Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Frågan om Bergs-collegii upphörande har i långliga tider utgjort föremål för öfverläggning, och man har trott, att detta embelsverks indragning vore af den andra statsmakten beslutad , enär detta colkm, hvars embetsmannapersonal är minskad likasom dess göromål, en längre tid varit utan president. Diarii-nummern pä Bergs-collegii mål är visserligen ganska stor, men dessa mål bestå hufvudsakligen uti uppgifter från adv.fiscals-contoret och från bergmästrarne, så alt deri egentliga sysselsättningen tyckes vara nog obetydlig för att belasta Staten med denna corporations bibehållande. Alt K. M. skulle öfverhopas med en mängd småbestyr, såsom den siste värde talaren förmodat, har Utsk. icke föreställt sig skola blifva en följd deraf, att någon del af Bergs-collegii göromål ställes under ett af departementen , emedan Utsk. förmodat, alt departemental-styrelsens utveckling just skulle medföra den följd, att K. M, eller högsta Regeringsmakten bicfve befriad från en mängd småbestyr, som kunde afgöras genom departrs-cheferna; och borde det departement, på hvilket dessa göromål öfverflyttades, i och för handläggningen deraf, ökas med en bureau , hvaruti ledamöternes antal naturligtvis blefve mindre än uti ett collegium. Utsk. har trott, att göromålen på sådant sätt lämpligen skulle kunna bestridas, särdeles örn bland villkoren för inträde uti bureaun erfordrades alt hafva aflagt bergsexamen. Jag tror således, att de nu anförda omständigheterna emot Utsk:s tillstyrkande icke äro af den beskaffenhet, alt de böra föranleda bibehållande af ett så stort embetsverk som Bergs-colkm; och jag anhåller derföre, att R. o. Ad. ville bifalla betänkandet. Frih. Cederström, Jacob:
Ytterligare: då i menniskonaturen är nedlagd en afsky att åtminstone i anhöriges och vänners tanke anses för lögnare och bedragare, och man således känner sig inför dessa personer mera tvingad till sanning och uppriktighet, an inför fullkomligt främmande menniskor, skall sanningen blifva svårare att utleta när brottslingar, parter och vittnen från ulhäraderne uppträda vid central-domstolen inför obekanta åhörare; och en mängd' meneder skola häraf blifva en bedröflig följd. Derjemte följer antingen att kronans utgifter skola ökas genom tillsättandet af en särskild aktor för hvar domsaga, eller att länsmannen från det uthärad hvarifrån den tilltalade inslälles, måste, af allm. medel ersättas för resorna utom distriktet samt erhålla en lönad vikarie att under frånvaron bestrida en tjenst som redan fordrar daglig vård, och som blifver ännu trägnare om, eril. nya förslaget lill landstatens totala förskämning, länsmannen tillika skall blifva mantalsskrifvare. Häradsh:n sjelf, som hittills längre tider måst uppehålla sig uti alla sina härader, har der, och i beröring med alla slags personer, lärt känna ortens seder, folklynnen och jordbruk, de såsom brott och tvistemål förekommande ärendena äro honom på förhand bekanta och han äger, före ransakningen, örn dem en kunskap, sorn i flesta fall är långt bättre, än den som vittnen eller handlingar kunna Den 23 Februari f. m. 033 lemna. Denna kunskap skulle han hädanefter alldeles sakna för större delen af sin domsaga och hans embelsutöfning hlefvc derefter. Denna domare skulle ock, genom boställenas försäljning, och genom nödvändigheten att bo invid en viss punkt af domsagan der tillfälle för ett arrende naturligtvis vore sällsynt och inskränkt, tillika sakna all praktisk kännedom om ortens landtbruk, hvaröfver han likväl nödgas i mångfaldiga tvistemål döma. Sedan det nya förslaget sålunda besörjdt att våra vigtigasle domare, hädanefter hvarken skola äga kännedom om landsseder, personer, tilldragelser eller jordbruk, bör jag med några ord fästa uppmärksamheten på hvad redan tillgjordt är och hvad lagberedningen ämnar göra för våra haradslms inflytande och anseende.
Ennas alldeles icke så m^n 2 g Ost oler e, nt, 55 7 kallade politiska brott, utan mord , stöld och dylika. Herr Treffenbergs Det har verkligea undfallit mig, att de brott finnas uppräknade, 1 afseende på hvilka den ifrågavarande rättigheten skulle få utöfvas. Det kan dock i alla fall ej sättas i fråga , det ju en sådan rättighet vore en allt för stor makt, lagd uti en fångvaktares hand. Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus» En Lag af den beskaffenhet, som den nu föreslagna, skulle möjligen blifva ett förebud till en så kallad Martial-Lag. En sådan är likväl ej enlig med vår Nations lynne, men äfven om den kunde införas, borde dess utöfning 1 alla fall ej anförtros åt personer , som äro befälhafvare öfver fångar. Jag är fullkomligen öfvertyg gad , att en dylik Lag skulle revoltera den Svenska känslan, äfvensom att, om Herr Grefven och LandtMarskalken ännu en gång täekes frarns ställa proposition till bifall å Betänkandet , den^ samma varder med ja besvarad. Herr Grefven och Landt-Marskalken förnyade dess till bifall af LagUtskottets förevarande Utlåtande förut gjorde proposition , hvilken a i Itidderskapet och Adeln bifölls. Föredrogs å nyo LagUtskottets den 21 dennes under N:o 205 afgifne, samt den 27 derpå följde e. m. på bordet iagde, Betänkande öfver Den 29 Octeber e. m. Herr von Hartmansdorff), A., Memorial , innéfatlande förslag om hvad vid .Lagförklaringars utfärdande bör iakttagas. Herr von Hartmansdorff, August; Lagutskottet har ansett öfverflödigt föreslå, att Lagförändringar, söm tima mellan Riksdsgarne, skola offentligen kungöras, emedan Utskottet trott någon underlåtenhet deraf ej kunna äga fum.
Denna min opinion vågar jag bifoga Rikets Ständers, enligt Utskottets förslag, afgifvande underdåniga skrifvelse, och så länge nu gällande Grundlag existerar och då, emot sann mening jemte Borgare-Ståndets efter år 1812 gjorde åtskillige förklaringar, man icke får tyda 1810 års concession, upprepar jag, att handel och näringar icke kunna rubbas från deras ursprungliga naturliga läge eller lagbundna loeal-tillstånd, utan böra fortfarande betraktas, i enlighet med Borgare-Ståndets år l83o till Kongl. Maj:t ingifne underdåniga förslag, öfvertygad, alt, b vad serskildt angår det egentligen reglementariska, Kongl. Maj:t äfven värdes fästa afseende å BorgareStåndets med bästa sakkännedom redan gjorda och ej vederlagde hemställanden och hvad vidare i denna del, med afseende å nu rådande tidsomständigheter, kan vid denna Riksdag i underdånighet frambäras, helst hvad öfrige 3:ne Riks-Stånden och Commerce-Collegium sökt göra gällande, sådant ej låter i flere fall förlika sig med städernes billiga fordringar eller näringarnes natur eller dessas idkares sjelfbestånd och oeftergifliga sjelfständighet, utan finge landet i allmänhet derpå skörda en eftertänklig missbelåtenhet, derest den så ifrigt önskade sjelfförsörjningsrätten, hvilken man ej tror kunna missbrukas och missleda, blefve obegränsad och gjordes oberoende af skicklighet, erfarenhet och alla de förnuftiga band, national-intresset nu mera fordrar och hädanefter sannolikt aldrig kan eftergifva”. Häri hafva instämt Herrar Åbom, Gustafsson, Pousette, Akesson, Geström och kV allander. S€<©eriäPi<©iLjw, TRYCKT HOS J. A. WALLDEN, 18 40. AllmBetv. och Ekon. Utsk. Utlåtandej N.-o 4°- I N:o 40. Ank. till Exp. Utlåtande, i anledning af väckt motion om jörändrade anstalter för vakthållningen vid Corrections-Inrättningen å Långholmen.
Äfven de Riksdagsmän i Bondeståndet, som lindrigast ogillat lagförslaget, hafva velat, att ändringarne deri mätte rättas efter den klaf, hvartill Ständernes öfverläggningar vid sista riksdag kunde föranleda; och de ändringar, som blifvit yrkade i straffsystemet, hafva förnämligast gått derpå ut, att affliktifva straff måtte bibehållas eller åter införas. Härförutan synes alltså ingen framgång åt ett nytt förslag för när - *) Sådan som den af Lagberedningen uppgjorda, redan här ofvan, i frågan om lägrad qvinna, begagnade. R. St. Just. Otnbudsm. Emb.-Berättelse Jör är 1848. 73 närvarande vara att påräkna, om än en dylik förändring ej bör ingå i ett för framtiden ämnadt straffsystem. För ett sådant torde dock endast småningom, under erfarenhetens ledning, kunna något uträttas, allt som tillfälle dertill kan erbjuda sig. Hvad som nu visar sig oumbärligt, är att, efter de två Ståndens formligen beslutna, men af talrika röster för öfrigt understödda önskan, föreslå till nästa riksdag ett sådant straffsystem, hvari upptagas lämpliga strängare, äfven aflliktifva straff på de brott, som efter införandet af nyare mildringar befunnits tilltaga och således behöfva att strängare bestraffas, samt att derjemte låta utarbeta den begärda särskilda författningen om stöld och rån, bedrägeri och förfalskning. Att föranstalta ett sådant arbete, i öfverensstämmelse med Ständernes önskan, har jag destomera hoppats, att Kongl. Maj:t måtte finna vara i sin ordning, som jag trott det anslag, Ständerne beviljat för Lagberedningens fortsättande, icke kunna till något i deras tanka vigtigare ändamål användas.
Men skall man derföre underlåta att hjelpa hvad som möjeligen hjelpas kan, och då det JordbruksSysteme, hvilket sedan 1789 och i synnerhet sedan 1801 blifvit infördt, om Staten skall bibehållas vid de fördelar som det beredt, ovillkorligen fordrar, att den Class, som handlat efter detta Systeme, måtte skyddas mot penningerörelsens ebb och flod, hvarföre skulle man icke dertill vilja begagna den erfarenhet, som hela Norra Tyskland erbjuder. Redan vid sista Riksdag nämnde jag om det CreditCasseSysteme, som i Preussiska Staterna blifvit infördt: Det har visat sin nytta. Pantbrefven, hvilka under kriget, i följd af det stora Silfverbeliofvet, folio, hade redan 1815 åter uppnått sitt fulla värde. I Hannover och i Braunsveigska Länderne äro de nu ock införde. Till och med den lilla Hamburgiska Staten, ehuru medelpunkt för det Norra Europas rörelse med myntbara Metaller, har pröfvat nödigt att inom sig inrätta ett dylikt institut, för att skydda gäldbundne Fastighetsägare mot följderne af den ebb och flod i penningerörelsen, som vidsträckta handelsspekulationer åstadkomma och hvarigenom penningeränta lätt från 3 proCent uppstiger till 12 och i5. De ändamål som med dessa CreditAssocia - Den i5 April. 557 tioner vinnas, äro med få ord sagde: att åt Långifvaren beredes den möjligaste säkerhet; åt Fastighetsägaren den Credit, som omständigheterna kunna tillåta, och behofven kräfva; hvarjemte den stora förmon vinnes, att de Capitaler, som en gång finnas inom en viss krets derstädes förblifva i omlopp. Derigenom att genom detta Systeme Fastighetsägarens anspråk på Credit begränsas, (i Schlesien fick hälften af fastigheter vas värde, i Monarchiens Nordligaste Provincer, lingö fastigheterna, om jag icke bedrar mig, till två tredjedelar belänas,) förekoraraes bäst missbruket af Crediten och Vinglerierna.
Landtm, sig nu hafva funnit ja öfvervägande. Gr. Björnstjerna begärde votering. Upplästes och godkändes följande voterings-propos.: »Ben som bifaller Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk;ts i öde punkten af Betänk:t N:o 56 afgifna hemställan, i fråga om befrielse från grekiska språkets läsning i elementar-läroverken, röstar Ja; Ben det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. denna hemställan.» Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 39. Utsk:ts hernställanden biföllos. Hr von Schéele: Bet föreliggande förslaget om förändring och nedsättning i fordringarna för den s. k. maturitetsexamen kan jag ej understödja; dels emedan de nuv:de fordringarna ej synas mig för stora, isynnerhet om man jemför dem med de flesta andra länders i detta hänseende, dels emedan de båda syften, hvilka legat till grund för detta förslag, nemi. undvikande af öfveransträngning och, för reallinien dessutom, må - 446 Den 17 Mar» e. m. hända inskränkning af skoltiden, enl. min öfvertygelse, stå att vinna på en annan väg både säkrare och titan den förlust i af* seende på alumnernas allmänbildning, sorn den föreslagna eftergiften skulle komma att medföra. Jag anhåller få gå tillväga på det sätt, att jag först i korthet skärskådar hvar för sig af den förevide punktens trenne momenter och derpå söker uppvisa huru, enl. min öfvertygelse, det afsedda målet skulle på ett långt mer tillfredsställande sätt ernås. Hvad det lörsta momentet beträffar eller, »att lärjunge vid öfversättningsprolven må lå använda äfven grammatikaliska hjelpredor och vid det mathematiska profvet äfven egen samling af formler»; så förefaller mig denna fråga så underordnad, att det snarare tillhör läroverkskollegium och läraremöten än R. St:r att sig dermed befatta.
Samme motionär, om föreståndaren för Teknologiska institutets verkstäder Per Christoffer Recius uppförande på Allmänna indragnings-stateu vid afskedstagande!; äfvensom ålskillige vid denna motion fogade handlingar; 18:o. Pehr Erik Andersson från Westmanlands län, angående sättet för anskaffande al medel till Statens jernvägsbyggnader; 19:o. Gustaf Hultman från Nerikes län, om anslag af allmänna medel till byggande af en kanal emellan Norasjön och Fåsjön; 20:o. Samme motionär, om anslag af allmänna medel för åstadkommande af en förbättrad kolningsmethod; 21:o. Olof Olsson i Olebyn af Wermlands län, angående reglering af Kungsskjuts samt ersättning af allmänna medel för skilnaden emellan den fastställda skjutslegan och den lega, hvarom öfverenskommelse kan träffas; och 112 Prot.-Utdrag den 1 December 1859. 22:o. Samme motionär, om anslag af allmänna medel för uppförandet af en skolhusbyggnad i Arvika köping. S. D. Efter skedd föredragning remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet motioner af: l:o. Sven Heurlin från Kronobergs län, om upphörande af Kongl. Krigshofrätten samt öfverflyttande af dess göromål på rikets öfriga Hofrätter; 2:o. Josef Smedberg från Elfsborgs län, angående förändrad röstberäkning i frågor rörande kyrkors sammanbyggande; 3:o. Samme motionär, angående sättet för utbetalningen af den reseoch traktaments-ersättning som lill Nämndemän bör utgå af allmänna medel; 4:o. Malts Pehrsson från Stockholms län, om rättighet för Tullkammarne vid Dalarö, Furusund och Sandhamn, att inklarera från utrikes ort med barlast ankommande fartyg; 5:o. Häkan Olsson från Christianstads län, om förändrade stadganden rörande krono-brefbäringen inom Gerds härad af nämnde län; 6:o. Herrman Öbom från Norrbottens län, om tillägg i Kongl.
För en person, hvilken uti ordinarie inkomst ej har alt påräkna mera än tillhopa 700 R:dr årligen, är räntan å berörda summa en dryg utgift, och om han vill göra någon afbetalning på kapitalet, så nödgas han tillgripa ännu mera af sin lilla Sön, hvilken synes så mycket mindre tåla vid någon afkortning, som den tili sitt belopp icke öfvcrstiger lefnadskostnaderne för ett hushåll å landet. Långt ifrån alt kunna göra någon afbetalning på kapitalet lärer han nödgas upplåna penningar lill räntans gäldande och får sålunda betala ränta pä ränta samt åt sina sterbhusdelegare öfverlemna kapitalskuldens gäldande. Om man antoge att bostället genom skiftet så betydligt förbättrats, alt tillökningen i afkomst deraf försioge till alt betala ränta å samt på tjugo år amortera den för ifrågavarande kostnaders gäldande af boställshafvaren upptagna lånesumma, vore icke mot ofvan omförmälda Kongl. Kungörelse annat att anmärka, än att det i alla händelser kan blifva svårt för boställshafvaren alt erhålla ett sådant lån. Men ulan alt tala om de fall, då jordegendom genom skifte icke i någon mån förbättras, torde man tryggt kunna påstå, att boställenas värde i allmänhet icke i så hög grad, som nyss antyddes, genom laga skifte förökas. Det belopp, hvarmed de genom lånetransaktioner, omsättningar, betalningar af ränta på ränta, på sätt ofvan angif - Motioner i Bonde-Ståndet 1862.
Bonde-Ståndet erhållen återremiss utaf, och de öfrige Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga om Utskottens Betänkande N:o 28, angående dels Kongl. Majtts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, med förslag till Grufve Stadga, dels väckte motioner om rätt till inmutning af takskiffer, samt sådane bergoch sten-arter, som genom deras allmänna användbarhet kunna vara föremål för industri och handel, antog Preste-Ståndet Utskottens inbjudning att biträda de af Ridderskapet och Adeln beslutade redaktions-förändringar uti det i Betänkandet N:o 28 framställda förslag till underdånig skrifvelse. S. D. Föredrogs ånyo Utdrag af Vällofl. Borgare-Ståndets Protokoll för den 8 innevarande månad N:o 540, innehållande, jemte bemälde Riks-Stånds fattade beslut vid pröfning af Stats-Utskotiets Utlåtande N:o 340, i anledning af återremisser å Betänkandet N:o 272, angående medels upplåning genom fonderade stats-obligationer, en till de öfrige RiksStånden ställd inbjudning att inslämma uti de af Borgare-Ståndet, angående särskilda momenters förändrade redaktioner fattade beslut. Preste-Ståndet fann icke skäl att denna inbjudning antaga, utan vidblef sina i äm net fattade beslut och lade ofvanberörde Protokolis-Utdrag till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo Högloft. Ridderskapet och Adelns Protokolls-Utdrag N:o 594, af den 3 innevarande månad, med inbjudning till de öfrige Riks-Stånden att instämma i de, vid föredragningen af Lag-Utskottets Utlåtande N:o 48, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 37, öfver väckte motioner, angående brottmåls-lagstiftningens förbättring, af Ridderskapet och Adeln beslutade och i dess Protokolls-Utdrag N:o 582 upptagne förändringar i förslaget til) förordning, angående stöld och rån.
Folkundervisningen besörjés i två fasta skolor, hvarförutan finnas nio enskilda skolor, der smärre barn undervisas. Dessa skolor bevistades år 1855 af 545 barn. På stadens bekostnad underhålles i Westervik en högre apologist-skola, der lärarne utgöras af en Rektor, tre Kolleger, en Kantor samt en lärare i teckning och en i gymnastik. Elevernas antal har under dessa fem år gradvis ökats från 101 till 127. Till lärarnes aflöning bidrager staden med 20 tunnor spanmål årligen. Angående allmänna sedligheten har Magistraten åberopat följande af stadens pastor afgifna yttrande: »Förhållandet i detta hänseende synes ganska tillfredsställande. Folket, med »undantag af få individer, och desse merändels under sednare åren hit inflyttade, »visar sig omisskänligt vara ett gudfruktigt, arbetsamt, redligt och laglydigt folk. »Dryckenskapslasten har till den grad aftagit, att af stadens invånare man nästan al»drig i det offentliga ser någon berusad person. De af oäkta säng födda barnens »antal har under sednare åren icke öfverstigit 14 procent af de föddas totalsumma. »Under innevarande år har hittills (den 29 Mars 1855) icke något oäkta barn blifvit »i staden födt.» Stadens hufvudnäringar äro handel och sjöfart. Importoch minuthandeln är vida mindre betydlig, än den handel, som afser export af ortens trädvaror samt landtoch bergsbruksprodukter. Stadens handlande äro till största delen skeppsredare. Fartygen, i hvilka oftast flera personer hafva del, äro i allmänhet stora och välbyggda samt gå vanligen på fraktfart å aflägsna farvatten. Sistlidet år funnos i Westervik 37 burskapsägande handlande, af hvilka två hade burskap endast på inrikes handel. Antalet af handels-bokhållare och betjenter uppgick till 30. 77 Stadens handelsflotta utgjordes samma år af följande fartyg: antal lästetal. använde till utrikes seglation 23 2,212. d:o till inrikes d.o 15 230. eller tillsammans 38 2,442.
Nå, min dyra vän, huru låter det? Hvad hade kapten H. att förmäla i eftermiddag? Frun:... att min gredelina klädning började misskläda mig. Herrn: Ett sådant påstående visar både dålig smak och dålig uppfostran ... Men löjtnant H., han är så frispråkig. Frun: Det är sant! Han var också nog djerf att påstå det vi fruar längesedan bort höja upprorsfanan mot herrar äkta män, hvilka icke visste uppskatta den lycka, som fallit på deras lott. Han rådde oss minsann att afsätta männerna och sjelfva börja regera. Herrn: Ser man på ... Vidare hörde du ingenting? Frun: Ack, nej! Herrn: Kors, jag glömde att som vanligt ta plånboken ur bröstfickan och lägga bredvid mig.’ Kanske du, min lilla vän, vill vara god och ha besvär dermed!” Frun: Gerna, älskade ... Och vet du hvad jag svarade löjtnanten? Jo, att en ädel qvinna aldrig ställer sig i strid mot den lag, som Gud sjelf gifvit henne, och att ingenting kunde för henne vara kärare än att lefva i fullt förtroende med den beskyddare, som hennes eget hjerta valt åt henne. Herrn (dragande klämmaren från plånboken): Förträffligt ... Och se’n fick du veta? Frun: Låt mig hjelpa dig att se efter det du söker! Och medan frun letade i den allvarsamma bruna skinn-plånboken, letade hon äfven snabbt igenom sitt minne och slutade båda förrättningarne samtidigt ... Men vare sagdt till de unga fruarnas heder, att kanske icke hälften af penningarne gick till de nya toilettsakerna: deras patriotiska känslor öfverröstade oftast fåfängans, och de sörjde då endast öfver att de icke hade mera att umbära Nästa förmiddag, då stadens herrar möttes på sina samlingsplatser, utbyttes åter de inkasserade notiserna, hvilka tyvärr dock alltid befunnos vara af den art att de visade i perspektiv idel nya förluster, dragande i släptåg med sig en mängd ännu blott anade lidanden. Än en gång föllo tankarne tillbaka på den gamla tidens fejder
Ex. llr Gr. o. Landtm., att visserligen ilere förslag blifvit framställde, men alt då Ilere ledamöter, som förut gjort särskilda förslag, numera instämt i del förslag Frih. Palmst jerna framställt, II. Ex. ansågc sig böra först göra propos. i öfverensstämmelse dermed, hvadan 11. Ex. hemställde, 0111 R. o. Ad. ansåge de anmärkn:r, som blifvit gjorda emot SlatsUPsies yttrande under förevar. Litt. f såvidt den af Professor Knös väckte motion angick, föranleda till älerremiss, med förklarande, att Ii. o. Ad. ansåg ett anslag af 3000 r:dr böra beviljas till nödiga arfvoden för lärare vid Upsala catbedralskola, intilldess K. 31. finnér för godt all i eli sammanhang pröfva frågan 0111 behofven för såväl denna skola, som de öfriga elementarläroverken i Riket. Ropades starka ja, blandade med några nej, hvarpå H. Ex. förklarade, alt ja dervid varit öfvervägande. Den 6 November f. m. 85 Uppå härefter framställde särskilde propos:r, förklarade R. o. Ad. sig bifalla hvad Utsk. i afseende på Doctor Reulerdahls och Biskop Hallströms under denna Litt. upptagna motioner hade hemställt. 8:o Folksliolorne. Denna punkt hiel' af II. o. Ad. bifallen. D:o Gymnastiska Central-institutet. Hr Silfverstolpe: I anleda, af en af föreståndaren för det Gymnastiska Centralinstitutet Hr Professor Branting i und. gjord framställning, hvaruti han, sedan det Ortopediska institutet tillkännagifvit sill upphörande, hemställer, att det anslag, som förut varit sistnämnde institut anvisad), nu mätte fä lill förbättring och utvidgning af det Gymnastiska Centralinstitutet användas, företogs denna fråga hos K. M., hvilket synes af de StatsrådsprotoeoH, som åtfölja K. M:s nåd. propos. om statsverkets tillstånd och behof. Professor