Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hå vidare 2:dra mom. af §:n, som innehåller en bestämmelse om att afgifter för tillverkning och försäljning af spirituösa drycker vid landstingsutskylders bestämmande ej må tagas i beräkning, blifvit af 3 Stånd uteslutet och således förfallit, får Utskottet, på grund af allt, som sålunda blifvit anfördt, vördsamt inbjuda samtliga Riks-Stånden att förena sig om antagande å 47 § af denna lydelse: ”1 fråga om företag eller åtgärder, för hvilka afgifter eller ”arbetsbidrag böra, enligt Lag, från hemman och fastighet utgå Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 201. 7 ”eller i afseende å hvilka andra grunder för kostnadernes ut”tagning äro bestämda, ställe sig Landstinget till efterrättelse hvad sålunda stadgadt är. I öfrigt må Landstinget med ”afseende på ett föreslaget företags särskilda beskaffenhet ega ”att särskildt bestämma grunden för uttaxering af de medel, ”sorn för dess utförande erfordras. ”1 alla de fall, då inga sådana bestämmelser finnas meddelade eller sådant beslut är fattadt, sorn i föregående mo”ment omtalas, böra de afgifter, som af Landstinget blifvit ”till uttaxering beslutade, utgå i förhållande till den bevillning för egendom, rörelse, lön eller annan inkomst, som af ”en hvar skattskyldig till Statsverket erlägges på det sätt, ”att den summa, sorn af Landstinget blifvit till uttaxering bestämd, jemföres med hela det för ofvannämnda föremål från ”länet till Statsverket utgående bcvillningsbelopp, då sig visar, ”huru många ören Riksmynt i landstingsskatt belöpa sig på "hvarje Riksdalers bevillning. Slutar sig det sålunda bestämda öretalet med ett bråk, bör detta till helt öre höjas. ”Då fråga om grunden för afgiftens uttaxering uppkom”mer, skall denna fråga först afgöras.
Sedan jag nu i allmänhet har betraktat denna stora och vigtiga fråga, vill jag öfvergå till några serskilda anmärkmr. Vid frågan om huruvida Utsk:s Betänk, är antagligt eller icke, måste man naturligtvis i främsta rummet tillse, huruvida någon förståndig menniska kan vara dermed belåten eller icke, hvarvid jag för min del naturligtvis ser saken ur den synpunkt, jag redan haft äran framställa. Här möter mig då i 5:le §:s 2:dra mom.-detta stadgande: "Är Pastor, då efter S:dra § anmälan sker om tid för till ämnad sammankomst, af förut utsatt embelsför rättning hindrad att sammankomsten bivista, vare han likaledes berättigad att sammankomstens hällande å den tid förbjuda." Jag vill icke påslå att så kommer alt ske, men det kan likväl icke bestridas, att det skulle kunna falla en Pastor in, att aldrig få tid att en sådan sammankomst bivista, och, förutsatt dessutom, att han skulle vara så god och hafva tid, så frågar jag Eder likväl, Mine Hrr! om det uti en större församling, med våra under vintertiden ofta svåra 29* 340 Den 21 Juni f. m» kommunikationer, skulle vara rätt och billigt, att endast pä eli enda ställe, och icke på flere på en gång, göra det möjligt för kristne alt komma tillsammans och upbygga sig? Det vore omöjligt att sådana sammankomster kunde hållas på flere ställen, då Pastor icke kunde vara nämnde på mera än ett, och vore han emot dessa konventiklar, skulle han nog ställa så till, alt någon höll en konventikel, som vore i hans auda, d. v. s. ganska oandlig, på hvilken han då skulle infinna sig, för att förhindra alla de öfriga, att på ett annat ställe hålla en verkligen kristlig sammankomst. Serskildt måste jag uplräda emot den 7:de § som bibehåller det barbariska valten och brödstraffet, för förbrytelser i den riktning som här är i fråga. Det är omenskligt, ja! mer än omenskligt, det är en ohygglig synd, att för andliga förvillelser döma någon till fängelse vid vatten och bröd, och slutligen ställa honom på ljuf-pallen.
Föredrogos och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets betänkanden: N:o 66, i anledning af väckt motion om förklaring af 10 och 14 §§ i 3 art. af Kongl. Maj:ts nådiga instruktion för skogsoch jägeri-staten i riket den 16 Mars 1838, och N:o 67, i anledning af väckt motion om utvidgad smidesrält inom bergslagen. S. D. Föredrogs och återremitterades, på grund af deremot gjorda anmärkningar, Lag-utskottets betänkande N:o 36, i anledning af väckte motioner om förändring af lagens stadganden, rörande testaments-friheten, samt af 8 kapitlet Jorda-balken, angående rättigheten att boitgifva jord, hus eller tomt. S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-, Lagoch Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens betänkande N:o 1, angående grunderna för rättigheten att tillverka och omdistillera samt i minut försälja bränvin, äfvensom för beskattningen dervid. Återremitterades på grund af deremot gjorda anmärkningar. Från Vällofl. Borgare-ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-, Lagssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens betänkande N:o 1, angående grunderna för rättigheten att tillverka och omdistillera samt i minut försälja bränvin, äfvensom beskattningen dervid. 15 punkten, såsom endast hänvisande till der åberopade författningsförslag. ansågs Prot.-utdrag den 26 April 1848. 321 Ansågs ej erfordra serskildt behandling, då förfaltnings-förslaget, för sig, är föredragnings-ämne. Lades lill handlingar ne. 2:o Förslaget till förordning, angående tillverkning och omdistillering af bränvin. Återremitterades. § 33 bifölls, med rättelse af der åberopade 20 § till 18 §. Hvarjemte till vederbörande Utskott meddelades en af herr Gustafson framställd erinran om svar å en af honom väckt motion, angående beskattning å traktörer i Stockholm. Från Heder v. Bonde-standet.
Genom oss hade Ida fått veta att Ågren afsändt rek till Axel. Hon skref i sitt nästa bref att det väl var fadren som nu sändt honom detta understöd, efter stilen var Ågrens. Han svarade i vredesmod att modrens ord hade en anstrykning af ”bysqvaller”, som upprörde honom. Hon å sin sida blef het och gaf sin son en dufning, att hon icke brukade taga sin tillflykt till sqvaller, men att fru Benedictsson yttrat sin glädje öfver att kyrkoherdens hjerta veknat, alldenstund han nu genom Ågren sändt penningar. Det var hela sqvallret. Han svarade genast – ”hur kunde mamma bli så ond” öfver hvad han skrifvit. Han sade då att han fått pengarne af Ågren, under tysthetslöfte, hvilket modren å sin sida måste aflägga. Jag sade att jag endast lemnar pengarna i yttersta nödfall, samt blott och bart af kamratanda. Samtidigt med Axels bref till kyrkoherden kom ett bref från Lysekil till honom, troligtvis ett björnbref för sonens räkning. Det kunde aldrig kommit olägligare än på samma gång som vexelaffären. Naturligtvis vaknar gubbens vrede på nytt; kanhända nekar han både att skrifva på vexeln och att erbjuda Axel ett hem. Kanske låta de honom aldrig få några penningar mer, utan genom Ågren, för att binda honom till händer och fötter och få honom riktigt under hennes herravälde. I så fall är det omöjligt för mig att hålla dem stången, ty förargar jag dem, då mister han understödet, behåller han understödet i den form det erbjudes, då säljer han sin sjelfständighet på ett temligen nesligt sätt. Hur är kampen möjlig, när fienden har 10,000 kronors årlig inkomst och jag blott hvad litet jag skrifver ihop. Men vi få se. I värsta fall drar jag min Matts ur skolan och är helt enkelt åskådare. Om de vore bedrägliga kunde de ta emot mina 150 kr under förevändning att det skulle vara till Ågren, men ändå inte betala. Det vore ett motstycke emot Axel Olssons uppförande mot Qvillfeldt.32 Karl och modren hade ett ögonblicks frestelse att gömma Lysekilsbrefvet tills vexelaffären vore rangerad.
offrade hon sig gärna. Spelet varierades med 3. att bygga korthus, som — naturligtvis — ramlade, och det var ändå ett nöje. Men huru Hans nåd oeh hennes nåd. roligt man än kunde haft - — och en och an(Forts.) nan gång hade man roligt — skulle det aldrig (rån förstugan kom man in i en ganska kunnat gå an att skratta högt. Hennes nåd stor sal med utsikt åt sjön — hela vå- hade antagligen fått slag, om ett friskt och ningen låg för öfrigt åt sjösidan — och därhögljudt skratt från barnaläppar nått hennes ifrån i förmaket, där det var så fint, att öra, och hans nåd skulle med ett: » ma foif » Tinnie knappt vågade andas. Mahognymöboch ett sarkastiskt leende gifvit luft åt sitt lerna voro klädda med rödfc » moreno », en stor ogillande. spegel, som gick nästan mellan golf och tak, Därför satt man tyst och vände med ett satt mellan fönstern; på chiffoniern med mesmatt småleende de något » svullna » korten i sina singskanter och blanka beslag samt hvit marsmå fingrar, tills teet serverades och det sammorskifva stodo några par förgyllda tekoppar; tidigt tillsades, att Hedda infunnit sig för att marmorstakar med fina metallkedjor nedhänhemta småflickorna, hvilka efter förnyade handgande från piporna, i hvilka vaxljus prunkade; kyssningar och nigningar vandrade den korta stora brokiga snäckor, konstgjorda brasilianska vägen hem. Vanligen voro de mycket belåtna blommor af perlemorskiftande fiskfjäll; alunmed sin dag och visste dessutom, att den korgar med vaxfrukter under glaskupor » jämte vänliga » tant » Agatha säkert skulle i mammas mycket annat, som ej så noga kan specificepirat stoppa ned äpplen och nötter, kakor och ras », fängslade alltid Tinnies blickar och gaf fikon eller hvad det nu kunde vara, hvarmed henne » motiver » till drömmar och fantasier af de i större tarflighet, men också större otvunalla slag, genhet, skulle kunna följande dag traktera sig. I f o r n a dagar.
Delande den åsigt, som Fullmäktige uttalat, att de, referendarien åliggande, göromål kunna, med bibehållande af registratorsoch aktuarie-befatlningen, på tjenstemännen inom låne-kansliet lämpligen fördelas; har Utskottet, på grund af hvad sålunda är vordet anfördt, skolat tillstyrka, att tjenstemanna-personalen inom lånekansliet må sålunda bestämmas Kommissarier, deraf en chef 4. Registrator och Aktuarie 1. Kanslister 2. hvadan i denna afdelning af Banko-verket komme att indragas en Kommissarie (utom stat), en Referendarie och en Kanslist. Revisionsoch Ekonomi-afdelning en. Denna afdelning skall besörja all behöflig kontroll och moträkning samt förrätta granskningen af fullt färdig räkenskap ej blott till ziffran, utan äfven medelst undersökning om anordningars och verk ställighels-åtgärders enlighet med gifna författningar och föreskrifter, och omfattar alltså Kassa - Banko-Ulskotlcis Betänkande, JYs 61. •51 Kassa-afdelningens Depositions-a fdel ningens Sedel-kontorets Låne-afdelningens samt Tumba Bruks räkenskaper, hvarjemte Bankens ekonomiska ärenden af revisions'- och ekonomi-afdelningen ombesörjas. Utom den kontrollerande befattning, denna afdelning utöfvar ä verkets räkenskaper, skulle ifrån den till upphörande föreslagna bokslutsoch ekonomi-afdelningen öfverflyttas bestyret med allt hvad som angår Bankens ekonomiska ärenden m. rn. Kontrollen mot kassa-aldelningen, sedel-kontoret, låne-afdelningen och Tumba Bruk hafva Kommitterade ansett icke erfordra någon förändring, men deremot funnit revisionsoch ekonorni-afdelningens kontrollerande befattning i afseende å depositions-afdelningen kunna inskränkas dertill, att det utrpnes dels att hvarje räkningshafvares saldo uti samfälda depositions-boken från den ena dagen till den andra blifvit riktigt beräknad samt att följaktligen inoch utbetalningarne äro å behöriga räkningar införda, för hvilket ändarnål
B) 27,472: ■— » två andre ryttmästare 5,800: — » en » adjutant 1,600: — » » regements-trumpetare 700: — 35,572: Husar regementet Konung Carl XV åt två andre ryttmästare 5,800 » en regements-pastor 1,200 » » regements-väbel 350 » » regements-sadelmakare 150: — 7,500: vid de indelda regementena åt 7 majorer i regementet (arvoden) 4,200: — » 5 regements-trumpetare 3,500: — vid Jemtlands hästjägare-eorps åt en andre ryttmästare 2,500 » » förste adjutant 1,800 » » andre löjtnant 1,500 » » beridare, (utöfver hvad nu som arvode utgår) 1,100 7,700: 6,900: — Summa Rdr Rmt 327,626: 54. Härifrån skola af räknas: för genom organisationen indragna beställningar; vid de värfvade regementena Lif-Gardet till häst. 2 mönsterskrifvare 1,400: — 4 korpraler I • i ii ( 360: — 4 vice-korpraler \ Tld sqvadrotter j 120; . Husar regementet Konung Carl XV. — Lif regementets husar corps. 1 andre major 5,000: — Transport 12,730: — Landförsvar skomit. Bet I, 18 138 Transport 12,730: — Smålands husar-regemente. 1 andre major 5,000: — Skånska husaroch dragon-regementena. 2 mönsterskrifvare 1,400: — Jemtlands hästjägare-corps. 1 regements-qvartermästare 2,500: — på sqvadrons-staterna uppkommande besparing (se Bil. B) 25,730: — Summa Rdr Rmt 47,360:
N:o ¥ Finérs, M., balans, J. P. af Billberghs arfvingars befrielse från ... 24 4 l 68 — å. 15 Mars å. 15 Mars å. 15 Mars å. 19 Mars Svar på åtérremisser — 4 l 145 — b. 26 Maj b. 24 Maj b. 24 Maj a. 28 Maj 79 Fiskeriers uteslutande ur Jordeböckerne 4 4 l 45 — å. 20 Febr. b. 19 Febr. b. 19 Febr. b. 19 Febr. 28 Svar på återremiss — 4 l 75 a. a. 19 Mars a.a. 22 Mars a. a. 19 Mars a. a. 19 Mars Fiskeri-sladgan, om förklaring öfver 8 § i 2 Kap — 7 2 5 — b. 22 Mars b. 22 Mars b. 22 Mars b. 22 Mars Fjerdingsman, lön på Stat för — 4 1 87 6 å. 24 April b. 26 April b. 50 April ib. 50 April Svar på återremiss — 4 1 152 14 a. a. 14 Juni a. a. 14 Juni a. a. 14 Juni a. a. 14 Juni » om ersättning åt dem för extra förrättningar — 7 2 26 b. 21 Äng. b. 20 Aug. b. 20Aug. b. 20 Aug. 205 » dels om upphäfvande eller ändring af Kongl. Stadgan om deni af den 1 Juni 1880, och dels om skyldighet för alla jord-egare att i fjerdingsmans-bestyret deltaga — 8 — 59 — å. 12 Mars å. 15 Mars å. 5 Mars b. 1 Mars Svar på återremiss — 8 102 — b. 14 Juni b. 12 Juni b. 12 Juni b. 4 Juni 95 Fleetwood, C. J., se Eftergift.
Hr von Hartmansdorff: Jag beklagar, att min vär de medbroder, sorn sitter i diseonten, icke är tillstädes för att besvara den sista beskyllningen af Hr Westfelt. Men hvad beträffar de förluster, hvilka allm. lånedisconten bär i Stockholm och länecontoren i Malmö och Götheborg gjort på låntagare, så är det vä! klart, att det contor, som rör sig med ntångfalldigt större summor, än de andra, äfven mäste proportionaliter göra de största förlusterna, likasom det gör den största vinsten. I hänseende till Frih. Cederströms yttrande får jag nämna, att jag alldeles icke tinner angeläget att gynna lånerörelsen, derigenom att man ruinerar längifvarne, hvilket skulle ske, om ej desse skulle äga ntt på allt möjligt sätt skydda sig mot förluster genom anskaffandet af noggranna uppgifter om de lånesökandes ställning. Jag har såsom t. f. landshöfding ufven utfärdat vederhäftighetsbetyg, men ej ansett dem vara goda nog, om de blott innehållit att personerne, som de anginge, icke voro på obestånd. Jag har ansett min skyldighet fordra att efterfråga, huruvida låntagarne hade någon egen förmögenhet Utöfver hvad de voro skyldige, på det att icke banken eiler andra vederbörande skulle på dem något äfventyra. Så förmodar jag att äfven andra, som äga att utfärda sådana betyg, anse deras embetspligt vara beskaffad. Jag fortfar i min anhållan om afslag å betänkandet, Hr Prytz: Om det funnes i bancoreglem:t någon en da §, som ålade dem, som utfärda vederhäflighetsbetyg, att derför ansvara, så att vid inträffande förlust banken till dem hade någon regress; då skulle jag instämma i Hr von Hartrnansdorffs anmärkn.; men då någon sådan § icke finnes och ej kan finnas, emedan de fleste skulle komma att sakna vederhäflighetsbetyg, alldenstund vederbör, blefvo rädda för att utfärda sådana, enär de sjelfve kunde komma att stanna i ansvarsskyldighet; så ser jag i sanning icke hvartill det. nu befintliga stadgandet skall tjena.
Memorialer ingifne afloban kta§lius We88inA, frän Westeräs Län och ^ntler8 ^0Lcbim880n frän Östergöthland, rörande Allmogens begäran at de Hemmansägare som utgöra antingen Häll - eller Reserwe, skjuts uti Stäcerne mätte undfä lika skjutslega som för Städerne finnes wara eller kan blifwa bestämd. Här - Den 8 Augusti. 67Z Härom ffulle de öfrige Respective Ständen genom Protocolls-Utdrag wördsamt och wänligcn underrättas. Ut supra. Lx ?rotocoIIo, 8. L. 1rg§är6k. Utdrag af Protokollet, hällit hos Bonde-Ständet den L? S. D. Til Stats-Utffottets handläggning remitterade Bonde - Ständet et af H.n6srs ^oacKlM5S0n frän Östergötland ingifwit Memorial, angäende nödwändigheten af en undersökning öfwer hushällningen med Kronans Jordägendomar, samt at den eller de, som pä obehöriga grunder, eller emot det stadgande Kongl. Förordningen den 17 December 1799 innehäller, nägon fädan ägendom innehafwer, mätte densamma til Riksens Ständers fria disposition afträda; Hwarom de öfrige Riks-Ständen genom Utdrag af Protokollet ffulle wördsamt och manligen underrättas. Ut supra. Lx?rotocollo, 8. L. IrllZLräk. Utdrag af Protocollet, hällit hos Bonde-Ständet den zi Iulii 1809. S. D. At Bonde-Ständet til Allmänna Beswärsoch Oeconomiä - Utffottets handläggning rmder denna dag remitterat L:ne af barr 676 Den 8 Augnst?. Kan KlLZäus VVessinA fran Wcsteräs
Då emellertid förslaget blifvit af LagUtsk. tillstyrkt, och jag ej, för vidhållandet af mina enskilda i mindre väsendtliga delar derifrån afvikande åsigter, finner skäl att motsätta mig detsamma, så förenar jag mig med dem, som anhållit om bifall till Utsk:s förslag. Frih. Alströmer, Jonas, anförde skriftligen: Ville man i korthet bestämma vår tids karakter, kunde det VIII II. 30 4B6 Den 30 September e. m. näppeligen ske med ett mera passande uttryck, än emancipationslustans tidehvarf. Kan det vara något ondt uti att söka frihet? Visserligen icke, om det är den sanna friheten som sökes. Slen högst få hafva fått syn på denna, så att de insett hvaruti den verkligen består. Och ännu färre hafva kommit till en sådan förnekelse och försakelse af sig sjelfva, att de kunnat vinna en så lefvande erfarenhet deraf, att icke sjelfviskheten förvillar omdömet, såväl i fråga om egen, som andras frihet. Om detta sökande hade till mål att, genom Guds Ord och tron derpå, realisera menniskans emancipation ifrån synden, på det hennes pånyttfödde, frigjorde ande skulle återigen kunna äta af Lifsens Träd och evinnerligen lefva lill Guds Ara; då vore vår tid visserligen ett tidehvarf, sorn med jublande glädjesånger skulle besjungas af himmelens englar. Men så är det icke. Tvärtom. Det man eftersträfvar, är en emancipation för det förgängliga, som tillhörer denna verlden, på det evigas bekostnad. På ett gröfre eller finare sätt, i förhållande till hvars och ens bildningsgrad, vill man afskudda sig de band, genom hvilka menniskan, enligt Guds ordning i skapelsen, står i beroende af det yttre, som omgifver henne. Har bildningen så pass förmildrat egoismen, att den upväckt en klemig philantropie; så vill man söka bereda åt andra samma falska förmån, som man anser såsom vilkor för sin egen sällhet. Häraf upkommer allt frihetssträfvande i våra dagar. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970
Från Borgare-ståndet liar Utskottet erhållit ålcrremisser å 2'å:dje punkten, deruti Utskottet, enär de af Kongl. Majit äskade förhöjningar uti anslagen till undcrvisnings-anstaller Jör jordbruket, slöjdente och sjöJarten icke blifvit af Utskottet tillstyrkte, funnit sig jemväl böra afstyrka Rikets Ständers bifall till de nedsättningar uti åtskilliga anslagssummor å denna hufvudtitel, hvilka Kongl. Maj:t, för att i någon män bereda tillgång till berörde förhöjningar, föreslagit. Stats-Utskottets Memorial, JS:o 152. 19 26:*? punkten, angående öfverflyttning från det till skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus uppförda förslags-anslag af ett belopp af 3,210 R:dr. 27:de punkten, angående oförändradt uppförande å Riks-staten af alla de summor å denna hufvudtitel, deruti förändring icke blifvit tillstyrkt, med undantag af den, för slutsummans jemnande, vidtagne tillökning af 4 R:dr 45 sk. 8 rst uti förslags-anslaget till skrifmaterialier oell expenser; samt 28\de punkten, innefattande Utskottets hemställan, att Rikets Ständers godkännande af denna hufvudtitel med bifogade tabell ieke måtte lägga binder i vägen för verkställandet af de beslut Rikets Ständer kunna fatta i fråga om allmän förenkling af indelta räntorna och tionden. Men då berörde punkter af de 3:ne öfriga Riks-stånden blifvit bifallne och följaktligen, jemlikt 75 § Riksdagsordningen, afgjorda, har Utskottet funnit aterremisserne icke kunna till någon åtgärd föranleda. Stockholm den 24 Maj 1851. Reservationer:
I öfverensstämmelse med Utskottets förslag angående tullen å koppar, hemställer jemväl Utskottet, att införsels-tullen å hopparskrot eller gammal och brukad koppar samt kopparaska, nedsättes från 16 R:dr 32 sk. till 3 R:dr 16 sk. pr skeppund st. v. Beviltnings-Vlskottets Betänkande, N:o 3. 39 Vid sistlidne riksdag föreslog Bevillnings-Ulskottet, att, då inhemska stenoch Kopparstick, kopparstickstryckare nödgades, för alla sina rudimaterie!-, såsom papper, färger in. m. Estamper erlägga tull-afgifter, Kopparstick, Estamper och Lilhografiska arbeten, af hvilka en stor Li del, såsom vexel-blankelter m. fl, afsåge koinmerciella behof, och de till konstsaker sha arbeten. hänförlige egde ett så ojemförligt högre värde, alt någon ringa, i förhållande till pappers-tullen bestämd, efter vigt utgående tull-afgift för dylika arbeten biefve utan betydenhet, måtte, i stället för den tullfrihet, som var nämnde arbeten medgifven, åsättas en införsels-tull af 5 sk. pr sk alp., och att derifrån borde undantagas endast sådane plancher m. m., som tillhörde tryckta och, såsom sådane, vid införseln tullfria arbeten. Delta förslag blef ock af Rikets Ständer bifallet, men vann icke Kongl. Maj:ts godkännande, \id utfärdande af nu gällande tull-taxa. Utskottet har sig icke bekant de skal, som föranledde Kongl. Majlis beslut, hvadan Utskottet, då den af Rikets Ständer beslutade tull-satsen synes hafva ail billighet för sig, hemställer, att Rikets Ständer måtte ånyo besluta en införsels-tull af 5 sk. pr skålp. för Kopparstick, Estamper och Li.thografiska arbeten, som icke tillhöra tryckta, från inlörsels-tull befriade, arbeten.
Spens beviljas, att nemi. inkomma med särskilda motioner, i de fall Hr Frih. och Landtm, samt Ståndet kunna pröfva, att några olikartade ämnen blifvit sammanförda. Hr Hjerta, Lars: Sedan den värde motionären förklarat, att han ämnar sönderdela sin motion, torde det icke vara tillfället nu att yttra hvad jag eljest ämnat anföra öfver densamma i dess helhet. I korthet får jag dock nämna, att då motionären ansett nödvändigt, alt Ständerne borde stadga och för Styrelsen uttrycka sin opinion 0111 detsysteme, som skulle följas i afseende på tullväsendet och näringarna i allmänhet, torde det icke vara olämpligt erinra sig, att en sådan opinionsyttring varit uttryckt alltsedan 1823 års riksdag. Del var då, sorn Bevilln.Utsk. första gången, uti ingressen till sitt betänk., yttrade den öfvertygelse, att handeln med utländningen skulle grundas på reciproka förhållanden, och förbuden förvandlas till en lämplig skyddstull. Det var vid den riksdagen, som Ekon.Utsk. utarbetade det förslag till handelsoch näringsfrihet, hvilket af Stänaernes pluralitet bifölls, och hvilket Ständerne, vid 1834 åes riksdag, hos Konungen anböilo, att Konungen ville låta med nödiga mooificatinner utfärda. Ständerne hafva således ingalunda uraktlåtit att angifva sin åsigt 0111 riktningen af det systeme, som borde följas; oell om sedan den tiden ingenting blifvit ordnadt härutaf, har jag blott velat fästa uppmärksamheten derpå, att det icke är någon försummelse hos Ständerne, som uppskofvet kan tillskrifvas. Hvad de särskilda delarna af motionen beträffar, så anhåller jag få nämna, att jag vid sista riksdag tog mig friheten väcka en motion om nödvändigheten att borttaga alla sådana hinder, från hvilka försvararne af prohihitiv-systemet i statsmannanäringarna kunna hemta några plausibla skäl för sitt motstånd. Bland dessa står i främsta rummet, att borgerskapets utskylder till städerna måste utgöras efter andra grunder än hittills.