Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Andel i öfverskotterne af StatsVerkets Inkomster samt Besparingar i Stats-anslagen för år 1828 264,820: 3i.ii. i Finska Ersättningsmedlen 80,000. — - Redoviste och Ersatte Förskott, som å föreg, års RiksStats-Titlar afförde, år i83o uppdebiterats . Äterbetalcle och Af skrif ne Lånemedel, af g:de HufvudTiteln utgångne och soni år i83o uppdebiterats Alerlyftade Depositioner Lefvereringar till diverse Verks disposition Balancc den 3i December i83o. Contante Behållningar. , Behållningar på Vågarne . U:o af Spanmål och Proviant Fastigheter (Nummer-Lotteriets och MagasinsFondens) . Fordringar Utlånte Medel Innestående Kronouppbörd: L Summa StatsMedel. RiksgäldsMedel. Än tillkommer från Räkenskaperne af sådane Verk, hvilka tillförene cj varit i Rikshufvidboken upptagne: Contant Behållning ...» Behållning af Spanmål m. m Fastigheter (NummerLotteriets) . Fordringar Utlånte Medel Resterande den 1 Sept. i83o . Anordnadt utom Stat ■ . 124,926: 26. - 103: Behållet till RiksStaten 8,469,044: 29.10. D:o Extra-SÉatsreglei-ings-Anslag Af SpanmålsCreditivet lyfladt , Af skr fini gar af Skulder, liquiderade af och inbegripne i motstående RiksStatsoch Extra-Statsreglc rings-Anslag i ' . * • * * Depositioner i StatsVerkets Cassör Lef vereringar från diverse Verk till StatsVerkets Cassör „ Än upptagas: A i83o års RiksStat afförde , men till redovisning åter debiterade, nemi. g:de IIufvudTitelu utgånget
Förenämde, till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets handläggning öfverlemnade motion, är väckt inom Högvördige Prcste-Ständet af Herr Kontraktsprosten Tegnér, som anfört att, uti detta ämne vore stadgadt, dels uti Kongl. Cirkulärbrefvet den 25 Augusti 1813, G morn., att »vid svårartade och i hög grad smittosamma farsoter bör, om sådant af omständigheterne påkallas, anstalt fogas om särskilda begrafningsplatser och deras invigande» och dels i Kongl. Kungörelsen den 9 Juli 1831, att »cholera-lik skola afföras omedelbart till den begrafningsplats, som särskildt för dem bör, så snart smitta yppas, af Sundhets-nämnden och presterskapet utses och af det sednare enligt författningarne invigas»; men att deremot den, rörande samma ämne, den 12 November 1831 utfärdade Kongl. Kungörelse, hvarest den förhoppning blifvit uttryckt, att ytterligare åtgärder,- än de emot smittosamma sjukdomar föreskrifne och dem, hvilka Kongl. Majit genom sistnämnde Kungörelse påbjöd, skulle blifva umbärlige, icke innehöll något stadgande om särskild begrafningsplats för dem, hvilka i cholera aflidit, ehuru 33 § handlade om begrafning af dylika lik; Och har motionären med uppgifne exempel sökt visa att skiljaktiga åsigter egt rum i fråga derom, huruvida stadgandet om särskilda begrafningsplatser för ifrågavarande fall verkligen vore gällande eller icke. Då . nu begrafningar uti dylika särskilda begrafningsplatser af mängden betraktades med den fruktan och ovilja, att sådan begrafning ansåges jemförlig med den domaren pröfvat böra ske i tysthet, och denna fördom ej borde lemnäs 6 Allm. llesv.- och Ekon.-lUtlc.
Om du en dag skulle upptäcka, att ja, om du skulle finna att Ester att hon dolt något för dig, så blif inte ond på henne, utan kom ihåg, att det är ditt eget fel du har inte förstått henne riktigt. HELGE. ger du, lilla barnsliga flicka! för mig? Har jag inte förstått henne riktigt? Och det säHar Ester dolt något AGDA. så fordrande, ty därmed skrämmer du henne bara bort från dig. SETH (kommer inspringande). om lördag! Hurra, vi äro bjudna på bal och souper på Berga AGDA. in min nya blå sidenklädning! Nej, hvad säger du! Så roligt! Då får jag viga SETH. Hvar är mamma? Betjänten väntar på svar. Det har jag inte sagt. Men, Helge var inte FRU STÅLBERG (kommer). att komma. Här är jag. Säg, att vi kunna inte ha den äran AGDA. Inte! Mamma då! FRU STÅLBERG (kort). Gör som jag säger, Seth! (Seth går.) AGDA. Men, mamma, hvarför kunna vi inte komma? FRU STÅLBERG. med Ester. Därför att jag inte vidare vill uppträda borta HELGE. Hur då? FRU STÅLBERG. ogillande, och jag ämnar ej hädanefter utsätta mig för det obehaget att höra alla hviska och undra öfver min sons val. HELGE. den flicka varit, som jag valt, skulle detta alltid blifvit händelsen. Vårt samhälle är alt för litet för att alla se en af ortens få epusörer förlofva sig med någon annan än en af deras egna döttrar. FRU STÅLBERG. Helge, så tror jag dock att du ännu har så mycket om du varit med på balen i går. Hur olycksaligt förblindad du än är, min käre Mamma kan vara öfvertygad om, att hurudan än Hennes uppförande på balen i går väckte allmänt de omtänksamma mödrarna skulle utan grämelse kunna omdöme kvar, att du själf skulle ogillat din fästmö, AGDA. saken till alt hvad de sade. De voro onda för att Ester var så vacker och så beundrad af alla herrar. Det var ingenting annat än afund, som var or
Här hafva vi åter ett Betänkande, i anledning af en vid denna Riksdag å nyo väckt Motion, om tillåtelse för Innevånarns i Blekinge och »44 Den 4 April Skån# att fä obehindradt Sjöiedes föra Producter till hvarannan. Man kan ej annat ån förundra sig att en sådan Motion, som har lör afsigt, att utverka upphäfvandet af förbudet för 2:ne af vära egna Proviocer, tilihörige ett och samma Rike, att fä fritt och på den mäst beqväma väg afsätta till hvarandra sina Producter, har behöft å nyo framställas, då vid sista Riksdag ej blott samma Motion gjordes, utan äfven Riksens Ständer, i anledning deraf hos Konungen framförde den underdåniga önskan, att ett till sin principe så origtigt och till sina följder så skadligt förbud måtte upphäfvas. Då Finland, en sedan 1809 för Sverige utländsk Province, likväl, i följd af FredsTract»ten med Ryssland i 9 år fått obehindradt från alla dess 'Hamnar och Kuster och utan att en gång erlägga Sjötull , föra ved samt victualier till Sverige, så har på samma tid icke Blekinge fått lika fritt föra sina Producter till Skåne, eiler Skåne sina till Blekinge; och då flere 100,000 R:Hr årligen nära i likså Jåns tid användts, för att genom de högsta ansträngningar a< arbtt», k raft och konst öppna en Canal till brfordrande af Communicationen och varo-bytet emellan arne Provincer i vårt Rike . så har likväl på samma tid en Författning fått äga bestånd, som föi bjuder 2:ne andra Provjncer i samma Rike att fritt begagna den Vaftenväg, som naturen sjelf tillskapat och »tt till en fri kustfart få begagna de böljor, som skölja deras egna Stränder. Men ifrågavarande förbud är icke det enda bevis derpå, att man i vält Statshushållnings - Den 4 April. 24?
Då nykterhets-föreningarne redan äro på god väg att bota denna samhällssjuka, vore det önskligt, att de finge ett stöd i sjelfva lagstiftningen, förutan hvilket jag förutser, att deras ädla sträfvande i många fall allt framgent skall förblifva fruktlöst. Nykterhets-föreningarne verka directe på Dih. till IL St. Pro t. 1840. Utskottens Betänkande, N:o 2. bränvinssuparen, lagstiftningen deremot på bränvins-brännaren, och då denna, så till sägandes, är förläggaren af det onda, tål väl äfven han sin vederbörliga näpst. Jag hoppas, att detta Utskottets betänkande mätte, åtminstone i någon mon, bidraga härtill, ehuru jag för min del hade önskat en i detta hänseende vida kraftfullare åtgärd. Mången skall säkert klaga öfver den stränghet och den obillighet, som man finner rådande i Utskottets beslut; men livar och en — han må för öfrigt härvid hafva hvad intresse som helst — bör dock med alfvar betänka, att detta är en lagstiftning, rörande en för hela samhället skadlig näring, och så länge denna ännu anses för nödvändig, är det väl dock skäl, att den blir med stränghet behandlad och tyglad. Det smärtar mig dock att på förhand behöfva frukta, alt säkerligen detta Utskottets betänkande och ännu mera säkert min åsigt af denna vigtiga sak nog allmänt skall ogillas af den samhälls-class, hvars bästa vid detta tillfälle varit vårt synnerliga syftemål. För min egen ringa del har jag, både såsom representant och enskild medborgare, sökt att på ett, med bondens egen öfvertygelse mera öfverensstämmande sätt, ådagalägga, huru lifligt hans väl ligger mig om hjertat!’’ Herr Friherre von Friesendorff, August'. ’’Emot sammansatte Utskottens betänkande till lag för bränvins-bränningens utöfvande, får jag, af följande skäl, vördsammast reservera mig. i:o.
BondeStåndets beslut, 1X3. 4o 167, bitr. af BorgareStåndet, IX 3. s igo. Anmälan gillad af Adeln, IX 3. s 210. Memorial med hänskjutning af frågan lill Constit. Utskottets afgörande, IV 6. s 228, 22g, Lif. af Adeln, IX 3. s 22g, af JBondeStåndet, IX 3. s 241, af PresteStåndet, IX 3. Constit. Utskottets Betänkande, III s 341, 342, lagdt till Handlingarne af BondeStåndet, IX 3. s 4[°> af BorgareStåndet, IX 3. Brefvet, angående yrkad ändring af Kongl., den i4 April 1791, om Landtmätare. Lagoch Ekon. Utskottens Betänkande, VII 2. s 1102—-1106, bif. af PresteStåndet, IX s g23, återrem. af BondeStåndet, IX s 98q Ytterligare Utlåtande, VII 3. 1. s 228, 22g, lagdt till Handlingarne af PresteStåndet, IX 3. Underd. Skrifvelse, X 1. s 820 — 83 f. Brister i Rikets StatsFörvaltning, XI s ig 21. Bro-afgifter. Se Parm-afgifter, om upphörande af. — om uppförande j å allmän bekostuad af en, vid Sigtuna. StalsUtskottets Betänkande, IV 1. s 336—• 338, bif. af Preste - 41 Ståndet, IX s go, återrem. af BorgareStåndet, IX s g3, bif. af BondeStåndet, IX s g5, af Adeln, IX s 97. Ytterligare Utlåtande, IV 1. s 5i5, bif. af BorgareStåndet, IX s 140. Broderier af guld och silfver, om afskaffande af. Se, Nationalitetens upplifvande, om.
§ 51 Är fartyget inte fullastat och man önskar inta återstoden vid någon annan hamn eller skall sådana varor inlastas till vilkas utförsel från egna hamnar Ridderskapet och Adeln är berättigade till på grund av deras privilegier, skall anstånd sökas. Finns ingen tullbevakning på stället anmodas särskild tullbetjänt, som åtnjuter skjutslega till och från inlastningsstället med en häst och dagtraktamente på 24 skilling. Betalas av godsägarn. § 52 Då skepparen lastat och ingivit till tullkammaren förteckning på lasten och godsägaren lämnat angivningsinlaga och betalat avgifterna, får skepparen pass för fartyg och last. § 53 Innan skeppet sedan får avsegla skall visitation anställas på fartyget, så vitt kan ske utan att rubba lasten. Behöver skeppet sedan på grund av motvind ligga kvar skall tullbevakning hållas till dess de avseglar. § 54 Avgår skeppet utan pass, straffas skepparen och för delaktighet redaren eller befraktaren efter vad som stadgas om olaga lossning. § 55 Gods som inkommit får inte föras ut med annan lägenhet utan att tillstånd erhållits. § 56 Finns sådant gods ombord skall luckorna förseglas och en tullbevaknings betjänt följa skeppet till öppen sjö. § 57 Anger någon att lasten skulle vara olaglig på något sätt och begär undersökning, ställer han borgen för eventuell skada som kan uppstå. Tullkammaren lämnar handräckning till verkställighet av lossning. § 58 Finns olovliga varor straffas godsägaren och skepparen och angivaren njuter beslagarrätt. Upptäcks inte något underslev, ersätter angivaren för skada som genom lossning och skeppets kvarhållande uppkommit. § 59 Har tullkammarens föreståndare skälig anledning att låta undersöka en till utrikes ort ämnad laddning får det inte vägras. Har han härvid missbrukat sin tjänst, har redaren rätt att erhålla ersättning av Kronan för all skada och kostnad som blivit. Tjänstemannen straffas med suspension i 6 månader eller tjänstens förlust och att täcka Kronans ersättning. Kapitel IV Om vad vid sjöfart på utrikes orter med däckade fartyg under femton lästers dräkt samt öppna båtar, särskilt iakttagas bör. § 62 Med däckade fartyg under femton lästers dräkt samt öppna fartyg får endast inhemska varor fraktas till utrikes ort och hemföra produkter som är tillverkade i landet fartyget återvänder från.
» Det är mig särdeles kärt, att min brorsdotter äfven är af min hustrus släkt, ty det var genom min hustrus penningar jag på goda villkor blef i stånd att öfverta Noregård. Själf ägde jag ju ingenting. Men lyckliga konjunkturer och sträng hushållning ha gjort mig till en burgen man. » » Då din bror gifte sig med din svägerska, borde han ha följt ditt exempel, » inföll tant. » Men i stället lät han hustruns penningar smälta bort som snö för solen. Lyckligtvis gick det för Ella som det gick. Här har hon ett hem, och du betraktar henne som en dotter. och om du anser det öfverflödigt att tillförsäkra henne något kapital, så måste jag naturligtvis också göra d e t. » (Forts.) hang. lösryckta ord om en son, som lämnat sin far i vredesmod. Just som jag återigen skulle göra en hviskande fråga, sträckte farbror på sig och ropade mig, för att vi tillsammans skulle göra en promenad. Några dagar senare, utan att man anade min närhet, hörde jag tant och farbror samspråka. » Du bör göra något för Gabriella, » sade tant. Göra något för mig? Gjorde han då icke allt? Jag stod orörlig som ett frågetecken. » Det är ju öfverflödigt. Magnus är död, » svarade farbror med en suck. » Antag likväl, » invände tant. » För omkring ett år sedan låg han döende på ett sjukhus i Chicago. Efter den tiden har jag inte sport till honom. Vore han i lifvet, skulle mina bref och de annonser jag låtit införa i amerikanska tidningar säkert förmått honom återvända. » » I ditt ställe skulle jag likväl, » återtog tant, men afbröt sig och fortfor: » Ja, du får ursäkta, kusin Gabriel, att jag talar rent ut! Faslän man kanske kan antaga, att Eila är den närmaste arfvingen. » » Hon är det, » afbröt han. » Olyckligtvis har jag skäl att tro mig barnlös. Du vet lika väl som jag, att min sons förhastade giftermål var olyckligt ... olyckligt från början och till slut. Närmare detaljer ha varit för mig obehagliga att tala om. Vare det nog sagdt. Troligtvis var det efter något stormigt uppträde, som Magnus blef sårad af ett revolverskott samt förd till ett sjukhus.
Propos. om anvisande af anslag till betäckande af kostnaderna för Sveriges deltagande dels i 1862 års allmänna industrioch konstexposition i London, dels ock i den för landtbruksalster och redskap innev:de års sommar anordnade internationella utställning i Hamburg; N:o 153, ang:de ersättning för sådana af K. Stats-kont. förskottsvis bestridda utgifter, för hvilka statsanslag ej blifvit af R. St:r beviljade; N:o 154, i ani. af K. M:s Nåd. Propos. ang:de rese-ersättniug och dagtraktamente till ordförande och ledamöterne uti nämnderna för reglering af presterskapets aflöning m. m.; samt N:o 155, i fråga om förändrad organisation å Domkapitlen. Anmäldes och bordlädes Stats-Utsk:ts Mern. N:o 219, med förslag till voter:s-propos:r i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut rörande K. M:s nåd. framställning om Krigs-Colkii ombildning till en armé-förvaltning; samt Lag-Utsk:ts Utlåtrn och Menr.r: N:o 80, i ani. af gjorda anmärkningar och Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utsk:ts Betänk. N:o 57, öfver motion om förändring af K, Förordnm ang:de vissa föreskrifter till kyrkotuktens uppehållande, den 4 Maj 1855; N:o 81, i ani. af väckt motion ang:de upphörande af frälsemans särskilda forum; N:o 82, i ani. af återremiss af Utsk:ts Betänk. N:o 73, öfver motion ang:de giltigheten af K. Brefven den 7 Juni 1733 och den 24 Januari 1740, i fråga om handräcknings meddelande för barns befordrande till dopet; och Den 11 November. 247 N:o 83, i ani. af Sterremiss af Utsk:ts Betänk.
Om jag icke misstager mig, yrkade en ledamot, att Utsk. måtte föreläggas att skyndsamt besvara återremissen. Äfven jag tillstyrker, att ett sådant föreläggande måtte äga rum. Hr Bråkenhjelm: Upplysningsvis får jag nämna till förklaring af den majoritet, som inom Ulskm uttalade sig, att den tillkommit på det sätt, att de ledamöter, som önskade aLkaffande af Bankens forum privilegialum i afseende på dess kärandetalan, voterade för bifall till delta betänk., på det att icke åtminstone hvad det hände sig med mig och ålskillige af mina närmare bekanta inom Utsktn, den fraction af Utskm, som ville rent af afslå motionen, skulle blifva den segrande; vi byggde nemi. vårt hopp om fiamgång för vår mening på återremiss af betänk.; och jag hemställer då lill den värde ledamoten, som nu yrkat afslag på betänk. huru liberalt det kan vara att icke lemna sina motståndare möjligheten öppen att få vår mening fram, hvilket icke kan ske utan återremiss, hvarefter den värde talaren alltid äger öppet för sig att söka göra sin mening gällande. Hr Frih.n icke sätter sig emot återremiss, skall ao8 Den g November f. tn. jag afstå fran min anhållan om uppläsning af Utsk:s betänk. i delta ämne vid förra riksdagen, hvarmed så väl som med uppläsning af åtskilliga andra för ämnet vigtiga handlingar torde komma alt draga ut några timmar, så att Ståndet emedlertid hinner samla sig, och jag kan påräkna pluralitet för min åsigt. Frih. Boye: Alt jag icke sätter mig emot återremissj ehuru jag icke önskar deri, följer af mitt redan Iemnade förklarande, att jag icke ämnar begära votering. Stols-, Bancooch LagUtskms betänk. N:o So återremitterades. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att Hr Bråkenhjelm yrkat, att Utsktn skulle anmodas att inom viss lid inkomma med svar på denna åter rem iss, men Hr Landtm, erinrade sig icke huru många dagar Hr Bråkenhjelm ansett lämpligt alt förelägga Ulsktn.
Man skall då genast finna en betydlig skilnad i lärare-antalet, så att samma ämnen som härstädes äro fördelade på endast fyra Professorer, äfven vid smärre utländska universiteter (t. ex. Rostock, Greifswald, Marburg, Jena, Ziirich, Bern m. fl.) anses kräfva minst sex Professorer, men vid de större universiteten allmänt äro fördelade på ett vida större antal (i Heidi'berg, Tiibingen, Berlin och Leipzig är antalet ifrån 10 till 16; i Frankrike ifrån 7 till 18). En hvar måste redan häraf finna, att den arbetsfördelning, som är allt framåtskridandes hufvudvilkor och icke minst i vetenskapen påkallas, icke kan vara vederbörligen iakttagen vid Sveriges juridiska fakulteter. Också äro verkligen flera af de mest vigtiga och betydande läroämnena sammanförda hos hvardera af Juris Profes - Motioner hus Ridder skåpet och Adeln 1862. Om man ock antoge, att till fyllande af dessa professioner städse kunde utletas personer af den öfverlägsua förmåga, att de verkligen på ett fullt tillfreds ställande sätt kunde bemägtiga sig samtlige de hos dem förenade vetenskapsgrenar och således hvar för sig vore jemförlige i vetande med tre lärde vid utländska universitet — ett antagande, som i följd af sakens natur är orimligt, — så kunna de likväl icke samtidigt föredraga samtlige sina läroämnen, utan undervisningen måste beständigt ligga nere i något äfven af de vigtigare läroämnena och sålunda sakna fullständighet. Denna skada är så mycket större, som icke i Sverige, såsom t. ex. i Tyskland, bristen vid ett universitet kan ersättas af tillgången vid ett annat, hvari genom vid de små universiteterna derstädes utan så stor fara en ofullständighet må förefinnas, som lätteligen genom någon tids studium vid ett annat kan afhjelpas. I Sverige är det således vida vigtigare att de få universiteten, vi mägta underhålla, göras så lullständiga som möjligt. Äfven i ett annat ganska väsendtligt afseende är detta nödvändigt, nemligen i afseende på möjligheten att kunna på ett tillfredsställande sätt besätta lärareplatserna.
För anläggande af Borås jernväg beviljade Rikets Ständer vid 1859—1860 årens riksdag ett låneunderstöd, motsvarande två tredjedelar af den verkliga anläggningskostnaden, som då beräknades till 2,558,000 Riksdaler och statslånet således till 1,700,000 Riksdaler högst. Till följd deraf att vägen gjordes smalspårig nedsattes kostnadsförslaget till 2,155,000 Riksdaler och 2/3:delar af detta belopp eller 1,436,000 Riksdaler äro således lyftade i Riksgälds-kontoret. Den verkliga anläggningskostnaden utgör nu 1,994,086: 63. hvartill bör läggas kostnaden för 30 st., godsvagnar, med hvilkas anskaffande Kongl. Majit lemnat bolaget anstånd till detta års slut, i kostnadsförslaget upptagna till 64,000: — samt diverse kompletteringsarbeten 2,913: 37. hvadan verkliga anläggningskostnaden blir 2,061,000: — Motioner i BorgareStåndd 1865. 383 2/3:delar häraf utgör: . Skilnaden mellan detta belopp och det i Riksgäldskontoret lyftade ■ ■ 1,374,000. 1,436,000. eller 62,000 Riksdaler skall säledes till Riksgälds-kontoret återbetalas. Detta vilkor, om återbärande af det belopp, hvarmed kostnadsförslaget öfversteg den verkliga anläggningskostnaden, har icke fästats vid beviljande af låneunderstöd till öfriga bibanor i riket. Derjemte fordrade Rikets Ständer vid beviljande af detta lån ränta under anläggningstiden, ett anspråk, som icke gjorts gällande vid låns beviljande för andra jernvägsbolag, hvilka åtnjutit räntefrihet under tre år från den dag hvarje särskildt belopp lyftats. Borås jernväg anlades, såsom bekant är, förnämligast med afseende å bomullsväfnadsindustrien i de sju häraderna af Elfsborgs län.
Kronprinsens förestående förmälning med Hennes Kongl. Höghet Princessan Josephina af Leuchtenberg, förenade sig Ståndet uti sådant tillägg, i likhet med hvad de öfrige Resp.' Stånden beslutat, det skulle ExpeditionsUtskottet anmodas, att med förslag till underdånig lyck. önskningsadress till Rikets Ständer ekynd»ammeligen inkomma. Trot. Frän Ilo gv. PreskeStåndet. S. D. Upplästes till justering och godkändes ExpeditionsUtskottets Förslag till Riksens Ständers underdåniga UyckönskningsAdresser lill Kongl. Majit och H. K. H. KronPrinsen i anledning af Hans Kongl. Höghets förestående förmälning med H. K. H. Prinsessan Josephina af Leuchtenberg. S. D. Föredrogos och biföllos 1:0 Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets anhållan, att, utöfver det i Riksdagsordningens 24 §• bestämda antal Cancellister, få antaga 4 Cancellister med deremot svarande arfvode; och 2:0 ExpeditionsUtskottets hemställan att, atom det i Riksdagsordningen bestämda Cancelli, få tillsätta en Cancellist med aflöning ifrån antagningsdagen. S. D. I anledning af de anmärkningar och tillägg, som inom PresteStåndet blifvit gjorda, rörande utdelning af Ståndets Protocoll för sista Riksdag, återremitterades StatsUtskottets utlåtande, angående tryckning af Borgareoch BondeStåndens Protocoll, jemte Bihanget till samtelige RiksStåndens Protocoll vid innevarande samt utdelning af nämnde Stånds Protocoll och Bihanget vid sistförflutna Riksdag. Pia t. (Jtdr, <?. 6 Fehr. 1823» Frun Vällofl. BorgareStåndet, 8, D, Godkändes ExpeditionsUtskottets Förslag ilo till Riksens Ständers underdånig® Skrifvelse angående tryckningskostnaden för Kongl. Majrts Nådiga Proposition om Statsverket» tillstånd och behof? och 2:o till
Det ätcrstär sälcdcs efter min tanka allenast, att till swar pä Bonde - Ständets bägge Protocvlls - Utdrag af den 25 Juni! och den 26 Septemb., äberopa de af Riddcrskapct och Adeln ivid serskilda tillfällen öfwer de deri innefattade ämnen tagna beslut och jemte förklaring att de ej kunna förändras äfwen tillägga, att dä Säterier ej mera äro i Riddcrskapct och AdelnS uteslutande ägo, tillhör ej Riöderskapct och Adeln, att derbfwcr ensamme nägok bestämma, men att de för sin del ej ingä för dem r nägon widare cession. H er 42Z0 Den 16 Dctober. Hkrr kä 0 r L t k , Esri ^ xei, trodde Rid» berskapct och Adeln redan förut bestämdt hafwa förklarat att den ej ingär j nägra widare cchioner. Grefwe l)e ! n (iLr 6 ie, sscoli: Jag förmodar mig ej wara ensam i min förundran öfwer Bonde - Ständcts förnyade önskningar , öfwer betz äbcropanbe af löften som Riddei skåpet och Adcln säkert ärv öfwerlygade ej kunna wara gifna. Wi gä utan twifwcl längt i bewiljande af hivad Statens behof fordrar, i behjertande af wära undersökares mindre förmänliga wilker: men jag tycker att allt bör hafwa en gräns, och att wi ej kunna ingö i bifall till BondcStändeks orimliga önskningar. —. Jag conformerar mig derföre med hwad Herr kolkliela sä grundcligt i detta ämne anfört, och anhällrr af Herr Ekefwcn och Landt - Marskalken om proposition, att wd ät BondeStändct tillkännagifwa wära förut fattade bcflut fäsom ett fullständigt swar pä betz Protocolls-Utdrag. Herr Gyllenram, Larl ^6o!k, uppläste följande Littainen: