Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anser mig blott böra upplysa, i anledn. af Hr Rosens och Frih. von K raein ers nu gjorda framställningar, i afseende på fångvaktmästarnes ställande under fångstyrelsen i allmänhet, att jag i går var närvar, i BondeSt., då detta Ständ fattade det beslut, att denna fråga skulle komma under öfverjäggning, i sammanhang med 8:de hufvudtiteln; och man önskade således äfven der, att fångvaktmästarne och allt hvad till fångvården hörer, skulle komma under allmänna fångstyrelsens öfverinseende. Jag förenar mig således uti den begäran, som den siste värde talaren framställt, och anhåller örn Hr Frih o. Landtnäs propos. derpå. Frih. Sprengtporten, Jac. Wilh. Jag vill visserligen icke påstå, att våra häkten, i afseende på uppsigten och betjeningen derstädes, befinna sig i ett skick, som bör fortfara; men jag hemställer till R. o. Ad., då ett stort missförhållande är för handen att rätta, och flera förändrade organisationer i detta fall förestå, t. ex. fångarnes utspisning genom entreprenad, om dessa förhållanden rättas derigenom, att endast dylika partiella förbättringar vidtagas; 0111 icke det bör vara ett allmänt förslag i ämnet, framsläldt af K. M. eller möjligen af den auetoritet, som StalsUtsk. ansett böra äga öfversigten öfver det liela, som bör ligga till grund för en fullkomlig reorganisation af våra fängelser. StalsUtsk. har i denna speciella fråga, utan att underkänna behofvet för öfrigt af det begärda anslaget, likväl ej kunnat undgå att fästa uppmärksamheten dervid, att, ehuru K. M. aflåtit 2:ne propostr ang:de landtstalens löne-reglering, hvaraf den ena blott ad notitiam blifvit till R. St. öfverleinnad, icke ens något direct förord af K. M. till framtida förbältiing af fångvaktmästarnes löner deruti influtit och icke heller uti den sednare, hvilken K. M. framställt direct till R Sl:s antagande.
Under sådana personers ledning har man således all säkerhet för organisationens raska, oegennyttiga och ändamålsenliga fortgång: men hvem kan svara för, huru för - Den 11 Mart f. m. 4» förhållandet ar om åtta år; måhända hafva då andra personer, andra åsigter upptrudt, måhända kunde liela planen till oersättlig skada för samhället och denna dess maktpåliggande näringsgren förfalla; det säkra ar åtminstone, att den upplysning och cfarenhet, som denna tidrymd kunnat lemna, gått förlorade. Enligt hvad jag tror mig äga bekant, lärer nuvarande arrendatorn af Ulltuna icke vara obenägen ait, utan någon contant ersättning, arrendet afstå, blott eftergift erhåtles i den ouppfyllda byggnadsskyldigheten, hvilka byggnader åter, i och för institutets behof icke äro påkallade elier ens lämpliga, emedan de skulle uppföras å de nu indeldta furmernc; sålunda är all anledning förmoda, att Ulltuna kungsgård, utan någon contant utgift, redan år i84t kan få tillträdas. Om också den snara dispositionsrätten af Ulltuna skulle köpas med någon pecuniär uppoffring, anser jag, att derå icke bör afseende fästas, blott ändamålet vinnes; detta allt skulle åt ofvannäinnde förvaltningsutskott öfverlåtas att bemedlas och uppgöras. Då jag föreslagit, att alla motioner rörande landtbruksinslituter i ett sammanhang af SlatsUtsk. må behandlas, har detta skett på dea grund, att icke allenast ett ändamålsenligt likartadt systeine för deras organisation, så vidt möjligt är, må kunna följas, utan ock, för att de medel, staten härtill kan disponera, måtte Lunna på hvarje institut särskildt fördelas och ordnas efter inrättningarnas olika omfång och nytta för större eller mindre delar af Riket. Vidhållande denna öfvertygelse, utbeder jag mig således att ytterligare få anföra några ord, rörande hufvudprinciperna för dessa instituts anläggande i olika delar af Riket, hvarvid jag anser af högsta vigt, att localerna blifva nära Rikets båda universiteter, och helst på kronans egendomar.
Jag skulle deremot tro, att ett neder-i lag vid Slita hamn af dels Östersjö-producter, dels salt, vin, fisk och colonial varor, skulle, i anseende till hamnens läge och säkerhet, blifva förmånligt, utan att medföra nödvändigheten af en stark befästning, och att således frågan, sådan den i afdelningens Betänkande blifvit framställd, tål i minsta ordalag mycken modification. Af hvad jag sålunda anfört, kan jag icke, för min del, tillstyrka en uteslutande porto franco rättighet för Gothland, och, i den händelse Höglofl. Utskottets pluralitet skulle finna saken annorlunda, torde dessa mina tankar få åtfölja Betänkandet till RiksStånden och imellertid denna min, reservation i protocollet upptagas, fiesp, och EkonVtsk, Betänkande^, 4067 Herr Bruncrona: Sedan motion ac Herr Ehinger blifvit gjord, om porto franco frihet för Visby stad och Slitö, samt hela Gothland i allmänhet; och flere värda Ledamöter Öfver detta ämne än för, och än emot, det samma sig yttrat, får jag äfven utbedja mig dervid anföra. Denna Herr Ehingers. motion är må hända en af de vigtigaste, som blifvit till Tit, bearbetande remitterad och fordrar, till stadgande af beslutet, som kommer till Riksens Ständer att inlemnas, en lika mogen, som lugn pröfning och öfverläggning, med åsidosättande af alla enskilda farhågor och blicken endast fästad uppå den fördel, eljer den förluBt, som för det allmänna, genom en sådan inrättning, kan vinnas eller blifva att befara.
Att den för så väl belal som manskap nödiga öfning icke förvärfvas annorstädes än vid stationerna och till sjös, lärer ej kunna förnekas. Genom under-officerarnes längre vistande inom båtsmans-kompanierne, skulle likväl desse personer dragas från sitt egentliga yrke och derigenom småningom försämras i tjenstbarhet. Det biträde för Rompani-Cheferne, vid tillsynen öfver de på rotarne förlagde båtsmännen, förmodar Utskottet kunna erhållas af korporalerne lika om ej noggrannare och säkrare än af under-officerare, helst den nu åt korporalerne föreslagna lönetillökning inger ett grundadt anspråk på en större verksamhet å deras sida. Den nu äskade utgiften komme således, enligt Utskottets tanka, icke att motsvara det dermed afsedda ändamål, och Utskottet får fördenskull afstyrka Rikets Ständers bifall å Kongl. Majits i förevarande hänseende gjorda nådiga framställning. 7:o. Som skärgårds-flottans rörelser anbefaldes genom hornsignaler, men någon åtgärd för alt instruera och öfva signalister icke funnes vidtagen, har Kongl. Majit ansett nödigt att afhjelpa denna brist och att sådant kunde, i anseende till denna flottas närvarande inskränkta styrka åstadkommas genom anställande på stat af 4 hautbois ter med en lön för hvardera af 250: eller tillsammans 1,000: utom 12 tunnor spanmål, hvartill tillgång funnes Stats-Vtskottets Utlåtande, N:o 86 7 7 stabs-signalister med lön .. 62: 44. — beklädnad 46: således åt hvardera 108: 44. 762: 20. — utom 21 T:r spannmål, som redan vore tillgänglig;; hvarjemte ett antal af 40 signalister bland båtsmännen skulle kunna instrueras till signalblåsning.
Sedan Eders Kongl Majit, uti Nådigt Bref af den 22 Juli j.§ 1 2 , tillsändt Stats - ConioireE en afskrift af Rikets Ständers, den 3 i samma månad, aflåtne underdåniga Skrifvelse, angående StatsRegleringen, jemte den af Rikets Ständer författade Riks Stat , för att tjena till efterrättelse vid Riks Statens upprättande; så hafva oek med anledning häraf, samt i enlighet härmed, Riks Staterna för åren 181 i och 1813. blifvit' i underdånighet projecterade, samt af E-> ders Kongl. Majit i Nådfer gillade ecb fastställde,- StafsVerkets Ordinarie och Ständiga Inkomster , bestående till sitt hufvudsaklig,a belopp 1 Eandt-rentorna, hafva, uti de ifrågavarande ivaline arens Riks-Stater , blifvit upptagne till den summa , Rikets Ständer , uti deras författade Riks-Stat, dem beräknat, elleF 1,300,468 R.dlr 41 sk. g rst. för hvardera året, De, enligt 60, §• i Regerings-Formetr, Statsverket, i egenskap af Bevillning, tillslagne Inkomster, bestå uti Tull-, Post och Chartce-Sigiilatcé-Medel samt Afgift för fri Husbehof's Bränning, Dessa Den 14 Juli. 131* Dessa blefvo väl, vid 18I2 trs Urtima Riksdag, aF Rikets Ständer beviljade, att utgå med en förhöjning af tillhopa 550,000 R:dlr ärligen; men som denna förhöjning, likmätigt Rikets Ständers Beslut , icke knmme att taga sin början förr, än frän och med år 18X3: så blefvo dessa Stats-Verkets Extra Inkomster uti 1812 års Eiks-Stat upptagne och beraknade till deras förra belopp, eller 1,437,349 R;dlr 14 sk. 5 rst.; men uti 1813 års RiksStat till deras förhöjda belopp, med 1,987,349 R:dlr Ij sk. 5 rst.
Herr Gkefwen och Ordföranden, föreslog derefter till upläsning ett af StatsUtstottet ingifwit Memorial, innehällande Utstottets ullätande öfwer Ribs» gäldsConloirets förwaltning. Herr Lerkman, ^mdrolius HILANUS, hem» ställde, om, dä han trodde ingen wid en upläsning kunna fatta ett sä längt arbete, och tiden pä aftonen redanwore sä länge liden att hela upläsningen swärligen kunde medhinnas, det icke dä more bättre att hela Akten kades pä Bordet i Cancelliet, der de» af hwilken som behagade kunde läsas. Någre hördes häri instämma, tilläggandes akt Akten malle anses säsom hade den bliswit upläst. Grefwe Den i8 November Zsr Ckafws körner, Larl Qsdriel, trodde detta Mål wara af den betydenhets akt eN uvläsning deraf cj kunde underlätas, och att när, såsom han af Herr Grefwen och Ordföranden fäkt weta, Herr LandtMarstalkeN tillsagt om uplasningen, deraf, wore det ordentligast om den nu för sig ginge» I anledning häraf Mastes berörde sä lydande, ifrän StatsUtstöttet inkomne Memorial, under Hwilken läsning Herr Grefwen och LsndtMarstalken äterkom och intog sitt ställe» Wördsamt Memorials Mand andra granlam och widfträckka göromål, hwilka genom 53 § "ti Kongl. Mastts och Riksens Ständer faststalda RegeriNgsForm af d. 6 Auni rgoy, ät SkatsUtststtct arv Updragne, tillhö er Let äfwen StatsUtstoltet, att utreda och för Riksens Högloft. Stander upgifwa RiksgäldsWerkels tillständ, ' förwaltning och behof.
Skrifvelse 66. mån fått erfarenhet deraf, att landtman, hvilka tillförene i staden afsatte sina produkter och der verkställde sina uppköp, numera dragit sig derifrån, samt att detta för staden och angränsande landsbygd menliga förhållande komme att blifva ännu ofördelaktigare, ju större utsträckning södra stambanan erhölle; och har Direktionen, på grund häraf samt under åberopande jemväl af behofvet för det allmänna att ega en ^en och snabb kommunikation med Christianstad, hvarest södra Sveriges militärförrad, jemte ett Artilleri-regemente funnes förlagde, i underdånighet anhållit, det Kongl. Majit mätte hos Rikets Ständer antingen äska anslag och lån till ifrågavarande jernvägsanläggning, sålunda, att anslaget komme att utgå till ett belopp, motsvarande en tredjedel och lånet likaledes en tredjedel af verkliga anläggningskostnaden enligt det sednast uppgjorda förslaget, dock tillsammans icke Öfverstigande 786,666 Riksdaler, eller ock, för den händelse Kongl. Majit funneanslag icke böra ifrågakomma, i nåder föreslå beviljandet af ett lån till nyssnämnda belopp på möjligast billiga vilkor. Häröfver hörd, har^ Styrelsen för allmänna Vägoch Vattenbyggnader i underdånighet yttrat, att då, genom antagandet af Majoren Adelskölds förslag, kostnaden för banans anläggning skulle i väsendtlig mån förminskas, saint trafiken mellan Christianstad och södra stambanan icke för närvarande syntes påkalla eller framdeles erfordra större far-hastighet, än som kunde åstadkommas på en jemlikt berörde förslag anlagd jernbana med derefter lämpad rörlig materiel, Styrelsen funne sig böra tillstyrka, att ifrågavarande, för orten nyttiga bana måtte byggas med 3,5 fots spårvidd i öfverensstämmelse med omförmälda förslag, samt att till företagets understödjande måtte af Rikets Ständer begäras anvisande af ett lån till belopp af 720,000 Riksdaler, utgörande tvåtredjedelar af den beräknade kostnadssumman. Kongl.
Och ånger, som hans egna samvetsförebråelser icke sällan åstad* kornilla j och då härunder något särskildt 83° Lagutskottet! Eetänkandtn. kroppsligt lidande icke får honom tillfogas, kan Utskottet icke inse något gällande skäl, hvarföre, genom upphäfvande af Lagens stadgande i detta fall, det enda lämpliga medel Domaren eger att använda emot en förhärdad Brottsling till sanningens uppdagande skulle borttagas. Utskottet kan således icke tillstyrka bifall å den förändring i 17 Gap. 37 §. Rätteg.Balk., som af Rutberg blifvit yrkad. I afseende åter på de försigtighetsmått emot fångars misshandlande i arresten, som Rutberg föreslagit^ bör Utskottet fästa Riksens■Höglofl. Ständers uppmärksamhet på de till omöjlighet nära gränsande svårigheter för en Fångvaktare, att hvarje gång haus tjenstgöring påkallar hans besök i arresten, dervid medhafva s:ne vittnes -gilde personer hvars ständiga tillstädes varö dessutom icke kunde aflöpa utan kostnad. Utskottet kan med hänseende till denna betänklighet icke tillstyrka ett sådant stadgande; äfvensom Utskottet förmodar, att någre andre föreskrifter, än de nu gällande, icke.äro af noden i afseende på fångars samtal med fremmande personer. I fråga om det straff Rutberg föreslagit för fångars ofredande i arresterne, åberopar Utskottet det yttrande, Utskottet uti Betänkanderne N:o i36 och N:o i3j i allmänhet afgifvit, angående olämpligheten af en partiel skärpning af straffbestämmelser i allmänhet, hvarvid Utskottet bör erinra, att betydligt ansvar Lagutskottets Betånlanden. 831 för den af vakten, som fänge ofredar, är stadgadt uti 6 Gap. 14 §• af KrigsArtiklarne, och alt
Nio 166 afskaf och hvartill samtlige Riks-Stånden lemnade deras bifall, ytlrade sig Utskottet: att sedan det, enligt grundlagarne, sådane de vid 1809 och 1810 årens Riksdag stadgades, inom Rikets Ständers Utskott följda voteringssätt, Ståndsvis, blifvit afskafFadt samt pluraliteten inom Utskotten nu mera i stället utrönes genom votering per capita, kunde det väl synas sorn vore det skälig anledning att stadga detta senare voteringssätt äfven för Deputerade vid markegångssättningar; men som härvid likväl förekom det olika föi hållande, att Utskotten bestå af lika antal Ledamöter af hvarje Stånd, hvaremot Deputerade af BondeStåndet för markegångssättningarne, enligt 1810 års Författning, icke äro inskränkta till det antal af 2:ne inom hvarje Län, som för de öfriga Stånden är fastställd t; så ock enär någon förändring i denna del icke blifvit yrkad och Oeconomie-Utskottet icke hade anledning till förmodan, att Bonde-Ståndet skulle vilja afstå från den detsamma förbehållna rätt att utse, flere Deputerade, men hvilket dock vore ett oeftergifligt vilkor för införandet af det yrkade förändrade voteringssättet vid rnarkegångssätlningarne, kunde Utskottet icke tillstyrka Rikets Ständers bifall till den gjorda framställningen. Slals-Utskollef, som i allo godkänner förra Ständers Oeconomie-Utskotls i denna fråga afgifne skäl, anser sig således böra hemställa, att Nils Insulins ofvanberörde motion icke måtte bifallas. Stockholm den 3o September i834» Reservationer : af Prosten Stenhammar: ”De förändrade grunder för förhållandena och liqviden mellan Kronan och räntetagarne, å den ena, och räntegifvarne, å andra sidan, hvilka i detta Betänkande af Utskottet föreslås, kunna medföra de mest genomgripande och vidsträckta följder för Statens och de enskildas hushållning.
Utskotten funno nemligen sig ega anledning att befara, det den tiel af Banquens vinst, hvaröfver Rikets Ständer ega rätt att ad publicos usus disponera , och hvars utbetalning i detta afseende Utskotten iett annat utlåtande omförmält, ej skulle, sedan en del blifvit till Silfverköp afsatt , kunna blifva tillräcklig till alla de anslag, som Rikets Ständer deraf vid förra Riksdagar bestämt, att utgå till allmänna arbeten och företag , och hvilka anslags fortsättning nu äfven kunde komma att be. slutas. Det var under förusättning af detta möjligen inträffande förhållande, som Utskotten ansågo sig bura taga i öfvervägande, och. till Rikets Ständer öfverlemna något förslag om sättet , hvarpå medel till den yppade bristens fyllande skulle tagas, för att såmedelst förekomma, att icke Banquens credit skulle behöfva att ytterligare för detta ändamål ålitas, eller massan af dess Sedlar ökas. Det var det. ta sätt, hvarom Utskotten egentligen i sammanhang medi planen till ordnandet af allmänna Penn i nge-väsendet utläto sig, och kunde sig, enligt sakens bskaffenhet, utlåta. In. gen fråga kunde härvid uppstå, om nyttan och nödvändigheten af andra anslags eller utgifters bestridande genom Lån, än om dera, soqj ?02 'Eanco-Uis^otiets Bttdnkanden. från Bancruen utgifvits; och hånesystemet ingick icke på .annat sätt uii planen för deri ail. inanna Finance regleringen, än allenast såsom ett uppgifvet surrogat, i händelse behof deraf sku ia uppstå för det hittills öfiiga föi farandet med anilags beviljande direct från Banquen,hvarigenom dess tillgångar i betydlig mån blifvit förskingrade oc!t förtroendet tili densam-ma fnarkiigen aftagit.
Ben 4 Februari e. m. 367 att i de flesta delar af riket står potatispriset ännu till 2 R:dr b:ko, för T:n, på andra ställen ännu lägre, såsom 1 R:dr 32 sk. b:ko på några få ställen upgår detta pris till 2 R:dr 32 sk. b:ko och i Carlshamn är den enda ort, der potatisen stigit till 4 R:dr b:ko. Enl. enskilda underrättelser, genom en Riksdagsman, som kom för ett par dagar sedan från Westergöthland, skulle potatispriserna i Sköfde-trakten bestämdt icke stå högre än 1 R:dr 32 sk. b:ko för T:n och äfven i Skåne är mig sagdt att de i allmänhet ej öfverstigit detta låga pris. Det ges visserligen icke någon möjlighet hvarken för en Regering eller för en enskilt man att beräkna lillgångarne inom landet. Det låter sig icke göra inom en socken, långt mindre inom ett rike, men jag vågar likväl, på grund af nyss anförda prisförhållanden göra mig förhoppning att icke någon fara för hungersnöd skall upstå, såvida icke omständigheter komma att inträffa, dem vi icke nu kunna förutse. Jag erinrar mig förhållandet år 1847, då export-förbudet kom. Man hade då klagat öfver hotande hungersnöd, men sedermera uppenbarades att det fanns en betydlig mängd spanmäl och att de höga priserna dä icke voro härledda af brist. Icke heller hade man så alldeles rätt i den beskyllning, som utkastades emot innehafvare af spanmål, att de icke skulle åtnöjt sig med de redan alltför höga priserna, utan ville hafva ännu mera betalt. Återhållsamheten kan under dylika förhållanden hafva en ädlare bevekelsegrund. Mängden af jordegare hafva nemi. den försigtigheten, alt äfven vid de högsta priser söka till att hålla qvar så mycken spanmål, som skäligen kan fordras till deras gods och närmaste omgifning. Så skulle jag äfven tro, att hvar och en bör umgås med sitt folk, emedan det är hans pligt att så göra.
Sedan detta blifwit werkstäldt, upropas hwarje dcl för sig och begiiwcr sig inom skrauket art förrätta Bänkmanöwal, derwid hwar och en inlämnar en Dm 16 December. 965 «n simen sedel, reknad med en af de personers nami» joni i afdeli ingen finnes, dä den som de siesta röster erhållit, anses såsom kill Bänkman wald. Haswa 2:ue eller flere lila antal röster dä skall dem emellan kottås. M nägon lorta dä hang afdelning upropas, hasme sin rätt till deltagande i walet, för den gängen förmärka!. Sedan Vankmännen sälnnda aro walde, sammanträda de genast samma dag i ett särkildt rum och wäija med sinlna sedlar innan de äkskiljas tjnqufcm skicklige och crfarne Män till Riderskapet och AdclnS Elcctorer, hwaraf dock Ätta böra bland Greswar och Friherrar tagaS, hwilke Electvrer sedan päsöljande dagen, sä wida görligt wara kan, efter stedt ansiag, Ledamöter i alla Utsökt utwälja. Afgäc Vänknian under Riksdagen, dä ärertilsättes hans rum af den afdelning hmartill han hörr, pä sätt stadgadt är, hwilket nya wal, elter derom dagen förut gjordt särskildt Ansiag altid in Pleno ske bör; bliswer rum bland Electorerne ledigt, äkcrtillsätles det genom wal af Bänkmännen af hwilka wid sädant tillfälle minst trettiosex böra wara tilstädeS och i walet deltaga. Alla andra Elcctorer och Nämder som till särskilde befattningar enligt RegeringS-Formen och Riksdaqs-Ordningen erfordras, mäkjas, efter derom dage» förut skcdt ansiag, af Stander samfält in Plen». Z. 24.
Den, som anser, att Väfnaclér: Halfsiden-: shawlar, shnwletter och andra dukar af 10 R.drs värde och deröfver stycket skola förtullas med det belopp, Utskottet föreslagit, utan afseende å orten, hvarifrån de inkomma, voterar ja; den, det ej vill, voterar nej; vinner nej, kommer denna artikel att, vid direct införsel från Ostindien, bära 10 R:drs tull på hvarje 100 R:drs varuvärde. I anledning af Ridderskapets och Adelns jemväl vid alla ej specificerade, hvita bomulls-väfnader, genom sjelfva väfnadssättet faponerade, fattade beslut, att desamma, vid införsel från Ostindien, skola vidkännas endast 24 sk. tull på 5 R:drs värde, får Utskottet, om beslutet icke frånträdes, föreslå följande voterings-proposition: 329:o. Den, som gillar att,' på sätt Utskottet föreslagit, väfnader: bomulls-: alngods: hvita: alla ej specificerade: genom sjelfva väfnadssättet faponeradej skola, utan åtskillnad, i anseende tili orten hvarifrån de införas, draga 1 R:dr 12 sk. införsel-tull Skålpundet, voterar ja; den, det ej vill, voterar nej; vinner nej, stadgas, att artikeln, då den inkommer directe från Ostindien, skall på 5 R:drs värde bära 24 sk. tull per Skålp. Forts, af Bevillnings-Utskottets Memorial, N.o 4i. 61 b) Genom väfnadssätlel slata, såsom callico , bomulls-lärft, m. Jl. Färgade: Alla genom väfnadssättet släta, enfärgade, väfda af garn utaf 0- lika färger, till väfnadssältet släta. Tryckta eller pressade : andra slag.
; Vid många tillfällen kunna hela menig - 64 Den 4 April f, m'. heter draga nytta af ett arbete, som efter nä3 turén af ämnet, likväl måste företagas på en enskild mans ego. Sådant kan förekomma vid Sjöars uttappning, vattenledningar, communicatoners anläggning m. m-, äfvenså vid försök och tillämpning af vigtiga uppfinningar i näringar af alla slag, är det alltid en enskild persons, icke ett allmänt företag; detta kan va* ra allmänt nyttig, men öfverstiga den enskildt förmågan; det kan sålunda kräfva uppmuntran och bidrag af Staten; men det är efter sakens natur icke ett allmänt företag; skall det nu blott derföre icke understödas eller uppmuntras? skall nyttan för samhället falla bort för en Reglementarisk form, som inskränker pröfningen af saken till ett halft förhållande, i stället för ett helt? äfven jag tillåter mig tro att lån utgått°från <):de Hufvudtiteln till en* skilte personer, som ingalunda med dem åstadkommit en förväntad allmän nytta; men månne erfarenheten om ett eller annat missbruk, bör rubba en grundsats sorn i sig Sjelf ät rigtig? Lähdet har behof af lyftning i sin Industrie, och den uppoffring, som af Riksens Ständer blifvit gjord med anslaget till 9:de Titeln, afeer ett lika vackert som verksamt biträde till detta ändamål: men också är det intet anslag sorn så omedelbarligen bör återgifva i ökadt mått; hväd deraf rätt anväodes. Om en medborgare kräfver ett biträde för en anläggning af vigt, fjehöfver dertill blott förlag, och kan bevisligen - Ben 4 April f. m. gen återbetala både Capitalet och en låg ränta under tiden; hvarföre skulle det vara förbudet? hvarföre intet val emellan att skänka bort capitalet, eller lemna det nyttiga utan afseende? Månne icke flera anledningar till erinran öfver dispositionerne skola uppkomma , vid tillämpning af ett så inskränkt regulativ, sorn det här föreslagnef vid frågor om hvad sorn kan förstås med allmänna Jåretag? det finnes nästan intet sådant, som ej gifver omedelbarare fördel åt en viss local och således åt vissa enskildta personer) än åt det allmänna.