Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Embetet vidhängande hvarjehanda besvär, correspondance och systor, böra oförrykt bibehällaS vid den dem bcstädda SpannemälS - tunnan af hvarje tillpdan, de Församlings Kprkoherberge, sä anser Stars-Ut, stöttet stg icke hafwa anledning att nu tillstyrka nä, gon indragning deraf. Är och dag som förr strifwik stäk. «... P^ befallning. kroäalius. Begärdes pä bordett UpplästLS följande. Den 16 Gctober. 427» Utdrag af Protokollet hältet uti Riksens Högloft. Ständers Stats - Utskott d. s October 1809. S. D. Sä wäl til! Högloft. Riddcrstapck och Udeln som till de Wällofl Borgare - och Hedcrwärda Bonde Ständcn hade flere Memorial blifwct ingifne och derifrän till StatS-Utskottet remitterade, och hwar, uti blifwit yrkadt, att ben wcderlags-Spannrmäl som bestäS för Pastorernc i Riket mätte tvid timande ledig, het indragas och Staten kill godo komma, hälft den skyldigheten, hwarfbre den samma skall blifwik PrcstcrLkapet tillagd, med Gästgifweri - inrättningen stall upphört. Stats - Utstottet, har härwid inhämtat beskaffenheten af PreftcrnaS Nederlag wara följande: akk det blifwit af Konung 6081^? I. anstagit Prestersstapet utaf Kronans Adelar i loide emot det att be Uppläto deras Hemman, som dr i Catholsta tiden innehade och kallades Landtgille, och hwadan vcksä dek som anslogs dem, kallades Nederlag för bortmist Lanbtgille.
-Enligt serskilda lill Utskottet ankomna utdrag af Riks-ståndens protokoll, hafva Presteoch Borgare-stånden bifallit hvad Utskottet i dess fbreniimnde utlåtande tillstyrkt och föreslagit, hvaremot hos Ridderskapet och Adeln samt Bonde-ståndet sådane anmärkningar blifvit dervid framställda, som till ärendets återremitterande föranledt.
5. förslagssumma af i,5oo R:dr, och de motsvarande Hemmans-räntorne från samma Statslndelningar uteslutas, samt ibland Ordinarie räntan såsom Inkomst upptagas, hvilket äfven vid den af K. M:t iakttagne beräkning af InkomstTitlarne iakttagits.. i,5oo. K. Resolutionen den i3 October 1813 tillägger Biskopen på Gottland, såsom indeld lön, räntorne af åtskillige Hemman. De många svårigheter och olägenheter som med uppbörden deraf från omkring 170 Räntegifvare värit förenade, jemte desse sednares egne tillkännagifne missnöjen hafva grundlagt K. Mits Nåd. bifall och Beslut, att för Biskop Eberstein personligen liqviden af desse Biskopen på lön anslagne HeramansRäntor må ske i den ordning, som för Gymnasieoch SehoIsStaternes tillökta löner blifvit i Nåder bestämdt, så att Ca hälften i Maji och den 2la hälften sedan årets Markegång blifvit satt och vederbörligen fastställd, utbetalas. Häraf synes ock följa, att ej för längre tid än Biskop Ebersteins lifstid, Transport 4o4>g53: 9. 5. a38 St ats-Utskottets Transport 4o4)9^3: 9. 5. detta sätt för indelningens utbetalande nu bör utsträckas. I enlighet hvarmed Utskottet tillstyrker: att, till godtgörande af de ifrågavarande indelningarne, som under samma tid komma att från Anslaget för ClerecieStaten uteslutas, den af K. M:t i Nåder antagne Förslagssumma i,5oo: — - å nämnde Stat uppföres. Varande äfven af Utskottet de deremot svarande HemmansRäntorne redan tagna i beräkning i det genom Memorialet N:o 54 afgifna Förslag öfver Inkomsterne, så att någon ytterligare Inkomst-tillökning i detta afseende ej erfordras 5:o Till aflöning för Lärare vid en af Sällskapet för Vexelundervisningens befrämjande inrättad NormalSchola, enligt Directionensför nämnde Sällskap underd.
Utskottets Betänkanden N:o io3, i anledning af åtskillige föreslagne åtgärder till lindring i Rustnings-besväret, samt N:oii2, i anledning af väckta Motioner om frihet i köp och salu af tackjern, hafva af Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit till Utskottet åtterremitterade, med deremot gjorda anmärkningar; men som, enligt ankomne P10- tocolls-Utdrag, de trenne öfrige Respective Riks-Stånden samma Betänkanden godkänt; så har Utskottet ansett de meddelade återremisserne icke till någon annan åtgärd å dess sida föranleda, än att detta förhållande vördsamligen tillkännagifva. Stockholm den 8 Julii 1829. Ankom till Exped. Utskottet den i3 Julli 182g. Utlåtande, i anledning af ett föreslaget stadgande uti Kongl. Cancellie - Bcsv. och Oecon. Utsh. Ordningen, i afseende på allmänna handlingar, som kunna utur Riket förås, Hö glofl. Ridderskapet oell Adeln har till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet behagat remittera en af Herr Crusenstolpe, M. J.j väckt Motion, att, förmedelst en ändring af eller ett tillägg uti Kongl. Majrts Nådiga ordning för Dess och Rikets Cancellie, Hof-Cancelleren måtte tillåtas, att, då handlingar, skrifne eller tryckte, ur Riket till utländsk ort transporteras, för hvilkens räkning som helst, sjelf eller genom ombud, i händelse af befogenhet, undersöka, om bland dem något finnes, som RiksArcliivet eller Statens Bibliothek tillhör eller tillhöra bordt, och i sådant fall oin detsammas återförskaffande dit draga försorg, mot eller utan betalning, allt efter sig företeende omständigheter.
Löjtnanten klädde sig nu och stod snart på gården för att begifva sig ut i staden. På samma gång han satte foten ut genom porten, satte fanjunkaren näsan genom farstufvudörren till Saras trappa. Fanjunkaren blottade med taktmessig höflighet sitt hufvud, hvilken helsning med en förnäm liflighet af löjtnanten besvarades. ”Hm, hm, ditt pundhufvud”, mumlade för sig sjelf löjtnanten. ”Hm, hm, ditt spindelben”, mumlade för sig sjelf fanjunkaren. ” namn, amen.” Himmelens skyar nedstego och blandade sina ymniga tårar med Lidas; regnet sammanpressade våldsamt jorden kring gatstenarna; luften var tjock ock ingen stråle från eftermiddagssolen förmådde genombryta densamma. Sara och Celestine sutto vid sitt kaffebord och språkade om ett och annat. Deras samtal rörde sig hufvudsakligast kring dem sjelfva och hvad verlden nu möjligtvis skulle hafva att säga om dem och de yngre förhållanden, hvaruti de nu lefde. Det var dem ej obekant, att Lidköping harmades svårliga på dem och att denna harm glödde icke blott i stadens qvinliga hjertan, utan äfven i de manliga. Och hur kunde det väl annorlunda vara? Lockade af Saras ganska bergade hus och tillgångar, icke så obetydliga i en liten stad, och uppmuntrade derjemte af hennes sjuklighet, som födde hoppet om snart utgående giftorätt, hade icke mindre än en skräddare, en klensmed och en garfvare, under loppet af ett år, friat till Sara. Visserligen hade de vänligen blifvit emottagna, och för dem hade Saras blänkande kaffepanna i systerlig förening med den i grönt skiftande brännvinsflaskan, så förföriskt prunkat på det lilla vackra bordet; men när de gingo sin väg, hade de alltid med sig en korg, för att deruti gömma sina misslyckade beräkningar och sina lyckade kötteder. Celestine, hvars ovanliga skönhet var en prisma, hvaruti hela stadens förenade afundsjuka och förtal bröto sig, hade äfven haft sina tillbud.
Föredrogs ånyo och bifölls BevillningsLagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens betänkande N:o 1.2, i anledning af väckt Prot.-utdrag den 6 September 4848. fråga om förtydLigande i Rikets Ständers förslag till reglementariska föreskrifter, rörande bran vins-till verkningen.. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Lag* samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens betänkande N:o 43» i anledning af väckta förslag till ändringar och tillägg uti de om skiftes-verket i riket gällande författningar. Från Hederv. Bonde-stÅndet. S. D. Remitterades till Stats-utskottet ett af Per Sahlström från Stockholms län ingifvet memorial, innefattande anhållan om Riksgäldskontorets förpligtande att inlösa åtta stycken riksgälds-sedlar, hvardera å io r:dr hvilka inom den kungjorde preskriptions-tidens utgång till infriande ej blifvit anmälde. De memorialet bifogade sedlar och öfrige bilagor skulle remissen åtfölja. S. D. Föredrogs Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens sedan den 2.'dra dennes på bordet hvilande betänkande N:o 43, i anledning af väckta förslag till ändringar och tillägg uti fte om skiftesverket i riket gällande författningar. Den af sammansatta Utskotten föreslagna förändrade lydelse af aldra kapitlet i § uti Kongl, stadgan om skiftes-verket i riket Idef af Ståndet ogillad, hvaremot alla öfriga momenterne i betänkandet biföllos. S. D. Föredrogs och bifölls BevillningsLagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens en gång bordlagda betänkande N:o 12, i anledning af väckt fråga om förtydligande i Rikets Ständers förslag till reglementariska föreskrifter, rörande bränvins-tillverkningen. Den 6 September. Från Högloft.
Han varsnade henne ej, innan hon vänligt lade sin hand på hans axel. Då ryckte han häftigt till, och ur ögonen for en blixt, men det vredgade uttrycket mildrades nästan till vänlighet, då han såg hvem det var, som stört honom, och han sade endast: ”Ebba.” Fru Ebba forskade ett ögonblick i hans ansigte och sade: ”åter obehagliga nyheter, min vän.” ”Hertigen sörjer för att sådana ej saknas. Dertill växer mig böndernas uppror öfver öronen. Lyda andras råd, der eget vore bättre, är dårars verk. Bönderna hade bort qväsas genast, men jag lyddes på Olof Sverkersons råd att bida. Han ställde sig, som om han kännt konungens önskan. Numera torde ej resningen kunna undertryckas, utan att det kostar mycket blod.” ”Ack min herre, bönderna äro enfaldige och vilseledde. Låt dock ej din hand falla alltför tungt öfver dem. De hafva i sanning haft mycket att lida.” ”Ebba, mildhet vore här grymhet. Konungens trogne och ärlige undersåter måste skyddas. Upproret måste qväsas, om ej hela landet skall bli ett förödelsens hemvist.” Fru Ebba suckade djupt och sade, efter några ögonblick, liksom till en fortsättning af hvad hon emellertid tänkt vid sig sjelf: ”och sedan att veta huru dina fiender af hvarje den minsta anledning, ja ofta utan all anledning, göra om dig berättelser, hvilkas lögnaktighet hvarje barn borde kunna inse!” ”Se, min stolta Ebba är ju som hvarje annan qvinna”, sade Fleming leende, ”gråter öfver hvad klaffarena säga.” ”Skulle jag icke det? Huru känner icke jag dig, den ädle! Men menniskorna känna dig icke så, och ditt namn skall gå till efterverlden med de fläckar, som lögnen vidhäftat det, och som illviljan utbredt. De, som efter oss lefva, skola tro hvad de hört.” ”Hvad mera, blott Han, som öfver oss lefver, ser sanningen, och det som inom mig lefver, nemligen samvetet, säger att jag handlat redligt. Domen öfver död man, är mäktig, Gud är mäktigare.” ”Många finnas, som säga att herr Klas dock kunde en mohn jemka med sig, utan att göra orätt.
Jag har hort mångå larda utländningar, som besökt universitetet och sett dess verkligen dyrbara skatter förvarade i uthus, häröfver högligen förundra sig. Hvad åter beträffar Upsala astronomiska observatorium, behöfver man blott se dess belägenhet vid en allmän gata midt i den lågt belägna staden, för att öfvertyga sig om dess fullkomliga orenlighet för det åsyftade ändamålet. Hvarje förbiåkande bondkärra på den stenlagda gatan slör de astronomiska beräkningarna, hvilka följaktligen blifva opålitliga och snart sagdt omöjliga. Det är i sanning bedröfligt att se en så vigtig och interessant velteuskap efteisatt i vårt land, då man deremot i andra länder uppoffrar betydliga kostnader derpå. Förhållandet med anatomiska undervisningens localer känner jag mindre, vet dock af den utmärkt skicklige professoren, som leder dessa undervisningar, alt localen är i stort behof af förbättring. I öfrigt hänvisande till Prosten Stenhammars sakrika reservation, får jag vördsamt hemställa, då för den academiska undervisningen är af stor vigt att nu anmärkta brist lä 11 i y lie t er afhjelpas, att StntsUtsk., som visat en berömlig välvilja för undervisningsverken, äfven i della fall mätte egna dem uppmärksamhet, och åtminstone föreslå bifall till den K. propostn, eller a5,ooo r:dr b:eo lill hvartdera universitetet, ehuru sannei ligen Upsala Consistorii academici förslag icke är för högt tilltaget. Jag anhåller örn återremiss af ifrågavar. betänk, på de af mig nu anförda skäl. Hr af Uhr, Carl David: Uti 4:'le punkten af .SlatsUtskts betänk, lill E, har Hr af Forsell äskat ett anslag af 2000 r:dr b:co till inköp för Statens rakning af fullständiga barometrar med tillhörande ilin nioniitrar oell hvgromelrar, hvilk» skulle komma att ställas antingen lill K. V< tlenskapsaendemiens. eller Generallandlinateri-contorets disposition, för att utdelas på val valda ställen inom
Då Haman kom in, sade Konungen till honom: Hvad skall man göra dem manne, som Konungen gerna ära vill? Men Haman tänkte i sitt hjerta: Hvem skulle Konungen gerna vilja göra äro, utan mig? Och Haman sade till Konungen: Den man, som Konungen gerna vill ära, Honom skall man hafva fram, och kläda uppå honom Konungslig kläder, de Konungen plägar draga, och den häst, som Konungen plägar uppå rida, och att man sätter en Konungslig krono på hans hufvud; Och man må få den klädningen och hästen uti en Konungens Förstas hand, att han ikläder den man, som Konungen gerna ära vill, och förer honom på hästenom öfver stadsgatorna, och låter ropa framför honom: Så skall man göra dem, som Konungen gerna ära vill. Konungen sade till Haman: Skynda dig, och tag klädningen och hästen, såsom du sagt hafver, och gör alltså med dem Judanom Mardechai, som för Konungens dörr sitter; och låt intet fattas af allt det du sagt hafver. Så tog Haman klädningen och hästen, och klädde på Mardechai, och förde honom på stadsgatone, och ropade framför honom: Så skall man göra dem manne, som Konungen gerna ära vill. Och Mardechai kom igen inför Konungens dörr; men Haman skyndade sig hem, och sörjde med skyldt hufvud; Och förtäljde sine hustru Seres, och allom sinom vännom, allt det honom händt hade. Då sade till honom hans vise, och hans hustru Seres: Är Mardechai af Juda säd, för hvilkom du hafver begynt att falla, så hafver du ingen magt med honom, utan du måste falla för honom. Vid de ännu med honom talade, kommo Konungens kamererare dertill, och hastade på Haman, till att komma till måltidena, som Esther tillredt hade. Då Konungen kom neder med Haman till måltiden, som Drottningen Esther tillredt hade, Sade Konungen till Esther, på den andra dagen, då han vin druckit hade: Hvad bedes du, Drottning Esther, det man dig gifva må? Och hvad begärar du?
Bonde-Ståndet förklarat, att samma nådiga Proposition, i hvad den Rikets Ständers Bank anginge, borde af Banko-Utskottet behandlas. Sedermera har Stats-Utskottet, i följd af Högloll. Ridderskapet och Adelns, Högv. Preste-Ståndcts och Välloll. Borgare-Ståndets fattade och Banko-Utskottet delgifna beslut af den 28 December nästlidet år och den 7 innevarande månad, blifvit anmodadt att till behandling oförtöfvadt företaga Kongl. Maj:ts ifrågavarande nådiga Proposition; hvilken anmodan måste antagas innebära att äfven Banko-Utskottet bör skyndsamt handlägga den af två lliks-Stånd till Utskottet remitterade del af den nådiga Propositionen, hvaruti föreslås, bland annat, att af Bankens vinstmedel det belopp, som Rikets Ständer kunna finna för ändamålet disponibelt, må användas till bildande af en reserv-fond för Banken genom uppköp af stats-obligationer, utgifna dels i utländsk myntsort, dels på Svenska språket och i Svenskt mynt för det lån, som till jernvägsarbetenas fortsättning skulle komma att, för Statens räkning, upptagas; men som i § 2 punkt. 4 af den för Banko-Utskottet gällande instruktion, hvilken skall tjena till efterrättelse intill dess Rikets Ständer, efter Utskottets hörande, någon ändring deruti besluta, är vordet föreskrifvet, att Utskottet, i sammanhang med det förslag till reglerimr af Bankens låneoch kreditiv-rörelse, som Utskottet har att till Rikets Ständer afgifva, bör meddela yttrande och förslag om användande af den sedan 1857 års början upplupna Banko-vinst, har hos Utskottet tvekan uppstått, huruvida Utskottet, utan Rikets Ständers dertill särskildt lemnade samtycke, må ega att, oberoende af låneoch kreditiv-rörelsens reglering, i afseende hvarå Utskottet först längre fram under Riksdagens lopp blifver i tillfälle att framlägga fullständigt förslag, behandla och till Rikets Ständer sig utlåta om Banko-vinsten må användas för det af Kongl.
7 Efter det Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-kontor blifvit i ämnet hördt, har Kongl. Maj:t tagit detta ärende i öfvervägande, och vill Kongl. Majit, i betraktande af den längre tid, hvarunder enkan Wallberg varit i Fångvärdens tjenst anställd, i Nåder föreslå Rikets Ständer, att beniälda enka må, vid afskedstagande! från sin befattning såsom Arbetsförestånderska ä Straffoch Arbets-fängelset pä Norrmalm, å Rikets Allmänna Indragnings-stat uppföras till åtnjutande under sin återstående lifstid af en oafkortad ärlig pension, motsvarande den kontanta lön hon såsom Arbetsförestånderska nu innehar, eller Trehundra Riksdaler Ranko. De till detta ärende hörande handlingar skola tillhandahållas det Rikets Ständers Utskott, till hvars behandling frågan varder öfverlemnad; och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. C. E. Gunther. Transsumt af Protokoll öfver Justitie-Departements-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Sla/s-Rådet ä Stochholms Slolt Thorsdagen den 12 Februari 7857, i närvaro af: Hans Excellens Justitie-Stats-Ministern, Herr Gunther, Hans Excellens Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Lagerheim, StatsRåden : IFaUensteen, Grefve Mörner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou, Almqvist, Friherre af Ugglas. Hans Excelfens Herr Justitie-Stats-Ministern uppläste till justering förslag till Kongl. Maj:ts under nedannämnde dagar beslutade Nådiga Propositioner till Rikets Ständer, nemligen: — __ _ 3:o) den 28 Oktober 1856, angående rättighet för Enkan Johanna Magdalena Wallberg alt erhålla pension å Rikets Allmänna Indragnings-stat; — Enligt Stals-Rådets hemställan täcktes Kongl. Majit dessa Nådiga Propositioner, sådane de linnas detta protokoll bifogade, godkänna.
Skulle likväl Ridderskapet och Adelil finna för godt att nu genast.bifalla Betänkandet, hvilket jag äfven för mili del tror utan skada kunna ske, anhåller jag, att de tvänne redactionsförsläg, jag afgifvit, må såsom serskild te Motioner behandlas, Herr Cederschjöldj Pehr Gustaf: Under fullkomligt instämmande uti LagUtskottets åsigt, anhåller jag att få tillägga några ytterligare skäl till bifall af ifrågavarande Betänkande. —- Hvad den olika årfsrättens ursprung beträffar, tror jag att, 4om man rådfrågar Historien, man skall finna, att den härleder sig från de tider, då menniskorne ännu lefde i ett slags nomadiskt tillstånd, utan fast egendom, och då vapnen voro enda qvarlåtenskapen efter en afliden, helst hans öfriga egendom uppbrändes tillika med honom, och bålets storlek var ett tecken till den större äran. Då således vapnen endast återstodo, var det naturligt, att sonen, sorn ensamt kunde göra bruk deraf, äfven skulle blifva ensam arfvinge. Arf betyder också i de gamla Nordiska språken, 'vapen, likasom Arrow ännu i Engelska språket betyder pil. Men i samma mån culturen tillväxte, satte man större värde på egendom, och andra arfslagar gjorde sig i samma mån gällande. Derföre hafva ock Lagarne för Borgareoch PresteStånden, som äro vida yngre, än Adeln och BondeStåndet, anta - Den 22 Jun i i f. m. 7i git den lika arfsrätten; och jag finner den för alla så mycket billigare, som det är naturligt att dottern, med vida mindre förmåga att försörja sig sjelf och draga sig fram i verlden, skall vara i större behof af understöd än sonen. Den bättre ställning, hvari dottern försättes genom lika arfsrätt, lemnar henne äfven tillfälle att iakttaga mera varsamhet i valet af Man, likasom den större förmögenheten gifver henne större hopp att blifva gift; och förslaget medverkar således till ett af Lagstiftningens högsta ändamål, som är att befordra Giftermål, hvilket isynnerhet i våra tider så väl beliöfves.
Jag hade så gerna önskat honom en ärofullare död; men, gunås så visst, vi lefva icke i tider, då man hinner sjunga långa sorgesånger öfver de vänner, vi förvärfva i dag och förlora i morgon!” afgjorde fru Marin hastigt, medan hon expedierade sitt kaffe och beredde sig att framkomma med hvad som vidare hade uppehållit henne. Knappt hade hon också nedsatt koppen, förrän borgmästarinnan Lundström, som vanligen af princip var fåordig, ty hon ansåg en djupsinnig tystnad mest passande för sin värdighet, tog ordet före någon annan: ”Hvad nytt eljest, kusin?” ”Jo, någonting, som jag åtminstone vill förmoda att ingen skall säga sig förut ha haft reda på.” ”Att prins Kristian är vid Svinesund och tänker på något farligt?” ”Att kungen beslutat sig till att icke undanhålla de engelska pengarna, utan släppa ut dem i landet?” ”Att några pålagor blifvit indragna?” ”Att chefen vid högra flygeln tar emot budskap från de missnöjda och skickar ut sina adjutanter på vägar och stigar?” ”Tyst, tyst då ... Prins Kristian, som är en engel, håller sig stilla; och kungen, som icke är en engel, har alla händer fulla med annat än pengar, vare sig engelska eller svenska. Och den stora kongliga konseljen skulle skratta den i skägget, som tänkte på minskning i pålagor, just när den tänker på medel att finna namn för nya. Hvad slutligen beträffar öfverstlöjtnant Adlersparre, så är han en stor filosof, som ni ju vet lemnat ifrån sig befälet och lefver helt isolerad på Sofielund, hvilket, förstås, icke hindrar att han vet allt hvad som händt, händer och skall hända.” ”Nyheten gäller bestämdt honom?” ”Kanhända.” ”Men”, upptog fru postmästerskan Klase, ingenting har kommit hvarken med ordinarie eller den extra posten i dag.” ”Prat, prat, kära Johanna! Posten – det vet jag visst ... Bättre då att ha nyckeln till någon lefvande postväska. Och för att nu icke längre pina er, mina kusiner och fruar, så veten att en högst allvarsam demonstration har skett ...” ” af Adlersparre?” ”Just det!
Berencreutz, Constancc, fru, Sundsvall. Berg, Anna, fröken, Stoc1; holm. Berg, Ellen, fru, Luleå. Berg, Lars, landshöfding, I.uleå. Berg, Nils, grosshandlare, Stockholm. Bergh, Mathilda, fru, Stockholm. Bergh, S., fil. doktor,, Bergen, von, Maria, fru,,; ergendal, Ebba, f k, skofteby, Lidköping. iergengren, Johanna, fröken, Lund. ierggren, Hilda, fröken, Sundsvall. ierggren, Nathalia, fru,, ierghman, Hanna, fru, Stockholm. iergholm, Mimmi, fröken, Gerstorp, Malmslätt. ierglund, Anna, fröken, Stockholm. iergman, A., fru, Stockholm. iergman, E., fröken, Uddevalla. iergman, Ellen, fröken, Stockholm. iergman, H., fru, Stockholm. iergstedt, Amanda, fröken, Nyköping. iergstedt, Gina, fru, Norrköping. iergström, Anna, fröken, bebro. iergström, Anna, fröken, Stockholm. erlin, H., fru, Stockholm; erlin, J. A., med. doktor, Stockholm. erling, Charlotte, fru, Malmö. erndes, Anna, fru, Söderhamn. etzen, von, Yrida, fröken, Stockholm. exelius, Anna, fru, Stockholm. exelius, J. G., med. doktor, Stockholm. ille, Elisabeth, fru, Stockholm. u illing, Anna, frijken, Stockholm. Billing, W., rådman, Stockholm. Anna, fru, Lund. Björck, Eliza, fru, Falkenberg. Björklund, Hedvig, fru, Stockholm. Biörklund. Simid. fröken, Stockholm. ~jörklund; s i n, hu, ~tockholm. Björkman, Julic, fru, Gcfle. Björnbom, Anna, fröken, Stockholm. M. F., generalmajor, Sthm. Björnstjerna, R. M., generalmajor, Gefle. Blix, Erin, fröken, Sttxkholm.