Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den förändrade rodactionen af denna § åsyftar att bringa Ridd Qrdnls stadganden i närmare likhet med Riksd.Ordnts i afseende å tiden för RiksStras organisation, så att längre uppehåll ej må äga rum med R. o. Ad:s, än med de andra RiksStms; hvadan lt. o. Ad:s atlie anteckningar blifvit bestiiinda alt verkställas inom den i Riksd.Qrdnts 21 § för de öfriga RiksSltn i detta hänseende föreskrifna tid af 4 dagar; men som det likväl, i och för Utskottsvalen, torde vara nödigt, att tillfälle till iminatriculering bland R. o. Ad. äfven lemnäs å de dagar, som lunna förflyta emellan andra mål anteckningen och lt. St:s sammanträde på rikssalen, har 11. Furslag till furändrade ren dactioner af åtskilliga §§ i Ridd.Ordn. Ii §• Sådana anteckningar böra vara tvenne och förrättas hvardera med tvenne upprop; bö-r randes första anteckningens fläda upprop ske på särskilda, nästefter hvarandra följande dagar, så framt ej helgedag inträffar, då det sednare uppropet blifver nästa söknedag. Andra anteckningens båda upprop ske på en dag, hvilken bör vara sist den fjerde helgfria efter den, hvartill riksdagen pålyst blifvit. Derefter må anteckning verkställas och polletter meddelas först inför Ridd.Dir ect, hvilken i sådant ändamål sam manträder en half timma före hvarje p 1 p q 11 m ? till och med D <611 'i October e. 111. 45 o. Ad. funnit det tillägg nödigt, att en slik pollett-utdelning, intill dess plenum pleporuin inträffar, ina verkställas inför Ridd.Directm. 18 §.
St. sjelfva, att påskynda eller fördröja StatsUtsk:s arbeten, enär det'kan anses såsom StatsUtsk:s skyldighet att invänta den stora mängd of motioner, som i dessa dagar blifvit väckta, innan statsregleringen definitivt afgöres. Om således R. o. Ad. bifaller den motion, som Hr von Heijne nu framställt, och mot hvilken jng icke har något att invända; så önskar jag dock, för min del, att R. o. Ad. ville inbjuda de öfriga Rikssttn, att besluta den skyndsammaste handläggning af de frågor, som i dessa Stånd blifvit väckta, rör:de slats-regleringen, och att, örn icke alla dessa motioner hinna att inkomma, det må vara StatsUtsk. tillåtet att, oberoende af dessa motioner, inkomma med stats-regleringen. Herr Den ii Mars f. ra. 25 Hr v. Heijne, Georg: Jag tror, att jag icke nog tydligt uttryckte mig vid slutet af mitt anförande. Jag menar icke stats-regleringen i allmänhet, i följd af de partiella förslag eller de särskilda K. propos:r om anslag, som inkommit, eller ock af enskilda motionärer blifvit framställda; min tanka var det generella stats-regleringsförslaget öfver de oundgängliga behofven, jemte uppgift på den stats-bristsumma, som genom bevillning måste fyllas. Detta stats-regleringsförslag tror jag kunna särskildt inkomma, och önskar, att tiden sedan måtte blifva tillräcklig för behandlingen af de enskildta förslagen. Frih. Sprengtporten, Jac. Wilhelm: För min del understödjer jag Hr von Heijties motion, och tror att det både bör blifva möjligt för Stats.Utsk., och tvifvelsutan ledande lill en skyndsammare behandling af ärendet inom detta Utsk., om R. o. Ad. och de öfriga Stånden, med stöd af den rättighet, som R. St. äga, ålägga Utsk. att skyndsamt inkomma med stats-regleringen.
S, D. Upplästes Expeditions-Utskottets, den 4 dennes, under N:o 425, afiåtna Memorial, med hemställan om en förnyad underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, angående Sörforss Laxfiske; och blef berörda Memorial af Ridderskapet och Adeln bifallet, S. D. förnyad föredragning af Banco-Utskottets, den 2 dennes, under N:o »33, afgifna och, den 3 derpåföljde f. m., på bordet lagda Memorial, i anledning af EiksStåndens serskilda beslut, i afseende på användande till ny fastighets-belåning af Capital-afbetalningar å Bankens på återbetalning i sedlar ställda fordringar för utgifne lån emot pant af fastigheter m. m-; fann Ridderskapet och Adeln för godt att, på sätt Utskottet hemställt, instämma uti da af Högvördige PresteStåndet och Vällofl. Borgare Ståndet, i afseende å grundeme för Bankens utlåning på fasta panter, fattade beslut S. D. Vid förnyad föredragning af Banco Utskottets, den 2 dejines, under N:oi3?, 4o Prot,-Utdrag den 5 Mars 1830J afglfna och, den 3 derpåföljde e. m., på bordet lagda Memorial, med hemställan, huruvida icke Rikets Ständer må finna anledning till så beskaffad! förklarande , att uti den summa af 40,000 Rldr, för hvilken Rikets Ständer förklarat en persons namn aldrahögst kunna i Upplånings-disconten blifva häftande, äfven må i beräkning tagas de skuld* eller löftes-förbindelser, samma person kunde hafva sig iklädt i Banco Disconten, Råne-Contoiren eller den serskilda fonden för lån på adier och documenter; blef berörda Memorial af Ridderskapet och Adeln afslaget. S. D.
Aukvoodhouse som mitt eget, gjorde det småaktiga och lumpna tyranni, hvarunder jag suckade, allt mera plågsamt för hvarje dag. Det föreföll mig obegripligt, huru jag kunnat uthärda under tvenne år att exerceras som ett skolbarn, att icke ega frihet att hvarken tala eller tiga, att ständigt vara mål för sarkasmer och tadel, utan att någonsin lyckas vinna ett gillande ord eller en vänlig blick, på samma gång det syntes mig lika besynnerligt, att den gamla frun aldrig tröttnade att plåga mig och uppreta sig sjelf. En vecka hade förgått sedan mr Mertons frieri. Jag visste icke, om mormor haft någon kunskap derom, men att miss Spencer åtminstone anat detsamma insåg jag snart. Vi sutto en dag efter frukosten ensamma i salonen, hon och jag, då miss Spencer helt tvärt nedlade sin knytning på bordet, fäste sina ljusa, vattengråa ögon på mig och sade sakta: — Agnes, hvarför afslog ni mr Mertons anbud? Jag rodnade, helt öfverraskad af hennes kunskap om saken, och sade tvekande. — Hur vet ni, att han friat till mig? Kanhända lady Hawerfield förmått honom dertill? — Sådan barnslig förutsättning! Ni har imellertid handlat bra oklokt, betänk er ställning, er ungdom förgår och er skönhet är redan nästan förbi. Ni skall förtvifla af ledsnad och obehag här till slut. — Jag älskar icke mr Merton. — Men han är rik och ansedd; ni kommer att ångra er, Agnes. — Det är förmodligen lady Hawerfield, som talar genom er? — Ni misstager er; — jag tror verkligen att hon fått en sådan vana att gräla på er, att hon icke skulle vilja mista er och icke kunde lefva er förutan, det är snart sagdt hennes enda förströelse; för öfrigt är jag säker, att hon icke känner till mr Mertons frieri, ehuru hon anar och väntar det liksom alla andra. Merton är icke den, som döljer hvarken sina tycken eller sina afsigter. — Naturligtvis vill hon se mig gift innan min kusin återkommer, menar ni?
Men säkert är dock, att om enskilte jemväl få deltaga i förvaltningen, så blifva misstankarne mindre. Om Staten finge, såsom Hr Waern föreslagit, veto i förvaltningsfrågorna, och Rikets embetsman sålunda kunde hindra enskilte delegare från obetänksamma förelag, eller från sådane, som Styrelsen icke gillade, så vore det ju ingen fara att hafva de enskilta 158 Den 22 S&p.t ernber f. m. med. Hvarföre skall rnao då skjula dem ifrån sig? Blifver förhållandet sådant Frih, Haab nämnt, och jag t. ex. vill antaga, att banan från Jönköping lill Skåne ansåges höra till stambanorna, alt Smålänningar och Skåningar erbjöde sig alt lemna en stor del af kostnaderne, blott de finge banarbelet i gång, borde då Slaten säga nej, helldre än tillåta någon enskilt man hafva ett ord att säga? Borde då Staten hellre tillsläppa alla medel, som för en annan bana erfordrades? Om sådant nu på förhand beslöles, kunnen J tro, Mine Hrr, att våra beslut på detta rum skulle blifva lag härutinnan? Nej, vi måste gifva vika för skäl. Det år äfven derföre Hr Gripenstedt haft efter min tanka ganska rätt, all säga, det man icke bör på förhand binda sig genom antagande af grundsatser, hvilka gå allt för mycket i detalj. Hr Bildt yrkar att vi skola antaga afdelningens förslag. Men der slår, att hvarje slamhans-section kommer all omfatta en vägsträckning af omkring 15 till 20 mils längd, och derutöfver. Hvarföre skall det vara denna siffra ? Hvarföre kan det icke lika gerna vara 10 till 25? Hvarföre inlåta sig i sådana bestämningar? Han säger alt enskilde skola få dellaga i kostnaden med Hvarföre icke §:delar, om Ostgöthar eller Smålänningar eller hvilka som helst vilja dertill skaffa penningar? Det är ju klart att man i denna punkt icke skall tala om Statens tillhörigheter; ty om ingen enskilt tillskjutit något, så är banan Statens. Men hafva åter enskille gjort tillskott, så hafva de andelar i banan.
St., gå i mistning af en förmån, som de, uppå skäl, hvilka innefattas i det Statsråds-prot. af d. i3 sisth Jan., hvilket finnes den K. propostn bilagdt, tyckas hafva bort åtnjuta redan från regleringen af collegii nuvar. stat. K. Krigs-Tiof rällen. Uti staten för K. Krigs-bofrätten har någon ändring hvarken blifvit begärd eller för närvar, af Utsk. yrkad. Men genom upptagande af den uti R. St:s revisorers berättelse för år i83g yttrade mening om denna Hofrätts obehöflighet, har Utsk. inträngt på ett. område, som, enligt min tanke, icke tillhört åtminstone StatsUtsk. ensamt, enär Utsk. gjort hemställan om ändring uti lagskipningen, hvilken, så vidt frågan rörer den militära lagskipningen, utgör ett önskningsmål, sorn ingalunda torde tillhöra StatsUtskrs befattning. Staten för Generalilelet. Erkännande, att det är af högsta vigt, att ett större antal pensionsrum, än som nu finnas, må blifva tillgängliga för afskedade inspectionsoch district-generaler, som vid uppnådd högre ålder må anses hafva förlorat den förmåga 3oa D e n 7 Maj f. m. af verksamhet, som erfordras alt föra divisionerna i fält, och i fredstid vaka öfver deras tjenstbarhet; har Utsk. tillstyrkt bildandet af trenne nya pensionsrum å 3ooo r:dr hvartdera, för att, jemte de i redan å stat uppförda, inneliafvas af sådana district-general-befalhafvare och inspecteurer för de särskildta vapnen, som, efter 10 års tjenstgöring i denna egenskap och uppnådda 60 års lefnadsålder, erhålla afsked från deras innehafvande befattningar.
Men vid de i länet befintliga 2:ne masugnar, nämligen vid Olofsforss och Robertsforss, samt 6 jernverk, nämligen Olofsforss med derunder lydande Klöse och Holmforss hamrar i Nordmalings socken, Hörneforss i Umeå socken, Säfvar och Johannisforss i Säfvar socken samt Robertsforss och Fredriksforss, belägne i Byggdeå socken, har driften oafbrutet fortgått, ehuru priserna å tillverkningen varit mindre gynnande. De afgifler, som numera utgå för Hörneforss bruks rekognitionsskogar, hvilka blifvit indelade i hemman och uppskattade till icke mindre än 5A mantal, äro för verket högst betungande, ocb enahanda förhållande inträder jemväl med Olofsforss bruk, derest den å dess rekognitionsskogar, för hvilka Bevillning hittills utgått, verkställda skattläggning, dervid skattetalet blifvit bestämdt till 6l mantal, vinner fastställelse. Till de öfriga verken finnas inga skogar anslagna, utan drifvas de endast med köpekol. Ofvanuppräknade verk hafva, för år 1847, ansetts äga följande behållning, nämligen:
Stats-Utskottet, som erkänner angelägenheten deraf att anspråk på ersättning af Staten för de förluster, som af en eller annan anledning kunna vid skeende löne-regleringar tillskyndas embetseller tjenstemän, i möjligaste mån afböjas, anser likväl för sin del, att denna omtanke för besparing af Statsverkets tillgångar icke bör utsträckas derhän att, då ett misstag bevisligen blifvit begånget, som väsendtligen inverkar på en löntagares rätt, Staten skulle undandraga sig att detsamma godtgöra, och löntagaren sålunda blifva oförskyldt lidande. Att i nu förevarande fall inkomsten af Häradssknfvaren Ruckmans boställe blifvit vid löne-regleringens verkställande för högt beräknad, är af Kongl. Majits Befallningshafvande antaget, och detta förhållande vinner ytterligare bekräftelse genom instrumentet öfver den uppskattning af boställets afkomst, som Ruckman sedermera den 4 6 September 1859 låtit anställa af personer, hvilkas trovärdighet och sakkännedom ej finnes anledning att betvifla. Enligt detta motionen bifogade instrument, är boställets årliga afkastning, deruti inberäknadt boställssummans hyresvärde, uppskattad till endast 175 Ridr 8 öre; och ehuru, såsom Kongl. Kammar-kollegium och Stats-kontoret anfört, rättelse för framtiden uti det anmärkta missförhållandet kan vinnas vid förestående förnyad uppskattning af Landtstatstjenslemännens boställen, skulle dock, i händelse denna uppskattning komme att under någon längre tid fördröjas, Ruckman härigenom fortfarande tillskyndas en ganska betydlig minskning i löne-inkomster. Utskottet anser derföre billigheten påkalla, att Ruckman må, så snart omständigheterna sådant medgifva, komma i åtnjutande af enahanda löne-förmåner som i allmänhet blifvit Häradsskrifvare tillerkänd.
Gifvet är att då ärter, kål o. s. v. serveras, få tjänarne vänta med sin middag till kl. half 5. Har man en gammal bepröfvad kokerska, så bör ej vara riskabelt att till henne öfverlämna skafferiet, och är det dessutom nästan nödvändigt, då husmodern har alla sina tre barns kläder m. m. att tänka på, hvadan hon svårligen hinner att ständigt springa ut och in för hvarje småsak. Jag har åtminstone icke märkt någon skilnad i utgifter, då jag själf eller tjänaren haft nyckeln. Detta hindrar icke att jag i särskildt skåp för mig har förvaradt kakor, socker (tjänarne få särskildt), sylter o. s. v. I afseende på mina inköp så får jag hvarje lördag 15 kr. till uppköp för veckan; alla specerier, såsom kaffe, socker, te m. m., äro billigare och bättre att på en gång för 2 å. 3 månader i sender köpa kontant från någon större firma i Stockholm, då man får bättre och billigare varor än i landsorten samt därjämte i de flesta fall får allt levereradt fraktfritt. Särskildt är det mig ett nöje att i den IDUN försökte alltid få vara e n s a m, n ä r hon skulle dit med en ny » b o t ». Men n u var det slut med att längre hålla ihop d e s s a världsliga t r a s o r n a, ty Stina blef sängliggande, och fast ej A n n a ville tro, att mor skulle dö, t r o d d e h o n det själf. Hon h a d e ledigt att gå i kyrkan på förmiddagen och så äfven Hilma midt emot, men A n n a kom in och bad h e n n e i stället följa med till fattighuset. » Nu får j a g nog aldrig se dig mer, » s a d e hon till A n n a. » s a d e A n n a. F ö r öfrigt skola de d ö d a s kläder tillfalla fattighuset.
Va kärekter, uti en till kongl Naj:t inlemnad skrikt, a Undenäs eapellags vägnar, underdånig anliätlan ldikvit kramställd, att, enar eapellkoerne, som skola innelrakva endast 4^ mantal i sina kemmansdelar oek pä kergaktig, mindre god, jord, ieke körmädde uppkvgga k^rka oell inköpa kaställe ät den klikvande eapell-predikanten, men deremot körkundit sig ej mindre att pä kvarjs matlag till samma predikant erlägga 4 kappar räg, uppgående elter matlagens antal, till omkring 26 tunnor spanmäl, än oek att ansvara kör kostallets nvk^ggnad oek kramtida underkallande, kongl. ^laj:t matte kevilja eapellkoerne anslag ak allmänna medel till uppläggande ak kvrka oek till inköp ak eapellanskoställe; liar kongl. Naj:t, med köranledande karak, den 10 sistlidne dulii l^ädigst köiständigat Konsistorium i 8kara att inkomma med underdänigt utlåtande, kuruvida någon till koställe kör eapell-predikanten passande lägenket är att tillgå, ätvensom kuru stort anslag till ändamålets vinnande kan erkordras. Konsistorium, som i detta känseende inksmtat nödiga upplysningar, liar i en till Kongl. Naj:t den 11 i denna wänad alläten skri!velse underdänigst kemstallt, att, enligt kvad eapel-laget köreslagit, ^ mantal i kronoskatte-kemiuanet 8tora Ilä. geko, keläget ^ mil norr om den kör capellet tiliämnade k^ggnailsplatsen, oek kvilken kemmansdel vore till köp erkjuilen kör en, i körkällande till egorvuulen oek ökriga körmoner, ieke kör kögt tilltagen sirmma ak 2,666 kalr 32 sk.
Beträdas Förmyndare-Kammares Ledamöter att hafva svikligen eller oredligensig förhållit, eller att hafva förskingrat hvad dem anförtrodt är, eller Uag-UtsLottets Utlåtande JV:o 108. försummat inteckning inom laga tid förnya, varén den eller de, som felat, utom ansvar efter Lag, Lill ersättning af all skada skyldige. Hafva de uppenbarligen, utan uppgifvet giltigt skäl, utlemnat skuldebref och såmedelst låtit Förmyndaren få den omyndiges medel 0111 händer, varén skyldige atft ersätta den förlust för den omyndige, som i följd deraf kan uppstå och Förmyndaren ej gälda gitter. I öfrigt varén Förmyndare-Kammarens Ledamöter ifrån åtal för deras förvaltning frie. §• 16. Domhafvanden åligger att sjelf eller, der han hindrad är, genom annan dertill af honom förordnad lämplig person, hvarje år i Januarii månad anställa inventering uti alla inom Domsagan varande FörmyndareKammarens förvaringskistor, och derefter föranstalta om de åtgärders vidtagande, som tilläfventyrs kunna vara af omständigheterne påkallade. I stad förrättas sådan inventering af Borgmästaren. Vid inventeringen bör noga tillses, att inteckningar i rätt tid blifvit förnyade, samt anstalt fogas om förnyelse af de inteckningar, som under årets lopp förfalla. Inventering må äfven å annan tid anställas, der Domaren så nödigt pröfvar. Anmärkning: Det skulle visserligen kunna gå an, att intecknings-förnyelser å sådane skuldsedlar, som äro utgifne af annan person än Förmyndaren, kunde af honom sjelf besörjas och Förmyndare-Kammaren fritagas ifrån ansvar derföre; men då Förmyndare-Kammaren alltid torde böra förnya de inteckningar, som tagas uti Förmyndares egendom, och anteckningsbok således för desse i alla fall måste hållas, synes det föga öka besväret, att Förmyndare-Kammaren har omsorgen, äfven om andra inteckningars förnyande.
Den 17/6 juni 1735 kom man till det föregående år upprättade magasinet. I början hindrades man af is, men den 31/20 juli bröt denna upp, och farvattnet blef rent. Nu hade manskapet begynt lida så starkt af skörbjugg, att endast 17 man af 53 voro friska; Owzyn vände derför åter för att i Tobolsk aflemna sina sjuka. Den 17/6 okt. anlände han till denna stad, och kort derpå frös floden. Owzyn reste nu till Petersburg för att sjelf aflägga berättelse om sina misslyckade resor och afgifva förslag till åtgärder, som borde vidtagas för att tillförsäkra bättre framgång åt nästa års företag. Hans förslag i det hänseendet gick hufvudsakligast ut på att i Tobolsk bygga ett nytt fartyg, hvilket under den farliga resan skulle åtfölja »Tobol» och bereda det större trygghet. Detta godkändes af amiralitetskollegiet, men fartyget hann ej blifva färdigt till sommaren 1736, hvarför detta års färd företogs på samma sätt som de föregående årens, och med samma utgång. Först 1737 blef det nya fartyget färdigt. Det kom med skeppsbyggmästaren Koschelew och styrman Minin den 16/5 juni till Obdorsk, hvarest Owzyn tog befälet öfver detsamma, öfverlemnade det gamla till Koschelew och anträdde så sin fjerde resa utför Ob-viken. Denna gång gick det bättre. Efter att hafva seglat förbi Gyda-bugten, kom man, utan att möta några svårare ishinder, den 27/16 augusti till Kap Mattesol och den 12/1 sept. till ett på Jenisejs strand vid 71°33′ genom myndigheternas försorg för expeditionen uppfördt magasin. Jenisej tillfrös den 21/10 oktober. Fyra år hade således åtgått för Owzyn att lösa sin uppgift, men det lider knappast något tvifvel, att om han ej hade vändt så tidigt på året, och om han haft tillgång till ångkraft eller åtminstone till ett nutida segelfartyg, så skulle han på några veckor kunnat från Ob segla till Jenisej.
Jag kommer således, mine Hrrl att rösta för bifall till betänk., dä jag icke blifvit öfvertygad derom, att de skäl, som här blifvit anförda för en återremiss, pä minsta vis äro giltiga, ty en återremiss i denna fråga bar likasom alla andra återremisser endast tidsutdrägt till följd och troligen kommer Utsk. icke till något annat resultat; men sä långt om den saken. Under ett fullkomligt godkännande af H. Ex. Just.ministerns yttrade åsigt, att det icke vore förenligt med husets värdighet att besvara ett här afgifvet skriftligt yttrande, tror jag likväl, att man bör nämna den person, II. Ex. Just.ministern troligen afsell, nemi. Hr Munck af Rosenschöld. Jag föreställer mig att, just under del man afhandlar lagar och lagförslager i allmänhet, det icke kan undfalla någon bildad man oförståndet att vilja ställa någon under framtiden. Jag finner detta uttryck, att ställa lagberedningens ledamöter under framtiden, så i högsta målto olämpligt, alt jag är öfvertygad derom, alt hos hvar och en ledamot af detta hus, som hört detta utryck, uppväckts samma vedervärdiga känsla som hos mig, och om Hr Munck af Rosenschöld trott sig kunna ställa lagberedningens ledamöter under framtiden, så har han ställt sig sjelf under samtiden och jag tror att dess dom icke utfaller till hans fördel. Jag yrkar bifall till betänk. Härtill yttrades af flere ledamöter bifall. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf att anslag blifvit utfardadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. Frih. Cederström, Claes Rud.: Det är vid detta tillfälle först och främst min afsigt alt, i likhet med Gr. Gyldenstolpe, hembära StatsUtsk. min tacksamhetsgärd för det Utsk. till R. St:s kännedom framlagt uppgift på de kostnader, som i och för arbetet med det nya lagförslaget intill denna tid blifvit statsverket åsamkade. En dylik utredning var i sanning af behofvet påkallad, dä R.
Måhända ser jag saken för mörkt, men tycker detta vara tydligt, och får i händelse af återremiss anhålla, att R. o. Ad. som sin gemensamma tanke måtte besluta, att Consl.Utsk. så skyndsamt som sig göra låter, måtte upgöra och till Ständerne inkomma med förslag till valsätt för de olika Stånden. Hr Cederschiöld, Rob. Theophron: Att af tvenne onda ting välja det minst onda, är en gammal regel, den R. St. alltid böra följa, och jag kan således för min del icke taga mig anledn. att uttrycka något klander derföre, att Hr von Hartmansdorff, bland de Irenne förslagen, lemnat sitt bifall till Const.Utsk:s såsom varande, efter hans omdöme, det minst onda, men deremot beklaga att han deruti funnit något ondt. De skäl han för sin mening anfört, synas mig icke vara fullt bevisande, icke heller i full konseqvens öfverensstämmande med det förslag till nationalrepresentationens ombildning, som han sjelf framställt. Den värde ledamoten har sagt, att om förevaride förslag antoges och R. o. Ad. i sig uptoge medlemmar, hvilka icke förut tillhört Riddarhuset, så skulle Adeln komma att försvinna och representationen, i följd deraf, icke blifva sådan, som den borde vara: men då han framlagt ett förslag, enl. hvilket Adeln är helt och hållet ur representationen utesluten huru, i konseqvens dermed, kan det stå tillsammans att, efter Const.Ulsk:s förslag en sådan följd skall upslå, då, enl. detsamma, Adeln skall till J i representationen bibehållas såsom Adel. Det hade derföre, i min tanka varit väl, om den värde ledamoten framställt ett förslag till ändringar i nyssnämnda förslag, dem han ansett vara af behofvet påkallade, för att, såsom R. o. Adis gemensamma tanke, återremissen af detsamma till Consl.Utsk. medfölja, ty då hade man haft anledning hoppas alt deruti vinna de behöfligare ändringarne.