Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det linnde ju till och med hända, att bevillningen för lön, egendom och rörelse antingen alldeles upphörde eller förvandlades till annan beskattning, t. ex. consurntions-afgifter. I alla fal! är 2 art:s bevillning, sådan dea för närvar, utgår, så mycket hellre alldeles olämplig lill måttstock både för communal-utskylders påföring och för rösträtt i communens angelägenheter, som, oberäknadt andra ojemnheter, isynnerhet hvad borgerskapets taxation jemförelsevis angar, alla personer både i städerna och på landet, hvilka lefva af räntebärande capituler och actier, eller annan slik osynlig inkomst, icke betala någon direct bevillning efter 2 art., för lön, egendom och rörelse; och således skulle desse personer, merendels de förmögnaste inom hvarje ort, då undgå att bidraga till communens utgifter, vare sig för fattigvård, folkundervisning eller annat gemensamt comraunal-bestyret tillhörande ändamål och derjemte äfven utestängas från röst i communens vigtigaste angelägenheter. På ett eller annat ställe har man väl före detta försökt att använda bevillnts-afgiften efter 2 art. till norm för påföring af fattigförsöi jnings-bidragen, med flera; men af sistberörda uppenbart gill liga orsak, och i följd af flera andra betänkliga missförhållanden, har roan efter hand måst afstå från dessa försök och återgå till ett rättsenligare beskattningssätt, hvilket deremot latt nog och med möjlig säkerhet funnits, förmedelst använ-' dandet af s. k. skattedaler eller skattefyrk vid afgifternas uttaxerande. Denna sistnämnda, i många städer af ålder brukliga, enkla metod att fördela vissa, contant utgående, inbördes eller communal-utskyIder emellan de i hvarje särskildt fall skattdragande, skulle troligen äfven på landet, vid en behörig och samvetsgrann tillämpning, närmast träffa de! rätta i fråga om fattigförsörjningsoch andra sådana gemensamma commutial-bidrag, som icke, enligt gällande allmänna författningar, eller beståndande särskilda öfverenskommelse!'. skola utgå efter hemmantal, matlag eller annorledes.
R:dr till inköp af boställe åt en kapell-predikant och 5,000 R:dr till uppbyggande af ett bönehus med begrafningsplats vid Turtola bv, dels ock å 8:de Hufvud-tilelo uppfört tills vidare ärligen 600 R:dr lill lön åt kapell-predikanten i Pajala, intilldess kapell-boerne sjelfva förmå honom aflöna, samt 75 R:dr, allt R:mt, till ersättning åt preslerskapet i Ofver-Torneå för dess embelsresor till gudstjensters förrättande i bönehuset vid Turtola by, under förbehåll att medlen lili de malericla föremålen må från Riksgälds-konloret reqvireras endast i mån af behof ali dem använda, samt att de besparingar, som å anslagen för hvarje särskildt föremål tilläfventyrs uppkomma, icke må kunna för annat behof disponeras. 8:o. Enär det år 1747 till boställe ål Kyrkoherden i Ulrika nybildade pastorat i Östergöthland anslagna £ mantal Ycke, hvilket är ordinarie rotering underkastadl, syntes, i anseende till sin svaga beskaffenhet, från röteringslungan böra befrias, har E. K. M:t, vid det förhållande, att annat hemman, på hvilket röteringslungan kunde öfverflytta!, ej i orten lunnes, föreslagit, ali Rikets Ständer måtte bevilja en emot roteringskostnaden svarande ersättning, all till boslällshalvaren årligen utgå. 1 betraktande af hvad salunda förekommit, hafva Rikets Ständer bifallit, alt bogtällshafvaren må för roteringsbördan af statsmedlen tilldelas en årlig ersättning, lill beloppet motsvarande den bostället nu åliggande roleriugs-skyldighel, beräknad efter länets markegåugspris, hvilken kostnad förskjules al Slals-kontoret och hos Rikets Ständer sedermera till godtgörande anmäles i likhet med hvad för dylika full redan blifvit vid denna Riksdag beslutadl. 9:o.
»Ridderskapet och Adeln» är här ett kollektivt begrepp, hvaraf genilivus heter »Ridderskapet och Adelns», såsom äfven kan inhemtas af Ståndets prof., der på hvarje sida den genitiva formen af detta begrepp finnes på nyssnämnda sätt återgifven. Den uti förslaget vidtagna förändring i berörde afseende är sål. en nödig förbättring af redaktionen uti nu gällande Riddarh.-Ordn. Sedan öfverläggniogen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder endast hade yrkats bifall till mom:t med de förändringar, att ordet påkallas utbyttes emot ordet påbjudas, samt alt orden urtima Adelsmöte infördes i stäl - 106 Deu 7 April e. m. let för orden särskild Sammankomst; Iramställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till monnt oförändradt, hvartill svarades nej, och sedermera propos. pä mom:ts antagande med ofvan omförmälda förändringar, hvilken propos. med ja besvarades. S l:sta, 2:dra ocfi 3:dje rnom;n. Hr Anrep: Jag önskar, att hela denna § måtte komma att utgå samt att rättighet att deltaga i adelsmötena säl. skulle tillkomma hvarje adelsman, som fyllt 25 är, råder öfver sig sjelf och sin egendom, i 3 år erlagt kapitationsafgift, samt i öfrigt eger nödiga qvalifikationer. Hufvudsakiiga orsaken till denna min åsigt är den, att jag befarar, att adelsmötena eljest skulle blifva alltför fåtaligt besökta. Vi se redan nu huru antalet ledamöter stundom är ganska ringa, ehuru K. o. Ad. fortfar att innehafva det vigliga kallet att. besluta om fäderneslandets angelägenheter, och icke ens intresset för R. o. Ad:s egna angelägenheter har i afton kunnat församla ett någorlunda stort antal, ty vid sista voteringen aflemnades endast 104 voteringssedlar.
— 0 — F ri a. 24 Ättika, alla slag Varor, som icke kunna hänföras under någon af de i Taxan upp1 kanna 6 F r i. tagne bestämmelser 100 Rd. v. 25 F ri a. Wärjor och Wärjklingor, sc Gevär. Zaffer, se Färger. Zittror, se Instrumenter, Musikaliska. Zitverrot, se Apotheksvaroi-. Åderoch Koppjern, se Instrumenter, FältskärsÅl, se Fisk. Ängskära, sc Färger. Äpplen, se Frugter. Äpplen, Granat-, se Granat-Äpplen. Öl, se Dricka. Örtsamlingar, se Naturaliesamlingar. Bil. till Bevillnings-Utskottets Betänkande, A7:o 21. 51 Tariff för Credit-upplaget och Transito-afgiften. Minimi Tull vär tio Transitoför upplaget. afgiften. JR:dr s. r. R:dr S. 1'. 500 Alun, Romersk 3 _ _ 300 Anis 3 300 Aska, Pott-: vällad eller oraffinerad 3 300 raffinerad och calcinerad 3 . 300 Ben, Elfen-, oarbetadt 3 __ 300 Bly, oarbetadt 3 _ 300 Blår: Hampoch LinBränvin : 3 300 Congnac, Geniévre, Rumm 3 300 _ — Arrac . 3 300 Cacao 300 Caffe 3 300 Canel och Cassia Lignea 3 300 Co rint er . 300 Fenkol 3 300 Fisk, saltad, Sill 3 300 torr: Gråsidor eller Sey Färger: 3 300 Bljdivitt 3 300 Cocheniile 3 _ 300 Indigo . 3 300 Garn, Bomulls-, hvitt, under N:o 26 3 300 N:o 26 och deröfver 3 _ _ 300 Turkiskt rödt 3 300 ___ — Gryn:
Det var en vacker tafla, en tafla, som kapten Reuter aldrig tröttnade a t t betrakta först som totalintryck och sedan i detalj; bland allt detta virrvarr af rosa, blått, grönt, gult och hvitt upptäckte hans vana blick snart en viss färgpunkt, som han visste, a t t han skulle närma sig längre fram på kvällen, kanske först i kotiljongen, men som aldrig skulle vara ur sikte för honom, hvem han än dansade och konserverade med. » Hvem är den där unga damen i hvitt, där till höger — hon sitter bredvid den äldsta fröken Knopf, henne tror jag inte jag har haft den äran a t t vara presenterad för? » » Nej, det är nog troligt, hon är ute första vintern. En liten fröken Tigrell, litet extra, tycker jag, och mycket säker i sitt uppträdande. Skall jag presentera dig? » » Ah nej tack, det kan vara så länge, jag har redan engagerat en hel del. » Svågern nickade och gick, men kaptenen stod kvar och såg på den unga flickan i den anspråkslösa hvita ylleklädningen. Han följde med kännaremin nackens rena linje nedåt halsen och det lilla hufvudets klassiska form. Själfva ansiktet behagade honom dock mest i sin käcka oregelbundenh e t; en bred, låg-panna med ett betänksamt veck — hvilket gärna kunde varit borta — mellan ögonbrynen, ögon, som nästan doldes af de långa ögonfransarna, en energisk, om också en smula plebejsk uppnäsa och en vacker, rörlig mun. Han kände en sådan underlig lust att stryka henne öfver kinden och säga: » du lilla barn! » Vekt och varmt, som man sä- ger: » pip, pip » till en fågelunge. Han såg, hur de unga balkavaljererna, isynnerhet medicinarne och juristerna närmade sig henne och anhöllo om danser; om han icke skyndade sig, skulle han helt sä- kert bli utan. Hastigt bad han en ljushårig kandidat med för korta frackärmar föreställa sig för fröken Tigrell. » Har fröken någon dans ledig, t. ex. valsen före supén? » frågan han. Elsa Tigrell höll en smula närsynt kisande upp programmet mot ögonen. » Ja, den är inte uppskrifven, » svarade hon raskt.
Jag tror, för att slippa specifieationen i detta fall, att det blefve tydligt 0111 J:n sålunda förändrades: ”Af denna författning bör alltid ett exemplar finnas å hvarje ställe, der försäljning af brännvin äger rum, i försäljningsrummet uppspikadt, vid bot af 10 r:dr b:co. Jag anser, alt sista morn. af denna § bör få ett tillägg i öfverensstämmelse med det sorn finnes i 2:dra mom. af 65 J:n af 1855 års stadga, hvarigenom mom. skulle komma att lyda sålunda: Hvad i denna författning förordnas skall tjena till efterrättelse från början af år i842i från hvilken tid hittills gällande föreskrifter i ämnet komma all till kraft och verkan upphöra. Det vore väl, om vid utfärdandet af nya författningar man alltid iakttoge den försigtighet, alt förklara upphäfvet hvad sorn upphört att vidare vara gällande, så slapp man äfventyret att förirra sig i oredan af partiel t gällande och partiell upphäfna författningar. Jag anhåller, på grund af hvad jag sålunda framställt, om återremiss af betänkandet. Hr Westfelt, Nils: Jag har visserligen icke begärt ordet för att så noga besvara den sista värda talaren, att jag skulle följa honom punkt för punkt och § för §, såsom han behagat upptaga förslaget. Utsk:n Uro visserligen honom - Den i3 Januari e. m. nom likasom alla andra, sorn lemnat upplysningar vid återremissen, myckel förbundna ; meri jag lager mig friheten upplysa deli sisla talaren, att alla de här af honom gjorda anmärknrr hafva till punkt och pricka varit i Utskrn framställd. ! samt äro i förevar, betänk, vederlagda. Jag vill äfven upplysa den värda talaren derom, att orsaken hvarföre Utsk:n nedsatt bötesbeloppen, var den, att Utsk:n antagit, att en helt annan brännvinsbrännings-förordning skall komma att blifva gällande, än den af år 1835, som den varde talaren åberopat. I densamma var cn helt annan beskattning upptagen. Det var då naturligt, att, när en högre beskattning var antagen, bölesbestämmelserna borde rättas och måste nedsättas.
4:o i öfriga delar blef förevarande Memorial lagdt till handlingarne, men, för pröfning af de förändringar i Ridderskapet och Adelns vid föredragningen af Betänkandet N:o 8 fattade beslut, hvilka borde föranledas af de beslut, hvari Ridderskapet och Adeln nu > stannat, befanns nödigt att genomgå Utskottets förnyade förslag till förordning, och fattades i afseende på de deri förekommande 88 nedannämnde beslut: af 88 27, 29, 39, 54, 61 och 67 godkändes, bf 8 33 godkändes, med uteslutande af 3:e mom. c) 8 40 godkändes, med uteslutande af hela 2:a morn., de i slutet af 6:e mom. tillagde orden: ”samt med 16 sk. för hvarje mäskekar eller jästkärl”, och hela 7:emom.; hvaremot sista mom. af den motsvarande 36 8 i Utskottets första förslag ansågs böra i förordningen qvarstå. df Näst efter 8 46 infördes en ny § af följande lydelse: Afgift, som för destillering enligt 20 § utgå bör, skall för minst en half månad i sender förskottsvis erläggas till den, som eger krono-utskylder uppbära i den stad, der destillering skall utöfvas. Dervid bör öfver anmälan, som enligt 21 § skett, företes bevis, innefattande tillika de upplysningar, som för afgiftens beräknande erfordras. ef 88 52 och 53’ ansågos böra utur förordningen utgå. ff 8 80'godkändes, med uteslutande af 2:a och 3:e momenten, i hvilkas ställe infördes ett nytt morn., innehållande: Den, som, innan han destillering enligt 20 § utöfvar, icke erlägger den afgift, som derföre utgå bör, bote från och med 3 R.dr 16 sk. till och med 33 B:dr 16 sk. gf 8 85 godkändes, med uteslutande af de deri på tvänne ställen tillagde orden: ”eller tillsyningsman”.
Propos. rörtde beskattning af tullqvarnar samt valkoch stampverk för andras betjenande å städers områden, samt frihet till tullqvarnars anläggande derstädes, utan hinder af åberopad minskning i redan varande qvarnars inkomst, beslöt R. o. Ad. att till Bevilln.-Utsk. remittera K. M:s nyssnämnde Nåd. Propos. och att lägga SlatsUlskrs memorial N:o n till handlingarna. Å nyo föredrogs och bifölls Oecon.-TJtsk:s d. 24 sisth Febr. på bordet lagda memorial N:o 1 om antagande af en cancellist utöfver hvad R.iksd.-Ordn:s 24 §. föreskrifver. Vid förnyad föredragning af Ridd.-Utskts d. 24 sisth Febr. på bordet lagda memorial om tryckningen af R. o. Ad:s protocoll under innevar. Riksdag blef detsamma af R. o. Ad. bifallet. Å nyo föredrogs Hr Gyllenhaal, Carl, d. 27 sisth Febr. på bordet lagda motion om ett årligt anslag af statsmedlen till Landtbruksinstitutet på Degeberg inom Skaraborgs län. Frih. Hjerta, Gust. Adolph, uppläste följande: Det förhållande, att ingen röst inom detta hus höjt sig emot den af Hr Gyllenhaal väckta motion, tyckes redan bevisa, huru allmänt nyttig denna motion anses. Det är således måhända öfverflödigt att vidare i detta ämne något yttra; men med kännedom af Hr Nonnens ifrågavarande project till ett landtbruksinstitut, hvilket han haft den godheten mig meddela, anser jag mig dock ej böra underlåta att intyga, hvad en värd talare här förut yttrat, nemligen att detta institut icke endast afser Westergöthland, utan är föreslaget uti en sådan plan, att det säkert kommer att gagna hela landet.
Majit äskat, att detsamma måtte till oförändradt belopp i den nva Riks-staten uppföras. Samtliga förenämnda framställningar hafva Rikets Ständer pröfva! skäligt bifalla och sålunda beslutat: alt anslaget till Kongl. Maj:ts hofhållning skall från och med nästa statsregleringsperiod utgå med 800,000 R:dr R:mt ärligen : alt anslaget till H. K. Höghet Hertigen af Dalarne skall från nuvarande beloppet, 36.000 R:dr, lill 53,000 R:dr förhöjas; samt att från och med nästa statsregleringsperiod anslaget för underhåll och vård af möbler ocb andra Staten tillhöriga inventarier i de Kongl. Slotten skall i Riks-staten definitivt upptagas till 56,400 R:dr. Öfriga till denna hufvudtilel hörande ordinarie anslag äro, enligt närlagda tabell Litt. A., uppförda till enahanda belopp, som vid sistlidne riksdag; kommande alltså, pä sätt nämnda tabell utvisar, bufvudtitelns anslagsbelopp att utgöra 1,417,000 R:dr. I afseende pä de behof, lör hvilka tillfälliga eller extra anslag under Första bufvudtiteln ansetts erforderliga, har E. K. Majit, enär H. K. Höghet Hertigens af Dalarne förmälning inträffat redan år 1864, men nästa statsregleringsperiod icke komme alt börja förr än med år 1867, föreslagit, att den här ofvan omförmälda anslagsförhöjning, 17,000 Ridr årligen, måtte beräknas och utgå från början af det är, då förmälningen egde rum; Och hafva Rikets Ständer, med bifall härtill, å Riksgälds-kontoret anvisat en emot berörda anslagsförhöjning för åren 1864, 1865 och 1866 svarande sammanlagd summa af 51,000 Ridr. Vidare har E. K. Majit, till inköpande af en Brädhandlaren A. G. Enblom nu tillhörig egendom å Kungsholmen och verkställande derå för de Kong).
Utan att vilja minska de anspråk på belöning, Hr Montgomerie genom sin motion sökt bereda Hr Kammarrättsrådet Ekholm, får jag göra några anmärkningar emot de i motionen förekommande uppgifter, nemligen: 1:0 att Hr Ekholms chefskap för Gen.- Krigscommissariatet ej vidtog förrän efter fälttågets slut, då, på mitt derom ingifna förslag, den mig under fälttåget anförtrodda Gen.intendents-befattning upphörde och Hr Ekholm efterträdde mig såsom chef för redogörelseverket; 2:0 att mig var uppdraget att, i egenskap af inspector öfver försäljningarna efter kriget, Hr Ekholm biträda; och slutligen 3:o att Hr Ekholm endast åtnjöt 800 R:dr om året i 3:ne års tid för fältstatsreglementets uppgörande, emedan af anslaget, stort 1200 R:dr, 4°° Rtdr voro mig anslagna, att Utgå i 3:ne års tid. Förtjensten af fältstatsreglementet är helt och hållet Hr Ekholms, som dertill ej fann sig behöfva något biträde; och då hans emhetsmannaförtjenst, med svaga löningsvilkor i många år, är allmänt känd, förenar jag mig gerna med motionären i den önskan, att Hr Ekholm måtte hugnas med R. St:s hågkomst; i hvilket afseende jag anhåller, att detta mitt anförande måtte motionen till StalsUtsk. åtfölja. Hr Riben, Carl Willi.: Det är ingalunda min afsigt att förneka Ilr Ekholms förtjenster såsom embetsman och icke heller den rnöda, han nedlagt på projectet till nytt fältför va 11 ni ngs—reglemen te; men jag beder att få upplysa, huru med detta arbete sig förhåller. Redan för flera år sedan anförtrodde K. M. åt Kammarrättsrådet Ekholm alt inkomma med förslag i ämnet. Det skedde; en Committé' nedsattes för att granska det; anmärkningar gjordes; hvarefter K. M. anbefallde Presidenten i KrigsColhm att, sedan han tillkallat och hört sakkunniga personer, till K. M. inkomma med utlåtande i ämnet.
Aflöning för Läns-bokhållarne i de 7 betydligare länen (Stockholms, Östergöthlands, Malmöhus, Götheborgs, Elfsborgs, Skaraborgs och Stora Kopparbergs län) bör höjas till 1,000 R:dr, och uti alla öfriga länen till 800 R:dr R:mt örn året; i följd häraf anslås 3,600 6:o åt Lands-kanslisler och Lands-kontorister. Till ökad aflöning af 500 R:dr R:ml årligen åt samtlige desse tjenstemän erfordras nemligen: för Lands-kansiisterne 4,800 „ Lands-kontoristerne 1,200 hvilka medel anvisas med tillsammans 6,000 7:o ål Våklbetjeningen hos Läns-styre/serne. Enär aflöningen för Läns-styrelsernes pä stat upptagne ordinarie Vaktmästare ansetts höra höjas, nemligen för Vaktmästare i Stockholms län till 450 R:dr och i de öfriga länen till 400 R:dr R:mt hvardera årligen, samt den på Stockholms läns stat uppförde extra Vaktmästarens årliga aflöning ökas lill 200 R:dr R:mt; så anslås medel härtill med 5,520 8:o åt Kronofogdarne. För en till 2,500 R:dr R:mt ökad minimi-aflöning om året åt de Kronofogdar i Riket, hvilka nu icke åtnjuta berörde belopp, erfordras tillhopa 60,882 samt till hyres-ersättning åt 29 st. Kronofogdar, hvilka icke äro försedda med boställe, å 300 R:dr R:mt ål hvardera årligen - •
Han ser din sorgeglöd; Han dömmer, och han vet din smärta. Din jemmers öfverflöd Han sluter, med en salig död: Då flyr all nattens svärta; Då glömmer du ditt tårebröd. Välan! så säg din nöd Då endast för dig sjelf, mitt slagna hjerta! HERDINNANS BEKÄNNELSE». Frihet, min fröjd, du min Gudinna, Unna mig i din skugga bo! Ungdom och oskuld hos dig finna Lugn och ro: Kärlekens nöjen snart försvinna, Bäst de gro. Fjerran jag sett hans falska snara, Fjerran den eld, som allt förtär; Men aldrig än förnöjd den vara, Som är kär: Skydda mig, Frihet, att förfara Hvad det är! Tirsis för mig det band berömmer, Prisar den vällust Kärlek ger: Af honom sjelf tvärtom jag dömmer, När jag ser Sinnenas oro, som han glömmer Qväfva ner. Ja, jag märker, att denna branden Qväfver båd’ minne, mod och vett: Herden, som söng vid klara stranden Allt i ett, Tiger nu, se’n i kärleks-banden Han sig gett. Kärlek kan sig ock snart förbyta, Flyger så lätt, som svalor små; Liksom säfven på vattnet flyta, I vår å, – Minsta år-tag dem sönderbryta Och nedslå. Långt mera lust, i skogen vanka, Der mina får i skuggan gå; Se, hur sin mjölk af modren samka Lammen små: Sådan kärlek min glada tanka Nöja må. När som mitt spel om aftonstunder Härmar de ömma fåglars bröst, Och väcker upp från närmsta lunder Echos röst: Finner jag i menlösa under Ro och tröst. Derför – fly, Kärlek, med din båga! Jag har dig för min ovän nämt: Gack med din flärd, din lust och plåga, Lösa skämt! Mig har din blick, din första låga Redan skrämt. Ack! tystna, täcka fågle-hop! Du roar mig ej mer: Min Herdes röst, i Echos rop, Mig större hugnad ger. Att jag med klippan tala får, Är nu min enda tröst, När ej med honom mer jag går, Ej hör hans ljufva röst. Min klagan jag för skogen bär,
SJlaht uttber ben 25 Sattitari 1855 utfärbat Äungörelfe fyrfomafenbet. ' angåeitbe förättbrab Ipbelfe af 8 § i ^örorbttingen bett 29 Slttgufli 1843 ont fprforåb famt uttber bett 23 Siooember fantma år i fråga om rät* tig£)et för utlänbjf man, font ersdtter tittjiånb att i rifet befttta fafl egettbom, nteb fytoilfett juö patronatits är förenabt, att patronatörätten utöfioa; äftoettfom Äongl. 3)iaj:t, genom ©irfulär af ftftnänutbe bag, an S)laj:t imber bett 26 Sanuati imteroaranbe år utfärbabe. ©eban Äongl. 2Jlaj:té uppmar ffamljet blifmit fäftab på otägen^eterne beraf, att föreffrift fafnaé om ffplbigfyet för paftor i ben förfatn 2>å anlebitiitg förefommit, att be åtffidiga preflerlige lägenheter åt 3lf bet tid aflöning åt folfjMärare atimifabe anflag, 20,000 iJi:br, Scfffototnc. fjafroa unberfiöb tid ett faminänlagbt belopp af 16,620 9J:br bemiljatö 476 förfantlingar, nemligen 68 i (Srfeftiftet, 50 i öinföpingé, 43 i ©fara, 23 i Strengnäs, 37 i SBejleråö, 38 i 2öerio, 61 i Sunbö, 54 i @0
Skulle vi, för att komma in i rättstillståndet, afskrämde från ali pröfning, antaga det första system man framlagt, och detta endast för att få rättighet att välja oss ett annat? De ifrågavarande systemerna äro: Det ena, att man skall låta StatsBanken med säkra garantier qvarstå (emedan liden för dess upplösning ej ännu anses vara inne), såsom en grundpelare för Sveriges credit-väsende, egentligen såsom Depositoch Vexelbank och äfven såsom Lånebank, så vidt crediten eller silfverfonden medgifva det, men med rättighet att efter rena grundsatser förvaltas och efter behofvet indraga sin lånerörelse. Härtill erfordras £ att enskilda föreningar så väl uti form af Hypotheks-inrättningar sorn Privata Banker, med säkra garantier och på rationella grunder, bildas, och att deras utveckling, långt ifrån att hämmas, genast ifrån början understödjés, så att icke hela landets näringsKf må sättas i beroende ensamt af Statsbankens interesse. Enligt denna plan, mine Herrar! hade jag trott, att intet skuldsystem, hvarken inländskt elier utländskt, i ena eller andra Verkets namn, hade erfordrats, och att Banken från sin sida, i stället för att söka understöd i .Statsobligationer, bade så småningom, i förhållande till silfréts utgång i rörelsen och enskilda föreningars uppkomst, kunnat låta dessa sednare öfvertaga lånerörelsen och börja den indragning, som Hr v Troil har vidrört. Detta system öfverensstämmer så mycket mera med mina åsigter, som jag af samma orsak, som Frih. Rantzou anfört, icke är en vän af Statsskuld, och således icke heller af en utvidgning af RiksgäldsContorets obligationssystem, hvaraf roan icke kan beräkna förlusterna och farorna. Det andra systemet, hvarvid man hittills ensamt synes häfva fästat sig, är att, utan enskilda föreningars framkallande, bibehålla Stätsbanken i sin nuvarande form och således göra våra näringar beroende af dess bestånd, dess credit och dess begränsning af röreise-capitälet.