Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
5to Herr Pereswetoff Moraths, Carl Axel, den 15 dennes e. m. på bordet lagda Motion, fröt, JJtdr. SS?. 3» Dee, iga$, 361 Motion, angående anslag till upphand* ling af spannmål i goda år. 6:0 Friherre Cederström?, Anders, den 15 dennes e. m. på bordet lagda Motion, om en allmän rättighet till fiske uti de större fjärdarne och yttre Skären på Kronans vatten. 7:0 Friherre Cederströms, Anders, deri 15 dennes e. m, på bordet lagda Motion, att de i Skärgården boende hemmans-egare, som icke hafva Lands vägs communication med fasta landet, måtte befrias från Krono - skjuts, och i stället åläggas något annat motsvarande onus till Kronan. 8:0 Friherre Cederström*, Anders, den 15 dennes e. rri. på bordet lagda Motion, om anläggande af gästgifvaregår» dar å Vermdön, g:o Friherre Cederströms > Anders, den 15 dennes e. m. på bordet lagda Motion, om ett nogare bestämmande för Presträttigheternas utgörande af hemman i Skärgården. flitt. tili R, St, Trot. igsS — 1X29, p:de Samt, Sida Höft. 4U 36? fröt. Vt dr. d, 3» Dac. isig. 1 o’-0 Herr Flac/is, Carl, de b 15 dennes e. rn. pä bordet lagda Motion, att tagande troupper matte, genom Vederbörande Comtnissariats försorg, äfven under Marchen till och^ ifrän öfningsplatserne förpläga^. 5.
1 underdånig skrifvelse af den 20 Augusti 1851 anhöllo Rikets Ständer, att Eders Kongl. Majit »täcktes taga i Nådigt öfvervägande, huru de genom folkundervisningen åsyftade välgerningar jemväl kunde utsträckas till de i hela landet till ej obetydligt antal kringspridda döfstumma och blinda, samt att, derest Eders Kongl. Majit så finner lämpligt, Eders Kongl. Majit behagade åt de Föreståndare för Folkskolelärare-Seminarierna, sorn kunde finnas villiga att vid Institutet för döfstumma och blinda söka vinna kännedom om de derstädes begagnade undervisnings-methoder, såsom understöd till kursens genomgående vid Institutet, låta utdela stipendier af de för folk-undervisningens befrämjande anslagna medel, äfvensom i öfrigt Nådigst vidtaga de åtgärder, som för det ifrågavarande ändamålets vinnande kunna påkallas». I anledning af denna underdåniga anhållan anbefalldes så val Direktionen öfver det vid hufvndstaden förlagda Institut för döfstumma och blinda, som 22 Kongl, ilaj-.ls Nåd." Prop. om Statsverket 4833. samtliga Dom-kapitlen att afgifva underdåniga utlåtanden. På de i dessa utlåtanden anlonia skäl fann Eders Kongl. Maj:t för godt att den 9 sistlidne September förklara det af Rikets Ständer åsyftade ändamål icke kunna på annat sätt vinnas, än att särskilda Instituter inrättades, hvarjemte Eders Kongl. Maj:t täcktes anbefalla mig att i sådant hänseende utarbeta förslag och detsamma Eders Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning underställa. I följd af denna Nådiga befallning har jag med sakkunniga män haft öfverläggningar och anhåller nu att till Eders Kongl. Maj:ts Nådiga bepröfvande få anmäla följande underdåniga framställning. Af de olycklige, som äro beröfvade antingen synens eller hörselns och talets förmåga, torde isynnerhet de senare böra vara föremål för samhällets vårdande uppmärksamhet. De förre kunna i deras hem vida lättare emottaga uppfostran och undervisning och således äfven lättare vinna den själsodling, som för alla är önskvärd.
Justerades ett prot.-utdrag för den 25:te ooh 26:te dennes samt 3 prot.-utdrag för f. m:s plenum. Frih. Hermelin, Carl Samuel: Jag får härmed vördsamt afsäga mig min plats som Suppleant i Allm. Besvärsoch Ekon.-Utsk:t. Till följd af denna afsägelse anmodades R. o. Ad:ns Hrr Elektorer att välja en Suppleant i Allm. Besvärsoch Ekon.- Utsk:t efter Frih. Hermelin. Föredrogs ånyo ooh företogs punktvis till afgörande StatsUtsk:ts den 12:te och 23:dje dennes bordlagda Etlåt. N:o 93, ang. regleringen af utgifterne under Riksstatens Sjette Hufvudtitel. I lista punkten. Mom. litt. a. Frih. Cederström, Rudolf: Vid föregide tillfällen hafva Exped.-Chefernas löner blifvit bestämda till 5,500 rdr i enlighet med K. H:s derom afgifne Propos. Hvar och en inom detta Stånd lärer lätteligen inse, att Exped.-Chefens bestyr inom detta vigtiga departement, som behandlar inrikes administrationen, måste vara förenade med minst sagdt lika mycken Den 26 Maj e. m. 489 skicklighet, som den, hvilken erfordras hos Exped.-Cheferne vid hvart och ett af de öfrige departementen. Jag skulle således tro mig fela i grannlagenhet mot It. o. Ad., derest jag utförligare behandlade denna sak, utan inskränker jag mig till att hemställa, det R. o. Ad., i öfverensstämmelse med sina i likartade fall fattade beslut, täcktes fastställa aflönmgen för Exped.-Chefen inom civildep:tet till 5,500 rdr, hvarå jag anhåller om H. Exc. Hr Gr:ns o. Landtmms propos. Erih. Åkerhjelm, Johan Carl: Jag är förekommen af Frih. Cederström och förenar mig med honom.
160 enskilda arbe - Den 26 Mars e. ra. iSt tare, som nu ungefär kosta i5,ooo R:dr, äro i lagstadd tjenst; de kunna icke vräkas, och om äfven, genom särskilta öfverenskommelser, denna kostnad kunde förminskas till 10,000 R:dr, torde detta vara allt; äfvensom kostnaden för dragares underhåll icke skulle kunna förminskas till mindre än i5oo R:dr, enär de i alla fall behöfvas till de oundgängliga arbeten, hvilka jag nu vill uppgifva. Dessa äro: sammanförandet af alla de gröfre machinerier, materialier och ställningar, hvilka för arbetet erfordras, och som vanligtvis, under vintern, äro lemnade ute i Schakterne, men hvilka, i sådant fall, måste införas och med. skjul eller betäckningar förses. Kostnaden derföre antages till 4ooo R:dr. 2000 R:dr anser jag minst åtgå till sådana mindre arbeten och broar, reparationer m. m., som årligen ifrågakomma. 3ooo R:dr blifver ungefära förlusten på försäljningen af redan befintlige proviantoch fourrage-persedlar. En lika summa bör beräknas för försämringen af alla förrådspersedlar och byggnader. Här finnes redan sålunda en utgift af 48,000 R:dr. Bolagets, för detta årets arbete, redan gjorda utgifter och ingångna skulder utgöra 16,800 R:dr. Således en summa af 64,800 R:dr, som måste utbetalas. Den kan också blifva betald genom försäljning utaf ganska säljbara, men till arbetet eljest behöfliga effecter, hvaribland jern till 47,000 R;dr, åtskilliga persedlar af träd i5a Den 26 Ma rs e. m. till någre 1000, samt proviant till ungefär 7 å 8000 R:dr, och någre fartyg. Men, hvad blifver följden? Jo, att, då dessa äldre, förut slitne eller begagnade, persedlar till underpris måste afyttras, skola desamma nästkommande år med nya ersättas, och kostnaden på det hela ökes alltså med ännu 20 å 3o,ooo R:dr. Mine Herrar! dessa uppgifter äro sanna.
Medan gandeatt ingen bevillning kan, då jemte billigheten af Grunderne älven säkerheten för Staisinkomsterne och controllen å de skattskyldiges uppgifter måste afses, blifva fullkomligen rättvis, och att grunder, som under någon längre tid med förde! för det allmänna och utan betydelig enskild olägenhet blifvit tillämpade, måste äga något företräde framför de, ännu oförsökte, så vida desse sistnämndes theo* retiska värde icke är desto påtagligare, inskränker jag mig till den anmärkning, att bibehållandet af en så kallad MinimiTabeU utgör en orättvisa, som bör kunna 'undvikas. Jag tror att denna orättvisa är eller kan blifva dubbel först derigenom, att Riksens Ständer icke om Provincernes production och inkomst-tillfällen samt derpå grundade nuvarande verkliga fastighetsvärde kunna äga den kännedom, att de annorlunda än på höft kunna bestämma hvarje Läns så beskaffade värde, dertill säker grund icke eller kan hämtas af nu gällande taxeringsvärden, enär det är en känd sak, att desse till en stor del blifvit efter tillfälliga omständigheter bestämde i vissa Län, till högre, i andra till lägre belopp: och för det andra, emedan en sådan bestämning, om den ock för närvarande kunde med allsidig billighet tillvägabringas, likväl framgent korn* Bil. till Ridd. o. Ad. Pr. IV Band. 9 Den 12 Maji f m. me att sivik* derifrån i samma mohn, aom ökad production eller befordrad fördelaktig *£• sättning höjde det verkliga värdet å vissa Pro* vincers Fastigheter, och motsatta ofördelaktiga förhållanden inträffade i andra orter. Denna så påtagliga orättvisa är icke en ovilkorlig följd al nuvarande Bevillningsgrunder utan tvärtom med dem oförenlig , så vida derigenom ett annat värde kan blifva åsatt Fastigheten, än efter samma grunder t öfrigt borde äga rum; och de gällde ock ända till 1818 års Riksdag utan någon sådan bestämning och utan olägenhet. Äfven den, som genom minskning i påräknade Statsbidrag möjligen skulle kunna inträffa, 6ynes lättligen kunna förekommas genom rättighet för Riksens Ständers Fallmägtige, att, derest
N'0 10.2 a5 den 31 Mars 1813 försäkrad om orubbad rättighet, att fortfarande Stnjuta den Krono-Tionde han, i egenskap af Kyi koherde i Lund, fran äldre tider uppburit. Härmed förenade sig Prostarne Astrand och Hvasser. Ankom till Exp. Utsk. d. so Nov, 1829, Utlåtande, i anledning af gjorda hemslällanden om förminskad afgift, af Rotehållare vid Indehlta InfanteriRegementena, till Soldatens beklädnad. Hedervärda Bonde-Ståndet har till Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeeonornie-Utskottens gemensamma handläggning behagat remittera: 1:0 ett Memorial af Riksdags-Fullmägtigen Anders Nilsson fran Vermlands Län, hvaruti hemställes, att då, under fredstid, behofvet, efter Motionairens förmodan, icke påkallar Beklädnadsanslagets utgörande vid Indelta Infanteri-Regementena hvart tredje år, med en tredjedel årligen, samma bidrag matte erläggas endast hvart femte år; hvaremot Motionairen ansett, att, i krigstider åter, det kan vara nödigt, att bidraget förblifver vid hvad nu eger rum; och s;u ett Memorial af Anders jfonsson, Riks - 16 Staissamt Oec.-IJ tsk. Uti. N:o 102. dags Fullmagtig fran Orebro Län, deruti Motio r 6 . nairt-n, elter erinran, att betydliga Öfverskott j Regementenas Beklädnads - Cassör förefinnas, oansedt Monderingarne, under senare ar, blifvit af finare Kläde anskaffade, samt da alla besparingar, sorn möjligen kunna åstadkommas, “af “ett verkligt behof påkallas", anhållit, att de nuvarande ärliga bidragen till Indelta Infanteristens beklädnad mätte nedsättas, och det till hälften af hvad hittills varit bestädt.
att gamla Inrättningar j ali mänhef, hvilka, genom deras ålder och det förtroende de vunnit, äga ett anseende, sorn icke alltid åtföljer nya , böra ej annorlunda , än med yttersta varsamhet, rubbas , hemställer jag, att något härvid ej rr:å tillgöras , utan i sammanhang med Rättegångs-Balkén , och Allmänheten, innan frågan öfverlemnas till Lagstiftarens afgörande, få tillfälle att göra sig närmare underrättad örn hvad härvid a alla sidor kan Vara att påminna , och stadga en öfvertygelse, sorn sedan lättar det beslut, som skall tagas. Det sednare Betänkandet, eller rörande Inrättning äf Straff och Correctionshus, b!ef af Camitéens samtlige granskande Ledamöter, utan omröstning, antaget, och beslöts, att detsamma skulle till Kongl. Majit i underdånighet öfverlemnas, ined enahanda underdånig hemställan, sorn, i afseende på det förstnämnde Betänkandet, är omförmält. Ut supra. In fidem Protocollt A. J. Wahls tjerna. Utdrag af Protocolht ofver Justitiesär ender, häll st i Kongl Maj;ts Högi sta Domstol den 6 April i8iS Närvarande : Justitiae Håden Iserhjelm. Ziervogel. Torén. Grefve ilen 5 Maj. 95 Grefve Hamilton. Marks v. Wurtemberg. Friherre Kurck. Pettersson. Expeditions Secreteraren Forelius för edro underdånighet Lag Gö-mitéens tvänne underdåniga Betänkanden af den 31 sistlidne Mars, det ena innefattande framställning af vissa bestämda grunder till förändring af de nu antagna bestraffningssätt, samt, i anledning deraf, Förslag till inrättande af Allmänna Arbets och Corrections hus, och det andra om förändring af Under DomstoJarnes orh Hof-Bätternes antal och organisation, hvartill de grunder blifvit framställde, hvilka Comitéen ansett böra bestämma Lag.Förslagets •vidare utarbetning; hvaröfver Kongl. Maj:t den 5 dennes i Nåder infordrat Högsta
Så vida Borgare-Ståndet icke skulle vilja förena sig uti Ridderskapets ©ch Adelns samt Preste-Ståndets beslut, lärer votering böra anställas öfver följande proposition: 29:0 .Den, sorn vill, att, enligt Ridderskapets och Adelns samt Preste-Ståndets beslut, besvär öfver Pröfnings-Comiteernes åtgärder må, på sätt hittills egt rum, anföras hos Kongl. Kammar-Rätten, voterar Jb ; den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer, i enlighet med Borgare-Ståndets beslut, sista perioden af usta mom. uti ia5§. att erhålla denna lydelse: Öfver PröfningsComiteens beslut må Kronans Ombud och den skattskyldige anföra besvär, hvilka, ställde till Kongl. Majit, skola inom trenne månader ifrån af beslutet erhållen del, ingifvas, i Stockholm till Öfver-Ståthållaren, och i orterne till Konungens Befallningshafvande, som dem, med hvad de dervid hafva att i underdånighet erinra, ofördröjligen till Kongl. Majit insända. Vid sådant förhållande får Utskottet, enär, i afseende på besvär öfver Pröfnings-Comiteernas beslut, en med 2idra momentet uti 124 §, likartad föreskrift synes nödig, till samtlige Riks-Stånden vördsamt hemställa, att såsom ett nytt andra moment må uti 125 §. införas följande föreskrift: dock må besvären icke uppehålla uppbörden af hvad påfördt blifvit, utan gånge dermedj som uti stadgas; 38 Bcvillnings-Utskoltels Memorial, IV.-o 34- hvarjemte Ulskoltet, i ovisshet om hvilken mening som vid voteringen bhfver gällande, skolat föreslå , det Rikets Ständer medgifva Utskottet att vid sammanfattningen af besluten rörande Bevillnings-stadgan i sin helhet, få iagttaga den rättelse, sorn af samma votering kan blifva en följd. A r t. .5. §. 128.
I anledning af flere anmärkningar vid denpa §, i synnerhet Herr von Schulzenheims anförande, får jag vördsamt hemställa, om icke, i händelse detta förslag antages, man åtminstone bör bibehålla det förra stadgandet i RiddarhusOrdr llingen, att sätet i Utskott förloras för Ledamot, då han ifrån Fullmäktig blifver Hufvudman för egen Ätt, Jag tror det kan vara skäl, att icke öfverlemna åt Ledamotens egen pröfning, huruvida han bör uppstiga till Ordförandestolen, helst de, som äro minst skickliga, merendels hysa om sig sjelfva den bästa tanka. Grefve von Fersen > Hans: Vid denna täger äfven jag mig friheten göra en anmärkning, ehuru densamma är i rak strid med den af Herr Printzensköld framstäldta. Jag för min del kan icke inse hvarken nystan eller nödvändigheten af, men väl olämpligheten deruti, att en Riksdagsman, sorn börjat sitt Representanlkall, skall blifva afbruten deruti, utan eget förvållande, I följd hvarutaf jag tar mig friheten uti denna §. föreslå en annan redaction af följande ly - fién 7 Augusti f; irt. delset Dör under påstående Ritsdag dert,’ som fullmakt utgifvit, bibehålle dock Fullmäktig det säte han på grund af Samma full-»- makt innehaft. Friherre Cederström: Annat är olikhet i egenskaper menniskor emellan, och annat, huruvida Lagstiftaren kan förutsätta en sådan olikhet. Sedan Lagen bestämt vilkoren för utöfningen af Riksdagsmannarätten, är det klart, att dessa vilkor böra vara lika för alla. Om man fruktar någon oreda af förflyttningen från en plats till en annan , genom nummerförändring, Så är det vida rättsenligare, att en sådan Representant upphör vara Ledamot i Utskott, och blir återvald af Electorenle till Ledamot af Utskott eller Nämnd. Då upphör också ali anledning till tvetydighet i stadgandet. Om detta erkännes, kan den fedaction Herr HofCanz-* leren föreslagit, mycket väl antagas. Grefve Spens: Jag hemställer, 6m det icke vöre lämpligast, att början af tredje Momentet erhöll följande lydelse: Blifver under påstående Riksdag fullmäktig
Lag gällande, intill dest, wid påföljande Riksmöte, den salunda wäckta frägan blifwit under Conftitutions-Utfkottets Lfwerwägande tagen, och Konungs och Ständers gemensamma afgörande dera följt, i den ordning, som Grundlagen föreskrifwer. Med yttrande öfwer inkomna anmärkningar wid den projecterade Riksdags-Ordningen samt med förslag till ändringar och tillägg i densamma. Wördsamt Memorial. Till Riksens Högloft. Ständers ytterligare granskning och slutpröfning får Constitntions-Utskottet härmedelst wördsamt öfwerlemna det till Utskottet atcrförwifade Förslag till Riksdags-Ordning, Memorial N:o 11. 237 försedt med förändringar och tillägg i öfwerensstännnelse med de siera grundliga anmärkningar, som uti Respective Niks-Ständen blifwit gjorde, och som under omarbetandet tjenat Utskottet till ledning och rättelse. Da det ej warit för Utskottet möjligt att af enskilda Riksdagsmäns erindringar och yrkanden utröna Riksens Höglofl. Ständers i hwarje ämne rädande tankesätt, har Utskottet, ftyrdt af deh eget omdöme, funnit åtskilliga anmärkningar wara as den beskaffenhet, att derpå ej kunnat göras nägot till förändring werkande afseende. Andra äter haswa såsom ledande till stadganden, rakt stridande emot Constitutionens bokstaf eller esprit, ej bordt af Utskottet till öfwerläggning upptagas, dä de ej inkommit i den ordning Regerings-Formens 81 Z söreskrifwer. Emedlertid äro anmärkningarne, sä widt ske kunnat, till deras innehäll antecknade och medelst korta Förklaringar beswarade. Utskottet sär tillika bifoga ett ProtocollöUtdrag, innehällande Ledamöters skiljaktiga meningar i särskilda ämnen. Stockholm den 6 Octobcr 1809. Nannorlloim. st. Lilkvorspurro. D. 8i1v6r8to1p6. O. Nornor. 8. v. 8toollon8tröm.
Annorlunda hafva åtskilliga andra handelsfolk förfarit, och derigenom att de haft rörelsens och kreditens egna fordringar till lagstiftningens uteslutande eller egentliga ledstjernor, hafva de ock i den delen kommit närmare ordningens och sedlighetens efterslräfvade mål. Men vid sidan af detta grundfel, har den Fransyska handelslagstiftningen så stora förtjcnster, att den tvifvelsutan här, som mångenstädes, förljenar att tagas till mönster och läggas till grundval för en af behofvet påkallad förbättring. Genom sina formela bestämmelser sträfvar den att underlätta egendomsafträdelser, då förhållanderne dertill föranleda; den garanterar i allmänt och enskildt intresse valet af gode män och af massans förvaltning, och i samma intresse lemnar den god ledning till upptäckande af brott och till omintetgörande af svekfulla anläggningar. Den har der - 78 Kongl. Maj:ls Nåd. Skrifvelst, N:o iO. jemte förtjensten af en långvarig tillämpning och en lill följd deraf utbildad jurisprudens uti de delar, som både böra och kunna tagas till föresyn; och en öfverflytilling på vårt språk af de ypperliga förklaringar och högsta domslut, hvilka numera öfverallt finnas bifogade denna lags text, skulle, så att säga, pä en gång gifva oss lagen och erfarenheten om dess tillämpning och verkningar. Den har slutligen den icke ringa fördelen af att vara nära nog universel, och att sålunda på en gång betrygga landets inre rörelse och befästa dess handelsförbindelser med andra nationer. Fransyska lagens grundfel sammanverka dertill, att insolvenle debitorer afskräckas från det steget att i tid ingifva sina sessionsansökningar och instämma sina kreditorer. Det sker derigenom: l:o att lagstiftningen på ett kränkande och skymfligt sätt onödigt hotar gäldenärens personliga frihet, då han sjelf frivilligt inlemnar sin cessionsansökan. Visserligen kan hvarje insolvent debitor, tillhörande den handelsidkande klassen, i allmänhet anses såsom fuga; suspectus, men just den omständigheten, alt han frivilligt instämmer sina borgenärer och åt dem öfverlemna!' sin egendom, utan att taga lill flykten, bevisar, alt en sådan debitors rymning icke är att befara.
40» alt begära propos. derå; ehuru jag icke tror, att dess bibehållande skulle skada saken i det hela. Emot 5:te punkten har Hr Ekströmer icke gjort några serdeles anmärkn:r. Vi öfvergå nu till de inrikes karantäns-anstalterna, i fråga om hvilka Hr Ekströmer har sagt, att man icke bör lägga hinder i vägen för anläggande af sjukhus invid segelleder och kanaler till emottagande af kolerasjuka. Jag kan icke finna, att detta Utsk:s tillstyrkande lägger något hinder i vägen för inrättande af dylika sjukhus. På grund af alla dessa skäl tror jag, att R. o. Ad. kan bifalla ifrågavande Betänk., utom 4:de punkten, som icke bör bifallas. Genom bifall lill öfriga punkter af förslaget, uttrycka vi endast en opinion, hvilken i hufvudsak öfverensstämmer med den, som finnes uttryckt i PresleSt:s beslut, men undvika, att i vår opinions-ytlring inlägga det vilkor, som PresteSt. gjort, hvilket innebär, enl. hvad jag här ofvan ådagalagt, en restriktion, som kunde förklaras såsom hinderlig för den åsyftade lindringen i karantäns-anstalterna. Då vi genom bifall till Utsk:s Betänk, dessutom vinna 3 Stånds beslut i frågan, och hon sålunda blifver afgjord, hvarigenom man upnår samma ändamål, Hr Ekströmer åsyftat, anhåller jag om bifall till Betänk., utom 4:de punkten, å hvilken jag begär afslag. Gr. Liljencrantz, Gust. Fredr.: 1 hufvudsaken instämmer jag med Hr von Hartmansdorff. När jag så gör, yttrar jag mig visserligen icke med afseende på den embetsmanna-ställning jag har, ty den, som lika med mig, erfarit alla de olägenheter, som af spärrningarne tillskyndas Landshöfd:ne, till följd af oräkneliga trassel med klagomål, böter o. s. v., skall visserligen lika lifligt som jag önska, att kunna bifalla Betänk.
Sker uppror i en stad eller der manskap är förlagdt, så lärer der icke saknas tillgång på trummor eller trumpeter, och så länge icke någon större ändring af reglementet hunnit äga rum, lärer icke nugot compagni eller någon sqvadron kunna vara utan trumma eller trumpet. Den civila myndighet, som skickar efter manskap tilt stillande af upplopp, lärer väl icke underlåta att med detsamma reqvirera en trumslagare eller en trumpetare, och jag kan således ej inse att den ringaste våda kan uppkomma genom detta stadgande, eller att, i följd deraf, upplopp ej skulle kunna stillas. Skulle händelsen vara sådan, att några man voro samlade på landet på något ställe, der icke hvarken trumma eller trumpet funnes, så lärer icke med en så ringa styrka något verkligt uppror eller upplopp kunna dämpas. Snarare skulle man endast leta folkhopen, om man ville använda dem. Jag kan således icke finna något skäl hvarföre man endast för dessa ord skulle vilja ändra §:n; nemi. såvida man vill alt en sådan författning skall komma att i sjelfva verket existera; ty skall redactionen ater blifva föremål för LagUlsk:s behandling, kan troligen lagen vid denna riksdag icke hinna blifva sanctionerad. Hr Hjerta: Jag instämmer fullkomligen med H. Ex. I!r Gr. Löwenhjelm deruti, ali der ett verkligen organise - Den 14 April f. m. rädt uppror äger rum, betyder det ganska litet om varningar uppläsas och trummor eller trumpeter låta höra sig eller icke, emedan det ur gifvet att hela planen då är grundad derpå, att upprorsmännen föresatt sig att trotsa det yttersta. Men förra gången detta ämne förevar, hade jag, jemte flere talare här i Huset, haft äran framställa den åsigt, att noggrannheten eller nödvändigheten af noggrannhet i denna lags bestämmelser egentligen grundar sig på och härrör från den obestämda öfvergång, som ofta äger rum emellan ett tillfälligt upplopp och hvad deraf vidare kan komma, nemi. uppror.