Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förordningen den 20 Januarii 17/9, erhållit, lyda sålunda: Jf Häradets lott i sakören, behålla en tredjedel Häradsliöfdingen, annan Nämnden, tredje häradets I Rådstufvu-Rätt tage Borgmästare dubbel lott emot Rådman. Utsoknings-Balken. 3 C a p. 5 §. Det na § skal! hafva följande lydelse: Häfver någor vunnit hos Under-Rätt och varder deremot vädjadt: njute ändå utmätning, och ställe borgen för det han om händer får, eller läte godset sättas i qvarstadNär godset så utmätt är, må det sedan ej skingras, eller utom egarens vilja förjttras, förr än saken i Hof Rätlen - Lag-Utskoltets Betänkande, N.-o 52. 2g Rätten af dömd varder. Tappar han der, gånge det, som utmätt eller i qvarstad satt är, åter, med dess ränta och afgäld. 6 §. Första afdelningen af denna §. eller orden: "nu gitter ej den, som tappat häfver, gifva ut hvad dömdt är, innan saken för Hof-Rätten kommer, sätte der full borgen före: gitter han ej eller det; ställe då borgen för sig sjelf, eller träde i fängelse till sakens utslag” skola från lagtexten uteslutas. Jorda-Balken. 14 C a p. 3 §. Denna § är ändrad sålunda: JVu vill någor med den synedom sig ej åtnöja; vädje då under IJof-Rätt, som i Rättegångs-Balken sägs. Fullföljes vadet, och finner Hof-Rätten ny syn tarf vas; utnämne Hof-Rätten en af sina ledamöter, alt synen hålla, och kalle tvä under-domare i orten att honom biträda. Det Protocoll, som vid synen föres, gifve Hof-Rätts ledamoten till HofRätten in, och Hof-Rätten döme sedan i saken. Dragés saken under Konungen och finnes den ej tillräckligen utredd, ändå att syn föregått • då må ytterligare syn hållas, och nämne Konungen i Högsta Domstolen dertill en af dess ledamöter; läte ock genom Hof-Rätten kalla två under-domare, att vid synen biträda.
IndragmsStat åt Kanslisten i Just.Revis:sExpedit:n Eberhard Liljewalch och Kopisten i samma Expedit:n Wilhelm Norström; och 2:0 ang:de rättighet för t. f. Kommendanten och Direktören vid Straff-fängelset i Warberg, Majoren Gustaf Wilhelm Gyllenhammar, att erhålla pension å Rikets Allm. IndragmsStat. Föredrogs K. M:s d. 7 dennes på bordet lagda Nåd. Propos. till R. St:r, ang:de rättighet för Fanjunkaren vid KronoArbetscorpsen, Kornetten Anders Johan Enström, att erhålla pension å Rikets Allm. IndragmsStat. 124 Den 10 Mars. Gr. Liljencrantz, Gust. Fredr.: Dä jag, under den tid Kornetten Enström tjenstgjorde såsom Fanjunkare vid Lifgardet till häst, äfven var i tjenst vid samma Corps, anser jag mig pligtig att yttra några ord till den kraft och verkan de kunna medföra. Bedan för snart 40 år sedan, vill säga vid den tid jag kom i tjenst vid Eeg:tet, hade Enström den utmärkelsen att, ehuru då en yngre man och blott Underofficer vid Eeg:tet, likväl hafva officersgrad inom Arméen. Han bar redan då de utmärkelsetecken, som i den K. Propos. äro omnämnda, nemi. medalj för tapperhet i fält och S:t GeorgsOrdens 5:te klass. Han tjenstgjorde äfven vid samma tid som instruktör för gradpasserare. Efter 24 års tjenstetid fann han sig, af enskilda förhållanden, föranlåten att lemna tjensten, och således förinnan han kunde erhålla pension ur Arméens pensionskassa. Motgångar och vexlande öden af mer eller mindre sorglig beskaffenhet hafva allt från den stund han lemnade nämnde Begite varit hans ständiga följeslagare, bland hvilka det icke han anses för den minsta att, vid en ålder af nära 60 år, nödgas söka anställelse, och efter upnådde 65 år vara tvungen att, för utkomstens skuld, fortsätta tjenstgöringen vid en sådan Corps som KronoArbetscorpsen, der han sedan tillbringat 8 år.
T:r sk. k:r sk. famn:r Lass. k:r k li - sk. k:r ::r[k:r k:r t:r fcr t: r j k:r t:r k:r k:r k:r t:r k-.r k;r st. t:r I Låns Coraitées Tabell. Der Egendomarnas behållna production utföres. Ridd, och Adelns Protosoli, 4:de B, sid. 13?» Härad. Socken. Hemmans och Lägenh. Namn. Hemmans och Lägenheters Natur. O för medlade. Säterier. *1! a Förmed lade. Säterier. CA| 3 r i K <x> I fu: </T i fri: si? Afkastning i Spannmål m. Hvete. Råg. Korn. Råg och Hafre. Korn och Hafre. | t:r k:r t:r le - Hafre.- Ärter. Bönor. Vicker. PotaHumle. Hö. Halm. Lin. toes. ker t:r j k;i t r k:r t:r k*l t:r k:r k:r, sk. L’.pd. L:pd Ladugårds afkastning. Kreatur, m. m. S? o st. O st. st. O Skogs Afsättning.’ Plan kor. Brä der. Läck ten. Kohl. Tjära. st. Pott aska. Ved T. T. t:r t:r k;r l:p sk famn Fortsättning af L å ii s C o m i t é e s Tabell. Bestämde Härligheter. Fisken. Fisk. T:r Fisk. l:pd. Fisk. sk:pd. Fisk. Torf mossan. Torf. Lass. II Production förvandlad Diverse Härligheter som ingen jord har. i penningar efter | Msrkep-ånp-s-TaXar. Härligheternas Namn. Markegängs-Tax<m. Uppkommet värd e. Annotationet, Afkastning af härlig heterna i penningar. Banco, Antal. sk rst. Riks Comitées Tabell Län. Härad.
Tillverkningen af råkoppar har der utgjort 21,304 centner 70 €t. Häraf hafva 8,841 centner 20 blifvit på vanligt sätt garade, hvarvid erhållits 7,513 centner 6 garkoppar samt 12,463 centner 50 <M. blifvit i flammugn raffinerade och dervid lemnat 10,137 centner 82 allt för år 1864. Koppartillverkningen i riket har samma år utgjort tillsammans 39,737 centner garkoppar. Af denna tillverkning tillkommer således Åtvidaberg mera än tredjedelen; och då detta kopparverk sedan år 1779 ännu torde ega särskilda förmåner, anses tredjedelen af denna inkomsttitel förblifva Statsverket behållen; hvadan den möjliga minskningen å denna titel genom antagande af mitt förslag utföres med R:dr 50,600: — 3:o. Svafvelbrukstionde. Af de till denna titel hörande verk och tillverkningar är Dylta svafvelbruk, af hvars produktion afraden utgör jen tiondedel, försedt med särskilda förmåner; men då tillverkningen vid bruket icke synes vara af någon större betydenhet, utföres för denna titel minskningen oafkortad med R:dr 3,000: Minskningen, för den l:sta titeln beräknad till R:dr 595: — „ „ 2:dra „ „ „ „ 50,600: — * „ 3:dje „ „ „ „ 3,000: — utgör alltså tillsammans R:dr 54,195: — Detta belopp, som för öfrigt närmast visar det maximum, hvarmed statsinkomsterna skulle nedsättas, torde i sjelfva verket icke kunna anses synnerligen stort i jemförelse med de nedsättniugar i inkomster Statsverket fått vidkännas för jernhandteringen samt qvarnar och sågverk, utgörande för den förra 100,000 Riksdaler årligen och för de sednare 130,000 Riksdaler om året, då i betraktande tages, att full och jemlik rättvisa i beskattningen sålunda beredes en näring, som ännu i sitt bundna skick utöfvar en icke obetydlig vigt på handelsvågen.
Barnens öfverlemnande åt Kommunens vård är en mer och mer kring sig gripande olycka, hvilken måhända genom sjelfva Kommunens öfvertagande deraf i någon mån småningom får anledning att ytterligare utbreda sig; men Kommunens eller det allmännas åliggande i detta afseende är för samhällets förkofran och bestånd alltför uppenbart för att ifrågasättas, ehuruväl sjelfva verkställigheten kan blifva föremål för mycken olikhet uti åsigler samt många mer och mindre lyckade försök. Minst lyckas det att låta barnen hämta sin föda genom vandring kring socknen från den ena sockneboen lill den andra; derigenom uppfostras de lill tiggare, uti okunnighet och elaka vanor, till afundsamhet, laster och brott. För att minska de olägenheter, som åtfölja nödvändigheten vid en del egendomar att hafva statfolk i stället för jordtorpare, har ägaren af Hofgården år 1838 inrättat en belöningsoch sparkassa åt gifta statkarlar, hvaruti lian, till beredande af understöd för den tid statkarlen blir orkeslös, eller af hjelp åt hustru och barn vid mannens eller fadrens död, hvarje vecka insätter 8 skillingar banko för dens räkning, som under ett nyktert och anständigt uppförande troget och flitigt uppfyllt de åligganden, han åtagit sig. Så snart insättningen stigit till full Riksdaler, beräknas derå fem procent ränta med räntans årliga läggande till kapitalet. Stalkarlens rätt till uttagning ur kassan inträder först vid aflyttning efter fem års bibehållen tjenst vid egendomen, eller vid dödsfall, då hustru eller barn äga uttaga behållningen, hvilken jemväl i viss mån ökas genom efter serskild regel af jordägaren tillskjutande fyllnadsskillingar. Slatkarlens sålunda uppkomna behållning kan på della sätt under en tidföljd af 20 år uppgå till 313 riksdaler banko, som är en betydlig hjelp för hans eller enkans kommande 29 dagar, hvilka annars vanligtvis äro hopplösa. Derjemte äger statkarlen rätt alt uti kassan insätta alla de besparingar han under sin tjenstetid kan göra, dock ej till högre belopp sammanräknadt, än 666 r:dr 32 sk. banko per man. Ägaren af Hofgården har till säkerhet för de innestående penningarne låtit inteckna egendomen till visst betydligt belopp.
Det är ingenting annat än, såsom det ock ofta kallats, en fåfängans marknad, på hvilken hvar och en deltagare antingen icke tänker på annat än det nöje som där bjudes eller också går och inbillar sig vara en mänsklighetens välgörare, som genom sitt » basararbete * fritages från öfriga, mera verkliga och mera verksamma förpligtelser mot sin nästa. Så har förf. framstält saken och därunder funnit tillfälle att göra styckets » exposé », hvilken på ett fullt upplysande sätt redogör för ställningen vid den tidpunkt, då handlingen tager sin början. Baron v Dfthring är en man som folket inom hans klass är mest, en person hvilken är aktad endast genom sin samhällsställning, för öfrigt hvad man kallar en » ganska hygglig karl », sin hustrus ödmjuke tjänare, alltid artig och uppmärksam mot henne, » fin och ridderlig », ty han kysser alltid hennes hand, och det kan äldrig hända, att han kommer in i sin hustrus salong, utan att ha bytt om stöflar, när han varit ute. Denne man har före sitt giftermål naturligtvis haft andra kärleksförbindelser, men som icke kunnat föra till äktenskap, ty de ha gält sådana kvinnor som kallas » sämre », d. v. s. som tillhöra de » sämre », det är de fattigare klasserna. På basaren talar en ung dam skrattande om, att baron haft » tusen historier » samt att hennes man sagt henne, » att han lefver på samma sätt äni dag ». Detta finner det fina sällskapet vara alldeles i sin ord * ning. Baron v. Duhring är naturligtvis, ' detta säges icke, men förstås inunder, en månggiftsnatur och en sädan är icke tillräk-nelig, om han också förför hundratals flickor och bringar olycka i lika många familjer. Det förklaras af många bland samtidens praktiska filosofer vara något fullt tillåtligt, helt naturligt, och sättes af åtskilliga moderna samhäHsförbättrare in bland vilko-ren för det sanna framåtskridandet » Societeten » är så benägen att i dylika fall foga sig efter filosoferna och gifver samhalls-förbättrarne rätt åt minstone i det afseendet, skulle de ock i alla öfriga förklaras Bkyldiga till lifstids straffarbete.
Jag hysef Vissérligeri den förtröstan, äti Sveriges läge skallförsäkra oss deröin , att sist nödi gas deltaga i den strid, som pågår, imellan en väldet och de Gonstituti onelia f örmer pä; men jag t rör dork att det ingal lindå är rådiigt, att i detta ögonblick söka förminska varå försVarskraftei1, då itongi. M^jtt tillika förklarat, att de börä förstarkass Åti gå längre i detta fail än StatsUtskot* tét gjört, ti-or jag mig icke kurihä tillstyrka: det nödvändiga tnåste vi gifva. — Jag gör mig förvissad , att då eri gång de storma t; sorn nU rasa, upphört, vi skola upphinna döt rnå), jag och inånga önska, att se våra krafter besparade i fredslugnet, så ätt Vi Vid ett utbrytande krig kunna finna dém förökade. När Europa fått lugn, och vi ärö 1 Stånd ätt börja sträfva tili detta mål, skulle jag ans© deri rättä besparingen bestå uti en ökad materiel och eri tniriskad personal. Herr Treffenberg, Carry Gabriel: För några dagar sedan, såg jag flere Dalkarlar 1 sin tarf1 i ga Prö vince-drägt, med gevär och sine skinn* säckar på ryggen, gå öfver Norrbro» Minnet af huru SvenSkarrie, så utrustade, för något öfver 100 de år tillhakars respecte» deä i Europa) förvissade mig om, att rocken göt det ej, och ätt vår Armée i en lika enkel drägt ännu kan försvara oss. Dm i fe September *. m. 159
Maj:ls disposition ställa ett årligt anslag af 3,000 R:dr under nästa stalsreglerings-period, eller tillsammans 9,000 R:dr; hvarjemte E. K. Maj:t föreslagit alt (ill befrämjande af Slöjdexpositioner måtte för instundande stalsreglerings-period beviljas ett lika belopp, som till enahanda ändamål blifvit för nuvarande statsreglerings-period å Riksgälds-konlorel anvisadl, eller 4,500 R:dr; och hafva Rikets Ständer, elter inhemtande af de upplysningar Stals-Rådsprolokollel beträffande förstnämnda fråga innehåller, funnit skäligt att dessa anslag bevilja. Undervisningsanstalter för Handel uch Sjö/art. 32:o. E. K. Maj:t, som funnit nödigt, att någon förhöjning borde ega rum i anslagen för de flesta af Navigationsskolorna, har i sådant afseende föreslagit, all Ri kets Ständer måtte bevilja följande årliga tillökningar, nemligen: för åstadkommande af en förbättrad aflöning åt lurarne i ångmaskin lär a vid Navigationsskolorna i Stockholm, Göteborg, Gefle och Carlshamn tillsammans 1,612: 50. för Wisby Navigationsskola: förhöjning i årsanslagel från 1,973 R:dr 75 öre till 2,950 R:dr, eller 976: 25. med dervid fästad! vilkor, att de vid skolan inflytande inskrifningspenningar samt lösen för afskrift af betyg bör till bildande af en premiekassa användas; samt Carlshamns Navigationsskola, obeiäknadt det tillök la belopp af 262 R:dr 50 öre för undervisnings meddelande i ängmaskinlära vid nämnde skola, hvilket inbegripes i ofvannämnde summa af 1,612 R:dr 50 öre, förhöjning i årets anslag med 950: — under vilkor att staden Carlshamn tillhandahåller en fullt ändamålsenlig lokal för skolan; utgörande dessa förhöjningar tillsammans 3,538: 75.
Att ett graderadt minimum dervid för besagde tjänsters aflöning bestämmes, som inom vissa stift må stadgas till 2,000 R:dr R:mt, men i intet fall lägre än till 1,000 R:dr R:mt; samt Att, vid skeende löneregleringar, frågan om biträde till byggnad och underhåll af boställshus för besagde tjenstemän må tillika förekomma och handläggas» Såsom skäl till dessa förslag har motionären andragit alt, då Kongl. Maj:ts förslag obetridligen ganska riktigt uppställde den grundsats för löneregleringen »att hvarje prestman erhåller en efter tjenstegrad och embetsåligganden lämpad anständig bergning, » så torde, i afseende å Komministrar och deras vederlikar i embetsbefattning, ännu en annan omständighet böra tagas i betraktande. Denna omständighet vore den oändligt skiljaktiga utsigt till befordran de i olika stift ega. Så funnes i Carl stads stift 42 pastorater, bland hvilka fyra voro praebenden, men deremot omkring 90’komministraturer eller nied dem jemförlige socken-adjunkturer och kapellpredikants" Bih. till R. St. G!. platser. Desse lägre aflönade tjenster måste således i de flesta fall vara den punkt, hvarå presten stadnar och hvarifrån uppflyttning till högre lönevilkor och till en fullt sjelfständig verksamhet endast undantagsvis kunde inträffa, aldrig med säkerhet påräknas. I de fall, der dessa tjenster således ej få betraktas såsom expektans platser, der hoppet om någonting bättre kan hjelpa att bära det närvarandes svårigheter och försakelser, syntes billigheten fordra att lönevilkoren stadgas till det belopp, att prestmännen dervid må för hela sin återstående lifstid ega sin tarfliga, men ej otillräckliga inkomst, till fyllande af sin och sin familjs oundgängliga lefnadsbehof. — Minimum för komministerlön mäste i olika stift blifva ganska skiljaktigt.
Herr Crusenstolpej Magnus Jacob: I afseende på PresteSlåndets ProtocollsUtdrag utber jag mig att få öka listan med ännu ett ämne, som af Högvördige Ståndet blifvit uteglömt, nemligen åtskillige lagförändringar hvarom frågor blifvit väckte. Det kan visserligen vara hugnande, att vara budbärare för det glada budskapet om Riksdagens snara slut; men man bör derföre icke förbise de flere vigtiga Lagprincipfrågor, som ännu återstå. Hvad åter BondeStåndels ProtocollsUtdrag beträffar, får jag anmärka, att det synes mig alldeles olämpligt, att Rikets Ständer skulle ingå med en underdånig skrifvelse, deruti de säga sig vara oförmögne att sjelfve komma till något slut med Riksdagsgöromålen, och derföre bedja Konungen göra slag i saken. Det skulle vara alt allt för mycket gifva lastarenom rum, i afseende på vår närvarande representation. Jag instämmer således endast uti de sista raderna af PresteStåndéts långa beslut angående arbetsordningen. 4? >4 210 Den 28 Octo ber f. m. Hans Excellence Herr Grefven oell LandlMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade instämma uti BondeStåndets ofvanberörde beslut. Ropades Nej. Hvarefter, uppå derom af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställd proposition, Ridderslwapet och Adeln fann för godt besluta, att Ståndet, som lifligt delade Presteoch BondeStåndens önskan att Riksdagen måtte med första möjliga blifva afslutad, i så måtto instämde uti PresteStåndets ifrågavarande inbjudning, att Ridderskapet och Adeln ville för dess del söka, att, i allt livad på Ståndet kunde ankomma, bidraga till vinnande af det åsyftade ändamålet; och skulle jemväl alla Rikets Ständers Utskott erhålla del af PresteStåndets ProtocollsUtdrag, med anmodan, alt, i afseende å arbetets gång, i hvad rörde Utskotten, söka, så vidt möjligt vore, till ofvanberörde ändamål medverka.
St rector gymnasii i Gefle samt lönetillökning för rector vid Nyköpings högre lärdomsoch apologistskola och för apologisten vid Westerås skola, samt Litt. e) ang:de anslag till förstärkning af bibliothcksfonden vid Carlstads gymnasium. R. o. Ad. biföll Utsk:s under dessa Litt:s afgifna yttranden; Litt. f) angide särskilda motioner, dels af Professor Knös, om förökande af Upsala c atlie d r u t s k o la s stat, dels af Professoren Doctor Rauterdahl, örn enahanda förmån för cathedralskolan i Lund, samt dels af Biskopen Kallström, om löneanslag för en conrector vid Wisby högre lärdomsskola. De i fråga härom af Frih. von Kraemer och Doctor Björkman afgifne, vid StatsUtsk:s utlåt, fogade reservationer upplästes på begäran af Hr Tersmeden, Nils: som derefter yttrade: Det vill nästan synas af denna punkt, som StalsUlsk. icke skulle hafva fullt insett viglen af deri motion, som Hr Professor Knös väckt. Jag vill visserligen medgifva riktigheten af den princip, som StalsUtsk. yttrat, eller grunden för dess afslag, nemi. att dylika statsanslag böra begäras af Regeringen; men undantag härifrån kunna dock äga rum, och ett sådant hade, efter min förmening, varit riktigt uti ifrägavar. fall. Jag skulle tro, att Regeringen sjelf ganska väl insett behofvet af ett anslag till denna skola, då hon gifvit tillkänna, det hon vore betänkt på ett nytt förslag till läroverkens reorganisation, och ma man alltså icke förundra sig öfver, att hon ej velat begära interimsarfvoden för en särskild skola: men det kan deremot vara enskilde personer ganska tillbörligt att begära dylika förmåner, och en sådan begäran är framställd af Professor Knös och särskildt förordad af Ärkebiskopen.
Het har nemligen inom Riks-Stånden blifvit erinradt: att de i vissa landsorter försporda bemödanden att, i afseende på Fastigheters brandförsäkring , hjelpa sig sjelfve utan anlitande af JSn inrättning för Rikets städer i gemen, som inom llufvudstaden är stiftad, borde snarare befordras än hindras och ej, som hittills , allt concentreras i Hulvudstaden ; gtfe enskilda Crediten komme att lida , derest Banken ej visade sig villig att , såsom goda panter, belåna äfven de af smärre local-föreningar till försäkring antagna bus, samt orterne äfven lida, om möjligheten för dem att efter önskan få förblifva 110g för sig sjelfva dymedelst försvårades ; att ej blott de låntagares öde härunder berodde, hvilkas brandförsäkrade hus äro intecknade till säkerhet för Banco-lån, utan ock flere andras, som för lån af publika Cassör eller enskilda personer hafva Banco-Utskottets Betänkande N.o ~]4- 67 sina Stads-egendomar intecknade; ty om Banken sträckte sina anspråk för högt och öfver billighetens gräns, skulle hos andra långifvare förtroendet till brandförsäkrade hus i städerna minskas, hvarigenom för deras invånare olägenheter och menliga följder måste uppkomma; att då Banken skall förse sin säkerhet, sådant bör ske genom icke öfverdrifna , utan billiga och i tillämpningen enkla vilkor; men sådana funnos ej de af Utskottet föreslagna; det vore redan strängt, att panten skulle vara försäkrad till lånets tredubbla värde, och ytterligare svårighet mäste uppstå att i närvarande creditbrist anskaffa borgen ; att, när fråga vore om att stadga principer, visade det sig såsom ett besynnerligt förhållande, om undantag gjordes för några Brandstods-bolag på andras bekostnad; att Utskottets Förnyade Utlåtande ej borde blifva inskränkt till vilkorens bestämmande för dem, som redan egalån af Banken , utan tillika innefatta, huru skall förhållas med dem, som hädanefter söka lån derstädes. Med anledning af hvad sålunda i allmänhet blifvit framställdt, får Banco-Ut - 68 Banco-Utskottets
Detta afslogs dock af riksdagen, som önskade en revision af hela lagstiftningen i frågan och särskildt att den förlöpande maken ej härigenom skulle mista sin lott i boet. Till sist, hvilken förtret, besvär och bekymmer har ej vållats månget älskande par därigenom, att lysning till äktenskap, som vederbörligen gått af stapeln första eller andra söndagen, ej kunnat fullbordas, emedan prost och adjunkt blifvit sjuka och messfall inträdt! Nu är den sorgen all, ty nu skall klockaren i .dylika fall verkställa lysningen. Den klockarefar, han skall då allting bestyra, och nog är han bra att ha, det är både visst och sant. : * - — - Konfirmationen och ungdomen. Af Eva Wigström (Ave). M ed varmt intresse har jag följt det ordskifte om nattvardsskolan, hvilket under de senaste veckorna förekommit i Idun, ehuru dessa uppsatser hufvudsakligen rört sig kring de kvinnliga konfirmandernas förhållande till religionsläraren och det mer eller mindre starka intryck, han på dem utöfvat. Det är dock ej för att lämna ytterligare bidrag till detta ordskifte, som jag här ber att få yttra mig^ utan känner jag det som en enkel plikt att för Iduns vidsträckta läskrets framlägga äfven ett par andra sidor af denna viktiga sak. Eedan innan jag själf var konfirmerad, blef jag af en jämnårig väckt till liflig uppmärksamhet för det som föregick i den nattvardsskola, hon bevistade. H v e m denna femtonåriga var och i hvilken landsdel hon hade sitt hem, skall ej här nämnas, nog af hon var en så kunskapstörstande själ, att hon, allt sedan hon lärt sig läsa rent, slukade allt hvad hon kom öfver af böcker, tidningar, politiska och religiösa flygskrifter, och det var sannerligen ej småsmulor, som stått henne till buds.
Allt i hans lära går enkannerligen ut på en gudomligt harmonisk samhällslära; hvars själ kan med full rätt kallas en christnad Pythagorism, och hvars förverkligande i det allmänna menniskolifvet han ville på allvar, såsom en ny Pythagoras, befrämja genom Ordens-samfund och Colonier 220. – Nog: mycket af den Samiske Vise var i både läran och mannen. Slutligen bör jag ej heller förgäta, att, såsom både högst läsvärda och ganska upplysande bidrag till kännedomen af Thorilds philosophi, nämna de sju bref från honom till Reinhold, som finnas införda i en af den yngre Reinhold utgifven bok om faderns lefnad och verksamhet 221. Det första är dateradt den 12 Januari 1800; det sista den 10 Juni 1802. Anledningen var att Reinhold, som genast efter Archimetriens utgifning erhållit från dess anonyme författare ett exemplar sig tillsändt, åtföljdt af en biljett utan namn, samt tillika läst uppmaningen i begynnelsen af hans såsom bilaga till Archimetrien tryckta ”Gelehrtenwelt”, hade ansett sig böra efterkomma den; och skickat en skrifvelse med uppmuntran, anmärkningar, förfrågningar. I det vänliga brefvet yttrade Reinhold, bland annat: ”Was ich schon verstanden habe (und ich glaube fast auf jedem Blatte etwas gelernt zu haben) hat mich mit ungemeiner Hochschätzung für das Buch und mit Bewunderung, Verehrung und Zutrauen gegen den Verfasser erfüllt. .. Die Archimetrie ist allerdings besser daran, als der Kantische und Fichtische Idealismus: sie unterscheidet sich sehr zu ihrem Vortheil von beiden. in der That ist die Archimetrie ein Product von seltener Genialilät und einer mächtigen darstellenden Kraft”. Thorild, svarande med glad tacksamhet och utförligt, gaf sig i detta svar sålunda tillkänna: ”Nun, für unsere Conferenzen ist der Weg über Berlin viel zu lang.