Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men Hr von Heyne har vidare sagt, att det syntes honom, som vore Lagen af i83o upphäfd, emedan föreskrifterna uti 2 §. icke blifvit iakttagna. Det förhåller sig verkligen så, att någon anmälan af Bancofullmägtige icke lios K. M. blifvit gjord; men Lagen är ej derföre upphäfd, och lyckligtvis kan den ej heller genom någon tolkning från ena sidan upphäfvas. Den är lagligen stiftad, och måste således vara bindande. K. M, tvekade länge, innan Idan lemnade Sin sanction. Han förklarade öppet dessa tvifvelsmål för den Deputation, sorn vid sista Riksdag öfverlemnade Honom Lagen. Men K. M. har ansett, att i en fråga, så stor och vigtig för landet, borde Jt. Sfs åsigt vinna öfvervigt; och då K. M. gaf Sin santion, yar beslutet orubbligt, icke beroende af dagens opinioner eller dagens cours. K. Mtilläde, att om hinder komme att mota för realisationens verkställande, så skulle K. M. sammankalla R. St. och gifva prof af samma förtroende tillbakaDetta löfte är nu uppfyldt; och K. M. liar, med fullgörandet af denna Konungsliga pligt, fästat R. St:s uppmärksamhet på nödvändigheten att hinna målet. K. M. förser sig med tillförsigt, att vi med kraft i vilja och enighet i öfvertygelse skola ådagalägga helgdep af våra löf* ten, orubbligheten af våra beslut. Uppå derom framställd proposition blef Frih. Kantzous nu föredragna anförande, tillika nied de i anledning delaf afgifna yttranden, till BaneoUtsk. remitteradt. Den 20 Fe br u ar i i f. m. 45 Föredrogs ånyo Hr Nordenanckars, Fredr. Wilh., d. 17 dennes på bordet lagde anförande, i anledning af K. M:s Nåd. Skrifv. angående Bankens öppnande till utvexling af silfver. Hr Cederschjöld, Pehr Gust., uppläste följande:
Kredit. | U t g i f t e r: af Manufaktur-medlen 16,840: 57. | » Tulloch Beslags-medlen 100: — » Eskilstuna Fristads-medlen 750: — » anslagen till reseunderstöd 12,775: 30.46557 ' Behållningar och fordringar: af Manufaktur-medlen 61. » Tulloch Beslags-medlen 3,230: 78. » Eskilstuna Fristads-medlen 2,738: 15. » anslagen till reseunderstöd 850: — 22 914 54 Summa R:dr 53,380 11 Kammar-kontor den 13 Oktober 1864. E. G. Leyonmarck. Utdrag af räkningen öfver uppburna medel till godtgörande för hemförskaffande af Debet. Balans från år 1861. Enligt samma års räkning utgjorde behållningen vid årets slut Inkomst. Af Kongl. Stats-kontoret anordnade medel, hvilka blifvit genom Kongl, brefvet den 30 Januari 1830 anvisade till ersättande af de utgifter, som Svenske och Norske Konsuler bestridt för Svenskt sjöfolk Balans till år 1863. Skuld Summa R:dr Riksmynt. 10,408 Stockholm af Kongl. Kommerse-kollegii af (le utgifter. som Svenske och Norske Konsuler hestrielt Svenskt sjöfolk år 1S62, Kredit Afskrifning af förskottsvis utbetalde ersättningar, för hvilka godtgörelse icke kunnat Riksmynt 14 49 Leverering till Kongl. Ränte-kammaren af influtne ersättningar från rederier 1,702 3 Balans till år 1863: Till Konsuler förskottsvis utbetalde ersättningar för bestridda omkostnader för Svenskt sjöfolk, om hvilka medels godtgörande af vederbörande rederier Advokatfiskals-embetet fått sig uppdraget att besörja, 8,628: 17. 8,691 53 Summa R:dr OO O O 5 Kammar-kontor den 13 Oktober 1864. E. G. Leyonmarck.
Hvad angår sjelfva motionen, så underkänner jag ej vigten af den framkastade ide'en. Jag erkänner lika väl som någon annan, att fiksd.förhandlingar stundom refereras både bristfälligt och ofullständigt. Men sådant kan omöjligen förekommas, då en tidnings-redacteur, som sjelf ej kan vara alltid och allestädes närvar., således är tvungen lita på sina referenter i de fyra särskildta Stånden. Jag skulle derföre gerna gilla den tanke, att alla fyra Stånden kommo öfverens, att af statsmedlen anslå en summa för utgifvandet af en fullständig tidning, på det sätt, att i hvarje Slånd antoges vissa snällskrifvare, hvilka, på cancelliets vägnar, ansvarade för riktigheten af de underrättelser, som lemnades tidnings-redactionerna. Detta förslag skulle, efter min tanke, för det första göra protocolls-tryckningen öfverflödig och följaktligen medföra besparing för Staten; för det andra, lemna en tillförlitlig och skyndsam underrättelse om hvad som tilldrog sig inom Representationen; och för det tredje, medföra besparing af håde tid och kostnader för de tidnings-redactioner, hvilka nu depensera ganska betydligt, för att i någon mån kunna tillfredsställa allmänhetens nyfikenhet att erhålla kännedom om hvad som passerar vid riksdagen. Frih. Raab, Adam Christian: De fleste talare, som yttrat sig i detta ämne, hafva för syfte att söka medel för att vinna mera opartiskhet, tillförlitlighet och fullständighet vid våra discussioners refererande i tidningarna. Uti detta syfte instämmer äfven jag; men ett villkor måste afses, att nemi. få dessa discussioner lästa i landsorterna. Vi böra komma ihåg, att redan utgifvas en mängd tidningar. De största tidningarna draga till sig det största antalet prsenumeranler, derföre att man för mindre pris erhåller uti en större tidning samma underrättelser, som inhemta? af flera smärre, hvilka tillsammans kosta mera. Om nuen särskild tidning skulle utgifvas för refererande af riksd.- förhandlingarna, erhölle densamma icke io:de-de!en af det antal prenumeranter, som en större tidning kan påräkna.
» » OLAV I LIFLIGAST BRAVURNUMREN: SOM AF S E D D OCH LEDAREN, STUDENTATT HUGFÄSTA. VÄLDIGA, YPPERLIGT FRAMGÅNG l Stockholmsl Tidningen SAMM E D Kamrater emellan. EN BOK FÖR UNGA FLICKOR AF H. S. LYNGE. BEMYND. ÖFVERS. AF ELISABETH KUYLENSTIERNA. 3 !0F~ ' " En bok just sådan somunga I HVARJE VÄLFÖRSEDD BOKHANDEL PÅ flickorvilja den. hafva Zars Sökerber FÖR TIDNINGEN OCH KUNNA SÅLUNDA EJ ERHÅLLAS I BOKHANDELN ELLER FÖR NÅGRA ÖREN LÅNAS I LÅNBIBLIOTEK. DE KUNNA alltid bindas i bokformat. FINNES I ALLA BOKLÅDOR. PRIS KR. Moderna mönster. pr år. När — É3ÄK * " " UPPMUNTRA LEFVANDE SVENSKA FÖRFATTARE! Ö BÄST FRANKERAD MOT INSÄNDANDE AF KR. 1:20 I SVENSKA FRIR KOSTNADER FÖR ENSAMT FÖLJEMÄRKEN TILL ÄNKEFRU LINDHOLM, CORSO MENTONGEN ÖFVERSTIGA TANA 29, GENUA. P R L S L SÄNDES GRATIS. L REISSIGERS LIFLIGASTE DIR. FULLV Ä L! skrifna U STORA SAMT HEDRANDE ALLA FÖLJETONGER T ÄRO särskildt HÉLIOTROPE, 6469. HYMNER F. FANN SLUTNA I DE ALLT I D E N SEDAN I KONUNGEN, D E N T. POPULÄRA, TYDLIGEN KATARINA DÄR MÖTTE. GEMÅL I H E Å R K VAR STOCKHOLM. GÄLLDE NATURLIGTVIS G BIKONUNGEN UPSALATÅGET PUBLIK M E D A SÄRDELES NOVEMBER I SÖDERS PACKAD L samt hos alla finare parfymhandlare i riket.
Jag vill blott fästa de herrars uppmärksamhet, hvilka icke vilja antaga någon förändring, med mindre decimal-systemet införes , derpå att öfvergången till detta systeine blir lättare , sedan först den enhet blifvit införd, som bör linnas i detta systcme, och att det är lättare alt införa ett i sender, än begge delarna på en gång. Om nu Utsk:s förslag antnges, och enheten således blir ett värde motsvarande riksg.riksdal, och den indelas uti 19a styfver; så linner man lätt, att, då tiden dertill är inne vid nästa eller en följande riksdag, det icke fordras något konstigt beslut att öfvergå till decimalsystemet. Hvarje styfver kommer att förlora 4 proc. i värde, då enheten eller riksdtn riksg. indelas i 200, i stället för 192 styfver; man må då antingen räkna ioo styfver på halfva riksdtu eller bibehålla den hela riksdtn och kalla ioorde delen deraf en tvåstyfver, likasom den Engelska sk:n delas lili två sexpence, 4 hafva sexpenee o. s. v. Hr Rosenblad, Bernh.: Mina åsigter i ämnet, redan yttrade vid remissen af den motion, som föranledt ifråga va r. utlät., hafva deri blifvit så fullständigt upptagna , att jag skulle endast behöfva denna recit, 0111 ej det intryck, den siste värde talarens anförande gjort, måhända kunde fordra några tillägg. Jag vill då fästa uppmärksamhet derpå, alt vi, genom antagande af hans förslag, ingalunda skulle vinna mera reda i vårt myntväsende än för det närvarande. Vi hafva nu lagligen 2 slags mynt: silfverspecie, gällande för den metalliska valutan, och banco för ingifvande sedlar och alla lagliga bestämmelser; efter hans förslag skulle vi också få 2:ne slags mynt, specie för silfvervalutan, och kurant för sedlar och lagliga räkningen. Här blef sålunda ingen förändring.
Jag instämmer i huf vudsaken uti de af Hrr Olivecrona och v. Ehrenheim yttrade åsigter. Jag kan icke gilla, att man skulle godkänna en sådan princip för lagstiftning, att stilta lagar, hvilka man sjelf anser otillämpliga, så vida icke en annan lag samtidigt dermed förändras, om förändring hvaraf fråga likväl hitintills icke blifvit, i laga ordning väckt. Hade sådant varit förludet i afs:de på lagfart af fast egendom, skulle jag måhända icke hafva motsatt mig detta förslag; men då ännu icke ens motion i denna rigtniug blifvit afgifven, och då jag, för min del, icke kan inse, att en sådan numera kan vid innevarande riksdag väckas, så tror jag, att man handlar klokast, Den 17 Juli. 157 om mali upskjuter (Jen it'rfigav:de reformen till dess den kan företagas i sammanhang med den, som anses dermed ega omedelbart samband. Mvad särskildt angår Gr. Sparres förmodan, att Ilegeringen skulle från ett afslag på denna 9:rie g kunna härleda den slutsats att 11. St:r ville bibehålla den gamla föråldrade institutionen, så lärer väl detta icke vara sannolikt, enar Regeringen såväl af den reservation, hvilken är Betänk:t bifogad, som äfven af diskussionen inom detta Stånd, har tillfälle erfara att anledningen, hvarföre ett bifall nu vägras till förändringen, ligger icke i ogillandet af sjelfva saken, utan deruti att tnan ansett det innefatta en inkonseqvens i lagstiftningen, att panträtt genom inteckning med afs;de på tiden skall räknas efter dag, så länge eganderätt genom lagfart räknas från lagtima ting. Jag afstyrker bifall till den föredragna §:n. Hr Olivecrona: Gr. Sparre har, med ani. af min yttrade åsigt, att jag ansåg ett hinder mot antagande af Utsk:ts förslag ligga deruti, att en förändring af lagens föreskrifter ronde lagfart borde ske i sammanhang med frågan om tiden, hvarifrån förmånsrätt för inteckning i fast egendom å landet bör beräknas, sig utlåtit att en motion ronde ändring i stadganderna ang:de lagfart ännu under riksdagens lopp kunde väckas.
Domare-magten, skyddad under formernas tjocka sköld och i sina missbruk aldrig angripande massan och de allmänna Statsföihållandena , utan endast plågande individer i deras enskildta förhållanden, Hi» 235 Storien uppvisar hundrade Stats-förändringar, verkställda genom styrkans mellankomst, af Konungarne mot Folken, ejler af Folken mot Konungarne; lion visar ingen mot Do^ mare mag ten , hvars ständiga nödvändighet icke ens medgitver att den ögonblickligen lian upplösas , för att af en ny ersättas. Att Domare magten likväl kan missbrukas, lärer icke betviflas; eller har man aldrig hört Omtalas vrånga domar, advocatorisk ledning af rättegångs-ärenden, förhållen rättvisa genom formernas användande till tidsutdrägt? «— Men dä de öfriga Stats-magternes missbruk reta , och derigenom föranleda till corTigerande brytningar, utprässar Domare-magtens missbruk endast tysta suckar och vaq. mägtiga tårar. Åf dessa skäl anser jag, för nain del, ingen af Stats-magterne, så farlig sorn Domaremagten om den skulle utsträckas utöfver sina rätta gransor. Och med bestämmandet af dessa gränsor förekommer (ör Sverige den egenhet, att dess invecklade Kameral. Verk, Beskattningssärtet och ladelnings-Verket föranleda till en mängd ämnen af så blandad juridisk och administrativ natur, att mindre här, än i något annat land , en skarp gräns dem emellan kan uppdragas. Då underdstta förhållande likväl en afsöndring af målen bör göras, hvilken äfven jag, för mia del, anser både nödig och nyttig, har jag ansett, att denna första delning med mycken varsamhet borde verkställas , emedan det ingalunda kan blifva farligt , att UU öfverlemna för litet af de ifrågasatta 2 36 ärenderne under Domare-magten; men vådligt vore, att tillägga den för mycket.
Förslaget kan derefter icke blifva föremål för diskussion, om det icke understödjes af minst fem medlemmar. LVU!. Ordföranden ensam eger att vakar öfver ordningen uti församlingen. Han kan, efter föregången varning, låta utur salen utföra hvar och en, som der åstadkommer oljud. Äfven kan lian anbefalla, att en sådan person skall genast gripas och i häkte inmanas. Härom skall berättelse intagas i protokollet, och skall, jemlikt förpassningen, hvilken aflemnas till fängelsets föreståndare, personen derstädes mottagas och qvarhållas i 24 timmar, ulan hinder för bans tilltalande inför domstol, i händelse fog dertill förefinnes. Bilaga lill Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:ls Bet. Ledamöterna kunna icke taga till ordet, så vida det icke blifvit hegardt och af Ordföranden beviljadt. Ordföranden återkallar till ämnet den talare, som derifrån aflägsnar sig. Hvarje personligt anfall, smädande, eller tillvitelse af elak afsigt (mauvaise intention) anses störa ordningen. Om en talare öfverskrider ordningen, eger Ordföranden att, genom namnets upprepande och sedan talaren fått tillfälle att sig förklara, återkalla honom dertill. Anteckning härom sker icke i protokollet, så vida ej Rådet sådant uttryckligen förordnar. Tillsättande af tjenster eller förslag dertill ske i öfverensstämmelse med stadgandena i XXII, XXIII, XXIV, XXVII, XXVIII, XXX, XXXI och XXXIII arliklarne af förevarande lag. Ordföranden biträdes af fyra de yngsta ledamöterna, hvilka tjenstgöra såsom omröst nings-vittnen. Provins-rådets Ledamöter erhålla ej någon aflöning (traitement). De som bo på ett afstånd af minst en demi-myriametre, (omkring fem tolftedels Svenska mil), från samlings stället erhålla resekostnads-ersättning och dagtraktamente. Resekostnaden beräknas till 1 franc SO centimer för hvarje demi-myriametre, dervid brutna tal dock ej ifrågakomma. Dagtraktamentet utgår med ä francs för hvarje dag sessionen i sin helhet bevistas. För kontroll häröfver skall ett register föras.
Jag yttrade i förra plenum den åsigt, att H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedts motion numera icke kunde till pröfning upptagas, utan åsidosättande af de för målens behandling inom våra representativa församlingar antagna former. Oaktadt ett noggrannt begrundan - Den 14 Mar >. dande af ämnet under den sedermera förflutna tiden har jag icke funnit skäl frångå denna min öfvertygelse, ölen i förhoppning, att det med berörde motion nara likstämmiga förslag, Hr af Billbergh nu framställt, kommer att medföra den följd, att H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedt finner anledn. återkalla sin motion, enär det dermed åsyftade ändamål vinnes, om detta förslag antages, afhåller jag mig för •närvar, från att ingå uti en ytterligare utveckling af de skäl och grunder, i stod hvaraf jag icke kan medgifva remiss af samma motion. Hvad hufvudsaken beträffar, får jag förklara, att jag liebst önskar, att BondeStts inb judil, blefve antagen och StatsUtskts Utlåt, uti ifrågavar, hänseende oförändrädt godkändt. Dock som jag tror 111ig äga anledn. befara, alt sådant vid en blifvande votering icke skall blifva resultatet, får jag tillkännagifva, det jag icke vill bestrida, att BondeSt:s inbjudn. antages med vissa modificationer, i afseende hvarpå jag, i valet emellan Frih. Palmstjernas och Hr af Billberghs förslag, finner det sednare vara mera öfverensstämmande med den ide', som legat till grund för Utskis utlåt.; och jag anser således detsamma företrädesvis höra antagas. Jag har redan förut yttrat den åsigt, det jag önskade, att tiden för markegångssältningen blefve framflyttad. Detta ändamål skulle äfven vinnas, om Hr af Billberghs förslag antoges. — Derest R. St. nu skulle gilla de ifrågasatta förändringarna uti hitintills gällande förordningar ang:de räntegifvares och räntetagares inbördes rättigheter och skyldigheter, kunde i allt fall dessa förändringar dock icke genast bringas i verkställighet, utan komme bestämmandet af tidpunkten derför att bero af verkställande magtens ytterligare pröfning.
Kollegium, som, i afseende på 1 :Sta Militär—distriktet, icke i öfrigt har skäl till invändning emot General-Befälhafvarens åsigt, hemställer likväl, huruvida det icke är nödigt att för Södra Skånska Infanteri-regementet en arrestbyggnad uppföres på dess mötesplats Tvedörra, på det att icke manskap, som under mötestiderna dömes tili arrest, må behöfva försändas 3 å 4 mil till Malmö, för att undergå kanske några få dagars arrest, äfvensom Kollegium anser en byggnad böra uppföras på Ljungbyhed för Norra Skånska Infanteri-regementet, emedan exercis-sqvadronens byggnader derstädes icke torde lemna tillräckligt utrymme'för arrcstlokaier, både åt Skånska Kavalleri-regementena och Norra Skånska Infanteriregementet. ‘Här anser sig Kollegium böra uttala den åsigt, att arrestbyggnader för indelta regementen och corpser böra uppföras på alla mötesplatser, der icke sådana redan finnas, dels emedan de flesta förseelserna torde vara att emotse under mötestiderna, då, vid nuvarande förhållanden, de i 8 § af 4859 års Nådiga Förordning för manskap utsatte 2:dra och 3:dje straffgraderna, eller mörk arrest, i allmänhet icke kunna på stället tillämpas, och dels emedan mötesplatserna i allmänhet äro någorlunda centralt belägna inom regementenas stånd och således en derstädes befintlig arrestbyggnad äfven mellan mötestiderna kan begagnas af närliggande kompanier. Hvad arrcstlokaier för de inom öfriga Militär-distrikten förlagda regementen Och corpser vidkommer, så föreslår Kollegium, i enlighet med sin nyss Uttalade åsigt, att särskilda arrestbyggnader må uppföras å mötesplatserna, eller, der lämpliga byggnader redan finnas att för detta ändamål användas, dessa inreda?, Samt att det för hvarje regemente eller corps i öfrigt behöfliga antal arrcstlokaier må förhyras på sådana vilkor, som göra förhyrandet möjligt.
IZOS 6oz Den 19 September. IFOO ärs Riksdag, tillkännagifwit, akt en sädan kryLning redan börjad blifwit och widare fortsattes, mea bcrwid tillika erinrat, akt om till Utskottet skulle inkomma sä beskaffade spccifique uppgifter och redogörelser , hwilka innefatta flere Band och DolUmer med tillhörande tzcrifieationcr, sä worr tryckningen deraf utan ändamäl, för Kronan kostsam och omöjlig att Under betta Riksmöte medhinnas» SoM Dorgare-Stänbek fann skäl akt läka bero tvid hwab Utskottet sälunda yttrat; Altsä skulle wördsam och wänlig underrättelse derom Meddelas de Resp^ctive Med - Ständen samt wälbemälte Utskott genom detta Protocolls-Utdrag. Hl supra, blx krotocolla I. kl. ko-tertoNd Utdrag äf ProtoLollet, hältet i Borgare - StZndetS klenUm wid Riksdagen i Stockholm bett ig September 1309. " ^ S. D. Med bifall till Högloft. Stätz-Utskoktets yttrande i Protocolls-Utdrag af den 12 dcnttcs ^ k anledning af Herr Grosshandlaren 6. Lanteslonä dit remitterade Memorial > om Misse omständigheters i» akttagattde wid de för Kongl. Majus och KroNaNS räkning skeende försäljnings-, upphandling?-och ÄrrendkAuctiotter, beflbt Skändet ^ att samma Memorial skulle till Riksens Högloft. Ständers Allmänna Bcswärs» och Economle - Utskottets handläggning bfwerlemriaS» suprLd lUx krotoecrito. js. ketarlonö - Den 19 September. 609 Utdrag af Protocollet, HZllek i Bor» gare - Ständets kienum wid Riks» dagen i Slockholm den iz Scptem» ber 1309. > S. O. Efter uppläsandet af Riksens Högloft.
Sedan den tiden har ingen förändring i sagda anslag ägt rum, men väl den K. familjen blifvit betydligen förökad* och Statens medel lemna större tillgångar nu än 1823. — Jag tror mig icke behöfva tala för anslagets bibehållande oförändradt; ty blotta tanken att det skulle kunna nedsättas, vore ett förnärmande af R. o. Ad:s rättskänsla, och jag är öfvertygad, att R. o. Ad. nu som alltid är alltför mån om att bibehålla nationens anseende, så väl inomsom utomlands, för att kunna lemna bifall till den föreslagna nedsättningen. Jag anhåller dock att få framställa en jemförelse emellan vår och civil-lislan i andra länder, hvilka uti folkmängd och öfriga förhållanden kunna jemföras med oss. Storhertigdömet Baden, med en folkmängd af 1,23i,3oo menniskor, har en ci v i I—I ista af 719,250 gulden, som gör i Svenskt b:co r:dr 65o,ooo. Konungariket Bayern, med en folkmängd af ^,2/^.5,yoo menniskor, har en civil-lista af 3,188,800 gulden, som gör 3.986.000 r:dr b:co Konungariket Belgien, med en folk mängd af 3,580,700 menniskor, har en civil-lista af 1,800,000 francs, som gör 862,5oo r:dr b:co. Hertigdömet Braunschweig, med 248,000 menniskor, har en civil-lista af 237,000 thaler, som gör 454,25o r:dr b:co. Konungariket Danmark, med 2,101,200 menniskor, har en civil-lista af 1,480,000 riksbankdaler, som gör i Svenskt mynt 2,o8i,25o rtdr b:co.
Ständer skulle godkännas, törekomnies aila farhågor, alla olägenheter, som äro följder antingen af obegränsad arbitrair indragningsrättighets fortfarande eller af helt och hållit lössläppt Tryckfrihet om S Momentet upphäfves; derigenom förekommes den ofta öfverklagade långsamheten då dylika mål dragas under allmänna Domfiolår, olempligheten hos oss af JuryDomfloiar, och deras ej sällan mindre ändamålsenliga sammansättning och äfven någon gång deraf uppkomne misshällifiheterj och derigenom kommer Rikfens Ständers TryckfrihetsComitié i en med dess ändamål öfverensstämmande verksamhet, och då af Nationens Representanter tillsatte personer, fingo döma ötver så grannlaga ämnen, kunde ingen Medborgare frukta hvarken väld eller Embetsmanna skråanda, och då Konungen agde att för tillfället om honom så godt syntes, tillförordna ett lika antal domare, och hvardera af parterne utlotta en, så tyckes mig allas fordringar vara uppfyllda, lika som jag sluteligen tror, att genom detta alternativ snarast Och fullkomligast vinnes det dyrbara målet i hvart sannt Constitutionelt samhälle, nemligen b°varandet af Majeftiitets helgd och perfonlig fäflerhet} jemte lagbunden frihet» Den 21 Maji /. in. 121 N:o 5. Grefve Posti, Carl Hinric: Jag har tillika med Herr Montgommerie begärt ConstitutionsUtskottets nu ifrågavarande Betänkande på Bordet, för att få tillfälle att närmare utveckla en särskildt åsigt, sorn, måhända, kan blifva ett stort skäl för tillstyrkan af Constitutionsötskottets Betänkande, men som under Discussionen öfver detta ämne synes mig föga hafva blifvit vidrört. Jag ämnar ej tala om orättvisan af denna Lag, sorn sätter Författaren såsom Medborgare, nlom Lagen och lemnar hans egendom och hans heder till pris åt godtycket, utan att det tillätes honom att försvara sig, eller ens att känna anledningarne och skälen till den Styrelsens åtgärd, som måhända någon gång beröfvat honom hela hans välfärd.
Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående sättet för återbetalningen af län, beviljade utaf allmänna medel till understöd för vatten-af tappningar, eller andra förberedande åtgärder för större odlings-företag, än äfven serskildt väckt fråga om vilkoren för dylike låns erhållande. Med anledning af Fullmägtiges i Riksgälds-Contoret i underdånighet gjorde framställning, rörande befarade svårigheter vid bokföringen och bevakningen af säkerhetshandlingarne for de å nämnde verk anvisade lån tili vattenaftappningar eller andra större odlingsföretag, har Kongl. Maj:t, för alt, utan åsidosättande af det allmännas skäliga anspråk på fullkomlig säkerhet för dessa låns återbetalande, för menigheterne underlätta lånemedlens utbekommande samt ränteoch capital-afbetalningarnes behöriga fullgörande, medelst Nådig Proposition den 2 nästlidne Augusti (införd under N:o 6 i i:ste sandingen af Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll) föreslagit: ”att återbetalningen af lån så väl af de medel, Rikets Ständer vid sistlidne Riksdag anvisat till understöd för vattenaftappningar eller andre förberedande åtgärder för större odlingsföretag, som ock af de medel, hvilka Rikets Ständer hädanefter för enahanda ändamål kunna bevilja, må på det sätt få verkställas, att, sedan det lånebelopp, för hvars återbetalande hvarje betalningsskyldig hemmansdel skall ansvara, blifvit bestämdt, och i följd deraf äfven det belopp, som årligen skall till skuldens fulla liqviderande, jemte bestämd ränta, erläggas, sistnämnde belopp under serskild rubrik, hvarvid bör utsättas sista året, då betalningen skall utgå, bör, såsom ett hemmanet i samma antal år åliggande allmänt onus, å debetssedeln upptagas, af krono-betjeningen uppbäras, i Ränleriet nedsättas och såsom andra till Riksgälds-Contoret ingående medel redovisas.” För behandlingen af denna Nådiga Proposition har Stats-Utskottet begärt sammanträde med Lag-Utskottet; och då de förenade Utskotten nu Bilt. till RSt.