Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Under den Aterstaende delen af året, då Fröken Silow kallats att vara stipendiekomitkns sekreterare i Stockholm, htog sig fröken Stephanie Westman godhetsfullt uppdraget-att uppehalla filialen. Inalles h a h a 214 bref och skriftliga meddelanden utsändts berö- rande och förklarande olika verksamhetsgrenar inom Förbundet. Glädjande uppmuntran och stöd har företaget rönt fran flera a f den skånska pressens målsmän, hvilka med välvilligt tillmötesgående redogjort för Förbundets och filialens syfte. Helsingborgs Dagblad och Öresundsposten hafva för den goda sakens befrämjande erbjudit gratis annonser. Genom filialen hafva öfverlemnats 1 0 0 kronor som bidrag till det af Förbundet utsatta priset för den basta skrift Dom den qvinliga ungdomens Iiusliga uppfostranu. Vidare har filialen besörj t uppbörden af medlemsafgifter, emottagit prenumeration å » Dagny, samt verkat för stipendiesaken i Skåne. Utgifter och inkomster fr. 15 januari 31 d e c e m b e r 1887. [nlioinster.) Utgifter. Unders löd från Centralbyrån .. Platsförmedlingsafgifter . Anmälningar och annonser ... Postporto Diverse .. Kassabehållning .. .. i .. ...:. .. Summa kronoi; Af filialen i Nalmö iinder %r 1887 för Förbundets räkning tippburna penningar: Arsafgifter .. 123: - 3: Inträdesafgift Ständig ledamotsafgift .. 30: För sjukkassan . 41: - För Dngny 22: 6 0 Gåfva till pristaflan ... 100: .. -. Sjukkassan, stiftad på våren 1887, började, sedan det i stadgarne föreskrifna minimiantalet af 1 5 0 medlemmar tecknat sig till delaktighet i kassan, sin verksamhet den 2 inaj i Fredrika-Bremer-Förbundets lokal, som för andamålet hölls öppen, i början två timmar, sedermera en timme i veckan pH eftermiddagen. För under året influtna inträdesoch årsafgifter redovisas i kassaförvaltarens i denna årsberättelse intagna öfversigt.
Carlstad: se Karlstad. Carolinska Institutet: se Karolinska Institutet. Cederschiöld, Rudolf, dess yttrande: VII. 270. Cederstråle, Erik Carl Johan, dess yttrande: IV. 571. Cederström, Friherre Anders, dess yttrande: VI. 201. Cederström. Cederström, Grefve Hildolf Johan, dess yttrande: II. 13. Central-hospitalet vid Upsala, angående anslag till förändring och tillbyggnad af detsamma: IV. 411, 415. R. 415. (Se vidare Stats-Utskottets Utlåtande N:oo 139, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Åttonde Hufvud-Titel). — —, angående upplåtelse af mark till utvidgning af dess område: IV. 411, 415, 11. 415; R. V. 231, 284, A. 284, E. 580. Christianstad: se Kristianstad. Cimhrishamn, i anledning af nämnde stads ansökning om effergilt af återstoden å ett staden heviljadt amorterings-lån: I. 48, II. 50, R. 180, 194, A. 194, E. 492. Cirkuliir-Rrefvet den 28 Mars 1858, i fråga om beräkning af tiden för lärares vid Elementar-läroverken rätt till uppflyttning i högre lönegrad, i anledning af väckt motion om ändring eller förklaring deraf: R. VI. 58, 136, 144, A. 145. Civil-JJepartementet: se Riks-Statens Sjette Hufvud-Titel. 42 — D — Civil-äktenskapet, i anledning af väckt motion om införande deraf: It. II. 322, 372, 411, A. 411. Communicationer: se Kommunikationer. Constitutions-Utskottet: se Konstitulions-Utskottet. Cronstedt, Gretve Rudolf, dess yttrande: 1. 320. Cronstrand, Lars Johan, Professor, angående pension åt hans enka.
1 skölp. 6 andra slag ... 1 skölp 2 ! * Spillning, Affall och Spån, ej specificerade Spännhalsdukar, äfvensom andra på valk sydda halsdukar: af heleller halfsiden i skölp. Fri. 5 af andra tyger 1 skölp. I 50 af läder .. ■1 skölp — 75 Stenkol: 1 skölp. — 5 Sten: Cornwalls-, Eldfast, Gjutstenar samt Mergeloch Skiffersten till Stentryck, Takskiffer, Qvarnstenar, Bryn-, Oljeoch Slipstenar samt all annan, ej specificerad, oarbetad eller i block . Fri all annan, arbetad,' ej specificerad 1 skölp. — 1 * Stenkol, Stenkolsstybb eller Cinders samt Coakes eller afsvaflade Stenkol .. I k na. Stenkols-arbelen, oinfattade eller infattade med annat ämne än Guld och Silfver; se Bijouteri varor. infattade i Guld och Silfver, vägas med infattningen och förtullas såsom den. Stenkolstjära ... \ centner 25 * Stoff t, ofärgad eller färgad, till begagnande vid tapet-tillverkning . ; Fri. Spanska Flugor; hänföras uuder Apotheksvaror. I Spiritus Vitriol; se Svafvelsyra. Speldosor; se Instrumerter, Musikaliska. | Spån; se Spillning. Spennaceti-olja; se Oljor, feta. ' Späck; se Tran. Spiauter; se Zink. Stanniol; se Folier. Spiesglans; se Antimonium. j Sticktyg eller Piqué; se Väfnader, Bomulls-. Spiritus Vini oeh annau Sprit; se Bränvin. j Stilar; se Boktryck. Förslag till Tull-taxa. 37 Qvantitet för TullberäkInförsels-tull. ningen. Riksmynt. R:dr. öre. Strumpor och andra på Strumpstol eller genom stickning tillverkade arbeten, ej specificerade: Helsideneller halfsiden
Den som, enligt hwad har förut ar tillåtit, will begagna sig af större vannerymd an a dest hemmans warde belöper, stall erlägga den för en siik större panna bestämde afgift jemte rc> proCents tillökning för den pannerymd som öfwerstiger beloppet af hwad honom efter egendoms-wärdel tillkommit, aswenfom dea, hwilken i man af dest Fastighets warde äger att begagna sig af mer än en Nittio kannorS panna, och en sadan förman will till godo njuta, stall för hwarje kannerymd i andra pannan erlägga. z6 st. och derest någon astundar att inom ett Werk i flera smärre Bränwins - pannor, ehwad de nyttjas lill Drankning eller Klarning dela den tillatne tillmer kn ingen, ma sadan t ej förändra den fastställde af - Den zs Julii. 2s6> giftens belopp efter pannorne sammanräknade Kannerymd. Hemmans - afgiften stall utgöras med 24 st. för hwarje 1002 R-dr a wardet af den egendom, för hwilken tillwerkningen är tilläten, dock får densamma ej stiga under Tolf stillingar, af huru ringa wärde Hemmansdelen wara ma. Consumlions-afgiftcn kommer deremot att utgöras af hwarje Mantalsstrifwen person med Acta stillingar af Man - och Fyra stillingar af Qwinnokönet. I Städerne stall afgiften erlägges dels efter Pannerymden till samma belopp svin för Landet är utsatt och destutom för hwarje Femtio kannors panna Twa R:dr 24 st. svarande mot ;ooo N:drs Hcmmanswärde a Landet lamt i enahanda proportion för större pannor, äfwcnsom den personliga Consumtions - afgiften i Staden blifwer enahanda som för Landet är bestämd. Sa länge Bränwlns-branningen i Stockholm, Götheborg och Carlskrona kommer akt werlställas af Kongl. Majit och Kronan utgöres af berörde Städer endast Consumtions-afgiften.
Lika med den siste talaren anhåller jag, att R. o. Ad. ieke måtte fatta något beslut i afseende på hvad Utsk. föreslagit i den nu upplästa delen af Utsk:s betänk.; ty då summorna i 5 § komma att föredragas styckevis hvar för sig, så får man tillfälle att jemväl yttra sig ronde adelsbref först och så hela vägen, dervid jag skulle önska, att R. o. Ad. liksom i förra plenum afslår alla förhöjningar och bibehåller gamla taxan. I anledn. häraf erinrade H. E. Hr Gr. o. Landtm., att R. o. Ad. redan i förra plenum såsom 9:de punkten pröfvat och afslagit alla de af Utsk. å 5 och 6 sidorne af betänk, föreslagne förhöjningar af charUesigillatmafgifterne för adels-, friherreoch grefvebref, öppna bref uppå lika värdighet med det fordna riksrådsembetct samt riddareoch commendeursbref af de Kongl. Den 8 Januari f. m. 79 ordnarne; hvarjemte H. Ex. hemställde, om R. o. Ad. behagade tillåta, att, i sammanhang med den nu uppläste 15 punkten, företoges Utsk:s derpå följande förslag till 5 och 6 §§ i den blifvande författningen. Ropades ja, men härvid anmälde sig och yttrade Hr von Hartmansdorff: Såsom jag uppfattat saken, så ser jag icke, att något annat är föremål för propos. än det, att R. o. Ad. måtte bifalla, att den afgift, som förut utgjorde chartaesigillatm-medel, och den afgift, som förut utgick under namn af cancelli-gebiihr, måtte på ett ställe sammanföras. Jag tror icke, att något annat nu bör komma i fråga, och den saken synes mig R. o. Ad. genast kunna bifalla, oberoende af de belopp, som sedan bestämmas. Ex. Hr Gr. o. Landtm, erinrade i anleda, häraf ytterligare, att den af Hr von Hartmansdorff omnämnde del af betänk, redan, uppå Gr.
Thysenii frikallade från ådömd skyldighet att ersätta oriktigt afkortade kronoutskylder. VI. B. 32. A. 394. VII. U. 354, 395. A. 401. VIII. E. 393. — N:o 55, till Rikets Ständer, i anledning af väckt fråga om bildande af ett Nationalmuseum. lil. 65. R. 99, 151, 373. VII. B. 396. A. 401. VIII. U. 547. A. 564. X. U. 458, E. 460. A. 485. — N:o 56. till StatsUtskoltet, angående den af Hans Excellens Herr Friherre Löfvenskiöld i underdånighet sökta förlängning af arrendet å Sundbyholms kungsgård i Södermanlands län. VI. B. 32. A. 395. VII. E. 293. — N:o 57. till StatsUtskoltet, angående ön S:t Barthelemy. Se Propositionerne N:is 60 och 62. — N:o 58. till StatsUtskoltet, i fråga om afskrifning af de i och för den i hufvudstaden sednast församlade revisionen öfver Rikets elementar-läroverk, utbetalde förskottssummor. VI. B. 32. A. 395. VIII. E. 548. — N;o 59. till Rikets Ständer, angående åtskilliga i Götheborgs och Bohus läns skärgård belägna holmars upplåtande till fritt och allmänt begagnande. lil. R. 132. VI. B. 32. A. 391. VII. E. 293. — N:o 60. till Rikets Ständer, angående Colonien S:t Barthelemys återställande under Sveriges allmänna drätsel och förvaltning. III. R. 132, 153, 208.
N:o 38l. ket vid Höganäs anhållit, att, som delta Bolag uppfyllt det vilkor, iSa3 års församlade Ständer ulfästat för Bolagets rätt till Stats-Verkels fordran i framlidne En af Rikets Herrar m. ut.» Herr Grefve Ruuths Sterbhus, utgörande, vid berörde års slut, ett belopp af iO(),56o Rdr B:co, sarut derå löpande ränta, som då skall afskrifvas och på Interessentrrna i nämnde Bolag öfverstås, Interessenterna mått%e utbekomma den del, så i Capital, som ränta, utaf dessa medel, hvilka under loppet af litlen till Stats-Verket blifvit inbetnlde af framlidne Herr Grefve Ruuths Sterbhus, samt rättighet att framdeles lyfta det öfriga, i den nion penningarne, enligt viikoren i Skuldsedlarue, inflyta. Vid 1823 års Riksmöte beslölo Rikets då församlade Ständer, att Sten kols verket skulle med full eganderätt öfverlålas till uet nya Bolaget, emot det att gamla Bolaget, under vissa stadgade vilkor och förbehåll, fick disponera Statens fordran hos framlidne En af Rikets Iierrar m. m., Grefve lii tullis Sterbhus, härrörande från Lån, som Herr Grefven i lifstiden erhållit emot sina egne uti hans enskilda egendomar inleckuade Skuldsedlar, samt serskild pantsältning af 78 st. Actier uti Stenkolsverket; och som, i afseende på viikoren för medlens utlcmnanöe från Riksgälds-Contoiret, R. St., af de till förevarande fråga hörande Handlingar funnit, att dessa vilkor nu mera icke äro andra, än att nya Bolaget: 1:0 stytker, att det belopp, som ännu brister i den stadgade summan af 200,000 Rdr, äfven blifvit till de af E. St. föreskrifna föremål användt; och 2:0 af - Exp. Utsk. Förslag till tind. Skrift). 2o3 gifver den uti 4-‘de punkten af 1823 urs R.
Det har nemi. inom den mera välmående allmogen uti vissa trakter blifvit ett mera allmänt rådande tänkesätt, att den som bar råd att lega för sig, bör göra det, och detta tänkesätt har genom vanans makt så inrotat sig, att en bondeson anser sig ej böra utgå bland beväringen, då far och farfar legt för sig, samt att, då ena grannen leger, den andre anser sig böra göra detsamma. Detta före3 H, 4 5G Den 4 Januari f. ur. stållningssätt förklarar legorättens allmänna begagnande i vissa distrikter, då den åter i andra aldrig eller åtminstone högst sällan utöfvas. Legokarlarne kunna afdelas i 2:ne klasser. Den första utgöres af sådana personer, hvilka icke förut tjena! i arméen, och äfven inom denna klass tror jag att den som tager legan är bättre än den, som gifver den, hvilken sednare ofta hörer till de ohjelpligt rädda, jag nyss omtalade. Den andra klassen består af förre soldater, sä väl från indeldta som värfvade arméen, och jag vädjar till alla dem, som i ämnet ega sakkännedom, huruvida denna klass obetingadt förtjenar epilhetet drinkare och uslingar, som här blifvit dem beskärdt. Personer af sistnämnde klass utgöras ofta af sådane, hvilka, efter uttjenad kapitulationstid bosatt sig å landet och, hemmastadde i deras förra yrke, tycka de det vara en lätt förtjenst att för 14 dagars exercis upbära omkring 100 R;dr, hvilket är en ganska betydlig summa för deras lefnadsvilkor. Man har ansett det blifva en vinst för samhället, on> legorätten öfverlemnades åt Staten. Jag tror att, i händelse af krig, hela vinsten skulle stanna på de enskildtes sida och förlusten på Staten. För att få tillräckligt antal folk skulle man se sig nödsakad alt taga hvem som helst, endast han icke vore vanfrejdad.
Vtdr, d, 5 Äng, 1823. 6f> 9 det innehåller, öfverlämnäs de i dessa Punk. ter förekommande frågor till BevillningsUtskottets åtgärd. 9:de, io:de och inte Punkterne. Betänkandet godkännes. Det först afgifne betänkandet gillas med den ändring, sorn i det sednare blifvit tillstyrkt. i3;de Punkten. Ståndet godkänner Utskottets betänkanden, med antagande af, andra Alternativet i frågan om Ordningen på Näringsställen uti Hufvudstaden. I4tde, ij:de och i6;de Punkterne. Utskottets Betänkanden gillas. För öfrigt, godkänner BorgareStåndet äfven hvad Utskottet sedermera vid slutet af dessa Betänkanden sig utlåtit. S. D. Wid förnyad föredragning af ConstitutionsUtskottets Memorial: N:o 40, Med förslag till ändring i 14 4 och 5 Mom. Riksdagsordningen, antogs detta förslag att hvila såsom ett Riksens Ständers utlåtande till nästa Riksdag. / 65$ Prot. Vtilr. cl. 5 Äng. 1823. S. D. Efter hållen öfverläggning, i anledning af ConstitutionsUtskottets Memorial j N:o 42, Med föreslående af ett nytt 7 mom. i 14 §. Riksdagsordningen, samt deråt här. flytande smärre ändringar i dess 17, 1.) och 22 §■ §•, blefvo åtskillige emot desse förslag framställda anmärkningar, hvilka BorgareStåndet förklarade utgöra dess gemensamma tankar, till Utskottet hänvisade, under anmodan till Utskottet, att med förnyadt utlåtande inkomma. S. D.
Masugnar icke måtte ingå i värdet af annan egendom, än den, som är belägen inom samma Taxeringseller Pröfnings-distrjct m, m., utan torde Utskotj, tet, vid den 7Ö:te §, härom närinaie få sig utlåta. / \ llavilln.-Ulsh:s Utlåtande', N:o 66. 25 Pag. 34 ($■ Utskottets förslag, om förhöjda afgifter för Gruf Fogdar, har blifvit hos Yällollige Borgare-Ståndet klandradt, emedan ingen annan grund till denna förhöjning skall förelinnas, än att de, som litet ega, skola betala mera än de, som hafva stor förmögenhet. Då likväl kändt är, att Fogdar vid beiydligare Grufvor hafva ganska goda vilkor, och ofta kunna jemföras med Bruksoch Gårds Inspectorer, anser Utskottet sig icke kunna tillstyrka någon ändring i denna del. Pag. 3y (\$\ 35.j) Vid Utskottets förslag, att vid hvarje skattlagd Mjölqvarn, äfvensom vid hvarje dylik Såg, skulle, på sätt närmare i denna §. bestämmes, vara en person, såsom Mjölnare eller Sågare, skattskrifven, är vordet uti Välloflige Borgare-Ståndet erinradt, att på många ställen behöfs blott en person både för Mjölqvarnen och Sågen, samt att således grundadt skäl saknades att föreskrifva ovilkorligen, det 2:ne personer skulle vara der en behöfdes. Med anledning af de härvid förekommande förhållanden, och för att närmare upplysa hvad som med dessa stadganden rätteligen åsyftas^ får Utskottet vördsamt föreslå, att, näst efter de i Författningsförslaget förekommande orden, ”i Taxerings-Längd intagas”, måtte införas följande, förklarande tillägg: 20 Bevilln. -ZJ tsfcs Utlåtande , N:0 C6. Om Qvarn och Säg af berörde beskaffenhet äro så belägne j att de skötas af en och samma person , bör den senare taxeras till afgift, beräknad efter Stenarnes och Ramarnes sammanlagda antal.
I Hr Skogmans reservation förekommer icke något om näringarnas möjligen blifvande behof och hvartill orsaken måste sökas derutinnan, att händelserne dä ännu icke voro utvecklade. Då emellertid R. o. Ad. tillförene genom anslag uppmuntrat jernhandteringen och jordbruket, vore det en orättvisa, att nu vägra anslag, då dermed afses alt förekomma vära näringars möjligen blifvande förfall. Hr von Troil, Samuel Gustaf: Då presidenten i rikets comm.-coll:m, som just i följd af denna sin egenskap ovillkorligen bör bäst kunna bedöma förhållandet med våra fabriker och deras ökade penningebehof, afslagitall tillökning, och inom BankoUlsk. enligt hvad upplyst blifvit, de ledamöter, hvilka af tillökningen egentligen skulle draga fördel, äfvenledes' afstyrkt den, samt, på sätt Hr Åkerman nämnt, det icke lärer kunna bestridas, att inom vårt land möjligen förestår en större penninge-kris; så skulle jag tro, att rättast vore, att fonden bibehålies vid det belopp, hvartill den före denna riksdags början uppgick, eller 1,500,000 r:dr. O Frih. Palmstjerna: Lika med Hr Akerman tror jag, alt den norra kuststräckan af riket äfven tillgodokommer den af BankoUtsk. föteslagne kreditivrätten, men ingalunda de södra och vestra provinserne, inom hvilka privatbanker finnas att tillgå; ulan hufvudstaden och de nordliga provinserne draga den väsendtligaste nyttan af denna kreditivrätt. I sådant fall förestäljag mig, att ett anslag af 1,850,000 r:dr blir lika otillräckligt för denna rörelse, som det föreslagna anslaget till manufakturdiskonten. Alt åter föranstalta så, all krediti vet kunde allmänt i landsorten begagnas, förmodar jag vara en åtgärd, den R. St. 204 Den 19 April c. ni. söker alt undvika.
Man bör besinna, att landets välstånd icke beror allenast af RörelseCapitalels arithmetiska förhållande tili Bankens silfverfond, utan äfven af dess förhållande lill folkmängd, handel, jordbruk och näringar. Ett klokt Creditsystem försämrar ej sedelmyntet. I Januari 1812 bade vi omkring 80 sk. kurs, och för bela året en medelkurs af icke 90 sk. Men sedan Lånsystemet i Diskontväg 1818 blifvit så betydligen inskränkt, hade vi redan i Dec. 1819 en kurs af i36 sk., och den föll ej betydligt, emedan utländsk spanmål vida öfver behofvet eller rättare ulan behof införskrefs, förr än grödan följande året säkert kunde beräknas blifva ymnig, och således spanmålsinförsel onödig. Man påminner sig äfven, huru efter 1826 års missväxt den stora spanni ålsinförsel 11 ånyo jagade betydligt upp kursen, som åter föll, sedan ej mer någon införsel behöfdes. 1828 år i gröda var i Sverige öfverflödig och väl inbergad, då förhållandet var aldeles motsatt i England, Frankrike och Holland. Hade vi då haft den nu ifrågavarande Låneanstalten, så hade våra Skånska köpmän ej varit tvungne sälja säd till Köpenhamn med 1 R:drs vinst 5a H. 7* 100 Den 4 December f. m. på tunnan, i stället för directe till nämnda länder med minst 100 procents vinst. Utländska, i synnerhet Köpenhamns handlande skördade då den ofantliga vinst, som kunnat tillskyndas våra egne Handlande, hvilka då ock kunnat betala jordbrukaren mer för säden, om en dertill tillräcklig LåV neanstalt funnits, och denna hade förskaf fat vårt land minst så stor vinst, som hela lånebeloppet; kortligen, om vi ej genom inskränkande af vårt RörelseCapital ständigt, i synnerhet ända sedan 1817, strypt bandel, jordbruk och näringar, samt åstadkommit en allmän penningeförlägenhet och deraf följande Creditbrist, hade vi nu kunnat realisera efter 96 sk.
Det är ju också i Upsala man skall söka om man vill finna sjelfständiga tankar och öppna blickar för tidens jäsande idéer. Det är der, bland blomman af Sveriges ungdom, man • skall söka om man icke vill finna auktoritetsdyrkan, smicker, Jycksökeri och kryperi! Lefve upsaladocenterna, de äro nästan lika goda som lundensarne! Till slut blott ett enda litet ord om den dom, som ändtligen fallit öfver den gamle göteborgskorporalens gråa hufvud.Han har ändtligen fått lära sig att det icke går an att i tid och evighet ostraffadt leka med kunglig majestät och kronan, krigsmakten till lands och vatten m. m. Det är också lyckligtvis godt hopp om att de 200 kronors böter han fått vidkännas skall fullständigt omvända honom och låta fjällen falla från hans af radikalism fprblin-dade ögon. Vi skola åtminstone hoppas det, om ej för annat så för att Göteborgsposten ändtligen skall få någon smula glädje af sin gamle trätobroder på hans ålders dagar.En draksådd. Af A. F. Åkerberg. ” Hvad du vinner, hjelterykte Vinner du dock ej derpå. ”. Den nu pågående norska författningsstriden har inom vissa tongifvande kretsar i vårt land föranledt en norsk-fiendtlig agitation, som i småsinne, hätskhet och hänsynslöshet nästan öfvergår allt hvad man hittills kunnat föreställa sig såsom möjligt. Under förevändning af, att den norska vetofrågan är en fråga, som angår unionen och der-för på det närmaste berör Sveriges intressen, har man inom den konservativa pressen kommit fram med påståenden, hvilka ytterst gå ut på att förvandla Norge till ett lydland. under Sverige, och mot det norska folket antagit en ton, egnad att på det djupaste kränka och såra dess sjelfstän-dighetsoch frihetskänsla.
I de détail-frågor, som Utsk. 1 de följande punkterna af detta betänk, framställt, är jag icke alltid af samma tanka sorn Utsk., och jag skall gifva det tillkänna, då dessa frågor förekomma; men i sitt sammanhang och sin helhet anser jag detta betänk, vara ett mästerstycke i det fall, att det sökt förena de häda starka interessen, som så länge gjort nationen skiljaktig i tänkesätt. De Hrr, som yrkat, att icke Banken under något vilkor skulle få öka sin lånerörelse, hafva såsom skäl derför åberopat exemplet af hvad sorn skedde 1809. Jag tror, att detta exempel, såsom inånga andra, haltar mycket på bakfoten. Då utsläpptes sedlar, icke för näringarnas skull, utan derföre, att mai. ej 10 If. r4 Den 34 Joli f. tu. ansåg sig hafva någon annan utväg ali frii Isa Riket för elen öfverhängande nöden. De kunde således icke lemna någon motsvarande fördel; hvaremot de penningar, med hvilka man understödjer näringärna, böra, såvida de Utdelas räll, återbära till staten alla dess försträcknibgar derigenom, att de underhålla myntet vid dess rälta värde, under det alt den andra sedeluts lappningen nödvändigt skall minska sedell myntets värde. Jag tror således, att någon jétiinförelsé icke här är passande, ty nu är icke fråga 0111 att för statens béhof utsläppa millioner ur Banken, utan blött derom att, då tillgångar linnas, taga näringarna under armarna, pä det alt de må genom sin tillväxt kunna upprätthålla sedel myntets värde-. En värd talare har yttrat, ali i intet land baringarna blifvit sä understödda, sorn hos oss. Jag beder alt få bestrida det, ty jäg tror, att den store Fredrik II understödde näringarna med vida större summor, än Svenska näringarna någonsin erhållit; och det torde icke vara Ur vägen att påminna, det den nilvar. Preussiska Körningen har pä ett ganska verksamt sätt Undérstödt näringarna genom hypotheksföreningars inrättande, hvarigenom landets välmåga blifvit återställd efter de olyckor, kriget hade förorsakat.