Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Egendomsägarens uti en vid tillfället ingifven skrift framstälda invändning, att han icke blifvit i rätt tid före sammanträdet dertill kallad, att Kyrkorådet väl sökt urskulda denna underlåtenhet dermed, att den å klaganderne utfärdade kallelse redan den 4 i nämnda månad aflemnats till Kronofogden i orten, för att genom hans försorg vederbörande tillställas, och att, om sådant icke i rätt tid skett, felet icke varit Kyrkorådets; men att, hvilken än må hafva vållat dröjsmål med kallelsens tillställande, och ehvad dröjsmål verkligen ägt rum eller icke, det alltid ålegat Kyrkorådet tillse, huruvida kallelse i rätt tid försiggått, innan frågan om ansvar för den eller de kallades uteblifvande pröfvades; dels ock att Kyrkorådet ej syntes hafva gjort sig reda för det inflytande, Klagandernes flyttning till och skattskrifning i annan församling bordt utöfva på Kyrkorådets befogenhet att saken ytterligare handlägga, i det Kyrkorådet först bötfält klaganderne för uteblifvande, men derefter förklarat, att, då klaganderne uttagit sina betyg och flyttat från församlingen, Kyrkorådet icke kunnat företaga vidare åtgärder rörande ärendet; vid hvilket för hållande Kyrkorådet väl också måste hafva varit obefogadt att för uteblifvande fälla de anklagade, äfven om, hvilket här icke inträffat, vite varit förelagdt; hvartill komme att den lemnade besvärshänvisningen, enligt Justitie-Ombudsmannens åsigt, varit oriktig, i thy att deruti jemväl föreskrifvits, att diariibevis öfver förd klagan skulle hos Kyrkorådet företes.
Den 8 Åug. i834- Från Hö glo fl. Rjddeiiskapet och Adecn, S. D. Remitterades till Constitutiom Utskottet en, i desi ordning 29 pral. TJtdr. d. 8 Aug, i $34* to5 2q Riksdags-Ordningen föreskrifver, af Herr Crusenstolpe, Magnusj anmäld anledning lill anmärkning emot Stats-Ministrai ne, Scats-Rådet samt Föredragande. S. D. Föredrogos, i ett sammanhang, så väl Stats-Utskottets Utlåtande N:o 78, i afseende på någre med Siats-Regleringen gemenskap egande allmänna frågor, som samma Utskotts den 3o sistlidne Julii'eft. m. på bordet lagde Utlåtande N:o 212, i anledning af vid nyssnämnde Utlåtande N:o 78 gjorde anmärkningar; och stannade Ridderskapet och Adeln dervid i följande beslut: lista punkten undergick den förändring, att Ståndet biföll Kongl. Maj:ts Nådiga förslag, att, så längeberäkning af spanmål under periningelönerne anses böra fortfara, ett ifrån Riksdag till Riksdag oföränderligt inedelpris derå, grundadt på de nästföregående 10 årens Riksmarkegång, må bestämmas; hvaremot Ståndet oförändradt biföll Utskottets förslag, alfvid anslåendet hädanefter, antingen af nya löner, eller förhöjning i gamla, i förra fallet ingen, och i det senare, endast det förut varande tunnetalet må under lönerne beräknas; a:dra punkten bifölls med den förändring, att, i stället för ordet:
Ingen, som kan hafva något om än aldrig så obetydligt att andraga, bör hålla sig borta af liknöjdhet eller af fruktan för sin ofullkomlighet vid den skriftliga framställningen. Ju rikare och fullständigare det material blir, som härvid ställes till redaktionens förfogande, af dess större värde kan naturligtvis det slutliga urvalet blifva, och de möjliga formella bristerna skola vi med beredvillig tacksamhet afhjälpa. Det kan ej falla oss in att med några penningepris förbinda denna litterära lan, som just får sitt största värde genom den frivillighetens och hjärtlighetens otvungna ande, som bör besjäla den. Som en uppmuntran ha vi dock velat utfästa en minnesgåfva i en form, som synes oss väl harmoniera med sakens innebörd. Med anledning af jubileet har ett stort charmant porträtt af konung tafOscar i amiralsuniform efter en fotografi af Gösta Florman blifvit utfördt i färgtryck och betingar i konsthandeln, i praktfull förgylld ram med sniderier under kunglig krona, ett pris af 4 0 kronor. För det bidrag under rubriken: » Hvad jag minns om kung Oscar », som bland samtliga insända mest tilltalar oss, komma vi att som en hedersgåfva till insändaren öfverlämna ett dylikt inramadt konungaporträtt. Samtliga bidrag böra åtföljas af insändarens fullständiga namn och adress (hvilka dock, om så önskas, ej publiceras) samt måste vara ingångna till Redaktionen af Idun, Stockholm, senast den 15 nästkommande juli. Och nu, I svenska kvinnor, stån troget er tidning bi, med välvillig tillskyndelse, med råd och framförallt med dåd, och vi äro redan på förhand öfvertygade, att resultatet skall bli lika hedrande för Eder själfva som kärt för landsfadern, till hvars hugnad på minnesdagen vi ju alla efter måttet af våra krafter önska medverka. Redaktionen af Idun. * " S o m markens blomster ... " M issbrukad kvinnokraft talar man om och grufvar sig öfver — åh, icke så stor fara! Har den blifvit tagen från ett arbetsområde, har den kommit ett annat till godo, är åtminstone verksam och gör någon nytta i lifvet.
Ej eller lärer SöderTelge CanalBoJ lag böra frukta, att Ständerna skola vara mindra genereusa mot dem, än de förut varit mot ett annat CanalBolag. Örn hela anslaget lemnäs såsom lånebiträde, behöfver man icke frukta, att kommande Ständer icke skola afväga den motsvarande nyttan af detta Bolag emot andra. Men det enda jag önskar, är att anslaget icke må meddelas blott såsom ersättning för räntan å Actierne. Skulle likväl Ridderskapet och Adeln finna, att den sednare meningen bör antagas, sora grund för anslagets beviljrnde, skall jag visserligen icke längre uppehålla disscusionen, ehuru jag synnerligast för pittsjudicatets skull, högeligen ogillar saken. Anmaltes och emottogs Hans Excellenoe Hof ■ Cancelleren Herr Gr ejvo G. af (HetterJiedt, hvilken, å Kongl. Maijts Höga vägnar, aflernnade D^ss den 16 dennes aflåtne Nådiga Proposition tili Rikeis Ständer, angående upphäf - Ben så Ortober /• m. vande af I03 §. Regerings Formen, och 64 §; Riksdagsordningen m. m. 5 a v Herr Grefven och LandtMarJkalken anmodade Hans Excellence Herr HolCancelleren, att till Kongl. Majit framföra Ridderskapets och Adelns underdånige vördnad, jemte försäkran, att Kongl. Majtts Nådiga Proposition skulle med första varda till handläggning företagen. Sedan Hans Excellence Herr Grefven och. HofCancelleren blifvit på vanligt vis utbeiedsagad, upplästes och remitterades till ConstitutionsUtskottet Kongl. Majds Högstberörde Nådiga Proposition. Herr vonJHeijne, Georg'. Då jag inom Un skotten röstade för det anslag till SöderTelje Canal, sorn nu är i fiåga , hämtade jag dertill anledning från den stora skillnad , sorn företer sig mellan denna och Götha Canal.
Sockne - allmänningarne borde afgöras efter 8 § i i8o5 års Författning; att, enligt Kongl. Kammar - Collegii Circulaire-bref den 14 April »824, Landsoch Härads-allmänningarne bora anses såsom Länets och Häradets tillhörighet; och ändtligen Lagsamt Allm.Besv. o.Oec. Utsk. Uti. JY.-o /j.g. 27 att dessa Allmänningars delning på endast de skoglöse hemmanen innebär ett bestämdt förnärmandej af stadgade rättigheter. Utskotten hafva sålunda ej funnit skäl att sitt i ämnet förut gifna yttrande frånträda; men, till förekommande af allt missförstånd, hemställa Utskotten, att i den föreslagna underdåniga skrifvelsen bestämdt må varda uttryckt, att hvad genom laga kraftvunne Domar och Resolutioner för serskilda fall kan vara stadgadt, bör tjena till ofelbar efterrättelse. 6:0 Utskottens Utlåtande i io:de punkten har blifvit bestridt inora Höglofl. Ridderskapet och Adeln af Herr Danckwardt och inom det Hedervärda Bonde-Ståndet af Riksdagsfullmägtigen från Elfsborgs Län Anders Danielssonj hufvudsakligen på de grunder, alt en beredd mera allmän öfvertygelse hos interessenterne. om lämpligheten af delningen bör endast föranleda till frågans väckande derom, alt, vid anbefallda sammanträden, för att utröna vederbörandes önskan, de ofta ej veta hvad de skola tänka i frågan, att autoriteterne härigenom endast skulle komma att förspilla tiden genom ändamålslösa undersökningar, hvartill sådana sammanträden skulle föranleda; a8 Lag-samt Allm. Besv. o. Oec. Ulsk. Uti. N:o. 49- att för öfrigt ingen olägenhet uppstode af ovissheten ora dessa skogars framtida öde.
Vore jag vidskeplig, skulle jag tro, att en trollpacka stått vid min första vagga och kastat därin en flicka i stället för prinsen, som skulle ärfva sin faders bragder. Vare därmed huru det vill: jag har alltid aktat förstånd högre än sagor. Men ännu i denna stund är jag inte riktigt mig själf; jag är inte den jag synes, utan en annan, som skulle vara en prins och blifvit förklädd till kvinna. Ni kan tro mig, det är inte godt att vara klufven i två: en som är och en som skulle vara. Det föder af sig ett ojämnt sinnelag och mången otillbörlig hjärtats åstundan. Hvad ni mig sagt om kvinnorna, att de äro så svaga, det vill jag intet förneka; jag kan aldrig lida dem så, som jag lider starke män, och det kommer sig däraf, att jag känner inom mig den bortbytte prinsen. Säg mig, är detta synd? Är det uppror emot Guds skickelse? Är det knot och otålighet, så är det visserligen synd, och då skall min käraste fröken bedja Gud om ödmjukhet att dämpa sådana sinnets affekter. Men är det allenast ett frimodigt hjältehjärta, såsom Deborahs, då skall det fastmera anses såsom en besynnerlig Guds gåfva, gifven en drottning för stora värf. Det kommer mig ofta så för, men en annan gång är det högmod och afund. Tänker jag dock, att där jag engång kommer till regementet och regerar mer som en man, än som kvinna, skall detta blifva riket till båtnad. Men si, nu kommer jag tillbaka till löftet. Skall jag det stadigt hålla, eller skall jag det bryta af bättre förstånd? Om jag det håller, står vid min sida en konung, som är starkare än en drottning. Om jag det bryter, gäller det samvetet. Märk, att jag var tio år, när det aftalades oss emellan. Är det syndigt af en fullvuxen att bryta ett barns ord? Gäller det samvetet, finnes ingen undskyllan, genmälde hofpredikanten eftersinnande, ty frågan var icke lätt att besvara. Gäller det kungsord, ställer sig svaret lika klart. Men frågan är, om ett barns känslor äro en samvetssak och ett barns ord ett kungsord.
Härmed öfverensstämmer ock i så målto Kongl. Kammar-Collegii Circulaire-bref, af den 14 April 1824, föranledt af Rikets Ständers beslut vid sista Riksdagen, alt deruti blifvit förklaradt, att Lands-och Häradsallmänningarne böra såsom Länets och Häradets tillhörighet anses, samt vidare, att dessa allmänningar kunde, efter skedd ansökning, till inleressenternes egen disposition gemensamt, eller delning socknar eller enskilde hemmansegare emellan, som deri anses ega del, upplåtas, när Kongl. Maj:t finnér sådant lämpligt och något läga hinder derför icke möter; men någon bestämdare delnings-grund finnes ej eller i dénna Lagsamt Ailm. Eesv. o. Occ. Utsk. Uti. N.o 49- författning, så vida man ej skulle antaga, att det obestämda ullrycket, som deri anses ega delj skulle betyda detsamma som: hvilka deraf till nyttjande varit berättigade; men då en slik tolkning, på sätt Utskotten förut sökt visa, skulle rakt strida emot da åsigter Rikets Ständer i sin underdåniga skrifvelse utvecklat, hvilka väl, i afseende på llärads-allrnänniugames delning emellan. Socknarne, sjelfva begagnat detta uttryck, men derefter öfverlemnat åt socknarne, att efter 8 § i i8o5 års Skogsordning sinsemellan skifta hvad på hvarje sockens lott kommit, vilja Utskotten så mycket hellre förmoda, att från detta mörka och tvätydiga uttryck i Författningen ingen delningsgrund kan bernias, som Kongl. KammarCollegium, hvilket utfärdat 1824 års Circulaire-bref, uti sin underdåniga, i Utskottens förra Betänkande införda, skrifvelse tili Kongl. Maj:t, sjelf insett saknaden af bestämda föreskrifter, då det ansett det vara af högsta vigt, att Kongl. Maj:t i denna fråga fattade ett beslut, som undanröjde allt tvifvel om Författningarnes rätta mening.
ConstitutiorisUtskottets den 6 sistlidne Mars under N:o 8 afgifne, oell den 16 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, innefattande Utlåtande öfver tvänne anmärkningsanledningar emot rådgifvande åtgärden i afseende på nya RiddarhusOrdningen. Friherre Anckarswärd, Carl Henric: I afsigt att förekomma flere frågors inblandning i samma discussion, tager jag mig friheten, innan jag går att yttra mig öfver Utskottets Memorial, att till Herr Grefven och LandtMarskalken framställa den frågan, huruvida med de åsigter, hvilka Herr Grefven hyser, och efter det beslut som i förmiddags fattades, af Herr Grefven och LandtMarskalken kommer att medgifvas annan åtgärd vid dessa Memorial, än att de sluteligen läggas till handlingarne. Friherre BoijeLudvig: Jag anhåller, att den värde Ledamoten behagade närmare bestämma sitt yttrande. Måhända är det inskränkthet hos mig, men jag förstår honom ej. Herr Grefven och LandtMarskalken lär otvifvelaktig! veta, hvad hans emhetspligt sluteligen tillhör. Är meningen att få veta om återremiss tillåtes, har jag intet att påminna; men att få veta, hvad proposition Herr Grefven och LandtMarskalken vill göra, innan discussionen ännu begynt, är utur sin ordning. 106 Den 17 Julii e. m. Friherre Anckarswärd: Till förtydligande af min mening, som Friherre Boije funnit otydlig, får jag förklara, att då ConstitulionsUtskottets alla partiella Memorial innefatta förkastande af de gjorde anmärkningarne; då opinionerne äro delade rörande rättigheten att åt ett sådant yttrande gifva påföljd af 107 §, i fall någons mening vore, att, oaktadt ConstitutionsUtskottets tanka, en sådan påföljd borde komma i fråga, och då proposition på förmiddagen vägrades, tager jag mig anledning förmoda, att all proposition till en sådan åtgärd äfven hädanefter vägras.
M. anlitas för en sådan ersättning, så vida fråga derom uppstått vid det tillfälle, då E. K. M. fattade Dess Nådiga beslut, angående upphörande af handelsfartygs prejning från Rikets fästningar, så få Rikets Ständer härmed hos E. K. M. i underdånighet anhålla, alt, derest, vid närmare pröfning af de anspråk, som blifvit af vederbörande Commendanter väckte, desse tjenstemän skulle finnas hafva gått i mistning af en dem lagligen tillkommande inkomst, E. K. M. då täcktes af dessa till E. K. M:s disposition ställde medel och efter det Commerce-Colleginm samt Handels-Societeterne i Rikets Stapelstäder deröfver blifvit hörde, Bih. lill R. St. Fröt. 1841. 10 Sami. t Afd, 122 970 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.-o 4°°. intill nästa Riksdag tilldela bemälde Commendanter ersättning, till det belopp, E. K. M. kan i Nåder pröfva skäligt bestämma. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 12 Juni 1841. Uppläst och godkändt hos Ridd och Adeln den ii Juni i84i> Preste-Ståndet den i i Borgare-Ståndet den 11 Bonde-Ståndet den 12 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse> angående ändringar af Förjattningarne om Socknestänima och om bildande af Communal-sty reiser. (Lag och Ekon.-Ulsk. Bet. Allm. Besv.- och Ekon.-Ulsk. Mern. N:o 163.) S. A. K.
högt uppe på ' en backe, med bladcis på alla trappsteg, aoin ledde till porten. Fotogénlyktor brunno på scenen och i salen; ' ridån var nedfälld, salen full af lärare, lärarinnor och skolungdoin. Bakom kulisserna fann jag, att föreståndaren, distriktets skolinspektö? med sin hjälpreda, hade brådtom att få. dekorationerna fardigra, ty det slculle vara såig och. deklatnation, innan min tur kom. I Amerika ' går allting utan krus och dröj sinil, aff ärsinessigt och enkelt. Man presenteras, inan %skakar » liand, och så känner man sig icke längre främmande. Man hinner ej ens att f&amp; en släng af rampfeber i den radande bradskan. Efter kvartettsång af herrar och damer följde ett .solonuininer af en hvitkildd skolflicka, hvilken åkallade en ängel a t t öppna den gyllne porten till ängder. Porten vaf be1äge.n bredvid inig på scenen, inom en dunge af svenska granar. P&amp; oförklarligt vis släppte en osynlig angel en guldnyckel ned från skyarne. Den dunkade med en sidan skräll i golfvet, att jag spratt till och tappade en lie1 rad maskor p&amp; den sticlcstruinpa, som rättvikskullan,. sysslade med under amerikanskans sång. Nu presenterade mig skolinspektören för publiken, sini klappade i. händerna. J a g neg, lade ifran mig stickningen, ställde knäckehrödskakan på bordet, tills turen koin för denna kuriositet att presenteras, och så borjade jag mitt enkla, rättframma tal. Först ser allmänheten nhgot häpen och förväntansfull ut, ' stirrar på rättvikstrojan och topp'. mössan, lyssnar till den utlandska brytningen och undrar ett ögonblick livad det skall betyda. J a g ger dem emellertid ej tid att somna, jag rycker dem med, antingen de vilja eller ej. Nu lyssna de alla; de följa. med på mina tankars st&amp;; snart. iiro de vana vid brytningen och distraheras ej längre af klädernas snitt och färg. Ordets makt tar ut sin ratt.
Produclionen af ylleoch lialfytle-väfnader är af en stor vigt, om den kan blifva drifven till någon höjd, och det är vigtigt att söka uppmuntra denna näring, sorn man redan lyckats i stor scala framlocka genom förbud och andra förmåner. Det af Ulsk. här föreslagna sätt anser jag vara ganska lämpligt och far i det fallet erinra, ali England genom samma mede! i förra seklet uppdref sin span målsproduclion med den verkan, att landet inom några decen - 340 Den 20 Januari. niel* blef forsedt med denna nödvändighetsvara. Jag tillstyrker således Utskrs förslag i denna del. Hr Hjerta: Hr Rosenblad bär ännu mera styrkt mig i den öfvertygelse jag bade äran förra gången framställa, då lian erinrat om, att det åtgår flera 2? ull till en aln groft kläde, än lill en aln fint. Således är också klart, all flera ållaskillingar i drawback erhåltes för hvarje aln, och det blir således en större vinst att utföra väfnader i samma mån de äro grofva. Detta är en omständighet, som torde förtjena afseende, och jag tillstyrker för min del, att om ett sådant exporlpremiuin kommer att bifallas, man åtminstone måtte tillika anbefalla en undersökning för hvarje fall om den elass, hvartill det exporterade klädet hörer, och att för de kläden, som äro tillverkade af grof ull, bestämmas 2 å 3 sk. och för fin 8 sk. U. Då blefve denna drawback i öfverensstämmelse med den erlagda tullen, och jag tror icke, all fabrikanlernc i sådant fall kunde klaga, att man icke nog sett pä deras fördel. Gr. Posse: Jag har visserligen icke mycken anledning hoppas, att min åsigt får framgång, då så många talare yttrat sig deremot.
S:r 1,179: 83. 49,681; 50. 207: 85. 51,069: 18. “Summa 53,i89T69. 269 - § !- Af Soopiska donations-fondens medel liar, jemlikt Konsistor» beslut, unde)' révisions-årét utbetalts ett belopp å 351 R:dr R:mt till underhåll åt 6 fattighjon, hvilken utgift, enligt Revisorernes tanke, bordt bestyrkas medelst utdrag af Konsistor» protokoll för den dag, beslut om denna utbetalning fattades. I öfrigt anmärkes vid denna räkenskap, att vederbörandes intyg saknas, huruvida inventering af säkerhetsliandlingarne och kassa-behållningen i behörig ordning blifvit verkställd. § 2. Revisorerne hafva vid inventering funnit säkerhetshandlingarne i god ordning. Då upprättandet af de tid efter annan anbefallde räkenskaps-formulären afser en länge önskad förenkling af räkenskapssätten, vore det i Revisorernes tanke både önskvärdt och nyttigt, om vid den i Kongl. Kammar-rätten skeende granskningen af räkenskaperna vederbörande eftersågo huruvida de genom Kongl, brefvet den 17 September 1856 anbefallda föreskrifter rörande formulären för Konsistoriernas och Elementar-läroverkens räkenskaper blifvit behörigen iakttagne och tillämpade. Att så icke skett, hvad angår åtskilliga Konsistorier och Elementar-läroverk, hafva Revisorerne under deras granskningsarbete erfarit, och detta oaktadt högstberörde nådiga breficke bordt eller kunnat vara okändt för vederbörande tjenstemän i Kongl. Kammar-rätten; hvilket förhållande Revisorerne ansett sig icke böra lemna oanmäldt. § 2. Af räkenskapen för ett af de Konsistorier, hvilka nu varit föremål för Revisorernes granskning, hafva Kevisorerne inherntat, hurusom afgälden för utarrenderade pastorater och komnnnistraturer, förfallen till inbetalning redan åren 1854 och 1855, icke blifvit i Konsistor» räkenskap uppdebiterad förr än år 1858.
StatsContoiret jemväl vitsordat, med mycken skicklighet och förtjenst städse fullgjort hvad honom ålegat, men, oagtat den 99 1548 Stats-Utskottets JBetänkanen. förhoppning, hvartill han kunnat ega anledning, att vid hela Landskamererare-Lönenför lifstiden blifva bibehållen, nu i följd af en på allmänna grunder tillkommen förändring i förre pensionsFörfattningarne, skulle viddess upphunne högre ålder och behof att, efter en så nyttig använd tjenstetid, njuta en sorgfriare ålderdom, icke kunna lemna Syslan utan kännbar uppoffring af dess Löninkomster5 så har Stats-Utskottet ansett desse särskilde omständigheter skäligen föranleda till det tillstyrkande ,att Riksens Höglo fl. Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet hemställa, att det undantag från tillämpningen af 1819 års Författning måtte för Kammar-RättsRådet Ekelund göras, att han får tillgodonjuta hela dess Landskamererare-Lön å Stat såsom pension för dess öfrige lifstid, då han från syslan tager afsked hvilket vördsamt underställes Riksens Högloft. Ständers bepröfvande. Stockholm d. 27 Junii 1823. Utlåtande öfver gjord Motion, Stats-Utskottets Betänkanden. i549 angående förre Härads-skrifvaren Johan Santessons pension. JH[edervärda Bonde Ståndet liar, genom Protocolls-Utdrag den o:dje nasti. Martil, till Stads-Utskottetsåtgärd remitterat Riksdags-Fullmägtigens från Jönköpings Län And. Sandstens Memorial, hvaruti förmäles, att förre Härads-skrifvaren i Ostra Härad af nämnde Län Joli. Santesson , som den i5 September i8i3 erhållit Afked med Pension, enligt Kongl. Maj:ts nådiga Bref den 17 förutgående Augusti, tillbelopp af 58 R.dr 7 sk 8 r. blifvit af Kongl. Stats-Contoiret vägrad utbekommandet deraf för 4:de
Skrifvelse, den 11 i berörde månad, upplyst, dels uppkommit på det satt, att Iran Wendt; Underdåniga Skrifvtlser» 505 holms Hof-Stall-äng, som ej kunnat utarrenderas, utan för Kronans räkning måst bergås, icke mera, än 1500 68; af den, genom Arrendet för samma äng, påräknade hö-qvantitet erhållits, och dels härrört af en Arrendatorn utaf Eldgarns äng beviljad afskrifning för 1170 hö, som, efter Contract, bordt till Hof stallet in natura lefverera»; och hafva Riksens Siänder, vid handläggningen af detta ärende, vidare inhemtat, att Xiandshöfdinge-Embetet i Stockholms Län, genom Utslag den 19 Augusti sisth år, hvilket af E. K. M:ts och Rikets Kammar-Collegium, uppå Collegii Advocat-Fiscals deröfver förde klagan, under den 25 Februarii innevarande år, faststäldt blifvit, väl bifallit förenämnde afskrifning af det hö, som från Eldgarns äng bör in natura till Hof-Stallet årligen utgöras; meh att denna afskrifnings-fråga, sedan Kammar-Collegii Advocat-Fiscals-Embete öfver omförmäldte beslut i underd. sig besvärat, nu mera beror på E. K. M:ts Nådiga pröfning; äfvensom att , på sätt Stats-Contoiret, i dess ofvanberörde underdåniga Skrifvelse, anmärkt, Arrendatorn af Eldgarns äng njuter den förmon, att hela ängen af Allmogen albergas och att transporten af det hö , som lefvereras till Hof-Stallet, besörjes af E* K. M:ts Befallningshafvande, utan någon kostnad för Arrendatorn.