Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Allt sedan han 1884 kom i spetsen för postoch telegrafdepartementet ha inga kvinnor fått tillträde till de tjiinster, som förut inoin dcssn verk statt ' deni öppna, och inan liar soiii iirsiikt för. kvinnornas utesliitonde p$- statt att försökei ined deras anställande ej utfallit gynnsanit i ~ e l ~ i e n. Frank liar diirföre med sin broschyr velat länpm en ikredning af resiiltcbten i andra läiider af kviiiriniis anviindaiide i statens ocli det allmäniias tjlnst, och lian redogor för samtliga förordningar och dekret .röraiide denna frapa, för antalet anstgllda kvinnor i, de olika länderna, beloppet a f, deras löner, villkoren för deras aiistiillande ocli avancp.inent, exnmensfordri ngar, anför vidare nt1.åtanden och oindöinen af departeinentschefeï och ininistrar rörande resnlta4en af kvinnors arbete på desso. verlzsainlietsoinrAden. Det är Frankrike aran tillkomnier att först Iiafva i t kvinnor öppnat tillträde till statstjiinst6r, och detta föi iner ' ä11 ett århnndi.de sedan. Andra stater, diir kvinnor iiineliafvn tjiinster i det offentliga lifvet, hnfvudsakligen inom post-, telegrafoch telefoiiverlren, samt - vid. järnvägsrne, men äfven ioom andra omriden, äro storbi ' itannien, Scliweiz, Hollaiicl, Italien, sianien, Sverige, orge ge, ' Ikninark, Finland, ~ ~ s l r l ~ n Österrike, cl, Ungern, ~umiinien, Ryssland, samtliga britiska koloiiier, flere af de sydamerikanska republikerna ocli Förenta staterna.
Den som vill, att det af Konstitutions-Utskottet uti Memorialet N:o 16 framställda förslag till tillägg i 109 § Regerings-Formen och 80 § Riksdags-Ordningen, angående 8 Konslitulions-UtskoUets Memorial N:o uppskof i Riksdag, skall oförändradt blifva hvilande tili grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, röste Ja; Den det ej vill, röste Nej; Vinner Nej, är nämnde förslag Stockholm den 1 September 1857. KTso 4®» Ank. till Exp.-Utsk. d. 2 Sept. 1857, kl. 2 e. (tu Memorial till Rikets Ständer, med vo te rings-propositioner rörande det af Konstiluiions-Utskottet uti Memorialet N:o 77 framställda förslag till ändring uti 21 § 7 morn. och 28 § Riksdags-Or drängen samt 55 § Regerings-Formen, angående tiden, dels för öfverlemnande af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Stats-verkets tillstånd och behof, dels för Utskot/s-val.
Då nu flera af BondeStis ledamöter i StatsUtsk. äro bland de upplystaste medlemmarna af Ståndet, såsom Hans Jansson från Elfsborgs län och Strindlund från WesterNorrlands län, men dessa icke gjort någon anmärkning emot Utskis förslag, synes denna omständighet vara fullt så giltig, sorn BondeStis ^ D cn i5 September. plenum afgifna senare förklaring. Jag förnyar på grund häraf inin hemställan, att R. o. Ad. måtte afgöra frågan i enlighet med Utsk:s framställning af BondeSt:s beslut, sådant det i sjelfva verket är, icke efter berättelser om några efteråt tillkomna förklaringar. H. Ex. Hr Gr. Brahe: Jag har blott begärt ordet för att upptaga den anmärkning, som här blifvit gjord, att de särskilda anslagssummorna för armeens materiel skulle vara sammanslagna i deri K. propos:n. Så är icke förhållandet; ty de 70,000 r:dr, som varit förut beviljade, och de 90,000 r:dr, sorn K. M. nu ytterligare begärt, äro fullkomligt åtskiljda. Hvad beträffar de 45,000 r:dr, som BondeSt., och de 54,ooo r:dr, som R. o.
Jag vill påminna mig, att den blott remitterades till BancoUtskottet, och deraf lian således icke hämtas skäl, att remittera den ifrågavarande Skrifvelsen till båda Utskotten. Jag anhåller, att Herr RiddarhusSecreteraren måtte i denna omständighet lemna oss npplysning. Hvad jag med säkerhet vet, är, att motionen icke ankommit till StatsUtskottet. Undertecknad Riddarhus - Secreterare: Herr Lefréns nyss omförmäldte motion remitterades endast till BancoUtskottet. Herr Rosenqvist: Jag anhåller, att Herr RiddarhusSecreleraren ville upplysa, hvart de öfrige Stånden remitterat de motioner, hvilka i samma ämne inom dem blifvit väckte. Undertecknad Riddarhus - Secreterare : Jag är icke nu i tillfälle, att kunna meddela den af Herr Rosenqvist begärdta upplysning. Friherre Boye: Af den anledning, att den i detta ämne hos Ridderskapet och Adeln förut väckte motion endast remitterades till BancoUtskottet, emedan i densamma var fråga om en åtgärd af Banken, lärer den Kongl. Skrifvelsen icke eller behöfva remitteras till annat Utskott, än StatsUtskottet, enär i densamma blott begäres Den i5 December f. m. igi 'i *t en åtgärd af RiksgäldsContoiret, med hvilket BancoUtskottet icke har något att skaffa. Herr Hjerta: Jag måste tillstå, att denna strid äfven hos mig väcker ganska besynnerliga känslor. Här är icke fråga blott om sättet, utan äfven om saken, eller ett lånbiträde åt Jordbrukare. Då BancoUtskottet redan öfverlagt i delta ämne, vore det besjmnerligt, att nu remittera den Kongl. Skrifvelsen endast till StalsUtskottet, hvarigenom skulle kunna hända, att BancoUtskottet inkom med ett afstyrkande, och StatsUtskoltet med ett tillstyrkande. Det är visserligen sant, att ämnet ledigare behandlas af få personer, men här är icke fråga derom, utan att få ämnet fullständigt beliandladt.
Glest befolkad kan egentligen icke någon annan del af länet anses, än Tiveds och Undenäs församlingar i Wadsbo härad. Talrikt sammanboende befolkning förekommer icke på andra ställen, än vid de få bruksegendomarne, och icke heller der är tätheten af särdeles anmärkningsvärd beskaffenhet, jemförd med förhållandet i åtskilliga andra län. De förut varande stora byarne äro nu till största delen skiftade, och innevånarne hafva fått sina bostäder förlagda på spridda håll hvar för sig, hvarigenom både helsotillståndet och sedligheten förbättrats. Arbetsamhet, flit och omtanke för framtida sjelfbestånd framträda nu mera ymnigt än tillförene, då folket låg i byalag och ofta hade sina tegar så sammanblandade, att svårt var att bestämma hvad hvar och en rätteligen tillhörde, hvarjemte de i afseende å brukningssättet stodo i sådant beroende af hvarandra, att företagsamheten och framåtsträfvandet ofta hämmades eller qväfdes af lättjan och håglösheten. Genom laga skiftena och de i sammanhang dermed stående utflyttningarne hafva ock en mängd nya åbyggnader å landet tillkommit, hvilka, i allmänhet uppförde med större omsorg än fordna tiders bondstugor, samt med den prydlighet och nätthet en under tidernas lopp mera allmänt bildad smak fordrar, på ögat göra ett mindre ogynsamt intryck. I städerna hafva några byggnadsföretag af särdeles betydenhet icke under femårsperioden förekommit. Vid de nybyggnader, som skett, hafva emellertid smakens fordringar och en stigande bildnings anspråk äfven derstädes i viss mån gjort sig gällande. Städerna hafva samtlige sina byggnadsordningar, hvilkas ändamål är att trygga emot eldfara och förekomma vanprydlighet. Byggnadsmaterialet utgöres hufvudsakligen af timmer och trädvirke, oaktadt skogarne äro hardt anlitade; och endast undantagsvis användes sten eller tegel.
St:r, att föreskrifva på hvad sätt denna Kronans Egendom skall förvaltas, upphörandet af Svafvelbrukets nuvarande betjening af FriSocknarne ock äga rum, hvarvid Motionären tillika förklarat, att om en fullkomlig befrielse för FriSocknarne från så väl alla tjenstbarheter som hembudsskyldighelen af Skogsproducter till Svafvelbru5 B. 2 j8 StatsUtskottets ket, emot rotering eller rotefrilietsafgifts erläggande icke för det närvarande kunde verkställas, oell ej heller en sådan, i afvaktan på förenämnde förändring, af FriSocknarne önskad lindring i deras tryckande belägenhet, kunde erhållas, hans önskan vore, att R. St:r åtminstone måtte besluta: 1:0 Att den gamla för Staten och FriSocknarne mer än behiifligt kostsamma Svafveltillverkningsmetlioden vid Dylta måtte afskaffas och tillverkningssättet af denna vara, i likhet med hvad vid de enskilte Svafvelbruken redan för längesedan skedt, lämpas efter de i Svafvelprocessen gjorde förbättringar, som, på vetenskap och konst grundade, af många års erfarenhet skola blifvit mer än tillräckligt godkände. 2:0 Att sedan genom en undersökning af dertill behörigen qvalificerade personer blifvit utrönt hvad som erfordrades för Dylta Svafvelbruks innehafvare, för att på denna mindre kostsamma tillverkningsmethod, utan förlust och med någon skälig vinst tillverka Kronans Svafvelbehof, det måtte, med hänsigt till den bättre Svafvel-processens mindre behof af FriSocknarnes praestationer blifva bestämdt, så väl hulu många dagsverken efter denna reglering borde af FriSocknarne utgöras, som ock huru många stafrum ved derefter å de svafveltillverkningen anslagne Kronoskogarne af Frisocknellemmansägarne borde huggas och vid Svafvelbruket lefvereras. 3:o Att då den FriSocknarne åliggande andel i kostnaden för Kronosvaflets tillverkning sålunda blifvit fixerad, denna andel så fördelades, att ett
Bergslagerne tilläfventyrs varande oprivilegierade hemman och lägenheter^, 4:o Posthemman af Krono-skatteoch Frälse-natur, äfven om de från postföringsskyldigheten komme att skiljas; 5:o alla af Krono-skatteoch Frälse-natur varande utjordar och torp, hvilka icke voro under hemmanens räntor inbegripne, samt odlingar å rekognitions-skogar, kronoparker och andra allmänningar; att, på det likhet måtte vinnas med gamla roteringen, borde vid extra roteringens öfversigt och jemnkning, till hvar och en rote anslås hemman af jemförlig godhet med dem, af hvilka hel rote i ordinarie roteringen allmännast inom provinsen utgjordes; att extra rote-jemnkningen skulle ske socknevis och efter kyrkogällen, så att hvar socken och kapell finge sitt vissa antal nya rotar; komrnitterade likväl obetaget att, derest omständigheterna så kräfde, kunna sammansätta rotar och hemman ifrån serskilda socknar, härader och fögderier, då deras belägenhet sådant fordrade; och borde komroit terade sorgfälligt tillse, att alla oroterade hemman oell lägenheter, som borde åläggas extra rotering, blefvo satte i rote och ingen derifrån undantagen, så framt icke någon lägenhet skulle på något ställe öfverblifva, som ej fullt utgjorde en rote och utan svårighet ej kun de med andra sammansättas, i hvilken händelse komrnitterade egde föreslå, huru en sådan lägenhet kunde på annat sätt komma denna roterings-inrättning till godo; samt att hemman af större mantal och förmånligare beskaffenhet borde först insättas 1 hvarje rote och roten sedan fyllas af mindre hemman eller lägenheter; hvarjemte borde noga tillses, dels att icke ett och samma hemman lades under liera rotar, så framt icke omständigheterna sådant oundgängligen fordrade, och dels att rotarne efter görligheten sammansattes af de hvarandra närmast belägna hemman till beqvämlighet både för rotehållaren och karlen; 6 Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande, N:o 48. äfvensom Kongl. Majit under samma dag den 20 December 1S25 genom nådigt cirkulär till Krigsoch Kammar-kollegierne samt Förvaltningen af Sjö-ärendena, förordnat, att det skulle åligga Extra Roterings-kommissionerne att icke allenast noga undersöka, huruvida, inom hvarje Extra Roterings-kommissions-distrikt, någon oroterad jord af sådan natur förefunnes, som, efter gällande författningar, borde i ordinarie roteringen deltaga, samt deröfver serskilde längder författa, hvaruti alla sådane hemman och lägenheter borde upptagas, utan ock de samma i ordinarie rotar indela efter enahanda grunder, som vid Roterings-verkets uppgörande blifvit inom
S. D. Efter föredragning af Konstitutions-Utskottets Memorial, JM 7, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om antagande af ny Riksdags-ordning och dermed sammanhängande ändringar i Regeringsformen, förklarades ifrågavarande förslag, jemlikt 81 § Regeringsformen, skola hvila till grundlagsenlig behandling vid nästkommande riksdag. S. D. Föredrogs Stats-Utskottets nedannämnda Memorial och Utlåtanden: JM 60, i anledning af erhållna återremisser å Betänkandet JM 21, angående Rikets Ständers åren 1860 och 1861 församlade Revisorers berättelser om verkställda granskningar af Statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under åren 1858 och 1859. Lades till handlingarne. JM 61, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående gjord underdånig ansökning om öfverlåtande till staden Christianstad af en Kronan tillhörig tomtplats derstädes. Bifölls. JM 62, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om beviljande af anslag till inköp för Statens räkning af en del utaf den Kammarherren m. ra. G. D. Lorichs i lifstiden tillhöriga samling af mynt och medaljer. Bifölls. JM 63, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående anslag för framtida vård och underhåll af Gustaf Wasas monument vid Utmeland i Dalarne. Bifölls. JM 64, i anledning af Kongl. Maj;ts nådiga Proposition, angående försäljning till skatte af Ljusne stora kronolaxfiske i Gefleborgs län. Bifölls. JM 67, i fråga om beviljande af anslag och annat understöd från Statens sida för skarpskytteföreningarne i riket. Bifölls. JM 69, i anledning af väckt motion angående anslag till Riddarholmskyrkans iståndsättande invändigt.
Då jag vid sisth Piiksdag för /jlde gången, under en tid af 15 år, deltog i 11. St:s bemödande att för sig reda de allmännaste begreppen om myntväsendet, hoppades jag , att, sedan beslut, oaktadt icke alldeles efter min önskan, då blifvit fattadt om realisation medelst fri silfvervexling å 128 sk., den svåra kampen skolat vara utkämpad, och man nu kunnat fä börja i lugn njuta frukterna af sanningens och rättvisans seger. Och om jag än skulle finna mig sviken i detta hopp, samt få se striden förnyas nästan på samma punkt, der den fordom börjades; så vill jag likväl icke vid hvarje sådant tillfälle genast trötta It. o. Ad. med upprepandet af de gamla argumenten, utan hysa den tillit till Banco-Utsk., att det icke låter förvilla sig af de genom bevisningens oemotståndliga kraft redan längesedan krossade villomeningarnas spökande irrbloss. Men som en värd ledamot af sjelfva Banco-Utsk. i sista plenum utvecklade åsigter af myntväsendet, om hvilkas riktighet jag tror mig hafva skäl att i vissa delar hysa tvifvelsmål; så torde det tillåtas mig att i största korthet underkasta dessa åsigter en flyktig granskning.’ Den värde ledamoten säger: ”att i83o års myntbestämningslag ej mer är bindande." Det vore besynnerligt, om lagen skulle hafva 'förlorat sin bindande kraft blott derföre, att det i lagen bestämda vilkoret för dess inträdande i verksamhet ej kunnat uppfyllas inom den tid, som blifvit utom lagen bestämdt. Eller skulle t. ex. den nva Civiloch Criminal-Lagen, sedan den hunnit antagas, för att efter en viss lid börja tjena till efterrättelse, förlora all bindande kraft och alldeles förfalla blott derföre, att den, för mellankomne hinder, icke kunnat försättas i verksamhet på den utsatta tiden. ”Men” tillägger den värde ledamoten, ”om någonting deri (nemi. i denna lag)-bör hållas uti helgd, så är ”det proportionen af 5 till 8.” Det vöre icke mindre besynnerligt, om det heligaste uti denne lag, just skulle vara det, som deruti alldeles icke finnes.
Och, då det är endast af tiden och erfarenheten, sorn verkliga resultatet skulle kunna förväntas, är Stats-Utskottets Betitnkandeni 1'745 Utskottet af den tanka, att det må öfverlemnas åt Herrar Fullmäktige, att låta besörja utlåningen vid General - Assistance - Contoiret efter de reglementariska föreskrifter, som Herrar Fullmäktige, med afseende på omständigheterne, kunna pröfva lämpligast stadga, och att det sedermera må ankomma på Riksens Ständers Revisorer af StatsBancooch Riksgälds-Verken ^ att nödiga rättelser och förbättringar härutinnan föreskrifva. Stats • Utskottet anser, likväl följande restrictioner härvid böra af Rikets Högloft. Ständer ovilkorligen stadgas, nemi. i:o Att tillökningen uti den af Herrar Fullmäktige senast bestämde Låne-Fond af Två Hundra Tusen Riksdaler Banco icke får öfverstiga Femtio Tusen Riksdaler samma mynt, så att större Summa, än Två Hundra Femtio Tusen Riksdaler Banco, icke får på en och samma gång vara använd i Lån-rörelsen. 2:0 Att till införsel eller nyttjande förbudne varor eller persedlar icke få, såsom panter i General-Assistance-Contoiret emottagas. 3:0 Att högre Ränta, än Sex för Hundra om året och Två Procents Provision å Lånebeloppet, hvilken Provision, jemte Räntan, vid Lånets meddelande eller omsättning, innehålles, icke få beräknas. 1 Härförutan, och på det General - Assistance-Contoirets upplösning, i händelse den framdeles af Rikets Högiofl. Ständer skulle beslutas, må kunna med minsta möjliga gravation för Staten, i anseende ti l Expectance-Löneme, för sig gå, har Stats-Utskottet skolat tillstyrka, Ijikang till Riks-St.
» Kan du säga mig, Ruffen, » sa jag, » hvar allt rikt folk i Stockholm kommit ifrån så i en hast? » » Det är väl — järnet — och kolen — och skogarna, hä hä. » » Skogarna? Bäsch! » sa jag. » Hur det är med dem, tror jag att vi norrländingar vet, och järnet sitter j u i bergen och kolen ligger ju i jorden ännu. Men pengar finns, minsann, och flyter i strömmar! Och staden själf, d u? Hur växer den inte — och vattnas den inte och planteras och regleras den inte och — » » Så ' nt där betalar skatterna, förstås. » » Men hvem betalar dem, som betalar skatterna, då? Nej du, » sa jag tankfull, » det är nog tullen ändå, fast vi norrländingar inte — » » Man kan lefva öfver sina tillgångar med, hä hä. » » Kan m a n? » sa jag. » Ja visst kan man, men inte här i gamla Sverige! — Det är vi för hederliga till! » Bra trött är jag, men borde ändå skrifva o m den Ryska nationaldagen på Utställningen, som Ruffen och jag firade på ett så » eget » sätt — men det får vara till i morgon. * * Dagen därpå. Så här gick det till på Nationaldagen! Både Ruffen och jag var öfverförtjusta vid tanken på att få se ryska seder och bruk. Också var klockan inte mycket, när vi begaf oss i väg, ty vi förstod, att det en sådan dag måste bli folkträngsel af — och det blef det med, minsann. I tidningen hade stått, » att Utställningen, dagen till ära, skulle smyckas i en rik rysk flaggskrud ». Hvad det skulle bli mer, hade vi inte tagit reda på, efter det inte finns något roligare än öfverraskningar: vi visste j u, att det skulle bli något ryskt och nationelt, det var nog. När vi kom fram, så sa jag snopet: » Ser du någon rysk flaggskrud, Ruffen? » » Nej — men flaggor! » » En här och en där, ja, » sa jag föraktTill på köpet sa en fru, som satt bredvid ligt, » som rågax på en träda.
Då Kongl, Maj:t för närvarande kan tilldela hvilken Utlänning som helst Svensk Medborgarerätt, kan jag icke finna något ändamål med antagandet af ifrågavarande , hellst jag roed samma agtning och kärlek för Norrmännen, som åtskillige Ridderskapels och Adelns Herrar Ledamöter tillkänna gifVit sig äga, likväl lika litet anser det vara lämpeligt eller behörigt att stadga en ovilkorlig skyldighet för Kongl. Maj:t att lemna, utan föregången pröfning, Svensk Medborgarerätt åt hvilken Norrman, som dertill sig anmäler, som om ett dylikt stadgande blefve fästadt vid tilldelandet af Medborgare-rätt åt hvarje annan Utlänning. Så länge Sverige och Norrige äga serskildte Grundlagar och serskildte Författningar, så länge kunna icke heller dessa Riken anses vara på det sätt sammanbundne och förenade, som tvänne Svenska Provincer. Enahanda förhållande, som emellan Svenska Land» 404 Den 12 Martil. skap sjmes mig således här icke böra äga rum, och clå Kongl. Majit icke kan påen gång vara närvarande uti båda dessa Riken, utan måste på ettdera stället uppdraga åt en Regering utförandet af det couranta af Regeringsärenderne, skulle möjligen derigenom, att Norrska Regeringen lemnade tillstånd till utflyttning åt en Norrsk Undersåte, Kongl. Majit kunna, i följd af den föreslagne §:n, sättas i nödvändighet att utan föregången pröfning af hans fräjd eller andra omständigheter, som skulle bereda honom rätt att blifva Svensk Medborgare, en sådan förmån honom bevilja, och detta anser jag ej allenast olämpligt i och för sjelfva saken, utan ock stridande emot den värdighet Kongl. Majit har rätt att fordra. — På alla dessa skäl förenar jag mig med de Herrar, som yrkat afslag å §:n, såsom oantaglig i dess nuvarande RedactionsForm. Grefve Mörner:
» » Ja, gossen min, jag tror det, jag tror det, o c h du har rätt: jag tror på m y c k e t annat också. Kanske en dag — o, det ringer, o c h mina ö g o n äro så förgråtna! Stanna här d u o c h tag e m o t — jag springer in i sängkammaren o c h bäddar ögonen. » Det var auditör Allings svärmor, s o m k o m, den oaktadt sina femtio år ännu ståtliga kammarrådinnan H e g e. När unga frun o m en stund efter att ha restaurerat sitt yttre var på väg tillbaka till sin mans arbetsrum, hörde hon, just s o m h o n passerade g e n o m förmaket, sin m o r tala i den där tonen, s o m Elin så väl kände till från barnaåren, den där tonen, s o m så tydligt s a d e: » Det tjänar ingenting till, att ni slingrar er, för ni vet ju, att j a g vet o c h förstår allt, att j a g genomskådar alla edra finter o c h slingerbultar. » H v a d k u n d e väl n u vara på färde? O m h o n därvid skulle råka att höra ett eller annat, kunde h o n ju ej hjälpa det. Nu m u m l a d e A x e l något, som Elin icke kunde uppfatta, m e n så m y c k e t tydligare hörde h o n moderns o r d: » Det förefaller mig högst besynnerligt, käre A x e l, att du kan neka till det, då du hör, att jag själf såg det m e d mina egna ögon. » » M e n dethänder ibland, att man kan låta bedraga sig af sina egna ö g o n. När var det, sa ' mamma? » » V i d ett-tiden i går. Och jag var under hela vägen er så nära, att jag kan, o m du vill, redogöra till punkt o c h pricka för hela hennes toalett.
Köpmännen i Skåne gerna sållt den där på stället för j;del lägre. Hade samma Direction några månader förut velat gifva i Skåne 7 R.dr för rågen och 5 i 6 R:dr, allt Riksgäldssedlar, för Kornet tunnan, så hade den sedan ej behöft taga nära 3 gånger så mycket af Norrlänningen, och den hade på en gång något höjt priserne i Skåne samt betydligen nedsatt dem i Norrland. Men den hade då ej fått sina garni la lager 6å väl betalta, Den ao Junti f, m. Det är nu ej fråga om eller i hvad mohn en Allmän Magazinslnrättning, sådan som den här i Sverige är organiserad, kan vara nyttig för Staten. Men det kan man med säkerhet påstå, att så länge denna Inrättning finnes, bör den användas på ett för Staten så nyttigt sätt som möjligt och enligt det ändamål, för hvilket Riksens Ständer till denna Inrättning anslagit så betydeliga medel. Dess första än, damål har onekeligen varit, att när grödan va. rit ymnig, köpa spannemål, nemligen inom landet, för att ettföljande år , när grödan mer och mindre slagit felt, hålla det fruktba-, ar årets ölverskott de behöfvande tillhanda. Härvid borde naturligtvis iagttagas , att af de sädeslag, som mäst lyckats, köpes mäst, men allsintet af det, hvarpå varit klen årsväxt, eller aldeles missväxt, samt att intet köpes i de orter , där grödan slagit felt och således intet öfverskott blifvit. Häraf blir det en följd, sorn en del origtigt anse för Inrättningens första ändamål, att för höga och för låga priser förekommas, samt att ett medelpris till en viss grad beredes , och derigenom äfven mindre osäkerhet i köp af landtegendomar och deras producter. De flesta eller åtminstone betydligaste af Magazins-Directionens örverklagade misstag härleda sig derifrån , att den handlat tvärtemot dessa grundsatser. Om derföre fråga nu vöre om en Instruction för den, kunde den helt enkelt innefattas i de fä orden: