Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ex Frotocollo Carl. Magn. Robsahm. S. D. U oljande Banco - Utskottets den 19 Maj afgifna och deri 29 på bordet lagria Memorial, rörande: 1:0 Banco -Rån till återuppbyggande af CaU mare Stads Gymnasiioch Skolehus. 2:0 Herr P. G. Cederschöld^ Memorial , om medel till stadga i myntväsendet och minskande af penningebristen. 3:0 \ 22 Den 3 Juni. 3:0 Riks - Discont - Verkets utlåningsbelopp , och 4:o Fortfarande af den vid 1 S 1 2 års Riksdag beviljade tillökning af Maimfactur - Discontens i Ranken anslagna lånbiträde in. m. foredrogos nu åter och biföllos. Ut Supra. Ex Protocollo Carl. Magn. Robsahm! S. D. ann Rorgare - Ståndet för godt att till alla delar bifalla Dag - Utskottets den 29 Maj på bordet lagda Memorial af den 12 Maj, angående Taxa på Rösen för Epediticner från KongL Majas Cantzli. Ut Supra. Ex Protocollo Carl. Magn, Robsahm. S. D. x öredrogos riter och biföllos Stafs - Utskottets den den af den26 i samma månad: .1:0 O rn hegardt anslag till Reparation å Calrnare Domkyrka. 1:0 Den 3 Junic 3 t>:o Om en Pensions - Casse - Inrättning för Civilstaten.' 3:0 Om gratification åt Kronobetjeningen pä gränsen af Elfsborgs oell Bohus Eän. 4:0 Angående ersättning af Löningsmedel som vissa Tjenstemän i Norrbottens Eän tillkommer, och 5:0 Ofver Riksdagsmannen Olof Gison Bagges Memorial rörande Bytesverket. Ut Supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. S. D. Uä n\i äter föredrogs det Betänkande Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet den <):de Maj afgifvit och som den i6:de blifvit lagdt pä bordet, öfver Herr Radmannen Kjellanders
StatsUlsk. har nu i delta betänk., hvarå man nekat återremiss, ansett att sådan oprivilegierad jord skulle betala lika dryg vacance-afgift som de gamla rotarne. Flere talare hafva sagt att detta icke är obilligt. Jag vill nu icke onödigtvis ingå i någon vederläggning af detta omdöme, öfverlemnande sådant åt framtiden, som kanhända innan kort kommer att deremot lemna de kraftigaste argumenter. Jag inskränker mig således till att mot R. o. Ad:s nu fattade beslut reservera mig och hoppas att Statsoch Ekon.Utskrn, oaktadt R. o. Ad., utan afseende å vigten af de nu gjorda anmärknma, nekat återremiss af betänk., likväl, sedan 2:ne Stånd återremitterat detsamma, icke finna sig af 2 Stånds bifall till betänk, förhindrade att ånyo pröfva frågan och noga undersöka de anmärkntr, som jag tror i ganska allvarsam anda blifvit af de återremitterande Stånden afgifna. Ånyo föredrogs Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.- Utsk:ns den 17 sisth Mars och den 3 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 161, i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse ang:de den tillökade ordin, båtsmansroteringen inom en del län. Gr. Anckarsvärd, Garl Henr.:
Om Utskottet verkeligen tror, att denna landtmannen pålagde börda icke kännes af dem > som mäst dra - i5o Den 3o April e. m. ga tungan, enär, såsom Utskottet yttrar, icke en enda röst inom BondeStåndet höjt sig, för att sätta lagligheten deraf i fråga, eller få densamma af skaffad; så vore det sannerligen en pligt, att fästa Utskottets uppmärksamhet på den eftertänkliga sanning, att det en gång kunde blifva för sent för Rikets Ständer, eller deras Utskott, att uttala sin mening i detta ämne, i händelse de missnöjen, hvilka i följd af en mindre huld behandling möjligen i tysthet gro, skulle göra sig gällande genom höjda röster bland Allmänheten. Men denna af Utskottet väntade röst från BondeStåndet har derinom verkeligen höjt sig med värdighet och sans, och Utskottet torde blifva i tillfälle att lyssna dertill. För mig återstår endast, att, i anledning af Utskottets yttrande om hindret för andra Resandes fortkomst, vid de tillfällen, då Kungsskjuts upptager hela gästgifverilaget, samt om otillräckligheten af hästar för den Kongl. Familjens resor, anmärka, att den Constitutioneja Konungen i det folkoch hästfattiga Sverge; till sin höga värdighet ingalunda kan förnärmas, vid begagnandet af sådane i laglig och naturlig väg ordnade skjutsanstalter, hvaraf Europas mägtigaste Regenter betjena sig; alt sätta sådant i fråga, skulle jag snarare kunna anse sorn ett förnärmande af Majestätet. Hvad åter angår den enskilte re - Den 3o April e. m. sande; så bör lian rälta sig efter omständigheterna, så vida den satts måste gälla, att han ej äger annan rätt lill begagnande af andras egendom, än den, som lemnäs honom genom frivillig öfverenskommelse, grundad på Lag.
Sedan Stats-kontoret, jemte upplysning att ifrågavarande hyresmedel alltsedan år 1817 med 1,000 R:dr B:ko årligen utgått från allmänna indragnings-staten samt att beloppet numera tillfälle Stockholms stad, såsom egare af det hus, hvarest nämnde Kansli sedan år 1852 vore inrymdt, uti sitt. i anledning af Revisorernes förevarande framställning afgifna underdåniga utlåtande i Revisorernes hemställan sig förenat, har Pikets nu församlade Ständers Stats-Utskott, med instämmande uti Revisorernes berörda framställning, uti afgifvet betänkande den 10 förlidne Augusti tillstyrkt Rikets Ständer, att uti underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl. Maj:t behagade låta undersöka huruvida lämplig lokal för nämnda embetsverk kan uti någon Kronans byggnad i hufvudstaden beredas, eller, i annan händelse, till Rikets näst härefter sammanträdande Ständer aflåta nådig framställning i ämnet. Hvad Stats-Utskottet sålunda hemställt hafva Rikets Ständer godkänt. § 12. Under den 18 Mars 1856 behagade, uppå derom gjord underdånig ansökning, Kongl. Majit i nåder tillåta att, tillsvidare och så länge förhållandena dertill föranledde, en Svensk — 13 — prestman finge af Erkebiskopen årligen utses och förordnas att vid helsobrunnen i Carlsbad såsom Predikant ombesörja gudstjenstliga förrättningar för derstädes under brunnsterminen vistande landsmän, samt tillika anbefalla Erkebiskopen att, för den händelse de till Predikantens vedergällning af brunnsgästerna påräknade bidrag något år icke uppginge till 750 Gulden, derom göra underdånig anmälan hos Kongl. Maj:t, som då ville om ersättning af allmänna medel för det bristande beloppet i nåder förordna. I följd af sedermera från Erkebiskopen till Kongl. Maj:t ingifna anmälanden om befunna brister uti den Brunnspredikanten tillförsäkrade aflöning, hafva, jemlikt särskilda till Kongl.
En värd talare har sagt alt, om man voterar i massa öfver de båda tulltaxorna, så blifver ingens mening undertryckt; men den mätte väl blifva del mindre, när anhängarne af olika meningar i olika frågor fä tillfälle, alt för hvarje serskild artikel, der de så önska diskutera och votera för sina åsigter, ån om man förqväfver på förhand all sådan diskussion. Jag utbedjer mig att nu få besvara åtskilliga invändningar, som redan äro gjorda och hvilka äro af den beskaffenhet, att de värde talare på den andra sidan, som gjort dem, hafva sjelfve ingått uti delaljpröfning, på samma gång som de halva velat af skära all sådan genom att förmå Ståndet att besluta öfver det he la i massa. Denna diskussion, så vidt den rört serskilda ämnen, har isynnerhet hakat sig vid den omständigheten att Utskottet i likhet med Regeringens förslag, öfverhufvud fastställt 25 procent såsom maximum för tnllberäkningen. Jag ber dock att få fästa uppmärksamheten derå, att delta är en alldeles serskild fråga, hvarom tillfälle blifver att orda, då man kommer till pröfning af hvarje serskild artikel; då det står hvar och en öppet att yrka lullafgifternas förhöjning lill 30, 40, 100 eller 150 procent eller rent af förbud. Må man då ingå i en sådan pröfning, ej nu tala derom! Den värde talaren, som gjorde denna invändning, anförde äfven (hvilket redan af en annan talare blifvit upptagit) att det ej går an att fastställa någon viss princip för ett maximum af tullafgift, och såsom skäl derför yttrat att vår Herre låter menniskorna växa, den ena 3 alnar, den andra 2} o. s. v. så att de ej alla äro af samma mått; jag ber då, såvida det verkligen är bans allvar alt ett sådant argument skall användas såsom skäl, få fästa den värde talarens uppmärksamhet derpå, att vår Herre likväl icke låter någon vara öfver 4 alnar.
Någon resekostnads-ersättning må dock icke till Revisor utbetalas, om han, i följd af annat allmänt uppdrag, under den tid revisionen pågår, vistas å revisionsorten samt för sådant uppdrag åtnjuter dylik ersättning. Då revision af Statsverkets samt Bankens och Riksgälds-kontorets tillstånd, styrelse och förvaltning eger rum under pågående riksdag, må icke heller den ledamot af revisionen, som tillika utöfvar riksdagsmannakallet, vara berättigad att i egenskap af Revisor åtnjuta arfvode. § 7- At den, i och för Riksgäldsverkets revision, af Revisorerne antagna kanslioch vaktbetjening ega Revisorerne att, i mån af arbetets vigt och beskaffenhet, bestämma lämpliga arfvoden, som af Fullmägtige sedermera utanordnas. Likaledes må Revisorerne på Riksgälds-kontoret anvisa ersättning ej mindre för inköp af papper, skrifmaterialier och andra dylika utgifter för revisionens behof samt för annonser rörande Revisorernes sammanträden, än ock för de kostnader, som kunna föranledas af sådana under revisionstiden verkställda resor, som Revisorerne vid sammankomst in pleno ansett nödvändiga. 1 händelse Rikets Ständer gilla hvad Utskottet sålunda föreslagit, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse anhålla, att den förnyade instruktionen varder af Kongl. Maj:t till allmän efterrättelse kungjord. Stockholm den 1 Oktober 1865. Stats-Ut skottets Utlåtande N:o 162, m® 162. Ank. (lil Exp.-Utsk. den I Okl. 1863, kl. 2 e, m. Utlåtande, i anledning af väckt motion om efterskänkande af Kronans rätt till ekskoq. (I. A.) Sedan Lag-Utskottet, till hvars behandling Bonde-Ståndet remitterat en inom nämnda Stånd af Riksdagsfullmägtigen G.
15. — vid dess slut: VII. 390. —, från d:0, med tillkännagifvande af samlingsrum för Rikets Ständers afskeds-deputationer till Deras Majestäter Konungen och Drottningen samt Enke-Drottningen, vid riksdagens slut: VII. 390. —, från Konungens Hof-Marskalks-Embete, med inbjudning till Ridderskapet och Adeln att bevista en af Deras Maj:ter Konungen och Drottningen den 28 Januari 1863 gifven bal: II. 234. —, från Hans Excellens Herr Stats-Ministern för Utrikes Ärenderna, angående aflemnande af åtskilliga Diplomatiska Handlingar, rörande den af de Förenade Rikenas Regering med afseende å tvistefrågan mellan Danmark och Tyska Förbundet följda politik: II. 485. —, från d:o, angående aflemnande af ytterligare Diplomatiska Handlingar, rörande Danmarks tvistighet med Tyska Förbundet: lil. 252. —, från Herr Stats-Rådet och Chefen för Kongl. Civil-Departementet, med inbjudning till Herr Landtmarskalken att, jemte tjugufem utsedde deputerade af Ridderskapet och Adeln, deltaga i högtidligheterna vid invigningen af Statens Stambana från Stockholm till Götheborg: I. 26. — angående utseende af dessa deputerade: I. 27, 39, 44. — Valet af dem förrältadt: se Lista. —, från Herr Stats-Rådet och Chefen för Kongl. Civil-Departementet, med inbjudning till ytterligare tjugufem Ledamöter af Ridderskapet och Adeln att deltaga i högtidligheterna vid invigningen af Vestra Stam-banan: I. 30. — angående utseende af dessa deputerade: I. 30, 31, 39,44. — Valet af dem förrältadt: se Lista. —, från Chefen för Kongl. Civil-Departementet, med tillkännagifvande af Kongl Maj:ts afsigt att kalla Rikets Ständer alt Måndagen den 16 November 1863 kl. 2 eftermiddagen sig å Riks-salen församla, till afhörande af Kongl. Maj:ts
St B rot. 1844, 7 Samt. 1 Afd. 5 ITäft. 1 2 Lase-Utsholtets Betänkande N.-o 13- Reservation af Herr Billström: ”De skal, hvilka föranlåtit mig att, i strid med HögUfl. Lag-Utskottets nu fattade beslut, tillstyrka bifall å Herr G/I Ibergs ofvananmärkte motion, igenfinnas hufvudsakligen nti Utskottets vid tvänne föregående Riksdagar, neml. åren 1828 3osamti84o och 1841 > rörande enahanda fråga afgifna betänkanden, som af Rikets Höglofi. Ständer blifvit godkände. Utskottet har väl äfven denna gång tnedgifvit, att det äskade lagstadgandet skulle i betydlig mon lätta utvägarne för fordringars indrifning, och sålunda öfva ett nyttigt inflytande på creditväsendet i allmänhet; men Utskottet har dock, för alt icke ådraga visse embetsman ökadt besvär, jemte ansvar som förmenats vara för deras egentliga befattning främmande, förkastat motionärens, enligt min tanka, välgrundade förslag. För mig vill det synas, som skulle, med antagande, att embetsman finnas för det allmännas skull, deras större möda eller ansvar icke få utgöra binder för befrämjandet af det allmänna bästa. Och enär den ifrågaställa utvägen att vinna handräckning i utsökningsärenden, i följd af åldrigt bruk, redan eget’ rum och i viss mon blifvit genom utkomna Författningar sanetionerad samt dessutom inga olägenheter för de embelsmän, man nu velat skona, men väl ganska stor nytta för allmänheten deraf försports; så tvekap jag icke att vördsamt tillstyrka utfärdandet af en sådan Författning, som Rikets Höglofl. Ständer år 1841 för deras del beslulit, innehållande följande föreskrift:
Utskottet föreslår, under åberopande i öfrigt af hvad rörande reductionen af hästarne vid Lifgardet tili häst blifvit yttradt, att minska nurnmer-hästarnes antal vid Kronprinsens Husar-Rege - 12 Stats-Ulshottets Utlåtande , N.o 44. mente till Ib på hvardera af Regementets 6 sqvadroner, hvarigenom således vinnes en besparing af 50 hästars underhålis-kostnad. Då denna reduction emedlertid minskar furagerings-anslaget, men icke kostnaden för Regementets underhåll i öfrigt, och då Utskottet icke funnit skäl tillstyrka det af sist församlade Ständer vägrade och jemväl nu af Kongl. Maj:t äskade anslag 1,321 R:dr 39 sk. för befälets lönereglering, likasom Utskottet antager, att det mindre gage, som den inom Skåne tjenstgörande styrkan af Regementet uppbär, i jemförelse med hvad det derstädes förlagda manskap af Wendes ArtilleriRegemente åtnjuter, icke är något ovanligt inom trupper af olika corpser, förlagda i samma provins eller garnisonerade i samma stad, har Ulskoltet ansett sig icke böra tillstyrka det af Kongl. Maj:t i dessa båda afseenden äskade ökade anslag af 3,657 R:dr 9 sk., utan upptages anslaget för Kronprinsens Husar-Regemente Lill det vid sista Stats-regleringen utförde belopp. Om en sqvadron frånskiljdes detta Regemente och förlädes till Norrland, skulle derigenom tillfälle beredas att framdeles låta de 315 rotar återgå till Infanteriet, som blifvit använde för inrättandet af den andra utaf Jemtlands Häst-Jägare-sqvadroner och för en annan ännu ej uppsatt sqvadron i Westerbotten, hvilket tilläfventyrs ej vore utan vigt för försvaret, men Utskottet nu endast anför med afseende å en framdeles förestående förändring i försvarsverkets organisation. 16:o Wermlands Fält-Jägare-Regemente.
Prot. rS2j. lö'.deSami, 2 B. 1 A. 20 3o6 Prntoeolls-Utdragl Utdrag af Protocollet, hållet hos Riksens Höglo fl. Ständers .ExpeditionsUtskott den 2 o S. D. Herr Rosenblad anförde: ”Med Högiofl. Utskottet kan jag icke instämma i den vidsträckta tolkning, Betänkandet gifvit 59 §. Riksdagsordningen, i afseende på Bihangets innehåll. För min del anser jag, att Bihanget grundlagsenlig! han oell bör inskränkas till de särskildt i nämnde §. uppräknade Handlingar, frångående hvad jag i min Motion, i afseende på utgifvandetaf lia och anira Samlingarne föreslagit, hvilket jag, efter, vunnen noggrannare sakkännedom, finner underkastadt många hinder vid verkställigheten, och kunna umbäras” Ut Supra. Ex Protocollo P. Roos. ProtocoilsUtdrag. Frän Högloft. Ridderskapet och Adeln. Den 21 December 1823. S. t). Vid förnyad föredragning af Expeditions-Utskottets den 20 dennes afgifne Memorial, angående Redaction af Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll, fann Ridderskapet och Adeln för godt samma Memorial bifalla. PritocollsUtdrag. Den 521 December 1823, Från IlÖgv. Preste-Stdnclet. S. D. Vid"föredragningaf Expeditions-Utskottets, den 20 dennes afgifne Memorial , angående Redactionen af Bihanget lill Riks-Ståndens.Pro-' tocoll, fann Preste-Ståndet för godt samma Me^ xnorial bifalla. Från Vallo fl. Borgare-Ståndet. S.
Lösnummerspris I 5 öre Träffas säkrast k l. 70 öre p r n o n p. - r a d. Evers, Swartz. att kasta en inblick i detta h e m, där fin konstnärsuppfattning uppbäres af ädel religiositet o c h o m u t l i g stränghet i fråga o m lifvets allvarliga plikter. M e n de, s o m erfarit t o n e n o c h umgängessättet i detta hem, erkänna enstämmigt, att det är mönstret f ö r ett konstnärshem. D e t var IDUN 18 1894 Tvänne hamnar jag vet, dit ödets stormar ej hinna: En är den grönskande graf, en är den älskades famn. Erik Sjöberg (Vitalis). isynnerhet naturlivets fägring och poesi hon återgaf, den själ, som är förborgad i skapelsen och icke äger andra uttrycksmedel än doft, färg och sång. Men just detta fanns också i dessa sagor af den älskligaste poesi och naivaste humor. Utom i nämnda tidskrift syntes » Manfreds » signatur i nere af våra julkalendrar så- som Nornan och Polstjärnan. Uppmuntrad af det välvilliga mottagandet försökte sig författarinnan snart på större uppgifter och skref en längre följetong — en målning ur hvardagslifvet — med titeln » Man säger », hvilken förekom i Aftonbladet under d:r Spilhammars regim e i början af 1880-talet. Det var dock icke den älskliga författarinnan förunnadt att fullfölja sin lofvande begynnelse. Liksom hennes föräldrar af ett skört kroppsligt material, tålde hon icke den ansträngning litterär sysselsättning medför och måste snart inskränka sig till att allt sparsammare gifva uttryck åt sin rika fantasi; några vackra sagor i » Vårt Land » förekommo för fem år sedan; men i öfrigt har hon trädt tillbaka till verksamheten i hennes eget hem och andra uppgifter.
Hogvördige Preste-Ståndet har till Utskottet remitterat en motion af Herr Professor Westman, som anfört, att de lägre Lärare-platserna vid Rikets Universitet, nemligen Docenturer och Adjuncturer, ej annat äro än expcctance-tjenster, dels alldeles saknande, dels försedda med en högst obetydlig lön; att dessa tjenster förnämligast sökas för den öppnade utsigten till högre befordringar, samt att ju mera dessa stängas, destomindre blifver tillgången på skickliga ämnen till nämnde tjensters besättande, hvilket skall vara förhållandet inom Medicinska och Juridiska Faculteterna, der både Docenter och Adjuncter på visst sätt kunne anses stängde från vägen till befordran utom läroverket. Af desse och flera skäl har Motionairen velat föreslå, att åt Adjuncter och Docenter inom Medicinska och Juridiska Faculteterna måtte, i likhet med hvad redan eger rum inom Theologiska och Philosophiska Faculteterna, rättighet beviljas, att, vid fråga om befordringar utom Academierna, få beräkna sin Academiska tjenstgöring, de inom Medicinska lika med tjenstgöring inom Fält-Läkare-Corpsen, och de inom Juridiska med tjenstgöring inom Hof-Rätterne och Rikets Collegier. I dessa åsigter hafva Herr Biskop Faxe och Herr Professor Agardh instämt, den sednare med anförande af exempel från Lunds Universitet, der det skall varit omöjligt fästa någon Docens vid den Juridiska Faculteten, och hvarest, i den Medicinska, tvenne, sedan de erhållit denna plats, sedermera aldrig infunnit sig; hvaremot Herr Kongl. Lif-Medieus Ekström andragit, att om Adjuncter och Docenter vid Medicinska Faculteterna skulle, endast i egenskap af Academiska Lärare, tilläggas den af Motionairen yrkade ovilkorliga befordringsrätten, den öfriga Läkare-Corpsen derigenom skulle lida och se sig prejudicerad.
Mig synes, att så vida lika förhållande skall äga rum mellan gesäller oell mästare, som mellan tjenstehjon och husbönder, bör äfven liusagan qvarblifva. Något motsvarande, ehuru modifieradt på mångahanda sätt, och under olika namn, äger rum i alla yrken, inom militä ren, genom extra judiciella bestraffningar, inom embetsmanna-corpsen genom god tycklig afsättning, suspension m. m. Den mäste alltid finnas, då en tjenare ej svarar emot husbondens tillit; och hvari skulle bestraffningen för rå oell obildade menn iskor, som gesäller ofta äro, bestå, om ej i det, sorn man menar med husaga Då fråga är om bildade mäns barn, kunna de genom contract derifrån undantagas, utan att sådane undantag behöfva stadgas såsom lag. Faran för missbruk synes mig icke vara stor, och till bevis derpå får jag fästa Ridder^kapets och Adelns uppmärksamhet å förhållandet emellan en informator oell hans herrskap, emellan en privat secreterare och hans herre, der enskilt tjenst i bägge fallen kommer i fråga. Finnes det väl någon lag, som lörbju - *12 Den 30 Augusti /. m, der, att icke använda husaga på sådane personer? och likväl sker det ej, emedan det hindrar sig sjelft; ty den sorn gjorde ett sådant försök, skulle icke vidare finna någon som hos honom ville åtaga sig nämnde befattningar. Om man insatte bättre mans barn hos handtverks mästare, är jag öfvertygad, alt förhållandet skulle blifva enahanda, och att de sednare ej skulle amanda husaga, af fruktan, att sedan förlora förtroendet, till erhållande af sådane lärlingar och gesäller. Herr Ehrenborg: Herr von Hartmansdorff har ansett Stadgandet, att ställa gesäller under Tjenstehjonsstadga!!, förfalla genom borttagande af husagan.
Expe dit iönsUt s k ottcts Förslug till und. Skrifvelse j N.o 206. Halland,” af år 1648, att den, emot vissa utlagor i penningar, ibland annat blifvit befriad från utskrifnings-penningarne på manskapet; och i Kongl. Brefvet den 7 Januari 1662, att allmogen i Halland erhöll frihetfr ån utskrifning, men skulle deremot årligen af hemmanet derför betala 5 daler silfvermynt, en utlaga, som dock undergick förändringar. Att utskrifningen, eller de i stället derför erlagde så kallade utskrifnings-penningarne utgingo af utsockne - frälsehemmanen i Halland vid dessa tider synes sålunda vara klart, och att äfven efter det Indelnings-verket hufvudsakligen var inrättadt, detta förhållande fortfor, kau man sluta af, bland annat, Kongl. Brefvet den 24 December 1692, angående förmedling af utskrifnings-penningarne i Halland, hvilket
Dä 15,020 R-dr dela» emellan 722,220 Medborgare, som kunna härtill bidraga, sä lärer ber blifwa en skilling pä hwarje individ»?, och kan wäl Riket» utskriaSe sä kallade nöd och uselhet hjelpa» med besparingen as en skilling? eller kan och bör nä, gon Swensk förena med en stolt och sjelfständig Na« rionö uplysta och aldrig frän dek rätta ädel»,odet skiljaktiga ära, 868 Den 14 December. ära, utan Geografie öfwer sitt land lefwa okänd för en spillings ffull? Om den saran stille inträffa att Baron i-isrmeliri nödgas, öfwergiswen af egne Lands» män, som han mrd sine arbeten hedrat, sälja dalina sin egendom ak Utlänningen, af hwilken wi för wära' Lärowork, wäna Barn och wär särffilda uplysuing om Riket niäsie mi införffriftie Charkor äterköoa den nied en fördö,!!ing af ZO till 100 prorent — sä frä, aas i hwilkas fieksr denna winst kan komma? Ja r Utlänningens som skall tacka osi för detta främmande ädelmod; Men om denna osranämnde ChartL-samling med thy ätsöljande platar och u strnmenter bltswa bi» brbällne innom Wart Swcnffa Landtmäteri > Contoir och denna SwenjVa Atlas efter hand blifwer försäld bade inoch utrikes, ffall winsten inga i Statens na, rional,ficka och det är ju Simens hjelp wi ä syfta, sä» som föremal sör hwarje Medborgares rätt calculerade ädelmod?