Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Trelleborg; af Nils Håkanssons från Christianstads Län, om ändring i Skattläggningsgrunderne i hvad angår Såg och Mjölqvarnar; ai Lars Anderssons från Skaraborgs Län, om utgifvande »f en så kallad medborgerlig Catheches, jemte flere Ledamöters andraganden i ämnet; af Samuel Jonssons från Öland, rörande granskning af de författningar, sorn angå markegångssättning m■ m.; af Anders Nilssons från Malmöhus och Nils Håkanssons frän Kronobergs Län, i samma ämne; af joban Anderssons från Skaraborgs, Jonss Jonssons från Örebro, Anders Anderssons från Skaraborgs Län, Samuel jöns - Dm 14 Junit J, 111. sons från Öland, Nils Nilssons från Calmare och Gustaf Ericssons från Upsala Län Memorial, angående Allmänningar och Kronoskogar m. m ; af fem rörande Fjerdingsmans aflöning inlemnade Memorial, af Fehr Bengtson från Halland, Anders Paulsson från Jönköpings, Eric Ersson från Stockholms Län, Börja Börjesson från Halland och Nils Nilsson från Calmare Län, tillika med flere Ledamöters yttranden i samma ämne; af Petter Pehrsons frän Calmare Län Memorial, jemte flere Ledamöters anföranden angående indragning af den så kallade ProsteTunnan; af Anders Danielssons från Elfsborgs Län Memorial, rörande beklädnaden vid de indeldte InfanteriRegementerne, tillika med hvad flere Ledamöter i anledning deraf yttrat; af Moses Johanssons från Westerbottens Län, angående Nyhemmans anslående till hjelp för svagare Rotar; af Carl Hindricsson Bergmans från Gefleborgs Län, om Extra Roteringsafgiften; af Jacob Erssons från Örebro Län med fleres Memorial, angående LifRegementets HusarCorpsens reducerande till lofanterie ; af Eric Jonssons från Upsala Län, rörande nya grunder för Rotcringsskyldigheten i Upland ; af Eric Mörtbergs, angående en Skolas inrättande i Ofver-Torneå, samt af Johan Jacob Ruthberg från Norrbottens Län Memorial, om jemkning i Roteringen derstädes, tillika med Moses Johanssons från Weslerbottens Län i äinnet afgifne yttrande.
Uti det af Statsoch Banco-Ufskotten afgifna Betänkande, angående Riket® penmnge-väsende och de dermed gemeni’ skap egande ämnen, hafva Utskotten tili*' styrkt Stats-Utskottets Reta 11 la uden. 6(55 styrkt, att den så kallade öfver-räntan för Lån, i Banco-Disconten, ifrån och med nästa års början, må nedsättas lill åtta procent. Och sorn det synes Billigt, att en dylik nedsättning af Öfver-Ränlan för Lån i Manufactur - Discont-fonden får af denna fonds Gäldenärer till godonjulas, anser Utskottet si? böra hemställa, om ie O 7 ke Rikets Högloflige Ständer skulle finna skäl; alt hos Kongl. Majrt i underdånighet anhålla, att räntan för den lid ett Lån i Manufactur-Discont-fonden efter förfallodagen blifver obetaldt, eller den så kallade öfverräntan, må med nästa års början ifrån 10 procent, sorn densamme för närvarande utgör, nedsättas lill 8 procent Hvilket dock till Rikets Högloflige Ständers pröfning vördsamt öfverlemnas. S t a ts-U tskottels Be t änkan den. N:o 477- A n k o m den 24 Sept. 1824. Betänkande, angående GeneralAssistance-Contoiret. Enligt Kongl. Majlis Nådiga Privilegium och Reglemente lör General - AssistanceContoirel, af den 2 Oclober 1772, liar afsigten med detta Verks inrättande varit den, att, som större delen af Hufvudstadens Innevånare icke kunde Begagna sig al de författningar, som tid efler annan om pnblique
S. D. Föredrogs ett från Högvördiga Preste-Ståndet ankommet Protokollsutdrag af den 24 dennes N:o 544, innehållande inbjudning till de öfriga Stånden att förena sig med Preste-Ståndet i dess samma dag fattade beslut i fråga om en underdånig skrifvelse till Hans Majestät Konungen personligen, i anledning af Hans Majestäts sjukdom; oell blef denna inbjudning af Ridderskapet och Adeln antagen. Frän Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Vid föredragning af meddeladt Utdrag af Högvördiga Preste-Ståndets Protokoll den 24 dennes, N:o 344, med inbjudning i fråga om en underdånig skrifvelse till Hdiis 548 Fröt.-Utdrag den 26 September 1857. Majestät Konungen personligen, i anledning af Hans Majestäts sjukdom, blef nämnda inbjudning antagen. Frän Hederv. Bonde-Slåndet. S. D. Föredrogs det Utdrag af Protokollet, hållet hos Högvördiga PresteStåndet den 24 uti innevarande månad N:o 344, med inbjudning om en underdånig skrifvelse till Hans Majestät Konungen personligen, i anledning af Hans Majestäts iråkade sjukdom m. m.; och blef inbjudningen antagen. S. D. Föredrogos och biföllos Banko-Utskottets Utlåtande N:o 47, i anledning af väckt fråga om anskaffande af ny, ändamålsenlig byggnad för Rikets Ständers Bank; och Memorial N:o 49, i anledning af Riks-Ståndens beslut öfver Utlåtandet N:o 38, med förslag till vissa förändrade föreskrifter, angående Bankens vcxlings-kassa och depositions-rörelse. I afseende å samma Utskotts Utlåtande N:o 48, i anledning af Riks-Ståndens beslut öfver Betänkandet N:o 37, med förslag till reglering af Bankens låne och kreditiv-rörelse, lattades af Bonde-Ståndet följande beslut:
—- rörande några i Bankens, fäkenskaper vid 1827 års slut balancerade Summor, hvilka, oberoende af hvad som i sammanhang med Allmänna FinanceRegleringen vidare kan ifrågakomma, Utskottet ansett böra till fulla beloppet eller till någon del afskrifvas. XVI. B. io5. A. 295. — i anledning af väckt motion, att Utskottet måtte till Rikets Ständer inkomma med upplysningar, så väl rörande Bankens närvarande ställning, som fordna författningars och åtgärders verkningar i anseende till Benningeoch Credit-rörelsen, samt vid samma tillfälle yttra sig angående de olika förhållanden, som i andra Ländérs Bankrörelse förefinnas.XVI, B. 285. XVII. A. 162. —- angående autorisation för BankoStyrelsen, att kunna föryttra och till Silfver omsätta det efter 100 R:dr per Skeppund 55 utpräglade, Banken tillhörige, gamla slantmynt. XVI. B. 285. XVII. A. 265. BankoUtskottets Betänkanaen, Memorialer och Utlåtanden angående nödvändigheten, att Banken måtte från Avestad förses med hehöfligt koppar-skiljemynt för vexlingens oafbrutna underhållande. XVI. B. 286. XVII. A. 26g. XXI. E. 106. — angående ett i 1827 års RevisionsBerättelse omnänindt Förslag lill förändring med anmaningarne vid BankoDisconten och ProvinceLåneContoren. XVI. B. 286. XVII. Å. 274. XXXII.
Sådana finnas i rikt urval, jämte alla möjliga sorter blomfrön, i H. Svenssons fröhandel, Lilla Nygatan 1 7. Mycket mer vore nog att påpeka, men j a g är rädd att damerna redan äro trötta på mitt sällskap. Det återstår mig blott att blygsamt draga mig tillbaka, i det jag vördsamt tillönskar — en god jul. — er. De skola fara illa, som söka sin välfärd i andras människors hus. Äldre Eddan. Från farmors ungdom. Berättadt af henne själf oeh för Idun uppteeknadt af Claes Lundin. 5. tockholms söndag var för femtio år sedan ganska olik vår tids helgdagar. Då förrättades icke något arbete i hemmen, möjligtvis med undantag af de handtverkshem, i synnerhet tillhörande skräddareoeh skomakareyrkena, som icke hunnit få kundernas beställningar färdiga till lördagsaftonen, utan afslutade dem på söndagsmorgonen. Innan klockan tolf hade dock allt arbete upphört, och då öfverlämnade man sig åt helgdagshvilan, hvilken onekligen var mera verklig hvila än nu för tiden. Husmodern gick nästan alltid i högmässan, som började klockan tio f. m., och i vanliga fall tog hon åtminstone de större barnen med sig. Det var sällsynt, att man besökte någon annan kyrka än » sin egen », det vill säga den, inom hvars församling man hade sin hemvist. Att gå utsocknes ansågs icke riktigt öfverensstämmande med en god ordning och tillkännagaf ett oroligt sinnelag. Man borde nöja sig med hvad man själf hade, och därför var ej heller sekterismen väl ansedd. På sin höjd kunde man någon gång infinna sig i » salen », äfven kallad » sirapskyrkan », d. v. s. Brödraförsamlingens gudstjänstlokal vid Lilla Trädgårdsgatan, hvilken lokal ännu är oförändrad inpå gården, fastän församlingen låtit uppföra ett ståtligt hus åt gatan. Brödraförsamlingen uppammade icke någon sekterism, oeh till och med de som öppet slutit sig till Herrnhutismen stannade dock kvar i statskyrkan. Andra bönsalar och frikyrkor funnos icke. Statskyrkans präster hunno godt till för Stockholms 80,000 invånare. Några synnerligt goda predikanter funnos icke.
Då denna vink blifvit ännu bestämdare gifven af en StatsUtskottets Ledamot under discussionen i Högvördige PresteStåndet öfver StatsUtskottets Betänkande, och i samma discussion tillika förekommer en pröfning af arbetet, ett autentikt bedömmande af dess värde, har jag trott mig böra sätta Ridderskapet ocb Adeln i tillfälle, att taga kännedom af det Högvördige Ståndets korrta, Den 12 October f. m. 9 men upplysande och vägledande, öfverläggning, innefattad i följande Transumt af Protocollet hållet i Högvördige PresteStåndet den 21 Maji 1829. ”S. D. Då nu å nyo föredrogs Statsutskottets Utlåtande N:o 138 i anledning ”af väckt motion om publikt understöd åt ”Författaren af Svenska Folkets Historia un”der Konungarne af WasaÄtten, anförde:” ”Professoren m. m. Geijer: Författaren ”af ifrågavarande arbete har deri nedlagt ”ett så berömligt bevis af skicklighet, arbetsamhet och framställningsgåfva, att jag högeligen önskar, det StatsUtskottet fästat me”ra uppmärksamhet vid motionen. Tillfäl”len att belöna verkelig litterär förtjenst, ”serdeles om Fäderneslandets Historia, äro ”hos oss ej så talrika, alt ej, då de förebomma, man borde medhinna att iakttaga ”dem. Herr Strinnholm, föga gynnad af "lyckan, har nog länge utan uppmuntran ”framgått på en mödosam bana, utan att i ”allmänhetens deltagande, vanligen ej att ”påräkna för arbeten af större omfång, fin"11a en tillräcklig ersättning för sin flit.” ”Häruti instämde Biskopen m. m. Doktor Faxe_, Domprosten LundbladProfessor ”Bexell och Prosten Grape„ samt Comminister Dahlgren ”Domprosten Heurlin: Om Utskottet egt ”Professor Geijers auctoritet att åberopa, så 10 Den 12 October f. m. ”hade Utskottet visserligen icke tvekat att ”tillstyrka det begärda anslaget.
Herr Cederschjöldt Herr Tham har ansett, att stockstraff bör bibehållas derföre, att Kyrkoliden i alla fall ha rätt att tillämpa det; men jag skulle tro, att just denna omständigbör göra Riksens Ständer så mycket angelägnare, att högt yttra sin opinion emot detta slags straff. Herr Ribbing, Arvid■ Af Herr Cederschjöld Ilar blifvit anfördt, det stockstraff icke tillämpades vid Domstolarne. Orsaken, hvarföre det icke ofta äger .runn, är att sällan nå* Den 25 September e. m. 319 gori anklagas för 4:de resan fylleri. Af KyrkoRådet få inga fylletimål upptagas, således Icke eller hågra straff derföre derstädes utdelas. Herr Cederschjöld.- Till de skäl, söm för. ut blifvit anförde möt stockstraff, anhåller jag få tillägga ännu ett. Jag tror nemligen knappt att detta straff blifvit tillämpadt eiler skulle korn. ma att tiliämpaå på så kalladt bättre folk , för hvilka således intet straff skulle finnas: och jag vill fej hafva sådanå strafflagar, sorn endast äro gjorde' för vidsa folk classer. Ålla böra vara lika inför lagen. Det kunde hända mången bra man, att blifva i ett gladt lag öfverlastad. Jag har känt ganska högt uppsatta Män, feom på det viset kunnat blifva befordrade till stockstraff. Det är naturligt, attEiscalen skall hafva desto mer consideration med dem, ju orimligare straffet är: och det är just sådane consideratiöner, Sorn jag icke anser nyttige vid Lagens tillämpning. Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus; Jag instämmer i deras mening som yrkat afslag på Betänkandet. De nu gällande författningarne äro, enligt min erfarenhet, oklander, liga. Lika med Herr Cederschjöld önskar jag likväl att stockstraffet måtte afskaffas. Skall någon dömnras dertill, så bör det åtminstone ske genom ordentlig Domstol, icke extra judicia. liter, såsom på befallning af LartdshöfdingeEmbetef, inför hvilket föga bevisning äger rum. I öfrigt passar detta straff icke meratill våra begrepp, seder -och bruk.
Den rätt hvarje Ledamot har, att, då Konungen afger en Proposition om någon Grundlagsändring, vända sig med sina anmärkningar dervid directe till ConstitutionsUtskottet, står ju i alla fall alltid öppen, äfvensom att afUtskottet få ett Utlåtande, öfver hvilket Stånden äga, att i sin ordning öfverlägga, och vid följande Riksdag besluta. Det blir då lätt att afgöra, hvilketdera man bör bifalla. Är det Konungens förslag, blir det gegast lag genom Rikets Ständers antagande, är det den enskilte Riksdagsmannens, fordras dertill Konungens sanction. Hvad har väl då vunnits genom denna stridighet mellan §§:ne, som utan olägenhet kan rättas. Herr Hjerta: Jag ämnar icke besvara det motskäl Friherre Cederström framställt, emedan skillnaden emellan §§. lätt kan ses, 248 Den 26 Februarii e. m. blott man läser dem, men jag tror, att ConstitutionsUtskottet äfven i ett annat afseende dragit försorg, att de nya redactionerne icke kunna bifallas. Detta skäl består utaf en betydlig omening i redactionen af 81 §. Der står nemligen: Inkommer till Riksens Ständer ComstitutionsUtskottet med något förslag till Grundlagsändring, må Riksens Ständer &c. Jag förstår mig icke på, om bär menas, att ConstitutionsUtskottets förslag äfven skulle angå sådan Grundlagsändring, som blifvit af Konungen föreslagen. Då bar visserligen Friherre Cederström rätt; men jag skulle icke tro det, emedan detta finnes behandlad t såsom ett serskildt fall i §. Denna angår helt och hållet Kongl. jLxei/iisser. En annan omständighet af stor vigt hindrar äfven antagandet. Då ConstitutionsUtskottet nu skall förstärkas, sker det genom val af RiksStåndens plena. 56 §. lyder nemligen så här: ”Blifva åter något ”Stånds tankar, i någon eller några de”lar skiljagtige från de öfriges, och sam”raa
Herr von Hohenhausen» mening, Def gläder mig emedlertid, att Utskottet genom en ordvändning »ynes hafva närmat sig min öfvertygelse; och jag beklagar blott, att detta kommit så sent, att vi icke vidare kunna ändra, hvad sorn redan blif. vit beslutadt. Herr Tham'. Jag anser mig först skytdig för. klara, att BevillningsUtskottet ej ändrat en enda tanke, som grundlagt dess förra beslut. Detta Sr en misstydning af Herr Lefrén, Utskottet har blott tillkännagifva, att Kongl. Majtts rättighet, att bevilja nederlag, såsom ej afsedd, icke eller blifvit rubbad. Utskottet har således ej behöft omändra sin mening. Att detta är en uppbörds, anstalt, sade jag redan förra gången. Det är just derföre Utskottet föreslagit, hvad det gjort, och ansett sig berättigad dertill. Anledningen är densamma, som till öfrige bevillningsåtgärderj och denna, så väl som andra uppbördsanstalter, har alltid tillkommit Riksens Ständer att bestämma. Herr lion Hohenhausen', Jag har ingalunda va« lat åstadkomma rubbning i ett redan fattadt be. slut, utan Önskar , att Ridderskapet och Adeln måtte vidhålla, hvad här senast blifvit beslutade, emedan de önskningar, som skola för Thro. nen frambäras, böra framställa rätta förhållandet i så klar dag som möjligt, Det är derföre jag tillstyrkt, att Ridderskapet och Adeln ej må, med frånträdande af förra beslutet, bifalla BevillningsUtskottets förslag, emedan vi böra försäkra våra Fabriquer mot faran af en utsträckt Neder? ffeu g Q viobar e, m. 215 lagsfrihet. Vi böra således hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om vidtagande af nödvändiga försigtighetsmått i detta afseende. Jag tror icke, att åläggandet att underhålla niagaziner är en tillräcklig garantie. Vi känna flere Stapelstäder med obetydlig handel, der inga magaziner skulle trygga mot missbruket.
O. von 8c!ru!t2enbeim. 6ustak bckurra^. per 8am Oresen, /k. .4splung. bil. 8cbvgn. äobmi bestin. A. Danielsson. p pant. — ^ 1204 Den 29 Mars. Uplästes Riddarhus-lWoktets siemon»!, innefattande Utssottets utlätande, angäende de Wadstena Adeliga Jungfru-Stistel rörande ärender. Ladek pa bordet. Uplästes och kades pa bordet följande: Wördfamt ^lomori»!! Atffillige anmärkningar hastva af liespcQlvL Ständen blistvit gjorde emot Bewillningsfamr Allmänna Beswärsoch Oeconomi»;.Utffortets afgifne Betänkande, rörande Bränwinsbränningen; och som flere af detz oeconomisse delar äga omedelbart sammanhang med sjelfwa afgiften, anser Bewillningö-Utjkottet, i följd af de fran KegxeÄive Standell ankomne Kemiker, sin ssyldighet fordra, at, ej mindre öfwer det ena än andra häraf, i den widd ämnets beffaffenher fordrar, sitt utlåtande meddela. Hwad således först beträffar de oeconomiffe frägorne; sä warda i sadane delar, hwilka af de fyra kespeaive Stånden icke gemensamt blistvit bifallne, efter anmärkningarnes granffning, desse rättelser rilstyrkte, nemligen: At uti kn8re886n rik den blifwande Författningen, bör, til befordrande af nödig witzhet i desi tillämpning, samt bland annat i afseende pa formen för mål, hwilka röra förbrytelser emot densamma, den mening införas: At alla hittills utkomne Försatt - Den 29 Mars. 1205 fattningar, angående Brännvinsbränning och försäljning eller öfwerträdelser af hwad derom stadgadt är, aldeles uphäswas, och at endast denna Förordning, samt i der ej nämnde fall, hwad Allmänna Lagen innehåller stall för gällande anses.
Uti denna reservation instämde riksdags-fulhnäktigen E. M. Falk från Skaraborgs län: och reserverade sig äfven öfrige Utkkotts-ledamöter af Bondeståndet emot den af Utskottet föreslagna nedsättningen i embetsoch tjenstemäns löne-bevillning, dervid riltsdags-fullmäktigen jonders Persson från Örebro län förklarade, att han hade så mycket mera skäl att motsätta sig denna nedsättning, sorn, enligt hvad Utskottets Utlåtande utvisade, någon bevillningsnedsättning icke vore påtänkt för en mängd uti 10, 27 och 28 §§ oinförmälda, mindre bemedlade samhälls-medlemmar. 6:o Riksdags-fullmäktigen yl aders Persson reserverade sig äfven emot Utskottets beslut att föreslå nedsättning i bevillningen å rörelse och näring, samt fast egendom, dels derföre att Utskottet, tvärt emot hvad som vanligen iakttages, frångått sitt förut afgifna Utlåtande, ehuru detta vunnit stöd af två Stånds bifall, dels ock emedan, att dömma efter hvad såväl i de afgifna motionerna, som under diskussionerna i ämnet blifvit anfördt, meningen med den föreslagna nedsättningen i bevillnings-proeenten icke vore att åstadkomma en motsvarande minskning af bevillnings-beloppet, enär man hoppades, att detta, till följd af, genom afgifts-procentens nedsättning framkallade, sannare taxeringsuppgifter, skulle blifva någorlunda oförändradt. I denna reservation instämde riksdags-fullmäktige Josef Holm från Stockfoolms län, Anders Jansson från Westmanlands län, Jonas Christoffersson från Wermland, L. G. Sandberg från Westerbottens län, yf. G. Sandstedt från Jönköpings län och Olof Olsson från Westmanlands län. STOCKHOLM, f. d. Schultee’s Boktryckeri 18ä4. Kevillnings-UltkolUta Memorial, i\:a SS. I ]¥:© 22. Ank. lill Exp.-Ulsk. d. 4 Aug. 1854, kl. 1 e. m. Memorial, rörande några vid regleringen af Tull-taxan af Riks Stånden ännu icke afgjorda frågor.
Häremot får jag anmärka, att den som vill ändamålet, måste ock vilja medlen, örn desamma äro lofliga och nödvändiga, — och jag vill nu söka att bevisa denna åtgärds så väl loflighet som nödvändighet. Den är loflig, emedan samhället äger ostridig rätt att för den allmänna säkerheten stifta och låta utöfva sådana lagar, som äro nödvändiga för dess säkerhet och bestånd. Den allmänna säkerheten är hufvudvillkoret i samhällscontractet; för att befordra och bibehålla den, hafva flera familjer förenat sig under en gemensam Styrelse, — den må vara monarkisk, republikansk eller despotisk, — och en dylik förening bildar stat. När således sjelfva statens tillvaro är byggd — om jag så får uttrycka mig — på den allmänna säkerhetens grundvalar; sa måste ock denna säkerhet framförallt afses, och intet medel , som till dess befrämjande är nödvändigt, kan således anses olofligt eller grymt. Uti hvarje stat är det derföre den styrande maktens främsta åliggande att lemna medborgaren skydd till person, lif och egendom, så länge han ej, genom öfverträdandet af de lagar, som till samhällets säkerhet äro stiftade, sjelf satt sig utom gränsen för dettaskydd. För att likväl kunna tillvägabringa detta, måste sådana lagar vara gällande, hvilka lemna den execuliva makten tillräckliga medel att, å ena sidan, befordra den fredlige och laglydige medborgarens säkerhet, samt, å den andra, lagbrytarens bestraffning, förbättring samt oskadlighet. Då hvarje lagöverträdare eller förbrytare, i större eller mindre mån, förverkat det skydd, hvartill öfrige samhällsmedlemmar äro berättigade, enär han brutit samhällscontractet; så bör han ej klaga eller anses för hardt behandlad, om han ställes under strängare, för samhällets säkerhet nödvändiga, lagar, hvilka bestraffa hvarje afvikelse eller försök till deras öfverflödande. Han har gjort sig misstänkt af staten, och är farligare än en uppenbar yttre fiende; ty denna sednare känner man och är beredd att möta, då den förre deremot mäste bevakas, om samhällets säkerhet skall be - i6 Den 15 Februari f. m. tryggas.
till » Ett val » delar Björnsons åsigt — den, .hvilken han framstält i sitt stora verk: » Det Flager. » Han har icke diskuterat den annat än så, som jag anfört, d. v. s. mycket knapphändigt. Troligen har han ansett, att Björnson uttömt ämnet. För den, som är bevandrad i den moderna qvinnolittera-turen, erbjuder » Ett val » intet nytt eller originelt. Men skådespelet är godt, i tekniskt afseende ypperligt. Det visar oss en öfvertygelse och en man bakom ordet. Från novellerna och skådespelet, » Små smulor » och » Ett val » gå vi till ett par öfversättningar. Den första, Jules Vallès ’ bok, är en underlig skapelse. Författaren, som under belägringen var medlem af kommunen, inbillar sig förmodligen, att boken är ett mästerverk. Han ger i den ett aflopp * Se skådespelet » Räddad * .för sin brandröda revolutionsyra. Men denna är så pueril, så skrytsam och braskande, att den alls icke gör effekt. Det intryck, man erhåller, är snarare af löjlig art, och detta är så öfvervägande, att alla andra utplånas; det hindrar en att sentera de behjertansvärda sidorna. Vingtras, en ung student, som nyligen lemnat skolbänken, afreser till Paris för att der skaffa sig ett lefvebröd. Detta är ej så lätt, som herr Vingtras inbillar sig. Ty vet: han är student! Och författaren egnar boken » till dem, hvilka blifvit uppfödda med grekiska och latin, men dött af hunger. » Han får svårt, stackars karl. Hvem vill skänka arbete åt en person, som tagit studenten, åt en ung man, som Vingtras, hvilken läst grekiska och latin! Vingtras besluter vänta. Under tiden blir han intagen i ett slags röd t studentkotteri. Han sätter hela sin ära i att slåss med » knoddarne », och han omtalar med förtjusning, att han är bandets Herkules. Plötsligt finner han, att han älskar » de lidande ». Han läser böcker om » eländet », kallar Robespierre en. bonde och Rousseau » Slapp-kvist ». Han brinner af revolutionslust. Ah, hvad han brinner! Hvarför, vet han ej.
Föredrogos och biföllos: l:o Stats-Utskottets den 18 dennes bordlagda utlåtande N:o 24, i anledning af viickt motion om anslag till byggande af en flottbro öfver Dal-elfven: 2:o Dito Dito N:o 25, i anledning af väckt motion, om gratifikation åt kronofogden, Assessoren Morén; 3:o Dito Dito N:o 26, i anledning af Kongl. Majtts nådiga proposition, angående utbyte af en del utaf den för Götha Artilleri-regementes äldre stallbyggnad i Götheborg upplåtne tomtplats emot en annan derstädes belägen, nämnde stad tillhörig, lägenhet; Lo Dito Dito fS:o 27, i anledning af Kongl. Majtts nådiga proposition, angående eftergift af ett kronan tillfallet dana-arf efter aflidne Postmästaren A. Wallvik; 5:o Dito Dito N:o 28, i anledning af Kongl. Majtts nådiga proposition, angående eftergift af ett kronan tillfallet dana-arf efter enkan Helena Maria Hansdotter; 6to Dito Dito Nto 29, i anledning af Kongl. Majtts nådiga proposition, angående eftergift af ett kronan tillfallet dana-arf efter husmannen Nils Hansson Modig. S. D. Vid anstäldt val utsågos Riksdagsfullmäktigen Anders Andersson på Walla inom Skaraborgs Län till Revisor af Länekontorets i Götheborg Räkenskaper för den tid, som sedan sista revision förflutit, och förre Riksdagsfullmäktige!! J. F. Dahllöf på Thorsened af Elfsborgs Län till Suppleant i och för berörde Revision, samt Riksdagsfullmäktigen Per Nilsson i Sandby inom Christianstads Län till Revisor och förra Riksdagsfullmäktigen Ola Svensson i Heinge inom Malmöhus Län till Suppleant vid Revision af räkenskaperne för samma tid för Lånekontoret i Malmö. 134 Prat.-Utdrag den 25 Januari fS5l. Den 25 Januari. Från Högloft. Ridderskap et och Adeln. S. D.