Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta förslag har blifvit återremitleradt af Ridderskapet och Adeln, godkändt af Borgare-Ståndet samt äfven af Presteoch Bonde-Stånden hufvudsakligen gilladt, dock med den förändring, att Preste-Ståndel uteslutit orden: »såvida den behållna inkomsten deraf öfverstiger 400 R:dr», samt att Bonde-Ståndet, i följd af sitt vid lista mom. i 8:de § fattade beslut, nedsatt den i förslaget nämnda summan 400 R:dr till 300 R:dr. Uti Ridderskapet och Adelns återremiss har mot ifrågavarande stadgande blifvit anmärkt, att, enligt detsamma, det vore beloppet, hvartill den behållna inkomsten uppginge, som bestämde stället, hvarest rörelsen skulle beskattas. Häraf kunde dock flera olägenheter uppstå. Större svårigheter mötle derigenom för Beskatlnings-kommittéerna i den ort, hvarest fabriken vore belägen, att öfvervaka det bevillningen verkligen blefve den ifrågavarande rörelsen påförd; och, i händelse berörda Kommittéer toge befattning med samma rörelses beskattning, kunde dubbel sådan komma att ega rum. Fabriksrörelse borde derföre beskattas pä det ställe, der den ulöfvades, utan afseende å det belopp, hvartill behållna inkomsten uppginge. Härigenom vunnes äfven större säkerhet samt jemnare och rättvisare beskattning. Då Utskottet funnit de i berörde hänseende anförda skäl, hvilka äfven synas legat till grund för Preste-Ståudets beslut, förtjena afseende, har Utskottet, med frånträdande af sitt förut gjorda förslag, ansett sig böra föreslå den förändring, som, af Preste-Ståndet antagen, jemväl åsyftas i Ridderskapet och Adelns återremiss, och hemställer alltså, £0 Bemllnings-Utskollets Utlåtande JU 34. att orden: »sävida Jen behållna inkomsten deraf öfverstiger 400 R:dn; mätte fiån ifrågavarande stadgande uteslutas.
Om jag misslyckas, så blir det desto lättare för en annan att undvika felen och lyckas. Jag har förut sagt, att jag är för min personlighet obekymrad, emedan jag lärt att bedöma, på hvad sätt opinioner uppkomma och huru varaktiga de kunna vara, i hvilka fall man bör respectera och rätta sig efter dem, och i hvilka man alls icke bör bry sig derom. Än mer, jag vill afgifva en declaration, som jag hoppas skall vara nöjaktig och definitiv. Mig har icke blifvit erbjuden någon plats i administrationen, hvarken på skämt eller allvar, och jag kan här, i ministerens åhöro, äfven förklara, att jag ingen anhållan derom framställt. I sakernas närvar, skick fordras det ett ovanligt mod, ett ovanligt sjelfförtroende till ett sådant åtagande; och ehuru jag icke saknar någotdera till en viss grad, ehuru jag anser för pligt att, om det gäller, icke skygga tillbaka för hvad, under en sådan nationalrepresentation och en sådan styrelseorganisation sorn den närvar., måste i de flesta fall vara en odräglig börda, snarare än en lyckans tempeltinne (nb. om man ej somnambuliskt kan derpå qvarstå); så glömmer jag dock icke, derest anbud skulle mig göras, att tillse, om jag kan uträtta något med blotta goda viljan. — Jag glömmer icke heller, att man kanske, i alla fall, af min medelmåtta skulle vilja fordra underverk. Det är således mer än probabelt, att man slipper se mig beklädd med en plats i Konungeus Statsråd, och då jag sagt detta för alt tranquilisera såväl mina vedersakare som mina vänner och Hr Stuart, hoppas jag, att han och de, lika hädanefter som hittills, vilja hålla till godo med mina bemödanden att samverka till ett så godt och snart slut på riksdagen som möjligt, en samverkan, som, i anseende till skiljaktiga åsigter i sak, nog kan hafva sina svårigheter än då, utan att man inrörer villfarelser af denna natur. 68 Den 5 Ma rs f. m.
5 I afseende, å denna fråga, får Stats-Utskottet upplysa, att, i följd af en vid 1844 och 1845 årens riksdag gjord likartad framställning, Rikets då församlade Ständer, uti underdånig skrifvelse af den 22 Febr. 1845 (N:o 110), anhöllo, att Kongl. Maj:t, efter föregången fullständig utredning af alla ärendet rörande omständigheter, måtte täckas till näst derefter sammanträdande Rikets Ständer aflåta Nådig proposition om de åtgärder, som kunde vara att vidtaga till beredande af lindring för räntegifvare inom Ölands Södra Mot uti de besvär och olägenheter, hvilka med levereringen af deras räntespanmål voro förenade. Vid följande Riksdagar liar icke någon Nådig proposition i ämnet till Rikets Ständer ankommit, hvaremot Utskottet, af tillgänglige handlingar, inhemtat dels att i anledning af Rikets Ständers ofvanberörde skrifvelse, och sedan vederbörande hörde blifvit, Kongl. Majit, enligt Nådigt Bref till Kongl. Stats-Kontoret af den 28 Dec. 1848, i anseende dertill att fråga då mera uppstått om den förändring i sättet för de i persedlar bestämda grundskatternes utgörande, att de skulle komma att med penningar lösas, för det dåvarande icke ansett lämpligt, att Staten belastades med kostnaden för anläggning af ett nytt spanmålsmagasin i Mörbylånga köping, men anbefallt Kongl. Stats-Kontoret att framdeles, i händelse omständigheterna dertill föranledde, ärendet till Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning ånyo anmäla, hvarförutan Kongl. Maj:t, på det att emellertid de af Rikets Ständer anmärkte olägenheter för de skattskyldige af räntesädens levererande till magasinet i Kalmar måtte i möjligaste mån förminskas, bemyndigat Kongl. Stats-Kontoret att, så vidt hinder derför icke mötte, meddela sådana föreskrifter om leverering af de spanmålsräntor å Öland, som borde till magasinet i Kalmar aflemnas, att densamma, derest de skattskyldige det åstundade, kunde under Oktober och November månader verkställas, dels ock att sedermera uppå Jan Samuelssons från Kalmar
Skall man, coute qu’il coute, skaffa 2,500 rdr åt öfrige tjenstemän inom detta embetsverk, då motsätter jag mig alldeles icke denna tillökning, men deremot afstyrker jag alla subtraktionsexempel med den nuv:de Sekreterarelönen af 4000 rdr. Frih. Åkerhjelm: I motsats till den siste talaren yrkar jag bifall till K. M:ts Propos. De skäl, som uttalats för att ställa hela anslaget af 9,000 rdr till styrelsens disposition att-fördelas bland tjenstemännen, tror jag grunda sig på riktiga förutsättningar och antaganden, som finnas närmare antydda i K. Propos.; och man kan väl icke föreställa sig, att det blifver nödigt hafva en bestämd sekreterareplats i detta verk, t}' de åligganden, som en sekreterare skulle ut - 492 Den 26 Maj e. m. föra, kunna yäl icke fullt sysselsätta en person, hvarföre synes lämpligt att hans verksamhet tages i anspråk för andra ärenders handläggning inom verket. Då B. St:r beviljade anslag till en statistisk centralbyrå, skedde det med vilkor att tjenstemännen skulle underkasta sig de förändringar, som af framdeles skeende reorganisation af embetsverket kunde blifva en följd. K. M:t har äfven sedermera i ett K. Bref af den 22:dra Juli 1858 gillat Chefens för centralbyrån underd. framställning i den syftning, att arbetets fördelning skulle enligt Chefens anordning, ega rum, och de skäl, som tala härför, finnas angifne i K. H:ts Nåd.
R:dr till minst 9,000,000 R.dr Runt, samt alt lånebeloppen må, under för öfrigt nu gällande vilkor, få utgå med högst halfva fastighetsvärdet, enligt innevarande års taxering; 2:o att allmänna diskontfonden må höjas från 10,200,000, R:dr till jemt 1 1,000,000 R:dr R:mt, och lånen ullenmas emot 5 procents ränta samt i öfrigt under lika vilkor, som för närvarande; samt 5:o att till understöd för odlingsföretag må afsättas en odlings-länefond af minst 3,000,000 R:dr, under vilke»1: a) att egare eller innehafvare af odlingsbar jord må emot fullgod säkerhet ega lånerätt från denna fond; b) att lånesökande må, efter syn och uppskattning af Kommunalnämnder, ega att utbekomma §:delar af den beräknade odlingskostnaden, dock ej öfver 20 R:dr för qvadratref, eller till högre belopp än 2.000 R:dr till en och samma låntagare; c) att mindre lån än 200 R:dr icke utlemnas; dj att räntan bestämmes till fyra procent (detsamma som af filialban ker erlägges) samt kapital-återbetalningen till en femtedel årligen, Bih. till R. St. N:o 97. räknadt från tre år efter belåningsdagen, så att första inbetalningen erlägges å fjerde årsdagen; é) att den låntagare, som icke använder lånemedlen till deras bestämda ändamål, varder pligtig att genast, efter del sådant blifvit utrönt, återbetala bela lånebeloppet jemte dubbel ränta derå; och åligger det honom alt för hvarje år inom slutet af del nästföljande året till Banken insända, af Kommunalnämnden styrkt, uppgift om arbetets fortgång; samt f) alt ränteoell kapital—afbetalning må lill Rikets Sländers Bank un der öppen rekommendation insändas samt behörigt qvillö erhållas emot högst 1 Riksdalers ersättning för postporto ni. m.
Och han mälte längdena af byggningene, med allt det dervid stod, ifrå den ena ändan till den andra; det var på hvar sidon hundrade alnar, med det inra templet och förhusen i gårdenom; Samt med dörrar, fenster, hörn och de tre gånger, och brädeverk allt omkring. Han mälte ock huru högt det var ifrå jordene upp till fenstren, och huru bred fenstren vara skulle, och mälte ifrå dörrene allt intill det aldrahelgasta, utantill och innantill allt omkring. Och på hela husena allt omkring ifrå nedan och allt uppåt, på dörrom och väggom, voro Cherubim och löfverk, gjordt emellan Cherub och Cherub, och hvar Cherub hade tu hufvud; På ene sidone såsom ens menniskos hufvud, på den andra sidone såsom ett lejons hufvud; detta var gjordt i hela huset rundtomkring. Frå golfvet allt uppåt öfver dörren voro Cherubim och löfverk gjorde; desslikes på väggena af templet. Och dörren i templet var fyrkant, och all ting var slögliga fogadt in uti det andra. Och träaltaret var tre alnar högt, och två alnar långt och bredt, och dess hörn och alla dess sidor voro af trä. Och han sade till mig: Detta är bordet, som för Herranom stå skall. Och dörrarna, både åt templet och åt det aldrahelgasta, Hade två vingar, de man upp och till lät. Och der voro också Cherubim och löfverk uppå, lika som på väggomen, och der voro starke bommar före in mot förhuset. Och voro trång fenster, och mycket löfverk allt omkring, på förhusens, och på väggomen. Och han hade mig ut bort uti yttra gården norrut, ibland de kamrar som lågo emot den byggningen, som vid templet stod, och emot templet norrut; Hvilken plan hundrade alnar lång var, ifrå portenom norrut, och femtio alnar bred. Tjugu alnar voro emot den inra gården, och emot golfvet i yttra gårdenom, och tretio alnar ifrå det ena hörnet intill det andra.
Den enda twist som emellan begge Werlen älerstä kan, angar räntan, hwilken Riksgälds-Contoirek tror sig ej längre böra erlägga än till den gi Ocrober, dä den Conditionelle upsägningen skedde, men wederparlen tror sig böra åtnjuta intill betalningsdagen» Herr kolen von kotenstein, l>lils. Ehurrr ett yttrande af den wärda Ledamoten som sist talade ej kan behöfwa någon bekräftelse fär jag likwäl nämna, att der werkeligen sä förhåller sig som han anmält och att allmänna Brandförsäkrings - Directivnens beslut i detta afseende i Allmänna Beredningen blifwit föredragit. Jag sär derföre äfwen med honom förena mig i den tillstyrkan, att bestine; deröfwer tills widare mätte upfljutas. Herr 6ock, Lorfits Lufivig» bekräftade, alt delägarne den 20 sistlcdne Januarii besintat att ifrän Riksgälds-Contoiret äkertaga sina penningar. Friherre kr!annerfimm> Lars ^uZufi. Med all den agtning, de nu meddelade underrättelserne förtjena, kunna de ej såsom gifna blott af enffilla Ledamöter, anses fäsom Officielle. Jag ar således af den lankan arr de ej kunna anses såsom grunder för ett beslut, utan endast fäsom an.evuingar til! upffof med sakens afgörande. Den 14 Zebruarii» Herr Lock erindrade att Friherre k^annerkeim sjelf ttvul gistvik underrättelser, som ej warit Officielle. Hail kunde åberopa sig Grefwarne Os la. Larsius och LantinAkaulens witrnesbörd. Denna fräga rörde g:dje Mans rätt, hwarföre han önstade med desi afgörande kunde dröjas tili desi Konungens Utslag fallit. Grefwe körner, ^äolplr Loran, Utbad sig fä erindra, ait Stals-Uiffotlels tillstyrkan more af sädant innehall, att det kunde stä tillsammans med hwad besiut
Då en total myntförändring ställes i fråga, som för dess bestånd bör afse ej allenast det korta mellanrummet af tid till en påföljande Riksdag, utan äfven tiden af mansålder, bör man taga i beräkning möjligheten af för realisationen inträffande ofördelagtiga conjuncturer, och angelägenheten att genom en större styrka i redbar förmögenhet ställa sig i motvärn emot följderne deraf, för tryggheten hvaraf fordras större 10 Den 15 Januarii. redbar tillgång, än fordom, i afseende på flere i sednare tider föräudrada förhållanden, hvaribland först må nämnas den för få år sedan medgifne allmänna kännedom af Bankens linanciella ställning, som utan att fästa noga erinran vid det rättsenliga i stadgandet derom, framställer ett behof af större silfvertillgång nu, än den tid Bankens tillgångar icke voro allmänt lände, och som, vid enahanda • korijuncturer och högre cours, framställer för utväxling ett större äfventyr, lättare verkställd, då i ett större Bancosedel-belopp, större utväxling kan äga rum, bredvid den allmänna penningerörelsens behof, än då sedelbeloppet var så betydeligen mindre än det närvarande; hvartill kommer, att i den mohn speciemyntet utväxlas, försämras proportionen, emellan det qvarblifvande af silfver och sedlar, som vid missgynnande händelser otvifvelaktigt skall påskynda speciemyntets uttagande ur Banken. En större utvexling af speciemynt måste äfven blifva en följd af vårt förändrade förhållande till Finland, der, efter förra realisationerne, sedelmyntet qvarblef i rörelsen, då deremot nu ej allenast der, utan äfven i de tvenne öfrige af våra grannriken, de der till större belopp befintlige
Men då man erinrar sig huruledes för icke längre lid tillbaka än under 1844 och 1845 årens riksdag, den grundsatsen både enskildt och offentligen uttalades, jemväl af Konungens rådgifvare, att de ledamöter af detta Ständ, som innehade förtroende-embeten, icke borde, emedan det icke vore förenligt med deras ställning, yttra sig emot Konungens proposir och icke en gång emot sådane af enskilde motionärer väckte förslag, som af rådgifvarne förordades; så bör det icke vara oväntadt om man anser det högst anmärkningsvärdi att nu, efter så kort tids förlopp, helt andra åsigter gjort sig gällande, och att Den 8 September f. m. 137 detta förändrade förhållande gått ända derhän, att just de personer, hvilkas naturliga pligt det är att försvara Konungens propos:r, långt ifrån att fullgöra denna pligt, tvertom uppträda emot Konungens förslag; meu härvid stanna icke nutidens besynnerligheter. Förr såg man alltid Konungens rådgifvare omsorgsfullt försvara de Konungsliga prerogativerne; och när dessa rådgifvare voro ledamöter af delta Stånd, så underläto de aldrig att här infinna sig för alt genomdrifva sådane från representationen utgångne nya förslag, som åsyftade att inskränka Konungamaktens rättigheter; nu åter, när dylika förslag äro å bane, så antingen komma Konungens rådgifvare alls icke tillstädes, liksom saken rörde en obetydlighet, eller också aflägsna de sig just i det ögonblick, då sådana frågor förekomma, och öfverlemna åt andra, att, i deras ställe, blifva Konungamaktens försvarare. Ropen på propus, förnyades. Hr Cederschjöld: Gr. Lagerbjelkes yttrande har gifvit mig anledn. att begära ordet; flere talare hafva visserligen redan sökt vederlägga honom. Men dä frågan är af sä utomordentlig vigt, har jag ansett mig böra närmare utveckla denna vederläggning. Obestridligt är att R. St. äro Svenska folkets represenlauter och att de härutinnan icke äro bundne af annat än grundlagen.
Mönsterås Döderhults ) Aspelands. Misterhults Norra och Södra Tjust. Hjortheds. Westrums. Gladhammars, Törnsvalla. Gamleby. Lofta. Loftahammars Eds. Eds kapell. Ölands Norra Tryserums. Alla socknarne. Ölands Södra. Alla socknarne. Östergötlands. Hammarkindsoch SkärGryts. kinds. Börrums. S:t Annae kapell. Skällviks. Mogata. Lösings. Björkekinds Tåby. och Östkinds. Ås. Östra Ny. Rönö. Jonsbergs. Häradshammars. Östra Håsby. Östra Stenby. Kungssunds. Dagsbergs. Styrsta. Norrköpings Landtförsamling. Krokeks. Kongl. Maj:ta Nåd. Proposition 67. 49 Län. Fögderi. 1 Socken. ■ Östergötlands. Lösings, Björkekinds och Östkinds. Qvarsebo. Finspängn, Bråbo oell (Östra) Enby. Memmings. Qvillinge. Södermanlands. Jönåkers, Rönö och Tunabergs. Hulebo. Bergshammars. Nyköpings Landtförsamling. Allhelgona Svartuna. Tystberga. Bälinge. Wester Ljungs. Trosa Landtförsamling. Wagnhärads, Hölö. Mörkö. Stockholms. - Svartlösa och Öknebo Ytterjerna. Tveta. Södertelje Landtförsamling. Grödinge. Nacka och Erstaviks. j - i Sotholms. • Sorunda. Thorö. Nynäs. Östmo. Westerhanninge. Muskö. Österhanninge. Ornö. Utö. Nämndö. Tyresö. Dalarö. Akers, Frötuna och j Bo. Wermdö. ■ Pilhamns eller Ingarö, j Djurhamns, i Wermdö. Sih. till R. St. Maj: Is Nåd. Proposition M 67. Län. Fögderi. i ■■■■■■ Socken. Stockholms Akers, Frötuna och Möja. Wermdö. t Norra Ljusterö. Österåkers. Kulla. Länna Blidö. Fröluna Rådmansö. Danderyds, Sollentuna Ulriksdals. i och Wallentuna Danderyds. Lidingö. Täby.
Till bcwis härutinnan tjenar förra OiscontCompagniets i Stockholm wägrande akt uti räntans nedsättning till s procent pä CompagnietS Län i allmänhet wilja ingö, oaktadt flera af Banque» under ett sädant förbehöll till Compagniet skedde sörmänlige biträdes anbud, hwilka Medes derigenom förfbllo. Enär Banco - Utskottet, uppä dcfle i underdänighek anförde grunder och considerationcr till behörig granskning förehatt de af Hemliga Utskottet uppgifne wilkor för BanquenS engagement till Credit»Sedlarnes indragning utur rörelsen, har Banco - UtskottctS öfwerty» gclse ganska otwungit blifwit derom stadgad, akt ett dylikt BanquenS engagement pä sätt Hemliga Utskottet föreslagit, icke möjeligen, med be här ofwansörc uti första och andra punklerne omnämnde, samt för BanquenS sjclfbeständ fastställte grunder stör att förenas. Mera ömtäligt och bekymmersamt har bet deremot förekommit i Banco - Utskottet att med full pälitelighct och utan farhäga för niihtag kunna stadga och l underdänighet yttra sina tankar öfwer Hemliga Utskottets till Banco - Utskottet ställde senare fräga: "under hwad andre wilkor Riket, till winnande af det om, nämnde högst wigtiga ändamäl af Riksens Ständers Banque skulle kunna biträdas!" Ban» 4823 Den Zo Ocrober. Banco-Utskottets oinskränkta nit och öhöga, att till Eders Kongl. Majus höga nöje och ett kärt Fäderneslands hjelp kunna bidraga, inöste här pö det nogaste afmätas efter DanqucnS wcrkeliga fbrmöga, att utan minsta rubbning i betz äkcrvunna sjelfbcständ, kunna ett sädant biträde meddela.
Då iag förenade mig med de Herrar Ledamöter, som anhöllo att Höglofl. StatsUtskottets Betänkande ytterligare måtte få hvila på bordet, skedde det af orsak, att jag ännu icke hunnit att fullkomligen inhämta grunden till Utskottets förslag. Nu får jag, jemte instämmande i första delen af Herr StatsSecreteraren och Commendeuren Baron Wirsén* anförande, härmed äian yttra, att upptagandet ibland Statens inkomster af lönbesparings medlen skulle vara så mycket mindre lämpligt, som dessa medel hittills ökats genom det sätt att beräkna begrafningshjelpen för Lånestaterna, som varit nyttjadt, och hvaruti jag förmodar det Höglofl. Utskottet lärer rättvisligen tillstyrka sådan rättelse ,‘hvarigenom Länestaten får åtnjuta lika behandling med Rikets öfriga Tjenstemän. Till undgående af vidlöftighet, anhåller jag att vid detta mitt anförande, som j3g önskar må jemte Höglofl. StatsUtskottets Betänkande blifva återremitteradt, få i afskrift bilägga ett ifrån LandshöfdingeEinbetet i Vesterås nyligen ingifvet underdånigt Memorial, hvarutaf noga upplyses ej mindre förhållandet för närvarande, än på hvad sätt för Embetsmän önskligt vore, att förändring med begrafningshjelpen hädanefter må vidtagas. 406 Den 19 Juni. Herr Hammarhjelm, Carl Fredrik, uppläste följande: Vördsammast utbeder jag mig få fästa Högvälborne Herr Grefvens och LandtMarskaikenS samt Högl Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet vid de 5 sista artiklarne uti StatsUtskot. tets Betänkande för Statsverkets inkomster, hvilka artiklar, enligt 60 §. RegeringsFormen, i egenskap at Bevillning till Statsverket ingå. Mia afsigt är, att vördsammast underställa, om icke någon nedsättning måtte kunna äga rum vid den i 5:te punkten påräknade summa, stor 702,000 R dr, för HusbehofsBiännvinsbränningen, sorn vid sitt nu calculerade höga belopp torde vara nästan omöjligt att af Landet uttaga.
Stats»Utstottct hade ej föreslagit nägon witz tid, men Riksens Ständer hade sig förestrifwit hwad de kunde begära. Friherre twiflade derföre ej, att Riddcrstapct och Adeln lätt biföllc en proposition om en sädan förlängning. Anmäldes och infördes en Deputation ifrän bet Hcdcrwärda Bonde-Ständet, anförd af Riksdagsmannen ifrän Upland ^nster8 ^rw5l'on bs/okert, som förmälte, akt Bonde-Ständet med den listigaste känsla af glädje cmottagit nyheten om fred, samt instämt i Wäl, tost. Borgare-Ständets proposition, att genom en stor Deputation inför Kongl. Majit deröfwer betyga sin tilfridsställclse och tacksamhet. Oeputakionen afträdde efter wanlightten utbeledsagad. Herr Grefwe» och Lanbt-Marsk alten tilkännagaf, att han pä nägra ögnablick ärnabe sig aflägsna, för att hoS Kongl. Majit inhämta en nogare underrättelse om freden, samt om Konungens wilja i afseende pä den föreslagne Dcputationen; hwarefter Ridderstapet och Adeln sedan lättare knnde taga sitt beslut i detta afseende. Herr Landt-Marstalken anmodade Hans Cxccllence Herr Grefwe Lraks, att emedlertid emottaga klubban. Widare framstälde Herr Den 22 September. 76z Herr Landt,Marskalken, i anledning deraf, att ätskillige hörts dcrpä yrka den proposition, att frägan om Riksdagens förlängande ej mätte hivila, utan Ridderskåpet och Adeln förena sig i den begäran, att dea mätte förlängas till en manad efter d. ii October. Bifölls; och Herr kftorstenstolpe, kristers, afstod ifrän sin begäran, att frägan mätte hwila pä bordet, emedan han i delta afseende hörde Ridderskapets och Adelns önskan wara bestämd.
Brukspatronen Friherre Wilhelm Fredrik Tersmeden, Kapiteuen Carl Gustaf Hierta, Majoren Mauritz Constantin Wolffelt, Komministrarne Johan Wilhelm Beckman och Fredrik Wilhelm Otterström, Grosshandlanden Anders Berg, Justitie-borgmästaren Johan Fredrik Gråå, Grosshandlanden Fredrik Adolf Rinman samt förre Riksdagsfullmäktige Auders Medin, Samuel Ödmann och Carl Nettelbladt, erkänt innehållet af och egenhändigt underskrifvit förestående kontrakt, hvilket ock blifvit af Sekreteraren i bemälde Herrar Fullmäktiges Expedition, Herr Kommissarien C. G. Stuart, i min, Notaries, och vittnenas närvaro, egenhändigt kontrasigneradt Ofver hvilket allt detta mitt embetsintyg härmed, pä begäran, meddelas. Stockholm, sorn ofvan. (Sigill.) Vittnen: Ferd. Svennson, Notariat-sekreterare. Claes Westman. Hofrätts e. o. Notarie Bil.