Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då Amossow ej kunde nå sitt mål till sjös, reste han redan samma år, november 1724, dit öfver isen, men hans beskrifning af landet skiljer sig i mycket från hans föregångares, och Müller tyckes högeligen betvifla berättelsens sanningsenlighet47. På grund af en karta, upprättad af kosacköfversten Schestakow, som dock, enligt Müller, hvarken kunde läsa eller skrifva, finnes det nya landet infördt på Delisles och Buache’s karta, med tillägg att schelagen Kopai bott derstädes och der blifvit tillfångatagen af ryssarne. Detta är så till vida oriktigt, som Kopai ej bodde på någon ö utan på fastlandet och aldrig var fånge hos ryssarne, ehuru han, efter att 1723 och 1724 hafva betalt skatt till dem, ledsnade dervid och dödade några af Amossows folk, hvarefter man aldrig hörde af honom. Den oriktiga uppgiften om Kopai klandras skarpt af Müller, men den lärde akademikern begår dock det vida större felet, att han anser sig böra helt och hållet lemna de många berättelserna af fångstmän och kosacker om land och öar i Sibiriens Ishaf utan afseende. Alla dessa land äro derför utelemnade på Petersburger-akademiens år 1758 utgifna karta48. Den är i detta hänseende vida ofullständigare än det kartblad, som åtföljer Strahlenbergs bok49. Innan jag går att skildra den stora nordiska expeditionens färder, återstår ännu att redogöra för Kamtschatkas upptäckt. Af det föregående ser man, att Kamtschatka nåddes redan af några bland Deschnews följeslagare, men deras vigtiga upptäckt blef helt och hållet okänd i Moskwa. Dock nämnes Kamtschatka redan i berättelsen om Evert Ysbrants Ides’ beskickning till Kina 1692–95;50 underrättelserna derom hade troligen erhållits af de vidt och bredt kringströfvande infödingarne i Sibirien.
N:o 146. lig att vara seminariilärare, har man likväl hittills icke ansett denna institution nödvändigt hehötva förestås af prester, emedan laici på flera ställen varit dertill utsedde. Föreskrifter borde väl derföre i stadgan finnas för kompetens att söka dessa lärareplatser, så att denna kompetens dels icke helt och hållet må bero af ett Konsistorii subjektiva uppfattning af seminarii betydelse och lärarens derför erforderliga egenskaper, dels ock icke kompetensen bindas vid presten, och ännu mindre vid indegenatsrätten. Med all aktning för Konsistorium höra icke dessa vigtiga lärareplatsers besättande handlöst åt Konsistorii skön öfverlemnas, hvarigenom all täflan utestänges, enär Konsistorium af reglementet icke förpligtats ens att anslå tjensten ledig till ansökan, eller förelägga de sökande undervisningsprof. Att reglementets författare icke gjort sig reda för de “erforderliga egenskaperna" hos en seminariilärare, synes tydligen följa af reglementets 6 §, som säger: “befinnes läraren vid folkskolan (på stället) lämplig att andra hufvudlärarebefattningen vid seminarium öfvertaga, må sådant med vederbörandes begifvande kunn a ske, och den inskränkning i hans undervisnings skyldighet vid seminarium niedgifvas, som folkskolan kräfver.“ Häremot måste först anmärkas, att den som skall kunna bilda seminariielever, i hvad den teoretiska bildningen angår, ovilkorligt måste stå högre deri, än en blott skicklig praktikus i folkskolan, hvarföre en folkskolelärare, som kunde pröfvas lämplig såsom seminariihufvudlärare, måste ega en bildning, som står öfver den, som vid seminarium kan erhållas, men något sådant uttryckes ej i reglementet såsom behöfligt eller genom examina och undervisningsprof ådngalagdt. Detta synes så mycket mera vara en brist i reglementet, som Kongl. Maj:t i anslagspropositionen, med afseende på lärarnes lönevilkor, vill att seminarium med sina 3 klasser och 2 hufvudlärare skulle vara ansedt i paritet med ett treklassigt elementarläroverk.
Anckarsvärd, Garl Henr., och Gr. Frölich, David, Indes ånyo på bordet Const.- XJtsk:s den >4 dennes första gången bordlagda meraorialer: N:o 56, med förslag till ändring utij Reg.F:ns 3g, /[o, 4», 4^ och 43 §§; N:o 57, med förslag tili ändring uti Reg.Fm 8, 13, 09, 42, 4R 6 i och 8i §§; N:o 58, med förslag till ändring uti Pieg.Ftns 3g och 43 §§; N:o 59, med förslag om tillägg till Reg.Ftns 6 §; ]\T:o 60, med förslag till ändring af Reg.Frns 106 §; N:o 6t, med förslag om tillägg till Reg.F:ns 87 § och Riksd.Ordn:s 33 §; N:o 62, med förslag till ändring i Reg.Fms 5o § och Riksd.Ordnls 3 §; N:o 63, om val af förmyndare att styra Riket under Konungs minderårighet. Lades till handlingarna StatsUtsk:s den 14 dennes på bordet lagda mern. N:o 36a, i anledn. af erhållen återremiss å StatsUtskrs utlåt. Föredrogs ånyo och bifölls StatsUtskrs den 14 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 363, i anledn. af K. M:s nåd. framställning om afskrifning eller insättning för åtskilliga, dels på öfverskotten af statsverkets inkomster anordnade, dels ifrån K. Stats-contoret, af under händer hafvande medel, bestridda utgifter. Företogs till pröfning Const.Utskrs den 7 och 16 dennes på bordet lagda mern. N:o 5o, angtde underd. skrifvelse till K. JVI., med anhållan att K. M. täcktes complettera Statsrådet. Frih. Boye, Ludv.:
Majit lärer täckas derom i Nåder förordna, anser Utsk Itet berörde anmärkning icke böra lill någon åtgärd af Rikets Ständer föranleda. Beträffande vidare anmärkningen emot Utskottets förslag, alt ur 2:dra §. utesluta stadgandet angående stämplar till vexelblankelter, så enär, enligt högstberörde Nådiga Kungörelse, den hittills åtskilliga handelshus medgifna rättighet att erhålla extra stämpling af deras vexlar, med innevarande års början upphört, och ifrågavarande stadgande följaktligen icke vidare kan 4 Bevillnings-Utskottets Utlåtande > N:o 29. blifva tillämpligt, samt 7 § 7 mom. gällande Författning dessutom föreskrifver, huru utländska vexlar skola charteras, anser Utskottet sig sakna anledning frånträda sitt härutinnan afgifna förslag. Slutligen och då, hvad angår redactionen af 2 den deraf befarade tvetydighet, som skulle skrif-chartor icke få till biläggning begagnas, förfaller, till följd deraf, att stadgandet i 3 §. 2 morn., som uttryckligen medgifver en sådan rättighet, blifvit oförändradt bibehållet, samt den, till undvikande af pleonasm i början af 2 §. föreslagne redactions-förändring, efter Utskottets tanka, icke kan lemnäs företräde framför den redaetion, som i både nu gällande och äldre forfattningar är antagen, får Utskottet, lemnande dessa anmärkningar utan vidare afseende, vördsamt föreslå, att 2 §. må erhålla följande lydelse: Då, på sätt här ofvan blifvit yttradt, Utskottet anser Hof-Rätternas och Collegiernas utgående expeditioner böra skrifvas å stämpladt papper, och den af Utskottet i betänkandet N:o i3 föreslagne förändrade redaetion af 3, §. 1 morn., till följd deraf icke vidare är lämplig, får, med frånträdande af detta förslag och med förbigående af de emot redactionen i detsamma gjorde anmärkningar, Utskottet tillstyrka, att 3 §. 1 morn. nu gällande Författning må oförändrad bibehållas.
— Rikets Ständers år 1858 församlade Revisorers, om granskningen af Riksgälds-Kontorets tillstånd och förvaltning: 1. 85, R. 85; B. II. 474; III. 12, 46, A. 47, E. 210. — Rikets Ständers år 1859 församlade Revisorers, om granskningen af Riksgälds-Kontorets tillstånd och förvaltning: I. 141, R. 141; B. II. 474; III. 12, 46, A. 47, E. 210. — Rikets Ständers år 1859 församlade Revisorers, om granskningen af Stats-Verkets och dertill hörande fonders förvaltning och — B — 35 räkenskaper för är 1857, tillika med de i anledning deraf infordrade oeh afgifne underdåniga utlåtanden: III. 463, R. 463; B. IX. 165, 366; X. 4, A. 4; E. XI. 3, U. 144, 252, A. 252. Besittning af Kronojord, angående förändring af bestämmelserna i Kongl. Brefvet den 5 Februari 1808 och Kongl. KammarCollegii derpå grundade Kungörelse den 29 i samma månad rörande företrädesrätt till —: B. VII. 271, 357, A. 357; U. XI. 68, 120, A. 120. Besittningsrätt till fast egendom, angående föreskrifter till betryggande deraf oeh af inteckningssäkerhet: B. VII. 350; VIII. 7, 15, A. 15; E. IX. 63, 232, 368.
Derefter gick han in i ett sidorum och nedskref i den stämning, hvari han kommit, ett poem, hvilket han kallade: Den sista trogna. I cypressers skugga slumrar skaldens ungdomsälskade, den ljufva Etelka, * heter det; sedan länge hvilar den stolta Bertha, * * som försmådde hans hjerta, men mottog dess kår-leksperlor; grafkullen hvälfver sig öfver Julia, * * * hans maka; men de lefva likväl, lefva så länge Ungern lefver, de lefva, jemte alla de andra sköna och ädla ungerska fruar och jungfrur, som skalden gifvit plats i sina dikters odödliga bilder-galleri. En bild felas dock i detta galleri — slutar Jökai: En bild der felas dock. Så skygg som hinden en tärna genom Koltos skogar gick, med rosor glödande på bruna kinden och kärlek flammande i eldig blick. Der solenf dalande i purpur, silar sitt skimmer mellan trädens gröna nät till skaldens möte ystert, vingsnabbt ilar ziguenarflickans ungdomslätta fjät. En bild der felas dock. Kring öde nejden sin slöja mörka natten dragit, stum; för längese ’ n der tystnat vilda fejden; för dyster enslighet den gifvit rum. När flodens vågsvall hörs i midnattsmummel och månen kastar ut sitt silfvernät ses, staplande bland fallne hjeltars kummel, ziguenargummans ålderstyngda fjät. Birger Schö / dström. * Etelka Oapö, död vid 10 års ålder och besjungen af Petöfi i hans diktcykel » Cypressblad p&amp; Etelkas graf«. * * Till Bertha Mednyånszky, hvilken tillbakavisat hans kärlek, tillegnade skalden icke desto mindre samlingen » Kärleksperlor ». * * * Julia Szendrey, död 1868.Den 4 Augusti 1789. kön drottningen i Trianon gaf fester, i nopkinskjol med pudradt hår och kr ås; mens slöe kungen satt och smidde lås och hålst regerade bland städ och bilister.
Svea Hofrätt, med yrkande om Bankens förpligtande att till fidio ersätta sterbhusdelegarne all den skada och förlust, som i följd af ofvanbcrörde förhållanden uppkommit; i anledning hvaraf Kongl, llof-rätten, med ogillande af käromålet, pröfvaderättvist att Banken från all ersättningsskyldighet befria. Elter det Skottes sterbhusdelegare, kammarskrifvaren Conrad Erik Skotte, underlöjtnanten Ebbe Ckristian Skotte och ekonomi-direktören Johan Godlund, den sistnämnde i egenskap af syssloman i aflidne jungfru Carolina Christina Bloms gäidhundna bo, målet hos Kongl. Majit i underdånighet fullföljt, samt dervid sökt visa att Bankens kommissariat, medelst dess åtgärder, varit vållande till den förlust, bemälde sterbhusdelegare fått vidkännas, hade Kongl. Majit, uti dom den 7 Mars 1849, i öfverensstämmelse med den af Högsta Domstolens liesta ledamöter yttrade mening, funnit, att hvarken den omständighet, att, vid den för Bankens räkning verkställda värderingen, omförmähla fastigheter blifvit i ett sammanhang med Bankens pant värderade, och att desamma uti den om Bankoauktionen utfärdade kungörelse jemväl vore upptagna, utan något urskiljande i afseende å den särskilda anledningen till deras försäljande, kunnat köparen om rätta förhållandet härmed missleda, eller auktionsåtgärden bordt gifva köparen, lika litet som vederbörande Ilärads-rätt anledning att antaga, det vidare uppysning om säljarens åtkomst till dessa fastigheter icke erfordrades, innan å dem Banko-Utskottets Utlåtande>, N:o 24.
Undervisningsmateriel för folkskolorna 66: 109. Undsättning åt behöfvande i missvextår 9. Universitets-adjunlcternas löneförmåner , . 66: 19, 26. » docenters löneturs-beräkning . 66: 54. » byggnader i Lund, underhåll af # . 66: 22. Universitetet i Lund, åtskilliga anslag till # , 66: 23. Upplåtelse af vissa tomtdelar å Riddareholmen # . 77. » till Wansö församling af f. d. Piparebostället Bränn Årby 20. » af mark för jernvägen Gellivare-Luleå eif . 61. Uppströms, A., Professor, enka, pension åt . 74: 52. Upsala hospital, anslag till . 66: 123. Upsala lasarett, dito Upsala, kanalanläggning vid .. 78: 29. » ny läroverksbyggnad , . bb: 100. a. Utarrendering af kronoegendomar, angående 18, 50. Utskottens betjening, aflöningsförskott åt . 6. Utställning af landtbruksredskap . • 60: 29. I I y. w. Wadstena läroverk, ifrågasatt utvidgning af . Wagnsåns sänkning Wahlqvist, J. M., Trumpetare, pension åt Wansö församling, angående upplåtelse af f. d. Piparebostället Bränn Ärby till ... 20. Wailenaflappningar inom de norra länen . Wapenkomilé, inrättande af .. 78: 33. 51: 57. Waxholm, ang. besittningsrätt till tomter och lägenheter derstädes 41. Wcern, J., Landshöfding, pension åt 74: 29. Weda hemmans befrielse från rotevakansafgift 37. Wederlagsspanmål åt kyrkoherden i Botkyrka och Salem, fyllnad i . 66: 7. » åt kyrkoherden i Holm och Kulla 66: 14.
Förteckning å Rikets Ständers vid 1856, 1857 och 1858 årens Riksdag till Kongl. Majit, genom Dess Landt försvars-Departement, adåtna underdåniga skrifvelser jemte uppgift om Kongl. Maj:ts i anledning deraf fattade nådiga beslut eller vidtagna åtgärder: 52:o Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 4 Februari 1857, angående förhöjning i traktamente åt Magistratspersoner och Rorgare vid besigtningar, m. fl. förrättningar för Kronans räkning. (15.) 1857 den 13 Februari i underdånighet föredragen och nådig Kungörelse i ämnet utfärdad att från påföljande Mars månads början tilllämpas. 53:o af den 4 Februari 1857, angående beredande af Gudstjenstoch Skollokaler för Garnisons-församlingarna i Stockholm. (16.) 1857 den 13 Februari i underdånighet föredragen och Ofverkomrnendanten anbefalld alt inkomma med underdånigt utlåtande häröfver jemte förslag till de åtgärder, hvarigenom de af Rikets Ständer åsyftade ändamål på lämpligaste sätt kunde vinnas. Sedan Ofverkomrnendanten under den 29 Juli samma år sig i ämnet utlåtit samt föreslagit en särskild Kyrkooch Skolhusbyggnads uppförande å en Kongl. Majit och Kronan tillhörig, vid hörnet af Storgatan och Styrmansgatan belägen tomt, hvilken för närvarande är till Lifgardet till häst upplåten, meden i ett för allt beräknad approximatif kostnad af 120,000 Rdr Rmt, blef detta ärende den 4 September samma år ånyo i underdånighet anmäldt, hvarvid Kongl. Majit täcktes med pröfningen deraf uppskjuta, intilldess närmare kännedom vunnits huruvida icke för ifrågavarande behof en mera lämplig lokal än den sålunda föreslagna skulle kunna erhållas. — Ärendet skall härefter åter förekomma. 54:o af den 21 Februari 1857, i anledning af Kongl.
Mörner, har redan mot detsamma framställt flera grundade anmärkningar, och jag tror, lika med honom, att de särskilda hypotheksföreningarne borde få tillfälle att officielt yttra sig i denna för dem och landet så vigtiga fråga, ty ett sådant inhemtande af deras tankar derom, som Frih. Tersmeden berättar hafva egt rum under en mera intim form nästan »entre quatre yeux», kan jag för min del icke anse tillräckligt En annan husets ledamot, känd såsom utmärkt finanskarl och som haft förtroendeupdraget att negociera ett utländsk statslån, har äfven framställt flera invändningar af vigt, men dock för det Svenska jordbrukets skull önskat, det en hypotheksbank måtte så snart som möjligt komma till stånd. Ar det verkligen, såsom både han och andra synas vilja antyda, härvidlag periculum in mora, så få väl alla konsiderationer vika för nödvändigheten; men då bör man åtminstone kunna nöja sig med den inskränkning, samme talare föreslagit genom stadgande af ett maximum af 40 millioner, som ej finge öfverskridas. Detta är så mycket mera påkalladt, som denna summa väl bör vara tillräcklig för tiden till nästa riksdag, då vi dessutom genom jernvägslånet få in under samma tid icke mindre än 33 millioner. Ett annat tillägg, som jag anser borde göras vid förslaget, är att äfven städerna blefve uptagna i denna hypotheksbank. Då man nu står i begrepp att sätta i verket ett förslag, som varit påtänkt i så lång tid, ända sedan 1815, bör man åtminstone söka organisera den nya institutionen så, att man ej behöfver straxt börja om igen. Det är ej nödigt att ingå i särdeles vidlyftiga kalkyler, för att finna vigten deraf, att fastighetsegarne i åtminstone de större städerna finge för sina fastigheter ingå i denna anstalt.
Della har synts vara nödvändigt, enär de enskilda personer, hvilka innehafva dispositionsrätten, icke alltid kunna ega de tillgångar, sorn erfordras för bestridande af de ofta ganska dryga indelningskostnaderna, och det i allt fall icke under nuvarande stora behof a!' skyndsamma åtgärders vidtagande till kronoskogarnes bättre vård skulle vara lämpligt alt nödga Skogs-styrelsen afvakta det ögonblick, då vederbörande innehafvare af dessa skogar kunde befinnas villige alt åtaga sig ifrågavarande stora utgifter, hvilket möjligen icke någonsin skulle komma all inträffa. Då emellertid indelningen är att anse för en tillökning i egendomens kapitalvärde, har det äfven synts alt Staten skulle kunna ur skogens afkastning återtaga de derå nedlagda kostnaderna. Rikets Ständer få derföre i öfverensstämmelse med 6 § af Skogs-slyrelsens förslag till förordning rörande skogarne i riket, i underdånighet hemställa : att kostnaden för indelning af sådana skogar, hvilka icke befinna sig under Kongl. Maj:ts och Kronans omedelbara disposition, må förskottsvis bestridas af allmänna medel, der sådant, i anledning af gjord framställning, af Kongl. Maj:t pröfvas erforderligt, samt att sådant förskott sedermera skall af den indelade skogens afkastning sålunda till Kongl. Maj-.t och Kronan återgäldas, att dertill i främsta rummet användas försäljningsmedlen för det virke, som vid sko g sindelning en fälles i mätningsoch skifteslinierna, der de sistnämnda vid indelningen begagnas, men, om dessa medel dertill icke förslå, bristen fylles antingen efterhand genom skogens årliga afkastning utöfver bevakningsoch förvaltningskostnaderna, eller ock genom afsättande vid indelningen af så tillräcklig skogstrakt, att ståndskogen derå i värde motsvarar återstoden af indelning skostnaden, hvilken trakt omedelbart afverkas till afsalu, hvarefter åtgärder till ny skogs uppdragande skyndsamt vidtagas. Den rätt till begagnande af annans skog för midbete, som flerestädes lagligen eger rum, har länge blifvit ölverklagad såsom särdeles hinderlig för skogens vård och rätta behandling. Det har derföre i allmänhet synts önskligl, att sådan rättighet måtte kunna utbrytas och viss skogsmark i stället för mulbete tilldelas del hemman, som dertill är berättigad!.
Inom Östergöthlands län: för vägomläggningar och förbättringar å allmänna landsvägen från Linköping till gränsen af hialmar län, förbi Fillinge och Örsäters gästgifvaregårdar samt Åtvidabergs kopparverk, » 12,500: hvaraf utbetalts 4,200 R-.dr. » dito dito från Hellestad, förbi Gammelstorps gästgifvaregård, till Finspongs bruk » 5,500: Transport 23,075: Utbetalde anslagsoch lånesummor, beviljade vid 1847 och 1848 års riksdag. Beviljade anslag för väganläggningar ooh vägförbättriugar. % - 56 — Transport: 23,075: — Inom Kalmar län: för omläggning af vägen mellan Bockara gästgifvaregård och Döderhultsvik, förbi gästgifvaregården Äshult, .> R:dr 4,650: — Inom Blekinge län: för vägförbättringar vid Ryttare-liden inom Nättraby socken och Black liden inom Listerby socken af Medelstads härad » 6,580: — » förbättring af vägen vid Haga-liden inom Hoby socken af Bräkne härad » 3,706: — hvaraf utbetalts 1,235 R:dr 16 sk. o o » vägförbättring vid backen vester om Aryd i Åryds socken af Bräkne härad » 750: — » dito vid Ostra Tokaryds-liden inom Hellaryds socken af samma härad . » 1,718: 32 » väganläggning förbi Bödebäcks-liden inom Bäckaryds socken af sagde härad » 712: — Inom Jönköpings län: för omläggning af vägen mellan Elgaryds och Sandsjöryds gästgifvare gårdar » 7,000: — Inom Kronobergs lån: för vägomläggning förbi Broakulle backarne mellan Öhrs och Matkulls gästgifvaregårdar » 3,800: — hvaraf utbetalts 1,800 R:dr. » vägomläggning förbi Höge-lid på vägen mellan Nöbbeleds och Gottåsa dito » 2,175: — hvaraf utbetalts 725 R:dr.
Det för aktier i Götha Kanal-bolag af lista klassen fastställda belånings värde å 25 procent å primitiva aktie-kapitalet är ännu detsamma, som tjeriade tili efterrättelse under den tid, då dessa aktier, lemnande ingen eller i bästa fall en procent utdelning åt aklie-egarne, i allmänhet såldes lill 11 å 12 procent. Efter hvad Utskottet inhemtat hafva ifrågavarande aktier sedermera så stigit i värde, att desamma, lydande å 100 K:dr Banko hvardera, i hvars mans hand gälla 50 R:dr Rimt och blifvit sednast betalda med 52 R:dr pr aktie, oberäknadt utdelningen derå, hvilken nu utgör 5 R;dr samma mynt Med afseende å denna förhöjning i Götha Kanal-aktiernes värde och då i allt fall vid beläning deraf hos Diskont verken skall till dessas säkerhet ställas antaglig borgen för möjligen uppkommande brist vid hypothekets realiserande, synes nämnda aktiers belåningsrätt kunna utan äfventyr för Banken höjas och bestämmas till högst 53' :1 procent pr aktie; i sammanhang hvarmed Utskottet ansett det böra bestämdt uttryckas, alt de i reglementet nu utsatta belåningsvärden å Hjelmare och Södertelje Kanaloch Slussverks bolags aktier äfven äro de högst medgilna, Banko-Utskottets Betänkande M 25. 37 Utskottet, sorn vid bestämmelserne i 139—161 §§ af Reglementet för öfrigt icke funnit anledning till annan erinran, iiri att från 160 § 2 mom. orden: »oell utan omsättning» torde böra uteslutas såsom öfverflödig», då rubriken till denna del af Diskont-rörelsen uttryckligen augifver, att omsättning al de lån, om hvilka bär är fråga, icke får ega rum, hemställer således det följande mätte stadgas, angående Diskontering af vexlar och utlåning ulan omsättningsräll mot hgpothek af löpande för skrifningar samt aktier och publika papper. 52:o Morn 1.
M. täcktes i Nåder låta utfärda en Författning, hvarigenom bestämmes: alt stämmoböter skola utgå med 4 sk. för uragtlåtenhet att erlägga utskylder till 2 R:dr belopp, 8 sk. till 4 R:dr, 12 sk. till 12 R;dr, 16 sk. till 25 R:dr, 32 sk. till 50 R:dr, 1 R:dr till 100 R:dr, 2 R:dr till 200 R:ir och 3 R:dr för hvad utöfver 200 R:dr i utskylder utgöras hör. Vidkommande derefter fördelningen af dessa böter, hvaraf för närvarande hälften tillkommer Uppbördsmannen och andra hälften församlingens fattige; så, ehuru ostridigt är, att indrifning af utestående rester hos de skattskyldige medför ökadt besvär och i betydlig mon försvårar redovisningen af uppbörden, likväl och enär, genom hvad nu i underdånighet är föreslaget, stämmoböterne sannolikt komme alt uppgå till vida högre belopp än hittills och följagtligen en mindre andel deraf motsvarar, hvad hitintills utgått till uppbördsmannen, hafva Rikets Ständer ansett sig böra i underdånighet anhålla, att E. K. M., med bifall till Rikets Ständers här ofvan gjorde framställning, täcktes i Nåder bestämma, alt hädanefter en tredjedel af samma böter tillfaller Krono-uppbördsmannen, och två tredjedelar socknens fattige. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 29 Maj 1841. ?56 Expeditions-Utskottets Förslag till und, Skrifvelsej N.o 35j, N:o 351. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 29 Maj 1841» Preste-Ståndet den i Juni — Borgare-Ståndet den 1 Bonde-Ståndet den 2 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse , angående Stångjernssmidet och den gröfre jern lian dteringen samt kol-handeln i Riket. (Allm. Besv. och Ekon. Utsk. Bet. N:ris 109 och 140 samt Mern.