Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderskapet och Adeln, att detsamma skulle blifva hvilande, intill dess att Lag-samt All - Den 24 April. manna Besvärsoch Oeconomie-Utskotten, med deras utlåtande öfver frågan om én allmän näringsfrihet ^ till Riks-Slånden inkommit. Ut Supra Ex Protocollo A. -G. Silverstolpei S. D. Då genom från de öfriga Respectiva Stånden ankomma Protocolls-Utdrag hade blifvit erkändt, att i afseende på Remissen af Konungens Nådiga Proposition angaeepde Götha Ganal-arbetes fortgång och ytterligare befrämjande, Högvördiga Prest-Ståndet samt Vällofl. Borgare-Ståndet remitterat detsamma till Statssamt BancoUtskotten, men Bonde-Ståndet, lika med Ridderskåpet och Adeln, hänvist den afven till Allmänna Besvärs och Oeconomie Utskottet, och således två Stånd häröfver stadnat emot två, så fann Riderskapet och Adeln, enligt föreskriften i 29 § Riksdags-Ordningen, frågan om remissen, bora till Gonstitutions-Utskottets afgörande bfverletnnas. Ut Supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. S. T). Enär Bevillnings - Utskottet, genom Memorial af den 21 dennes, tillkännagifvit, det den B. 1 'gyo Den 2 4 April. den till Utskottet remitterade Konungens Kådiga Proposition, angående den närmare reglering af den under namn af Gerningsören kände afgift, såsom icke varande Bevillningsmål, icke kunde af Utskottet till handläggning upptagas , beslöt . Högloft. Ridderskapet och Adeln att berörde Kongl. Proposition till Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotten remittera. Ut Supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe S. D. JLtag Utskottets den ig April på bordet lagda Memorial,.af den lr nästförutgående, innehållande yttrande öfver några af Friherre Anders Cederström gjorda förslag till förändringar uti Allmänna Lagen, blef, efter förnyad föredragning, af Höglofl.
Rikets Ständer hafva funnit sig böra godkänna Arméförvaltningens omförmälda aflöningsstat, samt, jemte det f. d. chefslönen vid Adelsfane-regementet till Statsverket indrages, fastställa Arméförvaltningens anslag till 123,200 R:dr, deruti nuvarande anslag till utredningsförråden, 10,700 R:dr, inbegripes. i °2:o. Generalitets-staten. Jemte tillkännagivande, att l:sta Lifgrenadier-regementets öfverste-indelning, med derunder inbegripna bostället Kongsbro, efter det f. d. Brigad-chefen, General-majoren m. m. Friherre E. G. Ulfsparre den 17 April 1865 aflidit, åter tillgodokommit regementet med undantag af nämnda boställe, hvilket af sterbhuset under fardagsrätt innehafves till midfastan 1867, har E. K. Maj:t nu föreslagit, att Generalitets-staten måtte minskas med beloppet af den löneersättning, 4,950 R:dr årligen, som till regementet för saknad öfverste-indelning hittills utgått från den till indragning bestämda sjette fördelnings-generalslönen, samt att Generalitetsstatens anslag alltså måtte nedsättas från 82,250 R:dr till 77,300 R:dr, dock med vilkor, att ett extra anslag af 520 R:dr 31 öre för en gång beviljades för första fjerdedelen af år 1867 till regementets godtgörande för saknaden af förberörda boställe ; Och hafva Rikets Ständer, med bifall till E. K. Maj:ts ifrågavarande förslag, dels upptagit anslaget för Generalitets-staten till en summa af 77,300 R:dr, dels ock anvisat å Riksgälds-kontoret ett belopp af 520 R:dr 31 öre, att enligt E. K. Maj:ts nådiga disposition utgå. Exped ilin n s-Uts k o t te Is Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 67. S 3:o. Kommendants-staten.
Stockholm den 30 November 1862. il. O. Wallenberg. JW »86. Af Herr WilliCllll(M‘o: Angående förflyttning utom staden af Kongl Flottans varf och dithörande materiel m. m., samt Skeppsholmens och galérvarfvets upplåtande till Stockholms stad. Vid 1856 års riksdag fästade jag uppmärksamheten på behofvet af ökade tillfällen att anlägga sådana byggnader i närheten af hamnen här i Stockholm, som företrädesvis afse handelns och sjöfartens behof. Under åberopande af berörde min vördsamma motion om Skeppsholmens upplåtande till stadsdel, emot ersättning för de med dervarande etablissements flyttning förknippade kostnader, tillåter jag mig att nu, med ytterligare stöd af de förändringar i sjövapnet, som ofelbart förestå, hemställa det Rikets Ständer må till Kongl. Maj:t aflåta en underdånig skrifvelse med anhållan om: att Kongl. Flottans varf och all dithörande materiel, kaserner och boställen m. m. må varda till lämplig plats utom hufvudstaden förflyttade; samt att såväl Skeppsholmen som det så kallade galérvarfvet må, emot den ersättning, Kongl. Majit finner lämplig, upplåtas till Stockholms stad för att ändamålsenligt bebyggas, med hufvudsakligt afseende på handelns och sjöfartens behof. Om remiss till Höglofliga Stats-Utskottet anhålles vördsamt. Stockholm den 30 November 1862. A. O. Wallenberg. J\& 257. Motioner i B or g are-Ståndet 1862. j\f 257 och 258. Af Herr Wallenberg’: Om vilkorligt anslag lill Baggens-stäkets upp rensning. Då man numera inser den ofantliga vigten af lättade kommunikationer och icke tvekar att ådraga samtid och framtid skatt och tunga för dylika ändamål, så hemställer jag vördsamt att något jemväl måtte göras för farlederne i Stockholms skärgård, särdeles då hufvudstaden derigenom kan få 5 å 6 mil kortare väg till södra Sverige och utlandet.
Med föranledande häraf och då derförutan icke allenast handeln och sjöfarten syntes höra tillgodonjuta antingen lindring eller fullkomlig befrielse från konsulad-afgifter å de orter, der konsuler redan voro med löner å stat forsed de, utan äfven den till konsulatet i Helsingör undantagsvis utgående afgift af 1 r:dr för dä c ka dt och 1 r:dr r:dr b:ko för odäckadt fartyg, oaktadt detsamma derstädes hvarken lossade eller intoge last, icke eller borde belasta de Svenska fartygen, då de Norrska icke vore densamma underkastade, hafva Rikets Ständer anhållit: 4 Allm. Besvärsoch Ekon.-Ulskotlets Betänkande, N:o S9. 1:0 att Kongl. Maj:t måtte i nåder anbefalla konsnlad-afgiflernas uppbärande å alla orter i fullkomligaste likhet för Svenska och Norrska lartvg, så att för Svenska fartyg, som betala konsulad-afgift, ingen lösen eller expeditions-afgift för erforderliga dokumenter derjemte må få uppbäras, samt den ditintills i Helsingör utgående serskilda afgift af 2 r:dr för däckade och 1 r:dr b:ko för odäckade fartyg komme att alldeles upphöra; 2:0 att, der löner på stat äro för kousulerne anvisade, konsulad-afgifterne måtte komma att, i mån derefter, antingen nedsättas eller alldeles upphöra; 3:o att, med serskildt fästadt afseende å Svenska sjöfartens betungande A de orter, der kousulad-afgifterne ännu beräknades elter serskilde författningar, Kongl. Maj:t måtte i nåder anbefalla en skyndsammare allmän verkställighet af Kongl, biel vet den 2t) Juni 1833, och, om serskilda anslag för sådant ändamål skulle erfordras, derom till Rikets Ständer aflåta nådig proposition; samt 4:o att Kongl. Majit täcktes i nåder anbefalla, ej mindre nu gällande konsulad-sladgas, än ock den för kousulerne meddelade sporteloch expeditions-taxas öfverseende och omarbetning i de delar, der sådan af Rikets
I hvarje skoldistrikt skall utom nödiga småskolor vara en lägre folkskola, med 2:nc lärare, en öfveroch en undcilärare. Håda dessa lärare höra hafva tagit skollärareexamcn, till hvilken lördringarne höra betydligt höjas emot hvad de nu äro, och öfvoiläraren dessutom fullständig studentexamen, med minst betyget ”med beröm godkänd” i kristendom och lefvande språk, samt ”godkänd” i arithmetik, naturvetenskaper, historia och geografi. Söker prestman eller promoverad magister sådan befattning, vare fri från vidare kunskapsprof. 4:o Öfverläraren i lägre folkskolan erhåller ruin i skolhuset, visso famnar ved eller torf årligen, samt en trädgårdstäppa, hvartill hörer minst ett tunnland väl odlad jord. I kontant lön åtnjuter han 1,000 lill 1,200 IVdr II. m t. Underlärarcn har ett rum, vedbrand samt 000 H:dr årlig ion. Der ej jord år möjlig att anskaffa, bör öfveiläraren njuta passande ersättning. 5:o I hvart tionde skoldistrikt, del vill säga för 15 till 50,000 innevånare, upprättas en högre folkskola med likaledes två lärare: en öfverlärare och en undei lärare. Öfverläraren i dessa skolor bör vara antingen promoverad magister, i hvilket fall jag anser pedagogiska examen öfverflödig, eller också prest vige? och hafva genomgått denna examen. Der ej så qvalificerad förste lärare kan erhållas, utnåmnes han endast tills vidare och tjensten anslås hvarje år ledig tili ny ansökning. Underlärarcn bör hafva genomgått samma kurs som förste läraren i lägre folkskolan. Öfverläraren har, jemte bostad och vedbrand 1,200 till 1,500 H:dr årlig lön, med passande åtdcrstillågg, underläraren 750 tili 1,000 Il:dr. 6 ö Lärarne i såviii lägre som högre folkskolorna vare skyldiga att ordna undervisningen ambulatorisk!, der skolstyrelsen så aktar. 7:o Der stad eller köping anses utgöra medelpunkt för skoldistrikt, bör högre folkskolan der förläggas.
Utlåtande N.o 35. 11 Jansson slutligen, att hans anförande skulle få åtfölja Betänkandet till Riks-Stånden. 3Y:o 35. Ankom till Exp.-Utsk. den 2S October. Utlåtande, i fråga om Passevolance-afgiften. Till Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens handläggning hafva från Hedervärda Bonde-Ståndet blifvit remitterade följande motioner: 1:0 Af Riksdngs-Fullmägtigen Jacob Kihlblom från Södermanlands: Län, som anfört: att då Knekte-Contracten borde uppgöras emellan Kronan och Rotehållarne, utan att en tredje magt egde rätt att deruti inblanda sig, samt Passevölancens utgörande, emot Bonde-Ståndets vid sisth Riksdag afgifne protest, icke syntes billig och rättvis, helst Passevolance-Cassan blifvit använd för främmande ändamål, vore man skyldig bereda Rotehållarne, hvilkas säkerhet och bestånd oundgängligen sådant fordrade, en återgång till de primitiva Contracten, i anledning hvaraf Motionairen nu yrkade, att Passevoiancen helt och hållet måtte upphöra; och har Gustaf Gustafsson fråu Södermanlands Län häruti instämt; 3:0 Af Riksdags-Fullmägtigen A. Normark från Westerbottens
Domhafvanden, öfver det sålunda föranledda åtalet hörd, erkänt den anmärkta felaktigheten och vid förklaringen fogat dels behörigt prestbevis, att Statdrängen Thelin den 14 April 1857 aflidit, dels skriftligt förklarande af hustru Thelm, att hon blifvit godtgjord för sitt lidande och derföre icke hade vidare anspråk att emot t. f. Domhafvanden framställa, dels ock af vederbörande tjensteman i Kongl. Fångvårdsstyrelsen utfärdadt intyg, att Kongl. Majit och Kronans kostnad för Statdrängen Thelins underhåll i Stockholms Länsfängelse under Nio dagar af den tid, han derstädes år 1856 undergått vatten och brödstraff, utgjort En Riksdaler Banko, samt för hustru Thelins underhåll under Tio dagar af den tid, hon undergått enahanda straff, utgjort En Riksdaler 5 sk. 4 rist. nämnde mynt, samt slutligen behörigt qvitto öfver erlagd 405 erlagd ersättning tili Kongl. Fångvårdsstyrelsen med tillsammans Två R:dr 5 sk. 4 r:st.
Kugberedningen endust skulle bestä uf fem urbetunde Kedumöter, oeb säledes nödigt ur, udd medel uf Kikets 8tänder serskildt unvisus för bestridunde uf de utgifter, som u^sikotnmit genom Kugberedningens forstärkniug med ökudt untul urbetunde Kedumöter; 8ä oeb du uf nämnde extru 8tuts-unslag blifvit bespurade, under ur 18^1, 11,228 lliksduler 8umt, under ur i8/^3, 266 lliksduler 82 skillingur, eller till8ummun8 i i,4,t)i lliksduler 82 skillingur lluneo, föreslär Kongl. lVluj:t, 8om ur betänkt, utt, under kliksdugens lo^^, till Ilikets 8tänder guru frumställning unguende ^tterligure bestämmelser i frägu om grunskningen uf Livil-lugförsluget, med det meru, 80m till Kugberedningens verksumbet kun liöru, det Ilikets 8tunder nu mätte medgifvu, utt, till betäekunde under tiden oelr till innevurunde ärs 8lut uf ko8tnuden för Kugberedningens n^u Kedumöter, fur uf ifräguvurunde bes^iuringssuinmu unvändus 8ä stort belo^i^», som för berörde undumäl erfordrus. Kongl. IKIugt lörblitver llikets 8tänder med ull Kongl. Käd ocb önnest städse vulbevugen. 086^k. /i. //e,m. 6^?/e/r/iun?. /»/6> //u,r? Mr/.r ^o/riEge,r r c/e?r so Mr/ /§//</.
Sparre den förändring, alt i st. f. orden ”underdåniga hemställanden”, ordet ”anmärkningar”, i st. f. orden ”matte förordnas det”, orden ”borde intagas föreskrift derom att”, samt, i st. f. orden ”mätte stadgas”, orden ”borde stadgas” måtte införas. Propos. till bifall å Utsk:ns tillstyrkande, i denna punkt, utan någon förändring, blef härefter framställd, men besvarad med Nej, hvarpå samma tillstyrkande af R. o. Ad. bifölls, med den af Gr. Sparre föreslagna förändring. Föredrogs Vallotl. BorgareShs d. 25 dennes på bordet lagda prot.-uldr. J\a 513, innehållande inbjudning lill deltagande i det, vid föredragningen af StalsUtsk:s Utlåt. J\s 325, i anledn. af återremiss å Betänk. M 278, ang:de förhöjning i kredilivet för Arméens pensions-kassa, af BorgareSt. fattade beslut, att R. St. må, samtidigt med bifall till nämnde Betänk. M 278, i underd:het hos K. M. anhålla, att ett förslag till nytt Reghte för Arméens pensions-kassa måtte utarbetas och R. St. lemnäs tillfälle att i denna lagstiftningsfråga deltaga. Gr. Gyldenstolpe, Adolf Fredr. Nils, anförde skriftligen : Med anledn. af K. M:s under d. 18 sisth April till R. St. atlåtne Nåd. Propos., om beviljande af erforderligt slats-bidrag till uprätlhållande af den Arméens pensions-kassa åliggande pensionering, hemställde Högh StatsUtsk. uti sitt Utlåt. M 278, alt R. St. 40 Den 27 Oktober. måtte å den Nåd. Propostn meddela det svar, att de icke kunde bevilja de af K.
Nådiga uppmärksamhet, och i sinom lid lärer blifva af Kongl. Maj:t, efter omständigheterne, i Nåder pröfvad och afgjord, samt, i Utskottets tanka, en framställning hos Kongl. MajU, sådan Motionairen åsyftat, vid detta förhållande, icke vöre lämplig, anser Utskottet Hans Hanssons motion icke böra till någon Rikets Högh Ständers åtgärd föranleda. Hvad angår Strindlunds framställning, alt genom den nya Fiskeri' stadgan enskildes rätt till fiske i elfvar och hafsskälmatte utvidgas samt bevaras ifrån intrång af Kronan; så, enär allmänna Lagen samt serskilda Författningar utstaka gränserne för så väl Kronans, som enskilde jord-och strandegares fiske-rättighet, samt densamma, utan någon serskild anmälan, lärer, uti de delar sådant pröfvas nödigt, komma att ytterligare bestäm? mas i merberörde under bearbetning varande stadga; äfvensom och. då det af Strindlund omnämnde "intrång,” hvilket Kronan skall hafva tillskyndat enskilde, icke är vordet närmare uppgifvet, finner Utskottet sie sakna skäl tillstyrka Rikets Högh Ständer, att å Strindlunds framställning fästa afseende. Hvilket allt Rikets Högh Ständers egen upplysta pröfning vördsamt underställes. Stockholm den 17 April 1804. Allni. Bcsv. och-.Occon. Ulsk. Betänkande NjO 44- &T:o 44. Ankom till Exped. Utst. d. 19. April kl. * • eft. m. Betänkande, i anledning af vackt fråga om utsättande af belöning för författandet af ea ny Catecheti för ménige man. Till delta Utskott Ivar Högloft.
Då en Gräose-postering af 150 Man värfvad! manskap vid Haparanda by på Svenska sidan af Torneå Eif blifvit anställd, synes derigenom tillfället velat begagnas, att för sådane Svenska Regeringens förra undersåtare, sorn åstundat hit i I. an det inflytta, öppna en utväg till försvar och näringsfång, intill dess bättre lägenheter lör deras framtida bärgning kunde yppas; men ut-, gången, har ej svarar emot afsigtén. Det är föga sannolikt, att Einnar, sorn hafva deras utkomst af Jordbruk eller annan ordentlig näring, ännu, öfvergifva deras hemvist, för at| här i landel sig nedsätta; ännu mindre lockande skola den värfv-ade Htigsmannens vanligen knappa vilkor vara. De ankommande äro således antingen flyktingar för begångne brott, eller lösdrifvare, hvilkas håg för äfventyr och kringstrykande alltid underhålles af ovana vid arbete och stadgadt lefnadssätt. Men af sådana Colonister hämtar Staten ingen fördel, äfven soni jag icke heller kunnat finna det vara vårt Rikes hvarken Skyldighet eller behof, att emottaga och nära sådana . Den 8 Marr, 239 sådana personer, som a'ro till Samfundspljgters uppfyllande uti andra länder oskicklige. Enär nu i fråga varande Gräns-Gompagnie ej kan eller behöfver ständigt hällas sammandraget uti den, vid Haparanda uppförda Gasern-byggnad, utan större delen af Mnnskspet permitteras, händer att sadane permitterade, i stället för att söka arbete hos allmogen uti den glest bebyggda Landsorten, missbruka den erhållna vandrings-friheten till begående, af brott, hvartill, utorn af egna anlag, de äfven lockas af lättheten att kunna flyöfver den nära belägna Riksgränsen, då det genom brefväxling med Autoriteterna på Finska sidan sällan skall lyckas, att få sadane missdådare upptäckte" och inlemnade.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, alt endast 2:ne propos:r blifvit yrkade, nemi. å bifall och å återremiss, och att om den förra besvarades med Nej, den sednare komme all framställas, hvarigenom icke någon mening blefve undertryckt. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: I anledn. af Hr Gr. o. Landlm:s samt Frih. von Kraemers yttranden, har jag begärt ordet. 20:de §:n har endast afseende på dem, som äro berättigade att tillverka bränvin, och sista mom. i densamma innehåller tillåtelse till bränvinsdistillering för dem, hvilka till bränvinsbränning sig anmält, hvaremot Hr Braunerhjelms förslag afser tillåtelse till bränvinsdislillering för dem, hvilka icke anmält sig till bränvinsbränning, och således angår ett helt annat förhållande än det, som i 1 :sta morn. af §:n är omförmält. Jag tror således, att Hr Braunerhjelms tillägg bör i ett sammanhang med §:n förekomma, så vida man nödvändigt vill laga sig för alt här redigera stadgandet, hvilket dock ej torde rätt väl lyckas. Hr Gr. o. Landtm, anhöll att R. o. Ad. icke måtte åter uptaga en discussion, som redan förklarats vara slutad; samt förklarade alt då Gr. Mörner åter uptagit det af Frih. von Kraemer ifrågastälda tillägget, detsamma skulle blifva framstäldt till pröfning, såvida icke R. o. Ad. beslutade återremiss, i hvilket fall frågan derom förfölle. Frih. Ra.ab: Ingen har under discussionen ovilkorligen yrkat bifall till §;n sådan den år, utan i sammanhang med Hr Braunerhjelms förslag, hvarföre jag anhåller, att propos. måtte framställas pä bifall till § med Hr Braunerhjelms tillägg. Gr. Lagerbjelke: Jag anhåller vördsamt att propos. måtte framställas först på bifall lill §:n och, om den antages, sedermera på det af Hr Braunerhjelm föreslagna tillägg.
Detta lärer vara ett missförstånd om sjelfva sakens natur och beskaffenhet. Reräkningen af grundskatternas belopp hörer ej till indelningen till de indelta räntorna. Den bevisar hvad Staten har att beräkna för sina utgifter. Utgifterna, mine Hrr! röra ett annat betänk., sorn Utsk. har att till oss inkomma med, och deruti Utsk. då upptager så stor del af Statens ordinarie räntor, som anvisats. Utsk. kan således deruti ej göra någon förändring. — Om åter Ulsk. skulle framdeles komma att tillstyrka ränteförenklingen på grund af K. M:s propos., så hindras det icke, genom att man nu bestämt hvad ordinarie räntorna per medium utgöra; men om denna förenkling af räntorna skulle medföra en minskning af Statens inkomster, som då måste af StatsUtsk. upptagas och uppgifvas, så följer dä af sig sjelft, att detta kommer att föranleda bestämdt till ersättning af riksg:s-kont., emedan statsregleringen fastställt ett bestämdt belopp, som ock skall utgå. Det 32* 500 Den 16 Februari f. m. är således ett riktigt misstag om liehoTvet, som har gjort att StatsUtsk. framställt ifrågavar. vilkor, hvartill StatsUtsk. i grundlagen saknar helt och hållet skäl för sig; ty den medgifver inga sådana der förbehåll, hvilka hindra Stalsregleringens bestämda och hastiga afgörande. Jag instämmer i begäran om återremiss af denna punkt. Frih. von Kraemer: Med anledn. af mot redaktionen af ifragavar. punkt gjorda anmärkn:r, anser jag mig höra upplysa, att delta villkor icke blifvit af inkomstafdelningen föreslaget, utan blef detsamma vid inkomst-betänk:s föredragning af Utsk. antaget, i likhet med det förbehåll, som i de flesta utgifts-litlarne blifvit fästadt i afseende på beräkningen af indelta räntor. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Frih. Cederström har i sitt sista anförande medgifvit, att det beslut, som R. St. komme att fatta i anledn. af K.
Biföllos. 30 punkten. Biföllos. 38 punkten. 7 moni. antogs böra lyda sålunda: ”För utassigneringar få allenast begagnas på viss man eller ordres ställda etc. (i öfrigt lika med förslaget); och de andra mom. i denna punkt gillades. 59 punkten. Mom. e) antogs, med den förändring att å andra raden bör, i stället för ”högst tre procent ränta” införas ”högst fyra procent ränta.” Öfriga momenter i denna punkt godkändes. 40 punkten. Gillades med den förändring, alt här borde utföras: ”mot tre, högst fyra procent ränta. 41—45 punkterna. Biföllos. 46 punkten. Mom. d) återremitterades, hvaremot öfriga momenter af denna punkt biföllos. 47 punkten. Gillades, endast med den förändring, att räntan för de summor, som å kreditiv lyftas, bestämmes till 5 procent, i stället för de af Utskottet föreslagna 3. 48 punkten. Första perioden, eller den, som slutas med orden: Faslstäldt Reglemente. gillades; men den sednare, eller den, som börjas med orden: Filial-bank ege, och slutas med orden kreditivets belopp, uteslöts. 49—51 punkterna. Biföllos. 52 och 53 punkterna. Återremitterades. Den 15 Juli. Frän Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Företog Ridderskapet och Adeln val af En Revisor för innevarande års granskningTaf Stats-, Bankooch Riksgälds-verkens tillstånd, styrelse och förvaltning, f i stället Iför Friherre Sprengtporten, Jakob Wilhelm, som anmält sig vara hindrad att sådan befattning emottaga; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: 410 Prot.-Uldrag den 15 Juli 1837. Friherre Bonde, Carl Jedvard, öfverste-kammarjunkare.
Att ett af de icke Föredragande Stats Råden må bibehålla benämningen af Hof-Canceller, och äga särskilt inseende öfver Ril<S'Archivet och Kongl. Tryckeriet. 9° Den 1 December f. m. 8:cle P u n k t e n. Jtt Hof - C ane eller en icke bör med Utrikes Stats-Ministern dela Utrikes Förvaltningen j och stadgandet derom i Heger ings-Formen således utgå. gäle P u n k i e n. sitt Hof-Canceller en icke borde till RiksStånden öfverlemna Konungens Propositioner utan sådant tillhöra vederbörande Förvaltnings-CheJer. 10 de P u n k t e n. Htt Hof-Cancellerens inseende öfver skrifters allmängörande samt öfver Bokhandeln skulle öfverlemnas till Ecclesiastique Förvaltnings Chefen Grefve Löwenhjelm: Jag tillstyrker för min del till fullo Särskildta Utskottets Förslag. Näppeligen kan något tänkas, som rakare strider emot alla sunda organisations - grundsatser , än närvarande inrättning af Hof-Canceliers Embetet. Jag bär redan yttrat min tanka om olämpligheten af sammanblandningen i en enda hand af så heterogena befattningar. Den skicklighet, hvarmed de nu samtligen förestås, bevisar icke det ringaste till sannolikheten äf att hos närvarande Hof-Cancellerens alla efterträdare finna denna sällsynta förmåga , och en sadan sannolikhet borac likväl vara med ibland Den 1 December f. m. 9t grunderna för hvarje Etnbetes organisation. HofCancellerens befattning vid Utrikes Departementet har först elen olägenheten , att vara overkställbar, och derom äro vi ju alla , som otn en obestridlig grundsats , öfverens, att intet siradar mera den allmänna helgden af en Lag, än då overkställbarbeten af någon dess föreskrifter gör dess noggranna efterlefnad omöjlig. Ja, en physisk omöjlighet kallar jag med skäl Hof-Canceilerens tillkallande att föra Protocoll hvarje gång Konungen med Utrikes Ministero öfverlägger, och likaså omöjligt för Hof-Cancelleren vore, att hinna föra ett sådant Protocoll. Också har det> med några ganska få undantag, uteblifvit, utan annan orsak , än overkställbarheten.