Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då motionen på ett ställe innehåller, att entreprenadafgifterna skola fördelas på alla skjutsskyldige hemman i länen, samt på ett annat ställe säges, att skjutsskyldighet åligger alla icke privilegierade hemman, är det klart, att i motionen afses, att afgifterna för befrielse från skjutsen skulle komma att drabba icke allenast de f. n. till gästgifveriskjuts indelade hemman, utan äfven dem, som till sådan skjuts icke äro anslagne. Då emellertid de hemman, som äro indelta till reservskjuts vid gästgifvaregårdar, äro befriade från utgörande af den s. k. kronoskjutsen, hvilken deremot andra till gästgifveriskjuts ej anslagne hemman äro underkastade, skulle de sednare, enl. motionärens förslag, utom besväret af kronoskjutsen, jemväl få vidkännas afgiften för entreprenadskjutsen, under det de förre endast komme att vidkännas entreprenadafgiften. Detta torde icke vara med billighetens fordringar öfverensstämmande, och derföre får jag, på sådan grund, afstyrka bifall till motionen. 142 Den 12 November. Hr Arnell: Hvad som hittills blifvit åtgjordt i denna sak består egentligen deruti, att skjutslegan blifvit förhöjd, men att denna åtgärd icke ledt till det önskvärda resultatet, hafva vi alla funnit. Åtminstone känner hvar och en om skjutsväsendet underrättad person, att de skjutsskyldige hemmanen i flera orter, oaktadt skjutslegans förhöjning, fått sig pålagde allt större och större entreprenadafgifter, och att obelåtenheten med det nuvarande förhållandet bland allmogen är ganska stor och allmän. Jag är visserligen ej ibland dem, som vilja bestrida, att det rättaste vore, att skjutsen så ordnades, att den resande finge betala den efter dess värde, men detta torde icke vara möjligt för det närvarande, då man icke kan säga hvad skjutsen verkligen kostar. Ett sätt att närma sig till detta mål är onekligen att entreprenader inrättas vid alla gästgifvaregårdar, och detta har jag äfven afsett i min motion, som har till syfte att i framtiden bereda rättelse i det nuvarande oriktiga förhållandet med skjutsväsendet.
Ehuru man väl med sannolik visshet kan förutse, att den blifvande bankovinsten kan lemna tillgång till den summa, Utskottet kalkylerat, äfven om den till en million tarfvades, finnér jag icke lämpligt eller förenligt med den säkerhet, som bör ligga lill grund för hvarje förvaltning af statens medel, att anvisa på framtida tillgångar och afstyrker således, att högre summa än 500,000 Rdr banko må användas för Filial-banker, hvilkas ändamål ej är att suppleera Privat-banker. Beträffande det af Utskottet reglementerade sätt för bildande af Filial-kontor, med enskilda bolagsmän, hvilka äro berättigade att upptaga lån från Riks-banken, utan beroende i sin rörelses bedrifvande af Riks-bankens styrelse, så kan jag icke gilla en sådan oafhängighet, hvilken är utsträckt ända derhän, att Filial-bank kan bildas i hvad stad som helst af endast 20 bolagsmän, hvilka ega att röra sig med så litet eller så stort kapital, hvartill de efter omständigheterna finna befogenhet. Jag ogillar denna princip derför, att, om Utskottet uti sitt betänkande N:o 37 haft allvarlig mening, att sätta Banko-fullmäktige i tillfälle att kunna minska eller öka sedelstocken uti landet efter dertill föranledande omständigheter, beroende af större eller mindre tillgång å metallisk valuta i Banken, så har Utskottet, om detta banksystem skulle utvecklas i större skala, omintetgjort möjligheten att utföra denna sedelstockens reglering, äfvensom jag befarar, att det stora ändamålet af rörelse-kapitalets jemnare fördelning inom de olika delarne af riket härigenom skulle alldeles förfelas, då man kan antaga för gifvet, att, i närheten af hvarje Privat-bank till och med i hvarje stad, der en sådan nu existerar, skulle en liten Filial-bank uppstå, hvilken, genom sin tillgång på riksmynt, skulle sätta Privat-banken i tillfälle att i större skala drifva 28 Banko-Utskottets Betänkande, N:o 43. sin rörelse med Privat-banksedlar, så länge oktroven för densamma varade.
F., kunde dragas till omröstning i förstärkt Stats-utskott. 21:sta punkten lades till handlingarna. Den bär framställda ll:te voterings-propositionen ansågs förfalla i följd af Ståndets beslut vid 20 punkten. Under åberopande af de vid 20:de punkten anförda skäl, afslogs den uti förevarande 23 punkt framställda 12:te voterings-propositionen, så vidt den rörde hufvudsaken, och ansågs i öfrigt förfalla. 724 Prot-utdrag den 23 September 1838. 24:de punkten: Siandet vidblef sitt beslut och ogillade den här framställda 13:de voterings-proposilionen. Beträffande Aler Utskottets yttrande om de öfriga momenterna af 24 punkten, biel detsamma lagdt lill handlingarna. Ståndet förklarade, att det ansåg den i denna punkt framställda 14;de voterings-proposilionen komma att förtalla i sammanhang med Ståndets beslut vid nästföregående punkt. 26:le punkten: Ståndet ansåg den i förevarande punkt framställda 15 voteringsproposition hafva förfallit i följd af Ståndets beslut vid 23:dje punkten. 27:de punkten lades lill handlingarna. 28:de punkten: Hvad Utskottet vid denna punkt, angående erläggande af fix penninge-ränta för hemmans-iänlorna, yttrat, nämligen att frågan derom vore beroende af beslutet vid 3:dje punkten, blef af Ståndet gilladt, i följd hvaraf den framställda 16:de voterings-proposilionen i sammanhang med Ståndets beslut vid sistnämnda punkt ogillades. I sammanhang med nästföregående punkt ogillade Ståndet den framställda 17:de volerings-propositionen: 30:de punkten lades till handlingarna. 31:sla punkten: Med åberopande af hvad Ståndet här förut i allmänhet yttrat, rörande votering om ifrågavarande ämnen, beslöt Ståndet att, med vidblifvande af sitt beslut, ogilla den i förevarande punkt framställda 18:de voterings-proposilionen. 32—35:te punkterna biföllos. 36—38:de punkterna lades till handlingarna. 39!de punkten bifölls.
Under hela fjorton dagarne hade löjtnanten användt hvar ledig stund att sätta sitt galleri i en passande dager, något som var särdeles kinkigt i ett nästan skymningsmörkt rum. Slutligen ansåg han sjelf sig hafva lyckats, och det var knuten. Efter galleriet kom anordningen af kartorna och sist placerandet af en respektabel skänk, hvars dörrar han oupphörligt öppnade och stängde för att riktigt öfvertyga sig att ingenting fattades i fru Helena Borgmans inre lilla hushållsattiralj. Här fanns allt till bordserveringen för två personer och för några flere i nödfall, och på hvarje sak, som kunde bära ett namnschiffer stod H. B. (d. v. s. Helena Borgman). Hvad veta rika män och förnäma herrar, som med öfverflöd af penningar och alla slags tillgångar genom målare och tapetserare arrangera sina våningar för en ung tillbedd brud, hvad veta de om den oskyldiga, men höga glädje, som en fattig, men djupt känslig man erfar vid hvarje genom stor försakelse inköpt bohagsartikel, hvarmed han ökar de skatter, som han samlar till henne! Också stryker den hederlige jaktlöjtnanten i hvart ögonblick bort dammet från det brunrosiga kattunet på stolarne och soffan och drager i betänkande att nedlägga sina gråpelsade jurnaler på det nymålade skrifbordet. Men hela denna ståt, hur triumferande Borgman än betraktade den, var dock ett intet i förhållande till hvad som uppenbarades i det inre rummet: den blifvande brudkammaren. Alltsedan detta rum blifvit måladt och nyordnadt från det största till det minsta, var den gode mannen alltför samvetsgrann att ohelga det med sin egen person. Han låg numera i yttre rummet på allra yttersta kanten af nya soffan, men oftast dock ombord på jakten, detta för att icke gifva öfverdraget en enda skrynkla. Deremot kände han ingen djupare förnöjelse än att, då tiden det medgaf honom, stå hela qvarten i ända vid tröskeln till Helenas brudkammare.
Lika lydande med det till Kongl. Maj:t i un, derdänighet ingifne Original, intygar Oeortz pllkspsrre, Ti>nc-:llist i Kammar: Erped. af Kongl. Majas Lantin. Ut, Den 22 Majk» zs.; Utdrag af protocollet, böklet pä örebrl Glvrt, inför ,Aans Song!. Majit Ut! StatSiRädet, dr» 22 Maji tLtr» NärÄarandc! Hans Excellente, Jufiine-S-ats-MinistcM Hers Greiwe Epl lenborg» ^ Hans Excel» nce, Stars - MiniserU för Utrikes NreN» drrne Herr Friherre von Engeström» Hans Cxcelience, Stars-Rådet Herr Friherre Nöseny lav» Stats-Re det Herr Friherre Fleming» Stats-Rådet Herr Friherre Adlercreuts Stats-Rådet Friherre Ädlerbekh. Hof-Canrzleren Friherre af Wetterstedt, sch Stats, Secreterare» Friherre Carpelan» Stats Secreterare» Friherre Carpelan Upp, läste i Underdånighet en» till följd af Kongl» Majus Nådiga Befallning, Utaf E:ats-Secreterare» för, fattad Proposition till Riksens Stander, om enäll, man Patzevolance-Inrättning för Jndeile Infall* leri-RegementerNcs ru derhällande trid Möten och Marcher» af följande innehar; Kongl. Majit, som uppå Stats Rådets kit, halliga tillstyrkande till alla delar bisol! denna Pros Pos,rian, befallte i Nadcr, att dcnsatMna pa wan* ligt fatt tilt Riks, Stanken rppedieras skulle. !ir stäem piMocolIlj U^r» i-lnäArett - AchBltSNl0 3S, Lsng!» 3«6 Den 22 Majk.
I hvad mån den ena eller andra af dessa, kanske ock flera orsaker verkat de förändringar i landets klimat, hvilka redan i den underdåniga berättelsen från detta Län för åren 1842—1847 anmärktes, och hvaröfver man äfven i sednare åren klagat, är emellertid ingalunda fullständigt utredt. Önskligt vore, att det på veten skapliga grunder kunde ske, och derigenom den omtänksamme jordbrukaren erhålla en sådan ledning för sina åtgöranden, att han åtminstone icke mot sin vilja bereder sig en ögonblicklig vinst på bekostnad af medlen till egen eller efterkommandes framtida trefnad och förkofran. De laga skiftena hafva så fortgått, att inom vissa delar af Länet, företrädesvis slättbygden i Lysings, Aska och Dahls härader, ganska få byar återstå oskiftade. På landets odling har detta obestridligen ägt ett fördelaktigt inflytande, äfvensom på dess utseende, enär de utflyttade vanligen uppföra prydliga så väl bostäder, som ladugårds-byggnader, de förre omgifne af trädplanteringar, de sednare numera ej sällan byggde af gråsten, ett byggnadsämne, hvilket den äfven genom skiftena ökade skogsbristen mer och iner tvingar att använda. 6 § 2. Invånare» Folkmängden inom Länet, som vid 1850 års slut utgjorde 220,546 personer, uppgick vid slutet af år 1855 till 226,087, af hvilka i Betalande Befriade fran MantalspenMantalspenSumma. ningar. ningar. Ehuru denna folkmängdens tillväxt ägt‘ runi i Länets flesta delar, hafva dock särskilda förhållanden föranledt, att densamma på vissa orter varit jemförelsevis obetydlig. Sålunda utgjorde folkmängden inom Kinda och Ydre häraders fögderi vid 1850 års slut 28,610, och hade vid slutet af år 1855 stigit till 28,815, således ökats med endast 205 personer eller 0,7 procent. Anledningen härtill torde åtminstone hufvudsakligast vara alt söka i utllyttningarne till JNorra Amerika, hvilka sär. 7 tleles från denna ort varit talrika.
Hvad åter angår de ecclesiastik» tjenstemän med förhöjda merit-år, hvilka antingen af staten eller af allmänna inrättningar och enskilda stiftelser ega sin aflöning, såsom lång-, slottsoch hospitals-predikanter, krigsprester, katccheter, barnhuslärare m. fl., så hysa Rikets Ständer den öfvertygelse, alt äfven för dessa tjensters innehafvare erforderliga löneförmåner böra beredas, 670 Expeditions-Ulskoltets Förslag till und. Skrifvelse, N.o a35. så att ökad befordringsrätt i förhöjd årsberäkning på det öfriga och obefordrade presterskapets bekostnad icke vidare må dem tilläggas. Då Rikets Ständer tillika äro förvissade derom, att de prestman, hvilka uteslu tande varit sysselsatta med barna undervisning, numera till större delen för denna befattning icke erfordras, helst till följd af E. K. M:s nådiga stadga om folkundervisningen i riket, hvilken redan bör vara satt i verksamhet eller innan korrt blifva fullt tillämpad både i städerna och på landet, de serskildt antagna och examinerade folkskolerärarne komma att meddela den första barnaundervisning, som af prestman hittills flerestädes varit bestridd, få Rikets Ständer, uppå dessa sammanlaggda skäl, underd:st anhålla, det E. K.
Den kan ioke desto mindre komma brådstör-tadt när den kommer. Länge motarbetad och uppskjuten, kommer så den dag, då förändringen icke längre kan fördröjas. Då har man icke alltid tid att så noga af väga dess följder i alla enskildheter, lika som man icke finner rådrum att nog grundligt pröfva de förutsättningar, från hvilka reformen ytterst och ofta nog omedvetet för sina egna befordrare utgår. Då händer lätt hvad som nu faktiskt inträffat med 1865 års riksdagsordning, att resultaten blifva helt andra och mindre än livad man väntade. Reformens förutsättnitigar. Representationsreformen af 1865 hade en social sida lika visst som en politisk, och förmodligen misstager man sig icke, om man säger att den förra vida mera bestämde dess utgång än den senare. Sedan midten af detta århundradet ungeffer har värt folk genomgått en fullständig ombildning, hvars orsaker närmast äro af rent ekonomisk natur. Redan för trettio och fyrtio år sedan, om icke på vissa håll ännu något tidigare till och med,böljade en upplösningsprocess inom vissa samhällslager, som na redan tyckes hafva kommit dessa att sp&amp;rlöst försvinna. Vårt gamla borgerskap måste under den nyare tidens förändrade eko-nomiska och produktionsförhållanden se sig dömdt till undergång och förintelse. Med det försvann, eller har åtminstone i det-närmaste försvunnit ett samhällselement, som i sin trånga verkningskrets och med sina små medel likväl aldrig behöfde förlora karaktären af sjelfständighet och oberoende. En något likartad, om än ej lika genomgående rörelse har äfven egt rum på vissa håll inom hvad som förr var vårt bondestånd. Der har dock förintelsen mera karaktären af sjelfmord. Man tyckes ofta nog nu mera inom denna del af vårt folk anse det för en riktig ära att så snart som möjligt komma från sina gamla sociala traditioner, för att så mycket som möjligt närma sig stadsbefolkningen i lefnadssätt och vanor — en tvifvelaktig förmån kanske, när allt kommer omkring. Med vårt gamla borgerskap har det redan gått så långt, att af det nu mera knappast återstår annat än minnet. I stället för de många små handtverkarne hafva vi fått några stora fabrikörer och ännu flere grosshandlare.
Derest den i allmänhet stadgade lull—afgift på Svenska böcker bibehålles, kan nämnde missförhållande undanrödjas endast genom en i tulltaxan intagen, den förra upphäfvande undantags-bestämmelse för sådana hit hänförlige arbeten, som äro i Finland författade och tryckte; och anser Utskottet en sådan bestämmelse desto hellre böra stadgas, som det ur hvarje synpunkt måste vara ett önskvärdt mål att befordra Bih. lill R. Sl. Prot, 1856 & 1857. 5 Sami. 1 Afd. 10 Haft. 5 18 Bevillnings-UlslioUeis Betänkande JM 10. spridandet här i landet af Finska litteraturens alster, men en derå lagd tull-afgifl alltid måste hämmande motverka ett sådant mål, så väl till följd af sjelfva afgifts-beloppet, som genom den deraf föranledda tullbehandlingen. Visserligen äro Svenska böcker i Finland belagda med tull; men då det icke lyckats att bereda den ömsesidiga tullfrihet, om utverkande hvaraf i ministeriel väg, derest ske kunde, Rikets Ständer vid 1847—1848 årens riksdag till Kongl. Maj:t afläto underdånig skrifvelse, lärer denna omständighet icke böra föranleda till fortsatt bibehållande af ett stadgande, hvarigenom, utan någon motsvarande förmån, landet i litterärt afseende tillskyndas en förlust. Utskottet har alltså funnit sig böra hemställa, alt under rubriken Böcker må införas ett så lydande stadgande: på Svenska språket i Finland tryckta och af Finska undersåter författade böcker — fria; samt att bilagde taxe-förslag för artikeln Böcker, hvilket i öfrigt är upprättadt i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts proposition, måtte godkännas. Cacao.
Efter 2:a 8- Jord, Hus, Tomter, Verk och Inrättningar. Borgerlig Näring. Efter 50 och 36 SSPersoner, sorn ej höra lill viss näring. R:dr. s. r. R:dr. S-. r. R:dr. s. r. R'.dr. s. r. U:dr. s. r. R:dr. s. r. R:dr. sr. Fattigförsörjning. Skjuts. Väghållning. Diverse Onera. Summa Stats-Bidra cr C* Pastorers. Kommin strars. KyrkoBetjening s. Summa. R:dr. s. r. R:dr. s. r. R:dr. s. r. R:dr. s. r. R:dr. s. r. R:dr. s. r. R:dr. s. r. R:dr. s. r. Län för åren 1851—1855. Carl Aug. Ryding. TABELIi för Landet Hemmantal. Mantal. Kungsoch Kungs-Ladugårdar Derunder lydande Hemman Frälse-Säterier Säteri-Ruslhåll Rå- och Rörs-Hemman .. Frälse-Hemman Frälse-Skatte-Hemman Krono-Hemman Krono-Rusthåll Krono-Augments-Hemman Krono-Skatte-Hemman Krono-Skatte-Rusthåll Krono-Skatte-Augments-Hemman Militie—boställen Civila boställen Ecklesiastika boställen Gymnasiioch Skole-Hemman, Skatte . Hospitalsoch Barnhus-Hemman, Säteri Dito dito Dito dito Dito dito Rekognitions-Skogs-Hemman Skattlagde, bebyggde Torp, Utjordar, Urfjellar, m som cj under något hemmans ränta äro inbegripna Dito dito dito Dito dito dito Dito obebyggde dito Oskattlagde, bebyggde dito, deraf Ryttare-, Soldatoch Båtsmans-Torp 2 Kronotorp med frihetsår Backstugor Bebyggde Lägenheter, afsöndrade från hemman under ständig ä
Enligt de före år 1862 gällande Författningar voro de pensioner, enkor och barn efter civila och militära embetsoch tjenstemän m. fl. uppburo från kassor och fonder, hvartill män och fäder i lifstiden gjort tillskott, fria från bevillning till Staten; men denna rättvisa och billiga grundsats har blifvit frånträdd uti den nu gällande Bevillnings-förordningen och många fattiga familjer äro derigenom försatta i större bekymmer för sin utkomst än förut. Med anledning häraf och då Staten, hvars inkomster ändå betydligen ökats, utan afsaknad kan umbära den bevillning, hvilken af enkor och faderlösa barn utpressas, tager jag mig friheten vördsamt föreslå: att dylik skatt må alldeles upphöra och saken försättas i samma skick, som densamma hade, innan berörda Förordning blef ländande till efterrättelse. Om remiss till Höglofliga Bevillnings-Utskottet anhålles vördsamt. Stockholm den 15 November 1862. Drake. !%T:o 30. Af Friherre Sil jernstedt, »Tohan Willielm, angående förhöjning i det af Kongl. Maj t för Flottans nybyggnad äskade anslag. För att den nybyggnad af Svenska flottan, som är af behofvet högt påkallad, må kunna på, i förhållande till landets krafter och tillgångar, möjligen kortaste tid tillvägabringas, föreslår jag vördsamt: att det af Kongl. Maj:t i nådig Proposition till Rikets Höglofliga Ständer äskade årliga extra anslag af 756,000 R:dr måtte höjas och beviljas till 72 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 18(12. N:o 31. det af Herr Departements-chefen för Sjö-ärendena alternativt ifrågasatta, årliga beloppet, 1,104,000 R:dr, utgörande under nästa statsregleringsperiod 3,312,000 R:dr R:mt, utom de tillgångar, som i Bilagan N:o 7 vid Sjöförsvars-kommitténs Betänkande påräknats. Om remiss till Stats-Utskottet anhålles vördsamt. Stockholm den 15 November 1862. J. W. Stjernstedt.
Hon gör narr af de svenska flickorna, som gå så enkelt klädda och arbeta hårdt mot liten lön, lofvar dem goda platser, höga löner, fria resor och gifver dem ofta en liten handpenning, om de vilja antaga den plats som en iippgifven agent i. Köpenhamn erbjuder dem. Detta sätt att fästa synes vara i bruk delvis i Sunnerbo härad (Kronobergs län) samt något i södra Blekinge. Det brukas dook mindre nu än förr. Och så till sist fara många svenska flickor till Köpenhamn och anmäla sig direkt hos agenterna derstädes. I bada dessa senare fall hafva svenskafma att göra med för dem okiinda personer och lockas eller tvingas att antaga platser utan att veta eller förstå nhgot om ställen eller förhållanden. Dessa senare satt att fasta hafva ock visat sig mest förderf bringande. Fästekontoren tyckas hufvudsakligen besökas af flickor från de sydsvenska .städerna, Äfvenså vända sig dit de, som efter sommarvistelsen af en eller annan anledning önska stanna kvar i Danmark samt dessutom de, som i hemsocknarna äro så illa kända, att socknens fästepigor ej vilja taga dem med sig. Agenterna eller deras utskickade möta de ankommande vid alla hamnar och båtar i Danmark, söka med lock och pock få flickorna med sig; ja, %r flickan nog oförståndig att gå ensam, formligen öfverfalles hon af dem, och många exempel hafva nämnts om flickor, som oaktadt de varit fästade till bestämd plats, dock å öppen gata af agent blifvit bortfästade Hnyo. Att aldrig gå eller stå ensam är tydligen en viilbehöflig försigtighetsåtgärd. ' " En f %r bju ' te ' å ' fre ' sig hele tiden; " detta uttryck begagnades af nästan hvarje kvinna jag talade med. Så komma då de stora skarorna af svenska tjiinstflickor i synnerhet v&amp;r och höst till agenterna, s.amlas i deras lokaler och å angriinsande gator. Dit samlas ock de, som genom
Den 22 April f, m. 457 om egenskapen af (le mål, meri hvilka Konungens föredragande i Commandömål icke få sig befatta. Vore här blott frågan om detta tillägg, skulle jag visserligen votera för afslag å den nya redactionen , likasom jag ,skulle då göra det för hvilket annat förslag som hälst, till förtydligande af 7 §. RegeringsFormen. Men när sådane omständigheter föregått, som visat , at så val ConstitutionsUtskottet som enskilte Riksdagsmän oell Riksens Ständer sjelfve vid förra Riksdagen ansett nämnda §. otydlig, så tror jag det för min del vara nödigt, att antaga Kongl. Maj:s Nådiga proposition om tillägg till denna §•, om icke för annat, åtminstone för att derigenom likasom upphäfva och kraftlöst göra föregående beslut om §:s otydlighet. Ty hvilket klefve resultatet, om den afslås? Jo! att vi hafva den gamla §m i behåll, men med det vehikel, att ConstitutionsUtskottet och Riksens Ständer vid en Riksdag, förklarat den obestämd, hvarigenom dess användande vid pröfningen af blifvande anmärkningsmål betydligen försvåras. Jag anhåller på dessa skäl om proposition till bifall af den nya redactionen. Grefve von Schverin, Fredric Bogislans: Resultatet af den pröfning af ämnet, sorn jag för mig sjelf anstålt, var att jag ämnade tillstyrka antagandet af den nya redactionen. Ehwru jag icke tycker om negativa definitioner , bestämdes jag till eft sådant tillstyrkande af den oro, som vid sista Riksdag uppstod i afseende Den 32 April J. m. på tolkningen af förevarande §, af den då yttrade opinionen derom och deraf att Kongl. Maj:t för att tillfredsställa densamma, gick den till mötes samt på förhand sanctionerade det förslag till §:* ändring, som högt påkallade*. Dessa förenade omständigheter syntes mig åska mitt ja. Men jag bekänner upprigtigt, att, sedan jag afhört Grefve Gyllenborgs och Herr Cederschjölds här upplåsta anföranden , jag nu mera är af annan tanka.