Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj :t nedlagde underdåniga önskan, att Manufacturerade Bomulls varor skulle få förtullas, och då jag icke fullkomligen känner ordsaken hvarföre all förtullning deraf skulle ske i Götheborg, ej heller vet om andra Städers Handels Corporationer kunnat denna import friheten erhålla, om de sig derom velat anmäla, hvilken kännedom likväl för ärendets billiga bedömande jag anser högst nödvändig, kan jag icke för min del tillstyrka denna frågas anmälande hos Riksens Ständer till någon för Stats Rådet ledande ansvarighet efter 106. eller 107. § Reg:s formen, kännande jag icke någon i Grundlagarne föreskrifven eller medgifven form, i stöd af hvilken en Constitutions Utskottets anmärkning emot Stats Rådet eller någon Stats Secreterare kail till Rikets Ständer inkomma, utan yrkande af ansvar, och således blott ad notitiam. Den 14 Juni 1815 635 Herr Lagmannen Rönqvist instämde med Herr Commerce Rådet Wegelin. Herr Lagman Nenzén var af lika tanka med hvad Herr Doctor Wijkman och Herr Commerce Rådet Wegelin yttrat. Herr Baron Cederström Jacob ansåg 29. §. Riksdags Ordningen gifva anledning till en särskild form, enligt hvilken anmärkning kunde framställas. Sedan Utskottet uppå Herr Barons och Ordförandens Proposition enhälligt ansett någon anmärkning enligt 106. § Reg :s formen i detta mål icke äga rum, upsattes och justerades följande af Herr Baron och Ordföranden sedermera framställde Proposition: Anser Utskottet sig böra med anledning af 107. § Reg :s formen, för Riksens Ständer tillkännagifva, att Stats Rådets Ledamöter samt Stats Secreteraren för Handels och Finance Ärenderne i sitt tillstyrkande till beslutet om-Manufacturerade Bomulls varors införtullande i Götheborg icke iagttagit Rikets sannskyldiga nytta ? Den det vill skrifver Ja. Den det ej vill skrifver Nej. Vinner Nej kommer Utskottet att öfverlägga, om någon anmärkning under en annan form af Utskottet skall göras. Voterings sedlarne innehöllo: Ilöglofl.
Nådig proposition måtte äska ett anslagsbelopp af 240,000 r:dr, att på 3 år fördelas samt användas till anskaffande för sjöbeväringsmanskapets räkning af beklädnadspersedlar för 11,000 munderingar af ofvanbemälda beskaffenhet, att endast för krigsbehof i förråden oförryckta vara att tillgå, dock med iakttagande dervid att, till befordrande af en för persedlarncs vård nödig omsättning, desamma val må användas för flottans stamtrupper, men deras ersättande med andra persedlar al till 16 rz Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. om Statsverket 1853. alla delar enahanda godhet och öfrig beskaffenhet omedelbarligen vid utttagningen ombesörjas, så att förrådet ständigt hålles i komplett skick; kommande, i händelse af bifall till nu ifrågavarande förslag, rörande sjöbeväringsmanskapets beklädnad, det förra kommissförrådct att sammansmälta med det, som uu vore i fråga att bildas.“ Uppå Stats-rådets öfrige ledamöters underdåniga tillstyrkande, fann Kongl. Majit godt i Nåder gilla hvad Departemeuts-chefen, i ofvanberörde afseenden, i underdånighet föreslagit och hemställt, såsom följd hvaraf uti Kongl. Maj:ts Nådiga proposition till Rikets snart sammanträdande Ständer om Statsverkets tillstånd och behof skulle äskas de uppgifna anslagssummorne, derom utdrag af protokollet borde Fiuans-departosncntet meddelas. Ex protocollo Fritz Rythén. Bilaga N:o i. Kongl. Maj:ls Nåd. Uppgift å antal och lillslånd af Eders Kongl. Maj:ts Flottas Fartyg vid 1852 års början. Linieskep p. Carl XIV Johan. Carl XIII. Försigtigheten. Stockholm. Gustaf den Store. Scandinavien. Prins Oscar. Fäderneslandet. Dristigheten. Manligheten. I användbart stånd; skrofvet fordrade dock, med hänsyn till åldern, reparation. Inventarier och uppbörder kompletta.
För att tillerkänna oäkta barn delaktighet i en arfsrätlen underordnad rätt till egendom mäste dock vara urskiljdt, huru vidsträckt tillämpning i lagstiftningen må en sådan grundsats lemnäs, och sålunda bestämmas, huruvida alla oäkta barn böra erhålla denna rättighet, om densamma skall medgifvas i bade faders och moders qvarlåtenskap, eller endast i den' sistnämndas, samt, i sednare fallet, ega rum, der modren efter sig Jemnar äkta barn och bröstarfvingar. Att barn, som blifvit aflade i hordom eller förhudna leder, skulle erhålla större rättigheter, än dem förunnas genom gällande lag, hafva Rikets Ständer icke kunnat medgifva. Och då häremot anmärkes, att dessa barn lika litet sjelfva äro skulden lill deras tillkomst, som andra oäkta barn, samt alt del följaktligen vore en orättvisa atti förevarande fåll göra skillnad dem emellan, kan, med lika fog, enahanda anmärkning framställas emot skillnaden i rättigheter emellan äkta och oäkta barn i allmänhet, ehuru en sådan skillnad städse varit gjord, så väl i andra länders lagar, som i de Svenska, äfven under en tid, då äktenskapets sedligare betydelse ej var till dess fulla vigt uppfattad och lagen ännu icke med fasthet tillknutit äktenskapets band. Häri uppenbaras emedlertid en af dessa vigliga sanningar, som genomträngt folken samt legat till grund för deras lagar och institutioner, och hvilkas djup och betydelse för samhällenas sedliga lif dymedelst bekräftas. Det hörer ock till en högre verldsordning, att barn ej alltid kunna undgå följderna af föräldrarnes förvillelser; och det är en sådan följd, sorn drabbar i hordom och förbudna leder aflade barn. De leda sitt ursprung från ett förhållande, hvars djupt osedliga natur hindrar föräldrarne att emot barnen godtgöra hvad de förra brutit, eller att genom den äktenskapliga föreningen gifva barnen de rättigheter och anspråk, som eljest äro dem betagne.
I sammanhang härmed har Utskottet förehaft en hos Ridderskapet och Adeln väckt motion af Herr D. von Schultzenheim, hvilken — efter att hafva framställt enahanda farhågor i afseende på en inträffande skogsbrist, som nyssbemälde motionär af Bonde-Ståndet, samt, bland annat, meddelat den uppgift, att, till fyllande af landets behof af brännmaterial, på de sednare åren blifvit införda stenkol till ett värde af 5 millioner R:dr årligen, hvilken införsel i följd af den allt mera ökade konsumtion af brännmaterial, som ångkraftens allmännare användande medför, säkerligen skulle än ytterligare tillvexa — vidare anfört, hurusom i statsekonomiskt hänseende stor vigt borde fästas vid den omständigheten, att Sverige inom sig egde större tillgångar till brännmaterial än alla Englands stenkolslager, nemligen uti de inom hela landet spridda torfmossarne, hvilka till sin beskaffenhet vore fullt jemförliga med andra länders. Då emellertid bruket af detta brännmaterial, som annorstädes användes till mångfaldiga ändamål, såsom i Baijern för jernYägs-trafiken, i Steiermark och Frankrike vid hyttor, i Böhmen vid glasbruk - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 93. 57 bruk o. s. v., inom Vårt land, i anseende till bristande kunskap om sättet för dess tillgodogörande, vöre högst inskränkt, syntes det motionären angeläget, att kraftiga åtgärder vidtoges, för att uppmuntra denna nya näringsgren, i hvilket afseende följande förslag är af honom framställt: — att en summa af 50,000 R:dr R:mt årligen skulle ställas till Kongl. Maj:ts disposition, att användas till de kostnader, som undersökning af landets torftillgångar, analysers verkställande vid de tekniska skolorna, inlösen af patenter och utvidgande af läroböcker erfordra, efter de grunder, Kongl.
Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet, som i detta afseende hufvudsakligen antagit 5 och 6 §§. af Grefve Hamiltons förslag, hafva bland annat föreskrifvit, att ”en hvar, till bran vinsbränning berättigad, är obetaget att anmäla sig till dess utöfvande under en eller flere månader, med skyldighet likväl att bestämdt uppgifva, hvilken eiler hvilka månader han vill dertill begagna, i förhållande hvarefter brån vinsbränningsafgiften beräknas samt att skriftlig uträkning öfver afgiften skall af Mant. alsskrifvaren, emot lösen, efter de för Krono-Debet-sedlarne gällande grunder, den skaltskyldige meddelas;” Och som de skiljaktigheter, hvilka sålunda, dels emellan Presteoch Bonde-Ståndens beslut sins emellan, dels ock emellan desse Stånds olika meningar samt Ridderskapets och Adelns och Borgare-Ståndets sistberörde stadganden förefinnas, stå i sammanhang med frågan om tiden för bränvinsbränningens utöfniug; så anse Utskotten sig böra hemställa till Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Borgare-Stånden, att, såsom en följd af Rikets Ständers här ofvan omförmälde beslut i sistberörde afseende, desse 3:ne Riks-Stånd måtte förena sig med Bonde-Ståndet rörande redactionen af 8 Presteoch Bonde-Stånden hafva antagit Utskottens förslag lill 9 hvilket, med någon förändring, i fråga om afdrag å kokrummet, är af enahanda innehåll med g §. i i835 års Författning-; hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Stånden ansett de i denna §. förekommande stadganden böra förfalla; Och sorn 9 §. är beroende deraf, huruvida de principer för beskattningen å bran vins-bränningen, som Preste-och BondeStånden antagit, blifva äf Rikets Ständer godkände, så torde Utskotten, sedan Rikets Ständer i sistberörde afseende fattat beslut, få inkomma med förslag lill redaction af ifrågavarande §.
Ka, Torloa bad mig så enträget och såg SS ängslig ut, att jag tog mig friheten säga: ' Torloa, du är IGir i fröken Ekberg ', och den goda själen nekar visst inte, utan ber mig skynda mig! ' Men Gurli skall p9 balen i qväll ', sade jag. ' dock, om du lagar, att hon Wr roa sig riktigt, 54 reser jag Ogonblickligen ':. Ludde, ra ' du s8 at honomb. 221 * Ja, dct gjorde jag, och s i for jag i väg med första tiget, fastan jag visste, att jag hand en den alra n3pnaste och snnlaste lilla hustru, som satt vid frukostbordet och rynkade sin lilla söta näsa i vrede öfver att hennes stock till inan inte kom hnii i laga tid. Men hur kan du begsra, att jag sklille tiiiika p3 dig, jag, som inte bryr mig om nigon annan iin inig sjell ?. Gurli kastade sina armar om lians hals och tryckte sin lilla iörgritna ansigte mot hans. * Jo, det gör du, du rara gamla Ludde. Det 31 bara jag, som inte f h i å r sidan god och präktig gubbe du ar. * ~SBlcdes äro vi sams nu igen ?. &gt;Jaa di., .Och du är inte förtjust i Torlos ?. ~Neej di .. * Och nu nekar du mig inte en kyss? * &gt;Nej di. * - Qvinnosaken p&amp; möten och inom tidskriftsliteraturen. ar för iiärrnrnii~le nite och girs hos oss i alla möjliga och omöjliga former. Till ile o~nöjliga räkna vi den plötsliga stornilöpningen i viras, i syfte att med ett slag öppna de, för sina t d g a iiiissrikuiingar SS linge öfverklagade, gossl5ro \ .erken ocksi iör qvinliga Iiirjungar.
Hvar helst ifrån Franska fartyg må komma, direkt eller indirekt från Franska eller andra hamnar, med eller utan last, och inlöpa i Svensk hamn, så njuta de samma förmåner och äro betungade med samma afgifter, som Svenska fartyg åtnjuta eller draga; men för att Svenska fartyg skola få åtnjuta större förmåner i Fransk hamn än hittills, mäste de komma direkt från Svensk eller Norsk hamn och vara lastade med alster, producerade i något af de förenade rikena, och tron J väl ändå, Mine Hrr! att Svenska flaggan, med dessa inskränkningar, får i öfverensstämmelse med reciprocitetens grundsats njuta samma förmåner som Franska flaggan i dess egna hamnar, så misstagen J Eder; ty blott hvad den mest gynnade nation är medgifvet, medgifves Svenska flaggan, och detta medgifvande lemnar Franska flaggans förmåner i egna hamnar ett långt försprång. Till följd af dessa olika bestämmelser i reciprocitetsförhållanderne, kan hvil - 372 Den 7 Februari e. m. ket Franskt fartyg som helst idka fraktfart mellan alla andra lander och Sverige, men Svenska fartyg ega icke rätt att från annan hamn än Svensk eller Norsk föra en enda colly in i en Fransk hamn, så vida de ej skola betungas med alla de afgifter, hvilkas borttagande sjöfartstraklaten skulle bereda, och som öppnandet af vårt land för öfversvämning af Franska varor bort berättjga till. An sämre är förhållandet i afseende på sjöfarten å Algeriet. Franska fartyg, derifrån direkt eller indirekt ankommande till Sverige, njuta till fullo samma behandling i Svensk hamn, som våra egna fartyg, men Svenska fartygs lindring i Algeriets hamnar, änskönt de måste underkasta sig inskränkningen att gå direkte dit från någon af de förenade rikenas hamnar, få icke bär njuta reciprocitet mot Franska fartyg, ej heller sättas de i parité med den mest gynnade nations, utan de åtnjuta blott 50 proc. nedsättning i Franska tulltaxans allmänna bestämmelser. Att Sveriges intressen så fått stå tillbaka vid nu skedda traktatsuppgörelser kan icke annat än på det högsta mana till traktaternas icke-godkännande. De fördelar, som sjöfartstraktaten medförer, bar här blifvit framhållna såsom af synnerlig vigt för vår jern-industri.
Cj få komma till allmän kännedom, ‘Antingen Riksens Ständer gilla det af de Särskildta Utskottets pluralitet uppgifna förslag alt till en del år 1794 års öfverJlöds-föifattning måtte åter upplifvas, eller Riksens Ständer pröfva lämpligare, att genom varornas fördyrande genom förhöjda Tullumgälder, Consumtionen af vällefnadsartiklar måtte motas, blir nödigt, att Kongl, Maj t autoriseras att förhöja tullUtngäldexna , då, om jag icke irrar mig, Riksens Ständer vid 1812 års Riksdag begloto att ingen artikel borde med högre tull btdäggas än dubbelt emot den som i 1796 års TullTaxa bestämmes. Jag får derföre vördsamligen föreslå, ptt RevillningsUtskottet matte anmodas, att till Riksens Ständer inkomma med förslag till sådana grunder, hvarefter Kongl. Maj:t, till förekommande af öfverflödiga Utländska varors införsel i Riket, må, vid sig företeende omständigheter, hafva ratt att tullafgifterna i lämplig mån förhöja. Grefve Mörner, Adolph Göfar\: Det har icke varit min tanka att misskänna den omsorg och möda sorn Särskildta 474 Den 7 Juli e, m. Utskottet äfvensom dess Ordförande nedlagt uti de Betänkanden, som nu utgöra föremålet för öfverläggningen. Jag instämmer äfven med Särskildta Utskottet uti den tankan, att hushållning och sparsamhet hos hvarje enskild, att Jordbrukets och näringsflitens upplifvande, äro föremål af d**a högsta vigt och på hvilkas ernående Fäderneslandets välgång hufvudsakligen beror. Jag tror äfven, att om ett förbudsoch inskränknings-System i anseende till Utrikes Handels-rörelsen anses nödvändigt, är det vida bättre att anledningen dertill kommer ifrån. Ständerna än ifrån Regeringen; men det är i synnerhet i afseende på orsakerna till den öfverklagade förlägenheten och i afseende på vissa ogillade allmänna snesurer samt flera af de föreslagna botemedlen , som mina tankar äro med Utskottets hufvudsakligen skiljaktiga.
Den genom dessa distilleringsapparater erhållne sprit har varit så ren, att den kan begagnas icke allenast till alla pharmaceutiska och tekniska utan ock till likörer m. m., hvadan denna tillverkning kan, till icke obetydlig del förminska importen af sprit och arrack, som årligen upgålt till 300,000 kannor. Jag skulle derföre tro, att ifrågavar. dislilleringsverk äro serdeles nyttiga, men de göres omöjli - Den 4 Januari. 57 ga, om de beskattas lika med dem, som begagnas till bränvinsbränningen. Någon fara för dessa apparaters begagnande till bränvinstillverkning är icke för handen, ty dessa näringar äro hvarandra i så måtto olika, att för den sednare fordras en mängd kar och apparater, samt belt olika inrättadt hus, än som erfordras för den förra eller distilleringen. Frih. Alströmer, Jonas, anförde skriftligen: Skulle den af Gr. Lewenhaupt föreslagna beskattning å reningsapparat för bränvin bifallas, befarar jag att den skulle blifva allmänt antagen i brännerierna på landet och kunna leda till stora missbruk, som vore ganska svåra att kontrollera. Men, då bränvinet ej kan undvaras, bör det ligga hvar och en om hjertat alt göra det så oskadligt som möjligt, hvilket är ändamålet med denna apparat, hvarigenom det äfven som export-vara skulle blifva begärligare. För att vinna dessa begge för landet högst vigtiga ändamål, torde det tillåtas mig att till Gr. Lewenhaupt motion göra följande amendement: Att förvandla jordens produkter lill en lätt afsättlig och transportabel vara, bör tillhöra landtmannen; men, sedan detta ändamåKär vunnit, bör varans ytterligare förädling och raffinering tillhöra staden, hvaremot staden ej bör, till förfång för landtmannen, göra ingrepp i hans räll. Detta sker likväl derigenom att städerna drifva bränneri-rörelsen. Orättvisan häruti synes, om man blott tänker sig huru det skulle vara, att späcka landet med salubodar, dermed skulle säkerligen staden blifva illa belåten. I följd af detta korta raisonnement får jag således, i sammanhang med den af Gr.
Hos Hedervärda Bonde-Ståndet liar Johan Fredric Dahllöf, från Elfsborgs Län, i anförande, som blifvit tiLl Lag-Utskottet öfv.ei lemnadt, andragit, alt den ansenliga mängd motioner, som, ej blott vid näst föregående, utan jemväl vid detta Riksmöte, blifvit inom nyssnämnde Stånd väckte och af hvilka största delen hufvudsakligen afsågo förbättringar i våra gamla civila och criminella lagstadganden, nogsamt gåfvo vid handen, nödvändigheten att ju förr desto heldre få nya Lagen i sin helhet antagen; hvarföre han ansåg sig böra fästa uppmärksamhetenderpå> huru stort steg framåt„ sorn skulle vara taget > och huru oändligen välgörande i mångfaldiga af~ seenden det skulle blifva för nationen _, om Statsmagterne redan vid detta Riksmöte kunde komma i tillfälle att sanctionera ifrågavarande lagförslag, hvilket vore utmärkt för den anda af sann rätlvisa samt deli klara och tydliga uppfattning af vår tids mer milda och menskliga ideer derom, som, jemte föreskrifter om den berömvärdaste enkelhet i former, genomgingo hela detta arbete, då deremot den stora mängd olikartade författningar, som nu lill en del måste ersätta den gamla Lagens ofullkomlighet, gjpide för massan af folket det snart sagdt omöjligt att få reda på hvad likvisst för hvarje medborgare vore af högsta vigt att känna. De falsk» förespeglingar af befarade vådor, hvilka ej gerna uteblefvo, så snart fråga vore att införa något nytt, om än aldrig så fullkomligt och aldrig så mycket af behofvet påkalladt, borde alltså ej längre få afhålla nationen från ett, öfver tretio år förhindradt, åtnjutande af hvad redan 1809 års Ständer, ansett vara för densamma af så väsendtlig vigt. Lag-Utskottets Utlåtande, N:o r^2. 3 Jemväl liar Johannes Andersson från Skaraborgs Län bos Hedervärda Bonde-Ståndet lill Rikets Ständers bepröfvande framställt , såsom siri egen motion, det af f. d.
Utskottets uti Betänkandet N:o 22 afgifna och vidhållna förslag angående stämpel å kontrakter m. m. hlef likaledes afslaget och beslöts, alt hvad derom för närvarande finnes stadgadt fortfarande skall vara gällande. 5:o Utskottets hemställan om uteslutande af orden: för att vara gällande från det i 6:te § förekommande stadgande: ”Köpe-, Bytesoch Gåfvobref om skepp, fartyg och båtar etc.” blef af Ridderskapet och Adeln bifallen. 4:o. Öfriga delar af Utlåtandet lades lill handiingarne. S. D. Föredrogs och afslogs S/als-Utsliottels den 14 och 17 dennes bordlagda Utlåtande N:o 140, i anledning af väckt motion om anvisande af låne-under slöd till Marmor-fabriks-idkaren J. R. Schram. S. D. Vid föredragning af Banlio-Utskollels den 14 och 17 dennes bord agda Berättelse N;o 28, angående förrättad revision af Banko-diskont-verkets rä kenskaper och förvaltning för år 1859, blefvo Utskottets derå gjorda tillstyrkanden af Ridderskapet och Adeln bifallna. 552 Prot.-UIdrag den 20 Juli i860. S. D. Föredrogos och biföllos Banko-Ulskollets den 14 och 17 dennes bordlagda Memorial, N:o 29, med hemställan om en gratifikation till vaktmästarne vid Banko-diskont-verket; och N:o 50, angående afskrifning af 10 st. från Lånc-kontorel i Malmö utgifna lån. S. D. Föredrogos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskoltels uedannämnde, den 14 och 17 dennes bordlagda Betånkanden:
En sådan uppbörd inom Särna Socken skulle för. narr - jDen 17 Aprili nämligast åstadkommas genom utmätningar, mert panternas försäljning blefve i allmänhet omöjlig ibland ett folk, som ej har tillgäng till penningar och sora i öfrigt troligen skulle anse oskäligt att köpa hvarandras nödvändigaste egendom, hvartill å en sä otillgänglig aflägsen ort andre köpare ej eller vore att förvänta, om annars Norrske män ifrän Röraas Kopparverk icke skulle finna lägligt eller till äfventyrs blifva uppmuntrade att vid sädana tillfällen söka en vinst på Svenska undersåtares bekostnad, och derigenom äfven förringa värdet af Svenska Regeringens hevisligas eller med häfd styrkta och alltid såsom orubbliga ansedda löften, samt af de ifrån Norrska sidan afundade friheter, som Sämaboerne allt sedan de söndrade sig ifrån Norrige, hittills åtnjutit. Dessa förhållanden har jag trott mig böra hos Eders Kongl. Maja i undånighet anmäla. Med deras vigt kan, efter min öfvertygelse, icke jemföras den ringa vinst af kanhända Två- a Trehundrade Riksdaler, hvartill Särna Socken, ornden förmådde utgöra en stadgad Bevillning, kunde taxera*. Emedlertid har jag, sedan Kyrkoherden förut uppgifvit de ynglingar, som ära inom Canscriptions-åren och hvilka blifvit i Rultorna för Eögderiet antecknade föranstalltat om Mantalsskrifning inom Särna Socken, och afvaktac EdersKonglMäj:ts vidare Nådiga förordnande, huruvida Bevillningen äfven der bör taxeras och vidare utkrafväs, samt i sådant fall, om de panter - T>m 17 April. 233 ter, som blifva utmätte, böra ovilkorligen försäljas Med djupaste undersåtlig vördnad, trohet och nit framhärdar Stoimagtigste Allernådigsfe Konung! Eders Kongl. Maj:t allerunderclänigste och tropligtigste tjenare och undersåte Fahlun af Lands-Contoiret flans Järtq. den 14 Mars 1813. JD. Westlinger.
S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-utskottets memorial N:o 34, angående de till den blifvande nya bevillnings-stadgan hörande formulärer; hvilket memorial bifölls. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Lag-utskottets betankanden: N:o 72, i anledning af väckt motion om minskning i antalet af mål, sorn hof-rätts pröfning underställas; N:o 73, i anledning af väckt motion om bestämmandet af viss tid, inom hvilken klander må anlöras emot syn, sorn af enskild person hålles med dess landtbo; och N:o 74, i anledning af väckt motion om förklaring af 3:dje momentet i Kongl, kungörelsen den 16:de December 1823. S. D. Föredrogs ånyo och godkändes Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens betänkande N:o 51, i anledning af väckta frågor örn ändringar uti Kongl, taxan på arfvode för landtmäteri-förrättningar den 18 October 1834. S. D. Fösedrogs ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets utlåtande N:o 123, i anledning af återremissen å betänkandet N:o 93. Betänkandet, N:o 93, och utlåtandet N:o 123, lades till handlingarna. Från Heder v. Bonde-ståndet. S. D. Föredrogos och lades till handlingarna förstärkta Stats-utskottets memorial: N:o 3aij angående verkstäld omröstning, i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut i fråga om den utsockne frälse-hemmanen i Halland åliggande roterings-skyldighet; N:o 3q2j angående dito dito, rörande eftergift i arrendet för Mörrums krono-laxfiske i Blekinge län; och N:o 3^.3, angående dito dito rörande beräkningen al hushehofsbrännerimedlen. Den Prot-utdrag den 22 September 4848. 713 Den 22 September Frun Högloft.