Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
MAJ.TS Nådiga Proposition till Rikets Ständers Stats-Utskott, angående liqvid, emellan Förvaltningen af Sjö-ärendena och Allmänna MagazinsInrättningen, för det till Flottans i Carlskrona behof derstädes befintliga Proviantlager; Gifven Stockholms Slott den ag October 1828. Sedan Kongl. Maj:t uti Nådig Skrifvelse af den 18 Augusti 1824 förordnat, att anskaffningen af den för Flottan i Carlskrona erforderliga proviant borde , genom Förvaltningens af Sjö-ärendena försorg, verkställas, samt uti Nådig Skrifvelse af den 23 November samma år befallt, att brödbakningen för nämnda Flottas behof skulle af Flottans Befäl på stället ombesörjas, i följd hvaraf från Allmänna Magazins-Inrättningen derefter endast komme att, efter reqvisitioner, tillhandahållas Spannmål samt tills vidare äfven Brännvin , har Förvaltningen af Sjö-ärendena, uti Skrifvelse af den 17 derpå följande December, bland annat Iros Kongl. Maj;t i underdånighet hemställt, att då, i anledning af Kongl. Brefvet till Bilt. till IISt. Maj.ts Nådiga Propos. N-o 2G. förre Allmänna Magazins-Directionen af den 12 Februarii 1800, eLt lager för 5ooo man, af torrt bröd för 3:ne och af Victualiepersedlar för 2’ne månader borde finnas på Flottans station i Carlskrona, hvarföre approximativa kostnaden uppgår till FemtioÅtta Tusend Sexhundra Sex R:dr 12 sk., men erfarenheten visat, att detta lager i fredstid är större, än att det under loppet af året kunnat consumeras eller omsättas, det ständiga proviant-lagret i Carlskrona måtte få nedsättas till det belopp af hvarje proviant-persedel, att approximativa kostnader derföre komme att uppgå till Fyra2- tio Åtta Tusend Etthundra Femtio Tre
Af de, jemte Memorialet, till Stats Ut. sikottet öfwerlemnade Handlingar inhämtas, att Hof Jägmästaren Friherre Fredric Gripen, stjevna, och desi sedermera aflidne Broder, Le* gations.Secreteraren Joel Gripenstjerna, enligt en är lygg afflutad Averfions. handel, till Kongl. Maj:t och Kronan afstätt deras ärf. da andelar uti Farfadrcns Riks. Kammar Rådet Joel Gripenstjernas Hos Kronan ägande outredde fordringar under förbehällne willtor af befordran, till sädane Embeten, wid hwilka de kunde hafwa anständig utkomst, och att tillika uti Friherrligt Ständ blifwa upphöjde; hwar. efter de ock samma är erhöllo Kongl. Maj:ts Nädiga Resolution pä Friherre wärdigheten ehuru Diplomet icke förr än är 1770, pä Stän. bernes bekostnad, utfärdades; äfwensom Friherre Fredric Gripenstjerna är 1762 undfätt Kongl. Masts Nädiga Fullmakt, att wara HofJägmästare. Men som nägon lön icke ätföljdt denna Syflla, hade han först wid 1765 och sedermera wid 1770 är6 Riksdag begärt, det mätte an. lin. Den g September. 26Z tingen Aversions handeln upphäfwaS, eller ock rvnckoren ä Kronans sida uppfyllas; i anled. ning hwaraf, och uppä de sist berörde är för. samlade Riksens Högloft. Ständers underdäniga tillstyrkande, honom Friherre Fredric Gripen» stjerna trlladeS pä Riksgälds-Contoircts Stat Hof-Jägmästare lön Etthundrade Septioiep R'dr 82 fl. Specie, hwilkcn lön sedermera eften rnynt» evalvaklonen, till underdänigste följe af Kongl. M-j ts till Desi däwarande Riksgälds.
Nu då hennes hufvud trött sjunker tillbaka mot kudden, omfattar han hela hennes gestalt med en blick, som strålar af ömhet, böjer sig sedan framåt och kysser hennes hand. – Jag förstår, hvad ni har känt! säger han sakta. Och så blir det tyst. En vilsekommen fjäril med bruna, sammetsglänsande vingar fladdrar förbi i solskenet. Den lilla geheimerådinnans ögon ha tårats, och hennes hjärta är fullt af tacksamhet gent emot denne kavaljer, som säger sig förstå. – Fjäriln har satt sig till ro på en af rosorna, och Struensee lyfter den varligt, bär den fram till det öppna fönstret i salen därutanför och återskänker den åt friheten. – Hon följer honom med blicken och säger sig själf, att han har ett ömt hjärta. Han återkommer småleende och flyttar sin stol närmare, lutar sig fram och ser på henne med sina trovärdiga ögon, som ha en så underbar förmåga att öfvertyga. – Jag förstår, att ni icke vill spela skyddsängel, vare sig för kungen eller drottningen. Men ni älskar ju ert land – icke sant? – Jag älskar både kung och land – men den förre helst på afstånd, som begrepp, regerande docka – hvad ni vill! Den lilla lastbara människan tror jag mig ha rätt att hålla några steg från lifvet! – Och ni kan icke – om det än gällde någonting mycket stort – öfvervinna den personliga antipati, han ingifver er? – Därtill har jag nog redan en gång blifvit alltför grundligt skrämd! Vet ni, hur det käns, om man, trefvande i mörkret efter någonting, man förlorat – plötsligt får en kall och klibbig groda i handen? – Jag vet, att ni har ömtåliga nerver, min nådiga. Men om grodan nu – då ni är förberedd på det värsta – skulle visa sig vara en förtrollad fursteson, alldeles som i sagorna? Och om ni kunde lösa förtrollningen genom att taga djuret i er hand? Skulle ni icke våga försöket? Hon skakar sitt hufvud eftertänksamt. – Jag är så rädd för smärtan! säger hon vekt. Hennes ögon äro mörka af ångest; de blåa näthinnorna ha smalnat till ränder omkring de stora, glänsande pupillerna.
I afseende på de under denna Titel uppförda Wermlands LandtvärnsGassas räntemedel 288 R:dr B:eo årligen, får Utskottet, på grund af den i detta ämne mera allmänt uttryckte opinion, med ändring af dess förut yttrade mening, tillstyrka, att dessa medel må uteslutas från beräkningen af StatsVerkets inkomster. Och anser Utskottet, i afseende på G ipitalets disponerande på ett med dess ursprungliga ändamål öfverensstämmande sätt, lämpligast föreslå, alt detsamma användes till fond för Pensioner åt blesscrade, vanföre eller utfattige Fältjägare eller åt deras Enkor och oförsörjda Barn. Såsom årlig inkomst af Intresse-medel har Utskottet trott sig fortfarande kunna påräkna den förut uppgifna summan af 1000 R:dr. Utskottets förslag, att, efter afdrag af 45o,ooo R:dr för aflöning och omkostnader, beräkna såsom StatsVerkets netto behållning i,5oo,ooo R:dr, har i allmänhet ansetts såsom nog ringa tilltaget och inom Ilöglofl. Ridd. och Adeln hafva åtskillige Ledamöter lagt Utskottet till last, att det beräknat omkostnaderne vida högre än hvad StatsContoiret uppgifvit och K. M:ts Nådiga Proposition innehåller. Utskottet har likväl i detta senare fall tagit till ledning det icke blott för närvarande utan under en följd af år existerande verkliga förhållandet. TullVerkets Stat har medtagit, enligt StatsConlorets uppgift: Åkerhjelms hos Högh Ridderskapet och Adeln afgifna anförande, för år 1827 445,531 : 36.
Nej, hr talare, så är icke händelsen, ty skarpskyttarnes verksamhet är begränsad till det territorium, de sjelfva för sig bestämt, och jag tror icke att man kan kommendera dem att gå utom socknen, om de dertill inskränkt sitt område, och om denna ligger inne i landet, komma de säkerligen icke till Sveriges kuster. Men beväringen, den går dit den blir kommenderad, — deri ligger den icke obetydliga skilnaden. Det anmärktes vidare af en talare, att det vore glädjande, att allenast »de enda konstitutionella länder som funnos i Europa, nemi. England och Sverige,» hade skarpskyttar. Jag trodde icke, att lian skulle vilja förneka, att Danmark och Norge voro konstitutionella länder; men det oaktadt hafva de emellertid icke några frivilliga skarpskytteföreningar. Jag tillåter mig nu att göra en liten jemförelse mellan Englands och Sveriges skarpskytteväsende. När skarpskvtterörelsen först uppstod i England, helsade äfven jag densamma med beundran. Det var vid en tidpunkt, dä England hotades af ett fiendtligt anfall; ingen beväring fans och krigarne måste köpas för kontanta penningar. Då uppträdde landets söner frivilligt till bildande af en milis, och ersatte genom sitt frivilliga åtagande behofvet af en beväring, och detta under en tiri; då verklig fara hotade. — Hos oss deremot uppträdde de frivilliga skarpskyttarne under omständigheter, som alls icke voro för landet hotande. Jag kommer mycket väl ihåg hvem det var, som i Stockholm först började att röra vid denna sak, och som, sedan han i denna som i många andra saker tagit initiativet, drog sig tillbaka. 32 Den 2 Mari En motionär, som lifligt intresserat sig för skarpskytteväsendet, tyckes, efter hvad diskussionen gifvit vid handen, hafva säkrare, än K. M:t, bedömt skarpskyttarnes behof af understöd för instruktörer, då han för detta ändamål begärt 60,000 rdr, hvilken summa också lärer vara af Borgare-St:t beviljad. Om det gällde landets försvar, skulle jag emellertid icke vilja stå under denna persons befäll — Jag finnér, att detta mitt uttryck hos Ståndet framkallat munterhet; men för mig är saken allt annat än munter, den har en helt annan sida.
Lindstedt åsamkat sig en betydlig balance, hvilken till en början ansågs komma att tillskynda Låne-Contoiret en förlust af ej mindre än 53,^4 b;dr 4° 2 r-’ anställdes, med afseende derå, ansvars och ersättnings-talan inför Svea Hof-Rält emot så val dåvarande Ledamöter i Låne-Contoirets Direotion , nu mera aflidne Öfversten Callerholm, Kongl. Hof-Predikanten , rri. m., Doctor A. P. Gullander, Borgmästaren Jöns Kjellander, nu mera aflidne Riksdagsmannen Nils Månsson i Skumparp samt Riksdagsmannen Anders Nilsson i Tollarp, som äfven Bankens dåvarande ombud vid Låne-Contoiret, Banco-Casseuren J. A. Björkman. Jemlikt hvad Banco-Utskottets vid sistlidne Riksdag under A:o 36 till Rikets Ständer afgifna Betänkande upplyser, förklarade Kongl. HofRätten, i Utslag af den 17 December 1833, alt någon pröfning af dåredan aflidne Öfverste Callerholms ansvarighet icke kunde ega rum, samt frikände Nils Månsson och Anders Nilsson från all ansvarighet i målet; men ansåg af anförde skäl, och under åberopande af 1 §. i Ansvarighetslagen för Låne-Contoirets Ledamöter af den 8 April 1824, att Prosten Doctor Gullander och Borgmästaren Kjellander, såsom de der gjort sig skyldige till försummelse vid förvaltningen af Låne-Contoiret, skulle från sina Directeurs-befattn ngar skiljas, att Björkman, genom sitt ådagalagda försumliga och egennyttiga förhållande, gjort sig ovärdig så val RiketsStänders, som annat medborgerligt förtroende och förlustig sin i Banken då innnehafvande Casseurs-tjenst, samt att det dessutom skulle åligga Doctor Gullander, Borgmästaren Kjellander och Björkman, vid bristande tillgång Banco-Utskoitels Utlåtande, N'.o■ i 6 i.
( Af den 24 sistledne Maji. Öfver gjorde förslag till upp^ häfvande eller ändring af vissa stadganden i Kongl. Majits iöroyade Nådiga Skolordning af den 16 December 1820, samt till Kongl. UppfoctringsComittéens upplösning. Fran Särskildta Utskottet: Af den 29 sistledne Maji: Angående väckte frågor, dels om Löne - 44 jytn 3 Junii c. nt. anslag för visse Embeten och Tjenster , dels om indragning af Bergs-Tings-Rätterne och af Biskopseller DomProsts-Embetena. Upplåstes ett från RiddarhusUtskottet inJ kommit så lydande Memorial: (Se Bilagan N:o 6.) Lades på Bordet. Justerades följande: Utdrag af Protocollet hållet hos Högloflig* Ridderskapet Och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm den 5 Junii 1823. S. D. Remitterades tills * 1 BaiicoUtskotteti Herr Rosenblads, Bernhard, d. 30 sistledne Maji förmiddagen på bordet lagde motion om upplysningars meddelande, i anledning af de ifrån Utskottet inkomne Tabeller, rörande BancoVerkets tillstånd. RiddarhusUtskottet: Grefve Mörner®, Carl Stellan, den 30 sistledne Maji förmiddagen på bordet lagde motion, \ Den 3 Juni i e. m. angående Riksdags arfvode åt Riddarhus-Kimmereraren och Riddarhus-Fiscalen. » Ut Supra. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotteni den 20 sistledne Maji under N:o 174 afgifne samt den 27 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, om anläggande af en Fyrbåk på Holmöns norra udde vid inloppet till Qvarken. Ut supra. S. D. Föredrogs å nyo och gillades följande från nedannämnde Utskott inkomne samt den 30 sistledne Maji eftermiddagen på bordet lagde Utlåtanden :
Jenny Bonnier. Betty Hirsch. Bil. V. Kassaförvaltarens rapport. Till Styrelsen för Fredrika-Bi ' emer-Fö1.b11nd (3t. Ur ra1censl.rnperna anföres följande: Vid årets slut hade Fredrika-Bremer-Fölabundet 4,517::, Inventarier 1,734: Fordran hos fru S. Whitlocls: ... 3,480: D i v e r s e debit0re.r: Obligationer . 4,000: - Reversfordringar ... 6,158: - 34 10,ljs: -. - Kassa .. 688: Saldo förlust ~ 1,550: Summa In-. 22,129:: Intecknings-Garaati-Aktiebolaget l. Skulder: Egna fonder: Ständiga - ledmöters afgifter . ), l HO: Intriidesafgifter 3,3X: S. Whitlocks stipendiefond ; ' &gt;,AX! 1: Donationsfonden . 3,000:. 2.5 21, (); - I);: 25 Yttre skuld er: Gfifvor att iitgifvas för uppgifvet ändadil ... 90U: Af tonbladets aktiebolag .. i l (;: 50 Sjiikvlirdsafdelningen 74: (; !l 1, (1:) 1 1:) . Siiiriuia kr. ): 44 Ofvanstående förlust, lm. 1,550: IS, har uppkoiiiiiiit p5 grund af följande förh ' llande mellan vinst och förliist: a Inträdesafgifter . 103: ... Arsafgifter 3,726: Gfifvor ... 280: R.äntor ... 548: Saldo: förlust från föregående år 47 3: 11 w h 1895 .. .. 1,Oii: G ' 1,530:. - Summa kr. Y,!
Arbetsoch uppfostrings-inrättningen, med en fond af 10,140 R:dr Banko, bekostade med 2,160 R:dr vård och underhåll åt 98 fattiga barn, af hvilka 8 försörjdes i aibelshuset och 90 genom utackordering hos välkändt folk å landsbygden. Af Novemberkassan, hvars fond uppgick till 12,296 R:dr R:gs, utbetaldes till uppfostran åt 18 barn af pauvres honteux 751 R:dr samma mynt. Askersund 17 Askersund hade en folkmängd af 1,008 personer, räknadt i medeltal för ifrågavarande tre år, deraf 609 mantalsskrifna, 22 handlande, af hvilka 8 höllö öppna bodar och de öfriga handlade med spanmål och spik, samt 31 handtverkare med 10 gesäller ocli 13 lärlingar. Ar 1850 funnos endast två fartyg om 39 läster till inrikes sjöfart. Fabriker saknas. Borgerliga handteringarne anses aftyna. Den år 184-1 stiftade sparbank fortfar. 1 öfriga staden rörande förhållanden har ej någon väsendtlig förändring inträffat. I Nora utgjorde år 1850 folkmängden 856, deraf mankön 210 mantalsskrifne och 153 fria från mantal, samt qvinkön 311 mantalsskrifna och 182 mantalsfria. Handeln, som bedrifvits af 12 handlande med 12 betjenter, är inskränkt till Nora bergslag samt sydvestra delen af Linde socken, men anses vara i tilltagande. Handtverkaine, 29 med 17 gesäller, 14 lärlingar och 3 andre arbetare, hafva, genom flit och omtanka, god bergning. Två årliga marknader, som sedan år 1848 här hållits, hafva visat sig gagnelig», äfven för kringliggande ort med hänseende till kreaturshandel!!. Den i tabellen beräknade kostnad för stadens styrelse betäckes med:
Att bland dylika välmeningens misstag det icke är ett af de mindsta, att genom så kallade Folk-, Arbetseller »14 Den 8 Maj. Industrie-Skolor, eller hvad man behagar kalla dessa philantropiska instituter, inrättade, som man säger, för menighetens bild» ning —■ att detta misstag, säger jag, icke är ett af de mindsta, det är länge sedan, på flera ställen, så grundligt ådagalagdt, att jag derom ingen ting behöfver upprepa för den, som det läst eller vili läsa. Men den sorn ej vill tro raisonnement, må ju tro erfaren.; heten, och de fleste länder i Europa erbju» da oss under de sednare tiderna den mest talande. Så i Danmark, t. ex., huru mån» ga Folkskolor, för att lära Allmogen något af Chemien, såsom nyttig för brödbakningen, något af Naturalhistorien, på det Bonden måtte kunna urskilja skadliga insekter o. s. v., hafva der i landet icke blifvit inrättade, och dock klaga nästan alla Danska Patrioter, att de i dessa instituter bildade Bönder äro, i moraliskt afseende, vida sämre än de obildade voro under lifegenskapsoket. De utgingo från Skolorna, säger Grundvig, efter nogle dars undervisning med en del overjladelige kundskaber, uhyre Hovmad og liden eller ingen Kristendom. Och detta är ganska naturligt. Vetandet är ett nöd»’ värns och konstladt tillstånd, hvilket först i sin största grundlighet öfvergår till att blifva naturligtj och derföre är det visa rådet gifvet, att man ur vetenskapskällan skall dricka djupt, eller också alldeles icke smaka den. Halfkunskap eller fjerdedelskunskap verkar intet annat än död och förstö» leise. Men Menigheten, hvars lif endast Den 8 Maj. åt mechaniska arbeten och oeconomrska bör^ dor är egnadt, kan icke förvärfva annat än en sådan halfkunskap, ett sådant ytligt vetande, gagneligt hvarken för den ena eller den andra. Vetandet var åt denna dass ic* ke ämnadt.
Så länge Rikets Ständers Bank är innehafvare af alla de icke inlösta obligationerna, hvilka för närvarande utgöra ett antal af 418 stycken och lyda å ett belopp af En million Sexhundrasjutiotvå tusen R:dr Banko eller Två millioner Femhundraåtta tusen R:dr Riksmynt, bör, vid obligationernas infriande, följas deras nummerordning; men derest ett annat förhållande inträffar, skall genom lottning, som inför Fullmägtige i Riksgäldskontoret vid öppna dörrar förrättas, bestämmas hvilka obligationer för året komma att inlösas; och skola dessa nummer sedermera kungöras trenne gånger i allmänna tidningarne, sista gången inom Tre månader före inlösningstiden. § 12. De under den 1 Juni 1854 utfärdade, ännu utelöpande, med 4 procent ränta förskrifna obligationer för det till utbetalningar å kreditivet för upprätthållandet af rikets neutralitet upptagna lån å En million Riksdaler Banko, hvaraf för närvarande återstå 82,000 Riksdaler Banko eller Etthundratjugutre tusen Riksdaler Riksmynt, liqvideras Sex månader efter föregången uppsägning, i den mån sådan uppsägning varder verkställd; hvarförutan ränta å oguldna kapitalet godtgöres emot återställande af den räntekupon, som för hvarje ränteliqvid är gällande. § 13. Å det uti Riksgälds-kontorets hufvudböcker under titel gamla lånet med fern procent ränta bokförda kapital, 10,125 Riksdaler Riksmynt — grundande sig på två af Riksgälds-kontoret utfärdade förbindelser, den ena af den 9 Mars 1798 till Södertelje stads kyrka, lydande å R:dr 500 Banko Specie, som, enligt förbindelsens ordalydelse, utgör ett hos Riksgälds-kontoret ständigt innestående kapital, den andra af den 30 December 1811 till Skeppare-societeten i Stockholm å 6,250 R:dr Banko, hvilka, enligt förbindelsens innehåll, skola qvarstå så länge Riksgälds-kontoret förräntar något annat inhemskt eller utländskt lånekapital — godtgöres den förskrifna räntan vid de tider, som i förbindelserna finnas bestämda. § 14.
Sfcrs skrifvelser alla de resonnemanger, som göras af ett enskildt Stånd; men om K. M:s Propos. deremot här bifalles, är det klart att frågan hålles öppen och att Utsk. måste afgifva ett nytt Betänk, i ämnet. Jag fortfar att vördsammast yrka bifall till K. Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, yttrade H. Exc. Hr Gr. o. Landtm., att, i afseende å den nu förevarande delen af Utsk:ts Utlåt., yrkats dels bifall till Utsk:ts framställning, dels afslag derå och bifall till K. Propos. i ämnet, samt dels slutligen af Frih. Raab, att det beslut måtte fattas, »att ehuru R. o. Ad., lika med 18,29 års Ständer, erkänner det maktpåliggande behofvet af ekplanteringar i Riket, R. o. Ad. likväl, med fästadt afseende å de skäl, som af StatsUtsk. blifvit anförda emot Leckö kungsgårds användande till slik plantering, anser sig böra bifalla Utsk:t.s uti ifrågav:de hänseende gjorda framställning.» Härefter framställde IL Exc. propos. å bifall till Utsk:ts förevarande framställning, dervid svarades starka nej, blandade med många ja, hvarefter gjordes propos. på afslag å Utsk;ts framställning och bifall till K. M:ts Propos., då svaren utföllo med starka ja tillika med många nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Sedan Hr Montgommery begärt votering, yttrade H. Exc. Hr Gr. o. Landtm., att vid den nu begärda voteringen den ena propos. naturligtvis komme att innefatta afslag å Utskits framställning och bifall till K. M.ts Propos., men att den andra propos. kunde blifva antingen bifall till Utsk:ts framställning eller bifall till Frih. Raabs förslag, hvarföre II. Exc. nu ville inhämta Ii. o. Ad:ns mening derom ; och då H.
Kurhus-afgiften åter har debiterats åren 1856 — 1858 med 6 sk. Banko samt år 1859 med 22 öre och 1860 med 25 öre för hvarje mantalsskrifven person. Löwenströmska Lasarettet är tillkommet och underhålles i allo genom enskild donation. I afseende å Läkarebeställningarne, hade vid periodens slut någon annan förändring uti hvad i förra femårsberättelsen är uppgifvet icke inträffat, än att de omförmälda läkareplatserna för Botkyrka och Salem, för Öknebo härad, för Utö grufvor, och för Gustafsbergs fabrik blifvit förklarade för Distriktläkare-befattningar, Tab. Litt. F. Antal personer vårdade å sjukhus åren 1856—1860 jemte kostnaderne. SerafimerLasarettet. Norrtelge Lasarett. Löwenströmska Lasarettet. Kurhuset. Summa. Kostnader. Helsö- och fattigvård. 15 af hvilka dock den vid Utö grufvor i brist af kompetent sökande förblifvit obesatt. Under innevarande år deremot hafva 2 nya Provinsial-läkare blifvit tillsatte, den ena för en del socknar i Norra Roslagen med städerna Öregrund och Östhammar samt den andra för Sotholms härad. Förutom en Länsdjurläkare äro inom länet vistande och bosatte en Sqvadrons-hästläkare och två andra praktiserande djurläkare. Barnmorskor finnas antagna för de flesta bland länets socknar. Apothek voro vid periodens slut inrättade endast i städerna. Någon egentlig helsobrunn är icke inom länet belägen, hvaremot tillgången är rik på badanstalter, deribland må nämnas kallvattenkurs-inrättningarne i Södertelge och vid Grundsborg, nära Skanstull, gyttjebadsanstalterna i Norrtelge och Waxholm samt hafsbadsinrättningarne vid Furusund och Dalarö.
Presidenters löneförmåner eller vid dessa embetsmäns förflyttning på indragnings-ståt komme att få vidkännas, vore alltför obetydlig att tagas i betraktande, svnnerligast då man tillika i minnet återkallade de många, icke obetydliga, förtjenster nuvarande innehafvare af dessa chefsplatser ådagalagt under en lång följd af år, som de varit anställde i statens tjenst och innehaft höga förtroendeposter. Då emellertid, på sätt ofvan berördt är, 2:ne Riks-stånd bifallit nämnde utlåtande, och Utskottet af hvad anfördt blifvit icke funnit skäl frånträda sin i detta ämne förut uttryckta åsigt, anser Utskottet sig böra sitt redan afgifna yttrande vidblifva. Stockholm den 14 Juli 1854. ' STOCKHOLM, tryckt hos ISAAC MARCUS, 1854. StotU-Utskottets IS. Åiii ull Exp.-UtsL. d. 20 Juli 1854, kl. 3 e. ra. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj: Is Nådiga Proposition, om understöd af allmänna medel ål Tull-statens enskilda Pensionsinrättning. (U. A.) Vid 1847 och 1848 arens riksdag hade Kongl. Maj:t i Nåder föreslagit Rikets Ständer, att af Kronans andel i konfiskationsoch bötes-medlen vid Tullverket anvisa 10,000 r:dr såsom årligt stats-bidrag för Tull-statens enskilda, Pensions-inrättning, hvars pensionärer så betydligen ökats till antalet, att in-: komsterne ej vidare föfsloge till utgifterne och. uUin stats-bidrag, inrättningen» snara upplösning vore att emotse. Till svar härå anmälde Rikets Ständer den 20 Oktober 1848, att, enär under nästförutgångne året af tull-medlen utgått peni*ions-understöd till sammanräknadt belopp af 10,783 r:dr 3 sk. 10 r:st. för tulltjenstemäns i fattigdom efterlemnade enkor och barn, samt Stats-verkets dåvarande tillgångar icke medgåfvo ytterligare understöd af allmänna medel för ifrågavarande ändamål, Kongl Maj:ts Nådiga förslag ej kunnat bifallas.