Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
7,. __ __ _ _ __ _ d:o § 72- 73- §■ 74- §. 75. § 76- 11- §. 78. §• 79- w. 80. '§. 81. §. 82. 83. §. 84- 85. §. 86. §. 87. §. 88. §. 89. §. 90. §• 9!- §• 92- §. 93. § 94- §• 95- §• 9Ö d:o d:o d:o i oförändradt skick dro d:o d:o dro dro dro dro dro rot sista mom. dro dro dro dro dro dro dro dro d;o dro dro dro dro Nuvarande Regeringsforms. §• 97 § 98 §• 99- §• §• §• §• §• §• §• s - 100. 101. 102. 1 o3. 104. 105. (oG. 107 Morn. Mom. molsvaras af d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o d:o oförändrad t §• §• - §■ ~ §• ' “ §• skick §. s. s. 109 110 108. en del deraf flyttad lill Tryckfrihetslagen ?. 2, återstoden motsvaras — molsvaras af — Per1. — d:o — Per. 2. — d:o — Per. 3. — d:o - d:o — 36 motsvaras af §• 1. mom. af 1 1 1. 1 12. 113. 114. utgår, såsom ersatt af Vallagens - s - §• - §. - §. - §. - §. 17 Nya Förslagets. Per. 1. d:o — —' Per. 2. d:o Nya Förslagets. §• 49- §. 57. §. 58. 11 —15 — ersättas i Vallagen. 18 Nuvarande Riksdags-Ordnings.
Gyldenstolpe har motiverat sin framställning derpå, att stundom omotiverade framställningar göras: jag bestrider ej detta, men tror äfven, att den, sorn finner sig föranlåten att aflägsna åhörarne, äfven bör vara den förste, som bör vara nöjd med att få rättfärdiga sin åtgärd. Hans Eoccellence Herr Grefven och LancltMarskalken gjorde proposition till bifall å Grefve Frölichs förslag. Ropades Ja och Nej, Hans Excellence framstälde derefter proposition till afslag derå. Ropades äfven Ja och Nej, Grefve Frölich: Då jag förklarat, att jag ansåg detta tillägg så väsendtligt, att hela frågan om verkställigheten skulle hero derpå, s Den ii Mars c. m. derpå, torde Ridderskapet och Adeln ur? sakta, att jag icke kan underlåta att anhålla om votering. Herr Rosenblad: Såsom motskäl till Grefve Frölichs satts får jag anföra: Att i i ett land, som England, der icke publiciteten är genom lag tillåten, har likväl, sedan början af Georg den Ilis Regering, ingen Ledamot yrkat åhörarnes aflägsnande, och jag hoppas, att det fall Herr von Hartmansdorff åberopat, att enkom göra en annan till föremål för sina sarcasmer, lika sällan skall komma i fråga. Grefve Frölich: Det är allenast för Herr Rosenblads' rakning jag lar mig den friheten nannia, att i Norrige finnes samma vilkor föreskrifvit för åhörarnes aflägsnancle, som i mitt förslag, utan att man deraf försport några olägenheter. Herr Munck af Rosenschöld: Jag instämmer i den siste Talarens yttrande, och får blott fästa uppmärksamheten derpå, att man i England och Frankrike redan är så van vid publiciteten, och alt opinionen derstädes redan är så odeladt för densamma, att icke samma risque der kan uppstå, som här torde vara möjlig, om man åt en persons godtycke öfverlcmnar åhörarnes aflägsnande, helst en lagstiftande församling der är något helt annat, än ett af våra RiksSlånd. 65 H. 21 3aa Den ii Mais e. m.
I dag har emellertid den olägenhet inträffat, hvilken jag förutsåg. Jag hoppas, att om än min afsigt förra gången misskändes, så skall man dock nu finna, det mitt förslags antagande varit rådligast, ty då hade man kunnat undgå den nu begärda bordläggningen. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att det ifrågavande förslaget, enligt derom gjord begäran, borde hvila på bordet, samt hemstälde derjemte om R. o. Ad. nu behagade upskjuta med återstående pröfningen af Utsk:s förslag till nästa plenum. Ropades Ja, hvarjemte Frih. Raab yttrade: Jag anhåller endast att få nämna, att uti den påfölj:de 18:de §:n förekommer ett tryckfel, som torde böra på förhand anmärkas. Det står ”minst 14 dagar,” men skall vara ”sist 14 dagar.” Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne Mern. och Betänk., nemi. från Stats-Utskottet: JVs 213, med förslag till voter:spropos:r i ani. af RiksStms skiljaktiga beslut, rör:de K. Mits Nåd. Propos. om eftergift till förmån .för Carlstads stadsförsamling af Kronans rätt till ett efter Näringsidkerskan Johanna Emilia Hollander fallet danaarf; JVs 214, med förslag till voter:spropos. i ani. af RiksStms stridiga beslut, röride K. Mits Nåd. Propos. om eftergift lill förmån för Upsala Stads Borgerskaps Gubboch Enkhus-Inrättning af Kronans rätt till dana-arf efter Enkan Charlotta Elisabeth Bång och Jungfru Christina Lundström; Den 8 Augusti. 123 JVs 215, med förslag till voter:spropos. i ani. af RiksStins stridiga beslut, rör:de K. Mits Nåd. Propos. om eftergift för Notarien E.
Utdrag af Protocollet hållet hos HÖgh Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, förmiddagett den i5 Maj l8a5. S. D. Remitterades till Stais Utskottet : Friherre von Dubens, Carl, Memorial, ail-’ gående förbättring uti Westgötha Regementes aflöning. Statssamt Alimånna B ejvar soch Oecötlomie Utskotten: 1 4 Friherre Björnsijernas, Magnus, Memorial) innefattande anmärkningar vid Herr Montgomineriesj Gustaf, samt Herr von Hartmansdorff^ Åugust, den 7 sistlidne Mars samt den 4 sistlidne April, eftermiddagen, till bemålte Utskott fernitterade anföranden, angående upplösning a£ Krigs-Academien m. m., jemte de af åtskilliga Ledamöter, i anledning af Friherre Björnstjernas berörde Memorial, denne dag afgifne yt^ frandén. Ut supra. S. D. Då nu å nyo föredrogos CoUstitu-' tionsUtskottets den 3 dennes Under N:o 9, 11 Och 12 aflåtne, samt den 12 derpå följde ef« Ridd. 0. Ad, Prof. IV* Band, 22* 338 Drn 15 Maji e, til. termiddagen på bordet lagde Irenne Memorial, innefattande förslag till förändrad Redaclion af 21 och 79 §. §. Riksdagsordningen, samt 4'de momentet i i. § TryckfrihetsFörordningen; fann Ridderskapel och Adeln för godt, att berörde förslag till den behandling 56 §. RegeringsFormen stadgar, godkänna. Ut supra. S. D. Föredrogs å nyo och lades till handlingarne ConstifutionsUtskottets den 3 dennes under N:o i3 aflåfne, samt den 12 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Memorial, angående verkställd granskning af Jusfitiae-Ombudsmannens Diarier och Registratur. Ut supra. S. D.
Ej för ofta kan yrkas, att Landtmannen af en hård, vanskött, utmagrad, med stubbar, buskar, träd, stenar och varttn besvärad jord ej kan framtvinga en lönande gröda, förrän efter några års förlopp. Steg för steg, med dryg kostnad till arbetare , förlag till byggnader och dragares upphandling med mera, med oupphörligt besvär och verksamhet, under bromande med ett hårdt climat och ett för åkerbruket illa afpassadt penningesystem, skall Jordbrukarens välmåga beredas, som aldrig borde bli ett conjuncturfoster. Han kan hvarken hjelpa» eller II. Den 19 April. e. )h. 593 uppmuntras, om han ej erhåller bistånd med förskott mot lindrig renta och på längre tid, hvilka förskott böra hämtas på närmare håll, utan att behöfva anlita en dyrlegd commisionnär. Men ÅkerbruksContoiret bör äfven på kort tid kunna hjelpa den medellösa Jordbrukaren vid infallande svåra behof, på 3 till 6 månader, mot 5 procents renta samt borgen eller pant. För att upplysa nödvändigheten häraf, vill jag endast anföra ett exempel, Om hosten, då Kronoskatterne skola betalas, nödgas den fattige Landtmannen ofta, föt. att skaffa sig penningar dertill, i fuktig väderlek uttröska, i elakt väglag till Städerna bortföra Och för vrakpris försälja sin sädSpannmålen tröskad, innan den ar golflegad, låter icke väl körna sig, blir bulén och oren, och kan således icke gälla hvad den borde-. Både köpare och säljare lida härvid\ säljaren mest, som ofta, för att få sitt behof af penning gar, nödgas om hösteft sälja så, att brist t Sädesbingen yppar sig hos honom öm våren. Desse mindre förmögne Landtmän voro hulpne, om de på förenämnde vilkor fingo låna smärre summor, emot borgen eller pant af controileradt Guld, Silfver, Tenn, eller ock. koppar till | af Metallens värde. Spannmål kidd, Ad.
Om frågan, på sätt en talare här yttrade, har en framtid för sig, hvilket jag håller för sannolikt, så kan man ju öfverlemna åt denna framtid att afgöra frågan och nu bifalla Utsk:s förslag. 26 Den 9 Oktober f: m. Hr v. Heland, Isak Fredr.: Jag anser frågan vara full'-, ständigt utredd genom Utsk:s Betänk, och genom de sakrika anföranden, som här blifvit afgifna, hvarföre jag vill inskränka mig till att yttra några få ord. De som mest anlita telegrafen, och de som deraf hafva största behof, äro affärsmän, och för dem är det af största vigt att deras depescher expedieras så fort, som möjligt. Hedan nu liander det att affärsmäns depescher fördröjas, till följd, af en massa med mindre vigtiga smådepescher, men om ett medelporto, infördes skulle denna olägenhet blifva ännu större, ty till följd af den betydliga nedsättning i portot, som deraf förorsakades, skulle dessa smådepescher komma att ökas i hög grad. Dessutom skulletelegraf-verket sjelf deraf hafva olägenhet; ty det skulle då nödgas att vid hvarje Riksdag ingå till Ständerna med anhållan om understöd. För öfrigt instämmer jag till alla delar med Gr. Björnstjerna,. De härefter först tilt bifall och sedan till återremiss å förev:de Utlåt, framställda proposma besvarades med blandade Ja och Nej; hvarefter förstnämnda propos. förnyades, och sedan svaren härvid; utfallit med starka Ja, jemte åtskilliga nej, Hr Gr. o. Landtm, för-, klarade, det, han ansåg Ja nu hafva varit öfvervägande. Föredrogs och bifölls Bevilln.Utskrs den 26 sisth Sept. på bordet lagda Mern. N:o 25, angrde ytterligare förändringar i föreskrift terna om stämplade pappers-afgiftens utgörande. Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter. Sammansatta StatsBevilln.- samt Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:s d, 30 sisth Sept. på bordet lagda Betänk.
Vid sådant förhållande och enär berörde § varit det enda lagrum, enligt hvilket, innan Förordningen den 10 Juni 1841 utkom, kunnat till bysättning dömas, då, till gäldande af fastställd skuld i allmänhet, tillgång hos gäldenären vid utmätning saknats, men, efter hvad anmäldt blifvit, olika meningar uppstått angående författningens rätta tillämpning, anser jag, för min del, mig böra i underdånighet tillstyrka sådan förklaring af ifrågavarande Förordning, att bysättning ej må ådömas på den grund, att, vid utmätning hos gäldenär, tillgångar att gälda med saknas, samt alt följaktligen stadgandet i Förordningens 4 § ej har afseende på fordringar i allmänhet, utan endast på sådane fordringar, för hvilka, efter särskilda författningar, besättning äger runi.” Häruti instämde Hr Justitie Rådet Grefve C. Sparre. Hr JustitieRädet Grefve Snoilsky utlät sig: ”Ehuru i allmänhet, vid yppad fråga om förklaring af ett lagställe, om hvars rätta tydning olika meningar hos domare uppstått, det är såsom nödigt ansedt, att af de yttranden och grunder, som blifvit anförda vid lagens stiftande, söka utforska dess mening, synes dock slutföljden af en sådan forskning icke böra sträckas derhän, att genom förklaringen omintetgöres hvad lagbudet har tydligt och bestämdt, och hvarigenom skulle inträffa, att en lagförändring åstadkommes, som endast tillhör Konungen och Rikets Ständer att gemensamt meddela. Vid efterseende af hvad som föregått utfärdandet af Förordningen den 10 Juni 1841 om bysältning, finnes, att sedan den kommitté, hvilken blifvit i nåder förordnad att uppgöra tablå öfver förslagen till ny civiloch kriminallag, i anledning af erhållet nådigt uppdrag, författat och till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemnat förslag till förändrade stadganden angå - 48 II. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse den il Juli 1844. ende bysättning, och hvarvid kommitterade, bland annat, hemställt om upphäfvande af 10 § i 5 Kap.
Sunt förut blifvit till Kronan reducerade och indragne; — Vidare har jämväl inhämtas, att Frii Grefvinnan Christina De la Gardie den 16 December 1697 erhållit Kongb Majus Nådiga tillstånd, att af Schlegelska köpegodsen utbyta någre Specificerade Hemman af g § Mantal, emot uppgifvit vederlag af Fralsegods till 8 4: Mantal; Men sedan ReductionsCommissionen den 19 Junti 1713 förklarat denna Afhandling icke vara att anse såsom något Byte emellan Kongl.. Majit och Kronan samt Fru Grefvinnan De la Gardie, utan i stället en 4494 Stats-Utskottets Betänkandeg. handel emellan Privatos: så har vidare fragg, pm detta byte upphört, I anledning af allt detta med (ivad mera Hand ingarne, detta mål rörande, i öfrigt innehålla» har till Kgh Maj:t Kongl. Kammar-Collegium pff dess afgifne un^ dcrdåniga utlåtande he nställr, huru förfaras må, i händelse Kronans förbehållne återlösmngsrätt af de försålde Hemmanen nu sku le hegag^ nas. Men i Nådigt Rref af den 28 December }8l5 har Kongl. Maj:t förklarat, att innan det?
I denna Sveriges näst jordbruket vigtigaste näring, är det deremot egnrne af malmen vid straff förbjudet, att vidare än till tackjern förädla sjelfva råvaran, och om någon lindring i förbudet meslgifves, är den förbunden med sådana vilkor, att Bergsmännen aldrig deraf kunna komma i åtnjutande. De äro ej ensberättigade att bereda så mycket stångjern , som för deras eget behof åtgår. I detta afseende eger samma förhållande rum, som uppstode, om man förbjöde Landtlith. ti/t H. St, Prut. 1810, 8 Sami. 27 //n/f rf.- 8> 3® Allm. Besv.Z och Ekon\-Vtsholtets Betänkande, JS:o 109., brukaren, att för eget behof mala mjöl eller baka bröd af den säd, sorn.' växt på bans åker, i hvilket fall den sistnämnde möjligen kunde nödgas att, i likhet med Bergsmannen, i fråga om stångjernet, vid återköpet af den till mjöl eller bröd förädlade sädeslunnan, erlägga densammas dubla värde. Den, som ej kan neka, att sådant vore orättvist, mäste äfven medgifva orättvisan af det skråtvång, som hvilar å jerntil] verkningen. Jag yrkar på grund häraf, att det, i och för erhållandet af utvidgad smidesrätt, ej må fästas andra vilkor för Bergsmännen, än för invän arne i Landslag, eller erläggandet af de utgifter, som för sjelfva smidet utgå. Frågan om utförsel af tackjern tillhör det, enligt Grundlagen, Bevillnings-Utskottet ensamt att afgöra. Det oagtadt har Utskottet afgifvit Utlåtande, rörande samma, af Bevillnings-Utskottet redan handlagda fråga, och dervid, i strid mot sistnämnde Utskott, tillstyrkt, förbud mot rättigheten till tackjerns-export. Utskottet har således begått en Grundlagsöfverlrädelse, endast för att gynna bruksintresset. Jag; yrkar, att Utskottets. åtgärd härutinnan mätte ogillas!'
“Jag får väl ge den styggen Mitt hjärta, som han tiggt;“ då vänder jag dig ryggen och gör en munter dikt. Äller i det straxt äfterföljande stycket som icke blott är Goethe-värdigt utan äfven kanske Goethereminiscerande (“warte nur balde ruhest du auch“): “Hvarför till ro så brådt, du som jag vill allt godt? Följ mig en månskenstimma, Kyrktorn och fönster glimma. Fullmånen lyser klart. Natten är snart förbi. Stanna, min flicka! Snart finnas ej häller vi.“ Frånser man att det är tvenne själar med i detta dödstanke-ackord och att dessa själar äro unga, liknar det nästan en öfversättning af det berömda Goetheska — i så fall den yppersta vi äga, ett alldeles lytelöst stycke, vare sig betraktadt som original eller icke. En riktig visa och en riktigt vacker visa är äfven stycket XXII af samma diktcykel, ehuru det liksom ofta i Heidenstams dikter kanske har mer af bildoch färgtyngd än visor kunna bära utan att förlora sitt väsen af visa. “Bland cedrar lyser med bländhvit tinne ett tämpel helgadt åt fädrens minne, bekransadt sofvande som en grift“ — ett stycke värs som detta är kanske litet för tungt att sjungas, hur väl det äljest ljuder. Men de sex sista raderna sjunga och dansa, om ock äfven de icke lättfotadt, som vore det värkliga dansande barn och unga kvinnor: Kring dörren kvinnorna myrthen linda. De sjunga, medan de sammanbinda Den långa slingan med purpurgarn: “Må denna fäst våra fäder gälla!“ “Då svarar kören i templets cella: “Af deras kärlek vi äro barn.“ Jag vill icke påstå att bildoch färgtyngden i den Heidenstamska dikten i och för sig är ett fel. Hvilken lefvande tafla är det icke i denna kortfattade halft dramatiska halft lyriska färgoch melodiskildring, hvilken äfven har något i sig af anordning med växelkorer. Men det förefinnes måhända en hemlig strid mällan den dansande tonen och takten å ena sidan och det med lif mättade innehållet å den andra.
Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens Betänkande N:o 97 , angående åtskilliga åtgärder till befordrande af en Bergslags inrättande i Norrbottens Län. Berörde Betänkande, som är bifallet den 23 November sistlidet år af Högloflige Ridderskåpet och Adeln samt Högvördige PresteStåndet, har blifvit återremitteradt från Välloflige Borgare-Ståndet den 7 samt Hedervärda Bonde-Ståndet den II December samma år. Anmärkningarne deremot, inom BorgareStåndet, innefattas h ufvudsakligast uti Herr horéi, af några andra Ledamöter biträdda framställning om vidtagandet af de åtgärder, Herr Noréus i sin, vid Betänkandet bilagda reservation, föreslagit, nemligen ; att, i anseende till vigten och angelägenheten af Bergshandteringens befordrande i Norrbottens Län, Stats-Utskottet bordt föreslå Rikets Ständer , att ho» Kongl. Majd, Staiso. Bevillnirigs-Utslt. Ullätande N:o I 31. 7 i underdånighet anhålla, dels att Kongl, Majit af det ökade anslaget å gide Hufvud-Titeln, för hvars användande Rikets Ständer fästat det förbehåll, att Afvittrings-Verket i Rikets Norra provincer skulle befordras, måtte i Nåder disponera 4,000 R:dr årligen, intill nästa Riksdag, att användas i den del af Norrbottens Län, som funnes tjenligast för Bergs* Ilandteringen, och serskildt r.ooo R:dr årligen, äfven intill nästa Riksdag, såsom understöd för idoge Nybyggare af den arbetande Classen, egentligen med fästad t afseende på arbetsbiträde vid malmforelingar, dels oell att Kongl. Majit, till communicationers öppnande genom båtfart, och, der sådana för strömdrag ej kunde ega rum, genom mindre väganlägningar, måtte af Strömrensningsmedlen anslå årligen, under lika tid, 4,000 Rtdr.
Enär antalet barn, som aldrig vaccineras, är stadt i starkt stigande, och en del okunniga vaccinatörer fuska i yrket, hade regeringen framlagt ett förslag till ny förordning om skyddskoppympning, men detta afslogs lyckligtvis af riksdagen. Lyckligtvis, säga vi, ty visserligen bör icke faran af okunniga eller vårdslösa vaccinatörer underkännas, men de stränga bestämmelser och dryga bötesbelopp, hvarmed förslaget var rikt rastadt, skulle säkerligen å andra sidan orsakat våra husmödrar stora olägenheter och svårigheter, vida öfvervägande fördelarna. Till sist återstår att nämna, att generaldirektör Wieselgren fann lämpligt att i Första kammaren i ytterst hårda ordalag fördöma Stockholmsdamernas » afguderi » af Henrik Ibsen och alldeles särskildt fröken Ellen Key ' s hyllningstal till skalden. Men då denna sak afhandlats på annat ställe i Idun, nöja vi oss ' här med att uttala, att det j u alltid är godt och bra att kvinnorörelsens yttringar i ena eller andra afseendet numera väcka genljud och uppmärksamhet i riksförsamlingen, och att vi må hoppas, att de därstädes skola mötas af ett allt insiktsfullare och noblare förstående. * " Mödrar emellan. " - X XI v. Vid min sekretär. Vid min gamV sekretär blicka så många porträtt emot mig. Än dröjer jag vid en grupp af fyra barn, två gossar och två flickor, än vid den lille minste, som ännu ej var kommen när gruppen logs. Den äldste är nu tjugo, den yngste fem år. Huru mycket oförstånd, huru många missgrepp ha ej gjort hvarje erfarenhet dyrköpt! Vi se hur omsorgsfullt trädgårdsmästaren bereder jorden om våren. Han gräfver upp ogräsrötterna och gifver den rik näring. Den unga moder, som känner det späda lifvet spritta inom sig, må ej glömma, att det behöfver god jord för att växa och trifvas. Hon måste gifva akt på sina känslor och böjelser, gå till rätta med sig själf och rensa bort allt, som ej är sundt och rent. Hon tvingas att försaka åtskilliga af sällskapslifvets nöjen; naturen vill därmed liksom taga henne litet afsides, på det att hon må uppfostra sig till sitt ansvarsfulla kall.
I enlighet härmed har derföre Hr Wei - 4-1 Lag-Utskottets Betänkande, N:o 25. denhielm föreslagit det måtte förordnas: l:o att på hvarje af Hofrättens divisioner skola fördelas till tjenstgöring, vid brottmålsexpeditionen en ordinarie Fiskal, biträdd af sä många extra Notarier, som Hofrätten finnér nödigt förordna, och vid Civilexpeditionen fem Notarier, nemligen två ordinarie och tre extra, med tjenstgöringsskyldighet en för hvarje af Hofrättens fem sessionsdagar, hvartill jemväl skulle höra uppsättningen af de den dagen beslutade domar, mot rättighet att derför tillgodonjuta lösen. 2:o att sjelfva civilprotokollet, hvilket borde uppställas på samma sätt eller efter enahanda form som hittills, skall, enligt hvad jemväl i Göta Hofrätt varit vanligt, justeras påföljande dag, men att deremot de den ena sessionsdagen beslutade domar och till detta protokoll hörande utslag, sedan de derförinnan af vederbörande referenter undergått granskning, böra justeras inför divisionen vid rättegångstimmans början sist samma dag i nästderpåföljande vecka, med skyldighet för referenten, att, derest något måls synnerliga vidlyftighet eller annat förfall verkat hinder för den honom åliggande granskningen, sådant å den bestämda justeringsdagen till protokollet anmäla, på det ny dag i detta ändamål må varda utsatt och med rättighet för de ledamöter, hvilka, i fråga om formen för beslutet, önskade sig besinna, att tillgodonjuta något kortare rådrum; dock så att tiden både då expeditionen i detta afseende emottogs och återställdes i protokollet antecknades. 3:o att ifrågaställde preliminära granskningsskyldighet, i hvad den anginge besluten på besvär och skrifter, i civila mål tillkomme ordföranden och i bötesmål yngste ledamoten. i:o att Hofrättens protokoll och utslag i underställda brottmål med möjligaste skyndsamhet, och sist inom fjorton dagar efter beslutets fattande, på enahanda sätt inför divisionen skulle justeras, efter föregången enskild granskning af någon divisionens ledamot efter tur. Ett bifall till berörde förslag påkallade emedlertid åtskilliga anordningar i afseende på tjenstemännens löner.
'jblHSviiiil .i/'!iile ni »ii W:o 115. filt) i( j.) j 1'UllfiiU ‘<^1 r'{n 'imI!>!|lÖi iiij]irii)/(J lilo i»i-»'Ii i iiwfli tlÅ .Olfå Af Herr Charpentier* (.Iisfaf Reinhold* om sättet och vilkoret) för anläggning och begagnande af mjöloch sågqvarnar. 1 den önskvärda händelse, att Rikets Ständer för sin del besluta, att räntan å mjöloch sågqvarnar skall upphöra, får jag, med åberopande af hvad jag yttrat uti min härom afgifna särskilda motion, i ödmjukhet föreslå de ändringar i lagstiftningen om sättet och vilkoren för anläggning och begagnande af omförmälda verk jag anser deraf böra följa. Det har icke undgått mig, att en annan motionär inom detta Stånd uti samma ämne framställt ett helt nytt förslag till lag om vattenverk; men, utan att nu inlåta mig i undersökning om rigtigheten af de grundsatser, hvarpå detta förslag hvilar, ber jag få erinra, att det kan . draga på tiden innan en sådan ny och omfattande lag varder stiftad. Förslagen om qvarnräntornas upphörande gå likväl ut derpå, att denna förändring skall inträda med nästa statsregleringsperiod, och angeläget vore, att vid samma tid ny författning om sättet och vilkoren för mjöloch sågqvarnars anläggning och begagnande trädde i verkställighet. H>ad jag i detta hänseende föreslår kunde antagas, utan att derföre den vidsträcktare frågan blefve hindrad i sin gäng Utur den synpunkt att ifrågavarande verks fria nyttjande icke bör hindras af andra band, än som äro en följd af nu gällande lag om vattens begagnande till drifkraft, och nödig uppmärksamhet på Kronans afgörande rätt, när fråga är om verks anläggande på dess jord, får jag alltså vördsamt hemställa: l:o.