Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Föredrogos ånyo dels Stats Utskottets Memorial N:o 457, i anledning af Riks-Slåndens olika beslut, 1 frågan om grunderne för Markegångs-prisens. bestämmande, räntepersedlarnes omsättning och förenkling, m. m., dels meddeladt Utdrag af Hedervärda Bonde-Ståndets Protokoll den 5 dennes, med inbjudning till Borgare-Ståndet att förena sig uti Bonde-Ståndets serskildt upptagna beslut i .om förm Sida ämne; Denna in bjudning antogs, i följd hvaraf volerings-propositiönerne uti Memorialet 3N’:o 4^7 för föl lo, hvilket Memorial lades till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo Stats Utskottets Utlåtande, N:o 4^8, i an ledning af motion om förändring i tiden så väl för uppbördsstämmornas hållande, som för afgifvandet af redovisning öfver Kronans uppbörd: bifölls^ S. D. Föredrogos Bevillnings Utskottets Memorial: N;o 64, angå ende ytterligare minskning i Utskottets Cancellie-personal: lades till handlingarne; och N:o 65, i anledning af Riks-Slåndens olika beslut, angående Utskottets Betänkande N:o 63: lades till handlingarne.
Hans Excellence ansåg derföre, alt, i det G4 Den 26 J u n i i f. m. skick frågan nu vore, det icke öfverensstämde med formen, att göra något tillägg; i följd hvaraf Hans Excellence blott hemställde, alt ConstitutionsUtskottets ifrågavarande Memorial måtte öfverlemnas till ExpeditionsUtskottet, med anmodan, att, i afseende på Kongl. Majrts Nådiga Sanction å de i berörde Memorial upptagne Grundlagsändrings-förslag, uppsätta underdånig Skrifvelse till Kongl, Maj:t. Bifölls. Herr von Hartmansdorff: Jag kan icke instämma i det af Friherre Cederström till min Motion nyss föreslagne tillägg, utan anhåller vördsamt, att Motionen må oförändrad af Ridderskapet och Adeln bifallas, derest den icke skulle nu anses först böra hvila på bordet. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken yttrade, att då hvarje ny Motion borde hvila på bordet, torde äfven den af Herr von Hartmansdorff nyss väckte böra, i händelse Ridderskapet och Adeln så behagade, derstädes hvila. Ropades Ja. Upplästes till justering och godkändes följande från ExpeditionsUtskottet inkomne förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelscr till Kongl. Maj:t: N:o 92. ¥ Den a6 J n n i i f. m. 65 N:o 93. Angående hemmansdelars med olika nummer sammanslående under en Rök eller hemmansdel. Om bestämmande af vissa rättigheter för Prestman, som antagas till Lärare vid LancasterSkoIor, der minst ^5 barn njuta undervisning. Med anhållan, om stadgande af uppgifne vilkor för competence till lediga sysslor inom Kongl. Postverket. N:o 95. Med anhållan, att Wisby Hospitals-inkomster måtte tills vidare, för uppförandet af en ny Lazarettsbyggnad derstädes, till oförminskadt belopp få användas. Angående ett förändradt sätt För saltpeters transporterande. Angående inrättande af ett Curhus i Söderhamns Stad.
Är icke Englands mångfaldiga Bankar på motsatsen ett ögonskenligt bevis, och var det icke Utskottens egna syftemål, att genom stadfästandet af låne-crediten, enskild man och man emellan, göra de med så mycket skäl öfverklagade allmänna låneinrättningarne onödiga? och hvad stadfäster låne-crediten enskilda eroellan, om ej en sä nära som möjligt är absolut säkerhet för räntan och för de öfriga vilkorens uppfyllande? och om än härtill tusende andra methoder finnas, månne det finns någon Den 9 Junti f. m. 497 någon säkrare, än att lätt inbetalningen uttagas med KronoUppbörden? och månna icke» i en så vigtig sak sora denna, den säkraste methoden är deo bästa. Så vål Grefve von Schwerin, som jag; kunna hafva misstagit oss i de Reglementariska detailler vi bifogat, och som jag isynnerhet sökt utveckla. Jig för min del är på detaillerne af mina sattser icke envis, på hufvud principerne deremot alltid, till dess jag känner mig öfvertygad Må det derföre tillåtas mig att, innan jag öfverlemnar förslaget om Provincial Creditcassors inrättande till hvila, för att antingen af mig eller någon annan vid en framtida Riksdag åter uppväckas, må det tillåtas mig^ att nu till Protocollet yttra mig, angående en hithörande del af Högstsalig Hans Maj:t Konungens Proposition af den 10 December sistlidne. Der förekommer, pag. 27, ett märkvärdigt bevis på den outtröttliga ifver, hvarmed denne vise Konung alltid omfattade hvart tillfälle, att skänka Åkerbruket, Landets modernäring, det skydd och den uppmuntran, som ensamt kan försätta Landet i välstånd. Der föreslås nemligen, att till de Gäldenärer, hvars fordringsägare till sådant samtyckte, Staten skulle lemna förbindelser på 6 prosents ränta och 2 prosents afbetalning, med hvilka Gäldenärerne skulle kunna vinna den oskattbara fördelen, att vara trygga för lagsökningar, och Riket den ännu större, att Åkerbrukarens hela omtanka på Egendomens Ridd. o. Ad Prot. VII B, I Afd.
M:s propos. vore sjelfva billigheten i dess yttersta potens; men jag tror mig likväl hafva visat åtskilliga omständigheter, hvilka skulle leda till någonting belt annat än billighet, men som skulle blifva en ovillkorlig följd af denna samma R. propos. Hvad man sagt derom, all en större ordning skulle för framtiden uppkomma, kan jag icke eller fullt inse, enär någon brist i detta afseende icke för närvar, varit märkbar, hvilket torde bäst bevisas deraf, ali städerne sjelfva icke hafva anmält något missnöje med nu gällande stadgandet) i afseende på erläggande och uppbörd af tolagsmedel. På 1111 af mig uppgifne skäl kan jag icke annat, än på det högsta tillstyrka R. o. Ad. att bifalla Utsk:s förslag. Frih. Cederström, Jacob: Jag kan icke instämma med den siste värde talaren uti den argumentation lian följt, till ådagaläggande af den belåtenhet inom städerne, som, enligt hans förmening, för närvarande skulle vara rådande med afseende å deras tolag. Jag har af erfarenheten kommit lill den öfvertygelse, alt man icke får så alldeles riktigt reda på de der inkomsterne under namn af tolag, och att de icke sä helt och hållet efter ändamålet användas. Det måste erkännas, att inom samhället finnes en gemensam styrelse, hvarunder städernes styrelser subordinera. Jag vill icke veta af sådane samhällen, som sälta städerne under oafhängig» styrelser. En Konung och en Styrelse i Sverige; men inga flere. Det är helt tydligt, alt just dessa communalslyrelser äro de, sorn vållat, att Sveriges städer icke fått den till vext,' som öfverallt annorstädes ägt rum, der Staten haft uppbörden om händer och således kunnat disponera vissa procent deraf, till bildande af fonder för handelns och näriugarnes fortkomst. Jag är visserligen öfvertygad derom, att städerne pä den föreslagna förändringen i första hand skulle förlora, alldenstund jag högeligen belviflar riktigheten af deras uppgifter i afseende pä de inkomster, hvaraf de hittills varit i åtnjutande; men just detta är orsaken hvarföre jag tillstyrker förkastande af Utslcs förslag samt antagande af R.
Ehuru jag icke eger den kännedom om husets beskaffenhet, som den siste värde talaren har, så är det just för att icke komma i händerna på de af honom omnämnda schackrarne, som jag önskar, att Staten måtte åt sig reservera de hus, hon eger. Skulle under regleringen af de andra hufvudtitlarne befinnas, att Staten behöfver tomt och hus tili en eller annan institution, så torde det vara rätt godt att han eger sådana, som finnas att tillgå. Hvad som emellertid i alla hänseenden måste ega något värde och duglighet är sjelfva tomten; ty den har ett centralt läge och skulle troligen blifva af stor nytta i fall Staten der skulle vilja upbygga något hus. Vid sådant förhållande är det troligen mindre kostnad att rifva och ombygga huset, än att köpa en ny tomt med derå liggande byggnader. Jag anhåller fortfarande om propos. på det förslag jag framställt. De nu först till bifall § Utslcs ifrågav:de tillstyrkande och sedan till återremiss framställde propos:ne besvarades med blandade Ja och Nej, hvarefter förstnämnde propos. förnyades och, sedan svaren härvid utfallit med starka Ja jemte åtskilliga Nej, Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han ansåg Ja nu hafva varit öfvervägande. Hr Cederschiöld begärde votering. Uplästes till justering och godkändes följande voter:s-propos.: Den som bifaller det af StalsUtsk. i 31 :st,a punkten af Uti. N:o 122 gjorda tillstyrkande i fråga om anslag af 420,000 Rdr Rmt för upförande af en ny byggnad för Teknologiska Institutet röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej ; vinner Nej, anser R. o. Ad. de emot förenämnde tillstyrkande gjorde anmärkn:r föranleda till återremiss. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit sålunda: Ja — 14. Nej — 7. Sedermera förekommo och biföllos Utsk:s öfriga i förev:de punkt afgifne yttranden. 32:dra punkten, ang:de anslag för tekniska elementarskolor.
» D u är så stor på dig för de där hundra kronorna. Hur långt tror du, att du kan komma med dem? » » Så långt jag vill. Jag behöfver dem för resten inte för min del. Jag kan nock ta mig fram ändå. » » Ja, på hvad vis? » » På hvad vis? Det var besynnerligt. Kan jag inte bli guvernant? » frågade fröken Tydén. (Forts.) Från Iduns läsekrets. Till dem, som uti n:r 1 af Idun för i år uppmana Frida N. N. att insända nya » råd och rön », härmed ett hjärtligt tack för vänliga öfverseendet med bristerna uti det, som redan varit infördt! Hvar det tjänat till verkligt gagn, om ock blott för en enda oerfaren och villrådig ung husmoder, är jag mer än belönad och skall gärna emellanåt låta höra af mig. Men inga stora förväntningar om något nytt eller säreget, ty meddelanden pä detta område insändas ju från när fjärran och från långt erfarnare husmödrar, så att fordringarna måste blifva ytterst små. Frida N. N. Dessa maränger hålla sig goda några dagar; de böra förvaras på ett stort porslinsfat, i ett lager, ej på hvarandra, i svalt rum. Piecola. Mjölk såsom medel att släcka brinnande fotogen. Mången står säkerligen villrådig om, hvilket släckningssätt bör Mjuka pepparkakor. 10 st. äggulor, användas, då en fotogenlampa slås om24 cl. Därför tillåter jag mig omtala lod) socker röras med en träsked unnågot, som nyligen tilldrog sig i en der 20 minuter; därefter nedröras 235 familj. Jungfrun hade af oförsikiighet gr. (18 lod) hvetemjöl under 10 minuråkat slå omkull en brinnande fotogenter. Kryddor efter smak: kanel, inlampa. Man försökte allt möjligt för gefära, nejlikor (15 gr. Äfven anägghvitor; massan slås i väl smord dra ha pröfvat medlet och funnit det och bröad form att] gräddas i ej allt förträffligt. Siri S. för het ugn; tål en timma ungefär. Piecola. B a k n i n g '.
Vid sådant förhållande ansåg Kollegium det närmare öfverensstämma med det ändamål, hvarför fristadsmedlen blifvit afsatta, att tills vidare och intill dess någon åtgärd af allmännare gagn för fristaden erfordrade deras användande, reservera och under tiden med den odisponerade räntevinsten öka desamma. Utskottet, som icke kan annat än go känna de af Kommers-kollegium anförde skäl för omförmälde utbetalningars anvisande å manufaktur-medlen, anser följaktligen revisorernes i afseende derpå framställde erinran icke böra föranleda någon åtgärd. 9:0. Angående utgijnc lån utaf Manufaktur-, tulloch beslagssamt Eskilstuna fristads-medlen. (1S47 års revisionsberättelse sid. 12; Kommers-kollegii utlåtande sid. 5o — 5 i ) I afseende på den Kommers-kollegium, enligt Kongl, brefvet den Februari 1839, uppdragna utlåning af de kontanta behållningar utaf dessa medel, hvilka icke genast behöfde användas, hafva revisorerne anmält, hurusom de af räkenskaperna funnit, att sådana lån under revisions-åren inne - 22 Stats-Utsk:s Utlåtande, /T:o 161. hafls af personer inom Kollegium, hvilket synts revisorerne mindre lämpligt, ehuruväl något icke varit att erinra mot den för lånen ställda säkerhet. Till förklarande af hvad sålunda blifvit anmärkt har Kommers-kollegium meddelat följande upplysningar; då Kollegium bemyndigades att utlåna behållningarne af ofvannämnda medel, fastställdes såsom vilkor för denna utlåning, att lånen skulle lemnäs på korta uppsägningstider oc'h emot den ränta, som kunde erhållas; att räntan borde tillgodoföras den fond, hvaraf lånet utgått, samt att statens rätt genom fullgod säkerhet betr\'ggades.
Då nu såsom gifvet måste erkännas, alt industriel utveckling och production inom landet är nyttig och välgörande, så följer, såsom ett oettergifligt villkor för frambringande af sådan production, äfvensom för producentens bestånd, från Stalsmagternas sida, att afsältningstillfällen beredas åt inhemska producenterne, antingen de idka landtmanna-näring, eller handtverksoch fabriksrörelse i stad, ty saknas en jemn och lönande afsättning, så aftyna näringarne, och landets ställning blir i samma nion brydsam, om ej vådlig, som näringsidkaren icke förmår upphålla sig, och bidraga till Statens uppehållande. Det är derföre af högsta vigt för alla intressen, att Tull-lagarne blifva efter landets behof ändamålsenlige, för att befrämja jordbrukets, handelns och industriens utveckling, eller med elt ord landets förkofran, allmän välmåga och belåtenhet; ty det kan ej bestridas, att utan näringar kan intet land existera, än mindre förkofra sig. Att det fria systemet, som i Tull-lagstiftningen sedan i8a3 utvecklat sig hos oss, icke befrämjat landets väl, derom har man för ögonen de ojäfagtigaste bevis uti våra handtverkeriers förfall, tilltagande fattigdom i städerne, och de skaror af gesäller och flere till arbetsklassen hörande, som öfversvämma våra landsvägar, saknande arbetsförtjenst, uti våra hårdt anlitade faltigförsörjnings-anstalter, uti våra fyllda fängelser och uti den rubbade säkerheten för lif och egendom. Det är derföre tid att återvända till ett skyddande system, som säkrare befrämjar näringarnes utveckling och det helas väl.
Däremot — å, å, där borta, ser ni! Hon hade rest sig upp i ifvern. Såg ni, såg ni? — Det var en stjärna, som föll. — Ja, och jag hann — i detsamma, innan den slocknade. Önskade ni? — Nej. — Å, hvarför inte, det hade bestämdt slagit in; ni skulle bara passat på. — Nej, fröken Signe, det hade ändå inte slagit in. — Var det så omöjligt? Tala om! — Det var ingenting, som intresserar er. Men är det inte något annat dumt skrock, man har om en fallande stjärna — jag har bestämdt hört ... — Jo, men det är så sorgligt, att det behöfver man inte tänka på. Man säger, att när en stjärna faller, så dör någon. — Ja, nu kommer jag i håg. För en faller stjärnan för att sia om glans och ära — och för en annan — dör något. Det är logiskt som lifvet själft. Men känner ni inte, att det börjar bli kallt; det friskar upp, vi få storm till natten. Ni måste vara rädd om er sköna röst, fröken Julia. Det är en viktig betingelse för att stjärnan skall bli sannspådd. Kom, låt oss gå! — Ja, ni har rätt, här är kallt, jag kunde förkyla mig. Ni är alltid så förståndig, herr Hoffman! — Nej, tyvärr, det är jag inte, men det är ju alltid något, jag kan önska, när jag härnäst ser en stjärna falla. HENNES KOSACK. Tora Häger följde doktorn ur sjukrummet. — Hur tycker doktorn att det är? — Det är det samma, bästa fru Häger, det rent kroppsliga tillståndet är ej sämre, er far kan lefva i många år. — Kan han aldrig bli bättre? — Det är tyvärr inte troligt. — Och han kan lefva många år som nu, utan intresse annat än för mat och dryck, till hälften förlamad och ur stånd att få fram annat än oartikulerade ljud. Det är förfärligt. — Ja det är ett hårdt öde. En lång paus. — Hur skola vi ställa det för honom? Jag har svårt att vara längre hemifrån. Jag längtar mycket efter min man och min lille gosse. Vi ha alltjämt väntat på någon förändring till det bättre — eller sämre. Det senare ordet kom fram efter något dröjsmål. — Nej, det står som sagdt på samma punkt.
Transport 1865 och 1866 uppslå i följd af den nya pensioneringen: 150,000 R:dr årligen eller för 3 år 450,000: — Tili upprätthållande af orméens pensions-kassas egen pensionering, likaledes ett kreditiv af 85,500 R:dr årligen, som utföres för 3 år med 256,500: — 6:o. Officerares anställning i utländsk krigstjenst: Til! understöd åt desse officerare, 9,000 R:dr årligen , . 7:o. Arrestlokalers underhåll vid Indelta Arméen: Till årliga kostnader härför, 10,000 R:dr reservalions-anslag, eller för 3 år årligen såsom 8:o. För en Ridskola: Till årliga kostnader vid en sådan skola, 14,200 R:dr om året eller för 3 år S:gr B) Anslag för En gång. För inrättande af en Ridskola, att utgå i mån af behof 18,000: Åt Arméens pensions-kassa; ett fyllnads-krediliv, att anlitas till betäckande af 1863 års behof utöfver redan anvisade 100,000 R:dr 50,000: Till uppförande af arrestbyggnader vid Indelta arméen, inredning af förhyrda arrestlokaler, anskaffning af inventarier m. m. 150,000: Utskottet föreslår. Stats-Utskottet föreslår. R:dr. öre. Transport 218,000: — 2,792.548 62 Till uppförande af kokhus samt vaktoch arrestbyggnader vid Andra Lif-Gardets etablissement, jemte förändrad inredning af regementets kaserner 108,940: 74. Till anställande af försök med skydds-tält 10,000:
Beträdes någon, under den tid han är under tilltal för oloflig brän - A 40 Hår till Beotlin.-, Lagsamt Allm.- Bese. och Ekon.-Vtskottens Betänkande, N:o i. vins Försal jain g, med fortsättning af sådan Förbrytelse, skall han, för hvarje gång plikta det belopp, som för den olofliga bränvinsförsäljningen, efter dess serskilda beskaffenhet, blifvit bestämdt. § 30. Den, som försäljer bränvin olofligen, äfvensom den, hvilken med behörigt tillstånd idkar försäljning af bränvin i minut, ege icke rätt till utbekommande af fodran för bränvin, som han på räkning eller kredit utlemna t. § 31. Hvad till förekommande af oloflig bränvinsförsäljning är förordnadt, må icke tillämpas å den, som under påstående tåg, med vederbörande befälhafvares eller kronobetjenings vetskap och tillåtelse, utgifver bränvin åt dem af manskapet, som blifvit hos honom inqvarteradt. § 32. Ej må köpare till vittne antagas i fråga om försäljning af det bränvin, han sig sjelf tillhandlat; hvaremot köpare, derest han i öfrigt finnes ojäfvig, må vittna derom, alt bränvin blifvit till andra personer, vid samma tillfälle, försåldt. § 33. Mom. 1. Vid uraktlåtenhet af föreskrifterne i § 20, vare bränvin under transport förverkadt, derest egaren ej gitler med tillverkningsbevis eller annorledes tillförlitligen styrka, att detsamma icke är i riket olofligen in förd t. Moni. 2. Är förbrytelse mot gällande författningar, rörande införsel af utländska varor, begången, varde förbrytaren dömd såsom för sådane mål är stadgadt. § 34. Mom. 1. Hvar och en har rättighet att förbrytelser emot denna förordning åtala, undantagande barn emot föräldrar, samt tjenstehjon under den Hör till Ber,ilin -, Lagsamt Allm. Besa - och Ekon - Utskottens Betänkande, I\:o i.
Den af Kongl. Maj:t äskade tillökning i Allmänna GarnisonsSjukhusets Statssumma, har StatsUtskottet icke kunnat tillstyrka, utan ansett det för en sjuknummer af 160 man beräknade förra anslag 3i,3i9: 9. 4* kunna blifva för behofvet tillräckligt, llärvid må det tillåtas mig göra den erin - 58 Den 21 Maji f, m. rån, att det i calculen beräknade sjukantal af 200 man per medium dagligen, eller 4° man mera, än som vid förra Statens uppgörande påräknades, icke bör anses för liögt tilltaget, då under ett halft års tid, eller från och med den i October 1828 till och med den sista Mars detta år, sjuknummern per medium utgjort 2iy man dagligen, oberäknadt det antal lindrigare sjuke, som vårdats i Regementernes Casernér. Tages 1111 derjemte i beräkning, alt desse sednares medicamenter äfven bekostats af GarnisonsSjukhus-fonden; alt sjukligheten bland Garnisonen någon gång varit så stor, att ÖfverCom mend anten för bristande antal sängar å Sjukhuset nödgats förbjuda de sjukas dittransporterande • att vid inträffad större sjuklighet inom Hufvudstadens eller granskapets Militär, eller genom Garnisonens förökande, eller genom Arbels-commenderingars hitbeordrande, en betydligare sjuknummer uppkommer, samt slutligen behofvet vid ett inträffande krig, så torde lätteligen inses, att det till 200 man dagligen uppförde sjukantalet icke i beräkningen kan eller bör förminskas, och följaktligen icke eller den calculerade kostnaden, 3y,5oo R:dr, nedsättas. Den högre kostnad, som vid jemnförelsen emellan SerafimerLazarettet och Allmänna Garnisonssjukhuset visat sig å sjuksäng vid det sednare emot det förra, här - Den 21 Maji f. m. 59 leder sig ej allenast derifrån, att åtgångssura mome till grund för calculerne äro tagne på ett år, då Garnisonssjukhuset hade nödgals vidkännas högst betydliga utgifter för upphandling af
Directioners inseende, utgå för allmänna helsovärden i Länet, serdeles såsom bidrag till bestridande af Lazarettens allmänna utgifter i och för svårare skador och sådane sjukdoms-tillfällen, som fordra chirurgisk behandling. Till andraj än nu omförmälda, ändamål må curhusafgiften icke användas. Ofördröjligen efter Riksdags-beslutets kungörande bör, genom utsedde sockne-fullmägtige, hvilka sammankallas af Kronofogden, inom hvarje Tingslag väljas en Deputerad, samt af Borgerskapet inför Magistraten likaledes en, hvilka deputerade sammanträda å tid och ställe, Konungens Befallningshafvande utsätter, för att under Landshöfdingens ordförande besluta, genom öfverenskommelse eller votering per eapita, deruti Landshöfdingen eger deltaga, om sammansättning lill form och personer af den Comité, med nödiga Suppleanter, som skall årligen intill nästa Riksdag, så väl revidera och granska räkenskaperna, jemte styrelsen och förvaltningen af Curhus-inrättningen, sorn ock derefter ej mindre bestämma det bidrag, som af uppkommet öfverskott å influtne Curhusafgiften kan Lazaretten meddelas} än äfven med iagttagande af hvad i.sta punkten innehåller, fastställa den för ifrågavarande behof under det nästföljande året erforderliga afgiften; hvilka befattningar, om Deputerade så för godt finna, äfven kunna till Pröfnings-Comiteen öfverlemnas. Städerne Stockholm och Götheborg anses likväl, i dessa hänseenden, såsom serskilda Län. 8 Bevillningsutskottets Betänkande, N:o 17. Och lärer, i händelse detta förslag af Rikets Ständer godkännes, underdånig skrifvelse i ämnet böra till Kongl. Maj:t aflåtas. I afseende åter å Riksdags-fullmägtigen Per Jönssons från Christianstads Län inom Hederv.
Man hade då inskränkt behofvet af handlingar, som Lånsökanden i och för lånet behöfde anskaffa, endast till värderingsacten, som icke kan undvikas, och gravationsbevisen, som han alla tider på året kan få; och jag upprepar ännu en gång, min öfvertygelse, att möjligheten af den säkerhet, som sökes för Cassor, * ligger efter min tanka ytterst i concurrencen af Lånsökande, hvarigenom Directionen får att välja på; ju mer man ställer så till, att endast de lån kunna beviljas, som länge förut varit beredde, och hvarvid samråd med Embetsmännen inom Verket ofta varit ett behof, ju mer kan möjligen man risquera, att, oagtadt ständigt ökad försigtighet, se sina Ombud förda bakom ljuset och sina Författningar eluderade. Att detta ej af mig befi ras, då jag betraktar Riddarhusets närvarande Embetetsmanna personal, hoppas jag är tydligt, eftersom jag deltagit i granskningen af deras åtgärder-, men principen är sann, och tor-; de förtjena någon uppmärksamhet. I ett serskildt fall skulle jag vilja föreslå ett ytterligare correctiv, än Utskottet föreslagit. Jag tror nemligen att i intet fall RiddarhusCtissan borde belåna en fastighet till hö - Den 3 October e. m. 37 gre bolopp, än att gravätionen tned 3 års rån»' ta uppgick till au,000 ä 25,000 R;dr Banco. Större egendomar falla i proportion lättare, och jag för min del anser en inteckning för 10,000 R:dr uti en till 200,000 R:dr värderad egendom mycket sämre än en på samma summa i en fjerdedelen mindre egendom. Herr Treffenberg; För min del kan jag icke instämma uti det stadgande Utskottet föreslagit i 4 §• af ifrågavarande LånReglemente. Jag anser detsamma i betydlig mohn för svåra, kanske omöjligt göra, erhållandet af Lån ur Riddarhusets Fonder, för Personer, hvilka till äfventyra icke hafva förbindelser i Stockholm eller det utsatta districtet deromkring; och detta fallet inträffar säkert med många särdeles med dem, hvilka bo i de från Hnfvudstaden aflägsnare Provincerne.