Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Helsinglands båda fögderier, så har K. M. funnit det af deputerade upgjorda förslaget vara till sina grunder både enkelt, redigt och verkställbar^ men att, då summan af de för hvarje hemman utaf deputerade föreslagne persedlar icke fullt motsvarade summan af dem, hvilka af K. M. ansetts böra såsom räntepersedlar bibehållas, någon härtill ledande jemkning i beloppet mäste ega rum; i följd hvaraf K. M. till antagande af R. St:r framställt deputerades förslag, med den ändring, att kötträntan för helt m:t:l blifvit ifrån 1 LU 12 ft höjd till 2 Lti 8 U, hvilket skulle föranleda motsvarande minskning i penningeräntan”. Utsk. fann denna skatteförenkling, upgjord af en skicklig Kronofogde, vid namn Lidén, vara serdeles enkel och ändamålsenlig, och som densamma öfverensstämde med de deputerades önskan, var detta ett ytterligare skäl för dess antagande. Utsk. ben 20 Maj e. m. tiar derföre föreslagit samma persedlar, sorn K. M. ansell lämpliga, med undantag af dagsverken, hvilka, enl. Utsk:s åsigt, borde till annan hufvudräntepersedel förvandlas, och som kött är en persedel, hvilken vid prisförändringar plägar lemna en motvigt mot spanmål, ansåg Utsk. lämpligast, att föreslå dagsverksräntans förvandling till köttränta. Men vid denna förvandling upkommer en skillnad af 16 $ kött på hvarje hemman, hvilka, enl. Utsk:s förslag, komma att förvandlas till penningar, ehuru de rätteligen bordt till annan räntepersedel förvandlas Då nu således den upgjorda förenklingen af räntorna icke blott är serdeles enkel, utan äfven medför en större lättnad för Helsingland än från början varit afsedd, finner jag deri ett dubbelt skäl till bifall å Utsk:s förslag, hvarom jag nu vördsamt anhåller. Hr Montgommerie, Rob. Nils Germund: Af en företagen resa var jag förhindrad, att i StatsUtsk. öfvervara detta ärendes behandling och har således icke kunnat emot förevar:de Betänk, mig reservera.
Den, som åt KammarCollegii, enligt föregående §., meddelte beslut icke nöjes, må deröfver hos Kongl. Maj:t, genom Dess FinanceDepartement, anföra underdåniga besvär, som inlemnas af KammarCollegii AdvokatFiskalsEmbete till Collegium och af andra klagander till Konungens Befallningshafvande i Länet, som det åligger att dem genast till Collegium insända. Besvären böra ingifvas af AdvokatFiskalsEmbetet sist före kl. tolf å femtonde dagen efter utslagets utgifvande, den dagen oräknad, och af annan klagande inom samma tid efter beslutets kungörande i den församling, der egendomen, hvars utskyld är i fråga, finnes belägen, eller, om utslaget klaganden serskildt delgifves, efter dess emottagande, i båda fallen den dag oräknad, då kungörandet eller delgifvande skett, vid äfventyr, att, om den sålunda stadgade tiden försittes, besvären icke varda till pröfning upptagne. 2 Mom. Inkomna underdåniga besvär böra af KammarCollegium, med eget utlåtande, till Kongl. Maj:t insändas i de fall, då frågan er af sådan beskaffenhet, att beslutet bör till allmän efterrättelse tjena, ej förr än efter fatalietidens utgång för hvarje Län, men de öfrige, så fort sig göra låter. 3 Morn. Då KammarCollegium erhållit del af Kongl. Maj:ts Nådiga beslut, bör Collegium om skyndsamt kungörande eller delgifvande deraf föranstalta. 8. §• Uti mål, som angå Kronans räntor och tionde eller i öfrigt på Kronans rätt inverka, skola gifna beslut lända till efterrättelse för en hvar utan undantag, som de kunna angå, men i andra frågor endast för den, som ändring sökt och dess vederpart. 9. §• Hvad nu stadgadt är, kommer att i afseende å års Markegångssättning och framgent tjena lill efterlefnad.
Denna summa har sedermera minskats med 1,000,000: till 8,566,400: dels genom återbetalning at' den försträckning, R:dr 750,000: — som innehafts af Filialbanken i Lund, hvilken med år 1864 upphörde, dels derigenom, att Filialbanken i Sundsvall, hvars första oktroj under detta år gått till ända, och hvilken under samma oktroj innehade försträckning stor 750,000: — men efter erhållen förnyad oktroj samt med stöd af 1 mom. i ofvanberörde 46 § undfått ny försträckning såsom kreditiv från Riksbanken af ... 500,000: — återbetalt skillnaden 250,000: — S:gr 1,000,000: — Då likväl, jemlikt Rikets Ständers vid sistlidne riksdag fattade och i Bankoreglementets 4-6 § intagna beslut, jemväl Filialbanken i Hudiksvall, hvars första oktroj tilländagår med den 31 Oktober detta år, är berättigad att under ny oktroj undfå försträckning från Riksbanken, och Fullmäktige beviljat sådan till belopp af 500,000: — så och då nämnde Filialbank för närvarande innehar allenast 300,000: — komma af anslaget ytterligare 200,000 S:gr 8,766,400 att disponeras och således den oanvända delen att utgöra 1,233,600 § 37. Sedan, enligt hvad 39 § i sistlidet års revisionsberättelse omförmäler, åtskilliga Filialbanker förklarat sig villige att, utan beräkning af provision, för Bankens och Lånekontorens räkning inkassera vexlar, accepterade till betalning der Filialbank har sitt säte, har diskontering af sådana vexlar i flera fall skett och hinder ej mött för deras inkassering. § 38. Banko-fullmäktige hafva genom ombud deltagit i granskningen af Filialbankernas förvaltning och räkenskaper; och hafva berättelser angående de verkställda revisionerna till Fullmäktige insäudts. § 39.
N'o 6 blott en go kannors panna, hvarmed säkerligen, då de i öfrigt i förslaget bestämde förhållanden bibehållas, hvar och en skall finna sig väl belåten. Till förekommande af oredor och möjliga missbruk böra ej, såsom hittills, flere pannor i ett verk tillåtas. Sista punkten i denna §. är hemtad från nuvarande Författning. Andra Artikeln. Om bränrinsbränning till husbehof - Hvar oell en, som å landet åbor och brukar jordegendom, hemman eller hemmansdel, af hvilken natur de vara må, såsom ock bebyggde utjordar och andra lägenheter, hvil. ka med något onus eller skatt till Kronan äro belagde, ege rättighet, att, utan någon J?evi!lnings-afgift, tillverka bränvin för sitt husbehof, hvilken rättighet ej någon får till annan öfverlåta. Motiv. Bil. t. Bevilln,' Lagooh Oecr Utsi. Bet. N:o 6. 81 y Motiv. 1 §• Det synes icke vara rättseniigt, att bränvinsbränning mer, än bryggning och bakning blott till nödtorftigt husbehof beskattas, icke eller blifver det nödigt, då dessförutan den dryga beskattningen på salutillverkningarne (hvilken är för ändamålet nödvändig och drabbar endast consutnenten) skall inbringa till Stats-Verket riklig inträd, som, just för det den totala saluqvantiteten också nödvändigt måste inskränkas, kan med all säkerhet påräknas. Kan någon tvekan härom uppstå, så hindrar ej förslaget, att, till öfverflödig säkerhet för Stats-Verket, äfven på liusbehofs-bränningen lägges någon afgift, dock skäligen ej öfver 6 r:st. på tillverkad kanna. 2 §. Till husbehof räknas 2o kannor för hvarje till hushållet hörande mansperson öfver 15 års ålder att för hvarje åbo utföras på sätt i 1 Art. 4 §. sagdt är. Det står hvar och en fritt, att, om han har större panna, än som erfordras till afverkning af Bih. till Riks. Si.
Skulle, emot förmodan, Justitiä - Ombudsmannen nägon Domare, Ämbetsoch Tjensteman utan skäl tiltala eller tiltala läka. eller genom obehörige tilmälen och olagliga pästäcnden förolämpa, ware han til answar och plikt derföre lika med Nctorer i allmänhet efter Lag och Författningar skyldig För ätal och pästäenden som wederbörande Fiscaler, enligt med, och Medes icke utöfwer Justitiä-Ombudsmannens föreskrifter, anföra, ware han allena answarig, §« Justitiä-Ombudsmannen mä, när han det nödigt anser, öfwerwara Högste Domstolens, Rikets Allmänna Arenders Berednings, Nedre Justitiä-Revisionens, Hof - Rätternes, de Kongl. Colle - 806 Den 8 Augusts. Collegiernes och alla lägre Domstolars öfwerläggningar och beslut, dock utan rättighet at sin mening derwid yttra, samt äga trlgäng til alla Domstolars, Collegiers och Ämbets-Werks Protocoll och Handlingar. §. 8. Klagar näggn hoöJustitiä-Ombudsmannen öfwer Domare, Ämbets - och Tjenstemäns Åtgärder, och sin klagan med fullständiga Handlingar och bewis söker styrka, mä Iustitiä-Ombudsmannen, om han efter de i i och 2 §. §. bestämda grunder finner sakens beskaffenhet och wigt det fordra, Stala eller ätala täta sädane ätgärder, eller i annat fall anwisa den klagande, at hos Konungens Iustitiä-Canceller om laga rättelse ansöka. §. 9.
Under åren 1850—1863 dimitterades ifrån läroverket i Westervik till studentexamen 45 ynglingar, hvarefter 5 aflagt maturitetsexamen. Men lärjungarnes och särskildt de utexaminerades antal skulle ofelbart hafva stigit i vida större mån, så framt icke undervisningen vid sistberörda läroverk lidit af bristen på fullständig klassisk bildningslinie. Bland de 48 derifrån utexaminerade ynglingarne har, efter hvad kändt är, åtminstone halfva antalet sedermera nödgats förskaffa sig kunskap i klassiska språk för tillämnade fakultetsoch embets-examina. Så länge Motioner i Borgare-Ståndet 1865. 309 det ifrågavarande läroverket bestod af en högre apologistskola, undervisades der i latinska språket ända upp i öfversta klassen, om än icke till fullt samma vidd, som för studentexamen var erforderlig. Men alltifrån höstterminen 1860 har läroverket för hvarje år erfarit tilltagande olägenheter deraf att klassiska språkens studium derstädes slutar med femte klassen, för att derefter antingen fortsättas annorstädes, eller ock afbrytas vid numera försvårad öfvergång till sjette realklassen. Det oaktadt finnes här på klassiska linien i klasserna 3—5 för närvarande 36 lärjungar, bland hvilka flertalet måste på halfva vägen öfvergifva sin först valda studierigtning, ettersom deras medellöshet förbjuder flyttningen till ett aflägset, fullständigt elementarläroverk. Afståndet från Westervik till närmaste fullständiga elementarläroverk, nemligen det i Linköping, är nära 11 mil, till Norrköping 12 mil och till Calmar nära 18 mil, under det man från Nyköping räknar endast 6'/2 till Norrköping, från Wenersborg till Skara 7 '/*, från Norrköping till Linköping 4 och från Malmö till Lund blott l'/2 mil. De bland nyssnämnda städer, åt hvilka på sednare tider förunnats fullständiga elementarläroverk, hafva således alla kortare väg än Westervik till de närmast belägna stiftsstäderna. Bland städer af båda slagen gifvas äfven åtskilliga, hvilkas läroverk komma en långt mindre folkmängd till godo än den, för hvilken Westerviks läroverk har ett centralt läge.
L. d/nn^/r^. ZI/<r/.-t>5 -57c,v/ve/rc!^ lV/o 2 //Zt/zaZ" zr/ /'eoZoooZ/et 6/-rz<?/' //azzt/e/8 oe/z /"/nzzn^-^eezzt/en ^ /z4/- /et z/z/o/- //zzzz^ /xonzzzz^ezr z Äzz^-/lzzz/<?r z! 8toe^/zo/zzz^ 8/zztt c/en 2^ zl/zzzvr /§^o. l^s ö r v r> r 3 n cl e: 8l3l8-Uini8l.ei'n för Iluikes Xi'enäen3, Ugns Lxeollens Herr liilierre 8t/ezvze/z// 8lul8-lillen: Ileir lrilzeire ^ezVz/e/m^ Ilerr I'ii lzeiie ^ llilieiie von äe/zzz/^en/zezzzr ^ Oiesve //z?zz/^ k', iliei re 6l^//ezz/zzrzz/^ lillt. IIos-Lrm^Ieien //zee^ Hits. 8l3l8-8eereler3> en /l/zzn^/ze. lill sörorzlnAtis 8l3t8-8xeiel6r3ren /i/nnZ/ze n))s>1ä8le i unzierciZnigdet till jurlerinA ell, i söijtl uk Kon^I.
Ålderstigna och bräckliga personer vårdas å ett fattighus och ett så kalladt enkehus, men öfrige behöfvande åtnjuta underhåll i spanmål och penningar, efter deras olika behof, hvartill användes ej mindre den afgift, som stadens invånare årligen erlägga, än ett doneradt kapital. Fattigvården i staden är betungande jemförelsevis lill den nytta deraf åstadkommes. Ett härstädes organiserad t sällskap, kalladt de Värnlösas Vänner, har i mån af lillgångarne under flere år lemnat bidrag åt pauvres honteux. En källare med krogrörelse finnes i staden, äfvensom en af sockerbagarne har rättighet att försälja punsch och likörer, men för öfrigt ingen privilegierad krog eller annat näringsställe. Gästgifveriet är förenadt med källarrörelse!! och medför ingen annan lunga än nödige byggnaders underhållande; men skjutsskyldigheten är upplåten på entreprenad. Kostnaden för stadens st3'relse och öfrige utgifter utgår till obetydlig del af handeln och sjöfarten, utan hesörjes af de medel som årligen uttaxeras och erläggas. Skellefteä stad. Anlagd enligt Eder Kongl. Maj:ts nådiga bref den 11 September och den 6 November 1845 vid Skellefteå eif, cirka i-dels mil från Skellefteå sockens kyrka och 1! mil från Ursviks hamn, utan annat allmänt bidrag än ett ränlefritt statslån, stort 5,572 R:dr 32 sk. Banko, till inköp af kronoskattehemmanen ff-dels mantal N:ris 6 och 8 i Norrböhle, inberäknadt odlingsersätlning, hvaraf 2,833 R:dr 16 sk. redan blifvit återbetalde, oaktadt bland andra utgifter en opåräknad uppoffring af mer än 2,000 R:dr måst göras för uppgifning utaf en kanal till befordrande af stadsplanens fasthet och säkrare grund för byggnader.
För Sekund-chefen vid Lifgardet till häst, hvilkens aflöning för närvarande utgör 6,600 R:dr, men i Staten blifvit utförd med 6,500 R:dr, är den nya aflöningen af Utskottet, uti 18 punkten mom. a, föreslagen till 6,000 Il:dr, med nuvarande innehafvaren af Sekundchefs-embetet förbehållen rätt att bibehålla nu egande löneförmåner. Detta förslag hafva Presteoch Borgare-stånden bifallit. Deremot är nämnda aflöning af Ridderskapet och Adeln, i enlighet med Kongl. Maj:ts nådiga framställning, bestämd till 6,500 R:dr. Bonde-ståndet åter har beslutat, att vid nuvarande lönestat skulle förblifva. Under sådant förhållande får Utskottet afgifva följande förslag till voterings-proposition: »Den som vill, att aflöningen för Sekund-chefen vid Lifgardet till häst bestämmes till 6,000 R:dr R:mt, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer nämnda aflöning att uppföras med 6,500 R:dr samma mynt.» 20:o. Likaledes hade Utskottet i följande mom. b hemställt, att aflöningen för Ofverstelöjtnanten och Andre Majoren vid Lifgardet till häst, nu utgörande för den förre 5,220 R:dr och för den sednare 4,770 R:dr, men af Kongl. Majit föreslagen till 5,000 R:dr för den förre och 4,500 R:dr för den sednare, måtte å Staten uppföras med 4,500 R:dr för Ofverste-löjtnanten och 4,000 R:dr för Andre Majoren. Denna hemställan är äfven bifallen af Presteoch Borgare-stånden, hvaremot Ridderskapet och Adeln, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts förslag, bestämt aflöningen för Öfverste-Iöjtnanten till 5,000 R:dr och för Andre Majoren till 4,500 R:dr, samt Bonde-ståndet åter ansett, att vid nuvarande lönestat borde förblifva.
Konungen har likväl icke af Ständerne åstundat erhålla några Handlingar,' innefattande åtskilliga personers yttranden för och emot, utan att få veta Ständernas mening. Efter Herr Hjertås förslag skulle Siänderna tvärtom begära först veta Kongl. Maj:ts tanka. I frågan om hvem sorn skall yttra sig först, synes mig, att, då Riksens Ständer först anhållit om en ändring i organisationen af Styrelse-verken, och Comitén pä deras begäran blifvit nedsatt, det tillhörer dem att först uttala sin mening , hvilket icke sker derigenom, att målet öfveriemnas till Kongl. Maj:t. Det enda , som icke synes afvikande från sakens naturliga gång eller från det förra beslutet, vöre, om Rikets Ständer, jemte tillkännagifvande, att de, rid nästa Riksdag, vilja yttra sig öfver detailfrågorna, hos Kongl, Majit anhölls . om förberedande anstalters vidtagande att då sätta förändringen i verket. Men sådant vöre mera en ordform , än något väsendtligt; ty hvilka äro dessa förberedande anstalter ? Den Comité, som varit nedsatt emel. Jan Riksdagarne , äfvensom Särskildta Urskottet, hafva emottagit så mycket upplysningar både om Styrelse-Verken , om Embetsmännens antal, befordrings-lagar och inkomster, att jag icke vet, hvad man ytterligare vill begära. Det sättes i fråga, att uti den föreslagna propositionen önskaj det Kongl. Maj:t icke skulle emedlertid tillsätta visse Embeten. Så länge ett Embete icke är förklaradt onödigt, bör det af Ordinarie Tjensteman beklädas, och det vore väl i högsta grad inconsecprnt, att yttra en annan önska» Den 14 December, 683 vid samma Riksdag , då Constitutions-Utskottet gjort anmärkning vid embetens förrättande genom tillförordnade personer. Ett sådant förfarande skulle för framtiden just godkännas genom ett dylikt beslut, som det Herr Hjerta föreslagit. Lämpligare finnér jag , att Ridderskapet och Adeln, under förblifvande vid sitt förut fattade beslut, endast fäster Konungens uppmärksamhet på nödvändigheten, att i ett sammanhang afgöra detta ämne viden kommande Riksdag.
Og skal dit et Hjerte väre Med sit urofulde Slag, Må du vinde det med Are, Nyerobret Dag for D a g! — |lteS|Vem vill icke ha vänner? «åb (fc Det anses för ett af lifvets bästa goda att ha vänner, och man säger om en människa: » Det är en lycklig människa, som har sä många vänner! » Många vänner! — Ja, det beror på, hvad man förstår med en vän! Det finns sådana, som räkna alla dem som sina vänner, i hvilkas hus de äta middag eller äro inbjudna till andra tillställningar, ja, det finns till och med inånga, som kalla alla dem sina vänner, som de helsa på på gatan, och i så fall kunna vi ju alla få ett ganska stort antal vänner att framvisa. Men tar man saken litet allvarligare, blir det en helt annan sak. Detta ord » en vän » har blifvit missbrukadt som så mänga andra bra ord. Vi missbruka det alla. Vi skrifva i ett bref: » Kära vän », eller » din vän » af brist på bättre uttryck. Åtminstone skrifva vi » kära », » snälla » och » goda » till många, som vi egentligen icke alls tycka, att dessa adjektiv passa in på. En både sannfärdig och kvick dam af mina bekanta stod en gång i riktigt tvifvel och plåga inför en öfverskrift, som h m skulle sätta öfver ett bref. » Jag skrifver inte kära vän », sade hon, » för det är inte min vän. Jag skrifver inte kära — för hon är mig inte kär, — inte goda — jag finner henne inte alls god, och inte snälla, ty hon är inte älskvärd. — Nu vet jag, hvad jag skall skrifva! » utbrast hon till sist. » Jag skrifver: ' Syndiga människa! ' — för att, om det finnes någon sanning i henne, så måste hon ändå erkänna, att hon år en syndig människa! » Om man än icke skulle gä så radikalt tillväga, att man skulle uppmuntra sina medmänniskor med en sådan öfverskrift, är det åtminstone säkert, att man skulle vara litet försiktigare vid användandet af ordet » vän », om man fäster någon betydelse därvid. En vän är något af det dyrbaraste man kan ha på jorden.
Utskottet anser de så kallade BrännvinsFabriquer såsom mäst Sädesödande , då likvisst af erfarenheten är kändt, att liten Pannerymd öder mycken säd, och afkastar vida mindre Brännvin, än en större , de mindre Pannorna fordra ofta lika mycket arbetstid, bränsle och säd, som lika kannerymd förenad i en Panna, men Productionen blifver vida mindre. Enligt denna sanning, borde ej mindre än 40 å 50 kannors Pannor få begagnas, just till besparing af födoämnen, men aldrig har Interesset hos mig ledt till åtgärder stridande mot medborgerliga rättigheter, hvilka framför allt annat böra respecteras. Utskottets tillstyrkan, att Brännvinsbrän-r ningen skulle upphöra 3:ne SommarMånader, kan väl vara rigtigt 5 men att man skal! skatta för en otillåten Bränningstid, är så stridande mot allt det begrepp, jag ägerosn rättvisa, att Den 24 Martii, e, m. 423 med lika skäl kunde Fordras en afgift förden 90 kannors Panna , som Utskottet nu vill indraga. Utskottets föreslagna tillåtelse att bespara Drank från tillåtne tiden, må utan åtal eller bevisningsskyldighet alla årstider förvaras , såsom högst nyttig för kreaturen , anser jag således origtig, och man skulle kunna tro, att denna tillåtelse endast hade till föremål, att hemligen gynna Lönnbrär.nare , emedan de framställde fördelarne af besparad skadad
Dyrbara föremål af alla möjliga slag äro sammangyttrade på de sexton altarena, och ur det med målningar och sirat öfverlastade taket faller liksom en strålglans öfver de skulpterade korstolarnas änglar och helgonbilder, öfver högaltarets rikt snidade tabernakel, öfver den prunkande predikstolen och abbéns guldkarmade purpurtron. Inne i sidokapellens altarebord ligga bakom glasrutor martyrers lik med svärd och palmkvist, liksom man brukade jorda dem i katakomberna. De äro iförda dräkter af guldstickad blå eller mörkröd sammet. Deras hufvuden äro öfverdragna med hvitt siden, och i ögon och näshålor äro anbragta guldbroderier med pärlor eller små lysande stenar. På ett altare hvilar i den eviga lampans matta belysning ett med hvitt siden öfverdraget hufvud utan kropp. I de två ögonhålorna brinna två stora smaragder med grönhvit glans som en panters ögon. Muntert verkar midt i denna guldsmyckade grafstad en målning, som framställer Amor med pil och båge och skälmen i ögat, ehuru hotad af det ris, som kyskheten höjer med en gammal tants stränga värdighet. Taflan syftar emellertid också den på ett helgon. Den är en pik åt den helige Benedictus, som för att slå bort de tankar, hvilka Amor hviskat i hans öra, fick den kloka tanken att rulla sig på törnen. För att förstå den ohycklade andakt, med hvilken de vallfärdande betrakta de multnande relikerna, måste man besinna, att dessa människor redan från skolbänken fått noga kännedom om ifrågavarande helgons lif och betydelse. Helgonsägnerna äro för dem, hvad världshistoriens anekdoter och sagor äro för oss. Då någon pekar på ett altare och säger: där hvilar den heliga romarinnan Charitosa och där den heliga Candida, nicka de lika förstående som vi skulle göra, om någon sade oss: där hvilar Spartacus och här ligga Romulus och Remus. Inne i kyrkan midt för hufvudingången reser sig ett fristående kapell af svart och gråådrig marmor. Här stå vi framför Einsiedelns förnämsta helgedom, de vallfärdandes mål.
— Berättelsen från Kyssland, framförd af mane v. Tschabanow, öfverläkare v i d ett hospital i Petersburg, erbjöd m y c - ket af intresse o c h visade att en stark kvinnorörelse där pågår. M:me T. var president i n o m Rysslands stora nationala kvinnoförening, hvilken grundlades för några få år sedan o c h nu räknar öfver tusen medlemmar, äger ett stort bibliotek o c h ett eget hem, i hvilket föredrag o c h sällskapliga sammankomster hållas. Filialer af denna förening äro under bildning i andra ryska städer. H o n redogjorde i korthet för de åtgärder af regeringen, s o m i Kyssland bidragit att grundlägga kvinnans själfständighet, nämligen inrättande af akademiska kurser, tillåtelse att bekläda statens ämbeten o. s. v. Kvinnornas ställning i n o m Amerika o c h England är Iduns läsare alltför väl bekant, för att vi skulle behöfva upprepa h v a d deras o m b u d sade. Engelskorna uttalade som sitt vissa h o p p, att rösträttsfrågan inom deras land snart skulle gå igenom, då mer än halfva antalet parlamentsledamöter är för den o c h en liflig agitation drifves därför. H v a d Amerika angår, äro politisk rösträtt o c h äfven valbarhet införda i flere af dess stater. Kvinnorna kunna där äfven väljas IDUN 332 till alla ämbeten. I Kansas finnes en kvinnlig borgmästare o c h flere domare. Mrs Belva Lockw o o d var den, som på kongressen framförde hälsningar från 1,750 amerikanska kvinnoföreningar och förtäljde deras histora. H o n hade själf för fyra år sedan varit uppställd s o m kandidat vid presidentvalet o c h samlat omkring sig 600,000 rö- ster. Till yrket är hon jur. d:r o c h praktiserande advokat. När man h e m m a i lugna hvardagsförhållanden sitter o c h läser om en sådan kvinna, är det s o m att läsa om den flygande draken eller ett af sagans fabeldjur. Här stod hon o c h såg ut som en af oss — helt vanlig till sitt yttre. Det var som en dröm.