Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Huru stor last kunna dessa lokomotiver draga på de särskilda banorna, på jemn bana, bana lutande I ;60 eller 1:400 med en hastighet af 2, 3, 4 och 8 mil i timman? Huru mycket af denna last är i de olika fallen död? Ståls-Utskottets Memorial M 77. 9 11) Kai) hastigheten, utan fara, uppdrifvas pä en smalspårig bana till samma storlek, som på en bredspår ig; och, i annat fall, hvad är gränsen för spårets bredd för olika erforderliga hastigheter? 12) Hvad bör underhållskostnaden pr mil årligen beräknas till för de olika slags banorna? 13) Huru stor kan den administrationskostnad, som är oberoende af trafikens storlek, antagas vara? 14) Kunna administrations-kostnaderna anses olika för dessa banor? 15) Huru mycket kan transporten af en full train på de olika banorna anses kosta per mil, med antagandena i frågan 9? 16) Hvad skilnad göra starka lutningar på banan och dessas ojemna fördelning på kostnaden pr tågmil? 17) Hvad inflytande på bestämmande af spårvidden har banans längd? 18) Du transportbehofvet uppgår till en viss qvantitet, måste naturligen en större mängd lokomotiver och vagnar anskaffas och trainernas antal ökas på en smalare, än på en bredare bana, och följaktligen relativa fördelen för transporterna på den smalare banan förminskas och vid någon gräns öfvergå till olägenhet. Vid hvilket transportbehof kan denna gräns anses hunnen för de smalare banorna, vid en längd å dem af t. ex. 10, 20, 30, 40 och SO mil, dervid afseende fästadt ej blott på den direkta transportkostnaden, utan å öfriga kostnaden för underhåll, administration, m. m. 19) Huru hög kan omlastningskostnaden beräknas pr centner? 20) Om alia föreslagna statsbanor byggas med lika spår, kan då någon betydlig förminskning af den totala rörelse-materielen eller andra besparingar för dem alla uppstå? Beträffande härvid de under Ntris 2 och 3 upptagna frågor, ansåg Afdelningen, att, då desamma vore utaf Herr Friherre Ericson besvarade, någon vidare utredning derom nu icke vore erforderlig.
Då en af Unionens Konungar satt på Sveriges Thron och på Stockholms Stortorg, domar — ännu i blodig åminnelse — verkstäldes, föreskrifna af andra lagar än Sveriges, när då Gustaf Wasa och hans Dalkarlar skyndade till Rikets räddning, betraktade de icke först — de ädle — Europas ställning; de sago ej huru gamla verldens första Thron, nyss förstärkt med en ny verlds skatter, innehades af Tyrannens Svåger, de sago endast Fäderneslandets behof af räddning, och Sverige värdi räddadt. När den store Gustaf Adolph emottog Sveriges Krona med söndrade inre tänkesätt, med härjade gränser och med 3:ne mägtige hender, besinnade han icke, den Konungslige Ynglingen, huruvida Europas ställning medgaf resistance; lian såg endast behofvet deraf, och 120 Den 22 December f. m. följden var en af de ärorikaste, lyckligaste Regeringar, Sverige någonsin ägt. Jag tror, mine Herrar! altalia tiders historia — äfven den aldra nyastevisar, att de Folk, som grundat sitt försvar på egna bemödanden, väl må hända kunnat någon gång utrotas, men aldrig underkufvas; men alt deremot de, som grundat sitt bestånd på förtroendet lill främmande förhållanden, snart med förlusten af sin sjelfständighet fått umgälla saknaden af nationella känslor. I afseende på främmande vänskap behöfva vi ej gå långt tillbaka i egna häfder, för att finna, huru tvifvelaktig grannars vänskap är, huru dyra offer det ovarsamma förtroendet för dess bestånd kan kosta? Jag talar inför Sveriges Riddarhus. Hvad jag nu tillägger, är således visserligen öfverflödigt, jag vill dock ej till ha ka h ä lia yttrandet deraf.
Senap, till billiga priser s-i CD Malmskilnadsgatan &gt;; !RAA \ LOSÅ- Min nya priskurant öfver rikhaltiga förråd af alla slags ä r bO J. G. HAMMAR, [55G] artiklar.,^ b o T / 1 solida 8 k r. med två vekar 1 2 kr. och med tre vekar 18 kr. Idun l:sta årg. Fredagen den 10 februari 1888. B yr å: 8 Sturegatan 8 (ingång från Humlegärdsg. 19) Annonspris: 25 öre pr petitrad ( postarvodet inberäknadt. Ingen lösnnraraerförsäljning! trtg-ifning-stid: Prenumeration sker: hvarje helgfri fredag. I landsorten: å postanstalterna.^ FRITHIOF HELLBERG. Sista numret i hvarje månad I Stockholm: hos redaktionen, å Stadspostens hufvudkontor, i de större bokinnehåller en Träffas å byrån kl. 9 — 10 och 4 — 5. fullständig modeo. mönstertidning. lådorna samt å tidningskontoren. Redaktör och utgifvare: Låt ärbarheten i din drägt Bli sinnebild af dina seder I A. Behaget är med fliten slägt, I nyttig sällhet sätt din heder, De fyra första numren af Idun för innevarande år äro, oaliadt de trycktes i ganska betydliga upplagor, alldeles utgångna och kunna ej vidare erhållas. Då emellertid, nya prenumerante / r allt fortfarande anmäla sig, vilja vi härmed tillkännagifva, att vi gått i författning om tryckande af ett särskildt kompletterings - nummer, som, med utelemnande af annonser och mindre betydande saker, i sig skall upptaga följetongen från dess början samt alla de förnämsta uppsatserna i de utgångna numren. Derjemte komma vi att helt och hållet omtrycka n:r 1 af modetidningen. Skulle våra ärade läsarinnor godhetsfullt vilja härom underrätta, dem bland sina bekanta, som ännu ej prenumererat på Idun, och dermed låta dem veta, att det ännu ej är för sent att anmäla sig till prenumeration, blefvc vi dem högst förbundna.
Torp och lägenheter, som på längre eller kortare tid äro afsöndrade från sin rätta bolstad, och sådane, som från äldre tider blifvit upptagne å allmänningar, äfvensom till enskildes nöje och beqvämlighet uppförde åbyggnader å upplåtne platser, värderas och utgöra bevillning lika med annan jord på landet samt fastigheter i städerna. Alla öfrige torp och lägenheter inbegripas under hemmanens värde, och komma således icke att serskildt taxeras. Utjordar och urfjällar, som ej äro i hemmansvärdet inbegripne, anses efter deras beskaffenhet, lika med annan jord. § 20. För kronohemman samt alla andra hemman och lägenheter, hvilka innehafvas med åbo-rätt, böra åboerne erlägga enahanda bevillning, som vore de sjelfve egare. Åboer, sorn besitta hemman med lifstids städja, erlägga bevillning såsom egare. § 21. Frälseräntor beräknas efter föregående årets markegång till kapital ef ter fem procentj och erlägges för det sålunda uppkommande belopp af ränte egaren afgift likasom för fastighet. Bih. till R. St. Utom denna bevillning efter egendomsvärdet, komma nedannämnde förut erlagde utskylder, såsom af grundskatts natur, att för ränte-egaren fortfara, nemligen: För frälse egendomar : Tio skillingar för hvarje rusttjenst-mark, efter ingifven och riktig befunnen rusttjenst-iängd och jordebok i det län, der egendomen är belägen. Denna afgift upphör till hälften, då rustningen uppsättes, och eger icke rum för sätesoch ladugårdar samt de till Danviks hospital hörande fräJsehemman.
G Plutons-cbefer 6. 1 Fahnjunkare i riktphiton 1. Summa af i:sta Faltbataljon Major 1. Comp.-offic. i4- Und -offic. 15. Dépol-batalion : (Lika med en Manöver-bataljon.)’ Major 1. Batal jons-adjutnnt I. Summa ertord. befäl: Reg:tS-Clief ... 1. Keg:ts-qvart. 1. Majorer j, Comp.-ollie. j>4- Und.-offic. 38. räcker ej till 200 i linien och 100 jägare Då staintrupp icke finnes, bör bevär:n förläggas i garnison, eller åtminstone icke förr på fria fältet användas, än den hunnit till fullo blifva exerceräd. Bevärts-pligten borde utgöras från och med 22:dra till och med 2y:de lefnadsåret, och exercistiden minst vara 20 dagar 2:ne år **). Det sednare året borde bevärln med stammen införlifvas. För att än mer befordra det, borde bevärtn i hemorten fördelas emellan stam-compagnierna, hvarigenom den kunde vänjas vid ordning och vid sina ledare under krig. 10:0.
Lagstiftaren insåg nogsamt, att denna önskan borde inför lagen gälla såsom rättighet; och då han, å ena sidan, fordrade ärlighet, redlighet och förståndighet, såsom oeftergiflige egenskaper hos RåttegångsOmbudet, och å den andra sidan lade 124 Lagutskottets Betinhmieii. uti Domarens hand magten, att afvisa eli hvar, som saknade dessa egenskaper, och att straffa den, som missbrukade sitt Ombudsmannaskap ’ så uppfylldes derigenom, efter min tanka, Samhällsordningens fordringar i afseende på så väl Lagarnes värdighet, Domstolens anseende, enskilde Parters rätt och ett fritt användande af goda medborgerliga egenskaper. Så har jag, för min del, betraktat det ifrågavarande Lagrum ; och jag står fast vid den öfvertygehen, att det utgör en fullständig och tillfyllestgörande Lagstiftning, och att de författningar, hvilka detsamma förändrat elier förklarat, äro obehöflige, ändamålslöse, ja äfven orättvise. Nu har Utskottets pluralitet ansett sig böra tillstyrka utfärdandet af en förklaring öfver dessa författningar. Jag kan icke instämma uti denna åsigt, och då det måste antagas såsom obestridligt, att all lagstiftning bör vara eckel, att den följaktligen icke eller bör intrasslas uti en mängcl onödiga och till en del arbiträra stadganden, och att lika straff icke böra bestämmas för olika brotta så synes mig Utskottets åsigt hafva tvänno hufvudsakliga fel, det ena: att derigenom uti Lagstiftningen qvarhållits ett aggregat af invecklade, onödiga stadganden, hvilka såsom sådane bordt utplånas; och det andra : att den med dessa författningars qvarhallande, jemväl bibehållit såsom Lag ea uppenbar orättvisa: ty omöjligen kan det finnas rättvisa i ett Lagstadgande, som för - LngUtshottets Eetånlandett.
Yngre an dessa 61-0 Lady JIargwet ' s och Sonzwwtjille i Oxford. illen yngst bland Englands kvinliga Colleges ar Holloway. F r b alla dessa larosaten, liksom frtn Be manl i p, kunna studenterna afliigga fullstiindiga universitetsesamina, t. o. m. for, Master of Arts, motsvmande v l r filosofie doktorugrad. Det &amp; r Holloway, som nu skall blifva forema for miu skildring. Roynl Holloway College - sP lyder dess fullsthdiga n m n, det invigdes namligen af drottning Victoria den 30 juni 1886 - ligger p % landet, en timmes fard p % jiirnviig frBn London samt ej l h g t frBn Windsor. Omgifningarna aro vackra, Surreys grona fiilt, mjnka kullnr och priiktiga skogar, Windsorparken och Thainesfloden helt niira. Collegebyggnaden iir mycket stor, nf rodt tegel och uppford i fransk renaissancestil efter monster af slottet i Chambord. Den &amp; r beraknad aht rymma 180 studenter o2h en sluff af omkring 20 lararinnor samt erforderlig tjanstepe~sonal. Elevantalet uppgir for niirvarande till 103. Hvarje student har sin egen study (arbetsrum) och sitt eget sofrum, visserligen icke stora, men fullt tillrackliga och latta att gom hemtrefliga eller hvad engelsm.annim kalla cosy. Poreliisningssalarna dilremot iiro ' stora obh luftiga och matsalen iir ett 1colos~a.lt rum. Bibliotek, kapell, tafvelgalleri (rned en ' akta Turner, tvenne Leighton och fleia andra taflor af viirde), keiniskt laboratorium, m. in. finnas iifven. Stndenterna fli vid sitt intrade ' i. Holloway College ej vam under sjutton Br och beraknas stanna hogst fyra k. Deflesta aflagga dniversitetsesamina och blifva sedermera liirarin~ior.
För min del godkänner jag, att silfverköp för Bankens räkning från främmande länder icke må ske, så framt coursen är öfver pari, emedan sådant blott skulle uppjaga coursen. /po Deremot synas mig de i denna punkt förekommande uttrycken, att priset å det utländes ifrån uppköpta silfret ej mer får öfverstiga vexlingsgrunden, än med hvad som motsvarar transportkostnaden från uppköpsorten, något obestämda, enär naturligtvis transportkostnaden varierar allt efter uppköpsortens längre eller kortare afstånd. Mig synes således, att ett ungefärligt maximum af 5 å 6 r:dr, utöfver hvilket vexlingsgrunden ej finge öfverskridas, borde stadgas. I öfrigt får jag vid föregående 2:ne punkter i allmänhet erinra, att vexelcoursens möjliga stegring, såsom följder af underbalance i handel, en ökad penningemassa m. m., kan ganska lätt till siffran beräknas; så länge nemligen silfver finnes i Banken, kan den ej stegras med mera än transportkostnaden till Hamburg, d. v. s. med allrahögst 5 sk. pr Hamb, r:dr, 5:o Då jag sjelf motionerat det creditiv å utländsk ort, som BancoUtsk. föreslagit, får jag endast upprepa, alt jag tror, det detta creditiv, om det klokt och ej i otid anlitas, blir ett bland de mest tillförlitliga medel att hindra coursens stegring, d. v. s, silfvers uttagande ur Banken, för att upps. Den 5 Maj f. m. rälthålla den s. k. handelsbalancen; ja, jag skulle tro, att om detta creditiv kunde utsträckas (hvilket jag dock ej föreslår) till en, Bankens hela grundfond motsvarande, summa, så behöfdes, med en i öfrigt ändamålsenlig bank-administration, inga andra garantier för alt betrygga silfverutvexlingen och hålla coursell under de mest ofördelaktiga conjunctnrer ganska jemn, lill dess att handelsbalancen, efter sakernas naturliga gång, ett annat år vande sig till vår fördel.
Votering sker med iakttagande af hvad 53 tj:n Riksd.- Ordn. föreskrifver. Alla val skola —- Ändrad §. Svarar mot §:n a4 i i835 års Ridd.Ordn. Svarar mot §:n a5 i i835 års Ridd.Ordn. Ändrad (j. Svarar mot §:n 26 i i835 års Ridd.Ordn. (De sista tvänne meningarna flyttade till prdn.stadgan.) Svarar mot §:n 27 i i835 års Ridd.Ordn. (§§:na 28 och 29 i i835 års Ridd.Ordn. flyttade till ordn.stadgan.) Svarar mot §:n 3o i i835 års Ridd.Ordn. (§:n3i i i835 års Ridd.Ordn. flyttad till ordn.stadgan.) Ändradjjj. Svarar mot §:n 32 i 1835 års Ridd.Ordn. (Den sista meningen flyttad till ordn.stadgan.) Svarar mot §:n 33 i 1835 Den i April. 47 hvarom 3o 5:n stadgar • —• när så behöfves. Med val af fullmäktige — hvilka de tillhöra. § 3r. Ridd.Utsk. består —• Ridd.Utsk. lämpas. Vid hvarje riksdag utser R. o. Ad. in pleno en af sju ledamöter bestående Ridd.direction, genom val, särskildt till ordför. jemte suppleant, och särskildt till öfrige ledamöter jemte tvenne suppleanter. Denna direction besörjer och förvaltar Riddarhusets angelägenheter, enligt utfärdad instruction, som äfvenFinnehåller föreskrifter för Riddarhusets tjenstemän, med hvilkas tillsättande vid inträffande ledighet förhålles på sätt R. o. Ad. derom förordnar. Ej må ledamot af Ridd.- direcCn derjemte kunna vara fullmäktig i R.
Detta förfarande kan icke benämnas med annat än ett uppenbart tredskattde, då Utsk. vidhåller att tillerkänna sig en RiksSt:n, i det Utsk. utsträckt dea grundsats, att constitutionsfrågor icke kunna omedelbarligen i Stånden väckas, utan der förekomma, endast dä de blifvit inmissiverade från Constit.Utsk., ända derhän, att dylika frågor icke skulle kunna behandlas på annat sätt, än Utsk. linner för godt. Äfven i detta sednare betänk, har Utsk. icke kunnat anföra några giltiga skäl, hvarken från grundlagen eller sunda förnuftet, för den tolkning, Utsk. sålunda tillåtit sig; ty det iGo D e n o Februari f. m, är icke för Utsk. möjligt att bestrida, det grundlagen icke ålägger det att ställa sig RiksSt:ns anmärkn:r till efterrättelse. Det är icke nog, att Utsk. säger sig vörda RiksStrus tankar; det måste jemväl lyda grundlagen och framlägga jemnknrsförslag, ty sådant åligger Utsk. enligt 56 §. Emedlertid och då Utsk. stegrat sig emot R. St., vet jag ingen annan utväg än att låta det skena hvart det behagar, under det R. St. sitta af och gå sin väg fram till det mål, dit de vilja, -— med ett ord, att R. St. förklara sig, Utsk. förutan, kunna hjelpa'sig till ett grundlagsförslag i denna del, hvilket kan läggas på bordet för att hvila till antagande eller förkastande vid nästa riksdag. Det beror då pä, hvilket sorn må anses lämpligast, antingen att förslaget uppgöres till hvilande skick hos Exped.Utsk. eller directe inom Ståndet. Gr. Horn, Claes Fredr.: Det lärer vara att förvänta, att något försvar för Constit.Utsk. i dag uteblifver, då jag t. o. ni. här saknar den, som troligen ledt Utsk:s majoritet till det hårdnackade motstånd mot R. St:s lagliga vilja, öfver hvilket vi hafva att beklaga oss; och jag förmodar altså, att man å den sidan anser saken förlorad.
Kosen åberopat sin erfarenhet beträffande KonstruktionsCorpsens tjenstgöring, så torde det tillåtas mig att äfven åberopa min, som måhända är lika stor som Gr:s. Jag anser att KonstruktionsCorpsen är för stor sådan den nu är, samt således bör förminskas, ty orsaken hvarföre Oificerarne kunna användas är den att de sysselsättas med andra befattningar än sådana som egentligen tillhöra KonstruktionsCorpsen, såsom Verkmästarebeställningar o. s. v. Jag anhåller derföre om bifall till Utsk:s Betänk. Hr Toll: I afseende på personalen vid Flottans KonstruktionsCorps ber jag att få uplysa Gr. Platen derom att det är 14 Officerare på Stat, 3 UnderKonstruktörer och 3:ne äldre, hvilka äro af K. M. föreslagna till indragning. Då dessa UnderKonstruktörer tagit sin examen, befordras de till Officerare och få innehafva UnderKonstruktörs-lön till dess Officerare på Stat gått undan — Emellertid finnes det 14 Officerare med Konstruktörs-lön och 3 med UnderOfficers-lön, summa 17 Officerare f. n. i Corpsen, och derigenom att de 3:ne SurnumerärOfficerarne tjenstgöra, kan ett, motsvarande antal af de andra Oificerarne permitteras, men alltid hafva 14 Officerare varit tjenstgörande och ansetts nödvändiga för arbetenas bedrifvande på de 3:ne varfven. Hr von Platen: Jag är ledsen öfver att åter behöfva uptaga E. o. Ad:s tid, men jag anser mig skyldig att ådagalägga, det jag icke utan skäl ansett en sådan reorganisation nödvändig. Här har blifvit anfördt att det är 14 Officerare som afses för nu ifrågav:de Corps. Jag har förut hemställt och jag vädjar till hvar och en sakkunnig inom och utom landet, om jag reducerar det arbete som verkställes vid våra etablissementer här i Sverige till dess verkliga värde och jemför det med andra länders, månne dessa sednare använda lika stor upsyningspersonal för verkställande af ett arbete af lika värde? Jag.tror det icke.
Har det derjemte visat sig, att besparingar icke helt och hållet saknas på 3:dje Hufvud-Titeln, på sätt i Riks-Stånden blifvit anmärkt och i Utskottets Betänkande finnes relateradt, och kan det dessutom icke bestridas, alt ett serskildt anslag af 5o tusen R:dr äfven är beviljadt för oförutsedda militaire-behof; så synes det mig, att StatsUtskottet uti det Betänkande, hvarom denna reservation handlar, alldeles opåkalladt frångått så väl Rikets Ständers genom Förstärkta StatsUlskotlet afgjorda beslut, som ock sitt eget på goda skäl och grunder fotade Utlåtande uti Betänkandet N:o 429, hvars antagande jag alltså för min del vördsamt vågar tillstyrka.” Stats-Utskottens Utlåtande N.-o 453. Uti denna reservation liafva instämt; Prosten Svedelius, Herrar Hulling och Ekstrand samt Riksdagsfullmägtigen Anders Andersson från Skaraborgs Län; samt af Herr Petreé Th.: ”Till Rikets Höglofl. Ständer öfverlemnas härjemte ett med pluralitet af en röst inom Stats-Utskottet, under en af Påskferierna uppkommen fåtalighet, resolveradt Utlåtande, hvaraf inhemtas, alt det, som mången, under förutsättning af Grundlagars helgd, ansett otänkbart, nu mera är en verkliggjord möjlighet. För att komma till delta mål, har Utskottet tagit jättesteg på discussionernas bana. Från arbets-inrättningen i Carlskrona har man med ett enda luftsprång svingat sig upp till Fältherre-talangerna i Europa och för att öfvertyga derom, att man i Riksdagens femtonde månad ”ingenting glömt och ingenting lärt” har man nu inom Utskottet hört upprepas den, vid Riksdagens början, så ofta plaidojerade sats, att i frågor om vissa proponerade Stats anslag, gäller ingen annan regel, än den att tiga och bevilja.
Dessa känslor skola säkerligen ej minskas deraf, att justitieombudsmannen, den af riksdagen tillsatte vaktaren af folkets författningsenliga rättigheter, här — helt cyniskt — gått regeringens ärenden.Den 5 maj 1789. Af Otto Sjögren. Orden reform och revolution äro väl båda uttryck för ett framåtgkenåe, men de börjas ändå, alldeles som ordet reaktion, med stafvelsen re, som betyder tillbaka. Skilnaden är visserligen den, att i sistnämnda ordet antyder detta prefix sjelfva hufvudsyftet, i de båda förstnämnda ett förberedande tillvägagångssätt. Man måste i sjelfva verket genom ett till-bakasprång » taga sats », då det gäller att genom ett dristigt språng öfver ett i vägen mötande hinder komma fram. » Mänskligheten har svårt att komma till nya skapelser och fasthåller derför forntidsminnena som ett dyrbart arf », yttrar på något ställe Mommsen. Framtidens hopp söker sitt rot-faste i det förflutna. Så äro ock hundraårsminnena något mer än rhetoriska jubilémotiv, de gifva väckelser och stundom framtidslöften. Den 5 maj 1889 förde med sig ett hundraårsminne af främsta rang; den 4 augusti skall medföra ett annat, säkerligen ännu betydelsefullare. Den stora revolutionen » tog sats » den 5 maj 1789, eller kanske rättare: den gjorde sista tillbakasteget för att sedan (den 17 juni) taga sats. Vi vilja här först taga i betraktande den situation, från hvilken tillbakasprånget gjordes, derefter tillbakasprångets egen beskaffenhet, och slutligen under hvilka omständigheter och med hvilka förhoppningar man » tog sats ». Då Ludvig XVI, » den efterlängtade », uppstiger på tronen, lefver ännu större delen af Europa under det officielterkända hägnet af xancien régime ». Konungen föreställer den gudomliga allmakten och rättvisan, kyrkan den gudomliga heligheten och all visheten, adeln allt upphöjdt och ädelt. Det öfriga folket är till för att lyda, tro och betala. Konungens maktfullkomlighet utgrenar sig i » befallningsmännen, de der af honom sände äro, de onda till straf!
L anledning af Kronobergs läns fånglistor har blifvit anmärkt, att Sunnerbo Häradsrätt genom utslag den 5 Februari 1845 dömt Johan Olofsson från Burhult för olofligt tillgrepp af trettio kannor tjära, förvarad i dess beredningsställe ute å marken i en håla, och värdeiad till sju Ridr 24 sk. banco, under åberopande af 43 kap. 2 § Missgerningsbalken, Kongl. December 1737 och Kongl. Förordningen den 10 Juni 1841, att böta det stulnas sexdubbla belopp med 45 Ridr och undergå uppenbar kyrkoplikt, men om tillgång till böternes gäldande saknades, i stället straffas med sexton dagars fängelse vid vatten och bröd; Och har, i anseende till den origtigbet, Justitiä Otnbuds - It. St. Just. Ombudsm.
Uti en till Kongl. Majit ställd, af Dess Befallningshafvande i Södermanlands län insänd och förordad ansökning har Förvaltaren vid kronomagasinet i Nyköping Gustaf Meurk, sorn. född den 29 December 1793, blifvit, genom konstitutorial den 28 December 1820, frän kanslist-tjenst. hos dåvarande Allmänna Magasins-direktionen, befordrad och förordnad till sin förstnämnda, nuvarande befattning, underdånigst. anhållit att, i anseende till behörigen vitsordad sjuklighet, varda från magasinsförvaltare-beställningen entledigad, med rättighet att under sin återstående lifstid få uppbära de samina tjenst åtföljande årliga löneförmåner, utgörande arfvode, stort 250 Ridr, och hushyres-ersättning 50 R:dr Runt; öfver hvilken ansökning jtmväl Kongl. Majifs och Rikets Stats-kontor sig i underdå nighet utlåtit; Och då, enligt hvad upplyst blifvit, Magasinsförvaltare!! Meurk i mer än fyratiotre år varit anställd i Statens tjenst och nu, vid nära sextiosex års ålder, befinner sig till helsan så försvagad, att han icke, utan fara för lifvet eller äfventyr att. förvärra sin sjuklighet, kan med utöfningen af sin tjenst fortfara; vill Kongl. Majit härmed i nåder föreslå, det Rikets Ständer måtte medgifva, att be - Kongl. Majus Nåd. Proposilion N:o 71. 13 malde Gustal' Meurk, oaktadt han endast medelst konstitutorial blifvit till Magasinsförvaltare antagen och förordnad, må från och med månaden näst efter den, hvarunder han, efter derom gjord ansökning, af Kongl. Maj:ts och Rikets Statskontor erhåller afsked från samma befattning, på Rikets allmänna Indragningsstat åtnjuta en årlig pension af Trehundra R:dr R:mt, motsvarande det sammanlagda aflöningsbelopp, han vid magasinsförvaltare-tjensten uppbär.