Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Oxenstjerna sjelf, om Riddarh.-Utsk:t verkligen ansett den 7:de §:n utgöra en så väsendtlig grund för de öfriga bestämmelserna, att lltsk:t börjat behandlingen af sitt förslag till Riddarh. -Ordn. med den 7:de §:n. Jag tviflar derpå och förmodar, att Utsk:t började med den lista §:n och derefter utarbetade den 7:de såsom tillämpning af hvad Utsk:t förut beslutat. Just på grund af hvad Gr. Oxenstjerna anfört, att man bör börja med grunden och sedermera följdrigtigt bygga på denna, tror jag således, att vi böra försl öfverlägga och besluta angående den lista §.n. Frih. Leuhusen, Frans Oskar: .lag har endast begärt ordet för att möjligtvis förekomma ett missförstånd, som skulle kunna uppstå på grund al hvad Hr Anrep yttrat. Han förmenade nemligen, att, om R. o. Ad. antagit den 5:te §:r>, skulle derigenom någon ändring af den 7:de §:n icke blifva möjlig. Detta är ett misstag. Den 5:te §:n alser endast, huru den adeliga värdigheten skall ärfvas och är alldeles icke beroende af den 7:de §:n, som bestämmer, huru R. o. Ad. skall vid sammankomsterna representeras. Hr Ramsay: Genom det i löljd af den nya R. O. före slagna tillägg till 37 §:n R. F., är Adels-institutionen erkänd, och någon diskussion derom kan således icke nu ifrågakomma. Fj heller behöfver nu afgöras hvarken, huru vidsträckt omfattningen af denna institution skall vara. enär detta icke inverkar på representationssättet, hvarom fråga är i 7 §:n, eller om sammankomster af R. o. Ad. skola ega rum, ty sådana äro jemväl i grundlagen förutsatta; utan frågan är deremot här om det Den 7 April f. m. 71 sätt, hvarpå R o. Ad. vid dessa sammankomster skall representeras.
Å Capell-lagets vägnar hade härefter underdånig anhållan blifvit framställd derom, att, enär Capellboerne, som innehade endast 4-^- mantal i små hemmansdelar, på bergaktig, mindre god jord, icke förmådde uppbygga Kyrka och inköpa boställe åt den blifvande Capell-predikanten, men deremot förbundit sig, ej mindre att på hvarje matlag till samma predikant erlägga 4 kappar råg, uppgående, efter matlagens antal, till om - Expeditions-Ut skottets Förslag till und. Skrifvelse, N.o 110. kring 26 tunnor spanmål, än ock att ansvara för boställets nybyggnad och framtida underhållande, anslag af allmänna medel måtte beviljas till uppbyggande af Kyrka och inköp af Capellans-boställe; hvaruppå Consistorium, j ämnet hördt, underdånigst hemställt, bland annat, att mantal Kronoskatte Stora Häggebo, beläget | mil norr om den för Capellet lillämnade byggnadsplatsen, hvilket hemman vore till salu, måtte få inköpas för 2,666 R:dr 32 sk. Banco och användas till boställe åt Capell-predikanten; — och har E. K. M., som ansett understöd af allmänna medel för capelibyggnaden icke böra ifrågakomma, deremot, genom förevarande Nådiga Proposition, behagat föreslå Rikets Ständer att, för inköp af berörde hemman Stora Häggebo, eller någon annan dermed jemförlig lägenhet, till boställe åt Capell-predikanten, anvisa nyssnämnde belopp. Vid öfvervägande häraf, samt med afseende å det behörigen utredda och vitsordade behofvet af ett serskildt Capell-lags inrättande för norra delen af Undenäs församling, hafva Rikets Ständer funnit godt att, tiil inköp af ett passande boställe åt den blifvande Capell-predikanten, å Riksgälds-Contoret anvisa det härtill af E. K.
Orsaken till detta rön igenfinnes oemotsägligen dels i möjligheten för den förförda qvinnan, att, genom andra medel, än ett rysligt brott, kunna dölja sin förseelse och undvika den vanära, som förseelsen åtföljer, och dels i lättade utvägar att erhålla försörjning och uppfostran för sitt barn. Och om det än icke kan nekas, att samma orsak tillika medfört de visserligen eftertänkliga följder , dels att lättsinnigheten blifvit lossad från några af de band, som hejdat könsdriftens tillfredsställande på samhällsordningens och sedlighetens bekostnad, och dels att Staten blifvit bragt på ökade utgifter till underhåll af fattigförsörjningsanstalterne och de serskilda barmhertighets-inrättTiingar, som äro egnade till oäkta barns vård; så äro dock dessa olägenheter vida mindre , än de olyckor, som derigenom blifvit afvärjde. Utskottet har derföre icke tvekat att instämma i det yttrande, sorn Rikets Ständers Lagutskott vid sistförflutne Riksdag, i dess Betänkande, N:o 154, öfver detta ämne afgaf, och får med åberopande deraf, samt på de 12 Bil. till LagUmkottets Betänkande N\o rog. välgrundade skäl, sorn finnas anförde i 3 §• af Kong!. Resolutionen pl Presterskapets allmänna Besvär den 20 November 1786 , vördsamt tillstyrka , att, med ogillande af Herr Ribbing$ motion, Kongl. Brefvet den 17 October 1778, må till sin kraft och verkan oförändradt bibehållas. ' 9 Atskillige Ledamöters reservationer bi-* fogas. Stockholm den 30 September 1829. Af Herr Contracts-Prosten Nordin: ”Det är med bedröfvelse jag finner, att den ädla Motionairens Herr Häradshöfding Ribbingstorp slag, angående upphäfvandet af Kongl. Brefvet af den 17 October 1 778 om barnamord, blifvit förkastadt af de fleste Ledamöterna inom Lar;- TJtskotteu Häremot reserverar jag mig med full öfvertygelse, emedan jag tror, att ingen Författning verkat så mycket ondt, som denna.
15 emellan 40 och 50 r:dr h:ko, hvaraf följaktligen kan slutas, att bergslagets tillstånd i betydlig mån förbättrats, hvilket äfven vinner stöd af den omständighet, att priset å fjerdeparter, som varit nere lill 1000 r:dr, nu mera stigit lill 1150 r:dr brko. Vid utredande af den vigtiga frågan, huruvida sådana omständigheter äro för handen, som böra föranleda till den sökta, och af Kongl, Maj;t i nåder föreslagna, nedsättningen i koppar-räntan, torde icke böra lemnäs utan afseende Stora Kopparbergs bergslags s. k. enskilda verk, hvilka utgöra en hufvudbeståndsdel af bergslagets egendom och tillkommit till understöd för hufvudvcrket, Stora Kopparbergs grufva, hvarmed de slå i ett oskiljaktigt sammanhang, ehuru de förvaltas af en serskild, utaf grufve-rätten oberoende direktion. De verk bergslaget egde redan på 1700-talet äro Svartnäs masugn och jernbruk med ett då priviligieradt smide af skeppund 660. Davidshytte jernbruk ” 150, Avesta kopparverk Gustaf 111 silfververk Sedan bergslaget, af förekomna anledningar, funnit sig föranlåtet att mer och mer utvidga sin jernverks-rörelse, har afkastningen af de äldre enskilda verken först blifvit använd lill nya masugnars och stångjernsverks-inrättningar, och sedan dessa efter hand kommit i gång, och hunnit lemna någon behållen inkomst, har äfven deras* afkastning, det enas efter det andras, blifvit ytterligare disponerad till nya jernverks-anläggningar samt de äldres underhåll, förbättrande och utvidgning, i följd hvaraf, under åren från och med 1801 lill och med 1820, ingen utdelning af jernverkens afkastning till fjerdeparls-egarne egt rum, under perioden från 1821 till 1830 blott för några få år, samt sedermera endast från och med år 1835. Öf lige bergslaget] tillhörige, här efteråt omförmälde, verk har bergslaget förskaffat sig: ...
I an» ledning af min anmärkning har Constitutions > Utskottet till denna § föreslagit ett tillägg, men dock icke nog widsträckk. Jag kror att friheten att bewista Riksdagar här icke dör förunnas endast dem som ärv capit». Oen dör äfwen utsträckas till sädana Adelsmän som defullmägtigas. Tillfälligheter kunna inträffa dä cspur ej kan inställa sig, och om denna § di» dehbllcs, kunde han möjligiwis ej fä nägvn fullmägfig ! sitt ställe. Herr K o k b ! isb kunde ej till alla delar instämma i att föreskriften urwidgadrs. De fleste ri - 4572 Den 23 October. vila ÄmbctSmän skulle af capita kunna permittera-, och undandragaKonungens tjenst. Oet borde blifwcr hwars och ens sak som wilt sitta för fullmagt, att sjelf behörigen skaffa sig permission. Friherre Legerström instämde häri; vien alla wörö ej ÄmbctSmän. Saken more efter hantanka hulpcn, om häri infördes: i fall ej deras tjenst försummas. Herr st, o t kIieb föreslog att i Riddar, hnS - Ordningen härom mä stadgaS, och densamma t denna § citeras. Grefwe örner fann detta wara rätt, hav wille allenast förklara att denna rättighet här blifwit tillagd caput, emedan i följe af wärk representations. sätt hans rätt bör wara starkare. Ckk bcfullmägtigande borde ej kunna hindra Regeringenmpndighct öfwer sina Ämbetsmän. Herr von Sckantz hemställde om ej tvid flutet af momentet borde sälta-: nist frenden beordraS. Herr 11, sm tillstyrkte att RibbarhuS-Orb, vingen mätte citeras.
Marias första känsla, då hon vaknade, var ' en angenäm förnimmelse, att någonting roligt skulle hända i dag, hennes nästa en orolig undran, öfver att det var så ljust i rummet, och att hon vaknat af sig själf, ej som vanligt af moderns rop: » Klockan är sju, stig upp mina flickor! » Hon sprang hastigt upp, kastade en schal öfver sig och skyndade in i moderns rum. » Mamma, älskade mamma, mår du inte bra, » utropade hon, satte sig på sängen, där modern ännu låg, och fattade med kärleksfull ifver hennes hand. » Nej, inte riktigt, » svarade fru Björk med svag röst, » jag vet inte, hur det ä ' f a t t. det gick inte att stiga upp, jag ville bara svimma. så ropade jag på er, men ni hörde inte. jag var så orolig, att ni skulle försofva er. Men det är nog bara mitt vanliga onda. om du vill koka upp litet vatten åt mig, så blir det säkert bättre. » Ida kom nu också in, och bägge flickorna pysslade om modern efter bästa förmåga och försökte öfvertala henne att ändtligen icke stiga upp, förrän hon kände sig riktigt frisk igen. » Och hvem skall då städa här och laga middagen? » svarade modern på deras böner och föreställningar. » Nej, kära barn, det duger inte att ligga för en sådan här obetydlighet. » Men då hon efter flere försök att stiga upp märkte, att hon ej hade krafter härtill, måste hon slutligen lofva döttrarna att ej lämna sängen, förrän Ida, som skulle försöka att få ledigt, om en stund komme hem. » Det är sant, gamla Lestrad skulle j u komma i dag, du får väl ge återbud till henne, » sade frun, då flickorna beredde sig att gå. Det var icke utan, att hon kände en liten förnöjelse, öfver att profuingen måste uppskjutas. Och otydliga föreställningar om, hvilken vacker klädning det där nattrockstyget skulle bli åt Maria, gledo på samma gång genom hennes inbillning och framkallade ett belåtet småleende på läpparne. Maria suckade.
Directionen öfver allmänna Garnisons-Sjukhuset. 3:o TILLÄGG till Kammar Rättens sistberörde underdåniga utlåtande. 4:o BERÄTTELSE, angående år 1835 verkställd granskning af de under Commerce-Collegium ställde fonder och medel, jemte CommerceCollegii i anledning deraf till Kongl. Majit afgifna underdåniga utlåtande. 5:o BERÄTTELSE, år 1835, angående Ranco-Verket. 6:o BERÄTTELSE, år 1835, angående Riksgälds-J erket samt den åt Riksgälds Contorets styrelse uppdragne utredning af Götha Canal -Bolags och Malmö f. d. Discont-Verk. 7:o EMBETS BERÄTTELSE, afgifven af Rikets Ständers Justitice-Ombudsman för åren 1834 och 1835. \ Rikets Högloft. Ständers Revisorers ét 1835 afgtfna Berättelse, angående samma år verkställd granskning af StatsVerkets samt andre af allmänna Medel bestående Fonders tillstånd, styrelse och förvaltning; jemte f deraf föranledde till Kongl. Maj:t afgifne underdåniga Utlåtanden. V\VVVVVVVVVW\W\VWWVW\WVWiWVVV^W\WVWVW\W\ wv Stockhol tu. Tryckt hos Jolian Hörberg, 1836. Kongl. StatsContoret, rörande StalsVerket . ... n 4, Allmänna MagazinsÄrendena ... » 25. ChartaeSigillataeVerket » 34^ Avesta Bruks Direction » 3g Kongl. KrigsCollegium: Första Departementet: ArtilleriAfdelningen „ . » 37 ForlificationsAfdelningen 44. Indelningsoch BoställsAfdelningen . 40. Andra Departementet; UtredningsAfdelningen » 43, UnderliållsAfdelningen d 50. hit höra Räkenskaperne för: BeväringsManskapets underhållsmedel » 50.
Det är klart alt sådana vägbyggnadsföretag måste komma i fråga och företrädesvis utföras utan synnerlig tidsutdrägt i folkrikare trakter, der en.lifligare rörelse eger rum och hvarigenom Staten tillskyndas en snar och säker vinst; men det linnes också andra delar af landel, der ingen jernväg löper fram och dess anläggande möjligen till aflägsna tider måste uppskjutas, under detsamma behof af vägförbättringar, omläggningar eller alldeles nya trafikleders upptagande till samfärdselns, slöjdernes och rörelsens lifvande och förkofran oupphörligt gör sig gällande. Jag vill härmed hafva det sagdt och erkändt, alt det är en lika nödvändighet för de fattigare, som för de bättre lottade orternas befolkning, ett för hela landet Bilt. till R. St. N:o 112. gemensamt intresse, en verklig statsangelägenhet, alt tillräckliga medel till alla dylika anläggningars eller vägförbältringars, utdikningars, valtenaftappningars o. s. v. u t förande finnas tillgänglige, hvarigenom väsendtligt fördelar i ekonomiskt, kommereielt och äfven sanitärt hänseende beredes folket och dess barn, men att sådana företag icke låta sig verkställa i behöflig utsträckning med nu befintliga anslag för dessa ändamål inses lätt, då man af den Kongl. Propositionen till Stals-Utskoltet angående Statsverkets tillstånd oell behof inhemlar alt Kongl. Majit af Rikets Ständer äskat: !:o till fond för anläggning af nya samt förbättring eiler omläggning af backiga eller eljest mindre goda vägar 150,000 Riksdaler årligen för de tre åren 1064— 1866. 2:o till fond för befrämjande af utdikningar och aftappningar af sanka trakter och sjöar, till beredande af odlingsföretag 50,000 Riksdaler årligen för nyssnämnde tre år, äfvensom 3:o till fond för understödjande af myrutdikningar och vattenaftappningar i de sex nordligaste länen 50,000 Riksdaler årligen för ifrågavarande tre år.
Vid de förhör till förklaringars afgifvande, hvartill Stockholms Handlande och Fabriqueurer inför Commerce-Collegium varit kallade, har, i afseende på/ g det af General-Tull-Styrelsen nu framställda förslag, att utbyta directa förbud emot höga , prohibitiva tull-afgifter, i allmänhet blifvit anfördt: att tull-försnillning, i anledning deraf, skulle föranledas, och att denna är svårare att förekomma än Lurendrägeri, emedan den förbjudna lurendrägade varan är sin egen angifvare, och bär vittne emot sig OV «**» Kläde&Jkbriks Idkar ne. 22 Beviltnings-Utskottets Betänkande N.-o 27. sjelf, hvarhelst den finnes, hvaremot; den Tull-försnillade endast löper fara, då den insmyges; att Tull-försnillaren vid förtullningen uppgifver mindre varuqvantitet än lian införer; att missbruket icke kan förekommas genom varu-stämpling, emedan varu-stämplar kunna tillverkas å Utrikes ort, lika med de Svenska, och att en del varor dessutom icke kunna stämplas; hvarjemte man har befarat, att om de nu förbjudna Fabriks-, och Manufactur-varor hädanefter till införsel blifva tillåtna, skulle landet dermed i sådan mängd öfversvämmas, och deras försäljning ske till så låga pris, att Svenska fabrikerne nödvändigt skulle gå under. — Dessutom är uppgift vét af Klädes-fa b riks-leik arn e :■ att de uti tillverkningen af fina Kläden äro de utländska Klädes-Fabriqueurerne Wderlägsne; men att de åter i medelfina äro med dem jemn god a, och att detta gäller i ännu högre grad i afseende på grofva Kläden; att orsaken, hvarför icke Kläde i Sverige kan tillverkas för samma pris, som Utländningens, består deruti, att Svenska Fabrikanterne ofta, utan egna tillgångar, börja rörel-.
Deremot synas tullsatserna å enahanda slag arbetad Zink böra vara lika med dem å blyarbeten, i hvilket afseende de föreslås att nedgå lör omålad och olackerad vara från 7 till 3 öre och för målad eller lackerad från 20 till 15 öre skålpundet att genast tillämpas; hvarjemte förgylda, försilfrade eller pläterade zinkarbeten, som nu draga lika tull med motsvarande arbeten af sammansatt metall, eller 75 öre skålpundet, äfven hädanefter lära böra lika med dessa tullbehandlas, och afgiften fördenskull nedsättas år 1865 till 50, år 1867 till 40 samt år 1868 till 30 öre skålpundet. Öfvergående dernäst till de i Svenska tulltaxan särskilt specificerade metallvaror, förekomma dervid först: Fingerborgar och Syringar, å hvilka funnits böra föreslås lika tull som för gröfre messingsoch polerade eller lackerade jernarbeten, med öfvergång från den nu varande, 40 öre pr skålpund, till 25 öre år 1865, till 20 öre år 1867 och till 15 öre skålpundet år 1868. För Skjutgevär, som uti tariffen vid konventionen med Tyskland äro åsatte omkring 23 öres tull, under det att Svenska tulltaxan derå bestämmer endast 20 öres afgift pr skålpund, har följaktligen någon nedsättning nu icke bort ifrågakomma. Då Hagel draga samma tull af 3 öre skålpundet, som här ofvan föreslagits för ej specificerade omålade blyarbeten, bör äfven dervid förblifva. FLäktor, Hakar och Hyskjor, hvartill ämnet utgöres ömsom af jern och ömsom af messing, böra äfven lika med ej specificerade jemförliga sådana arbeten tullbeskattas, hvarföre komiterade föreslå nedsättning i nu varande tullsats, 50 öre, till 25 öre år 1865, till 20 öre år 1867 och till 15 öre skålpundet år 1868. I tariffen till traktaten med Tullföreningen stadgas å gröfre
N:o 89, i fråga om förändrad fördelning emellan stamrotar och hjelprotar af prestationerne vid knektehå 1 let. Hr von Ehrenheim, Pehr Jakob: På sätt jag uti en reservation tagit mig friheten närmare utveckla, tror jag icke att Utskrs förev:de tillstyrkande är öfverensstämmande med lagliga grunder. Utsk. har föreslagit, att »stamrote må vara berättigad att, enl. värdering af gode män, hvilka af parterne ömsesidigt väljas, för sådan utvidgning årligen upbära någon billig ersättning af hjelproten i mån af dennes hemmantal, jemfördt med stamrotens; samt att, sedan dylik ersättning blifvit fastställd, stamroten icke vidare må äga att få den jord, för hvilken ersättning blifvit bestämd, till hemmanets ägor åter utlagd.» Då knekte-kontraktet är en öfverenskommelse emellan flere parter, och Utsk. här velat åt den ena parten, stamroten, öfverlemna rättigheten att i öfverenskomma vilkor göra ändring, synes mig Utsk. hafva gått utom sin befogenhet, allrahelst som ett motsatt förfarande föreskrifves i Krigsoch KammarCollmas Cirkulär af d. 28 Febr. 1846. — Af dessa skäl anhåller jag om afslag å Betänk, i denna del. IIr Printzensköld, Carl: Hr von Ehrenheims reservation innehåller, såsom mig synes, så fullkomligt giltiga skäl för afslag å Utslcs hemställan i denna del, att man endast behöfver hafva genomläst densamma för att finna det oriktiga i Utsk:s förfarande. Jag kan således icke annat än förena mig med honom i den anhållan, att förev:de hemställan måtte af R. o. Ad. ogillas. Uppå härefter särskildt framställda propos:r bifölls Utsk:s i förev:de Betänk, afgifna yttrande, ang:de en af Riksdagsmannen Dahlgren Den 13 Maj e. m. 60» Dahlgren väckt motion, och blef den sednare punkten, hvari en underd. skrifvelse till K. M. blifvit tillstyrkt, efter först till bifall derå framställd propos., som besvarades med Nej, af R. o.
Revis. Expedition Eberhard Liljewalch och kopisten i samma Expedition Wilhelm Norström. IV. 120. R. 123. X. B. 79, 117, 134- A. 115- XI. E. 401. — å allmänna Indragningsstaten, angående sinnessjuke Löjtnanten 134 — P — L. G. N. Lindbergs uppförande till, vid erhållande afsked. T. 280. R. 330. X. B. 79, 117, 134. A. 151. XI. E. 401- Pension, angående Eegistratorn vid Låne-kontoret i Götheborg A. Lindqvists ansökning om förhöjning af. IX. B. 154 A. 155- — till ordningsmannen vid Institutet för Döfstumma och Blinda Johan Olof Ljunggren vid afgång från fjellsten. I. 435 E. 437- X. B. 79, 117! 134. A. 178 XI. U. 4. A. 7. U. 120 129. E. 401. — vid afskedstagandet åt redogöraren vid Marieberg, Eiddaren Johan Petter Lungren. II. 208. B. 523. X. B. 79, 117, 134. A. 161- XI. E. 401. — om förhöjd åt f. d. Banko-Bokhållaren N. Magnuson. I. R. 446. lilB. 556, 615. IV. A. 46. — om förhöjd, åt f. d. Expeditions-Chefen m. m C. E. Meinander. m. 44. 11. 80. X. B. 79, 1 17, 134. A. 151. II. XI. E. 401. — å allm. indragningsstaten för Lands-Fiskalen i södra distriktet af Hallands län Isak Ulrik Motander, angående.
Han besåg kniven med en viss undran; den var utmärkt trubbig, ja alldeles rund i spetsen, utan att dock likna en bordskniv. I övrigt var den ny och tämligen vass på ena sidan. Han brydde sig inte vidare därom utan sade efter en liten stund: Nu, Sara, måste vi bli närmare bekanta, och du skall säga mig hur nära släkt du är med din moster, hon där, som ... Inte kom med i morse? Det blir inte svårt att säga, kan jag tro, hur pass nära släkt jag är med min moster. Javisst, men ... Ja, jag är rätt ledsen att hon inte hann med, stackars moster Ulla; hon har nu fått lov att ta sig egen skjuts, eller fara på Göteborgsdiligensen; och man får se var vi kan sammanträffa på vägen, om det alls sker. Kanske dröjer hon nu kvar i Stockholm, då det gick så där tvärt för henne vid själva utloppet. Jag har en annan moster till, skall du veta, en ogift, heter Gustava; hon bor i Lidköping och ser om min sjuka mor, medan jag är bortrest. Men den här moster Ulla har länge varit Stockholmsbo, och hon skulle nu bara resa åt hemorten med mig för att ruska på sig litet; och det var dumt, att hon skulle försöla sig; men det gör hon ofta, stackars moster Ulla. Jag var också ledsen för min egen räkning; det är alltid gott att ha en moster, eller så, med sig när man färdas. Man jag var säker, det skulle inte slå mig felt att träffa någon resande ändå på vägen, som ät själv, Albe! inte äter jag ensam upp alla de här. Tack, sade han, glad att även få yttra ett ord. Färdas du ofta till Stockholm? Det är minsann en lång väg emellan Stockholm och Lidköping? Jag har aldrig varit till Stockholm förr. Jag behövde det nu, för att falka på olja och diamanter, och bese det nyaste modet. Sergeanten såg undrande på flickan och teg. Olja? tänkte han. Jag måste helt och hållet ha misstagit mig om hennes beskaffenhet. Hm! Det nyaste modet? Han mätte hennes figur från topp till tå; den var minsann också rätt elegant, nämligen i sitt slag. Slutligen yttrade han halvhögt: Diamanter? Ja, just diamanter, min herre! Ha ... ha ... du tror kanske, att flinta duger, du?
—.vittringsbevis* om efterlefvaiule Makars pligt att förete, i händelse af -nytt giftermål; Motion $ rem* till Lag-Utskottet, s. 1277. verket i Jemtland, understödt utaf Strörmensnings-Fondem s. 7x0. Akademi-Staten i Lund, om sättet att till * utgöra Lönings-Spannmål; Motion, rem. till Allm. Besvärsoch Ekonomi - Utskottet, s. ji88. örn bestämdt stadgande i afseende O ^ ■ . å den till Upsala, anslagne Tionde-Spannmål; Motion, rem. till Ekonomi-Utsköttet; S. I2i4* Utskottets Betänkande återrenn af Bonde-Ståndet. s. 131 »7. —- —s 0111 inlösen till Skatte af de till Up^ sala donerade hemman; Motion, rem. till Stats-Utskottgt. s. 1292. Allmogen i Blekinge* Örn rättighet för, att få med större Fartyg utföra Skogsproducter till Skåne; Motion, rem. till Ekonomi-Utskottet. s. 1253. — om rättighet för, att under resor afyttra Smide; Motion, renn tili Ekonomiutskottet. s. 1254- ;—; •—* — angående rättighet för >Noridändské * att lika med Handlande få försälja sine Yictuxdie-varor; Motion; rem. till Lagoch Ekonomi-Utskotten, s. 1279. Allmogen* om eftergift i Bevillningéri för den fattigare delen af, .i Skaraborgs Län; Motion, rem* till Bevillning? -Utskottet. S. I 2()3; Allmänningar, om försäljande till Skatte af K rono-, eller Häräcls-skogar; Motioner * rem. till Stats-Utskottet, s. 1172, 1189.’ •— om begagnande af Skog, å visse, i Södermanland; Motion, rem. till Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, s. 1204. 1— om fördelning af Krön6-; Motion, rem. till Allm.