Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Banco, att derför, vid bristande tillgång till ådömda dubbla tjufvaböter 64 R:dr 6 sk., hvardera straffas med tjugofyra dagars fängelse vid vatten och bröd, sålunda beräknat kroppsplikten till dubbelt antal dagar fängelse emot det, som för annan stöld till lika belopp skolat ådömas, hvartill åberopade Kongl. Förordningen af år 1739, angående stölders afstraffande vid Bergverken, lika litet gufve anledning, som Kongl. Brefvet den 20 December 1737, om beräkning af kroppsplikt för hustjufnad, hälst bägge dessa författningar, rörande stöld i tveböte, egentligen omtalade straff af spö eller ris, men icke det af fängelse vid vatten och bröd, hvilket, i förevarande mål tillämpadt, rätteligen bordt, efter det stulnas dubbla värde, stadgas till tjugo dagar för hvardera af de sakfällde; har AdvokatFiskalsEmbetet inför Kongl. HofRätlen anställt åtal emot tillförordnade Domhafvande!! i BergsTingsRätten , med påstående örn ansvar och ersättnings-skyldighet för beinälde Rätts i anmärkta del origtiga beslut, som redan gått i verkställighet; hvaröfver, sedan Domliafvanden med förklaring inkommit, och ofvannämnde sakfällde personer jemväl blifvit hörde, Kongl. HofRätten, medelst Utslag den 19 Mars sistlidna år, sig yttrat, att, då de sakfällde, i händelse deras ansvar för ifrågakomna tjufnadsbrolt, vid bristande tillgång till böter, blifvit i spöstraff bestämdt, skolat, jemlikt de af BergsTingsRätten åberopade Lagstadganden, hvardera straffas med tjugotvå pär spö, hvilket åter svarade mot tjugo dagars fängelse vid vatten och bröd, samt med Lagens 46 R St. Just. Ombudsm.
Skrifvelse JV.o mg. ^05 den, som nu eger rum till skyddande af omyndiges egendom, är af behofvet påkallad, serdeles bland allmogen, uti hvilken samhällsclass en person ofta kan innehafva flere förmynderskap, utan att dock kunna hvarken räkna eller skrifva, samt inrättandet af Förmyndarekamrar synes kunna befordra det åsyftade ändamålet, hafva hos E. K. M. Rikets Ständer skolat härmed i underd. anhålla, att förslag till Förmyndarekamrar må af dertill utsedde skicklige personer utarbetas, samt att samma förslag, genom E. K. M:s Befh:de, öfverlemnas till Rådstufvuoch Härads-Rätterne, med föreskrift att i vanlig ordning sammankalla städernes invånare och deputerade från hvarje socken, för att välja Comiterade till förslagets granskning och att afgifva utlåtande om möjligheten och ändamålsenligheten af omförmälde inrättningar, äfvensom Rådstufvu-Rätterne samt Domhafvanderne på landet jemväl må med yttranden i frågan inkomma, hvarefter och sedan förslaget, tillika med hvad dervid är vordet anmärkt, blifvit af E. K. M:s Högste Domstol granskadt, R. St. vid nästa Riksdag torde få afvakta E. K, M:s Nådiga Proposition i ämnet. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den i December i834- N:o 219. Uppläst och godkändt hos Kidd, och Adeln den 1 Dcc. i834* Preste-Ståndet den 1 Borgare-Ståndet den 1 Bonde-Ståndet den 1 Rikets Ständers underd. Skrifvelse} angående upphäfvande af senare mom. i 3 <$*. af 5 Cap. Straff -Balken. (Xag-Utsk.
Till dessa underrättelser kommo åtskilliga bidrag till frågans lösning, som Wood sjelf samlat, såsom en berättelse af kapten Goulden, som gjort 30 resor till Spetsbergen, att två holländare öster om denna ögrupp framträngt till 89° n. br., iakttagelsen att på Korea fångats hvalar, i hvilkas hud europeiska harpuner varit fastsittande161, samt att driftimmer med sjömask träffats vid ishafsländernas kuster o. s. v.162 När Wood misslyckats, öfvergaf han de åsigter, han förut förfäktat, förklarande att de berättelser, på hvilka de grundats, varit idel lögn och bedrägeri. Men tron på ett stundom segelbart polarhaf blef dock ej öfvergifven. Den har sedan dess förfäktats af män sådana som D. Barrington163, F. v. Wrangel, Aug. Petermann164 m. fl. Jemte nästan alla nutida polarfarare, har jag länge varit af en motsatt åsigt, d.v.s. trott, att polarhafvet vore ständigt täckt med ogenomträngliga brutna eller sammanhängande ismassor, men jag har kommit på andra tankar, sedan jag under två öfvervintringar – den ena gången vid 79° 53′, d.v.s. närmare polen än någon annan öfvervintrat i gamla verlden, den andra gången i granskapet af Asiens köldpol – sett, att hafvet ej tillfryser fullständigt, ens omedelbart i närheten af land. Jag drager deraf den slutsats, att hafvet knappast någonsin varaktigt tillfryser165 på betydligare djup och långt från land. I sådant fall ligger det intet orimligt i de gamla berättelserna, och hvad en gång skett bör kunna ske ännu en gång. Huru det än må förhålla sig härmed, säkert är, att den snöpliga utgången af Woods färd så fullständigt afskräckte från alla nya företag i samma riktning, att nära två århundraden förgingo, innan en expedition åter utsändes med bestämdt uttalad, ehuru sedermera åter förnekad uppgift att verkställa en nordostpassage.
Svenskt b:co, ehuru mynt af lägre valörer finnas präglade, men hvilka således lära vara egentligen att anse såsom kuriositeter. Det minsta gångbara silfvermynt, jag känner, af den fina halt som det här föreslagna, är det Ryska 5 kopeks-styckel, men delta är icke sä litet, som det Utsk. vill förskaffa oss. Man har sagt, att 4 sk. styckena åro för lunga, men jag tror, att litenheten hos ett mynt icke medför ringare olägenheter, ty är myntet alltför litet, lappas det bort, hvaremot det mera lunga myntet har man i behåll, och de torde vara en serdeles god egenskap. Jag förutser, att om det af Utsk. föreslagna silfvermyntet antages, skall det inom ganska korttid till större delen blifva liggande på våra vägar och gator, ty tappar man det i smutsen, är det icke så lätt att återfinna, och sand och smuts hafva vi i ymnighet inom vårt land. Då inom Utsk. diskussion om förevaride betänk, förevar, medhade jag flera prof, hvaraf ett förkom dymedelst, att det nedföll genom en springa på golfvet i rummet. Den i6 April f. m. 463 Slutligen anhåller jag, att tå fästa upmärksaraheten derpå, att myntverket icke torde kunna bestrida myntningskostnaden utan serskildt statsanslag. Denna kostnad upgår till 5 a 6 proc. af värdet och myntverket, har på 3 år förlorat 150,000 r:dr genom prägling af Bankens silfver, hvilken förlust blifvit till någon del ersatt endast genom prägligen af kopparmyntet. Borttager man nu denna myntverkets behållning af kopparmyntets prägling, blir slutligen följden, att myntverket icke kan fullgöra sina skyldigheter till Banken eller afbörda sig dess skuld lill Banken af 24,000 r:dr b:co. 4 sk. styckena upfylla enl. min åsigt allmänhetens behof, och äro icke afsedde att hopsamlas i större belopp.
Lazarettsläkare, angående pensions rätt för Lasarettsoch kurhus-väsendet, angående ordnaudet af N:o a m n 'Ej* o CD CO S cj Pff Ii et; «> a B N:o A. 274, 275 276, 277 Kd. 505 ö CE 83 ' O JT £ 2.-! Nio Sid. I Ridd. o. j Adeln. 241 119 Preste Ståndet. ■ j2 Dec. 1863 b. 1 Dec. 1803 Borgarej Bonde Ståndet. Ståndet. I Nionde Hufvud - Stats1 verkets Åttonde Hufvud - Nionde b. 20 Dec. 13 o. 16 Maj b. 13Nov. 1803 Titeln. Titeln. Titeln. inkomster. Titeln. 197 Hufvud-jTiteln. g. 17 Dee.; g. 17 Dec.j 24 76 75 2. * f» g W »§ ^ 33 g “s O2 Cj PT B rr o. L. CO ' CD ^3 n 1. r* <S ” S? Ridd. o. Adelö. PresteStåndet. BorgareStåndet. BondeStåndet. N;0 § Lee, slöra, angående segelled mellan Hattefura hamn och sjön. se Hattefura. A. 33, 94 . Legostadga, orri ändring i gällande — 183. Lejpojerf och Skröfven, om anslag till vägarbete mellan, se Norrbottens län. Lekmannaverksamhet, om ordnan( P. 22, 63 i de af den inom kyrkan — 7 2 24 — b. 59 Sept. b. 30 Sept. b. 30 Sept. b, 30 Sept. Lektor, som innehar prebende eller | Bd. 445 j annan presterlig lägenhet, angående pensionsrätt för .. — P. 24 4 1 153 22 Se Nionde HufvudTiteln. » angående lönetur för den, som blifvit befordrad från kollegaeller adjunktsbeställning — P. 38.
Om landers omständigheter förbättras, förswinner afwen klagan öfwer bristande penningetillgäng, och hwar oh en förståndig näringsidkare stall sist söka Discontwerkens biträde. Skulle det narwarande tillständer fortfara, tycker jag mig se sä mycket större stal att bewara Banque», och ej utsätta den för en winst - och förlust rörelse. Banquen har alltid i den yttersta nöden warit Statens tillflygt. Matte han alsid sä förwaltas, akt han kan wara det altid: mätte de enskilda, under en klok skötsel af sine angelägenheter, och en efter sina tillgångar lämpad lefnad, med tålamod fördraga olyckor, svin fanste icke kunnat undwikas, och häldre nöja sig med arbersamhetens längsamma förkofran, än efrersträfwa stora speculationers hastiga winst, och aldrig lemna ur sigtet, akt ett penningewerk i landet mätte finnas, som genom det allmänna förtroendet, är i ständ att wid vwäntade faror biträda Staten. Skulle det werkeligen kunna hända, att, in» nan Riksens Ständers nästa sammankomst, i Banque» sä stora summor stulle inflyta, att i enlighet med för dest sörwalming nu upgjorda calculer, med dest Den 6 Julli' 87 betz fulla säkerhet nya penningeförstotk till rörelse kapitalets bibehållande borde göras, wille jag gerna inga pä Ulstotreks förslag om lans bewiljande pä ästkillige rudimcuerier, ja til och med, om en witz, summa bestämdes, pä fastigheter. Penningarus kvmme dä i rörelsen, Banque» hade full säkerhet, och qwäfde ej industrien. Om werkcligen denna händelse innan nästa Riksdag kan förmodas, ön' stade jag allenast, att BancskUtskottet nu bestämde i hwilket fall och under hwad wilkor ett sädanl be wiljande af län bör wara fnllmägtige Mätit, samt till hwad summa der högst finge sträckas.
Biblisk kan en lära vara antingen så, att hon omedelbart i klara ordalag af bibeln uttalas, eller så, att hon blir det enda möjliga resultatet, när den heliga skrifts utsagor om något visst föremål sammanställas och jemföras. En lära, som i sednare meningen är biblisk, lämpar sig icke till förutsättning eller synpunkt för bibelforskaren, eftersom den först skall visa sig som ett resultat af hans forskning. Blott en i förra meningen biblisk lära är egnad till synpunkt, men detta först sedan man öfvertygat sig, att hon är af bibeln uttryckligen förkunnad. Är treenighetsläran en sådan? Det finnes många prester, som besvara denna fråga med ja, i det de åberopa 1 Joh. 5, 7. Men vetenskapligt bildade och sanningskära teologer besvara samma fråga med nej. Vi vilja anföra ett yttrande utaf en af de lärdaste och frommaste lutherska kyrkolärare i nyare tider, en man, hvars namn med vördnad nämnes af alla partier. Vi mena doktor Neander. Yttrandet, som återfinnes i hans „Allgemeine Geschichte der christlichen Religion und Kirche“, I. sid. 984, 985, är tjenligt att här anföra, emedan det både gifver ett allmänt svar på ofvanstående fråga och särskildt påpekar beskaffenheten af det åberopade stället 1 Joh. 5, 7. „Treenighetsläran“, säger doktor Neander, „hör ej till den kristliga trons grundartiklar, hvilket är klart redan deraf att hon icke på ett enda ställe i nya testamentet uttryckligen förkunnas; ty det enda ställe, der detta sker, nämligen språket om de tre som vittna (1 Joh. 5, 7), är afgjordt oäkta.“ Mången af denna afhandlings läsare torde med förvåning fråga: hvad vill det säga, att ett bibelspråk är oäkta? Det kapitel ur bibeltextens historia, hvilket vi här nedan öppna, skall lemna tillräckliga upplysningar härom. Innan vi gå vidare, vilja vi till deras tjenst, som behöfva en annan auktoritet än Neanders till stöd för sin öfvertygelse, anföra hvad Luther tänkte om det bibelställe, hvilket våra prester åberopa såsom omedelbart intyg för treenighetsläran.
Rotefrihets-afgift, af oroterad men ordinarie rotering underkastad jord, se Stats-verkets inkomster, pag. 14. » för nya hemman i Norrbotten, utbetalning af 4 1 286 b. 7 Aug. b. 8 Aug. b. 8 Aug. b. 7 Aug. 166 i “ 2. P g j» i 00 -7 cn c» 3 > g CD 3 2. s % 63 « n 5,3 3 — VT 3 Riks-Ståndens Beslut. 03 Q 7 s. 3: cd |5. pr CL fia OQ cn I R. f-S CD 7^ Adeln. Ståndet. Ståndet. Ståndet. N:o J Rotehållare och rekryter, förbud för Befälet vid indeldta regementerna att inverka pä uppgörande af legokontrakter dem emellan — 8 19 — a. 29 Jan. b. 29 Jan. b. 29 Jan. b. 25 Jan. 12 Rotehållares befriande frän bekoståndet af Soldat-beklädna** den — 4 2 29 — b. 26 Juli b. 29 Juli b. 50 Juli 1. b. 30 Juli Rotering, Provinsen Jemtlands 64 4 2 22 — b. 29 Juli b. 29 Juli b. 50 Juli b. 2 Aug. 162 Roteringen, den nya tillökade 74 4 2 4 ti — 18 Aug. b. 18 Aug. b. 16 Aug. b. 18 Aug. 195 Rolerings-besväret, jemkning deri — 4 2 29 — b. 26 Juli b. 29 Juli b. 50 Juli 1. b. 50 Juli » lindring deri — 4 2 41 — b. 15 Aug. b. 14 Aug. b. 16 Aug. b. 15 Aug. Rotevacance-afgift, vid Jönköpings Regemente — 4 2 4S — b. 15 Aug. b. 14 Aug. b. 16 Aug. a. 15 Aug. » af utsockne frälsehemman i Halland, se Utsockne frälsehemman.
Riks-umseura, angående anslag i och för paleeontologiska samlingen i. Motion Nio 109. Stats-Utsk. Utlåt. R. St. underdån. Skrifv. ROS, Anders EmanuelMotion Nio 54, angående pension åt framlidne Justitieombudsmannen S. L. Theorells enka, Sofia Wilhelmina Theorell, född von Schwerin. Stats-Utsk. Utlåt. Nio 153. R. St. underdån. Skrifv. Rosen, angående förhöjning af pensionen ät Öfversten m. m. Grefve Adolf Eugéne von. Motion Nio 84. Stats-Utsk. Utlåt. Råfelt, Anton, Motion Nio 182, angående pension åt framlidne Löjtnanten Otto Johan Henrik Rainsays enka, Gharlotta Ramsay, född Westfelt, och dotter Hilda Amalia Ramsay. Stats-Utsk. Utlåt, N;o 153. 37 Räntor och Tionde-anslag, a ngående uppbärande oell redovisning genom Kronans uppbördsman a( alla till särskilda verk, stater, inrättningar, stiftelser och kyrkor, indelade. Motion N:o 57. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 17 och Mern. Råttegångs-Balhen, angående antagande af det utaf Rikets församlade Ständer beslutade tillägg till 15 Kap. 2 §, i fråga om fullmäktigskap. Motion N:is 196 och 220. om upphäfvande af det i 17 Kap. 7 § stadgade förbud för husbonde att begagna sig af eget folks vittnesmål. Motion N:o 38. angående upphäfvande af sista mom. i 17 Kap. 37 §. Motion N:o 238. angående upphäfvande af 17 Kap. 20 §. Motion N:o 195. s. Sabelfelt, Herrman, Motion N:o 217, angående pension åt framlidne Professorn Lars Johan Cronstrands enka, Fredrika Eleonora Cronstrand, född Land qvist. Stals-Utsk. Utlåt.
Öfver de grofva tofterna har man bredt präktiga mattor och draperier och på dessa sitta damerna, de vackra Palermodamerna, klädda i ljust siden och skiftande sammet. De små farkosterna glida omkring på vattnet än i stora klungor, än skiljande sig åt. Från de stora fartygen höja sig master och rår fullsatta med vimplar och lyktor, och de små hamnångarna fara fram öfver vattnet med blomstervirade skorstenspipor. Under alltsammans ligger vattnet och blänker och speglar och återkastar, så att skenet från en lykta blir till en hel ljusström, och dropparna, som falla ned från årorna, blifva till drypande guld. Men rundt om hamnen stå hundratusen, hundrafemtiotusen människor, helt yra af glädje. De kyssa hvarandra, de höja glädjerop, och de äro glada, glada. De veta ej till sig af glädje. Det är många af dem, som måste gråta. Eld, det är glädje. Det är godt, att man kan tända eldar. Där lågar plötsligen en stor flamma uppe på Monte Pellegrino, alldeles öfver hamnen. Sedan uppstiga väldiga lågor från hela den taggiga bergmur, som omger staden. Det lågar på Monte Falcone, på San Martino, på De tusendes berg, där Garibaldi kom tågande. Men långt ute på hafvet går den stora Neapelångaren. Och på ångbåten finnes Bosco, socialisten. Han kan ej sofva på natten. Han har gått upp ur hytten och ströfvar fram och åter på däcket. Och så kommer hans gamla mor, som farit till Neapel för att möta honom, upp ur sin hytt för att hålla honom sällskap. Men han förmår ej tala med henne. Han tänker på att han snart skall vara hemma. Ah Palermo, Palermo! Han har suttit i fängelse i mer än två år. Det har varit två år af kval och längtan. Och har det gagnat något? Det är detta han vill veta. Har det varit af gagn, att han varit saken trogen och gått i fängelse? Har Palermo tänkt på honom? Har hans lidande vunnit saken en enda anhängare? Hans gamla mor sitter sammankrupen i kajuttrappan och ryser i nattkölden. Han har frågat henne, men hon vet ingenting om sådant.
– »Ser du, min dotter, Judas, hvilken så länge verlden står blir ett mål för verldens afsky och förbannelse, han utgjöt ej heller oskyldigt blod, men han sålde det för de trettio silfverpenningarna ... Men afbrytom ett samtal, som rifver upp ert hjertas alla sår, fru grefvinna. Den tröst, ni behöfver, finnes endast i vår heliga religion. Hennes famn står alltid öppen för dem, som hafva ett förkrossadt sinne och förödmjuka sig inför Herran. Vänd dig till honom, min dotter, med kristlig förtröstan. Jag och mina medarbetare i den stora vingården skola alltid vara redo, att skänka dig kyrkans hugsvalelse.« Det afslag, grefvinnan Brahe sålunda fått af de begge första ståndens talmän, på hvilkas ädelmod hon egentligen hoppats, öfvertygade henne om fruktlösheten att bestorma talmännen hos borgareoch bondestånden, helst den sednares likstämmighet i åsigter med grefve Fersen var allmänt känd. Återstod således blott ett försök till räddning, så vanskligt likväl, att Brahe och hans hustru sjelfva ej vågade bygga derpå. Man skulle nemligen bjuda till att beveka eller muta vakten vid Brahes fängelse. Det visade sig dock genast, att denna bevakning var oåtkomlig för alla andra inflytelser, än pligtens. Vederbörande hade dessutom tagit sådana försigtighetsmått, att ingen rymning var att påtänka. Hoppets sista gnista släckes likväl ganska sent i menniskans bröst. Den drunknande håller sig fast vid den bräckligaste lilla planka, och vidskepelsen drömmer om utvägar, när förnuftet redan underkastat sig nödvändighetens lag. Vid Rydboholm finnes en ek, som Gustaf Wasa sjelf planterat. Braheslägtens fåfänga har diktat och gifvit fart åt sagan, att en gren faller af trädet, så snart något dödsfall inom ätten är i annalkande. Det är derföre man ser det konungsliga trädets grenar fjettrade af jernband, dess stam öfverhöljd med plåtar, för att afböja det förtorkades fall, med hvilket de vidskeplige förmena, att något Brahe-lif skall vara omedelbarligen förknippadt.
Hvad särskildt angår smör och ost, så äro dessa artiklar f. n. så dyra i vårt land, att jag ej begriper, huru en producent kan klaga öfver konkurrensen. Jag hörde i går af en anförvandt från Småland, att han sålt ost, nemi. bättre vara, för det höga priset af 15 rdr lisp. Vid sådant prisförhållande finner jag icke skäl för producenten att yrka på skyddstull å nämnde artikel. Sedan öfverläggningen härmed ansetts fulländad, blef den K. Skrifvelse!), jemte yttrandena, remitterad till Bev.Utsk. Efter skedd föredragning af LagUtsk:s d. 19 dennes bordlagde Utlåt. N:o 3, i anledn. af väckt motion om förändring i K. Br. d. 5 Febr. 1808 och K. KammarColl.-ii derpå grundade Kung. af d. 29 i samma månad, ronde företrädesrätt till besittning af kronojord, blef detta Utlåt, lagdt till handlingarne, med förklarande, att K. o. Ad. ansåg motionen böra af Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk. behandlas. Frih. Sprengtporten, Jakob Wilhelm, d. 19 d:s bordlagde motion, med förslag till grunder för Statens uplåningar, blef nu föredragen, dervid sig yttrade Frih. Sprengtporten: Jag hade visserligen ämnat att yttra några ord i anledn. af de anmärkningar, som äfven gälla för min motion, när K. M:s Propos. föredrogs; men som jag tror mig finna, att den aktade ledamot, som gjorde dessa anmärkmr, icke är närvarande, är det måhända öfverflödigt, hvarföre jag afstår från ordet. Motionen, jemte detta yttrande, remitterades till StatsUtsk. Föredrogs Gr. af Ugglas’. Carl Ludvig, d. 19 d:s å bordet lagda motion, rörde presterskapets aflöning, sättet för dess utgörande, samt de för presterskapet gällande befordringslagar. Hr Tersmeden, Nils, anförde skriftligen: Den oro, som någon tid visat sig i våra andliga förhållanden, lägges här vårt tjenstgörande presterskap till last.
Uti en reservation till Bevillningsutskottets Betänkande, N:o 12, pag. 4° och 4[> finnes förslag till en förändrad redaction af denna §., som jag önskade kunna tillvinna sig någon uppmärksamhet." Af Herr Löfvenström. "Uti ofvanstående af Herr Prosten Sandberg gjorda reservationer, instämmer jag till alla delar.” Herr Prosten Sidner reserverar sig emot beslutet om eentonal-afgiftens fortfarande. Af Herr Grapengiesser: ”Emot Utskeltets beslut i följande §§. af Betänkandet, får jag vördsamt reservera mig: Uti i5 §. bar Utskottet uteslutit och således från all bevillning befriat arbetsfolk i städerne. Då arbetsfolk i städerne, åtminstone uti de Bilaga till Bcvillnings-Utsköttels Utlåtande, N:0 2J. 11 större, ganska ofta kunna förtjena i i/3 R:dr B:co om dagen, anser jag dem så mycket mera böra vara ålagde den ringa bevillnings-afgift, sorn i gällande Bevillnings-Förordningens 17 §. är stadgad, som mången handtverkare icke eger större men, väl mindre, arbets-förtjenst, men det oagtadt får vidkännas en mängd olika utskylder. Uti samma §. har Utskottet, i afseende på utlänningar, sorn resa omkring i landet, bibehållit redactionen oförändrad, oagtadt deremot gjorda anmärkningar. De utlänningar, hvilka äro meningen att beskatta, äro endast sådane, som benämnas för Probenreuler, och ej drifva annan handel, än med manufactur-varor. För att skilja dem från andre hitkommande utlänningar, hvilka antingen resa för sitt nöje eller ock för att uppgöra större handels-alFärer, är af nöden, att ordet manufactur kommer emellan de på fjerde raden varande orden: utländska varor.
Län, hvilken trott det lämpligare, att Kronofogdar och Härads-skrifvare i första , och Konungens Befallningshafvande i andra instancen, finge uppgöra Bevillnings-taxeringarne, och pröfningen af deras Beslut ankomma på en af Folket tillsatt myndighet, än att Folkets Ombud skola börja och Regerings - magten sluta pröfningen af dessa ärenden, samt föreslagit, att Rikets Ständers Juslitiae-Omhudsman skulle föra ordet i den på ofvannämnde sätt organiserade Comité', hvarvid Justitiae-Ombudsmannens Secreterare borde förrätta Secreterare-tjonsten , och såsom tillökning i sina inkomster erhålla enahanda lösen, som i Kammar-Rätten; men då denna lösen likväl ofta torde vara större eller lika stor sorn den Bevillning, hvarifrån sökes befrielse, och ingen vederpart funnes, som kunde ersätta Rättegångskostnaden, ansågs billigt, att den klagande finge sitt Utslag kostnadsfritt, i alla de fall, der hans klagan befunnes grundad; och hafva åtskillige Ledamöter af Hedervärda Bonde-Ståndet förenat, sig med Anders Danielsson. Bevillnings-Utskottets Utlåtande N.o SS. 5
Rest; ej vidare fÖrspord. 38 Maria Christina S — II 1826 i Kopparbergs län. d:o för Usta d:od:o. d. 29 Juni d. 16 Nov. 1861 eihöll tjenst å Ljusterön; utmärkt väl39 Mathilda Cluistina N — II 1831 i Upsala län. d:o för2:dra d:o d:o. d. 9 Juli. den 31 Okt. 1861 i tjenst i Östmo; snällt. 40 Johanna L—n 1840 i Slockholm. d:o för Usta d:o d:o. den 19 Juli fr. korrektionsinrättningen. Qvar. lie red es lill sin törsta nattvardsgång 1863. 41 Augasta Christina H—ra 1835 i Stockholm. sedeslös. den 8 Äng. fr. en bordell. d. 11 Sept. 1861 till kurhuset; ej af hörd. 42 Sigrid Catharina W—g. 1832 i Norrland. d:o den 9 Äng. från d:o. återvänd t till bordell. 43 Maria Char1827 i straffad för 2:dra d. 20 Aug. d. 24 Febr. 1862 flytlotta L—rn Stockholm. resan stöld. fr. korrektionsinrättn ingen. tat i tjenst; uppför sig väl. 44 Brila Stina Q-dr 1827 i Westmanland. d:o för Usta dto d:o. d. 14 Sept. från dto. d. 7 Juni 1862 i tjenkt. mycket snällt. 45 Anna L—dr 1840 i Jönköpings län. tilltalad blott. den 7 Okt. fi ån Diakoniks-anstalten, der hon uppsagt tjenslen. d. 10 Dec. 1862 i tjenst; cj godt herbin, I ulén qvar i tjenst. ■i Motioner hos tlidderskapet och Adeln i&fi'}. N:p 208. (tillägor.) 655 c g n Namn :