Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Alt någon besparing i kostnaderne för låne-rörelsens bedrifvande i det hela härigenom icke vinnes, torde äfven vara lätt att inse; ty icke kan man föreställa sig, att, såsom nu, samma Direktörer, tjenstemän, m. fl. skulle kunna bestrida alldeles frånskilda verks rörelse. Huru en i Götheborg under Biksgälds-Kontoret slående låne-afdelning skulle i sina räkenskaper kunna upptaga och med sin betjening bestrida Bankens belåning på jern, är svårt att fatta. För öfrigt skulle genom en sådan öfverflyttning Biksgälds-Konlorets funktioner ökas och dess indragning icke kunna verkställas, om än en sådan skulle vara behöflig, och under andra förhållanden kunna ske. Att de förhoppningar om förlängd lånelid och minskade afbetalningar, som förslaget möjligen väckt hos nu varande låntagare, skulle realise - 32 Bil. till Banco-Utskottets Betänkande, N:o 29. vas, hav jag all anledning att betvifla; ty med begränsade lånetillgångar kan en möjlighet att bistå inånga, endast beredas genom en hastigare omsättning och således raka motsatsen af hvad man föreställt sig, vara alt inorn korrt förutse. Att någon verklig förmån, eller större säkerhet skulle genom förändringen beredas Banken, kan jag icke förstå, då så väl Banken, som Riksgälds-Kontoret stå under samma garanti, eiler Rikets Ständers. Svårt lär oek vara för hvar och en att fatta, huru genom de obligationer, uppgående till belopp af 9 millioner, som Banken skulle af Riksgälds-Kontorel erhålla, honom kunde beradas en lättare utväg, att, i fall så behöfdes, förstärka metalliska kassan, än genom egna förbindelsers ulgifvande, som kunde ställas efter en blifvande långifvares önskan, hvarå man då torde linna för godt fästa behörigt afseende. Man har väl löregifvil, att Hans Maj:t Konungen skaile snarare lemna garanti för desse obligationers inlösen, än för sådane, som Banken för realisationens upprätthållande möjligen skulle finna sig föranlåten utgifva och belåna, och att de förre följaktligen skulle ega framför de sednare ett gifvet företräde.
I sådant fall vare dock vexeltagaren berättigad erhålla påskrift å secundavexeln, och, om flera äro utgifne, å alla de öfrige, utvisande hos hvilken, å rätta i 11- Jösningsorten boende person, primavexeln accepterad skall finnas till lyftning för innehafvare af secunda-vexeln, eller af någon bland de öfrige, när sådan varder anmäld, §• i5. Den, som vexel öfverlåter, stånde för dess behöriga betalning i ansvar till alla dem, sorn efter honom blifva laglige innehafvare. §• >6. Öfverlåtelse verkställes genom påskrift å baksidan, innehållande: 1:0 dens namn, till hvars ordres öfverlåtelsen sker, och dess rätta vistelseort; a:o vexelpriset eller curs, om så fordras;' 3:o tiden när, och orten hvarest öfverlåtelsen sker; 4:o öfvcrlåtarens egenhändiga underskrift af namn. Saknas någon af nu föreskrifne vilkor i öfverlåtelsen, då medförden hvarken full eganderätt för emotlagaren ej heller vexelrätts ansvar vid förnyad öfverlåtelse, utan varder han endast ansedd såsom förra egarens ombud, §• J7* Yexelinnehafvare, hvars namn ej är infördt i öfverlåtelsen, och hvilken i detta fall endast utgöres af förre innehafvarens namnteckning, (1endossement in blancokan blifva lagligen ansedd skyldig bevisa, derest tvist uppslår om eganderätten, det vexeln på lofligt sätt kommit i hans händer. Och kan sådan innehafvare icke, förr än efter fullkomnad dylik bevisning, öfverlåta vexeln på annan man, med full vexelrätt för sig och efterföljande. §• 18. Antidatering af öfverlåtelse varde förbjuden och straffas såsom förfalskning. Lag-Ulskotlets Betänkande JV.o i~g. 7 lil. Cap.
Betalas efter afgifvande Räkningar med i R:dr 12 sk. för hvarje Tooo Sedlar; mea får ej inalles öfverstiga i5o R:dr om året. Betalningen är bestämd till 16 sk. för hvarje Arbetsdag och anordnas efter afgifvande Rakning. Utgår med högst 33 R:dr iG sk. om aret elter' Revisions-Commissariens Lepröfvande, utom hrad sorn utgår, till obestämdt belopp»- atoTill Emhstsoch Tjenste-m ö Advocat-Fiscalen i'Kgl Götha Hof-Rätt, I Handling ars inlemnande uttagande och öfversändande samt öfrigt biAdvocat-Fiscalen i Kgl. 1 träde uti Bankens Be Hof-Rätten öfv.er Skåne [vaknings-, Rättegångsoch Blekinge. och CJtsöknings-ärender, som hos desse Kongl. Hof-Rätter förekomma. Vctuarien Svea Hof-Rätt. hos”j Kongl vid Stoikyrko - Tjenste-männen vid Stockholms Post-Contoir Uppgifter å Concoureer ' och Års-Proclamata , isom vid desse Actuarien vid Stock-1 holms Rådhus-Rätt. Vaktbetjeningen i Kgl. Svea Hof-Rätt, Presterskapet och K lockarön Församlingen - bägge Domstolar göras anhän briSe - Kallelser i Bankens Rättegångs-ärender. Så kallade Påskpenningar. För Brefvens afläggan-[Fortfar .-tills widare de och Räknings hål-i lande öfver de ifrån Banken afgångna och hit ankomne Bref. i Hrr Fullmägtiges Resolution d. io Jan. 1828. Hrr Fullmägtiges Resö-' lution d. 26 Apr. it/58 och d. 10 Jan. 1770. Hrr Fullmägtiges Resolution d. 12 Jan. 1826. 8 u m m a samt Betjente utom Verket.
Till Riddarehus KronoEagerkällaren har blifvit transporteradt: 2S39I Kannor Sötpommerans, utgörande 16 lass ifrån Kongsholms Bränneri till Riddarhus KronoEagerkällaren ä 26 sk. per lass, - _ - 8-32. — Eaccage derå ä 2 procent 56+ kannor ä lj R:d, 75. 32. — 1225 kannor Sötkummin utgörande 7 lass å 26 sk. per lass, 3. 38- — Eaccage derå ä 2 procent 24! kannor å lj. R.d, 30. 30. — 7174I: kannor Osockrad Kummin utgörande 40 lass ä 26 sk. per lass,^ g,-. 32. — Eaccage derå ä 2 procent 143' kannor ä i£, R:d, 167. 20. — 1604! kannor okryddat — Laccage derå ä 2 procent 33 kannor å 1} R:d, 37. 16. — 35Qi _ Till Marias KronoBränneri och Lagerkällare har/ blifvit transporteradt: 625 kannor Sötpomerans utgörande 4 lass ä 41 sk. lasset - 3. 20. — Eaccage derå ä 2 procent 12 j kannor ä i4 R:d, 16. 32. — 3207-i kannor osockrad Pomerans utgörande 18 lass ä 41 sk. per lasset, 15. 18. Till Catharina Kronobränneri och Lagerkällare, har blifvit transporteradt: 853’ kannor Sötpommerans utgörande 5 lass ä x R:d, - 5. — —1 Eaccage derå ä. 2 procent 174 kannor å 1 ' R:d, * - 22- 40.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att derunder hade yrkats dels bifall till Betänk:t, dels afslag å detsamma och dels att R. o. Ad., med afslag å Utskits förslag, skulle besluta, att till K. M:t må aflåtas en underd. skrifvelse med anhållan, att K. M:t ville från förvaltande verk infordra och för näst sammanträdande riksdag framlägga fullständiga uppgifter ang:de föreskrifter, som i afseende å tjenstemans åliggande att ställa säkerhet för om händerhafvande uppbörd må vara utfärdade och gällande, hvarefter nationens ombud komme i tillfälle att taga i öfvervägande, i hvad mån dessa föreskrifter böra bibehållas eller ändras eller ock alldeles afskaffas. Sedermera framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till Betänk:t, och, då dertill svarades många ja jemte några nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Föredrogs ånyo och bifölls Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:ts den 30 sisth Dec. och 3 dennes på bordet lagde Betänk. N:o 27, i ani. af väckt motion om inrättande al en representation för häradet. Föredrogs ånyo Riddarhus-Utsk:ts den 30 sisth Dec. och 3 dennes på bordet lagde Utlåt. N:o 5, i ani. af Gr. Mörners, Carl Göran, motion om särskild tryckning och utdelning af R. o. Ad:ns öfverläggning rörande representationens ombildning m. m. Gr. Oxenstjerna, Axel: Då jag ansett mig böra reser vera mig mot Utsk:ts beslut i denna Iråga, ber jag äfven att få yttra några ord, emedan jag anser som en pligt att upplysa dem, som icke markt detsamma, att jag begått ett misstag i 4:de punkten af min reservation. Den lyder nemi.: »Rorde protokollet, för att rätt kunna studeras och bedömas, vara åtföljdt af både vår gamla och vår nya R.
Regeringsformen, densamma icke kan blifva föremål för R. St:rs eller Deras Utskotts öfverläggningar och pröfning. Betänkande, rörande General-AssislanceContorets indragning. (R:gs-A.) I anledning af yppad fråga om indragning af GeneralAssistanceContoret, såsom en för Staten betungande Inrättning, bade R. St:r, vid sistlidne 1823 års Lagtima Riksdag, väl erkännt nyttan af sjelfva Inrättningen, men tillika ansett dess bedrifvande, för Statens läkning, böra upphöra; så framt förlusten icke kunde begränsas inom ett visst belopp. Utgående ifrån dessa grunder, hade nyssbemälde Ständer stannat i det beslut, att, om vid nästinträffande Riksdags-år, sedan de stadgade förändrade grunderne för utlåningen blifvit införde samt unbärliga Tjenstebefattningar indragne, det skulle befinnas, att lyo Stats -Utskottets Lånerörelsen icke medfört någon förlust, eller att förlusten derå icke per medium Öfverstiger 3ooo R:dr för året, General-AssistanceContorets Lånerörelse då skulle tills vidare få fortgå; hvaremot och om årliga förlusten utgjorde mera, än 3ooo R:dr, Inrättningens bedrifvande, för Statens räkning, borde, vid berörde tid eller Riksdags-året upphöra. — Vidare, att under den fortsatta utlåningstiden, försök borde göras, till befordrande deraf, att Inrättningen måtte öfvertagas af Stockholms Stad eller af enskilde Bolagsmän; i hvilket hänseende följande förmåner skulle komma att hållas Staden eller Bolagsmännen tillhanda, nemligen: i:o Skulle de R:g:sContoret tillhörige Hus och Inventarier, som förut varit åt General-AssistanceContoret upplåtne, få i tio år hyresfritt begagnas af den Inrättning, som skulle komma att träda i General-AssistanceContorets ställe, endast med skyldighet för vederbörande, att ansvara för de fastigheterne åtföljande onera samt för Husens och Inventariernes tillbörliga vård och underhåll. 2:0
Oskattlagde, bebyggde Dito, deraf Ryttareoch Lägenheter under Bergs-Fräise-Frihet Backstugor .. Bebyggde Lägenheter, afsöndrade från Hemman, Dito på viss tid eller lifstid Skattlagde Fisken och Fiske-Lägenheter af säl der något Hemmans Ränta äro inbegripne, Dito Krono Tull-m jölq var nar med 245 par Stenar Tull-Sågqvarnar, Grofbladiga Husbehofs Mjölqvarnar, deraf 357 st* me^ serkild i Husbehofs Sågqvarnar Stampar .. Silfver-Verk . Koppar-Verk . .. ... Stångjerns-Verk . Ämnes-Hamrar . Mas-Ugnar . Hyttor skattlagde, som med Hemman jemföres Jern, Manufactur-Verk af serskildte slag . Pappers-Bruk . Tegel-Bruk Svafvel-Bruk med Victriol och Piödfärgs-Verk vid Dylta Alun-Verk Kobolts-Verk Röd färgs-Verk Kalk-Ugnar Potaske-Bruk Stenbrott . Krono-Parker som tillhöra Kronan af tillsammans i,i3o Tunia Kapplands rymd .. Härads Allmänningar af omkring 2i,5oo Tunlands rymd Grufve-Skogar af omkring 5,700 Tunlands rymd Socken Allmänning om 200 Tunlands rymd Hälsobrunnar Diverse Personer, sora ej höra till viss näring . Kostnad för Rustning och Rotering. Jordeboks ocli Hemmantals Ränta. Arrende Medel. BränvinsB rännings. Afgift. aldra Artikeln, Lagmansoch Härad.shöfdinge-Ränta. Capcllancrs, Pastorers Afrad. Krono-Tionde, Limma, 3,189 6,000 örebro Slott i Lands-Cancellict och Lands-Contoiret den 28 September 1833. Efter Nådigste förordnande N. Snoilsky. yl. Widén. a4. Nyberg. inom Medel-afkastning, sedan Utsädet är afdragit U nd erhållne Kreatur. Bevillning Ständiga Kai) to i C
De hafva icke kungjort vilkoret, på sätt att allmänheten kunnat varnas från de öfverskjutande RiksgäldsSedlarnes emottagande 1 rörelsen, eller gifvit anledning att desse sedlar icke voro af samma natur, som de först utgifnq. Jag öfverlemnar till Ridderskapets och Adelns e-> gen rättskänsla, om det går an att nu förklara de qvarvarande sedlarne förlustiga något »f den rätt de äga i allmänna rörelsen. Jag erkänner helt öppet, att ett sådant goG Deri 19 Julii f. m. förfarande ej skulle kunna anses annorlunda, än såsom bristande ärlighet. Följderna må - hvar och en sjelf bedomina. Det är ej nog, att inan beröfvar de personer sin egendom, soto Innehafva Riksgälds-sedlar ; (tji från' sämrng stund Riksens Ständer förklara, att dessa sedlar ej mera inlösas af Banken, skola de falla till intet värde, beroende ensamt af opinionen, sorn skall gifva dem intet stöd) ; utan vi hafva dessutom skadat hela allmänheten derigenom, att vi, de facto, åstadkommit en indragning af en icke obetydlig del utaf rörelse-ca* pitalet. Detta' tror jag så mycket mindre går ari, som Riksgäldssedlarne hela tiden i alla tabeller ansetts gravera Ranken, samt tillhöra rörelse capitalet; och då detta blifvit bestämdt till 30 millioner R:dr, äro Riksgälds-sedlarne äfven upptagne. Genom en sådan afkortning, hvad skulle väl följden blifva för näringarne? Vid sista Riksdagen ind?ogos 4 och en half millioner discont-papper; och nu skulle åter Riksgälds sedlarne försvinna ur rörelsen? ärsådant nyttigt; är det ens ärligt0 jag tror det åtminstone icke, peh anhåller att dessa ani märkningar måtte få åtfölja återremissen > t händelse Retänkanket nu icke olifver bifallet. Friherre Cederström'-
Örn, vid grufvor, större bruk och nqanufacturier, värdshus för resande erfordras, skall tillstånd för inrättandet deraf sökas hos Konungens Befallningshafvande, som, efter Pastors och Socknemäns hörande, derom, förordnar; och böra sådane värdshus beskattas på sätt i 35 §. stadgas. 43 §:. Vid Kyrkor på landet och inom en fjerdedels mil deromkring, på hvilket afstånd från kyrka krogar ej få finnas, så vida ej serskilda omständigheter föranleda Konungens Befallningshafvande, att, efter Socknemännens och vederbörandes hörande, från detta, stadgande göra undantag, må ej på Sönoch Helgedagar bränvin försäljas, hvarken i minut å Gästgifvaregård dar eller å andra minuterings-ställen,. utom till resande och vägfarande vid måltider, eller, af hvem det vara må, i partie. Bryter någon häremot, plikte första gången 20 R:dr; sker sådan förbrytelse andra gången eller oftare, bote förbrytaren Fyratio. R:dr hvarje gång; och vare, med undantag af Gästgifvare, hvar och en annan, sora tredje gången återkommer, näringsrättigheten för alltid förlustig. Vid enahanda ansvar vare i städerne ali bränvins-försäljning i parlie å Sönoch Ilelgedagar, samt utminutering under Gudstjensterne för,» bjuden. Ecu.-, Lagsamt Allm,. Besv.- och OecoruUlsk:s Utlåtande N:o 8. 3y 49 §• Försäljer någon, utan vederbörligt tillstånd, bränvin i minut till en eller flere personer af den menighet, som å landet är samlad vid ting, uppbördsstämmor, mantalsskrifning, mönstringar, husförhör, auctioner, kronoskjutsningar, skallgångar och andra sådane till större sammankomster ledande förrättningar och anstalter, bote han första gången Tjugu R:dr och sedan dubbelt.
Domstolen af der förekommande frågor om stiftande, upphäfvande, ändring eller förklaring af Lagar och Författningar, och anledningen dertill att med återbesättningen af detta embete kunnat fördröjas, hade icke, såsom Rikets Ständer synas hafva förmodadt, varit den att göromålen blifvit mellan de två andre ByråCheferne fördelade, utan att den Byrå-Chef för lag-ärender, efter hvilken ledigheten uppstod, vid vunnen befordran till Expeditions-Chef åtagit sig att tills vidare, jemte Expeditions-ChefsEmbetet, fortfarande bestrida Byrå-Chefsbefattningen. Om ock med hänseende till då för banden varande förhållanden en förening af dessa begge författningar kunnat under någon tid ega rum, så befanns likväl redan år 1850 af då fullständigt utvecklade skäl, dem Kongl. Maj:t samma år vid atlåtandet af Dess Nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof lät komma till Rikets Ständers kännedom, det vara oundgängligen nödigt, att berörde Byrå-ChefsEmbete åter tillsattes. Detta skedde äfven, hvarjemte Kongl. Maj:t täcktes vid samriia tillfälle förklara, att indragning af någotdera utaf de tvenne andra Byrå-Chefs-embetena icke borde ifrågakomma förr än det ena af dem genom innehafvarens afgång blefve ledigt, och i detta af Kongl. Majit sålunda bestämda skick befinner sig frågan ännu oförändrad. De embetsman, hvilka vid omförmälde tid innehade sistnämnde tvenne Byrå-Chefsbefattningar qvarsiå ännu på deras platser, och behofvet af en särskild Byrå-Chef för lag-ärender har snarare blifvit ökadt i samma mån flera och vidtomfattande lagförslag förekomma. Väl har detta embete nu å nyo under en längre tid stått ledigt, men detta förhållande har sin enda grund i otillräckligheten af den anslagna lönen, hvilken, då den ej är bestämd till högre belopp än 2400 R:dr Riksmynt och alltså med 600 R:dr understiger hvad redan är de yngste bland Hof-Rättens medlemmar anvi - Bil. N:o 1 till Kongl. Maj:ts Nåd.
Jag har derföre aldrig fästat uppmärksamhet vid hvad man kallat soldatens härdande, ty jag har alltid trott, att behofvet åstadkommer delta, utan. någon särskild öfning Jag bar deremot ansett förståndets bildning böra utgöra syftemålet, och. förnämsta ögonmärket. — Ått här vilja med vidlöftiga deduetioner bevisa fördelerne af denna, ifrån den vanliga skilda, åsigt, vore utan ändamål, och antingen är åsigten rakt förkastlig, eller innebär den ämne för en större, vidsträcktare och skickligare tanke-utveckling, som kan hända åstadkommes endast genom ti *) Den stylta, sorn härigenom skulle uppkomma, Liefve, efter våra sednaste tabeller: mellan 20 och 25 års ålder 110,878 man. — 25 — 3o 106,682 3o — 35 101,729 — —• 35 «— 4° 82,658 — och således en tolai summa af 4°'->947 man; hvaraf äfven visar sig, att matt med beväringspligten, såsom ett ovillkorligt åliggande, gerna kunde stadna vid det 3o:de året. — Jag väntar mig äfven det vanliga inkastet af bristande befäl till en sådan styrka; men genom en, till samma mål syftande, rigtning af de högre scholorna och undervisningsvreken, skulle befäl vid behofvets stund ej saknas, och det är endast bildningen, som bibringar förmåga att föra befäl öfver andra. — Den i December. i5S den samt den allt mer och mer tilltagande nödvändigheten, att befrämja samhällets fördelar genom andra utvägar än de vanliga, snart nog för tunga, skattebidragen. Jag inser alltför väl de många inkast af svårigheter och besvärligbeter för utförandet af denna plan; men att uppgöra någonting för ett lands försvar, som ej innefattade något ondi, något tvång, är ej möjligt, då sjelfva föremålet, eller försvarsbehofvet, är det största af allt samhällsondt.
Palmstjerna omnämt, men deremot är förhållandet inom Stockholm alldeles tvertom, ty här är försäljningspriset större och för en stadsegendom kan i köpeskilling med lätthet erhållas mera, än den vanliga brandförsäkringssumman. A egendomar, som långliga lider tillbaka blifvit brandförsäkrade, är försäkringssumman vida lägre, än det vanliga försäljningsvärdet. Antages således inom Stockholm taxeringsvärdet till grund, skulle en ojemnhet i taxeringen upkomma, och då Ulsk:s förslag är något, ehuru ett ringa steg till cn rättvisare taxering, tillstyrker jag bifall lill detsamma. 488 Den 14 lUaj e. iri. Gr. af Ugglas: Gr. Gyldenstolpe liar redan uplyst Ståndet om orsaken hvarföre ordet ”inköpspris” inkommit i §:n och om Hr Rosenblad behagat genomläsa reservationerna, som blifvit bifogade Utsk:s betänk., hade han säkerligen äfven funnit, att Koministern Reckman reserverat sig deremot, alt ordet ”inköpspris” icke blifvit i §:n intaget. Då ordet nu icke inllutit i 68 §:n, vore väl orättvist, att intaga det i den 108;de. Men, utom de skäl, Frih. Palmstjerna anfört, torde jag få fästa upmärksamheten derpå, att egendomar i allmänhet, med få undantag, icke äro uptaxerade till sitt rätta värde, och då vore det väl hvarken rätt eller billigt, att uptaxera en del af dessa egendomar. På dessa skäl anhåller jag, att U. o. Ad. ville bifalla §:u, likväl med uteslutande af ordet ”inköpspris”. Gr. Mörner: Med dem, som anse ordet ”inköpspris” böra uteslutas, förenar jag mig; men dä älskillige anmärkmr blifvit gjorda emot den inora städerna antagna taxeringsgruud, anser jag mig böra sanningsenligt uplysa, alt åtminstone inom Stockholms stad i allmänhet den regel följes, att egendomar taxeras efter inköpspriset och delta så strängt, att om under loppet af året en egendom blifvit försåld, taxeras den påföljande år efter sista köpeskillingen. Om sådant vore lämpligt, skulle jag härpå kunna upgifva mångfaldiga exempel.
Då nybyggnads-arbetets fullbordande, från och med år i8a3, ställdes under serskild administration af 3:ne Bankens Embetsman, vidtogs derföre ock genast, i förening dermed , den åtgärd, att i den ofvannämnde Arcliitectens ställe, af hvilken vidare biträde då fanns umbärligt, antaga en Conducteur, hvars befattning ej stannade vid allmännare dispositioner och ritningars uppgörande, utan egentligen giek derpå ut, att föra noggranna och fullständiga Dagsverksoch Material-anteckningar, samt med vandt 6 Banco-Utskotlets Utlåtande N.-o 64• och säkert öga följ^ och controllera arbetets utförande äfven i dess minsta delar; och blef denna anstalt på ett tillfredsställande sätt rättfärdigad genom sakens utgång. (Se Banco-Utsk. Mern. N:o 34-) Med samme Conducteur, hvars pålitlighet och skicklighet blifvit under dess omförmälda befattning pröfvad, hafva BancoFullmägtige senast, vid slutet af år 1827, på obestämd tid afslutat det i Utskottets förra Memorial omnämnda Contract, hvilket i afskrift härjemte åtföljer, Innehållet visar, att hvad dermed varit önskadt och åsyftadt, i fråga om Husens besigtigande m. m., icke lärer kunna tillbörligen uppfyllas af Bankens Embetsmän, och ännu mindre af dess Yaktbetjente; samt att, i fråga om verkliga Byggnadsoch Reparations-arbeten, en så oafbruten daglig handläggning och tillsyn, som af Conducteur en fordras, svårligen torde kunna gratificationsvis ersättas, elier annorlunda än efter visst beting blifva att tillgå, Hvad betalnings-vilkoren beträffar, så enär en person, som förenar den till ritningars uppgörande erforderliga sak-kännedom med practisk erfarenhet och öfning i snart sagdt alla delar af Byggnads-yrket, lemnar Banco-Utskotlcts Utlåtande N.o 6/j.. 7 sitt dagliga biträde mot ungefärligen samma pris som en Murareeller TimmermansVerkgesäll, synes dervid ej med skäl kunna något erinras.
Riksgäldssedlar för mansdagsverke får anses såsom nödvändig följd deraf, att alla Iefnadsförnödenheter då stigit i högt penningevärde. — Emellertid har arbetsklassens ekonomiska tillstånd genom mera jemn och lönande arbetsförtjenst blifvit utan tvifvel förbättradt. Allmogen är foglig til lynnet samt arbetsam och iakttager, med få undantag, stor sparsamhet i lefnaden, hvarföre ock ett talrikt antal hushåll kunna berga sig på mycket små hemmanslotter. Under de sednare fyra åren äro få gröfre brott begångna inom provinsen och tjufnadsförbrytelser hafva de sista tvänne åren förekommit till vida mindre antal än förut, hvilket väl må anses vittna om stigande välmåga och sedlighet hos den arbetande och tjenande delen af befolkningen; men ehuru kändt är, att konsumtionen af bränvin i Länet minskats betydligt sistberörde år, i anseende till varans dyrhet, kan det likväl icke påstås att dryckenskapslasten i samma mån aftagit; ty när den mera sällsynta drycken åtkommits, hafva måttlighetens gränsor vid förtäringen ofta blifvit öfverskridne. § 3- Näringar. Åkerbruk. Det cirkulationsbruk af rent träde, höstråg, tre års gräsvall samt två till fyra års hafra, hvilket i underdåniga berättelserna af 1849 och 1851 blifvit omnämndt, såsom å största delen af den Wermländska odlade jorden användt, är fortfarande det rådande, endast med undantag af de nordligaste delarne, der dels en inskränkt areal, dels bruket hos den der boende Finnallmogen, har åstadkommit ett uteslutande begagnande af hafra och kornsäde på den mer än vanligt starkt gödslade jorden. Såsom det förestående visar, utgöra väl ännu råg och hafra provinsens hufvudsäden, men hvete, som för trettio år sedan blott hos några få possessionater odlades och i allmänhet ansågs mindre passande för Wermlands åkerjord, har vunnit mera insteg under de sednare åren; 8 och i provinsens sydligare delar har odlingen deraf betydligt tilltagit, med i allmänhet goda resultater.