Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Har grenen Gälared ej redan då bevisat sig vara Riks-Råds afkomlingar (såsom sådane upptagas de å de tabeller som äro utarbetade af von Schautz, von Schönfelt och Riclierd Silvio) och på den grund blifvit uppförd under J/l 1, en mening som af den tidens genealoger ansetts riktig, åtminstene synes så af anteckningar till en del befintliga i Riddarhusarkivet, dels i Riksarkivet, le Riddarhus-Utskottets Utlåtande jtt 4. af flere den tidens genealoger, hvilka samtlige med undantag af Tilas, sorn för den motsatta meningen citerar Bergs-Rådet Bondes anteckningar, anse Gälaredsgrenen tillhöra JM 1. Ar detta antagande ej riktigt, återstår ingen annan förklaring, än att vid renskrifningen af genealogierna, grenarne Fårdala och Gälared såsom med hvarandra närmare beslägtade genom misstag sammanförts och Gälaredsgrenen på det. sättet kommit att upptagas å JM 1. Afven med antagande af att ett misstag blifvit begånget, så har det icke tillkommit genom Gälaredsgrenens eget förvållande; och då det nu redan har hundraårig häfd vågar jag vördsamt till Riddarhus-Direktionen hemställa, huruvida det ens lagligen kan åläggas Gälaredsgrenen att bevisa på hvad grund de blifvit under adeliga ätten JM 1 intagne samt om det icke förblir dens eller deras skyldighet, sorn vilja göra dem det rummet stridigt, att bevisa det de icke lagligen ega denna rättighet. Detta sednare torde dock blifva svårt, ty om det finnes något dokument eller Ridderskapets och Adelns beslut, som berättigar Gälaredsgrenen till sitt nu innehafvande rum, kan man möjligen en gång få reda derpå, men att bevisa det ett sådant icke finnes eller ens aldrig funnits, torde numera vara nära nog omöjligt. Då frågan således till följd af sin natur svårligen utan kanska årslånga* undersökningar kan fullständigare utredas och det äfven är möjligt att efter dessa undersökningar man ej kan komma till större visshet än den man nu redan eger, får jag till Höglofl. Riddarhus-Direktionen vördsamligen hemställa, det Höglofl.
Riksdag beslutade föreskrift om en minimiandel uti anslaget för Flottans underhåll och nybyggnad, att utgå lill Stockholms och Götheborgs stationer, som ock i fördelningen emellan Linieflottan och Skärgårdsflottan af anslaget för exercis af Flottans bemanning, på grund hvaraf motionären föreslog, att sådan Stats-Utskottets Utlåtandej N.-o 38. delning af de vid denna Riksdag skeende anslag för dessa ändamål och sådane föreskrifter för anslagens användande uråtte undvikas och utur RiksSlaten försvinna; men enär den ifrågavarande fördelningen, som, så vidt den rörer anslaget till Flottans underhåll och nybyggnad, varit föranledd af Rikets Ständers önskan att en så stor andel deruti, som för Skärgårdsflottans vidmagthåliande och utvidgning erfordrades, malte komma densamma till godo, icke synes hafva medfört någon olägenhet, då förslag om ändring härutinnan ej blifvit af Kongl. Majit väckt, anser Utskottet sig böra tillstyrka, att anslaget till Flottans underhåll och nybyggnad ina uppföras oföräudradt, sådant det i sednast fdsLställde Riks-SLat finnes bestämdt. 7:o Anslaget af Rotefrihetsafgiften till Flottans materiella behof har af Uiskotlel upptagits utan förändring till summan, men, i enlighet med hvad i afseende på enahanda anslag å Fjerde Hufvud-Titeln blifvit hemsläldt, sammanförts med anslaget Lill Flottans underhåll och nybyggnad. 8:0 Båtsmannens förseende med kojer och täcken.
Men då den tills vidare gjorda uplåtelsen icke innefattade något markens afhändande från Kronan, utan blott dess användande för ett allmänt behofy hvartill, på grund af 1845 års expropriationslag, afträdande af enskild egendom t. o. m. kunnat ifrågasättas och hvartill således väl Statens egen tillhörighet borde Den 18 J ull. 393 i första hand få användas, och 1823 års underd. skrifvelse endast förbjuder en så vidsträckt uplåtelse af kronoskogarne, att derigenom Staten möjligen skulle komma att sakna tillgång å det för Flottorne och andra allmänna behof nödiga virke, hvilket icke här är händelsen, samt ändtligen genom uplåtelsen, hvilken skett endast från reservskogen, någon rubbning i hushållsplanen för kronoparker ej heller skett, torde häraf finnas att hvarken den åberopade Grundlagsparagrafen eller 1823 års underd. skrifvelse blifvit för nära trädda genom den gjorda uplåtelsen, helst R St:r uti sistnämnda underd. skrifvelse öfverlemnat åt K. M. att bestämma hvilka kronoparker skulle för Kronans räkning behållas oell hvad sålunda gällt om hela kronoparken, väl äfven måtte kunna hafva afs. på en del deraf. Fjerde punkten rörer den af K. M. d. 10 Nov. 1855 utfärdade Instruktion för Landshöfdingarne i Kikets län samt de vid LänsStyrelserne anställde Tjenstemän. Då K. o. Ad. bifallit Allm. Besv.- o. Ekon.Utsfcs Betänk.
— I Studerar crläagcs ofgiften, som föreftagik är efter 12 manralöstrlf.e personer, swarande mot elt hemman. 5'o Endast Finaler och Krono Betjente? böra äga rättighet gngijwa och beifra förbrytelser t Bränwins-mäl. Herr Grefwe» och LandrtNarskalken förklarade, att dcttu Dictamen fii>ge atwiia oe öfriga ivid Ulstotters Betänkande l dag gjorda anmärk»ingar. Derejler tlllkännagaf Herr Grexwen och Landt - Den 2O Januari». 9ZZ EandtMarstalken att Electorerae i eftermiddag kl. 5 borde sammanträda, för att wäija ofwai»t»rmälde Deputerade Herr Grefwsn och LandrLNarftalken utbad siz, att fä uppläsa följande tal, hwilket hon i morgon ärnade halla till Hans KonglHöghet Krvn-Prinsen Högborne Furste, L7ädigste Herre! Da Swea R,kes församlade Ständer, nu sörsta gängen genom OK Deras Deputerade, fä Möen Eders KongllHöghet i underdänighet uppwakta, wärdes Eders Kongl. Höghet Nävigst tilläka Riksens Ständer, ä egne vä) Swensta Folkets wägnar, betyga Deras listiga glädje och wördnadssulla tillfredsställelse, öfwer Eders Kongl. Höghets lyckliga ankomst till det Land, hwars Inbyggare, wid Eders Kongl. Höghtts kända och beprölwade egenstaper och dygder, fästa hoppet om deras framtida sällhet, hoppet alt wär äldrige, milde, iä högt mördade Konung, uti Eders Kongl. Höghet st. ll finna en wan, ett stöd, som stall förlänga D § för hwar redlig Swensk lä dyrbara dagar.
Kamereraren ansvarar, under Directionens tillsyn, för alla räkenskapers ordentliga förande, dervid han biträdes af Contors-betje11 in gen. f). §. 22 af 1828 års Reglemente för Låne-Contoren och §. 11 af Kongl. Majrts Kådiga Reglemente af 1816, förändrade till följande föreskrift: Öfver utsökningsraålen samt skriftvexlingen i Discont-ärenden föra Discont-Verkens Ombudsmän ordentlig Dagbok, på det Directionen ieke inå sakna behörig underrättelse om det, sorn. vid hvarje mål tillgjordt blifvit. ni'). Följande, ifrån det år 1816 af Banco-Utskottet utfärdade Reglemente hemlade föreskrifter, med de tillägg, som blifva en följd deraf, att, enligt Utskottets åsigt, samtlige Discont-Directionerne böra tili Rikets Ständers Banco-Utskott och Revisorer Berättelser afgifva, och desamma, på sätt redan, vid granskning af 2 Art. i detta Reglemente angående der uppräknade Berättelser, är föreslaget, till Fullmägtige, inom viss tid, inlemna: Till den Revision, sorn årligen förrättas öfver hvartdera DiscontVerkets räkenskaper och förvaltning, aflemnas Berättelse ej mindre af detsammas Direction öfver Verkets ställning än äfven af vederbörande Ombudsman öfver de hans behandling tillhörande bevakningsoch utsöknings-ärenden. Öfver hvartdera Discont-Verkets lånerörelse afgifve dessutom Verkets Direction Berättelse till Rikets Ständers Banco-Utskott och Revisorer öfver Banco-Verket, under iakttagande, att dessa Berättelser till Fullmägtige inlemnas, i förra fallet, senast dagen före Rikets BmiiO-Utskottets Memorial Ni o roij. 9 Rikets Ständers sammankomst och i andra fallet åtminstone i \ dagar före Rikets Ständers Revisorers sammanträdande. n). Följande alldeles nya föreskrifter. Mom. r. Utrikes •vistande Svenske medborgare, såsom Ministrar och Consuler m. fl. må icke i Discont-Verken, såsom Låntagare eller Löftesmän antagas. Mo m. 2.
Men öfwerfaller uägon innom Ständ eller Utstött den andra med hugg Den 8 August?. 76L hugg och slag, eller npttjar emot honom wapen, hafwe dcn angripande förwerkat lifwet; och mä han, utan at widare njuta Niksdagsmanna stydd, lil behörig Domstol öfwerlännäs. Bestylles Riksdagsman för nägon grof miflgerning, mä han ej i häkte kunna inmanas, förr än, efter anstäld ransakning, Domaren sädant skäligt pröfwat. Ej mä Riksdagsman häktas för mindre förbrytelser etter för skuld insättas; ware dock hans Ägendom ej frän laga utmätning frikattad. Icke heller kan nägon Riksdagsman frän annan Ort, medan han för Riksdagens stutt sig ä Riksdags-Orten uppehäller, utom i ofwanförmälte swärare fall, dragas derstädes för Rätta, med mindre han sökes för gäld, som han under den tiden sig der äsamkat. Ingen ware tillätit at ifrän dem, som til Riksdagen frän Lands-Orterne anländt, utom Husbondens !of och minne til krigstjenst warfwa nägot Tjenstehjon. 78- Riksdagsman mä ej frän Riksdags-orten afresa eller frän Riksdags - öfwerläggningarne sig afhälla, med mindre han dertil undfätt Lillätelse af det Ständ hwartil han hörer. Är han Ledamot i et eller flera Utstött, anmalesig först derstädes til ledighets erhällande, och, om den bewiljad blifwit, gifwe sädant derefter in xleno tilkänna.
M. härigenom i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 23 September 1854. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 22 Sept. 1854. Preste-Ståndet den 22 Borgare-Ståndet den 22 Bonde-Ståndet den 23 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående utvidgning af Upsala central-hos pilals område genom afsöndring o af jord från Ultuna Kungsladugård och Kronoparken Asen. (Stats-Utsk:s Uthde N:o 269.) S. A. K.
Befordrings-Bagarne böra så inrättas, att de försäkra Samhället om dugliga och upplysta Embetsman: att de uppmuntra för tjernsten , hvar den finnes: att de blifva en borgen för den kunniga och upplysta, att endast skicklighet, erfarenhet och förtjenst bereda hugkomst och befordran: o.ch Tjenstemannen, sorn offrat åt Staten sina krafter och bemödanden, bör icke föret vid .lifvets afton, utan vid den tid, då ålderdom påkallar hvila, eller sjukdom hindrat hans vidare verksamhet, njuta för sina återstående dagar en lugn bergning.” ”Comitén, sorn för sitt omdöme icke skulle å‘gä ändra band, än det allmänna bästas fordringar, borde tillika föreslå nödiga förbättringar af 3-.ilje DJ. N.o ? g, 30. arbets - t Den 11 Maj. arbets.sättet inom Coliegier och Räkenskaps-Verben, samt projectera sådan Instruction för dessa Embets Verk och för Tjenstemännen, hvarigenom enkelhet* i arbetet kunde vinnas och alf öfverflödig vidlöftighet undvikas. Slockholm den 19 April 1 S r 5- I anledning häraf får Utskottet upplysa: att sedan vid Riksdagen här i Stockholm 1809 och ] 8 : o fråga blifvit väckt om en ny reglering af Rikets Styrelse Verk, och Riksens Ständer, enligt 1 o §• Riksdags.Beslutet af den 2 Maj 1810, bestämt sine belöningar för de bästa förslag, som dertill kunde gifvas, hvarefter en Comité skulle af Kongl. Maj:t i Nåder förordnas, att utarbeta planen i ämnet; sä hafva Riksens Ständer vid sista Urtima Riksdag i Orebro, efter erhållen del af ett Förslag, sorn i berörde hänseende blifvit aflemnadt tillika med den i Nåder för. ordnade Comiténs yttrande, ej mindre deröfver, än hvad härvid i öfrigt förekommit, uti under, dånig skrifvelse den 18 Juli 1812 anhållit, att då berörde Comité saknat både tid och ledighet från andra Embets-pligter att kunna ingå i den utförligare behandling af sitt uppdrag, som ämnet fordrat, Kongl.
Derefter och med anledning af åtskilliga vid 1840 —1841 årens riksdag gjorda framställningar, anhöllo Rikets Ständer i underdånig skrifvelse, att Kongl. Majit täcktes låta höra vederbörande rusthållare, huruvida de skulle vilja ingå på öfverenskom - Statssamt Allm. Bese.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 2. 5 melse sinsemellan att, vid infallande krig, från krigets utbrott ansvara, en för alla och alla lör en, för de skador, som under kriget kunde träffa regementets eller korpsens hästar, bevärmgs-, remtygsoch utredningspersedlar m. m., eller om rustbållarne heldre önskade, att Kronan emot en viss årlig afgift af dem öfvertoge ansvaret för ersättandet af såväl hästar som persedlar; men äfven det förslag, som Kongl. Maj:t till följd af denna Ifikets Ständers anhållan lät för rustbållarne framställa, blef af dem afslaget, bland annat på den grund, att förslaget icke afsåg både fredsoch krigstid. I enahanda syftning framställdes, lill följd af Rikets Ständers bifall till Kongl. Majits derom gjorda nådiga Proposition vid '1844—1845 årens riksdag, förslag för de rustande, hvilket likväl icke ledde till någon följd, enär största delen af dem icke ens inställde sig vid de, för ändamålet utlysta sammanträden. Ytterligare har med anledning af särskilde hos Kongl. Majit gjorda framställningar, Kongl. Majit låtit höra rusthållarne inom hela arméen, regementsoch korpsvis, huruvida de skulle önska bland annat att, emot erläggande af en viss årlig afgift, ingå föreningar till anskaffande och underhåll af beklädnads-, beväringsoch sadelmunderingspersedlar; men äfven detta försök har strandat mot rusthållarnes vägran att derpå ingå. Slutligen hafva frågor jemväl förevarit hos Rikets Ständer, vid 1859—1860 årens riksdag derom att rusthållarne, mot erläggande af någon skälig och billig afgift, skulle för alltid befrias från anskaffandet och underhållandet af rustningspersedlarne, samt vid sistförflutna riksdag derom, att
Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekori.-Utsk. Betänk. N:o 5 och Mern. N:o 34. R. St. underdån. Skrifv. Nordenfelt, Leonard Magnus, Motion N:o 141, angående en underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t om utarbetande af en ny förordning i fråga om vattenverk. Sammans. Lagsamt Allm. Besv. och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 7 och Mern. R. St. underdån. Skrifv. Norrbottens kolonisation, angående anvisande af medel för upprättande af fullständig plan till. Motion N:o 79. Stats-Utsk. Utlåt. Norrtelje, om utvidgning af Elementar-läroverket i. Se Elementar-läroverk. Näringsfrihet, om införande al fullständig. Se Handelsfrihet. angående utvidgad, jemte förslag till ändring af åtskilliga §§:r i Handelsoch Handtverks-ordningarne, samt upphäfvande af några stadganden uti 2—7 Kap. Handels-Balken. Motion N:o 76. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 17. R. St. underdån. Skrifv. N:o 132. 0. Obligationer, angående åtgärders vidtagande för höjande af priset å kurserande Svenska. Motion N:o 188. Stats-Utsk. Utlåt. Officerare, anställda i utländsk krigstjenst, angående förhöjning af det af Kongl. Maj: t äskade anslag till understöd åt. Motion N:o 148. Stats-Utsk. Utlåt. Oldevig, Hans Fredrik, Motion N:o 250, angående förhöjning af det utaf Kongl. Maj:t äskade anslag för anläggande af nya samt förbättring elle omläggning af backiga eller eljest mindre goda vägar. Stats-Utsk. Utlåt. 32 N:o 141 samt Mein. R. St. underdån. Skrifv.
Desia mina framställningar torde fä remitteras til Bewillnings-Utskottets widare granskning. Remitterades til Allmänna BeswärSoH Oeconomiä-Utskottet. Her ^rintLsKölä, ?Lul, upläste följande Memorial. Wid anläggningen af de Regale Brännerierne, war, torde wäl hända, hufwudsakeliga föremälet, at derigenom tillskynda Kongl. Majit och Kronan en wida större winst eller inkomst, än den förut wanliga afgiften för husbehofsbränningen hade gifwit; men med denna inrättning äsyftades jemwäl derhos, ä ena sidan, at genom sädes-uphandlingar wid Bränneriernes 'Magasiner förekomma det wanpris ä spannemä» len, som den föregäende tiden, nästan alltid efter skörden warit gängse, och ä den andra, at wid inträffande misiwäpt och deraf följande spanwälsbrist genom försäljning frän Magasimrne hindra 470 Den 26 Julik. hindra en oskälig stegring af den spaunemäl, som de i behof ceras warande Riketö Inbyggare nödgades söka, frän private Spanmglsförräder Bada desse sistnämnde anstalter kunde onekligen aldrabäsi werkställas; ty ett inköpt öfverflödigt Svanmälsförräd-sunde, til Bränwinsbranningen anwändas och såmedelst förwandlas til ett för ny uphandling nödigt kapital - o i wid mträffande mitzwäpt och Spanmälshrist insiäldeö bränningen, antingen helt och bällit eller til erforderlig del, och den sämedelst hefparde sädén blef anwänd til de behöfwandes undsättning samt med detsamma, som ofwanrramndt är, til förekommande af Sädesprisernes pffäliga stegring.
Maj:t i underdånighet anhållit om tillstånd för Direktionen öfver nämnde hospital att, mot vissa föreslagna vilkor, till honom öfverlåta oinskränkt egande,och nyttjande-rätt till hemmanet, och ej mindre Direktionen än äfven Kammar-kollegium uti infordrade underdåniga utlåtanden, på anförda skäl, tillstyrkt ansökningen; så och efter det Kongl. Maj:t den 14 Juli 18Ö5 anbefallt Hospitals-direktionen att inkomma med underdånigt yttrande, huruvida det kunde anses för Hospitais-inrättningen fördelaktigt, att skatteköp af alla de hospitalet tillhöriga hemman, som med ständig städjeoch besittningsrätt innehafvas, må på vissa bestämda grunder genom allmän författning mcdgifvas, har Direktionen, uti underdånig skrifvelse den 9 Maj 1856, dels upplyst: att de hospitalet tillhörande hemman, hvilka under ständig städjeoch besittningsrätt vore upplåtna, skulle, i enlighet med en derå uppgjord, liandlingarne bilagd förteckning, tillsammans utgöra 37f mantal; att innehafvarne af 30 Kongl. Majus Nåd. Proposition N;o 7$. dessa hemman, jemte åtskilliga under enahanda vilkor till hospitalet upplåtna lägenheter, vore förbundne att till hospitalet erlägga såsom årlig afgäld tillsammans 1,475 R:dr 15 sk. 1 rst. B:ko i penningar, 229 tunnor lillo kappar råg och lika mycket korn, samt att vintertiden till hospitalet Ramskulla 612 lass sand, hvilken sednare skyldighet vanligen fullgjordes genom kontant betalning efter ett pris af 12 skillingar
Jag deremot anser ingen Directeurs plats böra af Suppleanten fyllas, så framt ej Directionens antal ge - i54 Den 16 September f. ml nora en sådan frånvaro understiger det föreskrifne antal af 3 personer. 6:0. Assignaiionsrätt på Banken anser jag icke kunna undvaras: det miste efter min tanka medföra en mängd olägenheter sorn blifva ganska store. Den större Cassan om ej Assignationer tillåtas, bör ej heller kunna förvaras utan olägenhet med flere än 3 lås; Ordföranden, er» annan Directeur växelvis och Om« fcudet, böra hafva hvar sin nyckel. Att insända hvad som möjeligen för en å två utlåningsdagar kan öfverstiga 150,000 i Götheborg och 75,000 i Malmö, anser jag högst inconseqvent, då det icke är troligt’att Lånesökande lemna en så slör summa länge obegagnad, och mati genast derpå skulle åter reqvirera för attcompletters denna summa, sorn minst bör hållas Lånesökande tiohanda. 7:0. Det vore oå tvistaft förneka Direction*ns Ledamöter att iå Lånerättigbet sorn andre medborgare för det de åtagit sig besväret med dess DiscontContoir, och högst orättvist, att lör detta åtagande tvinga dem att nu till fullo inbetala förut innehafvande Lån och derigenom fråntaga dem omsättnings! ätten, sorn är löiuonad alla andra, 8:0. Hypothekshandlingarne böra förvaras lika med stora Cas«?n under Ordförandens, en annan DirecU-i^s och Ombudets vård, hvilka böra hafva hvar sin nyckel till de 3 lås som böra förvara handiingarne, Den 16 September f. m. 9:0. Sorn jag ej kan anse någon^Revision ai Revisorer laglig, så framt de icke äro närvarande, så bestrider jag den föreslagna Revisionen af endast 2, af Revisorerne: men anser deremot att någon af Herrar BancoFullmägtige, minst en gång om året, böra åläggas att förrätta inprovisoriska Revisioner vid Contoiren.
Föredrogos ånyo och biföllos Lag-utskottets följande betänkanden Prot-utdrag den 22 September '184-8. 715 N:o 72, i anledning af väckt motion om minskning i antalet af mål, som böra hof-rätts pröfning underställas; N:o 73, i anledning af väckt motion om bestämmandet af viss tid, inom hvilken klander må anföras emot syn, som af enskild person hålles med dess landtbo. N:o 74, i anledningaf väckt motion om förklaring af 3:dje mom. i Kongl, kungörelsen den 18 December 1823. S. D. Föredrogs ånyo den, genom protokolls-utdrag' af den 19 dennes, af Höglofl. Ridderskapet och Adeln till Med-Stånden gjorda inbjudning, att instämma i det vid pröfningen af Lag-utskottets betänkande N:o 67, i anledning af väckt motion om stiftande af en lag för utrikes vexlar, af Ridderskapet och Adeln fattade beslut, att bifalla 36 § af det i nämnde betänkande afgifna lag-förslag med den förändring att, i stället för de tvänne sista raderne införas: ”stadens börs eller, der sådan ej finnes, å Stockholms börs noterade kurs, för vexlar å förstnämnde mynt, ställda på 90 dagars betalningstid, med tillägg af ränta efter fem för hundrade, årligen.” Preste-ståndet fann för godt denna inbjudning antaga. Från Vällofl. Borgare-ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Expeditions-utskottets memorial N:o 19, jemte skrifvelse-förslaget, N:o 186. Skrifvelse-förslaget N:o 186, godkändes, och memorialet N:o 19, lades till handlingarna. S. D. Föredrogos ånyo Stats-utskottets utlåtanden: N:o 318, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 297 angående förvaltningen och vården af Kongl, lustslotten Drottningholm och Svartsjö.
För den händelse att offren skola qvarstå vore önskeligl att de flyttades åtminstone utom altarets ring eller heldst utom kyrkdörren. Då jag nu äfven inom de andra Stånden hört att frågan ansetts icke så obetydlig som den vid första påseendet skulle synas, anhåller jag, att Ekon.-Utsk. måtte begagna detta tillfälle, som genom de väckta motionerne erbjuda sig, att bringa dem derhän, som allmänna civilisationen fordrar. Det är möjligen svårt att borttaga kollekterne, men längesedan hade sjelfva altaret bordt befrias från penningevexel. Jag yrkar derföre återremiss. llr von Ehrenheim, Pehr Jakob: Jag anser mig Lora lemna den uplysning, att frågan om offers afskaffande ingalunda blifvit undanskjuten, såsom man här synes tro, utan Utsk. har upskjutit hennes afgörande för att ställa den i sammanhang med frågan om regleringen af presterskapets aflöning i allmänhet. För öfrigt och då jag tror, att kommunerne sjelfva bäst reglera frågan om den s. k. håfgången, anser jag Utsk:s Betänk, böra bifallas, hvilket de öfriga Stånden äfven gjort. Då härefter propos. å bifall till förevande Betänk, blef framställd, ropades starka Ja, jemte ett eller annat Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig hafva funnit Ja öfvervägande. 210 Den 31 Januari. Förcilrogos, men bordlädes ånyo, pä begäran af flere ledamöter nedannämnde d, 28 dennes e. m. på bordet lagda Betänk:n, nemi. från Bankoocb Lag-Utskotten:
Den är stum ännu, men dess tid kommer att döma oss. För att åskådliggöra en sådan reservfonds bildning genom ett årligt användande af bankovinsten, har jag uprättat hosgående tabell, grundad på det antagande, att 1,000,000 K:dr r:mt at bankovinsten årligen dertill användes, samt att utrikes 3-procents-räntebärande obligationer inköpas för 75 procent af deras nominalvärde, hvarigenom Banken i sjelfva verket har 4 procent af sina sålunda använda medel. Af denna tabell synes, att reservfonden vid 21:sla årets slut stigit till 40,715,707 R:dr r:mt i 3-procents-obligationer, hvilka, realiserade till inköpspriset, som antagits till 75 procent, gifva en behållning af 30,530,780 It:dr runt, och således med 536,780 R:dr öfverstiger det belopp, som reservfonden bör äga för att fullt motsvara Bankens sedelskuld, utöfver dess liggande reela fond, 10 millioner. Af tabellen synes äfven, att om 1,500,000 It:drs bankovinst årligen användes, så har reservfonden vid 1 S:de årets slut följande ställning: Tabellen uptager vid detta år obligationer 26,875,840 R:dr r:mt. Härtill bör läggas 50 procent, emedan årliga inköpssumman är 50 procent större än den tabellen uptager, således 13,437,920 » Summa 40,313,760 K:dr r:mt, hvilken realiserad till inköpspriset, 75 proc., lemnar en behållning af 30,235,320 K:dr r:mt, som med 235,320 öfverstiger det behöfliga beloppet 30,000,000. Som den bankovinst, R.