Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lag kunde stadgas, det åtminstone värjemåls-eder mera sällan, och icke utan vid frågor af större vigt, blifva af Domstolarne tillåtne. 4:o Af Pastor Primarius Doctor Wallin, som trott att Lagutskottet bordt fästa en större uppmärksamhet vid alla de puncter, som Motionairen framställt, emedan hvarje punct är ganska vigtig, samt i synnerhet och på anförda skal, önskat, att alla värjemåls-eder måtte afskaffas, såsom icke blott onytlige, men i högsta grad förderflige. 5:o Af Herr Biskopen Doctor Faxe, som dels anmärkt, att då uti Motionen fanns bestämdt uppgifvet hvad som ansetts nödvändigt att ändra, nemligen hittills brukliga Edsformulairer, hade det, enligt 33 §. Riksdagsordningen, tillhört Utskottet, att i pröfning deraf ingå och fullständigt Utlåtande meddela, och att, om Utskottet egt anledning att undandraga sig granskningen af andre Edsformulairer, än. de som äro intagne i Rikets allmänna Lagar, Utskottet åtminstone bordt pröfva dessas beskaffenhet, dels ock, på flere anförde skäl, förenat sig med Herr Doctor Wallins yrkande, att värjemåls-eden måtte helt ^ch hållet upphöra. Betänkandets, 6:o AF Herr Prosten Forssell, som yttrat enahanda åsigter med Herr Biskop Faxe. 7:0 Af Herr Prosten Östberg, som på anförde grunder icke kunnat förena sig med de Ledamöter, som ansett värjemålseden alldeles böra försvinna ur Lagärne ; och hvad vittnes-eden angår, ansett det vara af yttersta vigt, att den som kallas till Domstol för att vittna, ej måtte tillåtas aflägga hvarken Ed eller vittnesmål, så framt han ej är försedd med sin Lärares betyg om Christendoms-kuKskap och frägd; och 8:0 Af Herr Professoren Doctor Knös, sorn förenat sig med Herr Biskopen Doctor Faxe.
Det kan väl sägas, att PröfningsKomitéen för länet bör häruti bereda öfverensstämmelse, men att åstadkomma en dylik sammanlikning af till grunden olika upskattningar, fordrar en noggrannare kännedom af de särskilda egendomarnes värde och mera arbete, än som kan påräknas. För att bereda likhet i beräkningssättet inom särskilda län finnes deremot, i nämnde fall, ingen utväg. Det bör emedlertid icke förbises, att, om alla egendomar Den 3 Deoember f> m. 61 blefve upskattade till deras verkliga värde, skulle taxeringsvärdena, i allmänhet, högst betydligt ökas. Bibehölles då samma afgift per mille, som hittills, skulle förhöjd beskattning deraf blifva en följd. Något dylikt bör dock icke ifrågakomma. Då det icke är möjligt, att på förhand beräkna den tillökning uti blifvande taxeringsvärden, som, genom tillämpning af det föreslagna upskattningssättet kunde upstå, skulle nyssnämnde olägenhet lätt kunna afhjelpas. derigenom, att det stadgades, att sammanlagda eganderättsbevillningen för alla egendomar inom hvarje län, under första året af den blifvande nya Bevilln:sFörordn:s tillämpning, skulle bibehållas vid samma belopp, hvartill den under nästförfl. året upgått, samt PröfningsKomitéen, efter nämnde bevillningssummas fördelande på fastställda upskattningsvärdet, bestämma det belopp, som, i följd deraf, borde påföras för hvarje 1,000 r:drs taxeringsvärdé, dock att, till undvikande af bråk, afgiften borde jemkas till helt öretal för 100 r:drs värde, med iakttagande dervid, att hvad som understege 4 öre, uteslötes, men annars beräknades till fullt öre. Afgiften kunde väl derigenom blifva något olika inom särskilda län, men i sjelfva verket blefve denna olikhet icke annan, än som förut existerat genom skiljaktigheten emellan upskattningarnes förhållande till verkliga värdet. Vid näst påföljande Riksdag blefve åter R. St. i tillfälle att, med kännedom om de vunna resultaterne, bestämma lika beräkning för hela Riket.
Herrar BancoRevisorernes berättelse 1822 utvisar, att Bankens behållna inkomst, äfven med afdrag af dess uppburna ränta af Statsverket uppgår årligen till omkring 600,000 R:dr. D enna vinst anses nu sorn fond till nya utlåningar, men skall, då dessa icke vidare kunna utsträckas, blifva ett it draget Capital, utan nytta. Sluiliga följden skulle blifva, att Bank' ns hela Rörel-eCupital indroges utan minskning af dess redla förmögenhet eller iordrmgar. Jag föreslår derföre, att denna rän'ebe~ hållning så långt den räcker, må använd >g till årlig minskning af Statsverkets skuld till Banken, hvarigenom den utaf bevillningen årligen ingående afbetalning 500,000 R:dr upp8 hörde; och otn man skuile vilja bestämma ärliga afbstalningen till något visst, kunde öfverskottet användas till sådane nyttiga Statsutgifter, hvartill tillgångar för närvarande möjligen saknas. En bestämd minskning i bevillningen, med en femtedel, eller mera, af dess närvarande belopp, kunde alltså utan rubbning i andra förhållanden vinnas, och denna förändring med afbetalningen skulle således medföra en direct fördel för den skattdragande. 13:0. Utom den lindring., som liqvideracdet af Bankens fordran hos Statsverket med dess egen räntevinst skulle medföra, skulle äfven en Den 21 Felruarii, 631 annan ganska betydlig åstadkommas genom direct beskattning af penningeförmögenhet, hvilken jag nu föreslår. Der Capitaler finnas fruktbare, kan någon controll vinnas, och der de icke äro det, utgöra de icke någon för-} mogenhet och kunna alltså icke beskattas. Om än, genom controllens möjliga ofullständighet, beskattningar skulle blifva lägre än den borde vara, är det likväl bättre, än att hell tyngden lägges på Gäldenärerne, Jordbrukaren och andra Näringsidkare. Äfven skulle härigenom de*, åtskillige Cassör förunnade skattfribet kunna fortfara, utan att blitva ett medel till Gäldenärers olika betungande.
Ang:de beviljad Löneförhöjning för Öfversten Hallencreutz. (R. B. 1827. p. 27—210.) Ehuru R. St:r d. 20 Nov. 1823, i anledning af K. M:ts derom aflåtne Nådiga Proposition, förklarat sig icke kunna, till förbättring i Chefens vid 2ta LifGrenadier-Regementet, Öfversten och Riddaren Hallencreutz^ lönevilkor bifalla tilldelandet åt honom af någotdera utaf då ifrågastäilde indragne f. d. Ryttmästare-Boslällena Bleckenstad och Stora Lund, af hvilka inkomsten vore för RiksStaten påräknad, eller bevilja något Contant anslag; har, efter hvad 1827 års Revisorer anmält, K. M:t likväl, genom Nådigt Bref d. 23 Mars 1824? beviljat bemälde Regements-Chef en löntillökning af 5oo R:dr årligen, att utgå af Besparingarne på 3:dje HufvudTiteln. >7 2Ö8 Stats-Utskottets K, Mits höga rätt, att inom hvarje HufvudTitel, till dithörande föremål, disponera de derå uppkomne besparingar, kan ej i fråga sättas. Anvisningar, sorn denna, hafva dock otvifvelaktigt blifvit föranledda af den förändring Indelningsverket, vid med Armeens befäl senast vidtagne Reglering, undergått, i det de fleste Öfverste-Indelningarne blifvit dragne ifrån Regements-Cheferne; dock som frågor, rörande en generell lönereglering för Militaire Staten, hos Utskottet förekomma, och Utskottet i sammanhang dermed jemväl vill laga i öfvervägande ämnen af denna beskaffenhet, anser Utskottet någon serskild åtgärd nu, i anledning af ofvanberörde anmälan, ej erfordras. §• 9- Angtde KrigsIIofRättens Militaire Ledamöters T r a c t a m e n t e n. (R. B. 1827 p. 28—212.)
Uppstår fråga till hvilket Utskott ett mål bör hänvisas, skall denna fråga blott för det sammanträde, då den väckt blifvit, kunna läggas på bordet, men vid det nästföljande ovilkorligen afgöras. § 59. Betänkande, som af ständigt eller i dess ställe särskildt tillsatt Utskott afgifvits, skall i begge Kamrarna för ärendets afgörande, såvidt ske kan, samtidigt föredragas. Efter betänkandets första föredragning skall detsamma hvila på bordet. Yid nästa föredragning, ehvad öfverläggning då eger rum eller ej, må det, på flera ledamöters förenade begäran, åter göras hvilande. Men då saken tredje gången förekommer, skall deu till afgörande företagas. Betänkande, som afgifvits af tillfälligt Utskott, föredrages i den Kammare, som Utskottet tillsatt, och förfares derefter vidare med målet, såsom nyss är sagd t. Utskotts förberedande hemställanden och förfrågningar må genast afgöras, derest icke någon Kammarens ledamot bordläggning begär. § 60 Kongl. Majlis Nåd. Proposition Nio 61. i? § 60. När ärende skall slutligen afgöras, böra dertill hörande handlingar uppläsas, så framt någon Kammarens ledamot sådant äskar. Ej må något mål, deri öfverläggning egt rum, till slutligt afgörande företagas förr än Kammaren på Talmannens hemställan förklarat öfverläggningen slutad; börande derefter proposition framställas. Kan fråga blifva föremål för bifall eller afslag, bör Talmans första proposition lyda på bifall. Om denna besvaras med nej, och anmärkningar i saken blifvit under öfverläggningen gjorda, bör den följande propositionen i enlighet med dem uppställas. Innefattar ett förslag flera delar, som ej lämpligen kunna i ett sammanhang afgöras, bör särskild proposition å hvardera delen framställas i enahanda ordning, som nu är töreskrifven. Proposition skall alltid endast med ja eller nej besvaras, och Talmannen tillkännagifva sin uppfattning af det svar, som lemnats, hvarvid skall bero, såvida ej votering begäres, hvilken då ej må vägras; en hvar i öfrigt obetaget att låta sin särskilda mening i protokollet antecknas. Ingen må försöka att beslutet genom ny öfverläggning upprifva.
Denna kassa har numera betalt sin skuld, och ägde vid 1847 års slut en behållning af 3,319 R:dr, 2 sk., 4 r:st. banko, hvarmed kostnaden för de under innevarande år skedda större muddringsarbeten bestrides. De hårda missväxtåren inverkade så tryckande på stadens talrika obemedlade invånare , att de kraftigaste åtgärder måste vidtagas till deras skyddande emot hungersnöd. För detta ändamål, och för att, i sammanhang dermed, tillvägabringa väl behölliga förbättringar, täcktes Eders Kongl. Maj:t i nåder anbefalla, dels att de staden närmast belägna landsvägsstycken skulle makadamiseras, dels ock att en större backe å landsvägen utom stadens norra tull skulle nedsänkas, hvartill en summa af 12,239 R:dr, 10 sk., 8 r:st. banko blef i nåder anslagen och sedermera användes. Eders Kongl. Maj:t behagade ock nådigst anvisa 6,946 R:dr, 3 sk. banko statsmedel till uppförande af en ytterligare bro öfver Fyrisån, af jern och i öfrigt äfven ny konstruktion, hvarjemte Eders Kongl. Maj:t samt Deras Kongl. Högheter Kronprinsen och Hertigen af Upland i nåder täcktes med egna frikostiga bidrag befordra denna byggnad, som i det hela kostat 16,000 R:dr banko, hvaraf det öfriga beloppet dels blifvit anskaffadt genom gåfvor af enskilde personer, och dels, till en summa af 3,300 R:dr, genom det tillskott stadens invånare sig åtagit. Dessa och andra allmänna, men mindre, arbeten hafva, jemte den större nytta de i och för sig sjelfva äga, varit verksamma medel till nödlidandes räddning. Stadens välstånd har, på det hela, betydligt stigit under dessa år, hvilket klarast ådagalägges deraf, att uppskattade värdet af hus och tomter, som tillhöra enskilde personer, under dem ökats med 247,973 R:dr, 16 sk. banko, utan att taxeringsgrunden blifvit förändrad.
Dtärag ak äet unäer äen 15 i äenna manaä inkor Kongl. ^lapt uti 8tats-kääet koräa Rrotoeol! okver Kammar-Xrenäen, 8ig köranlaten att tili Rikets 8tänäer gora framställning om vtterligare uppköranäe ä 8tat ak en tillökning i äustitiae Revisionens 8tat ak tva Revi8ion8-866r6t6rare, iva Rrotocolls^ecreterare, tva Lan/äister oeb tre Lopister, saint kör äustitia; Lav^lers Kxpeäitionen särskilt ak en Lan^list oeb en Lopist, alla meä n^a löner ekter reäan inom bvarje graä kaststalät belopp, äoek utan beräkning ak nägon 8panmal unäer äessa löner. Denna tillökning i limbetsocb "Rjenstemanna-personalen skulle körorsaka en ökaä 8tats-utgikt: kör äustitirn Revisionen ak 9,200: ocb kör äustitice Lan/äers Kxpeäitionen ak . 1,200: 10 400' 2:o Kong/. Dill köljä ak Derr äustitise 8tats-Ninisterns, 1 samrää meä Rresiäenterne i Rikets Dok-Katter, akgikna unäerääniga korslag till körn^aä ocb körbättraä Aklönings-8tat kör Dok-Rätterne, vill Kongl. ^laj:t nu, meä äberopanäe ak
Derigenom att en r:dr kurant blifver fördelad i 100 penningar står myntet såsom värdemätare i fullständigt sammanhang med marken elter skålpundet fördelad i 100 ort, med kannan (våtvarumått) fördelad i 100 tamming och med Fotingen (torrvarumått) fördelad i 100 mått. Om myntfördelningen sättes i verket, såsom K. M:s nåd. propos. innehåller, är 1850, sä skult del nya mått, mål och vigtsystemet inom några fä är derefter kunna bringas till verkställighet. Jag är öfverlygad om att när detta önskvärda förhållande inträffar, skall ingen nation i hela Europa äga ett enklare, vigare, mera praktiskt brukbar!, samt derjemte på vetenskapliga grunder byggdt mynt, mått, mål och vigtsystem än den svenska. Hvem har icke hort omtalas alt en af franska revolutionens vigtigaste följder var antagandet af det sä mycket berömda franska mätt, mål och vigtsystemet, och likväl är, enligt min öfvertygelse, det svenska systemet sä mycket fullkomligare än det franska, som centesimalfördelningen är öfverlägsen den blott decimala. Den man som i många år utgjort vårt lands heder och prydnad och hvars snille vi hafva att tacka för utarbetandet af det svenska mått, mål och vigtsystemet, jag menar Frih. Berzelius, ligger nu nedlagd på sjukdomens dystra läger, frän hvilket han må hända aldrig mera uppstiger, men jag är viss om att det skulle för honom vara en stor tillfredsställelse att på sin sjukbädd få höra omtalas, att Svenska folket gjort rättvisa åt hans bemödanden för dess upplysning och väl, medelst antagandet af myntenheten samt i följd deraf det nya mått, mål och vigtsystemet.
Emellertid låter han fru Madeleine enlevera sig och håller, till godo med henne i fem månader. Men då var det inte roligt längre att leka käraste med Madeleine. Gossen ångrade sig och vände hem, der han hade det bättre och der andra styrde för honom, så han inte behöfde anstränga sin egen lilla tankeförmåga. Åskådaren tror att detta skall bli den förförde ynglingens drama, liksom vi ju ha så många dito flickors. Och det blir så på sätt och vis. Skall den förledde gossen gifta sig med fbrledaren? Nej, aldrig i lifvet, dermed upprättas ingen mans heder, endast en qvinnas, som råkat i ulfvagap. Och i moralfrågor är det » difference på åtskilnadt mellan qvinnor och män. Emellertid har fru Bunge telegraferat att äfven hon ämnar komma hem igen. Man finner en viss öfverensstämmelse mellan hennes uppförande och Rolf Månssons, då denne kommer med Berta Malm till sin hemtrakt. Och skulle någon åskådare undra, hvad i all verlden fru Bunge vill hos den man, hon rymt ifrån, och hur hon tror sig skola bli mottagen i hans korrekta hem, och hvarför ej makarnes skilsmessa mycket lättare kan uppgöras utan pinsamma möten — ty det är endast och alldnast för att fl skilsmessa, hon kommer hem, ej af rädsla för att Axel skall dragas ifrån henne, ty hon är ju säker på hans trohet och fruk-tar ej ett ögonblick, att han skall svika henne — sä blir svaret, att i så fall hade det ej blifvit någon pjes af i fyra akter och inga debatter om äktenskapet heller. Akt. Fru Bnnge vill na skiljas för att fl gifta sig med Axel. Men mannens kärlek till henne har na blifvit hat. Hon htr brutit mot heder, moral, religion och hvad de franska teaterdamerna pläga bryta mot och teaterherrarne indigneras öfver. Hade inte han — herr Bunge sjelf — varit så fövtåndig som han var, så hade verlden fått veta af hela historien, och det hade blifvit skandal oph obehagligheter, som kunde ha skadat hans rykte. Hon skall pinas. Till en straffanstalt inrättar han sitt äktenskap. Har Madeleine krossat hans lycka, så vill han, deo ädle mannen, göra henne sammaledes.
Vi hafva t. ex. sett egendomar vundna, hvilka den, som vunnit, måst anse för en förmån att få afstå utan all ersättning • vi hafva en annan gång sett, huru den bortspeiande ägaren efter dragningen förkunnat att, såsom ett otillräckligt antal lotter blifvit försålda, den som vunnit egendomen , måste åtnöja sig med den (vanligen obetydliga) högsta penningevinsten , och detta utan att hvarken hafva förbehållit sig en sådan rättighet i planen, eller ers 758 Den iS December f m. på något sätt redovisa för riktigheten af sin uppgift, I afseende på Utskottens Betänkande instämmer jag med Herrar von Hartmansdorff och Ribbing, samt (inner icke skäl att förändra denna min tanka af hvad jag hört en vard Ledamot yttra till försvar för Betänkandet, Om man äfven antager den vidsträckta tydning af Konungens Proposition, att Kongl. Majit betraktat frågan såsom ceconomisk , så kan detta likväl endast anses såsom cn Kongl. Majits Nådiga Förklaring af Lag, sorn, enligt 88- §. Regerings-Formen , Riksens Ständer äga rätt antaga eller förkasta, och vid hvars bedömmande det således tillkommer dem, att bestämdt med Ja eller Nej uttrycka sin tanka. Då nu i Cap. t §.
Borgare-Ständer enligt Protocolls-Utdrag den 20 dennes beflutir, sunn ffäligt till Bewstlnings-Uk, skottet öswerlemna, akt förestä huru till fösdättring of Löne-wrllkoren lör Nädhue-Rätternes Ordförande, Ledamöter och Betjening ett lämpeligt arfwode af Tullm d! n mä kunna anstäs,dä dcha Embetsmän nu merg ko uma att bestrida de göromäl som förut 604 Den ro Iannartt. warit Gräns-, Tulloch Accis' Nätterna anförtrodde; hwarom be ö'r,ga Nespective St3n, den ffulle wördsamt och wänligen underrättas. dit sujirg, D Sedan Bonde-Ständet nu lätit sig föreläsas Högloft. Stats UrffottetS den 22 tennes asaisne Memorial, angäende arswode for de R foectlve Riks Ståndens Utffvtts Secreterare, Cancellier ost) Wakt-Vetjenjng; sä biel detta Utffoikets Fvrflaq 0» Bonde-Ständet till alla delar codkändl; hwarom de ö'rige Nelp cnve Ständen ffulle wördsamt och »vänligen underrättas, dir supra. S. D> Bchöt Bonde-Ständet, att kill CtalsstUffottet remittera Kongl. Majus Nädiga Proposition den 2r i denna mänad, angäende Revchion a» Krigs-redogöreilen m. m; hwarom de örnar Re>p:ckive Släoden ffulle genom Protokolls-Utdrag wördsamt och wänligen underrättas. dit tupr». S. D.
S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch OeconomiceUtskottets den 18-sistledne Februarii afgifne samt den 2. dennes eftermiddagen på bordet lagde yttrande, i anledning af Herr Prosten A. Fornanders Memorial om Undersökning huruvida Stenkol finnas på Öland, fann Häglof!» Ridderskapet och Adeln , att enär StatsUtSkottets i samma ämne den 17 sistledne Januarfi afgifne Utlåtande redan blifvit den 27 i samma Månad eftermiddagen af Ridderskapet och Adeln bifallit, OeconomiaeUtskottets ifrågavarande Yttrande nu endast borde läggas till Handlingarne. Ut Supra. S. D. Föredrogos å nyo och gillades följande från Lagsamt Allmänna Besvärs och Oecono. miaslltskotten den 14 sistledne Februarii gemen - 272 Dm 7 Martti. sams afgifne samt den 2 dennes eftermiddagen på Bordet lagde Utlåtanden: i:o Angående föreslagit förbud mot ali utborg* ning af Bränvin. 2:0 Angående Kronoskjutsskyldiges rättighet, att vid HäradsTingen välja da i Kongl Förordningen den 28 junii i8ey omförmälte Deputerade. 3:0 Angående föreslagen skyldighet förde uti 26 Cap. 2 och 4 §. §. ByggningaBalken från Tingshusoch PrestegårdsByggnad frikallade äfvensom Insockne FrälseHemman i Skåne att deruti deltaga, m. m. 4:0 Angående förändring af tiden till Vägsy, ners förrättande. 5:0 Angående föreslagen ändring uti Författning gen cm allmänna Vägarnas underhållande vintertiden, i afseende på inrättningen af Ploglag. 6:0 Rörande väckt fråga, i afseende på Brandstods erläggande efter förmedladt eller oförmedladt Hemmantal. Ut supra. iS. D. I anledning af gjorda Anmärkningar återremitterades Dagsamt Allmänna Bel svårsoch OeconomiceUts kottens, den J 4 sistledne Februarii afgifna , samt den 2. dennes eftermiddagen, på bordet lagda Utlåtande, an-! gående föreslagen indelning af Byevägar.
Universiteten. 9:o Till upprättande af en ny lärostol inom Medicinska fakulteten vid Upsala Akademi har E. K. Maj:t begärt ett årligt anslag af 4,500 R:dr och i sammanhang dermed ett belopp af 1,000 R:dr årligen till anskaffning af instrumenter och materiel för de fysiologiska och pathologiskt-anatomiska laboratorierna. Af hvad Statsråds-protokollet innehåller rörande nämnda anslagsfråga ådagalägges, att en lärostol i fysiologi vid ifrågavarande universitet länge ansetts vara af behofvet påkallad; och då fysiologien på sednare tider allt mera framstått såsom en grundläggande vetenskap inom medicinens område, hafva Rikets Ständer funnit sig desto heldre ega skäl att bifalla hvad E. K. Maj:t för ordnande af denna angelägenhet ansett behöfligt, som den ifrågavarande undervisningen är af stor och ingripande vigt. I följd häraf hafva Rikets Ständer anvisat dels 4,500 R:dr årligen för inrättande af en profession i fysiologi inom medicinska fakulteten vid Upsala akademi, dels ock ett årligt belopp af 1,000 R:dr till inköp af instrumenter och materiel för de fysiologiska och pathologiskt-anatomiska laboratorierna derstädes. 10:o E. K. Maj:t har begärt att 2:ne adjunktslöner vid Upsala universitet måtte förhöjas med 500 R:dr hvardera eller med tillsammans 1,000 R:dr. Enligt Statsråds-protokollet är denna löneförhöjning afsedd för universitetets tvänne språklärare, hvarigenom bemälde lärare, som nu endast uppbära 2,000 R:dr i årlig lön, men i fråga om lärdomsprof och öfriga skyldigheter äro ställda i fullkomlig jemlikhet med Universitets-adjunkter, skulle komma i åtnjutande af enahanda löneförmåner som dessa, så till vida som äfven innehafvarne af språklärareplatserna skulle tilläggas rättighet att efter tjensteålder, lika med öfrige adjunkter, få tillträda högre adjunktslöner.
Ej under derför, att han i vår tids musikhistoria blifvit liksom en af märkstenarne mellan det gamla och det nya, ej under, att å ena sidan stillaståendet, såsom alltid i dylika fall, velat frånkänna honom hvaije betydelse utom den rent tekniska, eller att å den andra de ungas skaror fylkat sig kring honom såsom den der bäst af alla kunde föra det nya framåt Derför har han ocksa ständigt ståti midt inne i stridens vimmel, men han har alltid kämpat med blanka vapen, och inför den slagne motståndaren sänker han ridderligt sin udd. Och vid den tid, da för andra åldern vanligen berättigar till hvila efter dags-arbetets mödor, stod han ännu lika outtröttlig, lika brinnande bland de kämpande; det är till och med denna period af hans lif, som skall utmärkas af de mest afgörande segrarne. Men innan han hunnit dit, skulle han slå månget slag, tända mången stridsfråga och sätta hela sin varelse in på dess lösning. En sida af hvad man skulle kunna kalla Liszts missionerande verksamhet, den pianistiska, ha vi i det föregående redan vidrört. Hans andra stora mission ligger inom området för de allmänna konstprinciperna, och för nydaningen på detta område har han arbetat med lika ifver såsom skriftställare, kompositör och dirigent, ej mindre än som exekutör. När Berlioz 1832 böljade sin musikaliskt-romantiska kamp mot den klassiska formalismen, stod Liszt vid hans sida. Entusiasmerad af allt det bländande och regellöst bizarra i hans » Sinfonie fantastique », insåg Liszt genast den stora betydelsen i de nya vägar, som härmed öppnats för framtidens instrumentalmusik, och det var af detta verk, han skapade sitt första » pianopartitur », der orkesterns hela rike-dom på klangeffekter och dynamisk afhuggning fördes öfver på pianot.