Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:ts enskilda disposition öfverlemnad, lärer någon granskning hvarken af den nu ifrågavarande eller af Djurgårds-Cassans öfrige inkomster kunna af Rikets Ständer äskas. Hvad serskildt beträffar den för invåuarne å Lidingön yrkade befrielse från ifrågavarande afgift, får Utskottet, i afseende å uppgiften, att desse skulle underhålla en betydlig del af vägen öfver Djurgården, erinra, att den väg, som af dem derstädes underhålles, är endast det vägstycke, som från Lidingöbro leder till de å Djurgården anlagde vägar, hvilket alltså ensamt för deras egen räkning måste af dem vidmagthållas; och då de i allmänhet icke er - yillm. Besv.- ock Ekon.-Utskottets Betänkande, N:o 82. 0 erlägga mer än i/3:del af hvad andre betala, tyckes icke någon obillighet härigenom uppkomma, helst, i händelse de anse fördelen att få taga genvägen öfver Djurgården till Hufvudstaden icke motsvara denna ringa afgift, det bermaf deni sjelfve att begagna sjövägen eller deras gamla väg förbi den så kallade Rödstugan och Stocksund. På grund af hvad sålunda i ena och andra afseendet blifvit anfördt, och med åberopande af Rikets Ständers vid sistlidne Riksdag i ämnet fattade beslut, hemställer Utskottet, att ifrågavarande motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 12 November 1844. Ank. till Exp.-TJtsk. d. 17 Hov., kl. 2 e. n». Betänkande, i anledning af väckt motion om Landsfiscals-beställningarnes indragning. Riksdags-fullmägtigen Sven Jonsson från Jemtlands Län har, uti ett från Hederv.
Men då man så mycket talar om jordbrukets vanmagt, bör det icke lemnäs oanmärkt, att BondeSt., enligt Just.Statsministerns årsberättelser, ökat sin förmögenhet under de tio sista åren intill 1831 med egendom till ett värde af öfver två millioner och under år i8i2 ensamt till ett värde af 45a,000 r:dr på de öfriga Ståndens bekostnad, deraf man må sluta, huruvida någon vanmagt hos jordbruket äger rum; och i allt fall kan jag icke medgifva, att, äfven om vanmagt finnes, orsaken dertill är att söka i grundskatterna, ty då skulle man äfven kunna påstå, att alla arrendatorer blifva ruinerade genom de arrenden, de utgifva. — Jag yrkar bifall till betänk, och får i annan händelse på förhand begära votering. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. till bifall å StatsUtskrs utlåt. Wto 275. Ropades starka ja, blandade med nej. Hr Dalman begärde votering. Hr Hjerta: Jag hemställer, om icke Hr Dalman skulle vilja afstå från den begärda voteringen, enär intet resultat i sjelfva saken dermed kan vinnas. Hr Dalman: Det är visserligen en vigtig consideration att icke onödigtvis upptaga R. o. Ad:s tid med en votering; Den a3 O c to ber f. m. 307 men då dertill åtgår endast tre qvarts timma, önskade jag gerna att på siffran få se, huru opinionerna i denna vigtiga fråga äro inom Ståndet delade, och jag kan således ej afstå från min begäran om votering. Hr Lagerhjelm: Då Hr Dalman endast synes åsyfta att utröna opinionen inom Ståndet, hemställer jag, om han icke i detta afseende utan votering kan åtnöjas med hvad såväl nu som vid ett föregående tillfälle i början af riksdagen blifvit i ämnet yttradt. Upplästes till justering och godkändes följande voter:sproposln: Den, som bifaller StatsUtskrs utlåt.
Må det tillåtas mig den hemställan, huruvida StatsUtskottet skall inledas i undersökningar, sorn. möjligen fordra ett halft års sysselsättning, liksom bade det icke nog att göra förut! Ehuru utredningen af förhållandet är oskadlig; bör den ändock ej påräknas af StåtsUtskottet. Jag tror så mycket mindre något skäl vara emot densamma, då den är så lätt verkställd, som Herr Hjerta här påstått. Kostnaderne för densamma kunna 170 Den a4 April f. ra. icke blifva stora, i synnerhet som den kan ske inom sjelfva KammarCollegium. Jag förenar mig med Herr Rosenblad i frånträdandet af sednare delen i Betänkandet, och anhåller om proposition till bifall endast å den föreslagna undersökningen. Herr von Hartmansdorffj August: Under det Voterings-propositionen skrifves, torde jag ej förspilla Ridderskapets och Adelns tid, örn jag söker förlika meningarne. Jag hemställer, om det är något ingrepp i den enskildtas eganderätt, att anställa en enkel undersökning, hvarigenom det skall utredas, hvem som verkeligen har rätt, Kronan eller den enskild te. Det vöre besynnerligt om delta Stånd, hvilket vanligen uppträder såsom ljusets vänner, skulle visa sig såsom ljusets fiender, då det är fråga om Kronans rätt. Jag tycker således, att då frågan endast är om en undersökning, vi borde bespara oss tidspillan med en votering, Friherre Anckarswärd: Jag utber mig att först få fästa uppmärksamheten derpå att, enligt hvad jag kunnat finna vid svaret å sista Propositionen, pluraliteten synts vara för afslag å undersökningen. I anledning af hvad Herr von Hartmansdorff yttrat om ljuset eller lyset, så finnér jag verkligen icke, hvarifrån det påkallas, ty jag har icke hört någon begäran af rättvisa, eller Den 24 April f. m. 171 någon klagan öfver orättvisa; hör är nu blott fråga om ett project till förskaffande af högre inkomster för kyrkor och dylikt. Jag ser intet hinder för Regeringen, att utan skrifvelse från Ständerne företaga en sådan undersökning. Ljuset behöfver icke i sådane frågor tändas af Rikets Ständer.
De utdebiteras i förhållande till det fastställda skattebeloppet och användas dels för statens, depaitementernas och kommunernas behof (centimes additionels generaux, departementaux, communaux), dels till fyllnad af obetalda skatter och afkortningar, till understöd vid öfversvämningar, eldsvådor, hageiskador etc., i och för betäckande af taxeringskostnaderna etc. (centimes additionels pour fonds de secours et de non-valeurs, fonds de réimposition). Skattetillskotten för departementerna äro af två slag, nemligen fasta tillskott för de vanliga och föränderliga tillskott för de år från år vexlande utgifterna. Skattetillskottet för kommunerna betraktas alltid såsom föränderligt. De fasta tillskotten utdebiteras endast af fastighetsoch boningsskatten och utgöra för närvarande 16 procent. Beloppet af skallelillskottet, vare sig för statens, departementernas eller kommunernas behof, bestämmes till maximum årligen i förhållande till statsbehofvet. Skulle departementer eller kommuner, i och för vigtiga behof, vilja pålägga sig ytterligare tillskott, erfordras dertill regeringens sanktion. Dessutom har den skattskyldige att betala ett litet tillskott för uppbörden och 5 centimes för debetsedeln. Ar 1857 steg, genom tillskottet, den ordinarie eller hufvudskatten, enligt följande tabell: Ordinarie skattesumma (principal 264,8 mill. fres. Tillskott (centimes additionels) allmänna . 17,4 » » e, . k fasta 62,8 » » » lor departementerna {f.. .. , ,. 1 j föränderliga 23,8 » » Transport: 368,8 » » Bev.-Kom. Bet. 24 ■186 Transport: 368,8 mill. frcs. rp ii i ,. r** i t fasta ... 31,6 )) )s lillskott lor kommunerna i
Ännu den jord, som gaf, med samma näringssaft, Åt Sturar hjeltemod, åt Torstensöner kraft, Åt Oxenstjernor råd, och blixt åt Engel brechtar! Upp! svärjom deras stoft det stora hedrens ord, Att än, i åldrars längd, skall våldet ej förskräcka, Ej nesan slå, ej bojan räcka De fria Göthers fosterjord! Så, Svea! på din strand skall än Europen skåda, Hur mannamod ger hand åt medborgsmanna dygd, Och danar, kring en thron på Folkets kärlek byggd, Din lycka af din nöd, din ära af din våda. Ännu, i segrars glans, Du tystnad bjuda skall Åt agg och svek och våld, som lama viggar hvässa, Och lyfta trygg din gamla hjessa Bland throners hvälfningar och fall. Likså de Göthafjell, som, tidehvarfvens under, Ej mer af skyfall dränkts, än för volkaner skälft Så högt i polens dag de sina ryggar hvälft, Så djupt i jordens famn de bäddat sina grunder. De stå — som de ha stått för tusen åldrars syn Och, när kring deras topp den sista åska mumlat, Den sista våg mot foten tumlat, De stå ännu, och stödja skyn. MINDRE SKRIFTER i ÄMNEN AF NATIONLIGT INTERESSE. TILL NATIONEN, under fälttåget 1808. Skall, Svea! äfven du, i träldom och förakt, Inunder våldets ok din skuldra lydigt böja? Nej, kämpars fosterland! än skall du, oförsagdt, Med dygdens sjelfbestånd och hedrens öfvermakt, Till skyarna din glans och dina fjellar höja! O Gustaf Wasas Folk! i alla tidehvarf Skall än ditt stora namn med samma vördnad nämnas, Och fädrens ärfda jord — och detta högre arf Af mandom utan skryt och trohet utan larf, Till oqvald egendom åt dina barnbarn lemnas! Ej du, o Svenske Man! den fega konst förstod, Att dig en neslig vinst af svikna löften dana. Din gamla segerkonst var redlighet och mod; Den fick du af din Far — den skrifver du med blod,
Sedan drog han sina färde ifrå Jerusalem. Hvad nu mer af Joas sägandes är, och allt det han gjort hafver, si, det är skrifvet i Juda Konungars Chrönico. Och hans tjenare hofvo sig upp, och gjorde ett förbund, och slogo honom i Millo hus, der man nedergår till Silla. Ty Josachar, Simeaths son, och Josabad, Somers son, hans tjenare, slogo honom ihjäl; och man begrof honom med hans fäder uti Davids stad. Och Amazia hans son vardt Konung i hans stad. Uti tredje och tjugonde årena Joas, Ahasia sons, Juda Konungs, vardt Joahas, Jehu son, Konung öfver Israel i Samarien, sjutton år. Och han gjorde det ondt var för Herranom, och vandrade efter Jerobeams synder, Nebats sons, hvilken Israel kom till att synda; och öfvergaf det icke. Och Herrans vrede förgrymmade sig öfver Israel, och gaf dem under Hasaels hand, Konungens i Syrien, och i Benhadads, Hasaels sons, hand, i deras lifsdagar. Men Joahas bad Herrans ansigte, och Herren hörde honom; ty han såg på Israels jämmer, som Konungen i Syrien dem gjorde. Och Herren gaf Israel en frälsare, som dem förde utu de Syrers våld; så att Israels barn bodde uti sina hyddor, såsom tillförene. Dock öfvergåfvo de icke Jerobeams hus synder, hvilken Israel kom till att synda, utan vandrade derutinnan; och den lunden i Samarien blef ståndandes. Förty af Joahas folk var icke mer qvart blifvet, än femtio resenärer, tio vagnar, och tiotusend fotfolk; ty Konungen i Syrien hade slagit dem ihjäl, och gjort dem såsom tröskestoft. Hvad nu mer af Joahas sägandes är, och allt det han gjort hafver, och hans magt, si, det är skrifvet i Israels Konungars Chrönico. Och Joahas afsomnade med sina fäder, och man begrof honom i Samarien; och hans son Joas vardt Konung i hans stad.
Jorda-Balken, i hvad angår hyres-aftal om hus och tomt i stad; Bifölls; N:o 121, öfver väckta motioner, om meddelande af vissa föreskrifter rörande lagfart; Återremitterades; N:o ! 22, öfver väckta motioner, angående förändring i vissa delar af nu varande lagstadganden om giftorätt och arfsrätt, m. m. ; Återremitteradesj $;o ia3, Trot. TJtdr. d, s9 Sept, i834- 33 N:o ia3, öfver väckta motioner, om utsträckande af Testaments-friheteir och af rättigheten, att genom gåfva upplåta fast egendom, samt om ändring i hvad nu stadgadt är, dels rörande grunden för bestämmande af vederlag för afhänd arfvejord, dels ock angående bördsrätt och lösningsrätt i stad, m. m„; Återremitterades; N:o i*4, öfver väckta motioner, angående skyldighet för Sterbhusdelegare, att inom viss lid, efter förriittadt skifte, instrumentet deröfver till Domstol i orten aflemna; Bifölls; N:o iaS, öfver väckta motioner, angående ändring af i5 Gap., i och 5 §§• Ärfda-Balken; Bifölls; och N:o 126, öfver ffiksdags-Fullmägligen Johan Ericssons från Stora Kopparbergs Län motion, om förtydligande af eller tillägg till 2 §. i 16 Cap. Ärfda-Balken; Återremitterades, S. D. Beslöt Bonde-Ståndet, alt till Slats-Vtskottet skulle öfverlemnas ett, af Pehr Isacsson från Gottlands Län till Ståndet ingifvet anförande, roed dervid fogad bilaga, i den hos Stats-JJtshottei anhängiga fråga, rörande Presterskapets på Gottland aflöning. STOCKHOLM, hos Lod t. Westerkerc i835. Trot. TJtdr. å. a öcl. iS34‘ Den 3 Octoher iS34- Från Höglo fl.
9 Åtskilliga Ledamöters serskilda mening bifogas. Stockholm den 22 Maji 1829. Reservation: af Herr Hof Rätts Rådet Berg von Linde’, För min del tillstyrker jag bifall lill motionerne, sä att representations* eller istadarätten mätte, i öfverensstämmelse med LagComiténs förslag till 1 Cap. 6 och 9 Arfda-Balken, utsträckas till och med nionde led. Till stöd härföre anser jag mig endast böra anföra hvad Lag-Comitén i motiven härom yttrat, så lydande: "Det "låter föga tänka sig, att en person, som i ‘'saknad af egna bröstarfvingar, sage i sina "broder, eller systrar, eller deras afkomlingar "de närmaste föremålen för sin tillgifvenhet, "skulle känna blodsbandet mindre starkt, i ”den mon lederna nedåt ökades , eller att "den af Föräldrarne, som ärfde ett ailidet "barn, icke lika gerna skulle se sitt barna”barns barn, som barnet eller barnabarnet "med sig dela qvarlåtenskapen. Då nu arfs"rätten bör utstakas och bestämmas efter "prsesumtion af det närmare förhållande, io LagVtskottets Betänkande N:o 67. ”sorn egt rum emellan den aflidne och den ''person, åt hvilken hans egendom skulle öf”vergå, och, genom istada-rättens förenärrin”de utsträckning, någon oreda vid tillämp”ningen i förekommande fall icke kan inträffa , anser Comitén den föreslagne för”ändringen rättfärdigas af desse skäl, oell äf’’ven hafva för sig allmänna omdömet, sorn ”ej sällan missbilligat de mindre rättvisa följ”der , hvilka af förra Lagens inskränktare ”stadgande uppkommit.” Uti denna mening hafva sig förenat Herrar ContractsProsten Nordin och Borgmästaren Alund samt alla Ledamöterne af Hederv. Bonde-Ståndet. Ankom till Exped, Utsk. don 30 Maji 1819. <57.
Engelska plogar, harfvar och stångjernsvältar hafva af mig blifvit vid Tidö och Valnö begagnade efter de Modeller, Åkerbruks-Institutet vid Degeberg meddelat. Flere’ nya tröskverk äro anlagde, så väl vid Herrgårdar som Bondgårdar, och genom förbättring af hyggnadsmethoden hafva dessa, vid åkerbruket gagneliga, machiner mycket vunnit i duglighet och användbarhet. Man har i allmänhet anskaffat de för sädens inmatning i verket förut brukliga valsar och förlängt periferien af den omklädnad eller sko, hvaremot trösktunnans slagträd tröskar spanmålen, äfvensom i allmänhet hredare tunnor nu användas. Härigenom har en dubbel förmån vunnits, nemligen, dels att mindre kraft behöfves till de nyare och nyreparerade tröskverkens drifvande, dels ock, att dessa tröskverk aftröska betydligt större qvantiteter spanmål på hvarje dag nu än förr. Tröskverks-machiner förfärdigas inom Länet af flere Byggmästare, och äfven af en och annan ibland allmogen. Boskapsskötseln heror hufvudsakligen af fodertillgångarne, hvilka af de naturliga ängarne i allmänhet icke äro inom detta Län i rätt proportion emot åkern. Gräsväxtodlingen och ängarnas ändamålsenliga förbättring är derföre af en hufvudsaklig vigt för länet. Öfvertygadt härom, har Länets Kongl. Landthushållnings Sällskaps Förvaltnings-utskott sistlidet år införskrifvit ett betydligt qvantum gräsfrön af åtskiiliga sorter såsom: rödt och hvitt Holländskt klöfverfrö, fromental, kryphven, lmndäxing, ängssvingel, jättegrö, kärrgro, roygräs, ängskafle, luddtalil, lunra och alsikeväpling. Femårs-Berättelse för Westmanlands Län. 3 18 Dessa frösortei’ hafva blifvit till billiga pris hällne jordbrukare tillhanda och sålunda vunnit afsättning. Gräs växtodlingen bar under de sednare åren mycket tilltagit.
M. S. D. ^l-ed bifall till ConstitutionS-UtskottetS uti Memorial af den 12 dennes gjorda hemställan, bestöt Borgare, Ständet, det skulle de Handlingar, som innehälla Utskottets aflemnade förstag till förändringar i Grundlagarne, pä allmän bekostnad serskillt tryckas, samt derjemte Stats-Utskottet anmodas att uppgifwa sättet till werksiälligheten häraf och medlen till denna Mgifis bestridande, supra. Lx Urotocollo g. v. Valerius. Utdrag ,86 Den iz October. Utdrag af Borgare SLändetS Protokoll wid Urtima Riksdagen t wrebro dcn iz October 1810. S. D. Återremitterades, med en allmän Anmärkning, hwarom Ständet sig förenat. Be, willnings'. Utskottets Förslag till Reglor och föreskrifter wid Tareringarne. Or rr,j>rs. kx ?rotocollo O. Vrlsrius. Utdrag af Borgare-Stän-etS Protecoll wid Uttima Riksdagen t Arebro dea iz October i8iv. S. D ^wad Stats-Utskottet i Memorial af den 12 dennes ansört till beswarande af de hos Borgare-Ständet förekomna erinringar wid ätffilliga Puncter of Utskottets utlätande öfwer Kongl. Majns Nädiga Proposition, angäende nägra wid Stats-Regleringen förekommande omständigheter, gillades af Borgare-Ständet, som med detsamma wille hofwa förklarat sitt bifall till förrberörde utlätande äfwcn i desi öfrige delar, svpra. Lx ?rotoco>lo I. v. Vslerrus. Utdrag Den iz October. 187 Utdrag af Protokollet, hältet hoSBonde-Ständet wto Urtima Riksdagen i Arebro den iz Ouober 1810. S. D. ^ anseende till gjorde anmärkningar, äterrenuuerade Ständet Stats och Oeconomio.
Att en sådan hushållning är en gifven misshushållning, lärer aldrig kunna bestridas; men att linieskepp, när de, sorn sådana, ej mera äro tjenstbara, nedhuggas till fregatter, deremot har jag långtifrån något att erinra; ty huru bittert det än blifvit klandradt, har dock erfarenheten visat, att af ett sådant nedhugget skepp blifvit en duglig fregatt, som med sitt betydliga artilleri kan göra icke långt ifrån lika stor skada, som det förra 6o-kanonskeppet kunde göra med sitt. Då införandet af ångfartyg och bombkanoner utan tvifvel kommer att hafva ett märkligt inflytande på sjöförsvarets ändamålsenliga organisering, så instämmer jag gerna i StatsUtsk:s förslag, att II. St. skulle i underd. anhålla, det K. M. täcktes vid nästkommande riksdag för R. St. i nåder framlägga en fullständig plan för sjöförsvarets ordnande, i öfverensstämmelse med hvad Sveriges läge påkallar m. m.; hemställande jag likväl, huruvida icke delta förslag bort, såsom önskningsmål, med Allm. BesvärsUtsk. behandlas, förvissad derom, att K. M., såsom högste Befälhafvare!! öfver Den 13 Maj f. ra. 555 krigsmakten'till lands oell vatten, ensam är i tillfälle ätt, med den säkra blick sorn fordras, bedomina, luiru Skandinaviens försvar för bibehållandet af dess sjelfständighet bör ordnas. Att en flotta, ulan öfning för befäl och manskap, icke uppfyller ändamålet, är ett axiom, som ej tål motsägelse; och lika litet kari den sanningen bestridas, att den öfning, som kunnat åstadkommas med de hittills anvisade ^5,ooo r:dr, är alltför ringa och otillräcklig. Om ändamålet skall vinnas, måste exercis bibringas hela personalen efter liand, ifrån skeppsgossen till den främste officeraren, synnerligen sorn det måste antagas för gifvet, att, i den mån expeditionerna blifva färre, den så nödvändiga lusten för yrket äfven aflager.
Ås socken en gång kommer att inrättas af samma prestbols ägor skall till boställe för scholläraren uplåtas så mycken jord som Kungl. Maj:ts nådiga förordning om folkskolors bildande i sådant afseende föreskrifver. Och sedan Åhs församlings ofvansagde underdånige ansökning blifvit ordentligen upläsen och ventilerad, yttrade pastor i samråd med förstnämnde församlingar att de emot Åhs annexe prestborde anslående till ständigt comministers boställe efter nuvarande pastors frånträde från Rödöns pastorat, icke hade något att invända, utan ansågo det af enahanda grunder som i mera nämnde underdånige ansökan blifvit anförde vara både billigt och rättvist. Men trodde sig likväl icke böra tillstyrka det skulle någon afsöndring derifrån till boställe åt en i framtiden till äfventyrs blifvande folkskole lärare i Ås socken varda beviljad, såvida oftanämnde prestbol både till sin inskränkta ägorymd samt till för öfrigt torra och infertila beskaffenhet, är sådant att det näppeligen förmår underhålla en och ännu mindre tvenne åbor. Dessutom förbehöll sig och pastor att någon större och beqvämare husbyggnad än som på annexe stamhemman vanligt och brukligt är, måtte i och för prestbolets upplåtande till ständigt comminsters boställe icke varda honom eller hans sterbhus ålagd, utan finge Åhs församlingsboer, i händelse de för sin blifvande comminister åstundade en sådan, densamma sjelfve ombesörja och bekosta. P. Staaff P. L. Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 80–82, ÖLA. Protocoll, hållet vid allmän socknestämma uti Rödöns sockenstuga den 24 junii 1844. S.D. Efter förut i laga tid utfärdad pålysning sammanträdde Rödöns sockens samtelige hemmansåboer, torpare och inhysesmän, äfensom kyrkovärden, sockenskrifvaren Nils Jonsson i Bjerte såsom befullmägtigadt ombud från Näskotts socken, till allmän sockenstämma för att, i enlighet med Kongl.
akademien för de fria konsterna de 385,000 kronor som blifvit begärda till nya has &amp; t akademien. Anslaget beviljades med 20 rösters öfvervikt bland 352 röstande. Alltså ingen lysande seger, men i alla fall en seger. En seger som spred glädje ibland konstens öfverklass. Men som näppeligen kommer att åstadkomma frid på jorden. Då herrar segrare gnugga sina händer, tänkande tillbaka till kampens oroliga dagar, då de bläddra i tidningarne, hvilka gifvit plats i sina spalter åt deras lifliga oro och bekymmer öfver konstens framtid, som berodde på huruvida kgl. akademien skalle begåfvas med de 385,000 eller ej till nya hus, hvad finna de? De finna i bladen sitt eget bekymmer fonografiskt upprc-padt. Vi ha, som det i kgl. propositionen hette, » i fråga om konstutställningsföretagen i Sverige icke kunnat intaga den ledande ställning, som önskvärdt varit ». Men märk: det är kgl. akademien, som finner det » ömkligt » att den borde » intaga den ledande ställningen. » Någon annan lär näppeligen dela åsikten, därför att de expositioner, där nämde akademien varit den ledande, faktiskt varit af betänkligt blandad beskaffenhet, därför att faskares ooh dilet-tanterB arbeten där varit allt för många, och därför att utställar-nes namn och titlar haft mer att bestämma än deras konstn&amp;rs * förmåga. Författarne till kgl. propositionen hafva emellertid en annan blick på tingen. Orsaken hvarför kgl. akademien ej kunnat intaga den ledande ställningen är, hette det, att söka » i de missförhållanden, som förefunnes i afseende på akademiens lokaler. » Ingen skrattade, då detta förelästes 1 Kgl. akademien hade ja sin expositionslokal 1 Ingen stack fram och upplyste därom. Den var dålig, visserligen, men den var rymlig, och mftnga gånger hade det gått för sig att där iordningsställa expositioner.Äodq i denna dag ordnas i denna lokal elevernas och de sti * pendiehangrige före detta elevernas expositioner. Där hade kgl. akademien för få år sedan sin hundraårs-exposition.
Af de från Banken i denna rörelse utgifna lån utestodo vid 1858 års slut R:dr 16,368, 69. Under år 1859 äro 195 stycken nya lån utlemnade å R:dr 107,509, 75. 308 „ lån omsatta „ 94,883, 85. 48 Alla dessa lån voro vid 1859 års slut, då denna lånerörelse upphörde, fullt liqviderade, med undantag af 11 stycken, för hvilka panterna, nemligen 10 stycken silfverpanter och en guldpant, såsom icke inom föreskrifven tid utlöste, till Banken hemfallit. Sedermera har dock en af dessa, till Banken hemfallna silfverpanter, vägande 7 skålpund 39 ort viktualievigt och belånad med 369 R:dr 50 öre, blifvit, enligt Högloft. Banko-Utskottets protokolls-utdrag af den 27 nästlidne Mars, af låntagaren utlöst mot erläggande af 402 Ihdr 2 öre, utgörande det värde, hvartill ifrågavarande pant, efter det i 102 § af Reglementet bestämda inköpspris å verksilfver, 1 R:dr 70 öre per lod, i Bankens räkenskaper finnes upptagen. Bankens vinst på omförmälde hemfallne panter uppgår till R:dr 260, 37. och den under året influtna ränte-inkomsten till „ 1,994, 43. S:gr R:dr 2,254, so. Om härifrån afdrages det för tjenstgöring vid pantlåne-expeditionen utbetaldta arfvode Vid Låne-kontoret i Wisby, hvarest, vid 1858 års slut, voro mot enahanda pant utestående R:dr 450, — äro under nästlidet år utgifne nya lån för . „ 370, - S:gr R:dr 820, — samt inbetaldte » 670, - Återstoden R:dr 150, — utgör belåningssurnman för en till Banken hemfallen pant, hvilken icke inom föreskrifven tid blifvit utlöst.