Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ehrenborgh, Casp. Willi.: jag begärde endast ordet för att meddela samma upplysning, som Ridd.Secret. nu meddelat, att nemi. intet hinder möter för R. o. Ad. att, då Constit.Utsk:s betänk, förekommer, fatta det beslut, oni Ståndet så finner för godt, att betänk skall ytterligare hvila. Hr von Hohenhausen, Mich. Silvius: Den fråga, som nu förehafves, är egentligen den , som Gr. Cronhjelnä väckt, och i afseende derpå instämmer jag med Ridd.Secret, att beslut, huruvida Constit.Utsk:s betänk, skall ytterligare hvila, kan fattas, när betänk, förekommer till föredragning, helst jag icke anser riktigt, att blotta rykten om tilldragelser inom Utsk:n eller de andra RiksSt:s förhandlingar skola leda våra beslut. Frih. Boye, Ludv.: Efter den upplysning, som numera vunnits, torde det ursägtas mig, om jag anser hela denna discussion oformlig i afseende på tiden; ty först när Hr Gr. o. Landtm, låter föredraga Constit.Utsk:s betänk., bladet tid att yttra sig, huruvida det bör ytterligare hvila, eller icke. Frih. Cederström: Jag vill ej bestrida, att då en fråga för andra gången föredrages, måste den afgöras, så framt man ej vill träda på sidan om grundlagens föreskrift. Men det ifrågavar. betänk, från Gonstil.Utsk. erfordrar ingen annan åtgärd, än att läggas till handkna. Är Ståndet missnöjdt med betänk, i afseende på uppställningen, kan denna uppställning ogillas; men i allt fall måste det läggas till handkna, och när detta sker, är likgiltigt. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, erinrade, att i sista delen af Frih. Cederströms yttrande hade Frihm ingått i pröfning af den slutliga behandlingen utaf Constit.LTtsk:s memorial, en sak, som H. Ex. ansåg icke kunna formen ligt ske, förrän de blifvit i sin ordning på föredragningslistan föredragna. 8 H. i4 / leö Den 5 Juni f. m. Frih. Cederström:
Du – du »ämnar»! När du vill något, så tror du, du kan tvinga det igenom, och att du kan behandla människor precis, som du har lust till ... LEONORA. Naturligtvis. Ända tills någon finner på att hindra mig. Det har gud ske lof ännu icke fallit någon in. EMILIE. Ämnar du resa ensam? LEONORA (hemlighetsfullt). Om du lofvar att tiga med det, så skall jag säga dig, att jag ämnar ha en herre med. EMILIE. Du tror naturligtvis, att Hans för din skull reser ifrån alltsammans. LEONORA. Uppriktigt sagdt – jag smickrar mig nästan med det. EMILIE (uppretad). I annat fall gör kanske Max det! LEONORA. Kanske. EMILIE. Ämnar du fråga honom? LEONORA. Nej. Ämnar du? EMILIE (med tonvikt). Om det fortfar länge på det här sättet, tror jag, det vore förnuftigt, om Hans gjorde det. LEONORA. Tror du? Ja, kanske! (Hans kommer in från tamburen med ett bref i handen.) Andra scenen. HANS. LEONORA. EMILIE. KATRINE. LEONORA (vänder sig om och går emot Hans). En kopp te – Hans? HANS. Nej, tack! LEONORA. Något ledsamt, Hans? HANS (kastar brefvet på bordet). Ja. Det är så godt, ni nu få veta det. Det har redan i ett par dar varit tal om att socialisterna skulle uppställa en själfständig kandidat. Nu ha de gjort det! KATRINE (reser sig från pianot). Men Hans då! LEONORA. Och jag, som trodde, att kretsen var så säker! HANS. Ingen är säker för sina vänner. Han heter August Nielsen och har skrifvit en del artiklar i »Socialdemokraten» om arbetareförhållanden – för resten en rätt begåfvad karl, säges det. Han är en slags förman ute hos Schwarts-Hansen, och väl känd i kretsen. Men det märkvärdigaste är, att socialdemokraternas bestyrelse nekar att ha något som helst med det att göra – karlen har uppställt sig som kandidat på privat initiativ. KATRINE
Allt f ö r mycket och allt fögnzclrLgcihcmd~i iizplzcgguclt, allt f ö r litet b e g r i p e t, det iir slutdomen, som barnens sorglustiga svar framkallat öfver skolan. Dock bör det erkännas att felet ofta ligger hos skolrådet, livilket ej sällan utgöres af fullkomligt obildade personer, som ej förstå sin sak. Visserligeii skulle inan äf ' ven här hos oss, frfin skolor med r i m l i p schema kunna anföra ganska rikhaltiga florilegier af tanklösa svar. Men som prof på hvad man i Frankrike börjar att med ogillande bräniimärka under namn af det eizcykloliediska zsizde ?.~isningssy.ste~iaet, torde de här lemnade exemplen från deii amerikanska bottenskolan vara oöfverträffacle. Bref om qvinnomötet i Köpenhamn. Enligt Xfte vill jag nu meddela något om livad jag hörde ocli såg i Köpenhamn de närmaste dagarna efter qvinnomötets slut. En dag besökte vi " arbetareköket ', upprättadt af fru Johanne Meyer, och enligt min tanke, ordnadt efter förtrüffliga grunder. ' Arbetareköket ' utgöres af en enklare restauration och en i samband dermed stående hushållssko !a. Vid restaurationen kunna qvinliga och manliga arbetare intaga en god och riklig måltid, till ett pris af 30 öre, hvilket låga pris åstadkommes derigenom, att hiishållsskolans elever utföra så väl matlagningen som uppassningen ni. ni. Genom denna sammanslagning vinner man ett lämpligt öfningsfält för flickor; som uppfostras till tjenarinnor eller husmödrar, på samma ging som man förskaffar. arbetarne god mat till billigt pris. Och huru uppfostrande ä r det ej för eleverna, att de veta sig arbeta för sina medmenniskors bästa! Man undviker den fara, som ofta ligger i välgörande uppfostringsanstalter, den nemligen, att de unga, då de se en hel anstalt uppbygd och underhållen endast för deras skull, lätt komma att anse sig såsom ganska märkvärdiga personer - så mycket offras ju för dem.
Jörnyad författning rörande ulskrifningssättet och inrättningen af allmänna Bevärings-manskapet, än ock enskilda motioner i samina ämne. S. I). Föredrogs ånyo och lades till handling arne Lag-Utskottets Memorial N.o 52, i anledning af återremisser i vissa delar af Utskottets Betänkande N:o 37, i fråga om förändrad lagstiftning angående förmyndare-vården. S. 1). Föredrogs meddeladt Utdrag, N:o 484, af Höglo!!. Ridderskapet och Adelns Protokoll för den 2 ti dennes, innefattande dels bemälda Riks-Stånds beslut öfver Stats,- Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 31, i anledning af väckta motioner om understöd af allmänna medel, äfvensom förändrade lagbestämmelser till befordrande af skiltes-verket på Gottland, dels inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att förena sig uti Ridderskapet och Adelns beslut, hvarigenom bifall blifvit lemnadt till det af Utskottet i sednare delen af förenämnde Betänkande afgifna förordnings-förslag. Preste-Ståndet, som icke fann skäl att denna inbjudning antaga, lade med vidbtifvande af sitt i ämnet fattade beslut, förberörde Protokolls-utdrag till handlingarne. frän Heden. Bonde-Ständet. S. I). Vid förnyad föredragning af Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 54, i anledning af väckta motioner örn ändringar, tillägg och förtydligande af Kongl. Förordningen angående egors fredande mot skada al annans kreatur och om stängselskyldighet den 2 t
Huru stor andel skulle väl BorgareSt. få? — Jo, ät städernas ombud är ;del af representationen uplåten. Men, i förhållande till andra innevånare i städerna, skulle Borgerskapet ej få öfverhufvud, mer än halfva röstetalet. Alltså skulle borgerskapet ej komma att utöfva mer än halfva rösträtten i städerna, d. v. s. det skulle endast tillsätta -j'B:del, af representationen. Och denna andel mätte väl ej, vare sig med hänsyn lill den 4.del borgerskapet hittills haft, eller till den andel de utgöra i antalet af den bildade befolkningen i landet, eller till de för samhället vigliga näringar, de drifva, anses för stort! Hr Gren har såsom ett fel i förslaget anmärkt ”att ej den ene Bonden, som egde 1 mantal, skulle rösta tillsammans med den andre, som egde blott 1 hemman. Att ej en Kapten skulle rösta tillsammans med en Löjtnant, ej en tjensteman rösta tillsammans med sin närmaste underordnade kamrat” o. s. v. Det är förut yttradt att några arbiträra gränsor ha måst upställas, och hvar helst dessa dragas, qvarstår alltid samma anledn. till 3* 36 Den 18 December. anmärkn. deröfver att personer, som äro hvarandra nära i förmögenhet eller tjenst, ej få rösta tillsammans. Men afhjelpes väl denna olägenhet genom klassval, som på ett annat sätt skiljer emellan de röstande? Eller finnes väl någon annan hjelp för denna olägenhet än hvad ingen af oss vill, införande al de mest utsträckta allmänna val?
Han har jemväl, såsom grund för framställningen, åberopat en dylik klagan i sin hemort, der flere härader hafva gemensamt fängelse och ge mensam tingstad, och der verkningarne följaktligen bäst kunnat skönjas. Bland dem är en den påtagligaste, nemligen den, att bvar och en, som möjligen kan undvika nämndemanna-befattning, äfven begagnar tillfället att undandraga sig densamma; och då anmärkte förhållandet således bidrager till undergräfvande af den betydelsefulla institutionen, som finnes i nämnden, är det derföre så mycket angelägnare, att detta förhållande afhjelpes.
R:dr 973,000: — » 927,500: — » 138,200: — » 748,250: — » 1,500,000: — » 1,002,330: — » 1,948,900: — » 1,463,000: — » 500,000: — » 154,790: — » 575,190: — » 457,840: — för Skånes Enskilda Rank » Wermlands d:o » Kopparbergs d:o a Östgöta d:o » Smålands d:o » Örebro d:o » Mälareprovinsernas d:o » Göteborgs d:o » Stockholms d:o » Norrköpings d:o » Wadstena d:o » Hallands d:o R:dr 10,191,000 Och således hela sedelutgifningsrätten nämnde dag: kassa och deposition R:dr 9,635,026 grundfonds-hypothek » 18,310,170 kassakreditiv » 10,191,000 eller tillhopa R:dr 38,136,196: — Från nyssnämnda sedelutgifningsrätt skulle, enligt Utskottets förslag, afgå: för kassa och deposition » 9,635,026: — Och således sedelutgifningsrätten minskas till R:dr 28,501,170: — under förutsättning likväl, att kreditiven till det här ofvan upptagna beloppet voro beviljade emot sådan realsäkerhet, som är jemförlig med grundfonds-hypotheken. Om åter det antages att allenast hälften af hvad här upptagits såsom sedelutgifningsrätt på kassakreditiv komrne att såsom sådan qvarstå, i följd deraf att kreditivsäkerheterna icke äro af den utaf Utskottet föreslagna beskaffenhet, så komme sammanlagda sedelutgifningsrätten att ytterligare minskas med R:dr 5,095,000: — eller till R:dr 23,406,170:
Utsk:t erkänner äfven detta öfver strecket, der det heter, »beträffande sådana medel, deraf äfven kapital-tillgången möjligen kunde komma i fråga att vid förefallande behof i större eller mindre mån användas, bör del vilkor vid öfverlåtandet fästas, att denna tillgång likaledes skulle, vid anfordran från styrelsens sida, af Riksg.Kont. tillhandahållas, under iakttagande af motsvarande minskning i ersättningsanslagen för räntan.» Utsk:t har deremot hvarken här eller på något annat ställe i sitt Utlåt, yttrat något om, huru förhållas skall för den händelse att statsanslaget iemnade öfverskott; detta är likväl en I)«n 23 Dcc eui b er. ganska vigtig fråga. Under de lyckliga fredsår, vi nu uplefvat, hafva inga särdeles betydliga anvisningar beliöft göras å dessa kassor; de hafva derföre ganska mycket förkofrats. De, hvilka i detta fall gjort de hastigaste framsteg, ii ro de tvenne vig tignste, Wadstena krigsmanshus-kassa och Invalidhus-fonden, hvarföre ock underhållet för en afskedad soldat de seduaste åren kunnat höjas med icke mindre än 6 6 proc., och dessutom en särskild fond inrättas för den så kallade Svärds medaljen. Invalidhus-kassan ensam har på de sista sex åren ökats med öfver 150,000 rdr. Huru skulle det nu gestalta sig, om Utsk:s förslag ginge igenom? Jo, så snart ett öfverskott upstode, skulle det lemnäs till liiksg.Kont.; kassorna deremot, de finge icke ett öre, deras kapital skulle således väl kunna minskas, men aldrig ökas. Jag tror icke alt ett sådant förhållande vore lyckligt. Saken har äfven en annan olägenhet. Genom Kongl. Brefvet den 26 Oktober 1840 tillförsäkras ordentliga låntagare i nämnde kassor att icke upsiigas, så framt medlen ej för de afsedda ändamålen erfordras. Utlåningarne upgå till närmare 4V2 millioner, till större delen fördelade i mindre poster. Hvilken oro skall icke väckas hos denna mängd smärre låntagare, när de få veta att medlen nu genast komma att indrifvas för att, enl.
Ma|:t utfärdade privilegium, som ock Bolags-Contractet, för att uti intecknings-protocollet ordagrannt intagas. Rätten läte sedermera ofördröjligen, på Bolagets bekostnad, i allmänna Tidningarne införa Kungörelse om det ingångna Bolaget. 6 §• " Såsom grundfond för Sedelbank må begagnas ej allena reda penningar samt controleradt Guld och Silfver, än äfven sådane fastighets-inteckningar, actier eller allmänna Verks och Inrättningars räntebärande obligationer, som för sådant ändamål äro i Bolags-reglorne godkände. Bankens egne och andra Bankers actie-bref få aldrig såsom grundfond användas. Ej må insatt grundfond genom utdelning minskas, så länge Bankens rörelse fortfar. Bankens grundfond må ej, utan Kongl. Maj:ts tillstånd, ökas utöfver den 1 privileg.um utsatte teckningssumma. 7 §• Sedel-Banker må ej utgifva andra fordrings-bevis till innehafvaren, än: i:o Credit-sedlar, på valeurer af minst i R:dr Silfver-Specie, alt vid anfordran, men utan ränta, inlösas i den Bank , hvarifrån de blifvit utgifne. 2:0 Invisningar å Rikets Ständers Bank, i enlighet med derföre gällande Författningar. Skolande credit-sedlar alltid vara försedde med handskrifne namn af tvänne Directionens Ledamöter och Bankens Kamererare eller annan Tjensteman. Genom Bank-Bolagets försorg skall, före Bank-inrättningens öppnande, uppgift å de personer, som komma att underskrifterne meddela, ej allena tillställas Konungens Befallningshafvande i Länet, utan äfven i allmänna Tidningarne kungöras; och åligger det Bolaget, att, på enahanda sätt, tillkännagifva, då, genom ombyte af personer, någon förändring med underskrifvandet inträffar. 8 §•
— Till den s. k. mindre beklädnadens anskaffande bestås årligen *68: — 448: - En Commissionär i London, årligt arfvode 100: — En Dito i S:t Kitts på ön S:t Christopher 100: —• i,i 58: — —- 1,806: — 200: Summa Piaster 7,516: 2:o För Styrelsen eller Coloniai-Bepttrtementet härstädes. c , Svenskt Banco. a) Löner\ Expeditions-Secreteraren M. J, Aberg i,5«o: Stats-Utskotteti Utlåtande, N:o 258. 7 Revisorn A. Obitz 600: Vaktmästaren C. F. Wistrand < 66: 3a. — b) Ljuspenningar åt förenämnde trenne personer samt Protocolls-Secreteraren utan lön i Departementet, F. O. Bäckström, förslagsvis 112: 6. — c) Pension. Protocolls-Secreteraren vid Colonial-Departementet L. O. Borings Enka 200: Summa banco 2,478: 38. — Vid Riksdagen år 1812, beslöto Rikets då församlade Ständer, uppå Kongl. Maj.-ts derom framställde Nådiga Proposition, att ön S:t Barthelemy, ej mindre än de ultramarinska besittningar, hvilka framdeles kunde förvärfvas under Sveriges Krona, skulle undantagas från Sveriges Stats-författning, administration och drätsel, för att förvaltas efter de serskilde grunder, som antingen vid förvärfvandet deraf blifvit eller blifva lagde, eller sedermera i behörig ordning tillkommit och tillkomma; och skulle, enligt Kongl. Maj:ls Nådiga löfte och då ett serskildt
Pi uppdrag af Allinanna kvii~iloföreningen, som anordnat inötet, 1iö11 frii Bugge-Wicksell inledningsföredraget, Iivilket Iion började med en kritik öfver de nya tullsatserna, som ökade hiisl~illskostnaderna och därigenom mest direkt drabbade arbetsltlassens kvinnor. Detta borde uppniana Itviiinorna a t t försöka själfva f % ett ord med i laget vid lagstiftningen. Hittills p&amp; intresse för denna sak .fr %n kvinnornas sida och hade dock känslan af, att » ingen stode hakoin.) rörelsen för kviiinns rösträtt, gjort, att Allmänna röstrattsföreniiigen ej upptagit densainma p % sitt program. Talariniian uppmanade kvimoriia att visa, det de verkligen kände behof af rösträttens iitsträckande, genom att deltaga i rösträttsagitationen och slutade ined dessa ord: » Jag anser, att den allmänna rösträtten bör omfatta äf ven kvinnan s. Flere talarinnor uppträdde därpå. En påstod, att röstriittsrörelsen ej hade ringaste tinderstöd att vänta af den bildade kvinuan, iitm skulle nagon härvid uträtta nigot vore det arbetskviiinan. Härpå replikerades med fr %gan, om det rore i sin ordning att kasta afven denna börda p % den förut utsläpade arbeterskans axlar. En mörk tafla af arbetskvinnans ställning och villkor upprullades, hvilken kulniinerade i det pastaendet, att af mannen rore ingen hjälp att viinta, di3 de blott tänkte på sig sjalfva. Häremot uppträdde en arbeterska, som förklarade sig tillhöra socialdemokraterna, med den invändningen, att det rore oklokt att, da man hade öfverklassen emot sig, dessutom uppträda fientligt mot mannen. Ej mot mannen, utan jamte honom i striden för allmän rösträtt borde kvinnan uppträda. Sedan ännu n %gra talare upptradt i iingefärlipen sanima anda, enade sig mötet om beslutet att ingå till rösträttsrannerna med en anhiillan att få deltaga i organisationen, med det villkor att röstrittsviinnerna skulle på sitt program äfven upptaga kvinnans röstrntt.
Kammar-Rätten ansett den förmögne och den fattige under en lika synpunkt, drager jag ingen annan slutsats, än den, hwad allmänt önskas och hoppas, nemligen at nuwarande Lagstiftande magt, mätte efter den uplysning framfarna tider gifwit, wisligcn sätta en gräns mot alla obilliga och orättwisa anmärkningar öfwer Taxe - Den 23 Maj. 221 TareringSmäns pröfning och beslut, och om de dädanefter blifwa förffonade frän allt ohemult atal och answar, derutaf icke följer, at cnffilte medborgare mätte äfwentyra det fasliga ödet at med mindre förswarsstyrka än en Riksens Ständers Taperingsrätt oförmodligen kunna upinanas af nägon Revisor i Kongl. Kammar-Rätten, at bäde länge och kostsamt kämpa mot hans ohemula pästäenden. Dä skulle kan hända icke utan ffäl befaras, at den sista willan blef wärre än den första, och at just dä man welat bota en sjukdom, man genom olämpliga läkemedel grundlagt en swärare. Stockholm den 23 Majisog. plenning Lbrisr. Lclnnitterlö^v. Herr Larl, yttrade sig hafwa wid sistledne Riksdag gjort samma morion, rörande Tareringsmäns ffyddande för answar, och instämde altsä nu i Herr Lclnnitterlons yttrande. Herr scbmitterlövvs Oictamen remitterLäes til Bewillningsckltffottet. Friherre Ltgel von psol8tein, Lorlltr l.nclvisg, utbad sig at Ridderssapet och Adeln täcktes med tälamod afhöra et Oictamen, som han nu önffade fä upläft, och hoppades at sä mycket mera winna tillätelse dertil, som det säkert ej wore Ridderffapets och Adelns mening, at betaga sig sin gemensamma rättighet, genom störande af någon enffilds. Derefter uplästeS följande desi anförande til ickotocoiiet. En aktningswärd Ledamot har wäckt fräga om inrättning'af Förlikniugö-Domstolar.
Då, i brist af nödige medel, Regeringen varit nödsakad att neka anslag till strykning med oljefärg af Slottstaket i Westerås, får jag vördsamt anhålla, det Rikets Ständers Statsutskott må genom anvisande af medel sätta Regeringen i tillfälle att, medelst anordnande af denna högst nödiga reparation, undvika en betydande utgift för Statsverket. Såsom anledning till denna min vördsamma hemställan får jag meddela utdrag ur, rapporter ne af den 8 Maji 1829 från LandsKameréraren och från en Rådman, som deltagit i besigtningen å Slottet i Westerås. ”Westerås den 8 Maji 1829. ”Med posten i afton hitkom en afskrift ”af Konungens Nådiga Skrifvelse, som bland ”annat till nästa år uppskjuter oljestryknin”gen af Slottstaket. Detta är så mycket led - 62 Den 22 Maji. * 1' I ' - ' ”sammare, som nämnde taks plåtbetäckning ”redan är till den grad råstad, att jag be”farar dess totala förstöring, örn med olje”strykningen skall fördröjas till nästa år. ”Om, såsom jag hoppas, Herr Baron dessa ”dagar tillkommer, får Herr Baron tillfälle ”öfvertyga sig om sanningen af min fruktan. L. O. Alm," ”Jag tager mig friheten nämna, att ”Slottstaket isynnerhet på Norra sidan är ”till den grad af råst angripit, att om ej ”i sommar denna oundvikliga reparation "blir verkställd, Statsverket får innan kort ”säkert till någon del åtminstone låta pålägga nytt, med större kostnad. Detta förhållande har jag trott mig skyldig meddela. J. N. Bergmark.” Om remiss häraf till StatsUtskottet får jag härmedelst vördsamt anhålla. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å StatsUtskottets under N:o 148 afgifne Utlåtande, vid hvilket någon anmärkning icke blifvit framstäld. Bifölls.
(Se Bilagan Nto 1.) Justerades PleniProtocollen för den 11 Julli eftermiddagen, den 12 Julii föroch. eftermiddagarne, den 14 Julii-föroch eftermiddagarne, samt den 15 Julii förmiddagen. Friherre To l, Gustaf Philip, hade inlem* nät ett Memorial, hvilket upplästes, så lydande: (Se Bilagen N:o 2.) Justerades PleniProtocollen för den 15 Julii eftermiddagarne, den 19 Julii för-och eftermiddagarne, den 22 Julii föroch eftermiddagarne, den 59 Julii för-och eftermiddagarne, samt den 1 Augusti förmiddagen. Upplästes och lades bordet följande från hedannämnde Utskott inkomne Utlåtanden: 400 Den 27 September e. m. j Frän StatsZJtskottetl Af dea 20 dennes: 3ST:o 478. I fr aga om Krono Utskyldernes debiterande och qvittering med mera. N:o 479- I anledning af Kongl. Majas Nådiga Remiss, i fråga om Begrafningshjelp efter Capitai nen Carl Åke Sabelfelt. I anledning af gjord anmärk ning vid Utskottets förut meddeldte Betänkande , i fråga om Accords-ersättnings*utgifvande till Öfverste Silfverskjöld. I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss på Olof Söderbergs underdåni ga ansökning om nedsättning uti Arrendet för betesmarken Rebbelberga Broar i Christianstads Län. N:o 4go. X anledning af väckte Motioner om Passevolance-afgiftens upphörande eller nedsättning. I anledning af gjorde anmärki ningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, om fastställande af en årlig underhållgsumma och EnkeSäte för Hennes Kongl. Höghet Kronprinsessan, i händelse Hennes Kongl. Höghet blefve i Enkostånd försatt. Den 27 September e. m. 401 N:o 492. Angående Riks-Ståndens olika beslut, uti frågan örn anslående af ett årligt arfvode för ÖfverDirecteuren Schwartz.
Skrifvelse, N:o 52. 77 och hustru Urnberg varit lagligen berättigade till arf efter deras beraälda fadersyster, samt endast den af deras vistelse å utrikes ort lätt förklarliga omständighet, att de icke, jemlikt lagens stadgande i 15 Kap. (i §. Ärfda-Balken, inom natt och år efter enkan Sandelins död gjort sina arfsanspråk efter henne gällande, grundat det domslut, hvarigenom samma anspråk blifvit ogillade, hafva Rikets Ständer väl ansett det vara med billighet öfverensstämmande, att Sund och hustru Urnberg återinsättas i den rätt till arf efter enkan Sandelin, som de genom nämnda uraktlåtenhet förlorat; men då tillika, under ärendets behandling, hos Rikets Ständer blifvit upplyst, dels att Nortelje stad, med hänsigt till sin fattigvård, befinner sig i en särdeles bekymmersam ställning, och denna ställning otvifvelaktig! skulle betydligt försvåras, derest staden nödsakades återbära icke allenast den af staden, jemlikt E, K. M:ts Nådiga Bref den 19 September 1848, lyftade qvarlåtenskapen efter enkan Sandelin, ulan äfven afkaslningen deraf, som staden, enligt samma Nådiga Bref, erhållit tillstånd att för sin fattigvård använda, dels ock att Advokat-Fiskals-Embetet i E. K. M:ts och Rikets Kammar-Kollegium redan år 1849, genom stämning lill Norrtelje Rådstufvu-rätt, väckt påstående, att enkan Sandelins behållna qvarlåtenskap måtte Kronan tillerkännas, samt vidare icke allenast hos E. K. M:ts och Rikets Svea Hofrätt, utan ock inför E. K. M:t utfört Kronans talan och för närvarande vore sysselsatt med indrifning af medlen, hafva Rikets Ständer funnit skäligt att i så måtto bifalla E. K.