Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Han grubblade hit och dit på hvem som kunde vara gifvaren; naturligtvis tänkte han först på professorn, men öfvertygade sig snart, att en sådan öfverraskning svårligen kunde härleda sig från den gamle pedanten. D å Pina kom ned med sin bricka på kvällen, blef hon genast invigd i förtroendet, och de grubblade gemensamt, men antingen hushållerskans förvåning föreföll alltför konstlad eller Knut begynte draga vissa slutsatser af den ovana stilen på kuvertet, alltnog, han fattade plötsligt gummans båda händer, såg henne in i ögonen och tvang sålunda den goda själen till erkännandet, att brefvet jämte penningarna inte precis voro någon hemlighet för henne. » Kära jungfru Fina, » — Knut var mycket rörd — » tycker ni verkligen, att jag skulle ha hjärta att taga edra själfFörtjänta styfrar. » » Ja ja, där ha vi det, » utbrast jungfrun och slog förklädet öfver ansiktet, » visste jag inte, att herr Knut skulle hålla sig för god att taga emot en julgåfva af en ringa tjänstepiga, men jag skall säga, att den resan just skulle gjort herrn riktigt godt efter det fasliga läsandet hela hösten. » » Goda, vänliga jungfru Fina, » han måste eftertryckligt klara rösten, det var någonting som stockade sig i strupen på honom, » tro mig, det finnes ingen, som jag lättare skulle kunna begära en tjänst af än just af er, det kan jag försäkra, så snäll och finkänslig har ni alltid varit mot mig, och efter ni nu i er hjärtegodhet velat uppfylla min käraste önskan, så se här! » Han tog den nya blanka sedeln och stack in den i sin tunna plånbok. » Tusen tack, blir det en gång någonting duktigt af mig och jag får eget hus och hem, skall jungfru Fina alltid vara en hedersgäst däri. » Den gamla hushållerskan gned sig oaflåtligen i ögonen med sitt lärftsförkläde, ocb när hon gick, mumlade hon ett tyst » Gud välsigne honom, » ur sitt trofasta hjärta. Och julen kom och Knut reste, glad i hå- gen, följd af jungfru Finas allra bästa välönskningar.
Adeln aktade sig för tvånget af detta band, men PresteSt. var ej lika försigtigt, utan biföll förslaget. Borgareoch BondeStm, som gjort likaså, förklarade sedermera skatteföreuklings-frågan vara, genom tre Stånds beslut, sä förknippad med Statsregleringen, att den sednare icke kunde afslutas, Den 3 Maj. 243 innan den förra' blifvit afgjord. Till afgörandet ville de icke räkna sakens förfallande derigenom: att 2 Stånd, i lagstiftningsfrågan, om penningars sättande i st. f. varor, stadnat emot 2, utan yrkade, att omröstning i förstärkt StatsUtsk. skulle, om denna fråga, ega runi. Förslag, till voter:s-propos:r derom, upgjordes af StatsUtsk. Men, sedan Adeln och PresteSt. ogillat dem, blef de bägge öfriga Ståndens bemödande, att likväl framtvinga omröstningar i förstärkt StatsUtsk. hindradt genom Const.Ulsk:s gillande af Talemannens i I3orgereSt. vägran att göra en, i afseende härpå yrkad, propos. Derefter lät BondeSt. jemväl saken falla; Statsregleringen blef afslutad och riksdagen kunde uplösas. Men förtrytelsen öfver sakens utgång var, hos Borgareoch BondeStm, så stor, att det förra, icke allenast, genom prot.-utdr. af d. 17 Okt. 1848, förklarade Adelns och PresfeSt:s vägran, att, i de föreslagna omröslningarne deltaga, ”utgöra en afvikelse från grundlagarnes rätta tillämpning, samt ett förnärmande af Svenska folkets rättmätiga anspråk och sannskyldiga väl” utan uprepade äfven samma omdömen, i en underd. skrifvelse till K. M., d. l!):de i berörde månad, med anhållan om ny propos. i ämnet till Rikets näst sammanträdande Ständer. Sistnämnde dag fattade BondeSt., efter flerfaldiga häftiga utlåtelser mot de begge främsta Stånden, ett nära nog likalydande beslut, och öfverenskom, d. 21 Oktober, att till K.
Ogärna har iaq beswärat med ett sä widlyft tigt anförande, men as srugtan att tillätelsen of sä summariske rippaister till Tapertnos-Committecn pä hehällen inkoinst, som den af Högloft Utskottet nu anragne skall kunna medföra flere elaka följder sälom jag här sökt att wisa, har jag stadnat j det besluter alt reserwera mia utan allt anspråk att blifwa krodd eller hörd; warande rätt nöjd, om jag med tiden befinnes haswa haft en onödig fruatan lör det, som icke inträffat. Slockholm den z i December 1809. Leib ^Vall^vill. Utt supra. Ux protocollc) kl. 6. Ingman. Utdrag of Protocollet, hällit uti Riksens Högloflige Ständers BewtllningsUlssdtt wid Riksdagen i Stockholm deri g l December 1809. S. D. Efter jlifteringen of Utskottets iwar och uklätande, v wer de frän Respectiwe Ständeri inkomne anmärkningar, wid Ukffottets förra prv, jeelttllBewilirimgö-Skadgan, inlämnade HerrGreft hantz - Dm 5 Januarit - Z5Z handlaren Santeson, efter under öfwerläagningen gjorde förbehåll följande serstildta andragande: Enär Högloft. Bewillnings Ulstottet uti betz nu ofgstwande swar pä famteliga Respettiwe Riks-Skändens anmärkningar wid Utstoilets d-n 25 siftl. September öfwerlämnade
Och som Riksens Ständer, jämlikt Regerings-Formens §. ej äga, att i Kommsens öswettyaro uäqol besilsta, nsä ingen rådplägning här» om a Rikssalen hällas. P<cposirioiier rörande Grundlagars eller öfrige laaars och oeconom iske försättning gars stiftande eller föränvrjnq, järnre andrs mäl, dem Konungen under Riksdagens lopp will Ständerns meddela, tiliställeS genom Hof-Cancelleren hwarjs Stand i Desi Plenum janne -alla propositioner jftarr Konungen till Riksens Ständer eller Deras Utsson, böra SratS.Radetö, och i Lagfrägor, äfwen Domstolens dcröswer lämnade yttranden, tillika meddelas; Kunnandes likwäl Riksens Ständer, dä Stats:Rä-> dets yttrande anga hemligä mäl, endast förwänta bei «f desi till eller afstyrkande. K. 2-. 796 Dcn tz December. tz'. 29. Constittltisns Utskottet sonr utgöres af Tjngttt syra Ledamöter, tillkomnier, alt i den ordning Regerings, Formen föreskrifter, granda Rikets Grundlagar samt upta;a frågor och till Plena afgiswa förslag om ändringar, förbättringar och förklaringar deras; hwaröswer SrändenS Ledamöter ware obclagit, att in Pleno yttra sine tankar; men Riksens Stander cj förr Ln ä den nästföljande Riksdagen »nä besluta. Aswerlämnar Konungen är Riksens Ständer nägon proposition rörande Grundlagar, updrage Ständerne genast, Utan akt förut derom öfverlägga, ak CsnstiMtions«Utfkvttct, att desi Utlåtande afgjfwa, och sörhälles dermed, som i Regerings Formens Zi §- stadgadt är.
Jag har den olyckanatt sittta 20 alnar från Landtmis-bordet och icke på någon af Grefveoch Friherre-bänkarne. På dessa platser hör man möjligen ganska väl, hvad så väl kanslisterne, som Ridd.sekreteraren uppläsa, men på min plats hör man det icke, isynnerhet när hvad som säges uttalas med låg röst. Man kan visserligen säga att det icke angår gamla gubbar, de förstå det icke; men det torde dock någon gång vara nyttigt att den som samlat en längre erfarenhet får tillfälle att yttra sin mening. För öfrigt får jag anhålla att betänk. ang:de privalbankerne måtte blifva ånyo för Den 14 Juli. 75 tredje gången bordlagdt på det att jag må få tillfälle motsätta mig detsamma. Jag skyndade mig så mycket jag kunde på e. m. och var inne i salen några minuter efter klockan half till sex, för att (tassa på detta betänk.: men lärer ändå kommit för sent. Ilr Gr. o. Landtm, upplyste att den nu af Hr Hammarhjelm omnämnde fråga blifvit redan i går af R. o. Ad. afgjord samt att prot.utdr. derom i dag blifvit justeradt. Hr Hammarhjelm: Hr Gr. o. Landtm, torde påminna sig alt jag enskildt hos honom anhållit att han ville tillsäga sina kanslister att läsa så högt att det af hvar och en kan tydligen höras. Jag kan bevisa att jag icke vid ett föreg:de tillfälle, då fråga var om förändringen i inteckningslagen, hörde hvad som upplästes och således icke eller visste hvarom fråga var. Deraf hände det sig att jag ropade ja till en af Hr Gr. o. Landtm, framställd propos., då jag bordt ropa nej, emedan jag gillar 1818 års författning. Hr von Hohenhausen, Mich. Sil v.: Sedan frågan om privatbankerne vid sista plenum helt sent lärer blifvit afgjord är dervid icke något vidare att åtgöra, sedan prot.utdr. derom blifvit justeradt. Den värde talaren som har särskild svårighet att höra, har tillfälle att Hytta sig närmare Landtm:s-bordet, hvarigenom han slipper att blifva surprenerad. Hr Hammarhjelm:
ByggningaBalken* S. D. Föredrogos å nyo och återremitterades, i anledning af dervid gjorda anmärkningar, följande StatsUtskottets, den 16 och 19 sistlidne Januarii afgifne, samt den 211 Samma månad på bordet lagda, Betänkandenj N:o 31, i anledning af väckte Motioner, dels om utdelning till Ridderskapets och Adelns Ledamöter af Ståndets tryckta ProtocolL vid 1817 och 1818 årens samt 18 2 3 års Riksdagar, dels angående öfverlemnande till b varje Landshöfdinge-Embete af ett exemplar af så väl nyssnämnde Protocoll, som af de 3 öfrige RiksStåndens Protocoll vid ofvanbeförde 2:ne Riksdagar* jemte Bihangen till desr sa Protocoll j N:o 41» i anledning af ett af Herr LandtMarskalken samt Herrar Talmän upprättadt och till StatsUtskottet ingifvet Förslag till så väl Herr LandtMarskalkens och Herrar Talmäns representations-kostnad, som till utgifter för RiksStåndens Cancelliet ochKlubbarj N:o 42, rörande indragning af all mathållning på Statens bekostnad vid den så kallade LandtMarskalks-klubben, samt om för - Prot. Utdrag den 3 Februarii 1829.' minskning i Statens utgifter för Klubbinrätt* ningarne. S. D. Sedan hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln Motion blifvit väckt, angående offentlighet vid Ridderskapets och Adelns öfverläggningar, och RiddarhusUtskottet, efter erhållen Remiss af berörde Motion, uti deröfver afgifvet Utlåtande, tillstyrkt, att offentlighet vid nämnde öfverläggningar må kunna ega rum, men ansett några andra bestämmelser eller vilkor, i afseende å tillåtelsen för främmande personers tillträde såsom åhörare vid dessa öfverläggningar, för närvarande icke vara nödige, än sådane, som, enligt 4 6 §.
Sedan öfve: läggningen härmed ansetts fulländad, framstälde Hr Frih. o. Ordf. alt under densamma blifvit yrkadt, i afseende på l:ta morn., af Hr Hjärne och Gr. Lagerbjelke, att R. o. Ad. måtte vidblifva sitt förut fattade beslut, och af Frih. Raab bifall till Utsk:s nu afgifna förslag, med uteslutande af orden ”eller, der i Länet sådant ej finnes, under Pröfnings-Komités förfogande;” i afseende på 2:dra morn., dels bifall till Utsk:s förslag, dels ock vidblifvande af R. o. Ad:s förra beslut; samt i afseende på 3:dje morn., jemväl dels bifall till Utsk:s förslag, dels vidblifvande af R. o. Ad:s förut fattade beslut; hvarjemte Hr Frih. o. Ordf. yttrade, att han ansåg sig, vid sådant förhållande,' böra först framställa propos. till vidblifvande af R. o. Ad:s, i fråga om l:sta morn., fattade beslut. Härvid anmälde sig och yttrade Frih. Raab; Jag hemställer till llr Frih. o. Ordf., huruvida icke först propos. på bifall till Utsk:s förslag må framställas. Hr Frih. o. Ordf. erinrade att ingen yrkat bifall till 1 :sta mom. af Utsk:s förslag. Hr von Hartmansdorff: Jag tror det, enl. Riksd.Ordn:s föreskrift, vara i alla fall nödvändigt, att först framställa propos. till bifall på Ulsk:s Betänk. Hr Frih. o. Ordf. yttrade, att han, sedan nu propos. till bifall å Utsk:s förslag blifvit begärd, finge hemslälla om R. o. Ad. behagade bifalla Irsta mom. af Utsk:s, i afseende pä 23:dje §:n, afgifna förslag.
Tvångsmedel för detta ändamål torde ock blifva allt mindre behöfliga, då, enligt hvad af domkapitlens sisla underdåniga berättelser om folkundervisningen inhemtas, obenägenheten mot folkskolorna är på de flesta orter i aftagande, och man således bör kunna hoppas, att en allmännare spridd öfvertygelse om dessa skolors nytta skall göra tvångsåtgärder, för att åstadkomma deras begagnande, öfverflödiga. Då dessa skäl, och då det dessutom synes betänkligt, alt tillägga en lokal-auktoritet en så vidsträckt rätt, att bestämma och ålägga böter, som motionären föreslagit, får Utskottet hemställa, att denna motion icke må till någon åtgärd föranleda. I en från Höglofl. Ridderskapet och Adeln remitterad motion har Herr Ribbing, Arvid, yrkat närmare bestämmande af de presterskapet genom Skolstadgan ålagda skyldigheter i afseende på religionsundervisningen i folkskolorna, och föreslagit ett stadgande af följande lydelse: ”vederbörande presterskap inställe sig i församlingens folkskola minst en gång i veckan, och, 16 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, Av o HA. der flera äro samtidiga, ordningsvis i den ena efter den andra, på det sätt, att i hvarje vecka, under det skolgången varar, minst en skola besökes för undervisningens öfVervarande och tillsyn alt ordentligen liilgår, hvarvid presterne sjelfva höra fullgöra den undervisning i religionen, som dem, enligt 10 § i Folkskolestadgan åligger. Der prosten är ensam i sin församling eller eljest så nödigt är för sockenbud m. m., bör från predikstolen föregående söndag kungöras, hvilken dag han besöker någon skola och på hvad lid, hvilken ej bör vara inskränktare än 3:ne timmar”. Motionären här vidare föreslagit stadgandet af den föreskrift, att ”hvarje folkskola skall visiteras minst en gång om året af biskopen, eller, på hans vägnar, någon konsistorii-ledamot, eller kon tråk ts-prosten”, samt att ”i skolrevisionerna en af folkskolelärare-seminariernas föreståndare, hvilken de sig emellan välje, skall såsom ledamot deltaga.”
Ar en bjelke förruttnad, så skäres lian med varsam hand bort, och ersättes af det friska virke, som i skygd af de gamla murarna har upväxt. J håfven redan gissat, mine Hrr, att jag liäntyder, förnämligast ehuru icke ensamt på den i vår lid verkställda reform af Underhuset. Det hörer ej hit att undersöka, om vid denna reform noga träffades det rätta måttet: jag häftar ögat på grundsatsen, på methoden; på dessa önskade jag jemväl fästa Eder upmärksamhet. Jag skulle önska att åvägabringa den öfvertygelse att, då National-representationen ostridigt betarfvar stora rättelser, vi böra följa ett mönster, lemnadt af det folk, som står främst i politiskt förstånd, och rättfärdigadt af resultatet; alt vi deremot böra fly de exempel, som visa följderne, närmare eller fjärmare, af po litiskt oförstånd, af blind efterapning, af obetänkta rön i nydaning. Sverige torde numera vara, nära nog, det enda land i Europa som, lika med England, ur tidernas svall räddat grundvalen af en urgammal National-representation. Den heter der Parlament och består af tvänne hus, hos oss, Riksens Ständer och består af serskilda Stånd. Vaktorn oss att icke utbyta olägenheter emot faror, dem vi ej förmå beräkna. — Låtom oss ej härma de misslyckade efterapniugar, — utan taga England sjelft men blott så vida, till mönster, att likasom Engelsmän, vid hvarje reform, låta England förblifva England, vi — icke upskjuta all reform, men verkställa den sfi, alt Sverige förblifver Sverige. Vakiom oss, sade jag, alt utbyta olägenheter emot vådor. Dermed har jag medgifvit, att fyrdelning är en olägenhet; men man har i hög grad öfverdrifvit dess vigt. Hvad som, i värt riksdagsväsende, med skäl öfverklagas, hvad som kan, utan grundens uprifvande, afhjelpas, anser jag inskränka sig till tre ting: l:o Uteslutningen af de, genom fast egendom och samhällsställning berättigade, 1111 orepresenterade medborgare.
Detta hem, först tillkommet tack vare en enskild persons, m: lle de Blaireville, energiska bemödanden, arbetade under de första åren ined stora pekuniära svhigheter, men inneliar nu en blomstrande stallning och förfogar t. o. 111. öfver en reservfond af 32,000 fl. Det projekterade hemi in et)) i Stockliolin skulle inrättas efter ungefär samma plan som det i Wien. Dess syfte skulle vara a t t lämna en fristad å t såväl svenska som utländska arbetande kvinnor af den bildade klassen, synnerligast dem som agna sig åt lärarinnekallet. Svenska kvinnor skulle Iiär kunna ' vistas kortare eller längre tid såsom resande, då de söka arbete eller agna sig åt ' sin utbildning. Ocli det inses lätt, hvilken välsignelse det skulle vara för alla dessa arbetande unga kvinnor, hvilkas tillgångar helt naturligt äro högst begränsade, att för billigt pris kunna erhiilla ett godt hem, d i de för sin utkomsts skull ' äro nödsakade att vistas i hufvudstaden någon tid, vare sig för. att hospitera vid skolorna, studera slöjdundervisning och andra imlervisningsgrenar eller för att se sig oni " efter plats. Klagan öfver svårigheten att i Stockholm finna goda hem som för billigt pris i inackordering mottaga unga flickor för kortare tid liar äfven liittills ofta försports. Utländska lärarinnor, soin naturligen i an högre grad an livad fallet ar med landets egna döttrar, beliöfva det skydd, som ett lieni erbjuder, skulle i detta » liome; ~ finna en tillflyktsort under de mellanperioder, då de äro i saknad af sysselsättning. Äfven de utländskor, som i Stock-, holin inneliafva anställning skulle liar känna sig hafva en fristad. där de alltid kunde parakna stöd, intresse, r&amp;d ocli hjälp i sina bekymmer och skulle har h a h a en sanilingsplats, där de funne vederkvickelse och förädlande förströelse tillsammans med sina landsmaninnor. Det har blifvit anmärkt mot den föreslagna planen, att » hemmet » skulle mottaga såval insom utländskor.
Ehuru Utsk. för sin del finnner, alt utan behof af någon serskild föreskrift, det svårligen lärer kunna ifrågasättas, ali ju icke Ridd.Sekret, är pligtig tillse, alt tryckningen och korrekturläsningen besörjes på ett klanderfritt sätt, har Utsk. likväl efter orden, att tryckningen skall verkställas ”så fort ske kan”, tillagdt orden ”och med all möjlig noggrannhet”. 4* 52 Den 17 Maj. § 11 (Gamla 13 §). Hr Frih. Cederström Rud., har vid denna § föreslagit, att e. o. tjenstemännen vid Riddarhus-Kansliet under riksdagarne skola, vid hvarje riksadgs början, antagas, utaf den af K. M. utnämnde Landtm., sorn har med dessa tjenstemän mäst alt göra, hvarföre det synts Hr Frih:n obilligt att Landtm., vid tillträdet af sin maktpåliggande befattning, skall omgifvas af en tjenstemannapersonal, som lian, lill dess värde och användbarhet icke känner. Utsk. får, i anledning häraf, uplysa, att med tillsättningen af Riddarhusets e. o. Kansli vid riksdagarne f. n. så tillgår, alt efter del sökanderne anmält sig hos Ridd.Sekret., de få inför Ridd.- Direkt, a Ilägga prof i snabbskrifning: ali den vid eli sådant prof ådagalagda skicklighet, enl. R. o. Ad:s vid 1830 års riksdag fattade beslut, lemnar företrädesrätt all varda till e. o. Kanslist anlagen; alt Ridd.Sekret, sedermera föredrager ansökningarne inför Direkt, med sitt till eller afstyrkande, och att Direkt, derefter Ölsätter Kansliet.
Under öfvervägande hvad reglering i afseende på Tullverkets Styrelse och Räkenskaper kunde finnas nödig: anseende emedlertid ReVisorerne, med anledning af hvad sorn i berörde måtto förekommit, det vara angelägit, att Tull-Rakenskajaerné hädanefter gåfvos en förenklad form, eller ock genom omslut upplystes; äfvensom RevisOrerne funno sig böra hemställa, om icke detta Verks Räkenskaper och Förvaltning borde, likasom Stats-Verkets öfrige och på samma gång, af Riksens Ständer eller deras Revisorer ordentligen granskas, de - Stat TJtsiöttelS Bettini alidal. 1695 'Slö häldré sorn Tullverkets Räkenskaper icke undergingo Revision i Kong!. Kammar-Rätten. Hvad Rev isto reine salunda anfort och heraUtällty hafva Riksens Högloft. Ständer, genom Remiss af ofvanberölde Berättelse, ofverlemnat till Stats-Utskottets åtgärd och yttrande; och har Kongl. Maj.-t i Nåder den a9 sisth Januari! täckts till Utskottet remittera det underdåniga utlåtande, Kongl. General Tull-Directionen, efter erhållen del af RevisorerneS andraganden» deröfver afgifvit, och hvilket Utlåtande, såsom till trycket befordradt, Utskottet härvid får åberopa samt jemväl bifoga; hvarförutan TullVerkets Röcker och Räkenskaper ej mindre för åren 1813,1814 och 1815,än oek för år 1816, blifvit infordrade och Utsköttet tillställde, i; och för handläggningen af förevarande ämne. Af dessa Handlingar har Stats - Utskottet utrönt, att den, af Bj-visorerne ifrågaställde Summa, som varit insatt uti Götha Canal DiscontVerk, bestått af följande till 1813 års Uppbörd hörande Tull-medel, nemligen:
St., i betraktande af angelägenheten och nyttan deraf, att omförmälde dyrbara samlingar omsorgs Bihang t. R. S:s Trot. iO-‘de Sami. 2sdra Band. 23* 178 Exp. Utsh. Får slag till und. Skrif v. Nio 282. fullt vårdas och för Vetenskapsidkare tillgängliga hållas, nu velat, med begagnande af Academiens i berörde hänsende gjorda anbud, bifalla, att sistnämnde kostnadssumma, a5,ooo R:dr, må till Academiens disposition anordnas af nu befintliga Öfverskott å StatsVerkets inkomster, för att till meranämnde ändamål användas i enlighet med Academiens förslag, under förbehåll, att Academien fortfarande ombesörjer vården och inseendet af RiksMuseum med Samlingarnes tillhandahållande för allmänheten på ett vigten och nyttan deraf motsvarande sätt. 7:0 Till SilfverJettoners invexlande i Ranken, efter pari af ett motsvarande belopp i Silfver, för att utdelas vid VetenskapsAcademiens sammankomster, uppföres 8:0 För Dramatiska Spectaklet q:o Till Vedoch Ljuspenningar för VitterhetsAcademien, Fria Konsternas Academie, Bildthuggare-Attelien vid RännareBa - 240: 4,5oo: * Exp. Utsi. Förslag till und. Skrif v. N:o 282,283* 179 nan, och Dramatiska Spectaklet uppföras fortfarande 1,710: — —• Tillsammans R:dr 27,085: 4°* ~* med derunder förutvarande 53 Tunnor Spannmål under lönerna. Rikets Ständer framhärda etc. Uppl. o. gotik, hos Ridd. och Adeln d. 17 Dec. 1829.
Krig der äger lyfta, brytes, elier Summan af Fullmäktige utbetalas förr, än de uti sistnämnde §. af Regeringsformen stadgade åtgärder ordentligen föregått; ware den brottslige skyldig til enahanda straff och ersättning, som r mom. i denne §. innehåller. Den 2 Mars. 107 zchje ^om. Hafwa en eller flere af Fullmaglige wid ofwanberörde obehörige förhållande tilstyrkt Anordningens upbrytande eller Summans utbetalande, men sadanr genom pluiglitctcn8 b flut blifwit hindradt; straffas den eller, de sig häri förbrutit, likaledes med förlust af Riksens Ständers sörtroende , twä ars Fästning utan arbete, och skiljes fran Embetet eller tjenste», om sädant särflildr innehaswes, efter hwad 1 »rom. i denna §. stadgas. Z. §. Beträdes
Lag-Utskoitets Betänkande, N.o 104 Ar någon annan, vid förrättande af Kongl. Maj.ts och Kronans tjenst, drucken, bote dubbelt emot det, sorn i 1 ff 1 mom. utsatt är. Sker det tredje g än gen j blifva han ock; efter omständigheterna, på vissa år eller för alltid från tjensten afsatt. 1 afseende på prestmän, som utom tjenstgöringen beträdas med fylleri, galle föreskriften i ig Cop. 23 Kyrkolagen. Med de till Krigsstaten hörande personer för hålles efter Krigs Artiklarna. 3 §. Begår någon brott i fylleri, må hans tillstånd ej lända honom till ursägt, utan skall han, jemte ansvar efter denna Förordning, vara underkastad alla de påföljder, som Lag och Författningar i hvarje fall föreskrifva , dock att böter för fylleri icke ega runi för den, som för annat brott gjort sig till högsta kroppsplikt skyldig. 4 §. Förtär någon så omättligt starka drycker, att han deraf dör, varde i tysthet begrafven. 5 §. Om på sådant ställe, der bränvin eller andra starka drycker försäljas, någon finnes i den nion öfver lastad, att han synbarligen icke utan våda för sig sjelf och andra, kan lemnäs utan tillsyn och biträde; vare värd skyldig att honom vårda, tilldess det rusiga tillståndet upphört, och ifall sådant af värd under lätes, och skada derigenom inträffar, plikte värden Sex Riksdaler tretiotvå skillingar, hvarf01 utan, vid förnyad enahanda försumlighet, det på vederbörandes bepröjvande, efter omständigheterne, må ankomma, huruvida värd af sin näringsrättighet må förklaras förlustig. 6 §.