Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Visserligen är det varmt om hjertal dä man läser Fenimore Coopers sköna beskrifning om den röde mannen i sitt naturtillstånd. Visserligen beundrar man vildeus kraftiga gestalt och dess yttre sinnens skärpa. Man förvånas öfver hans förmåga att kunna se hvar den röde eller hvite mannen framgått på det gräs, der den hvite ej kan skönja del minsta spår af en menniskofot, och man kan ej annat än beundra det öras finhet, som uppfattar med lätthet de ljud, hvaraf vi ingenting 316 Dea 29 Juli f. m. förnimma. Men jag frågar en och hvar, om det vore önskligt, att återgå till detta vildens tillstånd? Om man skulle vilja blifva återförsatt bland dessa vildar, som ej känna någon vän, blott fiende? Må detta tillåtas mig att med afseende härå åberopa en period af mitt eget lif. Visserligen har jag ej med den röde mannen genomvandrat Amerikas urskogar, men jag har varit i beröring med folk, som stå nära lika lågt som han på bildningens trappa. Jag har haft beröring med Albanesen och Mainoten. Äfven jag hade min lilla lifvakt af bepröfvad trohet, af hvilken ingen enda skulle vägrat, att vid min första tillsägelse gå och hämta mig det eller det hufvudet, öfverlemnande derefter ät mig att göra upp räkningen med vår Herre och de beståndande lagarne. Men jag har äfven dervid sett lifvets skuggsidor; ty om dessa män föra herdeslafven i den ena handen, föra de dock yataganen i den andra; och jag hoppas att man ej vill införa ett sådant förhållande här. Hvad åter beträffar Hr Rääfs yttrande, att machinerierna förorsaka veklighet hos befolkningen, så har väl sällan något orättare omdöme blifvit yttradt. Jag frågar hvar och en, som rest genom Englands fabriksdistrikter, synnerligen de som hafva mesta beröringen med ångmacbiner, om befolkningen utgöres af förvekligade män? Jag är öfvertygad att någon fysiskt kraftfullare befolkning ej finnes någonstädes.
Lefre'n, Johan Pehr; — 2297. Tamm, Pehr Adolph. och befunnos efter valförrättningens slut till Bänkman hafva blifvit utsedde för S. te Bänkm.-s-Afd. W:o no. Gr. Liljencrantz, Gust. Fredr.; 7:de Bänkm.-s-Afd. N:o 44- Frih. Wrede, Fabian Jacob, genom lottning med Frih. Posse af Säby, Christer; 8:de Bänkm.-s-Afd. N:o io5. Frih. Strömfelt, Carl Melcher;, l6.-de Bänkm.-s-Afd. N:o 35g. Frih. afKlintebei'g; Fullm. Hr af Klinteberg, Otto Wilhelm; 1j.de 25:te Bänkm.-s-Afd. N:o y65. Hr Charpentier, Jean Toussaint; 26:te Bänkm.-s-Afd. N:o 8y3. Hr Hägerflycht, Gust. Adolph; 3o.de drik, genom lottning med ili3. Hr Tretfenberg; FulLm. Gr. von Rosen, Axel; 34 de Bänkm.-s-Afd. N:o i586. Hr Raab, Axel Arvid; 3g.-de Bänkm.-s-Afd. N:o 1936. Hr von Stockenström, Erik; 4-5.-te Bänkm.-s-Afd. N:o 2175. Ilr Linderskjöld; Fullin. Gr. Hamilton, Gust. Wathier; 4y.-de Bänkm.-s-Afd. N:o 2202. Hr Möllerhjelm, Axel; 4-9 'de Bänkm.-s-Afd. N:o 227g. Hr af Tannström, Nils Magnus; 5o.de Justerades ett Prot.-Utdrag, innefattande ett af R.
Horn, Claes Fredr.: Då jag begärde ordet, var det egentligen för att begära uppläsning af det nu upplästa prot.utdr. från BondeSt. Af detsamma finner jag ganska tydligt ådagalagdt, att BondeSt. afslagit all fråga om extra anslag för armeens materiel, med undantag af 4^,000 >':(lr för bevärrsmanskapets beklädnad. Att BondeSt. under rubriken armeens materiel inbegripit dessa 45,000 rrdr synes mig vara påtagligt, enär ingen lärer kunna neka, att beklädnaden är en del af materiellen, och på grund deraf tycker jag, att ingen tvetydighet finnes, samt att således nej-proposrn bör innehålla afslag å särskildt anslag för beväringens beklädnad. Jag anser följaktligen denna punkt bora återremitteras. Ilr Silfverhjelm, Carl Adam: Så obehagligt det än är för mig, såsom militär, att uppträda med klander emot en framställd propos., hvilken kunde leda till bifall af anslag för ändamål, hvilka jag anser vara af vigt, nödgas jag liki3 H. aa Den i3 September. väl göra det på den grund, att i5:de punkten omfattar begge de för materiellen äskade anslag, och BondeSt. således nedsatt den sammanlagdt fordrade summan, följaktligen äfven de yo,ooo r:dr, till 45,000 r:dr. Jag anser högst vådligt, om It. o. Ad. genom bifall till den nu föreslagna voter:spropos:n skulle vilja sanctionera det förhållande, att Regeringen vid hvarje riksdag kunde uppställa sina propos.T så, att den hvarje gång genom 2lne Stånds beslut skulle kunna vinna bifall till desamma. Jag tror, att sådant står i rak strid med grundlagen, och anhåller således om återremiss af förevar. punkt. Gr. Frölich: En värd ledamot, Frih. Palmstjerna, har upplyst, att discussion i detta ämne inom StatsUtsk. förefallit, och att det är majoriteten derstädes, som uppgjort förevar, förslag. Jag tillstår, att sådant var mig något oväntadt.
Hans Excellens, Justitie-Statsministern, Herr Friherre De Geer, Hans Excellens, Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Grefve Manderström, Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Malmsten, Bredberg. Thulstrup, Reuterskiöld, Carlson. Föredragande Departements-chefen, Statsrådet Carlson, uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts, på Stats-Rådets enhälliga tillstyrkande, fattade beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående folkskolelärarnes pensionering. Kongl. Maj:t behagade, enligt Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörda förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, och befallde, att, i enlighet dermed, nådig Proposition skulle till Rikets Ständer aflåtas. Ex protocollo A. J. Olde. Bih. till B. St. 3 Stockholm, tryckt hos H. Nisbeth, 1865. Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 50. Ank. till Exp.-Utsk. den 11 Jan. 1866, kl. 12 midd. Kongl. Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående pension å Allmänna Indragningsstaten för Kommendanten och Direktören viel Straffoch Arbetsfängelset på Långholmen, Majoren m. m. Frans August Tellander; Gifven Stockholms Slott den 7 November 1865.
Vinnes hufvudsaken genom en tillräckligt förhöjd skjutslega, så behöfves ej nämnde inrättning, så blir alltid tillgång på Skjutshästar, utan att inkalla dem på flere mils afstånd, så blir skjutsaren ensam om denna näring, och den egentlige Jordbrukaren blir ej mera i sådant fall anlitad. Lyckliga utsigt, den vi ännu hoppas af nationens rättvisa. Man skall ej alltid yttra besynnerlig gensträfvighet vid att betala skälig lega för Skjutshästen. Svensken, i andra fall billig och frikostig, skall ej alltid härda sig emot sina Bröders klagan. Nöjet att resa skall ej alltid anses lika med behofvet deraf och detta senare ej dömmas så vigti t som Jordbrukets förkofran och mångfalldiga medborgares trefnad. Ehuru lifligen önskad, kan denna dag vara fjerran, och imellertid får man väl hålla sig till det föreslagna hjelpemedlet, forvagnsinrättningen, som af Höglofl. Utskottet skall vara tillstyrkt; men, man må genomläsa Utskottets Betänkande så ofta man vill, mer och iner skall den tanka födas, att Höglofl, Utskottet icke uttryckeligen antagit planen. Högloflige Utskottet länar all vigt ät Stats - 748 Bcsv. och Ekon. Utsk. Betllnkanäeni Utskottets Betänkande 1815, som stadgar, att undersökning bör ske och föreläggas Rikets Högloft. Ständer, innan något anslag dertill Iean göras. Utskottet talar om dessa' undersökningar, såsom villkor för verkställigheten, hvaremot vi ej kunna ense dessa åtgärder vara andra än dem executionen kraf ver j ty att denna är möjlig hafva Memorialen ådagaiagt. Högloft. Utskottet skiljer vidare Brefpostföringen. derifrånoch vi räkna deremot den som ett hufvudvilkor för inrättningens bestånd. Utskottet yrkar gamla skjutsinrättningens bibehållande intill dess Forvagnslnräit.ingen vunnit stadga. Men denna bör komma i gång och aftljtas, och detta kan ej ske, om icke vanliga skjutslegan förhöjes, och forvagnslegan sättes något lindrigare.
Der gjorde han ock förstudier till åtskilligt i » Roaa Rummet ». Beskrifningen af Klara fattighus, som var upplåtet under bostadsbristen, erinrar alldeles slående om det gamla trähuset i » Hvita Bergen ». » I en stor sal lågo och stodo vä ett dussin familjer, som delat golfvet med kritstreck. Der stod en snickare med sin hyfvelbänk, der satt en skomakare med sitt bord, och rundt om krälade barn och qvinnor på * I » Svenska Folket. » båda sidor om kritstrecket, som var för smalt att dölja, hvad som brukar döljas. » Både kritstrecket och snickaren och skomakaren återfinnas. Detaljerna kan man studera i kapitlet » I Hvita Bergen ». Hans betraktelser öfver barnen gå igen i » Odlad Frukt. » Han tycker, att han hos alla ser, hur stadsarbetarens yrkessjukdomar nedärfts och fortplantats. » Häx; såg man 1 miniatyr gasarbetarens genom svafvelångor förderf-vade lungor och blod, smedens skuldror och utvikta fötter, bokbindarens inklämda bröst, urmakarens närsynthet m. m. » Den unge Sten Ulffot, som egentligen är en återspegling af Strindbergs eget jag, gör, ehuru han tillhör en mycket afläg-sen medeltid, liknande observationer under sitt bad i badstugan. » Dessa bagare », tänker han, «hade ju benen vuxna som bokstafven X, och deras fötter voro vända inåt, så att tårna möttes. Dessa smeder med skulderblad som renslar, armar så långa som släggskaft och med nedtrampade, utåt-vikna fotblad; dessa skräddare med tunna bröstkorgar, krokiga ben och böjda ryggar, voro de medvetna om, att de genom att stympa sig gåfvo andra tillfälle att vara vackra! » Endast slutklämmen är tillagd; den är en produkt af ett något senare utvecklingsstadium. Allt detta tryckte honom. Här var något galet, något i olag, det kände han. Olusten växte, och den ökades af hans naturkärlek. Redan under sin Upsalatid berättar han om sin naturkärlek. Han led af den flacka Uplandsslätten.
Beträffande benificie-hemmanen är väl förhållandet icke alldeles detsamma, ty de äro icke donerade ulan anslagna, men då troligen ingen lärer vilja minska, hvad den 264 Den 8 Mars e. m. frikostiga forntiden anslagit åt gamla krigares underhåll , bör med dem på samma sätt förfaras. Jag fruktar visserligen, att de fleste redan blifvit sålde lill skatte, och beklagar i så fall, att Konung Carl XI:s omsorg om gamla krigare, att åt dem för ålderdomen bereda en tarflig boning och inkomst, blifvit så illa handhafd, att endast mindre betydliga räntor återstå. Men att nu hela den tillgång, som återstår för framtiden af dels kongl, och enskildas donationer dels af anslag beviljade utan inskränkning För ett så vigtigt och välgörande ändamål, som gamla soldaters och gamla officerares underhåll, skulle göras till föremål för omröstning i Förstärkt StatsUtsk. ; det är någonting, som jag måste betrakta såsom lika stridande emot hvad R. St. 1823 beslutat, som mot all rättvisa och billighet. Här är visserligen ett slags hjelp, nemi. att K. M. har rätt, om framdeles de beviljade anslagen skulle nedsättas eller ändras, att då låta det gamla förhållandet ånyo inträda; men jag tror det vara orätt emot Sveriges Konung och emot hans rådgifvare att sätta dem i tvång alt möjligen behöfva vidtaga en sådan åtgärd emot ett mäktigt parti-inflytande vid en riksdag, likasom det är alldeles öfverflödigt, om man respekterar laga kraftvunnen rätt. Jag kan således icke annat än, hvad första punkten här beträffar, afstyrka bifall till såväl den K. propos:n som StatsUtsk:s förslag, och, om beslut genast skall ega rum, får jag anhålla alt den första punkten måtte återremitteras.
Men, under godkännande af den åsigt en Ledamot af Ridderskapet och Adeln yttrat, vill jag ej nu borttaga motionstiden med vederlägggande af Motionärens yttranden, utan blott gifva tillkänna, att jag vid Remissen skall ådagalägga mina tankar i ämnet, och önskar att de öfrige Herrar, som skulle vilja tala i saken, äfven mätte tills vidare uppskjuta dermed. Herr Nordenanckar j Gustaf: Till följd af hvad Grefve Posse hemställt, utbeder jag mig att äfven få dröja med mitt yttrande, lills Remissen sker. Herr Rosenblad Bernhard: Jag ber om ursägt, alt jag ej kan instämma med Grefve Posse, utan anhåller att straxt få framställa de korta anmärkningar, jag har att göra. Grefve Horns Motion omfattar 3:ne ämnen; det ena är Gästgifvareskjutsen j det andra Kronoskjutsen, det tredje deri så kallade Kungsskjutsen. Om Gästgifvareskjutsen skall jag ej orda mycket. Jag tror, att man, genom de förbättringar vårt allmänna postoch skjutsväsende kan vinna, äger mycket häri att hoppas, och att efter Itand hållskjutsen skulle kunna försvinna. Hvad Kronoskjutsen angår, tror jag ej, att den i fredstid, under nu gällande författningar, kan vara särdeles tryckande. Hvad 44 Den ia December f. m. förslaget beträffar att låta den alltid, således äfven i krig, besörjas genom entreprenad, tror jag det hvarken verkställbar eller, äfven om så vöre, rådligt, då kostnaden af dessa entreprenader troligen, i ett Land med vår svåra afsättning, skulle blifva vida mera tryckande för de skattskyldige att i penningar utgöra, än nuvarande natura-prestationer. Jag kommer nu till Kungsskjutsen. Jag kan ej neka min känsla uttrycket af min förvåning, att härvid hafva hört Svea Konungs och Dess Familjs resor i våra Landsorter afmålas med färgor, som om den svåraste landsplåga skulle öfvergålt dessa orter, och under uttryck, tecknande så förfärande olyckor, att mitt minne nekar mig att återgifva dem.
Undantages punsch och dylika finare, men dock spirituösa drycker, under det man förbjuder försäljning af bränvin, så gifver man ett privilegium åt de rikare klasserne att lättare än de fattige åtkomma spritdrycker. Det sålunda åt de förmögnare lemnade företrädet anser jag origtigt äfven derföre, att de fattigare klasserne derigenom upmanas att berusa sig af punsch och dylikt, som kostar dem mera och ökar rikets införsel. Hr Ribbing: Jag anhåller att få instämma med den siste talaren och tror, att om det anförande, sorn föranledde den beslutade återremisseu, skulle väcka någon upmärksamhet inom Utsk:n, skulle derigenom kronan sättas på verket, ty då skulle de undgå ansvar, hvilka mest äro förtjente deraf, under det att hela tyngden livälfdes på dem, hvilka af ansvar äro minst förtjente. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk-n inkomne utlåt:n och betänkm, nemi. från Den 1 Maj f. m. 315 Stats-Utskottet: N:o 128, i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse till R. St:s StatsUtsk., ang:de åtgärder för verkställighet af beslutet om indragning till Statsverket af vissa arrenden af Statens egendomar, som äro till serskildta ändamål anvisade; N:o 129, i anledn. af väckt motion om tillåtelse för egaren af Tofta Kronoskattehemman att få till skatte lösa Adelsö kronopark ; N:o 130, i anledn. af väckte motioner om befrielse för KronoMagazins-förvaltaren i Warberg, Anders Öhrwall, från honom ålagd ersättningsskyldighet till Statsverket; 131, i anledn. af väckte motioner om löneförhöjning åt fångpredikanter ; N:o 132, i anledn. af väckt motion om förhöjda löneförmåner ät Fångvårdsstyrelsens embetsoch tjenstemän; N:o 133, i anledn. af väckt motion om befrielse för rusthållare från skyldigheten att under krig remontera och ersätta utredningspersedlar. Lagsamt Allm.
SDe från ferjfilDta ©ijlrict i Sänet tillfallaDe SeDamöter njuta från od) till Deras hemmijl (Fjutslega för tmå häftar, famt £ractamente €n 0l:Dr för f>\t>ar^ je refeDag, hvartill De, enligt gällanDe Svcfe^feglemente funna anfeS mara be* rättigaDe, äfmenfom enahanDa tractamente för hvarje förrättningSDag, xäh naDt ifrån €ommitteens fammanträDe till De(j arbetet blifmit fullborDaDt. §. 140. £)e föränDringar i ^aperingen, forn af f}3röfningö*(Iommitteen göras och i l^rotocollet intagas, (fola, genom utDrag Deraf, meDDelaS SanDS*$amereraren od) af honom utföras i fdrffilD SängD, forn för Ijmarje (fattjfplöig, hmars taxering blifmit föränDraD, mifar båDe fjmaD £aperingS*Qiommitteen påfört od) hmaD ^3röfningS*<£ommitteen (faDgat; fommanDe De(ja SängDer, att, till Upp> börbémannenS efterrättelfe, £aperingS*längDen btfogaS. §• 8i §• 141.
Lön af 1600 R:dr Banco, hafva Banco-Fullmägtige, som, i anseende lill ämnets beskaffenhet, icke trott sig böra betrakta detta Revisorernes förklarande såsom en föreskrift, och således icke eller funnit deraf följa, att ifrågakomne löneförhöjning skolat utgifvas förr, än frågan, efter Rikets Ständers inträffade sammanträde, blifvit föremål för Höglofl. Utskottets pröfning, velat härigenom underställa Höglofl. Utskottets bedömande, till hvad Beslut Herrar Revisorers ofvan omförmäldte förklarande må anses föranleda; tillstyrkande derjemte, alt, derest den begärda Löneförhöjningen af R:dr 160 B:co Berättelse af Banco-Fullmäktige. i 5 Ärligen skulle klaganderne af Höglofl. Utskottet tillerkännas, att för tiden från och med i838 års början utgå, denna förhöjning då måtte från nyssnämnde lid tillgodokomma Bankens samtelige Sex yngre Commissarier, såsom varande dertill lika berättigade. (Banco-Fullmägtiges Protocoll den 19 December 1839.) Undertecknad, Helsingius , som, i fråga om den af ofvanbemälde Commissarier sökte löneförhöjning, varit med Banco-Fullmägtiges pluralitet af olika tanka, får åberopa mitt till Banco-Fullmägtiges Protocoll den 7. November sisth år afgifne yttrande. §• 3. Förflyttningar pä Bankens Pensions-Stat.
Nässjö liniens större stigningar i synnerhet på sträckan emellan Nässjö och Tenhult, och kunde således efter Kommittéens mening icke i någon händelse undvikas, men komme icke att besvära den större trafiken emellan Malmö och hufvudsaden, derest Nässjö antoges till östra och södra banornas föreningspunkt, hvilket deremot inträffade om denna föreningspunkt förlädes till Tenhult. Vidare har Kommittéen anfört att, af dessa båda alternativa linier, dim östra eller Nässjö-linien framginge genom en folkrikare och mera odlad trakt, enär dess omgifning på tre mils afstånd å ömse sidor beboddes af 27,000 personer mer än den vestliga liniens, hvarvid äfven borde anmärkas, att folkmängden, räknad från vester lill öster öfver båda liniernas oi förmälda områden, stege i antal, samt att den odlade jorden utgjorde omkring 6 procent af hela arealen inom 2 mil på ömse sidor om Nässjö-linien, men endast 4 procent vid Laga-linien, hvar - 22 Stals-Utskotlets Utlåtande M 86. jemte deraf belöpte sig 1 tunnland på hvarje person vid den förra, men endast 0,7 vid den sednare. Enligt Kommiltéens framställning hade Nässjö—linien äfven fördelen alt dels skära, dels närma sig alla de mest trafikerade landsvägarne frän norr till söder genom Kronobergs och Jönköpings län, samt att sålunda lättare uppfånga rörelsen på dessa än Laga-linien, som uteslutande följde en enda större vägsträcka. I afseende på skogsrörelsen, fabriker och folknäringar har Kommittéen ansett att icke någon öfvervägande åtskilnad emellan de båda linierna egde rum, oaktadt jernverken vid Laga-linien, emedan Smålands större fabriks-anläggningar af andra slag, äfvensom flera jernverk, vore belägna öster om Nässjö-linien, dock icke på större afstånd, an alt de med fördel af densamma kunde begagna sig.
Se vidare Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o 35. — angående förändring i nu gällande, rörande Bränvinsbränningen. I. 355. R. 357; Se vidare Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o 1. — om Socknenämnden å landet, angående förändring deri. Se Socknenämnder. Förordningen den 10 Juni 1841, om ändring deri hvad angår villkorliga utmälningsresolutioner i vissa fall. Se Ulmälningsresolutioner. — den 9 Maj 1835 och den 20 November 1845, angående upp - ( 63 ) häfvande deraf i afseende på handel med lösören, som köparen låter i säljarens vård qvarblifva. Se Lösören. Förordningen den 13 Juli 1818, angående inteckning i fast egendom. Se Inteckning. — den 13 Juli 1818, om assiguationer och invisningar. Se Assignatiouer. — den 19 Maj 1845, om giftorätt och morgongåfva. Se Giftorätt. Förpassnings-stadgan, af den 15 Maj 1843, rörande sjöfarten emellan inrikes orter, angående ändring i 22 § af. VI. B. 548. A. 551. VII. E. 172. Försegling af kärl, lådor och omslag, deri varor eller flyttgods transporteras; angående upphörande af afgiften derför. VII. B. 79. A. 147. Förskott å aflöning för den hos Riks-Stånden och Utskotten anställda betjening, i. B. 341, 378. A. 493. — å till försäljning lemnade varor, om förmånsrätt derför. Se Varor. — till fonden för fastighetsbelåning. Försvarslösa och till allmänt arbete förfallne personer, om ändring af Kongl. Maj:ts sistlidet år utfärdade nådiga stadga angående. 1. 291. B. 293. VIII. B. 313. A. 314.
För jerntillverkningen konsumeras årligen ungefär 40,000 läster kol. Prisuppgifter: i Wimmerby för ved 2 5 3 R:dr per famn, kol 3 R:dr per läst, timmer 20 R:dr, plankor 6a7 R:dr, bräder 2 5 3 R:dr per tolft, samt för öfrigt inom länet från 5 till 10 R:dr per famn ved, 3| 5 6 R:dr per läst kol, 8 5 12 R:dr per tolft 6 5 7 alnar långa plankor. Kronobergs Län. Af Sunnerbo härad behöfva Ryssby, Angelstads, Ljungby, Kånna och Nöttja socknar tillförsel från grannsocknarne af mindre partier kol, byggnadsvirke och tjära; Agunnaryd, Berga, Hamneda och Wrå socknar äga egna tillräckliga tillgångar, hvaremot de öfriga socknarne aflåta ved, timmer, bräder och tjära dels inom grannskapet, dels ock, såsom Pjetteryds, Ljunga, Annerstads, Torpa, Odensjö, Lidhults, Markaryds, Hinneryds, Götteryds, Traheryds och Hallaryds socknar, till Halmstad, Laholm, Skåne och särskildt Helsingborg samt Blekinge på 4 5 10 mils afstånd. Af Allbo härad behöfva Stenbrohult, Lekaryd, Aringsås och Öhr någon tillförsel, hvaremot öfriga socknar, utom Mistelås, hvars skogstillgångar blott motsvara behofvet, försälja ved, kol, timmer, bräder, tjära och mindre skogseffekter dels i grannskapet, dels och i synnerhet på Karlshamn från 5 till 10 mils afstånd. Hela Kinnevalds härad, med undantag af Kalfsviks och Jäths socknar, som behöfva tillförsel, afyttrar förutnämde skogseffekter i mindre partier på Wexjö torg på \ till 1£ mils afstånd. Urshults och Almundsryds socknar försända derjemte sådane till Karlshamn på 3 5 4 mils afstånd.
Om jag hade någon kan; nedom, huru frågan blifvit eller kan blifva afgjord i dt öfrige RiksStånden, skulle jag visserligen ej envisas om återremiss af förevarande Betänkande. Men då så ofta, långt mindre vigtiga mål blifvit till vederbörande Utskott återremitterade, så synes detta icke eller böra 118 Den 6 Juni i /, m. undgå att blifva det, då det samma onekeligen är af ganska mycket intresse för det allmänna. Herr Grejven och Landt MarJkatken förklarade att som, efter hvad han tyckt sig finna, Ja öfverröstat Nej, den af Herr LandtMarskal ken sist gjorde proposition således blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen. Herr Dankvardt: I sådant fall får jag begära votering. - Herr von Hartmansdorff, Angijl: Mig sysynes den fråga, Herr Dankvardt väckt, i följd af ett till Ridderskapet och Adeln inkommit It. tänkande, vara af natur, att kunna för sig sjHf remitteras lill behörigt Utskott; och om ch tra kan ske, torde Herr Dankvardts anhål1 n om votering få förfalla, emedan den del af Betänkandet, som angår hans förslag, kunde serskildt behandlas. Herr Dankvardt: I afseende på den anmärkning Herr von Hartmansdorff behagat gö'a, ber jag att få upplysa, att det icke är jag, utan Grefve Hård, som väckt den omförmäIda frågan. Jag tror emedlertid , att det stolle blifva ett onödigt besvär lör Utskotten, att serskildt behandla densamma, derest icke Bstänkandet i afseende på hufvudfrågan blifver återremitteradt, och skulle derföre Ridderskapet och Adeln ej finna skäl att genom dt nna åtgärd bereda sig tillfälle att afbida det beslut sorn fattas af BondeStåndet, hvilket na* Den 6 Junii f, m. lig turligtvis är mest iatresseradt af denna sa,ks utgång, så afstyrker jag den af Kerr von Hartmansdorff föreslagne remiss.