Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta prof fordras alldeles icke af sökande till adjunktureller kollega-beställning. Slutligen föreskrifver författningen äfven, att vid lektorats tillsättning' bör särdeles afseende göras på sökandes lärdomsförtjenster. Af lektorerne fordras sålunda betydligt högre kunskaper och mera vetenskaplig bildning än af kolleger och adjunkter; men, med undantag af Rektor, har real-liiroverket icke fått något med af dessa högre lärarekrafter, ehuru det skall meddela lika omfattande undervisning, som det fullständiga läroverket, i alla ämnen utom de gamla språken. Men det är icke blott i frågan om lärarnes kunskaper, som den högre real skolan blifvit styfmoderligt behandlad, utan lärarne i densamma, som måste föreläsa realia till lika vidd och omfattning, som lektorerne vid det fullständiga läroverket, och som af undervisningen äro mera uptagne än dessa, de äro äfven, hvad lönevilkoren beträffar, i en mycket sämre ställning. Enligt Rikets Ständers beslut vid förra Riksdagen tipbär nemi. en lektor under de 5 första åren af sin tjenstetid 2,000 Riksdaler, hvilket belopp, under förutsättning af vitsordad skicklighet och nit, höjes med 500 rdr för hvart 5:te tjensteår, tills hela lönen upgfir till 3,500 rdr. För en adjunkt vid det fullständiga läroverket eller en kollega vid real-skolan sker förhöjningen efter samma grund, men lägsta lönen är 1,000 och högsta 2,500 rdr, således ständigt 1,000 rdr lägre än för lektorn. Af hvad jag nu anfört, synes alltså, att då man från den högre real-skolan bortklippt blott de gamla språken och detta endast i 6:te och 7:de klasserna, så har, i fråga om lärare-krafter och aflöning, saxen deremot tagit betydligt djupare, enär detta läroverk kommit i saknad af lektorer icke blott i dessa språk, utan äfven af lektorer, d. v. s. högre vetenskapligt bildade lärare, i alla de öfriga ämnena, uti hvilka dock undervisnings-skyldigheten qvarstår till fullkomligt samma vidd som vid det fullständiga läroverket.
Till afhjelpande af denna olägenhet har motionären ansett att slöjdskolor borde inom hvarje län inrättas och har lian, under förutsättning att eleverne skulle skaffa sig boningsrum och hålla sig med kost; att i smidesoch snickare-yrket skicklige mästare förenade sig om föreståndareskapet öfver skolan, och att, för bedrifvandet af sina yrken, hålla dugliga gesäller, hvarigenom inga andra lärare Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 137. 15 skulle behöfvas än för undervisning i linearteckning, arithmetik, och mathematik; att de praktiska undervisningssalarne skulie vara föreståndarnes verkstäder och för den theoretiska undervisningen icke erfordrades annat än ett större rum, som kunde förhyras, föreslagit att i hvarje läns residens-stad eller annat lämpligt ställe en slöjdskola måtte inrättas, vid hvilken undervisning i smidesoch snickare yrket kostnadsfritt skulle lemnäs de ynglingar, som sig dertill anmäla; att desse skolor mätte ställas under uppsigt och ledning af i länen varande Hushållnings-sällskaper, hvilka skulle tillförbindas att af de statsmedel, som till dem blifvit eller blifva anvisade, ombesörja slöjdskolornas organisation samt att aflöna föreståndarne och lärarne i desamma. Vid öfvervägande! af motionärens förslag har Utskottet funnit sig böra erkänna icke blott den välmenande afsigten med detsamma, utan äfvenledes att rätt organiserade slöjdskolor obestridligen utöfva ett mägtigt inflytande på den inhemska slöjdskicklighetens utveckling och förkofran, samt att det således vore önSkligt att antalet af detta slags skolor, allt efter som behof deraf gör sig gällande, måtte tillvexa; men då såväl det större eller mindre behofvet af dylika skolor, som den särskilda riktning i afseende å vissa yrken eller tillverkningar; som åt undervisningen derstädes bör lemnäs, är beroende af särskilda förhållanden i olika orter, torde det lämpligen böra på de olika kommunerna ankomma att om deras inrättande draga försorg, till dem anslå nödiga medel och öfver den undervisning, som i dem lemnäs, hafva uppsigten.
Sällskapets för inhemsk silkesodling: underdåniga utlåtande öfver hvad Rikets Ständers Revisorer år 1S64 aniört om fortsatt anvisande af allmänna medel till Sällskapets disposition. Stormäktigste, Allernådigste Konung! Rikets Ständers sednast församlade Revisorer hafva, uti deras den 14 nästlidne Oktober afgifna berättelse om granskningen af statsverkets tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1862, med åberopande af en år 1863 utaf den då församlade Statsrevisionen gjord framställning rörande försöken till silkesodling i Sverige, yttrat tvifvelsmål huruvida dessa försök, hvilkas resultater hittills icke varit gynnsamma, må utgöra giltigt skäl för fortfarande af det årliga understöd, som Sällskapet för inhemsk silkesodling från statsverket åtnjuter; »helst medlen, enligt Revisorernes tanke, långt bättre böra kunna användas till befrämjande af sådana näringar, hvilka mera än silkesodlingen lämpa sig för landets klimatiska förhållanden». Då, jemlikt Eders Kongl. Maj:ts nådiga remiss af den 21 sistlidne Oktober, som den 28 nästlidne November kommit Silkesodlings-sällskapet tillhanda, det åligger nyssbemälda Sällskap att, i anledning af den nu förnyade framställningen i detta ämne, af - — 270 — gifva utlåtande, anhåller Sällskapets Förvaltnings-utskott att få åberopa den af Förvaltning" utskottet under den 21 December nästlidet år öfver förra Stats-revisionens framställning i underdånighet afgifna förklaring, såsom innehållande allt hvad å Silkesodlingssällskapets sida kunnat och kan, till bemötande af Revisorernes andraganden, anföras. Ehuru 1864 års Revisorer förmält sig hafva af nyssnämnda förklaring tagit kännedom, men ansett densamma icke ingifva »någon säker förhoppning att det med understödet afsedda syftemål må kunna ernås», vågar likväl Förvaltnings-utskottet yttra den öfvertygelse, att innehållet af denna förklaring förtjenar att tagas under noggrannt bepröfvande, innan de af Eder , Kongl.
Denna symfonikonsert är den näst denna speltermin. sista under jD.t Osvaldo Sottero, den framstående italienske basbarytonisten, har återkommit hit och lär inom kort åter uppträda på k. operan — en underrättelse, som säkerligen skall helsas med tillfredsställelse af alla. K. Dramatiska teatern har upptagit Schillers välkända sorgespel » Kabal och kärlek », hvilket stycke gafs för första gången i fredags i ny och ledig öfversättning af hr Personne, hvilken ock har hedern af styckets iscensättning. Teaterdirektionen förtjänar för öfrigt den teaterbesökande allmänhetens tack för upptagandet af detta klassiska drama, och den fulltaliga publik, som bevistade premieren, visade sig ock till fullo uppskatta, hvad som bjöds den. Bifallet var efter de olika akterna så entusiastiskt och inropningarna så talrika, att man torde kunna vänta, det stycket skall upplefva ganska många föreställningar. Utförandet är ock på alla händer synnerligen godt. Särskildt må framhållas fru Fahlman och fru Backström som resp. lady Milford och Louise Miller, hrr Hillberg och Palme som presidenten von Walter och hans son Ferdinand samt hrr Thegerström och Personne som resp. stadsmusikant Miller och handsekreteraren Wurm. Det inskränkta utrymmet hindrar oss att ingå på en utförligare redogörelse. Vi vilja emellertid tillråda en hvar, som älskar se en framstående scen-skapelse framförd på ett densamma värdigt sätt, att ej försumma se » Kabal och kärlek » på vår främsta talscen. Svenska teatern gifver i morgon Björnstjerne Björnsons » Maria Stuart » som recett för fru HvasserEngelbrecht. Vasateatern har på det angenämaste upplifvat glada teaterminnen med sin senaste lyckosamma repris af det bekanta lustspelet » Öregrund — Östhammar ». Det finns verkligen en så god portion af oförargligt skämt och bästa posselynne i detta stycke, att det, trots en del gammalmodigheter i det tekniska, ännu står framom det mesta af hvad som serveras i den nu så gouterade farsen. Af den bepröfvade uppsättningen från Mindre teaterns dagar bidrog ännu trion Warberg — Hjortberg — Magnusson till styckets framgång.
Jag tillåter mig derföre att i fråga om höjningen af ersättningsbeloppet göra samma förslag, som i fråga om sänkningen blifvit afgifvet nemi. att summan måtte bestämmas till jemna 500 Kdr. Gr. af Ugglas, Carl Fredr. Ludv.: Då denna discussion redan blifvit så vidlyftig, och jag hufvudsakligen instämmer med Gr. Lagerbjelke och Frih. af Ugglas, skall jag åtminstone icke följa Hr Printzenskölds utflykter inom tulltaxan. De prohibitiva åsigterne hoppas jag skola nu vinna lika litet gehör som tillförene. Nästan vid hvarje Riksdag hafva de af Hr Printzensköld nu framställda spådomar blifvit gjorda Jag minnes, hurusom man vid sista Riksdagen förutspådde den grufliga minskning i tullinkomsterne i följd af den då antagna tulltaxan. Granskar man förhållandet, så finner man, att manufakturerne upgått från 17 till 35,000,000 Rdr. Tullinkomsterne, som år 1844 utgjorde endast 4,100,000 Rdr, hafva deremot under de 2 sista åren, hvarunder den af Hr Printzensköld såsom oriktigt upgjord ansedda tulltaxa varit gällande, upgått till icke mindre än 8,889,789 Rdr Bko. Således har erfarenheten alldeles icke besannat dessa vid hvarje Riksdag återkommande förespeglingar. Ett bifall således till K. RI:s förslag skall ovilkorligen än vidare framkalla tillökning i tullinkomsterne. Orsaken till Utsk:s godkännande af förslaget till reglering af tolagen återfinnes i Utsk:s Betänk, nemi att åt handeln återgifva dess naturliga gång. Det är verkliga förhållandet, att, till följd af den olika tolag, som i olika städer måste erläggas, man, då svårigheter vid förtullningen i Stockholm förekomma, låter varorna förtullas i Calmar, der tolagen är mindre, och sedan för dem till Stockholm. An i denna dag låter mången förtulla sina varor i Ystad och för dem sedan till Stockholm.
I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om anslag af Lön å Stat för en serskild Provincial-Läkare i Herjeådalen. I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss rörande utbyte af 2:ne indelningar vid Kongl. Lif - Regementet. I anledning af väckte frågor, rörande de i Riket vistande Judar. N Rörande offentlighet vid Domstolar och vid Policekarnrar i Städerne. t)m 18 Augusti t, rit. I anledning af väckte frågor om förhöjning i betalningen tor tågands troup pers underhåll. I anledning af Riks-ns Ständers Deputerades Berättelse om KrigsRedogö relseoch Revisions-Verket. Herr Munck af Rosenskjöld, Elurhard: Sedan Ridderskapet och Addo genom votering i förmiddags funnit godt besluts, att, ehvrd den så kallade Tulltariffen komme aU af Ridderskapet och Adeln godkännas oförändrad, eller med modificstioner , det tillägg dervid dock borde äga rum , att Riksens Ständer skulle Iros Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla , att Kongl. Majtt, efter Vederbörandes hörande, täcktes, enligt de af Riksens Ständer fastställde grunder, vidtaga den nedsättning af Tulltariffen , hvartill omstäodigheterne kunde föranled»; så hemställer jag. om ej samma beslut kunde nu genast , och innan sjelfva Tulltariffen blifvit af Ridderskap^ och Adeln afgjord , genom ett Protocollsötdrag de öfrige Respective RiksSiånden meddelas; samt anhåller cm proposition derå. Herr Hjerta , Gustef, förenade sig med Herr Munck af Rosenskjöld Och blef Herr Munck af Rosenskjölds berörde hemställan, uppå gjord proposition, *f Ridderskapet och Adeln bifallen. 620 Den 18 Augusti e. m. Herr von Hohenhciufen, Michael, anförde skrifteligen: (Se Bilagan N:0 i.) Hvarefter Herr von Hohenhausen muntelieen tilläde:
Majit äskat 50,000 Ridr årligen eller tillsammans för alla tre åren 150 000 Ridr, hvilket anrdag Rikets Ständer beviljat att utgå på sätt E. K. Majit hemställt. 32:o. Till befäslningarne vid Stockholm på landsidan är af E. K. Majit begärdt 300,000 Ridr. Rörande delta ämne är uti den Kongl. Propositionen erinradt, hurusom Rikets Ständer uti underdånig Skrifvelse den 1 Mars 1858, uppå anförda skäl, ansett angeläget, att åtgärder utan uppskof vidloges, för att medelst befästningar betrygga huf - Expeditions-Uh-leot tets Förslag till linderd. Skrifvelse N:u 146. 491 vudsladen för fiendlliga anfall, samt för sådant ändamål anvisat en summa af 200,000 R:dr alt med hälften under hvarldera af åren 1859 och 1860 användas för vidlagande af förberedande åtgärder till Stockholms förseende med belastningar, samt till dessas påbörjande å hufvudstadens södra sida; — varande derefter af Deparlemenls-Chefen meddeladt, att uti den härför uppgjorda plan befästningarne å södra sidan upptagas såsom i första rummet angelägna och bland dessa såsom vigtigasl det större verket utanför Skanstull, hvarföre äfven början dermed under nästlidna är blifvit gjord. Med detta verks fullbordan vore, enligt Chefens för lngeniörkorpsen åsigt, så mycket vunnet, att en fiende icke omedelbart från Jandstigningsorlen kunde intåga i hulvudstaden ; och hade alltså ansetts angeläget att med detta arbete icke fördröjdes, åtminstone icke öfver 3 till 4 år.
Förvaltningen af Sjö-ärendena med Lots-direktören yttrade väl, uti derefter den 28 Juni sistnämnde år om fyrväsendets fortgång afgifven underdånig berättelse, att den ifrågasatte fyr-anläggningeu å Sandön af anförda skäl icke syntes af behofvet påkallad, meu sedau hos Rikets Ständer vid sistförllutua riksdag erinran blifvit gjord om nödvändigheten deraf, att till vägledning för sjöfarande anbringades ett varningstecken för det på ett afstånd af 2 1/3 sjömil i nordvest från Gottska Sandön belägna farliga grundet “Kopparstenarne®, samt att undersökning företoges till utrönande, huruvida i berörde ändamål lämpligt blefve, antingen att å nordvestra udden af samma ö uppföra fyrbåk, eller att i annat fall vid förenämnde grund förlägga ett fyrfartyg, anhöllo Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse den 29 Mars 1851 om anställandet af ny undersökning för bedömandet af lämpligheten af en fyranläggning å Gottska Sandön, eller ock förläggandet af ett fyrfartyg vid Kopparstenarne, samt att sedermera de åtgärder måtte varda vidtagna, hvilka Kongl. Majit i anledning deraf kunde finna tjenliga. ' Sedan Kongl. Majit derefter den 2 Maj 1851 i Kåder anbefallt verkställandet af ifrågavarande, af Rikets Ständer föreslagna, undersökning och Förvaltningen af Sjöärendena under den 11 Januari 1853 om utgången deraf gjort underdånig anmälan, samt, Kongl. Maj:ls Nåd.
§ 5 Andra professorn håller föreläsningar om örtkännedom, särskilt med tanke på foderväxter, giftiga eller eljest skadliga växter, läran om läkemedels beredning och verkan, om husdjurens naturalhistoria och anatomi, leda elevernas arbete i anatomisalen och apoteket, göra botaniska exkursioner, lära eleverna insamla växter och i Inrättningens blivande plantage praktiskt öva eleverna i att odla medicinal - och foderväxter. Han skall också hålla föreläsningar för de vid Karolinska Institutet studerande läkarna i den del av Veterinär vetenskapen de bör känna till i sitt blivande arbete som provinsialläkare. § 6 Professorerna bör inrikta sina föreläsningar så att det viktigaste hinner gås igenom inom ett år och så att eleverna får möjlighet att repetera. De skall också genom förhör och repetitioner hålla ett vaksamt öga på elevernas framsteg. Om pensionären § 7 Vid Inrättningen skall även finnas en pensionär, som erhåller månatligt arvode, rum, ljus och värme. Han förordnas av Sundhets Kollegium, sedan direktören blivit hörd över hans skicklighet. Ingen får antas som inte har bevis på akademiska studier och insikter i de vetenskaper vilka som förberedande, bör innehas av dem, som ämnar bli veterinärer, läkare eller lärare. Pensionärens första uppgift är att med oavbruten flit och uppmärksamhet följa den av professorn lämnade undervisningen och i mån av de framsteg han gör, hans åligganden att vid undervisningen och tillsynen över Inrättningen gå professorerna tillhanda samt då de är frånvarande deras ställen företräda. Om smeden § 8 För undervisning av den praktiska beskoningskonsten skall vid Inrättningen finnas en smed. Han åtnjuter månatligt arvode, rum, ljus och värme. Han antas av direktören Det skall vara en skicklig hovslagare som utom att kunna sko, skall känna till hästars och boskapskreaturens fötter, deras fel och sjukdomar och de särskilda beslag som kan avhjälpa felen. Hans skyldighet är att ha tillsyn över smedjan, själv flitigt och efter konstens regler lägga hand vid skoningen och öva eleverna först på döda och sedan de förvärvat färdighet på levande djur. Han skall med skoning betjäna allmänheten så väl, att kunder aldrig saknas för elevernas övning. Han får inte utan tillstånd var borta från Inrättningen, vårda smedjan och dess inventarier, redovisa ekonomin.
Dä Ridderskapet och Adeln i gärdags Plenum öfwerenskommit, at til afgörande företaga Friherre Liikvers<chöläs betänkande , rörande et piter - Den 28 Junke. 925 ytterligare begifwande af wära rättigheter, än hwad wi redan sjelfmant afstätt, genom deltagande under krigstider i ffjutsnings - och inqvarterings ffpldigheter för Rä- och Rörs och Insockne hemman til hälften mot Skatte, torde Nidderffapet och Adeln tilläta mig i korthet framföra mina tankar. Billigheten at i krigstider af privilegierade hemman begära biträde wid ffjutsningar och ingvarteringar medger jag för min del, och af orsak, at detta aldrig blifwit nckadt af Ridderffaxet och Adeln dä behofwet det fordrat. Detta har äfwen skedt under närwarande krig genom den krigsgärd Nidderffapet och Adeln godwilligt sig ätagit sä wäl i Spanmäl, som penningar til högre belopp i de flesta Län, än hwad Skattehemmanen erlaadt, äfwensom proviant och beklädnadspersedlar, Skjutsningar och inqvarteringar har äfwen Nidderffapet och Adeln wid flera tilfällen utgjordt i de provincer, der trupper siadnat och der det behöfts, — Jag borde säledeö förmoda at Ridderffapets och Adelns altid wisade beredwillighet wore tilräckelig för wära Medständ, at öfwertpga dem, det wi aldrig undandraga ost, at wid älla tilfällen bidraga til allmänt wäl, ofta öfwer de flesta af wärasined bröders förmäga.
uppskjuten domstidningen, som just nu anordnat en pristäfling med 300 kronor i pris. Tälta w lus sMöoloi i! De minsta bidrag mottagas tacksamt. Idun kolorerade planscher k r. 9: — I d u n m. Modet, u t a n kol. pl. Redaktör och utglfvare: FRITHIOF HELLBERG. Träffas å b y r å n k l. Allm. Iduns Tryckeri Aktiebolag 6:te årg. - r a d. Utgifningatid: hvarje helgfri fredag. OS HANDARBETETS VÄNNER HAR MAN I DESSA DAGAR KUNNAT FÅ SE EN » NATIONSFANA » AF UTMÄRKT ARBETE OCH STILFULL KOMPOSITION. DET ÄR EN STOR HVIT SIDENDUK MED PÅLÄGGSSÖM I GULT OCH TVÅ FÄRGER GRÖNT. I DUKENS MIDT SYNES STOCKHOLMS VAPEN, ERIK DEN HELIGES HUFVUD, LIKALEDES PÅLÄGGSSÖM I GULT MED SILKESSKUGGNING PÅ EN LÄTT MED BLÅ KONTURSÖM PRYDD BOTTEN, SOM OMGIFVES AF EN I GRÖNT UTFÖRD KRANS I LAGER OCH EK. DET HELA ÄR ENKELT OCH SMAKFULLT SAMT I ÖFVER - ENSSTÄMMELSE MED ARBETETS ÄNDAMÅL, MJUKT, SMIDIGT OCH LÄTT SOM DET HÖFVES EN FANA, HVILKEN SKALL FLADDRA I SPETSEN FÖR EN UNGDOMSSKARA.
Utbrottet af en sjukdom som alltid dödar blef hennes tysta, lidande svar. Snart genljöd af lof öfver den frivilligt biltoges sånger. Hvad som skett hade man allaredan glömt. Sagan låter pelikanen föda de sina med sitt eget blod. Med sagans pelikan har den äkta skalden jemförts, han skrifver som man säger med sitt eget hjertblod. Här var det annorlunda ty det hjerta från hvilket lifvets flod gjöts var ej hans. Det var den förorättades. När hans nya lof ljöd stöttes minnenas spjut med fördubblad kraft i hennes hjerta. Hon fick sitt första anfall af blodstörtning. Sedan den dagen var hon blott en skugga af sig sjelf. Från den yttre verlden hade hon för länge sedan skyggt dragit sig tillbaka. Upprepade anfall af blodstörtning talade högt att lifvets låga snart skulle slockna. Mot slutet kunde hon ej sjelf röra sig framåt, men de vackra dagarne såg man henne i Humlegården dragas fram och tillbaka i en korgvagn som ett barn. Man kan säga att hon under de tre senaste åren varit bunden framför ett offeraltare. Och må det vara äfven sagt att ej ett ljud af klagan hörts från offret, icke ett ord af ovilja öfver den, som gjort henne så illa, har halkat öfver hennes läppar. Här var en kärlek som led allting och som fördrog allting! Tyst och stilla som hennes lidande kom dödsengeln till hennes bädd. ”Jag har någonting att säga” lär ha varit ett af hennes sista ord. Men den som hon, med evigheten i sigte måhända helst velat tala vid var långt borta. Tätt bredvid henne syntes endast hans bild, inom glas och ram sväfvade den sista blicken mot bilden af honom, som dock ständigt i lif och död var hennes allt. Ljuft åt den ljufva!” (Afskrifvet ur någon Helsingborgstidning, ej Öresundsposten, af Christian, samt mig tillsändt i Malmö.)93 Lars Wåhlin94 är bekant med förf. till: ”Lindows Börn”. Han är student, heter Christianssen och är en mycket affekterad och sprättig ung man på en 19 à 20 år. Gör aldrig annat än skrifver och går på ”Theatret”. Har redan skrifvit flera förtjenstfulla skådespel.
Majit bar föreslagit, att efter tull—lindringarnes upphörande eller från 1853 års början tullen å kaffe må utgå med 5 sk. per skålp., men Utskottet hemställer, att den må blifva endast 2 sk. 8 rst. Då medelbeloppet af 1847, 48 och 49 årens import af kaffe utgör 8,164,997 skålp. (hvilket ändock något understiger 1849 års import) så utgör hvarje runstyckes tillökning i tullen per skålp. en årlig ökad tullintrad af 14,175 Ridr 16 sk» 5 rst., och således skulle ett godkännande af Kongl. Majits förslag åstadkomma en tillökning i den årliga statsin komsten af 56,701 R:dr 17 sk. 8 rst. utan känbar tunga för den kaffeälskande allmänheten, enär konsumenten derigenom komme att erlägga endast en ökad afgift af högst 1 runstycke för 10 koppar kaffe, och likvisst erlägga blott en obetydlig afgift för denna dryck jemförelsevis med konsumenten i det fria England, der tullen å kaffe utgör något mer än 9 sk., och i det mindre fria Ryssland, der samma afgift utgör icke fullt 9 sk. sv, biko per svenskt skålp. Genom antagande af Kongl. Majits förslag, som jag vördsamt tillstyrker, skulle alltså Rikets Ständer bereda sig en tillgång, öfverflödigt tillräcklig att dermed, »utan de skattdragandes betungande och med godt samvete», kunna betäcka de af Stats-utskottet vid innevarande riksdag föreslagna tillökningar på lista hufvudtiteln. 5: o. Garn, bomulls-. Före sistlidne riksdag utgjorde tullen å det bomullsgarn, som i Sverige allmänt Bevillnings-Ulskoltets Betänkande, J)° 3. tillverkades, 6 sk, per skalp. Denna lull blef dä nedsatt till 5 sk., hvarigenom spinnaren beröfvades 162/s procent af det skydd, hans näring hittills åtnjutit.