Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På sätt i nyssberörde utlåtande anfördes, hafva de inenigheter, hvilkas vexande grödor genom hagel blifvit förstörda, vid flera fall erhållit understöd utaf dertill disponibla allmänna medel; och då Kongl. Maj:t hädanefter, likasom hittills, är i tillfälle att genom beviljade ersättningar utaf dessa medel lindra de förluster, som inträffade hagelskador förorsakat, samt det fortfarande torde böra hero på Kongl. Maj:t att, med afseende å härvid förekommande förhållanden, bestämma huruvida undsätlningarne skola erhållas med eller utan återbelalnings-skyldighet, anser nuvarande Stats-Utskott sig ej heller kunna understödja ofvanbemälde motionärs förnyade framställning om afsättandet af en viss årlig summa för dylika förlusters ersättande, helst derigenom skulle af stats-medlen komma att ytterligare bildas en ny till särskild redovisning föranledande fond. Utskottet, enligt hvars åsigt det egentligen bör ankomma på vederbörande jordegare sjelfve att genom för sådant ändamål ingångna föreningar bereda sig rättighet till erhållande af ersättning vid tillfällen, då de varda hemsökte af hagelskador eller andra likartade olyckshändelser, får alltså hemställa, att den af Per Eric Andersson, rörande anvisandet af särskilda medel för dylika ersättningar, under innevarande Riksdag å nyo väckta motion jemväl må lemnäs utan afseende. Stockholm den 11 Augusti 1857. Vo tO?. Ank. till Exp.-Utsk. d. n Aug. 1887, kl. 1 e. m. t Utlåtande, angående föreslagna låneunderstöd för åstadkommande aj sädeslorknings-anslaller. (R:gs-Afd.) Rörande ofvan uppgifna ämne äro under innevarande Riksdag 3:ne särskilda motioner väckta inom Ronde-slåndet, hvilka blifvit (ill Stats-Utskottet remitterade; och får Utskottet sitt sålunda infordrade yttrande deröfver nu afgifva. Uti dessa motioner har föreslagits, af Riksdagsfullmäktige!!
6gz hörig anmälan derom i öfwcrensstämmelse med Skogs-Författningarne tillättas och uppmuntras; samt en sadan förmon genom serskilt Nådigt Stad, gande allmänt kungöres; Dock wagar Urskottet framställa den försigtighelstanka, att till förekom mande af Skbgs-missbruk, tillåtelse till Stubbars uppbrytande och anwändande till förenämnde behof, som gemenligen icke kan förrättas a annan årstid, än da Tjälen är ur jorden gången och da Skogs, afhämtningar fran stikå Skogar i allmänhet är förbuden, ej ma meddelas a andra trakter af Krono, Skogarne, än der, hwarifran torra träd, windfällen och statar redan förut blifwit till andra behof afhämtade. Orebro den 16 Junii 1812. Pa Högloft. Ridderst. och Pa Högw. Preste-Stan, Adelns wagnar dets wägnar sok. kk. Ozrllenkor^. A. Llksker^. Pa Wällöf!. Borgare, Pa Hederw. Bonde Standetö wägnar Ständers wagnar A. l.. 8c k^v an. OI. k. 8 c KL re. Alex. l,LZerZren. Uppläst h»s Ridd. och -ldeln den 17 Junik. Preste-Sländet den 17 Borgare-Standet den 17 Bondc-Sländet den 17 WZrdsamt Memorial! Riksens Högloft. Ständers Allmänna Beswärs, och Ekvnomie-Utstott har under öfwerläggning före hast - 694 Den 17 Junik. hast det stan Högloft. Riderskapet och Adeln den irste dennes till Högloft. Statsoch detta Utskott remitterade Memorial af Herr General - Consuln Matthias Archimboldus Skjöldebrand, rörande Medels omstående till förbättrande af Fiskesängsten i Cattegatt, och får nu till Riksens Högloft.
Jag tror att man märkte min flygt, ty jag hörde skrik och hojtande att stanna; men i villervallan torde ingen hafva kommit sig att förfölja mig, åtminstone upphann mig ingen." "Mycken tack äro vi eder skyldiga äfven för eder välvilliga omsorg om oss. Hem, kan ni numera i afton icke resa, och det är sannt, der har ni icke ens tak öfver hufvudet. Men ni är trött och behöfver hvila, och det behöfva vi alla, ty det är nu ganska sent, och vi ha alla haft en besvärlig dag. Hurudan välfägnad jag kan bestå eder, vet jag ej sjelf än, knappt nog hurudan bädd. Genom er rådighet att krossa stegen, kom ingen att tänka på att i vinden kunde finnas något förvaradt; jag tänker väl att jag derifrån skall få oss bäddar. Men mina sängar med goda nya sängkläder, som stodo bäddade här i rummen, varma och sköna, dem ha de allt fört med sig. De voro utmärkt väl tillställda, spunna hemma, och väl väfda och med nya dun." Fru Mettas mod höll på att svika henne, vid minnet af de många uppbäddade sängar, som utgjort hennes stolthet; men tid var ej nu att sörja. Hastigt var hon åter i verksamhet, de söndrade fönstren tillstoppades så godt sig göra lät, fönsterluckorna stängdes och brasor upptändes. Något mat upphemtades ur ett visthus, som blifvit ouppbrutet, emedan bönderna ej kunde tro annat, än att ej mera än hvad de redan hittat kunde i ett hus finnas, och derföre ej ansågo löna mödan att vidare söka flera förråder. Så blef snart allt det nödvändigaste ordnadt för natten. Följande dagen skulle Enevald fara för att se efter sitt eget förödda hem, men måste lofva fru Metta att till natten återkomma till Tannila, der hon dock kunde bjuda honom ett bättre rum, än han kanske kunnat finna det hos någon af sina torpare.
Inbjudningar till Med-Stånden från Ridderskapet och Adeln: -rtill Preste-Ståndet, att förena sig i Hidderskapets och Adelns beslut öfver Sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 2, angående vilkoren för bränvins tillverkning, i hvad nämnde beslut rörer Utskottets sednaste hemställan i afseende å § 48 i förordnings-förslaget och 4:de momentet i samma §: IV. 348, A. 348. — till Preste-Ståndet, att förena sig uti Ridderskapets och Adelns, vid behandling af 14:de punkten i Stats-Utskottets Utlåtande N:o 87, fattade beslut om anvisande af 3,070,000 Riksdaler Riksmynt för vestra stam-banans framdragande till Clara sjö, och en bangårds anläggande derstädes, gemensam för vestra och norra stam-banorna: IV. 284, 430, A. 430. — att förena sig uti Ridderskapets och Adelns beslutade förändring af 13:de punkten af Banko-Utskottets Betänkande N:o 35, med lörslag till reglering af Bankens låneoch kreditiv-rörelse samt om användande af upplupen Banko-vinst: IV. 443, A. 443. — till Preste-Ståndet, att förena sig i Ridderskapets och Adelns beslutade förändring af 7:de punkten (om en jernväg mellan Köping och Uttersberg) i Stats-Utskottets Utlåtande N:o 88, angående gjorda framställningar om stats-bidrag för enskilda jernvägs-anläggningars företagande : IV. 317, 430, 471, A. 473. — att biträda Ridderskapets och Adelns beslut med anledning af 12:te punkten jemte förslaget Litt. e. uti Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 118, i anledning af väckta motioner rörande undervisningen i Elementarläroverken och dermed sammanhängande ämnen: V. 166, 229, A. 229. — att biträda Ridderskapets och Adelns beslutade förändring i afseende å Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets förslag i punkten 3 af Utskottets Betänkande N:o 118, rörande undervisningen i Elemenlar-läroverken och dermed sammanhängande ämnen: V. 181, 254, A. 254. — att biträda Ridderskapets och Adelns beslut i afseende å 8:de punkten i Stats-Utskottets Utlåtande N:o 88, angående gjorda framställningar orri stats-bidrag för enskilda jernvägsanläggningars företagande:
Vare dock, äfven om vid sådan förbrytelse husbonde icke kan om vetskap deraf öfvertygas, den olofligen nyttjade redskapen, jemte tillverkningen och de käril, hvari den förvaras, lorbruten. Bih. till R. St. Prof. 1850 & 1851. 10 Sami. 1 Afd. 83 658 Exp edilia nsVin ko lie ts Förslag till und. Skrifvelse, N:o 199. §• 41- Tillverkas brännvin af någon, som till brännvinsbränning eljest berättigad är, å sönoch helgedagar, bote han, utom hvad allmän lag rörande sabbatsbrott stadgar, för hvarje gång sådan förbrytelse sker, serskildt 3 R:dr 16 sk., om han är berättigad till brännvinsbränning i l:sta eller 2:dra klassen, och 10 R:dr om han anmält sig till brännvinsbränning i någon af de öfriga klasserna. Feisite Artikeln. Om brännvins för s/i/jning sami vilkoren och afgiflerna derför. §. 42. Vid rättigheten till försäljning af brännvin i allmänhet, så i stad som å landet, är fästadt det vilkor, att förtäring deraf å försäljningsstället icke må tillåtas eller ega rum, utom å gästgifvaregårdar, värdshus, källare, spisqvarter eller andre näringsställen, på sätt och med de vilkor, här nedan stadgas. §. 43. Försäljning af brännvin under en kanna vare, så i stad som på landet, icke lofgifven på andra ställen, än sådane gästgifvaregårdar, samt värdshus, källare och andra tillåtna näringsställen, hvarest mat alltid och ovilkorligen derjemte måste vara att tillgå. Ar gästgifvarehållningen fördelad emellan flere åboer, tillkommer nämnde rättighet endast den åbo, som efter tur gästgifveriet besörjer. Jordbrukare må dock obehindradt kunna till underhafvande och sådane personer, som hos dem förrätta arbete, försälja ett ringare qvantum, men icke under en Ijerdedels kanna åt en hvar.
Nu tillgår vanligen på det sätt, att förbrytare i städ erne, som blifva häktade, gemenligen qvarstanna i stadshäktet, intilldess ransakningen vid Under-rätt är fullbordad, hvarefter de inlörpassas till Länshäktet; men å landet deremot, blifver den gripne brottslingen, så vida icke Ting omedelbart inträffar, genast inforslad till Länshäktet, der lian eger att afbida Domhafvandens reqvisition täll förhörs undergående vid Tings-stället samt ofta, i den mon ransakningen för ytterligare bevisningsanskaffande o. s. v. kan komma alt draga ut på Liden, måste flere gånger färdas fram och tillbaka emellan Länshäktet och tingsplatsen, icke sällan utgörande ett afstånd af 8, 12 å 20 mil, innan utslaget afkunnas. En hvar bör lättligen finna, att icke allenast härigenom den skyndsamhet i lagskipningen uleblifver, sorn är främsta vilkoret för lagens anseende, utan ock att den tilltalade på sådant vis blottställes för ett lidande, som ej bör ingå eller beräknas i bestraffningen, äfvensom alt de mest onödiga och ansenliga kostnader för skjuts och förlängdt underhåll nödvändigtvis uppkomma, hvilka borde ändamålsenligare användas. Statsverkets räkenskaper utvisa också, att förnämligast härigenom en årlig brist på senare tiden uppstått uti det dryga förslagsanslaget lill fångars skjuts och underhåll af icke mindre än circa 200,000 R.dr. Följagtligen lärer det blifva nödigt så bereda, all häktade förbrytare på landet må kunna i orten qvarhålias, åtminstone intilldess första ransakningen blifvit Stats-j Lagsamt Allm, Besv,- och Ekon.-Utskotlens Betänkande, N.o 89. Till den tindan anser jag högst magtpåliggande, alt ransaknings-fängelser inrättas i hvarje Dislrict eller Domsaga, enligt den fördelning, som Kongl. Majit, nied afseende på nja lagverkets antaglighet, kan linna godt alt fastställa, samt, der så ske kan, inrättas i sammanhang med närmaste stads-fängelse.
St:r fcbait, nemligen efter återinföranbet af ett jlabgabt im;tit, låta ett tiotal af år framgå utan art gora annan föränbring mcb orbinarie ecb eptraorbinarie intraberne, ätt att jemfa infömfkitlarne, få att be tpngber font ligga i fielfroa uppbörböfättct fmåningom för framta, få (fola ofelbart jemväl på orbinarie sbefFattningåmäg, öf* wcrffotter odf> befparingar bilba ftg, att amvanbaé till beftribanbe af inträffanbe eftra befiof, bent en ©tat, äf* tnettfå litet font ben enffifbte i fin fmöbålfnntg fan tmbgå ■att »ribfämtaS. 59?en för Staten äro ännu anbra, utom befattning?* wägen Iigganbe, intraber att påräfna, intraber, enligt naturen af beraö upphof, fåfont maranbc frivilliga bibrag af wäpattbe nåringar, ägnabc åt flbanc eftra utgifter, froil* faå änbamål är att utroecfla Staten? Fraftcr fåfont ett belt för ftg betraftabt, ocf) att confolibera ben. 3'ag ntenar 23«nfen3 romfter. ©c äro till ftn natur befparingar på inbioibueEa näringéföretag, beforbrabc genom begagitanbet af flatScrebitett, 51?är imber be förflutna ao åren, äfroenfom före pc* rioben af 9?ifégälbé*feblarne, 25anfen ålitabe? till biträben belö åt Statörocrfet eller Scänbenteä SlifégälbS * ContoirA bel? till förmån för tvifla fruftgifroanbe företag, trobbe man ftg blott biéponera Sanfenö avance eller beft från förra tiber g/orba befparingar.
M. billiga befunna vilkor O blefve rubbadt, frågan om factoriets nedläggning på samma gång måste förfalla; varande dessa vilkor: l:o att factori-egaren, som med företedde handlingar styrkt, att vid det tillfälle, då, enligt i Januari månad 1763 upprättad t Syneoch VärderingsInstrument, factoriet af Kronan till Commerce-Rådet Finlay och Rvttmästaren Jennings aflevererades, de dertill hörande hus, byggnader och lösa egendom uppskattades till . 38,100 Daler 4 öre. samt att i afräkning derpå köparne vid tillträdet erlagt 24,000: Nu betalar skilnaden 14,100 Daler 4 öre. med beräkning af 18 Daler Kopparmynt mot En R:dr Specie 2:o alt factori-egaren, som, i stöd af Upplåtelse-Brefvet den 13 September 1757, redan är laglig innehafvare af de vid Norrtelje factori befintlige hus, byggnader och inventarier, tillåtes att, emot den betalning, som öfverenskommen och utsatt varder, af Kronan sig tillhandla den jord, hvarpå factoriet är beläget, och det vattenfall, som dertill hörer; 3:o att, sedan Arfvedson^ numera a [stålt från sitt först gjorda yrkande, att 267 Aläster skatle-ränte-kol, som till Gevärsfactoriets bedrifvande varit anslagne, måtte vid factoriets nedläggning få öfverflyttas på det honom tillhöriga och med factoriet hittills förenade Ortala f. d. Kronobruk, emot lö - Kopparmynt eller Silfver Expeditions-Vtskotlets Förslag till und. Skrifvelse> ]V.-o 4°6. 1029 sen till Kronan efter ortens pris, E. K. M. måtte till sökandens eller dess rättsinnehafvares framtida säkerhet, i Nåder förklara: a) att det hittills genom Upplåtelse.Brefvet den 13 September i757 och Skatte-Brefvet den 13 Februari 1760 gällande stadgande, enligt hvilket Ortala Bruk och Norrtelje
Med anteckning förstås den åtgärd , hvarigenom en Adelsmans begäran om inträde å Riddarhuset såsom Riksdagsman, varder i grund af denna Riddarhusordning, Ge nealogiske Tabeller och addi a tillförlitliga handlingar pröfvad ; hans namn och värdighet, derest något hinder icke möler, införd i en för J)en ig Augusti c, m; sådant ändamål på alla lefvande åtter inrättad uppropslista, samt honom tillstånd en med Riddarhusets sigill påtryckt pollet, med påskrift af åttens nummer och namn, den antecknades förnamn samt nummer på den Bänk, der hans ställe är honom anordnadt. Skulle emellan de personer, hvilka anteckningen sålunda förrätta, olika mei ningar uppstå om en sökandes rått att intrådespollet erhålla, afgöres frågan genom fleste rösterne, hvarvid, i hån. delse af ett lika antal, Landt-Marskalken åge den afgörande. i4. Sådane anteckningar, hvarvid det åligger RiddarhusSecreteraren, RiddarhusFiscalen och Riddarhusets 2:ne Ordinarie Cancellister att alltid vara tillstädes för att lemna upplysningar Fortsättning af i4 §* 254 Ven 18 Augusti c. m. och bitrede, böra vara tvenne, och förråttas hvardera med tvenne upprop, sorn af RiddarhusFiscslen verkställas; skolandes första anteck^ ningens tvenne upprop ske på särskildta dagar* men efter hvarandra , så framt ej helgedag inträffar, då det sednare uppropet blifver nästa söcknedag derefter. Andra anteckningens bägge upprop ske på en dag, hvilken bör vara den närmast föregående helgfria, innan Konungen i nåder kallar Stånderne på RiksSalen. Vid sednare uppropet af denna anteckn ing utlemnas poR letter åt Ättemän och Fullmågtige, hvilka sådant ej vid den första kunnat beviljas. i5 §. Sedan må ingen anteckning tillåtas förr, än RiddarhusUtskottet är förordnadt, hvilket ge - Svarar mot i5 §. f Riddarhus - Ordningen utom n ite punkten. Den 18 Augusti e, m, nast ske bör, så snai't Eiectorerne valde aro.
Den ena af dessa omständigheter, sorn fästat Utskottens uppmärksamhet, är bestämmandet af Räntan, hvilken hittills vid utlåningar från Banco-Discouten beräknats, i likhet med högsta lagliga ränta, till l för hundradet i månaden, eller 6 procent för året} samt godtgjordts genom afdrag å jLånesumman vid dess meddelande» och särskild inbetalning på förhand vid omsättningarj hvarförutan, vid fördröjd inbetalning utöfver förfallotiden, en särskilld straffprocent varit stadgad, och med dubbel ränta, eller efter 12 procent för året, utgått från förfailodagen till dess betalning följt. Utskotten hafva härvid trott särdeles afseenda böra hafvas å de enskilda penningeförhällandernes närvarande ställning inom Ri - Statsoch Banco-Utskottens Utldtanden. xxxn ket, enligt hvilken den ena medborgaren* skuldsättning till den andra nu mera är snart sagdt det vigtigaste, och till sina följder mest afsedda, af deras inbördes samhällsförhållanden j och man i allmänhet kan antaga, att bedrifvandet af hvarje företag, hvartill större eller mindre penningeförlager erfordras , till vida större del sker, genom användande af anskaffade lånetillgångar, än med Näringsidkarne* egne samlade Capitaler. Vid ett sådant allmänneligen erkändt förhållande, hafva Utskotten funnit det vara af högsta vigt, att de vilkor af betingad säker Capital-afkastning, hvilka utgöra grunden för hvarje utlåning af penninge-tillgångar åt andre, till beredande af ömsesidig förkofran, icke må vara sådane, att afkastningen af Capitalet öfverstiger eller ens uppgår till fulla beloppet af den högsta afkomst, som sjelfva näringarnes bedrifvande med säkerhet kan anses lemna. — Anledningar för Capitalegare , att låta sina fonder af andre användas, kunna, vid en för öfrigt rätt ordnad penningeställning, alldrig saknas, men anledningarne flir den idoge, men Capital-saknande, att till nyttigt användande emottaga en fremmande tillgång, böra sorgfälligt bevaras; och sådant hafva icke Utskotten ansett kunna ske med bibehållande af deri nu vanliga räntan till sex för hundradet årligen.
Vill du själf författa, skall du ej blott genom stenografisk färdighet vinna mycken tid, utan skall äfven kunna besanna riktigheten af yttrandet, » att stenografiens användning såsom gifven följd medför elt stärkande af tankens energi, emedan den förmär gripa tanken, då den uppstår, och med densamma nästan hålla jämna steg. » G-enom stenografisk färdighet skall du, såsom talrika exempel — äfven från vårt land — utvisa, såsom handsekreterare kunna träda till andre författa / res hjälp och göra dem mycken tjänst. Och vill du syssla med öfversältning, så skall jag — till ditt föredöme — berätta, hvad gagn en ung svensk kvinna på detta område förstått att förskaffa sig af sin stenografiska färdighet. Hon var anställd såsom öfversättarinna för en tidning; för typografernas skull måste hon för sina manuskript använda den vanliga skriften och hade därigenom intill 9 å 10 timmars strängt arbete dagligen. Men då fann hon på den lyckliga idén att lära typograferna stenografi och kunde hädanefter använda stenografiska manuskript. Och på detta sätt inbesparade hon dagligen, enligt egen uppgift, ej mindre än 6 å 7 timmar och fick därigenom äfven tillfälle till annat arbete — i detta fall meddelande af stenografisk undervisning åt andra. — Såsom lärarinna brukar du ju ofta söka din sysselsättning. Såsom lärarinna i stenograf, finnas rika tillfällen för dig att verka; men jag tänkte nu särskildt på din ställning i de vanliga skolornas tjänst. Ack, jag har sett, huru det gått mången kvinna på det området. Jag har sett deras arbete före lektionerna: de togo sitt kall på allvar och förberedde sig därför noga, på hvad de skulle lära ut, och jag såg dem så, studerande med pennan i hand, forskande efter, hvad som rörde deras ämne, och samlande, hvad de trodde sig behöfva. Mycket såg jag dem därvid gå förbi på grund af bristande tid: förberedelserna togo ju ändock timme efter timme. Under lektionerna såg jag dem sedan vilja annotera, hvad som förekom, men ofta ej hinna med det; och efter dem såg jag dem vända hem, ej till hvila, men till korrigering af digra temaböcker.
På den summa af 13dr 4000, som Calmar Dom-Capitel fått lyfta i afräkning å dess vid 1823 års Riksdag beviljade Lån äf Rdr 25,000, inbetalas tills vidare 6 för ioo:de årligen, hvaraf 4 procents ränta beräknas och det öfriga går i minskning på Capitalskulden. De återstående Rdr 2 t,000 hållas Dom-Capitlet tillhanda, enligt hvad i §. 17 här ofvan linnes stadgadt» (Jetnf. §. i5, pag. 88, i B.co-Piegl. af år 1823.) 25. I afseende på alla i förenämnde §§. 17-24 omnämnde, dels utgångna och dels medgifna Lånebiträden till Städer och Corporationer emot enskildes ansvarsförbindelser, skall, med afvikelse från hvad rörande Fastighets-Lånen är stadgadt, fortfarande gälla och iakttagas, att, i fall betalning icke klefve på behörig tid verkställd, ej hela Lånet, utan endast det belopp, som för året bordt inbetalas, må såsom förfallet anses och indrifvas. Banca-Utsfi:s Memorial, N:o >43. f") Om fortsättning och utredning af Bankens närvarande Fastighetsbelåning. §. 26. Utgifvandet af Fastighets-LSn emot vilkor, att på 553- år återbetalas i Silfver, ef-? ter de i l8?3 års Banco-Reglemente utstakade grunder, kommer att upphöra, dock så, att lånerättigheten, i enlighet med nämn-r de vilkor, fprblifver öppen för hvar och en, sorn, till undfående af sådant Lån, sökt och erhållit inteckning före den 30 Junii 1830, samt med i öfrigt fullständiga handlingar sig hos Banken anmäler. (I öfverensstämmelse med det af samtl. Riksstånden bifallna Betänk.
Att af hvar sådan göra en misslyckning, eller en onytta; att af enhvar vårt lilla interesse motstridande kraft, göra en dold skade-ande – det är en barndoms-svaghet, som uppfyller verlden med sin galenskap. Gifves någonting dödare, odugligare, ofta förbannelse-värdare, än just menniskan – för Fjäriln? Carl XII dödar en million menniskor (kanske derutöfver) för en ljuf och hög föreställning: och heter en Hjelte. Lejonet dödar en enda för sitt väl, eller sin familj: och heter en Förbannelse. Bägge dock, med rätt! Ty den kraft, som verkade i den förre, har tusende gånger varit nyttig för vårt slägte; men den verkande kraften i det sednare, aldrig. Den är, fastän lika så ädel och oböjlig, djurkraft. Men sådana blotta djur äro de menniskor, hos hvilka du finner brott eller dumhet. De äro – alldeles efter orden – Vargar, eller Räfvar, eller Åsnor. Philosophien har ingenting tydligare, än denna analogien. Äfven de uttrycka kraft – för verlden; enskild harmoni – för naturkännarn; högre harmoni – för den vise; och skönhet och dygder – för hundrade sinnen. Det är lätt att bevisa, att sjelfva Åsnan har en krets, der hon är hög, mäktig och majestätisk; att Vargen och Stråtröfvaren hafva sin rymd af ära och storhet. Hvilket är då Naturens fel? Att menniskan icke har alla sinnen, och icke innefattar alla tingens kretsar. – Men detta gör den Vise. Han ser med samma öga, som Gud: så till vida, som han ser eviga krafter hvimla i oändliga lif; uttrycka sig i hvart; vara makt, herrlighet, i det minsta grand som i det Hela; icke för alla sinnen; men i allt för sina. Ack! att se så mycken skönhet som Gud, är det icke att njuta lika mycken sällhet? Philosophen är Verldens bedömmare; en domare, som ej får vara partisk. Han måste hos sig, hos andra, förqväfva den dumma, okunniga, upproriska menniskan. Han måste lära henne Förnuftets höga, tröstande Ödmjukhet!
Eftergift, af öfverränta å ett diskontlån, angående Bonden Carl Magnus Jonssons i Bistockskulla ansökning om. IV. B. 216. A. 395. — af öfverränta å 2:ne Handels-diskontlån, angående f. d. Handlanden J. N. Pettersons ansökning om. V. U. 284. A. 291. — af öfverränta å ett af numera aflidne Landtbrukaren B. M. Otter i Banko-diskontverket uptaget lån. V. B. 161. A. 222. — af ett utaf Kyrkoherden G. Frendin gjordt ackords-anbud. V. B. 161. A. 222. — af arrendeskillnadsersåtming, ådömd förre arrendatorn af indragna Trumpetarebostället Berga, Inspektoren Joh. Wedling. V. 13. 315. A. 479. E. 194. — af skuld lill Banko-diskontverket, angående kommendanten, Majoren F. Bergenstråles ansökning om. V. B. 557. A. 224. — af öfverränta å ett diskontlån, angående förre hemmansägaren G. F. Thomsons ansökning om. V. B. 557. A. 225. — af ett utaf förre gårdsegaren Sven Carlsson Kastman gjordt ackords-anbud. V. B. 557. A. 225. — af kronans rätt till dana-arf, efter vice Länsmannen Peter Lök Rösler, lill förmån för hans arfvingar. VI. 410. R. 414. VIII. B. 358. A. 374. E. 560. — af öfverränta å ett förre gårdsegaren C. M. Pettersson beviljadl diskontlån. B. 259. A. 282. — af öfverränta å diskontlån uplagna af Enkan Gustafva Djurberg och Bryggaren Robert Österman. VIII. B. 260.