Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Härvid förekommo: l:o, yttrandet, i anledning af Hederv. Bonde-Ståndets återremiss af utlåtandet, N:o 11: lades till handlingarne; och x ’ 2:o, inbjudning till Borgare-Ståndet, att, med frånträdande af förut fattadt beslut, godkänna utlåtandet, N:o 11, i dess helhet: antogs; N:o 81, i anledning af återremiss å utlåtandet, 22: Bih. Ull R. St. Mars 1845• ' utlåtandena N:ris 22 och 81, godkändes; och N:o 82, i anledning af återremiss å utlåtandet, N:o 29, i fråga om hemmansegares å Gottland belriande från skyldigheten att underhålla strandridare-boställen: lades till handlingarne. S. D. Föredrogos å nyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-btskottets jiedannämnde memorial och betänkande: N:o 134, i anledning af återremiss af betänkandet, N;o 109, angående presterskapets löneinkomster, m. m. Härvid förekom mo: 1, 2 och 3 punkterna: Lades till handlingarne; 4 och påföljande punkter, paginis 11—13, af betänkandet, N.o 109, jemförda med motsvarande delar at memorialet, N:o 134: Med frånträdande af förut fattadt beslut, godkände Ståndet, hvad Utskottet, i afseende å förbättring och förändrad reglering af Comministrarnes lönevilkor, i memorialet, N:o 134,tillstyrkt; 7 punkten af betänkandet, N;o 109, angående grunden för den så ■kallade likstolens utgörande:
Ja, såsom stor vatten storma, så skola folken storma; men han skall näpsa dem, och de skola fly lång väg bort; och skall förfölja dem, såsom stoftena på bergen sker af vädret, och såsom enom väderhvirfvel sker af stormenom. Om aftonen, si, så är förskräckelse på färde, och förr än morgonen varder, så äro de intet till. Detta är deras lön, som oss röfva, och deras arfvedel, som taga oss vårt ifrå. Ve thy landena, som far i skugganom under segel, på desso sidone Ethiopiens floder; Hvilket bådskap sänder till hafs, och i rörskepp far på vattnen. Går åstad, I snare bådskap, till det folk, som rifvet och skinnadt är, till det folk, som grufveligare är än något annat; till det folk, som här och der utmätet och förtrampadt är, hvilkets land vattuströmmar intaga. Alle I, som bon på jordene, och I, som i landena sitten, skolen se huru man skall uppresa baneret på bergen, och höra huru man med trummeterna blåsa skall. Ty all säger Herren till mig: Jag vill vara stilla, och tillse i mine hyddo; såsom en hette, den der uttorkar regn, och såsom en dagg i skördandenes hetta. Ty för skördandena skall växten förminskas, och den omogna frukten förtorkas, medan hon ännu står i blomma, så att man måste afskära qvistarna med skäro, och afhugga vinträn, och kasta dem bort; Att man måste låta ligga dem tillsammans foglomen på bergen, och djuromen i landena, att foglarna bygga om sommaren der sitt näste uti, och allahanda djur i landena ligga deruti om vinteren. På den tiden skall det refna och skinnade folket, det grufveligare är än något annat, det här och der afmätet och nedertrampadt är, hvilkets land vattuströmmarna intaga föra Herranom Zebaoth skänker, på det rum, der Herrans Zebaoths Namn är, till Zions berg.
– Jag har ju sagt dig att jag icke vet hvad jag skall tro i detta afseende. Jag har endast förklarat för dig, hvarför detta hus väcker min afsky, och hvarför jag ovilkorligt kände en rysning då jag säg dig läsa denna annons, och envisas att bo der. – Du tror då att det kunde gå med mig liksom med Herbert? – Hvarför icke? – Derför att jag helt och hållet saknar Herberts fantastiska och lifliga inbillning, så att några hjernspöken skola åtminstone icke drifva mig ur min säng, och förmå mig att midt i natten springa hem till dig, för att falla handlöst på din kammardörr och skrämma äfven dig nästan till döds. – Hvem vet likväl – Och dessutom, – fortfor jag, känner du mig som en bastant slagskämpe – då Herbert deremot var af en fin och klen kroppsbyggnad – och den som har lust, att ge mig några skråmor, skall åtminstone inte sjelf frukta dylika. – Allt det der är visst godt och väl, men det oaktadt såg jag heldre att du lemnade den der romantiska idéen. – Hur kan du kalla det en romantisk idée, att hyra sig rum i ett hus, som man tycker om, och der man länge önskat att få bo, – det är ju tvertom den vanligaste sak i verlden. – Nåväl, gör som du vill, – sade Lennartson, missnöjd och med dyster ton. En stund derefter skiljdes vi åt, jag vandrade tankfull fram och åter några minuter, men slutligen vände jag om för att se på dessa ominösa rum, som jag nu mer än någonsin önskade bebo Snart stod jag åter framför det stora mörka huset – det föremål, kring hvilket alla mina tankar vändt sig sedan jag gick ut denna qväll. Jag steg uppför trappstegen, papperslappen på porten och ringsnöret suto ännu qvar, ehuru jag nästan väntat se dem försvunna. Jag ringde. En klockas skarpa ljud, upprepad af ett echo, liksom i en kyrka, nådde mitt öra. Porten gick tyst och långsamt upp, jag steg in i en hög förstuga, och stod i det samma framför samma långa, svartklädda, siratliga man, som Lennartson beskrifvit.
Man skall komma ihåg, att, om man har 3-kannan, så kan den aldrig ingå jemnt i decimal-serien, icke i 100:det, icke i 1000:det o. s. v. Man skall måhända anse detta såsom en småsak, men jag tror det icke, ty man kan visserligen lätt skilja ett 3-kannsmätt ifrån ett 2-kannsmått, men i och med detsamma som man får underafdelningar af kannan och får T‘0:dels kanna och ^dels kanna eller T^5:dels kanna och , Jö:dels kanna och kommer med 3-tals underafdelningar der bredvid, så är det ofantligt lätt att förblanda dem, så att man kan risquera att i en hastig vändning bedragas i minuthandeln. Gr. Mörner: Jag vågar vid detta tillfälle vädja ifrån Baron Wrede, Riddarh.-ledamoten, till Baron Wrede, Vetenskaps-Akademiens ledamot, och i denna sednare egenskap biträdd af Hrr Selander och Wallmark. Dessa Hrr hafva nemi. uti det af dem till Vetenskaps-Akademien afgifna och af samma Akademi till K. M. sedermera insända Betänk, just framställt det förslag, som, uti ifrågavar:de del, sedermera vunnit K. M:s bifall och blifvit af K. M. framställt till R. St:r. Då förslaget således grundar sig pä ett af vederbör:de auktoritet afgifvet ullåt:de, skulle man kanske kunna hafva någon anledning att tro att samma personer, hvilka såsom tillhörande den nämnda auktoriteten först varit uphof till förslaget, också skulle sedermera vidhålla det. 176 Den 8 Juli e. m. Frih. Wrede: Med anledn. af hvad Gr. Mörner sednast anfört, så får jag till min ursäkt, för den beskyllning jag fått att hafva yttrat mig i en rigtning såsom Komité-ledamot och i en annan rigtning såsom ledamot af ett riksstånd, anföra jast mitt sednaste yttrande, i hvilket jag förklarat att saken, enligt min åsigt, icke hade den vigt som Hr Gripenstedt velat gifva deråt.
Jag får i detta hänseende prisa hasarden och den visa Försynen, som i så beskaffad händelse styr menniskors och länders öden, och tror, att man må vara mycket mån om att bibehålla detta förhållande, i st. f. alt biträda ett så beskaffadt förslag, som Const.Utsk. nu har framlemnat lill vår öfverläggning; ty derigenom skulle vi helt och hållet stängas ifrån all möjlighet för framliden att få förändringar i grundlagen, under åberopande vid hvarje riksdag, altman ifrigt önskar grundlagsförändringar. Derföre skulle jag på det högsta afstyrka R. o. Ad. ifrån 8 H. 58 458 Den 2G Mars f. m. all annan behandling af detta betänk, än återremiss lill Ulsk. med begäran af voterpropos:r. Jag ulber mig att i detta hänseende få styrka mitt yttrande med ett af Hr von Hartmansdorff vid 1834 års riksdag i eli fullkomligen likartadt mål framstäldt anförande. Det torde förmycket anlita K. o. Ad:s otålighet att uppläsa en längre del af yttrandet, såsom icke hörande till saken, hvarföre jag, ifall icke annorlunda yrkas, inskränker mig blott till slutmeningen, som tydligen ådagalägger hvad talarens mening då var. Det lyder sålunda: ”Jag har, lika med Utsk., ansett förändringen nyttig; men derföre tinner jag icke 2:ne Stånds mening kunna af Const.Utsk. lemnäs utan afseende. Jag tror således, att deras mening hör framställas i voter.propos. till förstärkta Coust.Otsk:s afgörande.” Så tänkte Hr von Hartmansdorff vid 1834 års riksdag uti delta och flera likartade yttranden, som af samma värde talare förekommo under den riksdagen vid behandlingen af dylika frågor, På de grunder, som jag nu anfört, anhåller jag vördsamt om propos. till ålerremiss. Jag kail ingalunda biträda Frih. Cederslröms mening, ali begärabifall å en propos., som förklaras för lagvidrig af sjelfva motionären, som begärt bifallet. Detta är för mig omöjligt. Jag bestrider icke alt Frih.
Nu vet en hvalls dä ä, når dä ska bli tocka där bolaggsvinst. Dä går te på dä vis, att en tar så mö arbett ur arbeterskrôttan, sôm står te, å gir så litta lön, sôm kan dras ihopp. Dä sôm da blir övver åttå dä di vell gi för di sakan, arbetran ha gjort, når di drar den minst möjli löna iffrå, å dä förvaltern å kôntorshärran ska ha å unnerhôllinga tå bruke å ann tock där, bolaggsvinsta. Men nu va dä tocken ve Björkstafôrs, att där ågd bruke ôm mäst hel sockna å allt fôlk, sôm va, så va di född å ôppfödd på brukes mark. Nu tänkt bruksfôrvaltern sôm så — »ôm atte ja slör tå tjufem ör på löna, så blir dä litt mer pänga, å ifall atte sågran å smean mocker, så sier ja bar, att di kan få flött sin väg, ôm att di int kan li sä i stôga di har tå bruke — å senna får vi se, hvalls di gär», ment’en. Ja, di ôppstinnér sä fäll e ti, men hvalls dä nu va, så feck di allt gi mässä, för di töckt dä va för ledt te gå iffrå stôga å di tänkt fäll att di skull dra sä fram i all fall. Når en da la tehoppers tjufem ör på hôr kär å hôrt dagsverk för ett år, så ble dä e litta bra bolaggsvinst, dä åg. Men fôrvaltern va allt kloker än så. Han satt ôpp e handelsbo, för han sa att vi fôlk skull ha’t litt bekvämer, satt vi int behöfd gå så lang väg, når vi skull köp mjöl å kaffi. Han skull bar dra å på löna, sa’n, för hôr gang vi köfft nô.
Två Boktryckerier och en Boklåda. En Sparbank, hvars egen kapitalfond vid 1847 års slut utgjorde 6,029 R:dr 9 sk. 11 rst., då insältningssumman uppgick till 221,324 R:dr 24 sk. Härförutan har under sistlidet år härstädes blifvit inrättadt ett afdelningskontor af Smålands Privatbank. Stadens Styrelse utgöres af 2 borgmästare, en för justitieoch en för polilie-ärender, samt 4 rådmän, af hvilka den ene tillika är magistratssekreterare; och biträdes rådstugurätten af en stadsnotarie och en notarie för de ärenden, hvilka, sedan käinnersrälten, tillika med den särskilda kämnerspresestjensten, enligt Kongl. Majrts nådiga beslut den 19 Juni 1845, blifvit indrågen , äro från sistnämnde rätt lill rådstugurätten öfverflyttade. Politieborgmästaren är ordförande i den år 1828 härstädes inrättade poliskammare och har till bisittare 2 borgare, som turvis ombytas. Härförutan finnas en stadsbokhållare, en stadskassör saint en stadsfiskal och 9 polisbeljenter. I ecklesiastikt hänseende innefattar staden två församlingar, nämligen Ami o 7 o ralitetsoch Stadsförsandingarne. Till den förra höra de som lyda under Kongl. Maj:ts flotta, vare sig befäl, manskap eller civile tjenstemän, deras hustrur, barn och husfolk samt eflerlefvande enkor och omyndige barn; varandes derstädes anställde en pastor och tre kompastorer. Stadsförsamlingen åter utgör ett territorialpastorat af lika område med staden, med två kyrkor under en pastor med två adjunkter; och dit höra alla de bland stadens invånare, som icke lyda under Amiralitetsförsamlingen, ehvar de äro boende. Stadens Drätselverk förvaltas af én Drätselkommission, bestående af valde ledamöter af så väl borgerskapet, som stadens Öfrige invånare, enligt af Kongl. Maj:t den 20 November 1843 faststäldt reglemente.
N:o i6i frånträdt omförmälda skiljaktighet i afseende på undantags-aflal, och förklarat sig anse dessa äfven böra intecknas; så hafva, enligt hit ankomna Protocolls-Utdrag, Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Välioflige Borgare-Ståndet gillat Utlåtandet N:o i'6f . men Högvörtlige Prés te-Siån de t fattat följande beslut: att i;sta punkten af Betänkandet N:o i ig (om undaulags-aftals intagande i öfveilåtelse-handlingen) skulle komma att utgöra i punkten i den blifvande Författningen, hvaremot 2 punkten i Utlåtandet N:o i6r (rörande tiden för intecknande af undantags-aftal) afslogs; att i punkten i Utlåtandet N:o i6t (innefattande ett allmänt stadgande om inteckning af Contract, som angå nyttjande-rätt til! fastighet å landet eller afkomst deraf) gillades såsom den blifvande 2 punkten i Författningen; samt att 3 och 4 punkterna i Utlåtandet IN:o i6r, (som bägge innefatta närmare föreskrifter angående intecknings-åtgärden) gillades, i afseende på nästförutnämnde punkt; och har Hedervärda BondeSlåndet åter, med antagande af 1 punkten i Utlåtandet N:o 1Gr, afslagit de öfriga.
Ifiksdag vidtagne åtgärder, gått i mistning af de från den upphäfda Landttulls inrättningen härflytande inkomster, har BevillningsUtskottet ansett rättvist; det en fylnads-afgift erlägges såsom ersättning för JLavdttullsmedlen i förhållande till den efter n Artutgående Bevillning, Äfvensom Utskottet slutligen, genom verk, stäld omröstning, stadnadt vid det förslaget, att eu Bevillnings,afgift för bruket och nyttjandet af hvarje, hailda öfverfödsvaror. I sammanhang härmed har afven Utskottet q/S Bevillnings Utskottets Bctiinkandert. låtit under pröfning komma de innom Respec» tive Stånden framställe, och till Bevillnings-Utskottet öfveriemnade förslag, till andra eller förändrade grunder för utgörandet af den blifvande Bevillningen. Således har Utskottet fått från Höglofl. Riddersk,;pet och Adeln emottaga Herr Friherre Schultzenheim», Conrad. Theod. Memorial, hvar uti, jemte framställning af de brister, som skola vidlåda det nu gällande samt under påskyndade öfver läggningar antagna Bevillnings-Systemet, före. slås ett annat, hvilket skulle med oföränderlig, het i utskyldernas belopp för de skattskyldige, förena oföränderlighet i Statens inkomster. Detta ändamål har blifvit ansett upphunnit genom Bevillning af arbetsförmågan och af den verkliga förmögenheten, såsom varande de enda källorna till inkomst inom Samhället. Med hänseende härtill är derföre föreslaget, att då dagsverken äro den enda måttstock, sorn närmar varuvärdet med penningen, bör äfven beskattningen, så väl den personella, som den efter förmögenheten, en. ligt grunden för 1810 års Bevillnings-Stadga, be. räknas jemlikt värdet af markegångs dagsverken i contant, hvarvid Tabellverket och 1810 års Be. villningslängder för behållen inkomst, de senare valverade i dagsverken, kunde tjena till efterrättelse.
Utskottet hemställer således, att, för den händelse att Borgareoch Bonde-Ståndens beslut angående stämpel-afgiften å tidningar varder Rikets Ständers, den ändring i 10 § 3 mom. måtte ega rum, ätt, i stället för orden »emot half stämpel-afgifts erläggande» må införas: arnot stämpel-afgifts erlägga/ide. § 11- Det af Utskottet vid denna § gjorda förslag, att expeditionsliafvande eller den tjensteman, som å tjenstens vägnar emottager skrifter och handlingar, må ega att för hvarje handling, hvars kartering af honom ombesörjes, beräkna sig till godo 2 sk., har af Bonde-Ståndet blifvit ogilladt, men af de 3:ne öfriga Stånden godkändt; och som detta förslag icke innefattar en fråga af bevillningsnatur, samt 3 Stånds mening följaktligen utgör Rikets Ständers beslut, lärer dervid böra förblifva. Stockholm den 4 Aug. 1854. Hih. tilt II. Sl. /‘rot. tS53 ä /SSk. S Sami / Afd. /i Haft O t STOCKHOLM, typografiska föresingens boktryckeri, 1854. BetiUningsUtskottets Memorial, N:o 24. An k, tili Exp.-Utsk d. 11 Aug. 1854, kl. 12 *». Memorial, angående bestämmandet af tull-värden å vissa artiklar i Tull-taxan. Utskottet får härmed afgifva redogörelse, rörande Riks-ståndens vid behandlingen af Utskottets Betänkande N:o 3, angående tull-bevillningen, fattade skiljaktiga beslut i afseende på tull-värdet å vissa artiklar, samt derjemte meddela det yttrande, som, i anledning af dessa beslut, från Utskottets sida föranledes, äfvensom i sammanhang härmed framställa förslag till tull-värden å vista artiklar, för hvilka tull-frihet vid utförsel af Utskottet blifvit föreslagen, men som genom Rikets Ständers i förstärkt Stats-utskott fattade beslut blifvit med utförsels-tull belagde, och salunda äfven böra asättas tull-värden.
De tillgångar enkefru Theorell, jemte sina tre oförsörjda barn, nu eger att för sitt uppehåll anlita, utgöras af tvänne pensioner, en å 250 R:dr Riksmynt i Civil-statens Enkeoch Pupill-kassa, och en å 525 R:dr samma mynt i Häradshöfdingarnas Enkeoch Pupill-kassa, hvarmed dock familjen är långt ifrån att vara skyddad för behof, hvarföre jag, under vöxAsamt vädjande till Ständernas kända frikostighet mot utmärkte, af nationen väl förtjente mäns i ekonomiska bekymmer efterlemnade enkor och barn, vågar föreslå, att Rikets Ständer ville åt Enkefru Sophia Wilhelmina Theorell, född Grefvinna v. Schwerin, så länge hon lefver ogift, å allmänna in - 100 Motioner i Preste-Ståndet 1862. N:o 53. dragningsstaten anslå en årlig pension af Ett tusen femhundrade R.dr R:mt att utgå från och med början af innevarande år 1862. Om remiss till Höglofl. Stats-Utskottet anhålles vördsamt. Stockholm den 22 November 1862. U. G. Lindgren. Af Professor J. G. Agardh: Om anslag för en gång af 45,000 R:dr till en Observatorii-byggnad i Lund. Glenom de anslag, som Rikets Ständer vid föregående riksdagar frikostigt beviljat åt läroverken, har det äfven för Lunds universitet blifvit möjligt att betydligt förbättra de för undervisningen nödiga vetenskapliga institutionerne. Med tacksamt erkännande häraf, hade Konsistorium i Lund, i sin till Kongl. Maj:t gjorda framställning om universitetets behof af anslag, uttalat den åsigt, att icke utan synnerligen giltiga anledningar vid denna riksdag taga Rikets Ständers frikostighet i anspråk. Detta oaktadt ansåg sig Konsistorium icke kunna underlåta att begära ett anslag för ny'lokal åt den Astronomiska institutionen. Konsistorii framställning härom, beledsagad af ritningar och kostnadsförslag, öfverlemnades till Kanslers-embetet, som för sin del förordade densamma hos Kongl. Maj:t.
Komitén har härvid ej förbisett, att brist på befäl redan vid en allmän rustning kan och under fortgången af ett krig utan tvifvel måste komma att inträda, men anser bättre, att denna brist, då den inträffar, fylles genom för tillfället konstitueradt befäl — en utväg, som äfven under den nuvarande organisationen varit påräknad och under föregående krig anlitad •— än att å stat ega en så talrik officerspersonal, att den jemväl skulle innefatta en under särskilda förhållanden behöflig reserv. I enlighet med dessa åsigter har Komitén alltså trott sig kunna och böra föreslå indragning af 1 Amirals-, 4 Kommendör-Kapitensoch Kapitenssamt 20 Premieroch Sekundlöjtnants-, eller tillsammans 25 Officersplatser, att försiggå successive under en längre tiderymd och börja inom lägsta Officersgraden i ett visst förhållande till der inträffande vakanser samt sedermera fortgå i derefter lämpad proportion inom de högre; finnande sig Komitén, med hänseende till det betydliga antal fasta befattningar i land, hvartill Kapitenlöjtnanter hittills varit och framgent äfven torde blifva använde, ej böra föreslå någon inskränkning inom denna grad. Då emellertid, i samma mån flottans officerspersonal blefve till antalet inskränkt, det måste vara så mycket angelägnare, att den är så tjenstbar som möjligt, tror Komitén, med afseende härå, den grundsats, som redan inom flera andra länder vunnit tillämpning, att det ej må helt och hållet bero på iudividens eget godtfinnande att stanna qvar i tjenst äfven sedan han uppnått en ålder, då han ej längre kan anses i allmänhet lämplig derför, jemväl böra tilläm - 30 pas på svenska flottans Officerspersonal, så att hvarje densamma tillhörande Officer vore pligtig * att begära afsked, när han hunnit den ålder, då han, enligt gällande författningar, är till full pensions erhållande berättigad, Kongl. Maj:t dock förbehållet att, derest den afskedssökande finnes ännu längre kunna vara för flottan gagnelig, med sökandens begifvande uppskjuta beviljandet af det begärda afskedet.
Detta borde icke för Hr Åkerman vara någon främmande sak, då del just är derpå, som godtycklighets-systemel betydligen hvilar. Hr Hjerta har här öppet uttalat en mening, som var mig välkommen ali få höra, emedan den eljest säges desto mera i smyg, nemi. alt de som med mig dela lika tänkesätt hafva för afsigt alt hålla ned den fattige. Jag får först fästa uppmärksamheten derpå, att det är skillnad emellan den fattige och den brottslige. Jag har endast talat om illgerningsman, utan alt säga om de äro fattige eller rike; ty de kunna äfven vara det sednare. Hr Hjerta har deremot talat om fattige allena, utan att omnämna någon brottslighet. Han har dervid tillagt betraktelser rör:de näringsfrihet och folkuppfostran. Hvad näringsfriheten beträffar, så har jag talat emot densamma icke för alt hålla ned den fattige, utan för att hjelpa honom upp, ty det var de förkastade skråförfattningarnes åsyftning att genom den personliga konstfärdighetens framhållande bringa den fattige till oberoende och heder. De nya förfaltningarne om näringsfrihet deremot gynna den rike på den fattiges bekostnad. Må det vara mig förlåtet, att jag gör denna afväg från ämnet, men för alt besvara ett sådant anfall som Hr Hjertås, torde det vara ursäktligt. Genom de nya näringsförfattningarne blifver, säger jag, den fattige blottställd för att hällas ned af kapitalisten. Olyckan ligger just deruti, alt man bildar ett rikedomsförtryck, en mammonism, såsom man i sednare tiden kallat den, hvilken jag ej velat gynna, utan bestrida. Hvad folkuppfostran beträffar, så torde väl andra, om icke Hr Hjerta, veta, att jag för densamma användt en betydlig del af min lefnads verksamhet och alt jag gör det ännu i dag. Man bör frångå terrorismen äfven i beslraffningarne, säger Hr Hjerta. Ja, det är ganska vackert sagdt, men hvad betyder det? Det betyder kanske att husagan t. ex. skall utbytas emot tjenarens ögonblickliga afflyttning.
Majrts Nådiga försorg, blifva utarbetad och vid nuvarande Riksdag Rikets Ständer till antagande förelagd. Sedan Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-Collegium med infordradt underdånigt Utlåtande häröfver inkommit, har Kongl. Maj:t denna fråga till Nådig granskning förehaft; och då, beträffande Mjölqvarnar, det, enligt hvad Kammar-Collegium anmärkt och upplyst, förekommer , att vid deras skattläggning samma grund blifvit följd, som vid jordens béskattning i allmänhet, att nemligen i Ränta deraf skulle erläggas | af inkomsten, utan afdrag af utgifterne, med undantag af de Norra Provincerna , för hvilka serskildt blifvit stadgadt, att qvarn-räntan skulle utgöras med minst | af inkomsten: att genom antagande af denna grund, afvikelse veterligen icke egt rum från någon i äldre tider gällande lindrigare Method eller förr vanlig praxis, utan tvärtom vore obestrideligt, att vid de i senare tider skedda skattläggningar å Tull-Mjöl-Qvarnar, beräkningen af Tull-inkomsten skett med den sparsamhet, att klagomål öfver för hög ränta sällan försports; att deremot de i äldre tider tillkomne Qvarn-räntor vore långt mera betungande, serdeles å sådane Qvarnar, som Kongl. Maj.ts Nådiga. Propos. No ro. 23 från Krono lill Skatte blifvit inlöste, hvarvid Qvarn-innehafvarens förut till Kronan erlagda arrende-a (gift vanligen till ständig ränta förvandlades: att Qvarnegare i öfrigt, enär de funnit den vid skattläggning åsätta räntan vara för hög, alltid egt öppet, att hos Kämmar-Collegium och vidare hos Kongl. Maj:t deruti söka nedsättning: och att det icke eller kunde Qvarnegare betagas, att, då gällande skäl dertill förekomme, i den åsätta räntan söka och erhålla förmedling; Så har Kongl. Majit ansett någon tillåtelse till en allmän jemnkning eller nedsättning efter föregångna undersökningar i de dessa