Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Qistren. ^sacob Lerrelins. ^VeiZel. O. ^s. Lkman. L. 6aäsline. kekr ak Ljerkön. Likheten med det till Riksens Högloft. SländekS A lmanna Beswärsoch Oeconomie-Ukstott inlemnade Original betyg, bestyrker Lx OKcio k. dlotieet. Remitterades till Bewillnings. och Stats-Utskottet. Up - Den »4 Lebruarii. 6r? Uplastes följande: Utdrag af Protokollet, häller uki Borgare. Ständets Plenum wid Riksdagen L Stock» holm den 14 Februarii 18 lo. S. D. Uti saimelige de öfrige Riks-Ständens beslut, atk Srats. Utskorret ej af »agre Plena hos Ständen skulle hindras, art begagna de z:ne sista Söcknedagar i denna wecka kill fullbordande af sine ännu efterliggande göromål, instämde nu äfwen Borgare-Ständer för sin del; dock med tillagg af den önskan, att alla Söcknedagars förmiddagar, under hela nästinstundande wecka mä til! arbetet i RiksStändens Plena oafbrutit fä anwändaS, dä samma dagars eftermiddagar deremot kunde lemnäs frie för samkelige Utskotten att deras ännu äterstaende göromäl och hwad under tiden kan blifwa dem updragir, behörigen affluta och expediera; Förmodande Borgare-Skandet, atr de Respeccive Med Ständen benägit täckas med Stander sig härutinnan förena, rill befordrande af ett skyndesamt stur, ä de pä Gränbernes pröfning beroende wigtiga ärenden; och ffulle detta Prorocolls-U,tdrag häröfwer genast expedieras, kät Luxra. Ilx krotocollo I. IU ketorkon. Zerr Grefwen och Landtmarffalken gjorde propvjrtion att Ridderskapet och Adeln i detta Bor. gare-SländetS förslag mätte sig förena.
Vid permanenta Domstolar, och då derjemte Processvägen befrias från de många chicanens kryphål och intriguet > samt HäradsRätterne återfå deras äfvenledes ursprungliga dubbla egenskap af Förliknings domstol och Rättegångs-säte, — kan detta icke inträffa, så snart Domarena äro så lönade, att de, utan omsorgen för andra utvägar till deras uppehälle, kunna helt oth hållet uppoffra sig åt sina skyldigheters uppfyllande: man jemföre blott de en Häradshöfdinge eller en LandsSecreterare åliggande mångfaldiga göromål, och nt3n skall genast linna, att ingen Collegial - Ledamots sysselsättning kan dermed på långt när förliknas} äfven om, sorn jag skulle förmoda, Ledamötsrnes antal i hvarje Rätt nedsättes och anses domfört med fyra högst fern personer} hvarmedelst äfven kostnaden, oaktadt flere Domstolar inrättades, blefve förmindskad. Desse ÖfverRätter komme då egentligen att intaga de fordna LagtnansRätternas plats i Lagskipningen, men med en vidsträcktare verkningskrets, som skulle innefatta både Civila och Criminella mål, samt med en för tidhvarfvet och ändamålet lämpligare organisation. Med Kongl, Svea HofRätt blefve väl dock fö§; Den 1 9 /Sprit. hållandet länge af en särskildt beskaffenhet. Dess iocal underlägger dess ÖfverdomsRätt, jemte hufvudstaden, förmodligen tvänne af Rikets folkrikaste nästbelägna provinser: äfvenså alla Bankens rättegångar:
För fullbordande af reparationen å Linköpings domkyrka, har under innevarande Riksdag beviljats ett ytterligare lån å Tjugefemtusen R:dr; hvilket lån bör af Riksgälds-kontoret utbetalas efter det sådan skuldförbindelse, som af Fullmäktige godkännes och antages, blifvit för detsamma afgifven; skolande, sedan lånet fått innehafvas räntefritt till 1857 års slut, derefter årligen återbetalas sex procent af hela den lyflade lånesumman, hvarvid räntan kommer att godtgöras efter Fyra för 22 Slati-Utskoltets Memorial, M 347. hundra årligen utaf det obetalda kapital-beloppet, samt det öfriga utgör afbetalning å detsamma. Derest den sålunda stadgade inbetalningen icke varder inom bestämd tid fullgjord, skall dessutom, intilldess densamma verkställes, Fem procent årlig ränta å det lill liqvid förfallna, oguldna, beloppet erläggas. § 121. Till understöd för Gamla Upsala församling, vid utförande af nu förestående reparation och till en del ombyggnad af denna församlings uråldriga kyrka, hafva Rikets Ständer beviljat ett anslag af Tvåtusen R:dr; hvilket belopp alltså bör, för sagde ändamål, i vanlig ordning församlingen af Riksgälds-kontoret tillhandahållas. § 122. Till beredande af nya eller utvidgade lokaler för läroverken i Wexiö och Wisby, äfvensom för Carolinska skolan i Orebro och nya Elementarskolan i Stockholm, hafva Rikets Ständer beviljat följande anslags-summor, hvilka, i mån af behof och i öfverensstämmelse med de föreskrifter, som härom varda af Kongl, Maj:t meddelade, böra utaf Riksgälds-kontoret utbetalas, nemligen: l:o för uppförande af ett nytt lärohus i Wexiö, Fyraliotusen R:dr; 2:o för uppförande af ett nytt lärohus i Wisby, Femtiotusen R:dr; 3:o för utvidgning och reparation af Carolinska skolhuset i Örebro, Tjuge tusen R:dr; och 4:o till Kongl. Maj:ts nådiga disposition, för uppförande af en tjenlig byggnad åt nya Elementarskolan i Stockholm, Femtiotusen R:dr. § 123.
Deremot öfrige Socknarne yttrat, att de redan vöre försedde med personer , som i Djurläkare-konsten egde erforderlige insigter och att följakteligen sådanes antagande icke kunde anses vara för dem af behofvet påkalladt. Hvilket allt jag dristar hos Eder Kongl. Maj.t underdånigst anmäla. Stormägtigste Allernådigste Konung Eder Kongl. Majus underdånig»te tropligtigsto tjenare oell undersåte H. Mörner. Hernösands Lands-Cancellie d. 31 December 1822. 5. 17. Hillbergi Proposition om Tullverkets räkenskaper m. ml 479 N:o 24. Protocoll hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet, å Stockholms Slott den 28 Febr. 1823. Närvarande: Hans Excellence Justitia-Stats-Ministern Herr Grefve Gyllenborg. Hans Excellence Stats-Ministern för Utrikes Arenderne Herr Grefve von Engeström. Deras Excellencer, Stats-Råden: Herr Grefve Rosenblad. Herr Grefve Fleming. Undertecknad Hof-CancellerDeras Excellencer, Stats-Råden: Herr Grefve Gederström. Herr Grefve Skjöldebrand• Herr Grefve Mörner. Stats-Rådet, Grefve Löwenhjelm. Sedan undertecknad Hof-Canceller uppläst en; på Nådig befallning, författad Skrifvelse till Rikets Ständer, angående granskningen af Tullverkets räkenskaper, såsom ock räkenskaperne för visse under Krigs-Collegium och SeraphimerGillet stälde Cassör; täcktes Kongl. Maj:t, på Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, nämnde Skrifvelse, sådan den vid detta Protocoll finnes bilagd, i Nåder gilla, hvarjemte Kongl. Majit befallte, att densamma, af undertecknad tiof - 48» Proposition om Tullverkets räkenskaper m. ni'. Canceller contrasignerad, skulle till Rikets Stan; der, på vanligt sätt öfverlemna*. Ut supra
Se Smidesrätt. Bergstings-rätterna, angående indragning af dem. Berzelius, Friherre, angående pension åt hans efterlemnade Enka. VIII. R. 170. B. 321. A. 322. IX. U. 321. A. 324. Berättelse om hvad i Rikets styrelse sig tilldragit sedan sista Riksdag, Kongl. Maj;ts. I. A. 19. Berättelse. Se Revisorer; Juslitie-Ombudsman; Comilerade för tryckfrihetens vård; Riksgälds-Contorets fullmäktige; Banko-fullmäktige; Riddarhus-Direction. — angående förrättad revision af Banko-discontverkets räkenskaper och förvaltning för år 1847. Se Banko-discontverket. Se vidare Stats-Utskottets Betänkande N:o 312. Beskattningsväsendet samt uppbördsoch redogörelseverket, angående vissa ifrågastälda förändringar deri. VII. B. 215, 254. VIII. Å. 119. Beslagare-andelar för förbrutet dömdt, i Riket olofligen infördt gods, angående förtydligande af Bevillnings-förordningens stadgande rörande befrielse från bevillning för. I. 313. R. 314. Se vidare Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 9. Besutenhet och hemmansklyfning, om ändringar i nu gällande stadganden derom. VI. B. 603. VII. A. 66. 4 ( 26 ) Besvärstid, om förlängd sådan för fullföljd af mål från Wester dahl fögderi af Stora Kopparbergs Län. IX. B. 511. A. 530 Bevillning för qvarnar och sågverk, restitution af för högt erlagd. Se Restitution. Bevillningen, angående grunderna för den blifvande allmänna samt föreskrifterna för deras tillämpning. (Se Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 9.) — allmänna, angående antagande af nya grunder för utgörande af. I. 351. R. 354. 111. 13. 378, 412.
Förklaringen deröfver af den 15 Febr. 177g / med anmodan tillika att tillse, det ej andre blifva delaktige af Lane-rättigheten, än de, hvilka ega tillfälle att fä sine Effecter förvarade i ordentlige Våghus, och under behörig försegling. Banco-Utskottet har inherntat, att Herrar Banco-Fullmägtige, i September månad år 182a, låtit anställa besigtning och inventering å 17 i städerne utom Stockholm befintlige MetallVågar; samt gifvit vederbörande så väl å desse ställen, sorn i alla öfrige städer, der MetallVågar finnas inrättade, tillkänna, att ifrån och med Fåne - terminens början den 1 November samma år, ingen Våg-Attest blefve i Banquen till beläning antaglig, så framt icke deruti funnes uttryckligen uppgifvet hvarest Panten vore till förvar inlagd. De häröfver kort deruppå ingångne upplysningar hafva ej gifvit anledning att för Banquen befara någon osäkerhet. Eikväl har vid besigtningen i städerne Carlstad och Amål blifvit utröndt och anmärkt, att på något afstånd från hvardera af dem funnes en Extra Vågeller Eastage-plats, hvarest Pant-Jern för Banquens räkning äfven plägat emottagas, ehuru sådant ej stått utmärkt i Våg-Attesterne, hvilka ock i vanlig ordning utfärdats af sjelfve Städernes Magistrater och Vågbetjening; och hafva Herrar Fullmägtige genast låtit vidtaga nödige anstalter till förekommande af dylik beläning, såsom med för? fattningarne ej förenlig. Så väl Herrar Hevisorernes som Herrar Banco» Fullmägtiges åtgärder härutinnan, har Banco-Utskottets Betdnkanden. Banco-Utskottet för dess del funnit allt skal att godkänna; och tillstyrker att desamma mä af Rikets Ständer gillas.
Deröfver gjorde KammarRätten anmärkning, och påstod, att den bränvinsminuterande Borgaren borde taxeras både elter class och inkomst. KammarRättens skrifvelse härom var så sträng, att i den Comité, der jag var, ansågo vi oss nödsakade att åberopa 113 §. RegeringsFormen. Sedan den tiden har jag ej hört af saken, hvars egentliga sammanhang jag för öfrigt nu mera icke så noga kan erinra mig. Herr af Billbergh: Jag vill blott i anledning af Herr Thams yttrande hafva äran upplysa, huru svårt det är att förekomma, hvad som af andra kallas oriktiga anmärkningar. Vi hafva nyss hort, och det är af hvar och en kändt, att BevillningsFörordningen i manga delar är olika förstådd i olika Län. När hela Läns PröfningsComiteer kunna hafva olika åsigler, frågas, örn icke en Revision och en Domstol äfven kunna hafva det. När en anmärkning kommer till KammarRätten, kari den på sin höjd finna tvetydighet i anmärkningen, men i sådant fall ej ex incommunicato afslå den, ty den kan bero på outredde omständigheter, och man iar ej begära, att domstolen för hvarje anmärkning skall uppsöka dessa. Följaktligen måste man communicera målet, och deruti mätte 374 Den io December e. ro. väl ej vara något sårande eller stötande» hvarken för den ene eller den andra, när aldrig Taxeringsman blifvit besvärade med utredning af desse ämnen. Det är ett oundvikligt ondt, som träffar livar och en i en Stat, der ordning och skick skall äga rum. Deruti ligger ingen chicane och ingen betalning. Den anmärkning, som nu är anhängig mot Skaraborgs Län, är ännu ej afgjord. Efter den åsigt Herr Tham framställt deraf, är jag böjd tro, att den ej skall blifva faststäld; jag vet det dock icke, förr än man kommer till afgörandet. Herr Cederschjöld bär behagat anmärka, att en faststäld anmäkning communicerades. Jag har förut nämnt, att en och annan executor infordrat förklaringar af Taxeringsoch PröfningsComiteerne.
Sterbhus, Testamenten, Gåfvor och Fidei-Commisser 181 c;i Ds 18*. TRYCKT HOS P. a. NORSTEDT & SÖNER, 1834. STORMÄKTIGSTE ALLERNÅD1GSTE KONUNG! tofter förloppet af nya fem år från och med 1828, har Eders Kongl. hlaj:ts Befallningshafvande att, för Stockholms Län, i underdånighet afgift va den i Eders Kongl. Majus nådiga Cirkulär-Bref den 17 April 1821 äubefallda Berättelse. För en ort, som är bland landets först och jernnäs! bebyggda, och der följaktligen lefnadssätt, seder, näringar och öfriga förhållanden redan länne varit i ett mera stadgadt skick; kan denna berättelse icke omförmäla några, under en så inskränkt tidrymd uppstådda, betydligare och genomgripande förändringar från det tillstånd, hvari orten, då den sednaste beendsen afgafs, sig befann. Samhällsutvecklingens vanliga fortgång och Aktningar deraf i särskilta delar lemna dock städse anledning till iakttagelser, hvilka, jemte de närmare kunskaper örn orten och dess angelägenheter, som genom fortsatt uppmärksamhet kunnat vinnas, alltså måste utgöra berättelsens egentliga ämne. I afseende å Länets allmänna beskaffenhet, kan efter hvad jag sålunda haft nåden Erinra annat icke anföras, än åberopande af den derom tillförene underÖånigst afgifne beskrifning. Inga företag eller naturhändelser af mera stark °ch märkbar verkan hafva i detta hänseende vållat några förändringar, vidt man ej dit ville hänföra den sammanlagne inflytelsen på landets utseende och bördighet, som åstadkommes genom fortsatta odlingar inom ^öskilta ägorymder, hvarföre närmare redogörelse skall, längre fram å sitt ställe, i underdånighet meddelas. Invånare. Folknummer!! steg enligt sistlidne års uppgifter till 104,986.
Restantier 119,250: tillsammans 8,553,000: hvadan, enligt Utskottets beräkning, Stats-Inkomsterne, oaktadt några titlar blifvit föreslagne att upphöra eller förminskas, skulle öfverskjuta det vid sista Riksdagen uppförde belopp med 911,600: Summa 9,464,600: Dock bör Utskottet härvid anmärka, att denna förhöjning till en betydlig del härrör deraf, att Utskottet ansett beräkningen af den indeldta ordinarie räntan, äfvensom den under serskilde titlar uppförda, dels indeldte eller in natura anordnade, dels Stats-Verket behållne spanmål, böra upptagas, i öfverensstämmelse med deras verkliga värde, hvaremot likväl utgifts-beräkningen kommer att okas med ett förhöjningen å indeldta räntor samt in deldt eller in natura anvisad spanmål motsvarande belopp af 517,239: samt att de förut icke i Riks-Staten intagne vacance-afgif ter för oroterad jord blifvit uppförde med 28,000: hvilket belopp jemväl ökar utgifts-staten. Äfvensom att, i följd af Lotsoch Båk-afgifternes förhöjda beräkning, uppstår en tillökning å 4:de Hufvud-Titelns anslag af 10,000: Summa 555,239: — så att den egentliga tillökningen, som lemnar tillgång till ifrågakomne nya utgifters bestridande, utgör 356,361: Stockholm den 23 April 1840. Stats-TJtskottets Utlåtande> N\o 64. 11 Reservation, angående det ä spanmålen beräknade pris: Af Herr Prosten Stenhammar: ”Öfvertygad, att den höga beräkningen af Statens inkomster och synnerligen det till 6
På samma gång medgaf han att det var någonting att »göra» af flickorna Arnell; de voro icke alldeles lika andra flickor, de kunde räsonera i hvarjehanda ämnen, och det var mycket roligt att disputera med dem, i synnerhet med Cecilia, den äldsta, som han alltid till sin stora förnöjelse fick att brusa upp af harm öfver hans gudlösa åsigter. Flickorna Arnell, hvilka hade varit med i stora verlden och haft en hel mängd vackra och idealistiska kärlekshistorier, ansågo å sin sida herr Vigert för ett rigtigt »grönkart» och de kallade honom alltid »pojken» sins emellan. Men han utöfvade likväl ett slags dragningskraft på dem; de blefvo alltid glada och uppiggade, då de fingo se honom. Han var så helt olika mot hvad de voro vana vid. De unga herrar, hvilka umgingos i generaldirektör Arnells hus, voro alla så hyggliga och städade, förde en fin och vald konversation med damerna och voro allesammans idealister till trosbekännelsen. Herr Vigert deremot sade de allra förfärligaste saker om menniskor, saker som fröknarna icke alls satte tro till, men som de ändå icke kunde låta bli att med ett visst nyfiket intresse lyssna på. Herr Vigert hade beräknat alldeles rigtigt; fru Hedenstam och flickorna Arnell sutto verkligen på verandan och sydde. De togo mycket vänligt emot honom; han och Arnellerna småskrattade, då de helsade på hvarandra, – de brukade nästan alltid skratta så snart de träffades, liksom hade de haft någonting särskildt gemensamt roligt att skratta åt. »Nå», började herr Vigert, sedan han på fru Hedenstams uppmaning slagit sig ned, »nå, ha fröknarna läst?» Han tog upp Kiellands novell, som han haft liggande i bröstfickan, och sträckte fram den med en utmanande blick. Cecilia såg hastigt upp. »Ja!» utropade hon ifrigt. »Det vill säga, jag har endast till hälften läst den, men Agnes har redan slutat.» Herr Vigert flyttade sig nu närmare Agnes. Alla fyra hade de ögonen fulla af leenden; de visste hvilken dispyt som förestod. »Nå, hvad säger fröken? Är det icke öfverdådigt, mästerligt?»
Consistorii academici förslag innehöll, 0111 jag ej bedrager mig, en begäran af i5,ooo r:dr till byggnad af ett nytt hus för mineraliecabinettet m, m.; 8000 r:dr till nybyggad af anatomisal, samt 20,000 r:dr till ett nytt observatorium. Ehuru dessa summor äro på det knappaste tilltagna, hiefvo de dock i den K. proposln nedsalta till 25,000 r:dr. För de förstnämnda i5,ooo r:dr skulle en byggnad uppföras, innehållande 1:0 auditorium för de chemiska föreläsningarna, jemte rum för dertill nödig instrumentapparat, samt 2:0 nödigt utrymme för mineraliesamllngrn. Hvad det förra angår, så finnes nu intet auditorium vid laboratorium, ulan chemiska föreläsningarne hållas på ett af academiens vanliga auditorier. Det långa afståndet från laboratorium gör det omöjligt att beledsaga dessa föreläsningar med experimenler, emedan de flesta mäste förut beredas på laboratorium, och en mängd till dylika försök behöfliga instrumenter, såsom luft - D c 11 a8 N o v e 111 b e r f. m. 4?3 pump, gasreservoirer m. m., kunna icke flyttas fram och tillhaka på så långt afstånd. Ett chemiski auditorium måste således finnas i grannskapet af laboratorium. Alt föreläsa chemi, utan att upplysa saken med försök, är delsauima sorn att vilja föreläsa geometri utan tafla och krita. Hvad behofvet af en utvidgad local för minera liesamlingen beträffar, så är det så stort, att det ej kan vala större. Upsala academis mineraliesamling är säkerligen den största, fullständigaste och skönaste i Sverige, och samlingen af Svenska mineralier finnes i n g e n s t ä d es fullständigare än här. Uppläggningen af den geog nos tiska samlingen samt af det stora förrådet på petriticater har alldeles måst åsidosättas i brist på utrymme.
Jag har aldrig varit någon motståndare till frihandeln, klokt tilllåmpad, men på samma gång jag tror, att frihandelns grundsatser äro fullkomligt sanna, tror jag att de böra med omtanka och varsamhet tillämpas. Sverige bör, efter min åsigt, gifva akt uppå, huru dessa principer tillämpas i andra länder och ej envist gå sin egen våg, utan att göra några iakttagelser ronde andra länders förfaringssätt uti ifrågava:de hänseende. Jag har endast uppå de skäl, som tydligen finnas i motiveringen till motionen uttryckte, förordat den tullförhöjning, jag tror vara påkallad af vår financiella ställning, hvilken år sådan, att något måste göras, för att förbättra densamma; och jag tror att detta något kan vinnas på den af mig föreslagna väg. Det har alldeles icke varit af kärlek till höga tullar, som min motion framkallats; ty någon sådan förkärlek hyser jag icke; tvertom, kan af motiveringen klarligen skönjas att jag ansett frihandeln hafva i flera, måhända 22 I)en T Jann ari. de flesta fall verkat välgörande äfven för Sverige, att förbudens borttagande, samt låga tullars införande å de för våra fabriker och vår industri behöfliga råvaror, äfvensom å nyttiga födoämnen, varit klokt beräknade. Uppå derom framställd propos. beslöt R. o. Ad. att desse yttranden skulle remitteras till Bevilln.Utsk:t, dit motionen förut blifvit öfverlemnad. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, tillkånnagaf, att talmannen vid hållet sammanträde öfverenskommit att hos lliksStm göra hemställan om anställande af de val, hvilka borde företagas till val dels af den nämnd, som enl. 103 § R.F. skall döma, huruvida Högsta Domstolens samtlige ledamöter gjort sig förtjente att i deras vigtiga kall bibehållas, och dels af de Elektorer, hvilka, jemlikt 97 och 98 §§ R.F., böra utvälja R. St:rs Just.
På samma gång skola Elektor erne utse Suppleanter till en tredjedel af 11. o. Ad:s ordinarie Ledamöter i Kons t: s-, Stats-, Bevilln:s-, Banko-, Allm. Besv.-soch Ekon.-, Exped.-soch Riddar h.Utsk:n, samt till LagUtsk. tvenne; Ståndet dock obelagel all, för pågående Riksdag, besluta lillsältandet af eli slörrii antal Suppleanter. '1' ”lunån detta val skett aflemnas”. ”Ej må någon på en gång vara Bänkman och Elektor. Bilfver Bänkman till Elektor vald, upphör hans förra befallning och utväljes en ny Bänkman, på sätt här ofvan stadgadt är. Befattningen af Bänkman eller Elektor och Utsk:sLedamot må likväl hos en person kunna förenas”. Deremot skulle del öfriga af den nuvar:de §:n uteslutas. 23 §. ”Den som blifvit vald till Ledamot af Utsk., eller till Suppleant derstädes, eger rätt att, i samma plenum vallistan blifvit öpnad eller i det nästföljande, denna-befattning sig afsäga. Sedermera etc. nphör.” ”Ledighet ända till tre veckor må Landtmm kunna bevilja högst en tredjedel i sender a_£ R. o. Ad:s ledamöter i samma Utsk., i den ordning de sig derom anmäla, och inträde då behörig Suppleant under ledighelsliden. Suppleant kan äfven erhålla ledighet på lika lång tid, hvarvid likväl val lill annan Suppleant bär ske'’’’'.
Nådiga legostadga redan meddelade föreskrifter, derest de sorgfälligt iakttagas, vara tillräckligt betryggande; i följd hvaraf Utskottet hemställer, att motionen icke heller i denna del måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 27 Januari 1854. F.mot förestående betänkande hafva reservationer blifvit anmälde: a) af friherre Raab, Carl Adam, som anförde: “Ofvanstående Pehr Sahlströms motion, som blifvit i Utskottet behandlad under min frånvaro, synes mig, med den erfarenhet iag eger om ifrågavarande förhållanden, till motiver och syften väl grundad, hvarför jag mot Utskottets beslut finner mig befogad afgifva min reservation.11 bj af riksdagsmannen Reiter Jönsson från Jönköpings län, som yttrade: “Delande motionärens åsigt, att husbönder, vare sig af öfverdrifven beskedlighet eller af andra bevekelsegrunder allmänt nog vid utfärdandet af orlofs O 0 sedlar iakttaga mindre samvetsgrannhet, än som billigen kunde fordras, äfvensom att tjenstehjon icke såsom sig borde uppskatta och bevara sina erhallna orlofs-betyg, anser jag att de gifna följderna af dessa förhållanden skulle åtminstone i någon mån kunna förebvggas, derest orlofs-betyg affattades på helt pappersark och skrefvos det ena i följd efter det andra, samt minst fyra betyg, så vida tjenstehjonet pa så många ställen innehaft tjenst, måste, då sådan sökes, uppvisas. En husbonde skulle nemligen, då en tjenare, som innehaft tjenst pa fyra 12 Allm. Rese-.- och Ekon. - Utskottets Betänkande, N:o 29. •lika ställen, förevisade sina betyg, alltid få sig företedda flera särskilda orlofsscdlar och således, genom jemförelse dem. emellan, vinna mera stadgad öfvertygelse om tjenarens egenskaper, derest betygen öfverensstärade, men, i motsatt fall, vara ii tillfälle att bedöma deras tillförlitlighet efter det större elfer mindre förtroende, han hyste till den ena eller andra af de personer, sora bevisen utfärdat.