Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Efter gjord anmälan af Herr Karne* marén Lagervall, ätt 1810 års Calculations-Bok, hvilken, såsom utvisande Magazins-Inrättningens vinst Deri 8 Mars. 373 vinst oell förlust under nämnde ar', till stor del skulle vid Herrar Revisorers förrättning vara vägledande, i grund af Kongl. Majus Nådiga Bref till dess Allmänna Magazins-Direction den i April 1812 först med innevarande ars utgång bör vara afslutad, nu vore under renskrifnirig, samt att arbetet dermed fortskynda?, på det den må under påstående revision hinnas färdig och kunna till Herrar Revisorer aflemna»; funno Herrar Revisorer, sa Val med anledning häraf, som enligt hvaduti gårdagens här hållna Plenum blifvit anmärkt angående Kongl. Directionens for år 1810 af Kongl., Kammar-Rätten ännu ej reviderade räkenskaper, att deras åtgärd under så beskaffade omständigheter, tills vidare mäste inskränka sig inom bemödandet _att orri Magazins-Inrättningens Räkenskaps-tillstånd erhålla endast en allmän öfversigt: hvarvid Herrar , Revisorer öfverenskomtdo, att utom Protocollet särskildt till minnes anteckna de anmärkningar, som af Herrar Revisorer göras kunna, och hvilka till, slut uti ett sammanhang skola till Protocolls-föranden uppgifvas, för att af honom uti Protocollet intagas. §. 2. Herrar Revisorer företogo sig derefter till en början att incollationera a 80g års baiance med 1810 års Hufvud-Bok, hvilken till. alla delar befanns vara rigtig införd; samt att derefter jeipföra verificationerria med samma Bok, hvarmed fortsattes till klockan Ett, då Herrar Revisorer åtskilldes. In fidem Protocolli Lud. Neijber. Protokoll hållet hos Riksens Högloft. Ständers Herrar Revisorers Räkenskaps-Fordelning i Kongl. Allmän* na Magazins-Direction den 13 November 1813. Närvarande: Ordföranden, Herr Hof-Maskalken och Riddaren Friherre Fock. Herr Majoren och Riddaren Gyllenkrook. H ert
Då Stats-Utskotlet, oagtadt nyttan och behöfligbeten afInstructions-compagnier för den indeldta armeen, serdeles med afseende å angelägenheten alt för Bevärings-manskapet påräkna en tillräckligt bildad och öfvad stam, icke blifvit al Utskottet ifrågasatt, ansett, att Rikets Ständer böra afbida Kongl. Maj:ts Nådiga yttrande, i anledning af Rikets Ständers vid innevarande Riksdag i underdånighet framställde anhållan, att Kongl. Majit täcktes förelägga nästkommande Ständer en omfattande plan till Försvarsverkets organisation i dess helhet, innan serskilda anslag till detta och likartade behof anvisas, och att Kongl. Majit emedlertid må kunna af 3:dje Hufvud-Titelns besparingar dertill bereda tillgång, bar Utskottet funnit sig böra i denna punkt sitt redan afgifna yttrande vidhålla; och som, hvad angår den af Herr Stjerngranat gjorda framställning, Rikets Ständer, på sätt motionären äfven omförmält, redan genom votering i Förstärkt Stats-Utskott, afslagit Kongl. Majits Nådiga Proposition om ett årligt anslag af 20,763 R:dr 16 sk. B:co för Exercis-sqvadronerne vid indeldta Cavalleriet, anser Utskottet sig, i öfverensstämmelse dermed, endast böra hemställa, att motionen lemnäs utan afseende. 9:o Uti hvad Utskottet hemställt, i afseende på ifrågastäldt extra anslag för indeldta arméens Öfriga vapenöfningar, bar inom Preste-Ståndet ingen förändring blifvit yrkad och Bonde-Ståndet har jemväl i denna punkt Utlåtandet bifallit.
BondeStåndet ingifne Memorialer hafva RiksdagsFull* 72a LngUtskott etsBctånkanden. mägtigarne Carl Henricsson Bergman fran Gefleborgs Län samt Pehr Ericsson från Kronobergs Län yrkat, den förre: att då ibland de lemningar från förflutna tidehvarfa inskränktare begrepp, som blifvit förvarade nästan öfverallt i ByggningaBalken af nu gällande Lag, förbuden emot svedjande, samt ett fritt begagnande af Masteträd och Ekar, utgöra enstaka och skadliga stadgan, den, som utan att det hela ramlar, kunna undanrödjas, böra de genom utfärdande Författning upphäfvas. Molionairen, sam ansett desse förbud afskafFade, genom Kongl, Förordningen den ax Februarii 1789* niea åter upplifvade i 1805 års Skogsordning, har i afseende på inskränkningen uti rättigheten att svedja, vidare andragit, att den skall hindra odlingsföretag och stänga ut. vågarne till erhållande af sommarbete för kreaturen , samt såmedelst medföra menlig verkan för Jordbrukaren i de Skogrike Provincerne; hvaruti RiksdagsFullmägtigen Pehr Bengtsson från Hallands Län jemväl instämt j samt den sednare eller Pehr Ericsson: att 53 §■ uti Kongl. Förordningen om Skogarne i Riket, den x Augusti 1805, hvarigenom svedjande å Sandmo samt bergagtig och stenbunden mark, utom Åker, Äng och rätte Beteshagar, i allmänhet blifvit förbudit, måtte upphäfvas, och Skattejordsegare tilläggas lika frihet till begagnande af deras utmark, som Frelsehemmans Åboer är vorden förunnad; heldst berörde stad. gande skall vara mindre lämpligt i afseende s LogUtskottets Bttånkanåen. jzi på en del orter, hvilket förhållande skall inträffa åtminstone med Sunnerbo Hårad af Kronobergs Lån, der öppna åkerrymden äc rings, och utmarken, ehuru till största delen bestående endast af Sandmo och stenbunden jord, måste till fyllnad i åker begagnas och genom svedjande så vidt möjligt ar, göras bördig; och har RiksdagsFullmägtigen Eric Broberg från Södermanlands
6 Stats-,Bevilln.-$.Allm,Besv.o,Oec.-Utsli,Bet,N:o88, District-Chefer och Öfver-Uppbörds män, som vid Hufvud-Tullkamrarne borde komma i Tull k amarControlleurernes ställe, Be* vaknings-Controlleurer eller Öfveruppsyningsman, Botsoch Tulljagts-Befälhafvare, samt Under-Bevaknings Controlleurer horda af Kongl. Majit utnämnas, enligt CommerceCollegii förslag pä 3 personer; men Tullvaktmästare, undantagande dem vid de 13 Hufvud-Tullkamrarne, skulle af Commerce* Collegium tillsättas, Ytterligare har Motionairen yrkat: att älla Bevaknings-Officianter borde ställas p| militairisk fot; att ingen borde komma på förslag till Öfver-Tull Offioiants beställning, utan att hafva undergått offentlig examen i de vetenskaper och sprik, som fordras, för att på grundsattser kunna stödja anbefallda årsberättelser om handelns, sjöfartens och näringarnes tillstånd inom Tullkamar-districtet, hvilka berättelser borde tryckas och allmän* heten tillhandahållas; och att ett fullständigt Reglemente för alla Tull-Offlcianter mätte utfärdas, såsom vilkor för en systematisk rjenstemtöfning: Herr Friherren har äfven ansett, att åf skilliga Inspectioner, Tullkamrar och Contoir i Stockholm och Götheborg kunna sammanslås, och flere tjenster sålunda till bespa' Stats-iBevUlnsS.AUm.BesvM.Oec* Utsh.Bet.N:cS8< 7 ring indragas och osynlige utgifter för^ sv inna. Slutligen, och i öfverensstämmelse med ofvan anförde åsigter af Tullverket, har Motionairen yttrat den önskan: att de egen* mägtiga taxationerne vid Tullverket måtte upphöra, och alla sportlar fastställas enligt författad och tryckt taxa; att den inrikes Landt-Tulläbevakningen, utom den vid Norrska gränsen, borde indragas; samt Utrikes och.
Herr von Hartmansdorff, August: För. min del tillstyrker jag det förslag, Grefve af Ugglas framställt, att ej de 25,000 tunnorne må åt södra orterne beviljas. Man har anfört , att här vore brist på omtanka och capitaler. Hvad är väl orsaken dertill, att en särlan brist möjligen finnes, otti icke MagazinsDirectionen ? När den upphör, så bör spannmålshandeln äfven inställa sig. Hvad Skåne beträffar , får jag yttra den me. ning att om undsättningssäd äfven behöfves för 55o Ijs« 27 ©eteber J. m. denna province , sä erfordras för södra Sverige i allmänhet visserligen mycket mera, än 25,005 tunnor. Men jag tror ej, att något sådant behof finnes i Skane och, om der äro trakter, som behöfva köpa spannmål, så är det ju en förmån för andra orter i samma provins, att på nära håll få en afsättning, öfver brist hvarå man förut klagat. Då denna klagan förut beständigt försports, ar det förvånande, att nu höra omtalas behof af spannemål derstädes. Man har gått så långt i bevisning deraf, att man till och med anfört de svåra vägarne i Skåne. Det finnes dock knappt någon stor backe i hela landet , och sand för vägarne lärer ej Fattas, Skulle invånarne det oaktadt icke hafva nog omtanka för att sätta dem i stånd, så måtte sädesbehofvet ej vara särdeles stort, eller påkalla något allmänt understöd. Sluteligen får jag hemställa, ora ej frågan, rörande dessa 25,000 tunnors användande, må blifva ett serskildt öfverläggningsämne, när fråga varder om de öfrige behåliningarne, vid hvilka flera ledamöter tyckas fästa mycken vigt. Herr von Hohenhausen: Jag nödgas helt korrt upptaga Ridderskapets och Adelns tid med det obehagliga af ett sjelfFörsvar , och förklarande af mina ord. En värd Talare har missförstått mig, och trott, att jag om honom anfort den opinion jag yttrat.
S. DEfter redan förnfattad föresats att betyga Herr MedicinäDoc örn Lranstt den synnerliga anning och tacksamhet, hwartitt Sländet ansett honom wara" berättigad, såsom Stiftare -af sä wäs den för HandtwerksGes,iller och Lärlingar har i S aden inrättade S hola, som och den för fattiaa Flickor beredda underwisnings-anstalt; beflöt Ständet att, i anledning af Högwördige PresteStändets wänliqa inbindande genom dest denne dag uppläste ProtocollsUidrag as d. 2 nästlidne Octob., med Högwördige Ständet stg förena, att genom ProtocoilsUtdrag chm i allmänna Tidningarne införes, betyga sä nät enskildt för Herr Doctor kranclt den agtning tack amhet och förbindelse, hwaraf han för betz u märkta 0 h högst sällsynta patriotiska åtgärd chort sig hos Nationen förtjent, som och gemensamt för honom -ch öfrige Ledamöter af desie Inrättningars Resp Directioner den listigaste erkänfla för hwarderas mogna omtanka, onttrötteliga bemödande och sorgfälliga tillsyn wid anläggandet af detze gagnelige inrä ti ingar samt itl befrämjande af deras beställd och förlosran; hwilket de Resp. MedStänven skulle wördfamt och Manligen härigenom meddelas. Ut supra. Lx krotocollo ^s. kk. ketorslon. Utdrag Z§8 Den 4 November Utdrag af Protokollet hällit uti Borgare. Si andels plenum wid Riksdagen i Stock, holm d. 12 Oct. 1829. S. D. Hade Ständet remitterat till BancoUtfkottet Herr Radman I>'rr;äin8 Memorial, angående NirsDijcontens rätttighet alt antingen emot z Procents ärlig ränta fä begagna Banqvens försträckningar, eller och tillätas emottaga privatas penningar till lägsta ränta och högst z Procent. Lagutskottet Herr Borgmästaren l-^olms Memorial, inne, hällande förslag till wiste föreskrifter i afseende ä Postwerket och dest förwaltning.
Vid remissen af min motion, innefattande begäran, det StatsUtsk. måtte utreda mantalsräntans tillkomst såsom stäudig ränta, och lagligheten af dess framtida uppbärande, framställdes af flere utaf R. o. Ad:s herrar ledamöter erinringar deremot, men hvilka samteliga af mig, vid nämnde tillfälle, lemnades obesvarande. Emedlertid och då motiverna för denna min tystnad kunna, och möjligen redan blifvit olika bedömde, torde det tillåtas mig, att till denna dagens prot. få anföra, hvad som mig härtill föranledde. Af erfarenheten vid föregående riksdagar har det visat sig, att, genom anförandet af vederläggningar emot gjorda anmärkningar vid afgifna motioner, ofta discussioner blifvit föranledda, hvilka flera påföljande pleni-dagar fortgått, och hvarigenom dels mycken lid för Ståndet borttagits, dels ock, genom remissens fördröjande ända till 607 veckor, en menlig inverkan på Utsktns behandling af der förekommande allmänna frågor uppkommit. På grund häraf anser jag hvarje motionärs framställning till försvar för en afgifven motion vara olämplig, såsom ledande till tidsförlust, helst den icke är behöjdig, då det icke lärer kunna förvägras någon att lill Dén i5 Felrnari e. m. 55 det Utsk., dit remissen skett, aflemna nödiga upplysningar, till det afseende Utsk. kan pröfva desamma förtjena. I allmänhet anser jag således, att allt ordande till försvar för en motion är, till det minsta sagdt, otjenligl, intill dess frågan ifrån Utskts handläggning återkommer; oell hvad särskildt ifrågavar. motion beträffar, förekommer derjemte, att dcå, genom R. o. Adis beslut, att behandlingen inom Ståndet af min motion skulle äga rum i ett sammanhang med 3:ne afGr.
§ 1 Om delägare för värderingsmannens ledning vill uppsätta beskrivning av egendomen, skall antecknas varje byggnad med mått, rummens antal, byggnadsmaterial, väggarnas tjocklek, antal dörrar och fönster, hur underhållet är, byggnadens ålder, husets läge i förhållande till andra byggnader, avstånd från eldfarliga inrättningar, tillgång på vatten och befintliga brandredskap. Vidare beskrivs staket, plank, jordfasta träd, väggfast inredning. § 2 Värdering söks på landet hos ortens lagman, häradshövding, lantmätare, kronofogde och länsman om han är känd för pålitlighet i grannlaga göromål. För inrättningar vid bruk söks värdering hos bergmästare, bergsfogde, övermasmästare, geschwoner eller lantmästare och för byggnader i stad hos magistrat. § 3 Då begäran är gjord bestäms dag för värderingen. Skall flera värderingar göras på orten görs de samtidigt för att minska förrättningskostnaderna och för att onödiga resor undviks. Begärs värdering av byggnad med flera ägare bör alla som vill vara med. § 4 Förutom ämbetseller tjänsteman skall två nämndemän vara med samt någon i byggnadskonst kunnig man. I stad två personer från magistraten. § 5 Har försäkringstagaren själv uppställt beskrivning är värderingsmännen ansvariga för att uppgifterna stämmer. I värderingsinstrumentet antecknas år och dag då värderingen gjordes, namn och yrke på förrättningsmännen. Har länsman deltagit, antecknas det datum, när han fått sitt förordnande. Vidare antecknas husets nummer och kvarterets namn om det ligger i stad. Ägarens namn och om de är flera, vilka som varit närvarande vid värderingen. Tomt upptas inte som värde, hus och i synnerhet träd bedöms efter ålder och husets synbara beskaffenhet och tillstånd. Till grund för värdering tas de sista 5 årens priskuranter och markegångstaxor på byggnadsmaterial, dagsverken och arbetslöner på orten. Värderingen skall snarare ligga lägre än medelprisen. Skulle priserna på någon ort stigit ovanligt mycket jämkas priserna. Särskilt värde med uppgift om beräkningsgrunder anges på husets stomme, tak och inredning. Ändras husets beskaffenhet och ny värdering sker, skall det gamla försäkringsnumret anges. Värderingsinstrumentet skriv på särskilt formulär. Instrumentet över värdering av hus i städer uppläses på rådstugan inför magistraten och stadens äldsta.
Densamma träffar likväl icke mig allena; ty. mångå af representationen dela gemensam öfvertygelse med mig om svårigheten att genast öfvergå tili det fullkomligt vetenskapliga Mått-, Måloch Vigt-system Utskotten funnit tjenligt att antaga. Uti Vigten har icke någon annan förändring blifvit af mig yrkad än densamma, som de vetenskapsmän, hvilka sutto i ij8g års Commission, föreslagit. Dessa män träffas således lika med mig af Utskottens ogillande omdöme, och framtiden får utvisa, huruvida detta omdöme varit väl eller illa grunda dt. Uli den reservation, sorn åtföljde Utskottens förra Betänkande N:o /\6, har jag tydligen förklarat, att jag anser förslaget till det Svenska Måttsystemet fullkomligare, än det så mycket berömda Franska systemet, och att det alltid, åtminstone för vetenskapsmän, blir af ett sannt och varagtigt värde. När således de sammansatte Utskotten yrka, att alla de anmärkningar må förfalla, som åsyfta den nya stadgans fullkomliga ogillande; instämmer jag lill alla delar deruti, men kan icke frångå den af mig yrkade förändring uti sättet för hennes antagande. Hvad Utskotten tillstyrkt skulle Den 11 Jan u 9.)' i i e. m. ä7 ske på en gång och genom elt enda steg, önskar jag nemligen må, för större lättnad skull, ske uti tvänne. Jag hämtar eLl ytterligare stöd för denna öfvertygelse af de Höglofl. Utskottens förra Utlåtande, der det heter sid. g och io: ingenting skulle kraftigare bidraga till det nja Mått-systemets antagande och framgång, än myntets ingifvande och fördelning i öfverensstämmelse med grunderna derföre, och att i synnerhet på detta sätt allmänheten snart skulle lära inse fördelarne af decimal-systemet. Intilldess att detta vilkor blifvit uppfyldt, synes det mig vara bättre att nöja sig med den mindre förändringen uti Rikets Mått, Mål och Vigt, sådan den af Kongl. General* LandtmäteriGontoret blifvit föreslagen.
lag ber, med afseende härå, att få nämna, det jag i grundsatsen gillar den åsigten, alt det är klokare alt lemna Fullm:ge fullkomligt fria händer i afseende på uplåningen af penningar; men om jag äfven erkänner delta, så måste jag dock i afseende på tillämpningen erkänna, alt det för ögonblicket är klokast, att i lagen införa någon restriktion; hvartill kommer hvad af en föreg:de talare redan blifvit omnärandt, att i ett annat Stånd blifvit, såsom oeflergifligt vilkor för fondsystemets införande, upställd en limiterad lid för amorteringen; och då det derjemte måste medgifvas att man på det sätt, sorn här blifvit föreslaget, icke skadar saken, och Fullm:ge ega tillräckligt många sätt att bestämma, på hvilka vilkor penningar skola, uptagas, tror jag alt Gr. Lagerbjelkes förslag npfyller allt hvad man kan önska, nemi. frihet för Fullm:ge och på samma gång trygghet för missbruk af en alltför mycket utsträckt kapital-rabatt. Det är gifvet, att långifvarne bär icke kunna sammansätta sig såsom de utländska kapitalisterna gjort; ty till att börja med, förekommer icke här (lere hundra milhr, och för det andra, är sättet helt olika för dessa låns uptagande, I utlandet är det Regeringarne, som genom sina Ministrar negotiera med bankirerna, och upgöra med dem de mest fördelaktiga vilkor för Staten, och sedan representationen derstädes lemnat Regeringen fullmakt, har hon ingenting med saken vidare att skaffa. Här återigen kommer en delegation af R. St., nemi. Fullm:ge i Riksg:s-Kont:t, att uptaga lånen, hvilket sker genom tillkännagifvande i allmänna tidningarne, alt lån på de eller de vilkoren uplagas för Statens räkning. Det blir således här icke möjligt för kapitalisterna, alt i massa sätta sig emot Fullmige, så snart vilkoren äro sådana, att de kunna antagas. I vårt land finnes för öfrigt icke några så predominerande bankirer, alt de kunna bestämma penninge-tillgången, allrahelst när blott fråga är om 5 milhr.
M. framställa en und. anhållan derom, att undersökning måtte ske och att, derest anledmr förefunnos, att Direkt, i ett eller annat hänseende låtit komma sig felaktigheter till last, den derföre skulle ställas till ansvar. Men då saken förekom i StatsUtsk:s plenum, uplystes, att K. M. under någon dag i December månad hade i Statsrådet beslutat, att handlingarne i målet skulle till Jutitie-Kansleren öfverlemnas och endast på denna grund förföll i Utsk:s plenum den 4* G2 Den 30 Juli. anmälan i delta hänseende som Inkomst-afdelmn hade ansett sig pligtig att föreslå Ständerna. Allt detta synes tydligen utvisa att saken vid början af riksdagen varit fullkomligen känd och att den som då velat väcka motion i frågan, hade ganska lätt kunnat skaffa sig alla de uplysningar som föreftnnas. Men nu sedan Stockholms stad har förklarat, alt staden intet vill göra, sedan den väl kastat allt från sig, då tycker man tiden vara inne att begära det Sländerna åter skola öpna Siatens pung, lika som icke andra behof förefunnos sorn kunde taga dess tillgångar i anspråk. För min del tror jag att, förr än Stockholms stad visat att den vill i hufvudsaklig mån bidraga till målets vinnande, bör icke Staten dertill lemna något bidrag. Men delta rörer saken; hvad formen beträffar har jag redan yttrat mig, och får endast vördsamt förnya min anhållan om vägrande af remiss utaf denna motion. Hr Rosenblad: Hr von Troil bar gifvit ett lysande efterdöme huru man kan sammanblanda saker som icke höra tillsammans. Det är icke komilerades berättelse som lemnat uplysningarne om huru det verkligen stod till och hvilka behofven voro för Barnhusets understödjande m. m. Komiterade voro tillsatte med anledn. af R. Sus Revisorers gjorda anmärkn:r mot förvaltningen, och hafva utredt och uplyst de misstag, de försummelser, eller hvad namn man vill gifva det, som den gamla Direkt, gjort sig skyldig till, men ingalunda hafva de upgifvit hurudan verkets ställning var.
Banko-ombud, som, utan eget förvållande, varder endtledigad, eger att, intill dess han till någon ledig tjenst i Banken vinner befordran, årligen på expektans-stat tillgodonjuta ett belopp, motsvarande lönen i den grad, han vid endlledigandet innehade. Och kommer, i sådan händelse, 5:te momentet af merberörde § 97 att, såsom moment 6, undergå denna förändring: 13:o Erhåller någon af Bankens tjenstemän annan befattning vid låne kontoren, än den i nästförutgående mom. omförmälde, bibehålie han den tur i Banken, som tillkommer hans der innehafvande lönegrad. Slutligen torde, i stället för § 100, få intagas nedanstående af Rikets Ständer, genom bifall till Utskottets utlåtande N:o 73, beslutade stadgande: 14:o Fullmägtige berättigas att intill nästa riksdag, efter noggrann pröfning af de sökandes behof, och omständigheterne i hvarje serskildt fall, hvilka till fullmägtiges protokoll antecknas, låta till behöfvande enkor och barn efter tjenstemän och betjente vid Banko-diskonten, låne-kontoren samt Tumba bruk från fullmägtiges dispositionsräkning anordna gratifikationer, hvilka till Rikets näslsammanträdands Ständers pröfning och stadfästelse skola anmälas; viljande Rikets Ständer vid en kommande riksdag tillse, huruvida en serskild pensions-anstalt för enkor och barn efter omförmälde tjenstemän och betjente må kunna till vägabringas; och åligger det fullmägtige emedlertid att, till beredande af fond för en dylik pensions-inrättning, låta, på lämpligaste sätt, förränta icke allenast de odisponerade behållningar, som redan finnas och intill nästa riksdag å fullmägtiges dispositionsräkning uppkomma, utan äfven de lönebesparingar, som kunna uppslå för vakanta tjenster vid Banko-diskonten, låne-kontoren samt Tumba bruk. Stockholm den 31 Juli 1848. Bauko Utskottets Utlåtande , N:0 gS. 7. N:o 95.
Jag är hufvudsakligen förekommen af den sista värda talaren, isynnerhet i afseende på sak; men jag kan icke undgå att fästa Husets uppmärksamhet på det egna förhållande, att Friherrarne Cederström och Rehbinder, i stället för att egentligen tala om den sak, som nu är i fråga, nemi. förevar, skrifvelse, vilja leda discussionen in på allmänna satser såsom grund för huru Exped.Utsk. skall handla. Det är nu 3:dje eller 4:de gången, sorn detta ämne fått en sådan tournure, och jag får förklara, det jag anser alldeles obefintligt att uppställa någon allmän grund, hvarefter Exped.Utsk. skall handla, emedan det förut är klart huru detta Utsk. skall handla; och i afseende på Frih. Rehbinders yttrande får jag förklara, att jag skall vara den siste, som skulle önska att, vare sig Exped.Utsk. eller någon ledamot af Representationen, må låta bruka sig såsom machin. I öfrigt kan jag icke finna, att det på något - Den 9 Januari f. m. 33 got villkor går an alt helt och hållet stryka nt de hufvudsaklig» skäl, hvarpå hela beslutet uti förevar, fråga grundal’ sig. EmoL Gr. af Ugglas’ yttrande att BorgareSt. vore att anse såsom eu part, har Frih. Cederström gjort en anmärka. likasom om detta yttrande stått i sjelfva skrifvelsen; men jag har icke kunnat finna, att denna redaction innehåller att BorgareSt. vore att betrakta såsom part. Det var en reflexion af Gr. af Ugglas, som i sig sjelf var riktig, men sorn varit oriktig, om den stålt i skrifvelsen, hvaremot den blifvit framställd endast för att upplysa hvarföre detta särskildta Stånds mening borde upptagas, enär delia Stånds intresse vnr att betrak ta denna sak såsom en privilegiifrågn. För öfrigt bar jag förklarat, att jag i hufvudsaken instämmer i livad Frih.