigare, och han har dervid tillagt något, som jag anhåller att få anmärka, nemi. att ”härföraren annars skulle blifva öfvergifven af sin här”. Nu ber jag att R. o. Ad. måtte bemärka att denna liknelse påpekar en fruktan att, om motionen ej bifalles, skulle vi blifva öfvergifne af dem, som förut lemnat oss en hjelpsam hand. Slutligen har man frågat hvad följden skulle blifva, om man afslår den ifrägavar. motionen? Jag svarar ingen annan än den, alt R. o. Ad., som högt värderar Hr Fryxells förtjenster, anser hans nedlagda arbete vara upphöjt öfver R. o. Ad:s enskilda belöning, och hvilken vore väl den belöning, som skulle gifvas honom ? Jo! en medalj, som sednast för 30 år sedan utdelades och då lemnades åt en man, som reparerade Riddarhuset. Jag tror icke att någon jemförelse bör äga rum emellan den utmärkte häfdatecknaren, och reparatören — den slutsats, som deraf kunde dragas, tror jag ej vore smickrande för R. o. Ad.
Socker, Hampa, o. d., som icke i Tariffen äro med V. signerade, bör Kongl. Maj:ts och Rikets CommerceCollegium, eller det Embetsverk, som med de till handeln hörande ärender får närmaste befattning, hvarje qvartal, så väl af Svenska Consulerne infordra Pris Couranter, som ock af Mäklare i Stockholm och Götheborg, vid samma tid, inhemta under edspligt lemnade uppgifter på försäljningsprisen å partivis föryttrade utländska Varor. arn Af dessa hppgifter, jemte af Consulerne insända, i Svenska Banco-Sedlar uträknade Pris-Couranter, kommer sedermera af ofvannämnda Styrelseverk att uträknas och fastställas ett medelvärde till grund för den Tullprocent, som under påföljande året bör erläggas för alla de varor, för hvilka den kan på detta sätt bestämmas; hvarförutan samma Embetsverk äfven bör 172 TJnderdaniga Skrifve!ser., af Consulerne och mäklarne fordra Classificatiori å de varör, hvarå värdet kan sins emellan variera, såsom Caffe af olika slag, Virginia samt Maiylands Tobaksblader mm. 3:0 Men å alla sådane varor, hvilka finnas med bokstafven V. utmärkte, äfvensom de hvilka icke finnas i Tull-Tariffen nämnde, skall hvar och en, sorn sådane nngifver till förtullning, genast til!
Återremitterades, pa grund af deremot gjorda anmärkningar, Si&tsUtskottets Utlåtande, N:o 275, angående användande al den till Ädelfors Guldverk lydande egendom med tillhörigheter. S. I). Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets Utlåtande, N:o 273, i anledning äf Herr Biskopen Doctor TVallins motion om i)l iProt, Utdrag dm iS Onaber *§9g, anslag till Stockholms Stads Storkyrka, lii Preste-Standef, med ogillande af Utskottet® Utlåtande, för denna gång dervid bsro. S. D. Statssamt Allmänna BesvärsoeK Oeconotnie-Utskottens Utlåtande, N:o 71, i anledning af Herr Friherre TTrredes, Carl, motion om upphörande af Krigs-Goltegii befattning med Militise-Boställens utarrenderande samt Militias-Boställs-Cassans framgena förvaltning, blef, vid nu skedd förnyad föredrag® iBngi på grund af deremot gjorda anmärktalngar, till Utskotten aterremifteradt. S. D. Lades till Handlingarna, vid föt" nyad föredragning, Stats-Utskottets ytterligare Utlåtande, N:o sfig, i frågan angående af Marstrands Stad sökt ersättning för utgjord inqvartering, och N:o 274, svar på anmärkningar vid Be» tänkandet, N:o 96, i afseende på åtskilliga uti Riksgälds Contoirets räkenskaper hålane© j rade fordringar och tillgångar. S. D. Vid förnyad föredragning sf Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 284, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet, N:o 216, angående verkställd granskning a£ redogörelsen öfver 2 Utdrag deri 16 Octaber 182g. jag lag af det, i den underdåniga Skrifvelsen| af Utskottet, pag. 386, föreslagna tillägg, hvilket Ståndet ansåg böra förfalla.
R o - sén, d:r G. Nyström, fröknarna Theresa Geijer och Anna R o o s samt i stället för medicinalrådet D. Pontin, som undanbedt sig återval, fördelningslä- kare N. A. Edling. Styrelsesuppleanter blefvo fru A. Lybeck, fröken G. von Piomgren samt lifmedikus G. Westfelt. Till revisorer valdes fröknarna A. Fabricius och K. Wall samt till revisorssuppleanter fröknarna A. Dahlström och M. Silow. En ny rundmålning, framställande Pompejis förstöring genom Vesuvii utbrott år 79, förevisas från den 1 dennes i Panoramabyggnaden å Kaptensudden härstädes. Bilden erbjuder en mäktig och gripande effekt. Det brinnande berget Vesuvius i fonden o c h där nedanför den praktfulla staden vid randen af det blåa hafvet, öfver hvilken glödande lavastycken regna ned, framkallande brand och förstöring samt outsäglig fasa bland folket, hvilket skräckslaget flyr mot hafsstranden. Målningen är förträffligt utförd af den italienske målaren Castellane. Vid anordnandet af bilden härstädes — hvarvid till illusions vinnande användts en kombinering af pittoresk och plastisk framställning, i det föremålen i första planet, närmast åskådarne, äro utförda plastiskt samt bilda en i ett med denna gående fortsättning af själfva målningen — ha medverkat ingeniören F. Malmberg för byggnadsarbetena, arkitekten Rudolf Enblom för de perspektiviska konstruktionerna och dekorationsmålaren Carl Grabow för målningsarbetet, samtlige under öfverinseende af arkitekten Gustaf Wickman. Handarbetets Vänners vårutställning har under denna vecka pågått i föreningens lokal härstädes och utmärkt sig för samma konstnärliga smak o c h solida, vårdade arbete, hvilka städse varit föreningens främsta egenskaper och gjort den till föregångare för den textila konstslöjden i vårt land. I kompositionsritarnes led har i år inträdt en ny förmåga, förut känd på det rent konstnärliga området, artisten hr G.
1 delta afseende äro, utom den af Herr A. O. Wallenberg väckta och af Utskottet redan besvarade motion, att alla å Bankens fastighetslån inflytande inbetalningar måtte till kreditiv åt Filial-banker afses, förslag om beredande af ökade till gångar framställda af Herr Munck, Carl och af Herr C. C. Hörnstein, af den förre med 1,000,000 B:dr utöfver den i 182 § 4 mom. af Banko-reglementet för ändamålet anslagna summa, och af den sednare genom användande af Bankens vinstmedel för åren 1857, 1858 och 1859, äfvensom af ett belopp, motsvarande skillnaden mellan metalliska kassan och sedelstockens maximum; hvarjemte Herr C. G. Rydin hemställt, att för en tillämnad Filial-bank i Borås, med en tecknings-summa af 1,000,000 R:dr Riksmynt, måtte såsom försträckning af Riks-bankens medel anslås 750,000 R.dr samma mynt. Det sås«m försträckning åt Filial-banker, utan ändamål att ersätta upphörd privatbank, i 182 § 4 mom. af Banko-reglementet upptagna belopp, stort.2,300,000 R:dr Banko, är för närvarande sålunda disponeradt, att Såsom lån. Såsom kreditiv. Filial-banken i Gefle innehar 400,000: — 100,000: — i Christianstad „ 270,000: — 135,000: — i Blekinge „ 176,000: — 44,000: — i Skaraborgs län ,
Utskottet har icke, på sätt af Friherre CederströmJucob, blifvit yttradt, haft några hemliga skäl för sitt i förra Betänkandet gifne afstyrka ruis i frågan om sportlernes utbytande mot Charla Sigilla ta; och ehuruväl Utskottet funnit de yttrade betänkligheterna, dels om betydlig förhöjning, emot hvad hittills varit stadgadt, i Fullmagls-lösen för vissa tjenster, på sätt Comiterades förslag innehåller, och hvilket förslags vilkor och föreskrifter Kongl. Maj:t ansett böra, i sammanhang med sportlernes ulbytande, iakttagas, dels ock om möjligheten att stadga tillförlitlige conlroler i afseende på ersättningens rigtiga ingående, icke vara på ett fullt tillfredsställande sätt vederlagde, skulle Utskottet dock icke tvekat, atti denna punkt öfvergå till den yttrade motsatta åsigten, 0111 icke, efter hvad nu blifvit utredt, frågan om sjelfva löne-regleringen dermed stöde i oskiljaktigt sammanhang. Ty då, efter öfvervägande af hvad som blifvit närmare upplyst rörande Cancellie-personalens åligganden efter det nya organisations förslaget, Utskottet medgifver, alt den löne-nedsältning, Utskottet ifiågaställt, måhända icke i Protocolls-Secreterare och underlydande grader kan antagas lill grund för ny afiönings-slnt för Kongl. Maj:ts Csncellie, skulle ock af sportlernes ulbytande mot Charla Sigillata följa, att hvad sorn fattades mellan nuvarande tillgångar och de föreslagne nya lönerna mäste såsom ökadt statsanslag uppföras. Mot tillstyrkandet af ett sådant anslag, åtminstone för det närvarande, har åter förekommit; dels alt, vid efterseendet hvilka den begärda tillökningen skulle tillfalla^ 4« Stais-Utskottets Utlåtande N. o 214. det befunnits, huruledes Kongl.
Det förfaller mig högst besynnerligt, att höra den siste värde talaren yrka, det Bevilln.Utsk:s ledamöter borde gå kling hela staden, för att efterfråga, huru Utsk. skall bestämma tullvärdet på den eller den varan, som i tulltaxan förekommer. Visserligen vet jag att den värde talaren, då han var ledamot af Utsk., gjorde sig mycken möda i detta afseende vid sista riksdagen, men jag trodde att detta var som enskild man. Då nu denna knappfahrikalion, hvarom här är fråga, äfven fanns vid förra riksdagen, frågas hvarför förskaffade sig ej den värde ledamoten dä kännedom härom, samt meddelade sina åsigter för Utsk. Bevilln.Utsk. har sannerligen annat att göra, än att gå från den ena verkstaden till den andra för att få veta huru en knapp göres och hvad värde derå bör sältas. Utsk. har ej utgått från grundsatsen, alt nedtvinga något sant och verkligt värde, blott de orimliga, äfven då frågan är om knappar. Gr. Gyldenstolpe: Såvida jag rätt uppfattat Hr Lagerhjelms yttrande, så är Hr Printzensköld deremot fullkomligt ursäktad alt ej vid föreg:de riksdag hafva förskaffat sig kännedom om ifrägavar:de fabrikation; ty efter min uppfattning sade Hr Lagerhjelm att den uppstått sedan sista riksdagen, och alltså var det en ren omöjlighet för det förra Bevilln.Utsk. att såväl känna denna knappfahrikalion som att derefter rälta tullvärdet derå. Lika ursäktligt anser jag ock det nuvar:de Bevilln.Utsk. vara, att icke hafva känt till den fabrikation, hvarom Hr Lagerhjelm nu talat; ty Utsk. har i min tanka haft en ganska giltig aucloritet i detta fall, då det följt K. M:s propos. i afseende på lullvärdena.
Jag anser det sednare vara en kränkning af 77 § Regeringsformen, som bjuder att icke någon Kronans lägenhet får utan Rikets Ständers samtycke Kronan genom förpantning, gåfva eller på något annat sätt afhändas, och då berörda boställsupplåtelser för Staten medfört och årligen förorsakar stor förlust, i det att desamma, antingen i Kronans hus upptaga ett utrymme, som väl erfordrades lör utvidgningen af de gamla och tillkomsten af nya embetsverk, för hvilka sednare rum måste med stor kostnad i staden förhyras, eller ock föranleda dylika propositioner om lönetillökning för de Statsråder, som ej med dylika lägenheter kunnat hugnas, får jag vördsamt hemställa: att Rikets Ständer, hvilka lära vara oförhindrade att vid hvarje riksdag reglera ulgiftsstaten efter tillgångar och behof, måtte hos Kongl Maj;t anhålla, att han behagade tillse, det Kronans hus — Utrikes Statsministerns boställe undantaget, hvilket i anseende till hans representationsskyldighet inför utländska sändebuden torde böra bibehållas — varda uteslutande för Statens allmänna behof använda. Och lära Rikets Ständer, i sammanhang härmed, icke annorlunda reglera löneförmånerna för Herrar Statsråder, än för Rikets öfrige högre embetsman, nemligen sålunda, alt de, ulau alla hyresersältningar, endast komma i åtnjutande af de dem lagligen tillerkände lönebelopp. Denna min framställning är icke föranledd af någon öfverdrifven njugghet med Statens tillgångar, hvilka dock hvarken Regering eiler Ständer ega godtyckligt och till för Staten främmande behof använda: den är endast framkallad af de iakttagelser jag gjort öfver det trångmål, hvaruti Staten befinner sig, med hänseende till utrymmet för sina embetsverk. För omkring 20 år sedan, då i Kronans hus fanns större utrymme hegärde och erhöll af sina embetsbroder en af Statsrådets medlemmar tillstånd, all i ett sådant hus erhålla boställe. Efterhand meddelades flera en dylik rättighet, och när slutligen det befanns omöjligt, alt på sådant sätt borttaga utrymmet lör Statens angelägna behof och verk, förskaffade man de förut på sätt nämndt är gynnade Statsrådens betydliga hyresersältningar.
Att församlingen icke kan upplösas, om den ej gjort sådant missbruk af sin religionsöfning, att den derigenom stört samhällets lugn eller allmän förargelse åstadkommit, ligger uppenbart i Regerings-Formens 16 §, hvilken tydning man än i öfrigt deråt må gifva. Ett försök att särskildt i lag uppställa de fall, dä ifrågakomna rättighet må anses missbrukad, skulle säkerligen icke vara i församlingarnes intresse. Ty bland dessa fall borde väl då äfven upptagas öfverträdande af de i 1 § stadgade förbehåll, hvarigenom åter kunde hända att en församling borde upplösas, om den utom sin kyrka, bönehus eller kyrkogård förrättat det ringaste offentliga kyrkobruk, t. ex. anställt en procession några steg öfver en gata. — I öfrigt får Utskottet, som bibehållit denna § oförändrad, ytterligare erinra derom, att samvetsoch bekännelsefriheten är något helt annat än rättigheten att bilda församling. 1 4 § har Utskottet ej gjort annan förändring än den af meningen uppenbart påkallade, att i stället för ordet eller på tvänne ställen sätta samt och och. Några af de i denna § för främmande församlings föreståndare gifna föreskrifter skulle väl kunna synas hemfalla under den administrativa lagstiftningen. Men då föreskrift om tillsättande af en föreståndare måst i denna författning intagas, har Utskottet, lika med Kongl. Majit, funnit de allmännaste dragen af denna föreståndares skyldigheter jemväl böra här inflyta, så mycket hellre som krimiaelt ansvar för underlåtenhet att densamma uppfylla jemväl bort i §:n stadgas. Den förändring, Utskottet föreslagit i 5 §, är hufvudsakligen i enlighet med Herr Rosenqvists förslag. Ett sådant förbud för främmande församlingar att hålla sin gudstjenst inom slutna dörrar bör ej kännas mer tryckande för dem, än bruket hös de Svenska församlingarna att öppna sina dörrar för en hvar kännes tryckande för dessa; men denna anordning, tillika vittnande om en viss liberalitet å både Statens och de 28 Lag-Utskottets Betänkande N:o 2/. dissenterandes sida, bidrager äfven till bättre kontroll öfver dessa. Och en kontroll af hela allmänheten har mindre utseende af misstänksamhet än en i lag föreskrifven särskild kontroll af polismyndighet.
Här nedan följer nu den till modeplanscherna erforderliga texten. Den prydes med ett silkesbroderi i silfver och mörkgrönt. Kanterna äro af samma slags materiel som den japanska spetsslöjan, hvilken är smakfullt anordnad på hattens högra Den släta kjortelvaden är af brokad. Den förlängda paniern, som på högra sidan fästes med en bukett orangeblommor, utgöres af hvit silkesottoman; likaså det långa släpet samt lifvet, hvilket senare garneras med en spetsformig framoch ryggisättning af brokad. D e långa ärmarne förses med öfverensstämmande isättning. Underkjolen förfärdigas af hvit nansock, det nedre garnityret af smala veck och breda spetsar. Turnyren består af fem volanger. Trenne stålfjedrar anbringas under de tre öfre volangerna, hvilka hufvudsakligen tjena till att föra ut släpet. (Se mönsterbilagan!) sida. Till venster en plymagraff. D e långa hakbanden af grön surah viras om halsen och knytas baktill i en rik rosett. Jan. Denna kappa är förfärdigad af ett slags tvåfärgadt grått med silke genomväfdt fantasityg och försedd med uppfästad bakvåd. Kappans högra sida knäppes omärkligt med hakar på venster sida, der fyra stora knappar anbringats. Härvid uppveckas den högra vaden lätt, bakåt något rikare; up fästningen döljes med ett snörmakeri. Den hjertformiga urringningen lemnar en isättning af randig silkesplysch synlig, hvaraf äfven underklädningen är gjord. Ryggstyckets isättning, den breda kragen jemte ärmuppslagen bestå af slät, grå silkesplysch. Se för öfrigt mönsterbilagan! Kappan framställes här af spräckligt beigefärgadt kläde med garnityr af astrakan. Snörmakerierna äro hållna i svart och guld. Kragen, den med beigefärgadt siden fodrade kapuschongen, fieklocken samt ärmuppslagen äro likaledes af astrakan, såväl som den till drägten hörande baretten, hvilken prydes med en guldfärgad fjäderpenna.