Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
At utarbeta de allmänna grunderna för den tilkommande Bewillningcns fördelande, ar således efter min öfwertygelse et göromål, hwarmed Bewillnings-Utskottet utan svårighet kan systlosätta sig, til dest Riksens Ständers klans fastställdc Bewillningens belopp och langwa» vighet; eller rättare, det är dec enda, sa wida Riksens Ständer ej walt detta Utskott i afsigt at at det samma öfverlemna hela utöfningen af deras Beskattningörätt. Jag förnyar i följe häraf min begäran om propoluion i enlighet med innehållet af mic förut ingifna Qsemorisl. Sedan något klenum pä sä lang tid icke warit ost gifwit til detta i min tanka wigkiga ämnets afgörande, började jag billigt frugka, ak oskyldigt hafwa lågt hinder för Utskottets göromål genom den wäckca srägan; men jag har funnit mig 'alltför lyckligt befriad ifrån enna fruktan, sedan jag blifwit underrättad derom, ac utan afseende ä berörde mit lVllomorisl Utskotter blifwit satt i sAivikSl; en omständighet hwiiken likwäl terde wara äf - 14G wen sä owanlig, som den af omnämnda stal, warit mig behaglig. Hans Lxcellencs Herr Grefwen och Land t - Marstalken. Til swar pa sidsta delen af Herr Laron slsclerströms ytkranve»bör jag påminna, ak da Bewillnings-Utstoctets wal stcdde ntan wilkor, syntes ej något hinder wara för desi sättande i sAivicsl. Friherre kjerrs, lst s n s. Om någonsin en InliruAion warit nödig för något Utstött, är en sadan det wisterligen för Bewillnings-Ucstottet wid denna Riksdag. Detta Ucstott är satt sedan den förra Bewillningen uphört och innan Riksens Ständer ännu ens bcftucit ar ataga sig någon ny. Föremålet för dest arbete är således alldeles obestämt. Det mäste derföre genom en InstruLUon bestämmas.
Förlusten är således 890 0003 hvaraf tillkommer Malmö Discont 400,000. Enligt Utskottens Förslag, påstås Banquens förlust blifva 760,0003, skillnaden är således 130,000 R:dr, som tor-, de anses uppvägd af den förmånen , att allt har gått lagligt till. Jag anhåller , på ofvan anförda skäl , att Betänkandet må återremitteras, och att dessa mina Anmärkningar till Utskotten må få åtfölja jemte b lagda Calculer. utmärkta med Litt. A., B., C.? D, F. pcb Q. Litt. A. Höglofl. Ridd. ock Adelns Prot, IV# B. II, Afd. pag. 104,: alcul öfver RörelseCapitalets ökning eller minskning genom de föreslagna åtgärderna. Anun. Aila Summor utmärka, i så väl denna Bilaga, som de öfriga, Riksdaler Banco. Julii 181S• Banquen köper Canalens Disconträtt, 1 ett för allt, tned Lemnar till Malmö Discon:s utredning Lemnar ett nytt Creditiv till Götheborgs Disr cont . — Lemnar till den nya Låiefonden i vestra och södra Provincerne ...» Banquen indrar BancoSedlar af CanalDisconten, enligt Lit. B. Ur Rörelsen utgå Assignationer, CanalDiscontens • 643,263 Malmö dito 94*425 Götheborgs dito . 15°,725 Tre ProcentSedlar, CanalDiscontens, enligt Litt* B. (utföres endast halfva beloppet) . 322,715 __ _._ Malmö Disconts, enl. Litt. C 335,688 __ Götheborgs dito, enl. Litt. D ioo,qoo i Januarii 1819.
Hvem Mei ' de först8 apen icke glad att se det tacka ansigtet med den h a, skara hyn, det ljusa, krusiga håret, de ärliga, blk ögonen och det smittsamma leendet? Man hoppas dock nu att snart f&amp; aterse denna intagande företeelse i den krets, hvilken hon sk ofta gladt med sina lustiga tal, sina kvicka infall, sina humoristiska uppläsningar af de numera tryckta oförlikiieligu. bonclhistosierna. Man ser icke mer Victoria Benedictsoiis striinga och distingerade drag. Men der finnes iincla ej s&amp; f$ författarinnor. Der träffar man t. ex. fröken Mathilda Roos, lång, smart och förfuiad, den unga, behagliga fru Wahlenberg-Kierrman, mera lik en blyg mimosa an en iakttagande skribent, frbken Arnalia Fahlstedt med flera. Sedan man pratat en god stund vid sin tekopp, (och att sorlet d&amp; är ofantligt antar jag att hvar och en kan förstå), ljuder p&amp; en gling ordförandens klubba och det blir moltyst, med undantag naturligtvis af att en och annan icke förmAr afbryta s&amp; der med ens utan vågar iitgra enstaka hviskningar för att sluta meningen. Ordföranden ar fröken Ellen Key, hou som hlaller tal, hvilka kunde ansta en parlamentsledamot, och soni i sin befattning inom detta sällskap vet att med sallsynt takt och en fin humoristisk godmodighet använda så väl ordet som kluibbazl. Hon anmiiler nu, hvad som för tillfallet utgör aftoniincier hållningen, diskussion öfver ett förra gangen föreslaget iimne, ofta intressant och diflig, ett föredrag, en uppläsning eller en deklamntion. Sist kommer musiken, körer, d ~ ~ e t t e soloshg, r, fiol och piano alltsnmm ans B. merveille. Obevekligt klockan Iialf tio supb, men efter den hiinder det, att det blir ett litet nachspiel vid kaffekoppen med lustiga tal, verser, munterhet och glam.
6S 9 af låne-tiden och nedsättning af räntan för Discont-lån, samt dels bestämmandet af någon viss andel af Discontfonden till lån åt Jordbrukare och Bergsmän. Från Heder v. Bonde-Ståndet. S. D. Upplästes en af Johan Andersson från Upsala Län nu ingifven samt af åtskillige Ståndets ledamöter och suppleanter i Riksens Höglofl. Ständers Förstärkta Stats-Utskott undertecknad skrift, innehållande en protest mot Höglofl. Ridderskapets och Adelns samt Högvörd. Preste-Ståndets behandling af vissa utaf Slats-Ulskottet föreslagna voterings-propositioner; och blef samma skrift, på derom af Talmannen gjord framställning, af Ståndet godkänd samt i Protocollet intagen. S. D. Ånyo föredrogs och bifölls Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o 25, i anledning af dels Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående frågan om lindring uti den hemmansegarne i Jemtland åliggande roteringsoch ruslnings-skyldighet, och dels enskilda motioner i ämnet. S. D. Föredrogs ett från Yällofl. Borgare-Ståndet ankommet utdrag af dess protocoll för dfen 23 dennes, (N:o 352) med inbjudning till de öfrige RiksStånden att biträda det beslut, som förulnämde Riks-Stånd, med ogillande af Stats-Ulskottets Betänkande N:o 70 och Utlåtande N:o 312, fattat, nemligen att den vid innevarande års slut befintlige återstod af det staden Borås emot 5 procents ränta beviljade lån må liqvideras på det sätt, att räntan betalas med 4 procent och alt 2 procents capital-afbetalning erlägges. Ståndet fann för godt att, med frånträdande af sitt förut i delta ämne fattade beslut, antaga inbjudningen. S. D. Föredrogos ånyo, hvart efter annat, och biföllos Banco-Utskotteta följande Tretton Betänkanden, Memorial och Utlåtanden, nemligen:
Fredr., att erhålla ett litet ansia;,’ till iståndsättande af konungagra!varna i Wreta klosterkyrka . så yrkar jag samina anslag åt konungagrafvarna i Warnhems klosterkyrka. Skälet, hvarföre Disk haft den bevågenheten att tillstyrka hvad bemälte Friherre föreslagit, men icke hvad jag begärt, uppgilves vara, att behofvet icke 'kulle blifvit styrkt i det sednare hänseendet. Jag vet dock icke hvarmed Frih Boye, Fredr., styrkt sin uppgift; åtminstone har det icke skett på detta runi mig vetleiligen. Men om Frill. Boye, som längre tid vistats i Westergöthland och förmodligen kännner förhållandet äfven med Warnhems klosterkyrka, hade den godheten alt lagga ett godt ord för densamma, så har jag anledning hoppas, att det skulle göra en god verkan hos Utskottet. Skilnaden att den ena klosterkyrkan ligger i Österoch den andra i Westergöt Iliand bör viii icke lända till nachdel för grafvarna i Warnhem. Då emedlertid någon tid åtgår innan den förmodade äterremissen hinner expedieras lill U;sk.. skall jag söka få officiella uppgifter från Warnhem för alt hestva ka det förhållande, hvaruti dess konungagrafvar sig befinna. Jag anhåller om återrremiss, och att med densamma dessa anmärkntr måtte få åtfölja. Hr Lag er gren, Anders: Till en början får jag i anleda. af detta betänk, om exlra-statsreglei :n förklara, det jag icke anser StatsUlsk. hafva rätt förfarit, då Utsk. satt denna reglering på i år. Detta har redan tillförene af andra talare blifvit anmärkt och deras skäl vill jag ej återupprepa, utan blott säga, att jag för närvar, anser delta så mycket mera olämpligt, som jag vet att ifrån sammansatta Stats-, Lagoch Ekon.Ulsktn ett betänk, inkommer med förslag att sälta en del af extra-slatsregler:n på 4 år, eller till den i Januari i845, och hvilket således skulle conliadiceru detta betänkande. Egentligen har jag begärt ordet för att yttra mig öfver den 5:te punkten.
Banco. Skillnaden emellan denna summa och den här ofvan upptagna utgör omkring 1,200,000 R:dr, hvarmed således berörde skulld blifvit förminskad. Anledningen härtill återfinnes der - uti, dels att Utskottets nu gjorde förslag till reglering af Bankens Låne - och Creditiv-rörelse med 5oo,ooo R:dr understiger den i förra Betänkandet framlagda, dels ock, att de af Banko-Fullmäglige, vid slutet af ar i843, meddelade förskotter 640,000 R:dr i afräkning på contraherade silfver-lefverancer, under nästlidet år, blifvit godtgjorde samt dels slutligen, att någre mindre summor, såsom den contanta ersättning, Banken, jemlikt Utskottets hemställan, skulle erhålla af Riksgälds-Contoret för lånen till Släder och Corporationer samt till skiften och odlingar, utgörande tillhopa omkring 70,000 R:dr icke afdrogos från den beräknade sedelstocken. Som förestående calcul upptager den, efter afdrag af Metalliska Cassans belopp, i Banco-Sedlar, återstående Sedeloch Depositions-skulden till 20,535,709 Rdr 41 sk. 6 rst., är Utskottet i tillfälle biträda den inom Riks-Stånden i allmänhet yttrade åsigt, att nämnde Sedeloch Depositionsskuld må bestämmas till 20,000,000 Rdr, ty då i betraktande tages, att en Banco-Utskottets Utlåtande, N:o 44' 55 del af Låneoch Creditiv-anslagen icke till fulla beloppet varda anlitade samt alt, innan behållna vinsten för ett tilländalupet år till RiksgäldsContoret lefvereras, ny vinst Banken tillflutit; så är det utom allt tvifvel, att berörde del af Sedeloch Depositions-skulden icke skall öfverstiga omförmälde maximi-belopp.
Kom, min husfru! hon stannar framför högsätes-stolen till venster och Bengt framför I närvaro af dessa gäster alla, De ädla riddare och väna fruar, De sköna mör, de adeliga svenner, Vår kyrkas tjenare och gårdens folk, Tillsäger jag dig här, min kära maka, Min tro och huldhet, liksom nyss för Gud! J vänner, ären henne som min husfru! I tjenare och underlydande, ALLA. Som matmor vörden eder herres maka! Hell, hell fru Sigrid! BENGT. Som husets herrskarinna; blifve det Sätt dig vid min sida Din trygga plats i långa tiders skiften! Och nu Kol Tynneson! låt svennerna Kringbära bägarne med vin och öl KOL Att gammal sed må lydas vid vårt bröllopp! Fort svenner! Fyllda bägarne kring laget, Till önskan ljudelig för tomtelycka Uti det ädla parets unga bo! BENGT. (till svennerna). Herr prior, tagen plats vid brudens sida, Och J min käre svärfar, samt er husfru Intagen hedersplatsen mig till höger Så som det höfs er ålder och ert stånd! 57 Fjerde scenen. BENGT. SIGRID. KNUT. INGRID. KOL. BJÖRN. INGA. BOTVID. RIDDARE. TÄRNOR. SVENNER. VÄPNARE. CHORGOSSAR. FOLK. BLÅSARE. KNECKTAR. (Marschen har under det föregående kommit allt närmare, och brölloppståget inkommer nu från fonden i följande ordning: 1:o Tvenne brudriddare i mångfärgade kåpor med blomsterstafvar i händerna, och höga mössor; 2:o åtta musikanter blåsande i pipor och horn, samt efter dem en narr slående på trumma; 3:o fyra chorgossar, svängande sina rökelsekärl; 4:o åter en brudriddare, samt derpå tärnor två och två; 6:0 ytterligare fyra chorgossar med rökelsekärl; efter dem Botvid i full ornat, företrädd af klädd som de föregående; 5:o Svenner och väpnare, två och två,
Rutbergs motion, att för Kronoutskylder af fastighet, den egaren iili uiskyldernes godtgörande afstår, vidare betalningsansvar icke må honom åligga, bifölls; N:o 5r, öfver Riksuagsfullmägtigen från Calmar Län Nils Magnussons motion, om bestämmande af viss tid för fullföljd af hos Konungens Befallningshafvande skedd lagsökning emot löftesman, som borga t såsom för egen skuld, bifölls; N:o 5a, öfver Riksdagsfullmägtigen /rån Skaraborgs Län Lars Larssons förslag till stndganden, rörande tiden, inom hvilken utmätning bör verkställas, med flere hithörande frågor, Bifölls; N:o 53, öfver väckta motioner, angående stadga uden, till lörekoramende der^if, att gäldenär, medelst diktade köpeafhandlingar, undanhåller sina tillgångar från utmätning; bifölls; N:o 55, öfver motioner, om stadgande al skyldighet för gäldenär, att, i blist af annan tillgång, med arbete aftjena sin skul 1, bifölls;. Utlåtandet N:o i4? dades till handlingarne. S, D. Föredrogs å nyo Lag-Utskottets Utlåtande, N:o 143, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande, N:o 62, öfver lii' Friherre J. A. Kantzows motion, att bysatt gäldenär, sorn all sin egendom till borgenärerne afstår, genast derefter ina från bysättningshäkte lösgilvas, ' Ståndet biföll Betänkandet JN:o 62, och lade Utlåtandet N:o i43 till handlingarne. S. !)• Föredrogs å nyo Lag-Utskottets Utlåtande, N;o 144» > anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 05, öfver motioner om ändringar och tillägg i nu gällande stadganden, angående Bysuttniu" Prct.
Fullmägtig icke låta höra af sig inom Tre veckor efter upphörandet af hans erhållna tjenstledighet, anmärkes detta förhållande i Fullmägtiges protokoll; och skulle samme Fullmägtig, utan anmäldt laga förfall, uteblifva längre än Två månader, att räkna från den dag, tjenstledigheten tilländagått, bör anmälan, enligt § 210, härom göras hos vederbörande Riks-Stånds Kansli-direktion. § 223. Ar Fullmägtig, som icke, på sätt i näst ofvanstående § föreskrifves, till erhållande af ledighet sig anmält, genom opasslighet eller enskilda angelägenheter, hindrad att sammankomst bevista, bör han sitt förfall hvarje gång tillkännagifva. § 224. Då vid sammankomst samtlige Fullmägtige för någotdera af Riks-Stånden saknas, må, derest uppskof kan ega rum, icke något ärende till afgörande företagas eller beslut fattas. Frågor om låi.s upptagande, de i Regeringsformen omförmälda kredilivers utbetalning eller andra ärenden af mera allmän vigt få icke afgöras, så vida ej minst tvåtredjedelar af Fullmägtiges antal är närvarande. Vid tjensters tillsättande eller pensioners beviljande bör likaledes åtminstone detta antal Fullmägtige vara tillstädes. § 225. Yppas under Fullmägtiges öfvei läggningar skiljaktighet i meningarne, böra samtlige närvarande Fullmägtige till protokollet afgifva sina röster, hvilka per ca pita beräknas. Derest flera skiljaktiga meningar yttras, böra de sins emellan närmast öfverensstämmande, så vidt möjligt är, sammanjemkas. Då ett lika antal röster utfaller för hvardera meningen, är Ordförandens röst afgörande. — Den vid sammankomst näivarande Fullmägtig, som sin röst ej särskildt afgilvit eller, efter börjad öfverläggning om ett föredraget ämne, sig aflägsnat, anses hafva det då fattade beslutet biträdl. Sluten omröstning må endast företagas vid val till sådana befattningar, dertill någon bland Fullmägtige kan utses. § 226.
Men der hände, att ehuru landshöfdingen befallt sina Fogdar, att, vid uppgiften af oroterade Hemman, för hvarje sådant, i en särskild Column, upptaga det i Socknen belägna förr roterade Hemman, sorn i godhet dermed närmast kunde jemföra*, blef ett Mantal Säteri roteradt till i|- soldat, fast det i jemförelse uppförde Hemman, ehuru vida bättre, ej hade mera än jf af en Soldat. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 PROTOCOLL, HÅLLNA HOS HÖGLOFLIGE M®a>iE«a! Paa aaaair» VID /ctgtimd llihetntfifn i Åren 1853—1854. Åttonde [löftet. —G) — - STOCKHOLM. Thorsdagen den 1 Juni 1854. Plenum kl. 6 e. m. Justerades 3 prot.ufdr., deraf ett för d. 24, 26, 27 och 30 sisth Maj, samt 2:ne för gårdagens eftermiddags plenum. Öpnades Hrr Elektorers listor vid val af Utsk:s ledamöter; och befunnos dertill utsedde i Constitutions-Utskottet: efter JU 369. Frih. Lagerstråle, Fullm. Frih. Cederström, Carl Emanuel; Jtä 2,145. A. Hr af Nordin, Fullm. Hr Tersmeden, Nils. Bevillnings -Utskottet: efter JV2 702. Hr Prytz, Lars Adolf; JU 1,016. Hr Planting Berglood, Fullm. Gr. Sparre, Johan Alexander Artemis; JU 1,033. Hr Hammarhjelm, Carl, och JU 1741. Hr Wolffelt, Mauritz Constantin; JU 283. Frih. Silfverskjöld, Carl Otto. Hr Werdenhoff, Fullm. Hr Tham, Sebastian Mathias. Hr Stjernblad, Fullm. Hr Ehrenborg, Henrik. Hr von Wright, Fullm.
Denna föreskrift anser äfven jag för ganska oriktig och äfventyrlig, hufvudsakligen för dess obestämdhet och derigenom lemnade möjlighet till farliga misstag. Hurudant skall reella fondens förhållande vara, för att kunna anses äga 5 a Den ao Februarii f. m. nödig styrka? På hvad sätt skulle de invexiade sedlarnas utsläppning och nyås tillverkning kunna befästa vexlingens jemna gång? Allt detta är liksom på ett hemlighetsfullt sätt endast antydt och öfverlemnadt åt Fullmägtige att handla efter deras bästa förstånd. Det kunde sålunda bero på dem att göra sig hvad begrepp de behagade om beskaffenheten af reella fondens nödiga styrka. För kloka och lugna Fullmägtige kunde föreskriften sålanda hafva varit temligen likgiltig; men för annorlunda beskaffade hade den kunnat blifva ytterst vådlig, nemi. om de tiade tillämpat den såsom den värde författaren vill hafva föreskrifvet såsom en lag, nemi. att reella fonden alltid skulle bibehållas i förhållande till utelöpande sedelstocken såsom i till i\ och om de hade velat, såsom han föreslår under N:o 6, bibehålla denna proportion äfven med köp af silfver. Mig synes den värde motionären här hafva till en del sjelf begått just det fel, han förut förebrått Banco-reglemenlet. Åtminstone anser jag Banco-reglementets fel förnämlignst ligga i befallningen att bibehålla den reella fonden vid nödig styrka, naturligtvis genom uppköp af silfver; och just samma fel begår den värde motionären i vida högre grad, då han lill och med bestämmer denna styrka att skola svara emot sedelstocken såsom i mot 2. Hvad skulle väl följden blifva af en sådan föreskrift? Det är högst troligt, eller nästan säkert, att så mycket silfver genast de första dagarne uttages, att silfverfondcn nedsjunker under det bestämda förhållandet. Skulle Banken då genast börja försälja sina statsobligationer och inställa utlåningarna? Hvilka oredor skulle icke derigenom uppkomma, och vådor för allmänna rörelsen. Och om Banken då genast skulle börja köpa silfver, huru länge skulle han väl då kunna äga bestånd?
Skulle det hända, att bevisets innehafvare försökte deraf göra missbruk genom den anmälta periodiska skriftens utgifvande; så vore det den bevakande myndighetens åliggande, att med detta försök så förfara, som med en utan föregången anmälan utgifven periodisk skrift. Det synes mig således klart, att om ock Herr Justitiä Statsministern kunnat med någon laglig rätt äska den åtgärd af polismyndigheten, hvarom fråga är, någon anledning till en sådan åtgärd likväl icke förefunnits. Men derjemte anser jag för ostridigt, att en sådan åtgärd icke lagligen kunnat äga rum. Genom polismyndighets handräckning kan stulet eller rånadt gods afhändas oberättigad innehafvare; men derutöfver äger sådan myndighet icke sträcka sin befattning till någon innehafvares skiljande från hvad i hans värjo finnes. Hvad man ostraffligen och utan annans förnärmande åtkommit, måste ostridigt höra annan till, om denne skall kunna det återtaga; och den handräckning, han dertill kan af allmän myndighet finna sig behöfva, måste lemnäs af sådan myndighet, genom hvilken utmätning kan verkställas. I förevarande fall kunde Herr Justitiä Statsministern icke påfordra handräckning till återbekommande af oloiligen tillgripet — 67 — gods; och huruvida den reqvirerade handlingen kunde, på grund af äganderätt, eljest affordras dess innehafvare, var en fråga, för hvars besvarande först måste afgöras, om sådan äganderätt tillhörde Herr Justitiä Statsministern, vare sig omedelbarligen eller såsom öfversten af den anmälare, hvilken uti Justitiä Statsexpeditionen begärt handlingen. Men det lärer väl ej kunna påstås, att på någon sådan grund kunnat finnas rättighet till handlingens uttagande hos dess innehafvare. Anmälaren hade icke uppgifvit sig derpå äga något anspråk, eller klandrat den föryttring, hvarigenom han densamma till innehafvaren öfverlåtit. An mindre åberopades något af anmälaren gifvet uppdrag att göra hans rätt gällande; och för Justitiä Statsministersembetet kunde en omedelbar rätt till papperets återbekommande lika litet byggas på något lagstadgande, som härledas från något behof, emot hvad här ofvan blifvit visadt.
- Vi skola först, såvitt möjligt är, övertyga oss, att ingen villfarelse äger rum. Därefter skola vi tillse, vilken giltighet ditt anspråk äger. Jag är icke villig att genast erkänna det. Tillåter du, min biskop, att jag gör dig några frågor om dina egna levnadsomständigheter? - Varför icke? - Du synes vara ett tiotal år yngre än jag. Var är du född? - I Efesos av kristliga föräldrar, svarade Petros. Min fader var en ringa hantverkare, men hans minne lever i min välsignelse. Genom träget arbete hade han samlat en liten summa, varmed han understödde mig på den heliga, men med försakelser stenlagda bana, som jag av fri böjelse valt och på vilken jag fortgått, tills jag vart vad jag är: biskop av Aten och en ringa Herrens tjänare. Se där i korthet min levnadsteckning. Krysanteus gjorde honom några ytterligare frågor om hans faders namn och släkt, om det hantverk, varmed denne försörjde sig, när han dog o. s. v., vilka frågor biskopen besvarade, varefter Krysanteus uttryckte sin önskan, att de genast skulle gå till Petros' bostad i Skambonide, för att se det märkvärdiga vaggtäcket. Klemens, som i aulan avvaktat samtalets slut, befalldes att följa dem. Han hade ännu icke en aning om vad frågan gällde. När de kommit till biskopens bostad, och denne ur sina gömmor framtog den omsorgsfullt bevarade duken, undrade Klemens mycket, vad det skulle betyda, och hans undran förvandlades till en orolig aning, när Krysanteus noggrant mönstrade denna lämning ifrån hans hemlighetsfulla barndom och slutligen förklarade, att han igenkände den, och att det i duken invävda namnet tryggade honom mot varje fara för misstag. - Jag påminner mig nu, sade Petros, att Klemens i sin barndom även ägde en halsprydnad, en amulett eller något dylikt. Men jag bortkastade den, då jag såg, att figurerna på densamma hade en hednisk betydelse. De voro tre kvinnor, sysselsatta kring en slända, och skulle förmodligen föreställa de tre parcerna ... - Även detta träffar in, utbrast Krysanteus. Min dotter äger en alldeles liknande prydnad. Det var från gamla tider ett bruk inom min släkt, att barnen fingo en sådan ...