Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessutom synes det icke skäligt, att medborgare, sorn, utan förnärmande af andras rätt, sjeltve sörja för sin bergning, deruti skola hindras af förmyndare, som, huru. välmenande de ock må vara, ändå aldrig kunna bättre, än den näringsidkande sjelf, inse hans sanna fördelar. På denna grund, och då det är högst menligt för dem, som vilja idka något handtverk eller annan nyttig slöjd eller näring, att, när rättighet dertill dem ej genast kan medgifvas, de skola vara underkastade en långvarig rättegång, innan deras ansökning sluteligen bifalles eller afslås, hvarigenom en betydlig del af deras små förlags-capitaler alldeles onyttigt förspillas; hafva Committerade icke funnit betänkligt, att hänvisa dessa ärenders pröfning på den genaste administrativa vägen. Visserligen blifva göromålen i HandelsDepartementet härigenom ökade; men det beror af Eders Kongl. Majit, att, genom ändring af 606 Betänkande om Rikets Styrelse-f^erk. de i dessa ämnen gällande prohibitiva författningar, förekomma de flesta så beskaffade frågor. Några af de befattningar, sorn hittills tillhört Commerce-Coliegium, finnas i förslaget icke omnämnde, emedan de äro af sådan beskaffenhet, att de, efter Committerades tanka, icke böra tillkomma Styrelseverken, såsom: frågor om falt rikets och manufacturers förseende med arbete, tjenstfolk, rudimaterier, modeller och verktyg, med flera andra dessa handteringar rörande oeconomiska detailler, hvilka säkrast till näringsidkarnes eget afgörande kunna öfverlemnas, li. kasom frågor om reglor för Kolag till fabrikers, manufacturers, handt verkeriers och handels idkande, o. s. v. — Men i de fall, då för någon större inrättning, som på allmänna hushållningen kan hafva inflytande, stadfästelse af ett sådant Reglemente sökes, kan underdånig anmälan derom hos Kongl. Majit, genom Stats-Secreteraren för Handeln och Financerne, göras.
Domstolen skulle öfver dessa förslag afgifva underdånigt utlåtande i hvad som rör deruti förekommande ansvar och straff samt rättegångs-sätt. Frågan om förnyade Seglationsoch Lurendrägeri-Förordningar förevar å nyo inför Kongl, Maj:t i Stats-Rådet den 20 April 1825, hvarefter allmänna författningar i ämnet blifvit, under den 23 Junii och 21 Julii samma år, utfärdade. 2 11. Angående en förändrad organisation af Tull-Verket. Anmäld den 3 Junii 1824, och uppskjuten. Ä nyo anmäld den 17 Nov., så vidt densamma rörer förändring af Tullverkets Öfver-Styrelse. Kongl. Maj:t forordnade, jiG Bil. t. R. St. Just. Omh-.ns Emb.-Ber. d. !\ Nov. 1828, att General-Tnll-Directionen skulle upphöra med dea 1 Jan. 1825 och Tull-Styrelsen öfvertagas af en General - Tull -Directeur med 6,000 Ridr i Lön och 1,000 R:dr i Taffelpenningar af Tullmedlen årligen, men utan högre pensions-rätt på IndragningsStaten än Landshöfding. Tull-Directeuren torde biträdas af 2ine Departements-Chefer med endast rådgifvande röst, af hvilka den förste skulle ega inseendet öfver allt hvad sorn anginge uppbörden och redogörelsen, samt, under General-Tull.Directeurens frånvaro, inträda i hans functipner här på stället; men den andra hafva inseendet öfver de Allmänna Tullbevakningsoch Controlleringsanstalterna, samt handlägga alla derifrån härflytande mål, som icke voro af juridisk beskaffenhet, och hvarefter General-Tull-Directeuren samt DepartementsCheferne vidare skulle af Secreterare och Kamererare med derunder lydande CanceUieoch Contors-personal biträdas. Kongl.
Maj:t, som velat afvakta regleringsfrågans behandling såväl hos Landtförsvars-korniléen som af arméens krigsbefäl, föreslagit, att Rikets Ständer, för fortsatt tillämpning under åren 1864, 1865 och 1866 af nu gällande pensionsstater för arméen och Gotlands Nationalbeväring, dels måtte anvisa ett årligt kreditiv å 150,000 R:dr att, i mån af behof, användas till betäckande af den skilnad, som för arméens pensionskassa kan under dessa år uppstå i följd af den nya pensioneringens tillämpning, eller för tre år tillsammans 450,000 R:dr, dels ock att, till betäckande af den brist, som ansetts uppkomma uti del kreditiv å 100,000 R:dr, som vid förra riksdagen anvisades flir år 1863 till berörda ändamål, bevilja eli IjIInadskreditiv af 50,000 R:dr, samt slutligen att, för upprätthållande al arméens pensionskassas egen pensionering under hvartdera af åren 1864. 1865 och 1866, måtte å Riksgälds-kontoret tillhandahållas ett kreditiv till enahanda belopp, som för innevarande statsreglering dertill finnes anvisadt eller 85,500 R:dr årligen, således för nyssnämnda 3 år tillhopa 256,500 R:dr, med skyldighet likväl för pensionskassan att till Riksgäldskontoret afstå det kassan för hvartdera af dessa tre år tillkommande förhöjda vederlag för de till Statsverket indragna rusthållsafgiflcrna. Häraf visar sig, all åtgärder visserligen blifvit af E. K. Maj:t vidtagne för att bereda lösning åt den väckta frågan angående ordnandet af pensionsväsendet för arméen, men Expeditiöns-UIskot tels Försten/ lill under cl. Skrifvelse, l\:o 133. 41 men att åtskilliga hinder dervid uppstått, hvilka det icke berott E. K. Maj:t ensamt att undanrödja; och till följd häraf måste delta vigtiga ärendes handläggning hos Rikets Ständer ånyo, åtminstone för någon tid, undanskjutas.
Om vi än dessförutan kunde skaffa oss bränsle och byggnadsämnen; så skulle landet icke desto mindre, enligt resultatet af vetenskapens! nyare undersökningar, blifva mer och mer ofruktbart, ju mera skogarne minskades, emedan ett skoglöst land måste lida så stor brist på regn, att dess afkastning svårligen förslår till dess odlares bergning. Jag har omnämnt detta — 35 — förhållande uti deri här ofvan åberopade afhandlingen om skogshushållning, som influtit uti början af 1850 års berättelse, och jag har ej bordt sluta, utan att härom påminna. lie betraktelser, jag redan anställt öfver föremålet för så många olika bekymmer, den mycket omtvistade och i samhällsordningen så djupt ingripande religionsfriheten, hafva hittills varit utan annan påföljd, än att någre ifrare för friheten uppträdt med beskyllningar emot mig för irrlärighet eller afvikelser från den sanna tron. Annorlunda hafva mina tankar i ämnet ej ens blifvit nämnda, än mindre något afseende på dem fästadt. Så liten framgång uppmuntrar icke till fortsatt arbete i ämnet; men den bristande framgången berättigar dock icke till overksamhet för en sak, hvars vigt ej tillåter mig misströsta, att den en gång skall blifva föremål för den sorgfälliga uppmärksamhet, utan hvilken densamma ej kan erhålla en tillfredsställande utgång, och att, när en sådan uppmärksamhet vaknar, äfven mina reflexioner i ämnet kunna komma att underkastas den pröfning, som deras innehåll till äfventyrs må förtjena. Man ifrar för frihet och bör således hafva betänkt, hvad det är, som under detta namn påyrkas, och huru man skulle finna sig belåten, i fall man såge sin önskan uppfylld. För min del förordar jag ingen ny frihet; men jag försvarar den, som finnes, fördrager den bättre och skattar den något högre, än de kanhända finna önskvärdt, hvilka nitälska för införandet af en ny, i det yttre mer eller mindre regellös frihet. Mitt föreställningssätt har tvänne föregående berättelser *) blifvit framlagdt, såsom jag hoppas, nog tydligen, för att icke missförstås af den, som tänker. Men jag bör icke derföre anse det öfverflödigt att här uppdraga en fullständigare teckning af den frihetslära, till hvilken jag bekänner mig.
Nu är emellertid, genom Stats-Utskottets oftaomförmälda Utlåtande N:o 139, punkten 69, under Litt. f, föreslaget, att, med bifall till hvad Kongl. Maj:t i berörda hänseende begärt, till arfvoden och resekostnader för folkskoleinspektörer mätte af Rikets Ständer beviljas 30,000 R:dr årligen, att på Åttonde Hufvudtitelns ordinarie stat uppföras, med underdånig anhållan, det inspektionen måtte så ordnas, att, der icke särskilda hinder mötte, hvarje folkskola finge i allmänhet en gång om året besök, samt att inspektörernes berättelser blefvo på allmän bekostnad tryckta, för att till samtliga konsistorier och skolstyrelser i riket utdelas; och detta Stats-Utskottets förslag har blifvit af två Riks-Stånd fullständigt gilladt, hvaremot två Riks-Stånd vid pröfningen deruti gjort förändringar, hvilka torde komma att föranleda Stats-Utskottet att ytterligare utlåtande härom meddela. Det framstår således häraf att Stats-Utskottet föreslagit beviljandet af allt hvad Kongl. Maj:t ansett böra för ifrågavarande ändamål begäras samt att frågan huruvida någon förändring i detta af två Riks-Stånd godkända 12 Sammans. Staissamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottels Betänkande N:o A6. förslag skall ega rum, kommer i behörig ordning under Rikets Ständers pröfning, utan att sammansatta Utskottet har behof att dervid genom något yttrande ingripa, Utskottet hemställer således att det af Sven Hejirlin förordade förslag ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda Stockholm den 29 September 1863, STOCKHOLM, typografiska föreningens boktryckeri, 1803, Sammans. Statsoch Banko-Utskottets Utlåtande N:o 41. Ank. till Exp.-Utsk. den 10 Okt. 186 3, kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af vacht motion om ändring af remedium i vigt och finhet för hela, halfva och fjerdedels specier, m. m.
År 1841 funnos inom Länet 11 bomullsoch linne-fabriker, 1 porterbryggeri, 3 segelduks-fabriker, 20 färgerier, 6 garfveriet" för Engelsk läderberedning, 5 oljeslageriet", 3 pappersbruk, 3 skeppsbyggerier, 5 sockerbruk, 18 tobaks-fabriker och 56 diverse andra fabriker, hvilka sysselsatte 2,309 personer, hvilka tillverkade och förädlade varor till ett värde af 2,529,865 R:dr Banko, och alltså 805,573 R:dr mer, 4 än för 5 år tillbaka; men, enligt hvad härvarande fabriksidkare i en till Kongl. Majrts Befallningshafvande ingifven skrift antydt, är välståndet bland fabrikanterna icke i samma mån ökadt, utan behållningen å den större produktionen xångare, än fordom å den mindre, föranledt af den osäkerhet, som kreditoch utsöknings-lagarnes beskaffenhet vålla, bland hvilka de omnämnt konkurslagens bestämmelser om afträdes-förmån, rättigheten till försäljning af lösegendom utan dess afhändande och upphörandet, för de flesta fall, af bysättningstvånget. Fishe. Det utgör skärgårds-allmogens hufvudnäring, men beklagligtvis har äfven under de fem år, deni berättelsen omfattar, sillen icke nalkats kusterna, hvilken fordom gjorde skärgården till en rikedomskälla för landel. Allt mer och mer har uppmärksamheten fästats på nödvändigheten af fiskens snyggare beredning och saltning straxt ef! er fångsten, och nästa berättelse kommer alt upptaga hvad Konung och Ständer tillgjort för vinnande af delta ändamål och för Bohuslänska fiskares understödjande i öfrigt. Hummerfisket fortfar och inbringar ej obetydliga summor. Sjöfarten fortsattes såsom en af Länets hufvudnäringar. Fragtfarten på Wenern är ej obetydlig och sysselselsätter många personer den del af af året, som yrket kan bedrifvas.
Friherre kstjerta, Axel, anhöll, akt nästa klenum mätte snart inträffa, pä det berättelsen mätte, sä fort möjligt wore, inlemnaS och hela saken fort expedieras. Herr Landt-Marskalken ykkr-abe sig ej nu kunna smara när nästa klenum kunde utsättas. Grefwe vs In Gsrfiis anmälte, att utom de 2:ne i dag Iipläste Handlingar frän Bcwillnings-Utskottet, om hwilkas tryckande anstalt wore fogad, äte-stode ännu »ägra Bilagor dertill och ben sä kallade Minimi eller Skydds - Tabellen. Den 25 September. 875 FrägadeS om ej Skydds - Tabellen äfwcn skulle tryckas? Grefwe ve I » 6 n r st ! e förestälde, att ben utgjorde 24 ark, oH akt tryckningen deraf skulle fordra minst fjorton dagar, i fall man ock kunde finna nägon Boktryckare, som under Tryckeriernas närvarande starka sysselsättning wille utgifwandct sig ätaga. Herr Look, (förfil? Imstvs^, Hanö E Efter nägon stunds öfverläggning härom, stannade Ridderskapct och Adeln j det beslut, att anmoda Herr Grefwe ve la Larstie benäget ätaga sig att försöka gä i författning om Skydds-Tabellcns skyndesamma befordrande till trycket, hwilkct ock Herr Grcfwen behagade lolwa; hwarjemte beslöts, att tryckningskostnaden skulle af Riddarhus-Cassan bestridas. Slutcligen justerades följande:. Utdrag as Protokollet, hällct ut! Högloflige Ridderffapets och Adelns klenuni den 25 September iZog. S. D. Bestöt Ridderskapet och Adeln för dess del, att de 14 stycken Packlärar, med päskrift: nungen tisthöMe, hwilka i.Banquen äro deponerade, mä i närwaro af Riksens Ständers till upteckningcn af f. d. Konungens Egendom, förordnade Om - bud samt Banco-Ulskottets
Deras uiaterialier och beställningar beredde, sä i Slockholm som i Norrköping och Götheborg, fångpersonalens allmännare och jemnare sysselsättning ; deras tillsyn var ett biträde för administrationens, oell deras för arbetet lemnade betalning användes, dels till lindring i kostnaderna för fångvården, dels utdeltes bland fångarna till uppmuntran till flit. På detta sätt blefvo högst betydliga arbeten verkställda, arbetsskicklighet vunnen, flere större byggnader uppförda, som tillfallit Staten utan kostnad för den ; och man gjorde sig det hopp, att de från inrättningen utgående, som lärt sig något nyttigt, allmänt behöf1 i g t yrke, skulle kunna lefva af annat än tiggeri och stölder. Fångriumerären tilltog emedlertid på ett förfärande sätt, och såsom exempel deraf anhåller jag att få lemna några märkbara statistiska upplysningar i detta fall. Ar 1813 hade Sverige, enligt Justitiae-ornbudsmannens berättelse, omkring 1,774 fångar. Detta, beräknadt på en folkmängd af 2,43o,000,-—• dåvar. förhållandet, — utgör en fånge på ! 3g2 personer. i8a5 hade fängantalet stigit till 3,74-8, och folkmängden till 2,771,7,52, således en fånge på 740; och slutligen i833, då denna tableau uppgjordes, voro fångarne 4>5oo på en folkmängd af 2,934,000 personer, således en fånge på 65a. Räknar man, proportionsvis till populationen, fångpersonalens stigande, finner man, alt ett så betydligt stigande icke på blotta grund af folkmängdens tillvext kunnat äga ruin. Jag har äfven observerat lietta, men vill icke besvära medså många sifferdelaljer. Emedlertid visa dessa arithmetiska belopp, att något, utom populationens tillvext, varit orsaken 3o Den l5 Februari f. m. tilt fängnumerärens stigande.
Ett stort lågt rum med tvärbjälkar i taket, tunga bord öfverallt och nätta tjänsteflickor i hvita mössor och mörka kjortlar med kulörta förkläden, som sprang omkring och serverade öl ur stora stånkor. Villy och Gustaf tycktes riktigt hemmastadda här, och så fick jag höra, att Villy ’lärt’ Gustaf det här stället såsom lämplig hviloplats mellan biljardspelet. Och ändå säger Villy, att han håller af mig, och det gör han! »Du är som du är, du Villy», sa jag, »men skål på dig ändå, min gosse!» Det var ett märkvärdigt öl. Godt, sött, och alls inte starkt. »Den här sorten har jag komponerat ihop själf», sa Gustaf. »Hva tycks?» »Utmärkt», sa Villy. »Ta dig en klunk du med, Lovisa.» Jag tog både en, två och tre klunkar, och därpå drack jag en sort, som smakade honung och var utsökt. Herre Gud, så skön världen var, och hur märkvärdigt med den där medeltiden, när alla människor hade tvärbjälkar i hufvudet och riddarna bar handskar i hjälmbuskarna och fruntimren viftade med guldbroderade hästar ut genom tornfönstren! »Ta dig en klunk till, Lovisa», sa Gustaf. Det gjorde jag, och allt tydligare blef medeltidsstämningen. Jag riktigt hörde harnesk rassla, och såg väpnare kila om hvarandra i hörnen. »Ja, tant Lova», bröt nu Villys röst in i mina drömmar: »vi ska väl sta och odla vår själ då!» »Strunt i min själ», sa jag. »Hurra för humle, hurra för malt!» sjöng Villy. »Hvad nu!» sa jag. Men det var alldeles omöjligt att bli ond: han såg för tokig ut! »Skål din gåsunge!» sa jag i stället, och så gapskrattade vi alla tre, fast jag nu egentligen inte kan förstå hvarför, ty inte var väl gåsungen så förfärligt rolig häller! »För öfrigt», sa Gustaf, »är det inte mycket bevändt med Museum. Utom Holländarna och några modärna dukar förstås». »Hvad för slag! –»
Ingenieur-Corpsen men den andra, eller Fältmälnings-Brigaden, kallades Topografiska Corpsen; att Sjömätnings-Corpsen blifvit upplöst, samt alt Cheferne för sådane Corpser eller Batailloner, hvilka, icke införlifvade med något Regemente, utgöra ett helt för sig, torde böra anses i likhet med Cheferne för andra Regementer eller Corpser, får Conslitutions-Ulskollet, till Grundlagsenlig behandling, hos Riksens Ständer hemställa, alt 35 $. RegeringsFormen må på följande sätt förändras: Siats-Ministern General-Adjutanter, Officerare af G ener al-Stab en j Commendanter i Fästningarna, Chefer och SecunclChefer för Regementer och Corpserj Ministrar —• —• Stockholm den 7 Juli 1840. Ank. till Exp. Utsk. den i5 Juli, kl. i c. m. Memorial, med förslag till ändring uti 34 RegeringsFormen. Tili Conslitulions-Ulskoltet har Herr Rosengvist af Åkershult, F. L., ingifvit motion om det tillägg uti 34- §■ Regerings-Formen, alt Ledamöter af Stats-Rådet eller af Justi liseRådet, hvilka, jemnlikt denna , ej få tillika annat Civilt Embete bekläda, icke eller må lill förrättande deraf förordnas, och i sammanhang dermed har en Utskottets Ledamot väckt det förslag, att bemälde embetsman icke må något, vare sig civilt eller annat Embete tillika innehafva eller förvalta. Hvad Konungens Rådgifvare angår, inser Conslitutions-Ulskottet icke, med hvad större skäl de skola kunna, jemte deras Rådgifvarebefaitning, bekläda ett militäriskt, än ett civilt Embete. Det ena torde vara af lika stor vigt, som det andra; för begge kan vara lika menligt att en längre tid bestridas af embetsman, förordnade lills vidare.
hvilka sammanlagda penningar och dagsverken Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ansett kunna, i följd af lämpliga befunna rättelser, utföras till 4,275$ mansdagsverken; hemställande Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, beträffande grunden för beräknandet af. omförmälda utskyld i kontanta penningar, att, ehuru, efter den för ränteförvandling i allmänhet vedertagna beräkning af sednaste 10 års medeltal af markegängen, ett inansdagsverke skulle komma att motsvara endast 29-J skillingar, likväl och enär dagsverks-lönerne i orten under en följd af år visat fortsatt benägenhet att stiga, så att för fem af de sex sista åren och deribland åren 1850 och 1851 markegångspriset varit till 32 sk. fastställdt, någon lägre förvandlingsgrund, än efter sistnämnda pris, icke måtte antagas, helst skäl icke syntes vara för handen att, till enskildes fördel, förringa de för en Embetsmannakorps’s aflöning beräkneiiga tillgångar. Öfver nyssberÖrde förslag blef den 20 Juli 1852 Kammar-kollegii underdåniga utlåtande infordradt.
En motsatt tydning skulle lemna rum för den besynnerliga slutföljd, att Landt-Marskalk vore oberättigad att framställa proposition till ändring i Riddarhus-Ordningen, oaktadt sådant skeddepå den lagliga väg, som i samma Författning finnes banad, och oaktadt han äger proponera ändring i sjelfva Grundlagarna, såvida förslag dertill blifvit vederbörligen beredt. Emot pluralitetens beslut reserverade 12 Bil. till Constitutions Uts/t. Betänk. N:o 6. sig Riksdagsmännen Matts Ericsson och Anders Danielsson, Borgmästarne Richert och Rindqvist, Lagmannen Falkman, Herrar af Uhr, Brakel och Cederschjöld, Friherre Rålamb samt Herr Grefven och Ordföranden, alla med begäran, att deras reservationer malte få i Protocolls-Utdrag det afgående utlåtandet åtfölja; hvilket bifogande jemväl Riksdagsmannen Anders Danielsson, Borgmästaren Richert, Lagmannen Falkman och. Herr af Uhr för deras under discussionen hufvudsakligen yttrade meningar sig förbehöllö, Herr af Uhr serskildt dertill föranledd af det menliga inflytande han ansåg Utskottets nu fattade beslut komma att ega på Riksdags-ärendenas behandling i allmän Ut Supra. Ex Protocollo J. D. Vale ri u s. STOCKHOLM, C. JVL Caklsox. 1829. N:o 7. Memorial till Rikets Stander, angående Constitutions-Utskottets behörighet att upptaga nu gjorda motioner om ändringar och tilllägg i Justi tias-Ombudsmans Instructionen. Uppå Rikets Höglofl.
Vid förnyad föredragning gillades följande LagUtskottets den 28 sistlidne November afgifne, och den q dennes eftermiddagen på bordet lagde, Betänkanden: N:o 146. Öfver väckt motion om föreskrifter för utraätnings-kostnads beräknande. N:o 147- Öfver väckte motioner 0111 1) t: n 2i l)e c tni b e r l. 111. verkställighet, af UnderRälts beslut i skuldlordt ingsmål, när gäldenär skulden erkänt. Öfver väckt motion om åtskilige föi ändringar i nu gällande stadganaen om Rätlegångssättet i skuldfordringsroål, samt om utmätning, och hvad dermed äger gemenskap. Öfver väckt motion om rättighet for fordringsägare, att uppdraga verkställigheten af laga kraftvunne Domar och Utslag åt den tjensteman el ler enskilde person, för hvilken de hafva förtroende, och som vili sådant uppdrag emottaga. Föredrogs å nyo Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUlskotlens den 26 sistlirine November under N:o 68 afgifne, och den "ytde dennes e. m. på bordet lagrie, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens under N:o 3n förut meddeldte Betänkande, rörande väckte motioner om ändringar i Kongl. Förordningen den 26 Februari 1817, angående Socknestämmor och Kyrko-Råd. Grefve Cronhjelm > Otto August: Sedan Presteoch BondeStånden bifallit Utskottens första Betänkande, och BorgareStåndet godkänt det nu ifrågavarande, lärer icke någon väsendtlig åtgärd härvid återstå. Jag skall derföre icke försöka förmå Ridderskapet och Adelnatt, med från - 238 Den 23 D e c e m 1) e r i. in. gående aYSetänkandet , i allo antaga min motion. Jag får åtnöja mig med , alt Utskotten medgifvit, det Stockstraffen kunde upphöra.
Det år af högsta vigt, att de i LandsCanzliet liggande publika och privata medel samt angelägna papper må noga förvaras för inbrott, och jag önskar derföre, det Högloflige Ridderskåpet och Adeln täcktes a Herr Ehrenborgs hemställan i detta ämne göra afseende, Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att sorn StatsUtskottets ifrågavarande Betänkande nu första gången blifvit upplåst, komme detsamma tillika medi hvad i anledning deraf, blifvit anfördt, att till nästa Plenum hvila på bordet. v Upplästes och lades på bordet följande, från nedannåmnde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden: Fran Stats-Utskottet: -i Af den i4 sistlidne Februari; i anledning Den i Marlii, af våckt motion att, för Statens räkning, ett Hus måtte inköpas och inredas så vål med tjenlige Sessionsrum för Riksens Stånders Utskott, som Samlingsrum för Hedervärda BondeStåndet, jemte Canzlierum och Archiver m. m. Från Statsoch Banco-Utskotten: Af den 525 sistlidneFebruari; angåendeföråndring i tiden och sättet för indrifningen af Götha CanalBoIagsGötheborgssamt Malmö f. d. DiscontVerks ännu utestående fordringar. Fran ExpeditionsUtskottet: Af den 27 sistlidne Februari; 1) Angående en förändrad redaction af Bihanget till RiksStåndens Protocoll. 2) Med hemställan, att vederbörande Utskott måtte anmodas, att af deras Betånkanden m. m. låta utskrifva och ExpeditionsUtskottet tillställa tvenne exemplar. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskilldes kl. tre qvart till 2 eftermiddagen. In fidem Protocolli O. J. Lagerheim. Den i Martil. 23 Lördagen den I Martii. Plenum klockan 5 eftermiddagen: Herr Montgommerie , 'Fabian, hade in_ lemnat ett Memorial, hvilket upplåstes, så lydande: (Se Bilagan N;o 1.)