Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då Utskotten, efter erhållen del af dessa anmärkningar, nu fullgöra dén deto åliggande skyldighet* att derå afgifva Svar; Anse Utskotten sig icke böra, eller kunna, vidlöftigt uppehålla sig vid hvad Soni deruti förnämligast blifvit anfördt, 3i6 Statsäd t skottets Betänkande ib såsom grund för målets återremitterande, att, innom detsamma kunde till afgjörande företagas, förut borde vara bestämdt afgjordt, på hvad sätt oell af hvilken tillgång det ifråga satte Lånebiträdet komine att utgå; enär Rikets Ständer, uti denna till deras omprofning i sammanhang med gro liderne för allmänna Finance-Regleringen särskildt framstälda fråga, numera redan fattad t sådane beslut, hvilka bestämma sättet och tillgångarne för utgifvandet af dylike utomordentlige Anslag; i och hvarmed alla anledningar för de' gjorde anmärkningarne i denna del, tillika med de nya Förslag, som med afseende derå blifvit framstälde, nu måste förfalla. I afseende på hvad åtskillige yttranden inom det Välloflige Borgare-Ståndet innehålla, rörande en uppgifven utväg för' anskaffandet af nödige medel till de för beståndet af Trollhätte Slussverk, och den Segelfart derigenom beredes, onnö vikellge' byggnader, genom nytt tillskott af Delegar-' ne i Bolaget, i mån af deras egande Aktier; hafva dock Utskotten icke trott sig bora nnderlåta, att anmärka det någon föreskrift i detta afseende icke egenteligeiV ,a taft Stat s-U t skottets Betänk an de n, 217 kan af Rikets Ständer meddelas Trollhätte Canal Bolag, som hittills till alla delar fullgjort de skyldigheter det åtagit sig, och uppå hvars egna beslut vidtagandet af denna utväg ensamt kan bero, men måste af Bolags-Interessenterne sjelfve hafva Varit ansedd icke kunna leda lill ändamålet af den erforderlige Summans ofelbara sammanbringande, då Bolaget i stället funnit sig nödsakadt att söka Lånebiträde.
Jag vill blott erinra om » En gammal nyårsvisa » och » Fallande blad », hvilka bägge tillhöra samlingens pärlor. I bägge dessa stycken äro de symboliska gestalterna, i hvilka känslorna dölja sig, så påtagliga och lefvande, att den lättaste aning om en konflikt skulle försätta dem i dramatisk rörelse. Däremot är författaren gifvet svag, när det gäller att skildra karakterer och försätta dem i handling. Hans öga skymmes alltför mycket af den egna känslan för att han skulle med episkt lugn kunna återgifva en karaktersprofii eller med nödig objektivitet berätta en händelse. Det är detta, som utgjort den förnämsta svagheten i hans romaner och som förföljer honom äfven i dikterna. Därför blir » Ahasverus » ingen dikt af rang trots det briljanta motivet och trots diktionens flödande ledighet. I stället för en själfständig handling, som griper oss med kraften af de uppträdande personernas storhet och konfliktens djup. ha vi här den gamla historien om marionetterna med författaren som sufflör bak täckelset. Sannt är, att sufflören har många högst förträffliga saker att säga, men vi äro för tillfället intresserade af att höra Ahasverus och Messias, ej Oscar Levertin. Först uppträder på scenen en torpargosse, som beskrifves och om hvilken man till slut får veta, att " han tungsint lät sin blick mot stigen ila där svept i skymningen en vandringsman trädt fram. (Alldeles lagom! Det var en hemsk gestalt. En gubbe, hvars skägg som orent garn till midjan hann, hvars gråa hår som mossan på en stubbe föll ned på hundskinnskragen på hans röck, af tusenmilad vandring nött och fläckad. Såg torpargossen allt detta? Ja, svarar förf., ty torpargossen var Mes-OSCAR LEVERTINS DIKTER. sias. — Ja, men därom veta vi ännu ingenting. Förf. har med mycken smak dröjt med att lemna den upplysningen till diktens slut. Det är t. o. m. denna upptäckt som bildar upplösningen. Levertins » Ahasverus » inbjuder osökt till en jämförelse med Viktor Rydbergs teckning af samma typ. Dessa båda äro helt olika karakterer.
Jag tror att vi nu icke böra betrakta frågan hvarken såsom Norrmän eller Svenskar, utan ur högre synpunkt, nemi. som Skandinaver, ehuru jag med det ordet endast bär åsyftar dessa tvenne riken. Ur denna synpunkt bör man först betrakta vårt geografiska läge. Kastar man då ögat omkring sig, af hvilka grannar omgilvas vi? Vi kän na allt för väl, M. Hrr, att dessa grannar vetat att redan långliga tider följa den politiken, att underhålla splittring hos de folk, som omgränsa deni. Kastar man ögat på Tyskland, huru mäktigt skulle ieke detta folk vara, om det åtnöjde sig med den ärofulla nationaliteteu att vara Tyskar och icke äflades sinsemellan, såsom Preussen, Österrike, Sachsen m. m. om företräden. Jag tror det vara H. II. 29 Den 28 D ec erafier. nog att ett oenighetsfrö är utkastadt i detta land, och hemställer, om ni icke tron, M. Hrr, att detta frö, om icke det blifvit utsådt, åtminstone blifvit vattnadt från mäktigare håll. Tyskland är en nog mäktig stat, förenadt, att kunna motstå hvilken koloss som helst, i öster eller vester; Tyskland, deladt, eger icke en sådan makt. Om vi nu gå till Norden, så kunna vi icke förneka att enhet äfven der ger styrka, att icke Sverige och Norige, förenade, ega en kraft, som säkerligen ingen vågar antasta. Jag vill icke derföre säga, att icke Svenska nationen skulle kunna försvara åtminstone sin sjelfständighet, äfven om den antastades från flera håll, men den skulle blöda länge och länge känna följderna af en dylik strid. Förenadt med Norige eger Sverige onekligen en styrka, lika vigtig för Norige, som för oss; en styrka, som vi icke böra bortspela eller bortkasta. Jag öfvergår nu till sjelfva motionen. Det är icke underligt, M. Hrr, om Norska folket är ömtåligt om allt, som de kunna hänföra till sina rättigheter. Om vi tänka oss tillbaka till Kalmarunionens tid, huru ömtåliga voro ieke då Svenskarne för allt, som kom från den mäktigare Staten, från Danska sidan.
Hwad 9 § sinnes stadga angäende friheten för AdelnS Landt» Bönder och Utsockne Frälse» Hemman, är genom senare Författningar och Rid-derskapet och A, delns wid denna Riksdag gjorde afsägclscr ändrat och vpphäfwit, samt utgör i alla fall icke något uteslutande Privilegium, nar sädane Frälse - Hemman redan länge af hwilken som hälst sätt ägas och besittas» io:de § finner Utskottet pä intet sätt utgöra nägot Privilegium. Swenika Folkets allmänna rätt att g beskatta, och att ef,er stadgande författningar bidraga till LandekSs förswar, är för alla Ständ lika fbrwarad i wära Regerings, Lagar, och nägvn person. lig Den 2Z October. 4625 lig uteslutande frihet i besse delar, är Ridderskapet och Adeln wisjerligen icke förbehällcn. Första Momentet af licke § anser Utskottet innefatta en rättighet, som är gemensam för alla ä« gare af Frälse - räntor, de mä wara inom eller'utom Adels - Ständet, enär ingen as senare egenskapen, som äger en Frälse - ränta, är »betagit, att äfwen kunna fbrwärfwa ägande - rätten kill jorden hwaraf räntan utgör, och sä medelst blifwa ägare af Hemmanet säsom fullkomligt Frälse; men hwad deremot angär rättigheten för Ränte - ägaren, alt dä jorden säljcs utom Börd, den samma till sig lösa, sä anser Utskottet en sädan rättighet endast kunna äga rum dä Ränte - ägaren är inom Adels - Ständct, och sälcdcs för det samma ukgöra en uteslutande förmän, som i sammandraget bordt upptagas. Enligt 12 § äger Ridderskapet och Adsln, likIväl utom inskränkning i andra Ständs Privilegier, att äga och bchälla stna hus, Gärdar och Frälse - jord i Städerne, fria frän all Kronans och Stadens tunga, dock detta med de undantag som i anseende till Inqwartering i Krigstider eller i öfrigt stadgade äro.
Uplästes och godkändes följande voter.-propos.: »Hen som bifaller StatsUtsk:ts hemställan uti 26:te punkten af Utlåt:t N:o 178, ang:de beviljande af anslag för utvidgande af Lunds kathedralskolas lokal, röstar Den 19 September e. fa. 313 Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. nämnde hemställan.» Vid voteringens slut hade rösterna utfallit sålunda: Ja — 9. Nej — 12. 27:de punkten. Lades till handlingarne. Gr. Taube, Henning Adolf: Af förekommen ani. får jag anhålla att R. o. Ad. täcktes tillåta mig att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, få afsäga mig min plats såsom ledamot i Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:t. Sedan R. o. Ad., uppå framstäld propos., till denna anhållan lemnat bifall, anmodades Ståndets Hrr Elektorer att vid deras nästa sammanträde utse en Ledamot i Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk:t efter Gr. Taube. R. o. Ad. åtskiljdes kl, 3/« 4 e. m. In fidem, O. Brakel. Onsdagen den 10 September 1860- Plenum kl. 6 e. m. Justerades prot:t för den 2 Juni e. m. Föredrogs ånyo StatsUtsk:ts den 15 och 18 dennes på bordet lagde Mern. N:o 182, med voter.propos. i ani. af RiksStåndens skiljaktiga beslut i fråga om förändrade grunder för mjöloch sågqvarnars beskattning. Hr von Koch, Nils Samuel: Jag anhåller om bifall till StatsUtsk:ts Mern. 244 Den 19 September e. m. Häruti instämde Hr Fåhreeus, Johan Fredrik. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framstäld propos. , blef Utskits förslag till voter.propo*. af R. o. Ad. godkändt.
Utskottet har således begagnat sig af det enda skäl som qvarstår och hvarpå det grundat sitt tillstyrkande om eftergift, till väsendtlig del, af statens rättmätiga anspråk på ersättning för dess lidna förlust, nemligen framhållandet af aflidne presidenten af Billberghs stora förtjenster om fäderneslandet under en redan förfluten ti'd. At dessa också af mig, likasom, jag hoppas det, af en och hvar odeladt erkända förtjenster, har jag öppet förklarat att fullkomlig rättvisa äfven af staten bör lemnäs, blott ätt detta sker på ett för slaten värdigt sätt, hvilket jag dock betviflar inträffa med den nu af Utskottet föreslagna åtgärden. -— Tillfälle att genom handling ådagalägga ett sådant erkännande hade icke bordt saknas och jag anser till och med icke hinder möta, alt ännu under fortgången af Riksdagen ett förslag i denna syltning kan för Rikets Ständer framläggas, hvarigenom på en gång helgden af domstolens beslut iakltages och en gärd af aktning och rättvisa tilldelas förtjensten.” Häruti instämde: David Andersson Irån Hallands län, Christen Andersson från. Malmöhus län och Lars Basmusson från Götheborgs och Robus län. Ank. till Exp.-U(sk. d. 1 Murs. 1851 kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af Rikets Ständers sednast församlade Revisorers berättelse om granskningen af de under Kommers-kollegii förvaltning ställda fonder. {Rgs Afa.) Till följd af erhållna remisser å Rikets Ständers år 1849 församlade Revisorers afgift Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 69. 15 na berättelse om granskningen af nämnde fonders förvaltning och räkenskaper för åren 1847 oel) 1848, har Stats-utskottet genomgått denna, bland Riks-ståndens medlemmar utdelade berättelse, jemte Kommers-kollegii deröfver infordrade underdåniga utlåtande, och får nu meddela de yttranden och upplysningar, samt göra de framställningar, som Utskottet funnit påkallade af hvad härvid förekommit. 1 :o Angående namnteckningarna under tryckta Kongl. Bref. (Revisionsberättelsen sid. 1.)
Präste-Ständet stnnt det Wällofl. Borgare-Ständet att sig förklara huruwida de behagade instämma i Bonde-Ständkts och Ridderstapets och Adelns beslut, att det uttryck i Högloft. Stats-Utstottets Finance,plan, som stadgar, att Rikögälds-Contoiret icke singe utgifwa nya Crcditsedlar till aNNat ändamäl, än Utbyte af de förflitne sedlar som i sadan afsigt ditlcMNadcs, stulle sä förklaras; att Contoiret enär behofwct det fordrade, »nätte fä ersätta den minskning i desi tift andra ändamål påräkna de Fond som igenom dcn Contoiret älagde Realisationen kunde uppkomma, endast med wilkor, att Creditftdel-stocken aldrig öfwerstiger dett summa, som i Utskottets vfwanberörde Finance-plan, ar uppförd. Hwarom de öfrige Resp. Ständer» genom Utdrag af Protokollet stulle wänligen underrättas, v» s' Ut - 96 Den 3 Äpkil. Utdrag af Protokollet hällit r Högloft. Ridderffapets och Adelns Plenum deN April igio. S. D. Föredrogs a nyo och bifölls Stats-Utskottets den sg Mars pä bordet lagda Memorial, innehällandö Utstottets förslag.sä roal till en Instruction för Fullwägtigr i Niksgälds-Coritoiret, som till berörde Eontoirz öfrige Organisation och LöniNgs-stat; Lock bifogade Högloft NidLcrffapet och Adeln till detta beflut det tillägg, att ät Herrar Fullmägtige. stuste öfwerlemNas, att efter sig företeende omständigheter reglera Contoirets Expectancesiat. OM hwilket allt de öfrige Nesp. Ständen genom Utdrag af Protokollet manligen skulle underrättas, lllt Utdrag af Protocollet hällit i Högloft. Nidderffapets och Adelns Plenum den s April igto.
Skälet hvarföre den Svenska osten icke i större mängd konsumeras inom Sverige torde vara det, att den i allmänhet är mindre god, jemförelsevis med den som i andra länder produceras, men detta förhållande förbättras icke genom höga tullar, ty icke förtäres derföre mera än hittills af den sämre osten. Rätta sättet att afhjelpa detta vore, enl. min öfvertygelse, att förbättra 378 Den 3 Juni e. m. produktionen af den inhemska varan och göra den mera behaglig för konsumenterne, hvilka icke lära underlåta att skaffa sig sitt behof deraf inom landet, när de der kunna få dylik vara af lika god beskaffenhet med den utländska. Om man nu dertill besinnar att den föreslagna tullen af 1 r:dr 24 sk. pr L®, i förhållande till det här uppgifna värdet å den inhemska varan utgör 33^ procent deraf, torde man också kunna linna att denna tullsats alldeles icke är för låg. Hr Aminoff: Det fägnar mig höra att från Småland kan erhållas ost för 3 å 4 r:dr L®; och således någon förnödenhetsvara inom landet köpas efter dess egentliga värde. En vard talare har påstått, att om tullen på ost blifver nedsatt, skulle den inhemska osten derigenom blifva mindre begärlig, detta låter något besynnerligt, emedan ju billigare pris på en vara finnes, desto mer måste den vara eftersökt och åtgången således större. Hvad Småländska eller den mindre dyra osten beträffar, så tillverkas den vanligen af skummad mjölk, samt köpes företrädesvis af arbetande klassen och de mindre bemedlade inom samhället. Och om denne ost betalas med högst 3 r:dr L®, så bör producenten vara nöjd, så framt han vill åtnöja sig med måttlig vinst. Hvad åter angår den ost som inkommer från främmande länder, så är den visserligen af en långt bättre beskaffenhet än den Småländska. Det är också på dessa grunder som Ulsk. föreslagit ett tull värde pä ost af 6 r:dr b:co pr L® och en införseltull af 1 r:dr 24 sk. L®, hvarigenom den inhemska produktionen bör vara fullkomligen skyddad. K. M. har i sin uåd. propos. föreslagit tullens nedsättning för ost ända till 1 ndr
Ca* Issons uppbörd Svar pä återremiss , , , , , > > 9 » , Volerings-proposition , , , , , , , , , , Omröstnings-resultat Gärd/ar iHandla nde, om inskränkning i deras rätt att utbekomma fordringar för utborgade varor Gäldenär, om skyldighet för sådan att, i brist af annan tillgång, med arbete aftjena sin skuld 9999999999999 9 9 9 9 9 „ bysatt, om nedsättning i hans underhäll , om reclaraerande af förrymd , , , , , , Gäslgifvaregårdarne i Riket, att afstå udel dem emellan måtte regleras 9999999999999 Gästgifvare i Herjeådalen, om förhöjning i löneanslagen för dem Götha Canal, om ersättning för, eller befrielse från åtskilliga onera, hvilka å en del hemman, genom Canalens anläggning tillkommit ,,,,, , „ om läne-understöd för densamma , , „ om eftergift af straffränta å skulder till Götha Canal och Malmö Disconter 999999999999999 ,fl „ om hinder att frän Banken erhålla bevis för derstädes belania adier att begagnas vid förande af talan i Bolagets sammanträden , , » , Svar på återreraiss „ „ bogsering derstädes med ångfartyg angående; se Anslag för en gång. g) Götha Canal-Bolag; om befrielse från Bolaget ålagd bevillning för utdelade vinstmedel , , , , , Götha Canal-Bolags Adier, om befrielse frän erläggande af bevillning utaf utdelning derå , , , Götha Canal-Bolags och Malmö f d. Discont Verk, om minskning i kostnader för utredningen , , , , „ „ om den Fullmägtige i Riksgä ds Cootoiret uppd ragne undersökning om beskaffenheten af f. d. Discont - Verkens fordringar ,,,,,, , m fortfarande utredning deraf n „ se Anmälan l4f.
©Eattfhtfningm uti ©tabén n.tl. fot åt 18 <» 9?atnn. Sobelie* iitnebafroanbe ©mbete, Xjenft eller ©a racter, i (Staben eller på beit grttnb eganbe eller arrenberanbe iorbegenbontar od) Cagenbeter, SBerf od) inrättningar. & £1 § »0 cr ö cp Unberfecfnab i Äammar-'3lattf>:9tåb$ carartcr, enligt Jpttflru i Sutlmaft af ben * * ^eiiimaroaranbe (Söner otf) SQZpnblingai-, 91. m. st. 91. Ä:r$ 23räntoinépanna, enfel . öj)o3 mig bo följanbe, font af Ä:r3 bubbel ^SifiorijT Slpparat ) Dbferoeras: Dm någon af be ffattffptbiges barn, mtntblingar eller pu^fott eger fåbana ©genbomar od) Sägenbeter, 923erf ocb inrättningar, broarfor afgift enligt 2 2lrt. erläggas bör, utmärfeS fåbant brebroib namnet; ocb, om någon af bent är gift, upptages fbuftrun natt efter SOtannen. (6) 95if). till K. @t. <)Jrot. 1847 & 1848; 10 ©anti. ÄeroiUninctg-Sårarbmngen. § o t* m u i a t r e. Uppgift till £apenng6<£ommiftem i n. n. ©ocCc» fotät* 18 B Sffiavbc. Uitbertctfuab eget uti oftwannämnbe ©oefen: 0välfcf;emmanet SSanåä i 5,000 ©tto Sotp
Svårigheten att finna polistjenstemän, som tillfredsställde de anspråk, man numera på dem egde, vore redan utomordentligt stor, ehuru aflöningen på flera ställen blifvit ansenligen ökad. För vinnande af förbättring härutinnan vore det dock, efter motionärens förmenande, ej nog, att aflöningssättet förbättrades, utan erfordrades dertill jemväl andra åtgärder, samt deribland, att, så vidt ske kunde, åklagare och polisbestyren afskiljdes från uppbördsrnannaoch exsekutionsgöromålen. På grund häraf och med afseende jemväl på åtskilliga andra olägenheter, deribland ökandet af tungan vid kronobrefbäringen, länsmännens oskäliga belastande med de flesta och minst inbringande förrättningar m. m., har motionären — för den händelse att hans erfarenhet i nu anmärkta hänseenden öfverensstämde med den, som annorstädes allmänt vunnits, och hans åsigter i öfrigt pröfvades riktiga — ansett sig böra föreslå, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, »att Kongl. Majit täcktes i nåder tillse, huruvida icke Kongl. Instruktionen den 10 November 1855 för landtstatens tjenstemän kunde omarbetas och förändras i den riktning, att i möjligaste måtto kronofogde befriades från befattning med äklagarekall och polis, men länsman deremot uteslutande finge egna sig åt dessa bestyr inom det honom tilldelade distrikt; dervid det dock torde blifva nödigt, att de inom hvarje län ställdes under uppsigt af en juridiskt bildad, aflönad och af Kongl. Majit eller Justitie-kanslern tillsatt, men under Landshöfdiugens lydno ställd ombudsman, åt hvilken svårare åtal, särdeles de som riktas emot tjenstemän, jemväl kunde anförtros, hvarefter de nuvarande landsfiskalerna kunde indragas.
Bland helsöbrunnarne äro de i Medevi och Söderköping belägne hufvudsakligen anlitade. Badinrättning finnes i sistnämnde stad. I länet äro tre Provinsialläkare, tre Distriktläkare, en Lasarettsläkare, två Hospitalsoch Kurhusläkare, sex Stadsläkare, fyra Fältskärer, sex Djurläkare, sextionio Barnmorskor. — För helsovården å landet äro flere Distriktläkare äfvensom Barnmorskor erforderlige. Apothekens antal äro elfva, hvarjemte under brunnstiden i Medevi apothek derstädes finnes. Tab. N:o lä Upplysning angående fattigvården innefattar tab. N:o 13. Linköpings Slott i Lands-Kansliet den 30 Augusti 1862. GUST. AF UGGLAS. Gust. Nordén. ' A. G. Lignell. t Östergötlands län. Tabb. Utskrifhusförhörslängderna. Hela folkmängden af Deraf frie från mantalspengar. ningsmanskap. Mankön. Q. viri kori. Summa. Mankön. Qvinkön. Summa. Mankön. Qvinkön. Summa. Å landsbygden. N:o 2 JORDBRUK och N:o 3 BOSKAPSSKÖTSEL, finnas i berättelsens text sidd. 3—5. 14 Tab. N:o 4. Östergötlands län. Tab. \:o 4. SKOGSHUSHÅLLNING. 1 2 3 4 5 Areal vid Afverkningsbelopp utfördt i Särskilda slag af skogar m. m. periodens slut. Ar. Qvantitet. Penningevärde. Qvadratrefvar. Kub.fot. R:dr R:mt. Summa areal af sådana kulturer, under perioden 4,749,15 Anmärkningar. ') Afverkningssättet: trakthuggning och renshuggning. 2) Om afverkningsbeloppen kan ej upplysning lemnäs. 3) Större delen af dessa äro omätta. Uppgiften endast ungefärlig. 4) Afverkningssättet: trakthuggning och rensningshygge. Östergötlands län. Tabb. Vargar. Lodjur. Räfvar. Mårdar, llillrar oeb Hermeliner. Uttrar. Skjälar. .. Omar. Hökar, Ugglor och Ufvar.
ej får af fjermare arfvinge klandras, hvadan och då arfvinges laga lösningsrätt till borrtgifven Ärfd eller Bördköpt Jord, härigenom honom icke betages, Utskottet ansett sig icke kunna de föreslagna Lagföråndringarne med något förord beledsaga; hvilket dock Riksens Högloft. Ständers vidare pröfning vördsammeligen hemställes, Stockholm den 9 Maji 1823, 248 Lagutskottet; Bttinkandtn. Ankom den 11 Junii 1823. Betänkande, i anledning af Kongl. Maj-.ts Nådiga proposition angående förändring i 1 Cap. 1 och 10 §, §. Rättegångs Balken, Samteiige Respective RiksStåndén hafva till Lagutskottet remitterat en så lydande Kongl. Majrts nådiga Propositions (Se irsta Samlingen.) Hvarjemte Lagutskottet fått emottaga de uti Kongl. Maj:ts StatsRåd, samt Högste Domstolen i ämnet haline Protocoller. I sammanhang med denna Kongl. Majrts nådiga proposition, har Utskottet äfven ansett lämpligt upptaga till pröfning RiksdagsFuilmägtigen Eric Johanssons, från Vest er Nors land, af Hederv. BondeStåndet hit remitterade förslag; att Ledamöterna i HäradsNämnden, hädanefter må väljas för hvarje Socken uti allman Sockenstämma, på lika sätt som vid val af Electorer till Riksdagamanna-va! förfares. Kongl. Maj:ts nådiga proposition i frågan om val ef Nämndemän, ansar Lagutskottet vara stödd på den rättvisa gruodsatts, att, då Nämnden utgör folkets del i Lagskipning©!), äfven på dess fria val bör ankomma, att Nämndemän tillsätta, utan att HäradsRitten sig dermed må befatta, i andra, äa de uti Kongl. Maj;ts nådiga pro - Lagutskottets Betanktndcn.
T y just nu (hvad Ruffen gjorde, fick jag höra sedan), efter att som ett fullkomligt får ha en hel timma stått orörlig på terrassen invid Industrihallen — hvilket aldrig i tiden kan bli det samma som invid Industrihallen, efter som den och terrassen hör i hop — passade Ruffen på oeh spatserade nedför stora angtrén, utan att, naturligtvis, ha en tanke för min rygg. (Kunde jag räkna ut, att en människa, som man stämmer möte med klockan 4 ska behaga infinna sig redan klockan 3? Kunde jag det!) För att öfvertyga mig om att han verkligen inte var kommen, ens på orätt tid och till orätt plats, gick jag nu i min tur upp på terassen, där Ruffen således hade kunnat finna mig, om han bara haft vett att stå stilla i fem minuter till, hvilket inte hade varit att begära för m y c - ket, efter han redan stått där en hel timma för rakt ingenting! 267 I dess ställe pallrar den narren sig af till Allmännagrändingången, för att passa mig där! l i k a s o m jag i hela mitt lif någonsin ens tänkt på att gå en Allmännagrändsingång, när det varit min plikt att hålla mig i stora angtrén!! Under tiden hade jag fått alldeles klart för mig, att det händt honom något. Tänk o m han setat i » tunnan » och fått slag? Naturligtvis hade han fått slag — • minst! Jag som en pil till » tunnan », men där hade inte han varit alls. Nu frågar jag, när Ruffen eljes är så tokig i att sitta i » tunnan », hvarför kunde han inte komma dit me? Men det föll honom inte ens in, utan i dess ställe ställer han sig ute, bredvid spårvagnsspåret, » för att kunna passa båda vagnarna på en gång! » Kan nu någonsin i lifvet ute bredvid spårvagnsspåret bli inne alldeles invid Industrihallen? Det frågar j a g! Och så, när han såg, att jag inte kom, hvilket väl var tämligen ursäktligt, efter jag redan var kommen, kommen på sagda tid, så spatserade han helt lugnt af till Huf vudrestaurangen, » för att äta en b i t », hvilket jag anser vara ett riktigt nidingsdåd, efter han borde ha vetat, att jag förr skulle dö än vika från min plats.