Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På grund häraf, vågar jag vördsamt anhålla att ifrågav:de punkt måtte varda till Utsk:t återremitterad. Hr Montgomery: Såsom af Betänk:t synes, hafva flere motionärer gjort framställningar om åtskilliga staters uptagande till bestämd pensionering. Hr Cederschiölds motion gäller arméens läkare, andras åter landtmätare, skogsoch jägeri-staterna, lärarne vid elementarläroverken, m. m. StatsUtsk:t har äfven fästat afs:de vid dessa framställningar, och jag är också ganska villig att instämma med Hr Cederschiöld i hvad han yttrat ang:de beredande af en betryggad framtid för ifrågavrde läkare. Men då det är bekant, att en komité är tillsatt för att ordna pensionsväsendet i allmänhet, torde det icke allenast vara svårt, utan äfven olämpligt, att nu intaga åtskilliga korpser och stater på pensions-staten, innan man eger någon kännedom om hvad komiterade ämna föreslå. Det är på denna grund, som Utsk:t framställt sitt förslag, till hvilket jag anhåller om bifall. Sedan öfverläggningen ansetts härmed afslutad, yttrade 1:1. Exc. Hr Gr. o. Landtm., att, beträffande den nu förev:de punkten, deruti Utsk:t uptagit och besvarat väckta motioner om förändrade bestämmelser i afs:de på pensionsrätt för fem särskilda tjenstemanna-corpser, hade af Hr Cederschiöld yrkats återremiss af Utsk.-ts hemställan, för så vidt den afsåg mom. litt. a. ang:de arméens läkare, hvaremot Hr Montgomery yrkat bifall till punkten i dess helhet; och skulle, till följd häraf, delning af propostn ega rum. Härefter framställde H. Exc. propos. på bifall till Utskits hemställan rör:de mom. litt. a., och då dervid svarades flere ja jemte ett eller annat nej, förklarades ja hafva varit öfvervägande; hvaruppå propos. å bifall till Utsk:ts förslag i öfrigt framställdes och besvarades med ja.
Riksdag beviljade sam t till utgående frun Riksgäldskontoret anvisade tillfälliga statsutgifter, —deraf, enligt 1845 års Revisions-herättelse, sid. 34—36, utbetalts 491,025 R:dr 11 sk. 9. rst., och, enligt 1847 års Revisions-herättelse, sid. 46—63, 2,264,524 R:dr 8. sk. 11 rst., — hafva, från medlet af September månad 1847 lill samma tid innevarande år, följande summor blifvit i stadgad ordning utbetalda, nemligen: Utaf det till Lagberedningen och dess Sekreterares aflöning för åren 1845, 1846 och 1847 samt erforderliga expenser beviljade anslag, 12,000 R:dr årligen, hvaraf förut utbetalts 29,708 R:dr 16 sk., ytterligare R:dr 3,300. — Den återstående anslagssumman, 2,991: 32, har af Rikets sednast församlade Ständer tagits i beräkning vid bestämmandet af enahanda anslag för åren 1848 med 1850. det för tryckningen af nämnde Berednings arbeten beviljade förslagsanslag, 6,000 R:dr, deraf 2,352: 7. 8. förut utbetalts, 2,275: 46. 4. „ anslaget till lindring i rustningsoch roterings-besvärct inom Jemtland, 4,000 R:dr årligen, återstoden, eller 1847 års anslag, „ 4,000: 1847 års anslag för bildandet af Civi [-ingeniörer vid Mariebergs läroverk „ 2,000: varande 1845 och 1846 års anslag å enahanda belopp förut utbetalda. lindin' 1844 och 1845 års Riksdag beviljade och derefter utbetalda tillfälliga statsutgifter.
Tvertom har den mening, jag nu försvarar, inom detta Idus hittills varit majoritetens. Hvad Stånden beträffar, kan jag ej eller medgifva, att Ridderskapet och Adeln samt BondeStåndet utgöra minoriteten emot Presteoch BorgareStånden; tvertom, i fall afseende skall göras på personalens numerär, skola väl de två förstnämnde Stånden vida öfverväga de två andra. Men detta hör icke hit. Jag anser vigtigt, att formerna respeeteras samt icke trampas under fotterna; och delta skulle ske, om vi nu å nyo upptogo denna fråga till öfverläggning. Den 17 December f. m. 5/ Friherre Cederström: Jag måtte säga, att jag är helt förundrad öfver att höra, att man kan räkna minoritet och majoritet, då två Stånd stad nät emot två, ty två kati hvarken vara mindre eller mera än två. Hvad åter minoriteten inom Riddarhuset beträffar, så var jag af den minoritet, som Grefve von Schwerin tillhörde, ty jag hyste ej några farhågor för Depositionsräkningen; men jag kan icke derföre afstå från att förklara, att saken kan förfalla; Utskotten hade lätt kunnat sett af Grundlagen, att de frågor, som icke kunna förfalla, äro Statsregleringseller Bevillningsfrågor, men att i alla andra frågor, der två Stånd stadna emot två, skall frågan förfalla. Som nu Utskotten erkänt, att frågan kan förfalla, tyckes mig saken vara snart afgjord. Jag hyser ej den slags liberalitet, att medgifva åsidosättande af former, för att göra mig sjelf eller någon annan till viljes. Jag tror derföre, att sedan Ridderskapet och Adeln fått del af de öfriga Ståndens beslut, icke något hindrar Ridderskapet och Adeln, att frångå sin förra tanka och instämma med ett annat Stånd; men alt draga denna fråga under Nämnd, är i högsta måtto olagligt. Herr Stråle:
Att beklädnaden må inrättas på passevolance, på det att all klagan om villkorlig behandling vid munderingspersedlars cassation måtte upphöra. 7:0 Att Utskottet icke yttrat sig, huru i krigstider bör förhållets; hvarvid blifvit föreslaget, antingen att den årliga afgiften ökas, alldenstund slitningen är större och Best), och Ekon. Utsk, Bet ankan den. U75 munderingens vidmagthållande dyrare, eller ock, för att afhjelpa det ovillkorliga och tryckande i nu varande beklädnadssätt för Rusthålls regementer, att en lika afgift så väl under krig sorn fred bestämmes och fastställes. 8-o Att Utskottet föreslagit: det alla Ledamöter af Directionen böra underteckna Besluten, i händelse de skola gälla; hvarigenom, enligt någras mening, skall hända, att, om någon bland Ledamöterna är af särskild tanka och vägrade sin underskrift, beslutet ej kunde befordras till verkställighet. 9:0 Att, till följe af Utskottets förslag, det Landshöfdingen i samma län, inom hvilket större delen af regementet ligger förlagdt, skall vara Ordförande i Directionen, det skall inträffa, då regementet ligger inom flere län, att endast Landshöfdingen i ettdera länet får säte och stämma i Direclionen. 10:0 Att Directionen äfven borde befatta sig med rustningshästars anskaffande, hvilket Utskottet afssyrkt på den grund, att Rusthållaren icke med den noggrannhet skulla vårda hästen, då han icke hade samma interesse vid dess vidmagthållande. Det föreslås derföre, på det allmänna interesset skulle kunna förenas med det enskildta, att, vid. remontera uppköp, en del af köpesumman tagea af den samlade fonden, och den andra 11/6 Beit)- och Ekon. Utsk.
En annan önksan hade ock varit, att Seminariiföreståndare skulle årligen besöka Stiftets folkskolor, för att efterse deras tillstånd, meddela anvisningar och råd m, na. Framför allt borde Seminari-Director eller förste Lärare erhålla én betydligen förbättrad lön, om det skulle kunna päräknas att, då nuvarande Director sannolikt snart vunne befordran, få till hans efterträdare en man med utmärkt skicklighet, hvarpå så mycket berodde; äfvensom andre läraren borde vara försvarligt aflönad. Med bifogande af en uppsatts öfver anslagsbehofvet för Seminarium i Upsala, enligt hvilken uppsatts kostnaderne upptagits för lärares aflöning, hyra till gemensam bostad för Lärare och Lärjungar, underhåll och inköp af materialier, fri mat, ljus och ved för 10 de fattigaste Eleverne och rese-understöd för Seminarii-Föreståudare till 4,166 R:dr 32 sk. årligen, samt för anskaffandet af möbler, köksredskap och andra inventarier till 1000 R:dr Banco för en gång, har motionären, jemte förmälan att behofvet vore 'säkerligen enahanda på andra ställen” slutligen föreslagit, 'att en större summa, beräknad för samtlige Folklärare-Seminarierne i Riket, ställes till Kongl. ’*Maj:ts disposition, att efter inhemtande af vederbörande auctoriteters yttranden, mellan dessa Seminarier, efter behof och elevernes antal, fördelas.’' Uti denna motion hafva vice Talmannen Herr Biskop Hedrén3 Herr Biskop Bruhn och Herr Doctor Pettersson instämt, den förstnämnde med förklarande, att det vore för Consislorierne omöjligt att fullständigt ordna Seminarierna, om icke det begärda anslaget beviljades; den sistnämnde åter, åberopade förhållandet med Seminarium i Stockholm. Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten, som erhållit remiss å förenämnde motion med hvad i anledning deraf inom Högv.
När Utskrs svar på återreraissen, med eller utan jemnknlr af det första förslaget, till Stånden återkommit, framställes dess sednare betänk, till antagande eller förkastande utan förändringar eller tillsatser, och behandles, om RiksSt:n deröfver stadna i olika meningar, på sätt här ofvan i 1 mom. stadgas. Ett i öfverensstämmelse dermed fullständigt beredt förslag hvile sedan till R. St:s afgörande vid nästa riksdag. Blifva etc. (lika med Utsk:s förslag). Jag anhåller, att detta förslag äfven må komma under öfvervägande, ehuru sist framstäidt, och hvarigenom det har mesta äfventyret för sig att blifva ogilladt. Emot Hr Cedersclijölds förslag, att RiksSttns anmärkntr borde pröfvas af förstärkt Utsk., vill jag tillägga några erinringar. Detta är ett sätt att få fram opinionerna för dagen, och att på en omväg undertrycka Utskts mening, — ett sätt att undvika den återhållande magt, hvilken våra grundlagsstiftare velat nedlägga i Constit.Utsk., och som jag anser böra fortfara. Jag har i min redaction medgifvit ett sätt att, genom anmärkntr vid inkomna förslag, i Stånden väcka nya frågor om grundlagsförändringar, men med vilkor, att Utsk. äger derå göra hvad afseende det behagar Hvar och en lärer finna, att det nästan är en barnslighet att förbjuda grundlagsförslags ingifvande till Stånden, men tillåta hvarje riksdagsman att hemma på sin kammare uppgöra och ingifva sådana till Utsk. De ske ju då i alla fall? Det vigtiga, och hvarom jag är angelägen, är, att Utsk. får behålla sitt veto. Hr Dalman: Jag anser mig skyldig till besvarande ■Upptaga några emot mig gjorda anmärkn:r, samt jemväl genmäla åtskilligt af hvad Hr v. Hartmansdorff yttrat. Af Gr. Frölich är jag förekommen i besvarandet af Hr CederschjöldS öförtjenta beskyllning, som skulle jag hafva önskat,- ätt grundlagarna må behandlas på enahanda sätt som oeconötniska mål.
Anmärkning: Då hvitkål eller surkål ej varit att tillgå, hafva 3^ lod korngryn i stället blifvit använda och blott 1 lod hvetemjöl; äfven har 1 kaka bröd blifvit utspisad, i stället för potates, Tisdagar och Thorsdagar den tid, potates ej varit användbar. Dessutom erhålla vid de större högtidsdagarne fångarne vid begge Korrektions-inrättningarne mjölk tili sina grötportioner. ' §* 14. Angående korrektionisters sysselsättning och arbeten samt verkan deraf tili minskning i Statens utgifter för deras underhåll, har af Fångvårds-Styrelsens Berättelse inhemtats, att vid nedannämnde Inrättningar netto-inkomsten af arbetet, fördelad på bela fångpersonalen, lemnat för hvarje utspisad dagportion en ersättning af: 206 år I§43. år 1844. Vid. Södra Korrektions-inrättningen 3 sk. 3 rst. 2 sk. 3 rst., „ Malmö Dito „ —. De öfver anslaget till Lcinsfängelse-byggnader uppgjorda hufvudböckerna äro i Kongl. Kammar-Rätten granskade för år 1844 utan anmärkning, men hafva för år 1845 ännu ej undergått revision derstädes. Dessa redogörelser, som, med undantag af den för Gefleborgs Läns fängelse, icke blifvit förda i enlighet med gifna föreskrifter och formulärer, hafva, enär under Kongl. Fångvårds-Styrelsen finnes stäldt ett särskildt Revisions-kontor, som reviderar tili ziffran, ansetts icke nu böra föranleda någon närmare granskning af Rikets Ständers Revisorer, utan tro Revisorerne, att rätta tidepunkten derför inträder när de ifrågavarande byggnaderna hunnit fullbordas och hela den å hvarje af dem nedlagda kostnad blifver synlig. Emedlertid meddelas här nedan ett sammandrag af utgifterna för de nya länsfängelse-byggnaderna till och med år 1845. år 1844. år 1845- öebet. Balans från föregående året: Inkomst: Balans till påföljande året: Balans från föregående Äret'. Utgift: Balans till påföljande året: 4. samt gemensamma kostnader för samtliga nya läns fängelsebyggnaderna 8,600: 41. 9.
Proposition, N:o 66. 25 stiga i pris, staten skulle, för ersättande af den derutaf föranledda högre utgift, komma i behof af motsvarande ersättning, hvars belopp, med hänsigt till hufvudräntornas ofvanomförmäldta förhållande, jemte flere skäl, svårligen kunde på förhand beräknas; — att enär icke utan serskild undersökning kunde bestämdt afgöras, till huru stor del värdet al vissa, till bibehållande föreslagne, hufvudpersedlar inginge uti hvarje jordlägenhets nuvarande persedleräntebelopp, eller hvilka persedlar i öfrigt vore de lämpligaste att bibehålla, sådane undersökningar skulle föranleda ej allenast ett långvarigt uppskof med ifrågavarande högt påkallade reform, utan äfven möjligen de skattskyldiges hörande i serskilde orter, hvilket otvifvelaktigt komme att framkalla mångfaldiga tvister, hvilkas slutliga resultat sannolikt blefve, att förslaget icke kunde, utan flerfaldiga partiela undantag, i åtskilliga orter tillämpas; — så ansåg sig Deparlements-chefen på alla dessa skäl och under åberopande i öfrigt af den närmare utveckling af ämnet, som innefattas uti kommitterades underdåniga betänkande, böra i underdånighet tillstyrka, att det alternativa förslag, angående hemmansräntornas förenkling, kommitterades pluralitet i andra rummet framställt, må, såsom under nuva rande förhållanden det mest lämpliga och ändamålsenliga, af Kongl. Majit gillas och till antagande af Rikets Ständer föreslås, dock under förutsättning, i öfverensstämmelse med hvad kommitterade härvid jemväl yttrat, och vidare, i fråga om sättet för persedelräntornas och tiondens utgörande, i underdånighet hemställt, att all lefverenng in natura af dessa räntor tillika upphör, samt med iakttagande vid räntereduktionen af de serskilde bestämmelser, som kunde blifva en följd af möjligen skeende förändringar i det vid sistförflutne riksdag antagne, men ännu icke till verkställighet befordrade nya myntsystem; och biträdde
28i l;aftt?c tjoö Äottgl. 9^af:t i itnbcrbåuigljet anfallit, att be röranbc jorbs affönbrtngar t Äongf. fyörorbntugarttc ben 13 ^ult 1853 ccf> ben 20 3>u(i 1855 utebbelabe förcflrtftcr måtte ttppbäftoaS, famt att, nteb åtcrupplifmanbe t öfrigt af l;it?ab 2 kapitlet af fåottgl. fyörorbntitgctt bett 19 ^December 1827, uicb be berutt genom Äongf. Äungörelfertte ben 14 9ioOeittber 1829 od) ben 29 hannar! 1831 flebba föränbrtngar, åt g-örorbningenS 3 § måtte giftuaä ben föräitbrabe Ipbelfe, forn t 23år beit 12 September 1857 t betta ämne till Äongl. 93iaj:t affåtna uns bcrbåittga flrtftuelfc förclontmcr. §. 41. 28! ^afrne, för 28år bel, beftutat, bet 4 lap. 2 § 23pggn!ngas23alf'en ffall erhålla följattbe föränbrabc Ipbetfe: "Slfloppöbtfc bör läggaS af offift mart, fpra ccfj ett (talf alu brebt, tina alnar bjupt ocfj en Ijalf alu på botten, eller mera, allt forn nöbigt är od) lägenget bertill ftttueS; ocfj bett fin äler bcrtotb får, nfutc en aln till reit utom bpantål. ©amma lag marc, ber mäg eller gärbeSgårb åfer möter, ©år tuäg eller bile toth ängSmall, ber giftucS ingen tillölning.
Alla andra slag W. 3° 1 Serpentin-Sten oarbetad i „ „ Arbetad alla j slag W, 2 0 8 44 hi. kom Utgå- Tran» maule ende sito TullTullTull Proc. Proc. Proc, Sidentyger Se Väfnad Siktduk, alla slag W. 2 5 1 "Siktar, alla slag W. 2 5 1 Silfver, „ Oarbetad t 25 » „ Brukadtoch gammaltXul Ifritt, men dess qvantum anteknadt i Journalen „ Arbetadt och Controi Ieradt i» „ IMytt, förgyldt eller oförgyldt W. 25 3 „ „ „ Hvitt , drifvet eller slätt W* 25 3 ,» „ Målare , Argenturn rnusivum, puder eller unsen silfver W. 25 3 „ , Bok Se Bilt. B. Silfver, Glitt eller Glete se Bly Silke „ ofärgadt „ j, rädt och oberedt I Inkom |mande ende TullUdl| proc. Proc. 1 Silke | 99 „ „ Brussia \ < 99 „ „ Florette o. / Tacage spun-1 net e.ospunn. \ 99 >* j» Greta j 1 99 „ , Orgencin 99 „ „ Tram eli. 1 inslags ) L. 9> Färgadt, tvinnadt eller otvinnadt,afaIla namn och slag W. 25 1 Sill se Fisk Sirop 99 Capilaite 10 99 Mullbärs 1 0 99 Bosén och Viol 1 0 L. 99 Socker, brun, hvit, gröf. re och finare W. 40 1 Sjökort se Chartor Skafgräs 10 1 L.
KammarCollegium af den 9 October 1759, samt Högbemålte Kongl. Collegii, i följd deråt, upprättade Contract den 16 April 1761, hvars första punkt bjuder, att vid hvarje arrendeårs början, eller inora den 1 Maj, uti gångbart mynt prenumerera bela arrendesumman, hvaraf följer, att sista årets arrende, efter det äldre contractet, redan var betalt före Riksens Ständers beslut den 2 Maj 1810, hvilket alltså, då Uranienborg specielt finnes nämnd, måste absolut hafva afseende på sednare contractet, för hvars bibehållande, vilkorligen blifvit utförligt stadgade, nemligen: Jatt den fastställda arrendesumman erlägges, reducerad till spannmål efter det årets markegång, då räntan bestämdes, eller arrenderättigheten beviljades, och att spannmålen betatalas efter markegångspris.” Att RegeringsFormerne den 2 Maj 1720* och 2i Augusti 1772, tillika med föreningsoch Såkerhetsacten af den 21 Februari och 3 April 1789, varit gällande Grundlagar ifrån sistnämnde Konungs Regering till Regementsförändringen 1809, år äfven så obestridligt, som att Bil. till Ridd. o. Ad. Pr. 2 Baad. a% 558 Den 5 Martu. dessa lagar försäkrat hvarje Svensk man om oryggiigt ti!!godonjutrinde af sina frioch rättigheter, och framför ålit, att ingen, utan föregången laga ransakning och dom, kunde något Gods afhandas, vare sig löst eiler fast. Vål stadgar 2 Cap. i KonungaBalken, Lands-lagen: ”att Kronans Gods ej må förmin» skås, utan att den Konungen, som efterträder, åger våld det återkalla och taga 3 likväl med det uttryckliga förbehåll, eller som orden lyda; Otti lian gitter ” Att sådant ej får ske efter godiyeko, utan i stöd af lag, säger samma KonungaBalk uti 4 Gap 5 § således: "Ej skall Han (Konungen! något Gods, fast eller löst, af någon taga eller afhända låta, utan efter lag och laga dom.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid EkonomiUtskottets förevarande Betänkande gjorde anmärkningar böra föranleda till detsamtnas återremitterande. Ropades Nej. I anledning hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition, till bifall af berörde Betänkande; hvilken proposition med Ja besvarades. Föredrogs å nyo Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets den 19 sistlidne Januarii under N:o 37 afgifne, samt den 3 dennes e. m. på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckte Motioner, om upphörande af NationalBeväringen på Gottland. Herr Rosenqvist _> Fredrik Leonhard: Jag anhåller, alt Allmänna Besvärsoch Den 19 F e b r u a r i i f. m. EkbnpmiUtskottets ifrågavarande Betänkande måtte få ytterligare hvila på bordet. Hans Excellence Herr Grefven och Lan dt Marskalken yttrade, att om flere Ledamöter förenade sig i den öuskan, att begära ett mål på bordet, kunde det, enligt 4g> §. Riksdagsordningen, icke förnekas, men då nu blott en Ledamot begärt, att EkonomiUtskottets ifrågavarande Utlåtande måtte ytterligare hvila på bordet, kunde berörde anhållan, till följd af stadgandet i samma §., icke bifallas. Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställd proposition, blef EkonomiUtskottets Betänkande af Ridderskapet och Adeln gilladt. Å nyo föredrogs ConstitutionsUtskottets den i3 dennes under N:o 6 afgifne, och den 16 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Memorial, innefattande Utlåtande, om Grundlagsstridigheten eller enligheten af en fråga, hvarå yrkad proposition vägrats. Friherre Anckar swärd, Carl Henrik:
Ad. kunna framställas skäl och grunder af största vigt, sorn deremot helt naturligt kunnat undfalla de andra Stånden, det skulle vara oss förvägradt att låta dessa stora skäl komma till pröfning i de andra Stånden endast på den grund, att R. o. Ad. sist afgjort frågan. Jag skall icke uppehålla mig vid sjelfva ämnet, utan endast erinra derom, att ingen grundlags-*) förbjuder inbjudningar, och att praxis tillåtit dem vid föregående och äfven vid denna riksdag. Jag begär propos. å inbjudningen derföre, att jag tror den vara af skäl påkallad. Gr. Löwenhjelm: Jag uppträder för att utveckla livad Frih. Boye nu framställt. I följd af den bristfällighet i vårt arbetssätt, som jag nyss anmärkt, inträffar, hvad nu skett, att 3:ne Stånd beslutat i en militärfråga, utan att hafva hört någon talare, som varit pligtig att hafva kännedom i ämnet. I morgon kan det hända, att vi fatta ett beslut om en vigtig financefråga, utan att hafva hört någon bankier; i öfvermorgon återigen kunna vi afgöra någon vigtig fråga örn läroverken, utan att hafva hört någon skollärare. Enda möjliga correctivet måste ligga i inbjudning. Jag upprepar, hvad jag förut yttrat, att en länge följd praxis bildar laglighet, och jag får tillägga, att om jag icke alldeles missminner mig, hade vid det af mig åberopade tillfälle vi beslutat att inbjuda de öfriga Stånden att förena sig med oss, innan vi underrättade dem, att vi hade förenat oss med dem. Hr Dalman: Här har blifvit sagdt, att de andra Stånden af okunnighet om anslagets vigt afslagit detsamma. Jag skulle likväl tro, att de ledamöter af de andra Stånden, som haft tillfälle att öfvervara öfverläggningarna i StatsUtsk. hvilket icke bland sina ledamöter af R. o. Ad. har brist på militärer, erhållit tillräcklig kännedom om ämnet, för att kunna meddela dera åt öfriga ledamöter i deras Stånd.
Bevilln-U tskts Utlåtande, N:o 66, Hemmanen* värde äro högt uppdrifna och localen förhindrar Salpeter-tillverkningen, samt deremot i motsatt proportion lindrar mest Hemmansegarne i de provincer, hvarest Salpeternäringen idkas med stor vinst, helst Hemmanen uti dessa provincer äro lågt taxerade; alt både obilligt och orättvist vore, att äfven fördela Salpetergärds-ersältnitigön på personela skyddsafgiften och öka deras bördor, sorn icke till sin bergning ega annat än sin arbetsförmåga, och att deremot alla andra, som för deras inkomster fordra skydd emot utländska fiender, borde deltaga uti kostnaden för ett af de dertill verksammast bidragande medel. På dessa grunder tror jag Utskottet rättelieen förfarit, då det föreslagit, att, i den händelse serskild Bevillning blifver behöflig alt ersätta Salpetergärden, fördela den på all, efter 2 Art. Bevillnings-Förorduingeu, utgående Bevillning. Om genom nya hinder* lika oväntade, som. det Borgare-Ståndet redan lagt emot omröstningen, angående en del af Tullbeviiiningen, Bevillnings-Utskottet blifver uturståndsatt att i råttan tid, före Riksdagens slut, tillkännagifva bos Ständerna, huruvida tillgångar afBrännvinsoch Tullbevillningen, utöfver hvad derpå redan är anslaget, med säkerhet kan beräknas till ersättning för Salpetergärden, och Ständerna icke afgjort, hu - Bil. t. Bevilln.-Utsk:s Utlåtande, N:o 66. 5i ru, i brist af sådana tillgångar, den dertill nödvändiga fyllnads-afgiften skall utgöras, blifver d>*n enkla följden, att ingen tillgång finnes till anslaget för de 124,000 Rdr, sora erfordras tili ersättning för Salpetergärdén; brister tillgång, och anslaget således icke utgår, kommer denna gärd, enligt Konungens uttryckliga förbehåll, att af jorden, hädanefter som hittills, utgöras. Af dessa skäl, och på det Konungs och Ständers gemensamma beslut om Salpetergärdens upphörande icke mä göras om intet, genom Bevillnings.