Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stats-Beredningen för desi underdäniga del, finner lika ined Directionen, att dä öfwerlefworna af Magasins-Inrättningens fond efter kriget, oaktadt Riksens Ständer älagt deras Riksgälds Contoir att betala den Utrikes ffulden 209,159 Riksdaler Hamburger Banco, icke med säkerhet kan päräknas högre än till-572,109 Riksdaler 46 si. 7 rst. sedan det som af utefiäende fordringar stär att erhäkla ändteligen blifwit indrifwit, och Directionens Bränwins. Lager sörfält; sä kan, i anseende till de förssotter, som deraf för wisia af Directionen uppgifns angelägne behof oundwikeligen mäste göras,^ nägon tillgäng till Spannemäls-förråder för de egentelige stora och wigtiga föremälen: Landets linderstödjande wid inträffande mitzwärt, samt för Armeen och Llottorne wid paksmmande krig, sä mycket mindre blifwa deraf att päräkna, som berörde förffotter icke tillffynda Inrätt ni« Den iZ September. 4ZZ ningen nägon winst, utan ofta medföra serskildte förluster, isynnerhet dä större eller mindre del af Proviant, lagret nägot är icke nyttjas, utan emot nya fullgoda waror mätte omsättas, hwarwid försäljningen af de gamla merendels utfaller med förlust. Desin och dylika förluster, tillika med af, giften för Bränwins bränningSrättigheten, åfloningar för Inrättningens Styrelse och Betjening, Magasins Byggnadens underhäll och Magazins afffrifningar m. m., ökas än widare af de Pensioner, hwarmed Riksens Ständer funnit rättwisa och billighet fordra, att den nu blifwande öfwerffödiga Betjeningen understödjes.
BorgareStåndet yrkat, att denna föreskrift borde upphöra; men, då den ej mindre leder till allmän ordning» hvilken i fråga om menigheter alltid är af vigt, än äfven är för den obemedlade angelägen, för att erhålla underrättelse om de utvägar, som till lindring eller befrielse af honom böra vidtagas ; Så inser Utskottet ingen anledning att deruti föreslå ändring, 4 §. Hvad en värd Ledamot inom Höglofl, Bid<* derskapet och Adeln framställt, angående lindring i JBevillningen enligt detta Morn. för alla af Arbetande Classen, ehvad de bruka * eller Mantal, kan väl äga utseende af billighet, då deras behof och vilkor äro enahanda » men står icke att förena med den serskildta Kongl, Författning, hvarpå detta Moment egentligen är grundadt; och hvilken måste lända till efterrättelse. Slutligen är i afseende på Bedogörelse-sät* tet, inom Vällofl. BorgareStåndet framställdt , det kunde till Räkenskapernas förkortande alla Columner för Bunstycken försvinna ; och i det stället hvad sorn ej uppgick till 6 r:st helt och hållit uteslutas, men hvad som öfversteg detta belopp med en Skilling utföras. Bevillnifigs Utsi, Bet ani anden, Då likväl både DebetSedlar oell UppbördsLängder äro efter fastställde Formulairer i längre tid nyttjade och till största delen tryckte ; så att något synnerligt besvär genom den antagne Mehoden icke kan förorsakas, och derigenom uppkommande förhöjningar j samma man j som de voro ovanlige, skulle af den fattige FolkClassen anses kännbara och tryckande; Så finner Utskottet betänkligt, att för dessa FörSi3g styrka till bifall.
En äterremiss härifrån vore deiemot detsamma som afslag; ty en öfverläggning, som fortgått under I:ne timmar, kan säkerligen icke förr än efter 8 till 10 dagar inkomma till Utsk. Dä är riksdagens slut så nära för handen, att saken troligen icke hinner pröfvas i Stånden, förrän afhlåsningen skett. Om fråga nu endast blifver att bifalla eller afslå, så kan Utsk. genast effei erhållen underrättelse om R. o. Åd:s beslut företaga målet; ty de andra Ståndens återremisser lära redan ligga på Utsk:s bord. Jag anhåller om propos. till bifall. H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedt, Gust.: Jag vill ej förlänga en öfverläggning, som redan varat nog länge. Jag uppstår blott för att instämma i allo med Gr. Horn, såväl i de skäl han anfört för sjelfva saken, som i den lugnande föreställning, hvarmed han uppfattat uppställningen af den skrifvelse, som BancoUtsk. föreslagit. Jag begär således propos. på bifall till betänk. Hr Cederschjöld är jag likväl skyldig ett svar. Ilan har omtalat ett exempel frän föregående riksdag, då K. M. skall hafva uteslutit i § i en af B. St. öfverlemnad författning. Om så skett, hvilket jag nu ej kan erinra mig, så får jag upplysa, att ansvarighetslagen för Bäncofullmägtige, hvilken stiftades sista riksdag, är daterad d. ia Mars i83o, d. v. s under riksdagen, då svar i ämnet på rikssalen lemnades R. St.; men om detta skett utan allåtande af någon contra-propos., kan jag nu ej erinra mig. Hvad jag likväl tror mig bestämdt veta är, att ingen af R. St. föreslagen lag blifvit efter sista riksdag promulgerad med uteslutande af i §; och om det eljest skett, har författningen varit af blandad criminaloch civil-lags natur, och de 52 Den 4 M u j f. m. olikartade ämnena hafva dä endast blifvit från hvarandra afskiljda. Hr Hjärne, Harald:
Landshöfdingen liit då, under den sfi Julii 1810, uppi ätta förslag till ny reglering af Pastoraten på Gottland, enligt hvilken de 4^ gamla, meri ett medel-hem mantal af a5 .mantal, skulle inskränkas lill 24 Pastorat nied ett medel-hemmantal af 45 mantal. Ingen Kyrka eller begrafningsplats skulle ödeläggas, ej heller Lärarnas antal minskas. 1 hvarje sammanslaget Pastoral hurde, vid inia äflande ledighet, blifva cn Kyrkoherde och en 'Capella 11, hvilken senare, såsom erhållande det ena Kyrkoherde-bostället, ej skulle komma att på något sätt öka socknemännens utgifter; hvarje Söndag skulle Gudstjenst hållas skiftevis uti en af de förut sammanhörande Kyrkorue, då de andre socknarnes inbyggare egde sig derstädes inställa, hvarigenom Gudstjensten allid kunde börjas i laglig lid. Trängsel i vissa Kyrkor kunde, medelst tillbyggnad al Läktare, lätteligen undanrödjas o. r„ v. Vid de sammanträden, som angående detta förslag höll s, yrkade Presterskapel högst 10 minst 7 tunnor, heikell råg och hälften korn, af hvarje helt hemman, samt dessutom hela beloppet, eller större eller mindre del af öfriga då utgående Pastoralier, hvaremot allmogen i olika socknar erbjöd ifrån 3 till och med 7 tunnor af hvarje mantal, och största delen, serdeles de, som bjudit öfver 4 tunnor, dessa i ett för allt.
Under denna förutsättning skulle ett dubbelt antal pensionärer kunna med åtminstone lika trefnad finna underhåll, och för de få, hvars värnlösa belägenhet ieke tillät dem att sjelfve foga anstalt om sin försörjning, kunde lätteligen åtgärder vidtagas, äfven om större kostnad behöfdes, genom vcderhtde befäl. Beträffande dispositionen af de enskilda, af högsts. Konung Carl Johan anslagna medel, så, då den Konung, som komroe all bestämma användandet, är den store händangångnes ende son oell arfvinge, torde betänkligheterna äfven i detta fall försvinna. Blifver på detta sätt åt ett större antal af fosterlandets gamla försvarare, spridde i alla landsorter, en tarflig trefnad beredd, skall otvifvelaktig! i ökadt mätt välsignelse nedkallas öfver den store Konungs minne, sorn ursprungligen, om ock i annaa form, beredt denna trefnad och derföre offrat egna tillgångar, och dä de unga krigarnc blifva i tillfälle alt öfverallt se, huru de gamle icke af Konung och fädernesland blifva förgätne, skola de vinna ny uppmuntran att i behofvets stund hafva lif och blod osparda. Jag hoppas hafva ådagalagt, alt hvar och en, som lika med mig är genomträngd af den innerligaste, den djupaste vördnad och tacksamhet för den nyss bortgångne store Konungen, med lugnt samvete kan bifalla betänk. Ilr von Hartmansdorff:
Förslag tili sammanjemkning eller voteringspropositioner — 4 130 — 29 Juli 25 Juli 29 Juli 29 Juli I anledning af olika beslut — 4 140 — 5 Aug. 5 Aug. 5 Aug. 5 Aug. i 6, Voteringsresultat — 4 14: — a. a. 25 Aug. a. a. 22 Aug a. a. 31 Aug. a. a. 29 Aug. 123 7, *>i » Tredje Hufvudtiteln: Utrikes Statsreglering: Sjette Hufvud-Titeln: Civil-Departementet Förslag till sammanjemkning eller voteringspropositioner 1 anledning af olika beslut Yoteringsresultat » Sjunde Hufvudtiteln: Finans-Departementet Förslag till sammanjemkning eller voteringspropositioner I anledning ai återremiss . » Åttonde Hufvudtiteln: Ecklesiastik-Departementet Förslag till sammanjemkning eller voteringspropositioner I anledning af olika beslut . Yoteringsresultat Dito Förslag till sammanjemkning eller voteringproposition rörande skrifvelseförslaget. Kongl. Proposit. eller Skrifvelse!*. Motioner inom Riks-Stånden (Elfte Samlingen.) Samling. Afdelning. ener Memorial. Utlåtaude, Betänkande Riks-Ståndens Beslut. Underdånig Skrifvelse. 5 03 Qj 55 cr? w et CO c N:0 N:0 N:0 J Sid. Ridd. o. Adeln. Prestej Ståndet. | BorgareStåndet. Nionde Hufvud Titeln: Pensionsoch allmänna indragningsstaterna -■ ? ^ o re ►a S» I?» ‘S g å p s? sk* I i V~" B B 5 !§■ 55 B P cg : »3 | ! 5' crq N:o N:0 <B e-r «f i—• ) S>3: 530 5 pcL <* liiks-Ståndens Beslut. Sid. Ridd. o. PresteBorgareAdeln. Ståndet. Ståndet. Bonde Ståndet. Proposit. ler Skrifvelser. Motioner inom Riks-Stånden. (Elfte Samlingen.) 1 Samling. Afdelning. eller Memorial.
Men här torde böra anmärkas, att samma kostnad, som utan tvifvel är att räkna bland statsbidragen, torde kunna approximativt beräknas till värdet af 2 dagsverken per man i och för beväringsmönstringarne; således för 2,500 man å 16 sk. dagen 1,666: 32. samt halfva värdet af 16 dagsverken per man i och för den approberade styrkans öfningsmöten; följaktligen för 1,100 man å 8 sk. dagsverket 2,933: 16. eller tillhopa årligen 4,600: — Clereciets aflöning ingår endast till så vidt i statistiske tabellerne, som den af skattdragande hemman, inrättningar, näringar och personer särskildt och årligen utbetalas. I sådan del rättar den sig merändels efter tiondesättning och gamla eller nyare öfverenskommelser, som dels äro af Kongl. Maj:t stadfästade för viss tid, eller ock i allmänhet endast gälla för deu lönade prestmannens tjenstetid. Utgiften härtill, inberäknadt kyrkobeljeningens aflöning, är för ena orten så olik emot den andra, att hvarje från det hela dragen slutsats om samma utgifts belopp på hemmantal, eller annorledes, skulle blifva förvillande. Detta onus är dock ganska säkert på landsbyggden ett bland de betydligaste, då beloppet deraf kanske uppgår till 15, 20, 25 och ända till 30 R:dr Banko på helt mantal om året, oberäkuadt 32 de såkallade jura stolae. I städerne deremot äro invånarnes afgifter till Clereciet jemförelsevis mindre och således vanligen föga betungande. Med afseende på fatligförsörjningskostnaden anmärkes, att den i allmänhet är för lågt upptagen uti statistiske tabellerne, som för landet grundats endast på de uppgifter kronofogdarne kunnat förskaffa sig, och hvilkas ofullständighet blifvit bevisad genom de, i följd af Kongl. Circulairbrefvel den 9 Maj förlidet år, från fattigvårdsstyrelserne directe infordrade uppgifter och beräkningar öfver fattigvårds-anstailerne och kostnaden derför under året 1836.
Det är derför som obestämdheten, hvilken är så äfventyrlig för de rättsökande, bör undvikas i grundlagen. Man har erkänt riktigheten af min anmärkn. emot det antal ledamöter i domstolen, hvilket behöfves för att fatta beslut, men att det rörde en annan fråga än sorn nu vore för handen. Skulle, säger man, i fråga om en förändring af grundlagen inblandas alla andra som möjligen kunde behöfvas, sä blefve aldrig någon förändring görlig. I den sisla anmärkmn har Grefven ofelbart rätt, men jag har icke sträckt mina anmärkmr längre än till den § som är ifråga.. Adil man ändra någon §, så bör man väl icke redan vid beslutet derom erkänna förändringens ©fullständighet på sätt Hr Grefven haft den uppriktigheten att göra. Hellre än att oupphörligen göra ofullständiga förändringar, hvilkas otillräklighet man erkänner redan vid deras stiftande, bör man väl hellre vänta dermed till dess man lyckats uppgöra ett förslag hvilket man sjelf åtminstone anser fullständigt. Emot min anmärkn. alt ledamöternes antal i högsta domstolen icke vöre bestämdt, utan berodde pä 3. Stånds eller på förstärkt StatsUtsk:s beslut, emedan det anginge anslagsfrågor, har Hr Grefven invändi, att deras antal vore sä till vida bestämdt, att det ej finge understiga 12, men för öfrigt skulle man blott antaga så många, som behofvet för tillfället kräfde. Vid denna fråga, beder jag eder, mine Hrr! fästa uppmärksamhet på en omständighet, hvilken Gr. Posse sist vidrörde, nemi. Konungamaktens inskränkning. Om deltaförslag vore antaget och sålunda intet maximum för antalet af högsta domstolens ledamöter vore bestämdt, om K. M. funne målens mängd vara så öfverhopande alt de icke kunde medhinnas af stals-rädets ledamöter, utan måste öfverlemnas åt högsta domstolen, om Konungen följaktligen äskade nya anslag för att tillsätta flere justitie-råd, men de sorn , hylla det parlamentariska styrelsesättet möjligen hade öfverhanden bland R.
Da nu till ytterligare handläggning förekom frågan , angående bestämmande af grunderne för Allmänna Magazins - Inrättningens Styrelse och Förvaltning, yttrade Herr Ofverste Kam mar-Junkaren Friherre Adelsvärd ; ’’Hvad angar den utaf Höglofl. Utskottet tillstyrkte rättighet för Riksens Ständers Revisorer, att, 4 visse fall indraga Magazins-Inrättningens Gre - Stats Utskottets Betcinkanden. 1579 $itiv, anser jag för otin del, de olägenheter, gom med en sådan indragning-äro förenade ingalunda vara undanröjde eenpmde modificationer härvid blifvit fördslagne och kan pä sådan’ grund icke biträda Höglofl. Utskottets beslut i berörde omständighet,’’ Uti denna tanke instämde jemväl Herr Grefven och Ordförandpn samt Herr Prosten Rönbeck och Herr Borgmästaren JSurström. Herr Uagmannen Noreus, anförde skrifteli» gen: Uti frågan om den rättighet Stats U'skdt« t^ts Pluralitet tillagt Riksens Ständers Revisorer, att besluta indragning utaf hälften af det fåreditiv på Riksens Ständers Bank, sorn Kongl, Allmänna Magazins - Directionen, enligt 1815^ års Stäiiders förordnande, äger att använda, har jag varit af skiljaktig tanka och får således pnot detta beslut mig reservera. Enligt go §. Regeringsformen, må under Riksens Ständers eller deras Utskotts öfverläggningar och pröfning icke uti något annat falf eller på något annat sätt, än samma grundlag bokstafligen föreskrifver, komma frågan om verkställigheten af någon Eag, författning eber inrättning.
Då afliden person efterlemnar fast egendom å flera ställen inom olika jurisdiklioner, skall särskild bouppteckning upprättas å hvarje ställe och ingifvas till Rätten i den ort, der egendomen är belägen, hvarefter samtliga bouppteckningarne skola inlemnas lill den Rätt, inom hvars domvärjo den aflidne vid dödsfallet varit mantalsoch skattskrifven, hvilken sistnämnda Rätt det åligger att kontrollera stämpelbeloppet för samtliga bouppteckningarne. Dä det nu vanligen är å del sistnämnda stället, som den hufvudsakliga delen af boets gäld upptages, men hvarje särskild bouppteckning, enligt nu gällande stadgande, skall vid ingifvandet vara försedd med stämpel efter deii behållning, bouppteckningen utvisar, så kan lätt inträffa, att de särskilda bouppteckningarne som upprättas och företes å andra orter än der den aflidne varit mantalsskrifven, komma att förses med ett betydligt högre belopp slämpelpapper, än som erfordrats, derest stämpelbeläggningen först ilrågakommit vid den slutliga bouppteckningens ingifvande å mantalsskriiningsorten. Till förekommande häraf hafva Rikets Ständer alltså beslutat, att, då afliden person på flera orter efterlemnal egendom, hvaröfver särskilda bouppteckningar blifvit upprättade, hvar och en af dem, utan att vara med stämpel försedd, må ingifvas till den Rätt, der egendomen är belägen, men att de samtliga sedermera skola inlemnas till den Rätt, inom hvars domvärjo den aflidne vid dödsfallet varit mantalsskrifven, hvarvid sammanräknade behållningen, enligt samtliga bouppteckningarne, skall tagas till grund för beräkningen af stämpelbeloppet. Då certeparlier i allmänhet äro fria från stämpel samt endast skola med sådan förses, då de vid domstol eller hos exekutor företes, men det i sådana fall icke kan vara rättvist att, såsom nu är stadgadt, grunden för stämpelbeläggningen bernias från den fraktsumma, å hvilken cerlepartiet lyder, hafva Rikets Ständer ansett att förenämnda grund hädanefter bör blifva den fraktsumma, hvarför betalning sökes. Af skäl, som här ofvan (§ 4) i fråga om gerningsmän å landet blifvit anfördl, hafva gesällbref blifvit från stämpel befriade.
Deremot äro BevillningSTUtskottets åsigter gillade af Herr Doctor Wahlbom, Herrar Prostarne Almgren oell Linderoth, samt Herr Biskopen Almqvist, hvilka, under erinran derom, att då Lysnings-Chartorne efter förra Författningen varit beräknade till ^ af Fullmagts-Chartan, eller till af Bevillningen, Evil ken grund jemnväl nu är följd, emedan Bevillningen är antagen tili 3 procent af inkomsten, synes deraf, att detta Förslag hvarken är någon nyhet, utan en utsträckning till Medborgare af alla Classer, af hvad förut endast i vissa fall varit tillämpadt, eller betungande, emedan om någon betydlig tillökning skett, hvilket icke är så alldeles afgjort, den då kommer att drabba de förmögnare, men deremot sparar de fattige, och att om Chartaa - Sigillatas - afgiften är en Bevillning, som den enligt 60 §. af Regerings-Formen måste anses, bör den väl fördelas efter hvars och ens förmåga att bära den, men ej slumpvis efter namn och character på sätt hittills skett, då den utgjort en slags Rangordnings-afgift och ingen ting annat, förklarat, att om LysningsChartor skola vara olika , lär ingen grund för bestämmandet deraf vara mera rättvis och 70 Bernilnings-TJt skottets i hillig, än don sorn härleder sig frän inkomst och förmögenhet, samt att det icke kan blifva svärare att förskaffa sig ett bevis öfver sista årets betalda Krono-Utskybler, än öfver en förkomiren och måhända för flere år sedan utfärdad Fullmagt eller Constitutorial. Jemte det att Utskottet får åberopa hvad sålanda anfördt blifvit, särdeles rörande grunden för denna Beskattning, anser det sig äfven böja tillägga, att om än ojemnheter skulle någon gång kunna af den nu föreslagne Författningen beredas, så blifva dessa hvarken så mångå eller s& tryckande, som de af den förra föranledda, att det från ökadt besvär, i händelse någon förstörer sin
Komitén hade derföre åt denna fråga, som i och för sig icke heller vore af ringa vigt, egnat en sorgfällig pröfning. Då denna meningsskiljaktighet emellertid, enligt Komiténs uppfattning, till hufvudsaklig del förorsakats af de olika föreställningar, man hyst om de kostnader ä olika platser, skolans upprättande och underhåll skulle medföra, så hade Komitén, för att i detta afseende lemna säkrare ledning för omdömet, ansett sig böra upprätta i möjligaste måtto noggranna förslag öfver kostnaderna för anläggning och un - 92 Bil. N:o 3 a. till Kongl. Maj-ts Nåd. Prop. N:o 1, arn Statsverket 1865. derhåll af en ridskola i den utsträckning, som blifvit föreslagen, å de särskilda platser, hvilka synts Komitén böra härvid ifrågakomma. De allmänna fördelar, som måste afses vid valet af en dylik plats, anser Komitén vara: tillgång i skolans grannskap å passande hästar; redan befintliga stall och ridhus; tillfälle till inqvartering i kronans bus och billig lefnadskostnad; tjenliga ridbanor eller plats till sådanas anläggande; tillräckliga slätter för fältoch binder-ridning; möjlighet af skolans utvidgning i händelse af kavalleriets tillökande. De platser, som med tillämpning häraf syntes kunna ifrågakomma vorq: Malmo och Strömsholm, på sätt förr varit föreslaget; hvarförutom Komitén jemväl ansett Herrevadskloster och Drottningholm böra härvid komma under öfvervägande. De förslagsvis jemväl uppgifna platserna Upsala, Stockholm och Örebro har Komitén, af anförda skäl, ansett icke böra för en ridskola ifrågakomma. Hvad nu angick Strömsholm, så förmäler Komitén sig ej hafva förbisett de vid flera tillfällen uttalade skäl, som för valet af denna ort blifvit anförda. Det bufvudsakligaste af dessa skäl, eller tillgången på hästar från stuteriet. — så stor vigt det än egde vid fråga om upprättande af en skola för ett mindre antal elever, — kunde dock ej gälla i samma grad för en skola med den utsträckning, Komitén föreslagit.
Den som bifaller, att lönen för Justitiae-StatsMinistern, Taffelpenningarne inberäknade, bestämmes till 7000 R;dr, voterar Ja, Den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej; kommer lönen med Taffelpenningar att fastställas till 7500 R:dr , och i sednare fallet efter denna proposition. 6:q Den, som bifaller att lönen för Justitiae-StatsMinistern, Taffelpenningarne inräknade, bestämmes till 7000 R:dr, voterar Ja. Den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej; kommer lönen jemte Taffelpenningarne att fastställas till 8000 R:dr, samt rörande Utrikes SlatsAIinisterns lön, i förra fallet, efter den proposition: 7:0 Den som bifaller att lönen för Utrikes StatsMinistern, Taffelpenningarne inräknade, bestämmes till 8000 R:dr, voterar Ja. Den det ej vill, voterar Nej. Betan tan cl en, N:o 297. ^6'> Vinner Nej; kommer lönen och Taffelpenningarne att fastställas till 85oo R:dr, och i sednare fallet efter följande proposition. 8:0 Den som bifaller att lönen för Utrikes StatsMjnistern, Taffelpenningarne inräknade, bestämmes till 8000 R:dr, voterar Ja. Den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej; fastställes Lönen och Taffelpenningar11 e till 9000 R:dr. Hvad serskildt beträffar beräkningen ^ Taffelpenningarne för Justitice-StatsMinistern och Utrikes StatsMi ni stern j hafva icke R. o. A. och ej eller TrasteStåndet något yttrande derom meddelat, men af BorgareStåndet är förklaradt, att uti de af Ståndet fastställdte belopp Taffelpenningarne skola beräknas efter gamla Staten i hvilket beslut H. BondeStåndet då det i afseende på desse löner vidblifvit 1823 års StatsReglering anses äfven hafva stannat. Och får, i följd häraf, med erinran att Taffelpenningarne för JustitiaeStatsMinistern utgöra 2000
— Nej, hvad du är nervös, Hugo, du hoppade ju riktigt till! Jo, nu vet jag, hvad jag skall spänna för vagnen. Ett par hvita dufvor, lefvande naturligtvis, det är just stilen. Vagnen dra vi in från kabinettet med osynliga tåg, dufvorna kunna naturligtvis bara flaxa. Det där får Skog arrangera. Blir det inte förtjusande? Jag får beställa bågarne och pilarne till dem. — Till — till dufvorna? — Nej, till amorinerna. Dräkterna, det skall inte vara mycket, men i alla fall hinner jag inte sy hemma, det gör Hellqvist för mig, om jag ber henne väl, fast hon har förfärligt mycket att göra just nu. Vill du skaffa dufvorna, Hugo? Ett par hvita dufvor, alldeles krithvita. Det flyger så många dufvor öfver avenyen — Jag vill göra allt för dig, min älskade, men jag är tyvärr ingen Henrik Fågelfängare. — Det är inte meningen, att du skall fånga dem, kan du väl förstå. Det är Flormans dufvor, jag ser att barnen mata dem. Du kan gärna gå in till Florman på kontoret och be honom få låna ett par hvita dufvor, han skall alldeles säkert få igen dem. Hvad skulle vi göra med dem sedan? Det är väl inte svårt att be att få låna ett par dufvor? Mazère tänkte på sin sista visit hos Florman på kontoret. Då hade han bedt honom låna sig något mycket mer materielt än ett par hvita dufvor, också med löfte att alldeles säkert få igen det — med ränta. Det lånet hade inte lyckats honom, men dufvorna skulle han nog få. Han suckade. För tillfället dansade Mazère inte på rosor. — Amanda får vara snäll och lägga ut af sina pengar till hjälphustrun. Jag har ingen växel, och herrn gick just nu. Det är en och tjugofem för henne och en krona sedan igår, som jag är skyldig Amanda. Jag kommer nog ihåg det, lita på det. Jaså, lade Amanda ut tre kronor i går? Ja visst, det hade jag så när glömt. I morgon bittida skall Amanda få det hela. Fyra kronor var det ju, jag skall skrifva upp det genast, så att jag inte glömmer det. Var det fem? Jaha, fem.