Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Biskops-lönereglerings-fondens årliga inkomster må ej till annat än här uppgifna ändamål disponeras, hvaremot ä densamma uppkommande behållningar må af Kongl. Majit användas till sådana utgifter, som af denna lönereglering kunna blifva en nödvändig följd eller tjena till dess forlskyndande.” Då Bikets Ständer nu detta ärende till pröfning förehaft, hafva Rikets Ständer, i betraktande af de i den nådiga Propositionen anförda och i Statsråds-protokollet närmare utredda omständigheter och förhållanden, funnit sig böra till alla delar gilla och antaga hvad E. K. Majit uti ofvanstående punkter i nåder föreslagit, med undantag endast af hvad angår den i 4:de punkten intagna föreskrift, att Pastorer i atla de frånskilda prabendena skulle tillsättas i deo ordning, som för regula gäll är stadgad. Denna föreskrift kan nemligen väl till en viss grad anses grunda sig på nuvarande förhållanden, enär nämnde pastoraters Kyrkoherdar, d. v. s. Biskoparne, af E. K. Majit utnämnas; men då, enligt hvad Rikets Ständer hafva sig bekant, bland dessa praebendepastoraler linnas flera, hvilka, innan de anslogos till praehenden, haft rätt att sjelfve välja sina Kyrkoherdar, enligt de för konsistorieila pastorater gällande föreskrifter, hafva Rikets Ständer ansett billigt, att dessa pastorater, då deras praebende-egenskap upphör, återfå sin förra rätt i afseende på tillsättande af deras Pastorer; och hafva Rikets Ständer derföre funnit omförmälde 4:de punkt böra erhålla det tillägg, att, derest utredas skulle, att ett pastorat, innan det blef anslaget till prsebende, varit i afseende på ordningen för Pastors tillsättande af konsistoriel egenskap, detta pastorat då bör, efter regleringens verkställande, sistnämnde egenskap återfå.
Prol. 1S41 och 184$ j 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 55 Haji. 4 ■!:;)*c£i! gnaWz Hit , tafel? w •;.'<*». * r;oitiaoq?.iö aiafanäi^ .j/tud i bi gaBglli) sno?,k? b is iiVnid nBÖeJginad »nnsb *1 jmsa fllebA rioo }9qBJi‘a'i9fe Dti 'isiloUzfl .sbnetlådiöli ia*t _____ . STOCKHOLM, ECKS TE IN SK A BOKTRYCKERIET, 1848. — , gsibluallodotoiq fini JU wisb-l-ibt: '(■€.<■ te&A Ho HäBdasobbiÄ Jornm-fd {noiiiaoqoiq ' V _ Jj&elak 9[bi8 Slals-UithoUels Memorial, N:o 307. i N:o 307.
I öfverensstämmelse härmed hafva Rikets Ständer alltså beslutat att, såsom bidrag till en serskild fond för pensionering af borgmästare i rikets städer, utom Stockholm, samt kommissions-landtmätare, jemte deras enkor och barn,åxiksgälds-kontoret anvisa ett belopp af Åtta tusen åtta hundrade riksdaler, att till direktionen öfver civilstatens pensions-inrättning årligen utbetalas, emot skyldighet för direktionen att af de å nämnde anslag, hvilka genom dess försorg böra förräntas, inflytande räntemedel, jemte de från delegarne i denna serskilda fond ingående afgifter, ombesörja ifrågavarande pensionering, på sätt och efter de grunder, som i sådant afseende varda af E K. M. i nåder bestämda; ExpeditionsUtskottets Förslag till und. Shrifvelsej 1V;0 151 dock att utbetalningen af ofvanberörda årliga anslag icke beräknas och vidtager förr än från oell med det år, hvarunder meranämnda serskilda pensionsinrättning af K K. M. förklaras vara i det skick, att densamma anses kunna, utan behof af vidare statsanslag än det nu beviljade, uppfylla de med inrättningen afsedda ändamål. Hvilket, såsom svar å E. K. M:s till Rikets nu församlade Ständer aflåtna nådiga skrifvelse i ämnet, Rikets Ständer få i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 2 Juni 1848. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3l Maj 1848- Preste-ståndet den 3l Borgare-slåndet den 3i Bonde-ståndet den 2 Juni — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående serskilda åtgärder till hospitalsf ondens understödjande. (Stats-utsk.
Remitterades till StatsUtskottet förre Vice Talernannen Jon Jonssons Motion om ärlig Penson af looo B:dr Batuo åt hvardera af Hans Kongl. Höghet ArfPrinsens Informatorer, RegeringsRådet och Riddaien Le. Moine samt CancellieRådet och Riddaren Tannström i Hvarom Resp. MedStånden skulle vördsamt och vänligen underrättas. S. D. Remitterades till StatsUtskottet: Memorialer af: I:o Riksdagsmannen Eric Ericsson från fårebro Län , angående Tullverkets ställande under Kongl. KarnmarCollegii öfverinseende och förvaltning. 2:0 Gustaf Larsson från Stockholms Län, angående ny reglering af Statens jEmbetsoch Tjenstemän. 3:0 Gustof Gustafsson från Södermanland , rörande ProtoiollsVtdrag d. 3 Jan. 1818. 481 rörande Götha Canal-Arbetets inställelse tills vidare. 4:0 Riksdagsmannen Sven Månsson från Calmare Län» rörande uppränsning af den så kallade StångAen i Calmare och Östergöthlands Rän. 5:0 RiksdagsFullmägtige från Blekinge Rän, angående berörde Rans Båtsmans-Rotering. 6:0 Olof Månsson från Blekinge Rän , angående LotsHemmans inlösande till Skatte. 7so Daniel Selander fran VesterNorrland, om betalning för Postföringen; och 8:0 Riksdagsmannen C. F. Berg från Bohus Rån, angående förändrad Styrelse af All* manna Brandförsäkringsverket. Statsoch Banco Utskotten i Ett Memorial af Måns Pehrsson från Bläkinge Rän, angående förökadt anslag till med-1 delande af FastiglietsRån. BevillningsUtskottetä Iso Daniel Anderssons från Uppland Me* moria! angående yrkad förklaring öfver 3 Art. 3 §. 7 Mom. af BevillningsFörordningen ; och 3:o Carl HendricssonS, Jöns Pehrssans och Hans Nilssons från Gefleborgs Rän Memorial , angående lindring i Eevillningen för sådane Hemman, sorn lida genom öfversvämning af deri sä kallade RjusneElfven.
Da det i Riksens Ständers tanka tillkommer siyrande Mag'en acc anctorisera walet af de böcker, sim wid ungdomens underwisning nyttjas, fahos Eder Kongl. Masit Riesens Ständer underdanigft an - Den 19 Zebruarii?6z anhälla om utfärdande af Nådig föreskrift i detta afseende, hwarjenue Eder Kongs. Maj.t torde lika Nödigt tackas widtaga sädana mätt och steg, att dessa läro-böcker mä erhällas till ett aspaffadt och i förhållande till andra tryckta arbeten lämoadt lindrigt pris. Riksens Stander framhärda erc. Tryckfrihetslag. Wi efterftrisne Swea Rikes Stander, Grefwar, Friherrar, Biskopar, Ridderskap och Adel, Klerkeri, Borgerskap och Menige Allmoge, som nu här t Stockholm till Allmän Riksdag församlade aro, GLrc wetterligt: akt som uti den af ost, under den 6 slstl.
BorgareStändet väckte motion örn en utvidgad Fribrefsrätt för Städernas Magistrater, har äfven yppat sig inom de respective JRiksStånden samma olikhet , i det att t vänne af dem ansett deri ifrågaställde Fribrefs-rätten höra meddelas, under öst att de andre tvänne vidhåll it sine redqn förut fattade bi-slut, hvarigenom deri blifvit afslagen ; och får Utskottet, så vida denna fråga synes vara af Bevill. nings-egenskap, till Riksens Högiofl. Ständers profliing viirdsamligen hemitälla, obi icke den böi Bcvillnings-Utskoltets Belänkandcn. 357 till Htfgl. förstärkta StatsUtskottet öfverlemnas , under hvilken förmodan Utskottet får till tids vinnande, nu framställa följande Voteringsproposition: D n som bifaller att en större Fribrefs-rätt må, på sätt yrkadt blifvit, tilläggas Städernes Magistrater i Ambets-ärenden, voterar Ja; den det ej vill, Nej; vinner nej: 6a förfaller Motionen och förhålles i enlighet med nu gällande Författningar. Stockholm den. al Julii 1833, N:o t 3-, Ankom den 2g Julii 18*3- Utlåtande , angående srikt eftergift i Revill~ ningen för brandskadade innevånare uti Städtrne Borås och Norrköping. Uti Remiss af deri 2 4:de sisth Februarii har Vallofl.
Nyanserna, af brott äro så många, de serskilda omständigheter, hvarunder brotten begås, ärosåhimmelsvidt olika, att man icke kan undgå att i afseende på straffbestämmelserna öfverlemna åt domaren en viss latitud. Jag tror mig hafva visat, att stöld från posten kap vara af en beskaffenhet, att den bör straffas lika hardt som stöld uti kyrkan, hvilket sednare brott åter kan vara af så ringa betydenhet, att det bör lindrigare straffas än det förra. Hr Printzensköld: 'Att 1734 års lagstiftare lemnade domaren latitud vid straffets bestämmande för stöld i kyrkan, det ådagalägga de 3:ne första §§:na uti 46:te Kap. Missg.B. Vår allmänna lag har verkligen förutsatt de händelser, som Gr. Sparre här anfört, ty l:sta §:n af nyssnämnde Kap. omtalar stöld i kyrkan af ett högre värde; 2:dra §:n stöld dersammastädes, som understiger ett visst värde, i hvilka fall straffet är olika bestämdt, 22 * 340 Den 14 Augusti. samt 3:tlje §:n stöld från person, sora uti kyrkan är närvarande, hvilken omständighet den nu tinder öfverläggning varande §:n icke ifrågasätter. När 1734 års lagstiftare alltså måste antaga latitudssystemet, insågo de likväl vigten deraf att inskränka det så mycket som möjligt. Derföre delade de kyrkostölderna i 2:ne slag, nemi. sådana, sora voro begångna till ett visst värde och derutöfver, samt belagde med lifsstraff, dock sedermera förändradl till högsta kroppsplikt, äfvensom sådane stölder af mindre värde, hvilka straffades med tjufva-böter eller fästningsarbete under ett eller flera år efter omständigheterna. Detta stadgande innefattade en ganska betydlig latitud för domaren att pröfva med huru mångå är brottets beskaffenhet förtjenade att påläggas. Nu har man sammanfört dessa §§ uti en enda, och stadgat en gemensam bestraffning för båda brotten, endast med rättighet för domaren att bestämma om straffet skall blifva 2 år eller derutöfver.
Dä jag emellertid icke kan inse alt någon skada hvarken enskildt för Gottland, hvilket visserligen icke är att förmoda, eller för landet i öfrigt kan komma i fråga, utan tvertom mycken nylla för landet i vissa fall, på sätt Frih. Cederström här anfört, så finner jag intet skäl här vara förhanden att afslå detta betänk., ulan tvertom all anledn. alt detsamma bifalla. Hr Gripenstedt, Joli. Au g: Den första frågan som bör pröfvas torde vara den, huruvida en sådan hamn vid Slitö, som här blifvit föreslagen, skulle vara lill någon fördel för det allmänna eller icke. Jag tror likväl alt man lämpligare bör kunna få ett grundadt omdöme i detta afseende om man hänför sig till de auktoriteter, som deröfver yttrat sig, än om hvar och en här företager sig att efter enskildt tycke och smak afgöra densamma. Skulle man / i2G Deli 12 Februari f. m. Verkligen tilltro sig att nu grundligen kunna afhandla denna del af ämnet, så ber jag att nian ville fästa noga afseende på den obestridliga fördelen sorn denna hamn äger framför alla andra kusthamnar, att den är sällan besvärad med is oell att således sjöfarten är så godt som hela året öppen. Deraf följer att många fartyg, som ämna sig in till Finska viken, men som riskera att der blifva infrusna och vinterliggande, skulle linna sin fördel i alt nederlägga sin last i Slitö och sedan gå på andra farvatten under vintern. Såsom jag nyss nämt, tror jag likväl att en utförlig pröfning af allt detta här svårligen kan äga rum, och äfvenledes är temligen öfverflödig, sedan auktoriteterna med full sakkännedom deröfver yttrat sig, och då dessa sammanstämmande vitsordat nyttan för landet af en frihamn vid Slitö, så tyckes mig att man derom icke vidare borde tvista och orda på så lösliga grunder som nu sker. Men ett annat inkast har blifvit framstäldt af Hr Lagerhjelm då han sagt, att det vore stor fara för smuggling om nederlagsrätt här funnes.
— Stundom har dock i dessa visor hela det poetiska elementet flyktat in i omqvädet, och versen angifver blott hvad den dansande i hvarje fall skall utföra, såsom bjuda upp, dansa, klappa, kyssa sin vän. Så uti den ofvan sid. 18 anförda visan. — Hafva dessa visor ännu det erotiska innehållet gemensamt med ringdansen, så är deremot detta alldeles borta i de till andra klassen hörande sånglekar. I dem gifver sig efterhärmningsbegäret luft fritt och obehindradt. Så gäller det, att i sånglekarne ”Dansa vackert” och ”Räfven raskar öfver isen” härma handtverkaren och embetsmannen; i en annan lek uppträder ”Nisse, som var en konstiger man,” och ger prof på sina talanger; åter i en annan måste man genom att dansa, niga, hoppa bevisa att man är från dansare-, nigareeller hoppare-land. Andra hafva samma karakter som lekarna utan sång, t. ex. ”Aborren leker,” ”Åldermansleken,” ”Stöpa klockor,” ”Lussi” m. fl. Dessa bilda öfvergången till den icke musikaliska folkleken. Dansleken, der de dansande äro ordnade på två rader, har största likhet med ringdansen. Flertalet af dessa lekar äro friarelekar, hvilka på följande sätt utföras. Deltagarna uppställa sig i två rader, midt emot hvarandra, karlarne på den ena och fruntimmerna på den andra sidan; under sång närma sig raderna hvarandra växelvis, så att den rad, som sjunger, går fram, och den andra står stilla; en efter annan af karlarne presenteras som friare och får antingen ja eller nej, i hvilket sednare fall anbudet förnyas hos en annan, till dess det slutligen emottages, och dermed fortsättes till dess alla de lekande bilda par; till slut dansar hvarje par för sig under särskilt sång och i den ordning paret blifvit bildadt42. Dessa friarelekar äro mycket gamla och den af Lyngbye upptecknade, ofvan omtalta Vikivaki är en sådan lek.
Den som anser offentlighet vid Ridd ersk a pets och Adelns öfverläggningar böra medgifvas, under förbehåll, i händelse offentligheten af Ridderskapet och Adeln antages , att icke allenast ett stadgande derom hör i RiddarhusOrdningen intagas, utan ock att sättet, vilkoren och verkställigheten af berörde offentlighet, må efter serskild öfverläggning, sedermera bestämmas, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses Ridderskapet och Adeln för närvarande icke medgifva någon offentlighet vid Ståndets öfverläggningar. RiddarhusOrdningen blifvit uppläste, börjades voteringen klockan £ till 2 eftermiddagen; och befunnos efter voteringens slut, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarna öppnade, rösterne hafva utfallit sålunda: Ja — iqo. Nej — 155. I följd hvaraf och sedan det öfver voteringen särskildt förde Protocoll bl i fvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och Lan dt Marskalken förklarade, att Ridderskapet och Adeln ansett offentlighet vid Slån - Den 16 Mars f. ra, 345 dets öfverläggningar böra medgifvas, under förbehåll, att icke allenast ett stadgande derom borde i RiddarhusOrdningen inlagas, utan ock att sättet, vilkoren och verkställigheten af berörde offentlighet må, efter serskild öfverläggning, sedermera bestämmas. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan Tre eftermiddagen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Måndagen den 16 Mars 1829. Plenum kl. § till 6 Eftermiddagen. Föredrogs å nyo RiddarhusUtskotlets den io sisllidne Februarii aflåtne, och den 5 dennes e. m. på bordet lagde, Memorial, i anledning af Herr von Hartmansdorffs, August, motion, om upphäfvande af Ridderskapets och Adelns beslut, angående tvenne NäringsStipendiers anslående å CadettScholaeFonden. Herr von Hartmansdoff\ August:
I öfrigt synes det föreslagne Reglementet, bestående af 8 §§., ungefärligen börja der det borde sluta. Efter 1 §., hvars innehåll bör, enligt min tanka, bibehållas, torde omedelbarligen böra följa de directa bestämmelserna för främmande personers inträde. Sålunda ville jag uppflytta 7 §. i stället för den 2:dra, med den lilla förändring, att i stället för orden: som finnas anslagne vid uppgången till RiddarhusSalen, sättes: Uppgången till Läktaren. Derefter lärer sättet för billetternas utdelning böra förekomma. Utskottets Förslag i 6 §. synes vara mindre tydligt och fullständigt, och kanske icke verkställbar^ Skall Bänkmannen ensam disponera billetten (det synes obilligt), eller skall han göra det i samråd med BänkmansAfdelnin - Den 3 Februarii f. m. 87 gens Ledamöter, eller skola dessa tour vis utdela den? Detta är ej bestämdt utredt och föreslaget, och i hvilket af dessa fall som helst synes en sådan anordning vara olämplig, och ledande till mindre behagliga förhållanden inom BänkmansAfdelningen, samt tidsödande. Månne i stället ej kunde stadgas, att, utom de billetter, som af LandtMarskalken få disponeras, 5o borde utdelas i RiddarhusUtskottet, under uppsigt och ansvar af RiddarhusFiscalen och RiddarhusCancellisterna tourvis (Fiscalen blef annars allt för mycket besvärad), under den halfva timma, som Utskottet i allt fall bör vara tillsammans näst före hvarje Plenum, och må det bero af Utskottet att, efter omständigheterna, utdela billetter till ett eller flere sammanträden, på kortare eller längre tid, allt efter Utskottets pröfning; detsamma äfven obetaget att till Ridderskapets och Adelns egna antecknade Ledamöters disposition utlemna billetter, under ansvar för uppkommande missbruk, och i alla fall, med vilkor, att inom föreskrifven tid återställa bil letterne. Åhörarne borde infinna sig, innan. Plenum öppnas, och ej äga tillstånd att lid efter annan infinna sig, eller stundtals lemna deras rum för att återkomma.
T anseende dertill, att sjelfva den principfråga, som varit föremål för öfverläggningen, icke finnes omnämnd i Utsk:s afgifna förslag, utan blott } 3So Den 2S April f. m. tili det efteråt förekommande tillagget i betänk., hemställer jag, huruvida meningen är, att hela betänk., eller allt hvad detsamma innehåller, anses bifallet genom den nu föreslagna ja-propositionen. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att enär, enligt 56 J. Reg.F., ett utlåt., hvilket första gången från Etsk. inkommit, måste i sin helhet antagas, återremitteras eller afslås, vore deraf en gifven följd, att det beslut, R. o. Ad. koirime att fatta, rör:de StatsUtskrs utlåt. Lit. E, blefve gällande för samma utlåt, i dess helhet. Uppå derefter af II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, gjord framställning blef den nyss upplästa voteringsproposm af R. o. Ad. godkänd. Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 87. Nej — 31. Under voteringen hade H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, bortgått samt öfverlemnat klubban åt H. Ex. Hr Gr. Brahe, Magnus. Hr Lefren, Joli. Pehr: Icke närvarande under discussionen, har jag ej varit i tillfälle att yttra mig i den fråga, hvarom nu varit voteradt. Jag har röstat ja, emedan jag ansett en stor grundsats derigenom erkänd; men jag kan ej underlåta begära att till prot. få anteckna min enskilda tanka, att, dä ett betänk, första gången är före, inga partiella beslut i anledning deraf få fattas. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. £ till 5 e. m. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Måndagen den 28 Äjiril 1834- Plenum kl. 6 e. m. Justerades 2 prot.utdr. för denna dag f. m. Fortsattes föredragningen af StatsUtskrs d. 21 dennes på bordet lagda utlåt.
40 lackerade, arbeten af papier mache derunder inbegripna 1 skålp. 65 Papper: förhydnings-, pressoch takFritt kardusoch sug-, fargadt eller ofärgad!; makulatur; tryck-, olimmadt-; tapetoch poléreller smergel1 skålp. 6 skrif-, kopie-, plancheoch alla andra slag, hvitt, ej specificeradt 1 skålp. 12 post-, alla slag I skålp. 15 fargadt, pressadt, glaseradt, tryckt, figureradt, försilfradt eller förgyldt 1 skålp. 18 med tryckta linier; tullbehandlas såsom Tryckpapper. linieradt för hand eller machin, drager samma tull som papperet. Papperstapeter och Border 1 skålp. 40 32 Förslag till Tull-taxa. Qvantitet för Införselstull. Tullberäkningen. Riksmynt. R:dr. öre. Parad iskorn; hän föres under Apotheksvaror. Paraplyer och Parasoller: af siden eller halfsiden, utan afseende i sednare fallet pA silkets större eller mindre qvantitet 1 stycke. 50 delar deraf: ställningar 1 skölp. 25 öfvertyg, tillskurna eller sydda, förtullas lika med det väfnadsslag, hvaraf de äro gjorda, med tillägg af 10 procent. fodraler: af läder, lösa eller påsatta 1 skålp. 50 af tyger, lösa, förtullas lika med väfnaden, hvaraf de äro gjorda, med tillägg af 10 procent. Pastellkritor; se Krita. Pastiljer; se Konfityrer. Pelsverk; se Hudar och Skinn. Penningebörsar; se Portföljer. Pennor, skrif-, alla slag 1 skålp. 25 Anm. Askars och kartors vigt inbegripes. Penslar; tullbehandlas såsom Verktyg. Peppar, alla slag 1 skålp. 11 Anm. Vid förtullning af cayennepeppar inberäknas vigten af de flaskor eller burkar, hvarpå denna vara inkommer. Pergamentsskinn; se Hudar och Skinn, beredda. Perlemor, oarbetad Fri. arbetad, oinfattad 1 skålp.
Hade ärendet förut blifvit i rätter lid af menigheterna beredt och handlagdt, så hade det förmodligen haft mera kraft lill framgång. Alt detta varit utaf vigt, torde icke någon bestrida hvad sjelfva saken angår, lika litet som att den vexelverkan, som uppmanar till kraft och lif emellan styrelse och folk, ehvad denna styrelse är andelig eller verldslig, bör näras och underhållas, hvilket åter icke sker, om hela makten till verksamhet är lagd blott på ena sidan, dä det tyvärr händer, såsom vi ofta sett, att den domnar eller dör ut. Om jag icke fruktade att trötta och om det anförda exemplet icke gjorde tillfyllest, vore jag färdig med Den 12 Februari e. m. 455 ännu flere, t. ex.: hurusom en på samma sätt väekt fråga fått en lika utgång, nemi. angalo nödvändigheten att sörja för att fångar, som efter utståndet straff från häktet blifvit utsläppte, genast (inge någon tillsyn och sysslosättning och icke, så som nu sker, löse och försvarslöse, blott gå på rof och lill det olyckliga slutet att blifva lifstidsfånge-. Ilar landet den tillfredsställelsen att hos sin Regering se christeliga menniskoälskande grundsatser uttala sig i ord och gerning, i lagstiftning och fångvård, så hör ock Regeringen kunna hafva hugnaden af ett gensvar direkte från detta folk, men organ måste då gifvas åt deras röst och utrymme för deras gemensamma handlingar. Sedermera tilläde Hr Ribbing muntligen: De ledamöter af Ekon.Utsk., som lemnat upplysningar om de skäl, som förmått Utsk. att afstyrka motionen, hafva bland annat andragit att man hos tänkesättet inom BondeSt. icke funnit någon anledn. lill ifrågavar. motion. Måhända ligger i sjelfva benämningen af dessa inrättningar eller dess utländska ursprung någonting främmande, som man icke varit van vid att höra, och detta har måhända förorsakat den liknöjdhet för saken, som man anmärkt.
För Öfrigt lem. nar jag gerna derhän, huruvida den ifrågavarande förkortnings-methoden vid Protocolls-justeringar bör antagas; men emot det förslag, att det skulle vara en pligt för Riksdagsmannen att ovilkorligen inför RiddarhusSecreteraren justera sine anföranden och ej vara berättigad att dermed vänta intilldess Protocollet upplåses, samt då antingen uteblifva, eller förklara sig nöjd med uppställningen deraf, eller ock göra de anmärkningar, hvartill han kan finna sig befogad , anhåller jag att få göra någrg erinringar. En sådan pålaga tror jag ej att mån skäligen kan ålägga någon Riksdagsman, emedan han derigenom vore betagen den honom i Öfrigt tilla gde rättighet, att genast efter hvarje Plenums slut resa, om han så behagar, utur Staden. Jag tycker att, i fall någon förändring uti Protocollsjusterings-såttet skall äga rum, det förslag Gref. ve von Schwerin uppgifvit, kunde med få ändringar antagas. Men då det är nödvändigt för den Ledamot af Ståndet, som vill höra uppläsningen af ett Protocoll, att, enär Protocofls-justeringen ofta dröjer fyra veckor och deröfver, honom gifves tillfälle att påminna sig hvilka Ledamöter talat; skulle jag för min del anse nödigt, dels att ett exemplar af Bulletinerne f Den 3 April. *5 alltid fanns liggande uti läsrummet, ända till dess Protocolls-justeringen för hvarje Plenum för sig gått, och dels att under det justeringen på» står, samma Bulletiner varda, likasom nu voterings-propositionerne, uppspikade uti Riddar. husSalen. Hvar och en kunde då få tillfälle att påminna sig hvilka personer som talat och veta når han skulle passa på att, om han ville hafva ett yttrande upplåst, anmäla sig. Utan detta försigtighetsmått, blir det mången sorn försummar sig, i synnerhet som Protocolls-justeringen kommer att gå ofantligt fort, och såsom bestående till största delen af blott namn och ordet införesi blir utan allt interesse för åhörare. Friherre Boije: