Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Enligt denna Utredningsplan sytte9, aom skulle CanalVerket med alla dess tillhörigheter återfalla till Bolaget, sedan Banquen fått utlÖsen för Panten, äfvensom CanalVerket slipper Räntebetalning för Creditivet 45,000 R:dr, samt dess skuld till Disconten 1,100,000 försvinner sedan Liqviden skett, utan att den kommit i beräkning, och detta allt på bekostnad af Creditorernes Egendom. 7:0 Att , då Gäidenåreme i Malmö och CanalDisconterne beviljas 5 års tid till inbetalning medelst 10 omsättningar, måste Gä ide* närerne i Götheborgs Discont, innom hälften af denna tid, göra reda för sig; 0m Götheborgs Discont är i brillantare omständigheter, än de andra , så kunna likväl dess Gäldvnärer vara i lika stor förlägenhet, sorn andra; likt* tätt synes således icke böra förnekas dem. Uppå de skäl jag ou anfort, anhållet jas Ridd, 0. Ad, Prot,ly% g, ii. Affi, lfa Den 17 MaVtii, e. m. om Återremiss af Utskottets Betänkande* samt Uppgörande af en annan Plan , enlig med Lagen* och med afseende på hvar Och ens rättmätiga ktaf af rättvisa, samt utan betraktande af enskilta Considerationer; och får jag härvid tillägga * att jag ingalunda med Herr Hulphers kan deruti instämma* att Götha CäualsDirfection fullgjort sina åligganden öfver Och icke under; det är visst* att de vid Revisionerna fått smickrande intyg om nit, drift Och skicklighet* men man har af hvad söm Ländt med Malmö Discont fått skälig anledning misstro de loford*
Ank. till Exp.-Utsk. den 28 Mars 1848, kl. lif. m. Utlåtande, i anledning af föreslagen försäljning af en mängd i Riksgälds-konturet förvarade äldre räkenskaper. (Rgs. Afd.) Med åberopad anledning af kommissariatets derom gjorda framställning, hafva fullmägtigen i Riksgälds-kontoret hos Stats-utskottet anhållit om tillåtelse till försäljning å offentlig auktion af ett större antal räkenskapsBih. till R. St, Prof. 1847 # 1848. 4 Sami. 1 Åfd. 31 Uäft. 2 10 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 116. böcker och andra handlingar, rörande dels Riksgälds-kontorets fordna kredit-, sedeloch depositionsrörelse och dels. f. d. general assistanskontoret samt Kongl, nummer lotteri-inrättningen, hvilka räkenskapers och handlingars fortsatta förevarande, enligt hvad fullmägtige vid granskningen' af deröfver upprättade förteckningar funnit, icke vidare erfordrades eller kunde vara af någon framtida nytta; anmälande fullmäktige derjemte, att de böcker och räkenskaper, som, för framdeles möjligen ifrågakommande upplysningar angående förenämnde inrättningar, kunde behöfvas, blifvit undantagna från dem, hvilkas försäljning nu föreslagits; hvadan desamma komme att fortfarande i Riksgäldskontoret förvaras.
Jag kan således icke annat än för min del skatta en profession i Fysiologi lika mycket af behofvet påkallad för skolan i Stockholm, som för Universitets-fakulterna, om jag äfven icke under nuv:de Den 1 December f. m. 77 obestämda tillstånd vid läroverken, anser mig böra speeielt föreslå dess inrättande härstädes. »I hög grad af behofvet påkalladt» hafva komiterade ansett inrättandet i Stockholm af en ny profession i Medicinsk och en i Kirurgisk klinik. De äro oell hafva länge varit nödvändiga, så framt den mediko-kirurgiska undervisningen härstädes skall hela året om oafbrutet fortgå, hvilket den ock bör göra, på det att de unga läkarnes undervisning icke må till deras skada fördröjas. De studerande hafva länge, och med skäl, klagat öfver skeende afbrott, och lärarne vid Institutet hafva sökt hjelpa saken så godt de kunnat. Behofvet af dubbla Lärareplatsers inrättande är således klart, men i anseende dertill, att begge nuv:de Professioner i dessa ämnen ega Adjunkter, och då desse, genom LazaretlsDirektionens väl beräknade frikostighet, äro anstälde såsom biträdande Öfverläkare vid SeraphimerOrdens Lazarettet, torde skäl icke vara att för närvrde påyrka de if'rågav:de Professionernas inrättande. Såsom »oundgängligen nödvändiga», antingen komiterades hufvudförslag eller interimsförslag antages. äro de nya Lärare-befattningarne i Paediatrik och Psykiatri af komiterade erkända. Beträffande den förra, eller Adjunkturen i Paediatrik, så stöder sig nödvändigheten at dess inrättande på följande skäl: —• Vigten af kliniskt specialstudium i Barnsjukdomarna är allmänt, och äfven af K. St:r särskilt erkänd, då de inrättat härvarande Profession i Paediatrisk klinik, och jag vågar tro att nyttan af densamma redan i ganska vidsträckt mån visat sig.
N:o 34 framlagda författningsförslag förekommande orden »hvartill mera än vanlig egorymd hörer» skola bibehållas, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, beslutar R. o. Ad. att dessa ord skola från §:n uteslutas.» Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 16. Härefter förmälte Hr Gr. o. Landtm., att Hr von Koch jemväl hade föreslagit, att orden »som har att frågan, jemte sitt yttrande deröfver, Kammar-Colhii pröfning underställa; egande Kammar-Coll.» skulle utbytas emot orden »som eger»; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. på bifall till Utsk:ts förslag i denna del, och, då dervid svarades många ja jemte några nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. §§ 3, 6, 11 och 14, samt ingressen. Biföllos. R. o. Ad. åtskiljdes kl. J 12 e. m. In fidem, O. Brakel. Fredagen den 6 November 1863. Plenum kl. 2 e. m. Justerades 2 prot.-utdrag för den 4 dennes. Anmäldes och bordlädes Stats-Utsk:ts Mem:r och Utlåtm: N:o 211, i ani. af erhållen återremiss å 26:te punkten af Stats-Utsk:ts Utlåt. N:o 100, angide utgifterna under riksstatens sjunde hufvudtitel; N:o 212, i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga om inrättande af en pensionsanstalt för sjömän; N:o 213, i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut rörande af K. M. äskad tillökning i armens nuv:de kavalleristyrka; N:o 214, i ani. af erhållna återremisser af Stats-Utsk:ts Ujlåt. N:o 169, ang:de revision af nya Trollhätte kanalbolags räkenskaper m. m.; Den 6 November.
K a r t a-S ig il la t a-m edlen, hvilka vid sista statsregleringen upptogos till 550,000 r:dr, hafva influtit: för år 1844 med 529,877: » » 1845 503,565: » » 1846 552,894: » » 1847 622,505: » . 1848 604,671: eller i medeltal 562,702 r:dr; och då inkomsten, som år 1849 uppgått lill öfver 623,000 R:dr, i följd af skärpta kontroller i afseende ä karteringen af köpeoch fastebref m. 11. handlingar, kunde anses vara i stigande, har Kongl. Maj:t föreslagit, att denna inkomsttitel måtte beräknas till 580,000 r:dr. 31. Br än n vins-a fg t fl en, som vid 1848 ars stats-reglering beräknades lill 700,000 r;dr, har utgjort: för år 1844 . 685,652: '« « 1845 580,131: « « 1846 . .. 529,425: Stats-Utskottcts Utlåtande, N:o 51. för år 1847 485,403: « « 1848 534,491: hvaraf medium utgör 563,020 r:dr; och då denna inkomst, med tillämpning af den författning om brännvinsbränningen, som vid sisla riksdagen antogs, enligt 1849 års summariska räkning, bestigit sig till 648,869 r:dr, har Kongl. Maj:t ansett denna inkomst kunna upptagas till 650,000 r:dr. Enligt de af Utskottet nu föreslagna beräkningar, skulle således Stats-verkels Ordinarie Inkomster och Restantier utgöra 4,742,580: — Vid sisla slatsregleringen beräknades samma inkomster till 4,668,380:
Direclionen, med anmälan, att af förrberörde 106,000 R:dr blott 60,000 R:dr vöre genast disponible, men att innevarande års arbetskostnad uppginge till ett belopp af 100,000 R:dr, så väl anhållit om ett tillskott af 4o,ooo> R;dr för detta år, som äfven anfört, att någon anledning ej företedde sig dertill, att ytterligare tillskott, genom Actie^teckningar, kunde beredas; att följaktligen Statens biträde vöre ovilkorligen nödvändigt, om det påbörjade arbetet skulle nå sin fullbordan, men att Directionen för detta biträde ej kunde erbjuda någon säkerhet, eller, å Bolagets vägnar,^förbinda sig till återbetalnings Underdåniga Skrifvelser. skyldighet af de summor, hvarmed byggnaden kunde blifva understödd, eller ens att betala ränta dera; Och har E. K. M., på anförde grunder, t Nåder föreslagit, att Riksens Ständer måtte bevilja de summor, sorn, efter granskning af berak n ingar ne öfver återstående arbetskostnader, i och för Hjelmare Canaloch Sluss-Verks full* bordan, kunde anses nödiga för byggnadens skynd samma och ändamålsenliga utförande. Sa väl af de utaf E» K. M. till Riksens Stqnders Statsoch Banco-Utskott i Nåder öfverlernnade handlingar, Kostnads-förslag och A-rbets-planer, sorn af andra äldre och nyare handlingar, innehållande nödiga upplysningar uti ämnet, hafva Riksens Ständer inheoitat, att de tillgångar, som till ombyggnad af Hjelmare Canaloqh Sluss-Verk hittills varit att påräkna, bestått af: det vid sistljdne Riksdag beviljade låriebiträde från Banquen R:dr Soo.aoo. -— år 1816 subsgriberade medel 49,90». •— 1818 Dito 8,goo. — samt de åren i8r5 och 1816 från Stats Werket å g:de Hafvudtiteln anviste, men till garni* Werkets iståndsättande och upprätthållande under byggnads-tiden egentligen bestämde 50,000. — Tillsammans
» Vi behöfde just någon, som kunde lifva upp ensamheten ... isynnerhet Gabriel, » och härvid såg hon bort till farbror, som halfsofvande satt i en hvilstol. » Hvarför farbror mer än tant? » » Ah, för ingenting. » » För någonting ändå? » » Frågvis! » Vi talade icke högt. Men vid den oroliga blick, hon kastade bort till farbror Gabriel, förstod jag, att detta ämne möjligtvis kunde vara obehagligt för honom, och jag drog mig plötsligen till minnes en mängd häntydningar, hvaraf jag förut icke fattat något sammanRedigeras af Sophia Linge. Bidrag mottagas mod tacksamhet. Logogryf. Kosmopolit jag är, och hvar nation, Hvart land från » hedenhös » jag sagts tillhöra. På hvarje moders läpp jag rest min tron, Mitt språk förstås af späda barnets öra. Jag bjuder lugn, jag skänker frid och ro; Jag döfvar smärtan, stillar sorg och kvidan; I kungens borg, i dagakarlens bo Till mig man lyssnar under ljuf fdrbidan. Hvad är jag månne? — En hypnotisör?! Nå, ja! — rätt så — på sätt och vis, kanhända; Visst är, att det man mig lofordar för, Är alt i ro jag oro stads ses vända. Den kraft som verkar detta trolleri Kan sammanfattas i tre ord allenast: I » kärlek, poesi och — harmoni .. Den kärlek jorden äger högst och renast, Den poesi, som, fast rätt primitiv, Dock är så rik på känsla och på stämning; Den harmoni, hvars enkla små motiv I minnet lämnar kvar en mild beklämning. Jag nyckeln har till drömmars sagoland, Där svarta troll och ljusa änglar gästa. Kanske dit in jag dig ock fört ibland hon återgått till sitt förra yrke. Förmodligen var det den gynnade älskaren som. » » Mon dieu, mon dieu, » framstötte tant. » Efter detta. om han lefde. tror du inte han skulle vara nöjd att få återvända? » Tants enda svar var en djup snyftning. » Gabriella är på dubbelt sätt befryndad med mig, » återtog farbror.
Tag mig med dig, så färdas vi tillsammans från marknad till marknad och samlar pengar som gräs. KERTTU. Tillsammans? Du och jag? RISTO. Ja, just vi båda. Jag känner ju ändå bättre till herrarnas samlingsplatser och så'nt där, ser du. Du får aldrig reda på dem, om inte jag kommer med för att råda och leda dig. KERTTU. Men hur kan du göra det, om du blir blind? RISTO. Åh, kanske jag inte blir det heller. Ja, jag menar naturligtvis. Kanske jag inte blir riktigt alldeles stockblind, förstår du. KERTTU. Än Johanna? RISTO. Får bli här och föda sig sjelf. Det går ingen nöd på henne. Hon får så mycket arbete hon nå'nsin vill ha. KERTTU. Ja, men RISTO. Hon saknar inte mig. Var inte rädd för det. Hon tackar till, om hon slipper mig. KERTTU. Dig, sin man? Hur är det möjligt? RISTO. Tro det om du vill, men så är det. Nå, hvad funderar du på? Ska vi bege oss i väg tillsammans? KERTTU. Om jag skulle fråga mormor. RISTO. Mormor? KERTTU. Ja, mormor och morbror, som sofver därinne i ladan. I deras sällskap måste vi i alla fall komma att vandra. RISTO. Fan besitta. Är det folk därinne i ladan? Låt oss då tala sakta. Kom och låt oss sätta oss där under trädet, Kerttu, så får vi prata där litet längre bort. KERTTU. Hvarför just där? Här är ju lika bra. RISTO. Nej, kom med dit, så skall jag hviska något i örat på dig. Nå hvad tvekar du för? KERTTU. Jag vet inte. Det är redan natt nu och där är så mörkt. RISTO. Seså, var inte barnslig nu, utan kom bara. Fattar Kerttu i handen och vill draga henne med sig. HELKA ropar från ladan: Kerttu. Hej, Kerttu. Är du därute? KERTTU drar undan handen. Släpp mig. Mormor ropar. Och gå genast din väg, Risto. Gå, gå, att inte mormor får se dig. RISTO griper fatt i henne på nytt. St, stilla.
Den 9 December. förande synes den värde talaren redan vara af de två sednare talarne vederlagd; men i det sednare beder jag att få hänvisa dertill, att berörde afsteg likväl varit tillstyrkt af begge de komiléer, K. M:t tillsalt, för utredande af förhållandena med den tiilämnade nordvestra banan, och äfven af Frih. Ericson; hvadan torde böra med visshet antagas, att ett dylikt undantag grundar sig på fullt giltiga skäl. De förefinnas också i rikt mått dels på grund af ortens förhållanden i sin helhet, dels uppå den särskilda omständighet, att sjöfarten på just den del af Wenern, som är utanför Christinehamn och Carlstad, är synnerligen försvårad af en farlig skärgårds vådligheter och af den stora sjöns svallvågor, till den grad, att, under vissa årstider, segelfarten, ja någon gång ångbåtsfarten, måst afbrytas; — och härtill kommer vinterns långvariga isbeläggning af alla vikar. Jemföres härmed jernvägens egenskap, att, oberoende af årstiden, befrämja trafiken, så befinnes detta behof särdeles behjertansvärdt, äfven i Wenerns närhet. Besinnas vidare, att den af K. M:t förordade sträckning är kortare, betydligt lättare att utföra, billigare i kostnad, ända till en skilnad af 1,150,000 r:dr, blifver färdig 2 å 3 år förr, än den norra, samt komme att genomlöpa bördiga nejder, i motsats mot de den norra omgifvande ofruktbara, obefolkade trakter, så hoppas jag Stats-Utsk:t och R. St:r ej må tveka i sitt val, utan godkänna den af K. M:t föreslagna sträckning. I afseende å fördelningen af arbetet får jag, såsom min tanke, vördsamt hänvisa till innehållet af min i ämnet afgifna motion. Hr Linroth, Carl Johan Gustaf: l)å Hr Nordenfelt icke är nöjd med den Kongl. Propositionen, förundrar det mig alls icke, att han önskar, det hans åsigter skola komma till Stats-Utsk:ts kännedom. Hvad åter mig beträffar, så anser jag Propositionen vara riktig till sitt resultat och väl motiverad.
Dernäst förekommer det mig besynnerligt, att då min motion innefattar förslag till lagstiftning både för enskilda banker och för hypotheksföreningar; så hafva Utsktn häraf gjort 2:ne frågor och blott yttrat sig om den ena, eller om bankerna. Erkänner man att 1824 års förordn., efter ordalydelsen, äfven är tillämplig på hypotheksföreningar, och att ändring uti 1824 års förordn. bör ske, så skall val detta tillvägabringa* i ett sammanhang. Jag tviflan på att Utsk:n haft rätt alt sönderdela min motion, utan tror det hafva varit TJtskms åliggande att på en gång yttra sig deröfver; hvilket synes hafva varit så mycket lättare, som jag icke kan inse nödvändigheten för H. LagUtsk. att i afseende på frågan om hypotheksföreningarna begära sammanträde med något annat Utsk. Nu skulle det lätt kunna hända, att frågan om hypotheksföreningarna förfölle eller blefve oafgjord; hvilket dock icke lärer kunna vara meningen! Öfver den del af mitt förslag som innefattar, att de äldre författningarna, som förbjuda utgifvandet af valutor, skillingssedlar ro. m., skola förblifva gällande; samt att de enskilda bankerna väl måga tillåtas att utgifva creditsedlar, men att sådant för alla andra bör vara förbjudet, hafva Utsktn ej meddelat något yttrande i vidsträcktare måtto, än hvad angår bankernas rätt att utgifva creditsedlar. Det har visserligen numera tyckts blifva en allmän opinion, att ofvannämnda äldre författningar icke angå så beskaffade credit-* sedlar, som dem bankerna nu utgifva. Likväl, oro man vill gifva en definition på hvad som förstås med ordet ”valutor,’’så torde detsammma komma att betyda alla sådana tecken, som skola validera eller gälla i stället för penningar, och dertill mäste ock creditsedlar räknas, ehvad de (såsom i Ystads bank) innehålla, att i den enskilda banken är deponerad en viss summa penningar, hvilken innehafvaren emot bevisets öfverlemnande återbekommer; eller att sedeln af banken vid anfordran inlöses med den utsatta summan.
Redaction af de stadganden hvarom Sveriges Rikes Ständer öfverenskommit till bestämmande af de genom Föreningen mellan Sverige och Norrige uppkomna Constitutionella förhållanden, och såsom grunder för den till upprättande Riks-Acten. Sedan detta förslag var uppläst, och i anledning af väckt fråga, huruvida det ålåge Constitutions-Utskottet att redigera de stadganden hvarom Riksens Ständer öfverenskommit till bestämmande af de genom Föreningen mellan Sverige och Norrige uppkomna Constitutionella förhållanden, eller Riksens Ständer haft för afsigt, att Utskottet borde föreslå sjelfva Riks-Acten, blef efter någon öfverläggning det upplästa redactionsförslaget af Friherre Cederström, Jacob, lagdt på bordet till Utskottets nästa sammankomst in Pleno. Bilaga C till Mein. N:o 4. 801 Bilaga C till Mein. N:o 4. Utdrag af Protocollet hållet i Riksens Högloft. Ständers Constitutions-Utskott den 12 Maji 1815. Föredrogs det sedan sista Plenum hvilande förslag till redaction af de stadganden hvarom Riksens Ständer öfverenskommit, till bestämmande af de genom Föreningen mellan Sverige och Norrige uppkomne Constitutionella förhållanden. Frih. Cederström, Jacob, som i förra Pleno lagt detta förslag på bordet, förklarade, att, sedan tre Stånds enstämmiga beslut nu ankommit, att denna redaction skulle innehålla endast Riksens Ständers öfver ämnet fattade beslut, hade han mot förslaget ingenting att invända, men vore dock ännu af den öfvertygelse, att RiksActen af Constitutions-Utskottet borde författas, hvarom han hos sitt Stånd äfven ville göra behörig motion. Efter derom gjord proposition gillades derefter den föreslagna redactionen. Justerades det Missiv, som berörde redaction till Riksens Ständer borde åtfölja. 802 Riksdagen 1815.
Om nemligen egendomen, efter det undantagsmannen sålt, går i nya köp, utan att undantaget vid dessa senare tillfällen uppgifves och i köpebrefven intages, så inträffar möjligen ett sådant förhållande, att någondera af ofvanberörde personer måste blifva lidande, ehuru de alla hvar för sig iakttagit hväd dem efter Lag ålegat. Detta kan icke, på sätt några anmärkare förmenat, förekommas genom en Lag-Ulslotlets Utlåtande N:o 161. 9 en tillagd föreskrift om skyldighet för dem, som efter undantagsmannen sälja, att i salu-afhandlingen införa undantaget; ty denna föreskrift kan åsidosättas, utan att äfvcntyret derföre blifver större än förut, nemligen skyldighet alt gifva skadestånd, hvilket åter heror på hans betalningsförmåga. Man må ock ihågkomma, att egande-rälten till faslighet oftast öfvergå!’ genom arf. Arfskiftes-instrumentet efter en känd egare anta ges vanligen sedermera, när arfvingen säljer, såsom tillräckligt bevis på hans lagliga åtkomst, men om detta ej omförmäler undanlaget, uppstår samma förhållande som ofvan är nämnd t. Man har stundom lill försvarande af de så kallade undantagen, dåde “ej varit intecknade, invändt, att undantagsmannen icke borde anses hafva afhändt sig hvad lian uttryckligen undantagit från köpet, och alt köparen ej kunde sälja med bättre rätt än han sjelf innehar. Men detta inkast grundar sig på ett missförstånd. I de fleste fall angår undantaget icke egande-rätten utan besiltnings-rälten, samt kan, i följd af undantags-vilkorens vanliga beskaffenhet, icke angå den förra, emedan afhandlingen derom då skulle strida emot förbudet af skattskyldig jords minskning. Äfven den jordega, som undantages, är således verkligen såld; och besittningsrätten, skiljd från egande-rätten, kan i allmänhet icke lagligen befästas, utan genom inteckning. Sålunda finnes t. ex. af 16 Gap. i5 §. Jorda-Balken, jemförd med Kongl.
Utlåtande, i anledning af anmärkningar, sorn föranledt återremiss af Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande JV:o i3. Högloflige Ridderskapet och Adeln samt Högvördiga Preste-Ståndet hafva till Utskotten återremitterat det under N:o 13 afgifna och af Välloflige Borpare-Slåndet samt Hedervärda Bonde-Ståndet bifallna Betänkandet, i anledning af väckta motioner om vidtagande af åtskilliga förändringar till lindring uti Bålsmansroteringens utgörande å landet. De anmärkningar, som blifvit emot förevarande Betänkande framställda hos Ridderskapet och Adeln, innehålla hufvudsakligen: att man, utan alt tillstyrka försättning på vacance af någon ytterligare del af Båtsmansstyrkan utöfver hvad nu finnes, hvilket förmodats icke kunna vinna Nådigt bifall, enär redan en så stor del af Båtsmansrotarne hållas vacante, att Rikets försvar skulle åsidosättas genom liera indragningar, önskat, att de för Rotebåtsmans-vacancer till Stats-Verket nu ingående afgifter skulle på 4:de Hufvucl-Titeln öfverflyttas samt användas till lindring uti det Båtsmans-roteringen åliggande beklädnadsbesväret, hvarjemte uppmärksamheten fästats vid några detalj-förhållanden, hvilka, om den föreslagna förändringen försiggick, borde iagltagas. Äfven har ansetts, att Utskotten - Statssamt Allm. Besv. och Ekon. TJtsk. Vdalande > N.o 83. g skotten borde tillstyrka, att den af dem föreslagna frivilliga öfverenskommelse om båtsmansbekläduadens anskaffande af Kronan, mot ersättning i contant af Rotehållarne, borde ske genom Beklädnads-Directioner och på grund af markegångs-prisen. Detta senare bar af andra ledamöter inom samma Stånd blifvit bestridt; och har slutligen äfven Utskottens förslag att ställa någon ytterligare del af båtsmanshållet på vacance ogillats på den grund, att båtsmännen på åtskilliga ställen recryterades på skof, I dessa åsigter bar äfven Högyörd.
Ehuru defte anmärkningar genom krotocoll8- Utdrag ifrån det Hederwärda Bonde«Ständetblifwit Stats-Utssottet meddeldte, är det dock långt ifrän, at Utssottet tilräknar Bonde-Ständets?lurMet de tilmälm som Utssottet derutinnan blifwit gjorde. Nej! Stars-Utssottet har icke et ögonblick kunnat mitzkänna detta Hederwärda Stånds under alla tidssiften adagalagde fosterlands-känfla och warma nit för alt hwad rätt och billigt är.' Dec ar blott den Ledamot af detta aktningswärda Ständ, Riksdagsmannen kebr OxelbciA fran Carlssoga Bergslag, som säger sig hafwa af Ståndet blifwit anmodad, at öfwer den pkojeQerZäe Stats^eZlsrinZen göra erindringar, emot hwars ogrundade anmärkningar Stats-Utssotter funnit sig föranlåtet, at til Riksens Högloft. Ständer aflemna, icke et förswar, ty de äga icke dem grad af sanning ar sadant tarfwas, utan blott nagra ytterligare uplysningar, til ädagaläggande huru all anledning saknats, at pa er sadant sätt bedöma Utskottets göromål i detta ämne. Riksdagsmannen Oxelberg begynner sine anmärkningar med följande yttrandes De brister, sam i detza anmärkningar finnas, torde benäget tilstrifwas den mindre kännedom jag i brist af nödige uplysningar ägt i sä manga särskilda ämnen, men icke brist af god wista och åstundan, at efter bästa wett och förmåga söka lwara emot mina hederwärda medbroder förtroende . Jag tror mig böra Den Zi Mars. e. m» 1589 bära förwänta urfägt, om, wid de anmärkningar jag företar mig at upgöra, stuve finnas något som stöter eller mitzhagar. Mitt sätt at bedöma och gransta är enkelt och redligt, således bär man ej wänta hwarken en systematisk ordning, ej eller ar man til alla delar kunnat följa et werk af fä ^vidsträckt omfattning.