Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utdrag af Protocollet öfver Just it iaÄrenden, hållet på Stockholms Slott den IO April 1823 inför Hans Maj-t Konungen i Stats-Rådet. I närvaro af: Hans Excellence Justitiae-Stats-Ministern m. m. Herr Grefve Gyllenborg. Hans Excellence Stats-Ministern för Utrikes Ärenderne, m. m. Hr Grefve von Engeström, Hans Excellence, Stats-Rådet m. m. Herr Grefve Rosenblad. Hans Excellence, Stats-Rådet m. m. Herr Grefve Fleming, 8g Äng. upphilfvandt af 8 §. i I Cap. Uts. B. m. m. Hans Excel lence, Stats-Rådet m. m. Hr Grefve Cederström. Hans Excellence, Stats-Rådet m. tn. Hr Grefve Skjöldebrand. Hans Excellence, Stats-Rådet m. m. Hr Grefve Mörner. Hans Excellence, Hof-Cancelleren m. m. Herr Grefve af IVetter stedt. Stats-Rådet m. m. Grefve Löwenhjelm. Justitiae-Råderne: Blom. Grefve Hamilton. Tillförordnade Justitix-Cancelleren , Revisions Secreteraren Bergenschöld. Tillförordnade föredraganden, ExpeditionsSecreteraren Thuring anmälte i underdånighet: i9:mo 1-ag-Commitiéns underdåniga Skrifvelse af den i nästlidne Martii, hvaruti Committén på anförde skäl i underdånighet hemställer, om icke Kongl. Maj:t skulle i Nåder finna för godt, att föreslå Riksens Ständer, att med upphäfvande af g §. i Cap, Utsöknings-Balken antaga följande .ändringar i öfverskriften af 45 Cap. Missgernings-fialken och i dess 2 §. Missgernings-Balken. XLV. Cap.
V 40 a. i 40 b. i 41 a, a. V 41 g. i 41 a, a. g 41 å. y 41 a. V 41 b, y '41 a a. y 41 b. i 41 a. a. ¥ 41 å. { 41 a, 3. 41 b. A 40 å. V 41 b. V 41 b. y 41 b. v 41 b. y 41 å. 4 40 a. a. 5 40 .b. f40 a. a. ¥ 40 b, y„4Q a. a. V 40 b. ¥ 40 a. a. ¥ 40 B. dring lill en Bergs - Vetenskaps - Academi , 99999399999999 Svar på återremiss , , , , , , , Bergs-Collegium med Bergslags-staterne; se HufvudTitel 2:dra, sid. 46. B er g sfog de-tjenst er nej fråga om desammas indragning 999993999999 9 „ om desammas afskaifande , , , , Bergs-fralse-egendom; se Lånerörelse. Bergskrutj fråga om fri tillverkning deraf , , , , Bergslagen; fråga om upphäfvande af deras frioch rättigheter Bergs-Vetenskaps-Academi, om Bergs-Collegii förändring dei till Svar på återremiss , , 3 ,,,, , Berzelius, Friherre, angående pension; se Indragnings-staten 17.
S. D. Till Siats-Utskottet remitterades: l:o Prosten Schrams, den 11 dennes bordlagda motion, att den pension af 200 Fröt.-Utdrag den 14 December 1850. 27 rdr, som Rikets Stander är 1840 beviljat aflidne Kapellmästaren Heffners enka, måtte, sedan lion numera atlidit, öfverflvttas på dottren Annette Heeffner; och 2:o Doktor Grafströms, samma dag bordlagda, motion om anslag af lön till en profession i den moderna litteraturen vid Universitetet i Upsala, tillika med de uti Ståndet i anledning häraf afgifne anföranden. Frän VaUojl. B or gare-Ståndet. S. 1). Ståndet beslöt att lemna Ranco-Utskottet, genom utdrag af protokollet, del al Hr Ilörnsteins, angående Rikets Ständers Banks ställning, den 4 dennes afgifna anförande, jemte den diskussion, som denna dag, vid protokollets justering, i ämnet föregått. S. I). Hr Murens Motion, N:o 1, derom, att Bevillnings-Utskottets den 8 Maj 1848, på grund al Kongl. Maj:ts nådiga proposition, afgifne Tuiltaxe-förslag, jemte förändringar, enligt Hr Muréns vid Utskottets Betänkande i ämnet fogade reservation må fastställas, blef till Bevillnings-Utskottet remitterad, tillika med de af motionen föranledde yttranden, som lemnats denna dag af Hrr Ekelund, Bergman, Almgren, Murén, Halling, Gustafsson, Grape, Brink, Hesselgren, Rönblad, Lagergren och Berg, samt hvad i öfrigt under diskussionen i ämnet förekommit. S. D. Till Banko-Utskottet remitterades Rikets Ständers Revisorers berättelse år 1849, angående Banko-Verket. S. D. Bifölls Banko-Utskottets memorial, N:o 1, med hemställan om arvoden till tvenne Notarier. S. D. Till Siats-Utskottet remitterades
Staden är så liten, att arbetsfolk , som bosätta sig inom 1 mils afstånd derifrån, ej kunna få tillräcklig sys - Den ag Augusti f. m. 233 selsättning, om de icka ega den i eget jordbruk, eller genom tjenande lios de verkeligen besutne, och sådant är säkerligen förhållandet i de fleste Småstäder. Nu hafva Utskotten inskränkt sig till att föreslå i mil. Det tror jag vara rigtigt. Herr Danckwardt: Den förevarande frågan är i min tanka af mindre vigt, än Utskotten dervid synas fästa. Författningen innehåller i allmänhet, att blott TT<y af ett Hemmans ägor får afsöndras. Således kan det ej blifva fråga om att få en hel By så kl ufven, och i det särskildta fallet, att afsöndringar få ske af ett halft tunnland eller inom en mil från Städer, är det föreskrifvit, att det endast får ske för viss tid, och ej för alltid. Författningen innehåller äfven, att det är en mil ifrån Staden, som detta räknas; således ej från dess ägogräns, utan från tullarne. Anledningen, att afståndet af en mil bestämdes, var, att man viste, att flere Städer hade stor ägorymd, och att deras ägor sträckte sig till och med |- mil. Nu hafva Utskotten föreslagit, att det skulle vara - mil från Städernes ägogräns, som det omtalade förhållandet skulle få äga rum. Om detta förslag antages, vill jag fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på den omständighet, att, hvad Stockholm angår, som har nästan ingen jord, afsöndringar på viss tid ej skulle få ske längre bori t än | mil från Staden. Deraf skul - 234 Den 29 Augusti f. m. le blifva en följd, att en mängd gjorde afsöndringar af jord skulle gå tillbaka. Jag hemställer, om detta vore lämpligt eller nyttigt. Om någon förändring i det nuvarande Stadgandet skulle ske, hvilket jag likväl icke finner vara nödvändigt, så borde åtminstone en skillnad göras emellan Städerne, i afseende på deras beskaffenhet.
Konversationen för aftonen var slut; jag tog min hatt och skulle begifva mig hem då Emilia framräckte en annotationsbok, deri hon med snabbmåleri föreställt Nikolaitorget i Åbo, der vi första gången träffades. Ack herr doktor, sade Emilia, får jag tillägga, i det jag beder er emottaga denna ringa gåfva, att den är hjertlig. Aftonen af vårt första möte skall lika lifligt som tacksamt alltid fortlefva i mitt minne. Ida och jag hade nyligen anländt till denna, för oss obekanta stad. Vi voro således främlingar och öfverallt allena. Vår far hade varit tvungen att resa ifrån oss ett par dagar efter, sedan vi landstego här. Vi voro således lemnade alldeles hjelplösa, och emedan vi hade föryttrat våra nipper och dyrbarheter, var jag alldeles utan tillgångar att få medicin åt min sjuka syster. Ni afhjelpte detta. Ingen dag har sedan dess gått förbi, utan att vi välsignande påmint oss er, och efter nu min syster också gjort personlig bekantskap med sin räddare, står för oss framtiden än ljusare, och vi önska er båda all jordisk lycka och välgång. Sedan Emilia utsagt dessa sista ord, frambruto tårarne hos de båda flickorna. Ehuru väl det ej klär en karl att vara gråtmild, kunde jag dock ej förhlifva känslolös och äfven mina ögon fylldes med tårar. Jag tog ett hjertligt afsked. Emilia följde mig med ljus, hvarunder hon yttrade sin ledsnad öfver att hennes far icke var hemma till aftonen, men tillade, att han alltid säkrast träffas hemma om morgnarne. Hela den följande dagen sysselsattes mina tankar, huru jag skulle kunna utforska dessa flickors lefnadssätt och förhållanden under den tiden jag först lärde känna Emilia. Slutligen trodde jag mig kunna få någon upplysning i den tarfliga lilla trädbyggningen, der jag såg dem första gången, då jag kom från kyrkogården. Jag gick dit och fick veta att en vaktmästarenka bebodde och egde den. Gumman träffades hemma och jag frågade om hon kunde gifva mig önskad upplysning angående ett par unga flickor som Säkert de från Köpenhamn, afbröt gumman mig. Jo, de hette Kindblad, må ni tro; de kommo hit på våren här om året. Hvad de lefde af vet vår Herre: men nog fick jag hyran med besked.
Junii P. 73i. Nov. P. 248,421. Dec. P. 497* Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens Betänkanden, Memorial och ProtocollsUtdrag, angående förhud för Öfveroch UnderBefäl vid de indelte CavallcrieRegementerne, att anskaffa och insätta Rustningshästar. Julii P. 790, 1092,1134. — angående yrkad frihet till svedjande å skattehemmansägor, samt Begagnande af masleträd och ekar. Julii P. 1243. Aug. Dec. P. 727. •— i anledning af anmärkningar vid Utskottens Betänkande, om Mått, Mål och Vigt. Dec. P. ior. — om Näringsfriheten, samt förslag till nya Handelsoch HandtverksReglementen. Aug. Dec. P. 497. ■— i anledning af anmärkningar vid Utskottens Betänkande angående Edgångar och Edsformulairer. Aug. P. 736. Sept. P. g, 100. Oct. 2 A. P. 171. — angående mätningssättet af hö och kohl. Aug. Sept. P. 9, 100. — öfver väckt Motion om Sjölagens öfverseende. Aug. Sept. P. 9, 100. Nov. 2 A. P. 182, 268, 327. — i anledning af Konungens Skrifvelse, an - 4 254 gående offentlighet vid RiksStåndens öfverläggningar. Aug. 2 A. P. 255. Nov. 2 A. P. 460. Lagsomt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens Betänkande!!, Memorial och ProlocollsUtdrag, i anledning af yrkad rättighet för Norrlands Allmoge, att i Stockholm få sälja sine victualievaror och fogel 1 bodar. Oct. P. 207. — om FabriksGesällers ställande under Tjenslelijonsstadgan. Sept. P. 307.
Däremot hafva de militära anslagskrafven tillgodosetts med en frikostighet, som betydligt torde underlätta uppgiften för de » försvarsföreningar », som flerestädes i landsorten upprättats, till ej ringa del genom medverkan från damernas sida. M a n rustar sig redan för de förestående valen och väntar särskildt, att andra kammaren skall genom en helt annan uppsättning af Stockholmsbänken få en väsentligt modifierad prägel. D e n tyska riksdagen, som under månadens lopp pågått, har vid månadens slut tagit sig ferier. Rikskansleren Caprivi har här haft sin debut och i det hela gjort ett godt intryck; att han ej utvecklade sin företrädares nedtryckande » pondus », var honom snarare till favör än till nackdel. Militärlagen har under denna riksdag undergått sin första behandling. Den nuvarande fredsstyrkans förökande med 18,000 man tros blifva » föregångaren för en ny militärismens aera », som lär stäl ' a betydligt större kraf särskildt på preussiska folkets krigiska offervillighet. » Den eviga fredens » dagar synas sålunda ännu vara långt borta, och kejsar W i l h e l m, hur » arbetarvänlig » han än ter sig, tycks fortfarande ställa sin ätts militära traditioner främst. Under det Tyskland alltjämt visar sig jäsande och krigiskt, tycks däremot den politiska situationen i Frankrike gestalta sig allt lugnare. Franska regeringen förfogar öfver en stor majoritet i deputerade kammaren, hvarför hennes ställning kan anses fullt betryggad, helst som högern nu visar sig jämförelsevis försonlig. M e d boulangisternas förhoppningar tyckes det nu äfven vara alldeles slut, och den » tappre generalen », som en tid gjorde så mycket väsen af sig, får väl nu bekväma sig att återgå till privatlifvets anspråkslösa lugn. Uti Italien står Crispi numera ej på så säkra fötter som fordom. Genom en kyrklig stridsfråga, nämligen om den föreslagna regleringen af välgörenhetsinrättningar, ställda under katolska kyrkans förvaltning, har han kommit i spändt förhållande till senaten, där de högkyrkliga tendenserna äro rådande. Hans tyskväuliga utrikespolitik, hvilken nu tycks blifva alltmer opopulär, j u mer sympatierna för Frankrike tilltaga, vållar honom på annat håll åtskilligt bryderi.
Han märkte att hon rörde sig och hans medvetenhet vaknade. Han såg ännu dit ut, men det ironiska uttrycket hade kommit igen i hans ansigte; och hans ton var forceradt sarkastisk, när han gaf sin stämning luft i ord: »Jag kan aldrig se en ångbåt lägga från land eller ett tåg flåsa i väg från stationen utan att bli sentimental. Har du nånsin känt det der? Man kan godt veta att tåget bara går till Trosa när man ser det försvinna är det alltid som styrde det rakt ut i den vida verlden medan jag ensam stannar kvar. Värst är det med en ångbåt, helst om utsigten är öppen och fri och intet land skymtas vid horisonten. Mindre och mindre blir skutan; och till sist är den bara en prick, som mina ögon hänga fast vid liksom en hypnotiserad menniskas ögon suga sig fast vid magnetisörens hand, medan hela den hypnotiserades kropp följer denna hands minsta rörelse, som om tusen osynliga och oslitliga trådar vore spunna mellan de ögonen och den starka handen som drager... Men allt eftersom ångbåten blir mindre och mindre är det som om hafvet blef större och större och min längtan i samma proportion alltmera intensiv Det är så menskligt, gu'bevars; och kristligt också för resten. Allt hvad jag har omkring mig är ingenting utanför är all rikedom och fullhet det okända är paradiset och saligheten och himmelriket...» Hon hade rest sig upp och gick nu omkring i rummet för att dölja huru upprörd hon var. Hon kände en lust att få kasta sig till hans fötter och kyssa hans hand och be om förlåtelse... För hvad? Det visste hon icke. Allt var så oklart och mörkt inom henne. Men plötsligt gick hon bort till fönstret igen, ställde sig raklång och stel framför honom och sade i en ton som hon försökte göra så torr och affärsmessig som möjligt: »Hör det är en sak jag vill säga dig. Du skall icke bli ond; det är icke för din skull utan för min egen. Det plågar mig så...» Han vände ansigtet upp emot henne med ett litet småleende: »Hvad är det?» »Det är de der pengarne, som jag fått för ditt arbete. Det är oresonligt och småaktigt af dig, att icke vilja mottaga din andel af honoraret.»
Nådig kungörelse utfärda till vederbörandes underrättelse. I öfrigt och då Ridderskapet och Adeln inhämtat, att capitationsafgiften för de Officerare af Adeln, hvilka tillhöra de i Landsorterne förlagde Regementen, och hvilken afgift af Regementsskrifvaren uppbåres, icke alltid af denne sednare blifvit i föreskrifven ordnfng redovisad, åfveusom att i allmänhet en närmare controll vore af nöden, i afseende derpå, att fonden Den 17 Nertmber * m. verkeligen erhölle hvad som under namn af capitationsafgift i Länen utgår; har Ridderskapet och Adeln ansett sig böra hos Eder Kongl. Maj;t i underdånighet anhålla, dels att Eder Kgl. Maj;t i nåder täcktes anbefalla samtelige Dess Befallningshafvande, att låta hvarje år uti LandsContoiret upprätta ett sammandrag af capitationsredogörelserne för Lånet, innehållande i korthet uppgift på de personer till namn och .caracter, hvilka erlagt capitationsafgiften, hvilket sammandrag sedermera borde i Lånets allmänna Kungörelser införas, med anmaning till vederbörande, hvilka saknade deras namn å denna förteckning och likväl visste sig hafva afgiften erlagt, att sådant i LandsContoiret till rättelse anmäla, hvarjemte ett exemplar af samma förteckning alltid borde af Eder Kongl. Maj.ts Befallningshafvande insändas till RiddarhusDirectionen, dels ock att samtelige RegementsCheferne måtte i nåder erinras, att vaka deröfver det Regementsskrifvaren inom råtter tid lefvererar och redovisar den capitations uppbörd han emottagit. Ridderskapet och Adeln framhärdar &c. Scc N:o 2. Stormågtigste Allernådigste Konung!
Hvad nu först angår införseisafgiften å ”spik af 2 tums längd och deröfver, ” så hemställer Utskottet lill Ridder skåpet och Adeln samt Preste-ståndet; att de ville frånträda sitt beslut härom och instämma i Utskottets af de öfriga Stånden godkända förslag. I annat fall blifver följande omröstning nödig: 1 S8:o Den, som bifaller Utskottets förslag, att införselstullen å ”spik af 2 tums längd och deröfver” nedsitttes från 10 r:dr till 7 r:dr 24 sk. skeppundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, blifver gällande införselslull bibehållen. Beträffande derefter de skiljaktiga besluten angående rubriken ”ali annan spik samt allt manufakturoch handtverkssmide, ej specificerad t,” så och då 2 Stånd gillat Utskottets förslag, alt dela denna rubrik i ”opoleradt” och ”poleradt,” samt Bonde-ståndets beslut, alt å det opolerade bestämma 18 sk. och å det polerade 24 sk:s införselstull per skålpund, innebär en förmedling af de öfriga Ståndens skiljaktige meningar, anser Utskottet sig böra inbjuda Ridderskapet och Adeln, Presteoch Borgarestånden alt med Bondeståndet i nämnde beslut sig förena. Skulle denna inbjudning icke vinna bifall, torde omröstningar böra anställas och dervid, med antagande af Bonde-ståndets beslut till ja-proposition i hufvudsakliga voteringen, först afgöras, hvilketdera, antingen Ridderskapet och Adelns samt Preste-ståndets, eller Borgareståndets beslut skall blifva kontrapropositionen, sålunda: Bih. till R. St. Brot. 18 47 & 184s : 5 Samt. 1 /.Ifd i5 höft. d 13 Bevillnings-Utskottels Memorial, Av o ji. a) om kontrapropositionen: Jernsltrof.
Ridderstapet och Adeln, alf till afgörande af Stats-UtskottetS Nämnd hänwisa den sräga rörande willkoren för Reductioncn af Lif-Eardet till häst, m. tn., som Stats-Utstottet genom sitt Memorial af 164 Den 6 Apcik. af den r April hos Riks - Ständen anmält; hwarom de öftige'Resp. Standen genom Utdrag af Protocollet, wänligen stulle underrättas. Ar Sui-ra. Utdrag af Protocollet, hällit i Högloft. Ridderstam pets och Adelns Plenum den z April rgo. S. D. Deflöt Högloft. Nidderstapct och Adeln, att till Erpedilions-Utstottets handläggning remittera samte liga Niks-St ändens Beslut, rörande den Allmänna Bewillttingen, för att deraf sammans.-tta den fluteliga Rc-uctionen; hwarwid dock bcmälte Utskott stulle äligga, att deräst ibland de stiljaktigdctcr dessa Beslut kunna innehälla, nägon wäscntAig rörande saker stulle upptäckas, sädant till Riksens Ständers Plena tillkännagifva, men i afseende pä olika Anmärkningar och Beslut wid blotta ord och uttryck, den lämpeligaste Rcdactionen föreflä; om hwilkct allt de öfrige Resp. Ständcn genom Utdrag af Protocollet wänlig del stulle erhälla, tkr Luxrs. Utdrag af Protocollet, hällit i Högloft. Ridderstapets och Adelns Plenum den Z April igro. S. D. Föredrogs ä npo den af bat. L, af StatsRegleringen annu till afgörande äterstäende Puncten, angäende de Skänsta Cavallcrie - Nkegemcnterncs Wargering; och efter en noga anställd pröfning, beflöt Högloft.
Den 12 Martil. Herr Berghman: Det är lika angenämt som ovanligt, att här få höra talas orri 200 •R:dr, då fri:gan aldrig plägar gå ut på annat än millioner. Herr Knylenstjerna medgaf sjelf, att Staten förlorat omkring 900,000 R:drpå CanalDisconten; och att Riksens Ständer efterskänkte omkring 1,100,000 R:dr; men hvad var detta för en eftergift mine Herrar? Jo, Assignationer, som Disconten utgifvit utan att kunna honorera. Lägger man nu till dessa 1,100,000 R;dr förutnämnde 900,000, så uppkommer en summa af 2,000,000 R:dr, sorn' denna Canal-anläggliing redan kostat vårt fattiga Rike. Grefve Cronstedt, Claes : Som Högloflige Ridderskapet och Adeln redan beslutat remiss af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om anslag för fullbordandet af Götha Canal, och frågan icke är om DiscontVerkets förvaltaingssättj och åtgärder, lärer den nu förefallne Discussionen hvarken höra till ämnet, eller kunna åtfölja remissen till Utskotten. Herr Lagerhjelm, Pehr: Det är blott i anledning af en anmärkning, som blifvit gjord emot 1820 års Riksens Ständers Revisorer, jag anhåller få yttra några ord. Man har yttrat 1 det vara besynnerligt, att desse ej fästat sig vid det arfvode som blifvit anordnad! för Canalverkets Revisor i Stockholm, då de likväl gjordt anmärkning vid ett likartadt förhållande i afseende på Canalyerkets Revisor i Götheborg. Jag Den 12 Martti.
Äfven vid de på rcallinien fullständiga läroverken lärer en förhöjning i det vanliga gymnastiklärare-arfvodet böra ega rum, och torde i sådant hänseende, i likhet med hvad som för de fullständiga läroverken blifvit föreslaget, lönegraderna böra vara 2, den lägre å 600 Rdr samt den högre, i hvilken uppfattning först efter 10 års väl vitsordad tjenstgöring borde ske, å 900 Rdr; och hemställer jag i underdånighet, att Eders Kongl. Maj:t mätte af Rikets Ständer äska det för ifrågavarande förhöjning erforderliga anslag, uppgående under åren 1864, 1865 och 1866 till en sammanlagd summa af 400 Rdr årligen för läroverken i Hudiksvall, Westervik och Helsingborg, samt dessutom för Luleå läroverk, som enligt hvad ofvan blifvit anförd t, redan hunnit den utveckling, alt skolan efter ali sannolikhet före nästkommande slatsregieringsperiod erhållit sitt fiireskrifna omfång, ett nytt arfvode af ofvan antydda belopp, eller 600 Rdr årligen. Det vid sistlidne riksdag anvisade anslog till arfvoden för gymnastiklärare vid de lägre elementarläroverken, 9000 Rdr, har under innevarande slatsregieringsperiod varit sålunda fördeladt, att ifrågavarande lärare vid 5-kiassiga läroverk åtnjutit 25q Rdr årligen Vid manga läroverk hafva emellertid dessa tjenstår stålt lediga eller måst genom vi - Bil. M 7 d) lill Kongl. Majit* Nåd. Prop. JM 1, om Statsverket IS62. 55 karier uppehållas. och torde alltså en lämplig förhöjning i nämnde belopp vara lika mycket af omtanka för läroverken som af billigheten påkallad.
Härvid har bland annat blifvit anfördt: att icke mindre än tre af Hofrättens ledamöter från år 1858 sökt och vunnit förflyttning till Lands-Sekreterare-befattningar och att ofta af andra ledamöter, serdeles af dem, som tillhöra den lägre lönegraden, yttrats önskan att likaledes vinna flyttning till andra tjenster, som äro förenade med större inkomster; men att det måste vara af högsta vigt för det allmänna och för Hofrätterne sjelfva, att de personer, som en gång blifvit till ledamöter derstädes befordrade, qvarblifva vid sina befattningar och ej flyttas derifrån för annan orsak, än såframt de äro lämpliga för och behöfvas vid andra, högre juridiska embeten, der deras, under tjenstgöringen såsom ledamöter i Hofrätten, förvärfvade erfarenhet då likväl kommer det allmänna i lika eller ännu högre grad till nytta; samt att det enda säkra medlet härtill syntes vara, att utsigt bereddes för de yngre ledainöterne att, förr än nu kan ske, komma i åtnjutande af högre lön och att jemväl i öfrigt förhållandena så ordnas, att Hofrätternas ledamöter vinna en mera tryggad ställning; för hvilket ändamål, såvidt löneregleringen angår, blifvit föreslaget: att de högre Assessorslönerna i stället för fem blifva tio till antalet, i hvilket fall Assessorerne kunde hoppas att uppnå den högre lönen efter fem å sex års tjenstgöring, då de, efter hvad erfarenheten gifvit vid handen, nu deremot icke kunna, i Götha Hof - Bil. N:o la) till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1863.
Det yrkade afslaget af memor. anser jag olämpligt, emedan Utsk. då ej finge del af de skäl, som utgjort grund för, att memor. icke blifvit antaget, då Utsk. deremot nu af denna discussion kan hemta någon ledning för sitt omdöme i denna del. Hr Lefre'n, Joli. Pehr: Frågan är ganska enkel, om man får förklara den i enkelhet. Utsk. har tillämpat 44 §• Riksd.Ordn., som uti 3 mom. lyder sålunda: ”Vill Utsk. återlemna något från ett eller flera RiksSt. remitteradt mål, såsom till dess befattning ej hörande, åligge Utsk. att, sist inom 8 dagar, afgifva sitt utlåt., med deruti anförda skäl, till samtliga RiksSt.” etc. etc. Detta har Utsk. fullgjort och föreburit skäl, som det ansett gällande. Jag har reserverat mig emot dessa skäl. Min reservation är underställd R. o. Ad:s pröfning och, såsom jag hoppas, gillad af en stor del. Jag anhåller nu, att Hr Landtm, behagar föra målet i dess rätta skick, med iakttagande af föreskriften uti fortsättningen af dess utaf mig nyss till en del citerade mom. i 44 §•? som lyder: ”RiksSt., hvilka derefter böra skyndsamt yttra sig, under hvilket Utsk. de anse målet höra.” Det är naturligt, att om R. o. Ad. helt enkelt förklara: Vi förblifva vid vårt redan fattade beslut, så är saken dermed slut, och Utsk. kan ej, under förutsättning, att det blott är skälen, hvarmed R. o. Ad. ej äro nöjda, framkomma med nya skäl för enahanda åtgärd. Jag yrkar således afslag å memor., samt att frågan må behandlas i öfverensstämmelse med det af mig citerade grundlagsstadgande. Åtskilliga hördes yrka proposition. Frih. Ehrenborgh, Casp. Wilh.: