Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan vi gifvit katholikerna rättighet att bilda egna församlingar, huru skola vi kunna förhindra, att dessa katholiker, hvilka — man måste medgifva det, numera äro vordne ett med jesuiterna, använda medel, som vi anse bedrägliga, men som de anse tillåtliga och lofgifna. Här finna vi åter en af dessa skarpa motsägelser, hvaraf förslaget är upfyldt. Men låtorn oss antaga, att katholikerna såsom bedrägligt anse detsamma, som vi anse vara bedrägligt. En hvar af oss torde känna jesuiternas sätt att gå tillväga, huru de sorgfälligt och skickligt alltid undvika att sjelfva blottställa sig, utan smyga omkring i mörkret och välja sina offer, hvilka sedermera, om bedrägerierna uptäckas, lemnäs i sticket och få stå hela risken. Jag har nödgats nästan uteslutande vända mig emot katholicismen, emedan den protestantiska kyrkan från denna sida alltid haft att utstå sina största faror, och jemväl derföre, att under den tid jag tjenat den Svenska Statskyrkan, jag haft tillfälle att följa katholicismens smygande fjät i spåren, och sålunda iakttaga dess förderfliga verkningar. Jag vet ganska väl, att jag i mångens tanke bryter stafven öfver mitt eget hufvud, men jag måste uttala min fasta öfvertygelse, att J:delar af de söndringar, som i denna stund yppa sig Den 18 Juni. 435 inom den Svenska Statskyrkan, härleda sig ifrån den inom oss kring* smygande katholicismen, och det skulle icke vara alldeles omöjligt, att med klara faeta styrka detta mitt påstående. Det har t. o. m. varit denna vår läras arffiendes största sträfvande, att nära och un* derblåsa de andra söndringar, som yppat sig inom vår kyrka, att gifva dessa söndringar medel i händérna att upresa sig emot Statskyrkan; ty katholicismen, mine
I afseende på vilkoren i öfrigt för valbarhet till ledamot eller suppleant, äfvensom angående rättighet alt uppdraget sig afsäga, gälle hvad i §§ 13 och -14 om ordförande i kommunalstämma stadgadt är; dock att ordinarie ledamot ej må kunna utan eget begifvande omväljas förr, än så lång tid förflutit, som den, hvarunder han i sådan egenskap sednast tjenstgjort. Beträffande de ordinarie ledamöternas tjenstgöringstid och afgång, gälle hvad i § 30 sägs. Suppleanterna omväljas till hela antalet hvartannat år, 13 § 43. Kyrkoherden, eller den lians ställe företräder, ege i kommunalnämndens förhandlingar och beslut deltaga. § 44. Kommunalstämman utser bland Nämndens ledamöter en ordförande och en vice ordförande att tjenstgöra för den tid, de blifvit såsom ledamöter invalda. Till dessa befattningar kunna ordförande eller vice ordförande i kommunalstämman eller hos Fullmägtige väljas, såvida de äro ledamöter i Nämnden. Till Konungens Befallningshafvande skall ofördröjligen insändas uppgift på den persons namn och bostad, som blifvit till ordförande i Nämnden utsedd, och läte Konungens Befallningshafvande i länskungörelserna derom meddela underrättelse. Åro både ordförande och vice ordförande förhindrade att vid Nämndens sammanträde sig inställa, ege Nämnden utse annan ledamot att för tillfället föra ordet. § 46. Kommunalnämnden sammanträder å det ställe och å de tider, Nämnden bestämmer, och deremellan så ofta ordföranden del nödigt finner, eller då minst halfva antalet af Nämndens ledamöter derom gör framställning. § 47. Suppleant kallas af ordföranden till tjenstgöring, när sådant, i händelse af ordinarie ledamots afgång, hinder för längre tid, eller i följd af andra angelägna omständigheter, erfordras. § 48. Ordförande, ledamot eller till tjenstgöringen kallad supple - ant, som utan anmäldt, af Nämnden godkändt, förhinder från sammankomst uteblifver, bote till kommunens kassa två riksdaler riksmynt. § 49. Kommunalnämnden må ärende ej handlägga, der icke mer än hälften af ledamöternas hela antal tillstädes är. § 50.
Pröfvas edert tålamod i umgänget med de gamla, så visen det ej, lyssnen med uppmärksamhet till en många gånger förut hörd historia, och då, som ofta händer, de gamlas och de ungas uppfattning går stick i stäf mot hvarandra, så tigen hellre än att säga emot. Ären i nödgade att yttra eder mening i sådana fall, så gö- ren det vördsamt och undfallande, att det ej må såra. Alla hafva vi offer att göra, alla någon egenhet, om än så oskyldig, som bör motarbetas för den allmänna trefnådens skull. Att fel, såsom oordentlighet, slöseri m. m., böra bortläggas, faller af sig själft, men äfven det, som i sig själft är en dygd, kan öfverdrifvas, så att det blir till skada för hemmets trefnad i stället för att befordra den. Öfverdrifven ordentlighet blir pedanteri, en egenskap, som medför vantrefnad för såväl de öfriga familjemedlemmarne som gästerna. Någonting obeskrifligt stelt och tryckande ligger i den ständiga oron att rubba ett föremål i rummet ur dess föreskrifna ordning eller draga in ett sandkorn på det skinande golfvet. Att en mor själf vårdar sitt barn är rätt, men om hön så helt hänger sig däråt, att hon ej mer kan vara sin makes sällskap, ej bereda trefnad i hemmet, utan tvingar honom att söka den utomhus, så handlar hon hvarken rätt eller klokt. Och lika nyttig som fliten är, lika skadlig ' för en själf och andra samt för hemmets tref355 nad är den rastlösa arbetsifver, som ej unnar sig ro vid måltiderna, ej tillåter ett lugnt samspråk, ej behöflig hvila dag eller natt. De som hafvä ett sådant lynne, böra motarbeta det och söka lära sig hvila och lugn, annars blir följden ett förstördt nervsystem och dessutom — störd hemtrefnad. Ett godt hem är något så oändligt ljuft och dyrbart, det är så väl värdt dessa små offer, som rikligen löna sig själfva och blifva så lätta att göra, om vi alla bära inom oss ett ideal för hemtrefnad och efter bästa förmåga söka förverkliga det.
M O D E R N A Ett billigt och fördelaktigt medel att upputsa polerade möbler är användning af Monopolpolityr, hvilket gifver åt en fördunklad lackerad yta rent o. propert utseende. är 3:dje dragningen i Kulturhistoriska Föreningens lotteri på konst-, industrioch slöjdföremål. värde. Lottsedlar till 2 och 3 kr. säljas i alla boklådor. 7226) [2984] Se den större annonsen i n:r 25 för i år. Gammalt ylle och ull emottagas till spanad, väfning af såväl handsom maskinväfda tyger, äfven passande till gardiner. Schalar, filtar, doffel, utmärkta kläden till herrkostymer m. m. OBS. 1 Hvar och en får sitt ylle tillbaka i form af garn eller väfnader. OBS.! Spånadsafgiften den billigaste här på platsen. Hildur Andersson. nyinkomna, extra fina, franko mot 35 öre i frim. 3 st. olika mot 85 öre från C A Tillner, Vårgårda. FRANSKA LEKTIONER OCH KONVERSATIONSCIRKLAR. lärarinna i franska talöfningar vid kungliga lärarinne-seminariet, professeur diplomée de 1 ' Academie de Paris. Anmälningstid: tisd. o. fredagar kl. 3 — 4 e. m. Vasag. Telef. Emballerade flaskor åtföljda af bruksanvisning, säljas å 1 kr. N Y T T A " ST. o 13 •S o samt [J Försäljer alla sorters N A Mjöd. (Svar å frågan 778.) Sedan 2 H liter verkligt god honung väl sönderrörts och omblandats i 24 liter vatten, kokas detta och skummas mycket noga. När det kokat omkring en kvarts timme, ilägges en näfve svensk humle (den tyska humlen är betydligt starkare än svensk, hvaraf följer att man får taga en mindre kvantitet då dylik användes), hvarefter det får koka ytterligare en timme, då vätskan bör ha minkats med en fjärdedel under inkokningen.
1 sammanhang med pressjåstberedning får brånvinstillverkning icke utöfvas af annan ån den, som till den sednare berättigad år, eller under annan tid eller med andra vilkor, ån som för brånvinstillverkning i allmänhet stadgade åro. § 10. Vid åttikeberedning eller annan fabrikation får brånvinstillverkningsredskap icke begagnas af den, som ej till brånvinstillverkning berättigad år, eiler under andra vilkor, ån som för brånvinstillverkning gällande åro. 8 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 118. Art. Om bränvin# distillering oell rening. § Il Vill någon under den tid då han till brånvinstillverkning år berättigad, med den för nämnda tillverkning begagnade eller annan redskap distillera det af honom tillverkade bränvin, må sådant ske utan särskild afgift, dock under tillsyn af kontrollör, § 12. Brånvinsdistillering må dessutom såsom sårskild näring, under alla tider af året, kunna utöfvas med redskap af hvilken storlek och beskaffenhet som helst. Ansökan om sådan distilleringsrått göres å landet hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande och i stad hos magistraten, som, då tillstånd dertill meddelas, skall hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande derom genast göra anmälan. § 13- Den, som vunnit rättighet till distillering enligt nästföregående §, skall, minst fjorton dagar före hvarje gång han distillering företager, sådant hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande skriftligen anmäla och uppgifva den tid, hvarunder, och det ställe, hvarest han vill distilleringen utöfva, äfvensom distilleringsredskapens beskaffenhet. Ofver sådan anmälan meddele Kongl. Maj:ts Befallningshafvande bevis, innehållande underrättelse om beloppet af den särskilda afgift, som, enligt § 25, skall af distilleringsidkare förskottsvis erläggas. § 14.
Jag tror Ridderskapet och Adeln hafva gjort väl i, att genom ifrågavarande näringsSlipendier uppmuntra Adelsman att skaffa sig kunskap i industri och näringar, heldst detta är en säker väg till sjelfständighet. Man har sagt, att ett sådant Stipendium är för litet. Jag tror deremot, 3io Den a3 Mars e. m. att det är ett ganska stort understöd, isynnerhet nu, då vi äga ett Technologiskt Institut, som kan bibringa den undervisning man i denna väg har att önska, så framt det ej blifver paralyseradt genom åtgärder, som medföra dess förfall. Det är för närvarande bättre än många i andra Länder; och jag tror, att genom undervisning derstädes och sådane Stipendii-understöd, som de ifrågavarande, skola tillvägabringas Capitaler af kunskaper, hvilka kunna jemföras med contanta capitaler. Här är för öfrigt redan så mycket ordadt i detta ämne, att jag ej längre vill uppehålla Ridderskapet och Adeln med yttrande härom, utan förenar mig med Herr af Ekenstam, som väl utredt saken. Likväl vill jag tillägga några ord i anledning af hvad man här sagt, att en viss Ryttmästare tagit afsked och blifvit Färgare, förmodligen för det lian varit mindre duglig såsom Militaire. Jag tror deremot, att just för det han var duglig och under freden ej fann tillfälle att använda sine kunskaper och sin capacité, lemaade han MilitairStåndet, och valde Färgareyrket. Jag förenar mig med dem, som yrka afslag å Utskottets Memorial. Herr von HartmansdorffAugust: Min motion bestrides hufvudsakligen ur den allmänna salts, att den skall strida mot de liberala åsigter, som legat till grund för Ridderskapets och Adelns beslut vid sista Den a3 Mars e. m. Riksdag om NäringsStipendiernes inrättning. För min del kan jag ej anse den åsigt liberal, som vill gifva en bestämd rigtning åt Ynglingens bildning och genom understöd locka honom in på en bana, den han dess förutan icke skulle beträda.
Åkerhjelm: I anledning af Herr Hjertås yttrade förhoppningar om goda resultater i framtiden af den nya organisationen af Correclionslnrättningarne, anser jag mig böra i korthet uppgifva de resultater deraf, som redan visat sig. —- Under de sisla två åren hafva nära EttTusende personer varit å Inrätlningarne intagne och sysselsatte med flerfaldiga arbeten och bandaslöjder. Det finnes nästan ingen slöjd, som ej der blifvit öfvad, och mångå Correclionshjon hafva deri uppnått utmärkt skicklighet. Följden deraf har hos många af Arbetshjonen blifvit öfvertygelse om nyttan af sysselsättning, båg ocb lust för arbete, och större förmåga att genom arbetsförtjenst bereda sin utkomst. Af denna mängd personer, indeldte i Classer och sorgfälligt eftersedde, hafva mellan 6 och 700 blifvit uttagne i tjenster hos Husbönder inom Stockholms Stad och Län. Desse hafva utgått inöfvade i åtskillige handtverk, såsom Murare, Snickare, Timmermän, Skräddare, Skomakare, Bläckslagare, och äfven i landtarbeten, samt med utvecklade begrepp om Den t3 Mars e. m. deras skyldigheter såsom rättskaffens samhällsmedlemmar, och med besparing i Sparbanker af contante medel, till inköp af nödige kläder vid deras frigifvande. Hvad det välstånd angår, som Herr Grefve von Schwerin yttrat åtskillige Ledamöter i StatsUtskottet hafva anmärkt å Correctionslnrättningarne, så bidraga dertill egentligen a:ne omständigheter. Den ena, att deras klädnad hålles renare och snyggare, än fångar vanligen hafva; den andra, att deras föda, ehuru ringa i qvantitet, dock är af god beskaffenhet och väl tillagad. Deras klädedrägt för den kalla årstiden är af vallmar, och för den varma af buldan, Den är beräknad på två års slitning; hvar och en lagar sjelf sine kläder. Arbetshjonen ligga på halmmadrasser, under lacken, som äro förfärdigade af Hospilalshjonen å Malmö Dårhus, och kosta blott i Jbdr stycket.
Jag anhåller då, alt för den ädle Frihtn få tillkännagifva, att StatsUtsk. icke saknat kartor eller andra handlingar, utan Ulsk. har om ämnet tagit fullkomlig kännedom. Måhända är det svårt för flertalet af R. o. Ad:s här närvar, med den ifrågavar. orten icke hemmastadde medlemmar att på grund af redan afgifne anföranden, och då någon karta för hvar och en af deni icke kan vara att tillgå, göra sig reda för beskaffenheten af hvarje utaf de här föreslagna kanal-linierne. Jag anhåller således, att få söka åskådliggöra detta sä mycket möjligt är. Från den stora bergsrygg, som i sydostlig riktning utgår från Säveberget och skiljer Wermland från Dalarne, samt sedermera sträcker sig genom den vestra delen af Nerike och Westergöthland, och skiljer sjöarne Wenerns och VVelterns vattensystemer, uprinna i sydlig riktning en mängd af de vattendrag, hvilka genomkorsa det ostliga Wermland och en del af Nerike. Den vestliga delen af dessa vattendrag utfaller i Clarelfven och vidare i Wenern vid dess norra strand. Den ostliga delen af samma vattendrag förena sig med Svartelfven och utfalla genom Skagern i Wenern på dess vestra kust. Den deremellan belägna trakten är ett af sjöar och vattendrag starkt afbrutet land. Dessa vatten bilda dock 2:ne parallelt med hvarannan från norr till söder löpande sträckningar, hvilka slutligen förena sig i sjön Lungen och genom sjöarna Ullvettern och Alqvittern utfalla i Svartelfven. Philipstad är belägen emellan sjöarne Leren och Daglösen på den vestra af dessa vattenlinier; Persberget vid sjön Yngen på den östra. Philipstad är central-punklen för ortens betydliga tackjerns-handel. Persberget innehåller dess förnämsta grufvor. 2:ne olika åsigter eller rättare 2:ne partier hafva Den 26 Juni e. rn. 217 derföre inom orten bildat sig. Det ena önskar en kanal-anläggning ifrån Philipstad till Ullvettern vid en af hvars vikar den jernväg vidtager, som förer ifrån Sjöändan till Christinehamn. Det andra partiet begär att de på den ostliga linien belägna sjöar:
Hvad nu främst angår Ridd. och Adelns samt Borgare-Ståndets återremisser, nödgas Constitutions-Utskottet vördsamligen anmäla, att, då, jemlikt Regeringsformens 81 §., pröfningen af en grundlagsändrings nytta eller nödvändighet beror, vid föreslåendet, på Constitutions-Utskottet, och, vid beslutet, på nästkommande Ständer, men nyssbemälde tvänne Riks-Stånds anmärkningar åsyfta förslagets omedelbara förkastande, utan bordläggning till nästa Riksdag, Utskottet ej kan desamma till jemknings åtgärd eller som voteringsföremål upptaga. Beträffande sedermera Bonde-Ståndets anmärkningsvis framställda gemensamma tanka, så, emedan denna innefattar ett inom Ståndet väckt, med Herr Holms, af Constitutions-Utskottet hufvudsakligen ogillade motion instämmande förslag, genom hvars godkännande Utskottets eget förslag sålunda skulle helt och hållet uudertryckas, finnér Constitutions-Utskottet sig likaledes af Grundlagen förhindradt att öfver Bonde-Ståndets serskilda tanka sammanjemkning eller omröstnings-proposilion föreslå. Bihang till R. St. Constitutiojis-XJtskotlets Memorial N:o 11U Constitutions-Utskottet hemställer fördenskull vördsamligen, att de återremitterande Riks-Slånden måtte täckas härutinnnan foga sig efter Preste-Ståndet, öfverlemnande åt nja Ständer det, ännu förtidiga, definitiva afgörandet. Stockholm den 24 Mars 1835. N:o iu, Ankom till Exp.-Utsk. d. t April. Memorial, med förslag till ändring i 1 §. 10 morn. Tryckfr ihet s-För ordningen. Enligt io mom. i §. Tryckfrihets-Förordningen, är Boktryckare, för underlätet utsättande af namn, tryckningsort och årtal, underkastad den påföljd, att plikta första gången 3oo, och andra gången 6öo R:dr, samt tredje gången vara sitt Boktryckeri förlustig.
Och da all sa beskullad delaktighet i dessa brott, som utgör ämnet för förevarande §, synes vara af den svara art, och sa litet kunna hafva sin grund i urskuldande motifver. att all undflygt till gerningens förmildrande bör med skäl undanrödjas; har man trott sig böra fran denna § tillstyrka uteslutande af det vilkor, hvartill bestraffningen inskränkes, att deri. som till brottet hulpit eller det främjat, skall »tillika hafva i det tillgripna tagit del eller eljest »af brottet vinning haft», och ansett den i brottet delaktige böra, utan detta vilkor, straffas så, som hade han sjelf stölden eller inbrottet föröfvat. »1 numerorduingen blir denna §, elter Lagberedningens förslag, den 9:de. »12 § i lagförslaget, hvarvid ingen anmärkning förekommit, ingår i Lagberedningens förslag såsom den 10:de. »I)å irån laglörslagets 13 §, hvilken här förekommer under M 11, uteslutes hvad sorn handlar om snatteri; har man endast, lill förslagets förtydligande, ansett böra bestämdt utmärkas, att deltagaren i brottet må, lika med hufvudmannen, vidkännas förhöjdt straff för återfall, och, i sadant afseende, tillstyrkt hänvisning äfven till 8 §. */* §' l"ars numer i Lagberedningens uppställning blir 12, har man, i stället för brottets hänförande till ofuiiändadt försök, och med afseende derå, att itererande eller annan qvalifikation af hulvudmannens gerning ej kan blifva försvårande för medhjelparen, och dennes brott således i hvarje lall bör kunna med oberoende straff beläggas, funnit sig böra föreslå detta stralls bestämmande till ovilkorligt fängelse. »Lagförslagets 15 och lii §§ äro utan annan förändring införda, såsom den 13 och 14, än att det i 16 § nyttjade ordet tillåter, hvilket ej synes vara rätta uttrycket på den åtgärd! bär menas, blifvit utbytt mot later han verkställa'). ') Antaget af nya Lagberedningen. R. SI. Just. Ombudsm.
Underdånige Skrifvelter. 103 Löne-viikor, Commitrefade, uti deras underdåniga Betänkande, föreslaiiii, Fäng-predikanter måga antagas, ej mindre vid fästningarne, än vid gila de Länshäkten, hvilka icke äro inom fästningarne belägne; hvadan EK. M. jemväl i Fläder föreslagit Riksens Ständer, att utse nödige medel, så väl tiil detta sistnämnde behof, sorn till aflöning för deri vaktbetjening, som vid Länshäktena i Linköping och Hernösand kan pröfvas ytterligare vara af nöden. Vid öfvervägande af så väl denna E. K. Mtts Nådiga Proposition, som af hvad de Nådigst rneddehe Handlingarne i ärnnet innehålla, hafva Riksens Ständer, hvad först angår frågan orri inrättandet af ett allmänt Arbetsoch Corrections-hus i Hufvudstaden, väl nogsamt insett, ej mindre hristerne vid den i Wadstena varande Correccions-Inrättning, än ock nödvändigheten af en på bättre grunder organiserad dylik anstalt har i Staden, men då, enligt ett, genom Riksens Ständers Statsoch Oeconomie-Utskott, ombesörjdt provisionel! förslag öfver den dertill erforderliga kostnad, befunnits att den samma skulle upgä till en Summa af 121,041 R;dr, och någon tillgång härtill icke finnes, sedan så betydliga Stats-anslag redan blifvit beviljade och faststähla, kunna Riksens Ständer ej eller för närvarande några medel till detta ändamål anslå, hvaremot och då, af de inför E. K. M. i Stats-Rådet forde Protocoll, inhemtats, det E. K.
Men, närmast i anledning af det ordskifte i Kvinnoklubben i Stockholm, hvilket ' under rubriken: - » Kvinnornas palats » blifvit ämne för en artikel i Idun, torde det ej vara ur vägen att fästa uppmärksamheten på en af förenings väsendets skuggsidor. Denna skuggsida kan närmast uttryckas genom satsen: Föreningslifvet verkar söndring. Detta låter visserligen som en paradox, men är icke desto mindre en bedröflig sanning, något som vi j u alla nästan dagligen komma i tillfälle att erfara. Det förhåller sig nämligen med de flesta mera lifaktiga föreningar som med de religiösa sekterna och politiska partierna; medlemmarne däri frestas så lätt att blott fästa blicken på sin respektive förenings fördelar och framgång, att känslan för det allmännas väl samt för nationens solidaritet förslöas eller kväfves. Personer, hvilka så att säga gifva sig föreningsväsendet i våld, kännetecknas ofta genom en så starkt ensidig andlig utveckling att, där denna icke rent af röjer sig som ett fanatiskt motstånd mot hvarje sträfvande, som ej står upptaget på deras lilla lifsprogram, bjuder den åtminstone till att verka hämmande och förlamande på dylika sträfvanden. Denna skuggsida af föreningsväsendet blir ännu djupare därigenom, att det i allra flesta fall är personer af samma klass samt med ungefär samma bildning och intressen, som sammansluta sig i olika grupper, och söndringen blir så mycket svårare, som den största lifaktighet utvecklas just inom föreningar, hvilkas medlemmar haft minst tillfälle att taga en klar allmän öfverblick öfver samfundslifvet och därvid fått blicken öppnad för samhällsfrågornas inbördes samband. Onskligt hade det varit, om kvinnan, när hon i sinom tid kallades att göra sin insats i det allmänna kulturlifvet, haft en klarare blick, än som i allmänhet var fallet, för faran af att isolera sig från mannen och afskilja kvinnosaken från det allmänna kulturarbetet. Som det nu är, må vi noga vakta oss för att göra söndringen värre och att stå i led med grupper, hvilkas sträfvanden, kanske ej alltid fullt medvetet, hafva något af » allas krig mot alla ». Kvinnans arbete för allmänt väl, måste, om hon ej vill förfela sin kallelse och åter sjunka tillbaka i sin gamla ställning, gå i utjämnande och förmedlande riktning.
Ägor lefde omkring i3o Personer, FabriksArbetarne ändock oberäknade: att productionen nu uppginge i medelår till 1200 Tunnor Spannemål af olika slag , äfven roed den som erhålles från de Lägenheter, å hvilka Sökanden begärt Skattemanna-rätt, samt att Linne-Fabriken i Wadstena drefs på det sätt Con - B elan kan den, IV:o 181. yS trädet föreskrifter: att hallaslättenj sona, belägen i anil från Starby och innehållande 168 T:ld 27 £:dels i:pld, vid Skattläggningen icke ansågs kunna gifva mera än 36 ~ Lass Hö och vid nu varande Arrendatorns tillträde af Kungsgården blifvit fördeld i 8 Torp, hvilka hvardera gjorde 2 dagsverken i veckan, nu mera vore, sedan Arrendatorn 1810 och följande åren uppodlat de delar, som dertill voro tjenliga , indelad i 4 Farmer, hvilka hvardera holle en dräng vid Starby och gåfve i årlig afkastning 20 T:r Spannemål; samt att HerrsjöJugen, belägen ii mil ifrån Starby och i vidd utgörande 144 T:lnd 14 ktpld, allt intill dess odling deraf 1814 företogs, endast lemnat 4° å 5o Lass Ilo i årlig afkastning, men att denna lägenhet, som bure gräs och Säd i Circulation, nu producerade minst a5o Lass Hö och 180 å 200 T;r Spannemål årligen, Den första upplåtelsen af Starby Kungsgård åt Interessenterne i Wadstena Linne-Fabrik stadfästades efter K.. St:rs Secreta Utskotts underd. tillstyrkande vid 1706 års Riksdag: ihet måtte Interessenterne, så länge Fabriken underhålles, få obeliindrade nyt]a. Kongsgården för samma arrendesumma, j sorn diltils blifvit betald, så att Kongsgårdens nytjande skulle blifva oskiljaktigt från Fabrikens bestånd, under hvilken försäkran, som år 1785 den 21 Mars af K.