Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Friherre Björnstjernäy Ämnets vigt, dess omfattning, och det skick, hvari det kommit, genom Herr Friherre Anckarsvärds anförande, Sorn rörer ej blott det’ ifrågavarande anslaget, utan derjemte Ministéren, Reskattningen, Representationen, lagstiftningen, IndelningsVer• ket, kort sagt allt, hvad sorn constituerar samhället, skulle, för a*t behörigen blifva ittredt, erfordra en större Talare-fÖrmaga än min; jag inskränker mig således att besvara den del af Herr Fiiherrens anförande, som egentligen rörer det under öfverläggning varande ämnet, nemligen 3:dje HufvudTitelns anslag för Arméens materiel. Jag får börja med att upplysa Städerska» pet och Adeln, att här alldeles icke är fråga om ett öka dt anslag, utan blott om bibehållande af hvad 3:dje HufVudTiteln, allt sedan j8ia varit i åtnjutande utaf. Riksens Ständer beviljade då, att öfverskotten på InkomstTitlarne skulle få användas att fy'la bristen å jrdje HufvudTiteln ; dessa öfverskott uppg ingo lill betydligt belopp och ehuru Riksens, Ständer vid 1815 års Riksdag ändrade sitt beslut, förbief 3;dje HufvudTiteln igenom den i' Statsmedlens uppbörd brukliga method) likväl i åtnjutande deraf intill och sned år *8t 18» Deri xS September /.. m hvarefter åter lilla credit!vet begagnades (ö? att fylla bristen. Utskottet, som infordrat uppgift ofver medelätgangen under sednaste 5 år, har sjelf funnit den, för Arméen hafva varit 838.000 R:dr, bland hvilka inbegripas de genom Saltpetter-skattens nedsättning nu be* sparde 58,000 R:dr, så att återstoden är 780,000. R:dr.
Anton Gyldenstolpes motion om vidtagandet af betydliga förändringar uti det rent financiclla af bankoverkets förvaltning biet till BankoUtsk. remitterad, anhållit att framdeles fä afgifva och lill Ulsk. jemväl fä remitterade de anmärkmr som jag fann mig befogad göra vid demina motion, och flir i stöd deraf nu äran att desamma framställa. Premisserna till motionen lyda, att bankens verksamhet har 2:ne hufvudföremäl, det lista och vigtigaste, alt med silfver besörja den oafbrutna inlösen af sina sedlar, det 2:dra föremålet, det lista underordnadt, att banken må kunna af sin rörelse draga den högsta möjliga lagliga vinst, hvarvid dock, sä länge banken är en Slatsanstall, billigt afseende bör göras pä hela landets stora och nyttiga närings-, handelsoch penningeintressen, hvilka banken väl må styra, men aldrig undergräfva. Hade denna motion blifvit väckt utaf någon annan än af en R. Stis fullm. i banken, skulle jag visserligen icke hafva påkallat II. BankoUtskis uppmärksamhet att fästa sig redan vid dessa premisser, men nu är förhållandet annorlunda, det är här icke blott den enskilde riksdagsman öfvertygelse, stödd på hans oftast endast theoretiska kunskaper, som här uttalar sig, utan jemväl ett resultat af den erfarenhet en fullm. praktiskt förvärfva! under utöfningen af sin befattning med bankens förvaltning, hvilket naturligtvis kan föranleda många i saken mera främmande att lyssna till hans råd. Dessa råd, eller rättare sagdt förslager, synas mig ock i ett afseende väl förtjenla af uppmärksamhet, nemi. derigenom alt de äro om icke uteslutande sä dock (ill största delen byggda på den erfarenhet sorn kunnat vinnas under den tidsperiod motionären deltagit i Den S Januari» 75 bankens fösvaltning; en tidsperiod af sällsynt lyckosamma förliållanden uti vår handelsslällning till utlandet, oell deraf följande gynsammaj förhållande för banken.
Den nordöstra paviljongen är afsedd till bostad åt Riddårkus-Vaktmästaren och den motsvarande nordvestra till inrymmande af vedförrådet. Byggnadskostnaden för de båda paviljongerna har blifvit beräknad till 48,008 Rdr 10 öre, portalen med derunder lagd grund på pålar skulle kosta 8,625 Rdr, jernstaketet med granitsockel 10,100 Rdr samt gårdens planering, grusning och plantering 4,500 Rdr, så att hela den sammanlagda kostnaden enligt detta förslag komme att uppgå tiil 71,233 Rdr 10 öre. Uti en kostnadsberäkningarne åtföljande promemoria har professor Scholander meddelat de upplysningar, som han ansett erforderliga för förslagens bedömande, hvarjemte han, utom de egentliga ritningarne, öfverlemnat dels en från sjösidan tagen vue af Riddarhuset och platsen, sådant deras utseende skulle blifva enligt det sistberörda förslaget, och dels en ritning till en prydligare gårdsport å sjelfva hufvudbyggnaden; och har professor Scholander lör dessa arbeten begärt och erhållit ett arfvode af 500 Rdr Rmt. Sedan Direktionen sålunda lyckats att inför Ridderskapet och Adeln framlägga fullständiga, af en erkändt skicklig Arkitekt uppgjorda förslag till den ifrågavarande platsens ordnande, återstår det för Direktionen att afgifva det äskade utlåtandet, huruvida och under hvilka vilkor det ändamål skulle kunna 3 34 beredas, att de S Riddarhusgården nu befintliga byggnader framdeles komme alt belt oell hållet borttagas. Härvid får Direktionen till en början fästa uppmärksamheten derå, att Direktionen redan i det sednare alternatilvet af förut omlörmäldta programm tillkännagifvit sin åsigt, att å platsen åtminstone borde finnas bostad för Riddarhusvaksmästaren samt nödige uthus; och föreställer sig Direktionen, att det ej erfordras något vidare yttrande för att ådagalägga, att platsens fullkomliga afrödjande icke utan alltför stora olägenheter låter sig göra.
N:o 116. instämmande i hvad a( föregående Talare hem-* ställt blifvit, tillagt det förklarande, att man, genom för tidigt fastställande af grunder, skulle möjligen kunna fölfela det ändamål sorn åsyftas, 5:0 Af Herr Boij, J., Fr., som yttrat det länge hafva varit dess öfvertygelse, att om en ny Rotering, efter de hårdast roterade Regementen, skulle för Jemtland uppgöras, komme -denna Province att erhålla flere Soldater, äti den nu underhaller. Herr Boij , Regementets nuvarande Chef, som i hufvudsaken förenat sig i hvad af Herr Friherre af Nordin tillstyrkt blifvit, anser sig, som en skyldig gärd, böra förklara: ”att Regeringens åtgärder i detta ämne ”varit högst välgörande och försatt Piovincep i *’ett tämmeligen rigtigt förhållande, samt åstad”kommit en betydlig lindring uti utgifter för ^Rotehållarne,’1 Inom Fällojlige Borgare-St lindet, 6:0 Af Herr Borgmästaren Modin, som anser Utskottens förslag, att ifrågavarande Roteling må jemkas till likhet med de hårdast roterade lAnen, sedan Hemmanens godhet, grund' räntor och ojrige utskylder blifvit emellan Länen behörigen jemforde och tagne i beräkning, innefatta allt för obestämda grunder till ändamålets ernående, enär dervid förutsätte» en så vidsträckt undersökning, att densamma föga är verkställbar och åtminstone innebär oviss - Stalssamt Oec.-Utsk. Ull. N o i 16. 5 het, huru den skall slutas.
På Eders Kongl. Maj:ts Befallning, sbafvaudes pröfning är för närvarande icke någon afvittringsåtgärd, omfattande en fiel socken, beroende. § 2. invånare. Utom den Svenska befolkningen, som utgör det ojemförligt största antalet, finues inom Länet ett betydligt antal af två till språk, vanor och bruk från den Svenska väsendtligen skiljda folkstammar, nemligen den Finska och Lappska. Neder-Torneå, Carl Gustafs, Hietaniemi, Öfver-Torneå och Pajala socknar bebos nästan uteslutande af Finnar, hvilka såsom nybyggare jemväl 4 nedsatt sig uti någre delar af Nederoch Öfver-Calix församlingar, äfvensom uti Torneå Lappmark. Den öfriga delen af kustlandet innehafves af Svensk befolkning, af hvilken många spridt sig till Länets Lappmarker och der upptagit, odlat och bebyggt nyhemman. De nomadiserande Lapparne uppehålla sig egentligen i Lappmarkerne, men nedslå sina bopålar under vintrarne äfven å de ställen af kustlandet, der tjenligt bete for deras renhjordar är att tillgå. — Enligt inkomne uppgifter från Magistrater och Kronofogdar, utgjorde vid slutet af år 1850 Länets folkmängd i Piteå Stad 1,405. » Luleå Stad 1,257. » Haparanda Stad * 494. » Luleå Fögderi 23,363. » Calix Fögderi 12,520. » Torneå Fögderi 9,829. » Piteå Lappmarker, Arvidsjaur och Arjeplog 3,080. » Luleå d:o Jockmock och Gellivare 3,870. » Torneå d:o Juckasjärvi och Karesuando 2,154. eller tillsammans 57,972 personer. Då vid 1846 års slut Länets hela folkmängd uppgick till ett antal af 52,430, har den således under de fyra år, som derefter förflutit, blifvit ökad med 5,542 personer.
Adjö, farbror doktor. YNGVA. SANDÉN. YNGVA. Beqvämt säga farbror doktor, hva'? En vana se'n barndomen. Med dold bitterhet. Fast egentligen är det onödigt att märka farbror så der. Farbror är ju den enda farbror jag eger. SANDÉN. fru Thora. Pekar på kokaren. Sotig, usch! Går. En, men ett lejon. Hva' sa'? Glöm inte ungarna, THORA öppnar armarna. Yngva Hvarför kom du hem, barn? Är jag inte välkommen? kastar sig till hennes bröst. YNGVA gör sig lös. THORA. hur jag skulle ha stått ut i tre veckor till. Ser for Jo, till och med så välkommen, att jag inte förstår, skande på Yngva. Yngva vänder bort hufvudet. Nu ska du dricka litet varmt kaffe. Men först! Öppnar dörren till venster. YNGVA. Rycker upp sig. Men hur går det nu med mammas nya vinterkappa? THORA. Nya tapeter och gardiner! Liknöjdt. Tack, mamma! må du tro. Men kom nu och drick! Du ser riktigt Åh, bra. Jag har varit flitig, medan du varit borta, litet frusen ut. Flyttar fram en bricka med kaffe och bröd. Har du rest ensam? Yngva tar under tiden af sig sin kappa i rummet till venster. YNGVA. Nej, inspektorens fru for också in. Nå, men hva' sa' din snälla värdinna om din flygt? Åh, hon förstod mig så bra. Hon längtade ibland YNGVA. THORA. så efter sin dotter, att hon tänkte lemna allt och fara efter den. RASK i fonden. THORA. YNGVA drickande kaffe. THORA. En karl med en koffert. Hit in. Rask går. Bor madam Rask här nu? knarriga lynne. Du vet hur svårt hon har haft det i Ställ den der. Hvad kostar det? En och femtio. Ja. Jag hoppas, att du inte fäster dig vid hennes grannskapet, och Stadsbudet kommer med en koffert. STADSBUDET. THORA betalar. Tack. Stadsbudet går. Rask ämnar sig ut till höger. Grod dag, madam Rask. YNGVA vänligt.
I Halland lära dock vederbörande aldrig begagnat den medgifna tillåtelsen, att till Kyrkornes förmån sälja skatterättigbet å deras hemman. —- I Kongl. Resolutionen på Allmogens Besvär af den 2() November 1^56, förklarades i 79 §.: att de enkor och barn, hvilkas män och föräldrar väl häfdat och brukat Kyrkohemmanen samt prestanda prcnsterat, skulle dervid emot en efter hemmanets godhet proportiojierad städja bibehållas framför någon annan, såvida icke hemmanet till något allmänt Församlingens eller Kyrkans behof befanns oundgängligt. Men hvad således 1^56 stadgades, upphäfdes sedermera genom Kongl. Brefvet af den 8 Mars 177b, som utsträckte till fromma stiftelsers hemman i allmänhet föreskrifterne i Kongl. Brefvet af den 11 December 1766 och Kongl. Förklaringen deröfver af den 5 April 1770, om Hospitalshemmans upplåtande på auction till den, som bjöd högsta städjan. Kongl. Brefvet af elen 24 Februarii 1784 r Den 10 September f. m. 45 förklarar detta stadgande sålunda, att taxa skulle sättas å städjan till de små Kyrkohemman, som Prester eller Klockare till löneförbättring innehade, äfvensom å sådane små jordar, vid hvilkas besittning hernmansåboerne, enligt Kongl. Resolutionen på Allmogens Besvär af den 28 Junii :n3i ägde rätt att bibehållas®), men att de öfrige Kyrkohemmanet! skulle, enligt 1775 års bref genom auction bortslädjas. Kongl. Brefvet af den 20 Julii i8o5 (^med tillämpning af Kongl. Brefvet af den 7 December 1796, som afser alla ad pios usus anslagna hemman), förnyar förbudet emot Halländska Kyrkobemmans försäljande lill skatte, ett förbud å nyo upptagit i Kongl. Brefvet af den 22 Maj 181g, som tillika förbjuder, att skilja Kyrkorna vid deras städselsrätt, sä framt icke visas fcarij att Kjrkorne en sådan dispositionsrätt sedan
Men då jag tillika finner , att om 3 Procent skulle erläggas för Disconternes Skuldsedlar, skulle en större förlust träffa Banquen, vågar jag föreslå följande , hvilket, efter min tanka, innefattar alla interesserade Parternes förmån, och ingens förlust, då jag åsidosätter Actie-ägarne, som jag, lika med Utskotten, af anförde skäl, tror icke böra komma i frågat 1:0 Böra enligt Betänkandet alla Skuldsedlar inlösas på 5 år med Ränta till den 1 Or étober 1817, och hvarpå jag tror, genom nedanföre projecterade ersättning, 3 Procentskall kunna betalas på det för hvarje år återstående Capitalet. * 2:0 Häremot skulle Disconterne äga rät tighet, eller rättare Banquen, som deras Utredningsman, att genast å nyo utlåna inflytan» Den 17 Martil^ f, m. 13 de Ränteoch Afbetalningsmedel, och dermed fortfara i 10 år. 3:0 Såsom en följd deraf, skulle alia nu befintlige Lån i Discooterne få omsättas på 10 i stället för 5 år. 4:0 Skulle, såsom följd häraf, tillåtas afbetalningar med 3 ProcentsSedlar , efter deras fulla belopp j äfven Räntan, om den blir bifallen, bör till inbetalningsdagen beräknas, och 5:0 Böra Disconterne, som hittills, få qvar. blifva i de Landsorter de varit, men under Banquens styrelsej endast de i Stockholm hittills varande Contoir böra med Banquen sammanslås. Och föreslår jag, att den blifvande BancoDirectionen må ökas med 2 Ledamöter af hvarje Riksstånd på hvarje Discontplats, Summa 4 af hvarje Riksstånd, som under den i Stockholm varande BancoDirectionen ägde att desse Afdelningar efter gifne Instructioner förvalta, dock utan vidare deltagande i BancOi Directionens göromål. - Genom de här ödmjukast föreslagne för.' ändringar i Betänkandet, härflyter, etter min tanka, de väsendteliga fördelarne, med ingens förnärmande, att 3 ProcentsSedlarnes Innehafvare ske fullkomlig rättvisa, i synnerhet om dem kan beviljas löpande
Svedan, till vinnande af nödig Controll derpå, att allt hvad som utaf RiksgäldsContoirets Fonder från Länen levereras, varder till Redovisning uti RiksgäldsContoirets Räkenskaper behörigen upptaget, Riksens Höglofl. Ständer vid Urtima Riksdagen i Stockholm år 1815 beslutat, dels, att öfver Bevillningen och öfrige Riksgälds-Contoiret tillslagne Fonder, hvilka förut af Uppbördsmännen sammanblandats i Räkning med StatsVerkets och andre Inrättningars medel, och på enahanda sätt af Lands-Contoiren upptagits i Landsboken, dädanefter skulle , så väl af uppbördsmännen som uti Lands-Böckerne visas särskild reda: dels ock, att de Suinmariske Räkningar öfver Riksgälds-Contoirets Fonder, hvilka för hvarje år från Lands-Contoiren till Stats-Utskottets Betänkdnden. 325 Rikgälds-Contoiret insändas, skulle, efter verkställd granskning i alla de delar, som derstädes kunde Controlleras, såsom Balancers öfverförande, gjorde Levereringar och afförde Remisslagen, uti behörigen bestyrkte Afskrifter öfverlännäs till Kongl. Kammar-Rätten, som, när Lands-Böckerne dit inlcommit, borde genom vederbörande Revisions-Contoir, »med dem jemnföra de ifrågavarande Suinmariske Räkningarne, till utrönande huruvida, eller i hvad motto, emellan desse Räkenskaper öfverensstämmelse eller olikhet förekommit; Så har, enär i följd af detta, uppå Kongl. Maj:ts befallning, genom Kongl. Kammar-Collegium samt Kongl. Kammar-Rätten, vederbörande till efterrättelse meddelde Beslut, Summariske Räkningarne för åren 1816 och 1817 blifvit i Afskrifter till Kongl.
Denna svårighet skulle tvifvelsutan vida mer göra en vägledning vid valen till Elektorer nödvändig och snart sagdt oundviklig, an vid valen till Bänkman. Genom bänkmansvalet vinnes således, i Utskottets tanka den fördel, dels att majoriteten icke kan förtrycka eller bland Bänkmännen helt och hållet utestänga minoriteten, dels att en säkrare grundval derigenom bildas för Utskotts-valen, än genom direkt valda Elektorer, hvilkas tillsättning i annat fall antingen torde komma att uteslutande bero af s. k. ledare inom det segrande partiet, eller ock, om en splittring inora majoriteten, af någon illa förstådd sjelfständighetskänsla någon gång uppstode, troligen vida lättare än nu skulle föra segren i händerna på en enig och strängt sammanhållande minoritet, som manövrerade på ett skickligt sätt. På dessa jemte de härofvan refererade af Hr Frih. Cederström anförda skäl anser sig Utskottet böra vördsamt afstyrka bifall till Herr Brakels ifrågavarande motion. Stockholm den 5 December 1859. Stockholm, Typografiska Föreningens Boktryckeri, 185‘J. Rid darhns-Utsk ott e t s Utlåtande N:o 5. i \7:o .i. Utlåtande, i anledning af Friherre J. G. von Paykulls motion om ändring uti 16 § RiddarhusOrdningen. Hörsamt Memorial. Höglofl. Ridd. och Adeln har medelst utdrag af dess protokoll den 5 sisth December behagat till Riddarhus-Utskottet remittera en af Friherre v. Paykull, Johan Guslaf, väckt motion, att stadgandet i 1 mom. 16 § Riddarhus-Ordningen: »att ingen ma pa »Riddarhuset inträda innan han för vakthafvande Under-Olficeren »uppvisat den honom lemnade inträdespolett», måtte uteslutas och i dess ställe införas en mening som antyder: »att ingen må på »Riddarhuset inträda, som icke, då han derom anmodas, för Rid»darhus-Fiskalen uppvisar sin inträdespolett.»
Man har här anfört, att utgån-» gen ej bör tagas till måttstock för harid»» lingarnes bedömmande. Jag gillar denna princip i allmänhet såsom billighetsgrund, och får blott tillägga, att den i förevarande fall äfven gäller såsom rättsgrund; i hvilket, afseende jag utbeder mig att få uppläsa några ord af Grundlagarna, sorn tydligen, ytvisa, alt icke blott billigheten utan ock sjelfva Lagen bjuder, alt denna princip här följes. Uti Inledningen lill ansvarig-» hets-lagen för Konungens Rådgifvare står; Desse Embetsman kan ej eller till last läggas om j emot deras j på anförde skäl grunsda de Råd, utgången j utan deras förvållande j blifver olycklig _, och det åsyftade goda ändamålet icke vinnes. Det är således icke blott en billighetspligt, som vi utöfva, utan en positiv Lag, stadgad af Konung och Ständer, som vi tillämpa, då vi frikalla Konungens Rådgifvare från ansvar för en mindre lycklig utgång af en i god afsigt tillstyrkt åtgärd. Jag stöder för öfrigt mitt omdöme icke ensamt på Constitun tionsUtskoltets allmänna yttrande öfver Ko »ungens Rådgifvare; jag har äfven sjelf Den 18 J u i i i e. m. haft tillfälle att följa mitt Fäderneslands öden under de sednare åren med en sjelfständigt pröfvande blick. Men jag äger ej vilja, att utfara i ordståt, eller förmåga att genom vältalighet leda andras öfvertygelse; jag kan blott sannningsenligt uttrycka, hvad jag känner, och anser mig af pligt dertill uppfordrad. Beträffande allmänna uppfostran, får jag, i afseende på de anmärkningar, som i denna del blifvit framställde, förena mig med Herr von Hartmansdorff, och tillägga att Ständerna vid sista Riksdagen icke begärt, att Regeringen skulle utsträcka sin granskning till bela uppfostringsverket; de voterade tvärtom, att denna granskning skulle inskränka sig till den Militaira grenen; men Konungen i StatsRådet beslöt, understödd af sina Rådgifvare, att den borde utsträckas till det liela.
Enär följagtligen Utskottets i förevarande ämne yttrade mening vunnit stöd af 2:ne Riks-Stånds dertill lemnade bifall, får Utskottet, med vidblifvande deraf, hemställa, det Borgareoch BondeStånden behagade medgifva, att frågan om voterings anställande i förstärkt Stats-Utskott, angående Handelsoch Sjöfarts-fondens tillgångars inlevererande till Riksgälds-Contoret, målte få förfalla. Ånk. till Exp.-TJtsk. den 5 April, ki. 7 e. ro. Memorial, i anledning af Riks-Ståndens skiljagliga beslut, angående omröstnings anställande uti Förstärkt Stats-Utskot', i frågan örn samtlige bevillningsmedlens inlevererande til Pukstzälds-Conior et, (I. A) Sedan Stats-Utskottet, i sitt, under N:o 66, afgifne betänkande, bland annat hemställt, dels att Tull-, Salu-accis, Post-, Chartse-Sigillatae och Bräll vins-be villnings-medlen samt derå uppkommande restantier måtte inlevereras till Riksgälds-Coutoret, dels att ett creditiv al' 666,666 R:dr 32 sk. E co årligen mätte till Kongl. Stats-Conlorets disposition å RiksgäldsContoret anvisas; så och efter det Riks-Ståndens beslut i afseeede på dessa ämnen sålunda utfallit* alt 2:ne Riks-Stånd derutinnan slädnät emot två, hade Utskottet, uli memorialet, I\:o 207, yttrat den mening, att, enär här icke vore fråga om hvad, som för det närvarande till Riksgälds-Gontorets inkomster och utgifter hörer, ulan blott huruvida förenämnde medel framdeles skulle komma att dit höra, Utskottet funnit denna fråga och, i följd deraf, jemväl slutmeningen i betänkandet, N:o 66, angående beslutets, örn ifrågavarande medels inleverering, öfverlemnande till Kongl. Majis Nådiga bifall, böra förfalla.
Vid förnyad föredragning af JBanco-Utskoftets, den 9 dennes, under N:o 87, afgifna och, den lyjde derpåföljde e. m., på bordet lagda Utlåtande öfver gjorda anmärkningar vid Utskottets, under N.’o 71, förut meddelade Betänkande, i anledning af väckt motion om ersättning till Öfverste-Lieutenanten G. U, Adlerstam för dess, genom en rättegång med Rikets Ständers Bank , orsakade lidande; fann Ridderskapet och ^deln för Prot. Utdrag deri 98 December 1829. J17 godt att, med afslag å Banco-Utskottets förstå nämnde Utlåtande, bestämma den summa, hvilken borde såsom ersättning beviljas bemälde Öfverste-Lieutenant, till Sexton Tu-’ sende Riksdaler Banco, hvilka skulle komma att af Banken till Öfverste-Lieutenanten utbetalas. Från Välloflige BorgareStåndet* S. D. Töredrogos å nyo följande Statsoch Banco-Utskottens Utlåtanden : N:o 95, i anledning af Kongl, Maj:ts Nådiga remiss, af den ig November 1828, uppå Directionens vid Södertelje Canaloch Slussverk underdåniga ansökning om fortfa-J rande understöd af allmänna medel för Canal-Bolaget, återremitterades , p» grund af gjorda anmärkningar; N:o 26 , i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer^ af den 26 November 1828, angående fortfarande anslag till strömrensningar o^ch lättade vattencommunicationers befrämjande , llS Prut. Utdrag deri 28 December 1829. jemte åtskilliga med detta ämne gemenskap egande inom .Stånden afgifna Memorial, återremitterades , på grund af gjorda anmärkningar. S. D4 Föredrogs och lades till handlingarna Expeditions-Utskottets Memorial , N:o 297, i anledning af återremiss utaf Utskottets förslag till underdånig Skrifvelse, N:o 276. S. D.
Riket ovillkorligen skulle åstadkomma rubbning i den nu rådande ordning och till någon del ingripa i den rätt och pligt, allmänheten hitintills haft, att sjelfve vårda och Iresörja sine fattiges underhall, Riksens Ständer, på grund häraf och med underdånig erkänsla för E. KM:ts Nådiga omsorg, att, genom den föregångne undersökningen, sätta Riksens Ständer i tillfälle, att med sakkännedom bedöma ett ärende, der misstag äro af så vådliga följder, ansett några andre författningar, angående den allmänna Fattigvården, än de nu gällande, för närvarande icke böra utfärdas. Presteoch Bonde-Stånden hafva deremot varit af den mening: att Riksens Ständer borde, Underdåniga Skrif pelser. 125 med förklarande af en lika underdånig erkänsla för E. K. M:ts Nådiga omsorg, i underdånighet tillstyrka den föreslagna författningens utfärdande, med de förändringar och tillägg, sorn, vid deraf uti vederbörande utskott förehafd granskning, ansetts nödiga och i afseende hvarpå Preste-Stlndfltt föreslagit en uti vissa omständigheter skiljaktig redaction. Då, enligt 75 §. i Riksdags-Ordningen; hvarje mål, deruti atne Stånd stannat emot arne, förfaller, och, uti hvad på Riksens Ständer ankommer, skall förblifva i sitt förut egande skick? så hafva Riksens Ständer bordt detta förhållande underdånigst anmäla; och Riksens Ständer framhärda etc. Underdåniga Skrifvelser. Uppl, o. godk. hos R!dd. o. Ad. d. 19 Dec. 1833. Preste-8tåndet d. ao Borgare-Ståndet d. ao —■ —•