Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Öre för hvarje karta utgör hela kostnaden för dessa 794,650 st 46,354 58 [ Om deremot kostnaden beräknas till l67/90 öre för i hvarje, utgör hela kostnaden blott 13,862 22 | hvadan i sednare fallet uppkommer en besparing af 32,492 36 Hör till Hev.-Utsk. Bet.*, 1859 & 1860, JW 22. Litt. B. Sammandrag ofver den i Stockholms stad under dr 1859 verkställda Tidnings-slämpling samt jemförelse mellan beloppen af den derför, enligt 1857 års Stämpelpapper s-Förordning, erlagda och den enligt föreslagen ny beräkningsgrund belöpande stämpelafgift. Tidningen* n a m n. Det stämplade papperets ytinnehåll i qv.-dec.-tum. Aftonbladet Postoch Inrikes-Tidningar Svenska Tidningen . Nya Dagligt Allehanda Stockholms Dagblad Illustrerad Tidning Folkets Rost Söndagshladet Fäderneslandet • Pietisten Wäktaren . Kapten Puff. Budbäraren . Evangelisk månadsskrift . Barnens Tidning Illustreradt Tidsfördrif . Tidskrift för Svenska landtbruket Evangelisten j Christelig månadsskrift Dufvorösten Tiden Hygiea j Missions-tidning Stockholms Veckoblad Tidskrift för Byggnadskonst och \ Ingeniör-vetenskap . ... j Tidning för Theater och Musik . Revue Suédoise j Jernkontorets annaler Svensk Bibliografi Tidskrift för hemmet . j När och Fjerran , Pariser Modeoch Mönster-Bazar Neptun Norrtelje Veckoblad Svensk Lcclesiastik-tidning Nytt Lördags-Magasin Norrköpings Kyrkotidning Julgrisen ... Stämplarnes valör. A fp i f t - £? _ öT E. 2 Opr 2 M 2. E. cs cJq <jq ^ Erlagd enligt nu gällande Enligt den föreslagna be3 ^ C ~ “ c. Förordning. räkningsgrunden. • -i 03 i asc Papperets Stämpelns valör Stämpelafgift Antal stämplade pappersblad. qvadratinnehåii dec.-tum. Enligt nu gäl1 lande förordning. Enl. den föreslagna beräkningsgrunden.
Derpå svarar jag, att då Grundlagen föreskrifver, att Svenska Folket skall begagna sin valrätt livart 5:te år, och Riksdag, utan Statsmagternes öfverenskommelse ej skall räcka längre än 3 månader, så måtte väl aldrig Den io Februarii f. rn. 149 lunna inträffa, att Styrelsen oell Representanterna blifva sä pligtförgätne, att Riksdagen ej upplöses innan tiden att välja Representanter till nytt Riksmöte är inne. I annat fall vore det alldeles förbi med den allmänna constilulionella andan, och derjemte också med Nationens frihet. En annan Ledamot har trott, att Ridderskapet och Adeln, genom beslut i denna fråga i strid med de andre Ståndens, och genom inbjudning till dem att med Ridderskapet och Adelli sig förena, skulle förnärma de öfrige Stånden. Det kan jag ej medgifva; ty då de öfverskridit Grundlagen, är det ej olämpligt alt erinra dem derom. Unn har också sagt, att någon stentorsstämma ej skall verka på dem, Jag har ej åberopat någon annan stämma, än Grundlagens, som en hvar bör förstå. Jag har endast velat rälta olagligheten af de andra Ståndens beslut, såsom otvifvelaktigt tillkommit af förhastande. Hans ExceMence Herr Grefve af Wetterstedt: Då jag förra gången yttrade mig i detta ämne, sade jag mig följa ett gifvet efterdöme,altuppskjuta yttrande om hufvudsaken, intilldess formfrågan blifvit afgjord, Jag trodde mig dermed hafva tillräckligen ådagalagt min mening, ali hufvudsaken skulle efteråt förekomma till öfverläggning och afgörande. Men jag föreslog, alt derförinnan skulle ExpeditionsUtskotlets Memorial t So Den io Februari i f. m. läggas till handlingarne; hvarmed jag dock ej hade en så vidsträckt syftning, som Herr Munck af Rosenchöld tyckes hafva trott, då han sagt, att jag ansett ExpeditionsUtskottets öde böra först bestämmas.
Stånders Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotts Plenum den 29 Juni 1815- S. D. Då nu till granskning skulle företagas det från Utskottet3 Andra Beredning Inkomna Och den 21 uti innevarande månad på bordet lagda Förslag till Betänkande, i anledning af de från Biks-Stånden till Utskottet remitterade Memorial och Dictamina , rörande dels yrkad ändring Uti Hålloch Gästgifveri-skjuts-inrätt»ingen, dels ’ förhöjning uti skjutslsgan, ingaf Biks - J4°6 Den 16 Juli. Riksdagsmannen Jacob Ericsson från Örebro Uän ett så lydande Anförande till Protocollet: * Undertecknade, som^af hemmavarande högst betryckta Medbroder fått sig uppdraget, att antingen hos Riksens Hoglofl. Ständer söka helt och hållet befrielse från ait längre utgöra Hålloch Reserve-skjutsen, eller åtmindstone att erhålla en sådan förhöjning i legan, att uthållandet med skjutsningsbesväret tills vidare för oss göres möjligt, finna sig föranlåtne, i anledning af det Betänkande, som i detta ärende genorn röst pluralitet ifrån Andra Beredningen till Utskottet inkomrnit, afgifva följande yttrande: Vilja vi icke uraktlåta att förklara den Höglofl Beredningen vår största högaktning och innerliga erkänsla för det afseende som Beredningen har täckts fästa å våra i detta ämne ingifna Memorial, derigenom att Beredningen förmedelst upprepandet af alla de slag af Ernbefs-, Tjenstemän och Corporationer som ä'ro satta t nödvändighet att resa inom Eandet, har Beredningen till en icke obetydlig del upplyst och styrkt hvad vi, i anseende till besvärligheten att emot en ytterst låg skjutslega fortskaffa hela den resande massan, i våra Memorial redan anfört ; men sorn Beredningen endast uppräknat dern , hvilka i och för Samhällets så till sågandes sammanhållning äro i nödvändighet att resa, torde Utskottet icke eller illa upptaga , att vi upplysa , det dessa, jemförelsevis med hela det resande antalets, förhåller sig sorn I till 20.
S. D. dill Lagutskottet remitterades ett anförande af. Botvid Jonsson från Östergöthland, i anledning af återremissen utaf. Utskottets .Betänkande, J\T:o 122, om lika arfsrätt, och giftorätt.. Den 7 Ocf,, i83'4- Från Hög vör dige Preste-Standet. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne BevillningUts hot tels Utlåtande, IV:o 3i;, på grund af g)9rd anmärkning vid Betänkandet, N:o 25, i anledning af Kongl Majrts Nådiga Proposition, angående fortfarande lindring och befrielse i afseende på Bevillningen för staden Borås. S. I). Föredrogs Hedervärda Bonde-Ståndets, genom Protocolls-Utdrag af denna dag, gjerda hemställan, om icke Med-Slånden,. derest de icke afslutat de inkomna Gruhdlags-frågornä, skulle behaga alt afbryta handläggningen af dessa mål, och, så fort sig göra låter, företaga de på bordet livi lande frågorna om grunderna för bränvins-bränningen, samt angående Stora Sjötulls-Bevillningen, hvarigenom det återstående arbetet lios Bevillnings-XJt kottet och Riksdagens deraf så väsentligen beroende slut kunde påskyndas; Ståndet beslöt att med det första: företaga de bägge omformälda.- frågorna till afgörande.- Från Vallo filg e BoitGARK-STixBETd S. D: Föredrogos ånyo Comtitutions-Vtskottets Memorial, N:o 3'j,. med förslag till ändring af 22 §. Regerings-Formen; Såsom Ståndets gemensamma tankar förklarades följande anmärkningar, med hvilka Memorialet'lill Consiitutions Utskottet: återremitterades, nemligen: j:o att, uti 22 §.
I anledning häraf beflöt Borgare-Ständet, att ur erpcditionen förenämnde mening' till ock med orden: lefrveranteurers fordringar äro inbegripne, mä alld les utgä; uti hwilket beslut de Respective Ned-Ständ, n skulle wördsamt och »vänligen inbjudas att instämma, UU sugis. S. D. Hwad Högloft. Lag-Utstottet, uti förnyadt utlätande afdi 7 i denna manad yttrat och hemställt, i ättledning af Högloft Ridderstapets och Adelns till Utskottet remitterade anmälningar wid desi under den n December sistl. ar nfgifna Betänkande om instränknirg i friheten att göra Fidei-Cammifl, blef af Borgare - Ståndet till alla delar goKäodt och bifallit, ttr sugrs, Ux krotoe.ollo. I. v. Valeriur. Ut - 740 Dcn 17 April. Utdrag af Ptotorollct, hältet uki Borgare» StändetS Plenum ivid Riksdagen i Stockholm den 28 Februarii igro. S. D. Esker uppläsandet af Högloft. Stats-UtstottetS belänkande af den 19 dennes med förslag till förbättring af Embetsoch Tjenstemäns Löru-willkor, bcflöt BorgareStändet, att samma förftag godkänna och bifalla, med förklarande af den enhälliga önftan, akt Lönc-tillökningen mätte beräknas frän och med första qwartalet innewarande är, sä mycket hälldre som Pomersta Negimenternas efter all förmodan snart inträffande öfwcrflyttning pä Po, merst Stat medgäfwe denna anstaltoch Borgare-Stänket derjemte redan ansett nödige medel till löne-förbättringar bora framför allt annat utgä af hwad Under en nionde hufwudtit-l blifwit anslagit.
Besparing på småsedlarnes upphörande 40,000 „ 5 år 200,000. 1,006,666: 32. 4>900>°00' måtte på följande sätt och företrädesvis i följande ordning intill nästa Riksdag användas; och under iakttagande, för öfrigt, att medlen icke prenumerationsvis må påtingas, och att de till en eller annan låneväg utassignerade medel, då gifne föreskrifter blifvit iakttagne, icke må från en rörelse återfordras för att till annan öfverflytlas. a) Ränta å möjligtvis iråkad utländsk skuld. b) Afbetalning af möjligtvis iråkad utländsk skuld, så vida sådan kan å 128 sk. verkställas. c) Såsom bidrag till den obegränsade silfverinvexling, äfven emot nya sedlar, hvartill Fullmägtige böra ega rättighet, då sådan kan utan förlust verkställas. d) Till Riksgälds-Contorets Creditiv, hvartill andra medel saknas. e) Associationer och Privat-Banker, som befatta sig med spanmålsbelåning och handel, enligt Utskottets förslag, i fall sådane bildas. f) Privat-Banker. g) Hypolheks-föreningar. Här kunde visserligen metallbelåningen och omkring 3oo,ooo Banco åt Manufactur-Disconten upptagas, men då jag besinnar det stora missbruk, som med jernbelåningen redan eger rum. och aldrig kunna från eu Stats Bank aflägsnas, och att all varubelåning egenteligen bör tillhöra PrivatBankernas område, har jag ej velat härtill föreslå några ökade tillgånga»’. h) Skulle möjligtvis medlen icke på dessa vägar kunna till fullo användas, anser jag, att hvad, som af capital-afbetalningarne finnes odisponeradt, bör till metallbelåning elier Manufactur-Disconten öfverlemnas, men öfverblifna vinstmedel åt Riksgälds-Contoret disponeras, för att derifrån åt allmänna rörelsen återgifvas.” Af Herr Doctor Engeström:
Skälet hvarföre Const.Utsk. icke i sitt förslag framställt något ronde Adelns val distriktvis är förmodligen det, att vår nuvarande Riddarh.Ordn. endast är beroende af Ståndets antagande och Konungens nådiga sanktion. Men om af detta skäl kan förklaras hvarföre Ulsk. icke gått längre i sina bestämmelser, så måste jag likväl, i öfverensstämmelse med hvad jag tillförene yttrat, medgifva alt ett och annat stadgande äfven kan i grundlagen utan skada inflyta, som något närmare bestämmer 416 Den 31 Maj e. ni. sättet för Adelns representation, och derigenom gifva en garanti icke blott åt Ståndets egna ledamöter utan äfven åt ledamöterna af de andra Stånden. Då det förslag, som af Frih. Sprengtporten blifvit framslälldl fullkomligen öfverensstämmer med min egen åsigt om hvad jag anser i och för dessa val vara del rätta, tager jag mig friheten tillstyrka bifall till denna gemensamma tanke. Gr. Mörner: Så länge frågan var oafgjord huruvida någon större eller mindre del af Adelns sjelfskrifua representationsrätt skulle qvarstå eller icke, ansåg jag det vara ändamålsenligt att icke införa i denna § något stadgande om valsättet; emedan då fanns ett ändamål, som kunde förmå Adelns ledamöter alt härstädes infinna sig och samfäldt välja sina representanter, hvarigenom valet äfven blifvit ett mera bestämdt uttryck af Adelns tankar och önskningar. Sedan emellertid Adelns pluralitet uttalat en annan åsigt, tror jag lika med de Hrr, som här förut yttrat sig det vara nödvändigt att här införa ordet distriktsvis. Derutaf följer icke alt distrikten skola blifva öfverallt lika eller alltför små, något som kanske vore mindre gagneligt, men att man må hafva åtminstone den säkerheten att icke några få, här tillslädes kommande, personer må efter gemensamt upgjord lista tillsätta alla dessa representanter, det tror jag vara af vigt. Jag får således förena mig mig med de Hrr, som yrkat antagande af delta Frih. Sprengtportens förslag till gemensam tanke. Frih. Cederström: Jag kan för min del icke inse att fördelen vore så afgjord af att valen företogos distriktsvis, som om de företogos af R. o. Ad. samlad i hufvudstaden.
Afstånden från Gottland till omgifvande fasta land, beräknade i vanliga Sjö-mil efter i5 på graden, äro som följer: Emellan Klintehamn och Böda på Öland ..g t Emellan Cronvall och stora Carlsö J mil. och derifrån tilli Engern på Öland 6 i inalles ...nå Emellan Halls Huk vid Kapellshamn och Landsorts fyr . Emellan Östergarnsholm och Vindan i Curland Emellan Si holme och närmaste strand af Curland vid Bakhofven Emellas Hoburgen och Reserhooft Norr om Danzig Gottland, som åtnjuter ett tempererad t Clemat, är dock underkastad t det aldeles egna förhållande att under stränga Vintrar med lugn, på en tid af ända lill fem månader, kunna vara afskiljdt från all communication tued den öfriga verlden; en följd af Öns aflägsenhet ifrån fasta Landen och den under sådana vintrar blifvande myckna drif-is, som nästan uppfyller Östersjön. Utom hvad Historie-Skrifvare anföra, såsom inträffadt i en långt aflägsen forntid, är det utan exempel att isen så sammanfrusit att, någon på den kunnat färdas här emellan och fasta Landet. Enlig Geologernas mening består Gottlands grund af Sandstensberg, ^fverdragne med en kalkstensmassa af olika höjd, hvilken är på de flesta fällen betäckt af djupare eller grundare jord af omväxlande beskaffenhet, ^en i allmänhet kalkblandadj endast på sydligaste delen af Ön kommer ^ndstenen i dagen. Öns stränder, synnerligast på Westra sidan, äro i allmänhet höga; i e Rugter Stränderna bilda med utanförvarande grund, äro goda hamnar — _ *—4 — för mindre fartyg; största delen på Östra sidan af Ön, der äfven 2:ne goda hamnar för större fartyg finnas, nemligen Slitö och Fårosund. Landet är i allmänhet flackt, största Landthöjden följer i Norra delen nära Vestra kusten, men drager sig mera midt i Landet i mellersta och Södra delen af Ön, mindre åsar finnas äfven, hvilka i förening med fördjupningar i marken åstadkomma en mängd träsk och myror, flere af betydlig vidd.
Men lika litet vid detta tillfälle som förut hade låneöfvertagarne. afgifvit något sådant förklarande, på grund hvaraf kunde påräknas att inom kortare eller längre tid en ytterligare större eller mindre del af lånet skulle varda till Kiksgälds-kontoret inbetald. Den väckta frågan om räntekuponernas betalbarhet i Tyskland och bestämmandet af en viss kurs dervid ådagalade dessutom, att andra afsättningsorter än Engelska penningemarknaden måste sökas för de till detta lån hörande obligationer. Med vetskap derom att ifrågavarande lån icke vunnit framgång och då någon särskild anledning icke förefunnes dertill, att detta lån, som under nära %-dels år varit för Engelska affärsmän kändt och tillgängligt, skulle under den påföljande tiden blifva mera begärligt, funno Fullmägtige betänkligt att, i afvaktan å framtida inbetalningar å samma län, ådraga Riksgäld s-kontoret en högst betydlig, månadtligen vexande kreditskuld, som inom förloppet af hvar tredje månad borde liqvideras eller med ökad kostnad omsättas. Vid erbjudandet af den cirkulerande krediten , medgafs visserligen, att hvad af lånet komme att öfvertagas skulle tillgodoföras Riksgäldskontoret och afräkning ske vid 1865 års slut, men huruvida något sådant öfvertagande verkligen skulle komma till stånd och i så fall till hvad pris, var en fråga som lemnades oafgjord, och denna osäkerhet ökade naturligtvis Fullmäg tiges betänkligheter att begagna sig af en blankokredit, som vid den slutliga förfallotiden ovilkorligen måste betäckas, utan att något afseende då finge fästas å de kostnader, som anskaffningen af dertill erforderliga medel under ogynnsamma penningeförhållanden kunde medföra. Då Revisorerne förklarat sig anse Schröder &
Majit ansett böra läggas till grund för en ny skogs-lagstiftning eller den, som afser förbud för svedjande i skog och betesmark, äfvensom getters utsläppande i skog; så är densamma bifallen af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet och antagen af Borgare-ståndet, med en så förändrad lydelse: »att svedjande i skog och betesmark, äfvensom getters utsläppande å under regelbunden hushållning varande skog, förbjudes;« men afslagen af Bonde-ståndet, som beslutat, »att icke någon inskränkning, vare sig i fråga om svedjande, getters betande eller i hvilka fall som helst, må ega rum från Statens sida uti den enskildes fria dispositions-rätt öfver sin skog och mark.» Af de åsigter, som vid öfverläggningen om denna fråga inom sistnämnde begge Riks-stånd blifvit uttalade, vill det synas, att dessa begge Riks-stånd ansett ett ovilkorligt förbud för getters utsläppande i skog icke vara ändamålsenligt eller lämpligt. Borgare-ståndet har ock inskränkt detta förbud till den skog, sorn är under regelbunden hushållning; men då en tillåtelse till getters utsläppande i skog, som ej är under regelbunden hushållning, kunde verka hinderligt för införande af en sådan, anser Utskottet, för vinnande af detta önskvärda ändamål, förslaget om ovilkorligt förbud mot getters utsläppande i skog, hvilket af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet blifvit antaget, vara af den vigt, att Utskottet finner sig föranlåtet vördsamt inbjuda Borgareoch Bonde-stånden, att, med frånträdande af sina, O ' biträda de utaf de 2:ne öfriga Riks-stånden i detta ämne fattade beslut. Likväl och då såsom hufvudsakligt skäl emot detta Förbud blifvit anfördt de egendomliga förhållanden i de norra länen, får Utskottet, med erkännande af detta skäls vigt, hemställa att Kongl. Majit måtte täckas taga i öfvervägande, huruvida det 8 Sammans.
Riksdag för den i vtskotten dä tjenstgörande 8eereteraren klikvit ak R. 8l:r keviljad, ansett sig köra tillstyrka: att ät 8screteraren i sammansatta 8tatsock Lancovtskotten, till kvilken persons oklönande klott varit disponikelt ett ak ds kör 8tatsvtskottets Expedition aoslagne Oancellist-arkvoden, mä ak R. 8t:r keviljas en sadan tillökning i den kittills erkällne allöningen, att kela arkvodet kommer att uppgä till 166 R:dr 3a sk. R:co i mänaden, att uppköras ikrän den dag ikrägavarande 8ecreterare-kekattning tog sin körjan. ven 2^ vekr. i83o. 4 öcrnrk. 8 674 8tatsoeli La neo-kltskot tens !^I:o Z4. R. Hos 8tatsoell Lancolltskotten Ilse blifvit anmälclt, att ilen vict sista Liksclag såsom afbetalning pä 8tatsVerkets 8kulll till Lanken lör 1808 ärs krigskostnanacler m. m. anslagne ärliga 8umma al >5o,ooo L.clr blifvit vicl 1829 Zrs slut, jjpr samma är, ektei L. 8tatsOontoirets reqvisition, krän LrgsOontoiret anorclnac! oeb till Lanken inbetalcl; bvarä klrr LaneoLullmäktige väl ILtit meclclela 8tatsVerket bebörigt qvitto, men tillika körorönat att i anseende till cle viö eleana Liksclag, om liqviclen ak berörcls skulcl kattacle beslut, elen lekvereracle 8umman skulle pä serskild räkning tills villars aksältas.
R.dr, utan återbetalningsskyldighet, att öfverlemnas till det bolag, som kan bilda sig, för att utföra kanalbyggnaderna och desamma för framtiden underhålla. Stockholm den 29 November 1862. Oscar v. Knorring. 406 Motioner hos Riddersliapet och Adeln 1862 N:ris 158 och 159. Af Herr von Unorrillg^ Osenangående pension åt jramlidne Majoren C. A. Fahlstedts enka, Sophia Euphrosyne Fahlstedt. För enkan efter Majoren C. A. Fahlstedt, som atled den 24 Juli 1841, utan att åt sin elterlefvande familj efterlemna något annat ån minnet af en afhållen make och fader, hvilken under Fältmarskalken Sandels, i Finska kriget, blifvit svårt blesserad samt derföre hugnad håde med guldmedaljen för tapperhet i fält samt Svärdsorden, får jag, på grund af bifogade handlingar och intyg, hvilka utvisa att Enkefru Majorskan Sopfia Euphrosyne Fahlstedt, som endast åtnjuter 36 (säger Tretiosex) Riksdaler i årlig pension, befinner sig i bekymmersamma omständigheter vid nu nära 59 års ålder, äran föreslå, att Rikets Ständer måtte bevilja ofvannämnda Enkefru Majorskan Fahlstedt ett årligt understöd, för sin återstående lifstid, af 300 (Trehundra) Riksdaler Riksmynt. Om remiss till Stats-Utskottet anhålles vördsamt. Stockholm den 29 November 1862. Oscar von Knorring. 159. Af Friherre Rtt |)|H‘. AkxeS liSlllvig^ angående låne-understöd för en jernbana från Hessleholms station vid södra stambanan till Christianstad. Jernvägsundersöknings-kommittéens betänkande af den 8 November 1859, deri en plan för vårt lands jernvägssystem i sin helhet framlägges, och der Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862.
Med anledning af detta tillkännagivande, och då, enligt åberopade, Fullmäktige i nåder tillställda, utredning, de vid 1841 ars statsreglering beräknade utgiftssummor icke motsvarat de utbetalningar, som för dermed afsedda föremål måst af 1844 års förslagsanslag bestridas, hvadan den för sådant fall Riksgälds-Kontoret ålagda skyldighet, att de uppkomna bristerna efter årets slut godtgöra, för sistberörde år inträdt; så och enär de undqr föregångna åren erhållna besparingar å enahanda anslag blifvit Riksgälds-Kontoret uti upprättade liqvider tillgodoberäknade, samt alla i utredningen förekommande förslagsanslag funnos upplagna i 32 § af 1841 års Reglemente, hvilket i fråga om godtgörelsen för omförmälda stalsbrister måste tillämpas, biföilo Fullmäktige utbetalningen af det i högstberörde nådiga Bref uppgifna ersättningsbelopp, 470,000 R:dr; hvadan detsamma, efter erhållna reqvisitioner, under nade belopp var alltså med . „ 472,770: 12. 8. R:dr 214,630: 29. 79 — December 1845 samt Januari och Februari månader 1846 från Riksgälds-Kontoret utanordnades. Häraf bief likväl i November månad sistnämnde år, sedan 1844 års Rikshufvudbok hunnit afslutas, en summa al 249,697 R:dr 34 sk. 6 rst. återbetald, emedan den på samma hufvudbok grundade öfverskottsliqvid utvisade, att Kontorets saldo endast uppgick till 220,302 R:dr 13 sk. 6 rst. Uti denna liqvid hade nemligen Riksgälds-Kontoret tillgodoförts dels de behållna öfverskotterna å Stats-Yerkets inkomster R:dr 238,696: 46. 6. och dels besparingarne å förslagsanslagen „ 89,144: 13.
De förenade Utskotten hafva likväl genom en stående majoritet varit af en motsatt tanka och dicterat förslag till åtskilliga förändringar, utan att derföre hafva anfört några egentliga skäl, hvilka således ej eller fordra vederläggning, och får jag följaktligen,såsom reservation, endast uppgifva, dels hvarföre jag skiljt mig från berörde majoritet i de flesta delar och dels i hvilka andra omständigheter, jag ansett helt andra Lagbestämmelser hafva bordt tillstyrkas. I allmänhet hyser jag den öfvertygelse att, ehuru angeläget jag anser det vara att, genom alfvarsatnma åtgärder, försäkra den vigtiga Statsintrad, som utgår genom tullafgifter, hvilka här måste betraktas såsom ändamål, då inhemska näringars skydd deremot i detta fall mera får hänföras till egenskap af ett dermed samband egande medel, torde likväl icke helt och håltet böra förbises, att lagstiftningen om Tullväsendet kommer i öfverensstämmelse med Rikets allmänna Brottsmåls-lagstidning och någorlunda lämpas efter folkets lynne, på det både sjelfva Lagen, dess vårdar# och verkställare må kunna bibehålla sin agtning och icke göra sig förhatliga. I hvad mön det må lyckas med de dels förcslagne nya och dels bibehållna äldre lagbestämmelser, nu blifvit tillstyrkte, skall jag bjuda till att i det följande ådagalägga; äfvensom att försöka bevisa olampligbeten af flere bland de nya Lagförslagen, Jag skall dervid begagna den ordning, Utskottet iagttagit. 1 Cap. 2 §. 3:dje puncten. Utan tvifvel har förändringen tillkommit för att uttrycka,alf, Örn, vid forsling af oiofligen imfördt gods, andre kreatur än hästar begagnas, äfven dessa skola vara förbrutne, hellre än att, sorn nu skett, införa ett stadgande, som, lillämpadt efter ordalydelsen, skulle i den händelse, menniskokraft begagnas att forslö gods* lunna framkalla åtlöje, bade i stället för uttrycket: Ilastar eller andre dragare och körredskap kunnat nyttjas: kreatur och körredskap. Bev. Lagsamt Allm. B esv. och Ekon.