Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tror visserligen att den tid, då delta skulle inträffa, ännu är långt 64 Den 19 Mars f. m. borta: men del är emedlertid en fråga hvarpå man får lof att fästa upmärksamheten; ty har man väl en gång sagt a, så mäste man ock säga b, och har man väl släppt in Judarne en gång i våra städers styrelse, följer nog allt det öfriga efteråt, och då blir allt för obeqvämt att konna stå emot. Af alla dessa skäl och de än flere med hvilkas afhörande jag icke vill besvära, begär jag propos. till afslag. Vi böra, som jag tror, akta oss för alla utopier och synnerligäst för allt för mycken filantropi, ty det är en förvillande och farlig vara! Må vi hellre hålla oss till den sundare praktiken — och den bjuder här afslag. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemslälde om icke, i anseende till den redan långt framskridna tiden, och då icke allenast 6 ledamöter redan begärt, ulan äfven åtskilliga ledamöter tillkännagifvit det de längre fram ämnade begära ordet för att yttra sig i förevar, fråga, R. o. Ad. behagade upskjuta fortsättningen af denna diskussion lill eftermiddagens plenum, hvilket bifölls hvarefter H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 3 e. m. In fidem protocolli, silbert Munck. Onsdagen den 19 Mars 1851. Plenum kl. 6 e. m. Justerades pleni-prot:n för d. 5 dennes f. m. Fortsattes öfverläggningen om Allm. Besv. o. Ekon.Utsk:s d. 8 ock 15 dennes på bordet lagda betänk. N:o 53, i anledn. af väckte motioner om utvidgande af de rättigheter, som äro’ Mosaiske trosbekännare här i riket tillerkände. Frih. af Ugglas, Kurt Gustaf:
Bränvinsbrännare hafva allt mer och mer insett, att vid ångbränning kan med bränvinspanna i tredje klass, genom begagnande af något större ångpanna, på samma tid tillverkas lika mycket, som med bränvinspanna af samma rymd i den fjerde. Också bafva bränvinspannorna i tredje klassen, hvilka år 1842, första året den förordning egde tillämpning, hvarigenom nu gällande klassifikation infördes, utgjorde endast 48 stycken, då pannorna i fjerde klassen uppgingo lill 214, d. v. s. voro mer än fyra gånger så många, som de i den tredje, sedermera efter hand så ökats i antal, att tredje klassens pannor är 1849, det sista år, för hvilket uppgifter i detta afseende nu finnas hos Statskontoret att tillgå, utgjorde 424, då deremot pannorna i fjerde klassen hade nedgått till 63, d. v. s. utgjorde mindre än en sjettedel af dem uti den tredje, hvilka under tidrymden från år 1842 till 1849 nära niodubblats, så att ett alldeles omvändt förhållande emot tillförne då mera inträdt; utvisande kapitalräkningarne till Rikshufvudboken för åren 1842—1848 samt de frän länen till Statskontoret inkomna kronoräkenskaper för år 1849, för hvilket år kapitalräkningar ännu ej äro uppgjorda, följande successiva förändringar uti antalet af de olika klassernas bränvinsbränningsredskap. Den större vedålgång, som eger rum vid begå gnande af tredje klassens redskap, än då fjerde klassens användes, har bränvinsbrännaren ansett vara mer Bevil/n.-, Lagsami Allvi. Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 3. 11 än till fullo godtgjord genom den, i sädant fall, för vissa pannerymder till mer än 100 och för andra till åtminstone 50 procent besparade pannervmdsafgiflen. Landets skogar och statens inkomster hafva alltså på en gång fatt silla emellan.
Vid rubriken: »Konsistoriernas fullmagter å pastorat» har Utskottet, som anser nu befintliga föreskrift, att kartcafgiften skall efter hemmantalet beräknas, vara både obestämd och utan skäl afvikande från den för uppskattning af pastoratens indrägtighet i allmänhet antagna grund, trott sig böra tillstyrka, att den karta-sigillata, hvarmed ifrågavarande fullmagter skola i stället för kansli-gebuhren beläggas, bör beräknas efter pastoratens klassifikation, och föreskrift i enlighet härmed i författningen införas. § 7- Den uti denna § å flera serskilda ställen förekommande specifikation af mifitär-manskap: »Ryttare, Dragoner, Soldater, Kronans Båtsmän samt EnrolleringsBih. till R. St. Prot. 1850 $ 1851. 5 Sami., i A/d., 7 Höjt. 2 10 Bevillnings-Vtskottets Betänkande, N:o 6. och Fördubblingsmanskap, har Utskottet funnit böra sammanfattas under följande allmännare benämning: „Soldater och Kronans Båtsmän, med flere af gemenskapen vid militären“, och hemställer, att denna redaktions-förändring må godkännas. Vidare och då, enligt Utskottets tanke, äfven sådane ansökningar, som hafva afseende å kommunala onera, böra från stämpladt papper befrias, tillstyrker Ut skottet, att det, i enlighet härmed, under rubriken „Ansökningar„ gjorda tillägg må vinna Rikets Ständers bifall. Rubriken: „Konstitutorialer, då lön eller arfvode icke åtföljer förordnandet, föreslår Utskottet måtte sålunda närmare uttryckas: „Konstitutorialer och Förordnanden, sä väl vid allmänna verk, som enskilda stiftelser, dä lön eller arfvode icke åtföljer äfvensom att uti rubriken: „Sockenstämmooch Kyrkoråds-protokoll och utdrag derut tillägg af ^Socken-nämnds„ protokoll måtte införas, samt att rubriken ”Testamenten, må erhålla den förändrade lydelse, här ofvan under enahanda rubrik, punkten c) i 4 § blifvit föreslagen. Hårförutan har i afseende å denna § herr P. H.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt R. o Ad. »f de nu upplästa prot.utdr. behagade finna, att Prest.St. instämt j samma beslut, som Borgareoch BondeSttn förut fattat, och hemställde alltså, om R. o. Ad. behagade finna, att punkten icke erfordrade anijan åtgärd än att läggas till handlingarna. Ropades ja. Hr Nordensköld: Sedan de punkter, som röra flottan, äro afgjorda och illa nfgjorda efter min öfvertygelse, så återstår för mig icke annat än att anhålla att få uppläsa inin reservation emot StatsUlskts åtgärder i detta fall. Hf Nordensköld uppläste derefter följande: Sedan det Högv. PresteSt. ej nöjt sig med att endast medgifva att i det förstärkta StatsUtsk. votera öfver den 3g och 4° punkten i betänk, N:o 345, rör:de delningen af det gamla anslaget lill exercis med flottans bemanning och materieianslaget, hvartill skäl möjligen kunnat förefinnas, ulan derutöfver rent af öfvergått, emot ett redan fattadt beslut, till de tvänne andra Ståndens; så kan jag ej annat än djupt beklaga ett sådant tillgörande, och begagnar mig vid detta tillfälle af min rätt att reservera sig emot Högh StatsUtsk., hvilket jag måste tillvita flera fel. Reservationen är generel, ehuru jag känner alt flere af StatsUtsk:s ledamöter reserverat sig, oell än andra tänkt lika med dem, fast de icke varit reservanter. Jag anhåller vördsamt att inför R. o Ad. få uppgifva orsakerna, hvaruppå jag grundar denna min reservation. H. M. Konungen hade af Ständerna begärt, alt den summa af 45,ono r:dr, sorn allt sedan t8ag varit bestådd till exercis med flottans bemanning, såsom varande alldeles otillräcklig till det angelägna behofvet, nu skulle ökas till go,ooo Den i3 November. 3;3 r:dr. Uti StatsUtskrs betänk.
Generalstaterna, som jämte prins Morits af Oranien deltagit i utrustningen af denna dyrbara, men alldeles fruktlösa expedition, beslöto sig nu för att icke vidare offra något på expeditioner i denna riktning. Men på det icke intresset för nordostpassagens finnande för framtiden måtte afmattas, utfäste de en belöning af 25,000 gulden. Geografen Plancius såg emellertid i den föregående expeditionens misslyckande ett stöd för sin hypotes om ett öppet polarhaf, och att man följaktligen borde söka vägen till Kina och Indien norr om Novaja Semlja. Plancius' teoretiska spekulationer och Barents' praktiska sjömannaduglighet förmådde några köpmän i Amsterdam att än en gång utsända en expedition för nordostpassagens finnande. Så kom Barents tredje resa till stånd, »kanhända den mest betydande», säger C. R. Markham, »näst Hudsons af alla resor, som blifvit företagna till gränsen för de okända polartrakterna». Två fartyg utgingo från Amsterdam den 10 Maj 1596, under befäl af Jan Corneliszoon Rijp och Jakob van Heemskerck. Barents deltog såsom styrman på Heemskercks fartyg, men var i sjelfva verket själen i hela företaget. Rijp och Barents voro af olika meningar rörande vägen för färden. De båda fartygen följdes till en början åt; de upptäckte gemensamt Beeren Eiland och af Spetsbergen det nuvarande Hakluyt Healand och någon del af nordkusten. Men den 1 Juli skildes de vid Beeren Eiland, då Rijp vände om norrut mot Spetsbergen och Barents seglade österut. Den 14 Juli seglade Barents »så långt in i isen, att han icke förmådde tränga längre fram, ty han kunde ingenstädes se någon öppning i den, och blef sålunda tvungen att med stor möda och ansträngning lovera ut ur den igen samma väg som han kommit; han befann sig då vid 74° 10´ n. br.». Den 17 Juli fick Barents Novaja Semljas vestkust i sigte vid 74° 40´ n. br. Under outsägliga ansträngningar kämpande mot isen, trängde han nordvart längs landets kust.
Wallmos ovanliga embelsmanna-skicklighet och det utmärkta gagn Banco-Verket samt serdeles Götheborgs Låne-Contor, hvarest han senast varit anställd, af honom egt, och då dels han i mindre lyckliga omständigheter efterlemnat en talrik famille, som, genom hans bortgång, funne sig, å en främmande ort, beröfvad del enda stödet för sin lefnads-bergning, utan annan utsigt för framtida utkomst, än den pension af allenast 200 R:dr Banco årligen, som de efter Wallmo, hvilken i Banken endast innehaft Bokhållaregrad, hade alt utur Bankens Enkeoch Pupill-Gassa uppbära, dels ock bans Enka, såsom sjuklig, icke kunde skänka hans eflerleninade 5 minderårige barn erforderlig vård, en pension af 5oo R:dr Banco måtte beviljas Kamereraren Wallmos Enka och Barn; i sammanhang hvarmed Riksdags-Fulimägtigen Nils Månsson från Malmöhus Län gjort framställning om enahanda förmon för aflidne Kamereraren vid Malmö Låne-Contor de Mares Enka och Barn. Utskottet har desse motioner under öfvervägande tagit; och enär jemväl Banco-Fullmägtige, uti infordradt Utlåtande, fullkomligen vitsordat Kamereraren Wallmos utmärkta förtjenster såsom Embetsman, under derjemte yttrad öfvertygelse, att den aflidne, som haft en talrik famille att försörja, icke varit i tillfälle att förvärfva någon enskild förmögenhet, anser Utskottet, lika med Fullmägtige, sådane skäl i närvarande fall förefinnas, alt Utskottet härmedelst får tillstyrka Rikets Ständer, att lill aflidne Banco-Ombudet vid Götheborgs Låne-Contor, Kamereraren JT. Wallmos efterlemnade Enka och 5 minderårige
Nils Magnussons frän Calmare län motion örn bestämmande af viss tid för fullföljd af hos K. M:s Bef:h:de skedd lagsökning emot löftesman, hvilken borgat såsom för egen sköld; N:o 52. öfver Riksd.fullm. från Skaraborgs län Lars Larssons förslag till stadganden, rörtde tiden, inom hvilken utmätning bör verkställas, m. fl. hithörande frågor; N:o 53. öfver väckta motioner, ang:de stadganden till förekommande deraf, att gäldenär medelst diktade köp-afhandliugar undanhåller sina tillgångar från utmätning; N:o 55. öfver motioner om stadgande af skyldighet för gäldenär att, i brist af annan tillgång, med arbete aftjena sin skuld. Då nu ånyo föredrogs StatsUtskts d> 7 sisth Juli f. m. på bordet lagda utlåt. N:o 170 i anledn. af gjorda anmärkningar vid Utsk. betänk. N:o 11, innefattande yttrande öfver R. St:s åren i83o och i83a församlade Revisorers be - 35i Den 14 Juli. rättelser, Lief samma utlåt, ånyo lagdt på bordet af Hrr Dalman, Willi. Fredr, och Hallenborg, Carl Joh. Ankom K. Mrs Ilofcanceller, hvilken å Dess höga vägnar aflemnade tvenne nåd. skrifvelse!' till It. St. Föredrogs ånyo och bifölls StatsUtskrs d. 7 sisth Juli f. m. på bordet lagda utlåt. Aro 171 i anledn. af R. St:s Revisorers anmälan, rörrde tvenne i convojcassans räkenskaper afskrifna, till cabinettscassan utbetalda summor. Gr. Cronhjelm, Otto Au g.: Jag anhåller att få reservera mig emot StatsUtskrs betänk. J\:o 171, eller att få till prot. antecknadt, att jag icke satt mig emot bifall till samma betänk, endast af den orsak, att jag icke finner någon åtgärd i saken kunna å R.
Inkomsterna af denna fond, som blifvit bildad af den afgift, hvilken från och med år 1816 med 24 sk. och derefter sedan år 1824 erlägges med 1 R:dr B:ko af hvarje mantalsskrifven Adelsman, som för lön eller förmögenhet betalar be» villning, hafva under åren 1833, 1834 och 1855 influtit med tillsammans 7,348 R:dr 26 sk. 4 rst. och fonden, hvars behållning vid 1852 års slut utgjorde 26,628 R:dr 20 sk. 5 rst. upgick vid 1855 års slut, efter skedd rättelse af en misskrifning i Direktionens berättelse, till 34,710 R:dr 8 sk. 11 rst. B:ko. Direktionen har likväl icke ansett denna förkofran vara af den betydenhet, alt reparationsfonden kunde anses upbringad till ett belopp, motsvarande de flera skiljaktiga behof, för hvilka den vid de sednast» riksdagarna synes hafva blifvit afsedd och beräknad, hvaribland Direktionen upräknar icke blott Riddarhusets årliga underhåll och derå nödiga reparationer, utan äfven förändring af byggnaderna å Riddarhusgården antingen ensamt genom borttagande af de nu befintliga vanprydande byggnaderna, eller upförande af nya flyglar samt betäckande af tillfälliga förluster vid medlens utlåning till betryggande af Riddarhus-kassans och öfriga fonders oförryckta bestånd. Och då härtill kommo ej mindre att en efter all anledning fortgående sättning af Riddarhusbyggnaden, som sannolikt härrör af felaktighet i det pålverk hvarpå huset hvilar, botar att ådraga ifrågavarande fond en ganska botydlig undersökningsoch reparationskostnad, än äfven att den förlust, som genom stölld i December månad 1850 blifvit Jungfru-stifts-kassan. tillskyndad lämpligen torde böra af kapitationsmedlen ersättas, har Direktionen hemställt, att vid nu varande stadgande, att kapitationsafgiften skall tillsvidare utgöras, mätte förblifva.
Vidkommande åtskillige Motionairers' framställning om nödvändigheten deraf, att, till förekommande af fara för vådelds ut* Bevittna Lag' och Oecon.-Utsk. Bet< N'-o 6. 13 brott, brannerier alltid borde förläggas utom Städerna, o. s. v., anse Utskotten det tillhöra vederbörande local. autoriteter att i detta hänseende behöriga mått och steg vidtaga, 4:0 Bör lränvinsbränningen inskränkas till vissa jnänader af äret ? o Atskillige Motionairer hafva yrkat branningstidens inskränkande till endast Atta månader af året, egentligen i den afsigt, att genom förminskad tillgång på bränvin söka förebygga det ornåttliga förtärandet deraf. Men utom det, att en sådan afsigt icke kan i någon yäsendtlig nion på denna väg ernås, emedan, så länge begäret till denna omåttlighet finnes qvar, egennyttan aldrig skall, enligt hvad förra tiders erfarenhet bestyrkt, sakna utvägar att, vid minskad inhemsk tillverkning och deraf föranledt högre pris å varan, i trotts af alla prohibitiva åtgärder, bereda tillräcklig tillgång derpå, anse Utskotten tillverkningens inställande vid an. nät tillfälle, än då tilläfventyrs högst vigtiga omständigheter, enligt Kongl. Majus serskilda Nådiga bepröfvande, kunde sådant påkalla, vara utan något ändamål, och att således den till bränning lagligen berättigade icke må förhindras att, emot den öfver? 14 Bevillrt,- Bflgoch Oecön.-ZJtsk, Hett N:ö 6. enskomna skattens erläggande till Staten, sin tillverbningsrättighet utöfva i den ordning och pä de tider, han för sig förmonligt finner. 5:0 Hvad bör iakttagas i afseende pä bränvinsredskapens matning, stämpling och försegling ?
Dä det väl för närvarande ej torde vara möjligt att här i Sverige få införd fri täflan i detta afseende, men dock ej kunde nekas att en billig förändring i afgiftstaxorna vore högligen påkallad, har motionären föreslagit att Rikets Ständer för sin del mätte besluta: l:o att afgifterne vid försäljning af fastigheter, skepp, ångfartyg samt däckad båt om femton läster och derutöfver måtte för samtlige städernas auktionsverk bestämmas till en per mille af inropssumman; 2:o att för aktier och obligationer för hvarje inrop, sorn uppgår till 100 R:dr auktionsvärde och derutöfver, likaledes erlägges en per mille, men att för aktier och obligationer under 100 R:dr endast erlägges slagoch sportel-afgift; 3:o att för återrop af fastighet, skepp, ångfartyg och däckad båt om femton läster eller derutöfver, äfvensom för återrop af aktier och obligationer endast erlägges slagoch sportel-afgift; samt 4:o att för handelsvaror, som säljas å Börsauktion det må ankomma på säljaren att anlita stadsmäklare eller annan edsvuren stadens tjensteman att auktionen förrätta, utan att derför behöfva vända sig till stadens auktionsverk eller, i sådant fall, till detsamma erlägga några afgifter. Ordnandet af auktionsväsendet har i allmänhet varit betraktadt såsom en angelägenhet, derom städerna sjelfve efter hvarje orts lokala förhållanden haft sig förbehållet att besörja. Sålunda är för Stockholms stad pä vederbörandes förslag faststäldt ett särskildt auktionsreglemente af den 13 April 1858. äfvensom för ätskillige andra städer Reglementen blifvit i nämnde afseende tid efter annan utfärdade. Olika förhållanden göra olika stadganden nödvändiga för skiljda orter: men med afseende ä den kommunala beskaffenheten af dessa ärenden synas de utan Rikets Ständers åtgärd bäst kunna regleras efter öfverenskommelse inom kommunerna sjelfva.
N L Y S A N D E välgörenhetsfest kan man med skäl kalla den » Bazar .de charité », som af damer ur diplomatiska kåren och den högre societeten i förra veckan anordnats å Stockholms Börs, lysande på grund af arrangörernas samhällsställning och genom de vidtagna anordningarna, lysande ock, skola vi hoppas, till sitt ekonomiska resultat! Då vi föreställa oss, att många af våra läsarinnor, hvilka själfva kanske aldrig komma i tillfälle att bevista en REDAKTIONSSEKR. ALLM. dylik hufvudstadsbasar, dock med nöje på bildens väg vilja skaffa sig ett litet begrepp om, hur där tillgår, ha vi gått i författning om några fotografiska vyer från den vackra festen. För den stora förbindlighet och välvilja, hvarmed de ledande och biträdande damerna därvid gått oss till mötes, uttala vi vårt vördsamma tack. Först ha vi då bilden af den stora börssalen, den brokiga marknadens egentliga hufvudfält. Den erbjuder i sanning en charmant anblick! En vinterträdgård med lagrar, palmer, draca ?nor, oranger, de senare dignande under tyngden af gyllene frukter, granar, girlander A. Blomberg foto. BAZAR DE CHARITÉ: STORA BÖRSSALEN IDUNS KUNGL. HOFBOKTRYCKERI. och rosor, rosor öfverallt i oändliga kedjor af skimrande prakt. Och där, hvarest växtrikets barn taga slut, taga konstens vid, imitationer af antika statyer, dyrbara väfnader, här och där en präktig tafla. Föremål af en utsökt konstindustri i smakfullt anordnade stånd och som lefvande staffage allt hvad vår högsta societet har af ungdom och kvinnlig fägring, inramad i stolt empire eller kokett blickande fram ur rococodräktens lifsglada, färgrika veck. Midt på den stora salens ena långsida finnes en specialutställning, som ådrager sig den lifligaste uppmärksamhet: det är gåfvorna från främmande hof, skänkta som vinster till tom IDUN 1899, bolån. En silfverstatyett af Maximilian I, skänkt af ingen mindre än kejsar Frans Josef, tronar öfverst på den plyschöfverdragna montern.
Slutligen och i afseende på Utskottets yttrande om åtskillige felande räkenskaper för 2 821 års treskillingsafgift, bör jag äfven meddela den upplysning, att Kongl. OrdensGillet, redan vid årets början, då samma räkenskaper bordt vara ingifne, påmint vederbörande om deras insändande: att de fleste sedermera inkommit och att en af StatsUtskottets betjening, Häradshöfdingen Lorich, som i Kongl. OrdensGillet infordrat upplysningar för Utskottets räkning, då blifvit derom underrättad af Kongl. OrdensGillets Secreterare. Dess räkenskaper åro når som hälst att tillgå. I fråga om antagandet af det utaf Statsutskottet projecterade formulair till räkenskaper, år jag med StatsUtskottet af lika tanke, såsom tili enhet och ordning bidragande och i bägge afseenden lättande i betydlig nion den handläggning, SeraphimerGillets Contoir vid det generella sammandraget af de särskildta råkningarne åger att uppgöra. Den II Jlugustif,m. 95 Bilagor till PleniProtocollet för den 11 Augusti förmiddagen. N:o i. Herr Hjärne, Carl Jacob: Ånna gällande författningar tillägga hvarje civil Embetsman vid afskedstagande! efter fyllda 7© år, rättigheten att som pension bibehålla hela lönen för sin återstående lefnad. FÖr Rikets Ständers Justitieombudsman, lärer mig vetterligen ingenting i denna väg vara stadgadt. Nu, då det tillfälle inträffat, att Herr Friherre Mannerheim för sin höga ålder afsagt sig denna tjenstebefattning, sorn han allt ifrån tjenstens första inrättande 1809, fortfarande, Riksdag från Riksdag varit af Rikets Ständer anförtrodd, förekommer, att decidera häröfver. Jag vågar derföre ödmjukligen föreslå, att Riksens Ständers Justitieombudsman, Friherre Mannerheim, som innehar den höga åldern af 74 år, må tilläggas rättigheten att bibehålla sin fulla lön, såsom pension för sin öfriga lefnad.
I ett Mål äf så vigtig beskaffenhet ett fogande till enstämmighet Riks.Stånden emellan mätte äga rum; så beslöt BondeStåndet för sin del, att till befrämjande af ett sådant fogande, anmoda Höglofl. Constitutions-Utskottet, att, så skyndsamt sig göra låter, upplysningsvis till Riksens Sländer aflemna sina tankarom grunderna, hvarefter den sålunda i skiljaktigt skick, Stånden mel lan f 334 Den j a Maj. mellan, befinteliga preliminaira fråga om Grundlagsförslagens skildt för det nu inträffade fall, likväl i full enlighet med Constitutionens hufvudsak liga föreskrifter, anses och behandlas; hvarom de resp. Med Stånden skulle vördsamt och vänligen underrättas; Ut suprä; Ex Protocollo ' Olof Werlin.* §. D. I anseende till gjorda anmärkningar vid Allmänna Besvärs - och Oeconomie-Utskottets deri 3 Maj afgifna Betänkande, i anledning af de till Utskottet remitterade Memorial och Dictarnina, dels om ändring i åtskilliga omständigheter af hvad Författningarne nu stadga, rörande tiden och sättet för Markegångs-Taxornas upprättanda samt Riksens Ständers Justitias Ombudsmans befattning med deras granskning, dels eck om jemnkning uri de Tiondeoch Rentegifvare emot Indelningshafvare och Rentetagare åliggan* de skyldigheter; bléf samma Betänkande, jemt® de gjorda anmärkningarne, till Utskottet återfemittéradfi Ut Supra. Éx Protocollö Olof Werlint S. D.
N:o i5y; N:o 171, i anledn. af väckt fråga om förhöjning i arfvodet för läkarevården vid Tumba bruk; N:o 172, öfver Hr Rosenblads, Bernh., motion, om understöd och ersättning för de fabriksanläggningar, sorn till följd af införselsförbuds upphörande eller tullnedsättningar kunna anses lidande; N:o 173, öfver en af Hr Norin väckt motion, om afsättande af en fond, för att hilda en för skeppsbyggerier, till handelsflottans förökande, särskild lånetillgång; Allm. Besvärsoch Ekon. Utskott et: N:o i44, med ålerlemnande af en motion örn revision af förvaltningen af ön St. Barthelemy; N:o i45, i anledn. af motion, alt ön St. Barthelemy må till Danmark öfverlåtas; N:o 146, i anledn. af återremiss utaf Utskrs betänk. N:o g5; N:o 147, i anledn. af återremiss af betänk. N:o5i, ang:- de upphörande af, eller rättelse i den afgift, som erlägges lill cornmendanten å Elfsborgs fästning af fartyg, som komma från Götheborg eller dit afgå; N:o 148, i anledn. af återremiss utaf betänk. N:o ia45 N:o 149, i anledn. af återremiss utaf betänk. N:o 66; N:o i5o, i anledn. af återremiss utaf Ulsk:s betänk. N:o 11 3; N:o i5i, i anledn. af återremiss utaf Ulskts betänk. N:o 68; N:o iÖ2, i anledn. af återremiss af Utsk:s betänk. N:o 74, angtde köpings privilegier för Trelleborgs by; N:o 153, i anledn. af återremiss utaf betänk. N:o g4; N:o i54, i anledn. af återremiss utaf betänk.