Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Emellertid torde för afgjordt kunna tagas, att i antalet af de nu i Götheborg befintlige skärgårdsfartyg, bestående af 24 kanonslupar och 14 jollar samt 1 mörsarefartyg, icke någon minskning kommer att ske. Hvad kanonskonerterna beträffar, så komma sådane att hvarken der, eller å andra stationer af flottan med nya ersättas sedan de, som nu finnas, blifvit till vidare bruk oduglige. Att kostnaden för det nya ctablissementets ordnande icke uppgifvits, är tydligen af den orsak, att sådant icke är möjligt, förr än bestämdt blifvit, huru många fartyg som till Marstrand böra förläggas, men att denna kostnad af K. M. icke ansetts öfverstiga försäljningssumman, synes deraf, att i den K. propos. säges: ”att köpeskillingen för hvad som säljes, eller, i fall försäljning ej kan ske, hyressumman för hvad som borthyres eller utarrenderas, må användas dels för sistnämnde etablissements ordnande, dels för flottans öfrige materiella behof”. Huru skulle det väl kunna ifrågasättas alt använda något af försäljningssumman för flottans materiel, om det cj tagits för alldeles afgjordt alt denna summa skulle blifva mer än tillräcklig för det nya ctablissementets ordnande. Ett ytterligare skäl hvarföre kostnadsförslager icke äro uppgjorde är det, att om nya varfvet, i st. f. att säljas, uthyres, måste ordnandet af det nya etablissementet till en början rättas efter de medel som erhållas, ceh således detta etablissement blifva i en mindre skala, enär 5:te hufvudlileln ej kan lemna några tillgångar dertill. Huru än denna sak betraktas, lärer det - dock medgifvas, alt om kostnadsförslag åtföljt den K. proposm, måste de blifvit ganska ofullkomliga; men du kostnadsförslag till R. St. af K. M. öfverlännäs, böra de vara uppgjorde med den största noggranhet.
Stats-Rådets öfrige ledamöter h') förenade sig i det tillstyrkande, alt Kongl. Maj:t, dels såsom en följd af Dess redan under den i4 samma månad meddelade Nådiga beslut, dels ock för alt skingra möjligen uppkomna farhågor för Mosaiske trosbekännares ovillkorliga rättighet till bosättning i samtlige Rikets städer, måtte täckas, genom en utfärdande Kungörelse, till allmän efterrättelse förordna, hvad sedan genom Kongl. Kungörelsen af samma dag blef stadgadt. Den 22 December 1834 afläto Rikets Ständer till Kongl. Maj:t en underdånig skrifvelse, hvaruti de, lill förekommande af olika begrepp om rälta förståndet af det genom Kongl. Brefvet den n Mars 1765 uti serskildt Besvärsmål meddelade förklarande, att Soldater icke emot vanligheten borde åläggas deltagande i kyrkobyggnad, anhållit om utfärdande af en sådan lagförklaring, att, der ej annorlunda stadgadt funnes eller serskild öfverenskommelse träffad blifvit, Soldater och annat Krigsfolk ålåge, att, då de icke i tjenstgöring stadde voro, lika med alla andra, som i socknen bo, efter matlag utgöra dagsverken vid kyrkobyggnad med hvad dertill hörde, på sätt 26 Cap. 1 § Byggningabalken innehåller. Sedan Kongl. Maj:t den 7 Februari 1835 befallt Krigs-Collegium, Förvaltningen af Sjö-Ärendena, Kammar-Collegium och samtlige Consistorierne att upplysa: 1:0 om vid Indelningsverkets uppkomst Kronans manskap varit inbegripet under den allmänna föreskriften om nämnde dagsverkens utgörande till kyrkobyggnader och, i thy fall, uti hvilket förhål - g) Tit. Hård. h) Tit. Rosenblad, Stjerneld, T örren b ielm, von Schulzenheim, Gyllenhaal och von Hartmansdorff.
Hr Edenhjelm, G i lii s: Jag anhåller, att Hr Gr. o. Landtm, behagade låta en Kanslist upläsa den af Nils Svensson från Christianstads län afgifna och Utsk:s Betänk, vidfogade reservation. Sedan den sålunda begärda upläsningen för sig gått yttrade Hr Edenhjelm: Ehuru jag är fullt öfvertygad derom, att K. Al. med Sin kända rättskänsla icke skulle utaf Ständernas hemställan låta förmå Sig att bryta ett gifvet löfte, kan jag icke annat än önska att en sådan mindre lämplig hemställan ej gjordes; hvarföre jag, med instämmande uti den nu uplästa reservationen, vördsamt anhåller om afslag å ifrågavar:de Betänk. 320 Den 4 Februari f. ni. Gr. Posse, Gust. Mauritz: Innan jag, i likhet med de föreg:de talarne, går att framställa mina skäl för yrkandet af afslag å ifrågavande Betänk., anser jag mig böra på förhand tillkännagifva, att jag, ehuru landtbrukare, icke är bränvinsbrännare. Genom denna förklaring anser jag mig äfven hafva tillbakavisat alla de beskyllningar, hvilka ifrån ett visst håll riktats emot dem, som ej i denna fråga ropa: ”korsfäst, korsfäst!” Jag öfvergår nu till ett försök att gendrifva de hufvudsakliga skäl, Utsk. till stöd för dess Betänk, anfört. Det vigligaste af dessa skäl innefattas utan tvifvel i yttrandet, att hungersnöd står för dörren. Sådant synes mig likväl vara ganska svårt att bedöma, ty dertill erfordras, att man skall hafva reda på hvarenda tunna spanmål i landet. För icke många år tillbaka inträffade hos oss ett förhållande, nära nog likartad! med det nuvande. Jag förmodar att de fleste af R. o. Ad:s ledamöter erinra sig, att år 1847 höjdes ett lika stort skrik på exportförbud å spanmål, som nu på bränningsförbud. Detta rop höjdes af de flesta allmänna tidningar och äfven från de flesta andra håll i landet, ehuru det ej af R. St:r, i anseende dertill att de vid den tiden ej voro samlade.
Ständers Författning, genom kungörelser i tidningakne utbjuden utan att någon hade anmält sig. E - Den 7 December. 447 Osmén har Riksdags - Fullmäktige» för Srock» holms Stad, Fabriqueren L. Lekonkerr i Memorial, som fran wällofl. Borgare-Skändat bliswit till Stats Utskottet remikteradt, föreställt den skadekiga werkön, som stadgandet i y:de punkten af 4/de Art. i General Assistame Conroiretö Reglemente af är 1772 alt lantagares och pamägares namn ej fä efterfråga-, ej sällan medfört i synnerhet för Fabrikerne, dcr arbitare»» mäste hofwa redskap och rudimaterier om hand, och der tillsyn och räkning med dem ej kanske Ulan p« wista lider, hwarsöre Fabriqueren söccstagit den förklaring wid Reglementet, alt Länsökande i Assistance Csn» toiret, likasom i alla andra allmänna fonder, borde wa» ra förbundne, att angifwa sine namn och Betjeningen derstädes åtminstone ta Fabriks redskap och rudimare» kier inlämnas, akt inhämta kunskap om rätta ägaren till waran, samt ben samma anhälla, da innehaswarens deraf funnes wara obehörige eller icke med ägarens sedel förseddc. Ehuru Stars-Utskottet wäl funnit anledningen till detta hemställande i wistt afseende grundad, hafwa likwäl flere betänkligheter derwid förekommit. Af sä beskaffade fabriks redjkaper, som med kätt» het äro flyktbare och annu mera af rudimaterier bäde i större och smärre partier, kunna mänga audre än Fabrikörer wara ägare, och bchöswa att derpä göra län, dem Assistance» Comoiret ej fär wägra, och än mindre anhälla waran, dä den i alla andra asseenden är känbar:
Dessutom egde wi i sednare tider ett brödrarike, Norrige, som egentligen skulle anses med oss förenadt, men som i nödens stund icke befanns utgöra något serdeles stöd. För mer än tre hundrade år sedan, hade Danmarks konung, som hette Christiern Tyrann, satt sig i besittning af både Swerige och Norrige. Han höll på att alldeles utrota adelskasten, då en yngling af denna kast undflydde till skogarnas djup, bewäpnade deras inwånare och jagade den danske konungen ur riket. Ynglingen blef då sjelf konung och regerade med stor makt och ära. Hans namn war Gustaf den förste. Hans sonson, Gustaf Adolf, en ljushårig hjelte, drog ut och wann herrliga segrar för hela Europas frihet. Men twenne olyckor drog han öfwer riket; den första: en förestående hämd af den östra grannen, som han slog och bemötte med hårdhet; den andra: en öfwerwigt åt adelskasten, hwaraf hela det öfriga folket mycket led. Ända hit har ryktet burit en af wåra hjeltars namn, Carl den tolftes. Han blef anfallen af den östra grannen och wille tukta honom, men fördjupade sig så i hans wilda landamären, att han sjelf led nederlag och efter hans död det arma fäderneslandet alltmera begynte blifwa wanmäktigt emot den östra grannen. En af Rysslands Czarer, så kallas deras regenter, war swåger till wår konung, en yngre Gustaf Adolf, och tog likwäl, på ett ingalunda hederligt sätt, ett stort stycke af Sweriges område. Swenska folket förswarade sig tappert, men många af adelskasten woro förrädare eller liknöjda, så att kriget gick olyckligt. Med stor uppoffring måste slutligen freden köpas. Från denna tid begynte man insöfwa oss med den förespeglingen, att Ryssland redan utwidgat sig så mycket genom sina eröfringar, att det på intet wis tänkte tillegna sig eller oroa wårt fattiga land. Dessutom sades det, att England icke skulle kunna tillåta Ryssland att göra denna nya eröfring.
Staden lemnar en hyresersättning till Riddarhus-kassan af 1,000 R:dr b:ko årligen eller ett deremot svarande kapital å 5 proc., jemte den ersättning i ett för allt eller årligen, som Direktionen derutöfver kan bestämma, för de boställsrum och lägenheter, hvilka i byggnaderna å Riddarhusgården nu äro åt Riddaihusets Vaktmästare samt till en del jemväl åt Riddarh.-Sekreten nplåtna och bland deras löne-inkomster ingå; 2:o Staten besörjer och ansvarar allt framgent för planering, gatuläggning, renhållning och belysning af den blifvande öpna platsen; 3:o Riddarh.-Direkt:n förbinder sig att på samma plats icke utan Drätselkommissionens hörande upföra några vanprydliga eller hinderliga byggnader; hvaremot platsen ej heller får, utan Riddarh.-Direkt:ns samtycke, af staden disponeras för något annat ändamål än passagen öfver bron; 4:o Byggnadernas borttagande verkställes på stadens bekostnad, men beloppet för byggnads-materialiernas försäljning tillfaller Riddarhuskassan. Det får ej ske förr än bron är färdig, såvida icke staden förbinder sig att för den tid som förflyter från det lägenheterna utrymmas till dess bron blifver färdig till begagnande, gifva Riddarhus-kassan ersättning för hela den byra, hvaraf kassan under samma tid går i mistning. Hvilket dock allt till H. R. o. Ad:s eget ompröfvande vördsamt öfverlemnas. En ledamots reservation medföljer. Stockholm den 27 Juli 1854. På Riddarhus-Utskottets vägnar Tönnes Wrangel. IV F. Dalman. 2 * 20 Den 5 Augusti f. m. Reservation af Hr von Francken, Georg Wolfgang, som för sin del instämde i det af Riddarh.-Direktm afgifna Utlåt - H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 8 på aftonen. In fidem protocolli, Alberl Munck. Lördagen den 5 Augusti 1854. Plenum kl. 10 f. m.
Skrifvelsej N.-o 3. 11 följande Riksdag, då Rikets Ständer få tillfälle pröfva, huruvida pensionen för detri bör fortfara eller upphöra, hvilket Rikets Ständer, i anledning af E. K. M. Nådiga framställning, få underdånigst tili svar meddela. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 11 Mars 1840. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 18 Mars 1840. Preste-Ståndet den 18 — —» Borgare-Ståndet den 18 Bonde-Ståndet den 18 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse j angående Riksdagskostnadernas bestridande omedelbart genom Riksgälds-Contoret. S. A. K. Rikets Ständer, som heslutatj, att, äfven under innevarande Riksmöte, i i likhet med hvad under det nästföregående egt rum, alla kostnader i och för Riksdagen skola omedelbart af Riksgälds-Contoret bestridas, få, med anmälan härom, tillika i underdånighet anhålla, att för alla sådana af Rikets Ständers sammanvaro föranledda utgifter, hvilka, i anseende till sitt föremål eller beskaffenhet, dels redan blifvit, dels framdeles under Riksdagens lopp kunna varda af E. K. M. i Nåder fastställda och å Kongl. Stats-Contoret anvisade, detta Embetsverk måtte i Nåder förständigas, emot öfverlemnande af behöriga verifications-handlingar, från Riksgälds-Contoret reqvirera ersättning, då ifrågavarande utgifter, efter anställd granskning af ver iliea tionshandlingarne, skola blifva Kongl. Stats-Contoret af Riksgälds-Contoret godtgjorda. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 18 Mars 1840. 12 Éxpeditions-Utskottels Förslag till und. Skrifvelse , N.o 4- N:o 4.
E.jLiljenstolpe, C., Kuylenstjerna, G.y samt rörande Cavalleriet och Ryttmästarne i synnerhet af Hr Friherre Stjerncrona, D., Hr von Schantz, J., Hl* Bctänkanden, JV:o a3g. u5 Munckaf Rosensköld, E., samt Hrr Noreus, Ståhle och Eckerman. De af Utskottet gjorda nedsättningar äro grundade i allmänhet så väl på jemföreisen emot hvad Civile Embetsoch Tjenstemän i motsvarande grader åtnjuta som på ett noga beräknande af Statens förmåga, att de äskade lönetillökningarne åstadkomma; dock liar Utskottet, i afseende på Infanteriet ansett sig i så måtto böra frångå dess förra förslag, att Utskottet nu hemställer: det lönerne för RegementsLäkarne och RegementsPastorerne vid Skånska InfanteriRegementerne må få ökas till enahanda belopp med lÖnerne för dylike Tjenstemän vid andre Regementer, och således med roo R:dr hvardera förhöjas; hvaremot Utskottet ej funnnit skäl, att i öfrigt föreslå någon ytterligare tillökning för dessa Regementer, vid hvilka når gra accorder ej äga rum, såsom vid de andre Regementerne, der större löneförmonér blifvit tillstyrkta; och kan Utskottet ej medgifva riktigheten af Hr Frih. af Nordins, anmärkning, enär de af Utskottet föreslagne AllöningsSummor för hvardera Regementet öfverskjuta gamla Staten med 3868 R:dr och ingen serskild lön i den senare blifvit nedsatt. Hvad GrenadierBataiilonerne beträlFar, har Utskottet ansett, att Cheferne och Majorerne vid desse Corpser, såsom ägande mindre befäl, än Chefer och ÖfversteLieutenanter vid Regementer af 2tne Batailloner, äfven med mindre löner kunna åtnöjas. t,6 Stats -U tsLottets
Hr von Troil: För dem, som behagade fästa någon uppmärksamhet vid hvad jag yttrade, då detta ämne förra gången hos R. o, Ad. förevar och återremitterades, lärer det icke vara obekant, att jag för de hos oss tillärnade enskilda banker ville lägga en grund, som jag hvarken finner i TJtsk:ns förslag eller i reservationen dervid. Denna grund bestod nemi. uti skyldighet för dessa banker att, om icke genast, åtminstone efter förloppet af vissa bestämda år inlösa sina sedlar med metalliskt mynt. Jag försökte' att ådagalägga fördelarna deraf, så alt jag hoppades kunna öfvertyga Utsktn; men då jag finner, att endast tvenne af dess ledamöter öfvergått till min tanke, erkänner jag, att jag för det näryar. har föga hopp, att det skall blifva R. St:s beslut. Om emedlertid denna grund blifvit stadgad, hademan icke behöft besvära Regeringen med någon pröfning, huruvida ifrågavar. banker skulle få uppstå eller icke, utan banklagen hade kunnat börjas sålunda: "Enskilda stånde fritt att, på efterföljande vilkor, upprätta banker;” men då ett sådant stadgande icke synes komma i fråga att antagas, finner äfven jag, att andra cqrrectiver äro nödvändiga., och Den 17 Mars e. m. 3G7 jag har derföre icke bestridt den redaction af 3 §, som R. o. Ad. antagit, hvaruti det öfverlemnas åt Styrelsen, ntt bedöma, huruvida sökt privilegium må beviljas eller ej. Då jag gaf mitt samtycke dertill, kunde jag icke dölja för mig sjelf, att det var en föga afundsvärd rättighet, som derigenom öfverlemnades åt Regeringen, emedan det skall blifva svårt att med säkerhet bestämma, huruvida en bank är lie höflig eliel' icke; och om Styrelsen kunde rätt afgöra den frågan, kunde hon likväl svårligen undgå ett strängt klander af det enskilda interesset, som fann sig förfördeladt deruti, att antingen för många eller för få banker blifvit inrättade.
Länsman i vestra distriktet af Gudhems härad och Skaraborgs län. (I. A) Sedan Kongl Majits Befallningshafvande i Skaraborgs län, uti Memorial den 24 Juli 1855, under förutsättning af framtida nådigt bifall till dess underdåniga framställning om Gudhems härads fördelning i två Länsmans-distrikt, hos Kongl. Maj:t i underdånighet hemställt, att till Rikets Ständer måtte göras nådig proposition om anslående af det till Kronan indragna profoss-bostället vid Westgötha regemente, i mantal Backabo Thorbjörnsgården i Thorbjörntorps socken, såsom boställe för Länsmannen i det nya distriktet, och Kongl Majit, efter det Dess och Rikets Kammar-kollegium och Stats-kontor upplyst, att ifrågavarande boställe, såsom helt bestående af J mantal, deraf i mantal, enligt kontrakt äf den 4 Mars 1847, redan vore för Stats-verkets räkning utarrenderadt till den 14 Mars 1871, blifvit till Kronan indraget icke för alltid utan endast tills vidare, eller på en tid af 25 år, räknade från 1846 års början till 1870 års slut, då, i händelse af Westgötha regementes organisation till kavalleri, hemmanet i sin helhet kunde komma att för sådant ändamål såsom boställe erfordras, enligt nådigt bref af den 26 Oktober 1855, vid nämnda förhållande funnit Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes framställning icke kunna till någon åtgärd föranleda; så har — enligt hvad högstberörde den 27 nästlidne Mars till Rikets Ständer aflåtna nådiga proposition innehåller — Kongl. Maj:ts Befallningshafvande uti förnyadt Memorial af den 21 Maj förlidna år, under förmenande, att en möjligen inträffande ny organisation af Westgötha regemente såsom kavalleri icke Stats-Utskottets Utlåtande JV? 121. 17 icke skulle kunna inverka på dispositionen af samma boställe, alternativt i underdånighet hemställt, antingen atf Kongl. Majit, som förklarat
Riksgälds, må med motsvarande belopp i banko-mynt, eller 165 R:dr 24 sk., få utaf Riksgälds-kontorets medel inlösas. Stockholm den 26 September 1854. \:o :mu. Ank. till Exp.-Utsk. d. 27 Sept. 1854, kl. 1 e. ra. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående vidtagna åtgärder till slutligt ordnande af Försvarsverket inom Jemtland.
Uti det af Kongl. Maj:t. genom Nådig Remiss den line sistledne Martii till Stats-Utskottet öfverlämnade underdåniga utlåtande af Kongl. Stats-Contoiret öfver hvad Revisorerne angående detta Verks förvaltning och räkenskaper anfört, har Kongl. Stats-Contoiret andra» git, att Kongl.'Maj:t, så val som Stats-Contoiret insett angelägenheten deraf, att betydlige tillgångar ej borde beräknas af Besparingen på HufvudTitlarne eller löpande Årets Utgifter derå anvisas, innan beloppet för det framflutne Aret blifvit utröndt? Men då, under ifrågavarande 2tne år, nya oförutsedda utgifter tillkommit, som för Statsförvaltningen varit oumgängelige och för hvilka något anslag å Stat icke funnits, har annan utväg till deras bestridande icke varit, än att anvisa deni till utgående af den Hufvud Titulns besparingar till hvilken de ansetts höra. Först efter årets utgång och sedan alla utgifter efter Stat blifvit bestridde skola Besparingarne kunna utredas och bestämmas, men vid Utgiftens anordnande skall hvarken kunna förutses eller kännas, huruvida den kan komma att öfverstiga eje verkeligen blifvande Besparingar på HufVud-Tituln. Och då efter årets utgång, brist uti dessa Hufvud Titlars anslag funnits till de derå anviste utgifter; så hade till betäckande deraf en sådan ålerföring dit från 3:dje Hufvud-Tituln skedt, på sätt och af orsak sorn Kongl. Stats-Contoiret till Riksens Ständers Revisorer uppgifvit, och Revisorernes berättelse ornförmäler. Den disposition af alla andra Titlars »fverblifvande Besparingar till 3:dje Hufvud.Tituln, Stats-Utskottets Betänk anden. 1609 att der användas för Uigifrer, sona med Försvars-Verket äga gemenskap, hvilken Rikets Ständer år 1812 åt Kongl. Majit uppd t ogo, rnotstred efter Kongl. Stats
Det må jemväl medgifvas, att, såsom ock blifvit erinradt, samma skäl, som tala för dess utöfning i fråga om arfvejord, äfven i viss mån kunde gälla för dess utsträckning till aflingejord; men då gällande lagstadgande i detta fall är en inskränkning i bördsrätten, lärer denna inkonseqvens icke böra klandras af dem, som önska hela institutionens upphäfvande. Vid upptagandet deraf i vår gällande lag var det för öfrigt icke fråga om att utbilda ett rationelt rättsbegrepp: det var en uråldrig, med folkets föreställningssätt sammanväxt, tradition, som man ej ansåg sig kunna bryta, men väl något inskränka. Och om än bördsrätten nu icke skulle kunna försvaras såsom en nyhet, så är det dock något helt annat, att ur lagen utmönstra en sekelsgammal institution, som ännu synes uppbäras af en känsla och ett föreställningssätt hos folket, som förtjena lagstiftarens synnerliga aktning. Med bördsrätten i stad var åter ett annat förhållande. Den slödde sig icke på någon sådan grund som bördsrätten på landet, och den föll derföre, — föll, utan att knappt en enda röst höjdes deremot. Men, jemte det Utskottet sålunda anser betänkligt att tillstyrka bifall till Riksdags-fullmägtigen Paul Anderssons framställning, har Utskottet funnit än mindre skäl att förorda de af Herr Dalman och Anders Jonsson väckta förslag. Ty utom det att dessa icke innebära den ringaste garanti för upphörande af de utaf motionärerna sjelfva anmärkta missbruk vid bördsrättens utöfvande, förekommer jemväl, att dessa förslag icke hvila på någon rationelt riktig princip, — och en sådan borde väl följas, om, med bördsrättens bibehållande, någon förändring i stadgandena derom borde ske. Det låter sig nemligen icke försvaras, hvarföre t. ex. ett syskonbarn till en säljare af arfvejord skulle presumeras ega mindre kärlek till den sålda jorden än säljarens son, i händelse jorden nyss förut, såsom genom lottning vid arfskifte, tillfallit säljaren efter hans och syskonbarnets gemensamma farfader.
Herr Coyets, Carl August Julius, nu afgifna anförande, i anledning af herr Dalmans, Wilhelm Fredrik Achates, denna dag f. m. till Lag-utskottet remitterade motion, att lagberedningens förslag till 9 kap. Jordabalken, rörande inteckning, må såsom lag antagas; Herr von Hartmansdorff's, August, den 23 dennes e. m. på bordet lagda motion, angående ändring af nu gällande straflsladganden, jemte de i anledning deraf samma dag och nu afgifna yltranden; Friherre AlströmerSj Jonas, den 23 dennes e. m. på bordet lagda motion, angående upphörande af jura patronatusj jemte de i anledning deraf nu afgifna yttranden; Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet: Friherre Hermelins, August Söderling, den 23 dennes e. m. på bordet lagda motion om ändring af de lagrum och författningar, som föreskrifva undersöknings hållande af härads-rätt i åtskilliga ekonomi-mål; jemte ett i anledning deraf nu afgifvet yttrande. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet: Herr Reuter svärds, Pehr AdainA den 23 dennes e. m. på bordet lagda motion, angående bortarrendera lide af prestboställen; Densammes den 23 dennes e. m. på bordet lagda motion om upphörande af rättighet för riksmarskalks-embetet att från Stockholms station af Kongl. Maj:ts flotta reqvirera manskap lill handräckning vid Kongl, hofvet; jemte ett i anledning deraf nu afgifvet yttrande; Bih. till R. St. Densammes den 23 dennes e. m. på bordet lagda motion, angående indragning af s. k. ordonnanser eller stuguvaktare hos befälet vid Kongl. Maj:ts flotta; tillika med ett i anledning deraf nuafgifvet yttrande; Från Hög v. Preste-ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Doctor Sandbergs motion, att den vid sista riksdag beslutade personliga afgift till folkundervisningen inom församlingarne må förklaras fortfarande för framtiden.