Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag njuter af att höra din stämmas klang: den är som en vacker melodi, ett accompagnement till mina dikter.» Hon tog ett nytt pappersblad och läste: Ett minne. Hvad vill du mig, du sorgliga, du kära fantom från längesen förgången tid? Du ser på mig. Du synes mig så nära. Jag känner blicken — vemodsfull och blid. Jag är en sjukling nu på smärtans läger, en dödstrött man, som redan lefvat slut. Öfver min sjukbädd har bekymrens häger bredt sina missmods-mörka vingar ut. Helt annat var det förr, då dig jag mötte för första och — tyvärr — för sista gång; innan min unga själ till blods sig stötte, då än steg jublande mot skyn min sång. Frankfurt! Hur många narrar än du hyser och skälmar med! — jag älskar dig ändå: En diktens stjerna från din himmel lyser, och på din jord — der såg jag henne gå. Det var en marknadsdag. Utför den långa och skönt bebyggda Zeil, jag ensam gick. Jag såg på detta vimmel af de många med en förströdd och drömfördunklad blick. Då varseblef jag henne. Genom hopen den smidiga gestalten långsamt gled; det bruna ögats glans ur ögongropen, det drog mig — motståndslöst — det drog mig med. Hän öfver torg och gator vägen tog hon, och stannade så i en gränd till sist; der vände hon sig om, och muntert log hon och så försvann hon bak en förstugkvist. Jag följde. Hennes mor, en dålig kvinna, offrade mig sitt barn, och tog mitt guld. Men barnet gaf sig; det var lätt att finna, det hon ej smekte mig för vinnings skuld. Vid alla helgon! När en kvinna gycklar med ömma känslor — jag bedrages ej! Men så slår hjertat ej i barm, som hycklar! En sådan blick har icke lögnen! Nej! Hur skön hon var! Som kärlekens gudinna nyss stigen, strålande, ur skummig våg. Kanske var hon den lifs-ledsagarinna, jag i min barndoms dröm så ofta såg. Jag mötte henne aldrig. Lifvet ryckte mig i sin hvirfvel med — och natten kom. Kanske min lycka jag mot hjertat tryckte just då — och visste ingenting derom. Skön var hon ock i afskedsstundens smärta,
Verldsexpositioner, Sveriges deltagande i o 261—262. Se reservation eril a å sid. 281. Wermlands regemente 64—65. Westerbottens län, afvittringar i 158. Bilagan litt. Y. vid 159. Westernorrlands län, afvittringar i » 158. Bilagan litt. Y. vid •. 159. — Beväring » 65. Bilagan litt. R. vid » 77. Westerviks navigationsskola « 101. Bilagan litt. S. vid » 101. Westerås stifts Konsistorii räkenskaper .. Westra stambanan Vetenskaps-akademiens räkenskaper Krigsdito Veterinär-inrättningen i Skara i Stockholm Vexelundervisning ens normalskola Wexiö stifts Konsistorii räkenskaper Wisby navigationsskola Bilagan litt. S. vid — stifts Konsistorii räkenskaper Wisingsborgs kungsgård — Vitterhets-, historieoch antiqvitets-aka demiens räkenskaper Volontär-vakansmedels-fonden Bilagorna litt. M , N., P. oell Q, vid Voteringar, Revisorernes, röstberäkning vid. Se reservationerna å sid. 2(19. Vägoch vattenbyggnader, allmänna Värfvade Arméen, kostnader för Bilagan litt. P. vid Revisionsberättelsen. sid. 213—218. Åttonde hufvudtitelns räkenskaper » 6,7,8,9,11,16. Öfverintendents-embetets räkenskaper och förvaltning n 18, 56—57. Öfverlopp smarker, utbrutne. Bilagan litt. Y. vid » 159. Öfverskott å statsverkets inkomster ... » 7—8. Bilagan litt. D. vid B 4. — liqvid om B 7—8. Öfverstyrelsens för statensjernv äg sby g g nå- der räkenskaper » 110-111,117-126, 265-266. för stuterierna räkenskap.. » 140—142. Bilagorna litt. I. och W. vid » 15, 147.
509 N:o 17, i ani. af väckt motion om tillsättande af en komité för utredning af frågan om införandet af en Jury-institution; N:o 18, i ani. af väckt motion, att nämndemän måtte tilldelas viss andel i expeditionslösen såsom ersättning för inställelse vid ting; N:o 19, i ani. af väckt motion om ändring i föreskrifterna rörande barnmorskas rättighet att utöfva instrumental-förlossningskonst; Expeditions-Utskottet: N:o 4, i ani. al åtskilliga föreslagna förändrade löreskrilter i afseende på tryckningen al vissa delar utaf Bihanget till RiksSt:ns prot. R. o. Ad. åtskiljdes kl. nära 3 e. m. In fidem, O. Brakel. Fredagen den 22 Heceuiber 1865. Plenum kl. 1 e. rn. Justerades 4 prot.-utdrag för den 20 dennes och profit för den 27 sistl. November. Öppnades Hrr Elektorers lista vid val af ytterligare tre Suppleanter i Stats-Utsk:t; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: N:o 193. Hr Bäck i Finland, fullm. Frih. Leijonhufvud, Bro der Abraham; » 262. Frih. Klinckowström, Rudolf Mauritz; » 2018. Hr af Forselles, Adam Magnus Filip. 510 Den 22 December, Öppnades Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i Riddarh. -Utsk:t efter N:o 1983, Hr Heijkenskjöld, Selim Lennart; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 25. Hr Walkendorff, fullm. Frih. Leijonhufvud, Garl Victor. Upplästes följ:de memorialer af Gr. von Hermansson, Carl Fredrik; Jag anhåller att härmed få af varmaste hjerta afgifva min reservation mot det af R. o. Ad. fattade beslut att antaga det nya representationsförslaget till grundlag; och denna min reservation afgifver jag med ett öfver fy lldt hjerta af: Gud bevare mitt kära fädernesland!
Orsaken härtill ligger deruti, att vid Husqvarna faktori betalas arbetaren efter som han afiemnar ett fullgodt arbete, då deremot vid Carl Gustafs stads faktori arbetaren får sin betalning, antingen han afiemnar ett godt eller dåligt arbete. Det är äfven upplyst, att vid Husqvarna faktori man söker förskaffa sig de bästa materialier, hvaremot man vid Carl Gustafs stads faktori ej lärer vara så noga i detta afseende. Såsom skäl att Staten må hafva för egen räkning ett gevärsfaktori, har man anfört, att tillfälle borde finnas för Staten att å egna verkstäder göra försök med nya uppfinningar m. m., samt att anställa experimenter uti större skala. Detta har visserligen till en del sin riktighet; men om Staten med mycket mindre kostnad och omväg kan verkställa dessa undersökningar vid de nuvar. artilleri-verkstäderne, så borde sådant iakttagas. Föröfrigt tror jag, att de enskilda faklorierne gerna verkställa experimenterne, så framt de blifva förvissade, att utom ersättning för desamma, äfven sedan få emottaga beställningen. Man klandrar StatsUtsk:s nu afgifne betänk, uti ifrågavar. vigtiga ärende. Frågas, om StatsUtsk. kunnat annorlunda förfara, med stöd af de upplysningar, Utsk. erhållit, än att föreslå R. St. det ifrågavar. faktori skulle på försök bedrifvas för Statens räkning intill slutet af år 1849; men att om vid denna tids utgång visade sig, alt deuna inrättning går med förlust för statsverket, det då borde utarrenderas under vissa af K. M. bestämde vilkor. Det må således ursägtas mig, om jag på de nu anförde grunder, men synnerligen på dem som inhemtas af revisionsberättelsen, tillstyrker bifall till Utsk:s betänk, uti förevar, punkt. Hr von Hartmansdorff: Åtskilliga anmärkn:r hafva här redan blifvit gjorde emot de skäl som Gr. Lagerbjelke i denna fråga anfört. Jag anhåller att få ytterligare utveckla en af dessa anmärkn;r och att dertill få lägga ännu några andra. Gr.
Maj:t rikets samtliga konsistorier, att öfver detta förslag afgifva underdåniga utlåtanden, som efter tre år också inkommo, det sista ej före 1850, Det är det Högvördiga Ståndet bekant, att dessa utlåtanden voro i allmänhet ogynnsamma för förslaget, några afstyrkte det helt och hållet. Omsider ansågs dock nödigt, att låta utarbeta en jemförande tablå mellan nu gällande kyrkostadganden och det af Kongl. Kyrkolags-komitéen afgifna förslaget, tillika upptagande de anmärkningar, som af de konsistoriel myndigheterna blifvit dervid gjorda. Detta mödosamma arbete, som enligt nådigt förordnande i början af år 1853 uppdrogs åt en numera bortgången Ståndsledamot, Doktor Cnattingius, utfördes af denne flitige forskare med stor sorgfällighet, och blef äfven följande år den 15 April till Kongl. Ecklesiastik-departementet fullständigt aflemnadt. Emellertid hade Doktor Thomander vid 1853 års riksdag, genom en hos Högvördiga Preste-Ståndet väckt motion, yrkat, att det af komiterade utarbetade lagförslaget måtte varda till lag för svenska kyrkan antaget, och dervid tillika gjort hemställan om de förändringar i samma förslag, som skulle undanrödja hindren för dess antagande. I denna syftning hade äfven af Herr Henschen framställning blifvit gjord inom Vällofliga Borgare-Ståndet. Lag-Utskottet vid samma riksdag i sitt betänkande N:o 32 erkände behofvet af en genomgripande reform af hela vår kyrkolagstiftning, inen kunde dock ej tillstyrka bifall till ofvannämnda motioner. ”Frågans vigt och betydelse”, yttrade det, ”fordrade den mognaste pröfning. Rikets Ständer hade i ämnet vändt sig till Konungen; och det syntes äfven vara genom Honom, som ärendet kunde blifva underställdt Ständerne så beredt och pröfvadt, att Ständerne kunde med full tillförsigt fatta beslut. Kongl. Maj:t hade inhemtat yttranden frän kyrkans ansvarige målsmän; men ännu hade ej Högsta Domstolen öfver förslagen sig yttrat, och den ledning, man deraf vid frågans bedömmande kan erhålla, bör ej saknas.”
N:o 55 öfver den af Hr Stjerncreutz, Peter Niclas, hos R. o. Ad. gjorda motion, ang:de utbekommande ifrån Riksg Cont. af en dess, enligt afgifven räkning, å ved och brännkol till Landtnäs s. k. soire'er vid sisth riksdag ägande fordran. Gr. Cronhjelm, Otto Au g.: Jag vågar anhålla om återremiss å detta betänk. Förhållandet är i korthet sådant, att vid sisth riksdag antogs en person, som skulle anskaffa ved och brännkol till Landtm:ssoire'erna efter reqvisition, hvilken, efter hvad jag förmodar, skulle göras af hofmästaren Detta var ett enskildt åtagande. Denna person var Hr Stjerncreutz, som väckt ifrågavar. motion. Han har visst begått det, om jag får säga, slarfvet att icke inkomma med sina räkningar straxt efter riksdagens slut, utan först något öfver ett år eller närmare 2 år derefter, och verificationeii har ytterligare blifvit fördröjd derigenom, att den person, sorn skulle lemna sin påskrift derå, var sjuk och sängliggande i södra delen af Riket; således kunde påskriften ej begäras förrän 2 år efter riksdagen. Af skäl, som betänk, upplyser, yttrade då f d. Landtm. Ex. Hr Gr. De Geer, att han icke kunde påminna sig, huruvida vedåtgången varit sådan den i räkningarna upptogs, hvarföre H. Ex., likväl under förklarande, att han icke betviflade räkningens riktighet, icke underskref densamma. Nu har Hr Stjern^ creutz begärt att få sin räkning betald, och den bar, jemte bi^ fogade attester af hofmästaren, blifvit i Riksg.Cont, granskad 328 Den a5 April e. ra. och riktig befunnen; men tvisten består deri, att Fullmägtige och StatsUtsk. ej ansett räkningen kunna betalas, innan Landtm, lemnat sin påskrift, som den dåvar. Landtm, säger sig så långt efter riksdagen ej kunna meddela. Re\isionsCont. finner alla allegater riktiga, men den enskilda entreprenören kan ändå icke få ut sin fordran.
Men då, enligt ofvannämnda tillägg till 1 §, det fullbordade brottet i visst fall skulle kunna försonas med lifstidsarbete, fordrar konseqvensen att för försöket, äfven då det medfört ”svår kropps-skada”, icke hel - Lag-Utskottets Betänkande N:o 20. 25 ler ovilkorligen bör stadgas straff-arbete på lifstid. I enlighet med denna åsigt är förslag till förändring af denna § af Utskottet gjordt. Att dervid icke uttryckligen omnämnts, att kropps-skadans egenskap af svår eller mindre svår bör utöfva inflytande på bestraffningen, har härledt sig af omsorgen att göra redaktionen så onkel som möjligt; men torde nödig tydlighet icke derigenom vara åsidosatt, då §:ns sista moment uppenbarligen utmärker att en mindre skada bör anses såsom en mildrande omständighet vid straffets bestämmande. I anledning af stadgandet om ansvar för försök till mord har inom Utskottet uppstått fråga, huruvida ej äfven försök till dråp borde såsom ett sjelfständigt brott upptagas och bestraffas, — en fråga, som dock Utskottet, lika med Kongl. Majt, nekande besvarat. Alla de anmärkningar, som blifvit gjorda beträffande vådorna af blotta försöks bestraffande i allmänhet, ega nemligen företrädesvis tillämpning vid frågan om försök till dråp; ty såsom sådant skulle lätteligen kunna stämplas, åtminstone af åklagaremagten, nästan hvartenda slagsmål, der, såsom vanligen sker, slagen riktas åt dc öfre delarne af kroppen. För öfrigt bör härvid bemärkas, att försök till dråp, der det verkligen egt rum, i allt fall blir bestraffad!:, och stundom ganska strängt, enligt de under rubriken ”om såramål och ringare misshandel” i förslaget upptagna §§. Det af Utskottet föreslagna tillägg angående ”synnerligen mildrande omständigheter” i 3 och 4 §§:s sista momenter är hetingadt såsom konseqvens af tillägget till 1 §. — I 4 § har Utskottet dessutom funnit en annan förändring nödig.
R:dr tunnan lör ett spanmålsbelopp af 140 tunnor, erfordras till fyllnad i den öfver-intendenten och intendenten, enligt 1830 års grundstat, tillkommande aflöning. I öfrigt förekommer, i afseende på denna stat, att sekreterareoch redogörareeller kassörs-befattningarna, hvilka, enligt densamma, skulle sammanslås lill en tjenst och äfven under någon tid eller från år 1844 till början af år 1846 varit förenade, sedermera i följd af göromålens tillväxt funnits ånyo böra åtskiljas, hvadan ock Kongl. Maj:t, under den 12 Februari sistnämnde år, efter då varande tjensteinnehafvarens inträffade frånfälle, i nåder förordnade, att lönen, som då uppgick till 1,200 R;dr, med tillökning ä 1 R:dr för derunder beräknade lil tunnor spanmål, eller tillsammans 1,311 R:dr, skulle, efter besläind fördelning, tills vidare utgå såsom arvode till 2:ne för sekreterareoch redogörare-göromålens bestridande förordnade personer. I och för slutlig reglering af sekreterareoch kamerarelönerna, har af öfver-intendents-embelet blifvit föreslaget deras bestämmande sålunda, alt sekreteraren skulle, mot skyldighet att sjelf bekosta nödigt skrifvarebiträde, erhålla 1,000 R:dr, med tillökning för derunder beräknade 91 tunnor spanmål, och kamereraren 400 R:dr med tillökning för 20 tunnor, hvartill skulle erfordras ett anslag Transport R:dr 51 15,200: — 15,200:- 52 Kongl. Maj.-is Nåd. Prop. till R. Transport Ridr utöfver hvad staten nu upptager af 200 R:dr. Kongl.
Jag niedgifver mig icke af Herr Grefve v. Platen hafva blifvit öfvertygad om något misstag, ännu mindre om någon elak afsigt, men jag vidkännes gerna, att jag blifvit decontenan-: terad, och att jag ej vid detta tillfälle besvarat 74 Den i Martil. min motståndare, som jag hade önskat, och som Ridderskapet och Adeln ågt rått att fordra. Jag underkastar mig hellre det ogillande, som ifrån Ridderskapet och Adeln år å bane, ån jag medgifver ett påtvingadt återkallande af det anförande jag afgifvit; och till hvars ogillande, jag förmodar mindre anledning vara för handen, ån som med råtta skulle följa på den svaga handling man nu fordrar utaf mig. Åtskillige yttrade hårtill deras bifall. Herr Grefven och LandtMarskalken förJ klarade, det han af den förefallne discussionen endast ansåg sig åga anledning att till Ridderskapet och Adeln hemställa, om icke Friherre Anckarsvårds ifrågavarande Memorial, jemte de af åtskillige ledamöter, rörande samma ämne, nu afgifne yttranden kunde till Statssamt All. månna Besvärsoch Oeconomie-Utskotten för* » ' visas. Ropades starka Ja. Justerades följande: Utdrag af Protocollet hållet hos Högloflige Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, eftermiddagen deri i Martil 1820. Den I Martil. S. D. Remitterades till Stats-Utskottel: Herr von Arbins, Axel, den 21 sistlidne Februarii på bordet lagde Memorial, om förändring i inqvarteringen för Wendes ArtilleriRegemente.
Emb.-Berättelse för ar 1848. 17 Ombudsmannen funnit vara uti denna lagtillämpning förelupen, åtal blifvit förordnadt emot Häradsrättens tillförordnade ordförande vice Häradshöfdingen F. M. Åhlund, hvilket åtal inför Kongl. Göta Hofrätt är af Advokalfiskalsembetet derstädes utfördt med anmärkning, hurusom det läge Vice Häradshöfdingen Åhlund till last, dels att 43 kap. 2 § Missgerningsbalken blifvit origtigt tillämpadt, samt dels att kroppsstraffet, emot Kongl. Kungörelsen den 10 Juni 1841, angående grunden för förvandling till fängelse vid vatten och bröd för sådan stöld, som ligger i tveböte, blifvit bestämdt lill sexton dagars fängelse vid vatten och bröd, hvilket straff jemte kyrkoplikten Joban Olofsson äfven utstått, i stället att, jemlikt Häradsrättens pröfning i öfrigt, tretton och i fall, såsom rätteligen vederbordl, brottet blifvit för enkel tjufnad ansedt, endast åtta dagars så beskaffadt fängelse skolat ådömas; i följd hvaraf Advokatfiskalsembetet å Vice Häradshöfdingen Åhlund yrkat böter samt förpligtande att godtgöra Kongl. Majit och Kronan kostnaden för Joban Olofssons utspisning roed valten och bröd i åtta dagar, samt förbehållit betnälte Johan Olofsson, hvilken blifvit förgäfves eftersökt, rätt att särskildt efter befogenhet utföra talan om ersättning för det lidande, honom utöfver lag vederfarits. Uti häröfver afgifven förklaring har Vice Häradshöfdingen Åhlund erkännt de anmärkta felaktigheterna och underkastat sig derföre det ansvar, Kongl. Hofrätten kunde bestämma; och har, vid pröfning af detta mål, Kongl.
Å utskänkningsställe skall mat alltid vara afl tillgå. § 5- Utskänkning af bränvin må icke utöfvas af den, sorn idkar annan handel, till hvars bedrifvande särskildt tillstånd erfordras. Å landet utom köpingar vare lag samma för minuthandel med bränvin. § 6. Rättighet lill minuthandel med eller utskänkning al bränvin mä ej tilldelas annan än den, som har god frejd, gjort sig känd för ordentlighet, kan försvarligt skrifva och räkna samt prölvas i öfrigt tjenlig vara. Den, som, enligt 2 mom. i § 1 af Kongl. Maj:ts nådiga Förordning angående vilkoren för bränvinstillverkning, icke får med sådan sig befatta, äfvensom apothekare, må ej tilldelas rättighet till minuthandel med eller utskänkning al bränvin. E&peditions-Utskottets Forsing till underd. I stad skall magistraten hvarje år inom forsta hälften af Maj för Kongl. Majlis Befallningshafvande uppgifva de källarmästare, vinskänkar, idkare af schweitzerirörelse, traktörer och värdshusvärdar, hvilka å sin rörelse innehafva burskap, äfvensom de näringsidkare, hvilka rättighet tdl sådan rörelse, som i denna författning under minuthandel med eller utskänkning af bränvin förstås, blifvit förlänad för bestämd lid, hvilken före ingången af nästa försäljuings-år icke tilländalöper. I sammanhang dermed, och sedan Sladsfullmäglige eller, der sådane ej finnas, allmän Rådstufva hörde blifvit, skall magistraten till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande afgifva utlåtande, huruvida derjemte rättighet all dä idka minuthandel med eller utskänkning af bränvin må andra personer lör högst tre år tilldelas, och, i sådant fall, föreslå försäljningsställenas antal, äfvensom i hvilken trakt af staden hvarje försäljningsställe finnas må, i läll föreskrift jemväl i sistnämnda hänseende anses nödig. Kongl.
För att icke gifva anledning till något uppehåll, afstår jag från mitt motstånd till hvad Hr v. Troil yttrat, men qvarblifver vid den tanken , att någon våda i närvar, fall icke skulle uppstå af bifall till Gr. Frölichs an • hållan. Hr von Troil: I afseende på Gr. Frölichs sista yttrande får jag förklara, att, då fråga är om att förhindra något, som jag anser stridande mot lagliga former och äfven för framtiden medförande vådor, jag icke kan underlåta något medel för att förhindra sådant, och att jag följaktligen nödgas begära votering, derest fråga skulle uppstå om bifall till Hr Gr:s propos. Frih. von Schulzenheim, Dav.: Jag får börja med att tillkännagifva, att jag fullkomligen instämmer uti Gr. Frölichs förslag. Orsaken, hvarföre jag begärde ordet, var den siste talarens yttrande, hvarigenom han syntes ifrågasätta lagligheten af Gr. Frölichs framställning. Till besvarande deraf får jag hänvisa till 28 § Ridd.Ordn. och den deri citerade 47 § Riksd Ordn. Den förra § innehåller följande ord: "För hvarje plenum bör, sedan talmansöfverläggningen för sig gått, genast uppgöras en särskild föredragningslista, hvaraf cn afskrift under påstående plenum bör vara uppsatt i Riddarhussalen, derå alla förändringar i fö - Den ii September f. m. redragningsordningen, hvarom Ståndet i enlighet med 47 § Riksd.Ordn. kan öfverenskomma, skola genast anmärkas.” Då en lista linnes uppspikad på Riddarhusets vägg, och en § i Ridd.Ordn. tydligen säger, att på samma lista genast skola anmarkas aila deruti gjorda förändringar, måste äfven R. o. Ad. äga rättighet att i denna lista eller den deruti antydda föredragningsordning efter uppspikningen göra ändring. 47 § Riksd.Ordn. innehåller dessutom, att målen skola föredragas i den ordning, hvarje sak för sig inkommit, så framt icke Ståndet annorlunda förordnar.
Vid förnyad föredragning af St als-UIskot tels den 2 dennes f. m. på bordet lagda utlåtande, JN:o 248, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, rörande voterings anställande i Förstärkt Stuls-U(skott öl 00 O ver åtskillige i belönkandena, böris 54 och 184, omförmälde frågor, fann Ridderskapet och Adeln sig icke kunna antaga Utskottets inbjudning lill instämmande i Borgareoch Bonde-Ståndens beslut, rörande underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t om vidtagande af sadane åtgärder, hvarigenom Krigs-Hof-Rätlen kunde upphöra oell dess befattning på Rikets Hof-Rälter öfveiflyttas; ulan vidblef Ridderskapet och Adeln sitt i detta ämne förut fattade beslut, samt lades utlåtandet, Nm 248, i öfrigt till handlingarne. S. D. Föredrogos ånyo och lades lid handlingarne St als-Utskottets nedannämnde den 2 dennes f. m. på bordet lagda utlåtande och memorial : N:o 250, i anledning af erhållne återremisser å betänkandet, N:o 177; samt N:o 252, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet, N:o 201. S. D.
Att cautioner må godkännas, äfven då Löftesmännen äga deras hemvist a 54 Den g November. utom districterne, dock ej förr, än åtta dagar efter det avislistorne inkommit, och skulle, i fall något lån beviljats, der cautionisten icke dessmindre befunnes vara öfvertecknad, låntagaren vara pligtig att antingen promt anskaffa ny godkänd borgesman, eller ock genast inbetala bela lånet. 9:0. Att, enär beläning på actier och publike papper, endast vid Banco-DiscontVerket i Hufvudstaden borde äga rum, i3:de Punkten således komme att utgå. 10:0. Att årliga revisioner vid DiscontLåne-Contoiren borde förrättas på lika sätt, som för Banco-Discont-Verket är stadgadt; Herrar Banco-Fullmäktige likväl obetagit, att när som helst, genom Ombud låta anställa serskild Revision; uti hvilket beslut de öfrige*Riks-Stånden skulle inbjudas att sig med Ridderskapet och Adeln förena. Ut Supra. Företogs till pröfning Riddarhus-Utskottets den a5 sistledne Julii aflåtne samt den 18 derpåföljde Augusti eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, innefattande Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte förslag till Första Afdelningen af Riddarhus-Ordningen. Herr Grefven och Landt-Marskalken hemställde, om icke, enär Utskottets förslag Den g November. till Första Afdelningen af Riddarlius-Ordnin gen innefattade 20 §§., Ridderskapet och Adelil behagade tillåta, att hvarje §. finge särskildt för sig företagas och pröfvas. Bifölls. §• i* Herr o>077, HartmansdorffAugust: Jag vågar underställa Ridderskapets och Adelns bepröfvande, om icke orden: eller vid Ridderskapets och Adelns sammankomster under Riksdag skulle kunna uteslutas, emedan de innefatta en förklaring, som synes öfverflödig, då ingen tvätydighet i alla fall kan uppstå, om §:n får följande lydelse: