Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottets beslut att i underdånighet ingå till Kongl. Maj:t med den föreslagna skrifvelsen, såvida Ständerne sådant tillstyrka, vågar jag vördsamt föreslå, alt denna skrifvelse underdånigst innefattade den önskan, att Kongl. Maj:t, med fästadt afseende å vårt lands förhållande, äfvensom det öfverflöd af bränvin, hvarmed det besväras, täcktes fästa Nådigt afseende å den allmänna klagan, som inom hela landet förspörjes öfver den mängd bränvin, hvilken fabriksmässigt med konst-apparater nu tillverkas, samt framlägga det förslag uti Nådig Proposition till nästkommande Rikets Ständer, att all konstbränning, som bedrifves med eller utan Anga, måtte upphöra, och tillverkningen i det ställe endast ske med enkla redskap, dein Ständerne utan all villrådighet, och med tillförlitelig noggrannhet rätlsenligt kunna beskatta.” Häruti instämde Herrar Lundgren och Akerberg samt Riksdagsfullmäktige Per Olsson, Lars Pettersson, Jonas Kylander, Lars Larsson, Efraim Larsson, Bengt Ericsson, Jöns Jönsson och Per Bengtsson. Af Allm. Besv.- och Ekon. Utsk. UtlåtandeN.-o 128. 9 Af Riksdags full magt igen Andreas Benglsson från Jönköpings län: ”Då Utskottet beslutat att, emot ordalydelsen i 56 § . jdiksdags-Ordningen, upptaga en alldeles ny fråga, sorn icke blifvit väckt under motionstiden, får jag så väl emot ett sådant beslut, som äfven emot redactionen i den tillstyrkta skrifvelse!!, mig reservera.
Genom approximation är utrönt, att vid knapp skörd utgör hela behofvet af tillförsel från andra Län och orter omkring 100,000 tunnor spannmål, men vid missväxt vida derutöfver, ända till 150 a 160,000 tunnor och mera. Jemte de orsaker till jordbrukets tillväxt, som i 2 §. äro angifne ibland medlen hvarigenom äfven folkökningen fortgått, kan man icke frånkänna en mera utbredd kunskap om bättre methoder vid jordbruks-skötseln stort inflytande; och bör anmärkas, alt förtjensten häraf tillhörer jordbrukande ståndspersoner, med upplysning och nit för yrket, hvilka härutinnan gifvit exempel, — det enda som i dylik fråga verkar directe på allmogens öfvertygelse: Hushållnings-sällskapets bemödande, att genom belöningar uppmuntra allmogen lill en ändamålsenligare jordens indelning och brukning, har dock något medverkat för detta ändamål. Såsom bidragande orsak kan äfven nämnas den ökade hågen för ägoskiften, skogsoch ulmarks-delningar samt andra sådana företag, som lemna hvarje jordbrukare för sig mera frihet och bättre utrymme att efter egen erfarenhet sköta sitt jordbruk; hvarförutan odlingslånen på vissa ställen kraftigt medverkat till oländig marks uppbry - tande och odlande; och slnteligen må man icke förtiga den omvårdnad, en upplyst Regering i senare tider egnat åt jordbruket genom skyddande författningar, som antingen undanröjt directa hinder för jordbruks-näringarnes uppkomst, eller lindrat och afskaffat vissa betungande sätt att utgöra beskattningen. Intrycket, sålunda gifvet till än större utveckling, försvagas må hända endast af ett verkeligt binder; men detta, bristande afsättning på den öfverflödiga spannmåls-productionen efter goda skördar, torde dock vara det svåraste att afhjelpa uti ett land der stora städer saknas, der invånarne i de små, äfvensom i bergsbruks-orterne, sjelfve till stor del äro spannmålsproducenter, der ett utvidgadt fabriks-system icke ännu finnes eller lätteligen torde kunna införas, och der någon mellanhandel, till spannmåls uppläggande och förvarande för knappa år, icke i allmänhet äger rum.
Februari hafva aflemnat det föregående årets sluträkningar och uppbörd, generalkassa-kontoret således ägde nog rådrum att göra reda för hvarje verks till leverering behållna andel: kommande hvad sedermera inflyter att utföras såsom leverering efter uppbördsåret; och ansåg Kongl. Majit, genom ett sorgfälligt iakttagande häraf, det ena årets uppbörd ej kunna med det andra sammanblandas. Eders Kongl. Maj:t täcktes häraf finna, att det är till efterkommande af hvad sålunda blifvit i nåder föreskrifvet, som de levereringar af medel, hvilka verkställas efter kalenderårets utgång, i årets hufvudbok definitivt upptagas, men afskiljde från dem som göras under årets lopp, hvarigenom de lätteligen kunna äfven vid jemförelse med Räntekammarens kassaredogörelse kontrolleras; och enär, beträffande särskildt Revisorernes erinran att levereringar blifvit gjorda och i räkenskapen upptagna efter den tid, då hufvudräkningen är daterad, slutlevereringen till vederbörande verk af ett föregående års behållna uppbördsmedel icke kan verkställas, innan de belopp, som böra levereras blifva genom hufvudbokslutet, hvilket numera fullbordas i påföljande Maj månad, kända, samt General-tullstyrelsen genast derefter, vanligen i samma månad, utassignerar och levererar behållna återstoden af föregående årets uppbördsmedel, har deraf vidare blifvit en följd, att slutlevereringarne kommit att verkställas en eller annan dag sednare än den, då hufvudräkningen blifvit uppgjord. Änskönt nu General-tullstyrelsen anser den fördel, hvars vinnande, i förening måhända äfven med den, att den årliga utbalanseringen af debiterade, men icke influtne eller redovisade medel blefve så ringa som möjligt, med berörda för Tullverkets hufvudbokslut nådigst gifna föreskrifter åsyftats, vara af mindre vigt än iakttagandet af den för bokoch räkenskapsföring allmängiltiga regel, att ingenting deri intages, som icke timat under den tidsperiod räkenskapen omfattar, och fördenskull håller före, att det anmärkta bokföringssättet borde vika till förmån för en fullständig tillämpning äf - ▼en s
— Man erfor dock snart otillförlitligheten af dessa åtgärder, ty sjukdomen respekterade hvarken kordonger eller bajonetter, utan öfverhoppade dem gång efter gång, och epidemien spridde sig, skydds-åtgärderna till trots, från Rike till Rike, från provins till provins. — Denna erfarenhet framkallade ock snart en reaktion mot de i denna syftning utfärdade författningar, och författnm af d. 9 Juli 1831 blef ej heller fritagen från en sådan; ty äfven här yrkrde man på mildare åtgärder, och redan d. 12 Nov. samma år utkom den efter dessa åsigter utarbetade förnyade Nåd. Kungörelsen om hvad vid kolerans utbrott inom Riket iakttagas bör. Med denna tycktes allmänna opinionen belåten, intill dess koleran första gången år 1834 här i Riket yppades, då man deremot temligen allmänt, icke allenast, yrkade på rättigheten att vidtaga spärrning mot kolera, utan ock vid flera länegränser, och utanför flere städer, i strid nied författnm satte dessa åtgärder i verket. —r Regeringen lät till en början saken passera; — men, sedan flere Riksdagsmän, som under kolera-epidemien härifrån begifvit sig till sina hem, erfarit olägenheterna af spärrningarne och karantänerne vid lånegränserna, väcktes motioner i alla Stånd om uphäfvande deraf. Den författn., som d. 24 Sept. utfärdades, var föranledd af R. St:rs underd. anhållan; men den blef icke alldeles sådan, som man kunnat önska, emedan K. M. ansåg något afseende böra fästas på den opinion till fördel för spärrningarne, som så allmänt i landsorterne uttalat sig. Frågar man nu, hvilken opinion i detta afseende för det närvande är den mest rådande, så blir svaret, att de städer, som spärrat sig och undgått sjukdomen, ifra för spärrningar, hvaremot de, som spärrat och fått koleran, icke tro på spärrningar såsom skyddsmedel.
N:o 62, med Förslag till ändring af de i TryckfrihetsFörordnm genom hänvisning till 8 kap. MissgerningsBalken faststälde straffbestämmelser; och StatsUtsk:s Utlåt. N:o 215, ang:de förhöjd aflöning för R. St:rs Just.Ombudsman samt den vid hans Kansli anstälde personal. 30 Den 15 Januari. Hr Gr. o. Landtm, yttrade nu, att sedan på sätt förut under detta plenum blifvit tillkännagifvet uti Talmans-conferensen den önskan blifvit yttrad, att Exped:sUtsk:s Förslag till underd. skrivelser måtte så snart sora möjligt blifva justerade, lian tagit för afgjordt att det skulle komma att ske och att med justeringen skulle utdraga så långt på aftonen, att sannolikt E. o. Ad. icke derefter ville företaga den å föredragnings-listan förekommande vigtiga frågan om val af E. o. Ad. Riksdagsmän. Åtskilliga ledamöter hade derom förfrågat sig hos honom och han hade dervid leranat det svar att, derest icke R. o. Ad. bestämdt önskade denna frågas företagande, dermed skulle komma att anstå till morgondagens plenum Ehuru nu justeringen genom bordläggningar blifvit förkortad, trodde Hr Gr. o. Landtm, sig vid sådant förhållande böra hemställa om R. o. Ad. behagade till morgondagens plenum upskjuta företagandet af nämnde fråga oell nu åtskiljas. Härvid ropades Ja och Nej, hvarjemte Gr. Björnst jerna Carl Magnus, anmälde sig och yttrade: Enl. St:ts beslut skulle detta Betänk förekomma efter den 10 dennes och då vi i dag skrifva den 15 Jan. samt St:t nu är hemligen talrikt; anhåller jag att betänk, nu måtte till afgörande företagas. Hr Cederschiöld, Gustaf: Jag är förekommen af siste talaren men vill tillägga att det är af vigt, att frågan nu afgöres, då St:t är talrikt församladt, emedan vid ett annat tillfälle förhållandet kan vara omvändt.
Man har gjort så i musik — ackorderna äro ju blott exempel på sådana lyckade kombinationer; i färgsammansättning; i vers. Man kan göra det också i — möbler. Och det är uti gåfvan att göra det, som möbleringsartisternas enda företräde framför andra består. Men all konst kan ju till en viss, ja, en förvånande grad, förvärfvas. Man lär ju kunna lära sig, äfven utan att ha den minsta musikaliska begåfning, att sätta ihop harmonier som icke låta illa. Exemplen härpå bland kompositörer lära vara lika talrika som exemplen inom andra konstområden, på målare och skriftställare, hvilka utan spår till verklig talang lärt sig att efter recept sätta ihop taflor och böcker, som anses ega konstvärde. Men » möbleringskoasten » har den fördelen framför alla andra konstarter, att blott litet kännedom om dess mest rudimentära begrepp kan åstadkomma lyckliga resultat. Den minst pianovane kan ju också på pianot leta sig till ett välklingande ackord. Men detta ackord är utan betydelse för andra än för musikaliska. Medan väl grupperade möbler är en så lättfattlig harmoni, att den slutar med att tilltala alla. Icke genast; • — - ty det finns intet, som så säkert bommar till sinnet och drar en bindel för ögonen som förutfattade meningar och det man är van vid att se. Det finns nog därför många, på hvilka en möblering, som skiljer sig från slentrianen, först verkar » konstig ». Men är den verkligt god, skall den i längden • — den måste ha tid att verka — ofelbart befinnas allt mer och mer tilldragande, och mången, som har det helt annorlunda, sluta med att önska, att man hade samma » förmåga att ställa ». Men det är just detta, som kan läras, om man bara själf vill! En god början vore att lemna det slappa talet om förmåga och i st. söka göra sig reda för, hvad det varit i det rum man beundrat, som verkat godt. Icke endast de många vackra sakerna eller hemtrefnaden och de inbjudande sittplatserna, utan något i det hela, som man känner finns där. (Och det vi diskutera i dag, gäller endast det hela: sammansättningen och dess inflytande på sinnet, icke möblernas högre eller lägre konstvärde eller prydnadsföremålens halt.)
Utskottet tillhandakomna serskilda anföranden af Friherre CederströmJacob_, Grefve Cronhjelmj Otto Augustq och Herr Rosenqvist, Fredric Leonhard. Dessa anmärkningar synas, åsyfta, att, utöfver den af Utskottet redan till 7 R:dr 24 sk. för hvarje ark åstadkomna nedsättning uti tryckningskostnaden af Bihanget vid innevarande Riksdag, jemförd med det belopp, som derföre vid sista Riksdag utbetaldes, än ytterligare bereda minskning i samma kostnad, dels genom antagandet af andra för utgifternes beräknande, såsom bemälde Herrar förmena, mera säkra grunder ände, hvilka af Utskottet blifvit angifne, dels genom Bihangets förändring lill form och stilar, samt åtskilliga -smärre iakttagelser, dels ock slutligen genom ifrågavarande trycknings och dertill hörande bestyrs utbjudande på entreprenad genom annonce i allmänna tidningarne. Till stöd för yrkandet, att andra än de af Expedilions-Utskoltet angifne grunder måtte uppgöras för ifrågavarande kostnads beräknande, har blifvit anförd t: Af Friherre Cederström och Grefve Cronhjelm: att då tryckningskostnaden antoges lill 12, högst 14 R:dr för hvarje ark, vore totalbeloppet Bihang till R, St. Vrot. IÖ34. 9 ^tnt. 7. A fdel, \ a:dra Häftet. r a Expeditions-XJt,kottets Utlåtande lS:o 4. - 3a R:dr 24 sk. alltför högt; alt tryckningen af Ridderskapets m K Ad»i,v;. Protocoll, inberäknadt pappret, endast kostade 20 R:dr; samt att sor skottets beräkning , i hvad den grundade sig på de vid sista Riksdag anslagna Canceliist-arfvoden, något skäl icke kunde igenfinnas; hvadan det skulle synas fördelaktigare, att uppgöra kostnaden för tryckningen, icke i ett för allt, utan för hvarje dertill hörande detail.
Vi finna häraf, att i Westmanlands län utgör antalet af bruksarbetare icke mer än något öfver 3,500, och i Wermland användes icke fullt 3,000; dessa summor tyckas icke vara synnerligen stora, och det bör icke förglömmas att största delen Den 23 D ece mb er. 363 delen af dessa bruksarbetare under vissa tider pä året äfven sysselsättas nie l jordbruk. Hvad åter beträffar fabriks-arbetarne, så vill jag börja med Stockholm; der anses något öfver 4.100 arbetare sysselsättas, eller obetydligt mer än 4 proc. af befolkningen. Det är visserligen möjligt, att många bland Stockholms innevånare har ondt om penningar, men efter hvad man ser i allmänna lifvet, tyckes det icke vara någon brist derpå, åtminstone när det är fråga om att roa sig eller gå omkring i bodarna och köpa lyxartiklar, och ehuru dessa bodar under någon tid icke varit så flitigt besökta som vanligt, börjar det dock nu på att blifva temligen trångt derstädes. Norrköpings fabriker framställa ett något annorlunda utseende i förhållande till folkmängden. Der arbeta nemi. I Kalmar finnas nära 900, i Örebro 237 och alla de 38 fabrikerna i Wermland sysselsätta endast 263 arbetare. Det synes således som om antalet af fabriksarbetare icke skulle vara så utomordentligt stort, att man just för deras skull behöfver uptasa ett lån på 12 millioner itdr. Det är icke samma förhållande i Sverige som i andra länder, synnerligast England, der en stor del af befolkningen lefver i städerna och sysselsätter sig med fabriksarbete. I Sverige lefva nio tiondedelar af befolkningen på landet med jordbruk till sin hufvudsakliga näring. Af den återstående tiondedelen som lefver i städerna, sysselsätter sig också en ganska stor del med landtbruk, hvarpå såsom bevis exempelvis kan anföras, att Upsala stad har 900 t:r spanmål i årligt arrende af sin stadsjord samt att Malmö stad anses producera omkring 6,000 t:r spanmål. Man bör derjemte ihågkomma, att då det såsom nu är godt om denna nödvändighetsvara, befinner sig massan af befolkningen i vårt land i allmänhet väl; och blott då det är ondt derom afskedar jordbrukaren sina arbetare.
Preste-ståndets Protokoll den 30 sistlidne September och den 2 dennes, innefattande, dels nämnde Riks-stånds beslut, vid pröfning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 130, i anledning af väckt motion, om utfärdande af fullständig Förordning om val af Orgelnister, Klockare och andre Kyrko-betjente, dels inbjudning till Med-slånden att instämma uti Preste-ståndets omförmälda beslut; hvilken inbjudning blef icke af Borgare-ståndet antagen S. D. Föredrogs ånyo Stuts-Utskottets Utlåtande N:o 308, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, om beviljande åt staden Jönköping af dels byggnads-lån, dels anslag och lån för ny tomt-reglering derstädes. Första och tredje punkterna biföllos, hvaremot den andra punkten återremitterades. S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Särskilda Utskottets Memorial Nto 21, i anledning af återremiss å Utskottets Memorial N:o 19, med förslag till voterings-propositioner i Förstärkt Stats-Utskott om beskattning å bränvins tillverkning och destillering. S. D. Föredrogs ånyo en af herr Nygren, med anledning af Riksdags-ordningens 56 8, väckt motion, om det tillägg uti Rikets Ständers beslut om eftergift, till förmån för en fattig-arbets-inrättning uti Carlstad, af Kronans rätt till ett efter Johanna Emilia Hollander fallet dana-arf, att berörda eftergift jemväl må omfatta den å kapitalet upplupne ränta; hvilken motion till Stats-Utskottet remitterades. S. D. Föredrogos ånyo Stats-UIskottets Utlåtanden: N:o 304, i fråga om fortfarande' anslag för det inom Rikets Ständers hus inrättade Riksdags-arkiv. Utlåtandet och förslaget till en ny § uti Reglementet för Riksgälds-kontoret godkändes. N:o 305, angående inlösning af ytterligare anmälda, först efter prseskriptions-tidens slut hos Riksgälds-kontoret företedde Riksgälds-sedlar.
182, 309. — om förändring i Roteringen vid Westerbottens Regemente, Mars II. 245, 281. April I. 164. — om KronoTiondeSpannemålens utgörande till Stockholms Stora Barnhus, Mars II. 246, 281. April 1. 164, 169. — angående en till Upsala Barnhus donerad Sio Kronofordran, Mars II. 246, 281. StatsUtskottets Betänkanden, Memorial och Protöcollslltdrag, angående Osmundsjern nets lösande efter Kronovärde, utan förvandling efter Markegång, Mars II. 346, 282. April I. 164» 168. — om driften af Ädelforss Guldverk, Mars II. 247, 282. April II. 100, 344> 520. ■— om Flyinge och Dahlby Kungsgårdar och Stuteriinrättnings Stat, April I. i3o,ig3, 3g2, 397. —*• angående upphörande af de dagsverken som utgöras till Flyinge och Dahlby Ku ngsgårdar, April I, i32, ip3, 309, 392,397. •— om projecterad AflöningsStat för TJlricsdahls Kongl. Lustslott, April I, r33, 193, 392, 397. Maji I, 36o. — om förändring och lindring i Saltpeltergärdens utgörande af Hemmanen i Riket, April I. i36, 200, 389, 892. April II, 366. — om Begrafningshjelp efter Secreleraren E. M. Morin, April 1. 187, ig3, 3<)2, 397. -—. angående Strömsholms Stulerilnrättriing, April L i38, 2o5.
Riksgålds-Kontoret: 25.500 blank., obligationer och kuponer till Svenska Statslån k 60 R:dr 1,530: — 46,000 blank, kort-konvo luter k 6 „ 276: - 8,700 ark kortmanufak tur-stämplar k 24 „ 208:80. Svenska Allmänna Ilypotheks-Banken: 78,000 blanketter till obligationer ocb kuponer k 75 öre 5,850: — Stockholms Hypotkeks-Kassa: 6,000 blanketter till obligationer ocb kuponer k 60 R:dr 360: — Götheborgs stad: 7,200 blanketter till obligationer och kuponer kl00R:dr 720: — Orebro Brandstods-Bolag: 9,000 blanketter till obligationer ocb kuponer k 18 R:dr 162: — Orebro Hypotlieks-Förening: 5,300 blanketter till obligationer och kuponer k 40 R:dr 212: — Skånes Enskilda Bank: 246,000 blanketter till Sedelpapper k 7: 50. 1,845: — Smålands Enskilda Bank: 24,000 blanketter till sedelpapper k 15 R:dr 360: — Finlands Brandstods-Bolag: 16,000 blanketter till obligationer k 20 R:dr 320: — Transport 21,207:76. 74,172 86 84 Transport 21,207:7 6.
I anledning af Herr Hjertås yttrande, alt denna fråga icke skulle tillhöra Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets handläggning, får jag erindra, att alla frågor rörande hälsovården böra i första rummet behandlas af nämnde Utskott, som yttrar sig öfver behofvet af en föreslagen åtgärd i sådant afseende, samt först i andra rummet af StatsUtskottet, i afseende på Statsbidragen dertill. Nu är dessutom ej fråga om något nytt Statsanslag, utan blott om rättighet för Gottland, att för sig ensamt få använda Hospitalsmedlen i Länet, till Lazarettets behof. Detta blef af Rikets Ständer vid sistlidne Riksdag bifallet och underdånig hemställan derom gjordes hos Kongl. Majit; men sedermera har Kongl. Majit, genom Beslut den 2g nästlidne October, förklarat, att ej mer än 4°o R:dr årligen af dessa medel få användas på Gottland. Länets Lazarett är emedlertid af den beskaffenhet, att ingen sjuk kan läggas derstädes; det blef redan för mer än 10 år sedan af Brandsynen utdömdt, och kan när som helst af Staden nedrifvas, hälst redan på 1770-talet denna byggnad var erkänd oduglig till Lazarett, och ritning lill ett nytt hus af Högstsalig Konung Gustaf lil fastställd. Provincen 348 Den i4 Februarii. Iean ej vara utan Lazarett; ett nytt mäste anskaffas; och nu har man föreslagit en utväg dertill, utan bidrag af Staten. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet tillhör det att dömma om behofvet af Lazarettet; först derefter är rätta tiden för Ständerne att afgöra saken. Följaktligen bör äterremiss af Stats-Utskottets förevarande Utlåtande äga rum, samt frågan af begge Utskotten gemensamt behandlas. Herr Lagerhjelm:
Rån ej blott till de i Länen, inrättade Hushålls-Sällskap, utan afven ock till större delen åt enskildte .Personer eller Bolag-, antingen räntefritt eller emot 3 ä 4 Procents Ränta, hvilken så val, sorn skeende Capital - afbetalningar, åter upptagas att öka tillgången å Ti tuln eller dess årliga anslags-summa; roen då Riksens Ständers afsigt med berörde Summas anslående ej varit att densamma tiii enkldldte Personer ellet Cörpörationer skulle å ett eller annat sätt disponeras, emedan Riksens Ständer Uttryckligen förbehållit, att Pensioner deraf ej finge beviljas, men vid utlåning åt private till enskildte företag, eftergiften af Ränta eller ned. sättning deraf till lägre än vanlig Ränta kurt.» de arlses utgöra én förmån, sorn, ehUru icke gifven såsom Pension, likväl blefvé ett motsva, rande personligt Understöd! Och Riksens Ständer uti io'§. af Riksdags - Beslutet den 2 Maj 18xo, äfven uttryckligen stadgat, att större summa än 100,000 R dr af Statens medel ej skulle för Titelns föremål användas , men följden af utlåningen deraf då Räntan och Capital - afbetainingarrie tilläggas Fonden blefve den , att Stats-Utskottets Betiirikanden. 1621 Hufvud Titulns Summa orri någre år skulle be-» tydligt ökas; sä funno Reviaorerne sig häraf äga skälige anledningar att till Riksens HögloftStänder hemställa, huruvida ej någon närmare föreskrift må bör% gifvas om grunderne och sättet hvarpå N.ionde Hufvud - Titulus medel niaga disponeras, samt om icke Kantan och inbetalnjngarne på ifrågavarande af Statens medel såsom Lån utestående Summa, borde, då medlen ingå betraktas såsom öfverskott på Stats->- Verkets Intrader samt dermed på enahanda aätt förhållas sorn angående desse Öfverskott i allmänhet nu finnes eller kan varda af Riksens Ständer beslutadt. Kongl. Srats-Cpntoiret har i anledning häraf upplyst, att då Fonden, sedan deraf utgått efter Riksén?