Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Som genom detta förbuds tillämpning under en längre tid menigheten vant sig alt vid dylika tillfällen umbära spirituosa, lärer någon kränkning af Bill. till li. St. Skrifvelse, IS:0 38. samma förbud ej vara att i högre grad befara deraf, att tiden för auktioners hållande vinner den ifrågaställa utsträckningen. Snarare torde då, efter hvad hos Rikets Ständer blifvit upplyst, den kortare auklionstiden å många orter vara en anledning till vid auktioner förekommande oordningar, såsom spel och dobbel. 1 glest befolkade trakter stadnar nemligen en stor del af auktionsmenigheten qvar öfver natten på auktionsslället från den ena auktionsdagen till den andra, och då all egentlig sysselsättning för menigheten upphör med auktionens aflysande, sökes mången gång tidsfördrif i skadliga och ordningen störande nöjen, hvilka icke ifrågakomma, derest auktionen fått fortgå till kl. 9 på aftonen, inom hvilken tid auktioner i de flesta fall torde hinna afslutas. Detta förhållande lärer äfven i sin män hafva bidragit dertill, att, efter hvad kändt är, auktioner å många orter fortsättas om aftnarna utöfver den för deras afslutande bestämda tid, utan att sådant beifras; och tillämpningen af ifrågavarande förbud synes således på väg alt, till följd af sin olämplighet, af sig sjelf upphöra. Med anledning häraf hafva Rikets Ständer ansett sig böra hos E. K. Maj:t i un derdånighet anhålla om utfärdande af en Kungörelse, hvarigenom stadgas, att auktioner å landet få under alla tider af året fortgå till klockan 9 på aftonen. Rikets Ständer framhärda etc. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den lt Febr. 1863. Preste Ståndet den 11 Borgare-Ståndet den 14 Bonde-Ståndet den 18 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående rättelse i gällande föreskrifter beträdande ersättning åt läkarekorpsens medlemmar ejter rese-reglemente och för inqvartering. (Allm.
Jag fattar dock icke, huru denna fråga kan bero af klimatet och då jag nu hör, att den värde ledamoten begär prdet, anhåller jag, att han ville föi klara detta yttrande närmare. För öfrigt har han förklarat, att han anser sig sjelf både gammal och enfaldig. Visserligen äro dessa båda egenskaper goda i ett visst hänseende, men det finnes en annan åtminstone lika god egenskap, sorn kallas för att - följa med sin tid, och då man ser hvad hela verlden snart sagdt rundt omkring oss gjort i delta hänseende, och om man icke har några serskildt bestämda skäl, vare sig klimatiska eller andra att anföra mot hvad erfarenheten gifvit vid handen, synes man också böra något jemka roed sig i gammalmodighet. Jag erkänner fullkomligt, att Hr Adlercreutz‘s förslag såsom en medelväg är ett steg framåt, emedan det lemnar qvinnan ett friare utrymme att blifva myndig. Jag tror således, att om det utgjorde enda utvägen att komma till något resultat man icke bör tveka att antaga detsamma. Men vi kunna icke dölja för oss, att en minoritet finnes, som af fullkomlig öfvertygelse är emot qvinnans myndighet, och vi skola icke förtänka de Hrr, hvilka yttrat sådana åsigter, om de genom antagande af Hr Adlercreutz’s förslag tro sig kunna få hela frågan för denna Riksdag förfallen. För öfrigt förmodar jag, att St:t med upmärksamhet afhört en ledamots yttrande, som verkligen slog hufvudet på spiken, då han framhöll de af Utslcs förslag upkommande olägen heter. Här är icke så mycket fråga om de bättre lottade klassernes qvinnor utan fastmera allmogens, och jag måste här framhålla svårigheten för dessa att kunna erhålla redogörelse af sina förmyndare för deras arfsmedel, hvilket ock var orsaken dertill, att RondeSt. första gången frågan der före - Den 12 December f. m. 221 var nästan enhälligt och nu med stor pluralitet antog K. M:s Propos.
För att desto säkrare bibringa allmänheten kännedom om det nya måttoch vigt-systemet, i händelse det varder antaget, anser Kongl. Maj:t en kort handledning med jemförelsetabell böra, genom Vetenskaps-Akademiens försorg, i nästkommande Almanacha införas. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. JF. Fåhreeus. Kongl. Majus Nåd. Proposition, N:o 62. 11 Till Kongl. Vetenskaps-Akademien. Sedan Kongl. Majit i nådig remiss af den 31 Oktober sistlidet år, befallt Akademien att, till följd af Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 28 Augusti 1851, i hvad den angår Mått, Mål och Vigt, inkomma med underdånigt yttrande, har Kongl. Akademien behagat till oss remittera ärendet; och få vi med anledning häraf äran afgifva följande utlåtande, som, till följd af ämnets vidsträckta omfattning, hvilket fordrat vidlyftiga forskningar och beräkningar, vi icke varit i tillfälle att förr afgifva.
Man har visserligen ansett Iliksståthällarefrågan såsom en mvcket vigtig fråga, hvilken icke bör utan Sveriges medgifvande eftergifva^, men att säga, att den innebär ett af hufvud v il koren för föreningen, det är att säga, att den icke under några förhållanden skall kunna försvinna. Jag anser likväl att, då man begär en revision, bör man öfverlemna åt de personer, som deruti komma att deltaga, äfven denna frågas pröfning: men icke på förhand genom sådaue omdömen, som det ofvanstående, binda revisorernes händer. Här säges vid slutet af förslaget: »i betraktande häraf, och då E. K. M. icke lärer underlåta att fästa nådigt afseende å R. St:s här förut framställda underd. begäran om vidtagande af åtgärder för revision och fullständigande af föreningsstadganderne mellan Sverige och Norige» etc. Aldrig hafva, så vidt mitt minne ej alldeles sviker, R. St;r framträdt inför Thronell med ett sådant yttrande, hvarigenom R. St:r skulle visa, att de ifrågasätta annat, än att K. M. skall och, snart sagdt, måste bifalla någon deras begäran. Det vore väl tjenligt att någon annan ordform i detta lall begagnades. R. St:r hafva rättighet att, uti s. k. önskningsmål, der de ej ega beslutanderatt, inför K. M. uttala en anhållan, t. o. tn. en förhoppning; mea icke tror jag, att de böra härvid uttala ett anspråk; jag anser sådant öfverskrida R. St:s befogenhet. Jag vill icke uptaga R. o. Ad:s tid med en fortsatt, i detalj gående granskning af förslaget, hvilken kunde förefalla alltför småaktig och tröttande. Jag vill blott förklara, det jag anser Gr. Sparres förslag ega ett verkligt företräde, icke blott i större korthet, utan äfven i sammanträngd sakrikhet och jemväl i hofsamhet. Hr Printzensköld har trott, att Gr. Sparre förbigått eller förbisett det sätt. hvarpå Sverige upfattat sin ställning, samt den välvilja och beredvillighet, som blilvit af Sverige visad emot Norige.
Om det någon gång hände att någon af hans soldater förbrutit sig och man då frågade hvad man skulle göra med honom, svarade han nästan alltid kort och godt: 'Häng den besten!' är och förblir hans oryggliga dom, slut." "Då tycker jag att han inte skulle få många soldater", inföll knekten nummer två. "Många soldater", utbrast Öl-Görans följeslagare på flykten till Eulenburg, "jo du kan lita på, att han får flere än han vill ha. Och orsaken den är lätt förklarad. Plundra, mörda, röfva, bränna och skända det få hans knektar allt efter behag. Detta gör att han endast behöfver öppna sin mun, så strömma massor af krigare till hans fanor." "Sant nog", inföll den klotrunde korporalen, som hittills varit en tyst åskådare af spelet, "men det är ju klart, att han då ska' ha det sämsta slöddret i sin här." "Gör ingenting", svarade den förste talaren, "sådant folk, som ingenting har att förlora, men mycket att vinna, slåss alltid bäst. Detta vet också friedländaren och derför tycker han bäst om sådana soldater." "Jag har hört", sade en tredje, "att han lär vara i anmarsch hit." Den klotrunde korporalens af välmåga skinande anlete blef i en hast allt blekare. Han lyckades dock bemanna sig och svarade, utan att någon af hans underlydande sett färgskiftningen i hans anlete: "Må han komma, vi frukta honom ej. Vår sak är rättvis och en sådan sak hjelper Gud." "Men inte kan vi stå emot friedländarens hela härsmakt?" inföll den tredje i ordningen. "Vakarne ä' goda och soldaterne tappre", svarade korporalen och bröstade sig, "och..." I detsamma hördes steg af en vildt galopperande häst utanför porten. En bister stämma röt till posten att öppna, och när ryttaren sprängde förbi de spelande knektarne, ropade han: "Wallenstein är öfver oss! Till vapen! till vapen alle som kunnen bära ett dylikt!" Den scen, som nu följde var öfvermåttan liflig och... löjlig.
Ständer, att, gemensamt med BondeStåndet, hos Kongl. Maj.-t i underdånighet begära skyndsam Nådig åtgärd, till vinnande deraf, att Rerttegifvare kunde få uti den årliga Markegångssätfningen söka den rätta grund, eftef hvilken värdet af de Rentepedlaf, sorn ej kunde af. lemnas in natura, måtte mätas och Uppskattas. Hvarjemte vice Talemannen förment, att, i händelse, emot hans förmodan, undantag skulle snäses böra äga turn i hänseende till Spannmålen , den allmänna regeln likväl borde lämpas på alla andra persedlar, så Väl Sorn dagsverken, sl att värdet af alla dessa måtte ovilkorligen beräknas och bestämmas genom Markegången; hvarförutan vice Talemannen, i egenskap af tillägg tili sitt ofvan. berörde Memorial, åberopat 1637, iG6b och 16^3 Ers Kongl.
Af Herr OÖrJCSOJI I Om låneunderstöd för anläggning af jernväg från Herrljunga station vid vestra stambanan öfver Håkantorp och Wenersborg till Uddevalla. De offentliga hinder för en friskare utveckling i kommersiell och industriell hänseende, hvarmed, i följd af ofullkomliga kommunikationsanstalter, icke allenast städerna Wenersborg och Uddevalla, utan äfven den omkringliggande sädesproducerande orten i alla tider haft att kämpa, och hvilka uppenbarligen haft och hafva det aldra största inflytande på ännu mera vidsträckta landtområden, dertill må räknas Wermlands län, Skaraborgs län och Dalsland, hafva från långliga tider tillbaka varit föremål för förstnämnda orters innevånares bekymmer och omtanka; och sedan en i häfderna förvarad, af en framfaren konung i egen hög person på stället undersökt plan cm byggandet af en kanal emellan Wenern och Westerhaget genom den smala landsträckan från Wenersborg till Uddevalla, blifvit af okänd anledning undanskjuten för det sedermera utförda företaget af Trollhätte kanals anläggning, har, - då denna kanal icke förmått på ett med sednare tiders fordringar öfverensstämmande sätt upprätthålla kommunikationen emellan ofvannämnda landskaper och hafvet samt uppfinningen af jernvägar lemnat öppet val emellan detta kommunikationsmedel och den först påtänkta kanaliseringen — tanken på en jernvägsförbindelse emellan Wenersborg och Uddevalla gjort sig mer och mer gällande. Redan vid början af 1840-talet uppträdde i sådant afseende i Uddevalla några patriotiske män, hvilka dels genom egna och andra enskilda personers penningesammanskott och dels med bidrag från statskassan bragte saken derhän, att genom en från Preussen efterskrifven ingeniör fullständig undersökning gjordes samt ritningar och kostnadsförslag upprättades för anläggandet af en jernväg emellan ofvannämnda städer; men ehuru alla anledningar och öfverslag gåfvo vid handen att företaget skulle bära sig, måste detsamma likväl af brist på erforderliga kapitaier till utförandet lemnäs å sido till en obestämd framtid, under det att med hvarje år behofvet af den ifrågasatta jernvägen blef allt mera kännbart.
Den rZ Innii. 7H Swerige nu wera i saknad af det land, som gaf föda äc cn tredjedel af Rikets fordna folkmängd, har jämte vetterland äswcnwal förlorar tappre stridsmän, fom med sä sällsynt hjeltemod sökt at förswara Fosterjorden: och skulle, — jag ryser wid denna tanka, — skulle behofwet af fred, nödwändighelen at ej blottställa den ännu sjelfständigt! delen af detta urgamla Rike, twinga ost at samtycka lil Finlands afstäende; sä wc t jag gansta wäl, gt wi,- beröfwade denna förmur emot Rystlands altfall, fä en stor och n era tilgänglig sjökust at bewaka; men jag ser också, at gränselinicn pä landssidan betydligen förminstas, och jag anser följden af allt detta wara, at wära nya behofwer bli helt andra , an cn stor Armce. - Jag tror, at Swerige, stiljdt ifrän Finnland, med annu blödande sär, efter en sä mattande strid , framför allt behöfwcr en käng och oafbruten fred. At Swerige aldrig bör, aldrig kan pätänka det inflytande pä Europas öde, som oftast, om icke alltid gifwit anledning til krig. At en mindre magtig Star, som stadgat och som utan afwikelfe föijer et med sit sanna intresse enligt politistt forbällande, med fä undantag , kan äga fred, sä länge den sjelf önskar , häldst dä landets geografiska läge är sädant svin Sweriges Danmarks exempel tyckes ät denna sats gifwa mycken styrka. Dernäst tror jag at en wis Regering be-, höfwer medwerkan af lyckliga Conjuneturcr och star - 712 ' Den iZ Irrnii. starkaste hushållning, för at under et långt fredslugn kunna afhjelpa alla sig nu företeende brister i Uetensions werket til lands och watten.
Riddarh.Direkt, kunde svårligen känna det utslag jag bragt tili R. o. Ad:s kunskap, och det är en ganska ursäktlig sak, om, då en ledamot anmäler sig till erhållande af pollett, Direkt, icke finner sig böra vägra en sådan anhållan, då de omständigheter, som skolat innefatta lagligt hinder för pollettens utlemnande icke, såsom sig bordt, blifvit för Direkt:n af behörig myndighet anmäldte. Hr Cederschiöld har ytterligare sagt att 7 § 2 mom. Riddarh. Ordn. talade om nesligt brott och straff derför, och att det således vore sjelfva brottets beskaffenhet man här hade att pröfva, utan afseende på det straff, hvarmed detsamma blifvit belagdt. Jag medgifver riktigheten af denna anmärkn. så till vida, som det otvifvelaktig! är R. o. Ad:s rättighet att sjelf pröfva och bedomina, huruvida ett brott, för hvilket straff blifvit ådömdt, må anses vara af den nesliga beskaffenhet, att R. o. Ad. finner 7 § 2 mom. Riddarh.Ordn. tillämplig på den som begått detsamma. Men är straffet nesligt, så inträder det af Logiken betingade förhållande emellan straff och brott, att man icke kan tänka sig att ett nesligt straff ålägges ett icke nesligt brott. Nu skola vi se lill huruvida ett nesligt straff här är ålagdt. De Akademiska Constitutionerna innehålla pä flere ställen hvad med ständig relegation förstås, lista kap. 7 § säger: ”Senatus Academfcus skall äfven hafva rättighet att domina till andra straff, hvarmed Akademiska personer pläga beläggas, såsom böter, fängelse, relegation på viss tid, som medför en mindre grad af vanfrejd, och relegation för alltid, som medför fullkomlig vanfrejd.” Vidare säger 23 kap. 9 moni.: ”De, som kallade af Rektor icke inställa sig, skola straffas med fängelse; men om de gen - Den 3 December.
Dito dito Repslagarebanor: Dito dito Ättikshruk: Dito dito Skärgårdsverk, Salterier: Orousts och Tjörns fögderi Landsoch Härads-Allmänning, omätt, utan skog eller särskildt värde: Inlands fögderi Diverse personer, som ej höra till viss näring: Götheborgs fögderi Inlands dito Sunnervikens dito . Berättelse öfver Götheborgs och Bohus Län för åren 1842—1846. Of. lin. Fåhraus. Johan Lagerbjelke. Statistisk Tabell för Städerna inom Götheborgs och Bohus Lä n. Votlieborg Hus och Tomtet' Jord Sockerbruk Mekaniskt Faktori Attiksoch Segelduks-fabriker Garfverier Tobaksoch Snusfabrikör Summa Kongelf. Hus och Tomter Jord Särskilda lägenheter . (Harstrand. Hus och tomter, jord Summa Uddevalla. Hus och Tomter Jord Sockerbruk Tull-mjölqvarnar med tillsammans Tull-sågqvarn, grofbladig ■ Tegelbruk . Reparbanor Lackfabrik Skeppsvarf 15 pär stenar Summa Strömstad. Hus och Tomter Jord . .. Tull-mjölqvam Summa Summa Summarum ST H St. 1,366 1,366 120 120 203 525 Jord. S" Medelafkastning, sedan utsädet är aldraget. Uppskattad, t värd,g. H o a St. O t. Min. Berättelse öfver Götheborgs Län för åren 1843—1847. KONGL, MAJ:TS BKFALLNINGSIIAFV ANDES uti € Ifsb o tigs £n tt till KOllOIi. MAJ:T i tenflertlänigJiel afgifne FEMA R S-BERÄTTELSE för åren 1843, 1843, 4844, §SS5 oell A846.
M. blifvit begärda i afseende på Krigsadministrationen. Ett kan jag dervid likväl icke underlåta att nämna, det nemi., att jag anser StatsUtsk. då del icke kunnat neka behofvet af de begärda anslagen, hafva bort förklara, hvarföre det icke kunnat tillstyrka deras fyllande, men framför allt icke bifalla så otillräckliga anslag, att det ligger i sakens natur, att det är bättre att alldeles intet beviljas, hvilket Gr. Horn redan visat. Frågan delar sig här, som mig synes, uti tvenne delar: den ena, om behofvet af hvad K. M. begärt verkligen är inne. Är detta behof för handen, måste det fyllas; och då uppstår andra frågan: på hvad sätt skall detta behof fyllas? StatsUtsk. synes hafva medgifvit första frågan; men då Utsk. öfvergått till den andra, har Utsk., som det synes, varit villrådigt, huru det skulle komma till ett afslag. Under denna villrådighet har det icke heller varit underligt, att Utsk. fallit uti en eller annan inconsequens. Utsk. har nemi. i allmänhet förklarat, att Utsk. icke anser sig böra eller behöfva ingå i någon närmare utveckling af de förmodade fördelarna å ena sidan, och de i Utsk:s tanka bestämda olägenheterna å den andra, af stalslånesysternet, betraktadt såsom en utväg att för de ifrågavar. extra statsutgifterna bereda erforderlig tillgång, emedan Utsk. tror sig böra öppet uttala den öfvertygelse, atti Rikets närvar, ställning några betydligare uppoffringar för efterkommande icke böra göras i afseende på försvarsverkets iståndsättande, men att åter de bidrag, som lill nämnde ändamål anses skäligen tillhöra närvar, tid, äfven böra till fullo utgå, om än allmänna bevillningen, i brist af annan tillgång, i någon mån komme att höjas. På denna allmänna grundsats har Utsk. byggt sina afsiag och sina tillstyrkanden; men för mig vill det synas, som om Utsk. vid hvarje särskildt tillstyrkande och afslag glömt bort grundsatsen. Så är, efter min tanka, ovilkorligen allt sådant, som K.
Och inte ens lås har ni för dörren. Här sofver inte jag, om jag inte får ett ordentligt lås. Och skuras måste här strax, innan kistan och sängen tagas in. Får jag en birong också? Jo visst, försäkrade Tuominen, som alt ännu kände sig något osäker om sin pufätsiks naturell, men var besluten att göra alt för att ställa henne tillfreds. Och gungstol får du, och matta på golfvet. Lena log så hon sken. Gungstol och matta! Det var nog inte något fattigt ställe hon kommit till, fastän det syntes att ingen höll ordning i huset. Men det skulle snart bli annorlunda, om hon bara fick göra som hon ville. Kan man få en skurbalja? Och säg åt kocken det tyckte Lena ändå lät förbålt sturskt att han sätter på en gryta så jag kan få hett vatten. Här ska bli snygt innan kvällen. Hett vatten och kallt vatten med fins alltid i huset, sade Tuominen. Här utanför, strax vid trappan fins två kranar se här och dem behöfver man bara vrida på, så får man så mycket vatten man vill, både varmt och kallt. Lena spanade upp sina bruna ögon så de blefvo ännu rundare än förut. Nog hade hon ju hört att Amerika var ett underligt land, men att folk hade vatten i väggarna, så man bara behöfde låta det rinna, det hade hon ändå inte tänkt. Och varmt vatten till på köpet! Hon kände sig ännu mera hågad att begynna rengöringsprocessen genast, tog af sig koftan och hufvudduken den hade hon för öfrigt beslutat att lägga bort så snart hon fick sin första lön och kunde köpa hatt samt började knäppa upp sin halfylleklädning så ogeneradt som om hon varit hemma på torpet. Ty att skura med den bästa klädningen på kunde aldrig komma i fråga. Hvar håller ni baljor och skurtrasor och så'nt? frågade hon Tuominen, som inte riktigt visste hvad min han skulle hålla. Jag skall låta Wehkalainen hemta upp alt som behöfs, sade han för att få litet uppskof, ty sådana artiklar hade inte ofta begagnats i huset i hans tid. Och härmed gick han ned för att sätta husvakten i värksamhet. Men Wehkalainen befans inte synnerlig böjd för att skaffa ihop en skurttiralj.
Vid de af Fiskals-Embetet anställda noggranna efterforskningar, till utrönande af rätta förhållandet med omförmälda sedlar, hade nämnda -Embete kommit till säker öfvertygelse, att de företedda sedlarne af 32-sk:s-va loren verkligen varit i Bankens Kassor försedda med å dem anmärkta suddstreek och tillhört en eller annan bundt, som efter upplemnandet till Sedel-Kontoret blifvit derstädes tillgripen, innan sedlarne hunnit uppräknas och uppträdas, på sätt förfares med desedlar, som till Kommissariernes slutliga korsning aflemnas, samt att, enär likväl, enligt hvad utrönt vore, någon balance å sedlarne af denna valör icke. uppstått, d.e tillgripna sedlarne måste hafva blifvit med andra af enahanda valör ersatta före verkställandet af den slutliga uppräkningen; men, i saknad af laga bevisning om olagligt tillgrepp, hade Fiskals-Embetet icke kunnat emot någon uppträda med öppen anklagelse för förbrytelse af så svår beskaffenhet, och lärer ej eller ringaste anledning förekommit, att för tillgreppet misstänka någon af Verkets nuvarande ordinarie eller extraordinarie tjenstemän eller vaktbetjente; likväl och som FiskalsEmbetet inliemtat, att, ehuru Redovisnings-ordningen för Sedelkontoret innehåller, att sedlar å lägre valör, än 16 R:dr 32 sk., hvilka vid emottagandet i nämnde Kontor endast så vida kontrolleras, att bundtantalet jemföres med den åtföljande specifikationen, böra nästpåföljande söcknedag uppräknas till stycketal, alltid af flere Kontorets 31 tjenstemän samfäldt, sådanl dock icke med behörig noggrannhet iakttagits, hade Fiskals-Embetel, med anmälan af detta förhållande, till Fullmäktiges afgörande öfverlemnat, huruvida detsamma skulle till åtal emot dåvarande Chefen för Sedelkontoret föranleda; och sedan handlingarne i målet blifvit till Fiskals-Embetets åtgärd remitterade, har bemäldta Embete mot nämnde Chef framställt påslående, sorn på Fullmäktiges pröfning beror. §. 36.
Silla krögare, kröger t?or, @piöqmarterö* od) (2öätbö[)uöl)ållate faun ©iraPiöver od) bällar mäflate, forn icfe äto borgare, l)milfa l)afma en bättre od) förmonligare tötelfe, än be minjt tapetabe krögare, fTola tayeraö till ^em för l)unbcabet af ben infontft, be anfeö [)afma af bela rörelfeit. ©enna afgift etlaggeö äfmen af bmat och en annan, forn, mcb behörigt tilljlånb, i minut föefäljet bränmin; och tareras? fåbane perfonet färjfilbt, oanfebt be utgöra Q5emiHning för föorgerlig rörelfe. kypare, i §etn Slaf er: Serfia Slafen S3:co 9v:bt 12; — SI abra b: o . $rebje Sjerbe Seitite b:o b:o b:o fldcenrtacci*, tTTcötctnae^, meb praftd utom tjenfien, fe ©octorer iltsmn-äParc JLotfar och Äorebimncjar, i Sem Slaf er: Söv fia Slaf en . Slnbra b: o . £rebje b:o . Sjerbe b:o . Semte b:o . tr n tt u £5:co 3v:br 2: Q3:co dl:tr // // // n 32. 24. tHjälnare, fe Äroatnat, §. 30. XHoOefrämare od) tTToöeträmerfYot af afla flög, lifa met) «£)anOlaiiOe, § månglerftor, af alla jlag, i 9iio €lafa-: §örjfa Slaten 33:co 9l:0t 50: SlnDra D:o 40:
Spiritus Vitrioli, se Vitriololja. Spiritus Vini och annan Sprit, se Bränvin. Bil. till Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse IV.o 308. 77 Tullvärde. Qvantitet för tullberäkning. Införseltull. Utförsel tilli. - Sten: 3 a4 — Brynoch Olje Mergeloch Skiffertill 100 St. 36 Fr ia. Stentryck [oo R:dr v. 5 [ OO QvarnRhenska 1 stycke 1 All annan, ej specificerad, oarbetad, tillhuggen ellar arbetad 100 R:dr v. 25 Fr i. Eldfast sten för Manufacturernes behof efter serskildt tillstånd af Commerce-Collegium .. F. j I 3a — Stenk»l . » • Stenkols-stybb eller Grus och 1 Tunna t6 Wr iti 32 Cinders samt Cokes 1 Tunna — .6 — 1 8 Stenkols-tjära . 1 Par — 8 — ) Halfstrumpor draga hälften af den för hvart slag här ofvan utsatta tull, och beräknas till hälften af värdena. 10 ■ Strumpstickor af Stål Strängar: Cantiller eller öfverspunne 1 Skålp. 1 Fr ia. 5 — baser ... 1 Skålp. 1 24 — ) 4© Messingsoch Stål 1 Skålp. — 10 — [Fr ia. i5 — Tarm1 Skålp. 1 24;- Sten, Gips-, se Gipssten. Gjut-, se Gjutstenar. Storax, se Apotheks-varor. Strutsfjädrar, se Plymer. Stråkardor, se Kardborrar. 78 Bil. till Expeditions-Utskoltets Forslag lill imd. Skrifvelse N.o 3o8. Tullvärde. Qvantitet för tullbcräkning. Införseltull.