Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För min del är jag benägen att medgifva, det denna form kunde varit lyckligare vald; men att den skulle innefatta någon missaktning emot R. St:r kan jag icke medgifva; och ännu vissare är att någon sådan icke varit åsyltad. Gr. Mörner anmärker att Ständernas framställning i ämnet var affattadt i så allmänna ordalag och letnnade åt komiterades pröfningsrätt en så vidsträckt frihet, att föredraganden icke bordt kunna deraf finna sig förhindrad att till ledamöter i komitén utse alldeles samma personer, som de, åt hvilka detta uppdrag nu lemnades, och att dessa kunnat förfara på sätt de nu gjort. Detta må vara sannt. Men månne icke det varit en verklig missaktning mot R. St:r, att, under sken af att villfara deras önskningar, hafva låtit utarbeta ett förslag i motsatt syftning? Man får nemi. icke förbise att så moderat R. Sf:rs framställning än var i formen, så utgjorde likväl de deruti begagnade ordalagen den fana, omkring hvilken alla de samlat sig, hvilka vid sista riksdagen önskade, att ett steg i tullagstiftningen måtte tagas Den 4 April f. m. tillbaka i protektionistisk rigtning; hvaremot de, sorn önskade gä fl t motsatt häll, förenade sig om det program, som lades till grund för tullkomiténs instruktion. Att nu föredraganden, då han omfattade den ena åsigten, höjde dess fana och icke, den motsatta åsigtens, torde icke böra läggas honom till last. Annu strängare synes mig det omdöme vara, som Gr. Mörner uttalat, dä han sagt att föredraganden pä ett utmanande sätt inför Konungen fört den ena sidans talan och således icke ådagalagt den oväld, sorn man haft rätt att af honom fordra. En föredragande är pligtig att säga sin mening, antingen den öfverensstämmer med den ena eller andra sidans. Väld ådagalägger han, om han inför Konungen döljer eller vanställer motsidans skäl, men icke derigenom att han, vore det än med öfvertygeisens hela värme, förfäktar sin egen åsigt. Den andra anmärkningen gäller att de tullnedsättningar, som beviljats Frankrike genom traktaten, blifvit utsträckta till alla länder.
Sedan motionen nu blifvit upläst och jag deraf inhämtat, att det förslag, som här blifvit framställdt, skulle undergå vissa förändringar, för hvilka först i LagUtsk. skulle redogöras, kan jag icke annat än instämma i hvad de 2:ne föregrde talarne yttrat. Hr Hjärne, Harald: Det är utom allt tvifvel, att motio nen i dess nuvar:de skick icke lagligen kan till Utsk. remitteras, men då motionären icke är här tillstädes och den förste värde talaren, som troligen känner beskaffenheten af de förändringar, Gr. Sparre ämnat föreslå, icke yttrat något om desammas obehöflighet eller skadlighet, ville jag hemställa, huruvida det icke kunde vara lämpligt att upskjuta motionens remiss i närvande ögonblick. Den kan icke grundlagsenlig! hvila på bordet, umen då det är möjligt att Gr. Sparre infinner sig under fortgången af detta plenum och således bl ifver i tillfälle att närmare för motionen redogöra, torde det förfaringssätt, jag nu vågat föreslå, eller remissens npskjutande till slolet af plenum, ehuru måhända mindre vanligt, likväl möjligen kunna finnas lämpligt, helst derigenom måhända kunde undvikas den alltid obehagliga åtgärden att slutligen vägra remiss af en motion i dess uphofsmans frånvaro. Frih. Raab: I samma afsigt som Hr Hjärne, eller för att söka bereda motionären tillfälle att i frågan sig yttra, får jag åberopa sisla mom. af 49 § Riksd.Ordn. hvilket tillåter, att, då fråga upstår, om eller hvart remitteras hör, denna fråga för den plenidagen lägges på bordet. Då nu fråga här upstått, huruvida Gr. Sparres motion må kunna grundlagseuligt remitteras eller icke, anhåller jag att samma fråga måtte hvila på bordet. Hr Bildt: Jag för min del instämmer desto heldre i Frih. Raabs förslag, som det aldrig varit min mening att söka afklippa detta förslag, hvilket måhända är ganska nyttigt, utan endast alt hindra dess hänvisande till Utsk. i dess nuvarande oformliga skick.
Götha eif, muddring derstädes; se Anslag för rn gång, g) Götha Hof-Rätt/ se Hof-Rätt, Utlåtande, Betänkande eller Memorial. Riks-Ståndens Beslut. N:o Sid. Adelö. PresteStåodet. BorgareStåndet Bondet. Götheborg, om anslag till hamnbyggnad derstädes; se Anslag för en gang, g) , väg derifrån till Jönköping; se Anslag för en gäng, g) 3, om anslag till uppmuddring af inlop pet dertill , , , , , 9999999999 om anslag för Krono-hospitaiet derstädes till ersättning för förlorad inkomst af centonalen utaf Götheborgs stads Embetsoch Tjenstemän , , , Götheborgs Läne-Conloir; sc Lånc-Contoiren, Löner. Götheborgs och Bohus Län, om Landsbofdingesätets förläggande från Götheborg till Uddevalla samt alt Länet malte b nämnas Bohusland med Götheborgs Län j * > 9*9999999999999 II. Haga Lustslott och Park; se Hufvud-Titel lista. om utbetalningar till reparationer dervid; se Anmälan 26. Heeffner, dess enkas pensionerande; sc IndragningsStaten 20. Heeg g ström, J., Hof-Notarie, om retroactivt åtnjutande af den honom på Allmänna Indragnings-Staten beviljade pension , , , , Habelin, S. E-, Häradsskrifvare, om högre peusiui Svar på återremiss , 999999999 Halland, rotering af utsockne frälseheman der StädeS y f 999199999999999 9 9 9 999 Hallands Bcvarings-Befäl; se Huivud-Titel 3:dje sid. 14.
R:dr; — samt att, enär den egentliga lastkajen vid hamnen, efter den fastställda arbetsplanen, skulle komma att anläggas på längre afstånd trän staden än behöfligt och för trafiken nyttigt vöre, förslag till förändring härutinnan blifvit af Majoren Lilliehöök uppgjordt med syfte att hamnbassinen skulle förläggas närmare intill staden och i hufvudsakligen enahanda sträckning, Hill. till li. St. Prot. 1859 <)' 1860. 4 Sami. 1 Afd. 2 Sand. 13 Haft. 4 26 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 120. sorn för statens nordvestra stamjernbana blifvit föreslagen, genom hvilken förändring den för arbetsföretaget primitivt beräknade kostnadssumman 220,026 R:dr, komme att ökas med 49,783 R:dr 50 öro och sälunda uppgå till 269,809 R:dr 50 öre; — och har Direktionen, jemlikt stadens invånares dertill lemnade uppdrag, i underdånighet anhållit, att, då kostnaden för ifrågavarande hamnoch kanal-anläggning skulle komma att uppgå till en sammanlagd summa af 379,136 R:dr 65 öre, men staden, hvars tillgångar vore tagna i anspråk för fyllande af flera angelägna kommunala behof, icke förmådde att af egna medel fullborda detta företag, samt företagets uppskjutande eller inställande skulle medföra oberäknelig skada icke allenast för staden, utan äfven för hela ortens trafik, Kongl. Maj:t måtte täckas i nåder föreslå Rikets Ständer att, till berörde hamnoch kanalanläggnings fullbordande, bevilja staden ett anslag utan återbetalnings-skyldighet af Sjutio Tusen Riksdaler Riksmynt.
Civil-Ingenieurers anslag för bildande af . 230, 260. Civil-Stutens Pensions-Inrättning, Ökadt anslag för ... 42. deJagtighet deri för Borgmästare och Commissions-Landtmätare 112. Clerecie-^tatens anslags-summa angående .. 41. Commendaiits-Statens högre anslag för Commendanten å Dalarö ifrågaställdt 37. Commerce-Collegiunis 11. S. Revisorers granskning af derunder ställda fonder och medel ... 23, 4G. Commissions-Landtmätare, delagtighet i Civil-Statens Pen sions-Cassa för 112. Conradsforss Bruk i Wermland, lån för återuppbyggandet af 227, 261. Consistorii-Notarier, ersättning, för ökade göromål i och för Folkundervisningen, åt 125, 187. Cronstrand, Capitaine; understöd för ett arbete öfver Egyptiska fornlemningar 41. Creditiv-f j/id, bildande af . 310. Creditiv-summor, de i 63 §. R. Curhus-a/gift,- motion, om förändrad disposition deraf för vissa Härader, återlemnas 19. verkställd omröstning, angående fortfarandet af 254. D. Dagsverksskyldighet atskillige Rtisthållares i Westmanlands Lins befrielse från ålagd 284. Dahl, f. d. Lands-Secreterare, pension för 42. Dahlerus, Kamererare; afskrifning af skuld i och för en balance 48. Dammbyggnad vid Tjufholmen i Luleå skärgård, anslag för . 156. Degebergs Landtbruks-lnstitut; dess anslag 39. Depositions-medel, inlevererande till Iliksgälds-Contoret af de till Stats-Contoret ingående 153. — S'ats-Contorets äldre, angående ... 50, 152. Dur elimarchekostnader, anslaget till . 37. E. Ecclesiastik-Departementet, anslagen för : ; 41, 75.
Carlskrona Stad, om, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Remiss, fortfarande af Statsanslaget för fattigvårdsinrättningen i, Jan. II. 53, 188, a58. Mars I. i5a. Konungens Svar, Julii 191. •— 0111 beviljandet åfelt Lån utaf Stats-med , len till understöd för åtskilliga anläggningar i; se Statsverket. Carpelan, Friherre Carl Mauritz, yttranden, Jan. I. Carpelan, Wilhelm Maximilian, yttranden, Jan. I. 275. Carlstad, om skjutslegans förhöjning till dubbelt belopp för, Jan. II. i63. ChartaeSigillatae, om redogörelse af medlen för, Junii I. 115, 172. Cassernbyggnad, om medel dertill för a:dra GardesRegementet, Jan. I. 154, 563. Jan. II. 5. Exp. i2i, 684. Junii I. 17. Konungens Svar, Junii II. 667. 45 CassernByggnad, om Ladugårdslands KronoBrännefis öfveda lande för andra GardesRegementet lili, Febr. 5go. Maji. I. 264, 351. Maji II. 109, in, 117. Cassör, örn Bevillnings afdrag å räntan för Lån i sådane som icke tillhöra ad pios usus, samt om bestämmandet hvilka dit höra; se Lån. CavalleriRegementen j se Exercitie Esquad roner. Cederström, Friherre Rudolf, yttranden, Dec. 131 , 668. Jan. II. 4*i. Cederström, Friherre Ulric, yttranden, Jan. I. 37, 200, 690. Mars I. 428. April I. 589. Maji I. 173. Junii I. Junii II. 80 — 83. ChartfeSigillatas, förordning om förslag till en ny, April I. 3o3, 399. Exp. Julii 208.
Oin det sensuelle udtaler lian sig saaledes i intw~iewet med Rolfsen: ~Natiirligvis ved jeg som mandfolk om alle de ting. Natiirligvis har jeg erfaring. Naturligvis kunde jeg skrive om det, hvis jeg vilde. Naturligvis vilde jeg, hvis det var nödvendigt. Men jeg har ikke fiindet det nödvendigt o g desiiden liar jeg vceret af den mening, a t man skulde kjempe mod disse ting i siii fantasi,. * Det religionslöse hos Lie har Garborg ofret en ypperlig udkedning, skarp, klar, f ölgerigtig, i sin bog om Lie. I s1 sin ypperliglied trcenger den dog ' det koi.rektiv, som Chr. Collin *) giver det +ed a t freniholde og paavise ganske enkelt og naturligt og varmt, a t det er et 11111 i Lies virkeligliedssands a t han legger saa lidet b r a t paa folkets religiöse liv. Det var deres tillid til den overnaturlige bistand, deres patriarkalske og barnlige gudsforhold, som gav dem tryghedeii i deres utrygge liv. Et tilsvarende forbeliold tror vi der kan gjöres mod Garborgs udredning for de dannede klassers vedkommende i de tider, Garborg taler om. Det religiöse og ismda det religionslöse er aldrig saa gjennemsigtjgt, saa afsluttet, saa opgjort. Der *) I den forhen nzvnte a,fhaiidling om Lic og Nordlmdsbaeden. er aybder, og der er gaader og problemer, som altid paany vaelder op fra dybfit. E n digter kan lade vaere a t behandle dem, han kan have ret i og ret til a t lade dem ligge, men derrned er de i sig selv ikke afskaff et. For politikens vedkominende liar Garborg gjort det modsatte.
Jag anser nemligen och kommer fortfarande att anse denna traktat vara en särskild traktat, som gäller i afseende å Frankrike, men ingalunda binder oss i våra tullförhållanden till den öfriga verlden Efter härmed slutad öfverläggning, framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på godkännande af Utsk:ts ifrågav:de yttrande och, då dervid svarades många ja jemte ett eller annat nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Tulltaxeunderrättelserna. Rubriken. Utsk:ts hemställan bifölls. § 4. Utsk:ts första hemställan. Hr von Koch: Då denna punkt redan är af de öfriga Stånden bifallen, och Statsverkets närvarande tillstånd icke med - Dea 25 April f. m. 491 gifvit Utsk:t att förorda min motion, vill jag ej insistera pä bifall till densamma. Jag anhåller endast få till prot:t antecknadt, att det, enligt min åsigt, finnes tvenne förut icke mycket uppmärksammade omständigheter, hvilka tala för snart borttagande af de s. k. lastpenningarne. Den ena är den, att vår Svenska handelsflotta, som nu erlägger lastpenningar både här och i Frankrike, derigenom betungas med en dubbel afgift, i motsats mot den Franska. Konkurrensen för den Svenska handelsflottan blir derför svår, intill dess lastpenningarne här borttagas. Då försvinna de för direkt fart till Frankrike, troligen snart äfven för den indirekta. Den andra är den, att afgiften icke träffar mellanhänderna, köpmännen, utan egentligen producenterna af våra exportprodukter, spanmål, jern och trävaror, hvilka erhålla lägre pris för sina produkter, då de tyngas af pålagor, innan de hinna konsumenterna. Lastpenningarna äro i öfrigt en skatt, icke på inkomst, utan på maskiner, på sätt i min motion är anmärkt. Frih. af Ugglas: Då Hr von Koch icke framställt något yrkande, får jag helt enkelt anhålla om bifall till den nu föredragna punkten.
Att påföra dessa en så hög bevilln., som den förenämnde, anser jag för min del vara en orimlighet; hvadan jag tager mig friheten föreslå ännu en class, som skulle blifva den 5:te, för dem, som hafva mindre än 10 arbetare, med en afgift af 2 r:dr. I fall lt. o. Ad. skulle behaga häruti instämma, torde redactionen få förändras sålunda: ”Fjerde classen med 10 arbetare och deröfver r:dr 4- Femte d:o med mindre än 10 arbetare ... „ 2.” R. o. Ad. beslöt, att ifrågavar. stadgande skulle erhålla följande lydelse: ”Disponenter, grafve-, som af grufveägare äro antagna "och för deras räkning drifva grufvearbetet, i fern classer: ”Första classen med 5o arbetare och deröfver. r:dr 20. ”Andra d:o med 3o d:o och deröfver „ 12. ”Tredje d:o med 20 d:o och deröfver „ 8. ”Fjerde d:o med 10 d:o och deröfver. „ 4- ”Femte d:o med under 10 arbetare „ 2.” Förslaget om afgift för Skål-Vestgöthar m. m. Hr Cederschjöld: Ordet ”Skål-Vestgöthar” fruktar jag numera ej svarar mot hvad det skulle betyda. Jag föreslår derföre följande redaction: Contingentäfvensom andra borgare från städerna Borås och Ulricehamn, eller andra Westgöthar, som idka gårdfarihandel, så framt denna handel kommer att fortfara, i 6 classer. Hr Hjärne, Harald: Jag instämmer med Hr Cederschjöld, men finner, att afseende bör göras på en annan anmärkn. att nemi. orden: så framt denna handel kommer att fortfara, böra utgå; ty det är gifvet, att den skall fortfara till nästa riksdag, då ingen ändring i nu gällande författning blifvit gjord. Hvad Utsk. i denna del föreslagit blef af R, o. Ad, godkändt. 39 §• Hr Stuart, Fredr. Christ.: Under förutsättning, att Den 23 April c. ni. R. o.
» Ture rätade hotande ut sin axelbreda gestalt. » Smickrad är det enda, s o m kan k o m m a i fråga, då vi gjort oss så mycket besvär för hans skull. Så m y c - ket är säkert, att jag skulle slicka m e j o m tummarna, o m jag vore i hans ställe. Vårt dagsvärf är slutadt. Frid m e d e r! Och så — b u m s i lådan m e d brefven. » När flickorna Borg ett par kvällar därefter, m e d en trotjänarinna i hälarna, trädde ut från Dramatiska teatern, funno de Ture Gran stående utanför, m e d uppslagen rockkrage o c h otåligt stampande m e d fötterna. » Jag trodde ni aldrig skulle k o m m a, era sölmånsar. Låta mig vänta en halftimme i k y l a n! Det kliar så ilsket i min vänstra lilltå, att jagfruktar jag fått ö m k y l a i den. » » Gratulerar. Då kan du j u genast börja din praktik. Men hvad står du egentligen här efter? » » Jo, ni må tro, nu går skammen på torra land. Jag har fått ett bref från E n o k H o l m, så fullt af ovett, att hälften k u n d e vara nog. » » Så du säjer! » Flickorna tvärstannade midt på gatan. » Det är tacken för all ens m ö d a! » fortsatte Ture bittert, utan att akta på af brottet. » Det är sannerligen, så man kan — » » Men hvad säjer han? H v a d säjer han? Berätta, kära söta lilla Ture, berätta! » » Jo, nu är ni möra i munnen, ska man tro. Men jag vet knappt, hvar jag ska börja eller sluta. Jo, det var sant, först o c h främst har jag gjort h o n o m till ett åtlöje för hans kamrater — på hvad sätt, det förklarar han inte närmare. F ö r det andra förstod han g e n o m den ' minst sagdt ogrannlaga ' inblandningen af flickorna Rönne, att ni haft ett finger m e d i spelet.
Härefter förekomma de Littererade Premisserna, och anföra Utskotten under Litt. or^) ”Att remiss till JustitiasCanzleren af ”ett anmärkningsmål, för atti Laga ordning ”handläggas, innebär bestämdt åliggande för ”honom, att tilltala eller låta tilltala den, ”på hvilken anmärkningen har afseende, ”hvilket åliggande icke kan af JustitiseCanz”leren underlåtas, vid ansvar såsom för ”Embetsfel, men hvilket åter genom Författningar icke förekommes.” Att ett Måls öfverlemnande ifrån Kongl. KammarRätten till JustitiaeCanzleren skall förbinda denna Embetsman, att mot sin öfvertygelse fullfölja åtalet, kan jag icke förmoda. Om han infordrar vederbörandes förklaring, och finnér den för sig tillfyllestgörande, förbinder ingen Lag honom att vidare åtgärda målet. b') ”Att den af ofta åberopade stad”ganden härledda farhågan för anmärknings”målens afsöndring och en mindre fullstäu”dig utredning deraf, sedan KammarRät”tens slutliga åtgärd dermed i vissa fall ”upphört, icke torde finnas grundad, då ”man eftersinnar, dels att handläggningen ”af dylika mål i allmänhet fortfar att tillföra KammarRätten, dels att del, enligt ”2 §. i dess Instruction, hvilken i denna ”omständighet ej lärer genom 1824 års ”Kongl. Den 14 Augusti e. ni. 129 ”Kongl. Bref undergått ändring, åligger det”ta Verk, att jemväl, vid insändandet till ”Kongl. Maj:t af anmärkningar emot Colle”gier m. fl. Embetsverk, bifoga vederbö”randes förklaringar, jemte eget utlåtande ”och öfrige nödige upplysningar i målet.”
St:s revisorers åren i835, 1837 och 183g afgifna berättelser 0111 samma år verkställd granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren i832, 1833, i834, 1835, 1836 och 1837, blef derefter af R. o. Ad. godkändt. Upplästes till justering och godkändes Exped.Utskrs nedannämnda förslag till R. St:s und. skrifveiser till K. M., nemi.: N:o 270, i fråga om behof att öfverse och granska författningarna angtde myntoch controllverken; N:o 271, om upphörande af Riddarhusets forum privilegiatum. Fortsattes pröfningen af Bevilln.- samt Allm. Besvärs-och Ekon.Utsktns mern. N.’o 12, i anledn. af RiksSt:ns skiljaktiga besitt ronde grunderna och villkoren för brännvinsbränningens utöfning samt afgifterna derför. 28 §: n. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att R. o. Ad. på förmiddagen stannade vid beslutet ang:de Utskins inbjudning till R. o. Ad. att förena sig med PresteSt. i den ena delen af frågan, nemi. den, huru stor afverkningsförmåga, som anses åtfölja sådan brännvinsredskap, som är försedd med ångapparat i förhållande till annan redskap. Nu återstode att besluta om inbjudningen att förena sig med PresteSt. i sjelfva tariffen samt den dertill hörande classificationen. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Sedan R. o. Ad. denna förmiddag antagit den taxeringsberäkning, som finnes i betänk. N:o 5, och då derigenom de större pannornes tillvaro på sitt sätt är tillintetgjord; så synes rättast vara att vidhålla den beskaltningsgrund, som Ståndet redan beslutat, hvarigenom, åtminstone för de pannor som komma att qvarblifva, afgiften blir högre. Jag afstyrker således inbjudningens antagande.
Det är på denna grund jag ej kan instämma i detta förslag, och anhåller, att Herr Grefven och Ordföranden ej måtte binda oss vid voteringen om principen, genom något dervid fogadt vilkor. Jag skall sedan blifva bland dem, som varsamt gå tillväga i formfrågan. Jag tillstår, att när man gör en enkel sak så konstig, som denna blifvit framställd, skulle äfven jag vara benägen att framställa något konstigt. Beviset för en saks origtighet synes oftast bäst, då man använder en dertill lämplig sophism. Jag vill derföre använda en sådan. Om vi t. ex. skulle öfverlägga om eu proposition, att slå ut den ena väggen här på Riddarhuset, frågar jag Ridderskapet och Adeln, huru en sådan proposition skulle Den 3 Februarii f. m in låta: Bifaller Ridderskapet och Adeln, att den ifrågavarande väggen måtte utslås, med vilkor att beslutet intages i RiddarhusOrdningen? — På samma sätt är det med den anstalt vi vilja göra att arrangera en Läktare, hvarifrån åhörare må kunna öfvervara våra öfverläggningar. Den saken är lika enkel, men blir visserligen svår, om man vill begagna alla medel att hindra den. Flere hördes häruti instämma. Herr Cederschjöld: Jag instämmer med de två siste Talarge, att Herr Grefven och Ordföranden ej synes mig böra draga i betänkande att göra proposition på principfrågan, så mycket mindre som Herr Grefven sedan har i sin magt att tvinga Ridderskapet och Adeln till ändring i RiddarhusOrdningen. Sedan principfrågan nemligen är antagen, vägrar Herr Grefven och Ordföranden proposition, att den genom Ordnings-stadgan skall bestämmas, och då återstår intet annat sätt för verkställigheten,' än dess införande i RiddarhusOrdningen. Herr Grefven och Ordföranden erinrade, det han redan för Ridderskapet och Adeln framställt sin åsigt af saken, och yttrade, det han nu finge, i anledning af hvad flere Ledamöter påstått, hemställa, huruvida Ridderskapet och Adeln yrkade, att proposition skulle framställas till medgifvande af offentlighet vid Ridderskapets och 113 Den 3 Februarii f. ra.
För år 1860 samt derefter följande 3:ne år, eller för tiden till 1863 års slut, anvisade Rikets senast församlade Ständer, enligt § 132 af Reglementet för Riksgälds-Kontoret: l:o) för Vestra Stambanans fullbordande, genom fortsättandet och utförandet af arbetena vid denna Stambanas anläggning från Stockholm öfver Södertelje och Cathrineholm till Töreboda vid Götha kanal, lä millioner 796,889 R:dr; 2:o) för Södra Stambanans fortsättning från Finjasjön förbi och i närheten af sjön Salen åt Nässjö samt vidare öfver Tenhult till Jönköping, 6 millioner R:dr, — och till fortsättande af arbetena mellan Jönköping och denna Stambanas nordliga ändpunkt vid Falköping, 1 million 440,632 R:dr, eller tillsammans för arbetena å Södra Stambanan 7 millioner 440,632 R:dr; samt 9 3:o) för anläggning af en Sammanbindningsbana från Vestra Stambanan i trakten af Hallsberg till Örebro, ett anslag af 1 million 762,479 R:dr. De vid senast förlidna Riksmötet till Statsjernvägarnes fortsättning anvisade summorna utgöra således tillsammans 23 millioner R:dr R:mt; hvilket belopp, enligt Rikets Ständers beslut, skulle af Riksgälds-Kontoret tillhandahållas med en fjerdedel, eller 6 millioner 230,000 R:dr, under hvart och ett af åren 1860, 1861, 1862 och 1863, — likväl med rättighet för Kongl. Maj:t att, ifall omständigheterna vid arbetenas utförande skulle dertill föranleda, årligen, utöfver de 3:ne förstnämnde årens anslag, låta anticipationsvis använda högst 300,000 R:dr af nästföljande årets anslag.