Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— N:o 41 *• • anledning af anmärkningar vid Utskottets betänkande N:o 355, angående åtskilliga statsbidrags ingående till Riksgäldscontoret. XIX. B. 71, 3g6. A. 482. XXI. U. 35g. XXIII. 126. A. 285. XXV. U. 87. A. 128. U. 47g. XXVI. 16. A. 33. Nto 412. i anledning af motion om förklaring af Rikets Ständers beslut, angående de för Universiteten beviljade Professors-eraeriti-löner, samt lönetillökningar för Professorer. XIX. B. 71. A. 3g6. XX. E. I. 522. XXII. E. A. 45. 36 ( 2S2 ) StatsUlskoltets Memorialer, Betänkanden oell Utlåtanden: — N:o 4'3- i anledning af Herr von HartmansdorfTs motion örn anslag till utskrifning af Registratur, hvilka ifrån Statsexpedilionerna bort till Riksarchivet aflemnas. XIX. B. 399. XX. Å. 89. XXII. — N:o 414- * anledning af Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse, angående rotehållarne vid Uplands regemente beviljad befrielse från utgörande af s. k. klädpenningar enligt knektecontractet. XIX. B. 399. XX. A. 91. — N:o 4*5. i anledning af RiksStåndens beslut, rörande tryckningen af de i representationsfrågan vid denna Riksdag afgifna yttranden och memorialer. XIX. B. 399. XX. A. 91. XXIII. U. 426. XXIV. A. 439. XXVI. E.‘ 111. — N:o 416. i anledning af erhållna återremisser å utlåtandet N:o 337. XIX. B 438. XX. 99.
– Och ni – alltid lika lågmält och behärskad – till och med i er vrede! – Jag beundrar ditt hufvud och din hänsynslöshet – fortsätter hon, oberörd af hans inpass. – Jag ser dig redan kasta allt undan eller trampa det under fötterna, på vägen uppåt mot maktens tinnar. Du är typen för en man – därför älskar jag dig, fast jag hatar dig! Nu är hon redan borta. Men hennes hvita klädning skymtar ännu i dunklet mellan bokstammarna, och en västanfläkt bär hennes afskedshälsning fram. – Akta dig för resten för kronhjorten, min vän. Har han fått horn, får han kanske också lust att stångas! (Altona den 18 Augusti.) Under lindarna i Palmaille kommer en ensam kavaljer vandrande med hatten i hand. Hettan är kväfvande, stenarna bränna, och luften står stilla mellan husraderna. Icke ett blad rör sig i trädens kronor, och intet lefvande väsen är inom synhåll. Staden ligger domnad i det bländande solljuset; men västerut öfver Elben stiga tunga moln. Den ensamme kavaljern stannar framför ett gult envåningshus vid hörnet af en liten smal gränd nedåt Elbegatan, och hans ögon få ett uttryck som om han återsett en gammal vän. – Den där höga stentrappan ledde fordom till hans hem, och med bronsringen i lejongapet klappade vännerna fordom på hans dörr. Nu höras inga glada röster därinifrån; hela huset tycks sofva bakom de gröna fönsterluckorna. Han öppnar den lilla grinden nedanför trappan och går in i trädgården. Hvad allt är sig likt! Det där körsbärsträdet har han själf planterat. I syrénbersån brukade han samla sina vänner omkring det runda bordet. Och längst borta i den undangömda vrån, står ännu stenbänken, där han plägade sitta ensam och se ut öfver floden med de glidande, hvita seglen och drömma om framtiden, som då tycktes honom så mörk. Djupt under sig ser han nu åter Elben, men i dag är vattnet liflöst och öde. På afstånd mullrar åskan, och små blixtar genomkorsa ideligen de mörka molnen, som nu täcka halfva himlahvalfvet, medan den andra hälften, bakom honom, ännu lyser blå.
Februari/, till Lag-Utskottets behandling öfverlemnat ett anförande af Riksdags-Fullmägtigen Johannes Andersson från Calmar Län, deruti han anmärkt, huruledes misstag angående rätter Domstol lätt kunde inträffa, •eh att kärande part, när sådant skett, vanligen icke finge annan hänvisning, än ’’till ort och ställe som vederbör/’ så att han ofta stannade i villrådighet, hvart han skulle vända sig, samt, under kringvandring till ser skikle Domstolar och Instantier, tillsatte mera än det, hvarom tvisten vore; hvarföre och då Domaren, bättre än den olärde rättsökande, borde känna och kunna tolka Lagen, Motionai ren föreslagit, att, till förekommande af onödige omvägar, tidsutdrägt och dryga kostnader, föreskrift mätte meddelas derom, att, när parten väml t sig lill orutt Domstol, denne, i stället att i Lag-Utskottets Mein. N:o 21. 1J allmänna ordalag hänvisa till ort och ställe som vederbör, borde lemna bestämd anvisning, hvilken Domstol är den rätta; ett åliggande, sorn Motionairen tiodde redan ega rum i afseende på brottmål. Utskottet, sorn tagit detta ärende i öfvervägande, har icke förbisett de olägenheter, för hvilka mindre lagkunnige parter blottställas genom misstag om rätter Domstol; men enär den ena Domstolens lemnade hänvisning till annan viss Domstol ingalunda skulie kunna lägga band. på den sistnämndas rätt att sjelf pröfva sin behörighet, men väl frågan, till hvilken Domstol frågan rätteligen hörer, blifva derigenom mera invecklad, samt hinder uppstå för den rätta Domstolen att upptaga målet, förr än det felaktiga hänvisningsbeslutet blifvit af Öfverdomstol i laga ordning upphäfvet och ny hänvisning gifven, hvilket, om laga kraft den förra hänvisningen åkommit, ej kunde ske utan föregången, af Kongl. Maj:t meddelad, resning; tror Utskottet det ej vara lämpligt att stadga den af Johannes Andersson föreslagna åtgärd, hvilken han origtigt föreställt sig i brottmål alltid ega rum; oeh får Utskottet alltså tillstyrka, att motionen må lemnäs utan afseende.
En gifven tillökning blir resekostnaden för tvänne resor till och från riksdagen, emedan Rik. till B. St. Brot. 1859 §■ 1880. 3 Sami. 18 Höft. 4 26 Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 53. representantcrne nu endast behöfva resa en gång livart tredje år till och från riksdagsorten, men måste, om riksdagarne blifva årliga, göra det en gång hvarje år. Om riksdagsmän äfven nu resa hem under riksdagens lopp, så är det deras ensak, och sker icke på kommittenternes bekostnad. Ju oftare riksförsamlingen sammanträder, desto oftare få anspråken och behofven, verkliga eller skenbara, tillfälle att göra sig gällande, och följden blir utan tvifvel årligen ökade anslag och i följd deraf årligen ökad beskattning. Då hvarje år statsregleringen kan omgöras, tulltaxan förändras, bevillningen modifieras, så kan deraf uppkomma en ständig vexling i alla dessa förhållanden, i stället för den stadga, som nu åtminstone för trenne år är att påräkna. Embetsmännen t, cx. skulle hädanefter, om förslaget antoges, aldrig mer än för året kunna vara säkra på sina löner, emedan Stäudcrna hvarje år skulle kunna förändra dem; och mycket annat, för hvilket någon stadga kunde vara af nöden, skulle komma på en rörlig fot, så att inga säkra beräkningar derpå skulle kunna byggas. Motionären bade ursprungligen föreslagit, att lagtima riksdag icke skulle få räcka öfver fyra månader, utan så vida. Konungen och alla fyra Stånden voro ense om förlängningen. Utskottet har i stället föreslagit, att riksdagen ovilkorligen skall vara slut på fyra månader. Det låter visserligen säga sig på papperet i en grundlagsparagraf, att alla de angelägenheter, som kunna förekomma på en riksdag, ovilkorligen skola låta sammanpressa sig inom en viss begränsad tidrymd, som icke får öfverskridas, men den stela verkligheten har icke samma elasticitet, som de fromma önskningarne.
Dom blifvit förklarad förlustig, icke borde utgöra föremål för Nåd; så funne Kongl. Maj:t lämpligt, att en sådan grundsats blefve uti alla tre förenämnda Ansvarigliets-lagar uttryckt, på det sätt, att 10 §. uti Ansvarighets-lagen för Fullraägtige i Banken, 11 §. uti den för Fullraägtige i Riksgäkls-Contoiret samt en ny §. uti den för Directeurerne uti Discont-Contoiren, erhålla följande lydelse: ”Öfver Svea Hof rätts beslut i dessa mål må ändring i underdånighet sökas, på det sätt i allmänhet ”angående Brottmål stadgadt är; och må ”den Fullmägtig (Directeur), som genom ”slutlig Dom blifvit skiljd från sin berörde Bil. till K. M. Nådiga Vropos. N.o 60, "befattning, icke kunna deruti åter insättas, "utan genom nytt val af vederbörande Riksstånd. ” Kongl. Maj:t förordnade rm, att, i enliglret med 87 §. Regeringsformen, Högste Domstolen borde afgifva underdånigt yttrande öfver det Lag-förslag, Kongl. Maj:t sålunda ansett Sig vilja till Rikets Ständer öfverlemna. Ex protocollo Carl M. Schönmeij r. Utdrag af Protocollet öfver Justitia?-Irendenhållet uti Kongl. Maj:ts Högste Domstol, Lördagen den 27 December 1828, Närvarande: Justitias-Råden: Friherre Kurck, Örbom. Evelius. von Rosen. Themptander. Stråle. Isberg. Revisions - Secreteraren Thuring föredrog en utur Stats-Råds-Protocollet olver io Bil. lill KM. Heldiga Propos. N.-o 60. Justitia - Ärenden den i3 i denna Månad meddelad Nole, hvaraf inhemtades :
M. täckts förklara sig anse deputerades frän Helsingland afgifna förslag till förenkling af dervarande persedel-räntor i öfverensstämmelse med dervarande enahanda skattläggning å alia hemman böra tagas i särskildt betraktande; och som olika beskattningsgrunder redan nu finnas uti båda provinserna Gestrikland och Helsingland, hafva Rikets Ständer, i likhet med hvad E. K. M. i Nåder föreslagit, för sin del beslutat, att grunderna för ränteförenklingen må bestämmas olika för de ifrågavarande provinserne Gestrikland och Helsingland. Vidkommande således först GestriklandIs fögderi, anse Rikets Ständer, lika med E. K. M., att förhållandet med dervarande tre särskilda skattläggningsgrunder icke medför ökade svårigheter vid ränteförenklingens tillämpning, och att, enär strömming och lax endast i ringa qvantitet utgå från två fisken, dessa båda räntepersedelkunna utan olägenhet förvandlas till penningeränta. På grund häraf och i öfverensstämmelse med E. K. Mös nu afgifna Nådiga Förlag, utom hvad dagsverksräntan rörer, hvilken E. K. M. ansett böra bibehållas, hafva Rikets Ständer, för sin del, beslutat, att: l:o Såsom hufvudrähte-persedlar inom Geslriklands fögderi bestämmas: spann/ål, smör, kolt, tackjern och hö; , 2:o Af nuvarande räntepersedlarne bibehållas smör utan annan förändring än den, som kan blifva en följd af i allmänhet gifna föreskrifter. Spanrnålen förvandlas lill sådan, som utgöres af hälften råg och hälften korn. Oxe och får förvandlas lill kött och tillägges gamla persedelräntan kött. Halm förvandlas till hö och tillägges gamla höräntan.
Jag hade derföre trott, att man bordt för conseqvensens skull äfven hafva beviljat icke något anslag, såsom motionären begärt, till en kaj-byggnads upförande i Arboga, utan ett låneunderstöd för delta ändamål. Vill således R. o. Ad. återremittera den sednare delen af denna punkt, så skulle jag tro, att R. o. Ad. i det fallet bidraga till den conseqvens, som jag anser RiksSt:n alltid böra följa, då det är fråga om anslag lill enskildta kommuner. Hr von Troil, Sam. Gust.: Motionärens framställning sönderfaller, såsom Ståndet läcktes inse af Betänk., i tre serskilda delar, af hvilka den ena kaj-byggnad för staden Arboga, och hvilken Utsk. afstyrkt, hvaruti äfven jag instämmer. Den siste värde talaren har visserligen gjort framställning derom, huruvida icke R. o. Ad. skulle vilja återremittera denna del af Betänk. Jag tror likväl, att om en opstad i inre delarne af landet vill anlägga en kaj-byggnad, så må den väl göra del, men Staten icke betungas med bidrag dertill. Jag tillstyrker således bifall lill denna del af punkten. Hvad åter beträffar uprensningen af den del af Arboga å, sora ligger emellan Arboga och Grafudden, äfvensom den del, hvilken ligger emellan Grafudden och Kungsör, så har Utsk. för den förre af dessa afdeln:r tillstyrkt 20,000 R:dr, hvaraf 10,000 R:dr såsom lån och 10,000 R:dr såsom anslag, samt för den seduare afdelmn likaledes tillstyrkt det anslag af 15,000 R:dr b:ko, som egentligen afser uprensningen, men deremot icke yttrat sig om fachin-anläggningen. Lika med Hr Bildt är jag af den öfvertygelsen, alt en dylik faschin-bädd är af behofvet högt påkallad, så framt arbetet för framtiden skall blifva varaktigt. Det är gifvet, att hvarje strömvatten medför under sitt lopp en hop slamm och smuts, som vanligen stannar vid utloppet, och förorsakar upgrundniug.
M e n han var här. s å. Hvilar han sig? » kvinna. A h! E f t e r h v a d? Jag kunde bara inte låta bli att ä n n u e n g å n g se er. er b å d a. 1 6: 4 5 p r meter — slät, randig, rutig, fasonerad, damast m. m. m.) pr robe • kr. m. PORTO' OCH TULLFRITT TILL H E M M E T. — Dubbelt porto till Schweitz. G. (K. &amp; K. HOFLEVERANTBR.) Ä Allm. tel.579 8 3 O TELIERFÖR DAMTOILETTER FRU ^Stockholm, 19 Tunnelgatan RNS rekommenderas i benägen åtanke. Välkänt elegant snitt till moderata priser. Särskild afdelning för beställningar från landsorten^ som utföras omsorgsfullt utan profning da ett välsittande lif insändes jämte längdmått på kjolens bak-, sidoch framvåd, och då för ändamålet särskildt konstruerade mekaniska byster inköpts, kan hvarje figur på- räkna ett välsittande arbete. Finaste rekommendationer öfver hela landet. Förfrågningar besvaras omgående. Telegrafadress ÖRNS, Stockholm. (S. T. A. 58410) M välgörande Rikstel. 5 0 6 9 A B. Gardin-Magasinet A SPECIALAFFÄR I GARDINER OCH AFPASSADE MATTOR. ^STUREGATAN, 2 A L T K U R, N UNG DAM önskar under loppet af näsfa månad ressällskap till Paris af för dålig fruntimmer elier familj, som förut varit m. m., Regeringsgatan 65, ett 2tr., i Frankrike. Svar till » Resa », Iduns exp ingång frän Lästmakaregatan. Anstalten, Öppen 11 — / j2, står under läkares kontroll. PIANOLEKTIONER Utmärkta referenser af flere hufvudstadsläkare. Fru HULDA STRÖMBERG, född meddelas af elev.vid musikkonservatorium. af Ekenstam, Allm. (771) Närm, upplysn. fl. 3 5 Ö R E. S o m bekant har fru Z.
Föredrogos och remitterades till Serskildta Utskottet Friherre Hjertås, Axel, den 2 dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, an^ gående en förkortad Arbetsmethod i Rikets Collegier m. m. Till StatsUtskottet: Herr Oxehujvuds, 2?o, den 2 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial angående inrättande af ett Spannmåls-Magazin i Fahlköping, jemte Herr Flachs 9 Carl Fredric, berörde dag afgifne yttrande j samma ämne. Föredrogos å nyo och bi föllos följande StatsUtskottets den 21 sistledne Februarii afgifne i66 Den 7 Martil. ' samt den 2 dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåtanden, nemligen: 1:0 I anledning af Herr Grönhagens, G, L. fran.» ställning om förbättring i aflöningen lör Krigs. Revisionens Betjening. 2:0 Angående Riksdagsmannens från Skaraborgs Län, Jonas Anderssons Memorial, rörande föreslagne grunder för Liqviderandet af Undsätt* jiingsSpannmål. 3:0 Angående den af Herr M. Thunell gjorde hemställan, att MagazinsDirectionen ej må införskrifva utländsk Spannmål, Föredrogs å nyo StatsUtslotteis, den 21 sistledne Februarii afgifne, samt den 2 den. nes Eftermiddagen på Bordet lagde Utlåtande, ä anledning at Kongl. Maj;ts Nådiga Proposition angående användande af de innom Södermanlands Län befintliga, så kallade Jagbackar. Grefve Gyllenborg, Johan Henning, hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes, så lydande: Med Höglofl. StatsUtskottet hufvudsakeligen deri instämmande, att JagBackarne i Södermanland böra till Skatte försäljas, anser jag likväl de locala förhållanden, som jag är i tillfälle att närmare känna, påkalla en förändring i Betänkandet i de omständigheter , jag au lår vördsammeligen framställa. Utskottet
Det är Vår befallningshavandes ansvar att bevillningarna sker med erforderlig säkerhet. Stockholms slott den 12 maj 1801. GUSTAF ADOLPH Kungörelse angående upphävandet av förbudet mot handel och sjöfart på England, Stockholm den 19 maj 1801 I anseende till de av engelska regeringen vidtagna ovänliga steg mot svenska flaggan och de våldsamheter som detta lett fram till har vi avbrutit all handelsgemenskap med England. Så länge inga ändringar visat sig har vi hållit fast vid det beslutet. Då vi nu erfarit att Våra bundsförvanter upptagit handeln med England och befälhavaren över engelska Östersjöflottan högtidligen lovat att inga svenska handelsskepp skall ofredas i Östersjön eller Kattegatt känner Vi Oss inte längre förbundna att följa det beslutet. Det skulle bara leda till hinder för handeln och sjöfarten mellan Våra och Hans Storbrittanska Maj: ts undersåtar. Vi upphäver förbudet och tillåter att engelska handelsskepp obehindrat får segla till Svenska hamnar samt att in-och utföra lovgivna varor. De tullar som gällde före förbudet gäller även nu. Vi förväntar Oss att engelska regeringen hädanefter skall med rättvisa och foglighet möta Våra undersåtar. Stockholms slott den 19 maj 1801. GUSTAF ADOLPH Kungörelse angående någon ytterligare jämkning av de i 1777 års medicinaltaxa utsatta försäljningspris, Stockholms slott den 20 maj 1801. Den 12 februari 1799 beviljades en upptaxering av priserna på utländska mediciner. Nu har det visat sig att dessa ökat ännu mer och apotekarna kan inte längre hållas skadeslösa. Vårt Kollegium Medicum har därför inlämnat ett projekt till en bättre avpassad höjning av taxan för de mest höjda medicinerna, så att apotekarna kan utan förlust tillhandahålla dem för allmänheten. Följer 27 sidor med priser på olika mediciner. Priset på komponerade och blandade mediciner får endast innehålla den prishöjning som de olika komponenterna är ökade med. Här har inte upptagits glas, korkar eller inpackningsämnen, då de har olika pris på olika orter. Priset skall betalas i kreditsedlar. 1777 år Medicinaltaxa gäller för alla andra medicinalier, som inte är uppräknade här. Stockholms slott den 20 maj 1801. GUSTAF ADOLPH.
Mantals* och ©Fattflrifvaren dligger, att bevisligen unberrdtta ben, forn för uteblifvanbe dr till böter fdtlb, fd vdi om beraS belopp, forn att honom dligger, inom gjerton bagar, vib förbubblab bot och förluft af vibare talan, d ort, forn utfdtteS, be briflanbe uppgifterne aflemna. Uteblifva be dnbod, anmdle ban förbdflanbet bDg konungens Sefaflningsbafvanbe i affeenbe pd böterne, ocb varbe Mantals» cd) ©Fattflrifningen verffiddb , enligt be upplpSningar, forn dnbod funna erbdflas. ©n»> förn ej nöjes dt ÄonuogenS' SefäflningSbafvanbeS Ut (lag, hvarigenom ban tifl böter blifvit fdllb i ndgot af be fafl, forn finnas upprdlnabe, ej; minbre: t benna SevianingS’©tabga, dn uti be örn Sjtan^ 4S m. nr. %. §. 46-47. talö* odj ©FattfPrifning fldffanbe färjPilbta Diäbiga gårfattningar, må äga ött befmära ftg i dPongl.
Hvad åter beträffar: 7:o) Svafveloch yilriol-tillverkningens fortdrifvande och frågan huruvida för befrielse derifrån bruksegarne böra vidkännas någon minskning i den ersättning, som för tjenstbarheterna skulle dem meddelas; så hafva Kommitterade ansett denna fråga ytterst bero derpå, om och i hvad mån bruksegarne nu äro skyldige, alt dessa tillverkningar oafbrutet idka och fortsätta. I Privilegierna af år 1649 vore väl denna skyldighet upptagen såsom ett vilkor, hvarpå besittningen af bruket berodde och vid hvars uraktlåtna fullgörande det ålåge privilegii—innehafvaren att bruket åter till Kronan afstå; men 1712 års privilegier för Casten Feif, sladfästade genom Kongl. Resolutionen den 5 September 1815, ändrade denna föreskrift på det sätt, alt bruksegarne icke äro skyldige att drifva bruket starkare än skogarnas vidmakthållande och varornas afsättande kunde tåla samt de sjelfva finna sin räkning vid, allenast så mycket svafvel alllid vore i förråd, som till Kronans Kongl. Maj.ts Nåd. Skrifvelse N:o 40. 11 tjenst kunde fordras och hvaraf qvantiteten sedermera blifvit bestämd till 156? skeppund årligen. Enär nu bruksegarne oafbrutet fullgjort detta vilkor, då de hvarje år till Kronan af brukets tillverkning levererat ofvannämnda fastställda svafvelqvantum, kunde Kommitterade icke biträda den af Krigs-, Kammaroch Bergs-kollegierna i deras underdåniga utlåtande den 11 November 1843 yttrade mening, alt bruksegarne skulle halva förverkat privilegierna, derför att de under vissa år icke, eller i obetydlig mån tillverkat svafvel, helst de, som i stället under andra år drifvit tillverkningen starkare, dervid endast begagnat den i privilegierna dem tillkommande rätt, att, i afseende på tillverkningarnes bedrifvande, rätta sig efter vilkoren för varornas afsättning och omlankan för egen fördel; hvarföre
En värd talare har sagt, att jag kallat hans anmärkningar beskyllningar, och har förklarat detta senare ord innefatta, att han skulle haft personliga syftningar med sitt anförande. Jag bekänner upprigtig!, det mitt förstånd icke är så fint, att jag kan uppfatta denna klyftiga distinction. Mig synes, att hvarje anmärkning, som innefattar påstående om origtigt förhållande, är en beskyllning. Densamme har äfven sagt, att Constitutions-Utskottet endast är skiljedomare mellan Stånden och deras Ordförande, men icke Stånden sins emellan, likasom ej mellan Statsmagterne. Till vederläggning häraf torde det tillåtas mig uppläsa några ställen ur Riksdags-Ordningen. I 29 § 3 momentet föreskrifves: ”Då hos ”RiksStånden olika meningar uppstå angående nya Utskotts tillsättande, eller till ”hvilket Utskott uppkomna frågor och äm”nen böra remitteras, och Stånden ej ge”nom bestämd pluralitet kunna skiljaktig”heterne afgöra, äge då ConstilutionsUl”skottet att med Riksens Ständers rätt och ”i deras ställe derom besluta.” Rörande utnämnande af flere Utskott, än de vanliga, säges i 36 § 3 momentet: ”1 fråga om ”deras tillsättande galle tre Stånds plurali - \ / Den io Febr uar i i f. ra. 133 * ”tet, men stanna två Stånd mot två, öf”verlemne Riksens Ständer härutinnan sin ”afgörande-rätt till ConstitutionsUtskottet.” I fråga om Ståndens stridiga beslut om behörigt Utskott för måls behandling, stadgas i 3 momentet af 44 §: ”Äro de fleste ”Stånden härom ej ense, eller stanna två ”Stånd emot två, afgöre ConstitutionsUt”skottet, hvarthän frågan bör förvisas.” Sålunda är på flere ställen i Grundlagarne ConstitutionsUtskottet förordnadt till Compromissarie emellan RiksStånden.
1,500 1,500 13,039 15,130 wi Ofvanstående af Stats-utskottet tillstyrkte 539,590 r:dr bestå i Penningar 489,948 Indelda Räntor, enl. beräkningen i 1845 års Riks-stat 44,205 lndeld Spanmål, dito dito 5,346 Oindeld dito dito dito 90 16. — 32. — 539,590: — . X ' ' ■ ■ . 1 ‘ !'!•>!' • /!h> 'i'if ; ä<j|p >b n .» i Stats-Utskottets Memorial, N:o 126. N:o 126. 1 Ank. till Exp.-Utsk. den 20 April, kl. 11 f. m. Memorial, angående aflöningen för den hos Riksstånden och Utskotten anställda betjening. (Rgs Afd.) Sedan, efter innevarande riksdags början, en tid af mer än fem månader nu förflutit, har Stats-utskottet ansett sig böra uppgöra och Rikets Ständer underställa förslag till bestämmande af den aflöning, som, enligt riksdags-ordningens 24 §, tillkommer den i Riksståndens och Utskottens kanslier under detta riksmöte tjenstgörande personal; dervid Stats-utskottet får anmäla, att herr landtmarskalken och herrar talmän, uti en till Utskottet aflåten skrifvelse af den 9 nästlidne Mars, föreslagit följande arfvoden och traktamenten för bemälte personal, nemligen: