Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För Öfrigt är jag öfvertygad, att hvar och en redan har sin opinion så stadgad i detta afseende, att hvarje försök till öfvertygande är lika fruktlöst å ömse sidor, och all vidare discussion i detta ämne således onyttig. Min öfvertygelse är åtminstone orubblig. Jag förnyar mitt förklarande, att jag anser 1818 års Riddarhusordning vara den enda gällande, och jag anhåller ånyo om proposition derpå. Herr Hallenborg, Carl Johan, förenade sig med Friherre Anckarswärd. ro Den 18 November f. m. Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: DS jag begärde ordet, var det i anledning af Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedts yttrande, att Proceduren med RiddarhusOrdningen skulle år 1823 varit densamma, som år 1818, och sålunda enlig med äldre praxis. Jag tänkte ingå i vederläggning deraf; men jag har sedan funnit mig häruti förekommen af den värde Talaren sjelf, i det han anfört, att Kongl. Maj:t år 1818 gjorde en contra-proposition till Ridderskapet och Adeln. Denna contra-proposition, dels om bibehållande af en utaf Riddarskapet oeh Adeln utesluten §. och dels om vissa ändringar och tillägg i några af de då föreslagne nya §§., blef genast genom aeclamation antagen, och jag är för min del öfvertygad, att, om samma praxis blifvit följd år 1823, hade saken äfven då aflnpit på samma lugna sätt. Vidare yttrade den värde Talaren, att det vid stiftande af Allmän Civil-, Criminaloch Kyrko-lag vore olämpligt sanctionera vissa delar, och förkasta andra, utan att först derom göra en contra-proposition. Jag frågar: bör då icke ett sådant förfarande vara åtminstone lika olämpligt med en Riddarhusordning, som från Thronen blifvit satt i nära likhet med sjelfva Grundlagarne?
— Och då härigenom en opåräknad Contant utgift blifvit utrednings-Fonden tillskyndad oell det ej finnes utredt huruvida icke genom någon missföring af motsatt art, mot den nu i frågavarande, samma summa till äfventyrs kommit Iggeström till godo vid redovisningen för dess Gassa behållning, är det ock i sin ordning att Iggeströms Cassa-brist ökas med beloppet af denna Revers å 25o R:dr, sorn afdrages på de 7000 R:dr för hvilka, såsom missförda , afskrifning begäres. Efter det sålunda utredde förhållande, och på de i öfrigt af Herrar Revisorerne andragne skäl, hafva Utskotten funnit sig böra instämma uti Herrar Revisorernes tillstyrkan att, med afdrag af förenämde inom praescriptions-tiden inlöste Pievers å 2.5o R:dr, Iggeström må, för missförde 3 proCents Reverser, få tillgodonjuta afskrifning af G750 R:dr på den summa, hvilken nu uti Räkenskaperne Iggeström till last föres. Hvad åter angår Iggeströms anhållan, om eftergift äfven af den öfriga delen af/ggbströms Ralancc, kunna Utskotten enär nå - 1224 Stats-LJtskottets Betänkanden. gon särskild omständighet icke blifvit uppgifven än mindre utredd, såsom till Cassa bristen i iner eller mindre man bidragande* lör berörde återstod icke tillstyrka afskrif n'ilgi rr * . Mert enär 1820 års Herrar Revisorer i Sammanhang härmed till Rikets Höglofl. Ständer liemstält* om och i hvad mån Iggeström må kunna tilläggas någon särskild ersättning för sine vid DiscOnt*verket bestridde mångfaldige göromål, så hafva Utskotten äfven tagit denna hemställan
Denna Tjensteman har Utskottet ansett lämpligast böra kallas »Riddarhus-Bokhållaren,» enär han egentligen kommer att tillhöra kontoret, och hemställer Utskottet, att Ridderskapet och Adeln måtte godkänna hvad Utskottet i detta afseende föreslagit. §. 34 (§. 32.) Då i §. 28 i den af Ridderskapet och Adeln för sin del antagna Riddarhus-Ordning är bestämdt, huru protokollet vid Adelsmöte skall föras, torde lista mom. af denna §. icke behöfva erhålla omständligare lydelse, än den Utskottet föreslagit, hvilket till Ridderskapet och Adelns bifall hemställes. Deremot har Utskottet ansett erforderligt, att ett stadgande finnes, huru förfaras skall, om Riddarhus-Sekreteraren skulle blifva förhindrad att under Adelsmöte föra Protokollet hos Ridderskapet och Adeln, samt derföre vid denna §. infört ett stadgande härom, hvilket Ridderskapet och Adeln torde bifalla. §§. 35 och 36. Då dessa §§. endast innehålla bestämmelser i afseende å riksdagsoch Utskotts-handlingar, hvilka nu - Riddarhus-Utskottets Betänkande N:o 12. 5 mera, efter hvad kändt är, blifvit till Riks-Arkivet öfverlemnade, hemställes, att de måtte ur Instructionen utgå. §. 37 (§. 33). De i denna §. intagna stadganden, huru det i densamma omförmälda Diarium skall vara inrättadt, äro numera icke tillämpliga samt böra derföre utgå; och då det icke torde vara nödigt att för de ärenden, som må förekomma å Adelsmötena, i Instructionen införa några reglementariska stadganden, huru Diarium bör föras, utan det torde vara tillfyllest att öfverlemna åt Sekreteraren att sådant bestämma, har Utskottet icke heller infört några föreskrifter derom, hvilket till godkännande hemställes. §§. 38, 40 och 60 (34).
Desse embetsmän kan ej eller till Lag-Utskottets Betänkande, N.-o 127. last läggas, om, emot deras, på anförda skäl grundade råd, utgången, utan deras förvållande, bilf ver olycklig, och det åsyftade goda ändamålet icke vinnes. § i Försöker någon Stats-Råds-ledamot, under den tid, då Regeringen, eldigt 3g, 40, 4>> 4~ och 4$ SS af Regerings-Formen, föres af Stats-Rådet, att v ål ds ammeli gen öfverändakasta Regeringssättet, sådant det genom Rikets Grundlagar antaget är, eller med råd eller gerning medverkar till lagstridigt kullkastande af någön Rikets Grundlag, eller tillstyrker någon Stats-Råds-ledamot, när Regeringen icke af Stats-Rådet föres, sådant lagstridigt steg, eller underlåter att deremot göra föreställning, enär han finnér sådant å färde vara, eller uppsåt!igt och bevisligen fördöljer någon omständighet, som kunnat sådant steg förekomma, straffes såsom Rikets förrädare och miste lif, ära och gods. Ehvad Regeringen af Stats-Rådet föres eller icke, vare till samma straff skyldig den ledamot af Stats-Rådet, hvilken genom tillstyrkande eller underlåtenhet att föreställning göra, när han finnér sådant å färde vara, eller genom uppsåtligt och bevisligt fördöljande af någon upplysning, befrämjar eller vållar sådant lagstridigt steg, sorn, enligt t to S af Regerings-Formen, såsom förräderi anses bör. § 2- Underlåter Stats-Rådet den ovilkorliga pligt, att i de fall gi, ga, g3 och g4 SS Regerings-Formen utstaka, till deruti föreskrijne tider, Rikets Ständer till Allmän Riksdag kalla, eller skulle en eller flere Stats-Råds-ledamöter Sådan kallelse a fstyrka, eller Rikets Ständers sammankomst till Lagtima Riksdag ä den tid, de utsatt, förhindra söka, skola deri eller de brottslige mista embetet samt vara ovärdige att våtare nyttjas i Rikets tjenst.
December i lagligen är afslutadt, medförer ägande rättens öfverflyttande från säljare till köpare; hvarföre Jag icke kunnat till samma Förslag lemna Nådigt bifall. Vidare håfven J, Gode Herrar och Svenske Män, uti skrifvelse af sistnämnde dag föreslagit att it\ §. af Intecknings-Lagen den i3 Julii 1818 må erhålla följande tillägg: ”Köpare till Fastighet, hvilken antingen ”å TJtmätnings-Auction eller under Concours ”af Borgenärer genom offenteligt utrop såld ”är, och hvaruti Inteckningar finnas, till hvil”kas gäldande köpesumman icke förslår, äga, ”så snart Auctions-förrättningen vunnit laga ”kraft, eller i händelse af klander fastställd ”blifvit, samt köpesumman är inbetald, att ”derom af vederbörande Exsecutor eller Sysslo”man erhålla bevis; köparen anmäle sig med ”detta, jemte gravationsbevis, hos Domstolens ■”Ordförande i den ort, der Fastigheten är ”belägen, och Ordföranden äge att genom an”slag å Rättens dörr och kungörelse, hvilken ”genom köparens försorg bör trenne gånger "införas i Allmänna Tidningarne, kalla och ”förelägga de Inteckningshafvare, som antingen alldeles icke, eller endast till någon del "fått sina Inteckninger utur köpeskillingen "guhine, att i Stad, innom en månad från "den dag kungörelsen i Tidningarne sista gången finnes införd, och å Landet vid det Ting, Den v8 December. "gom Wrst infaller, sedan ea månad frén eista "kungörelsedagen förflutit, hos Domstolen an"inäla huruvida emot deras Inteckningars dö"dande kan vara något att påminna; åliggande "Domaren, ehvad Inteckningshafvarne då be"gagna rättigheten att varda hörde eller icke, "och jemväl utan hinder deraf, att Original”Intecknings-handlingarne icke uppvisas, angående Inteckningarnes dödande sig utlåta." Och som .Tåg, efter det Högsta Domstolen blifvit hörd, funnit godt bifalla förberörde Stadgande, kommer Allmän Författning derom att utfärdas.
Jag hemställer derföre, om icke denna min anmärkn. bende till Bevilln.Utsk. remitteras, pä det att Disk. måtte, vid den slutliga redaktionen, taga densaken i öfvervägande. R. o. Ad. biföll, alt denna anmärkn. finge liil Bevilln.Utsk, remitteras. 30:de punkten, ang:de vackt fråga om upphörande af föreskrifven chartering af hyres-kontrakter. Utsk:s yttrande i denna punkt, blef af R. o. Ad. godkändt. 31:s!a punkten, ang:de II. Ex. Hr Gr. Löwenhjelms och Frih. Alströmers motioner om chartering af arrendeoch hyres-kontrakter samt certepartier och skuldebref. Den i afseende på denna punkt af Gr. Hamilton afgifna, Utsk:s betänk, bifogade reservation, upplästes på begäran af Den 15 April. 165 o Fl. A kerman, Fre d r., som derefter anförde : Som i nyss upplästa reservation är anmärkt, tiar man här i landet alldeles försummat att för åstadkommande af en rättvist fördeldt beskattning begagna den utväg, som användandet af stämpladt papper lemnar, ehuru denna utväg länge och med fördel begagnats i andra länder, och del skulle fägna mig om man i delta afseende hos oss ville börja att i sådan rigtning taga något steg. Det har länge förts klagan deröfver, att kapitaler icke äro underkastade beskattning. Man ansåg en sådan ligga i föreskriften att, då 6 procent erlägges för län i ränta, 5 proc. bevilln. derå afdragns, under förmening alt kapitalistens ränteinkomst lill låntagarens fördel härigenom minskades; men sedan, efter hvad vi känna, möjligheten alt, mot en så hög ränta som 6 proc., fä utlåna kapitaler, nu åtminstone hörer till mera ovanliga företeelser, så har den beskattning, man å desamma dymedelst velat åstadkomma, fullkomligen försvunnit. För alt likväl komma derhän, linnes intet annat sätt ån alt säga, det alla skuldsedlar ovilkorligen skola skrifvas pä slämpladt papper.
Och då den mindre onererade jorden har, i förhållande till mantalet, ett storrå värde än den tyngre beskattade, hvilket ock vid taxeringarne öfverallt gör sig gällande, så är häraf klart, att allmogen i helt skulle vinna på att få kommunalskatterna lagda på bevillningen i stället för på mantalet. 13 § mom. e). Korniterade hafva från rösträttighet i ockenstämma uteslutit näringsidkare, löntagare och innehafvare af i mantal ej satt jord, som icke, enligt den antagna beskattningsgrunden, blifvit lagda till fem skatteören, hvaremot jag föreslagit ett sådant uteslutande för nämnda slag af sockenmedlemmar, hvilka ej äro ålagda minst en riksdalers bevillning. Om medeltaxeringsvärdet å ett mantal antoges till 20,000 R:dr så svara fem hundradelar deraf, eller fem skatteören, mot ett fastighetsvärde af 1000 R:dr, som också drager en riksdalers bevillning. Således råder i denna del ej någon skiljaktighet, för så vidt nemligen jordvärdet vöre den ofvan angifna. Men om medelvärdet för ett mantal är 10,000 R:dr i en socken och 30,000 R:dr i en annan, hvilken åtskillnad väl ej torde vara utan exempel, i synnerhet om skiljda landsorter jemföras, så följer deraf, att en person, som i den ena socknen är lagd till 50 öre bevillning, der har talan i sockenstämma, medan en, som i en annan socken betalar 1 R:dr 49 öre (om sådana tal kunna komma i fråga) är från denna förmån utesluten. Jag tviflar, att denna ojemnlikhet kan försvaras. Mom. f). Då talan i sockenstämma grundats på måttstocken för kommunal-utskyldernas fördelning, har jag ansett dem som ställt sig på restlängd och derigenom tilikännagifvit sig antingen icke kunna eller icke vilja giira rätt för sig till kommunen, ej helier böra, så länge detta tillstånd fortfar, få i kommunens angelägenheter föra talan.
Propos., ur hvilken jag anhåller att få upläsa följande: »Enl. hvad hosföljande utdrag af StalsRådsProt. för d. 27 nästl. Januari utvisar, har K. Nådig pröfning förehaft ifrågav:de förslag, jemte deröfver afgifna underd. utlåtm af KommersColhm och GeneralTullstyrelsen jemte de framställningar, som blifvit i ämnet gjorda af åtRilliga fabriksoch slöjdidkare; och K. M., som hufvudsakligen, i öfverensstämmelse med komiterades förslag, anser lättnad i den utrikeshandelns nuv:de pålagor och förenkling i deras beräkning och upbörd vara af behofvet påkallade, vill fördenskull och på de skäl, som i nämnde prot. finnas närmare utvecklade, härmed i Nåder föreslå R. St:r att, beträffande Sveriges handelsoch tull-lagstiftning, vidtaga följande beslut: att såväl den till 10 proc. å tullbeloppet för alla inkommande varor bestämda afgift till den s. k. Handelsoch Sjöfartsfonden, som den under benämning af tolag, efter olika grunder, till städerna nu utgående afgift, må såsom särskilda beskattnings-titlar uphöra mot godtgörelse af tullmedlen, samt innefattas i den tullsats som för varors ineller utförsel genom Taxan bestämmes.» Jag tycker att den K. Propos. tydligt uttrycker hvarom fråga är, och Utsk. har i sitt Betänk, vidare utvecklat det. Jag hyser derföre ingen betänklighet att bifalla den ifrågav:de voter:s-propos:n och anhåller hos Hr Gr. o. Landtm, om propos. på bifall till densamma. Gr. af Ugglas: Jag vill icke tvista med Hr Dalman, huru vide K. M:s rättighet att bestämma tolagen härledt sig från en riktig upfattning af tolagens natur eller icke.
Ständer, alt hos Kongl. Maj:L i underdånighet Stcits-Utskottets Betänkanden. 27 hemställa, om de åtgärders vidtagande hvarigenom Lands-Kamererare, som möjligen konna hafva hittills måst för egne medel besörja eldningen i Embetsrummen, måga från en dylik utgift varda befriade. Hvilket allt underställes Riksens Höglofl. Ständers eget ompröfvande vördsamligen. Stockholm den i3 Februarii 1823. Ankom den i5 Febr. 1823. N:0 7. Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition , angående inrättande af ett nytt Fögderi i Wermelands Län. Maj:t har i Nåder täckts till Riksens Ständers Stats-Utskott alla ta Nådig proposition af den 18 nästledne Januarii om ett nytt Fögderis inrättande i Wermland så lydande: Hos Kongl. Maj:t har Hess Befallningshafvande i Wérmelands Län i underdånighet framställt de svårigheter, som dels vid Krono-Utskylders indrifvande, dels för befordrande af hushållningen och välståndet i den Norra delen af berörde Län, skola möta derigenom, att ett af de i Länet nu varande fyra Fögderier eller det så kallade 5.8 StatsUtskottets Betänkanden. Mellan-Sysslets Fögderi, såsom sträckande sig från Bro Socken i Näs Härad, till Sandkälleforssen och Trysselskogen i Norrige eller öfversta punkten af Elfdahls Härad och utgörande en landsträcka af nära 3o mil, vore vida för stort för att med den drift och verksamhet, som erfordrades, möjligen kunna skötas af en enda KronFogde och de honom till Biträde anstälde fem Länsmän, af hvilka egentligen tvenne, såsom egande Boställen, kunde sägas vara lönte och den i öfra Tingslaget af Elfdahls Härad varande Länsmannen hade ett ganska befolkad! och vidsträckt District af ungefärligen samma areal, som Malmöhus
Man kan på detta sätt blifva tvungen, att vote - Den 29 September. i63 ra öfver feni och tjugu Contra-propositioner innan man kommer till hufvudsaken. Friherre Cederström: Mitt förslag åsyftar ej blolt, att undanrödja Herr Hjertås Contra-proposition; det åsyftar äfven att undanrödja särskilta voteringar öfver hvarje moment i förevarande punkt, och att få hela punkten afgjord genom en votering. Herr Rosenblad: Friherre Cederströms Contra - proposition har den stora förtjensten, att man, i händelse den bifalles, slipper med en votering öfver den ifrågavarande punkten rörande LandsStaterna, i stället för den mängd voteringar, som skulle blifva följden af punktens pröfning momentvis. Ty de särskildta momenterna gå från a till moch äro således 12, i fall jag räknat alfabetet rätt; men dessutom förekomma inom åtskilliga momenter flere särskildta frågor, såsom om Länsmännen inom olika Län, hvarigenom votelingarne möjligen skulle kunna blifva 35. Allt detta slippes genom Friherre Cederströms Contra-proposition, och då Herr Hjerta ej har den godheten afstå från den votering han begärt, tillstyrker jag antagande af Friherre Cederströms högst förtjenstfull Contraproposition, så att vi må kunna komma från saken med en votering. ’ Grefve Cronhjelm j Otto August'. Jag 43 H. n* 164 Den 29 September. anim Iler vördsamt, att få föreslå en utväg, hvarigenom mera ari en votering möjligen icke kunde beliöfvas, nemligen den, att Japroposilionen blifver den Herr Grefven och LandtMarskalken redan antydt, men Nejpropositionen lemnäs obestämd, och förklarås komma att bero på serskild öfverläggning. Vinner då Ja, komma naturligtvis alla voteringar och Contrapropositioner att förfalla; och jag hemställer derföre, om icke detta vore lämpligaste sättet att komma från Sakén. Grefve Posse:
Nädiga och gynnande tänkesätt för detta Regemente, i sammanhang med den af Utstottet tillstyrkte fyllnad i den af Kongl. Masit östade En Million Riksdaler om ärec till Förswarsanstalternk stuh 443 Den lr Zebruarii. skulle bereda en möjlighet för Kongl. Maj:t till beni Ute kacka Regemen-es bibehållande, utan Statens särskilda gradation. Dä defle Utstoktets Bclänkanden uti de Nespeciive Riks-Stänven förewarit, hafwa de blifwit till Utstottet återremitterade, med den yttrade allman, na önsta», att Slaten för detta Regemente och Corpser matte upgöras och pä Swensta Staken upföras, akt i likhet med andre Corpftrs aflöningar af Siats Contoiret i wänlig ordning utbetalas. Stats-Utstottel har i anledning häraf lätit uprälta Staten, fä för Finsta ArtilUne - Regementet, som för dem af Sweaborgs och Abo Escardrernes Officerare. Under-Officerare och Manstap m. m., som Kongl. Maj:k för-larat sin Nådiga wilja wara, att de pä Swensk Stat warda öfwerflyttade, och hwilka Stater till Riksens Höglofl. Ständers granskning och fastställelse härhos wördsammeligen öfwer lemnas. Men dä Siests Utstottet tillika bör up gifwa, hwarest mede! till desie uti Statsoch Financeprvjectet opäraknade iltgifter böra tagas; Sä nödsakas Utstottet förklara, dek Utstottet dertill icke finner någon annan utwäg, an atc de mäste Mgä af den till Förswars - anstallerue föreflagne En Million Riksdaler.
Rikets Ständer få härmedelst i underdånighet anmäla, det Rikets Ständer, i likhet med hvad vid flera riksmöten egt rum, äfven nu beslutat, alt sådana af innevarande riksdag föranledda utgifter, som, i anseende till deras föremål eller beskaffenhet, dels redan blifvit och dels framdeles under riksdagens lopp varda af E. K. Maj:t godkända och å Slats-kontoret anvisade, skola, efter erhållna reqvisitioner och anställd granskning af derför aflemnade verifikatioushandlingar, Stats-kontoret af Riksgäldskontoret godlgöras. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 20 December 1862. BiL tilt R. St. Skrifvelse, N:o 2. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 17 Dec. 1862. Preste-Slåndet den 17 Borgare-Ståndet den 17 Bonde-Ståndet den 20 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af sökt eftergift af återstoden å ett staden Cimbrishamn meddeladt hamnbyggnadslån. (Stats-Utskottets Utlåtande N:o 8.) S. A. K.
Iroinma att sär 8sat8-Vei bet medläia n^a ut^ilter, del8 son n^b^A^nad gs Oa8ern sär8vea /^rtilleri-Ile^slneilte, eller Ull ii!^n^> vell inredning as dertill ^388gnde läAenbet, del8 sär underball, 8ä väl ris denna n^a Oa86in, 8om »sven r>s 0a86inerns sör 0ai'de8-lle^6M6nserne till sok, bvillia8 underball nu bebo8t38 utås ds r>s 8taden usAäsnde i!i^varserin^8- rnedel, dels oeb sär inkvartering i eontant kill de Oorjlssr oell 8kr>ker, 80M nu åtnjuta in^varteringsersästning as 8saden, bvillren ansetts bära llän utgärande dergs besrias, bar blongl. Naj:t, i sadant asseende, bärmsdelst veiss bandlingarne i malet kill bilists 8tänder osverlemna; viljande l^ongi. Naj:t, sedan bilrets 8tänder l underdänigbet sig yttrat, läks il, ägavarande ärende sill slutlig lXadig ^räkning 8i» säreliomma. Xongl. Naj:t lorblikver bilists 8tänder med rdl I^ongl. l>sud oell önnest städse välbevägen. Datum uk su^ra. Herr Lrikerre ^ev/r/s/zn. Lx I^rol.oeoIIo, 6r. Iilian vicl liilsdagen är 181 v bskvs I! l le is 8tänder ansett
Sån, SBårgårba od) herrljunga i ©IfBorgS Sån, ginneröbja, äöattacf od) 93tottolin i ©faraBorgO Sån, åpatöBerg od) SBretötotp i SreBro Sån, ©tjerntoif i SöeftmantanbO Sån, £otp odj SSade i $Sefter*dtorrtanbO Sätt faint ©dröm i SemttanbO Sätt. ftpretfe ftg tiltbragit febatt fifta SRilöbag. 75 ©erentot p aftöa tnbragitö förutmaranbe pofteppebitionerna t Stjen, Snbragtta 9tamunbeBoba, (Slättäng, Jöjörnlunba,. SBafjbacfen ocp Sött, få att an SPoftftationerna, £)witfa feban tillfället tilt penningeförfänbntng ge fPaietbeforbringen tjär blifmit utfträcft tilt 60 poftanftatter, meitan tpaietfiefor* pmitfa utmeplittg af botila förfänbetfer förut ide egbe rum, få att fain* bU1'8’ mantagba antalet paletpoftanftalter numera mp(pgår tilt 120. Sintalet poftanftatter, meitan ptoitla tillfälle finneö berebt titt Be^oftbiiigenfer. forbran af refanbe nteb poftbitigenS, pär ölatö från 21 titt 95. Särftilba, af pofhoerlet aftöitabe Brefbärare pafma blifmit anftältba brefbärare, mib ytterligare 15 poftfontor.
Utskottet kan väl icke tills yrka, att berörda stadgande, hvilket vid sednaste riksdag i följd af väckta motioner tiiikom, bör uteslutas, men hemställer dock, med anledning af sednast utfärdade handelsordning, och till förekommande af den alltför stora utsträckning i tillämpningen, som af den nuvarande lydelsen må kunna föranledas, att, med bibehållande af den ifrågavarande befrielsen i fråga om afyttrande af husslöjdalster, hvarmed förstås sådane tillverkningar, som icke af dertill serskilt antagna arbetare åstadkommas, skaltfriheten i öfrigt må inskränkas till landtmän, som afyttra egna eller sina grannars landtmannaprodukler. §§ 30 och 76. Under förmälan, hurusom det skall inträffat, att, vid bevillnings åsättande å sågverk, qvarnar och tegelbruk, 30 och 76 §§ af bevillningsförordningen tolkats olika, så att bevillning efter 2:a artikeln påförts dessa inrättningar antingen både med 2 r:dr för hvart 1,000 r:drs värde och med 5 procent af beräknad inkomst eller ock efter endera af dessa beskattningssält, liar Anders Andersson från Skaraborgs län yrkat, att dessa §§ måtte i berörda hänseende gifva erforderlig tydlighet, och de skattskyldige, sorn blifvit för högt debiterade', förklaras berättigade att återfå, hvad dem sålunda oriktigt påförts. 24 Bevillnings-Utskottets Betänkande, N;o g.
Den, som godkänner Utskottets förslag, all väfnader: halfylle-: alngods: flanell böra till införsel tillålas mot 36 sk. tull per Skålpund, voterar ja; den, det ej vill, voterar nej; vinner nej, antages förbud mot införsel af ifrågavarande artikel. 'frenne Riks-Slånd hafva gillat Utskottets förelag, all öfrige halfylle-väfnader böra inbegripas under en gemensam rubrik al-la andra slag, samt att de skola forte lias efter vigt med 2 R:dr 24 sk. värde och 24 sk. införsel-tull på Skålpundet; hvaremot Bonde-Ståndet ansett rubrikerna, förtullnings-sättet, värdes-och tull-bestämmelserna böra blifva i öfverensstämmelse med 1835 års Taxa eller Bombasin lustre, till och med 6 qvarters bredd 28 sk. välde och 4 sk. tull per aln; samt Forts, af Bevillnings-VIskottets Memorial, N o 4»* 69 Shnwlar, Shawlctter och andra dukar af all, eller ull och bomull tillsammans; under ti R.-dr 32 sk. nar de stycket. andra slag till och med 6 qvarters bredd, 40 sk. värde och 8 sk. tull alnen, allt vid införsel. Så vida Bonde-Ståndet icke frånträder berörde dess beslut, kommer följande omröstning att anställas: 340.0. Den, som godkänner Utskottets förslag, alt väfnader: halfylle-: alngods: utom flanell, böra sammanföras under den allmänna rubriken: alla andra slagj samt att förtullnings-sättet för densamma bör blifva efter vigt med 2 R:dr 24 sk. värde och 24 sk. införsels-tull per Skålpund, voterar ja; den, det ej vill, voterar nej; vinner nej, antagas de i gällande Taxa härå förekommande rubriker, förtullnings sätt, värdesoch tull-bestämmelser, nemligen: