Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det öfver kruträkningarne upprättade sammandrag utvisar, att krut i Kronans förråder utgjorde vid 1859 års slut: Godt handgevärsoch styckekrut, svenskt 37,182: 42 Dito dito, utländskt 449: 36 Godt bergskrut Störtadt eller reparabelt krut Mjölkrut Odugligt behållningen af Centner. I den till 41,000 centner bestämda qvantitet godt handgevärsoch styckekrut, som bör finnas i Kronans förråd, förefanns sålunda vid revisionsårets slut en brist af 3,368 centner 22 skålpund. § 2. Bland verifikationerna till konto för anslaget till extra utgifter förekommer särskild redogörelse för Krigs-vetenskaps-akademie*, som uti årligt bidrag åtnjuter af detta anslag 900 Riksdaler och från 5:te hufvudtitelns enahanda anslag 300 Riksdaler. Räkenskapen utvisar, att utgifterna för år 1859 uppgått till 1,185 Riksdaler 75 öre och att behållningen vid samma års slut, inberäknad tillgången vid årets början, utgjorde 14 Riksdaler 57 öre. § 3. I afseende å de sedan flere år tillbaka balanserade fordringar å anslagen till beväringsmanskapets vapenöfningar och för försvarsverket i allmänhet, hafva Revisorerne inhemtat: — 64 — att Kronans återstående fordran hos aflidne Landt-räntmästaren i Wester-norr lands län E. G. Harlins konkursmassa, 596 R:dr 86 öre, fortfarande är beroende på utredning i konkursen; att Kronans fordringar hos Fabrikören C. J. Ycugts enka, 5,865 R:dr 82 öre, och hos Fabrikören A. Ehrling, 471 R:dr 25 öre, blifvit i 1860 års räkenskaper afförde; att Expeditions-sekreteraren S. Loo’s skuld till Kronan, 505 R:dr 1 öre, fortfa rande balanseras såsom beroende på Advokatfiskals-embetets åtgärd för medlens afskrifning; samt att de för indrifvande af Skepparen C. J. Petterssons skuld å 157
6S:o af ilen 22 Februari 1845, angående befrielse från ordinarie roleringsskyldighet för Östra Wingåkers församlings kyrkoherde-boställe (i 13). 1847 den 19 Februari föredragen; och biel' nämnde boställe i nåder förklarad! fritt från ordinarie rotering, med vilkor likväl, då några hemman eller lägenheter icke funnos, på hvilka den bostället hittills åliggande roteringsskyldighet kunde öfverflytlas, att bostället skulle, enligt Rikets Ständers alternativa förslag, fortfarande qvarstå i roten N:o 213 af Södermanlands Regemente och l:sla Majorens kompani, emot det att boställsinnehafvare!», från 1847 års början räknadt, lillgodokomme vederlag i kontant för roteringsbesvärets fortsatta utgörande.' 69:o af den 28 Februari 1845, angående upphörande af Invalid-inrättningen A Ulriksdal (114). 12 Bil. till R. St. Justitic-ombudsmans Embetsberättelse den 15 Nov. 1847. 1845 elen 3 Mars anmäld och remitterad lill Direktionens öfver Invalid-inrättningen utlåtande, efter hvars inhämtande frågan ej ännu blifvit till slutlig pröfning företagen. 70 :o af den 22 Februari 1845, i fråga örn förändring i sättet för ersättning af hästar och persedlar, som vid Rusthålls-regementena under krig gå förlorade (118). 1847 den 16
Ridderskapet och Adeln anmärkt blifvit, att, blott ert förriyad underdånig anmälan •m dessa fordringars iiqviderande borde göras, Stats-Utskottets Betänkanden, l8g£ ulan en sa beskaffad utredning, sorn Utskottet föreslagit; hvilken anses medföra en längre tids utdrägt i afseende på fdrdringarnes indrifvande. Stats-Uukottet tror dock, att utom en så* dan utredning, som Utskottet för sin del ansett nödig, synes ersättnings-anspråken ej blifva gifne och följaktligen ej helier dessförinnan kunna med nödig drift och skyndsamhet till liqvid* undfående fullföljas, hvadan Utskottet vördsam* ligen åberopar hvad i Berättelsen anfördt och hemstäldt blifvit. 4:0 Ibland erinringarne vid Utskottets an~ förande om nödvändigheten deraf, att M<igazinS'Inrätlningens Spannmåls - Lager höra utgöras af riad eller torkad Säd, och att, till vinnande af denna an« gelägenhet, torkinrättningar blifvit till anläggande föreslagne, förekommver hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln, att desse Inrättningar alldeles afstyrkas, emedan uppförandet deraf skall kosta 170,000 Btdr Banco; likväl medgifves, att en, högst 2:ne, sådane torkanstalter må till en början på, försök inrättas. I anmärkningarne från Högvördig© Prerte-Ståndet anföres: alt det synes vida förmån* Jigare för Magazins-Inrättningen och Landet «tn Sädén torkades af den en&kilala och Inrättningen betalte den så mycket mera, hvaraf följden förmodas blifva den, att pä alla större egendomar, torkhus anlades och att man sluteligen inom Landet lärde sig att värdera torkad säd; uti hvilka anmärkningar a t sk ill ige Leda* möter af Vällofl. Borgare-Ståndet äfven hufvudsakeligen instämma; hvaremot andre Ledamöter af detta
Det gäller väl ej en tacksägelseadress; en lyckönskningsadress, eller något dylikt, som vanligtvis så lätt af RiksStånden expedieras, och torde alltså få vederfaras sitt tillbörliga Öde, att bordläggas, granskas, klandras och om möjligt är tillintetgöras; men jag vågar doök begagna min Riksdagsmannarätt, till att framställa delta förslag, enär jag anser det af stor vigt för mitt fosterland. Att bevisa lagligheten af hvad jag yrLar, hänvisar jag tili det enkla, sannings - 32 Den 2 Mars f. ra. rika Utlåtande, som ConstitutionsUtskottet vid sista Riksdag afgifvit om uphäfvandet af 4 §• 8 mom. Tryckfrihetsförordningen, och till de lifliga öfverläggningar deröfver, hvilka bevittnas af alla Ståndens Protocoller för den Riksdagen. Att bevisa vigten deraf, vädjar jag blott till den glädje, hvarmed underrättelsen om l8a3 års Rikets Ständers samtycke till förslaget om Tryckfrihetens återställande då, öfverallt inom Fäderneslandet, emottogs; ty, när såg man väl någonsin alla bildade folkclasser af ett samhälle fröjdas öfver någondera StatsMagtens företag, om det ej var af ett allmännare inflytande; men om det är sådant: hvad skulle det väl kunna angå, om ej dessa stora nationella friheter, dessa menskorättigheter, som uplysning och rättvisa fordra, under det okunnighet och godtycke söka undertvinga dem? Och jag förbigår med tystnad det ytterligare bevis, som jag skulle draga af en hel uplyst allmänhets hemska förvåning öfver förra veckans tilldragelse inom National Representationen. Men jag ser Edra blickar fråga mig: hvad det är, som skulle kunna ersätta den förlust Svenska folket redan gjort genom en så sorglig ansträngning af magten? Hvad hopp vi hafva, att lyckas i någonting, då Den 2 Mars f. m. 33 det ej tillåtes oss, att en gäng återfordra en samtidens o<;li efterkommandes billigaste och lagligaste rättighet; en rättighet, som är införlifvad med andan af vår fria Statsförfattning, som är sammanknuten med
Nödvändigheten att ej vidare fortgå på en sådan bana ådagnlägges nogsamt blott af detta uppgifna förhållande; men då härtill nu ytterligare kommer, alt i Statsoch Banco-Utskottens förslag, angående myntbestämning och realisation, (pag. 76) är antaget, att, enligt uppgifna ■ grunder, och sedan de i Lån på korrt bestämd tid ultimo December 1828 utestående Fonder blifvit afräknade, 29 millioner vore den Sedelstock, hvartill Silfver-Fonden, löre i83i års slut, skulle bringas i förhållande såsom 5 till 8, för att sedermera a 128 sk:r begynna utvexling från Banken; så skulle hvarje verklig förökning af den i permanent utlåningsväg circulerande summan nödvändigt leda till rubbning i dessa beräkningar; hvarföre oek Banco-Utskottets Förslag mäst inskränka sig blott inom förut befintliga fonder, pch huru dessa må kunna på det mest ändamålsenliga och gagneliga sätt fördelas och användas; jemte det tillstyrkande, som i sammanhang härmed förekommer, att, medelst penningars upplåning mot ränta på viss uppsägnings-tid, Banken måtte försättas i tillstånd att på ett merg yerksamt sätt, än af ' Banco-Utskottets Betänkande N.o /j.8. nu varande Discont-Inrättning kan förväntas, bidraga till Handelns och Näringarnes förkofran. En omständighet, hvarvid Banco-Utskottet, under dess hit hörande öfverläggningar, ansett sig böra fästa serdeles vigt, och som, jemte öfrige hufvudgrunder för Bankens låne-rörelse, Utskottet alltså velat till Rikets Ständers ompröfning och öfvervägande anmäla, är frågan om räntorne i allmänhet för de lån, som från Banken utgifvas. Merendels, och jemväl i senare tider, hafva dessa blifvit satta betydligt lägre än den ränta, som i allmän Lag är tillåten, och enskilda emellan gäller.
Flygsandsfälten i Halland, angående anslag för ... 136 PagFolkskolelärares pensioner, angående återstoden af tillgångarne i Riksgäldskontoret till . 151. Folkskolor, angående anslag till .. 148: 35 angående användande af en del utaf bränvinsbrännmgsafgiften till .. 241. Folkundervisningens befrämjande, angående anslagen till 148: 80. angående Kongl. Maj:ts framställning om anslag till 266. angående omröstning i fråga om halfva personliga skyddsafgiftens användande till 277. Forsshaga och Deyeforss, angående slussoch kanalanläggning vid . 158: 38. Forssellöns ersättning för räntespannemål 93. Freese, B. M. angående lån för en linberedningsfabrik åt 109. Fryken och Norselfven, angående kanal mellan 158: 36. Frölich, Grefve och Landshöfding angående pension till , 138. Fullmäktiges i Riksgäldskontoret berättelse 5. Furage-passevolans-afgifterna, angående upphörande af . 73. Fångne ogifte officerare, angående utbetalning af indragen aflöning till 75. Fåsjön och Norasjön, angående båtled mellan 158: 39. Färentuna härad, angående förvandling af tegelved i 91. Färjestaden på Öland, angående en hamnbyggnad vid 158: 19. H. angående pension till 167: 69. Förskott å aflöningar för Riks-ståndens och Utskottens betjening 10. 7 Utlåtandets Nummer, och Moment. Gr. Garnisonsregementenas mathållning, angående anslag till 71 pag. 7$. Garnisonssjukhuset, angående löneförbättring för personalen vid 71 mom. 9 Gefle-Data jernväg, angående lån till . 174. Generalförslag öfver Arméens och flottans förråder, angående meddelande åt Stats-utskottet af 196. Geyerska huset på Riddarholmen, angående inköp af 189. återremiss angående dito 227. Grandinson, J. A., Assessor, angående pension till 167: 62.
Upplästes Kongl. Maj:t§ till Rikets Ständer framställde Nädiga proposition, af innehall, att All. manna Lagens stadgande i Z Cap. z Z ByggningaBalken nu mera syntes mindre svarande emot ändamålet, i thy akt samma 5 wäl omnämner, att, der gard af sten eller annat ester Ortens lagenhet göres, bör den wara sä fast att den ej lätteligen rifwaS eller falla kan, samt sa hög och tat, att Bostap häl. les ute, men icke närmare bestämmer, huru hög densamma bör wara, för att som laggill) anses: akt dä i de Orter, der ägorne an med Stengärdar eller jordwallar omgärdade, frågor uppstätt om ohägn ä andras kreatur, och huruwida stängseln warit sä inrättad att ägorne derigenom kunde anses lagligen fredade, har, enar Lagen icke stadgade någon sä er grund för bedömmandet häraf, följden blifwit den att Domaren, wid afgörande af dylika ofta förekommande kwister, funnit sig i förlägenhet och en Jordägare, som uppfört kostsamma Stengärdar eller Jord. mallar, imedlertid fortfarit att wara blottstäld för lidande genom ohägn, utan att kunna derföre lagligen Den -4 November. styddas; Hwarföre Kongl. Maj-k, esker Högste Dom. stolens och Stats-Rädets hörande, i NaLer welat hafwa till RiletS församlad/ Ständer ölwerlämnadt, vm icke Kongl. Manis Besistlningshafwanden i hwar.e Län kunde undfå Nådig Befallning akt, sedan Orkerncs Jnncwanare wid Härads-Rstterne blifwit hörde, i vecka ämne inkomma med underdånigt Utlåtande, samt Kongl. Maj:t derefter äga att n ld« taga den författning, som lämpad efter hwarje Landsvrls behof och locala omständigheter, närmast ,vore med ändamälet och Kongl. Maj: s Stadiga magt Sfwerensstäpamande.
F)etta stadgande synnerligen uti en så folkfattig ort, för det mästa bestående af vidsträckta ödemarker, är af sadan vigt, att om det åsidosattes, förfelas ändamålet, i mer elier mindre grad, åtminsto-r ne för en längre tid, torde händ* i flere mansåldrar. Igenom en sedan sista Riksdag, och enligt Ständernes då fattade beslut verkställd undersökning, å en då uppgifven communication ifrån Gellivare, är utrönt och upplyst, att Malmtrafisporten med båt, icke han verk^ ställas närmare intill Berget, än att Malmen först skall forss vst å 13 mil landväg, genom, dessa ödsliga Lappmarker, Man behöfver icke bevisa att århundraden ännu framlöpa, innan någon Malmfors*! i stort här blir möjlig j och transportkostnadén, skall alltid blifva så dyr att Näringen endast vid er, god eonjunctui; kan bära 6ig, ler drifvas utan förlust. I denna del, eller på denna sträckning if Lappmarken är det i synnerhet myror, sorn man har att påräkna för höbergning, men aila dessa äro Fjällmyror, och så svaga, stt höbergning å dem endast kan göras hvart annat eller hvart tredje år, om icke gräsroten alldeles skall utmattas, hvilket nogsamt bevisav svårigheten att kunna underhålla tillräckligt, ^.nt&l dragare 10 Ben 1 September j, m, Så länge tillräckliga medel äro att påräkna, kunna äfven de största svårigheter öfvervinna®, och förvånande arbeten kunna darmed fullbordas; men har kostnaden icke på förhand varit väl beräknad, och öfverstiger densamma de fördelar man sökt att vinna, sä skola dylika företag drifva» med förlust, eller ock snart återgå till sitt förra intet. Den nogaste pröfning måste således föregå verkställigheten, alldrahälst om Statens bidrag skola påräknas, och i detta afseende erbjuder sig inom Luleå Lappmark, ett annat outtömligt rikhaltigt och godartadt Jernmalmförråd, hvarifrån löper ett stort sammanhängande vattendrag, som med ringa kostnad kan göras segelbart.
År 1859 anförde jernvägsundersökningskomitéen uti dess underdåniga betänkande af den 8 November sagda år, rörande rigtningen af stambanorna norr om Mälaren, att ”bristen på spanmål i det bergsoch skogsbrukande distriktet jemte öfverskottet deraf söder om dess gränser hafva af ålder gifvit spanmålsrörelsen ifrån Mälaretrakten sin rigtning ifrån söder till norr;” att ”likasom spanmålsrörelsen har sin rigtniug emellan norr och söder, så hafva ock bergsprodukterna sökt sig kortaste vägen ifrån norr till söder, för att med minsta kostnad träffa de närmast belägna hamnarne vid Mälaren hvarifrån desamma billigast kunna föras till hufvudstaden för export, eller till sådana konsumtionsorter, dit sjötransport erbjuder sig” — vidare att ”samma rigtning från söder till norr råder äfven för handeln med import och fabriksvaror” och slutligeu att då ”hela den större rörelsens rigtning inom den del af landet, som den norra stambanan jemte föreningsbanan derifrån till den vestra skola genomskära (och som begränsas af Östersjön, Mälaren och Hjelmaren, samt en linea, dragen ifrån sjön Siljan rätt i söder, jemte Gefle—Dala jernväg), går i norr och söder, så är det tydligt att berörda stambanor måste utläggas så att de, med iakttagande af denna hufvudrigtning, dels genomskära midten af det spanmåls-producerande landet, dels ock, särdeles med afseende å bergsbruket, på det sätt beröra dess distrikt, att de så väl kunna upphemta större qvantiteter för att aflemnas antingen vid Gefle, Strömsholms kanal, någon af Mälarens hamnar eller andra inre segelleder, som ock inom sjelfva distriktet biträda med transport af råämnen, malm och tackjern för grufvor och hyttor till förädlingsverkstäder. Härjemte har Konungens Befallningshafvande i Stora Kopparbergs län, utusvar å de af jernvägsundersökningskomitéen uppställda frågor, och med afseende å GefleDala jernväg samt Strömsholms kanal, yttrat ”att dessa transportleder uppfylla icke provinsens behof af lättare transport för spanmål, som årligen måste uppköpas från Westmanland och Upland, äfvensom för afsättning till sistnämnda provinser af
Till upplysning och ledning vid uppgifvandet och beräknandet af Riksgäldskontorets utgifter och inkomster under den tiderymd, eller åren 1848, 1849 och 1850, hvilken, i fråga om detta verks behof och anvisandet af härtill erforderliga tillgångar, måste utaf Rikets nu församlade Ständer afses, har Utskottet låtit upprätta och får hiirhos bifoga tvänne tabeller, hvaraf den ena Litt. A utvisar hvad utgifterna till ränteliqvider och kapitalafbetalningar för Riksgäldskontorets skulder, äfvensom riksdagsoch revisionssamt förvaltningsoch uppbördskostnader utgjort under hvartdera af sednast förflutna 3:ne år, och hvad enahanda utgifter, på grund af räkenskaper och kalkylationsvis uppgjorda beräkningar, kunna antagas komma att utgöra under innevarande och nästkommande 2:ne år. Bland dessa utgifter har dock det årliga ränteoch amorteringsbeloppet för den under denna riksdag beslutade och till större delen redan verkställda upplåning för anskaffande af medel till krigsrustningskostnader icke upptagits, enär Rikets Ständer genom bifallandet af Stats-utskottets utlåtande JV2 184, för de sålunda upplånta medlens godtgörande samt liqviderandet af härå upplöpande räntor, anslagit en särskild årlig summa af 300,000 R:dr som skall till Riksgäldskontoret utgöras för innevarande och följande år, tilldess besagde medel äro till fullo återbetalda. Slals-Ulskotlels Memorial, JM 533. ä Den andra tabellen, eller Litt. B., upptager deremot Riksgäldskontorets under åren 1843, 1846 och 1847 influtna äfvensom dess under åren 1848, 1849 och 1850 påräknade inkomster genom räntor, afbetalningar å meddelade lån, skatte-köpeskillingar, ekeskogslösen, tidningsoch kortstämpelafgifter samt anmärkningsmedel, jemte det Riksgäldskontoret anslagna belopp utaf Manufakturdiskontens vinstmedel; varande
Comp. begärt, att, då obligationerna för det nya lånet hunne blifva färdiga, Riksgälds-kontoret måtte för sin räkning behålla obligationer till motsvarande belopp samt återsända interimsbevisen annullerade; varande den del af Schröder & Comp:s skrifvelse, som angick obligationsutbytet, i öfversättning så lydande: “Vi komma nu till Edert i Eder ärade skrifvelse af den 18 Juni benäget gjorda erbjudande af Eder tillhöriga 300,000 Thaler i 4 '/2 procents obligationer efter 6 2/3 Thaler i utbyte mot obligationer för det nya lånet, under förbehåll att, om åt Riksbanken för ett dylikt utbyte skulle beviljas bättre vilkor, skilnaden skall derefter blifva förd Eder till godo.“ “Vi antaga detta erbjudande och instämma helt och hållet med Eder deruti att behandla denna transaktion såsom alldeles afskild från lånekonto.“ Efter uppläsning af denna skrifvelse och sedan jemväl den skrifvelse från Riksarkivarien Nordström, deri obligationsutbytet föreslagits, blifvit vid detta sammanträde framlagd och uppläst, anmärkte Majoren Wolffelt och Kapitenen Hierta, det de ansågo att Fullmägtiges beslut, att den obligationssumma af 45,000 Pund Sterling i utbyte hvaremot Riksgälds-kontorets obligationer i Thaler Preussisk Courant komine att härifrån utlemnas, icke skulle beräknas eller utgå utaf den fixt öfvertagna andelen af detta års jernvägslån, hafva bordt vara tydligare uttryckt i det af Riksarkivarien Nordström derom aflåtna bref, så att låneöfverta - 24 Stats-Utskottets Utlåtande JVs 29. garne icke skulle skäligen kunnat missförstå eller orätt uppfatta meningen af Full mägtiges i sådant afseende fattade och dem meddelade beslut. Riksarkivarien Nordströms ifrågavarande, på Tyska språket affattade skrifvelse lyder i Svensk öfversättning sålunda: “Stockholm den 18 Juni 1864. “Herrar John Henry Schröder & Comp. i London.
Du log dock mot h o n o m, m e u där dröjde ett skimmer i dina ögon. Och när du så gick till m o d e r Musik, kysste h o n bort tårarne och sade: » Barnsligheter, ej kan luften ständigt (Euföpiiig ben so april (898. vara lika varm s o m i j u n i; o c h rosorna, ja, de måste j u vissna undan för de nya, s o m d o c k komma. » — Och du gaf henne rätt däri. Visser' ^ ^ e t brinner en d ö, ligen blir din väntan i rosengård för hvar dag Den brinner så H a r / ' * längre o c h längre, m e n du finner nu skäl äfven Den brinner till V å l b o r g s ära! för det. Du vill vara blind, du vill resonera dig — 2tcf, l) aöe jag nu öen nännen t) är, till fakta, som icke finnas. DalbotQsmässa. Men så k o m den dag, då ej blott hvad s o m icke fanns, utan äfven h v a d som verkligen fanns beröfvades dig. Och det blef natt, sorgens bleka natt. Dagarne svunno, ditt lifsurs visare skred framåt, m e n du tyckte, att allt stod stilla, så pinsamt stilla. Och sorgen, den ringlande svarta, var ditt enda sällskap, och du ville intet annat hafva; du ville etsa in, åter o c h åter, hur det var, då det där förfärande kalla, s o m du trodde vara döden, hade rört vid dig. Och du blef som en fridlös irrande, o c h du gick omkring och sökte något, något s o m kunde taga sorgens plats. M e n du fann intet. Du blef bitter, o c h du tänkte tankar o c h uttalade ord, som i början skrämde dig, men s o m sedan blefvo dig en skyddsmur, b a k o m hvilken du g ö m d e dig o c h din sorg. Det är då, s o m m o d e r Musik, den af dig glömda, k o m m e r hugsvalande till dig. Jag tror, det var i en konsertsal o c h i det tredje numret hon mötte dig.
Den g Januari!. 235 I anledning af en värd Talares yttrande, att man ej bör klandra Styrelsen, då den medgifvit hvad ilian önskat, får jag sluteligen en gång för alla förklara, det jag ej hyllar någon annan grundsats, än att jag aldrig tackar såsom för nåd, der mig blott vederfares rättvisa. Grefve von Schwerin, Fredrik Bogislaus: Den fråga, som nu är under öfverläggning, kommer ej förr än fem år liärefter att afgöras. Lefver jag då, såskall min voteringssedel lyda på Nej. Emellertid kan jag ej neka mig den tillfredsställelsen att nu på förhand yttra denna min öfvertygelse i saken. Mina skäl äro enkla; om icke tillfyllestgörande för de lagkloke, dock tillfredsställande för mig sjelf, såsom Juryman; ty i egenskap af Jurymän yttra vi oss i dylika frågor. Dessa skäl äro: Lagstiftningens gång är alfvarsam och jemn. Jag tycker ej om, att man lyssnar till, alt rangera en lag till allas nöje. Jag tycker ej om, att ConstitutionsUtskottet talat om en ömmare omsorg för Grundlagen hos den ena Statsmakten, än hos den andra. Hade jag haft den äran att vid detta tillfälle vara en bland Konungens Rådgifvare, så hade jag afstyrkt Konungen att medgifva någon concession, som ej var af Lagen föreskrifven, utan väntat, till dess Lagen förändrades. Det är ej att lemna lagen sin helgd, att gå den i förväg med consessio - 236 Den g Januarii. ner. Först respect för lagen, serlan råd, derefter handling. Jag gillar ej den mening, att praxis kan åberopas gälla, der Grundlag finnes; att då man aflägsqar sig från den väg Lagstiftaren föreskrifvit för det Constitutionella samhället, det kan behöfvas en förklaring af Lagen, för att återkomma på rätta vägen. Der äro de skäl, som föranleda mig, såsom Juryman, att instämma med dem, som yrkat återremiss af ConstitutionsUtskottets Memorial. Dock får jag dervid tillägga, att min innerliga önskan är, det ConstitutionsUtskottet måtte fästa uppmärksamhet på Herr Hjertås förslag.
Borgare-ståndet, att, med ogillande af Utskottens yttrande öfver Riksdagsmannen Strindlunds omförmälde motion, nu gällande Nådiga Förordning af den 6 Augusti 1841 må, fortfarande intill nästa Riksdag, gälla till efterlefnad, med de förändringar, som innefattas i följande §§. af Utskottens Förslag, nemligen 26 §:n 1 morn., med åtföljande tarilf å panberymds-afgift, samma §:s andra moment, så lydande: ”För enkla pannor under 10 kannors rymd skattas efter 12 sk. kannerummet”, samt 4° och 4i §§., hvilken sistnämnde §. Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Ilögv. Preste-slåndet, uppå Borgare-ståndets inbjudning, äfven sedermera godkänt; samt B/h. till R. St. S Sami % 2 A/d. 3 Baft. 2 Bevillning-, Lagsami Allm. Besv.- o. Ekonomi-Utskollens Memorial, N:o 4, Heclerv. Bondeståndet, att Utskottens Betänkande bifölls nied följande förändringar: 1. Art. att för enkla pannor i i:a klassen af 20 rymd och derunder må tillgodonjutas den rätt aLt antingen begagna hela året till bränvinsbränning, såsom föreslaget blifvit, eller halfva året, emot den bestämda afgiftens nedsättande till hälften; hvarförutan de med skiljaktig bemärkelse nyttjade benämningarne husbehofsbränning och bränning till afsalu borde uteslutas. 2. Art. dels att i 23 §:n efter orden: ”Allmänna förvaringsrum” skulle inflyta tillägget: som socknemännen utsett, och dels att 24 §:n skulle så förändras, att, i stället för meningen ”tid och ställe inom districtet” skulle intagas orden: lid och ställe inom socknen. 3.