Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ståndet behagat till Riddarhus-Otskottet remittera en af Friherre Stael von Holstein, Fabian Wilhelm, värkt motion om förändrad redaktion af 2 mom. i 7 § Riddarhus-ordningen, i ändamål att ställa detsamma i förment närmare öfverensstämmelse med 18 § Riksdags-ordningen; beslående den anmärkta skiljaktigheten deri, att då förstbeiörde moment innehåller: att »adelsman som för nesligt brott genom be»hörigt, sedermera icke lagligen upphäfdt, utslag antingen blifvit »till straff lälld eller med mer än halft skäl besvärad, så att do»maren funnit saken böra till framtiden lemnäs», skall vara från säte och stämma på Riddarhuset utesluten; så stadgar 18 § Riksdags-ordningen att till »Riksdagsman i något Stånd må ej god »kännas den »hvilken laga kraftvunnen dom förklarat ovärdig medborgerligt »förtroende, eller att föra andras talan eller för något nesligt brott »till straff skyldig». Och då skilnaden emellan laga kraftvunnen iloin och ett icke lagligen uphäfdl utslag i motionärens tanka vore påtaglig, har han yrkat en redaktion af ofvanberörde moment i Riddarhus-ordningen, som närmare öfverensstämmer med grundlagen. Vid pröfning häraf har Utskottet tagit i betraktande, dels att Riddarhus-ordningen innehåller och måste innehålla åtskilliga andra vilkor för representationsrättens utöfning hos Ridderskapet och Adeln än inom de öfriga Riks-stånden, hvaruppå flera exempel sig förete bland andra i 7 § Riddarhus-ordningen, dels att, i fråga om den af motionären anmärkta redaktionen af 2 mom. i nämnde §, det icke synes innefatta någon våda att från representationsrätt lills vidare utesluta en adelsman, som för nesligt brott vore genom domarens utslag fälld till straff eller ställd under framtiden, äfven om ett sådant utslag blifvit af honom öfverklagadt, möjligen med afseende å en förestående Riksdag och, när denna inträffar, saken icke hunnit att dessförinnan af högre myndighet afgöras, dels att då representationsrätten inom Ridderskapet och Adeln icke, såsom inom de andra stånden, berodde af val, det af sådan anledning tyckes vara välbetänkt, att
Likaså medgåfvo Rikets sednast församlade Ständer. att ackordsränteoch amorterings-afdraget af landshöfdinge-lönen i Kalmar ian, hvilket förut utgjort 2,100 R:dr årligen, må nedsättas till det belopp, eller Åttabundratjugefem R:dr, som, med tillgodoberäkning af hittills skedd öfverbetal ning, erfordras för att ackords-återstoden för sistnämnde landshöfdinge-beställning skall varda amorterad vid den tidpunkt, då slutliqvid skulle egt rum, derest Sex procent å ackords-summan under hela tiden inbetalts. §■ 69- Riksgälds-kontorets fordringar för de låneunderstöd till strömrensningar, vatten~ aftappningar och odlingsföretag, som utaf härtill vid 1840 och 1841 års riksdag anslagna medel blifvit beviljade och utbetalda, böra — så vida icke Kongl. Maj:t, i afseende på dessa lån, tillämpat och till efterrättelse fastställt de för enahanda understöd, vid 1844 och 1845 års riksdag, stadgade betalningsvilkor — liqvideras på det sätt, att, efter Fem års förlopp sedan medlen blifvit af Riksgälds-kontoret utbetalda, erläggas årligen till delta verk Fem procent å det ursprungliga iåne kapitalet, hvaraf först beräknas Tre procent årlig ränta för det vid hvarje liqvid återstående kapital-beloppet, samt det öfriga utgör afbetalning, intilldess hela kapi talet med ränta sålunda blifvit till fullo betaldl. För liqviderande af ej mindre de, enligt Rikets vid 1844 och 1845 års riksdag församlade Ständers beslut, till sagde föremål beviljade och från Riksgälds kontoret utbekomna lån, än äfven dylika, före samma riksdag, anvisade låneunderstöd, vid hvilkas återbetalning de vid nyssnämnde riksdag meddelade föreskrifter skola tjena till efterrättelse, böra, efter Fem års förlopp från slutet af det år, hvarunder medlen blifvit af Riksgälds-kontoret utanordnade, eller, då lånet successivt utgått, Fern år från slutet af det år, derunder första hälften af lånet Ivftats, årligen, intilldess detsamma är till fullo återbetaldt, erläggas
Jag kan icke med Friherre Anckarsvärd dela någon farhåga, att en gynnande handel skulle genom coursens fällande skada de gäldskyldige, ty om Bankostyrelsen hade befallning upphandla silfver så fort coursen föll till eller under ett visst pris, skulle den åter snart rätta sig och genom det ökade capital, som denna Silfverhandel bragte i rörelsen uppehöllos alla vahror vid ett jemnt värde; det är ett sådant någorlunda jemnt varhuvärde inom landet, sorn upprätthåller alla samhällsclasser och så länge detta kan bibehållas bryr landtmannen och näringsidkaren sig föga eller intet om coursen. Jag skulle deremot tro att denna af Friherre Ankarsvärd med farhåga erootsedde gynnande conjunctur, vore den lyckligaste, som kunde inträffa, ty då skulle Banken, utan lån, snart vinna en sådan fond, att den efterlängtade realisationen kunde verkställas på grunder, gynnande för alla och med säkerhet, då han icke behöfde bero af någoa annan magt, än dess naturliga styrelse. Jag känner ej om de landsorter, som når-' mast äro belägna hutvudstaden med lugn och hopp emotsett FinanceComitéens åtgärder; att motsattsen inträffat i alla södra orterna är en sanning om hvars verklighet jag vädjar till härvarande Riksdagsmän, och jag tror att anledningen varit naturlig. Allmänheten i södra proviecerna har troell, att samma ågigfer och Den 14 April, 283 bemödanden, som hufvudsakligen verkade de financiella beslut, hvilka togos af 1818 års Ständer och hvilkas verkan den med känbar skada fått röna, denna allmänhet har också fruktat att lika åsigter och lika grundsattser skulle leda FinanceComitéens åtgärder; den fruktade en fortsättning af det system som följdes sista Riksdag, Comitéens verkeliga beslut blefvo aldrig kända utan genom ryckten , och dessa omtalade en realisation med utländska penningar.
Detta hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit, och då Rikets Ständer, så väl under innevarande, som föregående Riksmöten, vid flere tillfällen beviljat eftergift af Kronans anspråk å arfs-medel af ifrågavarande beskaffenhet till understöd för allmänt nyttiga inrättningar, inom de städer eller orter, hvarest medlen utfallit, hafva Rikets Ständer äfven velat bifalla, att den Staten tillkommande rätt till ofvanberörde, efter Jungfru Brun fallne Danaarf, Expeditions-Uiskottcls Förslag till tind. Skrifvelse, Tö o 410. arf, lill belopp af 300 R:dr Banco, tua få öfverstås på den i Christinehamn bildade fond för fallige faderoch moderlöse barns underhåll. Hvilket Rikets Ständer till svar å E. K. M:s Nådiga Remiss härmed få i underdånighet meddela. Rikets Ständer framhärda åc. Stockholm den 14 Juni 1841. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 14 Juni i84t Preste-Ståndet den 14 Borgare-Ståndet den 14 Bonde-Ståndet den 14 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelsej i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss af Bruks-idkaren A. V. Gyzanders Enkas och Sterbhus-delegares ansökning om befrielse från «- dömd betalning af en ingången uppbärds-borgen. (Stats-Utsk. [Jtl. N;ris 514 och 552 samt Mern. N:o 501.) S. A. K. Sedan Kammar-Rätten, genom Utslag den 7 Äng. sistlidet år, hvilket vunnit laga kraft, förklarat sterbhus-delegarne efter Bruks-idkaren A. V. Gyzander skyldige att, i följd af den utaf Gyzander i lifstiden, gemensamt med Johan TVedelin, för numera aflidne Krono-Fogden B.
Bolaget visade sig hafva, inom en tid af högst sex 5r från Canalens fullbordan, samlat och afsatt en summa af åtminstone Femtontusen Riksdaler Banco till fond för Canalens framtida undei hållande; så hafva Rikets Ständer, med anledning af Bolagets framställning och förslag i detta ämne, beslutat; i;o att den af Rikets Ständer vid sistlidne Riksdag föreskrifne reparations-fond af Femtontusen (d5,ooo) R:dr Banco får, i stället för contant, till Riksgälds-Contoret, före år 1840, aflemnas uti Direetionens för Hjelmare Canaloch Slussverks byggnad, å Bolagets vägnar, utgifne och med första inteckningen uti Bolagets fastigheter, Stora Wallby och Oppeby, försedde skuldförbindelse å i5,ooo R:dr Banco, med löpande 5 procents årlig ränta; 2;o att nyssnämnde ränta hvarje år, genom Direetionens försorg, tili Riksgälds-Contoret, med 750 R:dr, varder inbetald, att derstädes innestå, utan att någon ränta derå af Contoret godtgöres; 3:o att deremot det årligen inflytande räntebeloppet af 750 Rrdr skall hållas Directionen tillhanda, emot sådane säkerhetshandlingar, som blifva antaglige, enligt det Reglemente för räntemedlens utlåning, genom Directionens försorg, som Kongl. Maj:t i Wäder behagar låta utfärda; 4:o att med den ränta, som inflyter å de uti nästföregående punkt omförmälde säkerhets-handlingar, kommer att förhållas på enahanda sätt, sons är stadgadt, i afseende på räntan å Direetionens intecknade skuldförbindelse; så att allt, hvad som under benämning af ränta till RiksgäldsContoret ingår, skall, i utbyte emot antagliga säkerhets-handlingar, Directionen tillhandahållas; och 5:o att om och när, i afseende på de i utbyte emot contante medel tili Riksgälds-Contoret aflemnade säkerhetshandlingar, någon bevakning eller betalnings utsökande erfordras, Riksgälds-Contoret härmed icke kommer att taga någon befattning, utan bör sådant af Directionen besörjas. Och på det
Statsverket framdeles under andra år erhölle ersättning härför, emedan under loppet af tio år summan af hvarje års markegångspris sammanfölle med summan af medelmarkegångs-prisen för samma tio år, och hvad Statsverket, då årsmarkegången vore högre än medelpriset, komme att förskjuta, skulle ett annat år, då ett motsatt förhållande inträffade, komma att detsamma besparas. Derefter hade Stats-kontoret, jemväl i ämnet hördt, med underdånigt utlåtande inkommit och dervid hufvudsakligen anfört, att Stats-kontoret, nogsamt inseende de olägenheter och kostnader, som för Statsverket skulle uppkomma af medgifvande! Stats-Utskottets Utlåtande M 153. 13 till Regements-chefens förslag rörande uppköp och forsling af spanmål för korporaler och soldater, som önska alt fortfarande utfå denna sin aflöning in natura, icke kunde annat än, lika med Krigsoch Kammar-kollegierne, i underdånighet afstyrka nå digt bifall dertill, men att, för att likväl, med tillämpning af Kongl. Kungörelsen den 11 Maj 1855, angående sätlet för grundräntors och krono-tiondes utgörande från och med samma år, jemväl på den spanmål, som är korporaler och soldater vid indelta arméen anvisad, förekomma det icke någon, om än tillfällig, förminskning i dessas årsaflöning må uppstå, den af Kollegierne i underdånighet föreslagna förskotts-åtgärd för manskapets jemna uppehälle icke torde kunna undvikas.
"Ni sa' ju, att han är papist", inföll Franz häftigt, liksom vore detta den räddningsplanka, han så girigt grep efter. "Ja visst sa' jag det, men flickorna ä' så konstiga nu för tiden. De bry sig inte alls om religionen, bara de få sin vilja fram. Men vill du lyda mig, så ska' jag ge dig ett godt råd." "Ja, far, hit med det!" "Du ska' sjelf gå till Annchen och fråga henne, om det är sant hvad folket pratar." "Hvad pratar folket då om?" sporde Mathias Gründlers förhoppningsfulle son och såg dervid så genomdum ut, att fadren utbrast i högsta grad förargad: "Hade jag vetat, att jag skulle få en så dum räkel till son, skulle du aldrig blifvit född. Begriper du inte, din åsna, att folket talar om Annchens kärlek till papisten och skrattar åt dig på baken derför, att du är nog dum att tro att hon vill ha dig till man?" En brännande rodnad sprang vid dessa fadrens ord upp på sonens magra, utstående kindknotor. Händerna trefvade ånyo i bältet och för andra gången blottades knifven, men nu helt och hållet. "Jaså, folket skrattar åt mig", sade Franz halfhögt under det han mekaniskt lekte med knifven. "Jag har lust att veta hvem det är som skrattar." Mathias Gründler betraktade några ögonblick sonen med pröfvande blickar, och då han kring dennes läppar märkte ett så fast drag af beslutsamhet, som han icke kunde påminna sig förut ha sett der, sade han, under det han närmade sig Franz: "I stället för att hålla dig till skrattarne, bör du uppsöka papisten... du förstår... qvällarne ä' mörka nu, och..." Han fullbordade icke sin mening utan gjorde i stället en betecknande rörelse med ena banden. Derpå sade han: "Men det, som ska' göras, måste göras snart, ifall det ska' lända till någon nytta. Begriper du nu?" Franz svarade ingenting.
i Amerika. 72 94. sängskvinnor, stoekning i mjölkflödet, förhårdnader i bröstet genom ros, vid allehanda g a m l a skador, öppna fötter eller ben, sår, eksem, svullna fötter, t. o. m. vid benröta, vid hugg-, stick-, skott-, snitt-, krossår; för utdragning af alla främmande ä m n e n, s å s o m: glas, träflisor, sand, hagel, MLTHIEffiffi törne m. m. ; vid alla bulnader, växter, karbunklar, nybildningar, t. o. m. mm / *, kräfta; mot fulslag, nagelbnlnader, blåsor, onda fötter, alla slags brännsår, förfrusna lemmar, vid liggsår hos sjuka, svullnad i halsen, mot spikbölder, m o t örsprång, vid hudlöshet hos barn m. m. m. m. Ju äldre den engelska undersalvan bllfver, desto bättre resultat! I hvarje familj bör alltid finnas ett förråd af detta enda hjälpmedel. M i n - dre än 2 dosor sändes e j; försändes endast mot förutinbetalning af beloppet eller m o t efterkraf. Kostar m e d postporto, fraktsedel och inpackning m. m. kr. SPARKASSA 5 % PROC. GUSTAF PIEBLS BRYGGERM-B. Aktiebolaget Stockholms Privat-Assistans. HJO Program genom KamrerareKontoret. IS. telef. inköpsställe: eyectaftfef: l attester Jag varnar m o t inköp af värdelösa förfalskningar och ber att noga iakttages att på hvarje degel m å s t e ofvanstående skyddsmärke och firma » Schutzengel-Apotheke des A. Thierry In Pregrada » vara inbrändt. g har ett naturskönt läge, omgifvet af skog och sjö. A l l a sorters bad serveras. Billiga rum. Pris för m a t k r. Illustrerade prospekt franko. (G. H A G M A N, Vexiö. rekommenderas slags som varmbad. läkare på synnerligen angenäm. V a c k r a omgifningar. platsen af hvilka Ren Daglig och stärkande luft.
Hvad för öfrigt angår, att uti i8§. talas om Riddarhuset, och ej om Riddarhus-salen, så torde det vara nog att anmärka, att dermed visserligen bör förstås Riddarhussalen, men likväl sådan den var, då §:n skrefs, och ej sådan den blefve, då man gjort den ändring, att derifrån utesluta läktaren. I öfrigt får jag tillägga, alt frågan om de öl - Den 3 Febril ari i f. ni. 39 verträdelser, som af främmande åhörare möjligen kunna begås, och frågan, huruvida sjelfva förordnandet om publicitetens medgifvande bör ingå uti Riddarhus-Ordningen eller uti Ordningsstadgan, är något helt annat, än den, huruvida hufvudfrågan strider emot RiddarbusOrdningen. Grefve Mörner och Herr Rothlich hafva anfört, att frågan borde delas så, att hufvudfrågan först företoges, och sedan detaljfrågorne. RiddarhusUtskottets Ledamöter hafva i detta afseende, såsom jag förmodar, hört sig före rörande meningarne derom, åtminstone har jag gjort det. De flesta personer, som jag i detta afseende hört, hafva varit af den tanka, att, innan de finna fullkomliga garantier för alla möjliga missbruk, gå de ej in på publiciteten, utan votera Nej, om de ej finna sådane i förväg etablerade. Utskottet har således, genom sammanslående af båda frågorne, trott sig befordra den goda sakens framgång. Herr Tham påstår, att Ridderskapets och Adelns begifvande af publicitet bör införas i RiddarhusOrdningen, Deruppå kan jagså mycket mindre ingå, sorn, om det deruti införes, det ej mera är ett begifvande, utan en lag för Ridderskapet och Adeln, hvarefter man sedermera måste rätta sig. Det tror jag skulle vara att förvandla begifvandet till ett verkligt tvång, så vida begifvandet blifver derigenom an - 4o Den 3 F e b r u a r i i f. m. befaldt. Af alla de Ledamöter, hvilka förut talat, har ännu ingen upptagit eller besvarat de anmärkningar, som af Friherre Sparre blifvit gjorde mot sjelfva hufvudfrågan.
November e. m afgifvet anförande, bar Grefve Björnstjerna, Carl Magnus, föreslagit, att 7 :de § Riddarhus-Ordningen, sorn bestämmer hvilka Adelsmän, utom de personer som i Itbde § Riksdagsordningen icke såsom Riksdagsmän i något Stånd kunna godkännas, skola vara från såte och stämma å Riddarhuset uteslutna, måtte erhålla följande tvänne nya momenter: 9:o) »Adelsman, hvilken antingen icke aflagt student-examen, »eller icke är eller varit i Rikets tjenst med Konglig fullmakt an»ställd. » 10:o) »Adelsman, som icke under det sednast förflutna året er»lagt bevillning för minst 1,000 R:dr R:mt inkomst.» Såsom motiver för detta förslag har blifvit anfördt, att Ridd. o. Adeln sjelft, utan påtryckning från andra, både kan och bör bortrensa de sjukliga utväxter, hvilka, om de fortfarande tilltaga, slutligen måste förorsaka Ståndets fall. Främst bland dessa oformligheter framstod den bedröfliga sanningen, att personer kunna sjelfva, eller genom fullmakt, på Riddarhuset uppträda såsom svenska folkets målsmän, utan att ega ens det första vilkor för lagstiftar-kallets värdiga uppfyllande: det att kunna, eller ega något Den som skall afgöra landets väl eller ve borde väl besitta den bildning, som ensamt tillåter honom att sjelf fälla ett omdöme; i annat fall blir han endast en lekboll i andras händer. Staten har således rätt att fordra, det den födda lagstiftaren. skall kunna något; den eger äfven rätt att fordra att han skall ega något, ty den som bestämmer utgifterna bör jemväl i någon mån bidraga att bära dem. Motionären medgåfve gerna, att den som aldrig aflagt något lärdomsprof kunde besitta långt vidsträcktare kunskaper, än de ringa hvarpå studentexamen utgjorde bevis; men en offentlig examen förutsätter likväl alltid en viss allmän humanistisk bildning, eller just den som hår erfordras. Bil. lill Höglo/l. 11. o A(l:s Pral. vid 1S59 — 60 årent Iliksd. 2 Riddar lius-Utskottets Utlåtande N’:o 9.
Frågas då, hvad med några förstås? Jag tror, att antalet af exemplar, som skola förvaras, borde bestämmas till 25 eller måhända 5o, på det tillgång å desse handlingar äfven i framtiden må finnas. Herr Hjerta, Gustaf: Sådane handlingar skola alltid finnas i Ståndens Archiver. Femtio exemplar äro för mycket, men n5 torde snarare kanna undantagas, hälst jag förmodar, att när alla Utskotts Ledamöter erhållit sine exemplar, 5o ej torde blifva öfrigé. Om det får blifva som Utskottet föreslagit, är jag öfvertygad, att så många, sorn möjligt är, behållas. Herr von Hartmansdorff: Het är blott 183 exemplar, sorn finnas qvar corn - Pen 59 November f im plelta.. Då Ledamöter af \ Stånd i Ulskottpn skola hafva exemplar deraf, så torde föga eller intet blifva q.var. I afseende på JJandlingarnps fullständighet i Riks-Står.dens Archiver, så vet man, huru lätt den blifver rubbad. Jag hemställer således, om icke 5o exemplar bria förvaras. Herr Hjerta: Då blifver det ej tillräckligt till utdelning, och det är vigtigare. Herr Rosenblad, Bernhard: Då så väl i Riddarhusets, sorn de öfrige Ståndens Archiver och hos alla Collegier inbundne exemplar finnas, äfvensom i Riksgälds-ponr toiret, så torde dessa vara lättarp begagna, , ån oinbundna exemplar. Jag tror således, att Utskottets förslag kan bifallas. ' Heir von Hartmansdorff: De exemplar, som äro i fråga, hafva icke arkvis förkommit i Riksgälds utan i Stats-Contoiret. Enär ej flera än 182 complette exemplar finnas, så hemställer jag, huru de skola kunna fördelas blund 208 Ordinarie Utskotts Ledamöter, de särskilde och Stånds-Canzlierna att förtiga. Jag tior ej, att man bör utdela dem, för att blifva af dermed, för ögonblicket. Då är det bättre, att gömma några för framtiden. Herr Hjerta:
Ilelsovardeu, allmänna, om nedsättande af en komité för utarbetande af förslag till ordnande af. II. 174- R175, VIH. B. 107. 113. 114. A. 118. XI. E. 466. Hemliga Utskottets ledamöter af Iiidderskapet oell Adeln, om des sas väl jande samfäldt in pleno; och om i följd deraf erforderliga förändringar i Riddarhns-Ordningeu. I. 98, 149. R. 150, 155- H. B. 685 688. 714- A. 7.9- Hemmansegares representationsrätt, angående förslag till ändring i 15 § Riksdags-Ord ningen, med afseende på. VIII. B. 257 403, 416. A. 417. Hemmans-klvfning och jord-afsöndring. om förändrad lagstiftning rörande. A 45,58, 60. 70. 93 99. E. 197- Hemmansränta!!, om lika mått öfver hela Riket å den i densamma ingående spanmål. IV. B. 121. A. 126. Herjeådalens fögderi, om indragning af Kronofogde-tjensten i. HI. B. 252- A. 346 U. 505. 614. Hermelin, Friherre Carl Samuel, yttranden: IV. 173, 174- Hernösands Domkyrka, om tillökadt tiondeanslag till. ' Hernösand, Laudshöfdinge-residenshusets derstädes inlösen till kronan och ett Landtstats-erabetshus uppbyggande, angående. V. 281. R. 332. Se vidare Stats-Utskottets Memorial N:o 136 (15:o, g.) Hertigens af Östergötland förmälning, angående Te Deum, underd. lyckönskningar m. m. i anledning af. VI.
Det må vara; men det står der likväl nu och kan icke frånkännas sin betydelse, emedan grundlagarna skola efter ordalydelsen tolkas. Detta ord vederlägger påståendet , att ifrågavar. grundlagsföreskrifter endast afse sådana händelser, dä någon helt och hållet frånträder sitt riksdagsmannakall. Hade meningen varit sådan, så hade stadgandet, att nytt riksdagsmannaval borde efter den afgångne anställas, säkerligen icke saknats pä della ställe. Hr von Hohenhausen, Mich. Sil vi usi Då de 3 ofrälse Stånden, emot hvilka 79 § Riksd.Ordn, mäste strängast tillämpas, alltid ansett sig kunna verkställa nytt val, att gälla endast onder den uppstådda ledigheten, så måtte väl icke hinder vara för R. o. Ad. att göra detsamma. Jag förenar mig altså med Frih. Palmstiernas förslag, hvilket jag anser både grundlagsenlig! och behölligt. Särskildt får jag nämna, att man i Utskin håller noga räkning på ledamöterna. Det hände nemi. vid sammansatta Bevilln.- o. Oecon. Utskins sednaste Sammanträde, att en ledamot af B01- gareSt. infunnit sig, fastän den, under hvars ledighet lian blifvit invald, sjelf återtagit sin plats i Utsk. Den förre tog således afträde. Frih. Ehrenborgh: Det skulle glädja mig, om den tolkning af 79 §, som Frih. Palmstjerna framställt, lomme alt göra sig gällande; men för min enskilda del kan jag icke anse den fullkomligt riktig. Deremot tror jag, att Hr Råben gått alltför långt, då han påstått, alt endast händelsen af uteblifvande för hela riksdagen varit i § afsedd. Mot slutet af 5 visar det sig bäst, hvad med ledighet menas, då der står, att eri sådan icke må utan gällande skäl beviljas på längre tid än 2, högst 3 veckor. Men föreskriften om nvtt val linner jag så positiv, att den icke kan tillfredsställas genom utseende af en suppleant; och för den, som hyser ett sådant begrepp , mäste Frih.
I^1oj:t8 oell I1iliöt8 8tönder8 vid innevoronde Itili8- dor; i i;run>lIo»8-enIi^ ordning lottode liedut, Kon^l. iVIoj:t lielio^ot, i 80mmonlion^ ined utnomnondet ot (dieter för de nvo 8tot8-De^ort6ment6n, ät dem, i IVäder uji^dro-;o ott, eder ^emensom öfverlo^LIninF om 1öm^!i^o8te 8ottet kör orendeno8 tisliondlinA inom de under >Ioj:t8 (lonell, 80m den Iie8lutode förändringen linnde siäliollo; onmölde t. t'.