Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
TO Banco-UtsRollets Utlåtande IV.-o 3S. ser, som Chefer för Bankens dåvarande Departement, och de öfrige arne voro ”f ör p 1 ig ta de dem om vexlingsvis i Banco-expeditionerne att secundera”; men den tillökning, som tid efter annan skett, varit en följd af det misstag man begått att, i den moa expeditions-arbelet tillväxte, göra Commissarierne lill både Chefer och arbetande Tjenstemän inom Verket, hvilken sammanblandning af befattningar ovilkorligen måste leda derhän, att antingen den ena eller den andra försummades, enär bägge icke kunde på en gång försvarligen bestridas, borde man söka återgå till en enklare och ändamålsenligare sammansättning af UnderStyrelsen; att således ett Öfver-Commissariat borde med tiden bildas, som lomme att utgöra den i 2 Art. 1 §. af Banco-Reglementet, under den 18 Mars i83o, omtalade, Fullmägtige underordnade, Auctoritet, hvilken nu benämnes Commissariat; att detta Öfver-Gommissariat, hvars åligganden i afseende på Banco-Verkets förvaltning på det hela, vården af större General-Cassan och de öfrige vanlige förvaringsrummen för Bankens redbarheter samt communicationens underhållande med ÖfverStyrelsen, skulle blifva detsamma som det nuvarande Commissariatets, borde bestå af Commissarierne från de Conior, hvarest blott en sådan vöre anställd, samt af en Ledamot ifrån hvartdera af de Departement och Contor, hvarest flere Commissarier funnos; att desse Öfver-Commissarier tillika skulle vara Chefer uti de Departement eller Contor, hvardera af dem i Öfver-Cotnmissariatet representerade och befriade ifrån deltagande i expeditions-arbetet, utom hvad beträffade underskrifters meddelande på vissa vigtigare expeditioner, på det de så mycket bättre måtte kunna uppfylla sina pligter såsom Ledamöter i Under-Styrelsen, Departementseller Contors-Chefer» samt vårdare af redbarheteme; att följaktligen Cheferne för hvarje Departement skulle af Öfver-Styrelsen utses och befullmägtigas, inför den ansvara för sina pligtérs collecliva uppfyllande oeh collective motsvara det nuvarande Commissariatet; samt att de öfrige Commissarierne deremot, hvilka icke egde sate och slämma i Ölver-Commissariatet, skulle besörja de göromål för dagen, hvilka det, enligt Litt. d. i öfvannämnde Art. och §. i Reglementet nu åligger Commissarierne, såsom Tjenstemän inom Verket, att bestrida, med både rättighet och skyldighet att inhemta Chefens yttrande och råd i förekommande frågor om tillämpningen af gifne föreskrifter för Departementets Verksamhet; på grund hvaraf Commissariatets minoritet lillst vrkt, det måtte, vid organiserandet af Cassa-Depai tementel och Sedt lCo nior et,
Maj:ls Befallningshafvande i Westerbottens län uti sina rörande ilrågavarande vägarbeten gjorda underdåniga framställningar upplyst, väganläggningen mellan Öhrträsk, Fredrika och Åsele företrädesvis är af vigt, enär berörda socknar, hvarest folkmängden de sednare åren betydligt ökats, för närvarande under sommartiden skola sakna all kommunikation med nedre landet, så ehuru behofvet af vägens fortsättande, såväl från Fredrika till Björna, som från Åsele till Wilhelmina kyrka, icke blifvit lörbisedt, men likväl med sistnämnda båda väganläggningars utförande lämpligen torde kunna anstå, intilldess vägen mellan Öhrträsk och Åsele först blifvit fullbordad: Hafva Rikets Ständer nu för anläggningo af den föreslagna vägen från Öhrträsk till Fredrika kyrka och vidare derifrån lill Åsele inom Westerbottens län, anvisat ett anslag utan ålerbetalningsskyldighet af 100,000 R:dr att under instundande statsregleringsperiod utgå med halfva beloppet eller 50,000 R:dr, under förbindelse för vederbörande att icke blott behörigen utföra och fullborda ifrågavarande väganläggning, utan ock ansvara för densammas framtida underhåll. 5:o. Hos Rikets Ständer är vordet föreslaget alt, för anläggande af en väg från Letsbo by i Ljusdals socken till Ramsjö kyrka i vestra Helsingland, måtte anslås två tredjedelar af den derför till 80,850 R;dr beräknade kostnadssumma med 53,900 R:dr, på de vilkor, som för arbetets framgång kunna vara nödige. Enligt Styrelsens för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader generalförslag skulle berörda väganläggning, med en längd af 121,410 fot, afse att åvägabringa en förbindelse mellan Ramsjö socken, som ännu är i saknad af utfartsväg, och kuststäderna; och hade menigheterna förbundit sig att sjelfva till arbetet bidraga med dagsverken och att, om vägen blelve anlagd, för framtiden underhålla densamma.
Deremot kan jag ej dela Gr. Frölichs åsigt, att begge mom:n lit. d och e af denna § böra alldeles utgå ur instructionen, i följd hvaraf det således skulle blifva fullmägtige betaget att i vigtigare frågor rådgöra med revisorerna. Denna tillåtelse anser jag desto hellre kunna bibehållas, som i allt fall fullmägtige komma att underkastas både juridiskt och moraliskt ansvar för sina åtgärder, äfven om de öfverensstämma med de af revisorerna meddelade råd. Hvad åter angår det af Frih. Gederström yrkade tillägg i afseende på rättigheten för revisorerna att låta anställa åtal, derest de anse sådant erfordras, finnes redan ett stadgande härom i 7 § af Utsk:s förslag, der följande mening förekommer: Varande det revisorerna derjemte obetaget att sjelfva omedelbart hos vederbörande till laga beifran anmäla så beskaffade förseelser af fullmägtige eller af verkets em betsoch tjenstemän, att revisorerna anse desamma böra skyndsamligen till särskildt åtal föranleda. Frih. af Nordin, Carl Johan: Det vore af vigt att få upplyst, huruvida pluraliteten inom BancoUtsk. i sjelfva verket anser revisorerna böra hafva rättighet att gifva föreskrifter eller icke; ty när man jemnför de ifrågavar. mom:n c och d med hvarandra, är detta tvetydigt, och det synes, Del a Februari e. m. 53 som Utsk. icke viktigt utredt frågan för sig sjelf. Jag finner mig derföre föranlåten att yrka, det Utsk. vid en blifvande återremiss malte bestämdt förklara, huruvida Utsk. anser, att föreskrifter kunna gifvas eller icke. För min del finner jag grundlagen deri klar, att föreskrifter af revisorer icke kunna meddelas. I början af denna riksdag afgaf, i öfverensstämmelse med denna åsigt, BancoUtsk., med anledning af dc sednaste revisionsberättelserna, ett utlåt., deri pluraliteten förklarade, att föreskrifter icke kunde af revisorer meddelas, och att Bancofullmägtige handlat rätt, dåde icke ställde sig i83o. års revisorers föreskrifter till efterrättelse.
Af denna anledn. anser jag det vara skäl, alt först föredraga de vigt igaste §§:ne. Dessa äro 1 §. 1 Morn., som afhandlar frågan om rättigheten alt tillverka bränvin. 2 §. om liden, 3 §., huruvida bränvinsbränningen skall vara indelad i 2 klasser, gm jag så får säga, 5 §. om bränneriernes indelning i större och mindre, 8 §. om pannans rymd i de mindre brånnerierna och 38 § , sorn afhandlar beskattningen. Dessa äro de hufvndgrunder, hvarunder de öfrige §§me falla. Blir man ense om dem, sä är det sannerligen icke af serdeles betydenhet om en eller annan afvikelse skulle förekomma i det ena eller andra af öfriga §§:ne. Frih. Kraemer har önskat, att §§:ne skulle i nummerföljd ifrån den första till den sista föredragas, men jag får erinra att innan frågan i Utsk. discuterades, upställdes vissa principer, som först afgjordes, och det är på dem författningen sedan bygdes. Då vi inom Ulsk. beslutat först öfver principerna, anser jag del både nyttigt och nödvändigt att Ståndet på samma sätt förfar, hvarföre jag anhåller alt R. o. Ad:n ville behjerta delta mitt förslag. Hr von Hartmansdorff: Förekommen af Frih. Raab får jag fästa Ståndets upmärksamhet derpå, att då de af honom framställda grunder blifvit afgjorde, har Ulsk. att derefter rälla detaljerna. Sådant hindrar oss icke att genomgå hvarje §. Till grunderna hörer måhända alt man för fullständighelens skull, tager i beräkning Den 26 A pir il f. m. skallen såväl för de slörre som mindre brännerierna och om hon bör erläggas förskotlsvis eller ej. Sedan Slåndet pröfva! hufvudgrunderna, lättas arbetet i öfriga hänseenden. Då undviker man just de svårigheter Hr Hjärne påpekal, och genom hvilkas upräknande han velat afskräcka Slåndet från Betänk:s genomgående punktvis,. Hr Hjärne:
Derjemte måste ihågkommas, att större delen af vårt tackjern är serdeles tjenligt för ulsmidning till det numera så begärliga stål-jernet, och att säkerligen icke England, lika litet som hvarje annat jernförädlande land, skulle låta obegagnadt gå sig ur händerna tillfället att förskaffa sig utaf våra goda tackjerns-stämplar, för att tillgodogöra sig den vinst, som af denna råvaras bearbetning uppkommer. Den närmaste följden häraf blifver tvifvelsutan, alt priset på vårt stångjern så ncdtryckes på den utländska marknaden, alt det icke mera lemnade producenten nå gon måttlig förtjenst; bruksdriften afstannad inom landet och dettas förnämsta exportartikel blifver icke längre det så begärliga, förädlade, Svenska stångjärnet, utan blott råvaran dertill. Kan det således stå tillsammans med landets sanna fördel, att frigifva en vara lill utförsel, som, bearbetad inom landet, så hufvudsakligt inverkar på handelsbalansens vågskålar? Jag tror det icke; skulle derföre helst se att förbuden öfverflyttades i den blifvande nya tull-taxan. Men då jag för vinnandet häraf icke eger någon sannolikhet, så inskränker jag mig till alt vördsamt föreslå: att tullen på de här ofvan uppräknade under-afdelningarne af artikeln Jern må, vid utförsel deraf, bestämmas till 2 R.dr 24 sk. pr skeppund st. v. Kasserade Kanoner, Bomber, Mörsare och Kulor samt Jernskrot, gjutet, hafva blifvit föreslagna lill en nedsättning uti förutvarande utförsels-tull med 1 IV.dr 24 sk., eller till 24 sk. pr skeppund st. v. 96 Bevillnings-Vtskotlets Betänkande, N:o 3.
Anders Tunell; 3:o ang. förändrade bestämmelser i fråga om upplåtande åt enskilde af kronans mark i Norrland och Stora Kopparbergs län samt om disposition af stubböresmedlen; 4:o ang. kostnadsfri upplåtelse af kronomark för jernvägsanläggningen emellan Gellivara malmfält och Luleå eif; 5:o ang. afsöndring af jord från Rönö kungsgård för utvidgande af Rönö församlings kyrkogård m. m.; 6;o ang. anslag af prostetunnor från Envikens, Malingsbo och Ludvika pastorater af Westerås Stift; H. II. 5 66 Den 13 Januari. 7:o om anslag af prostefunnor från Bodarne och Skagershults socknar i Orebro län till Prosten i Edsbergs kontrakt af Strengnäs stift; 8:0 om beviljande al prostetunna för Ramsjö församling i Gefleborgs län till Prosten i Helsinglands Vestra Öfra kontrakt af Upsala stift; 9:o om anslag för år 1866 till biträde vid handläggning af de i Ecklesiastik-Dep:tet förekommande ärenden rörande lönereglering för presterskapet i riket; 10:o ang. ersättning för hushyresmedel åt fyra Lektorer vid Elementarläroverket i Strengnäs; och lito ang. ett årligt anslag af 500 rdr till hushyres-ersättning åt Rektorn vid högre Elementarläroverket i Westerås. Föredrogs K. Mits d. 10 dennes bordlagda Nåd. Propos. till R. St:r, ang. ändringar i gällande förordning om vilkoren för bränvins tillverkning. Frih. Raab, Adam Christian: Då jag vid flere föreg:de riksdagar varit ledamot af det Utsk., som handlagt bränvinsfrågan, och särskildt deltagit i utarbetandet af nu gällande bränvinsförordningar, känner jag mig uppkallad att yttra några ord, hvilka jag anhåller måtte lå till vederbörligt Utsk. åtfölja K. Jag helsar välkommen deri frisinnade anda, i hvilken denna Propos. är affattad, samt tillåter mig att beröra de hufvudsakligaste förändringar, densamma innehåller, hvilka kunna sammanfattas under fem särskilda punkter. Den första är bränvinsskattens förhöjning till 75 öre per kanna.
Kungörelse angående forum för mål, rörande försummad väghållning. Stockholm den 16 juni 1817. Det uppstår olägenheter när allmogen vid försummad väghållning och snöskottning inkallas till länens landskanslier och där tilltalas. Det kunde förordnas att befallningshavanden inte skall befatta sig med dessa mål, utan åtal borde anställas vid häradsrätten i orten. Efter prövning har man funnit att frågor om försummad väghållning både sommar och vinter tillhör domstolens prövning. Kronobetjänten har dock rättighet att när någon försummat snöplogning låta någon annan utföra arbetet och ta ut betalning av den försumlige, som kap 25 i Byggninga Balken föreskriver. Stockholm den 16 juni 1817. O E LAGERHEIM Kungörelse angående fortfarande till innevarande års slut det mellan Sverige och Ryssland år 1801 avslutade vänskapshandelsoch sjöfartsförbund, samt av XVII Art i Fredsfördraget av år 1809. Stockholm den 14 juli 1817. Kongl Maj: t ger tillkänna att han överenskommit med Kejsaren av Ryssland att Vänskapshandelsoch sjöfartsförbundet av den 13 mars 1801 och Fredsfördraget som undertecknades den 17 september 1809 skall gälla till och med detta års slut, inom vilken tid ett nytt handelstraktat skall hinna upprättas. Stockholm den 14 juli 1817. A N EDELCRANTZ Kungörelse angående revisionen av statsbancooch riksgäldsverken samt de under Kommerskollegie förvaltning ställde fonder, allmänna magasinsdirektions räkenskaper, ävensom de hospitals och lasaretts räkenskaper, vilka är ställda under Serafimerordens Gillets överstyrelse. Stockholms slott den 14 juli 1817. Den 15 nästa september tar revisionen sin början. Stockholm den 14 juli 1817. CARL Kungörelse angående sättet att anställa reservationskrav hos skattskyldiga i följd av de i Kongl Kammarrättens revisionskontors författande anmärkningar vid kronoräkenskaperna. Stockholm den 6 augusti 1817. Skattskyldiga hos vilka revisionskrav anställs i anledning av revisionskontorens anmärkningar och som hittills blivit underrättade endast om summans belopp, skall nu få fullständig del av anmärkningarna och få rätt att förklara sig och även besvära sig om beslutet.
- Nej, vid Zeus, det har aldrig varit min tanke. Det överlämnar jag åt Krysanteus och hans sköna dotter. Jag menar blott, att om en sådan son gives, skall jag ännu i dag dikta en sång. till hans ära. Hans binamn har jag redan färdiga: morgonkvalutdelaren, olustoch ångerguden, den olympiske tinningsmeden. O, min Karmides, är han ännu icke född, denne bedrövlige gud, så torde han snart skåda dagsljuset, eller behagar det honom att, i likhet med sin fader, låta sig föda på nytt; ty mitt huvud, jag känner det, är havande med honom. - Väl möjligt. Zeus födde ju vishetsgudinnan ur sitt huvud; varför skulle då icke Olympiodoros - Alldeles. Och jag undrar icke, om tinningsmeden, likasom hon, träder fullrustad ut och överraskar världen med städet under armen och hammaren i handen. - Trösta dig, min vän! Morgonluften skall förjaga dessa mytologiska fantasier. Hur frisk vinden blåser från havet! Det är ljuvligt att inandas honom. - Ah Du har rätt. Morgonstunden är härlig en naturhistorisk upptäckt, som jag skall meddela mina vänner. Huru lång är skuggan? - Det lider mot torghandelns slut, svarade Karmides, i det han med vant öga mätte solens höjd över det avlägsna, stelt uppstigande Lykabettos. Begiva vi oss till torget? Vi kunna under vägen gå in till Lysis och tömma en bägare lesbiskt med is. - Ett gott infall. Det skall lindra mina födslovåndor. Hallå, Karmides! Strö då ditt guld i någon Danaes sköte hellre än på gatan! Där tappade du en ring. Han ligger vid dina fötter. - Ah! Rakels ring! Underpanten på min lilla judinnas flamma! sade Karmides till sig själv, i det han från gatan upptog ringen och fäste honom vid sin guldhalskedja. Prisade vare dina skarpa sinnen, Olympiodoros! Jag ville icke förlorat denna klenod för min kappadokiske Akilleus. - Jag förstår dig, du nye Alkibiades. Ack, trefalt lycklige vän! Du drack i natt som
Societeten funnit sig icke böra antaga det väckta förslaget om inköpande af en för berörda ändamål särskildt afsedd bruksegendom; men bergsskolans föreståndare, som ansett sagde ändamål endast genom en sådan åtgärd kunna på ett fullt tillfredsställande sätt uppnås, icke baft tillfälle att, sedan detta förklarande af Societeten afgafs, sig i ämnet yttra, saknar Utskottet följaktligen kännedom derom, huruvida bemälde föreståndare, oaktadt de sålunda förändrade förhållandena, fortfarande hyser den åsigt, att Bruks-societetens erbjudande, med ofvan angifna inskränkning, kan bereda så väsendtligt fördelar för undervisningen, att detsamma bör gälla såsom ett hufvudsakligt skäl för bergsskolans flyttning till Stockholm. Utskottet anser således angeläget, att före frågans afgörande föreståndaren må blifva häröfver ånyo hörd; men som det likväl svårligen torde för honom, eller sedermera för Rikets Ständer, blifva möjligt att tillförlitligt bedöma fördelarne af det utaf Bruks-societeten gjorda anbud, innan något bestämdt och mera detaljeradt förslag af Societeten meddelats, angående sättet för de praktiska öfningarnes ordnande för framtiden, synes det äfven vara af vigt, att Bruks-societetens Fullmägtige anmodas att i detta hänseende inkomma med yttrande. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 197. 15 Derjemte och då Utskottet, af hvad hittills i frågan förekommit icke funnit sig öfvertygadt, att hufvudstaden skulle i alla hänseenden vara den lämpliga ste orten för en bergsskola, och då det icke synes oantagligt att samma fördelar för undervisningen, som Bruks-societeten genom den föreslagna flyttningen velat bereda, skulle till väsendtlig del kunna vinnas derigenom att Rikets Ständer beviljade ökade anslag för utvidgning och förbättring af bergsskolan i Fahlun, vore det för en fullständig utredning af detta ärende, enligt Utskottets tanke, lämpligt, dels att Bruks-societeten anmodades afgifva förklaring, huruvida dess förut omnämnda anbud icke skulle vidhållas i händelse Rikets Ständer funne skäl, att föredraga sistnämnda utväg, dels ock att fullständig plan och kostnadsförslag upprättades för
Beträffande nu den sålunda väckta frågan all, med bibehållande af den vid sistförflulne riksdag stadgade grundsatsen att endast såsom lån anvisa medel till befrämjande af utdikningar och aflappningar af sanka trakter och sjöar för beredande af odlingslöretag inom riket i allmänhet, till E. K. Maj:ts disposition anvisa en särskild summa, för att såsom anslag: nian åtter be la In ingss hg Idig h e t användas för understödjande af myrutdikningar och vattenaflappningar inom de ofvan omlörmälda norra länen jemte en del af Wermland: sä finnes visserligen en stor skillnad emellan så beskaffade vattenaflappningar, som hufvudsakligen afse att bereda odlingsbar mark, och sådana utdikningar, sorn i främsta rummet halva till ändamål alt borttaga froslländighet och dymedelst för vidsträckta orter åstadkomma en förbättring i klimatiska förhållanden. I det förra fallet komma vanligen fördelarne af valtenaflappningen egarne af de närmast kringliggande jordområdena tili godo genom ökad eller förbättrad jord, som omedelbart derefter lemnar jordegaren ökad inkomst. 1 det sednare fallet åter alser utdikningen icke så mycket alt för den närmaste framtiden vinna ökadt egoområde eller vinst af den utdikade jorden, ulan fastmera att aflägsna frostländigheten ocb sålunda bereda säkerhet mot frostskada å den redan odlade eller odlingsbara jorden. Att fördelarne äfven i sistnämnda läll i allmänhet förnämligast tillfalla egaren lill den utdikade jorden torde väl icke kunna bestridas, men gagnet tillkommer dock bär äfven mer eller mindre aflägsna grannar, som icke alltid torde kunna tillförbindas deltaga i utdikningskoslnaderna. Det synes således icke sakna skäl att för så beskaffade uldikningar anvisa medel ulan återbetalningsskyldighet; hvaremot för aflappningar, som förnämligast afse alt vinna odlingsbar mark, den vid förra Riksdagen antagna grundsatsen, all medlen endast böra utgå såsom lån, torde fortfarande böra tillämpas. Vidkommande derefter frågan, huruvida en viss summa bör afses för hvart och ett af de norra länen, jemte ofvannämda härader i Wermland, eller om en för alla gemensam fond bör ställas till E. K.
4 Constitutions-Utskottets Memorialj JY:o 11g. 7:0 Det i Memorialet N:o 86 framstälda, till ändring af Regerings-Formen §. 56 och Riksdags-Ordningen $. 4<> 8:0 Kongl. Maj:ts, i följd af Utskottets Utlåtande i Memorialet N:o gg, lill nästa Riksdag hvilande, Nådiga Proposition, till ändring af, Regerings-Formen §. 87. 9:0 Det i Memorialet N:o 8g framstälda förslag till ändring af Riksdags-Ordningen §. 17, mom. 2, per. 2. samt b) i deras närvarande skick, hvilket antingen genom ordalydelsen eller genom paragrafernes ordningsnumer är med Representations-förslagen oförenligt, 10:0 Det i Memorialen N:ris 25, 4° och 71 > mom. 7, omförmälda, till ändring af Regerings-Formen $. 75. 11:0 Det i Memorialet N:o 52 framstälda, lill ändring af Regerings-Formen §. 47- 12:0 Kongl. Maj:ls i Memorialet N:o 54 tillstyrkta Nådiga Pro position, i hvad den angår ändring af Regerings-Formen §. 88. i3:o Det i Memorialet N:o 58 framstälda, till ändring af Regerings-Formen §. §. 3g och 43. 16:0 Det i Memorialen N:ris 60, 83, 101 och 112, mom. 3, om förmälda, till ändring af Regerings-Formen §. 106. 17:0 Del i Memorialen N:ris 62, 84> 101 och t 12, mom. 4> omförmälda, till ändring af Regerings-Formen §. 5o och Riksdags-Ordningen §. 3. Constitutions-Utskottets Memorial, N:o iuj. 5 18:0 Det i Memorialet JNT:o 76 framstälda, till ändring af Riksdags-Ordningen §. 76. och 19:0
Stånd förekommer, skall, så vida ej Ståndet enhälligt genast densamma till vederbörligt Utskott förvisar, ligga på hordet till nästa Plenum, då Remiss bör ske; dock stånde hvarje Ledamot öppet alt öfver samma mål sig yttra, hvilket hans yttrande äfven skall till Utskottet remitteras. Om en genom mundtligt anförande gjord framställning lägges på hordet, hör anförandet till Protokollet dikteras och afskrift deraf sednast i nästa Plenum till bordet aflemnas. Uppstår fråga om eller l:o. Hvar och en allmän fråga, som första gången i något Stånd förekommer, skall, så vida ej Ståndet enhälligt genast densamma till vederbörligt Utskott förvisar, ligga på hordet till nästa Plenum, då remiss ovilkorligen bör ske, derest frågan genom Konungens Proposition tillkommit. Har frågan af någon Ståndets Ledamot blifvit väckt sålunda, som i 1 :a morn. 51 §. sägs, och understödjes förslaget af minst fyra andra Ledamöter, bör jemväl remiss dä ske. Färder den ej sålunda understödd; då skall den, såsom ock då den af Ståndet ogillas, sorn Konstitutions-Uukottets Memorial N-o 4. 19 hvart remitteras bör, kan denna fråga förfallen anses. Uppstår fråga om elblott för den Pleni-dagen läggas på borlar hvart remitteras bör, kan denna frådet; men i nästa Plenum skall beslut ovä- ga blott för den Plenidagen läggas på gerligen fattas. bordet; men i nästa Plenum skall beslut 2:o, 3:o och 4:o. ovägerligen fattas. 2:a, 3:e och 4:e mom. oförändrade. § 51, 1 mom I en skrift böra ej flera mål af olika beskaffenhet sammandragas. Icke eller må ett Memorial, som flera än en Ledamot underskrifva, emottagas, med mindre det är tecknadt af Ståndets Ledamöter från något Stift, Stad eller Län, och sådan orts angelägenheter beträffar.
Maj:t behagat infordra Krigs-Collegii underdåniga utlåtande öfver Rikets Ständers Revisorers anmärkningar vid granskningen af Räkenskaperne för Collegii Utrednings-Afdelnings förvaltning åren 1834 oc^ i835. Revisorerne hafva i första rummet erinrat, att reseoch tractaments-kostnader för Militaire Emhetsoch Tjenstemän, inberäknadt det å 3:dje Hufvud-Titeln dertill uppförda anslag af 6,666 5. och att dispositionen för delta ändamål således öfversligit de dertill anvisade tillgångar: år 1834 med 12,477: 25. 5. » i835 med 17,660: 1. — eller för båda åren tillsammans med 30,137: 26. 5. al hvilka brister den för år 1884 godtgjorts år i836 utaf anslaget till oförutsedda militaire utgifter, samt den för året 1835, enligt hvad Revisorerne inhämtat, jemlikt Kongl. Brefvet den 3 Februarii innevarande år, likaledes blifvit ersatt af förenämnde anslag; i sammanhang med hvilken erinran Revisorerne fästat deras uppmärksamhet dervid, att största delen af ifrågavarande resekostnader utgått till följd af Generalordres, ibland hvilka några, vid anbefallandet af resan och förordnandet om betalning derför, icke tillika innefatta någon upplysning om resans ändamål och beskaffenhet eller ens antyda, huruvida den skett i tjenstärender, hvilket förhållande