Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Län, summariska uppgifter öfver antal och lästetal af såväl Svenska, som Finska fartyg, hvilka under förutgående 4 &r varit begagnade till ifrågavarande frakthandel, äfvensom öfver Svenska och utländska fartyg, hvilka med hufvudsaklig last af trädvaror och tjära omedelbart till utrikes ort afgått.— Vidare utlät sig Kommerse-Kollegium i underdånighet, ali, då beviljandet af den serskilta seglationsfriheten sålunda varit påkalladt af vården om en af Sveriges vigtigaste näringar, trädvaruoch tjärhandeln, på hvilka produkters lifliga afsättning flere andra inhemska närings-interessen berodde, hade likväl å andra sidan icke undfallit Kongl. Maj:ts Nådiga uppmärksamhet det mindre fördelaktiga inflytande, främmande fartygs rättighet till fraktfart Svenska orter emellan ulöfvade å en annan för Sverige naturlig näring, Skeppsbyggeriet, och när Kongl. Maj:t, med afseende härå, den a4 April 1889 fann godt fastställa en viss tid, eller till 1841 åts slut, för Finska och Åländska fartygs rättighet att deltaga i ofvannämnde varutransporter, hade all anledning varit till den förhoppning, att Sveriges skeppsredare och sjöfartidkande kustboer i Rikets nordligare delar skulle, inseende fördelen att göra sig oberoende af främmande fartygs biträde vid nämnde fraktfart, begagna den fastställda mellantiden för byggnad och utrustning af fartyg, tjenliga för dessa transporter. Att detta förhållande likväl ännu icke till önskvärd grad inträffat , ådagalades af den utaf General-Tullstyrelsen meddelade jemförelse-uppgift å Svenska samt Finska och Åländska fartyg, som under åren 1807—1840 begagnats för transport af träd varor och tjära från förenämnde 3:ne Län till andra inrikes orter, hvilken uppgift visade det resultat, att Finska och Åländska fartygs andel i omförmälde varutransport, per medium för ifrågavarande 4 år, utgjort i lästetal från Norrbottens Län omkring 5o procent, lVesterbottens Län omkring 62 proeent och Westernorrlands Län omkring 7 procent; samt att, vid jemförelse mellan det första och det sista af de 4 åren, berörde främmande fartygs deltagande i samma fraktfart utgjort: för Norrbottens
Det blott hade warit nedsatt för alt jamka de stridiga meningarne öfwer Riksdags-Ordningen, men när Desi befattning nu msträckes, kan jag ej längre i Desi göromål deltaga. Herr kOtblie b anmärkte att hans proposition wore gjord endast i afsigt att komma till ett flut med denna instruckion, och att han ej kände nägot annar medel till ernående deraf. Grefwe l-ovenli jel m Larl. an'a-afmctt Jämknings, Ulskolret wara nedsatt cad st ser Riksdags ordningens redigerande, och dä detta U ste!, eomtalas i Regerings »Formen kunde icke elier ät Det samma arr» 544 Den 8 December. andra befattningar updragas än de för hwilka Det blifwik tillsatt. Herr korkUeb. Jag^will medgiswa att detta Utskott endast är satt för Riksdags Ordningent men dä uti Regerings Formen sättandet af särffildta Urffokt icke finyes förbudet och uti Riksdags.Ordningen uttryckeli, gen är killäcit, hafwa Riksens Ständer full rätt att för särskilda allmänna frågor sätta särffildta Utskott, fom i Regerings - Formen icke äro nämnde. Sä har förhållandet warit med Jämknings Urskotttt, och Riksens Ständer kunna updraga är detta Utskott alla frågor, som enligt Regeringg-Formeu icke äro de deruti upräknade Utskott förbehällne och som öfwerens, stämma med beffaffenbetcn af det ärende, som gas anledning till Desi ukwäljande. Herr k.s§erl,Lim, Oiof polian. Jag får endast anbälla, att Ridderffapet och Adelns nyss fattade kestut mätte bliswa communiceradt med de andre Stånden, jämte wänligt inbjudande kill Dem, att deruti deltaga. Herr Gr efwen och Landt-Ma rskalken erindrade att Ridderffapet och Adeln hade sallat silk Lefim blott för hänwisandet af detta mål. Friherre 8tsöl von lkalstsin.
En så betydlig qvantitet spanmål skulle för den jordbrukande allmänheten blifva rent af omöjlig att lösa efter markegången, i händelse flera goda år följde på hvarandra, hvarigenom spanmålens afsättning blefve omöjlig före den tid räntan skulle utgifvas, nemi. å afradsdagen den a5 Febr.; i följd hvaraf det blir nödvändigt, såvida ändamålet skall 10 H. 6 Dc 11 i5 Juli f. m. vinnas, att Utsk. söker bi belial la räntegifvarne vid rättigheten att upptaga räntespanmålen till leverering in natura; men deremot måste nian å andra sidan tillse, att Staten icke belastas mod vård om denna spantnål eller hushållning dermed, hvarigenom hon ånyo skulle inkastas på det med rätta förkastade systemet för spanmålsmagaziner och magäzinsdircctioner ; utan hör denna angelägenhet ordnas på det sättet, att den spanmåt, som, lill följd af räntegifvarnes uppsägning, levereras in natura, varder på öppen auction till den mestbjudande försåld att af köparen emottagas den 25 Fehr., nied köparen lemnadl 6, 7 ä 8 månaders anstånd med betalningen emot godkänd borgen, hvarigenom köparen är i tillfälle att begagna sig af sjötransport för spanmålens afsättning inomeller utomlands, der den betalas bäst. Spanmålshandel i stor senia skulle derigenom bildas, tili samhällets allmänna nytta och på det jordbrukaren kunde bibehållas viel rättigheten alt uppsäga räntespanmålen till leverering in natura och derigenom vid möjligheten alt utgöra sina onera ulan alt egendomen behöfde tagas i mät, enär spånlinden under sådana villkor blir både säljbar och försåld till ett lämpligt pris; hvilket åter icke skulle blifva händelsen, det est all räntespanmäl icke blött skulle på en gång försäljas, utan äfven contant betalas; men i oskiljaktigt sammanhang med detta ämne står äfven frågan om ett lämpligare sätt, än det nu gällande, för markegångssättningen, hvilken bör ske på sådant säll, alt markegångstaxan så nära som möjligt må upplaga det gångbara priset.
De ständiga räntorne å jordegendom kunna icke nu mera än förr anses tryckande, men äro likväl mycket olika besvärande, i följd af de mer eller mindre stränga grunder, som vid skattläggning och tiondesättning vunnit tillämpning och de förändringar, hvilka hemmanen sedermera genom bättre 32 eller särare brukning, odlingar elier mistning af skog, fiske eller andra tillhörigheter undergått, äfvensom, i anseende lill den för innehafvare al hemman, hvilkas räntor äro indelade till erabelsoch tjenstemäns aflöning, ofta i frågakommande förbindelse, att in natura leverera räntespanmålen, eller att betala den samma efter gångbara pris, då de äro högre än markegångspriserne. Krono-utskylderne hafva under de ifrågavarande fem åren ganska jemnt influtit inom östra och mellersta delarne af länet eller de så kallade Österoch Mellan-Sysslets fögderier. Uti de norra och vestra fögderierne har väl någon del af krono-uppbörden fått årligen utmätningsvis indrifvas, men icke till så stora belopp, som mången gång tillförene. Deremot sedan lång tid tillbaka hafva alla år vid summariska räkningens aflemnande öfver kronouppbörden inom Söder-Sysslets fögderi, betydliga belopp af densamma funnits utestående, förnämligast i Nordmarks och Näs härader. Orsaken till della förhållande ligger deri, att när årsväxten mindre väl utfallit, och hvilket ej så sällan inträffat, denna motgång varit särdeles kännbar i dessa härader, hvarest jordbruket utgör allmogens dels enda, dels hufvudsakliga näring, och jordmånen till större delen är mindre bördig. Restantierne i sistnämnda fögderi minskades också mycket efter 1843 och 1844 årens bättre skördar, o J men ökades åter efter den svagare årsväxten 1846.
2:dra punkten, angående Indeldte arméen, bifölls, med undantag af Utskottets, dels under Litt. A. 3 morn., rörande arfvoden åt 20 reserv-läkare inom fältläkare-corpsen, samt resestipendium för bataillons-läkare och 238 Prot.-Utdrag, den 23 October 1844• garnizons-sjukhusets sjukhus-läkare gjorde tillstyrkande och hemställan, hvaremot gjordes anmärkningar, som ansågos föranleda lill återremiss, och dels under Litt. D., i fråga om anslag för Inslructions-compagnier afgifne vttrande, hvilket till följd af gjorde anmärkningar blef återremilteradt, med förklarande, att Ridderskapet och Adeln ansåg det af Kongl. Maj:t för dessa compagnier äskade anslag af tillsammans 37,500 R:dr årligen böra beviljas; 3:<lje punkten, angående värfvåde armeen; 4:de punkten, angående beväringen; och 5:te punkten, angående materielen, blefvo af Ridderskapet och Adeln bifallne; örte punkten, angående diverse anslag, bifölls, med undantag af Utskottets, under Litt. g.) i fråga om skrifmaterialier och expenser samt ved oell ljus för Krigs-Collegium, Krigs-Hof-Rälten m. fl. Verk, afgifne yttranden, hvilket till följd af gjorde anmärkningar blef återremilteradt. Beträffande de ifrågaställde, till ständiga behof icke hänförliga, anslagen, gjordes emot Utskottets, under N:o 1, förekommande hemställan, att det af Kongl. Maj:t till anskaffande af sängar, sängklädes-persedlar, husgeråd m. m. för inslructions-compagnier vid indeldta Infanteriet äskade anslag af 24,000 R:dr icke må af Rikets Ständer beviljas; anmärkningar, hvilka ansågos föranleda återremiss, hvaremot Utskottets tillstyrkande, i fråga 0111 de under N:ris 2 till och med 12 upptagne anslag, blelvo af Ridderskapet och Adeln bifallne.
Lina ett exemplar af sin grammatik, för att pröfva om deraf kunde blifva en aladaube eller en blanc mangé. «Det skall bli rätt roligt för dig, bror Magnus,» tillade han, «att plugga i mig dina reglor för accenten, för konsonantförändringen o. s. v. Jag undrar just, hvad gubben Gezelius, som jag ännu fragmentariskt har i mitt hufvud, skall säga om den nymodiga medtäflaren i min mage.» Gubben skrattade sjelf hjertligt åt sin egen qvickhet, och de öfriga skrattade med. På eftermiddagen kom den omtalta träkarlen, hvarunder fruntimmerna ensamma sutto i nästgränsande rum. «Men tycker du icke om Magnus?» frågade Märtha. «Han pratar väl så lärdt och besynnerligt, att jag ej alltid förstår honom, men han har alltid förefallit mig så godsint och hederlig. Också är han ständigt glad och treflig.» Ja visst är han det, och jag har derföre tyckt om honom ända ifrån barndomen – svarade Lina. «Nå men hvarföre vill du då icke hafva honom?» Söta du, hvad talar du för besynnerligheter? Det har ju aldrig varit fråga om något sådant. Du vet ju, att farbror och han äro oskiljaktiga vänner, och att han endast derföre går hos oss. Om folket pratar, så rår jag ej för det, och du borde väl ej tro något sådant. «Men du ser ju sjelf, att han är kär i dig, och det vore säkert ett lyckligt parti.» Nå men tala då för all del ej så högt! De kunna ju höra hvart ord. Hur kan man vara så oförnuftig? Hon var färdig att gråta af förtrytelse och lemnade hastigt rummet. Men Märtha hon tyckte att hon talat ganska förnuftigt. Utom det att hon började få sina hemliga skäl till hvad hon sagt, så delade hon alla sina medsystrars håg att stifta partier. Ty ingen hustru är så illa gift, att hon annorledes än blott i högsta allmänlighet skulle afråda de ogifta från äkta ståndet.
Den serskilda belåni ngs-rätlighet, som blifvit Fahlu Bergslag tillagd för dess Koppar-Sedlar, utgör endast ett Creditiv eller Förlags-biträde, intilldess Bergslagets Råkoppar hunnit vid Avestad förädlas till Garkoppar, då den såsom sådan kan vågföras och föryt Bili. till Riks. St. Då nu Jern-Contoiret eger af Banken mot 3 proc. ränta ett Creditiv å 600,000 R:dr att kunna begagna såsom Förlags-lån, samt revenueh deraf får användas till Prsemier, Rön, Försök m. m., allt till nytta förMernhandteringen ensam, utan att Koppar-tillverkningen häruti får deltaga, så har Banco-Utskottet ansett Fahlu Bergslags ofvannämnde lån-rättighet på RåKoppar-Sedlar skäligen kunna och böra,såsom en deremot svarande förmon, på oförändrade vilkor bibehållas. Vidkommande åter Jern-Effect-lånen och den derå beviljade ränte-nedsättning vid 1792 års Riksdag, så härrörde densamma troligen ej då från något verkligt förband varande betryck för Jernhandtéringen; och enär dess idkare ej eller nu, under en längre tid, haft skäl att klaga öfver svåra conjuncturer eller trög afsättning, inser Utskottet uti denna åtgärd ingen giltig grund, hvarföre en så låg ränta beständigt skulle fortfara. Svårigheten att för närvarande, mot inteckning, få Gatpital Utlånta, torde, så vidt den icke är partiel för Hufvudstaden och dess omgifmngar, egentligen härleda sig derifrån, att mängdeil af Fastigheter redan förut blifvit med Bdnco-Utskoltets Utlåtande N:o 82. 35 dryga inteckningar besvärade, men ingalunda från minskade lånebehof. I hvad måtto ett högre eller lägrö Utlånings-belopp på Våg-Effecter kan ega med räntefoten det omedelbara samband, att den senare skulle af den förra bero, bär i det derom framställda yttrande ej blifvit nog tydligt utredt.
Jag frågar då, om jag eller Herr Tham haft orätt, då jag sagt, att denna Bevillning är beräknad att fylla den brist 6om kunde uppkomma. Herr Tham har yttrat, att jag ej kanner Bevillningsutskottets förslag. Det vore förlåteligt, efter det ännu ej kommit fram; men måhända känner jag det, efter hvad enskilte ledamöter anfört. Åtskilige andre ledamöter hafva yttrat sig uti .hufvudfrågan, och citerat exempel från andra länder. Det vore omöjligt och tröttsamt att här upptaga hvar punkt. Således har jag sökt sammanföra dem, och skall försöka en vederläggning, i förhoppning att den goda saken skall hålla mig skadeslös för de anmärkningar, hvilka skola taxera mig såsom illiberal. Härefter uppläste Herr Lefrén följande: (Se Bilagan N:o 7.) Hvarefter Herr Lej ren mundteligen tilläde: Jag anhåller vörds3tnt'om afslag å den i första punkten framställde grundsats, så mycket ine - 464 Den 14 Augusti /, m. r* som jag anser den stridande emot Konungens rätt, att i dessa mål ensam förordna. Herr Cederfchjold, Pehr Gu fiaf: Några af de anmärkningar, hvilka den siste värde talaren med så utmärkt värma framställt, anhåller jag att till besparande få i korrthet upptaga. Han synes misstycka, att BevillningsUt[kottet haft afjeende pä Landets väl, lihafom jfkulle detta enfamt til komma OeconomieUtfkottet. jag får der^, före blott hemställa, om ej samteliga Utskotten böra hafva landets väl till ögnamärke? Eller månne ej Vid den egentliga Bevillningens fördelning, jordbrukets och de öfrige näringarhes båsta bör af Bevillningsutskottet tagas i betraktande? Manne vid Statens reglering, äfvensom vid anslag till särskilta behof, landets Väl ej bör af StatsUtskottet åses?
De subventionerade theatrarne i Paris ega f. n., utom en mängd extra understöd, dels ur Kejserliga handkassan, dels af de under StalsMinisteros förvaltning ställda fonder, ett lika stort anslag, som under Konung Ludvig Philips konstitutionella regering eller 1,360,000 frcs. Utomomdess erhålla nästan alla Provinstheatrarne bidrag ur Statskassan, t. ex. theatrarne i Lille, Nantes, Bordeaux, Marseille, Lyon, Strassburg, m. fl., som upbära ett ärligt tillskott af 50.000 frcs hvardera. Svenska Nationaltheatern deremot erhåller icke en gång hälften af hvad theatrarne i Cassel, Darmstadt, Carlsruhe, Stultgardt m, 11. upbära! Icke en gång en tredjedel af bidraget till Köpenhamns theater; ungefär en sjundedel af hvad theatrarne i Wien och Berlin upbära. Jag vill icke ytterligare jemföra det nuvarande anslaget med hvad Kongl, theatern upbar under Konung Gustaf III eller den betydliga summan af 222,000 Rd:r b:ko. Och under denna period hade Kongl, theatern så godt som ingen medtäflare, emedan alla nöjens centralpunkt var inom Den 22 December e. ni. 43 Kongl. Operahusets murar. Huru är förhållandet nu? Under della ■arel har Stockholm, med en befolkning, upgående till 91,000 menniskor, haft uiom Kongl, theatern, fern enskilda theatrar, ett förhållande, som icke finner sin motsvarighet i någon annan hufvudstad. Berlin t. ex., med något öfver 420,000 innevånare, utom en garnison af 12,000 man och omkring 200,000 resande, sora under årets lopp besöka staden, — har icke mer än sju theatrar, dä jag inberäknar det s. k. Krolls etablissement utanför staden. Och ändå erhåller Kongl, theatern i Berlin ett årligt tillskott af 140,000 Thaler Preuss.
All valrätt falskhet. s. Riksdagsmannavalen skola förrättas inför den sladseller häradsrätt inom valdistrictet, som för första kammaren, länets pröfningscomite', och för andra kammaren, riksförsamlingen förordnar. Der stad af r, a, 3, 4 ordningen eller med minst i,5oo innevånare är belägen, skall dess stadsrätt ovillkorligen till valförrättare förordnas. s För den, som till riksdagsman vald blifvit, uppsattes en fullmagt: Undertecknade den tid, sorn vallagens 7 § 1 (2) (3 mom.) (13). utsätter fullmagt. N. N. d. s Alla riksdagsmannaval skola ske för öppna dörrar, med enkla, slutna, omärkta sedlar s. Söker — i5 § utsätter. Såsom tillämpning af de i denna grundlag uttryckta grundsatser skall särskild valstadga utfärdas. Denna valstadga skall innehålla nödiga föreskrifter: 1) Om röstlängders upprättande, granskning och pröfning; 2) Om kallelse lill riksdagsmannaval; 3) Om huru, i anleda, af hvadS § stadgar, förhållas skall; 4) Om hvad i allmänhet vid valförrättningarna iakttagas bör; samt i öfrigt aliade närmare bestämmelser, som tillverk stal - Den 19 A p r i I f. m. 185 stä/lighet af hvad i denna grundlag föreskrifves nödvändige åro. §• I föregående § omnämnde valstadga skall af Konung och riksförsamling gemensamt stiftas i den ordning och på det sätt Sy § Rrg.F.-n för stiftande af allmän civil-, criminaloch kyrkolag bestämmer. $• _ Pröfningen af alla vid valförrättningarna skeende anmärkn:r tillkomme de valberättigad? sjelfva; besvär öfver af dem fattade beslut mä dock, när de röra val af riksdagsmän, riksförsamlingens pröfning underställas. Öfver val af riksdagsmän må ock besvär till riksförsamlingen ingifvas, att der pröfvas. Gr. Frölich, David: En pinsam hufvudvärk hindrade mig under Lördagens plenum att öfvervara R. o. Ad:s öfverläggning längre än på f. m.
Härför förbehålla vi oss endast rätt att i första hand ofFentligga arbetet i I d u n s romanbibliotek. U t o m det kontanta arvodet öfverlämna vi åt författaren en bokupplaga på femhundra exemplar i vårdad utstyrsel, öfver hvilken han äger att efter godtfinnande förfoga. För de insända arbetenas bedömande tillsättes en jury, bestående af fyra härtill lämpliga personer med hvar sin röst, och i hvilken jury Iduns redaktion äfven äger en, den femte rösten. Juryns sammansättning kommer snarast möjligt att offentliggöras. Samtliga täflande arbeten skola anonymt vara i D g å n g n a till Iduns redaktion, Stockholm, före den 1 september 1 8 9 4 samt åtföljas af en försegl; d namnsedel, hvars konvolut förses med ett motto, hvilket äfven bör återfinnas å manuskriptet. D e n n a namnsedel brytes endast för det arbete, som prisbelönas. S k u l l e prisnämnden anse, att ingen af de insända täflingsakrifterna besitter sådana egenskaper, att densamma bör tillerkännas det utfästa priset, förbehåller redaktionen sig rätt att i samråd med den öfriga prisnämnden öfver detsamma förfoga. För redaktionen af Idun Frithiof Hellberg. " Hon var för oss en gåta ". x j e t var alltid trefligt att komma in t i l l Qtftant Margareta, icke allenast för det hon _ var den vänligaste, raraste tant, man kunde träffa på, och som bjöd på det förträffligaste kaffe med dito hembakt bröd till, utan äfven emedan hon merendels hade något intressant att förtälja från sin egen ungdom, a n t i D g e n något som hon själf upplefvat eller någon episod ur en annans lif, oftast glad, men äfven sorglig och vemodig ibland. E n fredagsafton satt jag med mitt arbete i hennes lilla varma, blomsterdoftande förmak.
Hvilket, jemte serskilda Ledamöters yttrade olika meningar, till Rikets Höglofl. Ständers pröfning vördsamligen öfverlemnas. Stockholm den 6 April 1840. Reservationer. ”Ehuru motionären åsyftat en förenklad controll för Skepps-Redarne, och sålunda en lättnad för sjöfarten i allmänhet, som står i omedelbart sammanhang med flere till handelns och sjöfartens underlättande och befrämjande till Utskottet inkomne motioner, bar dock Utskottet ansett sig oförhindradt att isoleradt företaga denna motion till afgörande. För min del hade jag Allm. Besv. och Ekon. Ulsk. Betänkande, N.o i5. 7 deremot föreställt mig, att alla ämnen, som med hvarandra ega gemenskap, hade bordt, så vidt möjligt är, sammanföras och af Utskottet i ett sammanhang behandlas, dels alt derigenom förkorta discussionerna, så väl inom Utskottet som Stånden, dels ock derföre, att man, i annat fall, af ett föregående beslut lätt kunde finna sig bunden, då en annan fråga i samma ämne eller dermed i nära gemenskap stående, till afgörande framdeles förekomme. Vidare har Utskottet ansett det både lämpligt och rättsenlig!, att Handels-Societeterna ådagalägga, att införsels-skyldighet af ett visst quantum salt blifvit fullgjord, på det Commerce-Collegium måtte beredas tillfälle tillse, huruvida stapel-städerna fullgöra en bland de dem åliggande skyldigheterna för bibehållande af slapelstads-rälten.
N:o 114. i anledii. af väckt motion örn förklaring af stadgandet i a sect. 1 cap. 1 § af K. Skolordn. d. 16 Dec. 1830, 1 fråga ora skyldighet att bygga och underhålla skolhus i städerna; N:o 117. i anledn. af väckt motion, att den ännu be» ridna dele* af Smålands HussafregSté måtte afsitta, men, om detta ej bifölles, lindring i rustningsskyldigbeten erhållas ; N:o 118. i anledn. af väckt motion, angtde approbation af 1'ecruter vid de indelta regiterna samt beskaffenheten af boningshusen vid rotetorpet m. m.j N:o iso. i anledn. af väckta motioner, rör:de grunden för beräknande af planpenningar eiler det bidrag, stamrotarna böra affströrotarna erhålla samt flyttning af soldattorp från ett till annat hemmans ägor. OecömTJtik:» den 11 dennes f. m. på bordet lagds utlåtm: N:o ii6. i anledn. af gjorda anmärkningar vid Utsk:a betänk. Ji:o g3, angfde upphäfvande af dubbla tjenstårsberäkningen vid befordringar till ecclesiastrka' embeten och tjenSter, samt K:o 1 tg. i anleda. af åtskilliga föreslagna åtgärder till lindring i rustningsö’ch roteringsbeSväret, blefvo ånyo lagda på bordet, det förra på begäran af Frihtna Boy e, Ludv., och von Albedyhll,Carl Gust., samt det sednare på begäran af Hrr Gunther, Carl Gust., och Bogeman, Joh. Ludv* Företogs till pröfning den sedan förlidne gårdag uppskjutna i5:de punkten af StatsTJtskrs memor. N:o a5o i anledn. af skiljaktiga beslut i några delar af statsregleringen.
Till hvad mitt nyss upplästa särskilta yttrande innehåller, och hvarigenom jag, såsom skadligt , afstyrkt tryckning emellan Riksdagarne af Riksens Ständers Revisorers Berättelser , får jag nu tillägga, att exempel gifves, då Revisorer kunnat misstaga sig om personella åtgärder, och att erfarenheten ådagalagt att Revisorer öfverträdt gränsen af deras befattning. Otn således deras Berättelse skulle tryckas, utan att Riksens Ständers granskning och bifall dertill förutgåttj så skulle lätt Allmänna Opinionen deraf kunna missledas, då man blott hört den ena parten, utan att den andra fått tillfälle att sig förklara öfver hv^d som blifvit såsom felagtigt uppgifvet. Dessutom finnes ett ytterligare skal emot en så beskaffad tryckning, deruti, att TryckfrihetsFörordningen skulle derigenom eluderas. I nämnde Förordning stadgas: nAtt Re~ visorernes Protocoll och Handlingar icke kunna till tryckning befordras eller utan Vederbovandes tillstånd utbekommas. Det kan icke Ridd. 0. Ad. Prof. VI. B. II. 258 Den a 5 Maj). vara Revisorerne, som här menas med Vederbörande, efter deras åsigter äro underkastade prÖfningen af en högre Autoritet, utan det är Riksens Ständer. De anmärkningar , som Revisorer under granskning af något Verks förvaltning kunnat göra, bör ej af samma Verk till deras innehåll kännas, utan förseglade förvaras till kommande Ständers pröfning; det är först sedan Riksens Ständer fått kännedom af förhållandet och efter deras bifall, som desamma kunna till trycket befordras. I Betänkandet finnes slutligen ett tillägg, angående Revisorernes Rese-penningar och Tractamente; detta kan i sig sjelf vara oskyldigt och äfven nyttigt för dem, som ej känna Författningarne och derigenom tveka att sig ett sådant förtroende åtaga} men då vanligen till Revisorer väljas sådana Personer, hvilka förut varit Riksdagsmän och således känna hvad dem i denna del är tillagdt, tror jag detta stadgande v*ra öfverflödigt, och tillstyrker derföre helt och hållet afslag på Betänkandet. Friherre Boye: För min del tror jag, att den ena ytterligheten är ej bättre än den andra.