Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
"För min del kan jag icke anse Höglof.- "lige coo»titllttoll5-Utssottets befattning med fräB z gan c -s ) gan om votering i RiksénStänders Utskott böra sträckas utom des främjande til indrag, ning i närwarande Riksdags-Beslut, pä det, at dea, lika med de öfrige til nästa Riksdag upstjutne frägor, dä mä uptagas, men nu icke» med nägot til. och afstyrkande beledsagas. Skulle äter icke destomindre Utskottet sträcka sin ätgärd för denna gängen längre och til. styrka den ändring i Riksdags. Ordningen, at votering i Utskott bör ske per Lspita; förkla. rar jag mig deruti icke kunna instämma, utan tilstyrker, at votering i Utskotten, pä sätt 38- § Riksdag-. Ordningen föreskrifwer, fortfar at ske StändswiS: anhällande i sädant fall, at detta mit yttrande mä ätfölja Utskottets betänkande til rsrpsKivs Riks. Ständen.'' iKerr OoKor anhöll, at hans wid ststlidne Riksdag öfwer detta äm. ne i Oonrtitutioo»-Utskottet afgifne yttrande mätte Utskottets Förslag nu fä ätfölja, sä lydande: "För min del afstyrker jag votering per Ospira i Utskotten. Jag tror at voterings der böra »verkställai analogis med det sätt, brvarpä ärenderne hoS Utstötts Ledamöternrs principaler behandla-. De ä.ro Fyra Ständ och hwart Ständ inom sig jakar eller förkastar Utskottens betänkanden; bwarföre stola dä ärenderne i Utskotten behandlas och beredas efter annan princips än i Slä»den?hwarföre början af ärenderne efter annan princips än flutet?
Deremot anser Utskottet ett verkställbar! sätt, att minska den öfverklagade omgången med folkskole-afgiftens afhemtning, bestå deruti, att, såsom ock blifvit ifrågastäildt, medlen varda, efter det de blifvit utanordnade, från Kongl. Maj:ts Befallningshafvande öfversände till kronofogdarne för att af desse till vederbörande utbetalas, hvadan Utskottet, som likväl ej tror det vara lämpligt att en sådan ordning för afgiftens utbetalning ovilkorligen stadgas, utan att de skolstyrelser, hvilka af en eller annan orsak vilja uppbära medlen å landt-räntcriot, äfven hädanefter böra få dermed fortfara, härigenom vördsamligen tillstyrker att Rikets Ständer må uti underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes meddela samtlige Dess Befallningshafvande Nådig föreskrift, att sedan folkskole-afgifterne inom länet till ränteriet influtit och blifvit till skolstyrelsernes disposition anordnade, låta de skolstyrelser, som sådant önska och derom i behörig tid hos Konungens Befallningshafvande göra anmälan, få uppbära medlen hos vederbörande kronofogdar eller stads-uppbördsmän, efter det tiden, från hvilken medlen äro att hos desse lyfta, blifvit genom Konungens Befalluirgshafvandes försorg behörigen kungjord. Stockholm den 27 Januari 1854. 6 Alim. Besv.~ och Ekon.-Ulskot/ets Betänkande, N:o 28. Ank. till Exp.-Utsk. d. 29 Jan. 185*, kl. 11 f. m. Betnkäandc, i anledning af vackt motion om ändring i Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning om Sockenstämmor i Riket den 29 Augusti 184-5 och Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning om Sockenstämmor i Stockholms stad den 16 Mars '1847, i hvad dessa författningar röra Ordförandeskapet i Sockenstämma.
Stuart» motion, angtde lind. anhållan hos K. M. om utarbetande till nästa riksdag af förslag till en gemensam lag för utrikes och inrikes vexiar. Begärdes på bordet af Hrr Riben, Garl Willi., och Lagerheim, Erik Julius. Gr. Horn, Claes Fredr.: Den nu begärda bordläggningen kan visserligen icke förvägras; tilen jag vågar hemställa till de välda ledamöter, som derom anhållit, huruvida det ej kan vara tänkbart, attén sådan bordläggning kunde föranleda LagUtsk. att dröja med utarbetande af Gr. Frölichs nyss remitterade motion. I fall bordläggningen kunde häfva en sådan påföljd, förmodar jag, alt de värda ledamöterna ville återtaga sin begäran, helst det nu'föredragna betänk, är så enkelt, att dess afgörande ej kan erfordra någon längre betänketid. Gr. Frölich, Dav.: Det skäl, som den siste talaren anförde, har föranledt mig alt begära ordet för att förklara, det jag icke tror LagUtsk. kunna i någon händelse uppskjuta afgörandet af min motion, 0111 också det 1111 förevar, betänk. lägges på bordet. För öfrigt instämmer jag i den önskan, alt denna bordläggning ej måtte ske, utan de Hrr, sorn begärt den, afstå från sitt yrkande och tillåta målets företagande. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förkarade, alt då ajne ledamöter begärt ett måls ytterligare hvilande och ej derifrån a islå U, kunde bordläggningen icke förvägras. Hr Cederschjöld, Pehr Gust.: Jag får blott till prot. anticipationsvis betyga min fägnad öfver de grundliga anniärkn:r, jag i nästa plenum har att förvänta i anleda, af denna bordläggning. Den 17 Maj. Upplästes och lades på hordet nedannämnda från Exped.- Utsk. inkomna mentor., nemi : N:o 28. med öfverlemnande ånyo till justering af en från 3tne RiksSt. återremitterad § af riksd.beslutet; jN:o 2g. till R. o. Ad. i anledn. af gjord framställning om en grundlagsförändrings intagande i riksd.beslutet.
Yttrande i ämnet har afgifvits af Vetenskaps-Akademien, och, på grund deraf, har Kongl. Maj:t anhållit om ett för ändamålet lämpligt honorarium, stort 5.000 rdr. Det är härefter som riksdagsmannen Wahlström, med stöd af 56 §:n Riksdags-Ordningen, föreslagit att som Mag. Wiberg haft ytterligare omkostnader för denna räknemachin och, såsom medellös, troligen icke skulle vara i tillfälle att fullborda machinen, så vida nemi. ej honorariet derför ökades, R. St. måtte höja belopet till 8,000 rdr. Berörde antagande grundar sig likväl icke på några intyg af Akademien, utan endast på de af motionären meddelade upgifter. Icke desto mindre har Otsk:t ansett de af motionären sålunda lemnade upgifter tillräckligt bindande för att frångå Kongl. Majrts Nådiga Propos. i ämnet samt bevilja 8,000 rdr. Jag har icke något att erinra mot bifall till det af Kongl. Maj:t härför föreslagna belopp; men vid jemförelse mellan den summa, som nu ifrågasattes, samt det belopp, hvilket tillförene för ett likartadt arbete blifvit Hr Scheutz til I delad t, kan jag icke undgå att anmärka, det Utsk:t uti förev:de fall gått något rundeligt tillväga. På dessa skäl tillstyrker jag att summan, i enlighet med Kongl. Maj:ls Propos , måtte bestämmas till 5,000 rdr. Hr Lilliehöök, Bertil: Oaktadt jag icke närmare känner de skäl, som kunnat föranleda motionären att yrka förhöjning af det för ifrågav:de machin nådigst föreslagna belopp, tror jag dock att R. o. A f. icke hehöfver draga i betänk:de att till en sådan förhöjning lemna sitt bifall. Denna machin, ehuru snarlik Hr Scheu!z’s räknemachin, kan dock anses såsom en alldeles ny machin. Så betydliga äro de förbättringar, som blifvit vidtagne uti nämnde af Hr Scheutz inventerade machin. Man bör jemväl ihågkomma att Mag. Wiberg arbetat utan alla egna tillgångar.
Deraf drager jag för min del »den slutsatsen att, om än, som medgifvet är, beväringsexercisen under fredstid för »landet är en dyrbar plåga, är likväl den fördelen Vunnen, att man i densamma »har en stor krigsakademi, vida öfverträffande Carlberg, — likväl måste man be»klaga alt sä litet afseende fästes på landtmanneris billiga och rättvisa anspråk — »och på nationens väl i hushållningsväg, då endast kärnan af allmogens arbets»krafter, äfvensom rikets medel, begagnas till en ändamålslos lyx, blott lemnande »efter sig tomma ordet beväring.» »Utskottet har äfven icke kunnat förmås inse behofvet af, att beväringsyng»lingarne finge, efter håg och fallenhet, vid mönstringarne välja krigsyrke till sjös »eller lands, hvilket otvifvelaktig! varit det mest gagneliga för båda vapnen.» 5:o af riksdagsfullmäktigen Ingemund Odin från Gottlands län. »Uti de åsig»ter, som majoriteten inom afdelningen uttalat rörande beväringens vapenöfningar, »nemligen på sätt som nu sker, har jag ej kunnat instämma, icke allenast derföre »att konskriptions-beväringens vapenöfningar kostar staten och landet den enorma »summan af J31,000 R:dr banko jemte 232,000 dagsverken årligen, utan äfven »derföre, att denna af beväringsmanskapet en enda gång praktiserade öfning, inom »en ganska kort tid förglömmes, hvarigenom ändamålet förfelas och beväringskar»len är lika okunnig som rekryten; helst han ej får behålla vapnet under konskrip - Allm. Besv. o. Ekon.-Utskottets Betänkande, jM 57.
I afseende, på principen, synes mig orättvisan hufvudsakligen ligga deruti, att för Fullmagter å enahanda väldigheter samt jemväl alldeles lika 4 Bevillnings-TJtslcottets Betänkande N:o 3j.. benämningar, bevillning kommer att utgå till myckejt olika belopp, i förhållande till de betydliga skiljaktigheterne i lönerne, som bestämma Chartaebeloppet å Fullmagterne, hvilket i min tanka dessutom strider mot Förstärkta Stats-Utskottets beslut, sorn bestämdt bjuder, att Caracters-Fullmagter skola påföras ifrågavarande bevillning, hvilken alltså ingalunda bort fastställas med hänseende till lönerne, hvarföre serskild, progressiv bevillning utgöres; äfvensom jag anser den till 6 procent bestämda uppgiften för hög, i betraktande af den dryga beskattning medelst Chartan, som, enligt Chartse-Sigillatae-Författningen, drabbar nämnde Fullmagter, och att afgiften derföre ej skäligen bort föreslås till mer än 2 procent af Fullmagts-Chartorne; och hvad angår sjelfva tillämpningen af denna beskattning, så torde, utom den orimligheten i allmänhet, att för alldeles lika förmoner, vare sig verklige eller inbillade, skola betalas mångfaldigt olika afgifler, blott behöfva såsom exempel serskildt uppgifvas, ätt flere af Rikets Coliegier ännu hafva högst olika Lönings-Stater, så att en Caracters-Fullmagt å alldeles lika värdighet foljakteligen kommer att vida högre beskattas i det ena, än det andra Embets-Verket, oansedt att de caracteriseradé befinna sig å en och samma tjenstgöringsort. Jag anser mig derföre böra vöi’dsamt tillstyrka Rikets Hoglofl. Ständer, att, med upphäfvande af Utskottets ifrågavai’ande beslut, Caracters-bevillningen måtte fastställas att utgå med vissa bestämda afgifter å lika eller sinsemellan jemförlige värdigbeter, i lämplige Classer indelade, på sätt Utskottets Afdelning föreslagit, såsom i min öfvertygelse det både rättsenligaste och enklaste sättet, att tillvägabringa meranämnde beskattning”.
Uti en från Högiofl. Ridderskapet och Adeln till Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten remitterad motion, har Herr Roos af Hjelmsäter, Nicolaus Torsten, föreslagit, att uti de Städer, hvarest serskild Aldelning af Rådstufvu-Rätten vore förordnad att handlägga Sjö-Rättsoch Tullmål, denna Afdelning måtte, under ledning af en lagfaren Ordförande, i öl vigt bestå af ålderstigne Skeppare; såsom Ledamöter med något lämpligt arfvode; hvarigenom den dubbla fördelen skulle vinnas, att personer med fullständig känuedom om Sjö-Rätts-saker kommo att deruti döma, samt ålderstigne sjöfarande vinna en lättare utväg till bergning; i sammanhang hvarmed motionären äfven föreslagit, att bemälde personer skulle anses äga företrädesrätt till Fyrmästare-, Lots-Aldermansoch Lots-Löjtnants-tjenster. 4 Lagsamt Allm. Besv. och Ekon.-UUhottens Betänkande, N:o 4. Nu emedan det ingalunda kan vara lämpligt, att
Hildebrands godhetsfulla bemedling hafva vi blifvit satta i tillfälle att meddela vår läsekrets den framstå- ende vetenskapskvinnans porträtt. P r ö k e n Mestorf har under åtskilliga år uppehållit sig i vårt land och tagit verksam del i spridandet i Tyskland af den skandinaviska arkeologiska litteraturen g e n o m att till sitt JOHANNA MESTORF. modersmål öfverflytta arbeten af H. Hildebrand, Montelius, Nilson, W o r s a a e m. fl. nordiska J fornforskare. Vår Vitterhets-, historieo c h antikvitetsakademi samt Svenska fornminnesförening hafva g e n o m professor O. Montelius, s o m i förra veckan afreste till utlandet o c h därvid passerat Kiel, bringat den celebra damen en vördnadsfull hälsning på hennes 71:sta födelsedag medels öfverlämnande af lyckönskningsskrifvelser. Dylika arbetsbin i den stora samhällskupan blifva i vår fordringsfulla o c h oroliga tid allt sällsyntare, m e n de finnas d o c k o c h stå då såsom vackra f ö r e d ö m e n för det unga släktet, äfven när de verka blygt o c h stilla i en u n d a n g ö m d ställning. En sådan nitisk o c h outtröttlig arbeterska är trotjänarinnan L o - visa Moberg, s o m tjä- nat 45 år h o s en af hufvudstadens köpmansfamiljer o c h i m o r g o n, söndag, fyller sitt 70- de år. När familjens stammoder ännu beLOVISA MOBERG. fann sig i sin blomstrande u n g d o m, tillträdde Lovisa M o b e r g sin tjänst i huset o c h har alltså under sina ö g o n sett två af dess senare generationer, barn o c h barnbarn, blifva till o c h växa u p p. H e d e r åt den trogna tjänarinnan!
Med anledning af Banco-Fullmägtiges Berättelse, pag. 78, sedan de så kallade handpenningar för Bankens Fiscaler ej komma att vidkännas det af ålder brukliga Centonal-afdrag, utan utgå med fullt jo R:dr B:co Qvartaliter för dem båda, en ökning aj 1: 10. b) Beviljad tillökning af 20 p:ct på ett extra arfvode af 80 R:dr och 2:ne extra arfvoden af 33! R:dr ined tillhopa 29:16. hvarvid serskildt 4 Ba nco-Uiskoiteis Memorial N:o lé-y. * blifvit förklaradt, det innehafvarne af dessa extra arfvoden, hvilka hittills varit fästade vid vissa Contoir, må , lika med löntagande Extra-Ordinarier, tjenstgöra der deras biträde bast behöfves. c) Nytt anslag att af Banco-Fullmägtige kunna anordnas till godtgörelse lör någon Lärdoms-idkare utom Banken, som, med erforderliga egenskaper försedd , skulle vilja åtaga sig att såsom Garde des Medailles med nödig sorgfällighet vårda, handhafva och efter behof, dels genorn köp, dela genom Dupletters utbyten m. m. coinpletiera Bankens Banco-Utskottets Memorial N.o 147. 5 Myntoch MedailleCabinet, samt deröfver upprätta behölliga Cataloger och anteckningar , högst 166: 3a. - l(rj. 1D _ Hvadan alltså en summa af R:dr 4,276: — är förbehållen för dylika bestämda årsanslag till nästa Riksdag, alltid med iakttagande af de besparingar, som derå tilläfventyrs skulle kunna ega rum, hvaribland specielt, att de lör Cassa-Commissarien beviljade R:dr 200 B:co, årligen, skola vid nu varande Innehafvarens afgång, eller uppflytining till högsta Commissarie-Lön, indragas. (Jemf. B:co-l/tsk:s Mern.
Uti ett till Hedervärda Bonde-Ståndet afgifvet och till Utskotten remitteradt memorial, har Lars Bengtsson från Malmöhus Län, — jemte framställning af de olägenheter och kostnader, som köpare af egendomar, hvilka äro pantsatte eller intecknade till säkerhetför lån i Banken, Upsala AcademieCassa, med flere allmänna Inrättningar, tillskyndas genom nu gällande föreskrifter, att tredje uppbudet å sådana egendomar icke må beviljas, innan köparen hos Domaren företett bevis, att han derstädes sitt köp anmält och antingen betalt lånet eller om omsättning deraf öfverenshommit, an fört, att då inteckning, enligt 9 Cap. 2 §. Jorda-Baiken, egde bättre rätt, än ett senare skeende köp eller skifte, syntes föreskriften om en sådan åtgärd, för Bankens eller den långifvande Inrättningens säkerhet icke vara nödig, hvadan motionären fann sig föranlåten föreslå, att de derom gällande föreskrifter måtte varda upphäfna. Öfver denna motion, så vidt den angår det, genom Kongl. Brefvet den 5 Februari 1768 och Svea Hof-Rälts Universal den ig Mars samma år, meddeldte stadgande, att tredje uppbudet å fast egendom, deruti Banken eger inteckning, icke må meddelas förr, än lånet blifvit inbetaldt eller -omsatt, har Bankens Commissariat med infordradt Utlåtande inkommit; oell dervid dels förmält, huruledes Banco-Fullmägtige, vid anhållan hos Kongl. Maj:t om ett sådant stadgande, såsom skäl derför åberopat, ”att mycken oreda och hinder förorsakades i räntans eller procentens indrffvande, derigenom att Domstolar och Magistrater, oagtadt Bankens erhållna inteckning hos viss man eller låntagare, beviljade uppbud och lagfart å Bih. tilt R. St.
Den innehtiller niimligen en mängd ganska goda kulturslrildringar, hvilka, där SA kunnat ske, belysas af illustrationer. Så finnas t. ex. afbildningar af » kristna inartyrer p&amp; Roms amfiteater », » en gladiatorstrids, » det imo af ett romerskt hus#, suiå.1niiigar från katakomberna D m. m. Boken bör blifva en bhde roande och lärorik lasning för ungdom öfver 15 år. Egendomligt nog ar intet författarenamn utsatt. ' ' Pavo Nakkran. Bilder från finnarnes lif under Krabbeoch Gyldenlöwe-fejderna i Wrmland, af Gttstnf Scl~röcZer. Pavo Makkran är en fortsättning p i den i fjor iitkoiima Pekka Huskoinen. Det ar siilunda fiillkomligt iifverflödigt att yttra oss oin boken, d&amp; Gustaf Schröders namn &amp; r vä.1 kan&amp; bland S~eriges ungdom. Denna del afhandlar till stor del de gransstrider i Ivärmland mellan svenskar och norrman, som voro en sida - förut ej mycket kand - af krigen, som fördes mellan Sverige och Daniiiark under Karl X: s och Karl SI: s regeringar. Säkert ar, att vi förut ej vetat med hvilket mod och hvilken uthuighet finnarns deltogo i faderneslandets f össvar. Norska sjömäns äfventyr efter muntliga meddelanden återberättade af Nordahl Rolfsen. Auktoriserad öhersiittning af C, J. v. Hofsten. Pris inb. Det är en verkligt god bok, denna; &gt;de oberömdas saga », som Nordahl Rolfsen här gifver oss. De flesta beriittelserna äro agnade att framvisa sjömmslifvet i dess bistra, hårda rerklighet, och för vekliga stadsinnevAnare eller trygga landtbor är det nyttigt att t h k a sig allt hvad människor kunna uthärda, att f&amp; en föreställning om de försakelser och faror, hvilka äro förenade med sjömannens yrke.
Så var det äfven nu, i anseende till Lottas mor; Marenius föreslog en insamling, på det art gumman kunde göra en resa till sina slägtingar i Österbotten, ... och ingen deltog ifrigare i detta förslag än Walter. Baron tog gossen till sig, till dess han kom till den ålder att han kunde komma i någon handtverkslära. Sålunda tröstad, öfver sin och lilla James framtid, hade hon rest bort, sedan hon bedt prostinnan om rum för en kista på vinden i prostgården; den innehöll allehanda saker, som hon icke nu kunde eller ville ta med sig, sade hon gråtande. Man förmodade att de tillhört Lotta. Hennes bortresa från orten var en lättnad för alla, hvilka gerna ville glömma en så sorglig händelse, om hvilken hennes åsyn länge varit dem en påminnelse. Som läkaren förutsagt, tillfrisknade prosten efter hand såvida, att han gick uppe, ät och drack som förr, men sjukdomen hade qvarlemnat en slöhet i tanken och minnet, som tillika med ert svårt häftande på målet satte honom ur stånd art sköta sin syssla. Allt berodde således på Walters skicklighet och verksamhet, och han visade sig äfven bördan vuxen. Han tog sockneskolan under sin synnerliga vård, vann församlingens bifall till ett förslag om en ändamålsenligare fattigvård, m.m. Oaktadt alla dessa göromål, fortfor han att vara den omtyckte sällskapsmannen, den uppmärksamma förtjusta älskaren, med ett ord, den fulländade verldsmannen. Vintern förgick fort nog. Prostinnan var ifrigt sysselsatt att rusta med sådant, som anses nödigt för en ung och rik bruds utstyrsel, men saknade mycket Lotta, som hon just låtit lära sy fina och granna linneoch hålsömnader, på det att hon skulle ha nytta af henne vid ett sådant tillfälle, sade hon, nu måste hon anlita fremmande dyrlejda personer...
Att i Junii manad emellan den korta mellantid ifrån wSr-arbetets siut till desi hö höftnaden begynner, Landrmaimen har högst migtiga göromål med Trades-akerns rilldanande, Skogshygge, Odlingar, Höst-redstapens i ordningsältande, lamt i wiste orter Fistcrier, Torfstörd, Byggnader m. m. som icke medgifma uppstof. 8:0 Att Allmogen i synnerhet, som af årets gröda bestämmer huru stort antal Tjenstefolk den förmak öfver wintern föda, omöjligt kan söre Midsom. maren eller wid den Termin, som i händelse det nya Projectet wunne framgäng, blefwe städflokid, göra en säker slutsats. Äfwensom bland Allmogen i de fleste Landsorter efter stördetiden Bröllopper hällas, da ock Bonden har tillfälle att genom ingift Mäg eller Swärdotter i ställer afskeda ett Tjenstehjon och 9:0 Att såsom i Skäne pä flere orter, Bonden till lättnad uti desi mängfaldiga Penninge-Utgistcr lämnar Drängar och Pigor ett stycke af desi äker till säde och linplankering; men om Tjenstehjonet stall bortflyga midsommarstiden, kan en sädan öfverlåtelse icke wara lampelig, emedan desi nya Husbonde icke tärer tillåta, att han under bcädaste tiden bortreser att hämra sin störd stundom i ett anna: Härad eller annan Prvyince. UppL 1560 Den'28 Februartt^ Uppä alla deste med de flere af andre warde Ledamöter anförde stal hemställer jag det Oeconomie-. och Beswärs-Utstottets Betänkande mätte ogillas sä att den gamle hittills stadgade öflige uppsägning och flyttningstiden warder bibehållen ätminstone intill dest efter inhämtat utlätande frän Landshöfdingarne och Jnnewanarne i hwarje Landsort, säkra uplysningav kunna inhämtas om en mera lämpelig och antagelig Termin; och hwarä jag schaller om Herr Grefwens och LandtmarstalkenS proposition.
Jlr Frih. o. Landtm, fastade, i anledn. af Frih. Cederströins ahmärkn., uppmärksamheten deruppå, att åtskilliga af de på föredraga.listan stående mål vore af skyndande beskaffenhet, och att R. o. Ad. nu tycktes vara sä talrikt församladt, att ingen öfverraskning kunde antagas äga runi, då Ståndet nu underrättades om pleni fortsättande på e. m., och alt föredragning af de på listan varande mål då förelä o ninie. Frih. Cederström: Jag instämmer helt och hållet med Ur Frih. o. Landtm., alt det vore nyttigt att få plenum på e. in. till afgörande af några angelägna ärenden; men då grundlagen bestämmer att anslag till plenum skall utfärdas innan kl. 6 e. m. dagen förut, samt fortsättningen deraf tillkännagifvas innan kl. i under pågående plenum, och anslaget till det nuvar. plenum säger att endast val och justeringar komma alt försiggå, så kan jag ej anse det vara med grundlagen förenligt, alt vi på e. m. få ett annat slags plenum än det vi haft på f. m. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att Frih. Cederströms yttrande komme såsom reservation att i prot. intagas, och trodde Hr Landtm., att det icke nu föranledde till någon vidare påföljd. Frih. Tersmeden, "Wilh. Fredr.: Som jag fullkomligen instämmer i Frill. Cederström» tolkning af grundlagen i 93 Den 10 Maj f. m. detta fall, förenar jag mig i hvad han anfört, med begäran att delta mitt yttrande varder såsom en min reservation emot ett deremot stridande beslut i R. o. Ad:s prot. intaget. Hr Rosenblad, Bernh.: Ehuru önskligt det vore alt i e. m:s plenum kunna få företaga några mål, nödgas jag dock förena mig med Frih. Cederström, anseende ett annat slags plenum än detta på dagens e. m. strida mot grundlagen. Hr Lefre'n, Joli. Pehr: En fråga af denna beskaffenhet är mycket ömtålig. Det är otvifvelaktigt att ingen af närvarande