Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
D8ftedrogos a nvo Stats, Utssottets den z Augusti och Banco, UcstottetS den <; Augusti pä bordet lagda Betankanden, angående antalet af de Revisioner, soln före nästa Riksdag böra anställas öfwer StatsBanco, och Riksgälds, Werkens tillstånd. hwilka biföllos; hwarjemte och i anledning af Mallostige Borgare-Sländets inbjudning Högleflrge Nidderssavet och Adeln instämde i det för, behåll, hwad Stats-Werket beträffar, att innan nästa Revision deräfmer infaller, 1809 och föregående arens Räkenskaper mage wara behörigen af, stukade och reviderade samt Revisorerne såmedelst beredas tillfälle att inhämta den wid r8to ars början »varande Balance i skulder, tillgångar och af, skrifn ingar. lär supra. krotocollö,' ^.6. 8ilverstolpe. Den 8 Augusti.' 246Z Utdrag af protocsller, ällit hos Högloft. Nidderskapec och Adeln, wid Urtima Riksdagen i Orebro den 8 Aug. 1312. SD. §öredrogs ä nyo Bewilknings, UtffottetS den z Augusti pä bordet lagda Betänkande, innehållande sevar pä Riks, Sländens anmärkningar wid Utskottets Förslag till en ny Chane - Sigillate Förordning; och dies derefter berörde Försiag med de ändringar detta Bekännande innehöllo af Hög, lofligt Ridderjkapet och Adeln gilladt och antaget, lät suprL. kx krotocollo, O. 5il verst olge. Utdrag af prococollek, hållit hos Högloft. Ridderskapet och Adeln, wid Urtima Riksdagen i wrebro den 8 Aug. iZlr. ex S. D. Oöredrogos ä nvo och biföllos följande All, »nanna Beswärsoch Economie-Utskottets Betänkanden: i:o.
„ 6 Andra dito ... „ 4 Tredje dito ... „ 2 Gesäller vid fabriker och öfrige inrättningar; se gesäller i städerna, Glasblåsare, i fem klasser: Forsta klassen b:ko r:dr 8: Andia dito , 8. 14. Bevillnings-Utskottets Betänkande, N.o g. 2g—3o. 9!> Tredje klassen | b.ko r:dr 4: — Fjerde dito ... „ 3: Femte dito ... „ 2: Inspektörer, faktorer, kassörer, bokhållare och skrifvare, lika med dem i 27 §. Masmästare, byggmästare och hammarsmedsmästare, med flere andra arbetsföreståndare vid bruk och bergverk, i tre klasser: Första klassen ... b:ko r:dr 5: —. Andra dito .. „ 3: — Tredje dito ... . „ 2: —. Mjölnare, se qvarnar. Mäster svänner. Mästare vid fabriker och öfriga inrättningar, i fem klasser: Predikanter, bruks-, i två klasser: Forsta klassen ... „ 5: — Andra dito ... „ 2: — Uppsyningsmän vid grufvor, i tre klasser: Första klassen .: „ 3: — Andra dito ... „ 2: Tredje dito ... „ 1: —. ej Bevillning af Qvarnar och flere Inrättningar. § 30. l:o Efter den i allmänhet fastställda grund, Två r:dr af tusende, och i lika förhållande af ett mindre värde, utgöres bevillning af alla skattlagda mjölqvarnar i städerne och på landet, af sågar, äfvensom af alla valk-, stamp» och andra qvarnar, som icke äro mjölqvarnar, ehvad de begagnas för tull eller till afsalu.
Förordningen den 24 Januarii 1778, hade Sökanderne varit berättigade, att, så framt desse Författningar ännu yarit gällande, vid afskedstagande!, efter uppnådd 70 års ålder, få, för sin öfriga lifstid, behålla hela lönen såsom pension, men, enär den förändriug deruti, i afseende på Lands-Statens med indelta löner försedde Embetsoch Tjenstemän, blifvit, uppå Rikets Ständers vid i8i8års Riksdag fattade Beslut, genom Kongl Brefvet dea Stals-Utskottets Utlåtande IV;o 89. 7 23 Junii samma är, samt Kongl. Maj.Ms och Rikets Kammar-CoIIegii derpå grundade Circulaire-bref af den 11 October 1819, vidtagen, att LandsKamererare och Landt-Räntmästare, jemte Kronofogdar, sorn derefter erböllo afsked vid 70 års ålder, och efter 3o års tjenstetid, endast undfinge pension, de förstnämnde, lika med Kamererare, samt Landt-Räntmästare och Kronofogdar, lika med Kammarförvandter i Kongl. Maj:ts och Rikets Collegier, hafva Kronofogden, Assessoren Hollstén, samt LandtRäntmästaren, Kongl. Räntmästaren Ahlgren blifvit å Indragnings-stat uppförde till åilig pension af 3p5 R:dr 24 sk. hvardera, med derunder inbegripne 3^ tunnor spanmål, hvarjemte Lands-Kamereraren, KammarRådet Hertzman vöre, efter samma grund, berättigad till en årlig pension af 777 R:dr, med den tillökning, som efter Riksmarkegången kan belöpa å derunder begripne 74 tunnor spanmål. Ifrån nyssnämnde, nu gällande grunder för Lands-Stats Tjenslemäns pensionerande, hafva undantag af Rikets Ständer blifvit medgifne, vid 182$ års Riksdag, för Lands-Kamereraren i Westmanlands Län, Kammar-RältsRådet Ekelund och, vid sistförflutne Riksdag, för Lands-Kamereraren i Wester-Norrlands
— Men detta allt har icke kunnat skingra mina tvifvel, huruvida icke berörde föreskrifter böra, strängt taget, annorstädes placeras, helst föreskrifterna om behörig domstol alltid tillhört Rättegångslagen, samt frågorna om svensk jurisdiktion i allmänhet och svenska domstolars särskilda jurisdiktioner icke torde böra alltför mycket skiljas. b) Man har ifrågasatt om ej 3 Kapitlets 11 § bort införas i 5 Kap. af ifrågavarande förslag. c) De ämnen, som innehållas i 6 Kap., torde rätteligen tillhöra civillagen, och hade kanske derföre bort tillsvidare införas i promulgationsförfattningen eller såsom ett appendix fogas vid Brottmålslagen; men Utskottet, som velat undvika hvarje, för innehållet icke nödig, ändring, beslöt att, i följd af detta och andra s. k. "praktiska skäl, bibehålla föreskrifterna i sjelfva Strafflagen. Detta får jag nu icke klandra. d) Hvad i 7:de Kap. föreskrifvits hade otvifvelaktigt, för att icke missleda någon rörande lagstiftarens nuvarande grundåsigt angående de s. k. “religionsbrotten“, bort införas antingen och rättast i 11 Kap., bland bestämmelserna om fridsbrott, på sätt Lagkomitéen föreslagit, eller i 18 Kap. om sedlighetsbrott, eller åtminstone närmast intill ettdera af berörda två kapitel, t. ex. framför fridsbrotten, såsom Lagberedningen gjort. Uti de norska förslagen voro föreskrifterna “om Forbrydelser med Hensyn till Religionen” ställda mellan föreskrifterna å ena sidan om “Eftergiörelse eller Förfalskning af offentlige Documenter, Mynter, Penge-Sedler m. m.“ och å andra sidan “om Meeneed”(?!), samt innehöllos i 12 Kap. uti “Udkast“ tryckt 1831 och i 11 Kap. uti "Förslag" tryckt 1835. Slutligen blef i Norges den 20 Augusti 1842 sanktionerade ”Lov angaaende Forbrydelser’’ ifrågavarande föreskrifter sammanförde med några om “Saedelighed” och liksom uti nu ifrågavarande förslag placerade framför kapitlet om förräderi.
Betänkande, i anledning af dels Kongl. Maj:ts nådiga Proposition (N:o 51) till Rikets Ständer, i fråga om förändrad grund för utgörande af fjerdingsmans aflöning, dels ock enskild motion om ändring i föreskrifterna rörande bestridandet af fjerdingsmans-befattning i kapellförsamling. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets behandling hafva samtliga Riks-Stånden öfverlemnat omförmälda nådiga Proposition. Då fjerdingsmanna-befattningen, enligt Kongl. Stadgan den 1 Juni 1850, förklarats utgöra ett menighetsbestyr, hvars handhafvande åsyftar uppehållande af ordning och säkerhet inom kommunen, samt skyldigheten att bidraga till aflöning åt fjerdingsman, der sådan med viss lön antagits, blifvit genom tid efter annan meddelade stadganden utsträckt till jemväl andra kommunalmedlemmar, än innehafvare af jord, har Kongl. Maj:t ansett skyldigheten att deltaga i fjerdingsmans aflöning böra såsom en kommunens gemensamma ordningsangelägenhet betraktas, samt på grund häraf genom den nådiga Propositionen föreslagit Rikets Ständer, att, med ändring af Kongl. Kungörelserna den 9 Augusti 1851 och den 23 Oktober 1857 i afseende å fjerdingsmans aflöning, må förklaras, att denna aflöning bör utgöras efter enahanda grund, som för kommunalutskylder i allmänhet är eller kan varda föreskrifven.
Hvad angår den i utförseltarifen, i öfverensstämmelse med nu gällande taxa, å artikeln spillning, affall och spån till 10 procent af värdet antagna tullafgift; så anser utskottet sig, på enahanda grund, som föranledt bestämmandet af 25 procents införseltull å gödningsämnet »rå och oarbetade ben», böra tillstyrka, Bevillnings-Utskottets Utlåtande, N:o 13. 55 att utförseltullen å »spillning, affall och spån» må höjas till 23 procent af värdet. För stenkolsstybb eller cindres, som i gällande taxa är tullfritt till införsel, har Kongl. Maj:t icke eller föreslagit någon införselafgift; men då de stenkol, som från Höganäs erhållas, åtminstone för flera ändamål äro lika tjenliga som den stybb, hvilken från England införes, och Höganäs stenkolsverk med derå nedlagda betydliga kostnader synes böra med någon tullafgift skyddas vid täflan med utländska produkter af jemförlig beskaffenhet, hemställer utskottet, att stenkolsstybb eller »grus», hvilket sistnämnda ord närmare än ordet »cindres» utmärker det dermed afsedda slag, må med tullvärde af 40 sk. åsättas 4 sk. införseltull per tunna. Såsom Kongl. Maj:ts förslag innehåller, anser utskottet rubriken »strumpor» böra erhålla följande förändrade lydelse och indelning: »strumpor och andra på strumpstol eller genom stickning tillverkade arbeten» »silkes-» »halfsiden-» »andra slag»; äfvensom införseltullen å »silkes-» böra nedsättas från 3 till 3 r:dr, samt å »halfsiden-» bestämmas till 1 r:dr 24 sk. skålpundet. För strumpor »andra slag», deri nu specificerade »bomulls-» med 2 r:dr 10 sk. 8 r:st, »redgarns-» med 40 sk. och »andra slag» med 1 r:dr 16 sk. införseltull per skålpund, komma att innefattas, har Kongl.
R:dr årligen, hvilka vore behöfliga tili nya och förbättrade postgångar samt till bestridande af kostnaden för ökandet af postiljons-beskickningar med posterne, har blifvit yrkadt, att, om den föreslagna förhöjningen i postskjuts-legan kommer att af Utskotten tillstyrkas samt af Rikets Ständer för deras del bifallas, ett deremot svarande Slats-anslag till bestridande deraf äfven måtte beviljas, då af ofvanstående utredning syntes, att Post-verket under nuvarande förhållanden dertill icke egde tillgång. I sammanhang härmed hafva Utskotten blifvit erinrade om nödvändigheten att öka anslaget för militäre embetsoch tjenslemäns resekostnader i det fall, att all skjutslega kommer att förhöjas, samt att ett sådant anslag måtte iklädas egenskapen af förslagsanslag.
Denna omröstning har utfallit med 81 ja och 38 nej, i följd hvaraf Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionens lydelse. Hvilket allt Förstärkta Stats-Utskottet får hos Rikets Ständer anmäla. Stockholm den 11 Maj 1866. STOCKHOLM, tryckt lios A. Holmberg & Comp., 1866 Stata-Utskottets Memorial N:o 83. 1 M:o §8. Ank. till Exp.-Utsk. den 15 Maj 1866, kl. 10 i. m. Memorial, i anledning af erhållna dterremisser å tvänne i Memorialet N:o 69 för edagna votering spropositioner. (U. A.) l:o. Sedan efter iuhemtad kännedom om det af Kongl. Maj:t gillade förslag till förändrad organisation af Flottans officersoch underofficerspersonal, Stats-Utskottet, som icke funnit något att anmärka vid de lönestater, hvilka blifvit uppgjorda för de särskilda korpser under namn af Kongl. Flottan och Kongl. Skärgårds-artilleriet, i hvilka, enligt den nya organisationen, Kongl. Maj :ts Flotta blifvit fördelad (uti lista punkten af Utlåtandet N:o 52), hemställt, att Rikets Ständer, i enlighet med Kongl. Maj:ts nådiga förslag, måtte medgifva, att de för befälsoch underbefälspersonalen nu anvisade medel finge, för tillämpning af samma lönestater och organisationens fullständiga genomförande, fortfarande och framgent blifva använda, hade Ridderskapet och Adeln, med afslag å denna hemställan, bifallit ett af Herr Skogman i afgifven reservation framstäldt förslag, af hufvudsakligt innehåll, att Rikets Ständer skulle hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att den beslutade fördelningen af Flottans befälspersonal på två särskilda vapen måtte tillsvidare uppskjutas, samt medgifva, att de för befälsoch underbefälspersonalens lönestater nu anvisade medel fortfarande finge till oförändradt belopp utgå.
Afgär Bänkman under Riksdagen, wälje den afdelning, till hwilken kan Hört, en annan i dans ställe, pä sätt stadgadt ar, hwilket nya wal, efter derom dagen förut gjort särstilt ansiag, alltid in r teno ste bör; blifwer rum bland Electorerne ledigt, ätcrbesättes det sencm wal af Bänkmännen, af hwilka witz Mtzarit tillfälle minst tjugusex böra wara tillstädes och i walet deltaga. Alla andra Motorer och Nämnder, som Lill särstilte befattningar - Den 22 September. 247 gar enligt Regerings .-Formen och Riksdags-Ordningen erfordras, wäljas, efter derom dagen förut stedt, anflag, af Ståndet, samfält in klLnc». 22. Electorerne äligge att den pä följande dagen, fä wida görligt wara kan, eller ock inom den tid Riksdags-Ordningen i desi 28 H. förestrifwer, wälja Ledamöter till samteliga i nystberörde §. omnämnda Utstött. Dem tillhörer äfwen att tillsätta Ledamöter af Ridderstam och Adeln i alla de Utstött, hwilka Riksens Ständer med anledning af Riksdags-Ordningens 56 8. finna wara af nöden, samt att wid inträffande ledigheter wäija Ledamöter i de afgängnas ställe. Electorerne sammanträde ej till wal utan föregängit in ?lsno fattadt bestut, samt behörigt anslag. De kunna ej till Ledamot i Utstött wälja annan Person än den som till Säte och Stämma antecknad är. De förrätte deras wal genom flutna Sedlar, börande hwarje Sedel innefatta sa mänga Personers namn, att de utgöra antalet af Ridderstapets och Adelns Ledamöter i det Utskottet hwarom fräga är. Minst Tretton Electorer böra närwarande i walet deltaga. Wal-Protocollet bör genast af minst iz Electorer undertecknas, och förseglaot Ull Riddarhus-Secreteraren aflemnas.. §- 2Z.
Eli en hos Rikets Ständer gjord framställning har blifvit yrkadt att böter, hvartill någon enligt ifrågavarande författning gör sig förfallen, må, vid bristande tillgång till deras gäldande, förvandlas till fängelse; och då, på säll här nyss förut vid § 53 blifvit erinradl, fängelse med arbete icke i sednare lidens författningar förekommer såsom slraffart, hafva Rikets Ständer ansell, att, då tillgång saknas till gäldande af de i denna förordning stadgade böter, dessa böra förvandlas (ill fängelse enligt samma tarif, som hitintills gällt. § 57. Dä Rikets Ständer ansett, att de böter, som enligt denna löffällning kunna ädörrias, böra utgå efter enahanda grunder, som rörande böter i allmänna lagen äro stadgade, har denna § blifvit ur författningen utesluten och de efterföljande §§:nes ordningsnummer derefter rättade. § 60 (ny 59.) Enär allmänna åklagare i alla de mål, der rättigheten att kära ej är särskildt förbehållen målseganden. äro pligtige att åtala förbrytelser mot lag och författningar, har det i denna § förekommande tillägg: "äfven utan särskild angifvelse" blifvit såsom öfverflödigt ur författningen borttaget. § 71. Som det här förekommande stadgande angående inlösen al enkel redskap, hvilken före den t April 1801 anmäles, ej vidare är tillämpligt, har samma stadgande funnits ej vidare böra i författningen qvarstå. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 10 November 1865. 28 ExpeditionsUtskottets Förslag tilt anderd. Skrifvelse, I\.-o 456. FÖRSLAG tili FÖRORDNING angående vilkoren för bränvinstillverkning. Årt. I. Om rättighet till bränvinstillverkning och tiden för dess utöfning. § 1 Bränvin må tillverkas af en hvar, sorn är behörig att idka fabriksrörelse eller ock eger eller innehar i mantal satt eller särskildt skattlagd jord. Öfverståthållare, Underståthållare, Landshöfding, Landssekreterare.
Den omstridda rättigheten till nedsättning af tullar är dessutom en vigtig rättighet icke blott för konungamakten, utan äfven för vårt fatliga lölk. Det låter nemligen icke bestrida sig, att enskilda intressen vid riksdagarne hädanefter som hittills kunna tillvälla sig sä stort inflytande, att de oskäligt höja tullarne och derigenom priserna på lörnödenhelsvaror, och då är det nödvändigt att regeringen har sådan makt, att den kan jemka förhållandena så, att kyrkan kommer att stå midt i byn. Man har sagt, att 344 Den 7 Februari f. m. prejudikater ej gälla mot grundlagen, som måste tolkas efter ordalydelsen, och detta är sannt. Att sådant dock ibland är oundvikligt, visar en mångårig erfarenhet just med afseende å nu ifrågavarande grundlagsparagrafer, som tolkats olika af olika talare, båda med stöd af ordalydelsen. För mig synes då den tolkning af grundlagen, som gjort sig gällande ända sedap 1809, dock hafva gällande kraft. På grund af hvad jag nu anfört och med anledning af do förhållanden, som af den förste värde talaren blifvit utvecklade, förenar jag mig i det yrkande, som i Professor Wistrands mot Utsk:ts beslut afgifna reservation blifvit framstäldt, och anhåller att R. o. Ad:s beslut måtte blifva, att H. St:r funnit för godt att för sin del lemna sitt godkännande till den af Kongl. Maj:t med Frankrike uppgjorda handelstraktaten, hvarjemte 1!. St:r velat, uttala sin erkänsla för den åt vårt land dermed beredda fördel. Frih. af Schmidt, Carl Johan Georg: Sedan mer än 15 år tillbaka har jag förgäfves arbetat på att bli hvad man här förstår med namnet »frihandlare.» Vid nämnde tid inträdde jag första gången i Bevilln.-Ufskd, ochjag har försökt att sätta mig in i de frågor, som dithora. Afven nu har jag förtroendet att sitta i detta Utsk., och har haft den mindre behagliga pligten att yttra mig om lösningen af förevarande fråga.
Maj:t låta utreda ej mindre om och hvilka prebende-pastoraler lämpligen kunna, utan mehn för kyrkan och det kyrkliga undervisningsväsendet, från deras egenskap af prebende fritagas, utan äfven det ersättningsbelopp, som, för åvägabringande deraf, kunde erfordras; hvarvid likväl Rikets Ständer funnit att, under närvarande Jörhållanden och med nn gällande institutioner, vissa undanlag härvid böra vga ram, såsom alt Biskopar, teologie Professorer och teologie Lektorer tillika böra vara Pastorer, på det de må ega tillfälle att såsom prester verka och Jör att icke vara ski/jda från det kyrkliga lif, som tillhör deras befallningar. I fullkomlig motsats häremot antager Utskottet att Riskoparne, som utan att behöfva sysselsätta sig med pastoralvård hafva tillfälle till presterlig verksamhet, ej böra närmare sysselsätta sig med den pastoralvård, som genom ett prebende-pastorat kan uppkomma, och grundar sitt förslag på detta antagande, hvilket, om det af Rikets nu församlade Ständer varder godkändt, mäste afse alt förhindra Kongl. Maj:t framställa den proposition i fråga om prebende-pastoraten, Rikets Ständer vid sislförflutna riksdag begärt. Att det obetingade borttagandet af prebende-pastoraten från Biskoparne skall förhindra den reglering af Riskopslönerna, som Utskottet begärt, har helt och hållet blifvit förbisedt; ty om ock Utskottets antagande, att den tablå öfver dessa löner, som i Betänkandet finnes upptagen, utvisar ett alltför lågt belopp, kan ega giltighet i fråga om en eller annan Biskopsstol, ehuru Utskottet städt detta antagande icke på någon undersökning, utan allenast på en supposition, så gäller det likväl såsom ett konstateradt faktum, att uti alla lönebeloppen ingå inkomsterna af prebende-pastoraten.
Nå väl! må det tillåtas mig förklara, att jag älskar tryckfriheten fullt ut så mycket som Hr Hjerta; att jag icke önskar lefva den dag, då Svenska folket skulle sakna det palladium för sin frihet, sorn består i tryckfriheten; men af denna känsla bör man icke låta hänföra sig, till att eftergifva alla garantier mot tryckfrihetens missbruk. När det kommit så långt, att man i dessa dagar sett tryckfrihetens vänner i tryck framställa den åsigt, att dess missbruk hota att växa öfver bruket, så frågar jag, örn man förtjena!* att misskännas och inför allmänheten framställas såsom tryckfrihetens fiende, blott derföre, att man vågar erinra om nödvändigheten af några garantier emot missbruken? Jag öfverlemnar åt Ståndets rättskänsla att fälla min dom, och fruktar icke journalismens, emedan jag blifvit temligen luttrad. En annan ledamot, Gr. Björnstjerna, har gifvit mig rättighet att fråga Preussens erfarna och lagkloka män, huru vidsträckt den rättighet bör vara, som skall gifvas åt Svenska folket. Jag ber om ursägt, att jag icke kan följa hans råd just derföre, att de Preussiska lagfarna icke förstå, huru Svenska lagar böra vara. Då den värde Grefven önskar, alt vi ägde mera andra länders lagar, än våra egna, hvilket måhända kommer deraf, alt Hr Gr. så länge varit skiljd från kännedomen af våra lagar, så ber jag alt få framställa en liten skillnad, som äger rum emellan Svenska folket och t. ex. det Engelska. Invånarne i en Engelsk stad hafva varit samlade till öfverläggning, ända till 100,000 personer, på ett ställe, för att öfverlägga om petition lill regeringen, riktad emot ministeren. En mängd talare läto höra sig; men sedan demagogiska andan hade användt alla bemödanden att uppskaka massans passioner, behöfdes icke mera, än att en sherif höjde sin hvita staf, för att massan åtskiljdes; ja, ofta behöfves ej mera, än att the'timman inträder, så går hvar och en hem att dricka the, och allm. lugnet störes ingalunda.
Dess befallningshafvande i Skaraborgs län den 6 Oktober 1846 förklarat frågan om upplåtande af någon del utaf samma boställes jord under återstående arrendetiden icke utgöra föremål för nådig pröfning. Beträffande deremot förevarande underdåniga ansökning, för så vidt den afser Rackeby församlings åstundan att, efter nämnde tids förlopp och allt framgent, få till omförmäida, allmän nytta åsyftande, ändamål den begärda jordrymden begagna, vill Kongl. Maj:t, som härtill för Sin del finner skäligt lemna nådigt bifall, under de af kammar-kollegium och stats-kontoret för jordens öfverlåtelse till församlingen föreslagna vilkor, nu, i öfverensstämmelse med 77 § i Regeringsformen, föreslå Rikets Ständer att jemväl för deras del den gjorda ansökningen bifalla. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut säpra. OSCAR. Gust. Peyron. Utdrag af protokollet öfver Landtförsvarsärenden, hållet inför Hans Maj.t Konungen uti Stats-rddet på Stockholms Slott den 3 December 1847. Närvarande: Hans Excellens, Justitie-statsmistern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens, Statsministern för utrikes ärendens, Herr Friherre Ihre, K ■ Kongl. Maj.is IVåd. Proposition, No 5r. IS Stats-råden: Friherre Stael von Holstein, Munthe^ Friherre Peyron j Silfverstolpe, Waern, Friherre Gyllengranat, Faxe, Fåhraeus. Departements-chefen uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med förut fa tia d t beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer, angående afsöndring af jord från .indragna! mönsterskrifvareboställe! vid f. d. adelsfane-regementet Selleberg Börje Olofsgården till byggnadsplats och omgifning för ett skolhus inom Rackeby församling af Skaraborgs län.
Hvad StatsUtsk. nu föreslagit är icke annat än en förnyelse af förra Riksdagens beslut, och jag får dessutom erinra, att detsamma icke afser några andra än de ganska få tjenstemän, som på grund af äldre fullmakt innehafva indelta löner, hvilka, om än nuvtde innehafvare icke vilja derifrån afstå, dock i allt fall vid deras afgång komma att tillfalla Slaten. Om boställen är här icke fråga, och jag kan således icke finna anledn-.n till de stränga erinringar, som i detta hänseende blifvit af Hr Printzensköld framställde. Hr Montgomerie: Hr Printzensköld har nyss förklarat sin lanke om hvad han anser vara öfverensstämmande med R. Stms Den 23 September e. hj. 367 värdighet. För min del anser jag det vara R. St:r värdigt att vidblifva förut fattade beslut; och då den nu förevide punkten endast innehåller ett vidblifvande af förut fattadt beslut, så får jag anhålla om bifall dertill. Hr Printzensköld: Om med indelningar endast menas indelta räntor, hade StatsUtsk. bordt sådant uttrycka, och då hade man kunnat bedöma huruvida åtgärden vore lämplig eller icke; men då en hvar torde känna, alt en indelning består icke blott af indelta räntor, utan äfven af boställe, så må det ursäktas mig, att jag hänfört detta ord till de boställen, som Landssekreterare och Landskamrerare hafva sig anslagna. Till att antaga detta har jag haft så mycket större anledn., som jag med fullkomlig visshet känner, att åtskilliga Landssekreterare och Landskamrerare verkligen innehafva boställen. Det må väl vara, att k. M. i detta fall redan fattat sitt beslut, hvilket naturligtvis måste respekteras, men det är väl icke omöjligt att i behörig ordning få detta beslut ändradt, om R. St:r sådant begära. Derföre att R. St:r vid den ena Riksdagen hafva fattat ett orimligt och orättvist beslut, böra de väl icke vara tvungna att detsamma ständigt vidblifva, utan synes det mig fast heldre vara rätt, att man frånträder detsamma, då sådant ganska väl låter sig göra.