Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Törne hade ej synts till mer offentliggjorts i bokform, torde stycket numera än en gång s o m hastigast sedan den där aftonen, vara väl bekant för en stor del af våra läsarins o m börjat så hett och slutat så vänskapligt. nor. Berger hade varit tidigt uppe och målat oför^ Stycket betydande ej s å litet delvis kan ningar att måhända åskådare. har m å n g a ställen, s o m äro skrifna m e d scenisk talang, m e n förefaller onekligen konstrueradt och overkligt, hviket dock bero på, att m a n här saknar förutsättfullt sentera den bild det upprullar — finnas dessa förutsättningar h o s norska trutet i solgas.set hela förmiddagen. Fram mot middagen började han m e d ens känna sig s å besynnerligt m o d l ö s och trött. Det var, s o m skulle hans arm helt plötsligt förlamats — h a n m å l a d e några drag, så lät han den helt tungt sjunka ned i knäet och försjönk i d r ö m m a r; så spratt han åter upp, gjorde ä n n u ett par försök att arbeta, m e n nej, det var s o m förhexadt, h o n o m syntes, Emellertid väckte flere scener mycken munters o m stode någon bakom och drog h o n o m i arhet, och efter tredje akten skördade trenne af hufvudrollenas innhafvare, hrr Palme, Hillberg och m e n, så snart han lyfte den m o t taflan. En gång kände h a n det så tydligt, att han hastigt vände Rydgren synnerligen lifligt bifall. sig o m för att få sikte på den efterhängsne. InHufvudintresset knöt sig emellertid, s o m naturE j ett lif, så långt han kunde se, utom boligt var, v i d fru Hennings framställning af A n n a gen, finken, s o m satt på stättan och sjöng. Den stora Hjelm.
Btsv. o. Qec.U[si.Bet.N:o5i. 7 i4:o. af Eric Ersson från Stockholms Län ; i5:o af Andreas Johansson från Götheborgs. och Bohus Län; med hvilken Paul Jonsson från Christianstads Län sig förenat; 16:0. af Nils Håkansson från Kronobergs Län; 17:0. af Tufve Larsson från Christianstads Län; 18:0. af Eric Paulsson från Elfsborgs Län; 19:0. af Carl Gustaf Bohlander från Stora Kopparbergs Län; i anledning af hvars Memorial sig utlåtit : Nils Månsson från Malmöhus Län; och Eric Pehrsson från Gefleborgs Län i samt ao;o. af A, Brisman från Skaraborgs L än. Dessa Motioner och Anföranden, hvilka blifvit, dels till Lagsamt dels till Allmänna Besvärsoch Oeconojmie-Utskotten gemensamt, och dels endast till ettdera af dessa Utskott remitterade, hafva Utskotten ansett böra i ett sammanhang behandlas, och fördenskull i gemensamt öfvervägande tagit; och som, vid granskning af Motionerne, de befunnits innehålla, till större delen, likartade anmärkningar, åsyftande ändringar och rättelser eller tillägg uti högstberörde Nådiga Stadga och 8 Lag’ »arnt Allm. Be tv.o. Otc. Ulsk. Bei. N;o 544 Kungörelse, så hafva Utskotten trott sig böra, till undvikande af vidlyftighet utan ändamål, inen under sorgfälligt iakttagande af nödig fullständighet, framställa och besvara alla anmärkningarne, uppfattade under följande hufYud-momenl: Varandes anmärkt och yrkadt: Vid Lego-Staclgan i allmänhet'.
Jernvägs-anläggningar, i anledning af väckta motioner dels om fortsättande af arbeten å redan påbörjade stambanor, dels om anläggning af nya sådana banor, dels ock om anvisande af stats-bidrag för enskilda jernvägs-anläggningar: R. V. 296, 344, 354, A. 369, 373, 374, 388, 389, 390, 392, 398, B. 540, 543, A. 543, E. 637. Jernvägs-anläggningen mellan Gellivara malmfält och Luleå eif, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående kostnadsfri upplåtelse af kronomark för nämnde jernvägs-anläggning: B. IV. 96, 190, 292, A. 292. Jernvägs-arbeten, i anledning af vackt motion om sådan anordning vid fördelningen af 1866 års anslag till dylika arbeten, att norra stambanan ma kunna skyndsamt fullbordas och för trafik öppnas: B I. 185, 464, A. 464- Jernvägs-byggnader, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om anslag till sådana och till rörelse-materiel å redan anlagda stambanor: B. III. 130, 201, 266, A. 267, 357; B. IV. 272, 361; V. 36, A. 37, E. 427. Jernvägs-lönden, orri dess förstärkning medelst inhemsk kredit; motion af Herr Carl Gustaf Danckwardt: se Motioner. Jernvägs materiel, i anledning af väckta motioner om åstadkommande och användande af Svensk sådan: B. IV. 210, 360; V. 33, A. 33. Jerrivägs-skerior, om anslag för åstadkommande af tillverkning utaf sådana inom riket; motion af Herr Carl Gustaf Danckwardt: se Motioner.
Med gillande af Utskottets åsigt remitterade Ståndet omförmälda Kongl. Proposition till Lag-Utskottet S. D. Vid förnyad föredragning af Banko-Utskoltets Berättelse, M 3, angående verkställd undersökning och granskning af Bankoverkets tillstånd, styrelse och förvaltning, godkände Ståndet allt hvad Utskottet i denna berättelse yttrat och hemställt, utom hvad angår dels § 9, som ansågs ej till någon åtgärd föranleda, dels ock 11, 13, 14 och 15, hvilka lades till haudlingarne. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogs Konstitutions-Utskottets Memorial JVs 3, med uppgift å hvilande Förslag till ändringar i Grundlagame; dervid af Usta punkten, om ändringar i åtskilliga Grundlagsparagrafer, nemligen lil § Regeringsformen, §§ 17, 77 och 78 Riksdugs-ordningen, samt § 1, mom. 8, 9 och 10, § 3, morn 1. 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 och 13; § 4, mom. 9 och § 5, mom. 15 och 16 Tryckfrihetsförordningen, Ståndet afslog de föreslagna ändringarne i Regeringsformen och Riksdags-orduingen, men biföll hvad desamma rörde Tryckfrihetsförordningen. 2:dra punkten, om den ändring i 18 § Riksdags-ordningen, alt Mosaiske trosbekännare må erhålla rättighet att deltaga i riksdagsmannaval, afslogs; hvaremot 3:dje punkten, om ändring i 1 § 11 mom. Tryckfrihetsförordningen, an gående boktryckares åliggande att aflemna friexemplar af tryckta arbeten; 4:de punkten, om ändringar i 1 § 12 mom. samt 4 § 11 morn Tryckfrihetsförordningen, i fråga om anmälan hos Justitie-Statsministern af bokhan dels idkande, m. m,; samt 5:te punkten, om ändring i 4 § 10 och 11 morn.
Uti ett till Bonde-Ståndet ingifvet memorial, som till Stats-Utskottet blifvit remitteradt, har Riksdagsfullmägtigen Lars Pehrsson ifrån Westerås Län anfört, att då kruttillverkningen i Sverige, så väl sorn i' andra Länder, blifvit Styrelsemagten förbehållen af skäl, som helt och hållet utesluta ali fordran på vinst, och Kongl. Majit derföre, genom Nådigt Bref till Kongl. Bergs-Collegium den i5 October 1770, försäkrat Bergslager ne, att de allt framgent skulle undfå bergsprängnings-krutet för hvad det i clet nogaste kostar; så och ehuru på det krut, som Kronan behöfver, jemte förbättrandet deraf, alla kostnader rätteligen böra läggas, hade priset å bergsprängnings-krutet under de senare \ åren, fastän ingen förändring egt rum, hvarken uti rudimaterier, salpeter, svafvel och kpl, eller uti sjelfva krutets godhet, likafullt blifvit ökadt med 2 R:dr årligen eller tillhopa 8 Bihang till 11. St. A'de Sami. i:sta Afd. ‘ Jfc 24 '.de Häftet. R:dr centnern, och derigenom detta slag af krut fått vidkännas en origtig fördelning af Statens kostnader för krutbrukens vidmagthällande och dess enskilda tillverkning. Och sorn det ofelbart vore för bergshushållningen, Oell följaktligen äfven för Svenska Samhället, af högsta nödvändighet, att merberörde krutsort erhölles för det lägsta möjliga pris, helst det vöre en känd sak, att, om tillverkningen dei’af uppjåtes åt enskild omtanka, priset skulle blifva lindrigare, än Kronans nu fastställde; så syntes bergverksnäringens idkare vara berättigade till den önskan, att bergskrutet, antingen måtte betydligen nedsättas i pris, eller ock tillverkningen deraf lemnäs fri. Af dessa skäl har Motionairen hemställt, det R.
Jag tror alt jag lättare skulle bli upfattad af R. o. Ad., om jag säger, att jag hufvudsakligen klandrar det, att sedan man en gång antagit att landets sjöförsvar skulle vara bygdt på en linieflotta, man icke har nog redbarhet — jag vet icke något bättre ord, men väl något sämre — att icke öppet uplysa om alla de kostnader, som erfordras för anskaffandet af krigsmachiner af de modeller, som alla andra nationers erfarenhet visat vara nödvändige och hvad de kosta att underhålla. Man finner lämpligare att utan 150 1) c d 19 April f. m. upgörande af en sådan plau lappa på det gamla och man går (it|^^| och med så långt i sin lappningshåg, alt i samma handlingar, de^^| man vill bevisa nödvändigheten af ett sådant salt att gå till vägaj^H uttrycker man sjelf den tanken att om några år härefter skall denH nuvande materielen, på hvilken man använder så stora summor^^B vara obrukbar. Vi äro nu upmanade att använda Statens medel på^B fartyg, hvilka efter 10 å 12 års förlopp icke anses mera kunna tjena i anseende till sin ålder. Vi äro äfven upmanade alt använda penningar på fartyg, bygde efter modeller, som för 70 år sedan begagnades. Jag behöfver icke vädja till de Hrr af Svenska flottan, som här äro nämnde, utan jag vädjar till hvarje ledamot af detta Stånd, till hvarje Svensk medborgare, huruvida det kan vara meningen att få någon att tro, det ens ett enda af våra nuvande linieskepp verkligen förtjenar att sättas i bredd med andra nationers. Denna öfvertygelse kommer snart att uttala sig, men jag anser att det borde hafva skett ett år tidigare. Jag hade hoppats att de medel, som nu blifvit begärde och som för det afsedda ändamålet" äro mycket för små, hade kunnat blifva så använda att man icke efter 10 års förlopp måste erkänna att de blifvit bortkastade. t Jag vill icke ensamt hemta stöd för min öfvertygelse af den kännedom jag kan ega, utan torde det tillåtas mig åberopa andra kompetenla domares åsigter.
St. underdån. Skrifv. N;o 143. 55 Nettelbladt, Carl Casper, från Stockholms län, Motion N:o 117, om andrine uti 9 kap. 1 § Ärfda-balken, i fråga om rättighet för sterbhusdelegare i stad att sjeifve utse bouppteckningsförrättare. 18 och Mern. N:o 24. R. St. underdån. Skrifv. N:o 34. Motion N:o 388, om närmare bestämningar i gällande resereglemente, i den syftning, att icke någon uifi erhålla ersättning för andra fortskaffningsmedel, än som han verkligen begagnat. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 64. Motion N:o 389, om upphäfvande af gällande föreskrifter i fråga om sältet att försälja utmätt fast egendom, och sådan egendoms försäljande endast genom s. k. uppslag. Motion N:o 390, om underdånig framställning hos Kongl. Maj:t, det Kronans hus, med undantag af Utrikes Statsministerns boställe, måtte användas uteslutande för Statens allmänna behof. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 104. Motion N:o 391, om bestämmande af böter, hvartill den gör sig för fallen, hvilken i arbete emottager främmande person, som ej är försedd med husbondes, prests eller ordförandes i kommunalstyrelse betyg att han är till arbete ledig. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk. Betänk. Nilsson, om skade-ersältning af allmänna medel till Klockaren J. Nilsson i Anderstorp för liden förlust vid vägomläggning förbi den s. k. Rindboliden. Motion N:o 79. Stats-Utsk. Utlåt. NHSSOII, Håkan, från Christianstads län, Motion N:o 34, om utsträckning af skyldighet att deltaga i byggandet af tingshus och häradshäkten. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 12 och Mein.
Hypotheks-Förskrifningarne äro befriade från Chartering; de behöfva ej bevakas i concourser, eller anmälas vid års proclamata; de kunna ej uppsägas på korrtare lid än 5 år å nå - Statsoch BancoUts&ottens Utlåtanden. crxkxv någondera sidan. Fastigheten häftar alltid för skulden, utan afseende på egaren. Från Gravatloner kan Fastigheten, utom nämnde uppsägning, befrias på sätt och i den ordning 13 och derpå följande §. §. innehålla. Anm. Kär Staten vill biträda, tyckes det gom Staten kan efterskänka Stämpel-afgiften. Det säger sig sjelft, att, genom en särskild Lag, Förskrifningaine böra frikallas från bevakningar och förnyelse. 4 §• Ofver Hypothek-Förskrifningarns hålles <ett särskildt Inteckhings-Protojpoll; dock bör uti allmänna Intecknings-Protocollet anmärkas Summan, sorn för Hypothek-lnrättningens räkning uti hvarje Fastighet är intecknad. 5 §• Hypothek - forskrifningarne, jemte öfrige dertill hörände säkerhets - handlingar , såsom Gravatrons-bevis, om förmynderskap fia. m. ingifvas till Riksgälds-Contoiret, och sedan documenten blifvit derstädes granskade och godkände, undfår Låntagaren, enligt dess egen requisitum, en eller flere Riksgälds-Gontoirets Obligationer, ställde på ett års, genom allmänna Tidningarne , skedd uppsägning, och löpande med 4§ procents ränta, som en gång hvarje år betalas. Bihang titt Riis-Stänäens Proh Igij 6'.te Samt. Bilag, till Mim. N:o 20. cx.xxxvx Stats-oth Banto-Utskottens Utlätandenl Till desse Obligationer nyttjas ett sådant formulair, som utmärker att de äro HypotheksObligationer, dock utan att namnet på någon egendom utsattes, emedan hela massan af de intecknade fötskrifningarne utgöra en gemensam säkerhet för samteliga Obligationerrie.
Reg.- F., och derjemte lillkännagifvit mig ämna i annan väg väcka nämnde fråga, ser jag ej, huru jag grundlagsenligt kan betagas min rätt alt få till BancoUtsk. meddelade de åsigter, Sorn innefattas i min motion, och hvilka, utan en enda bokstafs förändring i grundlagen, kunna, derest de godkännas, 23a Den i3 Mars f. m. i reglementarisk form communiceras Bancostyrelsen till efterrättelse. Innan jag upptager till besvarande de ytterligare anmärkningar, som blifvit framställda mot min motion, anhåller jag att genom Hr Gr. o. Landtnäs proposition till R. o. Ad. få blifva förvissad, att jag icke förnärmas i min yttranderätt och att min motion äger egenskap att kunna remitteras. Frih. Boye: Jag kan ej förmå inig, att så straxt öfvergifva min mening i afseende å formfrågan. Jag får dock på förhand förklara, att jag skall vara nöjd med det förklarande, Hr Gr. o. Landtm, behagar meddela; men jag anselmina åsigter icke vederlagda. Bland de skäl, man anfört för actieägares intagande i Banken, förekommer liufvudsakl. det, att Banken skulle komma att innebära en större säkerhet derigenom, attactieägarne korame att stå under allmänna lagen. Gud skall veta, att detta skäl förefaller mig jemmerligt svagt. Jag har förut sagt, att jag ej kan begripa, huru man skall få rätt på actieägaren, när Banken behöfver honom; och man torde likväl medgifva, att man måste få rätt på honom, om han skall kunna tvingas att betala. Ett annat skäl, som blifvit anfördt, är det, att Bankens fond genom det föreslagna inträdandet skulle förstärkas; men om man antager, hvad Frih. Cederström påstått, att motionären ej begärt del i Bankens styrelse, så följer deraf, att actieägarne ej kunde anses skyldiga att ansvara för sedlar, som utan deras hörande blifvit utgifna, och hvilka de således icke förbundit sig att godkänna. Jag åsyftar reda i begreppet, då det deremot vill synas, som man å andra sidan endast söker intrassla det.
Skrifvelse N:o 201. telse» fästa sådana vilkor, hvarigenom Kronans rätt till de för densamma hehöfliga plaiser förbehålles, och dels att E. K. M:l, såväl i afseende å de till domkyrkan nu anslagna inkomsters framtida bibehållande vid det alsedda ändamålet, som ock beträffande ordnandet och ainändandet af de tomter och lägenheter, som torde varda af domkyrkan till Calmar stad öfverlåtna, tähktes meddela sådana föreskrifter, som E. K. M:t kan finna lämpliga och ändamålsenliga. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 3 Februari 1858. j¥:o fO¥. Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den 3 o. 6 Febr. 1888. Presle-slåndet den 10 Borgare-ståndet den lo Bonde-ståndet den lä Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ett län till GefleDala jernvägs aktie-bolag. (Stats-Llsk:s Uthde N:o 174.) S. A. K. Vid sednaste riksdag beviljade Rikets Ständer för anläggandet af jernväg mellan städerna Gefle och Fahlun ett Ian å 1,600,000 R:dr Banko, motsvarande delar utaf den beräknade kostnadssumman, hvilket län skulle lå uppbäras af det bolag, sorn lör utförande af denna jernvägsanläggning bildades och genom skeende aktieteckning ä samma belopp, som den beviljade fånesumman, förband sig att utaf egna mede! tillskjuta hvad utöfver det af staten erhållna länet erfodrades för jernvägens och dertill hörande anläggningars fullbordande samt all erforderlig transporl-materiels anskaffning; dock att, Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skri/velse N:o 207.
Den fråga, som deremot vill blifva svår att lösa, är den, huruvida de fördelar, som tryckfriheten har att erbjuda, äro af större vigt, än att de böra vika för dessa oundgängliga olägenheter. Att öfver denna fråga reflektera kan man icke såsom samhällsmedlem och tänkande afhålla sig; men till hvilka slutsatser man derigenom än kommer; så är man dock derföre icke befriad från skyldigheten att lyda den tryckfrihetslag, under hvilken man lefver; och man får ej heller förbise den stora skillnaden imellan frågan om tryckfrihetens införande, der hon ännu icke finnes, helst om hon der ej heller eftersträfvas, och frågan om de verkningar, som måste uppstå af hennes upphäfvande, der hon redan finnes. Att dessa verkningar ej kunna blifva goda, det följer af sjelfva det menskliga kunskapsbegärets beskaffenhet. Så snart detta en gång vaknat, låter det icke tillfredsställa sig med annat än kunskap. Det löfte, man en gång gifvit om denna tillfredsställelse, måste hållas, vid äfventyr, att begäret urartar i otå lighet och misstankar. Det må afspisas med hvilka skäl och anledningar som helst dertill, att den förut medgifna rättigheten till inhämtande af sanningar och allt menskligt vetande skall upphöra; så bringas det dock aldrig att glömma, att bland det vetande, som sålunda uppoffras, äfven mycken sanning måste gå förlorad. Ofver denna förlust kan man ej anse siri klagan obefogad; och den skada, som det falska vetandet medförer, urskiljer man icke. Ett allmänt missnöje hos de läsande kan således icke undvikas, och låter icke dämpa sig genom några argumenter till bevisande af tryckfrihetens mera skadande än gagnande verkningar. Den upplyste må fatta dessa argumenter och finna dem huru öfvertygande som helst, så skola de dock för den vanliga läsaren aldrig blifva annat än sofismer, hvarmed man vill utestänga honom från sanning och upplysning, och han skall om bevekelsegrunden dertill aldrig göra sig annat begrepp, än att det är elaka och förtryckande afsigter, som man dermed vill befrämja.
D. Profefloren Dockor blarlingskon nxpläste ett sä lydande anförande till Protokollet: Dä till siu liz öst werläggniug frägan förekommer om pästadda indragningar af Collegier,Puvlique Inrättningar, Ämbeten och siere andra Ämbetsmanna Corpfer m. m. torde Höglofliga Stats-Utstottet tillåta mig att deröfwer aflemna mitt utlätanoe. Till undwikande af widlyftighet ingär jag nu icke, i nägon Historist jämnförelse emellan Rikets belägenhet 1718, 1719, ^720 och 1721 samt 1809 icke heller i bewisligheten att Riket nu har. flera och större tillgängar an 1721; Att luxe och säfanga utsugit Nationens gamla alfwarsamhet och energie och derunder ökat icke allenast behofwen utan ock det än mer fördärfwade tycket att alltid behöfwa: att wär wanmagt akt indraga Luxen och fåfängan, leder vff till den i min tanka förtwrflade frestelsen att yrka indragningar, af^ fadane gamla Inrättningar; igenom hwilka Riket bäde warit lysande och, wiv olyckligare belägenhet annu, haft styrka att ater resa sig ur gruset. Jag gär genast kill hufwudfrägan och gör still, nåd emellan de Collegier, Publique Inrättningar, Äm - IZ4 Den 4 November. Ämbeten och Änwetsmanna Crpftr, som grunda sig pä ben ganlla organisinion, och dem som i sednare tider tillskapade blifwit! De förra hafwa genom Sec!er bewisadl ej mindre sin nödwändighet, styrka och nytkige werkfamhet, an en sadan sina <Stiftares wishct, hwitken wi ej mä tana ost före akt öfwerträffa. De utgöra ett helt i Rikskroppens lif och rörelse : att förändra eller borttaga flere eller färre delar Leri, ar detsamma som att ge honom en omanlig rigkning och waklande gang.
Begära 6 Lag-UtskotteU Utlåtande IS:o 61. de trolofvade att äktenskapet skall med vigsel bekräftas, må det af evangeli k luthersk prest kunna ske, sedan protokollsutdrag öfver äktenskapsaltalet blifvit föreledl; och för rättas vigseln eller svenska kyrkans ritual. § to. Barn af föräldrar, som icke tillhöra tillåtet religionssamfund, skola uppfostras i den rena evangeliska läran, så framt ej Kongl. Majit på båda föräldrarnes gemensamma anhållan finner för godt alt tillåta dem uppfostras i den troslära, till hulken en dissenter-konvenlikel sig bekänner. Tillhör endera makan erkändt religions-samfund, må barnen, om ej annat äktenskapsaftal mellan föräldrarne egt rum, i den troslära uppfostras. § II. Böter, som i denna författning finnas stadgade, beräknas i Riksmynt och skola fördelas till hälften emellan åklagaren och församlingens fattiga. Saknar den böt fal Ide tillgång (ill böterna, skida de förvandlas efter samma grunder, som gälla för förvand ling af böter enligt Ulsöknings-Balken. Mål angående öfverträdelse af denna författning skola, med undantag af åtal emot prest för embetsfel, npptagas och afdömas af allmän under-rätt. samt dess utslag, i händelse den för brott emot 2 eller 3 § tilltalade varder ät saken fälld, Hofrätts pröfning underställas. § 13. Hvad i denna författning stadgas, gälle ej till rubbning af bestämmelse, som i grundlag gifven är.” Inom Bonde-ståndei synes man emellertid anse, det ordnandet af dissenters’ förhållanden ej för närvarande bör komma i fråga. Sä vidt förbandlingarne utmärka, har nemligen detta Stånds pluralitet förenat sig derom, att med landsförvisnings straffets borttagande uti nu i I rägas t allde fall för alla andra än fremlingar, hvilka här( försöka att förleda till affall frän .Svenska kyrkan, hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla det mätte, vid nästa riksdag, Nådig proposition aflåtas med förslag till föreskrifter huru förhållas skall med dem, som öfvergå från nämnde kyrkas bekännelse till annan troslära.
De tio ofvan antydda vakanserna böra icke tillsättas förrän framdeles, i den mån behofvet det kräfver, och böra under tiden de indragna lönerna med tillhörande inqvarteringspenningar, uppgående till 19,400 rdr, inom hufvudtiteln reserveras med förbindelse att, sedan den föreslagna organisationen till fullo blifvit utförd, derefter hvarje år till Riksgäldskontoret aflemnas hvad af nämnde summa under årets lopp icke behöft för det afsedda ändamålet användas. Två tredjedelar af lönen böra anses såsom fast lön och en tredjedel såsom tjeiistgöriugspenningar, hvilka sednare innehållas, när officer åtnjuter semester, eller permission utöfver en månad, hvarvid dock undantag eger rum, när permission erhålles till utländsk krigstjenst. Inquarteringspenningarne böra utbekommas under all kommendering, men indragas vid permittering, som fortfar utöfver ett halft år, älvensom när statens boställe begagnas. Under tjenstgöring i hufvudstaden bör samma inqvartering erhållas som vid Skärgårdsartilleriet. 10m. Nedannämnde löneförmåner böra tilldelas Skärgårds-artilleriets befälsper sonal; - Lön. Inquartering. R:dr. R:dr. R:dr. R:dr. 1 Konteramiral eller Generalmajor 6,000 750 3 Öfvers tar å 4,800 Summa 181,100 21,675 | Stationsbefälhafare vid Skärgårdsartilleriet, om af lägre grad än Konteramiral, skulle hafva så stor tillökning i det för Stockholms station nu beviljade Stationsbefälhafvarearfvodet, att hans inkomster blefve lika med hvad en Konteramiral erhölle uti denna befattning. Bih. till R. St. N:o 4 till Kongl. Majda Nåd. Prop. N:o 1. om Statsverket 1865.
Härvid hafva yttranden blifvit afgifne utaf Herrar Falley, C, de Mare', B., Lagergren, P. J., Berg, A., Fcenander, Tlu, och Kock, C. J. Af Herr Almgren, K. A., som, vid det förhållande, att under de senare åren importen af utländska manufacturvaror varit i oupphörligt stigande till stor mehn för den inhemska industrien, dertill, enligt hvad erfarenheten visat, dels en mindre tydlig redaction på åtskillige ställen i tulltaxan, dels alltför låga tullafgifter på flere artiklar varit vållande, an - Bevillnings-Utskottets Betänkandej IV.-o 12. sett. rättelser härutinnan nu vara af högsta behof påkallade och i sådant afseende föreslagit, angående artikeln Paraplyer och Parasoller, att då en inconsequens låge deri, att till införsel tillåta färdiggjorda varor af sådane väfnader, som voro till införsel förbudne, endast med till införsel lofgifne tyger klädde paraplyer måtte kunna införas, och, utan skillnad å Paraplyer och Parasoller, tullen bestämmas till visst belopp per stycke, samt redactionen alltså blifva följande: ”Paraplyer af till införsel tillåtna väfnader: „ Sidenefter 8 R:dr värde, tull 2 R:dr.