Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kostnaden för ledning under jorden npgår till circa 2400 b:co för en Svensk mil och öfver jorden til) hälften. Det lider intet tvifvel att denna anläggningskostnad är ganska stor, ja vid pass 4 gånger större, än för optiska telegrafer, men man bör märka, att årliga underhållskostnaden deremot, är omkring | mindre än för våra optiska telegrafer; hvaraf lätteligen inses att elektriska telegrafer i längden kosta vida mindre; och då de lemna hastigare och säkrare underrättelser, och kunna gå natt som dag, torde de icke länge uteblifva. Man ser således att kostnaden icke är afskräckande; men ett annat hinder för anläggande af elektriska telegrafer förefinnes, på hvilket jag härmed tar mig friheten fästa upmärksamhelen, nemi. felande rättighet att få utlägga ledningstrådar der behofvet så påkallar. Uti den s. k. Expropriations-lagen af d. 20 Nov. 1845, är det jord och husägares pligt, att för allmänt nyttiga behof, såsom anläggning af vägar, broar m. m.: afstå sin jord eller fastighet emot derföre stadgad ersättning. Om denna lag skulle tillämpas vid anläggande af elektriska telegraflinier, så skulle skyldigheten att inlösa all den egendom på hvilken en elektrisk telegraflinea skall utläggas, medföra så intrasslande förhållanden, och så mycken kostnad att ingen elektrisk telegraflinea någonsin skulle komma till stånd hos oss; men då i betraktande (ages den stora nytta elektriska (elegraflinien medföra för fäderneslandet, och att de en gång Den 28 December f. m. 215 anlagda, icke förorsaka för jordägaren den aldra ringaste olägenhet, så skulle det vara högst nyttigt, om jordegare genom en lag vore pligtige alt uplåta sina ägor till ofvannämnde för landet högst vigtiga behof, likväl mot ersättning af den skada, som derigenom kan upkomma. I anledn. härutaf tar jag mig friheten härmedelst föreslå: att såsom ett tillägg till den s. k. Expropriations-lagen af d. 20 Nov. 1845, måtte stadgas ungefärligen:
Riksdags-Qrdningen stadgar, att xlii - io6 Bil. till Bcvillnings-UIskottets Bet. N.o 27. manna Besvärs och Oeconomie-Utskottet skall upptaga och handlägga alla frågor om förändring och upphäfvande af Lagar och Författningar, som röra Rikets allmänna Hushållning, Uti sådana mål tillkommer Rikets Ständer endast att framföra underdåniga föreställningar och önskningar till Konungen. Det lärer ej kunna nekas, att Systemet för iuoch utförseln i Riket utgör en del af allmänna Hushållningen, eller att de Författningar, sorn derom stadga, böra räknas bland dem, hvilka nyssberörde §. omtalar. Derföre hafva ock de Motioner, som i detta ämne äro väckta, blifvit remitterade till både Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieTJtskottel: lill Bevillnings-Utskottet så vidt de angå Tull-bestämmelserna: lill Oeconomie-Ulskoltet i hvad de röra in-och utförsel-friheten, Ehvad man må säga till Styrka för den satts, att Bevillnings-Utskottets göromål i förra delen stå i oskiljaktigt sammanhang med och böra hemta deras grund ifrån de åsigter, sorn göras gällande i den senare, visar sig det för mig alldeles påtagligt, att Bevillnings-Utskottets Förslag lill Tull-afgiflerna, som af Rikets Ständer bestämmas, hör och kan obehindradt afgifvas utan förutsättning och utan behof af föregående kännedom 0111 hvad sorn kan blifva beslutadt till utvidgning Bil. till Pevilfriings-Utskottets Bet. 107 eller inskränkning af friheten uti import och export, hvarom Rikets Ständer endast kunna yttra underdåniga önskningar.
Chalmerska Siöjcle-skolan i Götheborg; se Anslag 48’ T J Charta öfver Skandinavien, dess lifgifvande; se Anslag för en gäng, i) Charta-Sigillata, om tillökning i anslaget för förfärdigande af Charta - Sigillata; se Hufvud-Titel 2:dra, sid. 12. iV om Hiksgälds-Contoirets befrielse derifrån , , , 9 > , > J 5 > 3 ? > * > > > ’ Charta?-Sigillatce-afgiften; om dess beräkn tilde i vissa fall , , , , , , , > j > > > > > > > se Motioner. se Regerings-Formen §. 60. Charlce-Sigillatce-Contoiretj om dess upphörande , Svar på återremiss , ,,?,?>?> Chartce-Sigillatce-medlen; se Stats-Verket, dess inkomster, extra ordinarie, sid. 9. Chartor, statistiske, öfver administrationens serskilte grenar; se Anslag för en gång, k) Chaussée emellan Westerås och Fahlun; se Anslag för en gång, g) _ Chemiska Blekerier i Norriana; se Anslag for en gång, k) . Cholera-Creditivel, angående afskrifning af lan dera ,,>>>?>? j> ?>>>>> i * f 9 9 9 Chöler a-Jarsoten, fråga om befrielse från ersättande af uppburne förskott till utgifter i följd deraf ,,*,»>>>?>>>>>>>>>>>>>
Tersmedens förslag, såsom mera kategoriskt uttryckande meningen i afseende på krig eller fred, är att föredraga framför det, som Utsk:t framställt, för min del anhålla, att R. o. Ad. icke, såsom en värd talare här yrkat, måtte ogilla de motiver, som ligga till grund för Utsk:ts beslut. Hr Brakel, Mauritz: Vår store Konung, Gustaf 11 Adolf, ansåg de Europeiska folken som bröder, berättigade till samma arf af frihet och ljus. Denna hans åsigt har dag från dag mer och mer rotfast sig i sjelfva folkens bröst, och det är för densamma, för den mäktiga nationalitetsprincipen, som i vår tid de största och blodigaste fejderna utkämpas. För snart ett sekel tillbaka förlorade det Polska folket sin frihet, och dess andliga och sociala utveckling blef till följd deraf 24 Den 2 Maj f. m. hämmad. Det har mer än en gång stått upp för att återvinna sina nationella rättigheter, men för hvarje gång har det blifvit slaget i nya och hårdare bojor. Det har nu på nytt rest sig för sin frihets heliga sak; det håller på att på nytt af öfvermagten mördas. Huru länge regeringarne skola anse för klokt att stillasittande, utan att hjelpa, höra jemmerropen, vet jag icke; men det jag bestämdt vet, är, att om män sågo och hörde huru en annan man mördades och kunde bistå honom och icke gjorde det, så skulle det omutliga samvetet stämpla det för fegt. Också har Polens sak vunnit sympatier i hela Europa, hos vårt folk liksom hos de andra, och säkert är det denna deltagande känsla som dikterat den motion, som Frih. Stael von Holstein och Hr Björck, hvar inom sitt Stånd väckt. För min del kan jag icke anse denna motion för annat än en interpellation tili vår UtrikesMi nister. Gr. Manderström svarade vid remissen af densamma med några väl lagda ord, men med dessa ord utan kärna, som diplomaten begagnar, när han icke kan eller bör tillkännagifva sin regerings innersta tanke; och att Hr Gr:n deri gjorde rätt, är klart för en hvar, som inser hvilka stora intressen ett i otid yttradt ord kunde för oss sätta på spel.
Detta allt har Utskottet tagit i öfvervägande: Hvarvid Utskottet inhämtat, huruledes, sedan åtskillige af Hedervärda Bonde-Ståndets Ledamöter vid x 8 a 2 års Riksdag påyrkat angelägenheten af ett efter tiderna mera lämpadt stadgande för* Hjelpoch Strö-Rolarnes skyldighet att med StamRotarna deltaga i anskaffande af Soltate - Torp t mulbete, vedbrand och gärdselfång för manskapet vid Indelta Arméen och Båtsrnanshållet, saint, efter det nämnde mål varit af Oeconomie - Utskottet behandladt, Riksens Högloft. Ständer, genom underdånig skrifvelse, förklarat sig hafva funnit med billighet och rättvisa öfverenstämmande, att Hjelprotar borde vidkännas ett emot Hemmantalet svarande deltagande uti alla de förmåner Indelta Manskapet äger rätt att afRotarne fordra, hvaribland äfven jordlega för Torpen, mulbete, vedbrand och gärdslefång, borde inräknas; i anseende hvartill Riksens Ständer i underdånighet anhållit, det Kongl. Maj:t täcktes i Nåder förständiga Dess sainteliga Befallningshafvande, att, med undantag af sådana Rotar, der till äfventyrs, med Indelningsverkets tydliga innehåll, visas kunde, det Stamroten blifvit ålagd ringare Rotering, mot skyldighet att utan ersättning af dess Hjelp-Rote, bestå ofvanupp räk - *38 Den 17 April. räknade förmåner, hvar inom sitt Län söka. befordra frivilliga öfverenskommelser emellan Siamoch .Hjelp-Rolarne om samina förmoners utgögfjrande efter Rotarnes förhållande och KnekteContracten, samt att der ersättning komme att gifvas, densamma matte bestämmas i Spannmål eller andra varor, såsom mindre underkastad de förändringar, all ersättning i penningar medförde; äfvensom att. Kongl. Majus Befallningshafvande skulle äga alf, i de fall godvillige öfverenskommelse!' ej träffas kunde, efter derom vid vederbörlig
Så så lagsöker han mig. Nå, så låt honom göra det då. Det ska' ge OSCAR. MILDE. dig tid. (Forskande) Det är ju en spelskuld? Ja visst, ja visst. Hvad skulle det eljest vara? Ja, inte vet jag. (Går till fönstret.) Nå, se der är då ändtligen vagnen! Det tycks, fru reksynålar. (Går till venster 2. Oscar slår sig för pannan och vacklar ut till vinster 1). Ridan faller. torska, som om ödet smidde tyngre vapen än ANDRA AKTEN. Samma dekoration. Första Scenen. VIOLA. NILS. (Viola sitter vid ett bord, Nils sitter bredvid.) bindande på en grafkrans, VIOLA. Ge mig den der syrenqvisten, så är du snäll, Nils. Tack. NILS (beundrande). VIOLA. Så bra du gör allting. ett par dagar, men jag vet inte hvad som fattas honom i dag; han är så ovanligt kinkig. Tänder. NILS. Tyst, gret inte Alf? Han har visst, hostat litet i går. Nå, Nils, hvad tycker du om Stockholm? Nej, de fattas inte. Kanske förkylde han sig VIOLA (leende). Illa. NILS. VIOLA. NILS. Illa? Och hvarför det? Det känns som när man står i ett tröskverk. Nåja, inte är det så lugnt som på landet. VIOLA. Men så har du heller ingenting sett af Stockholms märkvärdigheter. Jo. Hvad då? Nationalmuseum. NILS. VIOLA. NILS. VIOLA. NILS. Var du der i morse, efter du kom så sent? Jag trodde inte att det gick an att komma förr. Ock hvad tyckte du mest om? Trappan. NILS. VIOLA. Trappan? VIOLA. NILS. Ja, den var så vacker. Nå, fick du se paraden då? Nils. VIOLA. orm med förgylda fjäll. Om jag vore kung Hvad skulle då hända? VIOLA. NILS. Ja, det var roligt. Den såg ut som en lång och bugta sig två timmar om da'n. VIOLA. NILS. Jo, då skulle den få gå utanför mina fönster muntert.
Skulle uti eli eller annan ort eller vid något tillfälle svårigheter förefinnas el - D c it 4 November c. ra ■ ler visn sig ren! af omöjligt alt verkställa ifrågavnr. ränleförva. ndliug, så liar, SlatsUtsk. för sådana händelser tillstyrkt, alt K. M. matie äga rättighet tilt för sådana särskildta fall vidtaga de åtgärder, sorn kunna finnas af behofvet påkallade, och Stil tsTJ t sk. har således icke tillstyrkt något, sorn kunde medföra stora förluster, eller som i tillämpningen kunde vara overkställbar!. Ett vigtigt skäl liar af en talare mot SlatsUtskts tillstyrkande blifvit anförd!, bestående deruti, att om indelta lönerna försvinna, skola Statens embetsman komma att direete hero af Staten. Huruvida sådant vore någon olycka (einnar jag derhän. Min öfvertygelse i detta fall har jag redan uttalat. Jag anser det samhälle, som icke aflönar sina embetsman så, alt de kunna vara belåtna; icke känna sina egna fördelar; och skulle olyckligtvis ett samhälles förhållande vara sådant, så bevisar det ingenting annat, an att man måste skynda med att förändra delta statsskick för att komma till något bättre. Jag vill icke neka, att så besynnerligt som Svenska statsverket varit uppstäldt, så utan all form, som det hittills varit och ännu i denna stund befinner sig, så är det visserligen en sanning, att embetsmanna-corpsen i Sverige stått på en punkt, nära nog skild från samhället och Slaten. Jag skulle derföre önska, alt, genom upphörande af ett sådant rättlöst tillstånd i en ordnad Stat, vi mätte snart komma derhän, alt Sveriges Regering och embetsman gemensamt bidraga till samfäld nytta, trefnad och båtnad i landel; hvilket svårligen kan ske under nu rådande förhållanden.
Hvad Köpmanna-vinsien beträffar, bär jag yttrat mig i mitt granskade Memorial (sid. 6), och dit hänvisar jag nu; hvad biförtjensterna angår, locka de ofta arbetare från produetivt till icke ptoduetivt arbete, de stegra ofta arbetslönerna för verkligt produetiva inhemska yrken; bevaknings-anstalterna för - dra ufom kostnad en mängd personer, som bättre kunnat användas i productiv väg, för inhemska näringar, hvilka aldrig eller sällan borde erfordra sådan; hyror af hus äro-väl en inkomst för ägaren, men af de capital, sorn ingått i byggnaden, är en del förvandlad till ett stående och i vissi hänseenden .consumejadt capital, i stället för ett löpande, med den skillnad från t. ex. jords odling, att reparationer fordra nya capital: om fragter, och i synnerhet forlöner, kan sägas detsamma, och iner än om arbetslöner, samt om alla dessa och flera bepiisade fördelar, att, oaktadt de 3einna en inkomst åt några, den dock icke alltid blir en vinst, d. ä. behållen inkomst för Staten, hvilket hvar och en näring bör lemna, innan den räknas bland landets mest välgörande, och hvarutaf, jemte annat, den förlust allmänna välmågan lider genom mimisk adt förlag och af tynade tillverkningar besty ries (sid. 6 mitt Memorial , helst ofia blot. ta penningen icke utgör mer än en del af förlaget, utan arbetare, verktyg, machiner m. m* ibland det mesta, hvaraf de sednare komma i hvila, utan renta, som de likväl kosta. Men då mina tankar till störsia delen stödja sig på den förutsättning, att förenämnde handelsgrenar gynnas framför inhemsk industri och handel, torde här vara stället att betrakta, huruvida förhållandet verkligen varit sådant.
mot (d o c k genast) qvistar och sädes-ax och sätt tillsammans i fason af solfjäder, sköld, eller bukett. Härtill kan man fördelaktigt använda korten och det hela ser nätt ut i ett flickrum. — a. — Häng dem på väggen. Dekoratör. Olof. Strömmingen rensas och sköljes väl. Anjovisen rensas äfven, hvarjemte benet borttages. Härefter inlägges anjovisen i strömmingen, och dessa senare läggas pä tvären med ryggarne uppåt i lådan. Litet smör lägges ofvanpå, hvarefter lådan inskjutes i ugnen och uttages efter omkring en halftimme. Signe. — Man smörjer en omelettlåda med smör och beströr den med rifvet bröd. Sedan uttages benet ur hvarje strömming dock utan att fläka den. Lägger så en tyg anjovis i hvarje strömming; strömmingen ställes sedan på kant lådan full. Öfverströs med-något rifvet bröd samt små bitar smör. Nyss innan den är gräddad tages den ut och hålles » litet » ättika öfver. K. A f erfarenhet kunna vi på det varmaste anbefalla Suchards chokolad och cacao. Red. gratis kompetenta personer uppköp i alla möjliga branscher o c h Skandinavisk Modetidnings abonnenter Alla saker skickas m o t fraktkostnaden. Ett [241] 3 0 års fruntimmer, som eger vana vid barns vård, önskar plats med godt och trefligt utseende, försedd att förestå enklings hushåll, der barn med goda betyg om uppförande samt finnas, eller ock i god familj för att med skicklighet och vana att ordentvara behjelplig med barnens vård, sömligt sköta ett hushåll på landet, finner nad, inom hus föref. göromål; äfven från 1 november anställning, om beskrifgöromål, om så önskas. Svar till tygsafskrifter jemte uppgift om löne» Barnkär 1889 », Iduns byrå. [337] pretentioner o. ålder insändas till » Ungkarlshushåll 2, adress S. Gumaelii anEn anspråkslös flicka, som genonsbyrå, Stockholm. nomgått 8-klassigt elementarläroverk (G.
Kungörelsen den 9 December 1812 föreskrifver, få Riksens Stan. der i underdånighet anmäla, att de, med afseende på det missförstånd , hvarifrån försummelsen sig härledt, funnit skäligt bevilja hvad Molm sökt och ämna vid Stats-regleringen utse medel till utbetalning af hans ifrågavarande fordran. Riksens Ständer framhärda $Cc. N:r 155. Uppläst och godkänd hos Samtl. Riks-St. d. 2gM>j i8t8> Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse om reglering af Post-Verkets Jfiönings-Stat. Genom Remiss den 23 sistlidne April har Eder Kongl. Majit i Nåder behagat låta tillstå!- 330 Zfaderdaniga Skrifvdstr. la Riksens Ständers Stats-Utskott åtskilliga handl lingar angående Öfver-Post-Direktionens förslag till reglering af Post-Verkets Aflönings - Stat med vissa Lönbeiopps uppförande på Stat, förr bättring i åtskillige Löner, nya Löners och förmåners utdelande, men deremot någon indrag-, ning af förut bestådda arfvoden, hvilka förändringar och tillökningar skulle erfordra en summa af 2764 Riksdaler. Då Stats-Utskottet, före Remissens ankomst^ fulländat Stats-Regleringen och uppgifvit den Summa, som i följd deraf funnits behöflig för Stats-Verkets utgifter att af allmänna Bevill, ningen utgå, hafva1 Riksens Ständer icke kunnat å Stat uppföra det belopp, sorn förändrin-, garne i Post-Statens nuvarande Aflöning skulle medtaga; Men emedan denna reglering re-] dan i vissa delar blifvit af Eder Kongl. Maj;t pröfvad och synes nödig för Post-Verks-Inrätt-, ningens behöriga underhållande, få Riksens Stän^ der i underhållande, öfverlemna till Eder Kongl. Maj:ls Nådiga åtgärd att af besparingar under Andra Hufvud-Titteln eller Allmänna Ind_ragningsStaten låta bestrida den härtill åtgående ökade utgift intill nästa Riksdag, då beloppet kan varda i sin ordning å Stat uppfördt. Riksens
I betraktande af den bekymmersamma ställning, hvaruti Lidköpings stadsförsamling genom ofvanomförmälda eldsvåda blifvit försatt, samt de omständigheter och förhållanden, hvilka för öfrigt tala för beviljandet af lån utaf allmänna medel till understöd åt denna församling vid återuppbyggandet af dess kyrka, hafva Rikets Ständer väl funnit sig ega anledning att ett sådant lån medgifva; men då förrberörda brandförsäkrings-summa, jemte de efter eldsvådan öfverblefna lemningarne af den förra kyrkan, beredt en betydlig tillgång för den nya, redan lill en hufvudsaklig del utförda kyrkobyggnaden, så och då de med anskaffningen af orgelverk och en ytterligare ringklocka förenade kostnader icke synas utgöra föremål för bidrag från det allmännas sida, hafva Rikets Ständer ansett den begärda lånesumman kunna och böra nedsättas till 16,000 R:dr; för åter - 302 Expeditions-Utskoitets Förslag till und. Skrifvelse, N:o 140. betalning hvaraf Rikets Ständer funnit enahanda grunder böra tillämpas, som i sådant afseende för lemnade låneunderstöd till reparationer å Domkyrkorne i Linköping och Wexiö redan äro utaf Rikets Ständer bestämda. I öfverenstämmelse härmed hafva alltså Rikets Ständer, för uppbyggandet af den nya kyrkan i Lidköping, beviljat nämnde stads invånare ett lån af sextontusen riksdaler, samt anvisat detta lån till utbetalning från Riksgälds-kontoret, sedan nyssnämnde verk emottagit en af Lidköpings stadsförsamlings Kyrkoråd, efter härtill vid allmän sockenstämma erhållet uppdrag, å församlingens vägnar, till
Gi5 papperet hinner stämplas, det samma, men sednast efter fjorton dagar, återfå; Desse reversaler hiläggas sedermera de af förstnämnde Contoir uppgjorde räkenskaperne. 4-'o När Tidningar i Landsorterne utgifvas i de Städer, der Läneresidencer äro, inlemnas papperet till Lands-Conloiret, under hvars inseende och ansvar stämplingen verkställes; hvarföre Conloiret såsom ersättning för Besvär, Tryckbållar, Färg och arbetslön till Stämplar, godtgöra sig af inllutne medel ett arfvode af 16 skillingar för hvarje ris papper; hvarest åter Landshöfdinge - Residencer icke äro, hesöi’jes stämplingen af Magistraterné emot enahanda arfvode; men i hegge fallen hör Stämpel-afgiften i Landtränteriet nedsättas och innan stämplingen får företagas, qvit» teradt Reversal till vederbörande aficmnas; 5:o Begär Boktryckare eller RedactÖr ätt en redan tryckt Tidning må med stämpel förses, sker sådant i ofvanskriiven ordning; 6:5 Underlåter Tidningsutgifvare eller Boktryckare hvad om Tidningars stämpling stadgadt är, höte med anledning af 4 5-2 monp i Tryckfrihets-förfallningen 6i6 St a t s-Utskottets Betänkan den.- Femtio Riksdaler; kan ej skiljas hvem der till skuldeu varit, dele då ansvaret; 7:0 Bokhandlare eller den Tidning utdelar, plikte för hvarje ostämpladt exemplar som af honom utlemnas Tre R:dr 16 sk; men Postförvaltare, som ostämplad Tidning afsänder, dubbelt, i enlighet med 13 §. af den nu fÖreslagneChartae-Sigillatae förordningen; 8:0 Underslef, förfalskning och annan grof förbrytelse straffas på sätt Chartae-Sigillaiae
Nader latjt foga, sä ival i afseende pa fjelfwa flyttningen, som pa »valet af det land, hwiiken till förra Kongl. Famillcns framtida wistelseort blifwit bestämt, lämna sikt oinskränkta och underdänjga fluritycke, och detta sä mycket haldre, som desta arrange, menis arv öswerensstämmande med hwad förre Konungen i desta hänseenden önskat. För öfrigt anhöll Ståndet, att Herr Erke, Biskopen och Talmannen täcktes inför Hanö Kongl. Maj:t Konungen betyga Ståndets omförmälda undernaniga tänkesätt, ä'wcn, som Ständer ansäg sig böra genom nu afgående De Ridd. och A. Pror. 5 B. pu 8. 58 Den z Ianuakii. pukakion wördlamt och wanligen inbjuda de Respeetiwe Med Stånden, akt Uti desia beflut sig med Preste, Siandet förena. Or lupra. Ux krotocollo. ch O. ^Im^vik. S. D. Föredrogs a nyo Riksens Högloft. Ständers Allmänna Beswärs , och Oeconomi» - Uc, 'stotts den 28 nästledne Nowember pa bordet laggde. Betänkande, angående de emelian Församlingarne flytranoe fattige och wanföre personers försörjande. Ester öfwerlaggninq härom och ehuruwäl Ståndet lika med de af desi warde Ledamöter, hwilka först wäckt denna staga med bekymmer erfarit, att Kongl.
Extra Uppbörd af Garnisons-Sjukhusbyggnads-Comiteen — 585: Af Kongl. Credit: Utgift: Balance lill följande året: I afseende på redogörelseformen anmärktes vid i832 års Statsrevision, att utgifterna voro åtskiljde endast genom vissa hufvudrubriker, såsom för Inslrumentalier, Arbetslöner m. m., och alt man icke, utan mödosamt arbete, kunde vinna kännedom om underhållskostnaden för hvarje lins; oell bar Kongl. Öfver-Intendents-Embetet, uti afgifvet underdånigt Memorial af den iy Mars i833, på anförde skäl, i underdånighet afslyrkt den i sådant hänseende af Revisorerne då ifragaslällda förändring eller att, medelst serskilda Conto, redovisa kostnaden för underhållet af hvarje byggnad för sig. Nu församlade Revisorer, som vid granskningsarbetet erfarit huru svårt det är, alt utröna sammanräknade beloppet af de kostnader som på en eller annan byggnad blifvit använde, hafva trott sig böra å detta ämne ånyo fästa upp 04) - ( 10 6 ) marksa mhet. Och ehuruväl medgifvas måste, att, på sätt ÖfverlntendeutsEmbetet anfört, utbrytningen och redovisningen af kostnaderne för hvarje hus särskildt är förenad med möda och svårighet, utgör dock kännedomen deraf den väsendtliga grunden för bedömandet af sättet hvarpå anslaget disponeras och huruvida behörig tillsyn lemnäs åt alla Kronan tillhöriga byggnader.
Län, hvilka Häraders innevånare, på 15 å ao mils afstånd fran Länets Residence, icke ega något närmare Läkarebiträde att påkalla, än af Provincial-Läkaren, som, bosatt i Wiiri, merby, räknar mer än jo mils väg till Länets nordligaste gräns. Herr Lifmedicus Ekström, so;n, 1 afseende på den yttrade önskan om en reglering af Läkares stationer i landsorterne, upplyst, att, sedan Arméen erhållit tillökning af Bataillons Läkare, och Kongl. Maj:t i Nåder anbefallt Sundliets-Collegium att bestämma deras Stationer, har, till underdånigste följd af denna Nådiga befallning, en efter olika orters behof lämpad reglering i detta afseende för sig gått; dock erkänner Herr Lifmedicus det stora behofvet af flera Läkare i Provincerne, och förklarar sig vara öfvertygad, al*, innan detta behof blifver afhulpet, en bättre Statssamt Allm. Besv.o Oec.-Utsk. TJtl. N:o 21. 39 och ändamålsenligare Läkarevård icke kan påräknas. Herr Biskoppen, Doctor Tegnér: att Herr Biskoppen så mycket hellre förenar sig i det af Herr Contracts Prosten Nordin afgifna yttrande, som Herr Biskoppen eger sig bekant, att uti Östbo och Westbo Härader, inom hvilka ingen BataillonS'Läkare är boende, folknumern för närvarande uppgår till omkring 33,000 personer. 3:0 Af Theologi®.Lectorn Herr Doctor Häggblad, sorn upplyser, att uti de vidsträckta Norrländska Länen många trakter finnas, som icke blifva, efter behof, af Läkare betjente, emedan, daen Läkare skall sökas på 6 å 15 mils afstånd, han antingen alldeles icke blifver sökt, eller ock kommer för sent.