Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 10 Mars e. m. 239 Upplästes och godkändes Exped.-Utsk:ts skrifvelseförslag: N:o 31, i ani. af K. M:ts Nåd. Propos. ang:de afsöndring af jord från Rönö Kungsgård för utvidgande af Rönö församlings kyrkogård m. m.; samt N:o 32, ang:de ifrågastäldt utfärdande af en ordningsstadga för städerna i riket. Likaledes justerades följande från samma Utsk. inkomna förslag till ingress och paragrafer i Riksdagsbeslutet, nemi.: N:o 1, Ingressen; N:o 2, ang:de åtgärder för behöfvande® undsättning i missväxtår; N:o 3, ang:de verkställd omröstning öfver Högsta Domstolens ledamöter; N:o 4, ang:de verkstäldt val af Justitieombudsman och hans suppleant, samt komiterade till tryckfrihetens vård; N:o 5, ang:de antagen förnyad Förordning, rörande jords eller lägenhets afstående för allmänt behof. Fortsattes föredragningen af Stats-Utsk;ts Utlåt. N:o 53, ang:de regleringen af utgifterna under Riks-Statens Sjunde Hufvudtitel. 10:de—15:de punkterna. Utsk:ts hemställanden biföllos, dock med det vid 14:de punkten gjorda förbehåll om iakttagande af den förändring i afseende å Hufvudtitelns anslagsbelopp, som kunde föranledas af R. o. Adrns rörande 2:dra punkten fattade beslut. 16:de punkten. Hr Nordenfelt, Enar Wilhelm: Det händer någon gång att man i sin ifver att spara går så långt, att man förbiser, att denna sparsamhet kan leda till ökade kostnader i framtiden. Så har Stats-Utsk:t handlat i denna fråga. Behof hade yppat sig af utvidgad lokal för provins-landtmäteri-kontoret i Carlskrona, emedan den nuv:de både är trång och så fuktig, att de tili kontoret hörande vigtiga kartor och handlingar löpa fara att alldeles gå förlorade. Konungens Befh:de anmälde detta behof för K. M:t, oeh föreslog åtgärders vidtagande för dess afhjelpande.
S. D. Sedan Preste-Ståndet vid behandling den 26 sistlidne April af Statsutskottets Utlåtande M 66, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Åttonde Hufvudtitel, med ändring af Utskottets i 73 punkten mom. b) gjorda hemställan, beslutat, »att Rikets Ständer måtte Kongl. Maj:ts ifrågavarande nådiga framställning på det sätt bifalla, att till folkskoleväsendets utveckling och förbättring å' Åttonde Hufvudtiteln uppföres ett anslag af 150,000 R:dr, att utgå efter de grunder, som för delfåendet af dylika understöd för närvarande äro fastställda, med iakttagande af de förändringar, som, på sätt här ofvan inhemtas, Kongl. Majit funnit i sådant hänseende nödiga, endast med det tillägg i afseende på vilkoret, att församlings mot folkskole-afgiften svarande tillskott bör vara användt till examinerade lärares aflöning vid egentliga folkskolor: så vida icke Kongl. Majit* på grund af upplysta förhållanden, finnér för godt från detta vilkor befria»; så beslöt, uppå derom väckt fråga, Ståndet nu vördsamt inbjuda Höglofl. Ridderskapet och Adeln att med Preste-Ståndet i detta beslut sig förena. S. D. Föredrogos ånyo Lag-Utskottets nedannämnda Betänkanden och Memorial: JVs 34, i anledning af väckta motioner om förändrad lagstiftning angående förvaltningen af omyndiges egendom samt kontrollen å förmyndare. Hvad Utskottet i punkterna 1 och 2 tillstyrkt, blef af Ståndet bifallet, hvaremot det i punkten 3 framställda författningsförslag afslogs. % 268 Prot.Vtdrag den 1 Maj 1866. JVS 35, i anledning af väckt motion om ändring i lagen för åhörare vid Rikets Ständers sammanträden den 1 Mars 1830. Bifölls. JVS 56, i anledning af väckt motion om antagande af en lag angående internationel litterär eganderätt. Bifölls. JVS 57, i anledning af väckta motioner om förändrade stadganden i afseende på böters förvandling. Bifölls.
– Det vill säga, inföll Ruys, i det han plötsligt rätade sig och såg sig omkring med en fullt medveten blick, – det vill säga, att jag kommer till dem, som kalla mig. – Fy, gubbe! Du är drucken och pratar galenskaper. Upp på däck och tag en pyts vatten öfver hufvudet! – Jag skall taga mer. – Desto bättre. – Ack ... mitt fädernesland ... mitt Alkmaar ... och mitt landthus vid hafvet ... Allt åt helvete! mumlade Ruys. – Hvad pratar du? – Galenskaper ... Fyll min bägare, du ungtupp! – Du börjar krya dig. Din bägare är redan full. Skål, gamle hedersman! – Det var siste bägaren, sade Ruys, sedan han tömt den. – Nu skall jag ha ett friskt bad, och sedan är det såsom det skall vara. Felix, när du hör Drakes signalpipa, så pass på ... – Var lugn! – Och säg honom, att om han icke lyder kallelsen, så komma de snart och hemta honom med våld. – Vinet har förvirrat din hjerna. Upp och slå två, tre, fyra, fem pytsar öfver ditt tokiga hufvud! Gif sedan dina ordres, och jag skall åtlyda dem! – Det var sannt ... jag höll på att glömma ... fortfor Ruys, i det han framtog en nyckel ur en ficka på sitt bälte och lemnade den till Felix. – Hör du, ofjädrade stormfågel, i detder skåpet ligga några börsar och dukatrullar. Du skall dela dem lika mellan mina gamla kamrater Parker och Sullivan. Jag litar på din redlighet. – Uppskjut din frikostighet, tills du blir nykter! Annars ångrar du den måhända. – Nej, när man anträder en ny resa, bryr man sig ej om sådana småsaker. Jag går nu upp på däck och låter herrarne fortsätta leken, sålänge den kan räcka. Ruys lemnade kajutan. – Den gamle mannen är olycklig i sin själs innersta, sade Skytte, när Ruys gått. – Han tyckes ha något på sitt samvete ... – Han är rusig, svarade Felix kort.
"så der får man inte säga" med ett ord, om de kunde ana hvad allt detta våld på vår ursprungliga natur förstör och förhärdar oss, så skulle de fasa dervid! HJELM (småleende). Clara talar med en värma, så att... CLARA. Inte sannt Edvard ... du anser mig öfverspänd, romanesk ... nervretlig ... med ett ord, du småler med ömkan åt pensionsflickan som talar sådana ord till dig? Men du gör orätt deruti! Tro mig, dessa fyra år hafva gjort mig äldre än min ålder utvisar! Jag har på den tiden fått lära mig så mycket! Jag har fått lära mig svälta, ljuga, kokettera, uppträda med anspråk ... jag har fått lära mig att den yttre menniskan är allt, att ett godt parti är allt hvartill en ung flicka bör sträfva ... att en fröken är bättre än en borgarflicka ... att gudsfruktan består i yttre åthäfvor ... med ett ord: man har sköflat min ungdom på all den barnatro som jag förde med mig från mitt hem, och sedan har man visat mig för mängden och sagt med stolthet till de besökande: se! sådana underdjur förfärdiga vi af de råämnen man anförtror oss! HJELM. Clara! du är för sträng, fruktar jag, i din ifver att bryta stafven öfver pensionsväsendet! CLARA. Tvertom! jag är för mild! Jag tror gerna att det finnas många goda och ädla qvinnor som hafva pensioner för flickor ... men om det också finns slafhållare som äro utmärkta menniskor, skulle det derföre kunna falla dig in att försvara slafveriet? HJELM. Nej, det medger jag Men säg mig, om pensionsväsendet är så förderfligt som du säger, huru kan då du vara så oförderfvad som du är? Blommor i drifbänk. Huru vet du att jag är det? HJELM. Jag vet det af din värma nyss ... och jag känner det på min glädje att återse dig! CLARA. Du fruktade således att få se en verklig pensionsdame? HJELM. Ja, jag fruktade det ... och jag är mer än glad öfver att så icke är
Hvar och en som, utan att dertill förut innehafva vederbörligt tillstånd, ”vill i stad eller å dess område, inom eller utom hus, gifva offentlig föreställning, så”som skådespel, lindansning, konstridning, förevisa djur, konststycke eller annat dylikt, ”hålla konsert eller allmänt föredrag, som ej till andaktsöfning är att hänföra, eller anställa maskerad, bal, så kallad lekstuga eller andra nöjen af hvad beskaffenhet sorn 'helst, hvilka genom allmän tidning, anslag eller annorledes kungöras eller hvartill in”trädeskort försäljas eller afgift på ett eller annat sätt från allmänheten uppbäres eller påräknas, skall, vid böter från och med fem till och med femtio riksdaler, innan kungörandet äger rum samt inträdeskort utlemnas eller afgift emottages, derom hos polismyndigheten göra anmälan och dess tillåtelse dertill afvakta samt, efter vunnen ”tillåtelse, ställa sig till efterrättelse de föreskrifter, hvilka i afseende å allmänna ordningen kunna af polismyndigheten meddelas; skolande, vid enahanda bot, ägare eller ”innehafvare af lokal, som för dylik tillställning kommer att begagnas, vara förbunden ”att, innan lokalen för sådant ändamål upplåtes, göra sig förvissad, att tillställningen ”blifvit vederbörligen tillåten. ”§ 4 6. Der sådan tillställning utan vederbörlig tillåtelse äger rum, eller sig vi”sar, att den till syftemålet innebär något som strider emot sedlighet eller allmän lag, ”eller om bland de tillstädesvarande uppkommer oordning af svårare beskaffenhet, den ”der icke genom upphofsmännens aflägsnande undanrödjas kan, må sammankomsten af ”polismyndigheten upplösas; och vare alla de, som å stället sig församlat, pligtige att ”på nämnda myndighets uppmaning derifrån sig begifva, vid bot af fem riksdaler för ”en hvar, som icke ställer sig sådan uppmaning till efterrättelse.”
Då emellertid en något större utsträckning än hittills möjligen skulle kunna åt de i Förordningen den 20 November 1845 afsedda anordningar, utan synnerliga olägenheter beredas, derest dels i öfverensstämmelse med hvad redan är i Förordningen den 17 September 1851 stadgadt om ersättning till Nämndemän i de fall, då flere härader hafva gemensam tingsstad i brottmål, vederbörande Domare, som der holle ransakning med häktad person, kunde erhålla ersättning af allmänna medel till det belopp, som för resor i Kronans angelägenheter enligt författningarne Domare tillkommer, för den väglängd, hvarmed afståndet från hans hemvist till den gemensamma tingsstaden må öfverstiga det till tingslagets eller häradets vanliga tingsställe, dels ersättning till målsegare, som personligen sig inställer vid ransakning angående gröfre, för allmänna säkerheten vådliga brott, finge, derest den tilltalade icke frikännes, utgå i enlighet med hvad om ersättning åt vittnen är föreskrifvet; samt då all billighet synes tala derför, att icke Domare och målsegare mera än nämnd, åklagare och vittnen betungas derför, att ransakningarne förläggas från deras rätta tingsstad, i anledning hvaraf ock åtskillige Domare redan hos Kongl. Maj:t anhållit om beviljande af ifrågavarande ersättning, hemställer jag underdånigst, att nådig Proposition måtte till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåtas angående Domares och målsegares berättigande till ofvanantydda ersättning. » — Uppå Stats-Rådets öfrige Ledamöters tillstyrkan täcktes Hans Maj:t Konungen i nåder bifalla hvad Hans Excellens Herr Justitie-Statsministern sålunda hemställt Ex protocollo Oscar David Egge. Ifi Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition M 35. Transsumt af protokollet öfver J ustihe-D eparlemenls-Ärenden, hållet mför Hans Majit Konungen uti Stals-Rådet ä Stockholms Slott Tis dagen den 2'! I närvaro af: Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Friherre De Geer. Hans Excellens, Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Grefve Manderström. Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt. Lagerstråle.
Af de vid sistlidne riksdag till anskaffande af undervisningsmateriel samt till understöd för utgifvande af läroböcker, kartor m. m. för folkskolorna beviljade 12,000 R:dr årligen, eller tillsammans för tre år 36,000 R:dr, hafva hittills 26,467 R:dr 20 öre blifvit använda. Fortfarandet af ett anslag för detta ändamål är utan tvifvel af vigt, då endast derigenom blir möjligt att hastigt sprida och bringa till allmänhetens kännedom sådana nyare undervisningsmedel, som befinnas synnerligen tjenliga, äfvensom att dels genom understöd för utgifvande af för folkskolorna lämpliga arbeten, bereda sådana till ett lägre pris, dels genom belöningar för utmärkta läroböcker framkalla sådana i ämnen, hvari dylika ännu för folkskolan saknas. Då emellertid anskaffandet och underhållet af nödig undervisnings-materiel hufvudsakligen bör förblifva ett församlingarnes åliggande, finner Kongl. Maj:t anslaget för detta ändamål utan olägenhet kunna nedsättas till 10,000 R:dr årligen. Kongl. Maj:ta Nåd. Då vid genomförandet af cn ny organisation af den vidsträckta omfattning, som folkskoleväsendet, svårligen allt kan blifva på en gång fullt ändamålsenligt ordnadt; då sannolikt bristfälligbeter deri flerestädes insmugit sig, till och med på sådana orter, der visserligen icke nit för den vigtiga sakens framgång saknas, och då det för öfrigt måste vara af stor vigt, att erhålla noggrann kännedom rörande flen ståndpunkt, hvarpå folkundervisningen inom riket sig befinner, till ledning för bedömandet af de åtgärder, sorn för dess förbättrande äro att vidtaga, är nödigt, att sakkunnige personer förordnas, för att, i egenskap af skol-inspektörer, hvar och en inom ett bestämdt distrikt, besöka derstädes befintliga folkskolor samt öfver deras tillstånd och behof afgifva berättelse, så väl vid hvarje års slut till vederbörande Domkapitel beträffande de skolor, hvilka under årets lopp blifvit besökta, som ock i ett sammanhang efter tvenne års förlopp till Kongl. Ecklesiastikdepartementet.
Raab föreslagit, att förevande § måtte erhålle den af honom i Utsk:s Betänk, bifogad reservation tillstyrkta lydelse, dock med uteslutande af följande period: ”Magistraten ege att, efter stadens äldstes hörande, bestämma om flere rättigheter skola utbjudas samfäldt i ett utrop, eller hvarje rättighet serskildt”; och blef detta Frih. Raabs förslag, efter först lill antagande af Utsk:s redaktions-förslag framställd, men med Nej besvarad propos., af R. o. Ad. bifallet. §§ 11 och 12. Biföllos. Fortsättningen af förevarrde ärendes pröfning blef, uppå härefter af Hr Gr. o. Landtm, framställd propos., upskjulen till eftermiddagens plenum. Anmäldes och lades på bordet: StatsUtsk:s Utlåt. N:o 212, i anledn. dels af K. M:s Nåd. Propos. om anslag till Hospitalernes förbättrande, dels af väckta motioner, ang:de inrättande af ett Hospital för Hufvudstaden; och Serskildta Utsk:s Mern. N:o 14, med Ordnings-Stadga för större brännerier. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ till 3 e. ra. In fidem protocolli, Alberl Munck. 54 D en 5 Augusti e. m. Lördagen ilen 5 Augusti 1854. Plenum kl. G e. m. Justerades pleui-prot. för d. 17 sistl. Maj f. m., och sedan härmed det sista af de prot., som angå pröfningen afBevillmsUtsk:s Betänk. i\T:o 3, ang:de tullbevillningen, blifvit justeradt, uplästes ett af Frih.
Ständer för sådant ändamål anslagna medel sedermera kommit till verkställighet, detta läroverk nu befinner sig i sådant skick, att icke något hinder kan anses möta för definitivt fastställande af den för innevarande statsregleringsperiod gällande aflöningsstat, har Utskottet ej kunnat underlåta att, för bedömandet af denna fråga, taga kännedom af de förnyade nådiga stadgar för bemälde institut, som blifvit af Kongl. Majit den 19 November 1858 utfärdade, äfvensom Utskottet i öfrigt sökt förskaffa sig upplysning om beskaffenheten af den i viss mån förändrade organisation, som denna för industriens och näringarnas utveckling högst vigtiga läroanstalt undergått. Härvid har Utskottet funnit skäl att fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på vissa af de uti högstberörda nådiga Stadgar meddelade föreskrifter, i afseende å hvilkas ändamålsenlighet betänkligheter hos Utskottet uppstått. Redan •48 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 93. uti den vid förra riksdagen aflåtna nådiga framställning angående Teknologiska institutet, kade Kongl. Maj:t gifvit Rikets Ständer tillkänna, att fråga blifvit väckt om förändring i den enligt de äldre stadgarne gällaudo föreskrift att en af Professorerne vid Läroverket tillika skulle vara Föreståndare. Då nemligen redan vid första tillsättningen af föreståndareplatsen svårighet uppstått att finna en lämplig Föreståndare, som tilltrott sig att tillika hinna behörigen sköta en lärarebefattning, hade den man, som då utsågs till Föreståndare för institutet, icke fått någon undervisningsskyldighet sig ålagd; och sedan hemälde Föreståndare derefter med döden algått och tjensten skulle å nyo tillsättas, hade det icke heller då befunnits lämpligt att, vid institutets i betydlig mån ökade verksamhet, innehafvaren af föreståndare-platsen dermed förenade någon lärare-befattning, hvadan ock särskild lön för föreståndare-befattningen blifvit i den upprättade staten uppförd.
5 nr 1809, är såvida riktigt, att de böra äga samma kraft och verkan, som vore de införda i grundlagens originella text, likasom additionella artiklar till tractater ofia erhålla en sådan utvidning; men retroactiv tillämpning deraf vore en lika orimlighet, som retroactiv tillämpning af all annan lag.” ”Ifall del af våra söner eller deras fullmäktige under loppet af flera riksdagar intagna säte på Riddarhuset nu skulle anses vara ett missförstånd eller misstydning af lagen; huru förhåller det sig då med rikligheten af alla de voteringar, i hvilka de eller deras fullmäktige deltagit, och med riktigheten af sjelfva riksd.besluten de underskrifvil; enär de förra medelst deras vola möjligen kunnat erhålla ett motsatt resultat, och de sednare ett förändradt innehåll.” Härtill får jag blott för egen del äran tillägga, alt då min kära fader frami. Fältmarskalken Sandels den 29 Juni 1809 upphöjdes till friherre, lydde hans diplom mot slutet på följande sätt: ”Att K. M. ville nådigst förunna och ”tillägga bemälde General-major S. A. Sandels friherrlig t stånd ”och värdighet, kommande detsamma att efter honom ”endast tillfalla hans äldsta manliga bröstarfving i rätt nedstigande led efter led, samt efter denna grens utgång stam”fadrens närmaste manliga afkomling, o s. v., på sätt 37 §:n ”uti den af oss och R. St. den 6 i denna månad fastställ”da Reg.F. föreskrifver.” Hvilket var då naturligare, än att 1815, då han upphöjdes till grefve, friherre-värdigheten efter honom tillfälle hans äldsta manliga bröstarfving enligt ordalydelsen i Reg.F:n och diplomet. Så tänkte äfven detta Stånd vid riksdagarna 1818 och 1823, då Frih.ätten Sandels representerades af Frih. Lovisin, Adolph. Sedermera stadgades att fullmakt ej finge ulgifvas för den, som ej uppnått myndiga år, af hvilken orsak jag som friherre ej representerades vid riksdagen 1828—3o.
Vid /jule punkten, i anledning af Herr Petries, Ti, motion om indragning af endera eller hägge utaf Gardes-Regementeha till fot. ”Af.Herr Petre, Th.: ’'Som Stats-Utskottet icke anfört något egentligt skäl för afslag af min motion om indragning af åtminstone det ena af Gar - 3o Stits-XStskottets "Ut!. N:o 81. des-Regementena till fot, men frågan derom likväl är af den vigt, alt ett dylikt afslag svårligen kan, utan uppgifne grunder, medd&las, så anser jag mig böra antaga, att Stats-Utskottet i sjelfva verket icke ogillar motionen, ehuru densamma för denna gång ej kunnat bifallas. Emedlertid är jag föranlåten, att emot Utskottets Beslut i detta fall anmäla min vördsamma reservation och nyttjar tillfället, att såsom supplement till motionen anföra följande: Sveriges Försvars-Verk utöfvar ett för mägtigt inflytande på nationalvälmågan, för att med likgiltighet kunna betraktas. Hvad serskildt beträffar de 3:ne Gardes-Regementena i Stockholm , hvilka tillsammans kosta circa en half million Rxlr Banco ärligen _, oberäknadt dyrbara Kasernbyggnader m. m.j förtjena desse Regementen, för sin städse växande dyrhet, en synnerlig uppmärksamhet, hvilket icke lärer kunna bestridas af den, som med någon kännedom af landets statistiska förhållanden, eftersinna r'/ att icke mer än omkring fjerdedelen af nämnde summa hittills utgjort årliga Stats-anslaget för handeln, åkerbruket och näringarne, l*vilkas upphjeU pande likväl synes vara det enda verkliga medlet, att bereda möjlighet för Nationen, till fyllande af alla behof, så väl för 'Försvars-Verket i allmänhet, som för hela den öfriga Stats-Regleringen. Det är dock icke blott för dyrheten, som Gardes-Regementena laga uppmärksamheten i anspråk. Betraktade ifrån en moralisk synpunkt/ äro de äfven af en hög vigt.
Skolflickor hviskadc m e d hvarandra o m kärlek, äktenskap o c h moderskap, unga flickor diskuterade dessa » f r å g o r », antingen efter läsningen af den nyaste romanen eller med virknålen i hand eller symaskinen framför knä, så o c k hustrurna kring kaffeborden. Ä f v e n inom religiösa sällskap har våtsarfven fått starkt rotfäste o c h tagit sig form af ordrika, målande förböner för syndiga äkta män, o c h detta inför öppna dörrar, under det tjogtals böjda hufvuden upplyftas: man måste naturligtvis se, hvilka hustrur det är, som hafva så intressanta saker att framföra. Hade jag, som sagdt, ägt en dotter, så skulle jag, så snart hon kunnat tala begripligt, börjat öfva henne i den nobla tystnadens konst, o c h jag skulle vid hennes sjätte år lärt henne att frukta för » väninnors förtroenden » samt så mycket s o m möjligt söka undgå att emottaga dylika. Senare, då hennes finaste hjärtebrodd börjat spira, skulle jag visat henne prof på våtsarfvens verkningar, gifvit henne en vink o m nödvändigheten af att gärda omkring själens djupaste aningar, hjärtats gryende känslor, så att de, endast sedda af G u d s ögon, måtte kunna utvecklas till blomning o c h i sinom tid bära mogna frukter, ädla tankekorn, antingen till andlig näring i det egna hemmet, eller utsådda på det stora allmänna fält, som kallas samhället. O, du ädla, nobla tystnad, måtte du snart blifva mera dyrkad, än nu är fallet, bland Evas döttrar! D å skola A d a m s söner, kanske m e d förundran, säkert m e d stor glädje, öppna hvarje ännu stängdt arbetsfält för oss samt hälsa oss välkomna som jämnbördiga kamrater! D e t är väl möjligt, att på den dagen går en ängel omkring o c h dräper den art af kvinnovänskap, som nu mest florerar. D o c k, någon själaringning kommer den säkert ej att få, emedan denna art ej ägt en gnista af själ.
Silfver, i anledning af väckta motioner angående skyldighet för Rikets Ständers Bank att till ett bestämdt pris utlemna omyntadt sådant: B. II. 465, 483; lil. 12, A. 26, 31. Silfverbrand, M. U., f. d. Kapiten, i anledning af väckt motion om stats-anslag till betäckande af den förlust han lidit vid uppförandet af Landshöfdinge-residens-byggnaden i Luleå: B. VII. 83, 93, A. 93. Silfvermyntet, i anledning af väckt fråga om förändrad^ grund för utmyritningen deraf: B. II. 465, 482; lil. 466, Å. 484; U. V. 331, 352, A. 352. Silfversparre, Oskar, dess yttrande: IV. 571. Silfver-tionde, myntare-lön och slag-skatt, angående: se Statsutskottets Utlåtande N:o 45, rörande beräkningen af StatsVerkets inkomster. Siljeström, P. A., Rektor, angående tilldelande af ett årligt arfvode åt honom; motion af Herr Nils Samuel von Koch: se Motioner. Sillén, Abraham Wilhelm af, dess yttranden: I. Sillén, O. F. af, Stats-Kommissarie, angående en gratifikation åt honom: B. VII. 229, 238, A. 238. Simlärarne F. A. Gjörcke och J. Larsson, angående anvisande af årliga anslag till dem; motion af Herr Frans August Berzelius von Schéele: se Motioner. — s — 227 Sjelfspillingar och dem som i lifstiden fört ett ogudaktigt lefverne, i anledning af väckt motion om ändring af kyrkolagens stadgande i fråga om sättet att dem begrafva: B. V. 299, 342, 538, 556; B. VII. 162, 165, A. 165, B. 306,326, A. 326, E. 390.