Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Inom, Bonde-Ståndet: af Riksdagsfullmägtigen Eric Ersson från Gefleborgs län, som (i motion N:o 351), med afseende derpå att Statens stambanor borde anläggas der de företrädesvis kunde betjena dem, som mest vore i behof af lättade kommunikationsmedel och der en jemn trafik vöre att påräkna, hvilka båda ändamål bäst vunnes genom norra banans fortsättande från Upsala öfver Sala till Storvik, föreslagit: att Rikets Ständer måtte bevilja ett anslag af fem millioner R:dr R:mt för fortsättning af norra stambanans byggande från Upsala till Sala, i enlighet med derför upprättad plan, samt vidare derifrån i rigtning mot Storviks jernvägsstation på Gefle—Dala jernväg; samt af Riksdagsfullmägtigen Hans Hcegermarck, som (i motion N:o 347) hemställt: att ett anslag af fem millioner Riksdaler måtte af Rikets Ständer vid innevarande riksdag beviljas till påbörjande för Statens räkning af en jernväg från Upsala och Sala till Storvik. Härlörutan hafva Friherre af Ugglas, Herr C. F. Ridderstad och Riksdagsfullmägtigen Fr. Aug. Forssbeck i sina här ofvan omförmälda motioner hemställt : att Rikets Ständer måtte i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t, på sätt honom lämpligast synes, täcktes låta anställa undersökning: a) huruvida det norra Sveriges billiga anspråk på förbättrade kommunikationer kunna anses uppfyllda derigenom att den nu påbörjade stambanan till Upsala derifrån fortsättes till någon af de hittills ifrågasatta platser å GefleDala jernväg, eller om icke b) jemte denna stambana, hvars ändpunkt då torde böra blifva Gefle eller någon plats i närheten deraf, en annan i vestligare rigtning bör ifrån Stockholm eller lämplig punkt å Stockholm — Upsala-banan utgå och sträcka sig åt Falun eller Insjön; samt c) att Kongl. Maj:t till Rikets näst sammanträdande Ständer täcktes afgifva de förslag i ämnet, hvartill berörda undersökningar må föranleda.
Soppan kan äfven beredas utan buljong, blott med ärternas spad och risgrynen, som kokas med smör ocb vatten. Bagu på rökt skinka. Bökt skinka kokas nästan färdig, hvarpå den upptages och skares i små bitar; en morot och några champignoner (äfvensom tryffel, om man så hafva kan), förut kokta, sönderskäras, och alltsammans nedlägges åter i kastrullen med smör, en matsked mjöl, något buljong (och ett dricksglas champagne). Då allt är väl inkokt och endast helt litet sås återstår, ikramas litet citronsaft. Krokelter af risgryn med sylt. Bisgrynen förvällas och kokas därpå frukost, ringde det på, och ögonblicket därefter kom Kurt infarande med brådskande steg, som kommo sabelhängslet att skramla helt martialiskt. Sonja klarnade upp. » Så snällt, att du redan kom, Kurt. Gud vet, hvad jag annars tagit mig till i min ensamhet och oro. » » Kära min tös, hvarför göra dig så många onö- diga bekymmer, » svarade han ömt; » du är aldrig ensam, så länge du har mig, och att oroas för att farbror måst göra en liten resa på några dagar, det är barnsligt, j a riktigt barnsligt » lillan » min. » » Nu skola vi göra oss en riktig treflig dag, » fortsatte han, » och glömma alla dumma griller. Det är det härligaste väder ute för att vara oktoberväder, solsken och ljumt. Vi göra först en tur i vagn kring Djurgården, som är något till vacker, må du tro, i sin granna höstuniform; kl. 2 har Sportklubben matiné i Cirkus, jag har redan biljetter; så dinera vi på » Rydberg » och gå i afton på Dramatiskan. Hvad säger du om mitt program? » » Endast allt för mycket nöjen på en gång, kära Kurt », log Sonja, som verkligen kände sig lättare till sinnes inför utsikten af en hel, angenäm dag i hans sällskap. På kvällen kom hon hem, uttröttad, men helt nöjd med sin dag, efter att nyss ha skilts vid Kurt utanför porten.
Jag får således för min del påyrka ogillande af den i berörde hänseende föreslagna förändring. I fråga om den föreslagna redaktionsförändringen af 8:de §:n i Utsk:s förslag, har jag samma anraärkn. att göra som mot den af den 5:te. Denna 8:de § är nemi. ordagrannt afskrifven ur den 9:de af K. M:s nåd. propos. vid 1840 års riksdag, och jag vågar tro, att en inskränkning uti menigheters rätt att sammankomma, hvilken dä icke ansågs behöflig, icke heller nu af omständigheterna påkallas. Hvad Utsk. föreslagit i fråga om civil myndighets skyldighet att tre gånger i Konungens namn bjuda orostiftarna, att åtskiljas, innan vapen finge användas, är här af en talare ansedt vara ofullständigt. Uti förslaget vid 1840 års riksdag ansågs ett sådant sält icke vara tillräckligt. Der finnes nemi. föreskrifvet de ordalag hvari uppmaningen skall ske. Att såsom Utsk. i sitt förslag gjort, inskränka sig till en föreskrift innefattande att man skulle tre gånger uppmana folkmassan att skiljas innan vapen finge brukas och det utan afseende derpå om man lyckats skaffa sig ljud eller icke, anser jag vara mindre väl betänkt. Det vore endast, att allt för mycket blottställa fredliga medborgare, som till äfventyrs endast i afsigt att stilla upproret befunno sig ute ibland folkhopen, men icke haft tillfälle att höra uppmaningen. 1 de flesta fall tror jag att de muntligen afgifna uppmaningarne, då de stå enstaka, tjena till ingenting, ty folkhopen förstår ej hvad man af dem äskar förr än de få höra salvorna. Det stadgande, som i detta afseende finnes intaget i merberörde K. propos., är då mera välbetänkt och betryggande, sä väl för de civila autoriteterna som för allmänheten. Jag får således i denna del understödja hvad Gr. Ridderstolpe yttrat. Man bar jemväl här påyrkat att R. o. Ad. nu skulle fatta definitift beslut i fråga om de gjorda anmärknme. Det är en grundsats i civil lagstiftningsväg som jag på det högsta måste bestrida.
Statsoch Särskildta Utskotten afgåfvo under den 22 November 1823 ett *) N:o 628, Bill. 4:<le Sami. 5:te Band. s. 3i3, Den i5 Decemfc er e. m. i83 gemensamt Betänkande öfver Herr Hammarskölds Motion, angående CanzliStyrelsens upplösning, hvarest slutligen förekommer : ”Stats-Ulskottet instämmer äfven för ”dess del uti detta yttrande” (att nemligen CanzliStyrelsen malte, då den nya organisationen komme att vidtaga, upplösas) ”och får blott tillägga, det Rikets Högloft. ”Ständer lära linna nödigt förordna, att ”den i 2 §. g mom. af CanzliOrdningen om”nämnda HandCassa, som nu står under ”oftanämnde Styrelses vård, skall efter dess ”upplösning, till Riks gäldsContoiret öfver”lemnäs, för att der framgent förvaltas,” Detta betänkande bifölls den 29 November af BorgareStåndet, den 6 December af BondeStåndet och den i5 December af Ridderskapet och Adeln — Presteståndet lät den 1 December delta, såsom öfriga beslut, angående Styrelseverken, hvila lill denna Riksdag. Såsom medlem af Fullmägtige i RiksgäldsContoiret vet jag, att detta beslut icke blifvit dem af StatsTJtskottet lill efterrättelse meddeladt; och bland Rikets Ständers underdåniga skrifvelser har jag ej kunnat finna någon, sorn framfört del till Kongl. Maj:t,s kännedom. Emedlertid öfverlemnade Rikets Ständer den *) Bihang, g Sami. 3 Band. s. 23g, 3n, 3g5 och a65. »84 Den i5 December e. m. 23 December 1823 till Kongl. Maj:t Särskildta Utskottets betänkande angående Styrelseverken, och anhöllo, ”med åberopande af deri anförda hufvudgrunder, att "Kongl. Maj:t mätte täckas till verkstäl” läghet befordra de delar af samma förslag, ”Kongl.
Utskottet hemställer alltså, att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse till Kongl. Majit anhålla, det Kongl. Majit täcktes anbefalla Sine Befallningshafvande i de särskilda länen att, efter vederbörandes hörande, in komma med förslag till det antal hästar, som postdiligenserna inom olika delar af länet böra under olika årstider begagna, samt derefter utfärda nådig föreskrift i ämnet. Stockholm den 15 Januari 1863. Rättelser i Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Bet. 31: sid. 5 rad. 10 uppifrån slår: bostadsställen läs: bostadsboställe Bet. JKs. 34: sid. 2 råd 6 nedifrån står: allenast läs: alldeles STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1863. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Ulskollels Belänkande N:o 44, 1 JU: o 44. Arik. till Exp.-Utsk. den 19 Jan. 1863, kl. 5 e. m. Betänkande, i anledning af väckte motioner om åtgärders vidtagan de med afseende å grindars uppförande öfver allmänna vägar.
I öfverensstämmelse med det utaf senast församlade Rikets Ständer fattade beslut, tillstyrker Utskottet, att 100,000 Rrdr årligen afsättas såsom Stats-Verkets netto-inkomst utaf ifrågavarande medel, och att öfverskottet derå kommer att utgöra tillgång för Post-Verkets stat och öfrige utgifter samt till Post-inrättningarnes förbättrande; och upptages under denna titel en brutto-inkomst litet af 33:o Chartte Sigillatce medlen, som vid sista Statsregleringen beräknades till 3oo,ooo Rrdr, anses, såsom Kongl. Propositionen innehåller och Kongl. Stats-Contoret jemväl föreslagit, kunna uppföras till . 34:o Bränvins-afgiften blef vid oftanämnde Stals-reglering beräknad till 460,000 Rrdr, men är nu i Kongl. Majrts Proposition upptagen till 545,000 Rrdr, hvaremot Kongl. Stats-Contoret, med anledning af den uti, det påräknade inkomst-beloppet under åren 1827 med 1831 uppkomne minskning, härledande sig dels ifrån bränvins-bränningens inställande, i följd af senare årens missväxter, samt dels från inskränkning i bränvins-pannornas antal, föreslagit 43o,ooo Rrdr. Med afseende hvarå Utskottet ansett sig böra här upptaga sistnämnde belopp . Summa Rrdr 2,55o,ooo: 7,5oo: 45o,ooo: 320,000 43o,ooo: 3,757,500: 35:o Restantierne upptagas, i anseende till den tillökning deri, som under åren i83o med 1831 uppkommit, utöfver hvad vid förra Stats-regleringen beräknades, till irpjögi: 47. 6. (Bilaga till Stats-Utskottets Utlåtande N:o 54-) Tabell ■) e r Stats-Verkels Inkomster• 29 Ordinarie Inkomster. Ordinarie
Desse begge motioner hafva i ett sammanhang hos Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten till handläggning förevarit; och få Utskotten anföra, att Rikets Ständer i sin ofvanåberopade underdåniga skrifvelse af år 1841, jemte anmälan, att de beviljat ett extra Stats-anslag af 160,000 R:dr Banco till förbättring af bakoch fyringsväsendet, anhållit, bland annat, att Kongl. Maj:t täcktes låta anbefalla vederbörande att sig yttra, dels huruvida, utöfver de i Förvaltningens af Sjö-Ärendena förslag uppgifna, af behofvet påkallade, nya fyr-inrättningar vid Morups-Tånge, Ölands norra udde med llere ställen, fyrbåkar på Gottska Sandön, Sandhammarsudde, Skäret Understen,klippan Bonden samt på Bohuslänska kusten mellan Marstrand och Norrige kunde anses nyttiga och erforderliga, dels öfver den med anläggning af desamma förknippade kostnad, samt att Kongl. Maj:t tillika måtte meddela föreskrift om de förändringar uti föreslagen arbetsplan, hvilka möjligen kunde, i följd af skeende undersökningar, anses böra ega rum.
Såsom icke varande jurist kan jag väl ej till alla delar bedöma halten af anförandet, som visserligen tycktes i. åtskilliga delar vara ganska sakrikt; men jag kan åtminstone icke återhålla den reflexion, att vår tid synes derutinnan vara något för mycket tillbakasatt, äfvensom att det förefaller mig underligt, att en man, med talarens kunskaper och ungdom, så mycket vill fördöma allt nytt, innan man ens ingått i fullständig granskning deraf. Hr Strussenfelt: Gr. Cronhjelm har sagt, alt han uti mitt upplästa anförande funnit ett ytterligare skäl derföre att någon remiss till juridiska faculteterna icke vore nödvändig, och hemtat detta skäl från det yttrande af mig, att lagfarenheten står på en lägre ståndpunkt i Sverige än i andra länder. Sistnämnde förhållande medgifver jag ytterligare; men derutaf följer så mycket mindre, att förslaget icke bör till faculteternas granskning öfverlemnas, som jag anser deni i vårt land vara de mest upplysta domare i förevarande afseende, fastän de måhända stå tillbaka för andra länders utmärkta rättskunniga. Vidare har Hr Gr. funnit det besynnerligt, att jag, en ung man, med de kunskaper, Hr Gr. tror mig äga, vore emot förändringar. Just derföre, att jag gjort mig bekant med deåsigter, som i andra länder föranledt reformer i lagstiftningen, har jag haft dessa farhågor för sådana förändringar i vårt land. Jag har sett, huruledes nya lagar i andra länder funnits mindre tjenliga, om icke odugliga. Allt synes derföre gifva anledning dertill, att man icke hör uppskatta tidens fordringar för högt. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Det vare långt ifrån mig att tro mig besitta förmåga att nu genast tdl besvarande och vederläggning upptaga hela det vidlyftiga anförande, sorn Hr Strussenfelt uppläst.
Bädeker är en åsna! O c h jag är i sjunde himlen. V i d a r e muntligen. 12 Filial: Hötorget S. 12 4 Södermalmstorg KiksochÂllm.ltel. hemligheter; de gamlas, de sjukas o c h de förbiarm icke når eder, I laglöse o c h gudlöse seddas outtröttliga väninna. Gamla flickor! » hem, som äro nog lyckliga att äga dem. » Gamla familjeflickor » ännu en gång. David Thor. » Öknen och ödemarken skola lustiga varda, och vildmarken skall glädjas och blomstra som en lilja. » (Esaias kap. 3 5.) A m e n. — G o d dag, godt folk. » mig Intet svar. I d e n första s t u g a *) Denna berättelse är till sina hufvuddrag grundad på fullt verkliga förhållanden. Men som » David Thor » lefver än och äfven af andra, lättbegripliga skäl, har jag ändrat namnet både på honom, på andra här uppträdande personer oeh på ön. » G o d dag, » sade pastor Thor. » Jaså, d u heter David. » De skakade hand m e d hvarandra. » Nåå, David. Har du någon pilbåge, D a v i d? » frå- gade han modern. Pastorn såg det, och det gladde h o n o m. g | " modeller uti olika stilarter. Mattor o c h Gardiner m. m. m. m. o X t c d IDUN 230 " Bärstudier ". H. Blåbär och hallon. V åra vänliga läsarinnor tillmötesgå flitigt vår ' uppmaning att » duka fram » af sina bärerfarenheter. Vi beklaga blott, att vi ej kunna belöna eller finna plats för alla, som förtjäna det, men ett hjärtligt tack må uttalas till samtliga insändarinnor! Denna gång tages priset — » guldtian » — af S. B. för nedanstående uppsats. * Blåbärsriset (Vaccinium Myrtillus), hvars frukt kallas blåbär, förekommer allmänt i våra skogar. Äfven själfva blåbärsriset har användning, ty allmogens kvinnor bruka det m e d fördel i stället för disktrasor.
Jag har tyckt mig finna, att förenamrfda klagan egentligen är rådande hos Jordbrukare och Bergverksidkare i allmänhet, hos en stor del förädiare så af inhemska som utländska rudimat rier, jemte cbm, som med dessas producter drifva handel inom Landet, det vill säga , hos alla inhemska mest productiva klasser: och jag har äfven tyckt mig finna, huru rörelsen med dessas flesta tillverkningar aftynat, hvaremot allmänt synts, huru en vidgad handel uppkommit med sådana utländska varor, som äro att anse, dels för rent af öfverflöds artiklar, dels sådana, som med någon förmån, dels ock andra, sorn med en oberäknelig nytta inom Fäderneslandet vanligen tillverkas, men på en tid, till en lika oberäknelig skada, blifvit Nationen påförda. Jag har äfven tyckt mig tydligen finna, att förenämnda klagan börjat egentligen från den tid , då Rikets handelsställning förändrades, samt att samma klagan med en ökad fart intill närvarande dagar tilltagit. Men för att klarare kunna framställa saken, måste jag se tillbaka på den tid, då, för Fäderneslandets frälsning och bevarande från en hotande hastig förstöring, man utan alla främmande biträden, utan tilia tillgångar af ali - 382 Den 31 Mari, manna medel, hvilka voro uttömda, utan alla krafter hos ett tungt beiastadt och till antal lörminskadt Folk, måste nyttja den utväg, soni i nödens yttersta stund lanns vara den enda, nemligen att på Bankens och Nationens inbördes och gemensamma credit sätta i omlopp ett större belopp af Bancosedlar. Detta kunde icke aflöpa utan vissa olägenheter i början, och man underlät icke att mångfaldigt i allmänna Blad framställa dem en tid efter Riksdagens i Örebro slut 1810} men man syntes icke betrakta, huru dessa olägenheter kunde uppvägas af hela Fäderneslandets och alla medborgares frälsning ilrån en hastigare, fullkomlig förstöring} man uppgaf inga andra utvägar möjligare i verkställigheten och mindre skadliga j sina följder} man betänkte icke, att ifrån samma stund, som man nödgades betydligt öka Rörelsecapitalet, man äfven stadgade och beredde medel att afhjelpa de olägenheter man förutsåg.
Hvad Kongl. Maj:t sålunda i Nåder hemställt hafva Utskotten i öfvervägande tagit; men enär, enligt Utskottens öfvertygelse, EkepIanterLngen icke kan komma i fråga att verkställas i annan ordning, än behofvet af virket, efter en tidrymd af 200 år och den derefter följande tiden, beräknas att inträffa, samt följaktligen en tvåhundradedel af den areal, som för det hela ejfordras, eller 125 tunnland hvarje år, bör m^l Ek planteras, följer deraf, att hela jordrymden eller 25,000 tunnland, icke på en gång hehöfver vara disponibel, om än lägenheter af tillsammans denna egovidd, i sammanhang med den allmänna regleringen af denna nya anstalt, skulle härtill varda utsedde och bestämda att för Ekeplantering upplåtas, i den ordning de för Kronans räkning blifva att tillgå och härföre kunna erfordras. Utskotten, sorn hafva sig bekant, att i trakten af Bispmotala Kungsgård fle - Sldtssamt Allm. Besv.o.Oec.-UUti.
Att förläggare, som visar sig förlägga flere verkstäder i Fri-Staden. hvilka ägde en någorlunda betydlig tillverkning, tillbgndahölle dem erforderlige valt" ror och 1 betalning derföre, emottoge Smidestillverkningar, som han afsatte, skulle erhålla Lånebiträde till |:de!ar af den föriags-Summa, som han genom ärligt bokslut kunde visa sig använda för underhållande af förlaget och hvilken Summa, bestod af tillgångar i fordringar hos Arbetare och Smides-afnämare, Lager af Smiden, Materialier och förnödenhetsvaror för Arbetarne samt af Byggnader och Inrättningar för Arbetarnes eiler rörelsens fermolin; Och skulle denna Summa omsättas, hvar igne månad med 4 procents ränta och på sätt hittills skett förses med antaglige Cautionister eller Hypotheque af accepter , äfvensom nödige an" sedde och antagne förläggare skulle erhålla rättighet, att emot reverser af afnämare men med egen derjemte förenad betalnings.skyldighet, få upplåna under året summor af sammanlagdt belopp af till och med |:del af förlags-Capitaiet; Att för de förre af desse X/ån eller de till |:delars belopp af förlaget, Manufactur-XHscontFonden skulle erhålla Förlags-Inteckning i Förläggarens Böre^e-Capital och de senare Länen skulle inbetalas inom 9 månader från den dag Stats-Utskottets Petänk anden. *4*9 de blifvit tagne samt för befrämjande af export, prsemier derföre skulle meddelas till det belopp, att företaget deraf rönte uppmuntran och något af risquers dymedelst kunde ersättas; Och hvilka Exportprsemjer ej olämpligen kpnna tagas till iq procent af Vahrans värde, men endast Jcomma att hesta en viss tid af 10 ar, under hvilken man, i fall tillverkningens uppdrifvande i belopp och godhet genom förut nämnde Ijån-utvägar befrämjades, kunde säkert utröna pm och hvad rned förmån Ydre ämne för export.
Men om det vore slut härmed, med dessa fyra balaftnar i veckan, men långt derifrån; vår väninna har vidare ridningen till exempel, att syssla med, ridning i skola, ridning i klubb utan musik och utan löjtnanter och ridning i klubb med musik och med löjtnanter, ridning, ja, hvad vet jag, och så bazarerna sedan, då hon öfvar välgörenhetens ädla dygd, bazarerna för »de nödlidande kring floden Brahmaputra», bazarerna för »upprättandet af en pensionsfond för af vådaskott träffade soldaters hustrur», för att icke tala om så högfashionabla fosterländska ändamål som basarerna för »uppresandet af en minnesvård åt den hjeltemodige, (men i plastiskt afseende något svårhandterlige) Erik den halte och läspe». Så skall hon dessutom deltaga i slädpartier till Nackanäs, öfva skridskosport på roddklubbens bana, vädra sitt pelsverk mellan 2–3 på förmiddagarne i Kungsträdgården, vara med i socitetsspektakel, göra höflighetsvisiter d. v. s. sherry, biscuiter och förtal – och tusen andra saker för resten, som du ej kan begära, att jag skall hafva i min fattiga hjerna. Ja, om jag nu dertill betänker, att hon skall vara religiös söndagsförmiddagarne och hela veckan uppmuntra konsten, d. v. s. gå på operan och se på abonnenternas kostymer, läsa Maslitt och lära sig i tidningarne, »att Petterssons marin på konstföreningen ej var, hvad man kunnat vänta af denna unga begåfvade artist» eller att »det är en skam af Brink – vår celebra djurmålare – att han ej beständigt målar svenska åkarkrakar, men envisas med att framställa engelskt fullblod», om jag öfverväger alt detta, tycker jag verkligen på fullt alvar, att det varit bättre – ty af två onda ting måste man ju välja det minsta, att hon, då hon lyckligen sluppit från tant Karins insigtsfulla färla, blifvit skickad till en pension i Schweitz.
Derforutan och såsom en väsendtlig fördel af berörda förslag företer sig den omständighet, att den saknad af beqvämlighet, som för fången genom att färdas till fots uppkommer, — och hvilket fortskaffningssätt, utan att utgöra något straff eller i sig innebära något skymflig!, icke lärer, åtminstone för en om brott förvunnen fånge, kunna anses vara olämpligt, — måste bidraga dertill att ejmindre hos fången väcka hälsosam besinning om anledningen till denna behandling, än ock hos andra åstadkomma intryck, sorn möjligen afskräcka från beträdande af brottets bana. I betraktande häraf, dock utan att tilltro sig afgifvandet af ett bestämdt yttrande örn fördelarne för staten af den nu föreslagna förändringen i sättet för fångföringen genom minskning i kostnader, ehuru densamma vill synas sannolikt kunna påräknas, ej eller af några närmare bestämmelser i detta ämne, helst dessa efter förekommande omständigheter och förhållanden måste lämpas, hafva Rikets Ständer likväl ansett sig böra härigenom hos E. K. M. i underdånighet anhålla, det E. K. M., på det tillfälle måtte beredas att bedöma fördelarne af det nu föreslagna sätt för fångföringen, i: nåder täcktes, då sådant kunde pröfvas lämpligt, låta företrädesvis och till en början i afseende å de till fästningsarbete dömde fångar anställa försök med desas fortskaffande till fots. Rikets Ständer framhärda &e. Stockholm den 16 Februari 1848.J 34 Expeditions-Utskottets Förslag lill und. Skrifvelse, N.o ig. N:0 19. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 16 Fehr. 1848, Preste-ståndet den 16 Borgare-ståndet den 16 Bonde-ståndet den 16 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse j angående det till Westerås län hörande Wåhla härads förläggande till Upsala län. (Allm. Bes.v.- och Ekon.-Utsk.