Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utdrag af Protocollet, hållet i Höglofl. Lag-Utskottet, vid Urtima Riksdagen i Stockholm, den 18 Maj 1815• S. D. G rosshandlaren Jan Lambergs till Välloil. Borgare-Ståndet ingifna och den 12 i denna månad på bordet lagda Memorial om vidsträcktare för - 86 Den 3 Juni. förmånsrätt för förläggare, upplästes nu åter,hvarvid Herr Borgmästaren Holm yttrade, att som förlag vid Bruk icke allenast bestå uti inventarier och effecter, utan äfven i förskott till arbetare, hvilka skola frambringa dessa effecier, och den försträckning som Bruksidkaren af Förläggaren erhåller, sällan anvtindes endast till inköp af effecter, utan ofta till hufvudsaklig del måste utgå till förskott åt Bruksarbetare; så förmente Herr Borgmästaren deraf uppstå den rättvisa följd, att Förläggaren bör njuta säkerhet och förlagsrätt, äfven uti alla fordringar, sorn enligt Bruksbok utestå hos sådane personer, hvilka i och för Bruksrörelsen undfått slika förskotter, hvaröfver räkning vid Bruket föres; hvarföre Kerr Borgrnästaten tillstyrkte ett sådant tillägg vid 14 mom. i Kongl. FörlagsOrdningen. Häruti instämde Herr Borgmästaren Gezelius, Herr Borgmästaren, Häradshöfdingen Barthelsson, Herr Prosten Heffler samt Herr Kamxnar-Junkaren och Protocolls-Secreteraren Bagerlreim; men Utskottets öfrige Ledamöter funno, på de skäl Betänkandet innehåller, sig ej äga anledning tillstyrka bifall af hvad Grosshandlaren Hamberg härutinnan föreslagit. Ut Supra. Ex Protocollo A J. Wahl stjerna. Upp - Den 3 Juni. 87. Uppläst hos Högloll. Ridd. och Ad. d. 3 Juni. Högvörd. Prest-Ståndet d. S Vallofl. BorgareStåndet d. 15 Hederv. Bonde Ståndet d. 8 — Vördsamt Memorial.
M. täcktes anbefalla Slats-Contoirtt att till Riksgälds-Contoiret aflemna de, i sådant afseende, för detta Verk erforderlige handlingar, äfvensom att på detsamma i vederbörlig ordning öfverlåta alla de rättigheter och fordrings-anspråk, som, genom Högstberörde Kongl. Bref och låntagarnes ulgifne skuldförbindelser, blifvit Stals-Contoiret tillerkända; hvaremot Riksgälds-Contoirets hos Statsverket egande fordran för den, i och för oftanämnde byggnads-lån, lyftade andel af mindre Creditivet anses härigenom lill fullo godtgjord. Derjemte få Rikets Ständer till E. K. M. framföra deras underdåniga anhållan om så väl Magistratens och Byggnads-Comiteens i Wexiö, som vederbörande låntagares, förständigande, att ej allenast behörigen iagttaga de, genom omförmälde befaltnings-uppdragande åt Riksgälds-Contoirets styrelse, föranledda förändringar i förut meddelade stadganden, rörande lånehandlingarnes aflemnande samt lånemedlens redovisande och inbetalande, utan äfven noggrant efterkomma de ytterligare föreskrifter uti ifrågavarande hänseende, som bemälde styrelse, till vårdande och betryggande af Riksgälds-Contoirets lätt och säkerhet, kan finna lämpligt meddela. Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 6 Februari 1841. Expeditions-Utskottcts Förslag till und. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3o Jan. 1841. Preste-Ståndet den 3o Borgare-Ståndet den 3 Fehr. — Bonde-Ståndet den 6 — —• Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse , angående förhöjning i löne-anslagen för Gästgifvare i Herjeådalen. (Stals-Ulsk. Uti. N:o 383.) S. A. K.
Jag riktigt tycker mig förnimma huru en lättnadssuck, född i unga bröst, fortplantar sig från sal till sal från stad till stad, huru deil växer och växer och huru det gamla latinmöglet för denna pust yr omkring som dam för sop-viskan, medan de gamla perukstockarne, som glömt sig. qvar i en svunnen - verld, med förtviflan fiaka sig fast vid hvarje liten spillra af den ändtligen krossade i dubbel bemärkelse antika lögnen. Jag tycker mig se de glädjestrålande miner, hvarmed Ovidius, Livius och hvad de alla heta de gamla storgub-bame, kastas undan i gömda vrår, af unga händer, som för. länge sedan ända till dödströtthet fingrat deras tunglästa blad, och huru de med fröjd vända sig från klassicitetens gråa förtorkade stubbar, på hvilka inga frukter växa, till nutidens lifsvarma, saftiga stammar, “ des Lebens goldner Baum “, som skänker lif. Huru de som nya bildstormare gripa sig an med att rycka upp den “ rot “ som enligt humanisterna bär hela vår odling, men som i verkligheten endast är en parasit, en snyltväxt, som stjäl en orimlig del af vår kraft, vår tid och vår anda! Måtte det blott lyckas! Kriget i Skåne vågar jag icke vidröra, åtminstone inte herrar lifgardisters deltagande deri, ty då kunde jag få ett åtal, och * på läkarekongressen var jag inte med. Herrar Gamél och Raahauge tycker jag kunde ta hvarandra i hand och inte röra upp himmel och jord för en örfil.Prestkonferensen ger jag tu ... — tyst min mun, du kan bli beslagjagd — och handelsföreningens möte, indu-striidkaremötet och juristmötet med! f * Nej inte-juristmötet — det var ett fint möte och ett nobelt möte och både häradshöfding Hultgren och filosofie doktor Bernadotte voro med på mötet. Och nu ger det sig om de oskyldigt häktade skola få statsersättning eller om hvilken kitslig stadsfiskal som helst skall kunna sätta oss i finkan en sen operaqväll utan att vara skyldig bjuda på sillfrukost dagen derpå!
Men otvifvelaktigt är denna lasts säkraste, fast kanske långsammaste utrotande och correctiv, att man åt själen söker gifva en ersättning för den njutning, den obildade classen tror sig i brännvinet hafva; otvifvelaktigt är i första rummet medlet för dess utrotande: folkupplysning; och det är af skäl, att den vetenskapliga bildningen så nära är förenad med den förra derigenom, att denna sednare retroactivt verkar på folkupplysningen genom bildandet af upplystare folklärare, som jag nämnt förestående. Det är för den vetenskapliga bildningens befrämjande, som jag önskade fästa H. Ståndets uppmärksamhet på, huru ringa de yngre academiska lärarne äro lönade; dock icke för att utbedja en bestämd löneinkomst för dessa. En Adjunct vid Academien har 4° tli* spannmål, en Docent alldeles intet. Man har visserligen i tjenstårsberäkningen sökt gifva en motvigt åt detta förhållande; men huru litet denna alltid svarar deremot, kan lätt inses. Det är icke för dem alla, som jag söker någon uppmuntran, utan för dem endast, som medelst en djupare forskning och lyckligare naturanlag sökt och kunnat framtränga på den vetenskapliga banan något längre, och genom hvilkas bildande till skickliga lärare samhället har största vinsten. Ur nyssnämnde skäl är det, som jag inför ett så upplyst Stånd som detta, med hopp om föga eller ingen motsägelse, vågar föreslå, att af de medel, som besparas genom Den i Mars c. m. indragna representionskostnader eller genom förändrad tryckning af RiksSt:s protocoll, eller som erhållas medelst förhöjda skatter å brännvinsbränningen, ett årligt anslag måtte göras (storleken kunde lämpligen af Utskott föreslås och af It. St. bestämmas) för Upsala Academi, och för Lunds i proportion derefter, för att, deladtinågra stipendier eller premier, tilldelas dem af de lönlösa lärarne, som, enligt vederbörlig Facullets mogna pröfvande, lagt sig vinning om och lyckats djupare intränga i den vetenskap, åt hvars studium de uppoffra sin tid. Om några prestanda eller annat må fordras af dem, är en bisak och kan bero af mera sakkunniga och upplystares omdömen än mitt.
Då sålunda Advokatfiskalstjenstens nedflyttande till tredje tjenstegraden hvarken är lämpligt eller kan för bankoverket medföra någon nylla, yrkas att Advokatfiskalen eller Ombudsmannen målte hänföras till fjerde graden, lika med Kommissarier, samt att, för vinnande af detta ändamål, nu föredragna 8:de punkten måtte till Banko-Utsk:t återremitteras. Hr Nordenfelt: Jag kan icke förneka att Banko-Utsk:t, i fråga om tjenstemännens gradering, hufvudsakligen hafva litat på fullmäktiges derom gjorda framställning, enär Utsk:t ansåg dem derom ega största kännedomen. Utsk:t förbisåg icke att den ifrågav:de tjenstemannen tillhör juristerna, hvilka alltid böra hafva ett mycket stort anseende; men Utsk:t ansåg tillika att, då Advokatfiskalen likväl komme i samma lönegrad, som yngste Kommissarien, denna nedflyttning icke vore så särdeles vådlig. Utsk:t ansåg dessutom detta så mycket mera befogadt, som, enligt hvad fullmäktige upplyst, man inom banken alltid bibehållit en viss vana att rätta sig efter tjenste-ålder. Då följden, om nuv:de gradering fortfore, skulle blifva att jurister ej finge Advokatfiskalstjensten förr än vid en högre ålder, så ansåg Utsk:t att det vore lämpligare för banken, om de finge dessa tjenster såsom yngre. Emellertid, då så mycket annat blifvit återremitteradt, vill jag visst ej sätta mig emot en återremiss äfven i denna punkt, derest någon skulle yrka derpå. Frih. Cederström: Jag ber att få förena mig med Gr. Sparre. Den 13 Augusti f. m. 37 Gr. Sparre, Erik: Jag har icke fästat mig vid rangen, då jag satt mig emot Advokatfiskalens nedflyttning till 3:dje graden, utan vid hufvudsaken, nemligen lönevilkoren.
1789, uti Gillet Kärleken till Nästan i Lovisa, är dock en banal oration, som ej röjer någon Thorildianism. Båda dessas opposition tyckes hafva varit ganska lindrig, och under ömsesidig respekt växlades de sedvanliga komplimenterna. Thorilds hälsning till Kölmark är – liksom hans komplimenter till Leopold och Schröderheim – bevarad (tryckt i Hansellis Thorilds upplaga). Den är synnerligen eldig och vacker, genombäfvad af den djupa sanningsifver och den andliga hänförelse, som äro de vackraste sidorna af Thorilds personlighet. Att döma af en anteckning i ett i Ups. bibl. förvaradt exemplar af disputationen, kanske af andre opponentens egen hand, skulle Nathorst hafva slutat sin opposition med följande varma hyllning: »Min Herre, Er Sol arbetar ännu i sina morgonmåln, och det tillhör Er att säga: Varde Ljus». Som extra opponenter uppträdde icke färre än följande tolf personer: Elis Schröderheim, Baron och öfv. Berndt Joh. Hastfehr, kgl. Bibl. Carl Gust. Leopold, Hr Cornetten Tham, Phil. Candidat. Hrr C. v. Rosenstein, And. G. Ekeberg, Sam. Liljeblad och Olof Linderholm, samt studiosi Herr Carl Thyselius, Joh. Holmbergsson, Berlin och Clas Urb. Bodinsson. – Af dessa behöfva män som Leopold och Schröderheim, eller den sedermera i Anjalaförbundet invecklade baronen Berndt Johan Hastfehr ingen presentation – detsamma gäller om trenne vid detta tillfälle ännu unga men sedermera i vår odlingshistoria högtberömda män: den bekante botanikern sedermera Borgströmska professorn i praktisk ekonomi vid Upsala universitet Sam. Liljeblad, sedermera juris professorn i Lund Joh. Holmbergsson och den blifvande ärkebiskopen Carl (Aurivillius) v. Rosenstein. Däremot torde några få notiser om de öfriga opponenterna vara på sin plats för att fullständiga bilden af Thorilds disputation. Att identifiera cornetten Tham, torde, då förnamnet ej finnes angifvet vara vanskligt. De sex öfriga äro däremot lätt finnbara. Anders G.
Den har varit det i sekler, stillaståendet är dess lifsfunclioner, — kommer den i gång, slutar den med ett fall, sorn antingen blir dess död eller Statens. Man torde invända: Sverige kan ej föda eller lemna arbete åt mer än ett gifvet antal menniskor, och det är till detta behöriga lagom man bör inskränka folkstocken, och vid hvilket man bör söka bibehålla den. Hade man tänkt så i England och Frankrike, så hade måhända ingen af dessa länder haft tio millioner menniskor, då de nu hafva öfver trettio. Jag undrar i öfrigt, huru man skulle gä till väga för att bringa delta statsekonomiska Schiboleth, något hvarpå man endast får tro, uti verkställighet. Revolutioner, krig och guillotine!- tillhöra lika så litet statsekonomen, statshushållaren, som amputation och åderlåtning läkaren; begagnar den förre dessa förstnämnda medel, har lian inträdt på statshvälfvarens område, liksom om läkaren begagnar de sednare, denne på chirurgens. Genom alt förhindra äktenskapen inom de fattigare classerna ? Härvid torde man dock erinra sig, att det medför ett ökadt antal oäkta barn, hvilket man i comite-belänk. ang:de fattigvården ansåg såsom till en stor del bidragande till fattigdomen inom de lägre classerna. Delta comile'-betänk. dref dock starkt den åsigten, att man borde förhindra äktenskapen bland de arbetande classerna, men torde dervid ej välbetänkt hafva eftersinnat j63 Pen 5 September e. m. ’’lerlium re vera lion datur,” alt ettdera måste väljas af des-: sa tvänne; ty det hade icke föreslagit, alt det allmänna lill fromma förvandla våra arbetare till Österlandningarnes homines neutrius generis. Skulle man dock hafva lyckats att inskränka folkstocken för en tid till sitt tillbörliga lagom, så kunde det måhända inträffa, alt det ej vore så lätt att bibehålla den dervid; och huru då öka den, att ej brist uppstod på arbetare? Man torde besinna, alt en arbetare behofver ljugu år för att uppväxa, han är icke dagens son.
D. Uppå Herr Grefven och Landtmarskalkens framställning beslöt Ridder skapet och Adeln för sin del, att, som riksdagsärendena icke hinna afslutas inom Prot.-Dtdrag den 13 Januari 1866. 119 elen i grundlagen bestämda tid af tre månader från den dag Kongl. Maj:t låtit om Statsverkets tilisiånd och behof Rikets Ständers Stats-Utskott underrätta, eller den 1 November nästlidet år, Rikets Ständer skulle detta förhållande hos Kongl. Maj:! i underdånighet anmäla, samt, |>ä grund af 109 § Regeringsformen och 80 § Riksdags-ordningen, äska. att riksdagen mätte fortfara ytterligare en månad utöfver förenämnda tid; hvarjemte Ridderskapet och Adeln beslöt anmoda Expeditions-Utskottet att inkomma med förslag till underdånig skrifvelse i ämnet. Från Hogv. Preste-Stdndel. S. D. Efter derom af H. H. Erkebiskopen och Talmannen gjord framställning beslöt Preste-Ståndet för sin del, att, enär riksdagsgöromålen icke kunna hinna fullbordas inom den i grundlagen bestämda tid af tre månader från den dag, då Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof vid innevarande riksdag meddelades, Rikets Ständer skola detta förhållande hos Kongl. Majit i underdånighet anmäla och anhålla, att riksdagen mätte fortfara ytterligare högst en månad utöfver förberörda tid och skulle Expeditions-Utskottet anmodas inkomma med förslag till underdånig skrifvelse i ämnet. S. D. Föredrogs ånyo och remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet Kongl. Maj:ts den 10 dennes meddelade nådiga Proposition till Rikets Ständer, i fråga om förändrad grund för utgörande af fjerdingsmans aflöning. S. D. Föredrogs ånyo och remitterades till Bevillnings-Utskottet Kongl. Maj:ts den 10 dennes meddelade nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående ändringar i gällande förordning om vilkoren för bränvinstillverkning. S. 1).
I stället för den uti mom. 2 af 190 §. i Banko-Reglementet intagna föreskrift, hvilken, i följd af Rikets Ständers bifall till Utskottets framställställning i 43 § af Utlåtandet, N:o 44, kommer att ifrån Reglementet utgå, har i punkt 27:o mom. 2 blifvit upptaget Rikets Ständers beslut, med anledning af Utskottets hemställan i 42 § af samma Utlåtande; hvarjemte Utskottet, enligt hvad af mom. 4 i nämnde punkt inhemtas, ansett det böra såsom skyldighet åläggas Fullmägtige att ofördröjligen indraga creditiv, som blifvit af deri omförmäld Inrättning förbrutet, samt, i öfverensstämmelse med denna åsigt, uppgjort redactionen af sistberörde moment. Di Baneo-Utskottets Memorial, 64- »? De föreskrifter, hvilka innefattas] utF punkt. 28:o, grunda sig på Utskottets i Memorialet N:o 55 pag. 18 framlagda jemkningsförslag, hvilket, i följd af 3:ne Riks-Stånds bifall dertill, utgöra ett Rikets Ständers beslut ; och enär dessa föreskrifter icke kunnat hänföras under någon af 6 Artikelns Afdelningar, har Utskottet ansett lämpligast intaga dem uti en serskild afdelning af Reglementet, näst efter stadgandena angående Bankens Låneoch Creditiv-rörelse. Punkt. 29;o och 30;o återfinnas i Utskottets af Rikets Ständer bifallna framställningar i 1, 2 och 4 §§ af Utlåtandet N:o 44. I afseende å förstnämnde punkt hör Utskottet dock anmäla, det Utskottet ansett Myntoch Medaille-Cabinettet desto häldre böra ibland Bankens inventarier inbegripas, som värdet af detsamma icke är i Bankens metalliska cassa inberäknade samt en del af denna myntoch medailie-samling, tillkommit genom donationer; och har Utskottet, med iagttagande häraf, uppgjort förslag till stadgandet uti 29 punkten.
Domstolens utslag öfver dem är gifvet; hvarjemte motionären föreslagit ombyggnad af Länsfängel»erne så, att hvarje fånge kunde der förvaras i serskildt runi; af Erik Marmén från Upsala Liin, alt, som det skulle leda till minskning af kostnaden för byggnad och underhäll af Häradsbäkte, om de finge uppföras under samma tak, som Tingshuset, 26 Cap. 4§ ByggniugaBalken måtte sålunda förklaras, att Huradsboarne må vara obetaget att anstalta om fängelse-byggnader, på sätt dem lämpligast synes för fångarnes förvarande vid Tingsstället; af Håkan Nilsson från Christianstads Län, alt medel måtte anvisas lill ombyggnad af häradsoch sladsfängelser, så alt dessa kunde inredas lill förvarande af ransaknings-fångar, utan att de behöfde lill läns-häktet förflyttas, äfvensom att Staten måtte för framtiden öfvertaga underhållet af förstnämnde fängelse-byggnader; af Petter Mårtensson från Jönköpings Län och Henrik Hansson från Elfsborgs Län, hvilka hvar för sig likaledes föreslagit en sådan inredning af häradsoch stads-luiklen, att ransaknings-fångar kunna der förvaras, intilldess de af första domstol blifvit dömde. Genom serskilde remisser från de respective Riks-Siånden, hafva Utskotten hvart för sig emottagit en del af de bär åberopade motionerne, och då de alla i sitt hufvudsaklig! syfte omfatta samma angelägenhet, hafva Utskotten gemensamt företagit dem till behandling. Det är kändt och ådagalagdt, att brottens antal årligen stigit och fång-personalen har, under de senaste åren, ökats i en progression, som mäste väcka det allvarligaste bekymmer. Statens kostnader för fångarnes vård och underhåll mångdubblas, under det anfallen emot personliga och egendoms-säkerheten icke allenast fortfara, utan visa en allt mer och mer utbildad förslagenhet och en djerfhet, som trotsar snart sagdt hvarje vaksamhet och motstånd. De verkande orsakerne till delta beklagliga och oro - Slats-, Lagsamt Allm, Be sv,- och Ekon.-Utskoltens Betänkande, N:o 89. 5 ande sam hällson cl a äro mångahanda.
På 1,900 meters höjd öfver hafvet ligger en vidsträckt, öppen högslätt. Här uppe finnes en icke oansenlig ort, Novara Elliya, hvarest guvernören har ett residens och en del trupper kaserneras under sommarhettan. En af de bergstoppar, som omgifva denna högslätt är Pedrotalegalla, Ceylons högsta topp, som uppnår en höjd af 2,500 meter öfver hafvet. Jag har bestigit icke så få berg, men till intet har uppstigandet varit så lätt som till detta, ty en bred gångstig ledde ända upp till toppen. Utan denna väg hade uppstigandet varit omöjligt, ty man skulle behöft en timmes tid för hvarje fot, som man lyckats framtränga genom djungeln; så tätt är nämligen marken under de höga träden ända upp till spetsen af berget betäckt af buskar, slingerväxter eller bambu. På aftonen återvände jag till mitt förra nattqvarter, der jag sof godt efter en nätt promenad på 36 engelska mil. Emedan jag den följande dagen kände mig alldeles ur stånd att göra någon vidare exkursion till fots, satte jag mig åter upp i postvagnen och for tillbaka till Peradeniya. Under denna färd hade jag till ressällskap en singales, hvilken det var ett synnerligt nöje att på nära håll få taga i skärskådande. Hans ena stortå var prydd med en bred ring af silfver, båda öronen voro ofvantill genomborrade och försedda med något dingeledang, den ena näsvingen var likaledes genomstucken för att bereda honom tillfälle att äfven på detta ställe pryda sig med ett granlåtsstycke. På hufvudet hade han liksom alla singaleser en kam, hvarmed det rätt uppåt strukna håret hölls i sitt läge, alldeles som små flickor hos oss bruka ha håret anordnadt. Emedan mannen ej tycktes kunna ett ord engelska, så var det omöjligt att inleda en närmare bekantskap. På middagen följande dag fann jag mig i följd af en alldeles opåräknad händelse nödsakad att hals öfver hufvud återvända ned till kusten igen. Doktor Thwaites och jag blefvo nämligen af hans excellens guvernören inviterade till middag.
Om 2 Stånd stanna emot 2 uti antydandet af Concessionerna, och, märken det mina Herrar, consessioner af Salje mans rätt, så blir vårt bifall endast till de tolf raderna, hvaraf skrifvelsen beslår. Friherre Cederström,: Med anledning af den siste Talarens yttrande om ExpeditionsUtskottet, så uppmanar jag honom att sjelf pröfva, örn i Expeditionerne någonsin införes något, som ej, enligt jemförelse med de bifallna Belänkandcrne, blifvit af Rikets Ständer beslutadt. i66 Den 3 Februari i f. ra. Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt: Jag hemställer, om icke Hr Hjerta skulle vilja i Contrapropositionen upptaga blott bifall lill den underdåniga skrifvelsen, och alls icke omnämna grunderna derför. Herr Hjerta: Jag är angelägen att i Contrapropositionen få antyda ett instämmande med BondeSlåndet och ogillande af grunderna för Skrifvelsen. Dessutom ber jag få fästa uppmärksamheten derpå, att om mina motståndares afsigt endast vore att få den underdåniga Skrifvelsen bifallen, och de alldeles icke lade någon vigt vid conccssionerne, så vet jag icke hvarföre de så ifrigt förfäkta bifall till hela Utlåtandet. Haas Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställde derefter följande förslag till voteringsproposition: Den som bifaller EkonomiUtskrs sednare Utlåtande, rörande väckte frågor om ÄrbelsCommenderingars upphörande m. m. voterar Ja, den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses Ridderskapet och Adeln instämma i Hedervärda BondeSlåndels beslut, hvarigenom Ståndet, utan att godkänna de af Utskottet anförde grunder, likväl gillat det förslag till underdånig Skrifvelse i ämnet som Utskottet i dess första Betänkande tillstyrkt; Hvilken voteringsproposition af Ridder - Den 3 F e b r u a r i i e. .n. skåpet oell Adeln godkändes, samt derefter anslogs.
Pråfes; 33orgare#©tånbetf> / för ©tå# berna/ af SOtagijFraten od) SllbfFe; för Sergebrufcn, af tvalforråttanbe iTJagtftratcn inom btnarjc biff rict/ od? för JafRu R3erg$lag, af ©ruftve# Slåtten od) # # # # 23. §. 3. punften: (Snår VanDtmarfFal! -# # # ben fråmjFe når# tvaranbe Hcbamoten, enligt T\ibbarbue#0rbningcn, od) i be öfriga # # # # 33. §. 2:bra morn. J5.ag#tltjTottec tiUfomme od att gron fia (tujFitiå* Ombub^mannené / tvib ^tvarje SRiflbag, afgifroanbe 2ttlmåtina ilebogorelfé fatnt årliga Seråttclfer, åfvvenfom bane ämbete #2? tar ier od> ÄcgijFra# tut/ jamt mcb utlåtanbc berofvrer till iUffene ©tanber infomma. 49. §. nfk morn. c:bra punften: # # # bor anforanbet till ^rotocoöet bicteraS oel) offFrift beraf febnafi t nafta Plenum till borbet aflemna^. 62. §. 1 :fla punften;: ©fola Sliffentf ©tanber utfåtta # # # Jjtvilfa råjFe per (Tapito om be af ^Mena till antalet bejlåmbe f6rmt?nbare, * # # #> 63. §. 2:bra mom. 2:bra punften: # # # ©efje £lectorer jFoIa famfåfbt, forft mebelfb jlufna feblarr (tillagg tvib flutet af §.)###