Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hon Iiörde jungfrun i tamburen: " herrn ocb frun 8 ' inte hemma ", och hur han svarade: " jag g i r in och helsar p i fröken ett ögonblick. " Hedvig reste sig upp i förmaket, der bon hade försökt att Iiisa en tidninig. Hon kandc nar hon reste sig, att hon darrade i hela kroppen. Bon kunde aldrig fallkomligt beherska sitt ansigte, och det fick nu ett s&amp; utpragladt angsligt uttryck, att det gjorde den unge doktorn yttermera förlagen. Nar ' man star inför en allvarlig, afgörande stund, kanner man sig till mods som om m m skulle fr&amp;n den tjocks jordatmosferen kasta sig ut i den klara, skarpa etern. Man hisnar och ryser, innan man gör ett. sildant hopp; man ar sá bortklemad af hvardagslifvets ijumma luft, Allt detta erforo de b&amp;da tv&amp;. Halas rörelse tog formen af en. vis; tvgrhet. " FAr jag satta mig? ' frAgade ban med on skarp, hastig röst. " Ja, för all del. - Det a r ett harligt vhrvader i dag, men tank att det skall vara s&amp; kallt i Italien! " - tvart emot sin vana vm hon i dag filrdig att tala om alla banaliteter i vädden - blott af feghet, Doktorn var inte intresserad af temperatur. Hedvig fltitade fransarna p&amp; bordduken till en dubbel, en trefortfarande tystnad. dubbel, fyrdubbel flata, tog upp dem igen " Har ni sett hur vacker esplanaden har blifvit, nu skall den dras u t anda till Storgatan, det blir en troflig promenad. " Doktorn brydde sig inte om Stockholms stads gatureglering. Ett par sekunders tyst fransflatning. Slutligen tycktes han vakna upp: " EIvad var det för barn ni gick med i dag? "
Dssteskos upptagne lön i Oätka OsnsIDiscont, klikvit utskNsjoren Dö>venkvrgs lön inneksllne. lVro 60. Ilrör 10 sk. 4o, som icke klikvit reöovissöe sk Majoren Dövvenkorgs löne-innekallning, till galösnöe sk ksns korgen kär Lapitainen Ilesteskos Iso i Oötkeborgs Discont, ock kör Lapilainen Dsrös län i LancoDisconten. liro 62. Ilrör 169 sk. 12, utgöranöe kull ketslilinF kör Danölsnöen 6. I. Lillvalls län i Oätkekorgr DiscontVerk. lVro 63. Ilrör 264 ak. 38, såsom skkelalning 4 Dogsrkvsren Hils Lils kos sswms DiscontVerk upptagne län. liro 64. Ilrör 1660 sk. 38 rist. 3, insänöa skiVIsxistraten i Lsrlstsö, till gslöanöe sk Oötkekorgs DiscontVerks uti Majoren Lrispin Lkmsns Loncours kastrtsllöe korörsn. 8 katrocb Lanco-IItskottens X:o 68. ILör t8o, bvilka ingått i afräkning A Lanölmälaren rk. Leckström; lias Oötba LanalLolags Discont upptagne län, jemte A X:ör förskjutne tilt Leckström; bvsättning, eller tillsammans >85 L:ör. X:o 6g. L:ör 8^, som blifvit inbetslte för en Drosten KVennerstens skulö till Ootba Lenal DiscontVerk. X:o 70. L:ör ä>84 28, tor IVlajoren O. von Xummers's län i samma OiscontVerk. X:o 71.
Majjts Nådiga Proposition till ändrad rcdaction deraf (hvilande sedan sista Riksdag) §. 21; dito dito dito dito , §, 88: dito dito dito dito , se Svar, Expcditions-Utskottets, 1. §. 63: Kongl Majrts Nådiga Proposition till ändrad rcdaction deraf (hvilande sedan sista Riksdag), , , , , , , , , , , 5 j t 1 ? > > f ) § 56; Constitutions-Utskottets vid sista Riksdag förslag till ändring deruti, , , , , , , , §. 55, usta perioden: dito dito dito , Af Kongl. Majit icke antagen , , , , , §. 56, senare momentet; uteslutes enligt Constitutions-Ulskottets vid sista Riksdag förslag §. 81, förra momentet; Constitutions-Utskottets vid sista Riksdag förslag till ändring deruti 81, senare mom. 2*dra perioden; dito dito, §. 72: dito dito, §. 29: nuvarande Constitutions-Utskotts förslag till ändring deruti » » > > g. 60, usta och 2;dra periodernci nuvarande Con'. itutions-Utskotts förslag till ändring deruti Svar på ätcrremiss ,,>>>>>>>>> §. 60, usta perioden: ytterligare förslag till ändring deruti, , , , , , , , , , , , , , , , , , , §. 49: nuvarande Constitutions-Utskotts förslag till ändring deruti, , , , , , , , , , , , , , Svar på äierremiss >>>>> Voterings-rcsultat 2- 5* 2 2 " CTQ CT r“ T? r II rc o Nio g !?d s - Ståndet. 99, lista perioden: förslag till andri Svar på återremiss ,,, Ytterligare i detta ämne , , dito dito , , 11, de 3;ne första perioderne, §§. 12, slutet: förändring deruti , §.
Å ena sidan var af P. Petersson, uti den i Januari månad 1842 ingifna skriften, uppgifvet, att ett exemplar af Konungens befallningshafvandes under den 30 Juni 1840 meddelade utslag omsider blifvit till honom för Bjälbo församlings räkning utlemnadt, men att det icke skall varit möjligt förmå landssekreteraren att expediera de öfriga exemplaren af utslaget, så att del kunnat häradets innevånare kungöras; hvaremot landssekreteraren, i sednare utlåtandet, föreburit, Jusc.-Ombudsmans Emb.-Berätt. för uren 7844 och 784S. 5 34 att iakttagande af föreskriften i utslaget om erforderliga exemplars öfversändande till kronofogden, för att vederbörande delgifvas, hade uteblifvit, sedan de utslag, som af omförmälda anledning utskrifvits, blifvit af kommissionärer ifrån landskansliet uttagna och vederbörande direkte tillställda. Men genom detta yttrande Var hvarken klagandens uppgift vederlagd eller anledningen till landssekreterarens underlåtenhet att iakttaga det i utslaget stadgade expeditionssätt tillbörligen förklarad. I frågans så beskaffade skick och för att afhjelpa obestämdheten uti landssekreterarens yttrande samt derigenom bereda en tillförlitlig grund för att urskilja, huruledes han, såsom expeditionshafvande, tillvägagått, var det alltså, efter min tanka, landssekreterarens åliggande att uppgifva och vederbörligen styrka för hvilka i målet delägande parters räkning, exemplar af utslaget utskrifvits, samt å hvilka tider dessa utskrifna exemplar af parterna eller deras kommissionärer uttagils.
Dig som lockar mig med det nyas oemotståndliga HENRIETTE. Har Du aldrig begått något brott? MAURICE. Nej, inte något rigtigt! Har Du? HENRIETTE. Ja. ANDRA AKTEN MAURICE. Nå! Hur var det? HENRIETTE. ty en sådan gör oss till de andres jemlike; det var Det var större än att begå en god handling, större än en bragd, ty den ställer oss öfver de andra sidan om lif, samhälle och medmänniskor. Sedan lif, och derför får aldrig verkligheten fatt i mig. MAURICE. och den belönas; brottet flyttade mig utom, på andra den stunden lefver jag endast ett halft lif, ett dröm Hvad gjorde Du då? HENRIETTE. Det vill jag inte säga, för då blir Du rädd igen! MAURICE. Kan Du aldrig bli upptäckt? HENRIETTE. de fem stenarne på Roquetteplatsen der schavotten brukar stå, och derför vågar jag aldrig ta i kort, för då kommer ruter femman opp... Aldrig! Men det hindrar icke att jag ofta ser MAURICE. Var det ett sådant brott? BROTT OCH BROTT HENRIETTE. Det var ett sådant! MAURICE. Du aldrig samvete? Det är ju rysligt, men det är intressant! Har HENRIETTE. jag tacksam. Aldrig; men få vi tala om något annat, så är MAURICE. Ska vi tala om kärleken? HENRIETTE. Den talar man inte om, förrän den är slut! MAURICE. Har Du älskat Adolphe? HENRIETTE. mig som ett vackert försvunnet barndomsminne. Men det fans så mycket som stötte mitt öga i hans person så att jag behöfde lång tid att radera, ändra, lägga till, ta ifrån för att göra en skaplig figur af Jag vet inte! Hans naturliga godhet lockade honom. När han talade kunde jag märka att han applicerat. Tänk Dig då när jag får se originalet, hade lärt af Dig, och ofta illa förstått och klumpigt hur ömklig kopian skall förefalla. Det var derför ANDRA AKTEN han var rädd att vi två skulle råkas; och när det var skedt, förstod han genast att hans tid var ute! MAURICE.
Tvättar man nu profvet i vatten, för att aflägsna gummit, och därefter doppar det i en svag ammoniaklösning, för att få bort syran, så finner man att alla bomullstrådarne fullständigt upplösts, under det lintrå- darne förblifvit oförändrade. Kemikalier för anställande af ett dylikt försök kan hvar ock en, för billigt pris, anskaffa sig från närmaste apotek. För upptäckande af bomull i hvitt linne, lemnar Prof. Hoyer i Mtinchen följande anvisning. Man tager ett prof af väfnaden, uppfransar kanten på detta och doppar den i en lösning af fuehsin (8 gr. fuchsin till 60 gr. alkohol). När profvet legat häri några minuter, tvättar man, tills det blifvit nästan färglöst; det doppas härefter 1 — 2 minuter i ammoniak och sköljes sedan väl i vatten. Bomullstrådarne hafva då blifvit fullständigt färglösa, medan lintrådarne bibehålla den röda färg, de genom fuchsinen erhållit. Slutligen komma vi till det tredje slaget förfalskningar, nämligen appreturen, med hvilken troligen de flesta och omfångsrikaste bedrägerierna begås. Många köpmän sälja bomullsvaror eller så- dana, som tillverkas af dåligt lin, blandadt med bomull, såsom äkta linne, och den mest erfarna husfru låter mången gång lura sig däraf, emedan väfnaden genom bestrykning med klister eller dextrin samt genom glättning, pressning m. m. får ett utseende af den finaste damast. Hvad som gör appreturen så farlig är att dess användande ofta är nödvändig för att få riktigt vackra tyger, och därför är och förblir det så godt som omöjligt att uppdraga en gräns för dess begagnande. Stärkelse, dextrin, socker, gummi, gelatin, harts, fett, metalliska salter och färger användas omväxlande, och detta anses fullt tillåtligt; men ganska lätt inser man häraf, att förfalskning orimligt lätt kan försiggå genom för stor tillsats af dessa ämnen. Den farligaste tillsatsen är blyföreningar, som, då det därmed appreterade tyget användes till kläder, ovilkorligen förr eller senare orsaka hudutslag och andra sjukdomar. Äfven med siden föröfvas genom appretur ett stort bedrägeri.
Herr Tham har nu upplyst, alt.B.evillnings-Utskollel innan korrt inkommer med ett förslag i denna väg, sätt! skulle motarbetas af det ifrågavarande. Om så är, b lifver det svårt afgöra detta, emedan det står i sådant sammanhang med frågan om Postväsendet, att det kunde förtjena en större uppmärksamhet; men äfven om det sökta ändamålet med för vagnar kan vinnas, tror jag dock icke att det kan ske för mindre betalning än 24 sk. milen, otti man räknar kostnaden att underhålla åkdon, Likväl kunde måhända förhöjningen inskränkas till 4 s^- i städerna, och 8 sk. på landet, då den komme att utgöra lika mycket. Jag befarar icke, att detta skulle motverka Postvagns-inrättningen, ty den får i alla fall så stora fördelar, att de bättre klasserna säkert komma att begagna sig deraf, hellie, än att fara med egna åkdon på landsvägen. Herr von Qvanten j Carl: Herr Hjertås förslag tror jag skulle komma att förfela ändamålet; ty då Allmogen nog känner sin skyldighet att skjutsa, närså påkallas, skulle den troligen icke underlåta, att Den 12 Augusti f. m. 209 ätt taga skjutsen på entreprenad, synnerligast då den derigenom med enahanda skyldigheter skulle erhålla 5o procents förhöjning i skjutslega. Åtminstone borde man tydligare och bestämdare utstaka vilkoren och skyldigheterna för entreprenadskjutsen, om man icke vill, att alltsammans skall till enskild vinning musslas bort. Ett hufvudsakligt vilkor vöre, att föreskrifva styrkan och beskaffenheten af de hästar, som entrepreneurerne ämnade begagna. Bonden, som har eget åkerbruk, nödgas dertill hafva goda hästar, och har dervid en bestämd vinning; men entrepreneurerne deremot skola vinna mera på dåliga; ty då får den resande taga dubbelt så många. Hästarne borde derföre ofta mönstras, och jag tror det oaktadt, att följden skulle blifva, att den resande icke skulle komma fram vissa tider på året, och att man skulle få se s.å usla hästar begagnas, att en häst hel och hållen kanske icke vore värd 24 sk.
December visar, Kongl. Maj:t, vid underdånig föredragning af Lag-Comiténs arbetande Ledamöters afgifna under - Bil, till K. M. Nådiga Propos. N.-o ^5 dåniga förslag till Straff-lag För den, som olofligen bortförer barn, förklarat sig finna detsamma sakna den fullständighet, som Kongl. Maj:t åsyftat och antydt, då, i anledning af ett utaf Lag-Comiten förut i ämnet afgifvet underdånigt Betänkande, detta senare blifvit till Comitens omarbetning återskickadt, samt derföre anbefallt JustitiaeCancelleren att, enligt de uti Kongl. Maj:ts Beslut den 18 September nästlidne år 1828 upptagna grunder , uppgöra och till Kongl. Maj:t inkomma med förslag till Lag i förevarande ämne; så öfverlemnades af JustitiaeCancelleren nu i underdånighet ett af honom i sådant afseende författadt så lydande Förslag: §. r. Hvar som bemägtigar sig annan mans minderåriga barn, på sådant sätt och under sådana omständigheter, att deraf skönjas kan, det uppsåtet varit att barnet från dess föräldrar eller andra vårdare hemligen bortföra eller undanhålla, straffes sålunda, att, om barnet, som bortföres, är under sex års ålder, umgälles brottet med sex till tolf års arbete å fästning; men är barnet öfver 46 Bil. till K. M. Nådiga Propos. N.o 73. denna ålder, dock under tolf år, plikteden brottslige med allenast tre till sex års fästnings-ai bete. Har åter barnet uppnått en ålder af fyllda tolf år, anses förbrytaren efter allmän Lag, 20 och 22 Cap. Missgernings-Balken; vare ock den brottslige i alla dessa fall skyldig att utgifva den skade-ersättning, som Domaren pröfvar ega rum. §. 2. Har man vid bemägtigandet nyttjat våld och sedermera barnet misshandlat eller till vanart öfvat, ökes straffet från åtta år till och med lifstids-arbete å fästning.
Betänkanden, N:o 353. 227 Deremot anser Utskottet nödigt, att, rörande Berättelsers afgifvande till Revisorerne ett mera bestämdt Stadgande i Instmctionen upptages. Utskottet föreslår således, att ifrågavarande '§. inskränkes till i:a Momentet, men att, "till beredande af en fullständig öfversigt” af Statsverket, hvilket skäl synes böra begagnas i stället för det Förslaget innehåller: ”till lättnad vid Revisorernes arbete,” uti §:n tillägges, att J'sa väl ifrän K. StatsContoiret sorn öfrige förvaltande Verken Berättelser infordras; samt att hela den öfriga Specificationen på EmbetsVerken Utgår. De Berättelser, hvilka skola ifrån de redovisande Verken till Revisorerne aflemnas, har Utskottet ansett icke böra inskränkas blott till uppgifter af Zifferförhållanden, utan afven hufvudsakligen framställa och närmare utreda resultaten af vidtagne förvaltningsåtgärder. Af denna anledning har Utskottet, i stället för den i K. Förslag upptagne 8 §., trott sig böra föreslå följande redaction af samma §. ”StatsContoirets Berättelse skall framställa de förhållanden, hvilka RiksHufvud-boken och dithörande handlingar närmare utreda, och de öfrige redovisande Verkens Berättelser innefatta enahanda framställning i afseende på deras förvaltning och räkenskaper, af hvilka GeneralSammandrag derjemte bifogas.” Utskottet har ansett det vara angeläget, att icke i Instructionen för R. Sl:rs Revisorer något hinder 228 Stats-Utskottets må blifva laggdt för den af K. StatsContoirets Ledamöter, sorn af K. Revisorerne till bii träde under förrättningen, att, der så nödigt skulle finnas, till Protocollet lemna äfven andre upplysningar, än demj som i en eller annan måtto kunna af honom äskas; hvadan Utskottet trott, att första delen af 12 i stället för ”K.
Sprengtporten instämt i det förslag, som Hr von Hartmansdorff afgifvil, så borde naturligtvis propos. å Frih:ns förslag ej framställas, utan koinrae nu propos. att göras å Hr von Hartinansdorffs 1? c i) i5 M a r s f. qi. förslag, ocli skalle, ifall detsamma af R. o. Ad. ej Idefve antaget, propos. framställas å de särskilda mindre förändringar, som ander discussionen blifvit föreslagna. Härefter upplästes Hr von Hartmansdorff förslag, så lydande: På de orter, der garnisoner, eller Kronans varf eller verkstäder, ä r o förlagda, bör K. M. och Kronan deltaga i f a 11 i g v å r d s a fg i f t e r n a lill det belopp, som efter billigheten bestämmes af K. M., sedan vederbör, deröfver hörde blifvit; och blef detta förslag, uppå derom framställd propos, afR. och Ad. anlaget. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att anslag var utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. Hr von Hartmansdorff: Den sisla punkten af detta moni. lyder sålunda: ”För personer, hvilkas mantalsskrifningsort icke kan utrönas, bekostas likaledes af K. AI. och Kronan den oundvikligen nödvändiga fattigvården, intilldess någon församling kan de i till förpligtas.” Någon ledamot bestridde vid öfverläggningens början nödvändigheten af denna §.; men jag mäste yrka dess bibehållande. Redan förut finnes ett stadgande i detta hänseende, hvars tillämpning dock icke ofta kommit i fråga, och när det skolat användas blifvit särdeles bestridt af Seraphimerordens-gillet.
Dansa de några gånger och se de glada och lyckliga ut — åter igen förlofvade. Spraka de med hvar andra och se ut att ha roligt till samman — likaledes. Och bli de då icke förlofvade, då är det himmelsskriande, opassande, koketteri, kurtis o. s. v. Eller skämtar man och gäckas på deras bekostnad — det heter, att hon försökte fånga honom, men misslyckades, eller att han för ro skull kurtiserade en toka, som strax inbillade sig, att han var kär i henne, m. m. Men det värsta återstår. Det är, att de unga flickorna ganska ofta speja efter ord och blickar, som kunna tyda på, att de ingifvit en böjelse, den de kanske alls icke ämna besvara, och att de unga männen söka i sitt uppförande inlägga antydningar om en böjelse, som icke finnes, och som de i alla fall icke ämna bevara. Båda veta, må hända, att, huru de än bära sig åt, det alltid blir illa uttydt, och då kan sådant så gerna ske med som utan orsak. Slutligen bidrager allt detta att gifva unga män och qvinnor en alldeles skef föreställning om hvar andra. Det är icke långt borta, att de betrakta hvar andra som natur^ liga fiender — i synnerhet få männen en viss ringaktning för q vinnorna. » Om man blott bär så mycket som en sjal åt dem, säga de strax, att man friar, » säger den ene. » De tänka blott på, hvilka nya konster de skola hitta på för att bli gifta, » säger den andre. Och qvinnorna å sin sida inbilla sig ofta, att deras makt öfver männen är mycket stor, för att i de flesta fall finna, att de fullkomligt missräknat sig. Hvarför skall det nu vara så? Hvarför kunna ej en u D g man och en ung flicka finna behag i hvar andras sällskap, utan att detta just skall vara förebudet till ett kärleksförhållande? Hvarför skall det just vara ett stycke », som gör, att ett par ungdomar gerna dansa, skämta, skratta, promenera till samman? Kan det icke hända, att man trifves till samman ändå?
Kunnig i sömnad och alla inom ATT FÖRFÄRDIGA PAPPERSBLOMMOR. (Forts.) met och familjen. Priset å för(£i önsk. till hösten plats familj för Utm. bet. o. rek. hus i föref. göromål. ' 1 ill halfutspruckna rosenknoppar kliplofnings-, vigseloch födelseannonSvar t. » A. B. », Iduns per man bladen efter här afbildade att deltaga i husliga görom. Svar till byrå. [2636] ser är 1 kr. 50 öre pr st.; för form, tager en » O. G. », Marieslad, p. r. [2625] ståltråd med dödsannonser beräknas priset efter vaxknopp och lägger ett finkrusadtbladom denna vaxknopp samt drager ned bladet på alla kanter och binder det stadigt fast. De öfriga bladen, hvilka man förut i den ena af de båda långsidorna Jätt böjt öfver en knifsegg, lägger man sedan, börjande med den venstra undre spetsen (den utböjda sidan är den öfre och ligger utåt), om den förut påbörjade knoppen och fogar veck vid veck tätt intill hvarandra ända till högra spetsen, hvarigenom ett rundt, fylligt blad uppstår, som man genast binder fast på stjälken. På samma sätt fortfar man med de andra bladen, tills knoppen ratt önskad storlek. De yttersta bladen kan man efter behag lägga lösare och förfärdiga efter det afbildade bladet till den stora rosen. En grön kalkstjärna, klippt efter närstående afbildning, skjutes på stjälken och limmas fast, hvardet antal rader annonsen tager. upp[24d7] (Sent inkommen annons.) (G. 5566) [2537] n E n anspråkslös flicka önsk. mot fritt vivre komma i en aktningsvärd familj, för att delt. i matlagning och hvarjeh. inomhus förekommande göromål. Svar emotses i bref till » Anspråkslös », Torshälla, p. r. (G. 23150) [2628] S E Nytt Svenskt Original. G. Bjurströms alla boklådor: Ett Storstadstall. En Stockholmsberättelse af JOHAN NCRDLING. Pris 2 kronor.
Proposition N:o 5. 11 mål, omfattande handhafvandet i allmänhet af Akademiens ekonomiska detaljer, icke utan ett betänkligt åsidosättande af Akademiens intressen kunna åt en person med aftagande arbetsförmåga anförtros, t. f. Kanslern funnit sig föranlåten, såväl af omtanka för Akademiens bästa som med afseende å de förtjensler Majoren Lyström derstädes nedlagt, i underdånighet hemställa, alt han måtte, lör att icke nödgas qvarstå vid qvartermästarebefattningen längre än hans kralter tillåta, varda hugnad med samma förmån, som Akademiens ordinarie lärare, elter en vida kortare tjenstetid än den af honom redan tillryggalagda, fått sig försäkrad samt att Kongl. Maj:l täcktes till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta nådig Proposition i ämnet. Kongl. Majit har detta ärende i nådigt öfvervägande tagit och vill, med afseende å hvad af l. f. Kanslern sålunda blifvit upplyst, härmed i nåder föreslå Rikets Ständer, alt Majoren Lyström, som förut innehar 600 R:dr pension från Arméens Pensionskassa, må med månaden näst efter den, i hvilken han erhåller afsked från qvarter mästa retjensten vid Krigs-akademien, få på Allmänna Indraguingsstaten uppföras till åtnjutande under sin återstående lifstid af en årlig pension af Sexhundra Riksdaler, motsvarande hälften af den lön, han för närvarande på Akademiens stat uppbär. De lill ärendet börande handlingar skola tillhandahållas det Rikets Ständers Utskott, som med detsamma kommer alt taga befattning; Och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. CARL. A. F. Z. B,euler skiöld. 12 Kongl. Maj-.ta Nåd. Proposition Nio 5. Utdrag aj Protokollet ofver Landtförsvars-Ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen uti Stats-Rådet å Stockholms Slott den 21 Oktober 1865. Närvarande:
Utaf Statsråds-protokollet inhemtas att nämnda seminarium, hvilket från och med höstterminen 1864 trädt i utvidgad verksamhet, måst, enär någon Staten tillhörig byggnad ej funnes att till denna läroanstalt upplåta, inrymmas i förhyrd lokal, som dels vore otillräcklig för behofvet, dels ock i öfrigt föga" lämplig. Men då Utskottet föreställer sig, att den förhyrda lägenheten bör kunna utan någon väsendtlig olägenhet ännu någon tid användas, så att emellertid tillförlitlig erfarenhet må vinnas om det antal elever, som vid detta seminarium kan vara att påräkna, har, med hänseende till Statsverkets för många andra angelägna behof hårdt anlitade tillgångar, Utskottet ej kunnat det ifrågavarande förslaget till bifall förorda. Vid granskning af ritningar och kostnadsförslag har det dessutom synts Utskottet, som om de föreslagna byggnaderna vore större, än för det afsedda ändamålet kan vara nödigt; och Utskottet har derföre ansett det vara af vigt att, innan början göres med uppförande af särskilda byggnader för folkskolelärare-seminarierna, fullständig utredning blefve åvägabragt, angående den yttre och inre anordning, som för dylika byggnader må finnas mest lämplig, äfvensom i fråga om det omfång, som för dem kan, med hänseende till de särskilda seminariernas lärjungeantal, vara behöfiigt. Emellertid och då Utskottet inhemtat, att en för seminariebyggnad i Linköping särdeles lämplig tomt för närvarande finnes att tillgå mot en summa af 2,500 R:dr, torde för anskaffande af denna tomt nämnda belopp nu böra anvisas. Utskottet hemställer alltså, aj att Kongl. Maj:ts förevarande nådiga framställning måtte endast så tillvida af Rikets Ständer bifallas, att till inköp af tomt för en seminariebyggnad i Linköping anvisas å Riksgälds-kontoret ett extra anslag af 2,500 R:dr; och b) att Rikets Ständer, vid anmälan af detta beslut, i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes låta utarbeta normalritningar och förslag till byggnader för folkskolelärare-seminarier. lll:o.