Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den, som, i likhet med hvad tre stånd beslutat, anser, att införselstullen å bomullsväfnader, shawlar, shawletter och andra dukar: ”fasonerade, större eller mindre, samt tryckta af 7 qvarters fyrkant och deröfver, fransarne oberäknade", bör förblifva 1 r.dr 4 sk. skålpundet, röstar ja; den, det ej vill, röstar nej; vilmer nej, nedsättes denna tull till 1 r:dr skålpundet. Resultatet af voteringen har varit 69 ja och 50 nej; och då således ja vunnit, hafva Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med ja-propositionens innehåll. 52:dra voteringen (enligt 139 punkten). Den, som vill, att, i öfverensstämmelse med tre stånds beslut, gällande tullbestämmelser för bomullsväfnader, med blandning till större eller mindre del af lin eller hampa, utah förändring bibehållas, röstar ja; den, det ej vill, röstar nej; StatsUtskottets Memorial, N:o 302. 19 Tinner nej, komma dessa väfnader att tull behandlas såsom lika beskaffade tyger af lin och hampa allena. Resultatet af voteringen har varit 115 ja och 4 nej; och då alltså ja vunnit, hafva Rikets Ständer beslutat enligt ja-propositionens innehåll. 53:dje voteringen (enligt 140 punkten). Den, sorn instämmer i tre stånds beslut, att införselstullen å ylleväfnader, alngods: "kasimir, hvitt, gult och rödt, af högst 6 qvarters bredd”, skall förblifva 1 r:dr 24 ak. skålpundet, röstar ja; den, det ej vill, röstar nej; vinner nej, bestämmes tullen härå till 2 r:dr skålpundet. Omröstningen har utvisat 116 ja och 3 nej; hvadan Rikets Ständer beslutat i enlighet med ja-propositionens innehåll. 54:de voteringen (enligt 141 punkten).
Hvarföre då ålägga dem vitén når de ej inställa sig, endast i afsigt att hos Uppbördsmannen tillkännagifva, att de ej kunna erlägga skatten. De straffas nog , enär den försumliga undergår pantning; att derjemte plikta 12 sk., iifgör således 2;ne serskilta straff för ett och samma brott, som aldrig bör utgöra Lagens esprit. Jag tillstår det vara af känsla för den fattiga, jag nu talat mot betänkandet, emedan jag sistledit år var satt i nödvändighet att pliktfälla öfver iooo:de tiggare, och sådant skulle utan ändamål inträffa ofta, om ej den nu gällande Författningen i frågan upphör. Af denna anledning anhåller jag att Utskottets Betänkande måtte återremitteras. Grefve Lagerbjelke, Axel-. I det nu upplåste Betänkandet, har OeconomieUtskottf t äfven upptagit ett. Memorial af Riksdagsmannen Berg, angående upphåfvande af de böter som, enligt BevillningsFörordningen , åläggas för uteblifvande från andra Uppbördsstämman; men då detta Memorial jemväl blifvit till BevillningsUtskottet remitteradt, hvilket sednare redan företagit målet till Öfverläggning; så får jag anhålla om återrerniss af OcconomielJtskottets Betänkande, på det båda Utskotten måtte komma i tillfälle, att med gemensamt Utlåtande häröfver inkomma. Friherre Cederström, Jacob: Det. är en för 246 Den 1Maji e. m. OeconomieUtskottet alldeles okänd sak, att denna' fråga äfven blifvit till BeviilningsUtskottet remitterad. Hvad åter det beträffar, att i BevillningsFÖrorddningen det ifrågavarande stadgandet skulle intagas, anser jag sådant vara öfverflödigt, då det finnes uti en allmän Författning; jag tror det vara nog, att denna åberopas. I afseende på hvad Grefve Mörner yttrat rörande sjelfva saken, får jag fästa uppmärksamhet ten derpå, att
Ått den ursprungliga grunden för bördsrätten till jord å landet långt för detta upphört är väl, på sätt nämndt blifvit, ostridigt; men lika visst är att den egt och ännu eger ett stöd i det förhållande, som föranledt dess bibehållande i lagstiftningen. Kärleken till fäders jord är en naturlig känsla hos den jordbrukande klassen och denna känsla, som blifvit skyddad af bördsrätten, torde jemväl af lagstiftaren fortfarande böra aktas. Då han likväl hvarken kan eller får blunda för de missbruk, som af bördsrätten egt rum; måste hans uppgift blifva att tillse, huruvida anledningen till missbruket ligger i sjelfva bördsrätten eller i det sätt, hvarpå den blifvit i lagarne uppfattad. Detta missbruk är, säger man, att icke kärleken till fäders jord, utan begäret efter vinst är motivet till de flesta bördes-anspråk ; och derom lemnar erfarenheten äfven bekräftelse; men härmed erkänner man dock, att bördsrätten, om den endast nyttjas för tillfredsställande af nämnda känsla, kan försvaras. Således framställer sig sjelfmant den frågan, under hvilka förhållanden eller hos hvilka är berörde känsla att med största sä - 6 Lag-Utskottets Betänkande N:o 12. kerhet förutsätta? Och otvunget svaras: hos dem, hvilka i skyldskap stå säljaren närmast och i följd deraf vanligen lefvat i innerligaste gemenskap med den, som innehaft jorden samt hvilkas käraste minnen vid sådant förhållande ofta äro förenade med samma jord, som på så sätt för dem erhåller ett särskildt värde. Om man råd frågar erfarenheten, så skall man äfven finna, att klagomålen öfver bördsrättens missbruk hafva sin egentliga anledning i anspråk af de mest aflägsna bland de skyldeman, som enligt gällande lag hafva bördsrätt, eller säljarens syskonbarn. En sons, en broders, en faders uppträdande är ej allenast mera sällsynt, utan ock mindre motbjudande; och den naturliga orsaken dertill är det närmare skyldskapsbandet. Ju mera slägtens gemensamhet upphör, desto trängre måste området för börden blifva; och förhållandena härutinnan hafva, efter det 1734 års lagstiftare bestämde bördemännens antal, betydligen förändrats.
Stats-Utskottets Utlåtande N:o 87. 59 Enär Kongl. Majit, oaktadt trafiken å de redan öppnade bandelarne visat så tillfredsställande resultat, att, på sått ofvan år nåmndt, öfverskott å rörelsen kunnat till Riksgålds-kontoret aflemnas, likväl ansett nödigt att Rikets Ständer fortfarande må medgifva att, för den händelse utgifterna för rörelsen å Statens jernvägar och desammas underhåll icke af inkomsterna betåckas, den årligen uppkommande bristen må, sedan räkenskaperna rörande dessa medel undergått behörig granskning, uppå vederbörlig reqvisition, af Riksgålds-kontorets tillgångar ersättas ;“samt Utskottet derjemte, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad Kongl. Majit föreslagit, anser att de belopp, som utöfver förenämnde 700,000 Ridr utaf trafikbehållningen till Riksgålds-kontoret redan ingått eller för innevarande och de nästföljande tre åren kunna komma att dit aflemnas, fortfarande må för ifrågavarande ändamål reserveras, hemställer Utskottet, 26io. att Rikets Ständer till hvad sålunda blifvit föreslaget, må lemna bifall. Då Kongl. Majit, ehuru vid arbetena å Statens jernvägar under sednaste tiden private arbetare varit i allt större antal sysselsatte, och under sistlidet år någon kommendering ur arméen för sådant ändamål icke egt rum, likväl ansett fortfarande behöfligt, att dylika kommenderingar må kunna vid jernvågarne användas, hemställer Utskottet i 27:o. att Rikets Ständer måtte förklara, det hinder icke möter, att på de i Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 16 September 1857 upptagna vilkor, för arbetena å Statens jernvågsbyggnader äfven framgent använda kommenderingar ur indelta arméen.
Lag - Utslottet: 1:0 Prosfen Grevillii Motion, om ändring I Intecknings-Lagen, rörande intecknings förnyande för fonder ad pios usus, 2!.ö Contrscts-Prosten Petterssons med Resp. Med-Stånden communicerande Memorial, angående correctiv emot obehörige Advocater och stiftande af en Lag för fullmägtige vid Rättegångar, 3:0 Densammes Motion, jemte en dervid gjord anmärkning, om rättighet för Dom-Capitlen att tillåta oenige makar under Rätte gångs-tiden flytta från hvarandra, m, m; Prof, Vtdr. d, t» Dec, igtgt 4<o Professoren Bexells Motion, om upphörande af nu varande Expeditioas-lösen. 5:o Prosten Hvåssers Motion, understödd af flere bland Ståndets Ledamöter, om ändring i 7 §, 8 Cap. Ärfda-Balken och tillerkännande för oäkta barn af full arfsrätt efter sina mödrar. « S. Dlfemiiterades till Allmänna Besvärsoch OeconotnieUtskottet t 1:0 Biskoppen m. m. Doctor Tegnérs Motion, uti hvilken största delen af Ståndet sig förenat, om gamla Psalmbokens ally. sande från bruk vid Allmänna Gudstjensten till nästa Kyrko-år, äfvensom Biskoppen och Vicc-Talmannen m m. Doctor af Wingårds rörande ämnet gjorde yttrande. sin» Contracts-Prosten Wahlströms Memorial( otis Marknaders hällande endast gå Onsoch Thotsdagar, samt om förbud emot Åugtioneiä förrättande pä de dagar, hvil* i-6 Trot. Ut dr. <1,'/» De». itts. ka Prediko-dag omedelbarligen föregå eller efterfölja.
Jag får äran fråga, om icke Hr. Gr. o. Landtm, behagade framställa propos. å Frih. Tersmedens och mitt förslag. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då H. Ex. funnit den sednast af H. Ex. gjorda propos:n vara besvarad med ett öfvervägande ja, kunde H. Ex. nu ej framställa någon annan propos:n. Gr. Frölich reserverade sig emot det fattade beslutet. 4: d e punkten1. Hr Dalman: Vid denna punkt äro åtskilliga anmärkningar att göra. Först är det anmärkningsvärdt, att Utsk. inbjudit R. o. Ad. att förena sig med Presteoch BorgareSt:n, men underlåtit att inbjuda BondeSt. till en slik förening. Jag ser dertill intet skäl, utan finnér, att Utsk. helt och hållet förbisett BondeSt:s mening. Om BondeSt. förenar sig med PresteSt., och R. o. Ad. jemväl på ett sådant beslut ingår, är det klart, att votering icke kommer att äga rum; men örn någon sådan skall ske, måste först bestämmas, antingen summan 3oo,ooo eller den af i5o,ooo skall utgöra contraproposition. Såsom punkten nu är uppställd, är BondeSt:s mening fullkomligt undertryckt. Gr. Frölich: Jag får endast förklara, att då jag blef sfi föga understödd i min begäran örn återremiss vid förra punkten , anser jag det öfverflödigt att yttra mig öfver denna. Frih. Cederström: Det kan icke nekas, att Utsk. likaväl kunnat inbjuda BondeSt. som R. o. Ad. Men då Utsk. tillkännagifvit, att 3 Stånd beviljat minst 25o,000 r:dr, ehuru ett af dessa Stånd beviljat ännu mer, faller det af sig sjelf, att det icke kan blifva fråga om den mindre summa, som BondeSt. antagit, enär denna redan är af 3 Stånd afslagen, utan endast om den högre summan. Jag tillstyrker altså propos. på bifall. Frih. von Schulzenheim: Jag hemställer, huruvida icke frågan om framställd inbjudning alltid bör föregå den om voter:spropos:n.
Levin, C. G., Häradshöfding, om pension åt hans enka, Wilhelmina Levin, född Grönblad; motion af Herr Erik Oskar von Knorring: se Motioner. Liljenstolpe, Johan Axel, dess yttrande: I. 442. Lilliecreutz, Friherre Jacob Henrik, dess yttrande: 1. 510. Lilliehöök, David Wilhelm, dess yttrande: III. 347. Lilliehöök, Johan, dess yttrande: III. 472. Lilliehöök, Johan Fredrik, dess yttranden: I. 68; lil. 117. Lilljehorn, Pontus, dess yttrande: I. 444. Lind af Hageby, Carl Magnus Georg Ludvig, dess yttrande: I. 427. Lindgren, J. A., Häradsskrifvare, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående restitution af ett utaf honom till Statsverket inbetaldt ersättningsbelopp: B. II. 297, 531, 535, A. 535, E. 613. Linköping, i anledning af väckt motion om befrielse för nämnde stad från skyldigheten att underhålla stadens vid Nyqvarn belägna, med bidrag af statsmedel anlagda hamn; B. V. 369, 435, A. 435. Litterär egande-rätt, i anledning af väckt motion om antagande af en lag angående internationel sådan: B. IV. 273, 361; V. 40, A, 40. Litterära alster af historiskt värde, som finnas på spridda ställen af landet, i anledning af väckt förslag om vidtagande af åtgärder att samla och bevara sådana: B. I. 181, 182, A. 183. Loka brunnsoch bad-inrättning, i anledning af väckt motion om öfverlåtande till enskildt bolag af Statens egande-rätt till nämnde inrättning: B. 11. 298, 532, 535, A. 535. Lossning, i anledning af väckt motion om rätt för fartyg att verkställa dylik vid kanal-station eller annan hamn, der tullkammare saknas: B. II. 365; 533, 552, A. 552.
Utsk. har visserligen icke velat göra de båda kamrarne alldeles lika; ulan införa högre qvalificatinner i den äldre, dock ulan att någorledes vilja utestänga dem från den yngre kammaren. Det skulle, efter min tanke, vara alldeles oriktigt, att organisera kamrarne så, att de befunne sig i en på förhand uppgjord strid med hvarandra, likasom hammaren mot städet. Finnes icke då en smed, som hade satt machinen så i sina händer, att han kunde stäfja hammaren när han behagade, så blefve antingen smidesämnet förstördt, eller krossades antingen hammaren eller städet eller beggedera. Vore det försigtigt, alt organisera en nationalrepresentation så, att detta blefve utgången? Inom hvardera kammaren bör, såvidt jag förstår, jemnvigt införas mellan alla de väsendtliga beståndsdelarne i samhället, på det att de skiljaktiga meningarne må slitas eller biläggas i hvardera kammaren, likasom nu sker inom hvarje Utsk. Det är icke blott i Stånden, som man nu afgör frågorna, de förberedas i Utsk:n, der medlemmar af alla Stånden sitta tillsammans. Så tror jag att det fram - Den 12 Mars f. m. 1S1 delcs äfven borde tillgå i sjelfva kamrarne, hvardera för sig bildad af samma elementer. Der må striden utkämpas, först i den yngre och sedan i den äldre kammaren. Skillnaden mellan båda bör, efter min tanka, endast bestå deri, att den sednare äger alla erforderliga egenskaper i högre mått, och derigenom rättfärdigar sitt företräde att få granska den yngres beslut. Ulsk. har hållit sig lill den egenskap, som, efter min tanka, är den väsendlligaste; nemi. en större och mognad erfarenhet, i allmänhet vitsordad genom åldern. Vi se alla, huru våra meningar ändras från den ena riksdagen till den andra. Hvaraf kommer det? Jo af ökad upplysning, större erfarenhet och större betänksamhet. Utsk. upptager äfven en större förmögenhet såsom erforderlig för inträde i den öfre kammaren, emedan förmögenhet medför den sjelfständighet och det lugn, som äfven erfordras för att pröfva allmänna ärenden.
Det har icke undfallit Utsk., att det naturligtvis vore ganska nyttigt om undervisning i praktiska yrken 636 Den 21 December e. m. kunde lemnäs vid folkskolorna; men då det är allmänt bekant, att folkskolorna ännu på de Hesta ställen icke kommit lill stånd, och då det lill och med är fara värdi, alt de på många ställen icke komma till stånd för bristande medel, dels till lärares aflöning och dels för byggande af skolhus, sä har Ulsk. ansett det icke vara skäl, att till författningen göra det begärda tillägget. Hvad trädgårdsodlingen beträffar, sä har Hr von Hohenhausen upplyst, att författningen redan föreskrifver, att undervisning deruti bör meddelas, på de ställen, der det sig göra låter. På dessa skäl får jag tillstyrka bifall å betänk. Ofverläggningen förklarades nu vara afslutad, hvarefter H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåge de emot Etsk:s betänk, gjorde anmärkmr föranleda till detsammas återremitterande. Ropades starka nej, blandade med några ja. Propos. till bifall ä Utsk:s betänk, blef härefter framställd och besvarad med ja jemte ett eller annat nej, hvarpå H. Ex. förklarade, det han trott sig finna, att R. o. Ad. bifallit denna sednare propos. Föredrogs och bifölls Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 18 dennes f. m. på bordet lagda betänk. N:o 108, i anledn. af väckt motion derom, att privatbanksbolagen mätte åläggas hålla ett utvexlingscontor i Piteå stad. Vid föredragning af Allm. Besv.- o. Ekon.Otsk:s d. 18 dennes f. m. på bordet lagda betänk. N:o 109, i anledn. af väckte motioner, angide presterskapets löneinkomster, blef detsamma ånyo lagdt pä bordet, på begäran af Frih. Raab, Adam Christian, och Hr Bildt, Knut. Föredrogs och bifölls SlatsUlslcs d. 7 och 11 dennes på bordet lagda utlåt.
nade man » Men veta, kvinna — Iduns inte hvilken kan svensk d. v. s. h v i l k e n af prenumeranter — det Fadern, i en man, vanliga och musik hennes ovanligt skolsamt öppö g o n för naturens under o c h fägring. är ej att att hon förvåna sig på detta Det öfver, sätt lärde var s o m b ö r j a d e gå på skridälska skor ning, s o m gjort m i n n e n a däri Stockholm, » redaktören. H o n skrif svarade jag. då i Idunas gjorde redaktören. » Nå n a m n! » afSåsom af äkta entusiasm: j a g känt mig &gt; Aldrig så l y c k l i g, det följande torde framgå, har och glad, s o m när j a g jag rat på sökt Frida följa uppmaningen. Göthilda des den Segerdahl 20 februari Vänersborg. Hennes rar voro föd1845 i föräldöfverjägmästaren, sedermera t. direktören för f. chefen institutet Gustaf kungl. och SkogsSegerdahl tysta, de borta vets t o m m a den var härliga från förblifva m i n första o c h sista kärlek. » Redan vid nio, t i o års åld e r fick h o n å t f ö l j a domsår förflöto — å Hunneberg i en senare tid europeiskt kif, skall vid barnskogen pladder och och i Ja sällskapslifoch hans m a k a A n n a CathariHeDnes fri vandskogen. na Billberg. Eldmörjan, Skogsinstitutet i Stockholm. dahl kunde vid och denna ej hunnit så tid, rycka Unga fröken Segerdärför så o g e n e r a d t som helst år double p å ä l g. Rikt begåfvad på hufvudets och hjärtats vägnar, har fru o m r å d e och p å D j u r g å r d s b r u n n s v i k e n öfva sig förstått att tillvinna sig sympatier i skridskogång, i hvilken sistnämnda hon hon snart var år blef särdeles framstående.
Mars ander N:ris 52 och 55 afgifne, samt den s5 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtanden; 1) Om förändrad disposition af räntan å den såkallade Wermlands LandtvärnsCassa. 2) Om anslag af spannemål till aflöning för särskild Kyrkoherde i Strömstad. Den i April e, m. 29 Företogs till pröfning StatsUtskottets den 21 sistledne Mars under N:o 54 afgifne, samt den 25 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, om anslag af allmänna medel till kostnadernes bestridande vid uppmuddring af Upsala Å. t - . n , Friherre Åkerhjelm, Gujlaf Fredric: I egenskap af Ledamot uti StrÖmrensningsComittén, får jag äran upplysa, att i det underdåniga förslag, sorn Comittén till Kongl. Majit afgifvit, för innevarande års Strömrensningar, år upptagit, förslag att börja rensning af Upsala Å. Genom det uti Stäkes sund i år, färdigt blifvande muddringsoch upprånsnings-arbetet, år egentliga början gjord, till en fullkomnad upp. rensning af segelleden emellan Stockholm och Upsala. Så vål för sistnämnde stad, som äfven för alla fastighetsägare och Åboer, som be. bo strånderne af Målaren norr om Stäket, år denna upprensning af högsta vigt. Comittén har derföre föreslagit, * att 10,000 R:dr Banco i år borde användas till uppmuddringen af Upsala Å, hvilken utgör hälften, af den till detta arbete beräknade summa, och som denna summa i år kan utgå af den fond, som Rikets Höglofl. Ständer, under förflutne Riksdag, till strömrensningar och communicationers lättande, anslogo, så anser äfven jag, att något särskildt anslag, till det ifrågavarande arbetet, ej är nödigt.
Maj:ts Nådiga Skrifvelse den 6 sistlidne Augusti, som i endel 520 Prot.-Utdrag, den 11, 14, ’5, ty, 18 och 20 Januari 1S40. motioner förekommande framställningar, i afseende å grunderne för Tullta xe-regleringen, fann Ridderskapet och Adeln, i anledning af berörde Nådiga Skrifvelse, för godt besluta, att, lemnande oförändrade nu gällande Tulltaxas utförselstullar, deni Kongl. Maj:t i alla fall, enligt Sin grundlagseidiga rättighet, är i tillfälle att, i förhållande till de olika näringsgrenarnes varande eller blifvande behof af lindring eller uppmuntran, nedsätta eller upphäfva, i afseende på införselslullarne, vidblifva bestämmelse ine i samma taxa, med de af Kongl. Majit redan vidtagne samt genom allmänna Kungörelser och Circulärbref tillkännagifne jemkningar, förklaringar och ändringar, med undantag endast för varuartiklarne: lackerade bleckslagarearbeten, broderade arbeten, cider, garn, salt och the' samt de artiklar, som finnas upptagne i den tariff, som åtföljer Grefve Cronhje/ms, Utskottets betänkande vidfogade, reservation, angående hvilka alla Ridderskapet och Adela ville serskildt fatta beslut; 2:o, den af Utskottet i 2 punkten af betänkandet gjorda hemställan, i fråga om spanmålstullen, bifölls med den förändring, att deri orden ”under tiden” skulle utbytas emot orden ”intill nästa Riksdags slut”; 3;o, Utskottets förslag i 3 punkten, rörande tullafgifters utsättande äfven å de artiklar, som fortfarande komma att blifva förbudne, bifölls med den förändring, att deruti i stället för orden: ”med erkännande af Kongl. MajUs rätt, i afseende på förbuds utfärdande”, skulle införas orden: ’i anseende till Kongl. Maj:ts rätt att utfärda förbud”; 4:o, bifölls Utskottets hemställan, i fråga om Herrar Printzenskötds och Lundelii yrkanden om införselsrättighetens inskränkning för en del varor till endast ett färre antal hamnar; 5:o, lades till handlingarne Utskottets framställning, angående Herr Gustafssons motion, i fråga om controll-stämplings åtgärder för utländskt guldoch silfver-arbete, samt Per Mattssons motion, i fråga om handelstractaten med Ryssland; 6^0, Utskottets tillstyrkande, att Rikets
Då likväl denna processordning vore stridande mot den naturliga grun - Statsoch Lag-V skottens Bctänkandej IV: o l3i.. 5 den för pröfning af lätt, parter emellan, liar motionären ansett den böra upphöra och dessa frågor, lika sorn alla andra fordringsanspråk, öfverlemnas till Domaremagtens afgörande; äfvensom motionären funnit af nöden, alt en prsescriptionstid bestämdes, inom hvilken alla, icke redan förfallna, anspråk af berörde natur borde göras gällande; och har motionären alltså föreslagit: l:o att pröfningen och afgörandet af alla så kallade äldre kronofordringar öfverlemnas från administrativa till Domare-magten, på så sätt alt de i första instantien upptagas och afgöras af Svea Hof-Rält samt derifrån kunna dragas under Kongl. Maj:ts pröfning i Dess Högste Domstol; 2:o att alla, så beskaffade, vid nästlidne års slut i Kammar-Collegium anhängiggjorda och ännu oafgjorda mål af detta Embetsverk öfverlemnas till nämnde Hof-Rätts pröfning; hvarefter en kungörelse, upptagande målens titel, borde införas trenne gånger i så väl Svenska Postoch Inrikes-tidningarne som Finlands Allmänna Tidning och Hamburger Correspondenten, med uppmaning till vederbörande fordringsegare att inom ett år, efter det kungörelsen tredje gången varit införd i samtlige dessa tidningar, deras talan vid Svea Hof-Rätt fullfölja, vid äfventyr, att den eljest anså^es försuten; 3;o att likaledes en kungörelse utfärdas och i samina Tidningar införes, med uppmaning till en hvar, som förmenar sig ega dylik fordran hos Svenska kronan, att inom trenne år, efter det att nämnde kungörelse varit i berörde Tidningar trenne gånger införd, densamma hos Svea Hof-Rätt i laga ordning anhängiggöra, vid äfventyr, att den eljest ansåges försuten; 4:o att, vid afgörandet af dessa fordringsanspråk, allmän
l:o ”Ar det emot all militär-.princip att stycka regementen ”till ännu mindre delar; en ensam bataljon i fält förvandlas snart ”till ett intet, och är det alltid bättre att äga hela massor än de”lade stycken”. (Således i allo samma principer, som dem jag följt vid den föreslagna brigad-indelningen i förening med försvin”nandet af alla våra närvar, korps-fragmenter). 4:o ”Är Småland en fattig provins som icke har råd att underhålla kavalleri, sorn har dålig häst-afvel, och det nationella ”lynnet är fallenhet för infanteriet, ty ingen marcherar så starkt ”sorn Småländningen. Ergo bör Smålands kavalleri succesive helt ”och hållet förvandlas till infanteri på det sätt att det icke mera re”monteras, utan så fort sorn ryttare-hästen blifver rotad eller ut 11* - 164 Den 14 December. ”mönstrad, betalas af rusthållaren en efter allmän öfverenskommelse upgjord vakans-afgift”. (Denna succesiva förvandling har af mig äfven blifvit föreslagen). 6:0 ”Vid instundande afsittning af kavalleri, bör det alltid ”ske med de vilkor att rusthållare vid utbrytande krig, aflemna för ”hvarje vakans en duglig klippare som draghäst, tor artilleriet, ”hvilken äterlemnas så snart freden är gjord”. (Afven delta öf”verensstämmer med mina organisations-fftrslag). Af hvad jag ofvan anfort följer att den grafskrift jag i min motion lemnat öfver den aflidne foslerlands-yännen, hvilken under en längre tid af sin embetsmanna-bana stod i spetsen för arméens angelägenheter, är grundad på facta oell qvarstår således lill sin ' fulla verkan oaktadt den slags protesterande förklaring, som af Hr Löjtnant Björnstjerna afgifvits.