Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och som denna tidpunkt, efter Motionairens fastaste förtröstan, alldrig skall inträffa, tycktes tiden nu vara inne , att i denna inrättning nedlägga ett frö tili framtida rättelse af dess felaktigheter. LagUtskottets Betänkande N.o 136. it Besinnade man vidare: alt alltsedan ar 1809 tankarne med mer eller mindre alfvar varit rigtade på en förändring af Sveriges National-representation; att många instämt i önskan örn till vägabri ngande deraf, ehuru frågan om? hitintills måst hvila för frågan huru? att, om denna vigtiga angelägenhet någonsin skulle komma till verkställighet,’ fråga svårligen kan bli om annat, än inrättande af 2:ne kamrar eller hus, eller ock af en enda församling utaf dels sjelfskrifne, dels valde representanter; och att, om ändamålet af en folkrepresentation skall vinnas, det blifver nödigt', icke allenast att de sjelfskrifne representanterne, såsom sådane, ega en gifven inkomst, utan ock att, i afseende på dem, som genom val skulle utses, det föreskrifves, att både de väljande och de valbare icke ovilkorligen skola tillhöra vissa stånd och corporationer; så, om än den tid tilläfventyrs vore långt aflägsen, (och kanske aldrig in" träffade,) då tänkesätten hunnit den utbildning, som erfordrades för att, under dessa vilkor, tillvägabringa en nyttig förändring i nu varande förhållanden, borde dock Lagstiftaren, till hvars kall det hörer att, så’ vidt han förmår, skåda in i framtiden, vara omtänkt på möjligheten af en sådan förändring; och säkert blefve det ett verksamt medel till bildande af ett öfverhus eller förste kaminajnare, om ett tillräckligt antal adejtge ätter, it LagUtskatiets Betänkande N:o 136- hos hvilka värdigheten är förenad med besittning af fast egendom, vore tillfinnandes.
Vid frågors afgörande, vare sig till ändring i grundlagen eller allmänna lagen på grund af en K. propos., är förhållandet alldeles enahanda på det sätt att, derest R. St. bifalla den K. proposm, öfverlemna R. St. beslutet derom till Konungen skriftligen å rikssalen; afslå R. St. hvad 496 Den 16 Februari f. m. Konungen föreslagif, anmäla de beslutet med skälen skriftligen genom Talemännen. Det linnes ingenslädes i grundlagen, all det Stånd som bifallit skall anföra sina moliver derför; men del är helt tydligt, och grundlagen bjuder bestämd!, alt R. St. skola i expeditionen upplaga skälen lill afslaget. Om än ett Stånd allena afslagit en K. propos. i grundlagsfråga, så är det de skäl, som legat lill grund för delta Stånds beslut, som skola i expeditionen ovilkorligen införas, och de öfriga Ståndens bifallsanledmr höra icke dit; ty grundlagan talar ej om alt R. St. skola till K. M. inskicka sina prot. i sådana ämnen. Det är derföre som jag jemväl tillstyrker ålerremiss af delta skrifvelseförslag, på det att det måtte simplifieras och förkortas till hvad det verkligen bör vara, så alt i frågan, rörande förändring af Reg.F:s §§ 17, 22 och 24, blott malte tillkännagifvas, alt frågan blifvit genom BorgareSl:s beslut afslagen på grund af de och de af BorgareSt. gillade anledmr, och dermed väl. I alla möjliga fall kan det alldeles icke, i afseende pä Gr. Lagerbjelkes sista yttrande, uppstå någon fråga om ali reda ut hvilka skäl de öfriga Stånden haft för bifall, utan de lemna sitt bifall tillkänna å rikssalen. I annat fall sker det naturligtvis skriftligen, då skälen för afslaget skola nämnas; men alldeles icke moliver för bifallet af, vare sig majoriteten, eller minoriteten af RiksStm. Gr. Lagerbjelke: Jag ber endast att vördsamt få fästa uppmärksamheten derpå, att hvad Frih.
Vid arbete äro nog de flesta arbetares barn vana, men de kunna gifvetvis ej från början uppfylla de fordringar af mångahanda slag, som ställas på dem i ett s. k. bättre hus, och det beror då mycket på den första husmodern, huru de sedermera komma att arta sig. Möta dem från början vänlighet och godhet, så försvinna så småningom den kantighet och det tvära sätt, som de ofta medföra från hemmen, hvarjämte de lära sig att med håg och lust fullgöra sina skyldigheter gent emot sina nya beskyddare. Det är visserligen deras skyldighet, » att ej blott arbeta för lönen, utan för tillfredsställelsen att rätt uppfylla sin plikt », men olika husmödrar hafva olika fordringar i den vägen, och det är sannerligen svårt för en tjänare » att hafva sitt husbondfolk för ögonen », om hon sällan ser dem utom i de fall, då de skola utgjuta sin missbelåtenhet öfver henne. Med en dylik handledning kan man ej vänta goda resultat. propos skönhet — samt några andra, däribland hertiginnan de Mouchy, född Murat och niéce till exkejsarinnan Eugenie, samt baron och baronessan Haussman, samla väl då och då sina trogna, men det blir bara ett matt återsken från 5 0 - och CO-talet glansdagar. Det uppfostrande inflytande, som en god husmoder däremot öfvar på sin tjänarinna, skulle, då denna en gång själf blifver husmoder, återverka på barnen och därigenom skapa nya, bättre ämnen till tjänare. Nej, så länge tjänaren ej har råd och husbondfolket ej håg eller tillfälle att lära det, som nödigt är, så länge kan man ej vänta bättring i detta fall, och hafva skolorna gjort sig skyldiga att draga barnen från den praktiska verksamheten, så må de äfven åtaga sig återföra dem till densamma. A f folkskolorna kan ej mycket i den vä- gen begäras, men däremot kunde man fordra, att undervisningen i flickskolorna komme att ledas in i en annan riktning, så att hushållsläran finge sin tillbörliga plats bland skolämnena, och att utanläsningen, där denna fortfarande bedrifves, blifver borttagen, så att icke barnens dagliga fritid från skolan behöfde uteslutande användas till lexläsning.
Min mening är e) för det närwarande att tala om sakeus billighet, men när ett beslut en gäng lärer wara af Ridder» skåpet och Adeln fattadt, att inga uppoffringar wi, dare xlv Den 5 September. dare skulle göras, kan jag för min dcl ej lemna mitt bifall till förcwarandc fräga, utan wille jag i stät» lct för Riddcrffapet och Adcln proponera, att dä Privilegier äro bland de ämnen, som i 'grundlagen aro.uptagne säsom Consttutionclla, denna fräga mätte fä hwila till afgörande wid nästa Riksdag. Grefwe Dornar, (röran. När Riddcrffapet och Adcln en gäng fattat det wärdiga beslut, att all fast egendom och jord i Riket skulle af hwarje Swensk Medborgare, emot ätagan» be af derwid fästade skyldigheter, fä besittas, och den nu förcwarandc fräga skär i närmaste förening med detta af Ridderskapct och Adeln fattade beslut, sä hemställer jag ödmjukast, om ej ett afslag pä denna fräga skulle blifwa en anledning, att betaga Ridderskap^ och Adcln, det anseende af ädelmod, som Riddcrffapet och Adcln genom sitt förra beslut förtje, nar. Jag kan säledes för min del ej annat, än derä tillstyrka bifall; och för öfrigt instämmer jag fullkomligt med Grefwe Dela Larstis uti dest motion, af Adelns privilegier, för att derigenom Inhämta fullständig uplySning, om hwilka Privilegier nu mera förswunnit, och hwilka ännu äterstä. Herr 8iiver8toipe, Lrmtnk t^brakam, anhöll ak fä uplysa i anledning af hwad en och annan Ledamot pästätt, att wcrkeligen aldrig pä Riddarhuset nägot beslut blifwit tagit, att inga widare uppoffringar af Riddcrffapet och Adcln skulle göras. Frägan hade wäl warit wäckt, men blifwit aldeles afflagen.
Utskottets Betänk anden. 9:0 Lars Carlsson frän Skaraborgs Län, har likaledes ådagalagt, huruledes beklädnads-sättet, i följd af åberopade Författning oell derefter med Rotehållarne vid verkställde sammankomster träffade Öfverenskommelser, vore högst känbart, enär mondering hvart 3:dje år skulle bestås; hvarföre lian föreslår, att beklädnads-anskaffningen icke matte oftare inträffa, än då douplett-rnonderingen ej finnes brukbar eller reparable; och 10:0 Carl Hindricksson fran Gefleborgs Län, liar åter, med tiilkännagifvande, att någre öfverenskommelser örn monderingarnes betalande till .Beklädnads-Directionen, jcke voro ingångne i berörde Län, yttrat den önskan, att Rotehållarne der å orten, måtte blifva bibehållne vid hvad det med Konung CARL XI afslutade KnekteContract, i detta afseende stadgar och förmår. Vidare hafva till Stats-Utskottet blifvit remitterade de hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln uti detta ämne gjorde anföranden af Herr General-Majoren m. m.
Brefvet den 23 November 1860 ett visst belopp, nemligen f ,000 R:dr, blifvit för revisionsåret 1862 anslaget till ersättning för biträde och andra kostnader under fortsatt utgifvande af Sveriges gamla lagar, ansågo sig 1864 års Revisorer, utan att inlåta sig i bedömande af frågan, huruvida det anslagna beloppet varit för det afsedda ändamålet otillräckligt, böra uttala den mening, att, oaktadt räkenskapen för detta anslag blifvit i Kongl. Kammar-rätten utan anmärkning granskad, ett öfverskridande af nämnda anslag icke gerna kunde grundlägga någon ersättningsskyldighet å statsverkets sida, för hvad utgifvaren af nämnda lagverk af egna medel förskjutit, uppgående, enligt hvad redogörelsen gåfve vid handen, till 3,489 R:dr 93 öre, som vid revisionsårets slut balanserades redogöraren till godo. I anledning af hvad Revisorerne sålunda anfört, och enär närmare utredning om berörda förhållande saknas, får Utskottet hemställa, att Rikets Ständer måtte uti underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes genom vederbörande låta utreda, dels huru utgifvarens af nämnda lagverk fordran uppkommit och hvari den består, dels ock om någon betalningsskyldighet för samma fordran kan för statsverket ifrågakomma. Kongl. Kammar-kollegium. § 28. (1864 års Rev.-ber. pag. 249. — Utlåt. pag. 274.) Jemte förmälan att Revisorerne besett de under Kongl. Kammar-kollegii vård ställda regalierna och åtskilliga andra Staten tillhöriga dyrbarheter, hafva Revisorerne, som dervid inhemtat, att, utom de egentliga regalierna och sådana dyrbarheter, som ännu kunde komma i fråga att begagnas, i Kongl. Skattkammaren förvarades åtskilliga persedlar, hvilka lämpligare kunde i Kongl.
Jag instämmer i de förklaringar Grefve Horn afgifvit, att detta D e ri 21 December f. m. *47 är stridande emot billighet och Författningar, samt att det endast är med afseende å det äldre Contractet och stadgandet för Westerbotten, söm Utskotten böra behandla saken. Jag vill väl ej bestämdt bestrida, att hemmansvärdet skall vara grund för skattläggningen, men tror det rätta vara, att följa den grund, hvilken följdes vid första skattningen. Jag förenar mig i begäran otti återremiss. Friherre Cederströmj Jacob: De tvenne Ledamöter, hvilka yttrat sig, hafva påstått att, enligt 1810 års Ständers beslut, ingen jord skulle finnas, hvilken nu mera kunde beläggas med annat än extra rotering. De värde Ledamöterne hafva glömt, att 1818 och 1823 årens Ständer gjorde den ändring, alt all sådan jord, som till sin natur var underkastad ordinarie rotering, borde skiljas från extra roteringan, och med ordinarie beläggas. Samma Ledamöter hafva förgätit, att om de nya hemmanen i Westerbotten belädes med extra rotering, skulle de ej mera blifva disponible till förstärkning af Westerbottens Regementes Rotar, då likväl 1765 års Riksdagsbeslut innehåller, att nyliemmanen skola förstärka de gamla rotarne. Utskotten hafva således iakttagit så val hvad Rikets Ständer på 1760-talet beslöto, sorn 1810 års Ständers beslut. Det egentliga föremålet för en återremiss vore, 54 H. »o* 148 Den 21 December f. m. om Rikets Ständer skulle vilja anslå de rotefrihetsmedel, som sedan 1^65 influtit, till godtgörande af Westerbottens Rotehållares anspråk för den förflutna tiden. Detta hafva icke Statsoch EkonomiUtskotten ansett sig kunna föreslå, då dessa medel ända sedan iy65 städse varit i Staten beräknade och disponerade af Rikets Ständer, utan att Rikets Ständer gjort afseende på den särskilta Författning, som lofvade förstärkning åt rotarne vid Westerbottens Regemente.
Bifölls med tillägg af ett nytt moment utaf följande innehåll: ”Konungens Befallningshafvande åligge tillse, alt Landstings beslut må, genom Kronobetjeningen eller Kommunal-nämnderna, der så lämpligen ske kan, eller ock genom de särskilda styrelser och befallningsmän, som Landstinget kan för sådant ändamål utse, varda till verkställighet befordrade.” § 61. Erhöll följande förändrade lydelse: ”Den, som vill klaga öfver Landstingets beslut, må inom tretio dagar från den dag, då beslutet blifvit, på sätt i § 61 sägs, kungjordt, till Konungens Befallningshafvande ingifva sina till Kongl. Maj:t ställda underdåniga besvär. § 63. Bifölls. S. D. Föredrogs och bifölls Lag-Utskottets den 28 sistlidne September och 8 dennes på bordel lagda Betänkande N:o 54, i anledning af väckt motion om ett 838 Prot.-Utdrag den 15 Oktober 1860. stadgande derom, alt verkan af sökt lagfart å fastighet ä landet skall beräknas icke blott från del Ting, utan lrån den dag, lagfarten sökes. Frän Högv. Pr este-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Sammansatta Statsoch Banko-Utskottets Memorial N:o 40, i anledning af Itiks-Ståndens beslut öfver Utlåtandet N:o 24, i fråga om förändrad organisation af liypolheks-inrällniugarne i riket. Härvid förekommo: l:o af Förslaget till Förordning, angående en allmän Hypolheks-bank i riket. §§ 1, 2, 4 och 5. Godkändes i öfverensstämmelse med Ståndets rörande dessa §§ redan fattade beslut. §§ 6, 7, 8, 9, 10 och 15. Utskottets med afseende på dessa §§ gjorda hemslällanden biföllos. § 16. Förslaget lill förändrad lydelse af denna § godkändes. § 17. Godkändes i öfverensstämmelse med Ståndets derom redan fattade beslut. §§ 5, 11—14 samt 18—25. Utskottets hemställan sidan 1G bifölls. 2:o.
Enka blifvit i Nåder försäkrad, såsom betingad ersättning för hans till Transpoi t 8,591,700: Bih till R. St. Häft. (R) Sv 14 Kongl. Maj ds Nådiga Propos. Transport Riks-Museum öfverlåtna samlingar i Natural-Historien, och som hittills utgått af extra utgiftsmedlen. ♦ « iooo: — —- 2:0 Det anslag som AmiralitetsKammar - Rådet Elers fått vid regleringen af KrigsHof-Rättens Stat bibehålla /(00; _ _ 3:o De vid Landtmäteri-staten till indragning ställda löner för en Öfver - Inspector, en Ingenieur, en Inspector öfver mått, mål och vigt, samt fem Tredje Landtmätare i landsorterna, tillsammans . 2329: 14: 10. Ett tills vidare beviljadt anslag åt JurisDoctorerne Collin och Schlyter, för forskningar i Sveriges gamla Lagar , enligt Kongl, Brefvet den 16 Januarii innevarande år, hvardera 1000 K"dr 2000: •—1 — 5.0 En Bergmästaren Jacobsson tillagd ersättning för förlorade inkomster genom nedläggande af Ädelforss Guldverk, enl. Kongl. Ett HofJägmästaren von Greiff j genom 8,591,700: Kongl. Brefvet cl. 1 5 Mars 1 815 tillagdt arfvode, sorn hittills gaf Andra Hufvud Titelns besparingar utgått 600: 7:0. Löne-tillökning för Kammarskrifvaren Westman j anställd vid f. d. Widegrenska Boksluts-Contoiret Ioo; 8:0. Den nu under Tionde Ilufvud-Titein upptagne Lotseri-Indragnings-Stat , utgörande 74„:
Yi hafva icke bifallit dessa åtgärder, ty vi hafva ej trott, att denna utredning kunde emot Grundlagens föreskrift och Rikets Ständers äfven vid denna Riksdag fattade beslut, ikläda sig egenskapen af en enda till verificationerne i det speciela utsträckt revision ; vi liafva derjemte förutsett, att antydningen på handlingarnes möjliga begagnande utan inskränkning och deras öf verlemnande åt offentligheten måste framkalla ett vägrande svar, betaga Herr t. f. Ministern för Utrikes Ärendena tillfälle att, enligt vid återremissen tillkännagifven önskan, gå Utskottet tillhanda med upplysningar och således undandraga Piikets Ständer den begärda utredningen. Yi finna oss derföre lika oförhindrade som pligtige att ställa oss samtlige Riks-Ståndens, genom återremisserna uttryckta, önskningar till efterrättelse, ehuru vi ganska väl inse, huru mycket vår åtgärd förlorar både i värde och fullkomlighet, då den icke fått påräkna Utskottets samverkan. Den grannlagenhet., hvarmed fäderneslandets fordna och nuvarande diplomatiska förhållanden böra offentligen vidröras, förbjuder dock, i de flesta fall, uppgifter om speciela utgiftsbelopp, hvilka ej kunde meddelas, utan att häntyda på speciela diplomatiska förhandlingar ; denna vår öfvertygelse eger äfven tillräckligt stöd af åtskilliga yttranden inom de respective Riks-Stånden. Vi måste derföre inskränka oss till en summarisk framställning af räk nskaps-förhållanden, hufvudsakligen utur de genom Herr t. f. Ministern för Utrikes Ärendena till Utskottet öfverlemnade och, vid angifvande af Utskottets Utlåtande N:o Å2j, begagnade sammandrag af Cabinetts-Cassans räkenskaper, jemte de upplysningar, hvilka vi af uttryckliga yttranden inom Riks-Stånden varit föranledde och förbundne alt söka, dels hos Herr t. f. Ministern för Utrikes Ärendena, dels utur Stats-Contorets räkenskaper och föregående Riksdagars offentliggjorda handlingar. Men vid meddelandet af de facti - Bih. till R. St.
Och Benaja, Jojada son, IsHails sons af storom gerningom, af Kabzeel, han slog tu de Moabiters lejon, och gick ned, och slog ett lejon i brunnenom i snötiden; Och slog desslikes en grufvelig Egyptisk man; den hade en spets i sine hand; men han gick neder till honom med en staf, och tog den Egyptien spetsen utu handene, och slog honom ihjäl med sin egen spets. Detta gjorde Benaja, Jojada son, och var beprisad ibland de tre hjeltar; Och härligare än de tretio; men han kom icke till de tre. Och David gjorde honom till sitt hemliga Råd. Asahel, Joabs broder, är ibland de tretio; Elhanan, Dodo son, i BethLehem; Samma den Haroditen; Elika den Haroditen; Helez den Palthiten; Ira, Ikkes son, den Thekoitens; Abieser den Annethothiten; Mebunnai den Husathiten; Zalmon den Achothiten; Maharai den Netophathiten; Heleb, Baena son, den Netophathiten; Itthai, Ribai son, af Gibea BenJamins barnas; Benaja, den Pirgathoniten; Hiddai, af de bäcker Gaas; AbiAlbon den Arbathiten; Asmaveth den Barhumiten; Eliaheba den Saalboniten, Jasens och Jonathans barn; Samma den Harariten; Ahiam, Sarars son, dens Araritens; Eliphelet, Ahasbai son, Maachathi sons; Eliam, Achitophels son, dens Gilonitens; Hezrai den Carmeliten; Paarai den Arbiten; Jigeal, Nathans son, af Zoba; Bani den Gaditen; Zelek den Ammoniten; Naharai den Beerothiten, Joabs vapnedragare, ZeruJa sons; Ira den Jithriten; Gareb den Jithriten; Uria den Hetheen. De äro alle tillhopa sju och tretio.
Kulturhistoriske Billeder fra Be-gyndelsen af det 18: de Aarhundrede. Af D: r O. Nielsen. Med mange Afbüdninger og 1 Kort. Forlagsbureauet i Kjöbenhavn. Tre komedier af Plautus. Frit översatte af D: r Joh. Forchhammer, Rektor. Kjbvn. A. Reitzels Forlag. Holbergske Figurer og Typer efter den danske Skuepladses Traditioner. Udgivne i Anledning af jubelfesten d. Kjbvn. Hansen &amp; Weller.Holberg-Marsch for Piano. Kristiania. Carl Warmuth. Uolberg-Menuet komp. f. Piano af Christian Cappelen. Kr.a. Carl Warmuth. Fr a Hotbergs Tid, Karakterstykke for Piano af Christian Teilman. Kr: a. Carl Warmuth. Holberg Sarabande og Ballade af Universitetet » Holbergskantate komp. af Ole Olseti. Kr: a. Petter Håkensen. Pianoarrangeuient. Fra Hotbergs Tid. Svite i gammel Stil for Pianoforte af Edvard Orieg. Kjbvn. Wilh. Hansen. Holbergsk TablcauOuvsrture. Potpourri o ver traditionelle Melodier ved Axel Orandjean. Kjbvn. Wilh. Hansen. Ulysses-Marsch. Forspil til » Ulysses von Ithacia » af Niels W. Qade. Kjbvn. Wilh. Hansen. Hanedandsen af Holbergs Comoedie » Maskeraden » af H. S. Pauli i. Kjbvn. Wilh. Hansen. Jean de France. Sarabande for Piano af Emil Hartmann. Kjbvn. Kgl. Hof-Musikhandel. Rococo. Six moreeaux caractéristiques comp. p. piano par L. Sehytte. Kjbvn. Kgl. Hof-Musikhandel. Holbergsfce Situationer i Billeder og Musik. Musiken samlet af Fr. Rung. 6 illustrationer af N. Witcel. Kjbvn. Kgl.
Hvad åter beträffar Herr Hessles yrkande om bifall tillförslaget, angående åläggande för egare till nämnde fastigheter att bygga Tingsoch Fånghus, så om det än, på salt Utskotten i Betänkandet redan anfört, å ena sidan icke kan bestridas, att sådane fastigheter genom förslagets antagande skulle lida någon, fastän obetydlig minskning i värde, och följaktligen en förlust tillskyndas egarne, torde det å andra sidan böia medgifvas, att ifrågavarande allmänna besvärs jemnare fördelning icke är med rättsgrunder så oförenligt, som man i allmänhet synes föreställa sig. Att rättvisan icke under något vilkor får förnärmas i rättsförhållanden enskilde medborgare emellan är osvikligen rigtigt, men en lika allmänt giltig regel är det äfven, att enskild rätt mäste vika för Statens ännu högre anspråk. Det Lagsamt Allm. Besv«- och Oecon.- Utsk:s Utlåtande N:o 53. 3 är en af Slalens förnämsta pligler att upprätthålla rättvisan i landet, och dit hörer att förse Domstolarne med nödiga s«mlingsrum o. s. v. Det är således icke endast för sin egen skull, ej heller för säteri-egarnes, som Rikets fordom så kallade skattskyldiga allmoge måste hygga Tingshus, utan det är för Statens skull. Och med enahanda rätt, som det tillförene ålades öfrige jordegare å landet att fullgöra denna byggnadsskyldighet, med samma rätt kunna säterijemte rå och rörshemmansegare för närvarande tillförbindas att deri deltaga. Ty fastän Staten hitintills icke gjort sitt anspråk gällande emot de senare, följer deraf visserligen icke, att detsamma jemväl hädanefter bör vara hvilande. Hvad man i allmänhet anser såsom den historiska grunden, hvarifrån befrielsen leder sitt ursprung, har under tidernas skiften helt och hållet bortfallit.
D, Föredrogs; å nyo och bifölls Statsoch Lag-Utskottens Utlåtande, N.'o 330, i anledning af Herr Landegrens, inom Vällofl. BorgareStåndet väckta, till Lag-Utskottet remitterade motion örn upphörande af det för Banken och Riksgälds Cctntoiret nu gällande Domstals-privilegium. S. D. Den af Vällofl. Borgare Ståndet , medelst Protocolls-Utdrag, af den 24 sisth Februarii, gjorda inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att förena sig uti det beslut , sorn Ståndet den 22 sistnämnde månad fattat, i anledning af Stats-, Banco samt Oeeonomie Utskottens, under N:ris 26 och 51, afgifna Utlåtanden, i fråga om fortfarande anslag till Ströinrensningar och lättade Vatten-communicationers befrämjande, fann Pre. Ståndet för sån del ej skäl att arHaga. Prot.-Utdrag den 3 Mars 1830. 11 S. D. Viel föredragning af Banco Utskottets Utlåtande, N:o 130, öfver anmärkningar från Vällofl. Borgare-Ståndet vid Utskottets Memorial, N.'o 120, innehållande förslag till jemkning och otnröstningspropositioner, i anledning af Riks Ståndens beslut i frågan om en på upplåning grundad Discontering för handeln och den större rörelsen, fann Preste-Ståndet skäl att, under medgifvande, 3tt orden ,futan undantag” ina utur den förut föreslagna Voteririgs-propositionen uttagas., ifrågavarande Memorial g‘lU. SD, Uå nu å nya föredrogs. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 415, i anledning af de inom Högloft.