Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det lägervall, i hvilket Rikets Näringar, och med dem Penningeväsendet, till en del råkat, härleder sig ej, och har kanske sällan härledt sig, endast från ofullkomligheten i Författningar , utan äfven, och ofta mera, från den i deras verkställande. Sjelfva den Författning, som tillät utländskt Bännvins införsel, på samma tid sorn inländsk Brännvinsbränning ovillkorligen förböds, hade ej gjort vårt Penningeverk så betydlig skada, om den blifvit behörigen verkställd, och således vigtig tull erlaggd, samt PoliceFörfattningarne mot öfverdrift i Brännvins försäljning och förbrukande nog allvarsamt handhafde. I allt fall var det icke så mycket den fria införseln, som det öfverflödiga förbrukandet af Brännvin, som skadade på en tid, då de fleste provinser i Riket varit med missväxt hemsökte. Inländskt Brännvins för* myckna förbrukning skadar äfven, både i afseende på den allmänna och enskildta hushållningen. Att en i sig sjelf bristande Författning kan ännu mera blifva det, genom bristande verkställighet, vili jag ådagalägga med ett annat exempel: länge, och jag tror ända till Aug. 1812, förunnades åt de Engelska köpmännen Nederlagsoch Upplagseller Transitofrihet för deras varor, mot erläggande af en fjerdedels procent vid ingåenndet och en fjerdedels vid utgåendet, eller mot samma ringa afgift, som 170 Den 29 Mart. den tid, då de hade många andra platser, ärt i Sverige, att välja etneilan. för dessa varors uppläggande och öfverförande till fasta landet. 1 per mille betaltes till publike byggnader i Göth borg; en alltför obetydiig afgift för att här komma i betraktande.
» Så har det gått ett år igen, mor, » sade Margit efter en kort stunds tystnad, » jag kommer att kalla det året för mitt år. » » Hvarför det, Margit? Det har ju varit just som de andra, eller hur? Det enda, som har händt, och det var förstås viktigt nog, var Hannas giftermål. » » Ja, » sade Margit långsamt, » vi trodde ju, att hon skulle stanna i hemmet, och så » » Ja, det är tomt efter henne, men när hon är mm K. M. GULLVAG I ANDRA AKTENS KOSTYM. EFTER FRU ANNA BOBERGS ORIGINALSKISS. lycklig och har det bra, så är det naturligtvis det roligaste för oss gamla. » » Och om jag också hade lämnat boet, » försökte Margit skämta, » då hade ni fått det riktigt tomt, skulle jag tro. » » Visst, men — ja, hade du fått behålla dina ögons bruk, barnet mitt, så sutte du nog för länge sedan i eget hem, och det skulle vi vara så glada S t o c k h o l m Lundberg L å g a, b e s t ä m d a priseri * G o d a v a r o r! * Största u r v a l! pr meter. är d e t bästa! Sidentygs-Export. Doktor Carl Fritzell. idläkaren D:r i^lherls Berg, 14 Sturegatan 1 4. Tel. 122 SO. Aktiebolaget Stockholms Handelsbanks Notariatafdelning ' ouSåoixtot: Mynttorget 7 vårdar under bankens garanti alla slags värdehandlingar, uppsätter och förvarar testamenten, kontrakt m, m. samt granskar handlingar. Hvardagar kl. 10 — V.,11, Sönoch hälgdagar kl. 10 — 11. Allm. hofleverantör I * la.ia.ofa " fc&gt;i-llJt (A) Originellaste f antasimöbel i fornnordisk stil för glödbränning ell. |j W målning. Pris omå- g| lad kr. 25, stoppning af soffo. stolsitsarne ökar 10: 50. Målad i hvitt och guld, stoppad 50 kr.
Här har väl af en värd ledamot blifvit upplyst, att samma redaction i andra RiksSt. blifvit afslagen; men ingen officiel underrättelse derom har hit ankommit, och jag äger således icke någon annan anledning än min enskilda öfvertygelse örn den värde ledamotens sannfärdighet för att antaga, att sådant verkligen skett. På denna grund var det ock, jag nyss i64 Den ii Mars c. m. yttrade, att remiss borde ske till Banco-och LagUtsk:n. Hr Dalman har vidhållit sitt yrkande om remiss till Constit. - Utsk. och förklarat, att mindre kännedom af förslagets detailler gifvit honom anledning dertill. Jag skulle förmoda, att förslaget icke ur främmande för Hr Dalman. Då det föredrogs, voro de anmärkningar, han aflemnade, de utförligaste, som gjordes, och jag påminner mig, att de till och med upptogo åtskilliga redactionsfel. Jag är derföre öfvertygad, att Hr Dalman tillräckligt känner förslaget, för att kunna yttra sig och fatta sin öfvertygelse, till hvilket Utsk. det bör remitteras. Han har såsom stöd för en remiss till Constit.Utsk. åberopat 3 mom. af Riksd.Ordn:s 29 §. Der står: "Då hos RiksSt. olika meningar uppstå ang:de nya Utskts "tillsättande”. Men de af Hr Dalman föreslagna äro icke nya Utsk.; de äro alla upptagna i grundlagen och kunna således icke komma under kathegori af nya Utsk. Icke heller synes slutet af morn. vinna i detta fall någon tillämpning för Hr Dalmans yrkande. Jag fortfar derföre att bestrida remiss till Constit.Utsk., under förklarande, att jag är fullt öfvertygad, att icke någon ordförande eller ledamot i de Utsk., jag föreslagit, skall underlåta att iakttaga grundlagens stadganden, och att den civillag, som kommer att föreslås, skall stå i parite' med grundlagen.
Den måste af desse medel bibehålla, complettera och med nya skrifter öka sitt Bibliothek , hålla de bästa Vetenskapliga Journaler, och dessutom underhålla och vårda åtskilliga Samlingar, som tid efter annan blifvit till Akademien öfverlemnade, utan att deras gifvare låtit donationen åtföljas af någon fond till deras underhåll, hvarigenom de i längden verkeligen blifvit onera. Allt detta måste Akademien af de inflytande medlen besörja, och tillika söka odla och understödja flere olika Vetenskaper, så vida den skall förtjena namnet af en Vetenskaps-Akademi och ej blott af en Astronomisk Akademi. Stats-Utskottets Betänkande?!. 54* Det är dessutom här ej fråga om att lemna understöd till alla Observato rii bchöflige Instrumenter, det är fråga om inköp af någre få , men vigtiga och dyra, för att sätta vårt Observatorium i tillfälle att följa den fortskyndande Vetenskapens framsteg, för att hjelpa vårt Observatorium att upphinna dem, som nästan i alla andra länder, genom betydliga bidrag framskridit till större fullkomlighet. Vetenskapernes inflytelse på Näringarne och på alla delar af Statslifvet, äro kanske i allmänhet ej så påtaglige; men den är likväl så mycket säkrare, och ingriper allt för mycket, för att frågor rörande dem ej skulle förtjena all möjlig uppmärksamhet och jag vågar tillägga, med all möjlig gynnsamhet behandlas. I ett land der man uppoffrar Millioner för inrikes communicationer och till lättande för handeln Provinserne emellan, synes det väl ej vara inconsequcnt, om man skulle bifalla understödet af några tusende R:dr för Astronomien, för en Vetenskap, som är Sjömannens Vägvisare på det omätliga Verldshafvet, och derigenom tillskyndar 54^ Stats-Utskottets Betänkanden. den vidsträcktare utrikes handeln så mån-' ga och ovärderliga fördelar.” Och skulle denna särskilda tanke åtfölja Utskottets Betänkande till Respective Riks-Stånden. Som ofvan. Ex Protocollo V. Karström. Ankom den 16 April 1823.
Man har nemligen erfarenhet deraf att då makar vilja efter öfverenskommelse sig emellan skiljas åt i 193 Den ld Mara f m. äktenskap, pläga de alltid, när frågan kommer att behandlas vid domstol, båda två bjuda till att leda i bevis det faktum, som framhålles af den ena maken såsom skilnadsorsak. Det år mdjligt att denna i verkligheten icke är den rätta anledningen hvarföre de vilja skiljas, ja helt och hållet diktad, ehuru hvad den ene påstår, af den andre godvilligt erkånnes. Vid andra, vanliga rättegångsmål finnas alltid tvenne från hvarandra sk i 1 j do parter med stridiga intressen, hvilka hvar för sig bevakas af dessa parter. Vid äktenskapsskilnadsprocesser är förhållandet icke sådant. Här finnes ingen, som bevakar det offentliga intresse, som bjuder att äktenskapets helgd skall uprätthållas och dess uplösning icke göras beroende af individuelt godtycke. I främmande länder har man kron oadvokater eller advokater, som på det allmännas vägnar tillse, att ingenting i dylika fall fingeras eller att icke makarne få hjelpas åt att föra domaren bakom ljuset; men hos oss finnes ingenting af liknande art. Jag finner äfven häri ett skäl att icke kasta till allmänna domstolarnes pröfning något, som hittills med rätta, efter min åsigt, varit öfverlemnadt åt Konungen. Utsk:t har åberopat såsom ett hufvudsakligt skäl, att individen skulle ega oafvislig rätt till äktenskapsskilnad. Jag betvifiar, att man får taga detta så strängt efter orden; ty betraktar man rätt förhållandet, så lärer man finna, att i äktenskapet ingår ej blott ett sedligt moment, som säkerligen bör anses starkare än det juridiska eller rättsliga, utan ock ett politiskt moment af ännu större vigt, som bjuder upråtthållandet af institutionens helgd såsom grundläggning för familjen, sjelfva grundvalen för samhället. Antager man detta, så måste man medgifva, att individens rätt måste böja sig under samhällets fordringar, helst når dessa bjuda att, såvidt möjligt är, söka uprätthålla hvad som år grundvalen för detta sednares bestånd.
— Dessa Stadganden tror likväl Utskottet icke kunna i annat fall blifva föremål för Utskottets uppmärksamhet, än så vida de i någon mån förringa den af Tullverket påräknade inkomst, i hvilket afseende de lära utgöra ett ämne för Riksens Höglofl. Ständers granskning, och torde Utskottet således framdeles, i händelse dess nu framställde grunder för Tullbevillningen vinna bifall, och ett sammanhängande uppbördsoch förvaltnings-Reglemente bör i förening dermed, utarbetas, blifva i tillfälle, att i detta hänseende med nödige förslag framkomma. Enahanda förhållande inträffar äfven med Svenska Fabriksväsendet, till hvar» fördel åttkil - IieviUnings-Vtsiöttett Betänianden. 133 lige författningar blifvit vidtagne; för att afhålla den genom en utvidgad Lurendrejeri handel desse inrättningar hotande undergång. Utan att härvid ingå i granskning, om nyttanoch nödvändigheten häraf, hvilket Utskottet möjligen icke tillkommer, tror det sig likväl böra förklara, att dessa åtgärder åtminstone ländt Statens inkomster sill afsaknad. — Emedlertid visa dé, allt ifrån Fabrikernes upprinnelse här i Landet, förda klagomål öfver Lurendrejerier och Tullförsnillningar, huru verksam och farlig denna fiende till Svenska Handeln och Fabrikerne är, och att alla deremot vidtagna, mer och mer skärpta straffanstalter ingenting uträttat. — En annan och för Staten mera gagnande utväg torde derföre böra sökas, och tror Utskottet den finnas i en lofgifven handel, beröfvande Lurendrejaren medlen, att undergräfva Fabrikerne, hvilkas idkare nu mera för sig komne genom det hägn och det betyd, liga understöd de under en längd af år emottagit af Staten, säkerligen skola i .allmänhet med tillfredställelse omfatta detta tillfälle, att blifva befriade från all hemlig och skadlig medtäflan, och i stället underkasta sig en öppen och till uppmuntran ledande concurrence.
Berta säger åter igen, att det är demoraliserande BARK. vudet på dig med sina galna okvinliga idéer! Du, Ja jag vet Berta! Hon har förvridit huf som förr var en så god hustru om du kunde se på mina ögon, hvad jag ville, så nu bryr du dig litet om, om jag blir komprometterad, skandaliserad, bragt till förtviflan bara du har räddat undan dina pengar och bevarat din själfständighet, så är du nöjd. FRU BARK. Åh, Pontus! BARK. ett knep en oärlig intrig! FRU BARK. Nej, Pontus! BARK. ett förräderi! Det är ju att bedraga mina fordringsegare. FRU BARK. mina pengar. De hade ingen rättighet att spela med dig om BARK. ditt mitt och ditt dina pengar och dina pengar aldrig hör jag annat. FRU BARK. du hade förstört hela min stora förmögenhet och allting måste gå under klubban vår vackra egenJag talade inte om mitt och ditt, Pontus, då Dina dina! Jag tror du blifvit galen med Jo jag prutar inte af det minsta ett knep Ja och du låter till och med förleda dig till dom, silfret, linnet du hörde mig aldrig klaga då, aldrig göra dig den minsta förebråelse. Ingen skall det för dig. kunna säga, att jag inte så godt jag kunde sökte lätta BARK. tionen med ett tillkonstladt leende på läpparna och glad och vänlig stämma, bara för att alla grannarna skulle se, hvilken ängel du var och hur illa Ja naturligtvis. Du gick omkring vid auk jag gjort mot dig. Åh, jag känner nog till den där taktiken det var så man kunde blifvit galen! Det är alldeles som när du sitter uppe och väntar på mig om nätterna och i stället för att göra mig förebråelser kommer vänlig och smilande emot mig för att jag riktigt skall känna mig som en brottsling. FRU BARK (bittert). brå mig. Ja du har rätt. Du har mycket att föreBARK. du har nu beslutat att vanära mig och drifva mig till förtviflan du har väl betänkt dig på följderna (betydelsefullt) att draga mig ur spelet. det återstår mig ingenting annat än att FRU BARK (uppmärksam). Hvad menar du med det? Det är detsamma jag förebrår dig ingenting
Dan 3 December e. m. 225 från vederbörande Embetsverk blifvit infordrade och inkommit, beredas af den Föredragande. Om denna redaction antoges, kommer hvarken Allmänna Beredningen eller någon StatsRåds-Beredning att omtalas. Jag vågar således anhålla om proposition på detta förslag. Herr Cederschjöld: Det förslag, som den siste varde Talaren framställt, anser jag för min del mindre lämpligt, emedan jag tror det vara öfverflödigt i Grundhgen stadga, att den Föredragande får bereda målen, då detta i alla fall på honom sjelf beror. Men jag får derjemte förnya min hemställan , huruvida någon Proposition kan göras på Beredningens bibehållande, då detta icke skulle kunna ske utan med förkastande af Utskottets Förslag, hvartill Ståndet likväl enligt Grundlagen saknar all rättighet. Herr Rosenblad: 1809 års Grundlag har redan förutsatt nödvändigheten för en Föredragande att inhemta nödiga Upplysningar. Den Proposition jag föreslagit, innehåller, att han ensrm skulle kunna bereda Ärendema , i stället att detta förut skett i compagnie med Åtta Ledamöter af Allmänna Beredningen. Herr Grefven och Landt - Marskalken förklarade, i anledning af. Herr Cederschjölds nyss algifne yttrande,- att då yö §. RegeringsFormen föreskriiver, att de anmärkningar, hvilka mot Constitutions-Utskottets Utlåtande, rörande Grundlags-ftågor, i Ståndens Plena göras, Ridd. o. Ad. Prot. XI. Band. 15 236 Den 3 December e. m. och af ett Riks-Stånd förklaras utgöra dpss gemensamma tankar, böra till Consututions-Utskottet hänvisas , utan att dessa anmärkningars natur och beskaffenhet närmare finnes bestämd; ansåg Herr Grefven och Landt-Marskalken, på grund deraf, och i öfverensstämmelse med hvad förut i dyhke frågor alltid varit vanligt, sig icke äga laglig rätt, att vägra proposition å Herr Hjertås mot förevarande §., rörande Allmänna Beredningens bibehållande, gjorde anmärkning.
Beträffande läroverks-byggnaden i Wexiö har Konsistorium derstädes, med åberopande af dess redan den 9 November 1S50 gjorda underdåniga framställning om de flerfaldiga brister och olägenheter, af hvilka den nuvarande lokalen för Wexiö förenade Gymnasium och skola besväras, samt angående omöjligheten, att kunna bekosta uppförandet af ett nytt och lämpligt lärohus med en tillgång af endast 4,366 Ridr 32 sk. i Stiftets byggnadskassa, hvilken årligen mäste bestrida flere utgifter för underhåll af skoloch gymnastik-hus i Jönköping samt gymnastik-hus i Wexiö, vidare i underdå - Kongl. Maj.ls Nåd. 15 nigkel anfört, att oaktadt under sistlidet år verkställde reparationer å skolhus-byggnaden och en förändrad inredning deraf, densamma likväl fortfarande tinnes i många afseenden bristfällig, samt att skolans samlingsrum är så litet, att lärjungarne i egentlig mening måste der inpackas vid tillfällen, då de böra vara tillsammans, till mehn för deras helsa samt för den ordning och den värdighet, som bör iakttagas och borde kunna påräknas vid ett af Sveriges äldsta och talrikast besökta läroverk; Konsistorium anser derföre oundgängligen nödigt, alt ett nytt, emot tidens fordringar svarande lärohus i Wexiö uppföres och har för sådant ändamål insändt ritning, jemte kostnadsförslag, delta senare slutande sig å en summa af 30,000 R:dr, dervid Konsistorium dock anmärkt, att denna kostnad dels med afseende å nödvändigheten alt, för vinnande af nödigt utrymme, göra lärohuset något större än ritningen upptager, dels ock till följd af under senare tider betydligt stegradt pris på byggnads-materialier, tvifvelaktigt kommer att ökas med minst 5,000 H:dr, hvadan Konsistorium i underdånighet anhållit, att ett anslag af minst 33,333 R:dr 16 sk. måtte för ändamålet af allmänna mede! beredas, då det möjligen överskjutande beloppet skulle kunna tagas af för handen varande medel i Stiftets byggnads-kassa, samt, om äfven desse blefve otillräcklige, till en del upplånas.
Södra Dito Dito 2176:32. r „ - ' 26,226: 32. Tills, nedsättn. Ifrån de af K. M:t i Nåder föreslagne Summor för Cavallcriet R:dr 200,346: 32. af°rär alItsä ” ,2’8?°: ~ 237,476: 32. Infanteriet „ 825,266:32. med afdrag af „ 26,226:32. _ då S:n af Indelta Armeens Löner blifver R. 1,036,516: 32. Sedan till utgörande af dessa R:dr i,o36,5i6: 32. blifvit använde Indelta Lönerne i HemmansRäntor och KronoTionde, Befälets .382,109:47.7. Corporalernes 26,470:22. iu?m Boställensbehållne afkastning 46o,3io:2o. r. R:dr 868,890:41.8. samt hvad å Stat redan är anslaget i Contant för Skånska Infant.Reg:terne, till SecondBefäls och BataillonsLäkares aflöning m. m .i43,459:43. ro.r>ot3)350.3? g. brister, som genom nytt anslag böra fyllas, , R:dr 24,165:42-6. • • \ x 84 Stats-Utskottets oell hvilka Medel, Utskottet hemställer må å '.Tredje HufvudTiteln blifva uppförde till K. M:ts Nådiga disposition, med öfverlemnande till K. M:t, att successive, och i den raon genom blifvande Vacancer tillgångar kunna vinnas, Löneregleringen låta verkställa, på sätt kan pröfvas lämpligt.
(I.-a.) Uti Memorial, som till Utskottet blifvit remitteradt, har RiksdagsFullmäktigen för Staden Hjo, Herr P. J. Mattsson anhållit att, sedan K. KammarRätten för några år tillbaka fråndömt Staden Kronans andel i Sakören, hvilken uppburits i följd af ett K. Donations - 236 S t a t s - U t s k o 11 e t s Bref, denna fördel matte Staden åter tillerkännas, helst någon tolag eller hamnoch bropenningar derstädes icke äga rum samt Stadens tillgångar i öfrigt äro så inskränkta att saknaden af berörde bidrag, sorn användts till fångars underhåll intilldess dom fallit, skulle blifva känbar. Då frågan om nämnde Stads rättighet att uppbära Kronans andel i der fallande Sakören redan i rättsväg blifvit pröfvad och afgjord, anser Utskottet någon åtgärd i följd af berörde Motion, som derförutan ej utredsr någon anledning till serskild hemställan å It. St:rs sida, icke vara att vidtaga. Utlåtande, rörande väckt Motion, angående grunden för räntornas utgörande af någre Thorshälla Stad upplåtne hemman.
Man slipper i sådant fall att höra en hop småaktiga invändningar och ingen kan då göra invändningen att man gör försök att minska Konungamakten. — Alla dessa förslag hafva för mig inget annat värde än att de slutligen måste öpna allmänhetens ögon och visa att ett sådant lagstiftningsoch styrelsesätt som vårt blir allt mer och mer omöjligt; folket måste till en början få styra sig sjelf i hvad det kan styra och Konungen endast regera d. ä. återföra folkviljan om den förirrar sig. Det tjenar ingenting till att stapla den ena inrättningen på den andra, och bibehålla samt allona de gamla verkens tjenstemän. Härpå hafva vi ett ganska märkvärdigt exempel ronde Rergs-Collegium: —- — (Härvid förspordes starkt sorl i salen, så att talaren hejdade sig.) Ja sä! det är låfgifvit anföra exempel? jag vill blott erinra huruledes detta Verk, först så vidtomfattande måst hopkrympas till hvad det nu är blott en skugga, samt att då Gustaf lil en gång tillsporde någon, huru man skulle förhindra det Ryska jernet att uttränga det Svenska, så fick han det svaret att H. M:t borde söka förmå Ryska regeringen att inrätta ett Bergs-Collegium. Enl. min tanka kan man icke komma på den rätta hanan, om icke representationen visar sig sätta värde på indigenat-rälten genom att afslå delta hvilande förslag, då det innebär att man skulle öfverlemna åt Konungen att kunna gifva medborgarerätt åt andra länders undersåter. en sak som egentl. borde afgöras af representationen sjelf. Vi hafva hört talas om huru fjellen försvunnit efter unionen och huru de båda folken räckt hvarandra händerna öfver Seveds fjellrvggar; också tror jag icke alt någon på detta rum bestrider nyttan af att Svenskar och Norrmän erhålla ömsesidig medborgarerätt. Men man behandlar saken på det vanliga något lösliga sättet och just derföre invecklar man sig och kommer icke till Den 28 Februari e. m. G55 slut ur fläcken.
Exporten af sparrar under 8 tums tjocklek utgjorde år 1852 från hela riket 243,759 stycken, hvaraf från länen norr om Stockholm 148,506 stycken och från de sydligare länen 95,253. Beloppet kan väl synas betydligt, men i förhållande till landets öfriga trädvaru-export och ännu mera i förhållande till den skogsförödelse, som af inhemsk, åtminstone pä Hera orter, slösaktig förbrukning framkallas, utgöra de hittills exporterade sparrarne en så ringa del, att skogarnes bestånd derigenom visserligen icke äfventyras. Denna export inbringar emellertid både i och för sig och ännu mera såsom fyllnad i sorterade och derigenom lättare afsättliga trädvaru-skeppningar ganska betydliga kapitaler, hvilka man, derest den förhöjda export-tullen skulle uppfylla det åsyftade ändamålet, afsade sig, under det deremot den inhemska misshushållningen med skogseflekter snarare uppmuntrades, än hämmades, genom det nedtryckta priset. Der, såsom icke sällan inträffar, sparrar tagas af den smalare delen utaf till sågtimmer nedhuggna träd, vore det både orättvist och ändamålslöst att förhindra tillgodogörandet af sparrarne. Emot Kongl. Maj:ts förslag förekommer derjemte å ena sidan, att tillhugget timmer, som nu, utan hänseende till dimensionerna, är belagdt med 10 proc. utförsels-tull, skulle, utöfver en viss tjocklek, medgifvas tullfrihet, men å den andra åter, att sågade plankor öfver 3| tums tjocklek, äfven om de voro af fullmogen skog, eller af sådane träd, hvilka såsom timmer skulle åtnjuta tullfrihet, hlefvo belagde med den till förbud gränsande tullsats, sorn för sparrar blifvit ifrågasatt, en med den hittills följda grundsatsen, att företrädesvis belägga en mindre bearbetad vara med utförsels-tull, oförenlig lagstiftning. Utskottet linner sig således böra afstyrka de ifrågasatta förändringarne uti nu gällande uiförselsafgifter för Timmer och Sparrar.
Derjemte hafva åtskillige ledamöter af Bonde-ståndet, under åberopande af den utaf 2:ne Statsrådsledamöter, vid den nådiga Propositionens afgifvande yttrade serskilda mening, ansett densamma böra ligga till grund för en blifvande skatteförenkling. Då emellertid 2:ne Riks-stånd godkänt Utskottets tillstyrkande i denna punkt, och några sådane anmärkningar deremot ej förekommit, hvilka icke vid ärendets förra behandling i betraktande tagits, har Utskottet ansett sig böra samma tillstyrkande vidblifva. Punkten Litt. Bangående ändring i sättet för de indelta hemmansräntornas och kronotiondens utgörande, är af Ridderskapet och Adeln samt Stats-Uukoltels Utlåtande, IS:o 262. 3 Preste-ståndet vilkorligen och af Bonde-ståndet utan vilkor Bifallen, men af Borgare-ståndet återremitterad; och anser Utskottet under sådana förhållanden den erhållna återremissen icke kunna till någon åtgärd föranleda. Af punkten Litt. C. har första tillstyrkandet, pag. 21., i afseende å markegångs-deputerades sammansättning och liden för deras sammanträde, Blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet under ofvan omförmäkla vilkor och af Borgare-ståndet utan vilkor Bifallet, hvaremot Boiule-ståndet detsamma återremitterat; vid hvilket förhållande Utskottet anser någon åtgärd till följd af den erhållna återremissen icke vara att vidtaga.