Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om vi t. ex. betrakta upförandet af husbyggnader, så skola vi få se, att, vid de flesta tillfällen, så har Staten tillgång pä embetsman, som troligen förstå, lika så väl som några andra, att upgöra kostnadsförslager, och likväl är det högst sällsynt, att någon sådan byggnad blifvit upförd inom det af Öfver-Inlendents-Embetet gjorda kostnadsförslag^. Jag vill erinra huru förhållandet varit med byggnaderne för kasernen vid Lifgardet lill häst och Garnisonssjukhuset, som här på detta rum har varit föremål för de liflaste debatter, i anseende till de anslag, som dertill erfordrades utöfver de första och andra gången upgjorde kostnadsförslagen. Jag ber att få erinra K. o. Ad. huru det har gått med vissa af våra fängelsebyggnader. R. o. Ad. torde hafva i minnet huru det var när proposin kom till R. St. om ett national-museum. Denna fråga var föremal för lifligt motstånd inom flera Stånd. Hvad var orsaken lill della motstånd? Ingalunda obenägenhet för att bevilja anslag lili ett national-museum, åtminstone till en ganska obetydlig del, utan orsaken dertill var, att det var förutsatt att det anslag, som begärdes, icke skulle räcka lill upförande af den byggnad, som åsyftades. Delta förutsattes inom nämnde Riksstånd, oaktadt på Regeringens sida försäkrades, att man skulle bålla sig inom kostnadsförslag^. Emedlertid har det, fastän frågan upgjordes genom förstärkt StatsUtsk. och oaktadt Regeringen af de betänkligheter, som då framställdes af RiksSt:n, naturligtvis hade all anledn. till att söka att icke få dementi, oaktadt allt detta säger jag, så har förhållandet blifvit det, att nationalmuseum troligen kommer att kosta dubbelt så mycket, som Regeringen begärt. Hvad kan nu orsaken vara dertill? Aro väl de personer, som på Regeringens vägnar hafva updrag alt utföra dessa arbeten, äro de okunniga, oskickliga, oredliga? nej, jag svarar högtidligt nej derpå. Det är personer, som åtnjuta den största aktning, som ega stora kunskaper, som hvar och en skänker sin hyllning, derföre att de förstå sin sak; men något annat måste finnas, som gö(;, alt vid alla de arbeten, söm
Ut skottet, som vid sådant förhållande icke heller i fråga om arbetad tobak kunnat understödja motionärens yrkande om tullförhöjning, deremot funnit angeläget att de nuvarande tullafgifterna, utom hvad spunnen tobak angår, i någon mån nedsättas, och får i sådant afseende föreslå att de må bestämmas å Cigarrer till 1 R:dr 30 öre skålpundet, Karfvad tobak .45 » d:o Malen eller snus 50 » d:o Stänger och karotter . ... 55 » d:o hvarjemte cigaretter, som nu förtullas lika med karfvad tobak, men äro närmare jemförliga med Cigarrer, torde böra i stället uppföras till lika tullbehandling med dessa. Med anledning af hvad Herr Prosten Janzon samt Sandstedt, enligt hvad ofvan Tråd. är omförmäldt, yrkat i fråga om tull å jernoch ståltråd samt messingstråd, hvilka enligt 1854 års tulltaxa drogo tull, de förra slagen af 4 sk. 6 rst. Banko i allmänhet, och då de efter Kommers-kollegii tillstånd för vissa ändamål fingo införas af 2 sk. Banko per skålpund stapelstadsvigt, samt »andra slag kopparoch messingstråd» af 8 sk. Banko skålpundet, har Utskottet, med afseende å den betydliga tillvexten de sednare åren uti införseln af dessa artiklar, för hvilka all tull vid 1857 års taxereglering borttogs, men för tillverkning hvaraf anspråket på lämpligt tullskydd icke bör anses mindre befogadt än för åstadkommandet af andra med dessa jemförliga förädlingsarbeten, hvilka af sådant skydd äro i åtnjutande, funnit sig böra föreslå å 20 Bevillnings-Utskottets Betänkande 8. .*i ttika. jern och ståltråd 6 öre tull per skålpund samt å kopparoch annan ej specificerad metalltråd, andra slag, 8 öre införselsafgift skålpundet.
Redan dessa omständigheter syntes tillräckligen ådagalägga olämpligheten af det nu brukliga sättet att förskaffa fattigare församlingar understöd för deras kyrkobyggnads-företag; men härtill komme vidare, att Postverket genom stamboks-exemplarens framoch återsändande, jemte de influtne medlens remitterande, finge vidkännas en tunga, som för hvarje stambok kunde beräknas till minst 140 R:dr; och dä de insamlade medlen vanligen belöpte sig till endast emellan 2 och 3,000 R:dr, för hvilka Postverket således vidkändes en uppoffring af 7 procent, de understödstagande genom afdragen för provision, närmare 9 procent, samt sexmännen, hvilka sällan lyckades att på dagen insamla bidrag till ett dagsverkes värde, härigenom tillskyndades en tidsförlust till långt större penningevärde än hela understödets belopp, vore det utan tvifvel högst önskvärdt, alt kollektoch stamboks-insamlingen kunde afskaffas och fattigare församlingar' på annat sätt beredas erforderligt understöd. I anledning häraf och med uppgift, att, enligt beräkning för de sistförflutna fem åren, stamboksmedlen Öfver hela riket årligen uppgått till ett belopp af 26,333 R:dr, har motionären föreslagit, att Rikets Ständer för berörda ändamål måtte ställa till Kongl. Maj:ts disposition ett reservations-anslag af 27,000 R:dr årligen, deraf, sedan en församlings behof af understöd till kyrkobyggnad blifvit på hitintills öfligt och i författningarne föreskrifvet sätt bestyrkt, Kongl.
Ropades Ja, Uppå af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställde särskilte propositioner, fann Ridderskapet och Adeln för godt bifalla hvad StatsUtskottet i Betänkandet N:o l5i och Utlåtandet N:o ^55 i öfrigt föreslagit och tillstyrkt. Den 14 October e. m. 267 Herr Rosenqvist* Fredrik Leonhard* bade inlemnat följande, som upplästes. Då man, utan att vara clairvoyant, likväl kan med tämmelig visshet förutse, att de af Ridderskapet och Adeln frikostigt beviljade enorma Anslag till de i RiksStaten uppförde 10 HufvudTitlar, dels icke i längden kunna äga bestånd, dels ock skola förorsaka missnöje och oro bland mängden af de medborgare, hvilka böra bidraga till medlens utgifvande, och hvilka redan förut klaga öfver för stora och dryga skattebördor, deruti man vid denna Riksdag snarare hoppats få någon lindring och nedsättning; och jag icke funnit det vara billigt eller nödvändigt, att i en tid, då priserne på alla nödvändighets-varor alldeles icke stigit, utan snarare fallit under det värde, som de vid förra Riksdagen ägde, öka löner och anslag för sådane Embetsoch Tjenstemän samt Inrättningar, hvilka hittills varit belåtne med hvad Staten dem förut anslagit; så föranlåtes jag härmed vördsamt anhålla, alt i Ridderskapets och Adelns Protocoll få antecknadt, det jag på det kraftigaste reserverar mig emot alla de nja och förstorade Anslag, som Ridderskapet och Adeln, genom sin Pluralitet beviljat, undantagandes likväl löneförhöjningarne åt Herrar Statsoch RevisionsSecreterarne, Herr JuslitiaeCanzleren, samt Herrar HofRättsRåderne och Assessorerne jemte Under betjeningen i de Kongl. HofRätterne, hvilka alla Embetsman på intet aG8 Den 14 October e. m. sätt kunnat vara belåtne med de ringa och otillräckliga löner de af Staten hittills åtnjutit.
Af sadan orsak tror jag n-'g böra wända upmärksamhcten derpä, at Justitie-Statens aflöning, säsom jag redan nämnt, förnemligast grundar sig pä Lagmans - och HäradshöfdingeRäntan, hwilken, enligt Norrköpings Besiut 1604 borde utgöras af alla som i Häradet och Lagsagan bodde; men hwarifrän dock sedermera ätstilliga blifwit befriade, ehuru de njutit lika rätt lil Domstolarnes ätgärder och oftast pretendera at fä sine ärender först afhulpne. Denna Ränta utgjordes redan iv8o med 13 öre Silfwermynt af bwarje rök, dä penningestocken war 0- jämförligt mindre än nu, och Skatten följaktligen mera betungande i penningar än i waror. Det är genom denna/elagtige taxation, som Kronans inkomster til Ämbetsmännens aflöning för - Den ii Augusti. 025 blifwit lika , och de altid lika lidande. Om detta rcttas pä det sätt, at Rökpenningarne förwandlas til Spannemäl efter gamla Krono-wärdiet, är hela swärigheten häfwen. I Sweriges nu upodlade skick lärer det ej blifwa mera betungande för Swensta Jnwänarne at betala Lagmans - och Haradshöfdinge-Räntan i Spannemal, än det frän uräldriga tider warit för Finsta Jnbyggarne. Pä sädant sätt kunde äf, wen Iujritiä-Staten fä sin lön fasistäld i Spannemäl och derigenom warda stild fran conjuncturcns oblida nycker. Det stall otwifwclagtigt blifwa lika obehagcligt för Räntegifwaren, at wid Ränte-lefwereringen blottställas för Löntagarnes infall,- ofta beroende af Speculation at updrifwa Lönen til cn orimmelig penning, sein det mäste wara vbehageligt för cn redlig Ämbetsman at sjelf bestyra om lönens indrifwande.
- if ven sedan de blifvit skilda At, Sonj as foriildsar flyttat till familjegodset Pdibino, kusinen foljt sine foraldrar till Tysklsnd, diir de roro hosattn p&amp; en 5gendol-n i niirheten af Stuttgart, uppehiills hekantskapen inedels lrorrespondens, hvarp8 lii.mnas flera ticka prof. h t Br emellertid en gemensam taut, som forser den i Tyskland hoende familjen med nnderriittelser frbn sliiktingarna i R y l a n d, och det iir af hennes href ' man fA.r en gnliska klar och lefrande forestiillning nln de yttre och inre forhlllandena p % slottet Palibino i borjan a£ 60-talet. Tantens beskrifning pi % stiillet och lifvet darstiides a s ganska idyllisk. ~Landskapet &amp;, skrifrer hon, ytterst mlileriskt; vackra kullar, klarlda med frisk gronska, rdgiikrar, hvars holjande ha£ af ax afiecknar sig pb ett fiirtjusande satt mot tradgruppernas dnnlda gronska. ~ H u s e t ar s % vidlyftigt och rymligt, att man blir triitt innan man gAtt igenom alla rummen och falniljens medlemmar aro skingrade i de nlika delarna af byggningen och komma blott tillsammans under matidema. Mottagningsrummen befinna sig i ofre diningen och utmiirksl sig i minga afseenden for stor lys. Rnrnmen iiro mycket stora, med 1-ackra parkett-golf, marmorinlaggningar oeb eleganta m6bler. Utsikten frHn balkongen ar fi-irtjnsat~cle.
Styrelsens öfver fängelser och arbetsinrättningar underdåniga skrifvelse af den 19 sistlidne Juli, deruti förmäies, att sedan Rikets Ständer dels vid 1840 och 1841 årens riksmöte och dels vid sednaste riksdag, beviljat anslag för uppförande af Länsoch Kronohäkten efter Gellsystemet, samt i öfverensstämmelse med Kongl, Majits i anledning deraf Kongl. Maj:ts Prog. örn Statsverk. 1850. 47 fattade nådiga beslut, berörde anslag blifvit bestämda att användas för uppbyggande af dylika fängelser uti elfva bland de folkrikaste länen, samt uti Stockholm för stadens kronofångar, kunde nämnde system derigenom anses genomfördt uti fullt halfva delen af riket; och då Styrelsen trott sig deraf ega skäl att antaga, det Kongl! Maj:ts nådiga afsigt vore, att Cellfängelser, i mån af tillgång på medel, skola uppföras jemväl uti de återstående 13 länen, hade Styrelsen låtit uti sitt byggnads-kontor uppgöra och finge öfverlemna en generel beräkning öfver de för ändamålet ytterligare behöfiiga anslag, uppgående till en million r:dr banko, hvari vore inberäknad en summa al 102,727 r:dr banko, som, enligt hvad kalkylen, jemte ett bifogadt memorial af Chefen för Styrelsens byggnads-kontor, närmare utvisade, ytterligare erfordrades, dels till godtgörande af från Landtränterierna bestridda förskotter, som, vid uppgörandet utaf 1848 års arbetsplan för nya Länsfängelserna, icke voro uppgifna, dels till betalning af obetalde räkningar och tillkomna arbeten vid de äldre nybyggda Länsfängelserna, dels ock för oförutsedda kostnader för de Länsfängelset som nu äro under byggnad.
lV1<>j:t äsligde v!<l 8!8tg kl!l<8llg^eii en 8ummu gf iy,3oo li.dr gtt 8»8om lönef^Ilngd tilldela, vid Inileldtg Infgnteriet, ät 23 IdeAe inenl8-l)v:>rtermg8tgre, g . 100: ^2 v^lldrs Ogjlitginer, g .. 100: 8 d:o d:o vid 8Iiän8lrg Infgnteri-lleAemsnterne, 3 . 20: 160 IHriligr, nu Onder-Ideutengnter, 3 5o.' l6 d:o vid 8I<gN8lig Infgnteri-lieAementerne, g 28: k6 Dör8te Ideutengnter vid d:0 3 5o: oell 8 Mildre dm d:o 3 5o: men liiliöts 8tänder gf8loAo denng tillulinin^, äöero^gnde dervid, gtt vid föreAäends Hili8dgA loet^dliAg 8ummor lllitvit för Indeidtg ^rmeens löns - reglering anvisade, livilka dä uppgifvits vara för ändamälet tillräckliga. Ilärvirl lärer det likväl undfallit llikets 8tänder, att de vid 6egementerns keräkuade tillgängar, som voro tagna lill grund för denzvid »828-l83o ärens kfiksdag 5eg>>> dirock keviljade tillökning ä ^flönings-anslaget för Indeldta Armeen, vid verkställiglieten af (lell nva regleringen, mäst liet^dligen nedsättas, till und vikande derus, att lönerne ielie skulle komma att pä papperet s^nas störie, Lil de voro i sjelfva verkligketen. Ilegleringen kade i detta sall varit felaktig, meri följden af nsdsättningen i dillgävgarnes.
Ijemftällan an* gåcnöc afdrifning af ett Sanöt*9WnterietS forjlott till €uvf)ué*anfta(tcrna öerftåöeé. (% si.) S)Faj:t f;ar, t fanniianOang meb bcf? Stfåbiga ^3ropo* fition ont SurbuSsafgiftcnS fortfaranbc intill näfta SiifS* bag, till <3tatS Sän ttnberb. bemjiätfan, att Stcrftoben af be niebel 2anbt Sätt ber bejla (Tulber ej btifroit gobtgjorba, @urbuS* afgiftcn ej utgöres till bbgfta beloppet 5 j?., utan blott meb 3 titt 4 5 ff., Utffoftet ej Funbe tillfiprFa nteblenS af* drifning, utan trott bent bora fortfaranbc balanceraS odj förnpab ttnberb, anhållan ont beraS återgälbanbe gbraö, fS S3étftttfrthbcn> 9?:o 265, LXV få lärer feban betta tillfiprfanbe numera blifvit af Siifg: ©tStibcn gobfänbt, »SL SD?a/:té SöcfallrtingSbrtfroanbeS i SBejfmarilanbé Sän unberb. anbåffan om afdrifning af ben anbcl i berörbe belopp, (nvarför SBcfimanlanbé Säng Sa^a ref fS* od) (Surs |)iig (It. 21.) jtöitgt. görmaltningéng af ©jo^rcnberne tufuuibboF för berörbe år bär blifivit utaf Äöngl. $animar*Siätten granffab.
Stånd annu förklarat sig för det 3:dje: så synes man med skäl kunna antaga att de a:ne första utgöra pluralitetens mening. Både fördenskull, och emedan hennes antagande är för riket säkrast tillstyrker jag vördsamt, alt lliksStånden måtte i stället för bifall till den anförda punkten i Utskottets Betänkande besluta: att lånet ej må upptagas förr än Bankens silfverutvexling börjat, eller samtidigt med densamma, efter öfverenskommelse mellan Fullmägtige i Banken och R:g:sContoiret. Bägge Verken kunde då understödja, eller lätta livarandras operationer och gemensam fördel derigenom beredas. Om detta beslut i hufvudsaken godkännes: så torde början af 5 punkten böra erhålla följande förändrade lydelse: Sedan Fullmägtige i Banken och R:g:sGontoiret ge - 5a8 Stats-Utskottcts mensamt utsatt tiden då lånets upptagande må börjas, äga Fullmägtige i RtgrsContoiret etc. lika med förslaget. — Uti denna mening instämde Hr Riben. Emot Utskottets tillstyrkande i 3 puncten: "att rabatten, eiler provision och mellangift för det upptagande länet må uppgå till 8 högst 1o procent." Af Hr Prosten Östberg: Jag reserverar mig emot Höglofl. Utskottets beslut att långifvaren beviljas en rabatt af 8 ä io procent inberäknade transport-kostnaderna. Jag bar ofta hört anföras vid discussionen af detta ämne att räntan utomlands är ofta blott 3 procent, och att afsigten med detta lån i sammanhang ined realisationen är att nedtvinga räntorna äfven i vårt land; alltså, då omkostningarna vid silfrets införande i Banken är calculerade till 4 procent, och His Eckermark bestämt rabatten för Lånet böra bestämmas till 5 procent, inberäknade omkostnaderna, anser jag Långifyaren böra å.tnöjas med i procents rabatt å Lånesurnman, jemte 4 procents årlig ränta, Uti denna åsigt instämde Hrr. Gyllenhaal och Riben. Af Hr Grosshandlaren Eckerman: Emot Höglofl.
Befallningshafvande i Stockholms län till Kongl. Majit öfverlemnat underdånigt' förslag till förändring och förhöjning af gällande taxa för bropenningarne vid så väl Tranebergs, som Nockeby och Drottningholms broar, Kongl. Majit, efter det häradsboerne, i ämnet Stats-Utskotlels Utlåtande, N:o 159. 3 hörde, bestridt förslaget om bropenninge-afgiftens förhöjning, icke funnit skäl att tilt detsamma lemna nådigt bifall, har Utskottet, enär, i dess tanke, bäradsboernes bestridande icke kan innefatta ett giltigt hinder för en slik förhöjning, helst dessa hafva öppet alt begagna deras gamla väg, trott sig böra föreslå, att Rikets Ständer ville ånyo hos Kongl. Majit uti underdånig skrifvelse anhålla, att för broarnes begagnande sådan afgift må bestämmas, att en fond derigenom kan bildas för deras framtida underhåll och ombyggnad. För uppförande af nytt Landsböfdinge-residenshus i Christianstad, 55,000 R:dr. Äfven i denna fråga hafva Rikets Ständer fått emottaga en särskild Nådig Proposition, intagen under Nio 17 i förutnämnde samling och afdelning af Rihanget till Riks-ståndens Protokoll. Af denna Nådiga Proposition, som blifvit till Utskottets utlåtande remitterad, inhemlas, att, sedan efter förre Landshöfdingen i Christianstads län, G. v. Rosen, laga afoch tillträdes-syn den 5 Juli 1852 blifvit hållen å Landshöfdingeresidenshuset i Christianstad, Rådstufvu-synerätten derstädes, genom lagakraftvunnet utslag den 12 i samma månad, förklarat de residenset tillhörande hufvudbyggnader, såsom helt och hållet förfallna, böra utdömas och med nja ersättas; att, vid pröfning af frågan om residenshusets nybyggnad. Kongl.
10 marker hö. 16 kannor hackelse. Då mindre tillgång är på säd, och halm alldeles brister, 2 kannor hafra. 1 1/2 lispund hö. N:o 4. Då än mindre tillgång är på säd, och halm alldeles brister, 1 kanna hafra. 1 3/4 lispund hö. N:o 5. Då säd och halm brista, 2 lispund hö. N:o 6. Då hö och halm fattas, 4 kannor hafra, aldrig deröfver. 36 Statssamt Ålim. Besv.- och Ekon.-Usköttens Utlåtande, N.-ot, Underrättelse. I blist af hafra, kan fourageras med råg och korn, eller råg och kornmjöl, som gifves på våt hackelse, 1 den proportion, att emot 5 qvarter hafra gifves 3 qvarter råg eller rågmjöl, eller 4 qvarter korn eller kornmjöl. Två kannor hackelse svara emot 1 mark råghalm. Då någon förknappning på halm eller hackelse behöfver göras, gifves 1 mark hö,.i stället för 4 kannor hackelse eller 2 marker halm.. leservationerr Af Herr Friherre Sprengtporten, J. W., som hemställde, att det årliga anslaget af 24,000 R:dr, motsvarande Kongl. Maj:ts. och Kronan* inqvarteringsbidrag, hvilket Utskotten tillstyrkt och anvisat å RiksgäldsContoiret, må till vinnande af bättre ordning uppföras å Riks-Staten under Tredje Hufvudtiteln, dit detta anslag rättligen hörer. I denna reservation instämde Herr Grefve Platen, Herr Friherre teon Kraemer, Herr Harmens, Herr Geijerstam, Herr Prosten Astrand, Herr Prosten Ahlc/vist, Herr Schartau, Herr Christierson och Riksdags-fullmägtigen Dii/s Persson; samt af Herr Professor Thomander, sorn anförde: ”För Högloft Utskotten har jag haft äran tillkännagifva, att jag, inom det Stånd jag tillhör, väckt motion om denna frågas behandling gemensamt med den om mötespassevolancen och andra, som åsyfta lindring i åliggande onera.
Bankens egne och andre enskilde Bankers actiebref få aldrig ibland hypothek för grundfond antagas. Ej må insatt grundfond, genom utdelning, minskas, sä länge Bankens rörelse fortfar. Bancooch Lag-Utskottens Utlåtande} N\o~a, 13 7 §• Förr än Banken får öppnas och träda i verksamhet, skall |iakltagas och inför Konungens Befallningshafvande styrkas: a) att inför Rådstufvu-Rätten i den stad, der Bankens hufvudcontor är beläget, blifvit i hufvudskrift förevisade och uti Intecknings-Protocollet ordagrant intagne, så väl den af Kongl. Maj:t utfärdade tillstånds-resolution, som ock holagsreglorne, samt att Rätten, på Bolagets bekostnad, låtit i allmänna Tidningarne införa kungörelse om det ingångna Bolaget; b) att prof-blankelter till Bankens creditsedlar blifvit af Kongl. Majit fastställda; c) att uppgift på Bolagets delegare ej allenast blifvit aflemnad till samma Rätt och uti dess lntecknings-Protocoll inlagen, utan ock i allmänna Tidningarne kungjord; d) att uppgift å de personer, som komma att underskrifva Bankens creditsedlar, blifvit tillställd Konungens Befallningshafvande i Länet och i allmänna Tidningarne kungjord; e) att till Banken blifvit inbetaide minst Tio (10) procent af grundfonden eller :delar af det i 5 §, Litt. a, bestämda tillskott i Rikets gällande mynt, äfvensom handlingar, hvilka Bolaget efter pröfning godkänt, aflemnade till säkerhet derför, att återstoden af samma tillskott varder inom ett år i Banken insatt; och f) att hvad som, enligt nästföregående §., utgör säkerhet för den öfriga delen af grundfonden, blifvit till Banken inlemnadt och af Bolaget jemte Konungens Befallningshafvande i redan föreskrifven ordning godkändt.
Derjemte vilja kommitterade fästa uppmärksamhet å den stora nytta som af samlad trupp med dess ständigt tjenstgörande befäl kan dragas, att nemligen vid densamma kunna bilda ett stort antal befälsämnen, hvaraf svenska armén har ett så känbart behof, och hvilket tillfälle till praktisk befälsbildning just utgör de värfvade truppernes företräde framför de indelde. 15 Hvad här ofvan är yttradt om den värfvads stammen gäller naturligtvis icke Wermlands Fältjägarecorps, som, ehuru värfvad, icke har någon tjenstgöring mellan mötestiderna, och säledes i afseende på vapenöfningar är häuförlig lill den iitdeida stammen. Det nuvarande fältjägareregementet har likväl haft betydligt kortare mötestider än det indelda infanteriet, men då intet skäl finnes, hvarföre en tropp skall, i tillfälle alt vinna utbildning och användbarhet, stå efter andra, med hvilka den i tjenstgöringsförhållanden är närmast jemförlig, följer ock häraf alt den nya fälljägarecorpsen bör få vapenöfningar motsvarande den indelda stammens. I anseende till den kortare tjenstetid vid den värfvade truppen och deraf följande hastigare omsättningar, kan emellertid den för indelda infanteriets rekrytmöten beräknade styrkan icke motsvara behofvet vid fälljägarecorpsen. Regementet har nu rätt att till rekrytmötet, ehuru under en otillräcklig tid, inkalla 100 man. Om samma antal bibehålles, skulle detta utgöra 150 procent af corpsens styrka, 500 man, hvilket med den hastigare omsättningen bland jiigarne, ungefärligen motsvarar hvad för indelda infanteriets rekrytmöten blifvit ifrågasatt. Kommitterade lå derföre föreslå: att Wermlands Fältjägarecorps erhåller samma årliga vapenöfningar, som härofvan för indelda infanteriet blifvit föreslagna, endast med den skillnad, att rekrytmötet beräknas för 100 man.
Höga disposition; så får, i anledning deraf, Stats-Ulskottet vördsamligen föreslå ooh tillstyrka, att den slörre Summan, sorn, enligt åberopade Grund-Lags-stadgande, från Banken skall utgå, måtte bestämmas till enahanda belopp, som vid förra Riksdagen eller a millioner Riksdaler, och den andra anvisas alt utgöras på sätt Riksens Högloflige Ständer, genom dess vid denna Riksdag vidtagne Finance-reglering, bestämt, med i,5oo,ooo R:dr, att vara tillgänglig då Konungen, sedan Stats-Rådets tankar deröfver blifvit inhemtade, finner sådant vara oundvikeligen nödigt; deraf Två Tredjedelar eller En Million Riksdaler, då Riksts försvar påkallar utomordentliga anstalter och den öfriga Tredjedelen eller Femhundrade Tusende Riksdaler för andra högst vigtiga ooh angelägna ändamål; Hesse begge sistnämnde Summor att utgifvas och användas under de vilkor och förbehåll, Riksens Höglofl. Ständer viel denna Riksdag för det mindre Crcditivets begagnande fästat. Hvilket Riksens Höglolli ge Ständers bepröfvande vördsamligen underställes. Stockholm den n5 Oct. 1823. N:o §>t ats-Utskottets Betänkande». 641 N:o 57o. Ankom den 31 Oct. i8?3. Riksens Högloft. Ständers Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-£/tskotts yttrande öfver Riksdags-Fullmägtigen Pehr Pehrssons från Blekinge Motion om rättighet för Listers och Bräkne Häraders Innevånare att lefverera deras Krono-Tionde och AfradsSpannemål till Kronomagazinet i Carlshamn. Uti Memorial, som Hedervärda BondeStåndet till Statssamt Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskotten remitterat, har Biksdags-Fullmägtigen Pehr Pehrsson Från Blekinge anmält, huruledes den Krono - 4:deSaml. 5 Band. 4« 642 Stats-Utskottets Betänkande!).