Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag är för litet hem mastadd med sjötermerna och måhända mindre än den siste värde talaren, för alt tilltro mig kunna gifva en ordentlig definition på prejning. Jag skulle likväl tro, alt hvarje inlöpande tili en hamn för ett eller annat ändamål, såsom t. ex. dä ångfartyg taga länd för att hemta ved eller passagerare, icke kan komma under rubrik att påkalla prejning. För öfrigt får jag upplysa, alt pluralitet ten inom Ulsk. ansett sig böra antaga att Ekon.Utsk., vid afgifvandé af detta sitt betänk., samt R. St., då de biföllo detsamma, sett sig före, och Exped.Utsk. har icke heller ansett klart att den K. förordningen handlar om samma sak, som Ekon.Utsk:s betänkande. HrMunck af Rosen schö Id, Nils Rudolph: Jemte det jag anhåller att delta förslag mätte få hvila på bordet, reserverar jag mig deremot, att mem:r från Exped.Utsk., innehållande förslag lill und. skrifvelse!', blifva föredragna i detta plenum, som blott är bestämdt till justeringar, hvarunder jag anser endast kunna inbegripas godkännande af de prot., som enskildt röra detta Stånd, men icke af skrifvelse!', sorn röra samtliga Stånden och kunna blifva föremål för återremiss. Frih. Rehbinder: Med anledn. af Gr. Cronstedts ytt rande, huruledes ångbåtar af en eller annan anledn. kunna Den io M a j e. m. O5 finna behöflig! ott lugga lill vid NyElfsborg, får jag erinra att det icke hörer till saken, enar fråga icke ur alt hindra fartyg lägga till, om de så lör godt finna, utan blott alt utfärda en förordning, som förbjuder commendanten att tvinga fartyg alt lagga till. I öfrigt, och då skrifvelsen är liegård på hordet, torde det vara föga värdt att inga uti någon egentlig discussion i ämnet. Hr Palmcrantz, Joli. Mauritz:
Från Hedervärda BondeStåndet* S. D. Stats-Utskottets. under N.o 319, afgifna Utlåtande, » anledning af de inom Riks-Stånden gjorda anmärkningar vid Utskottets, uti Betänkandet N:o 6j, afgifna yttrande öfver Rikets Ständers, åren i82Ö och 1827, församlade Revisorers berättelser, föredrogs nu å nyo, då Ståndet stannade i följande beslut; Ståndet förklarade sig icke kunna gilla Stats-Utskottets yttrade åsigt, rörande den under 1 $. 1 punkten upptagna fråga, om vidsträcktheten af Revisorernes granskningsrätt, hvilken punkt, i dess närvarande skick, Ståndet dock ansåg icke föranleda till någon vidare åtgärd. Prof. Utdrag den 15 December 1829. 55 Vid Utskottets yttrande, angående den till 2 §. i lista punkten hänförde fråga om berättelsers afgifvande från de förvaltande Verken till Rikets Ständers Revisorer, lät Ståndet bero. I frågan om medel, för hvilka redovisning skett inför Kongl. Maj:t, bifölls Betänkandet Nio 62,1 2 §. af 2idra punkten. io:de punkten al Utlåtandet Nio 319, angående anordning af medel till Svea Lif. Gardes Caserns reparation, förklarades hvilande, för att företagas i sammanhang med. det från Stats-Utskottet förväntade Utlåtande öfver anmärkningar emot Betänkandet Nro 318, angående verkställd revision af Stats-Verkets räkenskaper oell förvaltning för år 1826 : I allt öfrigt blef Utskottets Utlåtande bifallet. S. D. Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betänkande, Nio 168, i anledning af återremisser å Utskottets Utlåtande, N:o 182,angående Presterskapets aflöning, blef, vid förnyad föredragning, bifallet, utom i hvad det angick den af Anders Danielsson från Elfsborgs Län äskade undersökning, angående Presterskapets löneförrooner, i hvilken omständighet
Jag tilstår att jag sällan kan hindra, icke en gång obetydeliga föremål, att vinna mitt deltagande och hvarföre skulle jag hindra dem? Är det icke dessa rörelser som utgöra hvad man kallar lifvets vällust? är det icke de som förekomma den tröghet, hvilken vanligen intager själen då hon icke syslosättes med annat än afsöndrade betraktelser. Jag erkänner med Sterne, att om ödet dömde mig att vistas i en ödemark, skulle jag äfven där finna något ämne som rörde mig; huru mycket mer måste jag då äga dem, omgifven af människjor. – Jag säger af människjor emedan jag lefver i landtbygdens enfald, och möter icke mer detta öfverdrifvit konstlade som fört en del af mitt slägte så långt ifrån Naturen, att i hela skapelsens kedja icke finnes ett ställe som ej skulle vanprydas af en så onyttig länk. Emot min vilja blef jag öfvertald att dröja på L tils i går eftermiddag; man rådde mig att rida genom skogen, emedan min resa därigenom skulle bli en mil kortare, och som man försäkrade, att jag snart skulle träffa en väg hvilken jag förut kände, blygdes jag att föra med mig någon ledsagare. Men den sjelfkloke finner sig icke sällan bedragen. Trackterna voro angenäma, och syslosatte mina tankar med helt annat än krökningarne af den stig jag borde följa. Än hördes en enslig dufva som kurrade i en åldrig stam, än lyssnade jag til orrens afton-musik, som öfverröstade en flock af starar och förenade sine toner med den gälle bosinken, stundom syslosatt att betrakta en vig Ickorn som hoppade emellan Tallarne, eller att följa med ögat den lätte Haren, som, skrämd af min ankomst, skyndade att söka de gömslor stöfvaren ännu aldrig hunnit. På detta sätt bortglömdes timmarne, och vid brädden af en insjö märkte jag först min förseelse; men det var för sent att knota öfver ett fel som ej mer kunde förekommas, jag anförtrodde mig därföre åt lyckan och tillät min häst att föra mig hvart han behagade, säker att den väg han tagit skulle leda till något hus.
Att, hvad beträffar Revisorernes anmärkning, det kostnadernes bestridande för den år 1835 sammandragna Inslructions-Balaillon vid Drottningholm icke sjnes tillkomma Nya Passevolance-Fonden, emedan sådana slags vapenöfningar icke voro ibland de förut vanliga eller kända, då Nya Mötes-Passevolancen vid 1829 års Riksdag beviljades, och att således Fonden synes vara berättigad till ersättning för hvad hitintills till ifrågavarande ändamål utgått; Collegium anser Rikets Ständers afsigt icke varit eller, enligt Collegii underdåniga tanka, kunnat vara, att vid Passevolaucens beviljande fästa något vilkor angående beskaffenheten af de vapenöfningar, som Eders Kongl. Maj:t, i egenskap af högste Befälhafvare öfver Krigsmakten, skulle finna för godt att i Nåder anbefalla, samt att i öfrigt ändamålet med Instruclions-Bataljonens sammandragande varit och är öfning i vapen till vinnande af likhet i exercis, marscher m. m., de Indelta Infanteri-Regementerne och Corpserne emellan, på sätt Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den i3 Augusti 1835 närmare bestämmer. Collegium får emedlertid och för den händelse, att Rikets nästsammanträdande Ständer vilja anvisa ersättning för den del af utgifterne i och för sagde Instruclions-Bataljon, som af nya Passevolance-medlen blifvit bekostad, i underdånighet upplysa, att beloppet deraf för år 1835 utgjort 8,107 R:dr 6 sk. 3 r:st.
L. P. Walmstedt. D. M. Schedvin. P. D. A. Atterbom. E. Fries. W. F. Palm bi ad. E. Aug. Schröder. J. Sellcn. A. F. Svanberg. Chr. Jac. Boström. C. J. Malmsten. Olof Wingqvist. Otto Fr. Tullberg. Upsala den 27 Mars 1844*. J. H. Haak. 171 Konsistorii Academici i Lund underd. Utlåtande, i anledning af 1843 års Revisorers Berättelse om granskningen af Lunda Akademia räkenskaper. Stormäktigste Allernådigste Konung! I anledning af hvad Rikets Ständers sednast församlade Revisorer framställt, att den af 1841 års Stats-Revisorer omförmälda balanspost å 7,518 R:dr 33 sk. 11 rst., utgörande kronotionde, sorn dels indragits, dels på annat sätt frångått Akademien och blifvit på Militien indeld, äfven uti de af dem granskade räkenskaper förekommit, och att den år 1841 äfgifna anmärkning om summans indrifvande eller befordrande till afskrifning synes böra qvarstå, har Eders Kongl. Maj:t, genom Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen, detta Universitets Kansler, behagat i nåder infordra Konsistorii Academici underdåniga Utlåtande. Vid fullgörande af denna nådiga befallning, vågar Konsistorium Academieum, som uti dess, den 3 Mars 1842 afgifna, underdåniga förklaring, i anledning af ifrågavarande, utaf 1841 års Stats-Revisorer då framställda, anmärkning, någorlunda fullständigt utredt, huru med omfrågade balanspost sig förhåller, för denna gång inskränka sig dertill att, med öfverlemnande af från Akademi-Kontoret infordrad Specifikation öfver Kongl.
Den anfvarigljet, font åtföljer <£mbeté* od) §jenjlemanna*befattningarna vtD nänmDa SBerf. £Då <3Si funnit Den voiD fiftliDna fRifoDag till Den 15 Slpril l)\t>arje arbe* flämDa tiD, för förrättanDe af De årliga SKcoiftonerna öfrocr $5anco*£)ijfont* herbet famt £åne*€ontoren i ©örneborg och SSftalmö, mara förenaD mcD flera* l)anDa olägenheter, l)afme ‘SSi bejlutat, att, från od) meD näjlfotnmanDe år, Dejja fKeoiftoner må taga fin början Den 1 SDJarö. SDejjutom håfve <2öi, meD änDring eller tillägg i åtjfilliga
Om äfven dessa skulle draga åt samma håll, så finge man desto förr se BondeStåndets hemmansdelar förringade till de minsta möjliga bilar, som förbesut/enhet antagas. Yore det väl lyckligt för Riket, att hafva en sådan allmoge? Hvad sjelfständighet kunde man väl påräkna hos ett BondeStånd, hvars sjelfägande medlemmar voro så klena, att ett missväxtår, eller förlusten af några kreatur, gjorde dem oförmögna att betala sin skatt och behålla sina hemmansdelar? Följden skulle blifva för Staten, afskrifningar i allmänhet, sådana man nu får göra för vissa Län, och för jordägarne, att ytterligheten af söndring skulle framkalla sin motsats, sammanhopning af alltför stora egendomar, dem penningeägaren, vid dylika nödens stunder, skulle, för ringa pris, kunna slå under sig. Förhållandet med jordbruk synes mig vara, såsom med all annan besittning, att det är nyttigast, dä både stora, medelmåttiga och små egendomar finnas blandade om hvarannan. Att ställa de båda ytterligheterna tillsammans, ulan förmedling, är deremot vådligt; ty ett säkrare sätt att förvandla Sveriges sjelfägande allmoge till hemmansbrukare St andra, kan icke gifvas, och bör derföre motarbetas af en livar, sorn inser Den ii Kovember f. in. följderna. Förslaget utgår väl från en democralisk åsigt; men Jeder genom sin ytterlighet lill motsatsen, eller allmogens försvagande, och med detsamma möjligen till despotism; eller i korthet, till att försvaga detta lands frihet, och alt betaga oss det samhällsskick, som lyck 1 iggjort våra förfäder, och föranledt allmogen att försvara detta Rikes sjelfständighet, jemte sin egen. Ej mindre för Ridder skåpet och si deln jin för Allmogen, vore den jemlika arfsrätten förderjlig. Få Adliga Ätter inom vårt land äga någon särdeles förmögenhet, med undantag af dem, som hafva FideiCommisser. Dessa äro äfven fåtaliga och icke sällan otillräckliga. Blefve arfsrätten lika, så skulle Adelns egendom ännu mera förminskas, genom de andelar, som, förmedelst giftermål, gå till ofrälsemän.
9. men afkortningarne, afskrifningarne och omkostnader m. m. blott utgöra R:d 5,9 54. ao r. och den till uppbörd fastställda Summa således varit 268,814 R:d 32 sk 1 1. 1-., utom 1 6,56g R:d 38 sk. j 1 i\, hvilka efter Lands - Räkenskapen tillkommer, hade likväl, vid uppbörds, år ets slut, icke mindre än 228,145 R:d 39 sk. 3 r. varit balaneerade, hvaraf en högst obetydlig del bestått i Restantier. Då häraf vill synas, sorn allt för mycken efter - Deri a Augusti efterlåtenhet vid uppbördens infordrande af fle skattskyldiga fått äga rum eller ock, att Uppbördsmännen ieke blifvit tillhållne, att de influtna medlen i föreskrifven ordning till .LandtRenteriet afleverera; och då i båda fall en allvarsam rättelse blir nödvändig; få Riksens Ständer, utan att kunna göra afseende på den i Lands-Gontoirets afgifnä förklaring meddelte uppgift om en Summa af något öfver 50,000 R:d., scim tili Xrigs-kostnaderna skall vara anticiperad, till Eders Kongl. Majit frambära den underdåniga anhållan, det Eders Kongl. Majit i Nåder täcktes låta anbefalla särskild och sträng undersökning om nuvarande tillståndet med Uppbörds-Verket i Götheborgs och Bohus Län, och tillika, att den samma, så vidt möjligt är, måtte vinna sin fullbordan innan sista Uppbörds-terminen detta år inträffat. Riksens Stander framhärda med djup undersåtlig vördnad, trohet och nit Stormägtigste Allernådigste Konung Eders Kongl. Majits underdånigste, trupligtigste tjenare och Un« lersäter På Ridd. och Adelns På Prest-Ståndets vägnar vägnar Carl Mörner. J. A. Lindblom'. h. t. Landtmarskalk n. v. Talman. < På Borgare-Ståndets
P. 426. — om StatsUlskottets Betänkande rörande anslag till Astronomiske Instrumenter. P. 426. ■— om StatsUtskoltets sammanjemknings-förslag rörande medel till kostnadernes utgörande för H. K. H. Kronprinsens förestående Förmälning och verkstälde Utrikes resa. P. 4a6. — om StatsUtskottets svar på anmärkningar rörande Svenske Ministerns Lagersvärds fordran. P. 427* — om LagUtskottets Betänkande angående föreslagne stadganden i afseende på Testamentens bevittnande och bevakning. P. 427- — otn BancoUtskottets Betänkande rörande vilkoren för återbetalning af Götheborgs Stads vid sista Riksdag erhållne lånebiträden. P. 427- — om StatsUtskottets Betänkande i anledning af anmärkningar vid dess utlåtande om löne-förbättring för Krono - 363 Betjeningen på Gottland och i BohusLän, samt angående tryckningskostnaden af Landshöfdingarnes EmbetsKungörelser. •— om nedannämnde Betänkanden, från Statsoch BancoUtskotten: i) angående Revisorernes granskning af GöthaCanalBolagsGötheborgssamt Malmö f. d. Discontlnrättningar; 2) angående Fullmägtiges åtgärder för verkställigheten af Riksens Ständers Beslut om f. d. FilialDisconternes öfvertagande af RiksgäldsContoiret; 3) angående Revisorernes anmärkningar, rörande tillåtne omsättningar af lagsökte och till lagsökning förfallne lån; 4) om decharge för Direclionen öfver GöthaCanalBolagsf. d. DiscontContoir i Götheborg; 5) om decharge för Directionen öfver Götha CanalBolags f. d. DiscontContoir i Stockholm; 6) om förre Kamereraren Iggeströms ansökan örn afskrifning och eftergift af dess iråkade balance; 7) om decharge för Directionen öfver Götheborgs f. d. DiscontVerk; 8) om decharge för interimsDirectionen öfver Malmö f. d.
Den ifrågavarande fordran dr tillkommen i Genuesiska Lire fuori Banco, och bör, enligt contract i samma mynt betalas, då Lagersvård, den ende Svenske undersåte, sorn år deltagare i desse lån, ej kan billigt vis reduceras till en tredjedel af Capitalet eller hänföras till enahanda betalnings-sålt sorn Franske undersåter. Att förtiga det undantag sotn K:gl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Fullmågfige i RiksgåldsContoiret af den 10 Februari i8i4 utstakat i anseende till de af Svenske undersåter ägde fordringar uti Genuesiska lånen. Icke dess mindre har Lagersvård, i stället för full betalning erhållit omkring fyra niondedelar af sin fordran eller föga båttre ån Genuesaren, som varit offer för des6 dåvarande Regerings orättvisa. 102 Den t Alavtn, Ministern Lagersvärd bör ej frukta att så behandlas af egna Medborgare. Utur dessa skål föreslår jag att Ministern Lagersvärds förnyade anhållan om ändring i liquidations-såttet af hans i Genuesiska lånen insatte Capital och deruti ägande fordran måtte till StatsUtskottet remitteras. Denna fordrans belopp var såsom redan 1818 utredes, den S Augusti 1816: Capital Genuesiske Lire fuori Banco _ 70,687, 5, 10, Upplupen ränta ä 5 procent, ifrån den 1 October 1807 till den 5 Augusti 1816 - 55,545, 5, 4. Lire fuari Banco 109,053, g, 3. Hvaraf Lagersvärd igenom det af Stånderne fastställde betalningssätt i diverse remisser erhållit inalles - 5i, 100, 5. I skillnaden utgör alltsåLire 57,953, 8. 11, Denna skillnad år mer ån känbar för en Svensk undersåte och medborgare som lidit ansenligt i vårdet af hvad han i Sverige årft; dock delar han detta missöde med alla de Svenske medborgare, som 1804 hade något capital; deremot år han ensam Svensk träffad af missödet, att vara delägare nti Genuesiske lånen.
U. wederlagger det anförande, at jag icke beräknar ränta a de af mig förestagne Inrikes Län; och mederlagger lika folklan, ar min calcul icke medförer någor det minsta förökande af Bewiltningssumman. Men om jag haft den olyckan,^? Högloft. Utskottet i siere afseende» ej riktigt faagr mir Förslag, Ar likwäl slutet af Högloft. Urstottets afgifne swan; det som mäst misar at jag icke. warit i standar er klart salt uttrycka mig. Fragan ar om Z2 Den 2 Mars. den »nticipLtion ;ag föreflagit för ar göra säkre im komster tilgängelige dä behofwen inträffa kort tiv förr an desse inkomster i wänlig wag infiyla. Mitt satt at citera Frankrike och England, wisar helt annat, an at jag anser denna ut» wag wara den sista, som (lätt. j den wag jag anfort) bör widtagas. Jag har tydeligen yttrar min förundran öfwer Sweriges förmäga, at ligga i et helt ars förlag, da de aberopade mäktige Stater pä anförde sätt nödgas hjelpa sig. De sista af alla utwägar är i min ranka, at elvera lemna pressarne skulder aldeles obetalde, eller,at til deras liguiäeraucle rilwerka pappersmynt uran reel valuta; Det är desse Utwägar jag innerligen önskar, i Swea Land altid mäste undwikas. Hwaremor mir kroseQ, riktigt fattadr, lärer blifwa lika litet wädeligt för detta Nike, som för flere andra Stater. Jag har aldrig tält om någon antlcipatlon pä Krono-Räntor, aldrig widrört detta til fyllande af någon posicik brist. — Fragan derom har upstätt hos mig, för al möra det inkast som skulle kunna göras einor mitt Förslag, ac nemligen alla tilgängar icke fä fort instöte, som behofwen fordrade. Se här -Exempel.
Ren med 6,000 R:dr af Utskottet tillstyrkta förhöjning i den lön, hvilken Justitie-Departementets Chef, Herr Justitie-stats-ministern för närvarande åtnjuter, afslogs och beslöt Ståndet i stället, att anslags-tillökningen för bemälde embetsman 262 Prot.-Utdrag den 23 Mars 1857. / - borde blifva endast 3,000 R:dr samt den årliga lönen följaktligen utgöra 15,000 R:dr Riksmynt. Hvad enligt den nyssnämnda punkt bifogade tabell, Litt A., blifvit, i afseende å Expeditions-chefens arfvode, utaf Utskottet tillstyrkt, afslogs, och fann Ståndet, för dess del, skäligt, att i stället bestämma det årliga arfvodet för denna embetsman till 5,000 R:dr; men öfriga delar af ifrågavarande 2:dra punkt samt de, enligt tabellen, i andra hänseenden tillstyrkta anslags-förhöjningar biföllos.
Bokhållare , vid bruk, manufakturier och boktryckerier, se handelsexpediter. Boktryckare , lika med manufaklurister, § 9. Boktryckeri konstförvandter b:ko r:dr 2: — Brädvräkare „ 2: — Byggmästare, skepps-j i fem klasser: Första klassen „ 40: — Andra d:o „ 30: — Tredje d:o „ 20: — Fjerde d:0 „ 15: —■ Femte d:0 „ 10: — öfrige byggmästare, lika med handtverkare, § 10. Kassö - Revilinings-Utskottets Betänkandej N:o g. 5 14- 81 Cassörer, vid bruk, manufakturier och boktryckerier, se handelsexpeditör. Chirurger, uied praktik, saint badare, och de, som hålla rakstugor, i fem klasser: Första klassen banko r:dr 30: — Andra di Lo „ 20: Tredje dito 10: • Fjerde dito f> 5: — Femte dito ... „ 3: — Commissions-kontors föreståndare och) , Commissionär, sorn icke ära borgare J Se ^ndelsexpediter. Consertgijvare , utländska och inländska, erlägga förskottsvis för hvarje konsert i Stockholm banko r:dr 3: samt i alla öfriga städer och orter „ 1: 16. Direktörerj theater-, vid andra än Konungens spektak ler, erlägga årligen „ 25: — Alla kringresande ineller utländska personer, hvilka med serskildt tillstånd gifva representationer af mekaniska konster, lindansning, konstridning in. m., eller sådane, som kringföra och visa främmande djur m. m., erlägga för hvarje rcpresentationsdag: i Stockholm banko r:dr 4: — samt i alla öfriga städer och orter „ 2:
Nu, Herre Israels Gud, håll dinom tjenare David, minom fader, det du med honom talat hafver, och sagt: Dig skall icke fattas en man för mig, som sitta skall på Israels stol; såframt din barn förvara sina vägar, att de vandra såsom du för mig vandrat hafver. Nu, Israels Gud, låt din ord blifva sann, som du till din tjenare David, min fader, talat hafver. Ty menar du ock, att Gud bor på jordene? Si, himmelen och alla himlars himlar kunna icke begripa dig; huru skulle då detta huset göra det, som jag nu byggt hafver? Så vänd dig till dins tjenares bon, och till hans begär, Herre min Gud, så att du hörer det lof, och den bön, som din tjenare gör för dig i dag; Att din ögon måga stå öppne öfver detta hus, natt och dag; öfver det rum, der du om sagt hafver: Mitt Namn skall vara der; att du ville höra den bön, som din tjenare gör på detta rum; Och ville höra dins tjenares, och dins folks Israels bön, den de här görande varda i detta rum; och höra det der du bor i himmelen; och när du det hörer, vara nådelig. När nu någor syndar emot sin nästa, och tager dess en ed uppå sig, der han sig med förpligtar, och eden kommer inför ditt altare i desso huse; Att du ville då höra i himmelen, och skaffa dina tjenare rätt, att du fördömer den ogudaktiga, och låter hans väg komma öfver hans hufvud; och rättfärdigar den rätta, att du honom gör efter hans rättfärdighet. Om ditt folk Israel vorde slaget för sina fiendar, efter de emot dig syndat hafva; och vända sig till dig, och bekänna ditt Namn, och bedja, och begära af dig i desso huse; Att du ville då hörat i himmelen, och dins folks Israels syndom nådelig vara; och föra dem åter i det land, som du deras fäder gifvit hafver. Om himmelen igenlyckt varder, så att intet regnar, efter de emot dig syndat hafva; och varda bedjande på detta rum, och bekänna ditt Namn, och vända sig ifrå sina synder, efter du plågar dem;
Sädant blir förhällandet icke mindre med Branwinet an Soanmälen, och sage hwad man will, sä stola dock storbrännare såsom de, hwil - Den 23 Maji. ka äga de största Spanncmäls-lagren mera annason annan kunna hufwudsakeligen bidraga till markegängsprisernes bestämmande Här mötes jag wäk af det inkast att krogförbuden och goda Polis-författningar aro de, som stola hamma consumtionen af bränwin 06) satta en gräns sä wal kör tillwerkningen som i följd deraf för en pä det Allmännas bekostnad oberäknelig enst.ld winst, men utan att jag har för afsigt bestrida det dessa mätt och steg wäl beräknade kunna medföra sin goda weckan/ pästar jag dock ett de snarare leda till ändamälet, om någon gränö for tillwerkningen warit bestämd, än nu dä det blir Bränwins-fabriqueurernas största intresse, att motarbeta dessa kanske i andra fall »välgörande författningar. Det är icke första gängen förbud mot kroghällning och goda Polisförfattningar i denna wäg pä papperet blifwit förcstrifne, men manne wi derföre rönt de deraf päräknade fördelarne. Hela denna controll utgör således ännu endast cn önskan/ hwars början mindre dess utgäng wi annu ei sett. Att dä redan i förhand derifrän hämta ett stöd för att soutinera en oinstränkt näring af sadan natur och infivtelft/lätteligen menlig pä Samhället, som deni fräsa »varande, ar, jag »vagar att säga, det hwad jag önstar icke tiden alltför kraftigt mätte bewisa wara illa öfwerlagdt. Häröfwer wore ännu mycket att tillägna, men jag bör icke längre trötta det Högloft. Ucstottet med att ähöra mina »vidare anmärkningar. Detta är nu z:dje Riksmötet som jag fruktlöst ifrat emot den oinstränkta Bränwins-tillwerkningen/ lik»väl med den »vinst för mig, att dä jag under de 2.ne sistledne Riksmöten warit nästan alldeles ensam i mi - 346