Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Föröfrigt anhåller jag att få förena mig med de talare, som yrkat bifall till StatsUtskits förslag, enär enkans belägenhet med 4 oförsörjde barn verkligen är bekymmersam. Hr Montgomery: Att fru Zedritz har en pension från Upsala Akademi var aldeles icke obekant för StatsUtsk:t, och det är förh:det med de flesta enkor, för hvilka pensioner föreslås, att de hafva sådana från andra håll. Visserligen vore det önskligt, om man kunde skipa så fullkomlig rättvisa, att alla finge lika, men då de pensionsbelopp, som enkorna erhålla från andra håll, äro olika, så skulle man vara nödsakad att nästan sätta en olika siffra för hvar och en af dem. Den här föreslagna summan är ungef. lika med den som för ett liknande fall blifvit föreslagen, och då beloppet icke kan anses för högt, får jag fortfarande anhålla om bifall till Utsk:ts förslag. Sedan öfverläggningen ansetts härmed afslutad samt H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, uptagit de derunder gjorda yrkanden om dels bifall till Utsk:ts hemställan och dels den ifrågav:de pensionens bestämmande till 400 r:dr, gjordes propos. på bifall till Utsk:ts förslag och besvarades med ja. 80:de punkten. Utsk:ts hemställan bifölls. 8lista punkten. Utskits första hemställan. Hr Skogman, Carl Johan Alfred: Då det är en vä sendtlig skilnad mellan lärare på indragningsstat och emeritilärare vid universitetet, hvilken skilnad består deri att de förra ega rättighet att alltid vid 6 5 års ålder förflyttas på indragningsstat, men emeritilönerna endast utgöra ett bestämdt antal, så att man ej deraf kommer i åtnjutande förrän ledighet inträffar, anhåller jag att, med afslag å StatsUtsk:ts afstyrkande Utlåtide, den af Prof. Selander gjorda hemställan måtte bifallas. Hr Den 2a Augusti e. ni. 837 Hr Olivecrona: Jag får, lika med den förre talaren, an hålla om afslag å l:a morrnt af nu föredragne punkt och bifall till motionärens förslag.
Ögonen voro insjunkna, tungan kunde endast med möda lalla fram några obegripliga ljud, lemmame och bålen voro geléartade i sin skröplighet, men äfven genom detta elände flammade då och då en blixt af hans mäktiga vilja. De, som sågo honom, då han störtade handlöst i hela sin längd ned på det hårda golfvet, under trycket af det upproriska blodet, som rusade åt hufvudet och rubbade hans fysiska j em vigt, förklara, att, ehuru välfallet måste lia varit ytterst plågsamt, förrådde hans an-sigte icke ett ögonblick den ringaste smärta, och sedan han väl kommit åter på sina fötter, syntes han lika lugn och fattad som vanligt. I dessa betydelsefulla ögonblick, då ödet gjorde honom så känslolös som en sten, och han sjelf var fullt medveten af det förfärliga i denna förvandling, flammade hans oböjliga andes trots ur de insjunkna ögonen. Hjelplös, nervlös, förkrympt till ett slags lefvande lik, hade han dock i behåll sin mäktiga vilja. Hade han dött då, skulle han ha gått i qvaf som ett ädelt krigskepp med alla flaggor och vimplar hissade i topp, och hans sista ord skulle ha andats trots mot ödet och de fiendtliga makterna. Han tynade af så småningom, hann med knapp nöd hem till sitt eget land och afied slutligen den 27 sistL oktober i Chicago. Många och stora voro hans fel, f !ere och större hans förtjenster, och, öfver hufvud taget, var hans personlighet en af de mest intressanta, den nordamerikanska tidningsmannaverlden har att uppvisa.Synpunkter. Något om förfettare ooh granskare. Af en observator. Då jag sänder efterföljande uppsats till en omtyckt tidskrift, är det dermed ej min mening att tillmäta den någon synnerlig stor betydelse. Den är säkerligen ensidig, den liksom det mesta, som skrifves under inflytande af partiåsigter.
Jag kan ej förena mig om den tydning Herr Silverstolpe gifvit denna sak, utan jag instämmer fullkomligen i hvad Herr von Schantz yttrat. Men skulle Ridderskapet och Adeln behaga att ingå på Herr Silverstolpes förslag , att inför Kongl. Maj:t i underdånighet föredraga de skiljaktiga tankar, hvari RiksStånden stadnat, sä har jag ingenting emot att saken må få ett sådant slut som han ptojecterat. Hans Excellence Herr Grefven ock LandfMarskalken: Bifaller Höglofl. Ridderskapet och Adeln BevillningsUtskottets Betänkande, och att saken hos Kongl. Maj:t anmäles på sätt Herr Silverstolpe framställt, med beslut att, om Kongl. Maj:t skulle behaga tillåta Städerna att bränna bränvin, den afgift då godkännes som af Utskottet blifvit föreslagen? Ropades Ja. Grefve von Schwerin, Fredrik Bogislaus, uppläste sitt förlidne gårdag framställda yttrande, hvilket han nu skriftligen författat, och tilläde: att Ridderskapet och Adeln visserligen i går beviljade en deputation till Kongl. Majrtj men Hans Maj:t torde, kanske , i afseende på dess höga ålder vara besvärad af flera deputationerj och hemstälde derför Herr Grefven om icke vid Afskedsdeputationen det ämne kunde framföras, hvilket genom den särskilda deputation** skulle blifvit anmäldt. 12 Den 1 Augusti. Herr Hertzenhjelm, Carl Johnny uppläste följande: Utan att vilja klandra det beslut Höglofl. Ridderskapet och Adeln fattat, rörande i fråga varande ämne; långt mindre söka att hindra dess verkställighet — tror jag mig dock böra, under fullkomligt instämmande i hufvudsaken, i största ödmjukhet yppa de betänkligheter jag ansett kunna uppstå i afseende på de föreslagna formaliteterna, och vördnadsfullt Öfverlemna till Höglofl. Ridderskapet och Adelns upplysta omprötvande ett förslag, hvarigenom jag tror de skulle kunna försvinna och alla svårigheter öfvervinnas.
Utskottet fann da, ar Regerings-Formen tydeligen utstakar de frågor, til hwilka de fyra Ståndens enhälliga beflut erfordras. Det fann, at i den 7; §. Riksdags-Ordningen, hwari alla de tilfällen äro upräknade, hwarwid denna enhällighet är af nöden, hwarken den ?Z eller den 80 §. Riksdags-Ordningen wore Ei-sä. Verka. koriuLliL äro, ak til de mäls afgörande som deri omtalas, fordras Konungens och Ständernes sammanstämmande beflut. För mål der alla fyra röfterne behöfwas, star Konungens och samtelige Riks-Standens: här Ständernes. Ständers beflut stadgas genom deras pluralitet, hwilket Utskottet salunda fann genom Regerings-Formen adagalagdt, och genom Riksdags-Ordningen ytterligare befästadt. Lonstitutions-Utskottet, som ej äger at förändra Grundlagen, icke eller at densamma förklara, utan efter dest bokstafweliga innehåll, har pä detta sätt funnit sig bundet och ej kunnat afgifwa något annat yttrande, än at saken wore af beskaffenhet, ar af tre Stand kunna afgöras, och sedan ej af det 4:de Ståndets skiljaktiga mening undergä någon förändring. Af alr detta följer, at dä Lxpeäinoneu war enlig med tre Stånds beflut, war den afwen efter dessa grunder riktig. Defla tre Skänds beflut om Waraermgen hwarken war under - i24o Den 29 Mare. underkastadt eller kunde någonsin underkastas LönLtitutiE - Utffottets pröfning. Grefwe Lilienborg wille allenast fragg Grefwe körner, som behagar förklara LonstitntionsUtffotteks mening, om icke i 75 §- bland de fåker, som ej man fyra Ständs sammanstämmande beslut kunde afgöras, borde räknas mffrifningar, da nya palagor der aro uptagne, hwilka fordra fyra Stånds sammanstämmande bestm.
Jag vet, huru ringa tanka af måtiga fästes vid Föredragnings, befattningens vigt, så ringa, att min fråganda framställning vid ett föregående Plenum, huruvida det vore likgilltigt, om en Föredragan. de förstod , eller icke förstod det, som batt föredrager, icke ens synts göra något intryck. För att vederlägga mig , borde dock mina argumenter upptagas; likväl har det förnämsta icke blifvit vidrördt, det om omöjligheten af ett systems följande vid närvarande sönderdej. ning af ansvarigheten. Nu har en Förvaltningschef i 3 år följt ett system ; han sjuknar, hans andra man går upp; målet framställes icke i sitt sammanhang med antecedenta eller redan beredda åtgärder; det afgöres så, att systemet är afklippt, och att man kommer uti inconseqvens med hvad man i flere år uppbyggt. Emellertid hafva underordnade Departementens Föreståndare inrättat sine partielle systemer efter Ministerns. Så hafva näringsidkare gjort, j anseende till inrättningar, der de nedlagt bela sin förmögenhet. De handlade i grund af det dem meddelta system. Men Ministern har haft podager. Systemet är afklippt. Embetsmannen står villrådig med nu oanvändbara påbegynte åtgärder, och näringsidkaren är ruinerad. Men huru olycklig Ministern , har man sagt , om han skall sitta hemma, och ansvara för det, 6om Expeditions-Secreteraren gör vid Conseillebordet? Nej! för detta skall han icke ansvara. Expeditions-Secreteraren skall sjelf ansvara för en ordentlig, laglig och synnerligen för en full» Den 3 December f m. Ständig föredragning. Ministern skall ansvara blott för hvad honom bör åligga tilleller afstyrkandet, Men som Ministerns beslut mycket kan bero af målets behöriga beredning; i hvilket afseende den verksammaste Minister måste ofta kunna lita på sin andra man , och Sorn Konungens och Stats Rådets tanka kan åverkas genom en inträffande och från Systemet afvikande ensidighet hos den temporairt Föredragande, bör denne vara afsättlig , ej efter Ministerns godtycke, som här fruktadt blifvit, utan i följd af dennes anmälan hos Kongl. Maj:t.
S. D. Å nyo föredrogos så väl Lagsamt Allmänna Besvärs• och Oeconomie-Utskottens den 27 April på bordet lagde Memoria], N:o 5j, med anmälan af Riks-Slåndens beslut, rörande Utskottens Memorial, N:o 52, sorn Preste-Slåndets, genom Protocolls-Utdrag af den 3o i samma månad gjorde och samma dag på bordet lagde inbjudning till Med-Stånden, att låta frågan om votering i förstärkt Lagoch Oeconomie-Ulskott öfver det uti ofvannämnde Memorial, N:o 52, förekommande ämne, förfalla; och fann Ridderskapet och Adeln för godt att låta bero vid Presteoch Borgare-Ståndens beslut, att frågan skulle förfalla. S. D. Å nyo föredrogs och bifölls Banco-Utskottets den s5 sistlidjie April på bordet lagde Memorial, N:o i33, med öfverlemnande af för - 76 Trot Utdr. d. 4 Maji 18Jfr. alag" till reglem eniar iska föreskrifter, motsvarande 4 Art. 4 Afd. i i83o års Banco-Reglemente. S. D. Re mit lera des till Banco-Utskottet Herr Rosenblads.. Bernh., den i dennes på bordet lägde motion, att Rikets Ständer i underdånighet måtte anhålla, det Kongl. Majit, då Banco-Fullmägtige derom göra underdånig anmälan,- måtte lemna deni sitt Nådiga biträde, för upplagande af utländskt crediliv för Banken, tillika med de i anledning deråt afgifne yttranden.. Föredrogs Högloflige Ridderskapets och Adelns ProtocollslUidrag af den i dennes, med inbjudning att instämma i dess beslut, i anledning af StatsUtskottets Memorial, N:o 424’ om förtydligande af Rikets Ständers beslut, angående garanlie för Hypotbeks-Föreningar, jemteförslag till hufvudgrunder för sådana Föreningar, äfvensom dess ytterligare afgifna Utlåtande, N:o 4475 och:
Farväl, farväl!” och bort hastade mor Annika och försvann för Sigrid i skogen, dit Sigrids blick följde henne, ehuru hon med sina tankar icke uppfattat gummans ord, ty de voro helt och hållet upptagna af de rysliga nyheter, hon just hade hört. Sigrid begaf sig, full af ångest, till sin far. Hon berättade honom först, att mor Annika hade uppgifvit, det man trodde herr Erik vara död och att hans egendom förklarats förbruten. ”Ja så, säger gumman sannt, så är jag således död! Nå, det går an att jag ej känner mig dess värre, och den döde söker ingen efter. Godsen, nå, det måste väl så vara, det kan ej hjelpas. Mina armar äro ännu starka. Men mor Metta, det är allt bra tungt för henne, och du, kära barn! Herr Enevald måtte dock väl icke rygga, för det du är fattig. Nunnans lilla gods lär väl bli allt, hvad du äger. Det kostar på högmodet att ej ha något att lemna dig. För mor måtte väl någon utväg bli; så må vi dock tacka Gud att det gick så, som det gick, för mig. Men visste hon intet säga om våra vänner, som lemnade qvar i faran?” ”Ack, fader, rysligt sladdrade hon tillsammans om blod och mord. Jag bäfvar att säga det hon sade. Jag vet ej om man bör tro henne.” ”Dödade?” frågade herr Erik dystert. ”Alla”, svarade Sigrid, i det hon sammanknäppte sina händer. ”Johan Fleming?” ”Fader, äfven han.” En lång tystnad rådde. Ingendera sade ett ord. Slutligen bröt Sigrid tystnaden. ”Fader, här är ett papper, som mor Annika gaf mig, det lär innehålla närmare upplysningar.” Tyst uppsökte Sigrid de elddon, hon försett sig med, för att stundom få ljus upptändt. ”Läs, mitt barn, hvad det är.” ”Det tyckes vara uppsatt af gamle Johan Bertilsson, som det synes, för fru Ebbas räkning.”
Mös nådiga disposition af den för folkskoleväsendets befrämjande afsalia andel i personliga skyddsafgiften anvisat följande anslagssummor att ärligen utgå, nemligen: a) lill seminarierne efter den fördelning E. K. M:t anser lämplig R:mt R:dr 26,000: — b) till understöd för seminarie-elever , „ 20,000: — c) till förbättrande och tillhandahållande af undervisningsmateriel, samt till understöd för utgifvande af lämplige läroböcker, kartor m. m. för folkskolorna , „ 12,000: — Bill. till Ii. St. Fröt. 1856—1858. i0 Sami. i Afd. 2 Band. Supp/. 27 210 Expeditions-(Jl^koltcls Förslag lill underd. Skrifvelse N:o 245. Och få Rikets Ständer härvid i underdånighet anmäla, att hvad af det till folkundervisningens befordrande anslagna personliga skyddsafgiflens halfva belopp icke genom ofvan omförmälda beslut blifvit för vissa bestämda behof anvisadt, ställes till E. K. M :fs nådiga disposition för alt till folkundervisningens befrämjande användas. I den vid innevarande riksdag aflåtna nådiga proposition angående Statsverkets tillstånd och behof har E. K. M:t, i anseende dertill att de vid flera föregående Riksdagar för folkundervisningens befrämjande anslagna medel vore fortfarande behöfliga, föreslagit, att desamma måtte (ill enahanda belopp för nu ingångna slalsregleringsperiod anvisas, nemligen: till understöd för folkskole-lärares aflönande inom de socknar, der, enligt E. K. M:ls pröfning, Statsbidrag för sådant ändamål, i följd af serskilda förhållanden kunde erfordras 30,000: — till seminarier för bildande af folkskole-lärare, efter E. K. M:ts pröfning 13,650: — samt till elever vid nämnde seminarier, alt af E. K.
Han afbröts i dessa tankar af ett plaskande och hundens skällande i detsamma. Wilppas hade nemligen, oaktadt sin tranquillitet, observerat en större fisk, som fastnat på kroken och slog till med stjerten öfver vattubrynet. Otto var icke sen att vilja göra sig till mästare af detta byte, men så försigtigt han än sökte dra upp fisken, hände sig, att refven brast. Så litet metare är jag sade han att jag icke ens kom att tänka på huru svag en sju års gammal ref skulle vara. Skadan var obetydlig; gäddan var beskedlig mot mig, ty hon befriade mig ifrån detta göra. De öfriga fiskarna, hvilka ännu lefde i vattnet på båtens botten, kastade han i sjön, tog årorna och förfogade sig hemåt. Skottet lossade han af på en kråka, som föll men af Wilppas icke ansågs värdig något steg. Hemkommen gick han, klädd som han var, genast in och såg der lagmannen och hans dotter hvilka anländt, medan han metade. Otto visste, att de skulle komma en af dagarna, blef således icke öfverraskad af denna syn. Äfven i hans sätt att helsa låg denna gång icke något, som kunde tyda på själsfrånvaro, utan snarare på verldsmannen. Han var icke fullt naturlig utan det var någonting affekteradt i hans artighet. Ty det kunde han icke hjelpa, att Saida, genom de minst sagdt obehagliga minnen hon väckte, var för honom en plågsam företeelse. Han såg på Helena och tyckte sig då må bättre. Dessa känslor räckte dock icke många minuter. Ty när han tänkte efter och tog sitt förnuft till fånga, började han finna sig litet löjlig, som till följe af drömmar fattade att så säga antipathi emot en menniska, som med dem oskyldigtvis stod i sammanhang. Han betraktade henne och hon vann derpå oändligt. Detta stilla anlete, huru kunde det tillhöra ofriden eller sprida den omkring sig. Och hennes blygsamma väsen, så fritt från alla anspråk, och hennes röst med denna egna, halft undertryckta klang, kunde de egentligen uträtta något ondt! o nej. Otto märkte, att hans kusiner redan hunnit bli temligen bekanta med Saida; åtminstone voro de redan du.
Kanaler, angående föreslagna stats-bidrag för vägars anläggning och förbättring, brooch hamn-byggnader samt kanaler, äfvensom sjö-sänkningar och andra vatten-altappnings-företag, med flera dylika föremål: B. V. 296, 344, 404, A. 404, 406, 409, 411, 413, 415, 425, 434, B. 540, 543, A. 543, E. 698. —, med förslag till allmänna vilkor och stadganden i afseende på de statsbidrag, sorn under denna Riksdag beviljas för dylika företag: B>. 296, 344, 434, A. 434, E. 698. Kanslioch vaktbetjening, Riks-Ståndens och Utskottens, angående bestämmandet al dels aflöningen lör densamma, dels godtgorelseri af vissa kostnader i följd af tryckningen utaf Riks-Ståndens protokoller jemte dertill hörande Bihang: B. III. 516, 518, A. 518. Kanslister och Notarier samt Sekreterare i de särskilda Utskotten, om anställande af och arvoden till —: se respektive Utskott. Kapell-församling, i anledning af dels enskild motion om ändring i föreskrilterna rörande bestridandet af fjerdingsmansbefattning i dylik församling, dels ock Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition (N:o 51) till Rikets Ständer, i fråga om förändrad grund för utgörande af fjerdingsmans aflöning: B. III. 266, 476, 514, A. 514; E. IV. 193.
Fullt medveten om, att mycket beror af det intryck han personligen kan göra vid det första sammanträffandet, har prosten också sorgfälligt förberedt sig, ty han vill icke öfverlämna någonting åt slump eller inspiration. Han har noga öfvervägt, hur han bör bete sig och på förhand uttänkt hvad han skall säga. I sin ficka har han till och med ett papper, där alltsammans finnes upptecknadt punkt för punkt – efter hemkomsten ämnar han fylla luckorna genom att anteckna också alla den lifdömdes yttranden. Sålunda skall han dag efter dag föra noggrant protokoll öfver allt som förekommit dem emellan. Kanske skall han lyckas, med Guds hjälp! Hjärtat sväller inom honom af kristlig glädje, medan han allvarligt bemödar sig att hålla tanken på egen heder och berömmelse fjärran. Vagnen rullar nu öfver den sänkta vindbron och genom porten in i kastellet. Prosten låter anmäla sitt besök så höfligt som om det gällt en audiens hos kabinettsministern. Vakthafvande officern kommer ut, angenämt öfverraskad och glad som en scholaris under fritiden, ty han har permission från sin tjänstgöring så länge prästens besök varar. – Välkommen, ers högvördighet! säger han. – Tack, tack! – prosten småler, med värdig välbevågenhet – Ja ni – det tror jag visst men hvad sade er fånge – när han hörde, att jag önskade tala med honom? – Han frågade först, om prästen hade befallning att besöka honom. Sedan nickade han bara. Det blir hårdt arbete! Prosten svarar icke, men lyfter sina ögon mot höjden, där det är mörkt, ty han är redan inne i gången, och nyckeln gnisslar, och porten slås upp, och han träder med mild uppsyn in i fängelset. Där sitter den fångne förre kabinettsministern på sängkanten och stirrar med en dyster min, som vore han beredd på en predikan full af bittra förebråelser, och fast besluten att åhöra allt med tyst förakt. Men prosten Balthasar känner sig verkligen helt underlig till mods, då han nu ser denne mans djupa elände och tänker på, att han för några veckor sedan varit den mäktigaste och förnämste af alla kungens undersåtar. Prästen bugar sig djupt och säger helt sakta och med rösten skälfvande af rörelse:
Traktamenten efter gällande rese-reglemente och innebafvande grad för alla, hvilka för längre eller kortare tid tiil tjenslens bestridande kommenderas, Utan' att förut på stället vara anställde och der med aflöning i annan befallning tillika tjenstgörande; sOjboden för alla, som, förut på stället stationerade och aflönade, erhålla uppdrag att Kommendantseller BefälhalVare-plälsen tillika bekläda; Inqvartering, antingen in natura i Kronans hus, i hvilket servisens anskaffande och underhåll skall bestridas af staden eller Kronan enligt gällande inqvarterings-ordning, eller ock ersättning i kontant, såsom för Kommendanten är stadgadt, och 14 Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 71. fysfrsersattning till och ifrån kommenderings-orten att utgå enligt gällande rese-re.gfömente af anslaget lill reseoch traklaments-kostnader. Den af Deparlemenls-chcfen i dess betänkande ultalade åsigt, all Kommendifäts-tjensterna icke höra utgöra beställningar å stat utan betraktas såsom komTnenderingar, hvartill officerare af bestämda grader utses och till hvilkas aflöning motsvarande traktamenten anvisas, kan Utskottet ej dela, helst täta ombyten af personer å ifrågavarande platser, enligt Utskottets tanke, mäste mera skada än gagna, åtminstone vid sådana fästningar, hvarest till Kommendanlernes åligganden äfven höra vården om och ansvaret för der inneslutne fångar. Utskottet anser för sin del lämpligare, att för delta slags beställningar bestämda arfvoden fastställas, så att staten tydligen upplager, huru mycket tjenstens innehafvare i sådan egenskap erhåller i aflöning och denna icke hl ifver omvexlande efter innehafvarens egande tjenslegrad vid regemente eller korps. I följd häraf får Utskottet, med afslyrkande af det väckta förslaget, hemställa, att, jemte det inqvartering och reseersättning, såsom hittills, beräknas och utgå, arfvoden bestämmas för alla, som, vare sig förut på stället stationerade och aflönade, eller från annan ort härtill kommenderade, erhålla uppdrag att Kommendantsplats bekläda.
Sjöar och floder, om oinskränkt rättighet till flottning och o färdande deri Aterremiss Sjö-Tulls-BeviIlningen, Stora, om grunderne derför . * Aterremiss Jemnkningsförslag och Voterings-Propositioncr Förstärkt Stats-Utskotts beslut # Förslag till förändring af vissa Votcrings-Propos. Votering i dessa frågor Sjötidlsmedlen, beräknandet deraf Aterremiss Voterings-Proposition . Förstärkta Stats-Utskottets beslut , \ , » Skallgäng, uppbådande dertill D:o Skaraborgs Län, om lindring i bevillningen för detsamma (se Bevillning). om undsättnings-skulders liqviderande Skatteköp af vissa Krönotisken i Herjeådalen Skattelösen, af Presterskapct i Skåne tillhörige Hemman (se Presterskapets Skattemanna-rätt å ifr, Recogn. skogar utbrutne lägenheter (se Recogn. skogar). Skellnora Kungsgård, nedsättning i arrendet, angående . Skepp shandels-affairen> anm. mot. Rådgifvande åtgärden dervid Se vidare Krigs-skepp. Skeppsumgälder, om nedsättning deri för Svenska Fartyg , Skeppsuppbrtngningar, ersättning för förluster derigenom Aterremiss ,,, Skiften, laga, om inställelse af de nu pågående Skiftes-Stadgan, anmärkningar dervid Aterremiss Jemnkningsförslag Skifteskostnaders ersättande åt Boställshavare (se Boställsinnehafvare). Skiljemynts-Polletter, angående kopparen i dem (se Kopparen), Skinnskattebergs Bergslags Privilegier angående (se Bergslag). Skjuts-Inrättningen angående (sc För väsende). Skogsbesparing, om åtgärder dertill Ytterligare Utlåtande i ämnet Skogshushållningj angående Författningarne derom (sc Författningar). Skogsväsendet, angående ändring i Författningarne derom Aterremiss ... Jemnkningsförslag Skogsävcrkansböters utbekommande, angående (se Munthe), Skola, Elementaroch Prof-, (se Elementar).