Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Guvernörs-embetet jemväl afgifvit förslag; dels Solna församling, genom sin kyrkoherde, erkänt nödvändigheten af den ifrågasatta minskningen af klockare-bostället, på det kyrkogården måtte få en regelbunden form, samt hemställt, att ersättning för den odlingskostnad, sorn blifvit använd på den del af jorden, hvars afträdande vore föreslagen, måtte inedgifvas; dels Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Stockholms län ansett hinder oj möta för bifall till hvad koinmitterade i underdånighet begärt; och dels slutligen Kongl. Kammar-kollegium hemställt, att, då afsöndring af jord från Carlbergs kungsgård till den vidd vederbörande landtmätares karta och beskrifning upptogo, syntes vara för de afsedda ändamålen al behofvet påkallad, Kongl. "Maj:t mätte, enär kungsgården tillhörde de lägenheter, hvilka, jemlikt 77 § Regerings-Formen, skolat förvaltas efter de grunder Rikets Ständer derom föreskrefvo, till Rikets Ständer i ämnet aflåta Nådig Proposition; och har, med afseende härå, jemte hvad Kongl. Kammar-kollegium och öfrige vederbörande uti detta ärende i öfrigt underdånigst upplyst och anfört, Kongl. Maj:t uti den nu aflåtna Nådiga Propositionen behagat föreslå, det Rikets Ständer måtte för ofvanomförmälda ändamål den begärda jordafsöndringen från Carlbergs kungsgård medgifva, under förbehåll, ej mindre att afgäld för den jord, sorn sålunda komine att afsöndras, skulle bestämmas efter de grunder, Kongl. Förordningen den 19 December 1827 föreskrefve och genom kommitterades för Stockholms nya kyrkogård försorg vederbörande årligen tillhandahållas, hvarmedelst såväl kungsgårds-förvaltningen vid Carlberg, som Solna församling och dess klockare blefvo godtgjorde för de förluster, som genom jordafsöndringen dem tillskyndades; än äfven att, i enlighet med hvad Guvernörs-embetet i underdånighet hemställt och Kongl. Brefvet den 20
Den utrikes handeln anses i det hela betraktad, hafva varit lönande, äfvensom fraktfarten utrikes orter emellan någorlunda bibehållit sig och stundom beredi stadens skeppsredare någon förmån, samt således bidragit till underhållandet af stadens betydliga handelsflotta, hvilken, oaktadt många lidna förluster, fortfar att öfverstiga behofvet för stadens aktiva handel. Inrikes handels-kommunikationer hafva något tilltagit och underhållas, förutom af stadens skeppsredares egna, till inrikes sjöfart begagnade fartyg, jemväl genom det Norrländska ångfurl.vgs-bolagets 2:ue ångskouertar, Norr FemärsfjeriiUeLe fr. Gefleborgs Lita. ^ 2 6 land och Örnsköld, hvilka emellan Gefle samt Stockholm och de norra orterne årligen oafbrutet fortsatt sina resor under de för sjöfarten tjenliga lider. I öfrigt förtjenar anmärkas, att den olägenhet, som genom uppgrundning af stadens hamn i väsendtlig mån försvårat sjöfarten, på det sätt, att större och mera djupgående fartyg tillförene måst hörja sin lossning och sluta siu lastning ule å redden, på omkring en half sjotnils afstånd ifrån bryggan, numera blifvit betydligen, ehuru ännu ej fullkomligt, afhjelpt genom ett på stadskassans bekostnad år 1839 härstädes inrättadt större och ändamålsenligare mudderverk än sorn förut funnits. Handtverkerierne hafva under de fem sistförflutne åren icke varit underkastade några anmärkningsvärda förändringar. Antalet af handtverkare vid 1842 års slut utgjorde 119, af hvilka likväl några voro utan sysselsättning. En och annan handtverkare, hvaribland må nämnas loo-garfvare och kopparslagare, synes visserligen hafva liflig rörelse, så att något, om icke betydligt öfverskott, årligen kan uppläggas, men de fleste synes af sin handtering icke kunna förvärfva tuera, äu hvad som erfordras for en tarflig bergning.
— Sålunda bör protokoll föras i frågor om förslag till tjenster, utnämningar, förordnanden, fondförvaltningsärenden, öfver auktioner, m. m. dylikt. — Till bestyrkande deraf, att alla mål, som ej protokollföras, blifvit afgjorda i vederbörande ledamots eller ledamöters närvaro, bör egenhändigt intyg derom af ledamot tecknas på sjelfva målet, eller i diarium. 9:o Delgifvande af Kontorens anmärkningar eller erinringar uti redogörelse-el - ler förvaltnings-frågor bör lämpligen ske genom expedierande af en afskrift utaf vederbörande Kontors memorial eller utlåtande, — så vida formlig anmärkningsakt i frågan icke erfordras, — med tillkännagivande från embetet allenast af den åtgärd, som för det närvarande påkallats af det anmärkta förhållandet. 10:o Med billigt förtroende till vederbörande myndigheters insigt och omtanka, — när motsatt anledning icke är för handen, •— må verkställigheten, vid regementen, i garnisonsorter m. m., af sådana åtgärder, som äro att hänföra til årliga mindre behof och hvilka på dervarande myndigheter i första hand bero, kunna Bih. till R. St Prot. 1862 & 1863. Maj:ts Nåd. Proposition JVI 105. öfverlåtas åt samma myndigheters försorg, utan någon föregående närmare pröfning i Krigs-förvaltningen, blott med förbehåll att, dels vid reqvirerandel i god tid förut af erfoderliga förskottsmedel för behofvet, ändamålet och ungefärliga kostnaden derför hos Förvaltningen uppgifves, dels åtgärden verkställes med iakttagande, i öfrigt, af allmänt gällande eller särskildt gifna föreskrifter, och dels redogörelsen för dylika åtgärder verificeras på vanligt sätt, men med tillägg af sådana handlingar, som skulle hafva erfordrats för behofvets bestyrkande inför Krigs-förvaltningen i nu föresknfven ordning. — Till här åsyftade detaljfrågor räknas, bland annat, byggnadsoch persedel-reperationer af mindre omfång.
Köller var så förskräckligt öfverhopad med arbeten, att hon ej hann med vidare än lifvet, fick jag sjelf i flere dagar hålla på med den tråkiga kjolen och garneringen." Sålunda, under ständigt omvexlande ämnen, varierade den goda Fröken immerfort, utan att gifva sig möda, på sina otaliga frågor och meddelanden, invänta ett enda svar; jag hade verkeligen svårt att med min blotta tanke följa denna exempellösa liflighet, hvilken ej af något motstånd tycktes låta sig störa. Fröken vände sig dock helt oförmodadt till sin granne på andra sidan och nu först blef jag i tillfälle att ostörd få betrakta den unga Grefvinnan, hvilken längs salongsgolfvet promenerade arm i arm med den vackra Öfverstinnan Z. jag ju redan sedan Ångbåtsfärden för dig omnämnde. Ett herrligare par kan man sällan se; Öfverstinnans intagande skönhet; och det obeskrifligt interessanta, själfulla, himmelska i Grefvinnans hela personlighet, stridde vexelvis att fängsla den af beundran intagna åskådaren. Båda förenade sig i den möjligaste enkelhet, båda i ett lätt förekommande men värdigt sätt. Kring Öfverstinnans runda och utmärkt väl bildade kropp smög sig en hvit silkesrandig skir klädning, hvilken i mångfaldigt yppiga veck ledig nedföll kring lifvet, och genom sin längd alldeles skylde de små fötterna; den hvita fylliga halsen var fri ifrån hvarje yttre prydnad, och betäcktes endast af en lång dyrbar blondslöja, hvilken, lik an lätt sky, vid hvarje obetydlig rörelse omsväfvade den hulda varelsen; det långa mörka håret var bart, och äfven utan någon främmande grannlåt smakfullt hopfästadt lågt i nacken, samt framföre utan en enda lock, slätt och sirligt nedkammat. Grefvinnans sylfidlika gestalt höljdes i en mycket matt ljusgul öppen sidenrock, hvilken snarare kunnat tagas för hvit, skulle ej Öfverstinnans fullkomligt mjella klädning utvisat någon åtskilnad i färg; den var i halsen utringad lik en klädning, samt pryddes med en liten oändligt väl arbetad hvit spetskrage.
Jag påminner mig, att det var jag, som bade den utmärkta äran att främst bland mina Medborgare och bland detta RiksStånd underteckna den Act, sorn efter det frivilligaste, enhälligaste och mest värdiga val, tilldelade nuvarande RegentHus Arfsrätten till Svenska Kronan; och jag vågar tro, att denna Act, både i anseende till den nytta den medfört för Sverige, som blifvit räddad t från de största vådor, och i anseende till sina följder för öfrigt, skall bestå inför Tidehvarfvens dom, Jag är för sjuklig, och mina krafter för svaga, för att bär vidare utveckla, hvad jag,'nu i korthet antydt, med skäl som kunna hämtas, ej blott från sanningen och rättvisan, utan äfven från erfarenheten. Jag inskränker mig derföre dertill, alt, i egenskap af varm vän af Fäderneslandet, i egenskap af medborgare och undersåte, och såsom tacksamhetsgärd för de välgerningar, jag sjelf och mitt Fädernesland fått emottaga af Svenska KonungaHuset, begagna detta tillfälle för att, Den 19 Fcbrwarii f. m. a31 ehvad utgång sälten täger, förklara mitt innerliga och högsta ogillande af sådane tänkesätt och uttryck, som de, hvilka utgöra föremål för denna, för fredsamma och lugna medborgare ytterst obehagliga öfverläggning. Många yttrade härtill deras bifall. Herr Rosenqvist j Fredrik Leonard: På Herr Dalman nu är här närvarande och sjelf i tillfälle att yttra sig om lian medgifver sitt yttrandes uteslutande utur X3rotocollet, hemställer jag, om icke frågan nu genast kunde få företagas, på det vi må slippa alt en gång till dermed sysselsätta oss. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken förklarade, att sedan Grefve af Wetterstedts anförande blifvit begärt på bordet, hvilket icke kunde vägras, ansåg Hans Excellence någon vidare öfverläggning i ämnet för närvarande icke böra äga rum. Åtskillige ropade att Herr Dalman vöre tillstädes, Herr Lefren, Johan Pehr: Herr Dalman är nu tillstädes och har redan anmält sig att tala.
Det är visserligen möjlit, alt Wisby domkyrka är i behof af ett anslag, men jag hemställer till R. o. Ad., huruvida Ståndet verkligen är i tillfälle att bedomina den saken. Frågan är framställd af en enskild motionär, för hvilken jag har den största aktning, men som visserligen är intresserad i frågan. Att på en enskild motionärs framställning bevilja ett anslag af denna beskaffenhet, del tror jag icke vara det rätta. 1 allmänhet tror jag icke att det är skäl att Sta ten bidrager till kyrkors underhäll; och skall något undantag derifrån äga rum för bibehållande af en kyrka af sä stort omfång och af den beskaffenhet, att församlingen icke kan göra det, så bör förhållandet dermed förut vara undersökt och behofvet behörigen styrkt. På dessa grunder anser jag mig icke kunna tillstyrka bifall till den väckta motionen, utan får i det afseendet förena mig med Frih. Raab. Gr. Gyldenstolpe, Anton Gabr.: Jag anhåller att få besvara den siste värde talarens framställning. Det var icke lång stund sedan R. 0. Ad. biföll en framställning om ett tillökt anslag för en navigationsskola, som var väckt af en enskild motionär. Jag finner icke delta vara ett skäl att afslä ett auslag, sora för öfrigt finnes vara behöflig!. StatsUtsk. har äfven i sina utlåt, tillstyrkt flere anslag, som varit begärde af enskilde motionärer, såsom t. ex. anslaget till Hr Capitaine Cronstrand. Det var icke Den 7 December e. m. 219 pröfvadt af Regeringen, ej eller liar Regeringen derom lill Ständerne framställt någon propos., och likväl har det af Ständerne blifvit beviljadt. Det kan således icke anföras såsom skäl emot beviljande af ett anslag, att det blifvit framsläldt af enskild motionär. Om Ständerne anse det vara nödvändigt, så lärer det väl beviljas, utan afseende derpå oin det gått den formella vägen eller icke. För min del anser jag det vara skäl alt lemna anslag till underhåll af en sliflskyrka, som icke förut åtnjuter något anslag af Slaten. Frih. Cederström, Jacob:
Riddersta, pet och Adeln samt af Hederwärda Bonde - Stan, det är yrkadt, bet alle minderäriae Manspersoner, eller emellan is och -8 är, borde njuta lindring i enlighet med sörre Författningen; och har BondeStändet förestagit denne lindring till twä tredjedelar af eller med en tredjedels nedsättning pä den för hwarje Mansperson fastställande afoift. Ehuru detta onekligen gjör nägot mera beswär för HäradSstrifwarne m. fl. kan Utskottet dock icke srängä billigheten af detta yrkande, sä wida Riksens Högloflige Ständer tror den häraf uppkommande minskning uri hela Bewillnings-Summan kunna ersättas med något annat, hwaraf skulle följa ett sädant tillägg i rednckionen af Författningen: ynglingar uyder 18 är berala rrvä credjedclar rnoc hwad för ^Manspersoner föresstrifwic ar. z:o. Afwen hafwa 2-me Ledamöter af Högloflige Ridderskap^ och Adeln, samt en af Wällofl. Box> 24Z2 Den 8 Augusts.' Borgare, Ständer anmärkt, att Personela afgiften borde wara olika efter Personernas olika stand och willkor, i likhet med hwad 1300 ars och äldre Bewilmings-Författningar i denna del innehålla. Utskottet tror deremot det strida bade mot benämningen af principen för en Personel afgift eller Koppskatt, som ester hwarje individucs lika anspråk va beskydd för fm Person af Laxen och Styrelsen; Äfwen som Utssottet anser de nu förestagne öfrige Artiklar af Bewillnings-Förordningen, mera rattwist bidraga till utgörandet af skatterne,>fter allas olika willkor och Olägenhet i Samhället, än de äberopade äldre Författningar. 4:0. Har Hederwarda Bonde - Ståndet äfwen yrkadt förskoning för Zndeldta Soldaten, åtminstone i likhet med den Wärfwade, da han är i fält.
Bifölls-, N:o 96, i anledning af väckt motion om upphäfvande af Kongl, förordningen den 13 Juli 1S18, angående handskrilna in visningar eller så kallade assignationer. Bifölls; N:o 98, i anledning af väckt motion, angående förtydligande af 12 kap. 7 § ärlda-balken och 6 kap. ulsöknings-balken. Bifölls. S. D. Föredrogs och la des till handlingarna Bevil/nings-utskottets memorial JN:o 35, i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut, i fråga om anvisande af medel för godtgörande af det lån, som Rikets Ständer beslutat upptaga, till bestridande af rustnings-kostnaderne. Från Prot-utdrag den 43 October 4838. 761 Från Hederv. Bondeståndet. S. D. Vid föredragning af Konstitutions-utskottets memorial N:o 36, med utlåtande i anledning af talmannens i Bonde-ståndet vägran af proposition på remiss af inom ståndet väckt fråga om aflåtande af underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t om Helsinge-regementes hemförlofvande, blef detsamma lagdt till handlingarne. S. D. Föredrogos och biföllos Lag-utskottets betänkanden: N:o 93, i anledning af väckta motioner angående verkställighet af spö- och ris-straffen samt den uppenbara kyrkoplikten; N:o 94, i anledning af väckta motioner om minskning i det antal nämndemän, som i Häradsrätt erfordras för att rätten må anses domför; N:o 95, i anledning af väckta motioner om förändring i författningarne angående utmätning; N:o 96, i anledning af väckt motion om upphäfvande af Kongl, förordningen den 13 Juli 1818, angående handskrifna invisningar eller så kallade assignationer; och N:o 98, i anledning af väckt motion, angående förtydligande af 12 kap. 7 § ärfda-balken och 6 kap. utsöknings-balken. S. U.
I sammanhang härmed anhåller jag få fästa uppmärksamheten på Wermlands Fältjägareregemente, hvilket, endast 600 man starkt med 24 officerare och 18 underofficerare, icke kan med afseende på krigsförstärkningens införlifvande, formeras på två större bataljoner, och ännu mindre på tre, som den allmänna planen förutsätter, med mindre än att ett betydligt antal af så väl befäl som trupp uppsättes. Då detta skulle förorsaka dryga kostnader, som icke kunna godtgöras genom minskning på annat håll, torde detta regemente, jemlikt komiténs förslag, böra försättas på 4 bataljon och förändras till korps. Härigenom minskades visserligen stammen med en bataljon i beräkningen, men då någon del af den till flottan anslagna rotering lärer kunna öfverflyttas till arméen och derigenom en väsendtlig lucka i dess organisation skulle fyllas, i det att tvenne korpser, som nu sakna stamtrupp, erhölle en sådan, på samma gång krigsförstärkningen i dessa orter, nemligen Wester-Norrland och Halland, finge en stam att sluta sig till, så komme arméen sålunda att uppgå till de förut nämnda erforderliga 50 stambataljoner; hvartill torde framdeles böra läggas en dylik på Gotland. Likasom tillökning af stammen är i allmänhet önskvärd för undanrödjande af de olägenheter, som uppstå, då en krigsförstärkning i densamma insättes, så påkallas den ock för att i enskilda fall gifva en del indelta regementen eller korpser en lämpligare nummerstyrka, än de nu hafva. Sådant kan i någon mån vinnas derigenom, att soldatrotar, nu disponerade för ändamål främmande för försvarsverket, och sådana nummer, som äro indragna till aflöning åt andra än dem. som tillhöra nummerstyrkan, varda rekryterade. För samma orsak borde den nya or - Bil. N:o 3 a. till Kongl. Majlis Nåd. Prog N. o 1, om Statsverket 1865. 17 ordinarie roteringen inom knektehållet, och de delar af båtsmanshållet, som till arméen öfverflyttas, fullgöra verklig rotering i stället för nu utgående vakansafgift, samt detta tillämpas öfver allt der det fordras för ordnandet af truppernas styrka.
Höglofliga Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet att i detta Borgare-Ståndets beslut sig förena. S. D. Sedan Borgare-Ståndet vid pröfning af anslagen under Riks-Statens Åttonde Hufvud-titel, enligt Stats-Utskottets Utlåtande N;o 4 78, bifallit 24:de punkten i detta Utlåtande, hvarigenom Utskottet hemställt, att Rikets Ständer till uppförande, i enlighet med godkänd ritning, af ett nytt Läroverkshus i Fahlun, måtte anvisa en summa af fyratiofyra tusen Riksdaler, att, i mån af behof, från Riksgälds-kontoret utgå, beslöt Borgare-Ståndet att vördsamt och vänligen inbjuda Höglofliga Ridderskapet och Adeln, samt Hedervärda Bonde-Ståndet att i detta BorgareStåndets beslut sig förena. S. D. Föredrogs ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial, N:op 177, i anledning af erhållen remiss å en motion om utseende af Deputerade, för bevistande af invigningen af en minnesvård åt Gustaf Wasa vid Utmeland i Dalarne; hvilket Memorial lades till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo och godkändes Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 175, i anledning af väckt motion derom, att länens Brandstods-bolags obligationer måtte få uti allmänna kassor emottagas eller belånas. S. D. Föredrogos ånyo och lades till handlingarne Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorialer: N:o 175, i anledning af återremiss af Betänkandet, N:o 90, och N:o 176, i anledning af återremiss af Betänkandet, N:o 155. S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande, N:o 53, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande, N:o 14, angående förslag om ändringar i nu gällande Skiftes-stadga.
Bonde-ståndet väckta motioner, som blifvit till Statsutskottet remitterade, har blifvit föreslaget i af riksdagsfullmägtigen Magnus Månsson från Östergöthlands län, att då de böter, hvilka debiterades för uraktlåtenhet att erlägga krono-utskylder vid första krono-uppbördsstämman och hvilka, enligt nu gällande föreskrifter, fördeltcs emellan kronofogden och församlingarnes fattigvård, finge indrifvas af Ijerdingsmännen, biträdde af nämndemän, dessa stämmoböter, i stället att Bih. till B. St. Erot. IS47 Sf IS4S. 4 S ani. å Afd. åt) Hti/t. 2 10 Statssamt Allm. lies v.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N‘.o SH. såsom hittills fördelas mellan kronofogden och församlingarnes fattigvård, hädanefter måtte uteslutande tillfalla denna sednare, helst församlingarne numera ålåge att sjelfva löna sina fjerdingsman; samt af riksdagsfullmägtigen Ola Pehrsson från Blekinge län, på grund af hufvudsakligen samma skäl, att den andel af stämmo-böterna, som enligt författningarna tillfaller uppbördsmännen, hvarmed man hittills förstått kronofogden, måtte framgent tillfalla fjerdingsmännen, som med uppbörden af dessa böter egde den hufvudsakliga befattningen. Sedan Stats-utskottet ansett nödigt att för behandling af dessa motioner sammanträda med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet, hafva Utskotten sammanträdt och tagit frågan i öfvervägande.
I 202 Expeditioner till Konungen, Rikets Ständers, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående ordningen och sättet för öfverklagande af Underrätts beslut i tvister om husesyn och fardag å Kronohemman. LXI. m. — med anhållan om Kungörelses utfärdande i afseende å liqvidationssättet, då ett, emot återbetalningsskyldighet i silfver, erhållit BankoLån, före utsatt Termin, till sitt återstående belopp på en gång gäldes. LXI. iii. — angående de reglementariska föreskrifter, hvilka komma att iakttagas vid Bankolåns meddelande emot Pant af tackjern. LXI. m. — i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående ny PrestvalsFörordning. LXI. iii. — i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition angående ändring uti 25 Cap. t § RättegångsBalken och i sammanhang dermed äfven i 12 Cap. 2§ 2 Mom. samma Balk, sådant det lyder i Kongl. Förklaringen den 10 Sept. 1823. 111. — angående förklaring öfver Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning den 18 December 1823. LXI. 166. — angående förändrad redaction af 62 § i Kongl. Förordningen om Skogarne i Riket den 1 Augusti i8o5u LXI. 166. ■— angående sället för MilititeBostäHenus 203 utarrenderande samt MilitiaeBoställsCassans förvaltning. LXII. 118- Expeditioner till Konungen, Rikets Ständers, i fråga om yrkad lindring för Rustoch Rotehållare i Jemtland. LXII. 11S. — angående Låneunderstöd af Allmänna medel till Hamnanläggning vid Jönköpings Stad. LXII. ii8.
Missgernings-Balken, att, då någon dräper eller förgör sig sjelf, med haus 4 Lng-Ut ikottets B t. A':» 3a. begrafning skulle innehållas, till dess Domaren hunnit profva, om han det med vilja gjort eiler ej, uppkomme, vid behandlingen af sådana sjelfspiilingars döda kroppar, mycken kostnad och tidsspillan, som borde kunna undvikas; och då Häradshöfdingen ofta vore aflägse boende och icke pligtig alt förr, än tre veckor sedan han om händelsen erhållit underrättelse, deröfver företaga undersökning, kunde de vådligaste följder för de efterlelvandes helsa och lif härutaf uppkomma, enär liket ofia måste under den varmaste årstiden i flera veckors lid förvaras; med afseende hvarå Motionairen föreslagit den förändring uti hvad hittills stadgadt varit, att hädanefter då. någon af kändt sig sjelf lifvet, eller finnesligga död , utan synligt tecken till yttre våld, Kyrkoherden i Församlingen må ega att, uti Kyrko-Rådet, i närvaro af Länsmannen, undersöka om den aflidnes lefnadssätt , och inhemta upplysningar angående omständigheterna vid hans död, samt, om någon anledning eller misstanka icke förekommit, att han genom annans liandaverkan döden ljutit, förordna ,■ att den döda kroppen må antingen afsides i kyrkogård, eller i tysthet, eller på vanligt sätt begrafvas ; eller ock att, i händelse man kunde befara, att mord härigenom lättare skulle kunna blifva dolde. Körningens Befallningshafvande, dit rapport i ämnet i alla fall alltid borde afgå, skulle ega att, sedan en sådan unden, sökning inför Kyrkoherden och Kyrko-Rådet föregått, sorn nyss blifvit nämndf, f örordna, huruvida undersökning vid Domstol må anses nödig eller icke, och på hvad sätt med den döda kroppens begrafning skall förhållas, eller ock slutligen, att, om bestämmandet af deri dödes begrafningssätt allt framgent skall tillkomma