Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Allm. gen. Red. af Läkarefört Doktor HILLER, Floragatan 1 0. Fr. 26 Sept. (G. •«• ditill (C) SfCålfåaraste Säljes i Stockholm endast 15 Fredsgataa 15, Siogers filial. TANDLÄKARE G:son Hård af Segerstad, tlma Hård af Segerstad, Birger Jarlsgatan 1 3, 1 tr. kstel. Allm. tel. 86 46. andläkare G. W.Widfond Drottnlngg. — Rikstel. I Garanti för hållbarhet. KLonstslöjdatelier, Karlaväsen 6. därför äfven Undertecknade, som genomgått Högre Konstindustriella Skolan i Stockholm, mottaga från den 5 oktober elever i läderplastik, gyllenläder, akvarelloch porslins målning, träskärning samt slöjd efter Nääs metoden etc. Undervisningstider f. m. Eftermiddagslektioner 3 gånger i veckan. Pris pr kurs, 50 timmar, 20 kr. Referenser: Hrr Rektor V. Adler, Direktör O. Salomon. Anmälningar mottagas hvarje dag 12 — 1 Brännkyrkagan 2 A, II. Rikstel. ELIN SCHULDHEIS. SIGNE WIDEGREN. F. Uhnér &amp; C:o, Portierer, Borddukar, Mattor H e m m e t E l i m SS Fredsgatan. : r Erik G. Åkerlund Utsökt sortiment af Möbeltyger, Gardiner, Tandläkare WIB0M, Östermalmstorg 1. — Reelt och billigast. — Profver utlämnas till landsorten. Tandläkaren efter fleråriga studier och praktik i d-Amerikas Förenta Stater öfvertagit och äätter Tandl. Carl Rosanders praktik r 36 Malmskilnadsgatan. Allm. Kurs i Sjukgymnastik oeh Massage es af medicine kandidat A. Kjell•g, legit. sjukgymnast. Prospekt pa bem. Adr: Stockholm. Mästersamuelsg. Allm. (S. T. A. Education soignée. Vie de famille agréable. Confort möderne.
Att denna fest skulle firas var en så godt.som nödvändig följd af den starka j ubileumtenden 8, som numera begynner blifva ett integrerande drag i värt samhällslif; det skulle anses snart sagdt som ett sjelfmord, om en institution läte ett tillfälle till någon slags sekiilarfest gå sig ur händerna. Hade det ej varit för detta förhållandes skull är det knappast sannolikt, att akademien brytt sig om att med pomp och ståt fira sin hundrafemtionde födelsedag. Ty det är som bekant i regeln allenast de lifskraftiga gamla, som gema erinra sig sin ålder. K. akademien för de fria konsterna var^ sannolikt icke mycket lifskraftig, när dess jubelår ingick. Åtminstone hade den under snart ett decennium gjort sig lifvet så beqvämt som möjligt, i det den fullständigt afhållit sig från det, visserligen ansträngande, men också mycket gagnande värfvet att medels anordnande af ärliga expositioner söka bilda en medelpunkt för det svenska konstlifvet. Emellertid var det icke obekant, att denna försummelse — åtminstone betraktades förhållandet af många som en försummelse — jemte åtskilligt annat hos många målsmän för svensk konst väckt ett missnöje, som näppeligen på längden skulle nöja sig med att knorra i tysthet. Tecken till detta missnöje hade också då och då visat sig, men allmänheten visste ännu icke, vare sig om eller när det skulle taga sig ett gemensamt uttryck. Explosionen lät emellertid icke länge vänta på sig. Akademien hade inledt sitt jubelår med löfte att omsider anordna en konstexposition, och genom kunglig resolution voro de för året till inköp af konstverk tillgängliga statsmedlen för denna exposition reserverade, så att de endast kunde användas till inköp af derstädes utstälda konstverk. Man kunde sålunda anse allting vara väl bestaldt, och de funnos nog som så tyckte, men desse blefvo på ett föga angenämt sätt störde i sin lugna tillvaro, när det stora angreppet på akademien kom, under formen af de 86 konstnärernas bekanta skrifvelse. Denna skrifvelse var, har det sagts, en krigsförklaring.
' „ Från] Hög 1 of lige Ridderskapet 'och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Constitutions Utskottets den 9 dennes på bordet lagde Memorial, N:o 84, med förslag till ändring och omflyttning af 2:dra momentet 56 §. Regerings-Formen, samt jemkning i dess 81 §., äfvensom i 29 §. Riksdags-Ordningen, blefvo till Constitutions-Utskottet hänvisade de af Ridderskapet och Adeln, såsom Stan - 38 Fröt. Ucdr. d. 21 Fehr. i<?35. dets gemensamma tankar förklarade anmärkningar, alt a:dra, 3:dje oell 4:de momenten uti förslaget till förändrad redaction af 81 §, Regerings-For men skulle erhålla följande lydelse: ”Inkommer till Rikets Ständer Constitutions-Utskottet med något förslag till Grundlags-förändring, skall detsamma, efter öfverläggning derom i Ståndens Plena, först framställas endast till gillande eller ogillande. Ogillas det af alla fyra Riks-Stånden, förfalle frågan. Gillas detsamma af samtlige Riks-Stånden, hvile då, att oförändradt antagas eller förkastas å nästföljande Riksdag. Göres åter i något eller några Riks-Stånd vid förslaget anmärkningar, sorn hindra dess hvilande, blifve dessa hänvista lill Constitutions-Utskottet, som det åligger, att till Riks-Stånden med ett förnyadt Utlåtande i ämnet inkomma. Förena sig derefter alla Riks-Stånden om.
Stat blifvit uppgjordt för de Lärooch Undervisnings-verk, som äro i behof af förbättrade Lönings vilkor, samt Uppgift blifvit meddelad, så väl å den från och med år 1814, indragne förlänings-spannmål, samt å den som vid Innehafvarnes afgång är ovilkorlig indragning underkastad, som å de förökade Inkomster, hvilka, genom nya Kongsgåids och Krono lägen heters Arrenden , kunna uppkomma, i Nåder befallt Uppfostrings-Commitséen, att till Kongl. Majrt inlemna underdånigt förslag till en så beskaffad Stat, hvarjemte KammarCollegium fått sig uppdraget, att, vid hvarje års slut, till Stats-Beredningen aflemna de äskade och sorn nödige ansedde uppgifter. justitiaOmbudsm, EmbetsEerdttelser. 357 Till det anbefallda Förslagets upprättande liafva både flere upplysningar och öfverläggnin* gar varit för Uppfostrings-Cornmittéen nödige, men under den 6 Mars 1817 bar Cornrnitteen afgifvit detta nnderdåniga förslag till Kongl. Majit, sorn täckts deröfver i Nåder infordra Stats-Beredningens utlåtande. Under den 20 November 1816 , har Kongl. Majit , till understöd for Hufvudstadens Uppfostringsoch Uäroverk, anslagit en summa af 10,000 Eidr Banco årligen att ifrån I817 års början utgå af ökade Tolagsafgifter, med Nådig befallning till Committéen , att afgifva ^underdånigt förslag och betänkande rörande detta anslags användande; till åtlydnad hvaraf Committéen ett så beskaffadt förslag den 17 sistlidne April till Kongl. Majit i underdånighet inlemnat, hvaruti bland annat föreslås inrättande af ett Gymnasium i Stockholm. Och har Kongl. Majit öfver förslaget täckts infordra utlåtanden af Öfver Ståthållaren, Dräsel-Commissionen , Erke Biskoppen och Stockholms Stads Consisio* xium , för alt derefter fatta Dess Nådiga beslut.
Den ta F e br 11 a r i i f. m. j73 Jag får förklara, att jag anser det vara Rikets Ständers icke endast rättighet, utan ovilkorliga pligt, att uti RiksdagsBeslutet utsätta så väl tiden för Lagtima Riksdagar, som den lid, då Riksdagsmanna-valen skola hållas; men att jag, med denna öfvertygelse, likafullt delade pluralitetens tanka riti ConstitutionsUtskottet, att frågan på grundlagsenligt sätt borde behandlas, emedan jag anser föreskrifterne härom uti Riksdagsordningen icke vara nog bestämde. I 2 §. af Riksdagsordningen är denna skyldighet, i hvad som angår Lagtima Riksdagar, bestämdt ålagd, i x §. åter lyder: Med de i 2 omförmälte föreskrifter förstås bestämmandet af skyldigheten för vederbörande Corporationer och Embetsmän att, utan vidare påminnelse och utan annan anledning, än vid Lagtima Riksdag sista Riksdagsbeslutet, och vid Urtima Riksdag sjelfva kallelsen, besörja, det valen till Riksdagsmän, der sådane val äga rum, i laglig ordning och vid ansvar, med all skyndsamhet verkställas, tillhörande det EomCapitel att för Prästerskapet, Hufvudstadens Magistrat, att för dervarande Borger skåpet, samt Landshöfdingarne, hvar i sitt Län, att för de öfrige Städernes Borgerskap och menige Allmogen om sådane val-för rättningar, å Embetes vägnar, föranstalta, med serskild föreskrift från Landshöfdingarne, att samma dag, då i Kyr - Den ii Febr na ri i f. m. horne Riksdagskallelsen kungöres, skall Socknestämma till nästföljande Söndag,för Electorsval af Allmogen utlysas, m. m. Häraf finnér man äfven, att någon särskild kallelse till Lagtima Riksdagar icke erfordras, och att de här omnämnde föreskrifter endast afse Ultima Riksdagarne; men då praxis hittills varit annorlunda, och kallelsen till håde Urtima och Lagtima Riksdagar alltid utgått från Kongl. Majrt* utan någon deremot skedd anmärkning, hvarigenom åtgärden af Rikets Ständer sjelfve blifvit sanctionerad, och då 5i §.
Jag är likväl lifligt öfvertygad derom, att man betydligt misstagit sig om medlet, då man tror sig minska antalet af olyckliga äktenskap, derigenom att man lättar utvägen till skilsmessa. Tvärtom synes tanken på lättheten att kunna erhålla skilsmessa i sin mån föranleda att många äktenskap lättsinnigt afslutas, hvilka eljest aldrig kommit att knytas. Erfarenheten i andra länder har visat flere sådana exempel och det är att antaga att förhållandet skulle blifva liknande hos oss, i händelse Utsk:ts förslag skulle vinna bifall. Vidare vill man ernå denna lätthet till äktenskapsskillnad derigenom, att skillnadsorsakerna skola göras beroende af domstolarnes pröfning. Lättheten att vinna skilsmessa skulle alltså bestå deri, att domstolarna skulle tvingas att döma till skillnad, så snart det faktum, som åberopas till grund för skilnaden, kan styrkas. För närvarande år Konungen icke bunden af sträng juridisk bevisning, utan kan alltid ur den högre synpunkten af samhällets väl afgöra, huruvida skäl finnes eller icke finnes till sökt skilsmessa. Man bör likväl väl betänka, att om dessa skilnadtorsaker öfverlämnäs allenast åt domstolarnes pröfning, är det att förutse, att, då makar genom en tillfällig oenighet blifvit bragte på tankan att sig emellan öfverenskomma om skilsmessa, de då allenast skola fingera något af förutnämnde skäl och alltid ställa så till, att man kan få laga bevisning att den ena makan låtit beträda sig med våldsamt sinnelag eller med slöseri, eller att vid åtskilliga tillfällen hafva varit öfverlastad. Och vinnes laga bevisning, vore målet upnådt, emedan domstolen vore nödsakad att i sådant fall döma till skilnad. Om man från dessa synpunkter betraktar förhållandet, kan man icke komma till annat resultat, än att de motiver, som Utsk. anfört, icke äro så välgrundade, som de möjligtvis kunna synas vara vid första påseendet. Att öfverlemna dylika äktenskapsskilnadsfrågor åt allmänna domstolarnes afgörande, har äfven andra betänkligheter emot sig.
Detta år förmodligen orsaken till Herr Heijkenskjölds begäran och dess öfvertygelse, att detta Utskott skulle kunna uppgifva den summa, som anses kunna i egenskap af Bevillning i Landet #rlåg - T) en 17 Februarii, 565 gas. Men jag förenar mig med de Herrar, hvilka funnit det vara omöjligt att nu afgöra, ty grunderna för bevillningen måste förut vara afgjorde; man måste veta förut, hvartill nian kan påräkna tull och andra Bevillnings-fitlar; man måste slutligen veta, hvad angående Rikets penningeverk beslutas; med ett ord, man kan ej vänta ett tillfredsställande svar derom, och man kan ej enligt Grundlagarne fordra det. Deremot anser jag frågan vara ganska nyttig; det måste nemligen vara af stor vigt för ett Folk, att dess Representanter vid begynnelsen af sina öfverlåggningar kunna yttra sig öfver, huruvida de förut erlagde skatter och bevillningnr öfverstiga Landets tillgångar: och då jag beder de Ledamöter, sorn härom vilja stadga deras öfvertygelse, att lemna deras uppmärksamhet till en afhandling af en Landsman, Herr Collin, i Lund, angående Stats-inkomSterne, tior jag mig böra till Herr Heijkenskjöld yttra det hopp jag åger, att lian begagnar den återstående tiden af denna Riksdag, att i den väg Grundlagen föreskritver, tillvägabringa ett beslut om ändring i 3i § Riksdagsordningen och 53 §. RegeringsFormen , sorn berättigar och ålägger Bevillningsutskottet, att vid början af hvarje Riksdag häröfver yttra sig till Ständerne, och hvilket beslut, når det af vår milde Konung nästa Riksdag sanctioneras, skall för kommande tider bereda Svenska Folket väsentliga förmåner. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Protocoll, hållna hos Högloflige Ridderskapet och Adeln, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, Åren 1828 och 182g. Tjugondefemte Häftet. STOCKHOLM. Tryckta hos Johan Hörberg3 i83i. Thorsdagen den 21 Maji 182g. Plenum klockan 9 Förmiddagen.
STOCKHOLM 1837, hos J. A. Walldén. Utdrag af Protokollet öfver Ecklesiastik-Ärenden, hållet inför Hans Mai.t Konungen i Statsrådet på Stockholms Slott den o November 1847- Närvarande: Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern Grefve Posse, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena Friherre Ihre, Statsrådet, Friherre Stael von Holstein. Munthe, Friherre Pejron, Silfverstolpe, IVcern, Friherre Gyllengranat, Faoce, Fåhreeus, Med afseende å det förslag till ny reglering af Åttonde Hufvudtiteln, som vid den förestående riksdagen borde Rikets Ständer föreläggas, behagade Kongl. Maj:t i nåder förklara Sig vilja i ett sammanhang taga i öfvervägande de behof under nämnde Hufvudtitel, för hvilka nya, fortsatta eller ökade anslag kunna finnas nödiga att af Rikets Ständer äskas, till följd hvaraf Departements-Chefen, Statrådet Silfverstolpe nu föredrog de i sådant hänseende från vederbörande inkomna underdåniga framställningar och utlåtanden, jemte andra med berörde reglering gemenskap egande, ämnen, samt anförde i underdånighet: 1:0 Under den tid, som förflutit sedan si3ta riksdag och serdeles till följd af åliggandet för Rikets församlingar att, i öfverensstämmelse med Kongl. Bil. N:o 5 till Kongl. Maj:ts Prop. 1847.
Hvem som vänder sitt ansigte till Gud och öfvar rättfärdighet skall finna belöning hos sin Herre.” ”Vi tro på Gud, på hvad oss uppenbaradt är, och på de uppenbarelser, som Abraham och Isak och Jacob och Israels slägter emottagit, och på Mosis lag och Jesu Evangelium, och hvad som blifvit Profeterna af deras Herre kungjort. Vi göra ingen skilnad emellan dessa uppenbarelser.” ”Hvarje folk hafver Han gifvit en lag och en öppen väg. Hade det Gud behagat, så hade Han af eder, J folk, gjort ett folk; men nu hafver Han skiljt eder ifrån hvarandra genom åtskilda lagar, för att pröfva hvars och ens undergifvenhet under den honom uppenbarade lagen. Söken derföre öfverträffa hvarandra i goda verk. Till Gud skolen J alle återvända, och då skall Han förklara eder de stycken, öfver hvilka edra insigter ej kunnat förena sig.” ”Alle, som tro, de må vara Judar, Sabæer eller Christne, om de blott tro på Gud och på yttersta dagen, och eftersträfva goda verk, skola vara fjerran från fruktan och sorg.” Islams bekännare vörda alla det gamla förbundets Profeter – Abraham, ”Guds vän”, Joseph, ”den i Gud uppriktiga,” Job, ”den i Gud tåliga,” Moses, ”Guds ord” och David ”Guds Kalif” – Högre än alla dessa vörda de Aysa (Jesus) den obefläckade Marias son, som är Rhuh-Allah, d. ä. Guds anda. Endast Mohamed är i deras mening större och profeternas förste. Den bekante Burchardt i sin Arabiska resa berättar: Det är en Mahomedansk tradition, att Aysa skall än en gång återkomma och än en gång dö, samt begrafvas vid Mohameds sida i Medina, der man visar den utsedda platsen för hans graf. Vid de dödas uppståndelse skola de gemensamt uppfara till himlen, och Aysa efter den Allsmäktigas vilja skilja de trogna från de otrogna. Enligt en annan tradition skall han före domens dag nedstiga på en af tornen i Damascus. Vid hans anblick skall Antichrist störta död till jorden.
Nu kan väl icke nekas, att det är redogörarens lagliga rätt att vid slutet af ett redogörelseår njuta betalning för den honom tillkommande afskrifningsproc., men huru skall behållningen af densamma kunna utredas annorlunda än efter anställd inventering, hvilken på sätt jag redan Den 7 Januari. 25 visat medför en så betydlig kostnad genom aflöning till dem, som dervid biträda. Förhållandet är enahanda med de magasiner, som innefatta betydliga förråd af fourrageringspersedlar. och det skall således alltid blifva förgäfves att ådagalägga det Utsk:s förslag är för kronan nyltigare än det förhållande som nu är för handen, äfven om man lemnar å sido den obillighet, som ligger deruti emot upbördsmannen. Hr Bildt: Jag anhåller blott att få besvara Hr Printzen skölds senaste anmärkn. Sättet för utbetalningen utaf afskrifningsproc. till redogöraren är ganska enkelt, ty räkenskapen visar hvad, som i magasinet blifvit inoch utlemnadt och derefter beräknas afskrifningsproe:n, hvilken redogöraren altså utfår på runstycket. Öf verläggningen ansågs härmed fulländad, och efter först till bifall och sedermera till återremiss å förevaride § framställde proposrr. som besvarades med blandade ja och nej, blef förnyad propos. å bifall till denna § framstäld och besvarad med starka ja jemte åtskilliga nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han ansåg ja härvid hafva varit öfvervägande. §§ 32 till och med 35. Biföllos. § 36. Lades till handlingarne. § 37. Bifölls. § 38. Gr. von Platen, Baltzar: Jag anhåller att få göra nå gra anmärkn:r rör:de denna punkt i fråga såväl om sjelfva saken som om formen för behandlingen deraf. I afseende på den förra instämmer jag med StatsUtsk. För framgången af den allmänna reglering af pensionsväsendet, som här afses, anser jag nödigt att B. St. uttala den åsigt, att pensionerne böra vara så tillräcklige, att det icke må såsom nu inträffa, att man på samma gång är lönoch pensionstagare.
Med upphäfvande af 1 Kapitlet 3 och-4 §§ Missgernings-Balken, 4 Kapitlet 7 § Ärfda-Balken, 1 Kapitlet 2 § Kyrko-lagen och Kongl. Plakatet mot särskilda religions-sammankomster den 12 Januari 1726, samt hvad för öfrigt så väl i sistnämnde ämne, som angående ansvar för villfarande lärosatsers utspridande stadgadt varit, förordnas som följer: § 1. Vill någon, som till svenska kyrkan hörer, derifrån öfvergå till annat kristet religions-samfund, som i riket redan finnes eller framdeles med konungens tillstånd bildas, och låter han sig icke genom sin själasörjares förmaningar och undervisning derifrån afrådas, må det honom ej vägras; gore dock om sitt utträdande ur svenska kyrkans gemenskap anmälan hos pastor i den församling, han tillhör, för anteckning i kyrkoboken, och vare, intill dess sådan anmälan sketl, pligtig att i kyrkligt hänseende ställa sig till efterrättelse de för Svenska kyrkans medlemmar gifna föreskrifter. Ej må öfvergång från Svenska kyrkan till annan trosbekännelse tillåtas den, som yngre är än aderton år, der ej Konungen, i särskilda fall, det vid tidigare ålder medgifver. § 2. Lärosatser, som mot den rena evangeliska lärans grundsanningar stridande äro, må icke offentligen förkunnas eller på annat sätt, genom tal eller skrift, till de enfaldigas förledande utspridas. Gör det någon, straffes med böter från och med femtio till och med trehundra riksdaler, eller med fängelse från och med två månader till och med ett år; dock sker härigenom ej någon inskränkning i rättigheten till fri religions-öfning, inom de särskilda religions-samfund, som i riket tillåtna äro. Beträdes någon, som till prest i svenska kyrkan antagen är, med villfarande lärosatsers predikande eller utspridande, ansvare såsom för embetsfel.
Sluteligen och då d&n lyckliga händelse,’ sorn föranledt behefvet af i frågavarande anslag, har ett väsendtligt inflytande på de båda förenade Rikenas Framtida sällhet, och Riksens Ständer hysa den säkra öfvertygelse, att Norriges Stor-Thing icke lärer undandraga sig, att uti samina anslag deltaga, få Riksens Ständer härigenom hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att den summa, hvilken Konungariket Norrige kan, i detta hänseende, komma att bevilja, ina, genom jE. K. Mets Nådiga försorg, varda till Svenska Stats-Verket öfverlemnad. Riksens Ständer framhärda etc. Protocolls-Utdrag från Högloft. Ridderskapet och Adeln den 12 julii 18 25. S. B. Upplästes till justering ExpeditionsIJtskoftets under N:o 91 insände Förslag lill Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Majit, rörande anslag af medel til! godtgörande af kostnarferne i och för H. K. HV Kronprinsens Förmälning och utrikes resa; och hlef berörde Förslag, på grund af de utaf åtskilige Ledamöter dervid gjorde anmärkningar, till Expeditions-Utskottet återremitterad!. Underdåniga Sftrifvelser> N:o 92* Uppl. o. godkänd hos Fadd. o. Ad. d. 11 Tulli 1823? Preste-Stan det d. 12 Borgare-Ståndet d. 13 Eonde-Ständet d. 12 Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, an gående upprättande af allmänna grunder för ett Stats-Ilushdllnitigs-Systéme. S. A. K. iAiksens
Majrt Sveriges nn Regerande saint ä-wen Wär alle'nädigste Konung X!Il:de skola NJI med all kärlek och wördnad ära och lyda, och säsom HanKongl. Maj:tS förste Undcrsäte honom med Tro och huldhet förbundne wara. Z-o IV) skola sck, tvid wal af en Gemäl, ställa Otz till efterlefnad 44 § af Swca-RikeS under den 6 Junit 18O9 faststälde Regering-, form: Utan Ha-s Kongl. Maj:ts wctskap och tillstånd skole W) icke, för längre eller kortare tid, Ost utur Riket bcgiswa. 4:0 Slutcligen utlofwe och försäkre WI, att, enär WI, efter Swea Rikes och Wär nu Regerande Allernädigste Konungs och Herres dboeliga fränfälle (hwarnied den Högste Guden näbclrgcn länge fbrdrdje) i kraft af Riksens Ständers under den 28 Aug. 1809 vpprättade och faststälde Wal - Act uppstige pä den Kongl. Swcnska Thronen, skole WI styra och regera Swea Rike efter den af Riksens Ständer den 6 Junii 1809 faststälde och af Konung och Ständer till efterlefnad antagna Regeringsformens bokstafweliga föreskrift, samt Rikets öfrige gällande sä wäl Grundlagar som allmänna Lag och Laga stadgar, hwaröfwer WI, tvid Wärk anträde till Regeringen Wäre tillkommande Undcrsätarr ytterligare gifwa skole Wär Kongl. Försäkran, sä lydande, som den för Swea RikeKonung af Riksens Ständer tvid Riksdagen Är 1809 rfwerenskommen och förrskrifwetr är. vekla Den is October. 4'3t Detta allt wcle och skole WJ oryggeligen hälla och uvp'ylla, sä kärt dct Oh wara mä att Swea Rikes Ständer och Inbyggare skola wara pligtige atk deras till afgifwande
Ehuru Kongl. Vrcfwet -en I Februarik 1758 innehaller tillräckligt förbud emot adwocatur of de personer, hwilka till biträde eller egen underwisning pa Tingen åtfölja Häradshöfdingarnc, hofwa RckjenS Ständer likiväl, pä det, genom okunnighet om betia förhud, förbrytelser deremot ej mätte beredas, ansedt nödigt att menigheten wid Tingen underrättas om fö, renämde personers namn med tjenlig äkwarning att af dem wid Rättegångar intet biträde begära; och fa, med anledning häraf; hos Eders Kongl. Maj:t i undeedanighel anhalla om dec tillägg uki förenämde Kongl. Förordning: att sadane Domaren -åtföljande personer, ma af honom wid Tingets början bliswa, till menighetens underrättelse, namngifne, samt att, i fall en sadan person, det oagkodt, skulle örwerrpga akt hofwa hemligen eiler uppenbarligen bilrädk någon part uti der wid Härads Rätten förekommande twistemä!, ma bade han och den, som honom derom anmodat, hwardera wara förfallen lill z R:dr 16 H S Böter, Konungens ensak. Likaledes, oagtadt dek om allmänna Adwoeater eller Ombud, uti Kongl. Förordningen den 10 MarS ^749 gifne stadgande, nemligen all be mäste wara wiv Dm z Jamiarli. 25 tvid Academien examinerade, enligt hwad i fnnuerhec Kongl. Beefwet den 27 Maji iZoi tydligen tillkänna, gifwer, icke är killänäpligc a styldemän elier andra, dem parken af egen kännedom hor förtroende kil! och Sjelf pa "eger älwenkyr till Ombud wäster, i ansten, de tili hwilka allmänna Lagens förcsknsc uki 1; Cop. 2 §.