Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
SRajjt aiifett bet mara af migt, att tillfälle berebbed ej blott lärare itub tetniffa od) lanbtbrutddäroanflalter, utan oef ibfare af färjlilba näringar od) beråd arbetare, att beföfa ofmannätmtba erpo* jttion, för att bernnber inhemta fännebom om lipa uppfinningar uti inbuftrielt l)änfeenbe famt förbättrabe arbetdmetf)ober i färjlilba prien, l)afma refeunberflöb för fåbant änbamål blifmit åt ett ftörre antal b$ Sifalebed l)afma unberftöb mebbelatö åt inbuftridblare od) arbetare i färjlilba prien, för att unber arbete på utlänbjla merfjläber föla ut* toiöga jin fonjlfärbigfjet. ra fétfotberliga åtgärber Ijafma på nåbig befallning mibtagftd i än* bamåt att bereba inljemjla oblare af frnlter, träbgårbd*alfter od) fäb tillfälle att, i aitlebning af gjorb inbjubning, beltaga i ben internatio* nella erpojttion af bplila artitlar, font ittnemarattbe f)öft l)å(litd i Sonbon. stttie6otng. Unber åren 1860—1862 Ijar nåbig faftjiäOletfe enligt Äoitgl. $ör* orbningen ben 6 £)ttober 1848 blifmit mebbelab å be för 43 färjlilba attiebolag uppgjorba reglementen, Ijmaruti tectningéfummorna upptagitd till ontfring 28 millioner ritdbaler. 2)e pufmubfafligajie inbujiti
4:0. af ben 19 iOctober 1829, angåenbe SSanFené friFallanbe frånne# roaFning i concurfer eller efter artfflåmning, af Sån, får fjtoilFa gålbenåren icfe aflemnar fFulbforbmbelfe; 5:0. af ben 19 £>cfober 1829, angåenbe tvibfagen femFning t gåUanbe faabgar får 35anco*lpifcontmerfet, i anfeenbe till ben från in ©ottlanb tib# tal» Ifammabe poftgång; 6:0. af ben 15- Sfanuarti innemaranbe år, angåenbe Belåning på Sern# od) <2Båg#effecter totb £5anFen£ Såne*£ontoir i ©otfjebcrg; 7:0. af ben 29 gannor ii innemaranbe år, angåenbe ånbring i 3. Qltt. 2. §. 2. mom, af Reglementet för Oblingélån; od) 8:0. af ben s ^ebruorii betta år, angåenbe tillåtelfe får ©tåberneé an# matina 35ranbfiobå#33olag cd) föreningar famt Mlåbnab^fbirectionerne, att, emot ranta, infatta fina contanta mebel i SSanFen, §, 46- ©eban 2Bi funnit en ^pnfBefFåmning, efter be grunber ^år beröm till ^ongl.
Utan serskild betalning skall Justerare meddela skriftligt betyg, enligt bifogadt formulaire, så val öfver mätning, som stämpling; skolande betyget upptaga en noggrann beskrifning på redskapens beståndsdelar och deras dimensioner, med utsättande af den dass, hvartill redskapen hörer; samt huruvida den är inrättad alt drifvas med eld eller ånga; och skall han Bevilln. ock Ekon. Utskottens Betänkande, N:o i. 17 kan jemväl af hvarje sådant betyg månadtligen lemna Kongl. Maj:ts Befallningshafvande fullständig del. §• t9' Ej må, under något vilkor, annan del af bränvins-brännings-redskapen, än panna, inmuras, hvarvid iagttages, att stärnplingen alltid skall vara synlig; ej eller må panna och hatt med hvarandra sammanfogas genom nägling eller lödning. * §. 20. Innehafvare af bränvins-brännings-redskap vare ifrån allt åtal, i afseende på dess beskaffenhet, fri, derest den finnes i oförändrad enlighet med Justerarens betyg och i sådant skick icke öfverstiger den pannerymd, till hvars begagnande innehafvaren är berättigad och sig vederbörligen anmält ; dock må, i händelse bränvins-brännings-redskap genom origtigt betyg af Justeraren blifvit hänförd till lägre dass, än hvartill densamma rätteligen hörer, redskapens innehafvare, vid derom yppad fråga, för det löpande året påföras den högre afgift, sorn för redskapens högre dass i Tariffen finnes vara bestämd.
S. D. Föredrogos och biföllos Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: JM 14, i anledning af väckt motion om åtgärder för vinnande af eu bättre prestbildning och åstadkommande af medel dertill; samt JM 16, i anledning af väckt motion om augmentsräntornas ingående lill Statsverket mot ersättning till ruslhållarne. S. D. Föredrogs och bifölls Bevillnings-Utskottets Betänkande, JM 6, i anledning af väckt motion om nedsättning af portot för enkel brefvigt till 10 öre. Från Högv. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utskottets Utlåtanden: M 86, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående utbyte af de till boställe åt Länsmannen i tredje distriktet af Westra härad i Jönköpings län anslagne hemmansdelorne '/8 mantal Repperda Ännagården JM 9, V8 mantal af Repperda Källagården JM 3 samt V4 af Ufvanäs Westergården mot kronoskatte kavalleri-augmentshemmanet V2 mantal JM 3 Hultsjö Bergagården; JM 87, i anledning af väckt motion angående öfverlåtelse af f. d. Löjtnantsbostället vid Kongl. Calmar regemente 1V8 mantal Norra Qvill till Wentzelholms aktiebolag; och JM 88, i anledning af väckt motion om anslag till omläggning af allmänna landsvägen emellan Borås och Sundholms gästgifvaregård i Marks härad samt till understöd åt utfattiga i samma härad. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: JM 14, i anledning af väckt motion om åtgärder för vinnande af eu bättre prestbildning och åstadkommande af medel dertill; JM 18, i anledning af väckta motioner om undersökning af arealen och beskaffenheten af Statens skogar, samt om anslag för berörda ändamål; och JM 16, i anledning af väckt motion om augmentsräntornas ingående till Statsverket mot ersättning till rusthållarne. S. D. Prol.-Uldrag den 4 Mars 1863.
Herr Hjerta liar påstått, att frågor om Rikets försvar ej kunna annat än i commandoväg bos Regeringen förekomma. Jag hade icke väntat af honom, som varit militaire, ett sådant yttrande. Han kan icke vara okunnig om, att frågor rörande Rikets krigsmateriel icke kunna i commandoväg afgöras, och att de verka på Försvarsverket samt Rikets politiska förhållanden. Genom en hastig complettering af materiellen, och försvarsverkets hringande till fullständighet, genom truppers sammandragning, väcker man farhågor hos en granne, som man ej vill genom tidningarne kungöra. Såsom exempel har han anfört Skeppshandeln. Man har ej velat se, att äfven den var af natur att kunna inleda politiska förhållanden. Jag skulle tro, att man bordt, af hvad som passerat, komma till motsatt resultat af hvad Herr Hjerta uppgifvit. Slutligen har det blifvit yttradt, att Bankens och Riksgälds-Contoirets handlingar borde hållas hemliea i vissa delar. Deruti instäm o mer jag med Herr Hjerta. Men jag hemställer till honom och Ridd. och Adeln, då Ridd. och Adeln och RiksStånden kunna anses competente att bedömma de frågor, som inom de såkallade Rikets Ständers Verk höra hemliga hållas, om icke Konungen, såsom styrande för Staten, hör anses äga samma rätt i afseende på Statens förvaltning och StatsRådets protocoller, helst de komma till Rikets Ständer vid blifvande Den 2g Januari i e, ra. Riksdag; och då först är tidpunkten för granskning. Grundlagen har ej velat sysselsätta Styrelsen med libellering och vederläggning af skefva framställningar i tidningarne, eller tillåta i speciella frågor enskilte personer inför allmänheten häckla och vanställa Styrelsens åtgärder, helst sådant skadligt skulle inverka på Styrelsens verksamhet och afleda dess uppmärksamhet, från de egentliga Regeringsföremålen, på enskildta näsvisheter. Jag är derföre öfvertygad, att hvad Styrelsens åtgärder beträffar, de böra ensamt af Ständerne grundlagsenligt granskas. De kunna göra denna granskning med lugn, och deraf kan nyttiga resultater uppkomma.
I sådant afseende är åt Academien en capitalfond anvisad, äfvensom en jordrymd är till brukande under Academiens omedelbara ledning upplåten.” Det synes häraf, att Landlbruksacademiens hufvudsakliga ändamål är, att utveckla landt brukets praktiska sida, och icke alt blott sysselsätta sig med dess vetenskapliga. Detta synes mig äfven vara en ganska riktig bestämmelse; ty hvad är syftemålet med denna inrättning? Jo, alt den skall utgöra eli cenlralhushållssiiIlskap för Rikets öfrige hushållssällskaper. Om allmänna inrättningar skola med intresse af nationen omfattas, så är klart, att de äfven för densamma böra vara kände. Den af de sammansatta Ulsk:n projeclerade revisionen är just ett medel härtill, och jag kan således icke annat än anse, det en sådan åtgärd, långt ifrån ali vara för Academien skadlig, tvertom skulle för densamma vara högst önsklig: hvadan jag äfven tillstyrker bifall till denna del af betänk. Gr. von Platen: Innan jag yttrar mig, ber jag få nämna, det jag egentligen begärt ordet, för alt, såsom hafvande äran att vara ledamot af Landtbruksaeademien, få tillkännagifva, del jag anser, alt nämnde Academis förvaltning både tål och skulle vinna på att blifva för allmänheten mera känd. Vidare får jag, i afseende på grundlagsenligheten af det förslag, som de sammansatta Utsk:n här framställt, förklara, det jag fullkomligen instämmer i den af Frih. Tersmeden i detta afseende uttalade åsigt. Det är mig omöjligt alt uppfatta Utskisledamöternes skyldigheter på ett så inskränkt sätt, som här blifvit framstäldt. Jag tror, att dä ett förslag blifvit till ett Utsk. framsläldt, åligger det Utsk. att utreda bästa sättet, på hvilket samma förslag bör, i flere delar eller till någon del, verkställas. Om jag rätt fattat saken, har man egentligen varit emot den nu af Utsk:n föreslagna åtgärden, derför att man tyckes hafva fått en mindre fördelaktig opinion om nyttan af R.
Ej må expedition öfver något Riksdagens beslut utgå förr än den blifvit inför Kamrarna justerad. Riksdagsbeslutet skall af Riksdagens ledamöter underskrifvas. Öfriga från Riksdagen utgående expeditioner undertecknas endast af Talmännen. § 81. De allmänna städgar och förordningar, hvilka Konungen och Riksdagen gemensamt beslutit, skola endast i Konungens namn och med Dess underskrift utfärdas. § 82. De i Kamrarna förda protokoll och öfriga riksdagshandlingar skola på Statens bekostnad, så tidigt ske kan, af trycket utgifvas, de sednare fullständigt och protokollen i den mån Kamrarne hvar för sig förordna. Konstitutions-Ulskottets Memorial M 2. 27 sions Kongl. Maj:ts Nådiga Förslag tiHl ändringar i Regerings-F ormen, från Riksdagen åren 1862—1865 hvilande till grundlagsenlig behandling vid nu ingångna Riksdag. § * Sveriges Rike Arfrike med den arfsföljd, som i fastställd Succes-Ordning stadgad är. § 2. Konungen skall förklarad är. § 3. Konuugens Majestät åtal fredade. § 4. Konungen eger Evangeliska läran. § 3. Stats-Rådet skall Stats-Rådet. § 6. Af Siats-Rådets civil beställning. 28 Konsiitutions-Utskotlets Memorial M 2. § 7. Alla Regerings-ärenden, der afgöras. § 8. Ej må dylik beskaffenhet. § 9- Uti alla mål, det beslut fatta. § 10. Innan ärendena beredas. § 11- Ministeriel mål, Stats-Rådet finnas. § 12. Konungen eger Ledamot. § 13. Vill Konungen — nyttigast finner. § 11- Öfver Rikets krigsmakt befälet. § 15- Kommandomål, godt synes. § 16." Konungen bör lyder. § 17. Konungens domsrätt såvida ej Konungen och Riksdagen, i den ordning 87 § 1 mom. stadgar, — bestämda. § 18. Denna Högsta Domstol försuten är. § 19. Inkomma — förklaringar gifva. Uti fredstider efter krigsartiklarna. § 21. Konungen eger derom deltagit. § 22.
Härad tillskjuta hvad, som erfordras lör arbetets fulländande intill gränsen af Aspelands Härad och under iakttagande jemväl deraf, att deras enskilda bidrag utgå i proportionerlig! förhållande till det beviljade Stats-anslaget. Men som Ridderskapet och Adeln bifallit Utskottets yttrande jemväl i denna del, samt någon erinran emot samma yttrande inom Borgareoch Bonde-Stånden icke blifvit framstäldt; så och enär Utskollet anser sig icke kunna frånträda den af Utskottet härutinnan förut yttrade åsigt, nemligen, att det hufvudsakliga ändamålet med ifrågavarande betydliga bidrag af allmänna medel sannolikt komme att förfelas, derest arbetsföretaget allenast till en del blefve utfördt, samt det dessutom synes Utskottet, såsom prejudikat, serdeles betänkligt att tillåta, det verkställigheten lill större eller mindre del af ett arbetsföretag, för hvars utförande i sin helhet Slaten gjort en stor uppoffring, får bero af och lämpas efter det tillskott, sorn vederbörande intressenter vilja utgöra, finner Utskottet sig ega all anledning förnya sin hemställan, att hvad i omförmälda hänseende blifvit föreslaget icke må af Rikets Ständer medgifvas. Slock holm den 2i Februari 1845. Bih. lil! R. St. Brot. tSfS f. Sand. 1 Afd. 2 Band. u Haft. 2 STOCKHOLM, I. St al s-Ut shot tets Utlåtande, N:o 2/3. I N:o 213. Ank. till Exp.-Utsk. d. 23 Febr. kl. i e. m.
N:o 135, i anledning af väckte motioner om ändring af beräkningsgrunden för Magistraternes boupptekniugs-arf voden; hvarjemte N:o 136, memorial, med anmälan om hehofvet af en rättelse i anledning af Utskottets Betänkande N.o 112, rörande väckt motion om ändring af 4 7^0 Prot, Utdr. d. t Q Oct. 1840. och 5 §. §. i 17 Cap. Ärfda-Balken och af 3 §. i 8 Cap. Jorda-Balkea samt om upphäfvande af Kongl. Föorrdningen den 19 Augusti 1762. Lades till handlingarna. S. D. Da nu ånyo föredrogs Lag-Utskottets Betänkande N:o 127, i anledning af väckta motioner om ändringar i Ansvarighets-lagen för Slals-Rådets ledamöter, fann Ståndet, med anledning af de vid Betänkandet gjorda anmärkningar, skäligt att detsamma återremittera. S. D. Föredrogos ånyo Statssamt Alln änna Besvärsoch Ekonomiutskottens följande Belänkanden och Utlåtanden: N:o 41, i anledning af väckt motion om anslag lill förhöjd lön åt en Skol-lärare i Östhammar. Bifölls. N:o 42, i anledning af väckt fråga om inrättande af en Skola i Arvika Bifölls. N:o 43, i anledning af väckt fråga, att Säterier, äfvensom Rå- och Rörshemman, måtte deltaga i Fjerdingsmans aflöning. Jfslogs. N:o 45, angående besittnings-rätten till AnnexeStomMensal-och Kyrkohemman i Skåne, Halland, Blekinge och Bolms Län, för de å dessa hemman antagne åboar. Bifölls. N:o 46, i anledning af väckt fråga, alt de så kallade Bibellrycks-medel, sorn årligen erläggas af Pastorerne på Gottland, måtte användas till folkundervisningens befrämjande derstädes. Bifölls. N:o 47, i anledning af väckt fråga om ufgifvande af en ofliciel Tidning Bifölls.
Att 5 kap. JordaB.n, »huru jord å landet, och hut gård och tomt i staden bördas och lösas må; 6 kap. samma Balk, »om den som rätt till börd eger», samt 9 kap. 3 och 7 §:n samma Balk, hvad de röra bördemans rätt till lösen af pantsatt jord, hus eller tomt, äfvensom de K. Förordn-.r och Förklaringar, sorn handla om börd, måtte till all kraft och verkan uphöra; hvarförutan åtskilliga redaktionsförändringar derigenom blifva nödiga i 6 kap. 1 §:n JordaBm ang:de viderbos och nabos lösningsrätt, samt 4 kap. 5 §:n samma Balk och K. Förordmen d. 21 Mars 1835 ang:de en ömsesidig lösningsrätt emellan egare af frälseskattejord och frälseränta, så att dessa lösningsrätter, hvilka åsyfta en gemensam konsolidation af söndrad eganderätt, icke vidare blifver beroende af slägtingars klandertalan. Jag anhåller, att denna min motion måtte till LagUtsk. remitteras. Begärdes på bordet. Föredrogos och begärdeff på bordet K. M:s nedannämnde, denna dag ankomne, Nåd. Propos:r till R. St:r: l:o Om uphörandet af bördsrätt i stad; 2:0 Om inrättandet af ett statistiskt embetsverk; 3:o Ang:de anslag för geologiska undersökningar öfver hela riket, samt utgifvande af derpå grundade geognostiska .kartor; samt 4:o eller flere inrikes städer samtidigt drifva handel. 180 Den 12 November. Föredrogs och remitterades till StatsUtsk. K. M:s denna dag ankomna Nåd. Propos. till R. St:r, ang:de beviljandet af en gratifikationsvedergällning åt Kaptenen A. Hahr, i och för utgifvandet af hans Generalkarta öfver Sverige. Vidare föredrogos och begärdes på bordet K. M:s nedannämnde, denna dag ankomne, Nåd.
Han är framför allt aristokrat, han älskar den polerade verldsmannens ton, de eleganta maneren, och ser blaseradt på lifvet, som han har njutit så godt man kan det i Danmark; och då han hade gjort det, vände han sig till politiken, det var dock alltid någonting nytt. 4 Otroligt har hau offrat, då han, följande sin ärelystnads order, gick öfver till venstern och blandade sig mellan bönderna, som gå klädda i vadmal och röka dålig tobak. Men hade han gjort det, så ville han åtminstone nu vara den främste, och då alldeles samma nödvändighet föreligger för Berg, så kundede icke vara i ett parti, utan måste inrätta hvar sitt. Det var detta de gjorde 1877. Och då de kände hvarandras grunder, så fattade de båda, att det icke kunde vara tal om en ny sammansmältning, och arbetade derför på att göra klyftan så djup, att samdrägt blef för lång tid omöjlig. Dessa sträfvanden hafva blifvit krönta med framgång. De förre partivännerna hafva tilltygat hvarandra så grundligt, att de svårligen mera kunna gå i spann tillsammans. Man kan förstå, att med en så personlig grund till skilnad kunde der icke hlifva någon skarp principsöndring mellan de två partierna. Deras hufvudsyfte har varit att drifva med hvarandra och skaffa hvarandra förargelse, så vid möjligt — forsök, som det naturligtvis har varit högern en stor glädje att se på. Under sådana omständigheter har det varit en blott föga upplyftande politik, som förts under de senaste tre åren; de moderate ha beskylt Berg för att konspirera med Estrup, de radikale insinuera att mode-rationen bakom kulisserna arbetar tillsammans med de na-tionalliberale, ett. påstående som knappast alltid varit helt och hållet gripet ur luften. I det hela må det sägas, att «
På grund af hvad jag nu haft äran anföra, hoppas jag, att R. o. Ad. behjertar det påpekade förhållandet; och anhåller jag således om propos. på bifall till den i slutet af min reservation gjorda hemställan. Frih. Cederström, Rudolf: Då jag har den äran att vara ledamot af det Utsk., hvars Betänk, nu är föremål för öfverläggning, anhåller jag att lå för R. o. Ad. andraga några skäl, hvilka kunna leda till bifall till detsamma. Motionären har valt till utgångspunkt, att, sedan friare åsigter i tull-lagstiftningen numera gjort sig gällande, vore ifrågavarande skyldighet till hufvudsaklig del öfverflödig, hvadan den borde upphäfvas, helst den föreskrifna visitationen, på det sätt den merändels tillginge, icke motsvarade sitt ändamål, samt fartygen dessutom, vid ankomsten till lossningsorten, vore underkastade en noggrannare visitation. Mig vill det synas, i motsats härtill, att ehvad man föredrager högre eller lägre tullsatser å varor, måste man dock instämma i den önskan, att de åsätta tullsatserna verkligen utgöras, så att Staten icke kommer i mistning af sin påräknade inkomst, och oloflig varuinlörsel så mycket som möjligt förekommes. Att ifrågavarande kontroll kan på ett fullständigt sätt utestänga smugleriet, lärer väl ej kunna påstås, men det torde dock i sin mån motverka det, och så länge man ej med en ökad rörlig tullbevakning, hvilken otvifvelaktig! blefve dyr att underhålla, vill ersätta annan, kontroll, kan denna ej anses öfverflödig. Att den, på sätt Gr. Posse anfört, må vara förenad med olägenheter för vår sjöfart, nekar jag visserligen icke, men i delta, likasom i många andra fall, måste man underkasta sig åtskilliga inskränkningar, när det allmänna bästa det kräfver. Motionären har så tillvida begränsat sitt förslag, att han icke utsträckt detsamma till mer än tre anläggningspunkter, nemi. 616 Deu 24 Februari. Furusund, Sandhamn och Dalarö. Skulle motionen i denna form bifallas, skulle man göra sig skyldig till en stor inkonseqvens, ty på våra kuster finnas flere andra punkter, vid hvilka anläggning för visitations undergående är föreskrifven.
Hästarne äro på Dahlsland af någorlunda god art och medelmåttig storlek, i synnerhet norr ut, hvarest inhemska stammen är mycket blandad med den än bättre Norrska hästracen. Jemväl i öfriga delar af Länet äro hästarne, ehuru af flera olika slag och mera små än stora, skäligen goda och väl underhållne i allmänhet. Reialift lill hemmantal och folkmängd hålles mindre antal hästar uti de sydliga trakterne af Westergöthland, än annorstädes i landskapet, hvilket åter är följd af hemmanens inskränktare fodertillgångar; men uti vissa trakter af Länets norra del, der fodertiilgångarne äro ymniga, kunde hästafveln ökas och utbildas till näringsgren, om hingstar af ädlare och goda slag funnes till racernes upphjelpande, hvartill nyligen början i så måtto blifvit gjord, att en hingst från Strömsholms Kongl. Stuteri blifvit stationerad här i grannskapet. Från Dahlsland försäljas redan årligen 2 tili 300 föl, som vanligen inköpas af allmogen uti Westergöthland och Bohus Län. 14 Fårafvel» Sv ganska betydlig i det liela. De får, som af allmogen uppdragas för eget behof lill föda och beklädnad eller ock lili afsalu, äro merendels grofulliga, af svenskt eller blandadt slag. Finulliga, ursprungligen af Tysk eller spansk race, underhållas äfven, i synnerhet hos ståndspersoner; hvarförutan Schäferier af Eiectoralrace under senare åren blifvit anlagda på ett par ställen, nemligen å Gräfsnäs och Rånums säterier. Den förminskning, allmogens (ärlijordar Jidit genom sjukdomar efter de våla somrarne vid slutet af förra och början af della qvinqvennium, har sedermera blifvit någorlunda ersatt genom ny afvel. Getter finnas ännu i bergsoch skogstraklerne inom de mest nordliga och mest sydliga delarne af Länet; men för öfrigt äro dessa kreatur afskaf1’ade, såsom skadedjur i den män jordbruket vunnit förkofran.
I anledning af hvad jag nu haft tillfälle anföra, och hvartill kunde läggas flera, till vidlyftighets undvikande, förbigångna skäl, har jag med min röst vid den anställde voteringen inom Utskottet icke kunnat biträda Utskottets pluralitet, i hvad den afser barn-arfs förmonsrätts ställande efter inteckning, innan ett surrogat derföre, medelst förmyndarekamrar, på ändamålsenligt sätt inrättade blifvit antaget och i verk ställd t.*' 6:0 Af Herr Linderholm, sorn förenat sig med Herr Bååth. 7:0 Af Riksdagsfullmägtigen Anders Påhlsson från Jönköpings Län: ”Jag har ej kunnat instämma i majoritetens beslut, i afseende på Betänkandet IST:o no, rörande tysta förmonsrätternes upphörande, och anser mig skyldig, så Lng-Ulskoltels Ut låland?. N-0 ti+. ▼äl mig sjelf, <om mina commitlenler, ali aflemria min reservation angående delta vigliga ämne. Det kan ej bestridas, att upphörandet af de tysta formons-iälterne måste hafva en fördelaktig verkan på fastighels-egares credit, och jag vill i allmänhet ej sätta mig emot ropet om författningar, sam åsyfta att stärka enskilda förtroendet, ehuru det måhända för mången varit bättre, om hans credit varit mindre och hans egen omtanka och drift större; men jag kan ej samtycka till en sådan lagförändring, så vidt den afser omyndiges förmonsrätt hos förmyndare. Det är en allmän grundsats, att ju mindre den enskilde sjelf är i stånd att vårda och förese sin egendom, desto mera mäste Lagen göra det i hans ställe.
Horn vidtagit ett steg, som af min rättskänsla ogillades, det nemi., att på föredragningslistan i förstärkta StatsUtsk. upptaga [rågan örn ämnen, som ännu icke erhållit sin slutliga beredning, då trodde jag sannerligen, att jag ylliat eu mening, rakt stridande emot den som Hr Grefven tyckes hafva tillegnat mig, eller alt jag skulle hafva önskat, det ■voteringen måtte fortgå. Jag förnyar min anhållan derom, att Hr Frih. o. Landtm, ville gifva oss propus, derå, att inbjudningen måtte uppföras såsom första målet på föredragningslistan uti det plenum, sorn infaller nästa Tisdags f. 111., då vi alltförväl kunna afgöra den innan e. m., och derigenom sätta Utsk. i tillfälle att vid sitt sammanträde samma e. m. afgöra frågan. Om det är en sorglig sanning, alt ett slags ojemnt förhållande Iller än en gång uppstått RiksStJn emellan, så frågar jag: kan det vara välbetänkt alt onödigtvis framkalla en sådan ojemnhet? När vi nu alltförväl Tisdags f. m. kunna undanrödja alla de betänkligheter, som uppstått emot votering uti förstärkta SlatsUtsk., när vi kunna det och icke göra det, månne icke en sådan tydning kan gifvas åt vårt förhållande, att vi hafva kastat en bravad åt BorgareSt.? Är det detta J viljen, mine herrar? Nej! visst icke — det vill ingen af oss; men jag hemställer lill eder sjelfva, 0111 det icke kan så uttydas. Jag förnyar min anhållan om propos. derpå, alt förstärkta StalsUtskls anmälan lägges till^handlingarna. Hr Hjerta, Lars: Denna fråga synes befinna sig i den lyckliga ställning, att den kan afgöras utan splittring af nå - 4^8 Den ag M a j fm. gra pnrtiåsigter. Nästan alla de talare, som liär yttrat sig, synas nemligen haft mer eller mindre rätt tili hvad de hvar för sig hufvudsak ligen yttrat. Frih. Boye har rätt deruti, att ingen af R. o. Ad. vill utkasta en bravad åt BorgareSt.