Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om arbets-ordningen vid Riksdagen är i serskild lag stadgadt. §■ Tior till Conslilutions-Ulikottels Memorial> N:o u6. 25 §• 74- Konungens framställning om Grundlagens eller annan Lags stiftande eller förändring, eller om annat mål, som Konungen under Riksdags lopp vill Riksförsamlingen meddela, skall en Stats-Rådets Ledamot till någon af Kamrarne öfverlemna och dervid fogas Stats-Rådets, så ock i Grundlagseller Lagfråga Högsta Domstolens yttranden, dock att Kamaren, der Stats-Rådets yttranden skulle angå hemliga mål, endast kan förvänta del af sjelfva afeller tillstyrkandet. §• 75- Gör Riksdagsman ny framställning i allmän fråga, sedan trettionde dagen lilländagått efter den, som är i Riksdagskallelse till Riksdagens början bestämd; den framställning må ej i Kamaren upptagas, der den ej är föranledd af redan fattadt beslut, eller redan upptaget ärende, eller ock af händelse, som under Riksdagen inträffat. §• 76- Stats-Råds-Ledamot vare berättigade och, der Kamare det äskar, förpligtad alt i Kamarens öfverläggning deltaga och upplysning meddela; deltage dock ej i beslutet, der han ej är Kamarens ledamot. §• 77- Finnér Utskott mål, sorn dit öfverlemnadt är, till ny frågas upptagande föranleda, utlåte sig derom till den Kamare, som i saken första rösten eger. §. 78. Finner Utskott sig behöfva af någon Konungens Embetsman, eller af allmänt Verk, inhemta muntliga eller skriftliga upplysningar, hegare genom sin Ordförande hos den Stats-Rådets ledamot, Konungen vid hvarje Riksdag dertill förordnar, Konungens Befallning till vederbörande att de äskade upplysningarne lemna. Stats-Conloret vare dock skyldigt alt, i frågor om sjelfva redovisningen af medlen, alla äskade underrättelser utan sådan Befallning meddela. Verk, som under Riksförsamlingens egen förvaltning står, skall hos vederbörande Utskott, på dess begäran, skyndsamt redovisa för allt, som Verket rörer.
GERDT. Glöm ej att det är en bikt, att du ej är Olaus Petri och att du svurit evig tystnad! Jag vet! I den Eviges namn! Amen! OLOF. GERDT. OLOF. GERDT. OLOF. I morgon skall konungen dö! Säg om! 79 GERDT. OLOF. I morgon skall konungen dö i Storkyrkan! Så har gillet beslutat! Det var dit du ville leda mig? Icke jag, men Anden som nu går genom verlden! Tala! OLOF. (Sätter sig.) GERDT. Det är fyra och sextio år sedan jag föddes; stora och märkliga ting timade i min ungdom; man upptäckte den andra hälften af verlden; man fångade kraften och andarne började vakna! En röst talade mot kyrkoporten i Wittenberg och nittiofemtusendubbelt gick ekot kring verlden! Det var sjunde basunstöten, som förkunnade att det tusenåriga riket var kommet! Ja, det har kommit och de millioner bönerna »tillkomme ditt rike» hafva nått tronen! Man har byggt upp det i Westfalen, bönderne hafva gifvit sina lif för det i Böhmen; Ziska såg det med sina blinda ögon, Huss profeterade det i lågorna och Luther bekräftade det i Worms! Men nu har verldsfurstens son förrådt det och vill stänga porten, derför skall han visserligen dö! Jag tror, vid Gud, att denna tid är från förståndet! Jorden får icke stå stilla sedan den der stjernsiaren sett att hon går omkring solen! Och vi, som trodde att det var tvertom! Hvad skall man tro? Den ene säger: här är Guds rike, den andre säger: der är det! Alla säga att de följa andens röst i sina hjertan, och den ena anden säger svart och den andra hvitt! Hur många andar fins det då? Nåväl, jag skall hvila mig vid vägkanten och låta verlden gå några fjät! Skall hon ramla, så ramlar hon min vilja förutan! Rulla din bana, gamla jord jag tvår mina händer och ser på! Hvad ämnar du göra? GERDT. OLOF. GERDT. Ingenting! Men från denna stund skiljas våra vägar!
Föredrogos och ludes till handlingarne nedannämnde Kongl. Maj:ts till Rikets Ständer allålna Nådiga Skrifvelsep, som blifvit denna dag öfverlemnade : 1:0 af den n sistlidne Mars, angående Inqvarterings-skyldigheten i Stockholm; och 2:0 af den 7 dennes, angående af Kongl. Maj:t, gemensamt med Rikets Ständer, beslutad förändring i mantals-penningarnes beräknande. Från Högloft. Ridderskapet och Adeeh. S. D. Vid förnyad föredragning af Bancooch Lrg-Ulskottens den 27 sistlidne Mars och den 3 dennes på bordet lagde Memorial, Nu 8, med förslag till sammanjetnkning af de inom Riks-Stånden faltade sid jagtiga beslut, vid förehafvande af Utskottens i Utlåtandet, N;o 5, afgifne Prot. Vtclr d■ 28 Jpvil i8%l. 379 förnyade förslag till Lag för enskilde Banker, fann Ridderskapet oell Åd<dn för godt att antaga de till Ståndet gjorde inbjudningar, samt att i öfrigt godkänna, hvad Utskotten i Men orialet, K;o 8, yttrat och hemställt.
Jag tror mig förra gången, då saken förevar vid återremissen af betänkandet N:o 81, hafva haft äran gifva tillkänna, att jag mycket gillar den ide', som ligger till grund för förslaget, men att det är förknippadt med sådana svårigheter, som jag väl icke tror vara oöfvervinneliga, men under närvarande förhållanden fordra så läng tid för att öfvervinnas, att förslaget nu ej synes mig antagligt. Hvad som blifvit sagdt om nödvändigheten af likhet i beklädnaden har af Utsfe. blifvit orätt uppfattadt. Hvad derom blifvit nämndt har icke haft afseende på likhet i beklädnad provinserna emellan, och det kan vara likgiltigt, om en soldat i Skåne och Wermland äro lika klädda; men det är icke likgiltigt, om beväringen är lika klädd med gamla stammen, ty bevär:ssoIdaten skulle i följd af en mindre vacker beklädnad anse sig nedsatt under den ordinarie soldaten, och det är detta, som måste undvikas och som man åsyftat att förebygga. Jag får blott fästa uppmärksamheten derpå, att om, enligt Utsk:s förslag, en underd. anmälan i ämnet afgår till K. M., (hvaremot jag icke vill yttra mig), på det ifrågavar. system måtte upptagas till granskning af K. M., bör man observera detta och icke förutsätta, att det skall vara likhet emellan beväringens beklädnad i provinserna, utan emellan den ständiga soldatens och beväringens beklädnad. Hr Dalman: För min del tillstyrker jag bifall till Utsk:s betänk, i denna punkt. Utsk. har bevisat, att det skulle leda lill mycken besparing, om en sådan anstalt vidtoges. Det beror af K. M. att i denna fråga besluta, erne - Den i5 Augusti f. m. 37 dan Ständerna icke kunna annat än i önslningsväg framställa sin åsigt i detta ämne; men jag tror icke, att det kunde vara skadligt för esprit’n inom beväringen, utan tvärtom gagneligt, om de begagnade sina provincialdrägter.
Ständek aberopade stegring j spannemä!skrifen, ester ali anledning snarare härleder sig ifrån sivärighecen för landtbrukaren att under nu »varande menföre till Skäderne införa Span, nemälen, än ifrån wärkelig brist dera, hwiiket ock de Respectime Wederbörande, som med MarkegangS, TaxornaS upprättande hafwa befattning, och som hafma närmaste kännedom om Spannemals-tillgangarne i hivarje ort, igenom ds ä Spannemaien äsatte pris simas hafma bestyrkt. Härom skulle de Respmi, we MedScanden »vördsamt och »vänligen underrättas. Oe lu^ra, Lx krotocollo. ^Imcjvist. S. Den z Januari!. 57 SDHivad Riksens Högloft. Ständers Stats? Ulskotk uli ProkccollS < Utdrag af den 21 nästledne Nowember angående General-Aksistance-Contoirets sörre Dit^cteurs Banco Commiösarien kck. köörllsär balance anfört och hemställt, biss af PresteSmådel bifallit; h wiker härigenom skulls de Respectiwe Med - Ständen samt Stats.Utskottet word» samt och »vänligen meddelas, Uck supig. Ux krotvcollo. Ul. ^lmcjvilk. SD. Efter uppläsande af Kongl. Maj ts denna dag afaisne Nådiga proposition till Riksins Ständer, rörande för detta Konungens, Dess Gernäs och Barns flottning mur Riker, har Preste, Skändet, under förklarande af dest underdanigste »vördnad och tacksamhet för den wisa omtanka för Rikets säkerhet och lugn, hwaraf Högstberörde Pro, position innehaller flera förnyade wedermälen, bkslutit att till alla de ansiallttr, hwilka Kongl. Masic same. deist t
Domstolar, inför hvilka de borde stå till ansvar för Embetsfel. jag unders ställer således Ridderskapet och Adeln , o.m ej pröfningen af detta mål bör uppskjutas till dess Serskildta Utskottets Betänkande i samma afseende företagas,. Herr Tham, Wollrath, förenade sig nied Herr von Hartmansdorff. Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarfkalkcn gjord proposition, fann Ridderskapet Och Adeln för godt tillåta, att LagUtskottets ifrågavarande Utlåtaade linge tills vidar© ytterligare hvila pä bordet. Företogs till pröfning Lagsamt Allmäna ns Besvärsoch Oeconomie-Utskottens, det* 23 sistledne Julii under N:o 133 afgifne, samt den 29 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, öfver väckt motion, angående yrkad frihet till svedjande å Skattehemmans ägor, samt begagnande af Masteträd; ochfEkar. Ilar Gropen och Landt Marskalken till kän - Ben 5 Augasi f . m> hagaf, att Utskotten uti en omständighet fram-' Stälit tvenne alternativer , hvaraf det förra innehöll Utskottens tillstyrkande, att Riksens Ständer måtte hos Kangl. Maj:t i underdånig-! het anhålla, att, med upphäfvande af den i 1805 år§ Skogsordning intagne artikeln om svedjande, i allt hvad densamma kan lämpas å Frälseoch Skattehemmansägare, de ma varda bibehållna Vid den, genom Ridderskapets och Adelns privilegier samt Kongl. Förordningen den 21 Februarii 1789, den förunnade fria dispositionsrätt öfver deras hemmans inoch utägor samt skog och mark. Enligt sednare alternativet* hade Utskotten åter ansett, att, i afseende å den för Frälseoch Skattehemmansägare yrkade fria dispositionsrätt öfver deras hemmans inoch utägor samt skog och mark, det borde vid hvad 1805 års Skogsordning föreskrifVer, förblifva.
Då samma förslag, som Gretve von Rosen nu framställt, redan tvänne gånger varit föremål för Rikets Ständers pröfning, men ej lyckats vinna afseende, och då Utskottet, efter tagen kännedom om de yttranden i ämnet, som i anledning af motionen blifvit hos Ridderskapet och Adeln afgifna, ej kunnat finna annat än att de skäl och omständigheter, på grund hvaraf Rikets Ständer tillförene ansett mindre lämpligt att bevilja statsanslag för understödjande af den homöopathiska kurmethoden, — hvaribland nu endast må erinras om svårigheten för Rikets Ständer att tillförlitligen bedöma en fråga af denna beskaffenhet, deruti hvarken framställning blifvit af Kongl. Majit meddelad eller vederbörande embetsmyndigheter haft tillfälle att sig yttra — ännu äro fullt gällande, har vid sådant förhållande Utskottet ansett sig sakna anledning att å motionen tillstyrka bifall. 113:0. Efter en framställning af den välgörande inflytelse, som hydropathien eller vattenläkekonsten utöfvat, ej mindre såsom botemedel för en mängd olika sjukdomar än såsom preservativ emot farsoter och i allmänhet såsom det yppersta medel att både stärka och återställa en försvagad helsa, äfvensom af de företräden denna enkla och naturenliga kurmethod egde framför den vanliga medikaments-behandlingen, har, uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt motion, Friherre S. Creutz föreslagit, att Rikets Ständer måtte bevilja ett anslag af 10,000 R:dr till inrättande i hufvudstaden af en hydropathisk klinik, der studerande, som ville uteslutande egna sig åt denna riktning kunde utbilda sig till praktiserande hydropathiska läkare och der sjuka kunde intagas och vårdas efter rent hydropatiska grunder. 36 Stats-Utskottets Utlåtande Jtä 123 (Fortsättning).
Det torde också ej kunna uppstå någon skälig tvekan, huruvida denna del af tillgångarna skulle få beräknas vid sedelstockens bestämmande, enär de i allmänt förvar satta 20 proctn utgöra den säkraste och för bankens fordringsägare mest tillgängliga delen af hela grundfonden. Dvad Hr Stråle anfört till försvar för Utsktns förslag har jag ej kunnat riktigt fatta; men då Hr Stråle medgifvit, att äfven bankens fordringar skulle få beräknas vid sedelutgifningen, synes han hafva gått vida iängre än både Utsktn och reservanterna. Jag tror dock, att Utsktn i afseende härpå redan ölverskridit den behöriga gränsen, och bestrider således än mera Hr Stråles förslag. Beträffande åter Hr Rosenblads anmärkn., att depositionsbevis ej innefattas i 8 §, får jag i anledn. häraf upplysa, att Utsk:n ej velat antyda någon rättighet för privatbankerna att utgifva depositionsbevis med enahanda egenskap som sedlar. Jag anser ock för min del nödigt att ett så ringa antal särskilda slags sedlar som möjligt varder utgifvet; man har redan tillräckligt erfarit oredan af de mångfaldiga olika sedelsorter, som hittils blifvit utgifna. Hr Stråle har anmärkt, att en privatbank ej kunde bära sig, med mindre den finge utgifva sedlar utöfver sin ägande grundfond. Hr v. Troil har besvarat denna anroärkn., och de räkenskapsutdrag, Utsk:n fått emottaga från Wermländska och Skånska privatbankerna, visa, att vinst pä sådan rörelse ändock kan uppkomma. Jag tror således ej, alt man behöfver befara, det ju icke banker skola uppstå, om 8 § af Gr. Frölichs förslag anlages. — Då discussionen afven hvälft sig omkring 9 §, ber jag att nu få yttra mig om densamma. Hvad således beträffar 1 morn. deruti, enligt hvilket upplåningen ej skulle få öfverstiga hälften af grundfonden, så önskar jag, att detsamma må antagas, emedan jag, på sätt jag redan yttrat, hyser verklig farhåga för en obegränsad upplåningsrätt hos de enskilda bankerna.
Hufvud - a. a. 8 Nov. a. a. 8 Nov. a. a. 4 April a. a. 4 April a. a. 4 April g. 29 Nov. Titeln. a.a. 11 Nov. a. a. 4 April 93 4 — 75 — £. W s. Statsverkets bidragtillRiksgäldsKontorets utgifter, angående åtgärder för tidigt af lemnande deraf » tillstånd och behof, Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om » inkomster, angående beräkningen af Stipendier för artilleri-officerare » för elever, som genomgå den för civil-ingeniörer bestämda kurs, om anslag till . » för elever vid folkskoleseminarierna, angående ö kadt anslag till » för prestkandidater, om anslag till » för studerande, för att idka studier vid Norges, Danmarks eller Finlands högskolor, om'anslag till Stockholm och Upsala, om upprensning af segelleden mellan » angående utvidgning al bangården vid Klara sjö, se Bangård. Stockholms skärgård, angående anslag till befästningar i . Strafflagen, om författande och utgifvande af en kommentar öfver Strandberg, Fredrik Wilhelm, Häradshöfding, om pension åt hans enka Strengnäs, angående ersättning för hushyresmedel åt 4 lektorer vid dess elementarläroverk Strömrensningar, om anslag till Stubböresmedlen, från Stora Kopparbergs och Norr - N:0 g s»« 2 re sr g *3. *1 fD P SS C ^ r-* o.,® i 4 1 4 7 4 1 4 1 4 1 64 4 1 4 N:o 137 22 51 60 66 66 Sid. Riks-Ståndens beslut. Ridd. o. I Preste Adeln. j Ståndet. Borgare| Bonde Ståndet. j Ståndet. sr a <-i Oj co — * <33 N;0 13 71 46 15 b. 15 Juni a. a. 1 Nov. b. 31 Jan. Fjerde Sjette a. a. 4 Nov.j b 31 Jan. b. 31 Jan. HufvudTiteln.
Emot 9i:sta punkten, mom. litt. b. (angående den af Utskottet föreslagna underdåniga hemställan till Kongl. Majit): af Friherre Åkerhielm, Herr von Printzencreutz, Biskop Annerstedt, Doktor Schram, Doktor Nordström, Doktor Tellbom och Prosten Ljunggren. 70 Ståts-Utskottets Utlärande M 123 (Fortsättning). Emot 102:dra punkten (angående läroverks-byggnaden i Strengnäs): af Herrar Berg och Berger. af Riksdags-fullmägtigen Nils Larsson: »Det är ingen nöd för den, som har Biskopen till morbror,» — säger ordspråket, — och Strengnäs’ elementar-läroverk synes sannerligen hafva befunnit sig uti en sådan lycklig ställning, då Stats Utskottet nu tillstyrkt Rikets Ständer att, för uppförande af en ny byggnad för nämnda läroverk, anslå den betydliga summan af 136,000 R:dr R.mt. Då likväl, enligt hvad inom Utskottet upplyst och erkändt blifvit, antalet af de lärjungar, som vid ifrågavarande läroverk njuta undervisning, under den sednare tiden varit i nedgående och för närvarande endast lärer utgöra omkring 170; då det befintliga, hittills begagnade, läroverkshuset icke skall vara så litet till omfånget, ehuru i afseende på rummens indelning och anordning otjenligt; och läroverket dessutom eger till sin disposition f. d. trivialoch apologist-skolans lokal; samt då icke behörigen utredt är, huruvida ej, genom en ändamålsenligare användning af nämnda byggnader, läroverkets behof skulle kunna tillfredsställas med en måttligare summa, än den nu ifrågasätta; sä har jag för min del ansett, att anslaget icke bort för närvarande tillstyrkas. Häruti instämde Riksdags-fullmägtige Lars Rasmusson, Anders Eriksson, Måns Månsson och Jonas Andersson. af Riksdags-fullmägtigen C. E. Sköldberg.
Då man läst denna Ibsens senaste bok, förefaller det en nästan, som vore den hans testamente, hvari han lämnar frukterna af sitt arbete åt sina efterkommande, öfvergifvande det hopplösa begäret att själf få se sina skördar mogna och tröstande sig med den tanken, att om också krafterna sveko honom, sä att han icke fick bygga färdigt, hvad han anade och drömde om, så har han dock gjort stommen till det hus, som den kommande generationen skall fullborda. Om jag icke kan hoppas, att detta är den alldeles riktiga tolkningen af Ibsens » Byggmästar Solness », så hoppas jag dock, att den kan gifva andra hvad Solness gifver framtiden, en ledning att bygga vidare. Ur notisboken. Välgörande unga damer. För 1 6 år sedan bildade fyra skolfiickor härstädes en föreniDg, som fick namnet » S. de C. » och skulle hp. till uppgift att genom försäljning af mindre handarbeten skaffa medel att mätta hungrande folkskolebam. Föreningen räknar numera 2 0 ledamöter, hvilka turvis sammanträda hos hvarandra en gång i veckan och förfärdiga handarbeten. Genom dess försorg bespisas för närvarande ej mindre än 1 0 0 barn om I dagen, 5 0 från Katarina i församlingens skolhus och 5 0 från Johannes i n:r 4 0 B. Döbelnsgatan. Dess-: utom erhålla 15 äldre fruntimmer middag på före&lt; ningens konto. Slutligen har föreningen äfven rik-! tat sin uppmärksamhet åt de sjuka skolbarn, hvilka icke intagas å sjukhus, samt gjort en liten början till inrättandet af ett barnherberge eller konvalescenthem i det ofvannämnda huset vid Döbelnsgatan. Där vårdas just nu tre sjuka barn, hvilka erhålla allting kostnadsfritt: mat, kläder, medicin och läkarvård, hvilken senare bcstrides af d:r W i l k e n s. 1 En svenska i London död af svält. Operasångaren Conrad Behrens ' maka, fru F a n n y Behrens, har nyligen aflidit i London i en ålder af 54 år. Fru Behrens har varit bosatt i L o n d o n se dan många år tillbaka, ensam och öfvergifven. D e t synes vara ett sorgligt faktum, att hon bokstafligen dött af svält.
Och inled oss icke i frestelse; utan fräls oss ifrån ondo. Ty riket är ditt, och magten, och härligheten, i evighet. Amen. Ty om I förlåten menniskomen deras brott, så förlåter ock edar himmelske Fader eder. Men om I icke förlåten menniskomen deras brott, så skall edar Fader icke heller förlåta eder edor brott. När som I fasten, skolen I icke vara som I voren bedröfvade, såsom de skrymtare; ty de förvandla sin ansigte, att de skola synas för menniskomen med sin fasto; sannerliga säger jag eder, de hafva redo sin lön. Men när du fastar, så smörj ditt hufvud, och två ditt ansigte; Att du icke synes för menniskomen med dine fasto, utan för din Fader, som lönligen är; och din Fader, som ser i löndom, vedergäller dig det uppenbarliga. I skolen icke församla eder ägodelar på jordene, der mal och rost förderfvar dem, och der som tjufvar grafva, och stjäla; Utan församler eder ägodelar i himmelen, der hvarken rost eller mal förderfvar dem, och der tjufvar icke grafva, eller stjäla. Ty der edre ägodelar äro, der är ock edart hjerta. Kroppsens ljus är ögat; är ditt öga enfaldigt, så varder din hele kropp ljus. Men är ditt öga argt, så varder din hele kropp mörk. Är det nu så att ljuset, som är i dig, är mörker, huru stort blifver då mörkret sjelft? Ingen kan tjena två herrar; ty att han antingen skall hata den ena, och den andra älska; eller han håller sig intill den ena, och den andra föraktar han; I kunnen icke tjena Gudi och Mammon. Derföre säger jag eder: Sörjer icke för edart lif, hvad I skolen äta och dricka; och icke för edar kropp, hvad I skolen kläda eder med. Är icke lifvet mer än maten, och kroppen mer än kläden? Ser uppå foglarna under himmelen; de så intet, och intet skära de heller upp, och församla intet i ladorna: och edar himmelske Fader föder dem. Ären I icke mycket mer än de?
Giftermäls-Balkcn, man eller hustru icke äger giftorätt i jord eller hus och wattenwerk ä landet, sorn han eller hon under ägtenstap ärft eller förut sörwärft; och agtensta ci, enligt 7 Cap. r samma Balk, icke är fullkomnar förd, an wigfel stett, dä Z:te Band. 2:dra Ajd27. 362 Den A Februari!. dä likmätigt i F. i först äberopude Capitel, Giftorätten widtager, utom be i särstild-e fall, hwarwid Domarens förklarande härutinnan medförer enahanda rätt;, i följd hwaraf Lagens ord "förut^ sträcker sin betydelfe och werkan alt intill den stund agtmstapet, i kraft af Lagens stadgande, anses werkeligen börjadt, hwarjörinnan fräga om Gijtorält icke kan upstä; finner Lag-Utfkottec någon annan mening af Lagen ej kunna dragas, an att ben fastighet, hwilken under fästningstiden af man och qwinna gemensamt inköpes, bör anses säsom före ägtenffapet förwarfd, till sa stor del för hwardera, som köpebref, wet^utstakar, och i hwilken del, om ej särskildt bervin kan öfwerenskommas, någon giftorätt för andra makan icke äger rum. Stockholm den zo Januarii 1810. Pä Högloft. Ridd. och Adelns Pä Högw. Preste-Ständ. Ledamöters magnar Ledamöters magnar Larl tk. Lfternfteät. k^Im^vili. Pä Wallofl. Borgarc-Ständ. Pä HedcrwBonde-Ständ. Ledamöters magnar Ledamöters magnar kl. 6revo8mukl. koker Jernström. Joli. klo!mbortföra. Begärdes pä Bordet, Den 5 Zebruarii. .g6Z Uplästes följande: Utdrag af Riksens Högloft: Ständers LagUtskotts Prokocoll, hällit i Stockholm den zo Ianuerii i8ic>.
Län yttrat den önskan, "att Motionairens förslag måtte utsträckas jemväl till hemman i Skåne.” Utskotten hafva tagit i öfvervägande så väl hvad motionen med dervid fogade handlingar innehålla, som de upplysningar, hvilka uti de tre förenade Utskottens å förra Riksdagen i ämnet afgifne Betänkande meddelas; och som Utskotten dervid inhemtat: att ifrågavarande hemman i den så kallade Lunds Landabok samt äldre Jordeböcker äro upptagne, än sålunda, att dominium till desamma tillhörde Kongl. Maj:t, än under olika benämningar af Kyrkohemman, Kronohemman eller såsom Kronan bespardej att åtskillige af desse hemman i äldre tider blifvit af Kongl. Maj:t och Kronan dels till boställen anslagne, dels till enskilde personer sålde, bortbytte och förpantade; att, efter det Kongl. Maj:t, genom Nådigt Bref den 22 Maji 1819, angående ifrågasatte skatteköp å Kyrkohemman i Halland och deras bortstädjande, förklarat, att sådane hemman, till hvilka kyrkorne innehade städselrätt, icke kunde till skatte försäljas, eller kyrkorne från städselrätten skiljas, så framt icke visas kunde, att kyrkorne en sådan dispositionsrätt sedan Danska liden sig obehörigem tillegnat, hvilka frågor Kongl. Majrts Befallningshafvande, i hvarje förekommande fäll, egde att, efter vederbörandes hörande, i laga ordning pröfva och afgöra; så har, genom Kongl. Majrts Nådiga Resolutioner om ett och samma hemman Lyngåkra, blifvit ansedt, dels under den 19 Aug. 1823 angående den ena.