Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utöfver dettai beviljade Rikets Ständer vid i8i5 års Riksdag, utan att det för mig är möjligt att upptäcka någon anledning till löften eller till rättigheter från Bolagets sida , ett lånebiträde af 3oo,ooo R:dr årligen, eller dubbelt mera än den Discontvinst, som Bolaget påräknat för arbetets bedrifvande; men, mine Herrar, 1815 voro ej tankarne så alldeles odelade, som det synes. Jag utbeder mig Herrarnes tålamod, att få uppläsa, utur 1815 avs Riks - i ö4 Den 26 Mars f, m. dagsProtocoller, huru Grefve An ekars ward då yttrade sig. Det lyder sålunda: som jag tror mig minnas, tillkom Götha Canal genom Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Maj:t af den 10 October 180g och Kongl. Maj:ts derå gifna Nådiga Svar den 10 November samma är. I detta Svar säger Kommgen bestämdt, att Canalbjggnaden skulle få företagas af enskilda personer, och att, som StatsVerkets tilstånd ej tillät att med allmänna medel till detta svåra företag bidraga, så skulle Canalen, för evärdeliga tider, tillhöra det blifvande Bolaget, och detsamma deraf ensamt draga alla de utlofvade stora förmånerna i framtiden; hvarförutan Bolaget, till Discontering, skulle årligen utur Banken få uttaga 800,000 R:dr emot vederbörlig säkerhet; samt vidare, att Kronan skulle ersätta all den jord, som från enskilda till Canalen komme att borttagas. Dessa äro onekligen vilkoren för Canalbyggnaden.
I afseende härå har hos Utslfottel förekommit, hurusom uti 3:dje punkten, mom. b, af ifrågavarande vilkor, Bruksidkaren Arfvedson äskat en från Kronans sida meddelad förklaring, att, sedan Norrtelje factori blifvit nedlagdt och dess förening med Ortala Bruk upphört, någon inskränkning ej eger rum i de privilegier, förmoner och rättigheter, som, enligt Skattebrefvet samt serskilde Författningar och Resolutioner, äro nämnde Bruk tillerkända och dertill begagnas; såsom följd hvaraf Brukets egare skulle komma att fortfarande tillgodonjuta de kolräntor, som till Bruket nu erläggas af 140 7/8 mantal, i "Wäddö och Häfverö socknar af Stockholms Län, med tillsammans i,458 läster, emot den uti 1680 års Taxa bestämde lösen af endast 16 sk. B:co för hvarje läst. Enligt hvad handlingarne i målet utvisa, har en del af dessa kolräntor eller 3io 103/192 läster, utgående af 3f mantal, redan år 1699, vid upprättadt contract om utarrendering af Ortala dåvarande Kronobruk blifvit, till Brukets upprätthållande, från militiseindelningen undantagne samt sedermera, och jemväl vid Brukets år 1760 verkställde försäljning till skatte, derunder bibehållne; hvaremot de öfrige af 109 7/8 mantal inom samma socknar till Ortala Bruk utgående i,'47 89/192 läster ränlekol i senare tider och efter det meranämnde Bruk med Norrtelje Gevärsfactori oskiljagtigt förenats, blifvit åt Bruket i Nåder upplåtne, i ändamål att, till befordrande af factoriets bestånd och förkofran , försäkra detsamma om en ständig tillgång till tjenligt ämnes-jern.
Äfven detta yrkande anse Utskotten sig af nyss åberopade skäl, lillämplige jemväl i fråga om Landtdomare, icke kunna understödja, synnerligast sorn liden för en dylil i syneförrättning ofta är beroende, icke allenast af Domarens öfrige maktpåliggande, skyndsam behandling erfordrande göromål, stundom omöjliga alt förutse, utan äfven af tiden för vinterns inträffande och långvarighet. Utskotten, efter hvars öfvertygelse någon tvekan icke kan uppslå, angående stället för Syne-rättens sammanträde, om också detsamma ej blifvit i Rättens utslag omnämndt, få alltså lill ifrågavarande hemställan afstyrka bifall. 7 Kap. 2 §. af Nils Nilsson: alt, då i denna § stadgades, att, om vitsord lill ego-utbyte byar och hemman emellan skulle ega rum, den ena byns eller det ena hemmanets ega borde ligga inom den andra byns eller det andra hemmanets rågång eller, som vore detsamma, omslutas af dess egor; inen ego-ulbyle äfven i andra händelser, såsom emellan flere än 2:ne byar, hemman eller lägenheter, kunde medföra gagn, dä bytet beredde lättnad i häfdoch hägnads-besvär samt ingen blelve genom detsamma lidande, nämnda lagrum måtto erhålla följande tillägg: »Detsamma galle om egor, såsom liggande emellan andra( byar eller inom aflägsnare bys rågång, orsakar byten med hänne eller flera byar, hemman eller lägenheter.» 1 anledning häraf anse Utskotten sig böra upplysa, alt, sedan uti ofvanberörde kapitels 1 § föreskrift blifvit meddelad, angående ego-utbyte emellan angränsande byar och hemman, hvilket, om det å endera sidan yrkas och andra sidan ej, genom flyttning af läget, märkligt men lider, är tillätet, med rättighet till skadestånd lör den, som bättre liäldad jord mister, än den lian i stället får, uti 2:dra § är vordet stadgadt, att, om hemman i skifteslaget har ega inom annat heåimans eller a‘nnan bys rågång, eller an - 8 Lagsamt Allm.
11 för inköpande af Trehundra exemplar ataf Svenska Fornskrift-sällskapets årliga samlingar; varande kostnaden för inköpet af hvart och ett exemplar utaf dessa samlingar beräknad att ärligen utgöra omkring Tre R:dr. § 79. Det för närvarande i Riksgälds-kontoret innestående belopp, Ett tusen sextiofem R:dr 46 öre, utaf det anslag å 105,000 R:dr, som under ofvannämnde riksdag beviljades för boskapsskötselns uppmuntran och befrämjande genom bildande af stamholländerier och införskrifning af race-djur samt utdelning af premier, äfvensom vidtagandet i sådant hänseende af andra ändamålsenliga åtgärder, bör fortfarande för dermed afsedda ändamål, uppå vederbörlig reqvisition, tillhandahållas.' C) Under 1847 och 1848 års riksdag beviljade, ännu återstående stats-utgifler. § 80. Det hittills icke lyftade beloppet, Två tusen sexhundra R:dr, utaf den anslagssumma, Rikets Ständer vid ofvannämnde riksdag beviljade och till utgående från Riksgälds-kontoret med 4,000 R:dr anvisade för reparationer och uppsättande af bokhyllor i några rum af Riksarkivets hus samt för ytterligare inredning af samma hus, bör, efter Kongl. Majis härom meddelade nådiga förordnande, utbetalas. § 81. Återstoden utaf den särskilda anslags-summa af 1,500 R:dr, som Rikets Ständer under samma riksdag anvisade till Kongl. Majis nådiga disposition, för att befrämja goda ■ läseböckers författande och utgifning för allmogen, synnerligen i de ämnen, deruti förberedande undervisning vid folkskolorna meddelas, bör med Sjuhundra femtio R:dr, för sådant ändamål, Kongl. Maji af Riksgälds-kontoret tillhandahållas. § 82.
Maj månad uti Malmö stad ingen spanmål fanns till brödföda åt stadens fattigare innevånare, hvarföre Kongl. Maj:t, uppå Dess befallningshafvandes härom gjorda underdåniga anmälan, föranläts att för nämnde behof bevilja ett lån ifrån Malmö krono-magasin af 150 tunnor råg och 50 tunnor korn, mot återbetalnings-skyldighet med säd in natura efter detta års skörd; att Kongl. Maj:ts befallningshafvande i Christianstads län, för att afvärja hungersnöd inom Örkenäs socken, ej egde annan utväg, än att med ett lån af 60 tunnor korn från Christianstads krono-magasin bispringa denna sockens invånare; samt att äfven från flottans magasin i Carlskrona spanmål måste utlemnas för afvärjande af den derstädes hotande hungersnöden. Då från många orter af riket till Kongl. Majit inkommo underdåniga framställningar, hvari tillståndet med mörka färger tecknades; då, under det en fullkomlig brist på spanmål kunde af sannolika anledningar befaras såsom snart inträdande, tillrustningarna för utskeppning af denna vara å flera handelsplatser icke dess mindre fortgingo och vid sjöfartens öppnande erhöllo ökad liflighet; och då de förut uppjagade prisen nästan dagligen stego samt nådde en oerhörd höjd; fann Kongl. Majit, som uti krono-magasinen icke hade någon spanmål att disponera, och äfven saknade medel att anvisa för uppköp deraf, Sig icke ega annan utväg till förebyggande af den hungersnöd, hvarmed landet hotades, än att, genom utfärdade kungörelser, för viss tid, dels förbjuda utförsel af spanmål, potates och bröd, dels medgifva afgiftsfri införsel af spanmål. Dessa af nödvändigheten påkallade beslut, hafva visserligen innefattat en, omän tillfällig, afvikelse från den grundsats, att de för en viss tidrymd antagna bestämmelser, i afseende på inoch utförseln af spanmål, böra bibehållas, på det att handeln med denna vara måtte betryggas och uppmuntras. Men Kongl. Majits höga önskan, är, att nämnda grundsats, såsom både rättsenlig och ur statsekonomisk synpunkt gagnelig, må för framliden kunna upprätthållas.
Om dessa med nödig stränghet afstängas från gemenskap med andra, så stannar sjukdomen vid de första subjecternes attakerande. Det förhåller sig bär på samma sätt, sorn med frågan om. tillökning af Domarepersonalen och Cor-, rectionshus. Jag har vid flera tillfällen yttrat, att vi borde mera söka förekomma ett ökadt behof af rättvisans skipande, och derigenom förekomma behofvet af en ökad Domarepersonal, samt att vi bordq minska anledningarne till brott, heldre än att skärpa straffen för desamma. Vi hade då mindre bestyr och kostnad med att inrätta Correctionshus och utvidga fängelser.. Det är i samma anda jag nu yrkar, alt det tillstyrkta anslaget af gooo R:dr måtte be-, stämmas, icke blott för farsoters och smittosamma sjukdomars botande, utan äfven för deras förekommande; hvarföre jag vågar föreslå, att Ridderskapet och Adeln måtte bifalla den tillökta anslagssumman för farsoters och smittosamma sjukdomars fö~1 rekonimande och botande. Ben 29 September. Herr Cederschjöld , Pehr Gustaf: I anledrting af den siste Talarens anmärkning, skall jag utbedja mig att få erinra, det farsoter väl också förekommas derigenom , att de först angripne personerna botas; och för öfrigt, att det vore betänkligt att anvisa detta anslag till farsoters förekommande, emedan detta egenteligen sker genom redan gällande Författningar, hvilka ålägga menigheterna, att vidtaga dertill erforderliga åtgärder, utan något bidrag af Staten. Så har i Stockholm, genom Polisen, anstalter blifvit vidtagne till förekommande af koppsmitta, hvilka kostat staden ganska myckel; och dylika föreskrifter finnas äfven för landsorterna. Om man nu anviste detta anslag äfven till farsoters förekommande, så fruktar jag, att orterne ej skulle sjelfve dertill vilja bidraga. Jag anser derföre ett enkelt bifall till Utskottets framställning vara det bästa. Friherre Cederström, Jacob:
Rgs för actie af 55 R:dr samma sedlar, som motsvarade 8*r proc. å det insatta, capitalet efter numer.airen, men icke fullt 3 proc. efter det värde de; StatsUtskottets Utlåtande N:o 4°4- insatta penningarne, såsom nära jemförelige med Silfverspecie, den tiden egde, utan afsatt allt det öfriga till användande för ombyggnad af en eller annan del af Slussverket; och hade Bolaget på sådant sätt, utan alt begagna sig af det vid aine Riksdagar erbjudna lånebidrag, kunnat bestrida ombyggnaden af Slussen vid Lilla Eilet, som dock kostat omkring 200,000 R:dr B:co, eller nära lika mycket som egentliga Trolihätte-Canalens hela nyhj'ggnad till år 1800. Emedlertid hade för nämnde företag åtgått ej allenast Bolagets båda reparationsfonder, utan ock den serkildt samlade byggnadsfonden, så att Bolaget vid i833 års slut i stället stod i skuld för 12,000 R:dr, och hade, genom denna ombyggnad af Slussen vid Lilla Edet till Canal och 2:ne Slussar vid Ström, hvilka äro utförde efter lika stora dimensioner som Götha Canals Slussar, eller af 24 fots bredd i portarne och 10 fots vattenhöjd på tröskiarne, äfvensom, medelst ombyggnad af arne broar, Bölaget redan lemnut det allmänna en gärd utöfver Bolagets skyldighet, hvarjemte Directionen förklarats berättigad att efter hand, vid alla förekommande ombyggnader af någon mindre del, tillvägagå med hugkomsl af den allmänna väntan och beräkning, att Trollhätte Canal och Slussverk en gång skulle ega lika dimensioner med Götha Canals. Härtill erfordrades dock, efter af sakkunnige personer uppgjord grundlig undersökning och beräkning, ett belopp af 1,372,000 R:dr B:co, vida öfverstigande Bolagets krafter att kunna åstadkomma.
Mot, Så snart Bankens Lånerörelse blif. ver inskränkt till sådane lån, som inom kortare tid förfalla och endpst användas för någon industris eller consuments löpande penningebehof, till dess den förras producter hinna afsättas, och den senares påräknade inkom* ster inflyta, kan Banken med trygghet motse återtagandet af den för dess restauration så oundgängliga inlösningsskyldigheten af desg sedlar. Om en öfverflödig penningestock eller behofvet af en utländsk liqvid , som med mindre kostnad kunde bestridas med klingande mynt än med varor, skulle föranleda en betydlig uttagning ur Bankens réela fond, till utförsel, så minskades härigenom inhemska penningestocken med den summa i Bancosed. lar, som blifvit inlöst och hvarför valutan blif. vit utförd, samt måste således, med lika be - Bil, till Ridd. e. Ad, Pr. II Band. 36 Den 6 Martii, hof efterfrågan af den återstående pettningestocken ökas, hvarigenom ali vidare utförsel upphörde att vara lönande. För inhemskt begagnande kan det sällan blifva lönande uttaga klingande mynt mot Bankens sedlar, så vidt desse senare äro i rörelsen beqvämligare, (hvil. ket är förhållandet med de större sedlarne) och de tillika medföra samma säkerhet som det klingande myntet, genom vissheten att innehafvaren, när han behagar, kan erhålla full åtlydande valuta i klingande mynt. Också har man sett Engelska Banken, då dess Lånerörelse inskränktes till naturenlig verksamhet, ofta med en réel fond knappt utgörande Vö-del af dess sedelstock, upprätthålla sin credit; då den deremot vid andra tillfällen med en réel fond till fdelar af dess sedelstock eaknat denna förmåga, emedan dess lånerörek se hufvudsakligen var upptagen af icke realisibla försträckningar till Regeringen. io:o. Enskilta Bolag och Personer åge rättighet utgifva löpande förbindelser till Se-* delhafvaren, att vid påfordran inlösas, äfvensom anvisningar på viss man, också ställde att vid uppvisandet infrias.
S. D. Sedan Borgare-Ståndet af Hög* vördige Preste-Ståndets ProtocolIs-Utdrag fö* nästvikne gårdag inhemtat, att Preste-Ståndet till Stats-Utskottet remitterat gjord hem;» ställan, rörande anslag för utskrifning af ma. nuscript till tryckning af Preste Ståndets Protocoll vid denna Biksdag samt correcfurläsning, meddelade Borgare-Ståndet enahanda remiss till Stats-Utskottet, i afseende på anslag för utskrifning af manuscript till tryckning af Borgare-Standets Protocoll vid innevarande Biksdag och Correctur-läsning. S, D. Föredrogos å nyo följande Banco-Utskottets Memorial och Utlåtande: N;o 135, med förslag till forsta Artikeln i det blifvande Banco-Beglementet, bifölls; N:o 136, med förslag till föreskrifter uti Banco-Beglementet, angående Bankens Bihang till Rikt-St, Prat. 1828—3°, 9 Sami. 3 Bandit 7 5 ite Hu. 98 Proi.-Utdrag den 9 Mart 1830. lane rörelse i de delar, hvaröfver hos Ri* hets Ständer fullständigt blifvit beslutadt, bifölls; N:o 137, öfver anmärkningar från Bor* gare-Ståndet. vid Memorialet
Ridderskapet och Adeln väckt, till Slats-utskottet remitterad, motion, leir liei r Hammarhjelm, C. G., anfört, hurusom i fordna lider rikets 1 egeniet, i likhet med den omtänksamma familjefadern, sammanförde öfverskolten af rikets intrader uti en s. k. skattkammare, hvilket skulle hafva blifvit verksläldt sednast af Konung Carl XI, hvars sou och efterträdare till följe deraf varit i tillfälle alt, utan sine undersåtares betungande, föra flere åis krig; att för sådant ändamål nu funnes afsatle en - « Slatssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulskollens Utlåtande, N;o 3. dast en million r:dr, hvilket efter motionärens tanka vore alldeles otillräckligt; alt, ehuru, till bildande af en sådan skattkammare, de hufvudtitlar, sorn redan äro bestämde, väl ej kunde anlitas annorlunda, än så vidt ”något säkert ej behöjligt öfverskott kunde förefinnas", det likväl hädanefter .kunde erhållas ”en hittills okänd inkomst” genom skatt och bevillning å de inrättade privat-bankerne, samt genom indragning af biskops-, presidentsxn. fl. nu utgående löner; och har motionären ansett, att på detta sätt borde bildas en skattkammare, som i förvar mottoge, ’’till guld och silfver förhandlade valutor och stöde under samma kontroll och rättighet till säkerhet, som vår nu egande riksbank, så att den ej utan Rikets Ständers gemensamma tillstånd, för högst påträngande behof af ett pålrugadt krig m. xn.” finge anlitas.
Då det ännu icke lärer lyckats att, emellan Sverige och dess grannländer, bereda den reciproka tillfrihet för Böcker, på Svenska tryckta, om hvars utverkande Rikets Ständer redan vid 1847—1848 årens riksdag till Kongl. Majit afläto underdånig skrifvelse, och i afvaktan hvarå så väl vid nämnde riksdag som vid den sistförflutna å dylika böcker bibehölls en tullafgift af 20 % å värdet, anser Utskottet sig icke heller nu ega skäl att för dessa Böcker, i vidsträcktare mån än som redan eger rum, tillstyrka tullfrihet; men som värdeförtullning äfven i afseende å Böcker lätt kan föranleda underslef, hvarpå exempel icke heller lärer saknas, samt värdet å Böcker, såsom handelsvara, i allmänhet är beroende af arktalet, och således i förtullnings-hänseende, likaväl som papperet, hvaraf de bestå, låter bestämma sig i visst förhållande till vigten, hvarvid likväl, till skydd för inhemska Bokbindare-yrket, skillnad bör göras emellan oinbundne eller häftade samt inbundne, så hemställer Utskottet, att införsels-tullen må bestämmas för Böcker, på Svenska tryckte, Bevillnings-Utskottets Betänkande, N:o 3. 13 oinbundne eller häftade lill 4 sk. och inbundne till 6 sk. per skålpund. Bland födoämnen, hvilka, såsom oumbärliga lifsförnödenheter för en hvar, borde Kaffe. af flera anförda skäl beredas väsendtlig nedsättning i de derå nu stadgade alltför tunga införsels-afgifter, har Herr Hjerta uti sin motion, näst vissa af jordbrukets och boskapsskötselns produkter, upptagit artikeln Kaffe, såsom den der syntes förtjena att komma i betraktande.
Men om detta och om mycket, som jag sedermera inhämtat af Vesterlandets skrifter, hade jag då för tiden ingen aning: utan trodde helt enfaldigt, att skillnaden emellan egentliga hjeltedikten och skådespelet berodde derpå, att i den förra berättade författaren och i det senare måste hjeltarne sjelfve genom sitt eget tal framskjuta handlingen. I persiska litteraturen, så vidt den var mig bekant, hade jag aldrig funnit någon dramatisk författare: af den rika forn-indiska, såg jag under gårdagsfesten ett skådespel af den oöfverträfflige Kalidas i en persisk öfversättning för första gången uppföras, och om de europeiska hade jag tydligtvis intet slags begrepp. Men österländningen gör af sina skalder helt andra fordringar: hvad som felas deras dikter af symetri, rundning, af fulländade och till ett enda mål sammanstämmande delar, af charaktersskillringar och till hjertat ömt talande drag måste ersättas genom vidden, omfattningen, storheten af det hela och en frigifven fantasies djerfva, förtrollande skapelser. Jag bekänner, att jag gerna för läsaren skulle vilja framlägga utkastet till min dramatiska rikskrönika. Men den är alltför lång, och ofta finna ej läsarne samma behag för ett arbete, som författaren sjelf. Jag vill således åtnöja mig att blott nämna, att det hela slutades med en epilog, hvaruti jag likväl icke hade någon del, utan som var ett vilkor för hofskaldernes biträde. Icke blott de redan i stycket döda hjeltarne, utan äfven Dsjemschid, Feridun, Iskender och flera stora konungar från en senare tid, hvar och en utmärkt genom egna sinnebilder och insignier, framträda till den lefvande Schahens thron, uppläsa svulstiga verser till hans beröm, hylla honom såsom enda rättmätig arfvinge af deras thron och öfverlemna till honom Direfsch Kiaveijani, eller den gamla konungafanan. Vid glansen af det heliga riksbaneret skynda alla folkslag, som från ålder erkänt Iranska spiran, att frambära tecken af sin undergifvenhet: först den nu herrskande konungen i VestPersien, som frivilligt afsäger sig sina stater; efter honom Araber, Inder och flera Tatariska stammar.
Inkomsteme, hufvudsakligen bestående i räntemedel, sammanskott och enskild ta bidrag, voro 2,180 R:dr 29 sk. 6 r.'st.; ulgifterne åter 2,424 R-dr. 29 sk. 5 r:st., hvaraf i underhållskostnad 811 R:dr 17 sk. 4 r:st* Numera lemnäs från Inrättningen underhåll för ett större antal barn, än förut, i följd deraf, att fosterlönen för barnen blifvit nedsatt till lika belopp, som af allmänna Barnhuset erlägges. Antalet af Barn, för hvilka fosterhjelp qvartaliter utdelas, uppgår vanligen till 20. — Å Barnbördshuset hafva årligen 100 å 200 Barnföderskor blifvit vårdade, hvaribland de i allmänna rummen, utan annan betalning än för födan; hvarjemte under den förflutna tiden någre Barnföderskor för styrkt fattigdom, undfått fri kost. — Enligt dertill år 1772 erhållit Nådigt tillstånd, bar ock Säl Iska pat låtit under sednare åren utdela 80 större och 20 mindre Belönings-Medailler, merendels för långvarig och trogen tjenst. XLV. Allmänna Barnbördshuset, inrättadt år 1775. Det lyder i vetenskapligt afseende under Kongl. Sundhets-Collegium, men i ekonomiskt under en särskild Direction, och styres närmast af Artis Obstetriciae Professorn vid Carolinska Medico-Chirurgiska Institutet, hvilken å stället håller offentliga föreläsningar under 6 månader af året. — Oberäknadt fastighetsvärde å 3o,ooo R:dr, hade Inrättningen år i832 en till 54,666 R:dr 32 sk. uppgifven Capilal-Fond. Inkomsterne, med Statsanslag af 348 R:dr samt hyresoch intresse-medel, utgjorde 7,073 R:dr 1 sk. 6 r:st.; utgifterne i underhållskostnad och understöd för Barnföderskorne, till ett medeltal af 4o4 under hvarje år, voro 1591 R:dr 23 sk.; och öfrige omkostnader 4>Ji2R:dr 21 sk.
Han rynkar på ögonbrynen och blir ängslig vid tanken på ett afdrag. »Hvar?» frågar han. Jag berättar att jag ätit för mycket till middagen. »Lappri», säger han, »ni är ej mera sjuk än jag, blott litet tung efter maten. Gå några slag öfver golfvet, så blir det nog bra». Derpå aflägsnar han sig, och jag får sköta mig sjelf. Henning böjde sitt hufvud för brukspatronens klara blick. (Paus, föranledd af filet de beuf och vestfalisk skinka). – Jag tror knappt att jag ännu gratulerat er, sade brukspatronen. – Jag tror det ej heller, men det lönar också ej mödan. – Jo, det gör det visst, och jag ber er också att få dricka ett glas med er och tillika uttrycka min hjertliga lyckönskan. – Jag tackar, sade Henning och klingade med sin gäst. – Ni fick väl många betyg? – Åh, jag kan just ej säga. Han hade fått sina »jemna tretton». – Ni är för mycket blygsam, min vän! – Visst icke, betygen äro föga att fästa sig vid. – Ja, men man har dock ej någon annan måttstock på kunskaperna. – Det är just olyckan. Det händer icke så sällan att man erhåller betyg i en vetenskap, som man aldrig studerat. – Det är väl omöjligt. – Vi hade ett roligt exempel derpå i termin. En student, som skulle tentera till graden i fysik, gick en dag ut för att anmäla sig till tentamen. Som han ej visste hvar professorn bodde, frågade han den första person han träffade på gatan. Nu finnes det två professorer i Upsala, som bägge heta Svanberg, den ene i fysik, hvilken studenten sökte, den andre i astronomi, en vetenskap, som han ej alls studerat. Vår vän blef visad orätt och anmälde sig för astronomen. På utsatt tid kom han tillbaka för att tentera. Han fick först några frågor ur sferiska astronomien, så enkla att hvarje skolgosse kunnat besvara dem. Naturligtvis vår student likaledes. Derpå fick han redogöra för Copernici system och lyckades temligen, ehuru han blef mycket förvånad öfver de underliga frågorna. Professorn vände sig nu till mera speciella saker, och vår vän, hvars kunskapsförråd här tog slut, led fiasko.