Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Pä dessa skäl wägar jag andglla om Högwälborne Herr Grefwens och Landt-Marstalkens samt Högloft. Ridderfkapcts och Adelns ynnestfulla tälamod och öfwersigt, ehuru ofullkomligt jag uppgifwit dessa mina tankar i denna sak. Ehuru gerna jag wille instämma ? hwad en wärd Ledamot Friherre ttuäolk Lagerström anfort och projceterat, kan jag för min del deri ej ingä, häldst jag tror, att med utskrifning utan wikttor, torde mota mänga swärighetcr, äfvensom underkastad en oundwikkig orättwisa i anseende dertill, att den rike utan Barn, skulle ej hafwa nägon känning, ehuru han i händelse af stöfling hade mäst att förlora: Ett lika förhällonde more nied en rik SOS Dm 6 Apri!. rik man som blott hade Döttrar, men deremot en fattig som af Försynen blifwit beskärd med flere Söner, komma att utlämna alla besia da de inträffade wid den ätder, som more utstakad lill utskrifning, och detta utan all ersättning. Jag frågor Eder mine Herrar, om det wsre ratkwist! Deremot instämmer jag till alla delar i hwad en wärd Ledamot Friherre 8t»el von tkolstein yktrat att nemligen, den tom äger' jord eller hwad fort nä» ring och förmögenhet som häldst, hör efter desi mer eller mindre betydenhet dertill bidraga. Jag fär derföre förcflä följande rcpm riston i händelse af fiendtligt anfall. i.'y Att hwarjc anie Mantal Säteri och oroterad Jordyrken, samt Näringar pä Landet, oe sednare conffderera-e efter deras godhet mot Hemmantalen, upsatte r Man, htvarwid dock borde undantagas alla frän och med Subalterus till och med den minsta Militairc-Boställs innehafware, men alla andra deri deltaga. so Alla sädane Hemman, som förut äro roterade bora för hwarje z
Om remiss till behörigt Utskott, samt om meddelande till de öfrige RiksStånden af detta yttrande, anhåller jag vördsamt. Herr Lefrén Johan Pehr, uppläste följande: Det ämne som nu sysselsätter vår uppmärksamhet är af stor vigt. Representanterne för ett folk, som, likt det Svenska, känner sin pligt att försvara den ärfda fädernejorden, kunna ej annat än med allvar öfverlägga om de frågor, som röra landets krigsväsende. Jag är glad att se en Representant, Friherre Anckarswärd, som förklarat sig vilja af all förmåga motarbeta bifall till Statsutgifter, dem han anser onödige, framträda med ett förslag till system för landets krigsväsende, hvars antagande och utförande visserligen icke blefve mindre betungande än det Styrelsen uppgjort och anser tillfyllestgörande för landets framtida säkerhet; emedan han derigenom högtidligen tillkännagifvit att han hvarken sträcker sparsamheten , hvilken äfven jag såsom grundsats yrkar och önskar se iakttagen, utöfver tillbörlighetens gräns, eller hör till det, Gudi lof, inskränkta antal Svenskar. Den 8 December e. m. i? 3 sorn misströsta om fäderneslandets försvar. Jag hembär Motionären min upprigtigaste tacksamhet för det stöd han sålunda gifvit dem, som af rent fosterlandssinne önska att medborgare ej må afskräckas från att omfatta frågorne om sitt försvar med den värma, som höfves frie män, och med den benägenhet till uppoffringar, som för ändamålets säkra uppnående fordras, samt ber Motionären vara öfvertygad om alt jag ej genom detta yttrande har för afsigt att misstyda hans åsigter. Vi äro ense i ändamål, men oense i medlen för dess uppnående, hvarföre jag nu och framdeles skall försöka att, så godt jag förmår, vederlägga hvad jag deri anser origtigt. Lika med Motionären anser jag landels säkerhetytferrf hvila på samtlige medborgarnas förmåga och deraf uppkommande vilja att personligen deltaga i dess försvar och att ett väl ordnadt system för Folkets upplysning och vapenöfningar utgör hufvudvilko» ret för uppkomsten och bibehållandet af en sådan förmåga.
I de mdnga intressanta foredragen och diskussionerna,. i 11vilka utom k ~ i n n o r af facket iiken flera af rlirt~ liikare s l 14il kvinliga son1 inanliga deltogo, behandlades mom en del fackfdigor iifren sHdana punkter, som st4 i niimare samnl~and med barnmorskori~as ntbildning och konipetensrillkor, dcras pensionering, reglementen, understodskcssor och a d r a fiir yrkets ntveckling och hoja.nde riktiga punkrer. Ti hterkornlua ' till en ntforligare redogorelse sb r l l o k e r iniitet son1 ndgra af de diir forekommande viktiga hfigorna. Kwinnan inom apofekareyrkef. Farmasie studiose csamen har under septeinber mlilad tagits af hijknarna Agnes Arridson, e l e ~ ti apotelcet Lejonet i] Sl.dmo, livilken erbBllit plats son1 farinaceut B apoteket i Koniiel~y; Eva Christofferson och Gerda Borgstrom, b5da elever och tjiinstgormde f czrmacenter B apoteket i Kristianstad samt Jenny Larsson, elev 110s apotelcaren i. Siiter ocll nuinera tljiinstgorsnde B qotelc .i. Arvilca. For Iivinljge~ apotelra1.e syines na utsiktema vara mer gynnstmmn, nggot l~vartill forord11,ingea om stndentexnmei~. sisom kompetensv.illltor fiir wpotekare syiies vars en af de bidmgande orsalcerna. )) Fsrmaceutiske fbreningem glntsbyr&amp;)), apoteket Korpen, Storgatan 16, Ilar lnegdelat sig mottaga aniniilningar och placerandet Bfven af lcvialiga apo telcselever. ~ r o ~ i ~ a vid r n Svenska Kvinnornas Nationalfbrbunds konferens i Stockholm 21 23 september 1897.
Sön in natura leverera^; 75;o of ben 19 november, angåenbe förmebling af fåbana inom Semtlanbé Sän befintliga Remman, fmilfa mib afvittring befunnits brifia i ägor; 76:o of ben 26 november, angåenbereglering af Utgifterna imber 9tffé»0tatené ifttonbe «£>ufrouD*$itel; 77:o of ben 4 ^December, angåenbe tiben, ifrån f)tvi(fen 0tat& regleringen ffall taga fin början; 78:o of fommo bog, angåenbe roerffMb granjfning. af £ulb <2Eerfeté räfenjfaper; 79:o of fommo bag, angående verFftällb graniFntng af f|5oft* <2öcv6cté förvaltning för år 1831; 80:o af famma bag, angåenbe voerfflällD reöifon af ©unbljeté* (Eollegii räfenjFaper; 81:o af famma bag, angåenbe verFftållb grartf^ning af SnPaftb* fyuö^onbenö räfenjFaper; 82:o af famma bag, angåenbe verFfätlb gvanjFning af ©alpe< tet^onben;' 83:o af famma bag, angåenbe verfftällb granjFnittg af Sapp? niarfé (EccleftafUf^^SSerfetö fonb för år 1831; 84:o af famma bag, angåenbe verffällb granjFning af©tpreb fenö öfver §ängelferna ocf> 5frbetö»3nrättningarne i Dvifet rebogörelfe för år 1831; 85:o af bett 8 december, angåenbc verffällb granjFning af ^rigö*2lcabemienö räfenjFaper; 86:o af famma bag, angåenbe verfjFällb repifton af hummer* Sotterietö räfenjFaper; 87:o af famma bag, angåenbe verffällb granjFning af ContrelU 3Berfetö räfenjFaper; 88:o af famma bag, angåenbe verffällb reötfton af €tPif©ta< tenö f))enfionö.£aj;aö räfenjFaper; 89:o af famma bag, angåenbe verfjFällb granjFning af 2lrtpeené ^enftonö^Safaö räfenjFaper för år 1831; 90:o af famma bag, angåenbe verfjFällb gratijFning af rebogö» ref fen för anjlaget till ©tocffyolmö ©tora $3arnf)Uö; 91:o af ben 15 ^December, angåenbe väcft Motion otti fyanbt* langningömnberjFöb för ‘DFpbpggare vib afpittrtngar i be norra orterna. 92:o af famma bag, angåenbe verfftällb granjFning afanflaget för hillmanna ®arnijonö>©jufl)ufet i ©tocffoltn; 93:o af famina bag, angående werdftätlb granffning af Öfwer* 3ntenbentS*Smbeteté räfenjdaper; 94;o af famina bag, angåenbe \*öcrffläUD reoifton af ©tutcri* 6fwer*©tprelfenö räfcnffapcv fot* år 1831; 95:o af famina bag, angåenbe werdftällb grattfdning, bclS af ©tatS*Sontoreté förwaltning od) rädenfdaper fou du 1831, t>cfs af re* Dogörelfcn för anflagen till gennes 9ftaj:t Skottningens fröning, till 4pögflfaltg gennes ^ongl.
Prat. 3- eije Sami. 5 34 Constitutions-Utskobtets betänkande. Puncten. Skulle Utskottet anmärka, att StatsRådets Ledamöter samfällt, eller en ellar flere af dem, uti dera9 rådslag om allmänna mått och steg, icke iakttagit Rikets sannskylldiga nytta, eller att någon Stats-Secreterare icke med oväld, nit, skicklighet och drift sitt Förtroende Ämbete utöfvat, skall Utskottet då sådant för Riksens Ständer tillkännagifva , hvilke, Skulle Utskottet anmärka att Stats-Rådets Ledamöter samfällt, eller en eller flere af dem, uti deras rådslag om allmänna mått och steg, icke iakttagit Rikets sannskyldiga nytta, eller att någon Stats-Secreterare eller Föredragande af Cornmandojnål icke med oväld, nit, skicklighet och drift sitt FörtroendeÄmbete utöfvat, skall Utskottet då sådant Constitutions-Utskottets betänkanden. 35 om de finna Rikets väl det kräfva, kunna hos Konungen skriftligen anmäla deras önskan , att Han ville utur StatsRådet och ifrån Ämbetet skilja den eller dem , mot hvilka anmärkning blifvit gjord. för Riksens Ständer tillkännagifva, hvilke, om de finna Rikets väl det kräfva, kunna hos Konungen skriftligen anmäla deras önskan , att Han ville utur Stats-Rådet och ifrån Ämbetet skilja den eller dem, mot hvilka anmärkning blifvit gjord. Se här ofvan Förslaget till ändring i 1 Mom# 107. §. Regeringsformen. Puncten. Frågor i detta amne kunna i Riksens Ständers Plena väckas, och af andra Riksens Ständers Utskott, än Constitutions Utskottet, hos Stånden andragas, men icke af Riksens ^tänder afgöras £örr Frågor uti detta ämne kunna i Riksens Ständers Plena väckas, och af andra Riksens Ständers Utskott, än Constitutions - Utskottet, hos Stånden andragas. Sedan sistnämnda Utskott der* gö Constitutions Utskottets betänhanden. än sistnämnde Utskott deröfver blifvit hördt. När frågor etc. % Alla omröstningar i Utskotten ske Ståndsvis.
Af Herr 1Vistrand, hvilken anser att Bevillnings-Utskottet bör, — utan vidfogande af den inskjutna mellanmeningen: “ehuru de fördelar för landet, som "man kunnat vänta och hoppas af en handelstraktat med Frankrike, icke kunna “anses nöjaktigt vunna genom den nu afslutade, samt ehuru Rikets Ständer hade "förväntat att den Franska handelstraktaten blifvit underställd Rikets Ständers “pröfning och godkännande, innan de bestämmelser den innehåller blifvit tilläm"pade, så hafva dock", — inskränka sig till att såsom slutsats tillstyrka Rikets Ständer, att, i anledning af den nådiga Propositionen, förklara: “att Rikets Ständer funnit godt att för sin del lemna sitt “godkännande till den af Kongl. Maj:t med Frankrike uppgjorda handelstraktaten". 1 l:o. Af Riksdagsfullmägtigen "C. G. Sköldberg från Nerikes län. STOCKHOLM, TRYCKT HOS ISAAC MARCUS, 1866. BcvillningsUtskottets Betänkande N:o 3. Ank. till Betänkande, angående allmänna bevillning en. Jemlikt 70 § Regeringsformen och 31 § Riksdags-ordningen får Bevillnings-Utskottet härmed afgifva utlåtande i anledning af de inom Riks-Stånden väckta och till Utskottet remitterade motioner, hvilka afse förändring i föreskrifterna om allmänna bevillningens utgörande, äfvensom i sammanhang dermed föreslå de ändringar i nu gällande Bevillningsförordning, hvilka Utskottet vid densammas granskning funnit vara af behof påkallade, och hvilka ändringar, — jemte några mindre redaktionsjemkningar, för hvilka Utskottet ej ansett nödigt att i Betänkandet särskildt redogöra, — finnas med kursiv stil utmärkta i bifogade författningsförslag; börande dock Utskottet, hvad beträffar de i nämnda förslag förekommande procentoch sifferbelopp, erinra, att desamma endast äro att anse såsom vilkorligt föreslagna, enär det egentligen först sedan bevillningssumman blifvit bestämd tillkommer Utskottet att om nämnda belopp sig yttra.
Hästafveln deremot är snarare i tillän aftagande å alla orter inom länet och befrämjas synnerligast derigenom att beskälläre från Flyinge hingsldepöt stationeras på olika trakter; men de stora häst-transporter, som under dessa är till länet ankommit ifrån Danska orterna, lenina ett ojäfaktigt bevis derom, att hästafveln icke bedrifvits i så stor mängd, sorn erfordras för länets behof. Stuterierna å berregårdarne äro af mindre betydenhet, oell heloch halfblodshästar, sorn en tid voro mycket begärliga, äro nu mera sällsynta, troligen af den anledning att de mindre passade för vårt klimat och funktioner i öfrigt. Fördelarne af det redan år 1845 påtänkta och sedermera, på bekostnad af allmänna medel, å Jordberga egendom, tillhörig Friherre von Nolcken, förlagda stam-holländeri, kunna ej för den tid, som utgör föremål för denna berättelse, i anseende till Holländeriets korta tillvaro, framläggas , ulan kommer sådant att i nästa berättelse närmare detaljeras. För att uppmuntra så väl åkerbruk sorn boskapsskötsel och hästafvel, hafva ej mindre länets Ilusbållnings-sällskap, än enskilde, vid årligen a åtskilliga trakter inom länet anställda profplöjningar och krealurs-cxpositioner utdelat lämpliga belöningar, som funnits medföra åsyftad verkan; och med den utgrening nämnde sällskap numera vunnit, är bästa hopp, att det å sin sida fullföljer sin stimulation, af hvilken allmänheten så väl är i behof. Slutligen och hvad som icke i ringa mån bidrager till upphjelpandet af Skånska åkerbruket, är den hedrande föresyn Landtbruksskolan å Orup lemnat. Ifrån denna skola hafva under tiden många elever, de Heste väl underbyggde och instruerade, utgått till åtskilliga trakter af länet och der kringspridt de goda insigter, som under lärokursen blifvit inhemtade. Af de äldre eleverne äro manga redan bosatte och blifva de, sålunda införlifvade med allmogen, för denna obeskrifligt gaguelige. Sjelfva egendomen Orup är numera uppodlad och under tiden jemväl försedd med nödvändiga, varaktiga byggnader.
Den undantagsrättighet, Ridderskapet och Adeln, såsom Stånd och på grund af sina privilegier, i detta afseende utöfvade, borde således icke kunna öfverflyttas på [säteriegare utom denna klass, och då Kong], Resolutionerne på Presterskapets Besvär af 1730 och 1766 bestämdt inskränkte patronats-rättigheten till kyrkoherdars tillsättning, följde deraf, att den undantagsvis medgifna utsträckningen till comministraturen icke hade samma stöd af Adeliga privilegierna. Och har motionären i anledning häraf föreslagit: ”att patronats-rätten, när den öfvergått till säteri-egare, som icke i följd af Adeliga privilegierna innehafva denna rätt, äfvensom vid comministraturer i allmänhet, antingen måtte aldeles upphöra, eller utöfvas i enlighet med befordringslagarne och således inskränkas till val inom ett i laga ordning upprättadt förslag’''. Denna motion, hvilken Lag-Utskottet ansett jemväl tillhöra Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskoilets behandling, hafva Utskotten gemensamt till pröfning förehaft, och fa i anledning deraf vördsamt anföra: att då, genom 9 § af Riksdags-beslutet den 2 Maj 1810, ”hvarje svensk man blifvit förklarad berättigad att förvärfva och besitta fast egendom af hvad natur, som helst och åtnjuta densamma tillhörande förmåner”, kan icke, utan ingrepp i eganderätten, de ofrälse personer, som genom köp eller på annat sätt förvärfvat sätesgårdar, med kvilkas besittning patronats-rätt varit förenad, af lagstiftningen betagas rättigheten att samma rätt oförryckt tillgodonjuta; hvaremot, om i något serskildt fall skulle kunna visas, att patronatsrält antingen vore olagligen tillkommen, eller utöfvades vidsträcktare, än i lag ål medgifvet, detta innefattar eu rättsfråga, som 1 laga ordning kan och bör å vederbörlig ort utföras, utan att någon ytterligare föreskrift i sådant afseende å lagstiftningens sida erfordras. Och få Utskotten i ansning häraf vördsamt tillstyrka, att ifrågavarande motion icke må till någon åtgärd föranleda. Stockholm den 3 December 1844.
Sedan Länets Hushålinings-sällskap beslutat att i Westerås år 1853, under loppet af September månad, då höstmarknaden derstädes hålles, låta anställa en exposi tion utaf produkter af alla slag, som i Länet frambringas och begagnas, behagade Eder Kongl. Majit, uppå Sällskapets derom gjorde ansökning, enligt nådigt bref af den 31 Berättelse öfver Westmanlands Län för åren 1851—1855. 2 10 Mars 1853, ställa till Sällskapets disposition en summa af 333 R:dr 16 sk. B:ko till premier för expositions-artiklar af utmärktare beskaffenhet, med vilkor, att premie-utdelningen skulle verkställas af sakkunnige män: att de alster och tillverkningar som belönades icke endast ägde företräde framför andras vid tillfället förevisade, utan vore i sig sjelfva prisgiltige: och att det beviljade anslaget skulle af Hushållningssällskapet redovisas genom skriftlig berättelse inför Kongl. Landtbruks-akademiens F örvaltnings-kom mitté. Denna exposition, som, i anseende till kolera-smittans utbrott i Westerås hösten 1853 och höstmarknadens deraf föranledda inställande, icke kunde då försiggå, föranstaltades och verkställdes af sådan anledning i stället, med Eder Kongl. Maj:ts nådiga bifall, under höstmarknaden i Westerås uti September månad 1854. Expositionen utvisade temligen noga till hvad punkt näringsoch konstfliten i Länet hunnit. Den öppnades i dertill utsedd tjenlig lokal den 18, slöts den 26 September och var för allmänheten tillgänglig emot inträdes-afgifter, bestämda för olika timmar ifrån 4 till 16 sk. B:ko. Den besöktes af tillsammans 1,460 betalande personer. Summan af inträdes-afgifterne utgjorde 254 R:dr B:ko, som användes till bestridande af kostnaderna för expositionen; och hvad dessa medel icke dertill förslogo fylldes genom tillskott af Hushållnings-sällskapets kassa.
Förbehållande sig Utskottet att, i sammanhang med frågan om lönereglering för Banco-verkels embetsoch tjenstemän, få hos Rikets Höglofl. Ständer föreslå det arfvode, som för nämnde räkenskapsbiträde kan finnas lämpligt. Stockholm den ig Juni 1840. §. 37. Ank, till Exp. Utsk. den 3o Juni, kl. 10 f. m. Betänkande, i afseende å den ansvarighet, som BancoIVerJcets Embetsoch Tjenst emanna befattningar åtföljer.
Den, hvilken anser såsom en oundvikelig nödvändighet, att nuförändra Bevillninningsgrunderna, skulle jag snarare anvisa till 1789 års BevillningsKörordning; men då jag för egen del omöjligen kan öfvertyga* om behoivet derutaf samt förut icke hört någon beklaga s g öfver det nu gällande B skattningssättet, och derjemte tror, att vi i allmänhet ej kunna få något mindre tryckande, äfvensom i Reglementarisk! afseend mera redigt , gillar jag åtminstone enskilt BevillningsUtskottets nu afgifne Betänkande, och under full öfvertygelse, att det skulle sätta Riksens Ständer uti mycken förlägenhet, att nu formera ett nytt BevillningsSysteme, vågar jag ödmjukeligen tillstyrka, att de minsta förändringar göras i den Författning , sorn för närvarande tjenar till efterlefnad. Herr Uggla, Pehr Gustaf: Med kännedom af den Opinion, som så högt yttrat sig för bibehållande af nu gällande hufvudgrund för allmänna Bevillningen efter synbar förmogenhet, borde jag väl anse för en frugtlös möda att med min röst söka motverka kraften af denna Opinion; men jig kan likväl icke neka mig den tillfridsställelsen, att i Höglofl. Ridderskapets och Adelns Protocoll förvara uttryc* Den 24 Martil, f. m. ken af min enskilda oföränderliga öfvertygelse i denna vigtiga fråga, genom det aniöran^e» jag ' ämnet författat och utbeder mig att nu få uppläsa: Under erkännande' af den osparda omsorg och det insigtsfulla nit, som BeyillningsUiskouet nedlagt på det förslag till Bevillningsgrunder, som nu utgör föremålet för Höglofl. Ridderskapets och Adelns granskning , går jag att inför Herr Grefven och LandtMa-rskalken samt Högloflige Ridderskapet och Adeln närmare utveckla de skäl, hvarpå jag grundat min till Bevilln ngsUtskottets Protocoll yttrade serski da tanka, i frågan om den af Utskottet föreslagne Bevilln ngsgrund efter synbar förmögenhet
I följd af hvad jag förut yttrat och Hr Lefren i anledn. deraf behagat upplysa, har jag ingenting att tillägga till hvad Frih. Cederström nyss anmärkt, och hvaruti jag instämmer. Gr. Horn: Hvar och en ledamot, har Hr Lefren gan* sko riktigt anmärkt, äger rättighet ali fritt yttra sig öfver hvad som lagligen eller olagligen passerar inom Ståndet, 47* Den 19 September f. m. Hiir är verkligen fråga om ett sådant förhållande, och jag kan således med rälta begära ordet för att afgifva ett svar på den förklaring, som af åtskilliga ledamöter blifvit gjord öfver mitt yttrande. Jag ville nemi., då jag förmärkte att fråga var att med öfriga Stånden communicera den utaf Gr. Frölich afgifna reservationen, att den stora allmänheten i Sverige icke skulle förledas att tro, att fäderneslandets angelägenheter inom R. o. Ad-, såsom Stånd, i allmänhet afgjordes af så få ledamöter, som sisth plenum deltogo i debatten, äfvensom jag ansåg det bedröfligt, om allmänheten skulle tro, att ett så vigtigt ämne som det ifrågavar. blifvit, på sätt sorn skett, afgjordt med den vid riksdagens början antecknade majoriteten inom Riddarhuset Jag ville dermed äfven hafva gilvit en påminnelse åt de från var. ledamöterne att icke lemna riksd.ärendenas gång så handlöst, som man vid åtskilliga tillfällen icke så alldeles saknat skäl att öfverklaga. En ledamot har trott, att inom något Utsk. vid denna riksdag, dervid han måhända afsett StatsUtsk., den händelse skall inträffat, att ett Stånds ledamöter öfvervägat samtliga öfriga Ståndens i Utsk. närvar, medlemmar; och får jag i anledn. deraf meddela det bestämda förklarande, att något sådant förhållande denna riksdag icke ägt rum inom StatsUtsk. Detta får jag tillkännagifva, på det man icke må tro att det misstag, hvarför StatsUtsk. anklagas, kunnat hafva sin grund i nämnda förhållande. En annan ledamot har icke velat upprepa ett ord som jag (ällt, emedan han ansåg del lör de öfriga Stånden förnärmande.
N:ris 107 och 263.) S. A. K. Rikets Ständers uppmärksamhet har blifvit fästad på det förhållande, att, ehuru de till Landmäteri-personalen hörande 200 Commissions-Landtmätarne liro berättigade att, efter uppnådde 65 år, å Rikets Allmänna IndragningsSlat kunna uppföras till en årlig pension, svarande mot beloppet af Andre Landtmätare-lönen på stat, jemte det deras enkor och barn kunna erhålla de ringa understöd, Civil-Statens Enkeoch Pupill-fond i 7:de Classen medgifver, desse tjenstemän, hvilka icke innehafva lön eller ega delagtighet i CivilStatens Pensions-Inrättning, likväl sålunda äro i saknad af de väsendtligaste förmoner, som Staten sökt bereda sina öfrige tjenstemän, då ålder eller sjukdopi göra dens oljenstbara; vid öfvervägande hvaraf Rikets Ständer ansett det vara med billighet enligt, om Commissions-Landtmätarne, under enahanda vilkor, som för andre ordinarie tjenstemän äro föreskrifne, kunna beredas rättighet att blifva delegare uti nyssberörde Pensions-Inrättning; och då sådant ej synes böra möta någon svårighet, så framt bemälde Landtmätare åtaga sig att tili Pensions-Inrättningen erlägga afgifter, motsvarande hvad ifrån tjenster, sorn ega delagtighet uti samma dass, tili Pensions-cassan inflyter, få Rikets Ständer, under förutsättning, att de tjenstemän, hvilkas rätt härunder är beroende, skola vilja sig af en sådan förmon begagna, hos E. K. M. i underdånighet anhålla, det täcktes E. K. M., efter vederbörandes hörande, till CivilStatens Pensions-Inrättnings delegare göra Nådig framställning örn CommissionsLandtmätarnes upptagande såsom delegare uti Inrättningen, samt vid en blifvande Riksdag Rikets Ständer underrätta om de vilkor, under hvilka sådant kunde dem tillåtas. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 23 September 1840.