Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ystads med 420,000 R:dr; hvarföre skulle just nu stadgas, alt hvarje solidarisk Bank såsom vilkor skall för sin uppkomst ega grundfond af i,5oo,ooo R:dr. Min önskan vore, att en solidarisk Banks grundfond blefve till sitt minimibelopp bestämd till 5oo,ooo R:dr och hvarje Actie ställd på 5oo R:dr courant. Må det äfven blifva Rikets Ständer likgiltigt, om actie-egare blefve till antalet 100 stycken eller mindre än femtio,” Herrar lior till Bancooch Lag-Utsk. Betänk. Herrar Strussenfeldt och Hessle: ”Då det Lagförslag för offentliga Bolags-Banker, Lagoch Banco-Utskotten uppgjort, tillkommit genom voteringar, och således icke alltid samma system kunnat göra sig gällande, samt dessutom, på sätt i Herr Biskopen Hedrens reservation är anmärkt, beslut kunnat, ehuru en gång fattade, efter annan plurali tet-s tanka, vid senare tillfälle ändras och rubbas, följer äfven, att i förslaget ej kan råda den öfverensstämmelse, som erfordras för att utgöra ett sammanhängande helt. Tiden har för redactionen af förslaget måhända varit nog korrt, och likaså för justeringen. Brådskan med aflenmandet af Betänkandet från Utskottet har ock hindrat oss att så fullständigt som vi önskat affatta vår reservation. i Cap. i §, innehåller en definition på Bolags-Bank, men denna definition är efter vår tanke icke serdeles lyckad. Såsom felaktigt torde anses, att liktydiga ord gagnats både i definitum och definiendum. Utan alt vidare sysselsätta oss med möjliga brister i redactionen, hafva vi ansett oss böra lemna en definition, som, efter vår tanka, närmare uttrycker det ifvågavarade begrepp. ”Med offentelig Bolags-Bank förstås en sådan, som, af flere personer i förening inrättad, förvaltas af serskild Direction, hvilken, vald bland delegarne och försedd med instruction af dem, är underkastad control af Statens styrelse.
Jag har nämt nöd och vanvärde; påminnom oss huru skarpa dessa ytterligheter varit i sina drag, och huru omedelbart de följt på hvarandra. Missväxten år 1826 var nästan allmän, samt i en del provincer ryslig. Oaktadt de mäst Faderliga anstalter från Regeringens sida, oaktadt det enskildta välgörandet utsträcktes till en förut ohörd vidd, såg man hela hushåll vandra omkring, hela Landsorter lifnära sig af halmoch barkbröd; såg deras befolkning framskrida som skuggor, med fÖrgulnade anleten och svigtande steg; deras hungersnöd röt en hemsk och förfärlig vederläggning af den från Cathedern klingande .theone, meni det praktiska lifvet olycksbådande princip: att Staten ej bör befatta sig med uppköp och Den 4 December f. rn. 18 r upplag af Spannmål. Också uppjagades priset derå till i3 å R:dr B:co för Råg, samt 9 å io R:dr B:co för Hafra; hundra tusendetals tunnor måste införskrifvas från Utrikes Orter, afvaktas med trånande längtan, och långsamt spridas bland den hungrande Nationen, som nyss hade sett Landets besparing i stora poster säljas bort för en lumpen penning från Kronans magaziner. Så framskred under jämmerrop Våren och Sommaren 1827. Hvad följde derpå? — jo! föga hade man hunnit äta sig mätt förr, än vår andra plågoande: 'vanvärde och bristande afsättning fullbordade Landtmannens förlägenhet, och hotade Undsättningstagaren med undergång; För att exempelvis nämna SkaraborgsLän, uppgick dess skuld för undsättnings-spannmål till circa 33o,ooo R:dr B:co; en dryg del af denna skuld, jämte årets skatter och utgifter af mångfalldig art, borde nu gäldas med Råg, som såldes till 2 R:dr 3a sk., med Hafra, som såldes till 1 R:dr 8 sk. tunnan. — Jag frågar, mine Herrar! om icke allmänt och enskildt välstånd skall flykta under dylika förhållanden; jag frågar huruvida det icke varit bättre för Handelsvågen, bättre för den köpande, om, under hungersåret, Statens magaziner kunnat öppnas till
Den som vill att, på sätt Utskottet föreslagit och tre Stånd beslutat, införselstullen å Pennknifvar bestämmes till 4 R:dr 42 öre skålpundet, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, antages, enligt Bonde-ståndets beslut, införsels-afgiften för denna artikel till 4 R:dr 25 öre skålpundet. 1 enlighet med Utskottets förslag hafva Preste-, Borgareoch Bonde-slånden Koppar. stadaat tullfrihet vid införsel af Koppar: smidd, valsad eller gjuten: plåtar och andra ämnen för bearbetning, hvaremot Ridderskapet och Adeln för denna artikel bestämt en införsels-afgift af 3 R:dr per centner. Utskottet hemställer, att Ridderskapet och Adeln måtte frånträda denna sin skiljaktiga mening och instämma med de öfriga Stånden För den händelse denna inbjudning icke antages, måste följande omröstning anställas: 38:o. Den som vill att, i enlighet med Utskottets af tre Stånd godkända förslag, tullfrihet medgifves vid införsel af Koppar: smidd, valsad eller gjuten: plåtar och andra ämnen för bearbetning, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, enligt Ridderskapet och Adelns beslut, nämnda artikel att åsättas en införsels-afgift af 3 R:dr centnern. Ridderskapet och Adeln, Presteoch Borgare-stånden hafva godkänt den af makare-Utskottet till 4 R:dr 42 öre skålpundet föreslagna införsels-afgift för Korgar och arbeten. Korgmakare-arbeten: af klufvet vide eller strå, rör och andra finare slag, hvaremot Bonde-slåndet bestämt denna afgift till 4 R:dr 25 öre skålpundet. För Bevillnings-Ut skottets Memorial M 27. 25 För den händelse Bonde-slåndet icke skulle vilja frånträda detta sitt skiljaktiga beslut, får Utskottet föreslå följande proposition till omröstning: 39:o.
Om jag också ville medgifva detta, så gifves det likväl andra bestämdt tillåtna sätt, hvarpå samma ändamål kunde vinnas. För att nemi. redan från början bringa de olika åsigterna till närmare öfverensstämmelse, skulle det helt visst vara ganska nyttigt, om samtliga RiksSfin sammanträdde i conferencer till gemensamma öfverläggningar om LagUtsk:s betänk., innan det föredroges i Ståndens plena. Derest det sedan skulle hända, att LagUtsk:s första betänk, återremitterades med alltför mänga och skiljaktiga anmärkmr; så vöre Stånden, enligt 4 mom. af 36 § Riksd.Ordn. fullt berättigade att förstärka Lagötsk. till ett obegränsadt antal. Om man derför gjorde Lagötsk. så stort, att deruti inginge, om man så ville, ända till hela det minst talrika Ståndet; så borde man kunna vara temligen säker, att Ståndens plena väl skulle i det närmaste antaga hvad detta Utsk. hade sammanjemkat och tillstyrkt, helst det vore i sjelfva verket föga annat än ett slags plenum plenorum. Så många särskilda utvägar erbjuda våra grundlagar till brottmålslagens behandling, i händelse det vanliga behandlingssättet skulle mot förmodan finnas icke ledande till ändamålet. Och som förslaget i alla fall skall sanctioneras af Konungen innan det kan blifva gällande såsom lag; så berodde det naturligtvis på Konungen att, i händelse Han funne det förderfvadt, antingen söka åstad - 552 Den 18 April e. m. komma nödig rättelse deruti, genom s. k. contrapropos., eller ock * alt vägra sin sanction. Jag hoppas derföre, alt H. R. o. Ad. finnér inga omständigheter vara för hand, som kunna tvinga R. St. att åt ett Utsk. uppdraga sin beslutanderätt i en så ytterst vigtig sak, som stiftande af allmän lag, och derigenom nesligt bekänna sig vara odugliga såsom representanter för Svenska folket.
At den sistnämnda anförtrodde Wilhelmina Söhrling den ytterligare utbildningen af sin röst, medan hon själf fortsatte med att debutera (såsom Sophie i DAlayracs lilla sångspel » En egendom till salu »). På våren 1 8 0 8 anställdes hon fast vid den operascen, som hon ännu tillhör. Den framtid, som en musikbedömare (det var för öfrigt professor Bauck) förutsade Wilhelmina Söhrling såsom subrett inom operacomiquen, blef också en verklighet. Men uppgifterna voro att börja med af anspråkslös art. Marcellina i » Vattendragaren » och Lotta i » De löjliga mötena » hörde till dessa sångerskans första partier. Bättre blef det, då sångerskan fick öfvergå till Mozart, och då åt henne anförtroddes Zerlina i » Don Juan » och Cherubin i » Figaros bröllop ». Det var, som vi ofvan sagt, en i fråga om sångkrafter gyllene tid, och det gick följaktligen ej så fort för nybörjaren att komma fram. Pageoch subrettroller tillhörde vid denna tid fru Charlotte Strandberg, som i sådana uppgifter var allmänt omtyckt och med hvilken en nybörjare hade svårt att tätla. Så småningom fästes dock uppmärksamheten vid Wilhelmina Söhrling. Det var i hennes framställningar något friskt och omedelbart, som gjorde sig gällande; sången var fri från alla oarter, intonationen alltid ren. Härtill kommo såsom synnerligt viktiga egenskaper omsorg och noggrannhet, hvilka särskildt utmärkte och än i dag utmärka sångerskan. Så småningom anförtroddes åt henne Urbain i » Hugenotterna » och Siebel i » Faust », den glada Mirza i » Lalla Rookh » och Anna i » Muntra fruarna », hvars aria i den nu stympade måltidsscenen alltid applåderades, Anna i » Friskytten », Diane i » Kronjuvelerna », Jenny i » Hvita frun » och flere andra. Under de sista trettio å fyrtio åren har namnet Strandberg behärskat roller af detta slag; de utfördes först, som ofvan sagts, af fru Charlotte Strandberg, och ärfdes sedan af Wilhelmina Söhrling, hvilken från sitt giftermål 1 8 7 8 bar namnet Strandberg. Hennes man, Olof S., var tjänsteman i tullverket.
För de öfriga två blefvo andra tjenstemän till sadant biträde förordnade. Revisorerne uttala den öfvertygelse, att det vore tjenligare anskaffa sekreterarebiträde särskildt å hvarje lokal, der förrättning är tillämnad. För hvad Tull-verket beträffar, kan denna mening icke biträdas Det hörer till högst sällsynta undantag, att dess Chef företager embetsresa för besökande af endast en eller två stationer. För åstadkommande af så ringa kostnad för staten som möjligt, indelar General-tulldirektören vanligen årets embetsresor i tre eller fyra, efter väderstreck lämpade särskilda distrikter. När man sammanräknar alla derinom belägna förrättningsställen, icke allenast städer och köpingar vid kuster och riksgränsen, utan ock alla underordnade kuststationer och de för den militära kustbevakningskäreu anvisade posteringsställen, uppkommer ett antal af mer än 100 förrät1 ningspIutser, äfven om ur beräkningen uteslutas alla uppstäder i landet. Det må väl anses icke omöjligt att genom underhandling anskaffa tjenligt sekreterarebiträde för inspektionsförrättningarne i större städer; men huru blefve sådant möjligt i de många, merändels på landet belägna, underordnade kuststationer och posteringsställen, helst man väl icke om det nödiga protokollsbiträdet kan vända sig till någon af dem, som skola undergå inspektionseller mönstringskontroll? Och att statens utgifter genom ifrågavarande sekreterarebiträdens godtgörande gratifikations vis, åjh varje plats särskildt, förutsatt att dessa verkligen kunde anskaffas, skulle komma att icke blifva ringare, men väl högre än hvad nu efter resereglementet utgår, förekommer alldeles otvifvelaktigt. Remisshandlingarne återställas i underdånighet, och General-tullstyrelsen framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit. Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåker: J. F. FillB KI S. A. BRANDSTRÖM. SIGGE TH. LUNDGREN. Stockholm den 12 December 1864. Erik Ljungstedt.
Spens ville betänka denna sak litet närmare, och han skall säkert finna allden i 1 §:n bör stå qvar. Denna § är oförlydlig, att hvad emot Statsrådsprot. intill den dag då riksdagen börjas, under då påstående riksdag, icke anmärkt blifver, derå må sedan vid påföljande riksdagar åtal icke äga rum, och således får ej ett Const.Utsk. fuska med några försök att rätta hvad ett föregtde Utsk. genom fusk möjligen förbisett, utan detta måste vara och förblifva som det är; må Ständerne till en annan gång se bättre upp med sina val, så att de få förståndiga och ordentliga personer i sitt Const.Utsk. , hvilka icke förbise alt skalla sig underrättelse om de dagar, då prot. i Statsrådet blifvit hållna, så att de må erhålla ett deremot svarande antal Statsrådsprot., och ej något vara borlsmussladt. Detta är Utsk:s eget tillgörande efter grundlagen. Jag förnyar min begäran om propos. till bibehållande af den 11 §:n i ansvarighetslagen, sådan den nu befinnes, utan att antaga det tillägg, som PresteSt. dervid fästat. 23 fl. 44 346 D c ii 7 April. Frill. Boye: Jag bekänner, att af de talares framställningar jag här bort till besvarande af livad Gr. Spens anfört, bar jag ej funnit alt han blifvit i allo vederlagd, nemi. icke i det fall, alt en expedition möjligen vore olika eller helt annan än hvad Statsrådsprot. derom innehåller, och alt i anledn. deraf således brottsligheten hos er> minister icke kunde af Utsk. upptäckas, derföre att sjelfva brottsligheten icke fanns i protocollet. Jag medgifver att detta skäl står ovederlagdt; men jag utber mig att få fästa uppmärksamheten vid den afvägning af skälen för och emot, sorn här ovillkorligen erbjuder sig. A en» sidan, hvad äfventyra!' man med borttagandet af denna 1 1 §? Ingenting mer eller mindre, än hela statsskickets förryckande, ingenting mindre, än att öppna dörren för framtida passioner; att rycka under Ständernes välde sjelfva konungamakten.
Riksdag fattade beslut och gjorda framställningar blifwit af Konungen gillade, utfärdade och i werket ställde, en skyldighet hwilken mig aligger i kraft af det wid sista Urtima Riksdag, såsom tillägg wid 14 §. af Just. Ombudsmanneö Jnstruction fattade och af Konungen stadfästade beslut, har jag af wederbörande föredragan, de i Konungens Stats-Expeditioner och Nedre Revision begärt och erhållit hosfogade antecknings,listor, sadane ämnen rörande. Defia listor, hwilka upptaga äfwen de beslut, som wid den föregående Riksdagen wäl blifwit fattade, men innan sista Urtima Riksdags inträffande icke hunnit werkställas, och om hwilka Riksens Höglofl. Ständer da förklarade, att de till den nästa eller den nu pågående skulle wara gällande, utwisa icke allenast hwilka beslut och framställningar blifwit i werket ställde, utan ock med de öfrige widtagne åtgärder, örebro d. 20 April >8l2. I-,. hlsnnerlisinl. klari OsorZii. Wid 92 Den 2Z April. Wid Riksdagen i Orebro hafwa Riksens Stander kill Kongl. Maj:t endast afgiswit twänne underdåniga Skriswelser sonr hort till Ecclesiastigve-Expeditionens föredragning, nemligen: r:o Af den 14 October, rörande dispositionen af de Hwitfeldt Stipendii-godsen. Cancellie-Styrelsen och Kammar-Collegimn hafwa genom Nådig remiss blifwil anbefallde att efter wedcrbörandcs hörande med underdånigt utlåtande inkomma, hwilket ännu afwaktas s:o Om den allmänna ffuldigheten att deltaga i de fattigas försörjande wcl) wardande; om en särskild staga rörande Orgrylhe och Amiralitets-Warfs Församlingars Fartigwärd, samt om skyldigheten hos Sjöfolk i allmänhet alt bidraga till Fattigförsörjningen. H.. I öfwerensstämmelse med Riksens Ständers underdamga Skrifwelse, har Kanal.
Hans vällust hindrets motstånd är; Hans lif och väsen verksamheten, Hans föremål fullkomligheten, Och evigheten hans begär. Af den mängd både granna och friska landskaps-stycken, som i det följande upprullas, tillåter utrymmet, tyvärr! inga utdrag. I än större förlägenhet sätter mig dock nödvändigheten, att icke afskrifva hela ”Natten”. Ty detta qväde, nära hundrade stanser långt, är ej blott Oxenstjernas förträffligaste, – der känsla, tanka, bildningsgåfva samverka med full jemnstyrka; det är ett rentaf fullkomligt; ehuru det nu, liksom så mycket annat sådant, hvilar i glömskans grift. Välan! låt åtminstone en del af dina fägringar, du gudasköna sång, glimma fram för skattgräfvarn, som manar dig ur det mörker du firat! I qvällens sista spår, som släcks för jordens öga, Går Natten ändtlig opp. På rymden af det höga Två Björnar dra dess vagn i himlens öppna vidd; Och kring dess våta tak, hvaraf hon öfverhöljes, Hon med en dyster vakt af mörkrets bilder följes, Kring hennes intåg spridd: Inbillningarnas tropp, de falska Syners härar, Och Oron som bedrar och Villan som förfärar, Och Skrämslan, fyllande med spöken dunkla skyn, Och Vålnadernas dans i midnattstimmans möte, Och Skuggor, hotande, ur sina grafvars sköte, Vidskeplighetens syn. Af deras skaror följd, för dem hon lagar stiftar, I mörkblå skuggors drägt den månens silfver skiftar, Hon på sitt svarta hår en krans af stjernor bär; Och, ömsom från sin thron på Söderns pol och Norden, Med vidden af sin famn omfattar halfva jorden, Som i dess lydnad är. Hon sänder Sömnen ut. Han Nattens intåg följde, Och sjelf i hennes famn, der skuggan honom höljde, Låg som ett menlöst barn i vänlig dvala sänkt. Hans hjertas milda frid är i hans anlet målad, Och på hans friska hy, af ungdomen bestrålad, Är helsans purpur stänkt. Men snart, förskingrande den trötthet honom tvingar, Han öfver jorden far, på daggbestänkta vingar,
Alwen förefaller der mig besynnerligt, ar nar man pästar, ar -92 Den 2Z Mars. ett genom commiss Inrättningar blott ett barn njuter förmon och de öfrige lida orätt/ man likafullt tillagger en le-nator rättighet/ at göra orätt ät första och andra Lenei-mion. Jag tror at man antingen borde göra orätt ät ingen eller ock borde ett och samma stadgande gälla för alla och för alla tilkommande tider. Grefwe körner, Ellvik Loran. Oaktadt de mänga inwändningar / som blifwit gjorda emot Utskottets Betänkande/ torde likwäl killäras mig, at/ dä jag redan en gang i delta ämne förklarat mina tankar, äfwen nu fä befwara nägra af dessa inkast. Man har ansett säsom obilligt, at xerpstuel-, stadgande» ffulle fä äga rum i afseende pa fromma stiftelser, dä de ej fä äga samma beställd i anseende til enffildka. Men jag ber alman täckes päminna sig, at i det förra fallet utgöra de en upoffring til Samhällets allmänna nytta, och i det sednare en inskränkning i hmar och ens förwärfningsrätt til blott den enda fördel. Det är säledes ej för nägon lestators bättre rätt, men för Samhällets allmänna gagn af en sädan Inrättning, som den i förra fallet bibehälles, och samma skäl som yrkar ett säoant undantag, yrkar äfwen den förestagne inskränkningen i äisposmons - rätten lil enskildt». Hwad den orättwisa angär, som igenom det nu förestagna bestämmandet skulle wid arfsbelningen barn emellan äga rum, sa mä man påminna sig, ac det är blott af förwärfd egendom som kllrlei-commiss kunna göras, at genom den af Utskottet sörestagne inskränkning, är det blott l bens hand Den 2z Mars. 5SZ hand som förwärft den, och i dens, hos hwilkerr den kan anses såsom bibehållande samma natur i egenskap af gäfwa eller lestslnents, som den ocksä skulle bibehålla sin egenskap mas k^iclei-Lomm iss.
nemligen bristen på dertill erforderliga medel, till följd hvaraf frågan om upptagandet af nyssnämnde, redan år 1826, pä Kongl. Maj:ts nådiga befallning undersökta segelled, oaktadt de stora fördelar densamma ansetts komma att för kustfarten medföra, hittills blifvit uppskjuten, för närvarande icke skulle förefinnas, har motionären föreslagit, at Rikets Stander måtte bevilja ett statsanslag al 90,000 R:dr B:ko, alt under 3 års tid utgå med en tredjedel årligen, för öppnande af en kanal af omkring 1,800 alnars längd vid Nenninge sund samt för upprensningar i Lilla och Stora Bredviksäfvensom Stång-sunden, i ändamål att tillvägabringa segelled innanför Rådmansö melian Norrteljeviken och Furusundsfjärden; erinrande motionären, att den af honom föreslagna förhöjning i anslagssumman, utöfver det i kostnadsförslag^ upptagna belopp, vore föranledd af de stegrade priserna å både dagsverken och byggnads-materialier. 1 fråga Stats-Utskotlels Ullålande N:o 158. 41 I fråga om beviljandet af den betydliga anslagssumma, sorn, enligt denna motion, skulle erfordras för det deruti förordade arbelsföretagets utförande på allmän bekostnad, förekomma likväl åtskilliga omständigheter, å hvilka Siats-Utskottet, vid afgifva ridet af sitt yttrande angående samma motion, 'anser sig böra lästa Rikets Ständers uppmärksamhet. Ehuru Kongl. .Majit, på sätt motionären upplyst, redan "för längre tid tillbaka låtit anställa undersökningar angående öppnandet af ofvannämnda Segelled1, och kostnads-försiag i sådant afseende blifvit* upprättad! samt detta företag erhållit Vägoch Vattenbyggnads styrelsens förord, har Kongl. Majit likväl hvarken vid innevarande eller föregående Riksdagar funnit skäl att af Rikets Ständer, äska de för sagde förelags verkställande erforderliga medel. Ifrågavarande arbetsföretag finnes ej heller upp lord i, i bemälde styrelses, före denna Riksdag, a fgifna general-förslag öfver sådana arbeten, som med statsbidrag borde understödjas.
Utskottet anser sig icke böra eller behöfva ingå i någon närmare utveckling af de förmodade fördelarne, å ena sidan, och de, i Utskottets tanka, bestämda olägenheterna, å den andra, af stats-låne-systemet, betraktadt såsom en utväg att för de ifrågavarande extra stats-utgifterne bereda erforderlig tillgång, emedan Utskottet tror sig böra öppet uttala den öfvertygelse, att, i Rikets närvarande ställning, några betydligare uppoffringar för efterkommande icke böra göras i afseende på Försvarsverkets islåndsättande, men att åter de bidrag, som till nämnde ändamål anses skäligen tillhöra närvarande tid, äfven böra till fullo utgå, om än allmänna bevilf ningen, i brist af annan tillgång, derigenom i någon mon komme att hö jas; och Utskottet tillstyrker fördenskull: att för hvad, som under benämning af extra stats-anslag af Rikets Ständer beviljas, full tillgång med ?:del årligen må anvisas alt af bevillnings-medel utgå. Ur sådana synpunkter har Utskottet betraktat de i Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition specifikt upptague behof, och får i hvarje fall nu afgifva yttrande: Försvars-Verket till Lands. 1:0 Sju Reserv-Batterier ii5,ooo R:dr Då Rikets Ständer vid sistlidne Riksdag ej mindre beviljade hvad som ansågs erforderligt för Arlillerie-Regementenas ändamålsenliga organisation, än äfven anstogo medel till de materiela behofven vid detta vapen, samt ytterligare anslag vid denna Riksdag blifvit af Utskottet tillstyrkta i afseende på afhjelpandet, till väsendtligaste del, af de brister, som, vid organisationens verkställande, förefunnits, anser Utskottet, under närvarande förhållanden och då Reserv-Batteriers anskaffning forde utan våda för Rikets sjelfständighet kunna uppskjutas, sig icke för nämnde ändamål böra tillstyrka någon utgift. 2:0 Tjugujyra Kustpieccr 50,000 R:dr
Sammansatta Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, hvilket denna motion till behandling förehaft, har dervid ansett sig böra från Kongl. Generaltullstyrelsen inhemta upplysningar, dels huruvida och på hvad grund transitoafgift och magasinshyra hittills uppburits för utrikes ifrån kommande varor, som icke verkligen blifvit magasinerade, och för gods, som omlastats från fartyg till fartyg, samt huruvida Bi/i. till Ii. St. 5 Sami. 2 Afd. 5 lläft. 1 2 Sammans. Sevillu.- samt Allm. Besv.- och Ekon-Litsle. Betänkande JLs 4. sådan omlastning kunde afgiftsfritt ega rum, dels ock af hvad skäl de afgifter, sorn för transitorörelsen vore stadgade, blifvit bestämda till ett belopp, som i vissa fall högst betydligt öfverstege den afgift, hvilken vore bestämd att utgå för varors uppläggning på nederlag, samt huruvida den af motionären äskade nedsättning till 1 öre för 20 skålpund eller 1 kubikfot kunde för transitogods medgifvas; Och har bemälda Styrelse i anledning deraf afgifvit skriftligt yttrande, hvars hufvudsakliga innehåll Utskottet först ansett sig böra här i ett sammanhang meddela. Ehuru gällande tullstadga både genom sjelfva benämningen »transitupplag» och genom den deråt gifna definition lätteligen kunde föranleda den uppfattning, som skulle upplag i magasin af transitogods utgöra sjelfva transitorättens väsende, vore, enligt General-tullstyrelsens åsigt, detta likväl ingalunda förhållandet. Transitorätten bestode fasthellre deri, att inkommande utländskt gods kunde genom angifning till transitupplag på en gång ställas under tullverkets vård och förblifva tili egarens disposition, utan att vara underkastadt den undersökning eller,tullbehandling, som för utrönande af godsets beskaffenhet eljest egde rum. I många, om icke de flesta fall, begagnades ock transitorätten, utan att godset intoges i något för transitupplag afsedt magasin.