Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anser mig böra tillkännagifva, att jag icke var närvar:de i StatsUtsk., då detta Utlåt, afgafs. Att Utsk. kommit till det slut, som Utlåt, utvisar, är ganska förklarligt, enär Utsk. icke fått sig meddeladt några andra uplysningar i frågan än dem, som sjelfva motionen innehåller. Som jag nu är i tillfälle att meddela sådane uplysningar hvilka jag vill hoppas skola förmå Utsk. att, vid frågans förnyade handläggning, komma till ett annat resultat, får jag, jemte anhållan om återremiss af Betänk:t, härmed öfverlemna en P. M. ifrån Strömsholms kanal-bolags Direkt, hvilken fullständigt utreder frågan. Den härefter uplästa pro memorian var sålydande: B. H. St:s StatsUtsk. har i Utlåt. N:o 24 ansett sig böra hemställa att den af Hr Bråkenhjelm, B. hos II. o. Ad. väckta motion om uplåtande af högst fem tunnland jord, belägen på dels Strömsholms Kungsgårds, dels Länsmansbostället Horns egor, till Strömsholms kanalverks fria disposition för att tjena till uplagsplats för varor samt upförande af bostäder åt upbördsmän m fl. tor kanalverket och trafiken nödiga behof, icke borde f. n. lill någon åtgärd af B. St. föranleda, och detta på de grunder, att, ehuru för kanal-bolaget vore af vigt att komma i besittning af tjenligt belägen mark till uplagsplatser för kanalen, motionen likväl icke åtföljts af några handlingar till bestyrkande al de deruti meddelade upgilter, äfvensom att mindre lämpligt vore, att frågor af denna beskaffenhet understäldes B. St:s pröfning och afgörande förr än de blifvit af vederb. administrativa myndighet handlagda. Strömsholms nya kanal-bolags direkt., som härom erhållit kännedom, får, i anledn. af nämnde Betänk:de, vördsamt meddela följande uplysningar:
Men när han återvänder i spetsen för sina segrande kämpar att då få falla till hans bröst och gråta ut af glädje och veta, att ingen lage@ skymmer bort hans kärlek. 75 hvilken rik ersättning för hjertats oro! Ja med honom älskad och välsignad af verlden Med honom misskänd och förbannad! Ah! det är lika skönt! lika lycksaligt! INGEBORG (som derunder följt sin moders hänförelse). Och denna glädje, denna lycksalighet skola aldrig skänkas mig! INGRID. Ingeborg! en gång blir äfven du maka. INGEBORG. Nej, aldrig! (fattar sin moders hand och för henne närmare avantscenen) Ingen underrättelse om honom? du tiger! På hela denna tid ingenting om honom! han är död! Ja! du såg inte du, när han gick bort, hur blek hans kind var, hur slocknande hans öga! Han lefver icke mer! INGRID. Abilgard lefver. Med några andra, trogna tjenare följde han Drottning Philippa till det aflägsna slott i Danmark, der hon ännu vistas, för alltid skiljd från sin gemål och hofvet. Men hvarför tänka mer på honom? Här i denna fridens boning har du ju Gud! En gång när kriget slutat, komma dina föräldrar och förenade återvända vi till våra landsbygder. INGEBORG. I denna fridens boning har jag Gud! det var ju så du sade? O, du känner inte du! Tyst. (för sin mor åt andra sidan) Dessa tunga murar, kalla hjertan, brinnande rökelsekar allt tecknar grafvens dysterhet, men icke lifvets högtid! Och när jag här skall bedja, fryser jag och förmår ej bedja mer. Hur annorlunda der oppe bland våra fjell! Om somrarna dessa doftande fält, dessa brusande forsar, dessa nätter, för hvilka Guds öga aldrig slöt sig; om vintrarna då hvarje 76 stjerna var en engels blick och hvarje norrsken var en engels vinge, som flägtade beskyddande kring landet var det inte nog för att lära mig känna och tacka Gud! O, för mig bort långt härifrån! moder! gif mig igen min barndoms sköna dalar! (kastar sig till modrens bröst.) (Klockan slår tolf slag.) INGRID (tager ljuset från bordet).
Riksdags-ordningen, har Konstitulions-Utskoltet dessutom begärt del af de ministeriela protokoll, sorn anginge dels den af Kongl. Maj:t å de förenade rikenas vägnar år 1853 afgifna Neutralitets-förklaringen, dels afhandlandet och afslutandel af den utaf Kongl. Maj:t den 30 November 1855 ratificerade Traktaten med Hans Majit Fransmännens Kejsare och Hennes Majit Drottningen af de förenade konungarikena Stora Rritannien och Irland. Till följd häraf har Utskottet fått emottaga ej allenast ministeriela proto Bih. till B. St. Prot. 1856 & 1857. 5 Sami. 7 Höft. 1 'Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 41. koll med tillhörande handlingar för den 14 December 1853 angående Neutraliletsförklaringen, för den 30 Oktober samt den 30 November 1855 angående nämnde traktat, utan ock, på Kongl. Maj:ts Nådiga befallning, jemväl Utrikes Stats-råds-protokoll för den 3 sistlidne Februari, ministeriel! protokoll för den 26 November 1855 med bilagor, alla de inför det af Kongl. Majit vid sistförflutna Riksdag äskade Hemliga Utskottet hållna protokoll med dertill hörande handlingar, samt åtskilliga skrifvelse!' angående merberörde Traktats meddelande åt främmande hof. Sedan Konstitutions-Utskotlet nu granskat samtlige ofvan uppräknade protokoll och tagit kännedom af de till Utskottet öfverlemuade handlingarne, får Utskottet vördsamt för Rikets Ständer tillkännagifva, alt Utskottet icke funnit något Konungens rädgifvares rådslag vara af beskaffenhet att påkalla tillämpning af Regerings-formens 106 §. Deremot får Utskottet, enligt samma Grundlags 107 §, vördsamt anmäla följande af protokolls-granskningen föranledda anmärkningar.
Maj:t i berörda hänseende föreslagit måtte af Ri kets Ständer bifallas. d) För följande nya tjenster har Kongl. Majit äskat löneanslag, hyresersättningar deruti inberäknade, nemligen: för tillvägabringande af förändrad reglering utaf två fögderier i Calmar län, till en Kronofogde 2,800. och en Häradsskrifvare 2,500. g jqq för de två fögderiernas inom Helsingland delning i tre, åt en Kronofogde 2,800. och en Häradsskrifvare 2,300. för förändrad fögderireglering i Malmöhus län, åt en Kronofogde 2,800. och en Häradsskrifvare 2,500. för ny reglering af länsmansdistrikten i jemtlands län, åt fem nya Länsmän derstädes med 850 R:dr för hvardera eller till - 5.100. 5.100. sammans 4,250. 30 Slats-Utskoltets Utlåtande M 99. för delning of ett länsmansdistrikt inom Södra Ångermanland af Wester-Norrlands län, åt en Länsman 850. för delning af Lycksele Lappmarks socken i Westerbottens än, uti två länsmansdistrikt, åt en Länsman 850. för en särskild Länsmans anställande i Korpilombolo nybildade kapellförsamling af Norrbottens län, åt denne 850. samt för Ydre härads i Östergötlands län delning i två länsmansdistrikt, åt en Länsman derstädes 850.
N:o 43 R-'dr 567,571: 39. 2. 5:o På Anslaget till Statsbehofvens fyllande, uttagne år i83o, utöfver det vanliga beloppet för året, omkring R:dr 35o,000: 6:0 Utaf medel, hvilka, år 1829, influtit, anordnadt till Försvars Verkets i ståndsättande, samt till så kallade extra Stats Utgifter R:dr 335,o4i: 16. 6* 7:0 Förskott till bestridande af de på Riksgälds-Contoiret anvisade så kallade Extra Stats Utgifter enl. Enligt den af Vederbörande i Riksgälds-Contoiret meddelade upAllm. lielysning, har, utaf Allmänna Bevillningen, hvilken, år i83i, efter sednastevt'M,i'nSen/°r Bevillnings Stadgan af den 21 Februari i83o, blifvit uttaxerad, intill den ör 1831, 1 innevarande December Månad, med tillägg af sådan Bevillning, som icke särskildt taxeras, på 5ooo R:dr nära influtit till det påräknade beloppet af 2,270,600 R:dr; hvilken obetydliga brist med visshet kan påräknas att inflyta från Ränterierne.
Efter mitt begrepp är privilegium just motsalsen; nemi. en rättighet, att icke behöfva lyda under den allmänna lagen, utan att för sin del äga en särskildt. Den värde talaren, som företog sig denna historiska undersökning af förhållandena, visade också ganska riktigt, att under tidernas längd, eller egentligen under Johan lll:s regering, tillkommo privilegier för R. o. Ad., hvilka i vissa fall bestämde dess arfsrätt olika emot förut; men samme värde talare har naivt nog vederlagt sig sjelf just i den strof, som han yttrat, att ”desse särskilda arfslagar ägde icke länge bestånd”. Nej, desse särskilda arfslagar, i motsats mot den allmänna lagen, hvartill de återgingo, de ägde icke bestånd; och när de sedermera förföllo, och den allmänna lagen ånyo blef gällande, så måste väl också R. o. Ad., då så väl som än i dag, anses ärfva efter denna lag och ingen annan. Om det behöfdes något ytterligare bevis derför, att Adelns 183 Den 8 Februari f. m.. arfslag icke är elt privilegium, utan allmän, så kunde man finna ett sådant ganska tydligt genom jemförelse med den rättighet, som är tillerkänd R. o. Ad., att af sin egendom i städerne borttestamentera mera än den 6:te penningen, hvartill de öfriga Stånden äro inskränkta. Detta är en särskild rättighet; men just derföre», mine Hrr, att den utgör ett undantag, från allmänna lagen, återfinnes den också i R. o. Ad:s privilegier. Om nu Adelns arfsrätt vore af samma exclusiva beskaffenhet, hvarföre skulle dea då icke blifvit likaledes införd i privilegierna? Det är då klart, att R. o. Ad. älfver i enlighet med den urgamla allmänna Svenska lagen och icke efter någon priva lex, såsom här har blifvit påstådt, utan kan detta blott sägas om Presterskapet, som derutinnan ensamt skiljer sig fränden allmänna lagen; och se, äfven der, mine Hrr, just derföre, att Presterskapet verkeligen har en egen arfslag, så finnes den uttryckligen omnämnd i deras privilegier..
Oell fann Ridderskapet oell Adeln, uppå gjord proposition, äfven för godt förordna, det de öfrige RiksStåndeh skulle inbjudas, att i detta beslut tued Ridderskapet och Adeln Sig föreda; Å nyo föredrogs Herr Thams$ Wollratbj den i4 dennes eftermiddagen på bordet lagdé Memorial, angående utvidgade handelsförhållari» den emellan Sverige och Norrige; Herr Pereswetoff Morath, Anders Wilhelm; Herr Tham har i sin motion begärt, att vederbörande Utskott malte anmodas^ att hos Stånderhe göra framställning, rörande nödvändigheten att hos Kongl. Majit anhålla, det vederbörande Embets-Verk måtte skyhdesämt till Kongl. Majit inkomma med förslag, angående inodilicatiöner och Controller vid den af Kongl; Majit genom Dess nådiga Skrifvelse till CömtnerceCollegiUm den 5 Junii 1821 beslutade större frihet i handeln mellan Sverige och Norrige; Och Herr Tham tyckes ej otydligt tillkännagifva sin mening, att i annat fall frågan kunde begrafvas i glömska eller blifva ett föremål för flerårige fruktlösa speculationer hös EtnbetsVerkert; jag hade önskat, att Herr Tham, innan hail gjort denna motion, behagat efterfråga, otn ickö för - Den 37 Augusti /. tn. förslaget till Kongl. Maj:t inkommit, i hvilket fall Herr Tham icke behöft göra någon motion i åmnet. Då det Kongl. Brefvet^ bilagt i afskrift Herr Thams motion, visar, att det varit CommerceCollegiumj som Kongl. Maj.t affordrat ett utlåtande i frågan, anser jag mig, såsom Embetsman vid samina Verk, skyldig att hår upplysa förhållandet. CommerceColjegiUm har ingalunda låtit frå* gan begrafvas i glömska.
Utskottets Betjening allt arfvode och tractamente upphör 8 dagar' efter Riksdagens slut, lärer Riksens Ständer' nögsarfit' ’Bn . . n* Den 7 Juli. 73g na , att efter den tidens förlopp allt ytterligare lsiträde af Betjeningen till tryckningens besörjande ej billigen kan äskas. Utskottet tror sig derföre äfven böra föreslå, att ett afpassadt arfvode måtte bestämmas för den eller deni af Cantzlisterna som omsorgen för denna tryckning sig åtoge , och derföre hos Stats - Contoiret redoviste; förnyandes Utskottet i afseende derpå sin begäran, att detta arfvode, efter hörande af Utskottets Ordförande ,’ af Stats - Utskottet måtte få bestämmas, och Riksens Ständers afgörande underställas. Stockholm den 7 Juli 1815* På Höglofl. Riddersk. På Högvörd. Prets och Ad. Uedamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar Axel Lagerbjelke. L. Mörner. På Vällofl. BorgarePå Hederv. Bonde -Ståndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar A. Nensén. Johan Ersson. .G.. A. Silverstolpe. Uppläst hos Höglofl. Ridd. och Ad. den 7 Juli. Högvörd. Prest-Ståndet den 7 Vällofl. Borgare-Ståndet den 11 — Hederv, .Bonde-Ståndet den 7 _ Vördsamt Memorial! Sedan Hogvördiga Prestoch Vällofl. Borgare-Standet låtit dervitj .bero och Bonde - Siåndet bifallit, att i följe af den hos Ridderskapet och Adeln vid justeringen af redactionea af de till I 74° Den 7 Juli. till förändring beslutna paragrapher i Grundlagarna, ur den 28 §• Regerings-Förmen skulle
Biföllosj vid förnyad föredragning; Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconom inieUtskottens Utlåtanden : N:o 34, I anledning af gjord hemställan bm anslag af allmänna medel till utvidgande och förbättrande af Warbergs hamn ; N:o 95, i fråga om yrkad indragning af Regements-Pastors och Batailons-Predikants* sysslorne vid Regementena ; N:o 97, 1 anledning af gjord hemställan om Ombergs Kronoparks försäljning under skatterätt till dc deromkring närmast belägna socknar; N:o 98 i i anlédning af väckt fråga om' étt förnndradt satt för Salpeters transport terande ; N.*o 29, i anledning af yrkad granskning af de, rörande Skogshushållningen i Riker, gällande Författningar. S. 3D. Vid förnyad föredragning, bifölloa Ståts-Utskottets Utlåtanden : Prot. Utdrag den 85 Maji 1829. 117 Njo 147, angående Riks-Statens Åttonde HufvudTitel j för Allmänna och Extra utgifter, med dertill hörande Bilagor ; Nio 148, i anledning af väckta motio-' her, rörande förändring i nu varande fångföringssätt , samt ersättning för brottslingars gripande, vårdande samt förseende med sängkläder; N:o 149, i anledning af Kongl. Majas, i Dess Nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof, gjorda framställning, angående medel till ombyggnad af den så kallar de Lejonbacken vid Stockholms Slott; N:o 150, angående Riks-Statens Nionde HufvudTitel; samt Nio 152, angående regleringen af Alls inanna Indragnings-Staten; Hvaremot, på grund af gjorda anmärkningar, återremitterades samma Utskotts Be-, tänkande, N:o 151, angående regleringen af anslagen under RiksStatens Tionde HufvudTitel. Il8 Prot. Utdrag den 35 Maji Från Välloflige BorgareStåndet. S. D.
Denna framställning har för mig varit oväntad, enär Revisorerne anmäla, det, i följd af Kongl. Majus nådiga bref, af den 13 September 1822, rörande liqv iden af till Banken ailcfvereradt silf - pen 24 Fchruarii. Ver, uppå denna transaction en förlust uppkommit af 3,682 R:dr 14 sk. 2 runst. Banco5 och hvad åter det silfver beträffar, som för den till Neapel sände spannemål influtit, var under Revisionstiden ännu ingen räkning inkommen, som visade hvad det kostade och således omöjligt bestämma om och huruvida någon förlust derå uppkommer. Då jag nu mera ansett mig besvarat alla gjorde anmärkningar, som röra Magazinslnrättningens revision, får jag vördsammast erindra Ridderskapet och Adeln, det all instrum ction i följd af sednaste Ständers hemställan , ännu saknas för Förvaltningen af Magazinglnrättningen; och då brefvet af den 7 November j8fi nu mera i de flesta delar är otillämpligt, kan man anse detta Verk vara utan ali instruction och där någon föreskrift icke finnes blifver alltid granskningen svår och obestämd, Och grunderne för bedömmandet olika, efter hvarje individs eget sätt att se, hvilket Revisorerne i ingressen af deras berättelse äfven anförts. Sluteligen torde mig tillåtas möta den a£ Herr Friherren gjorde, men med MagazinsJnrättningen intet sammanhang ägande anmärkning, det Revisorerne icke i sine berättelser omnämnt den uppkomne rättsfrågan, rörande husen å HelgeAnd6 Holmen* hvarifrån grunden till denna anmärkning hämtats, har jag icke varit i tillfälle för mig gör» fattligt.
Bland dimmor skymtar blekt det mål, som jag mig drömt; i barndomsdalens hägn jag nästan kvar mig glömt bland blommorna på gröna stränder. Till lifvets gästabud jag nyss har blifvit väckt, den fraggande pokaln munskänken ej mig räckt att gripas fast af mina häuder. Omkring mig våren ler. Och måneskiften gå förrn odlarns höjda arm den mogna skörd skall slå och solen högt på himlen lyser. O, liljan är jag lik, som, väckt af daggens kyss, till morgonrodnans fjät i salig undran lyss — men ve! för aftonen jag ryser. Vik hädan hemska syn! För tidigt, bleka död, du kommer, gå! Du vet hvar hungersargad nöd anropar dig att lian höja! Ack, fagert dalen ler och himlen strålar ljus och ljufligt strängaspel jag hör i vindens sus nej! död, du måste dröja! » Så klagar, fängslad här, en flicka ung och blek, och lyran på min arm, som eolsharpan vek, för hennes sorgsna stämma klingar. Ur kvalens slöa lugn jag rycker mig en stund och skänker så hvar suck, hvart ord från hennes mund 1 stilla glädje diktens vingar. Måhända skall min sång i dunkla framtidsdar en undran väcka: hvem det fagra offret var, hvars suckar genom tiden darra? Hvart hennes ord var sång, hvar rörelse behag Som hon vi bäfva dock vid tanken på den dag, då våra bödlars fotsteg knarra !Den sjunde Thermidor. Efter André Chénier. Nu domnar kvällens vind, nu kolnar solnedgången. och trött till själ och sinn ’ vid guillotinens fot jag diktar sista sången. Måhända turen snart är min. Hvem vet! förm visaren på taflans blanka skifva har glidit fram i gifna spår, förrän hans sexti fjät tillryggalagda blifva och klingande ett timslag slår, kanske för bödelns järn mitt unga blod förrinner och döden kalkar mina drag, kanske förm denna dikt jag färdigskrifva hinner den randas natten på min dag och fängseldörm slås upp och väktaren mig ropar. Mens ekot tynar af mitt namn dödsoffret släpas ut till fröjd för vilda hopar
Sker sådant ej, i Hufvudstaden inom Sex månader, och från Landsorterna inom ett Ar, efter den tryckta skriftens lifgifvande, bote Boktryckaren Femtio Riksdaler. •/ (Se i §. 11 mom.) §• 4. j :o Författare vare ej skyldig att å tryckt skrift låta sitt namn utsättas. Ehvad lian okänd vara vill eller ej, ti lis lä I le Iian Boktryckaren en förseglad sedel, innehållande upgiftemä af hans namn och hemvist, med 6 Bil. till Constit.- UtsMs Memorial, N:o 5r. påskiifvet betyg om dessa upgifters rigtighet, af tvenne i orten viii kända, inom Sverige boende Svenska Medborgare, hvilka åligge Författare-ansvar, i händelse skriften inom laga tid skulle åtalas, och Författarens namn och hemvist funnes origtigt upgifna eller i sedeln saknades. (Se i. §. 6 mom. i. p.) 2:0 Röjer Boktryckare Författarens namn och hemvist, utan att Domstolen ålagt honom att dem uppgifva, eller har Boktryckare, ulan Författarens eller Utgifvarens lillslånd, hans namn å skriften utsatt, höte, i förra fallet, Två Hundrade, och i det sednare, Fyra Hundrade Riksdaler; Och varde, i bäggedera, hans förbrytelse uti Allmänna Tidningarna kuns;jord. (Se 1 §. 6 mom, 1 p. och 8 morn, 3 p.) 3:o Den som utgifver Utländsk mans arbete, eller öfversättning deraf, eiler Inländsk mans, hvilken sitt namn ej angifvit, åge enhanda rättigheter, pligter och ansvarighet med Författare, i alla de fall, der ej i denna Lag annorlunda stadgas. (Se i §. 7 inom. 1 p.) 4:o Utgifvare af Periodisk skrift vare alltid, i fråga om ansvaret, utom hvad de i 7 §. 2 mom. omförmälda allmänna Embctshandlingar beträffar, ansedde som Författare och, lika med deni, förbundne att tillse, Bil. till Constit.- Utslits Memorial, N:o 5 t. 7 det de vid sådana skrifters utgifvande genom denna
Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarjkalken gjord proposition fann Ridderskapet och Adeln för godt att LagUtskottets Betänkande, i anledning af de utaf Herr Ribbing der-; vid gjorde anmärkningar till Utskottet återremittera. Företogos till pröfning ConstitutionsUtskottets sedan sista Riksdag hvilande samt den 5 sistlidne April på bordet lagde förslag till ändring uti nedennåmnde paragrapher af Riksdagsordningen, i afseende å en förbättrad NationalRepresentation för de Irenne Ofrälse Stånden. §• u. Med de i andra paragraphen s, med all skyndsamhet verkställas; tillhörandes det DomCapitlen att för Presterskapet, Academierna. att för deras Deputerade, Hufvudstadens Magistrat att för dervarande Borgerskapet, Bergscollegium att får Bruksägare och BergsManufacturijter, samt Landshöfdingarne hvar i sitt Lån, att för Städernes Borgerskap och Menige» 6 Den 5 Maji j, rm Allmogen om sådnne val-förrättningar å Embetets vägnar föranstalta &c. Sedan "Herr Grefven och LandtMarJkalken tillkånnagifvit, att Presteoch BondeStånden bifallit, men BorgareSfåndet afslagit den nya re. dactionen, gjorde Herr Grefven och LandtMarskalken proposition å berörde nya redaction, hvilken af Ridderskepet och Adeln bifölls. §. i3. Hvarje Stift vålje, i den ordning, hvarom defs Prejter(kap inom Jig öfverenskommer, följande antal Riksdagsfullmäktige bland Kyrkoherdar: TJpfala Stijt Fern, Stockholms Stad Tre, Linköpings Stift Fern, Skara Pyra, Strengnäs Fyra, Wejler ås Fern, Wexiö Tre, Lunds Fyra, Götheborgs Tre, Calmare Två, Carlflads Två, Hernöjänds Tre och Gottlands Två..
Derigenom blefve det möjligt för akademiens Styrelse att utdela stipendier till högre belopp, än hittills och alt lemna ett understöd åt de studerande, hvilket för dem kan blifva en verklig hjelp. På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer, uti det till stipendier åt studerande inom Theologiska fakulteterna vid rikets universiteter utgående anslag, 5,000 R:dr, må bevilja en förhöjning af 5,000 R:dr årligen, StatsUtskottets Utlåtande N:o 139. 21 samt att nu anvisade belopp må fördelas emellan universiteten i Upsala och Lund, på sätt Kongl. Majit efter förslag, som af Theologiska fakulteterna uppgöras och Kongl. Majits nådiga pröfning underställas, kan finna lämpligt. Carolinska Medico-Kirurgiska Institutet. 22:o.
Hvad jag anser skulle kunna befordra en inskränkning i grindarnes antal, vore om en allmän undersökning i detta afseende inom alla län blefve anbefalld. Huruvida kommunalstyrelsen dervid blefve hörd eller icke. finge då bero på Konungens Beflude. Om en skrifvelse till K. M. skall aflåtas, anser jag deri böra inflyta något om angelägenheten af att ifrågav:de hinder lör trafiken må undanrödjas, hvilket Hr Ljungberg i sin reservation påpekat. Det är en försummelse af mig att icke mitt namn influtit bland reservanterna, men mina medarbetare inom Utsk:t påminna sig belt säkert, huru jag motsatte mig ifrågav:de skrifvelse. Genom att helt enkelt afslå Betänk:t, skulle vi befrias från allt vidare ordande om denna, till sin nytta högst tvifvelaktiga åtgärd, men då det icke kan nekas att grindar inverka på landets allmänna gagn och bästa, och man således icke bör kasta denna fråga ifrån sig, förenar jag mig med Hr von Koch och Frih. von Schulzenheim m. fl., som yrkat återremiss. Deremot kan jag icke instämma i hvad Hr De Maré önskat, nemi. att frågan skulle öfverlemoas till kommunalstyrelsen. Som Hr De Maré emellertid yrkat återremiss, får jag, för den händelse Betänk:t till Utsk:t återkommer, der tillfälle att ytterligare yttra mig om olämpligheten af hans förslag. Många ledamöter hördes ropa på propos. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Jag kan icke annat än beklaga, att Utsk:t icke på samma sätt behandlat Thorells som Hr Bovins motion, d. v. s. afslagit dem båda. Hr Bovin yrkar en obegränsad skyldighet att borttaga alla grinder; Thorell att bestämmandet härom skall öfverlenmas åt kommunalstyrelsen. Båda förslagen äro enligt min tanka lika opraktiska. Att förordna om borttagande af grindar är en polisåtgärd och tillkommer således Konungens Belh:de, öfver hvars åtgöranden den, som anser sig förorättad, eger att klaga.