Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer, med ändring af Utskottets i Utlåtandet N;o 16 p. 3 gifne tillstyrkan, till skyndsamt föranstaltande om ifrågaställde creditiv, beslutat, att det allenast, i rnon behof deraf göres, må förskaffas, visar sig ganska sannolikt, alt BancoFullmägtige icke skola sättas i nödvändighet, anlita denna utväg, till förstärkande af Bankens silfverfond; och då slutligen, jemväl i det oförmodade fall, att Banco-Fullmägtige, oaktadt den af Herr Grefven och LandtMarskalken, tillika med öfrige respective Riks-Ståndens Talmän, för Fnllmägtige utfärdade autorisalion, skulle, för erhållande af creditiv å utrikes Buncc-Utskotttts Utlåtandt N:o l4*. ©r*. behöfva biträde från Regeringens sida, i diplomatisk eller annan väg, något tvifvel icke bör ega ruin, att Kongl. Maj:t, uppå af Banco-Fullmägtige skeende underdånig anmälan, i Nåder täckes till ändamålet medverka, i hvad på Kongl. Maj:t möjligen kan ankomma; finner Utskottet sig föranlåtet frånträda dess i Memorialet N:o i3i framställda, redan af Vällofl. Borgare-Ståndet afslagna hemställan. Någre Ledamöters reservationer bilögas. Stockholm den 7 Maji 1835.
H. prinsessan Theresia af Dalarne till flykten snart nog, H. K. H. dock välvilligt inskickande några vackra Hagablomster såsom mildrande droppar. Några sutto qvar likväl och efter en half-timmes själsstrid om dessa voro värda att spela for, stampare som de voro (icke stympare), kom sista numret, soni dessvärre icke krönte ändan, hvilket meddelas — efter hörsägen Kongl. Hof kapellets symfonikoneerter böljades i böijan af oktober under anföraude af violoncellisten Franz Neruda, en anordning, som visat sig prisvärd, om ock patrioternas rop på svensk kapellmästare vid svenska Operan torde ha vissa skäl for sig. Emellertid visade sig hr Neruda som en verserad och intresserad anförare, stämningen i orkestern tycktes vara den bästa — gentemot hr Neruda, nota bene; i och för sig var * den del via miserabel, såsom i menuetten och finalen till Jupiter-symfonien. Med andra hälften af denna Mozarts största symfoni hade hr Neruda bort utlysa flera repetitioner, förra hälften gick däremot korrekt och dessutom ställvis med mycken finhet och nyansrikedom, en frukt af hr Nerudas goda musiksinne. Den storartade, pâ en gång djupt lärda och allmänt fattliga snilleskapelsen gjorde på publiken det mest imponerande intryck. Till inleduingsnummer hade hr Neruda valt Gades förut hörda Michel-Aogelo-ouvertur. Gade är en stor talang, men en talang, och af utländska talangarbeten bör endast gräddan finna vägen till hofkapellets program. Såväl den danske veteranens OssianBsom Hamlet ouvertur står framför den ifrågavarande, hvars blida meiodik och gemytliga skaplynne tämligen artificielt stundom morskas upp med orkesterbuller och stora ackorder, som äro ämnade att försinliga ett ämne, som ligger den danske kompositörens Musa så främmande sora möjligt. Utförandet var godt. Till slutnummer gåfvos diverse prof på hr Nerudas egen kompositörstalang. Hussitersången föreföll däraf mest lyckad, trots themats mera ungerska än böhmiska lokalfarg.
Drar inbetalningen ut på tiden i mer än 14 dagar, vidtager Krigskollegium och Förvaltningen för Sjöärendena kraftiga åtgärder för kronans säkerhet. § 7 Vid auktioner som hålls inför Krigskollegium eller Förvaltningen för Sjöärenden utses en av verkets tjänstemän att förrätta den. Vid auktioner under landshövdingens, regementschefen eller Flottans Stationsbefäl utser de själva någon lämplig person. Ersättning utgår beroende på förrättningens vikt och besvärlighet från 2 - 10 riksdaler per dag samt skjuts och traktamente om personen är från annan ort. Vid försäljningsauktioner får auktionisten 1 % av auktionsbeloppet, utom vid försäljning av krut, fastigheter, skepp, som i ett klubbslag bortslås till 1000 riksdalers värde eller däröver. Då blir arvodet ½ %. § 8 Upphandlings-, entreprenadoch försäljningsauktioner skall kungöras tre gånger, första gången sex veckor före auktionstillfället. Den tiden kan förkortas, om omständigheterna så kräver. Gäller också varor som försämras eller förminskas vid längre tids förvaring. § 9 Auktionerna skall kungöras i tidningar och från predikstolen. § 10 Auktionskungörelsen skall innehålla föremålen, tiden då auktionen börjar, platsen där den hålls, var nödvändiga handlingar, ritningar, modeller och prov finns att se, de skall ställas ut 14 dagar före auktionen, hur borgen för inropen är beskaffad. Vid upphandlingsauktioner skall kungörelserna innehålla persedlarnas mängd och beskaffenhet, om de kostnadsfritt skall levereras till Kronan, tiden inom vilken leveransens skall ske, betalningsvillkor, förskottsbeloppet, om förseglade anbud skall ingivas innan auktionen. Vid fastighetsauktioner skall läge i staden anges och på landet län, härad och socken, tiden för tillträdet. Och andra upplysningar, som kan vara viktiga. § 11 Innan auktionen börjar skall auktionskungörelsen uppläsas samt meddelas vilken myntsort som kommer att gälla, visning av handlingar, modeller och prov. Vid upphandlingsoch entreprenadsauktioner och då betydande effekter avyttras i ett klubbslag må förseglade anbud ingivas. De är giltiga endast om de innehåller ett bud och endast för en persedel, som alltid skall vara skriven på omslaget. De skall vara avlämnade innan auktionens början och öppnas så snart klubblaget fallit.
Lagerbjelke har visserligen strängt bedömt vårt förfarande, i afseende på dessa medels disponerande. Jag har förut gifvit tillkänna, atl möjligen ett misstag vid dispositionen af ifrågavar. medel kunnat ske, men det har skett endast i den afsigt, att befordra stadens bebyggande, och då detta anslag icke varit påräknadt, att af Staten ytterligare begagnas, sedan det en gång var disponerad!, så trodde Byggnadskomiléen sig kunna få Ständernas bifall till användandet af anslaget såsom nu skett. Hr Gr. har äfven önskat få veta huru della anslag sedermera blef af Byggnadskomitéen disponeradt. Jag kan nu icke så noga påminna mig, hvilka deraf undfått del eller blifvit lofvade understöd, och jag tror visserligen att theaterhuset fått löfte derom, nemi. på det sätt, att några bolagsmän öfverenskommo alt upbygga ett theaterhus i staden, som naturligtvis skulle utgöra en prydnad för staden, och äfven utgöra en agrément för orten, och då vid förra eldsvådan äfven låneunderstöd lemnades för samma ändamål, ansåg Byggnadskomitéen, att om ändamålet kunde vinnas, äfven vid detta tillfälle, ett understöd kunde sagde Bolagsmän meddelas. Det är möjligt, atl Byggnadskomitéen haft orätt i sitt förfarande, och jag vill icke försvara årgärden, men jag hoppas, att då ingen skada sk^lt, och då man på allt möjligt sätt sökt bevara Statens rätt, något utkräfvande af det en gång beviljade lånet, icke måtte komma i fråga, och anhåller jag sålunda, att R. o. Ad. ville bifalla StatsUtsk:s förslag. Gr. Posse: Jag har begärt ordet, för alt med några få ord fästa upmärksamheten på Gr. Lagerbjelkes yttrande, hvilket möjligen skulle kunna leda mången till den lanken att penningarne redan äro inbetalte till Riksg:s-kont., och att frågan nu vore att de skulle anordnas till Wexiö stads bebyggande. Så är icke förhållandet, penningarne äro ännu qvar, de äro använde lill nya byggn ader till stadens förmån, och jag tror att det skulle vara minst sagdl obarmhertig!, att nu geuasl återfordra dem.
Ståndets ledamöter icke varit i tillfälle att på närmare håll se verkningarne af gällande författningar i afseende å qvarnbeskattningen, vill jag framlägga ett enda exempel deraf bland de många, som snart sagdt dagligen förekomma. För icke många år sedan var inom det län, hvars styresman jag har den äran att vara, en hemmansegare, som å sina egor hade en mindre tullmjölqvarn, hvaruti han önskade att få inlägga ytterligare ett par stenar. Anläggning af hvarje annan industriel inrättning å landet fordrar, som bekant är, endast en anmälan hos Iv. M:s Befallningshafvande, som icke kari vägra bifall, så vidt, hvad vatten till drifkraft angår, om inrättningen deraf har behof, det styrkes att tillgång derå utan andras förfördelande eger rum. Men med qvarnanläggningar är förhållandet helt annat. Den ansökan, som qvarnegaren till K. M:s Befallningshafvande ingaf, remitterades författningsenligt till vederbörande häradssynerätls handläggning, och sedan undersökning med stadgade formaliteter föregått, inkom rätten med sitt utlåtande i ämnet. På grund af hvad vid undersökningen förekommit, biföll K. M:s Befallningshafvande ansökan; men en närboende qvarnegare nöjde sig icke deråt, hvadan en rättegång uppkom, som räckte ett par år. Denna utföll dock till sökandens fördel. Nu skulle skattläggning verkställas. Qvarnegarens derom hos K. M:s Befallningshafvande gjorda ansökan remitterades likaledes till vederbörlig syn och handläggning i orten. Skattläggningsmännen föreslogo en viss ränta, som K. M:s Befallningshafvande fann skäligt godkänna. Beslutet var dock icke gällande utan fastställelse af K. Kammar-Collegium. Uppå underställning höjde Collegium räntan med några kappar.
Skormagtigsts Mernädigste Konung i Under öfwerläggmugcn om införandet as nägon lag i afseende pa wist bestämd tid iuem hwilken häk^ tade rros Den 22 November. tade Personer owilkorligen böra stallas för rätta, Hofwa Riksens Ständer ä ena sidan wäl insekt angelägenheten deraf, att angifne förbrytelser skyndsamt warda till undersökning anmälde och företagne, Men äfmen, a den andra, omöjligheren att wid när» svarande inrättning med Domstolar och RätkeqängsOcdniltg a Landel, i allmänhet derföre bestämma nägon korrt rid, sä fromt ej tillika den anstalt widtages att till Brottmåls-ronsakande och afdömande, mä finnas Domare att tillgå, dä dest ärgärd erfordras. Åtskilligt Häradshöfdingedömens widsträckta Districker och Lands - Fängelsernas aflägsenhet, de bestämda Termincrne för Lagtima Tingen, hwilka ej för särskildte nial fä upskjutas och sällan lämna nästor mellanrumq, öfrige förrättningar såsom Syner, Skattläggningar och Wärderingar samt någon gäng ett annat redan utlyst Urtima Ting i en särskild del af Domsagan, alt detta, hwarigenom den Ordinarie Dommarens tid helt och hallit upkages förorsakar, att en allmän föreskrift af wist! dag, inom hwilken den häcklade borde ställas för rätta, blefwe aldeles olämplig och för ärendernes gäng högst menlig. Riksens Ständer hofwa således trott nödigt att iagttaga skillnad i förhållandet härwid för Städerne och Landet. Hwav först Städerne beträffar, pröfwa Riksens Ständer billigt, akt derstädes ransakningen^ öfwer häcktad Person ma företagas, sist inom Ältä dagar Den 22 November. riox dagar ifrän den', dä arresteringen med orsaken dertill blifwit hos Domaren behörigen anmäld. Widare och ehuru ej mindre till besparing af allmänna medel för Fängars underhall samt lindring
I följd deraf att, såsom nämndt blifvit, berörde tionde-förslag icke vunnit fastställelse, vore en hvar tionde-gifvare i länet underkastad möjligheten att Kongl. Kammar-kollegii Kungörelse af den 18 Augusti 1823, angående sättet för Kronotiondes bestämmande för hemman och lägenheter i de orter af Riket, der ständiga tiondesättningar ännu icke blifvit fastställde, skulle kunna på honom tillämpas, hvaraf åter kunde följa Kronotiondens uppdrifvande till mer än dubbelt af dess nuvarande belopp, likasom det under nuvarande obestämda förhållande blefve svårt, om icke omöjligt, att tillämpa den enligt sistlidne Biksdagsbeslut utfärdade Författning, som berättigar tiondegifvare att få lösa sin Kronotionde-spanmål efter de sednaste tio årens medel-markegångspris, enär sjelfva tiondebeloppet ännu icke blifvit faststäldt; Och har motionären, på grund häraf, föreslagit, det Bikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att det Allm. Besvärsoch Ekon.-XJtsk. Betänkande M 40. 7 tionde-förslag för Upsala län, som med parternes ömsesidiga bifall ingått till ofvanbemälde Kollegier under den 30 November 1821, måtte för framtiden i Nåder fastställas. Enligt hvad för Utskottet blifvit uppgifvet och inledningen uti motionen jemväl antyder, lärer det derstädes åberopade, af Konungens Befallningshafvande i Upsala län afgifna förslag rörande Kronotionden inom länet, endast afse anslag eller fördelning af densamma; hvadan det anmärkta dröjsmålet med ärendets afgörande icke, såsom motionären förutsatt, kan hafva någon inverkan på beloppet af den tionde, som bör från hvarje hemman utgå. Med afseende härå och då för öfrigt den, som anser obehörigt uppskof med ifrågavarande särskilda ärendes handläggning hafva egt rum, har sig öppet att derom hos vederbörlig Embetsmyndighet göra anmälan; hemställer Utskottet, att någon åtgärd i anledning af motionen ej må af Rikets Ständer vidtagas. Stockholm den 3 Februari 1857.
Han tog stäfvan, på solen kunde han se, att klockan var fem gick dit och öste i med näfverrifvan. När han fått sitt kärl fullt, sträfvade han hem med den tunga bördan. I den gemensamma, väggfasta sängen vid spiseln sofvo ännu de små. Pekka tog en stol, steg upp på den och sträckte sig upp till taket, där det svarta, hårda brödet var uppträdt på spetten. Han bröt en stenhård barkblandad brödkaka, rödblå i ansiktet af ansträngning, delade den i tre lika stora bitar och lade dem på bordet. Sedan gick han ut i förstun, tog bort ett löst bräde i väggen och stack handen dit in. Där inne fans ett kärl med »kalja» eller svagdricka. Han fyllde en liten stånka och bar in den på bordet. När allt detta var gjordt, väckte han de små med en puff, och om en half minut stodo de alla tre vid bordet. "I Jesu namn till bords vi gå. Välsigne Gud den mat vi få!" Man stod och åt. Pikku, som var fyra år, gnagde arbetsamt på sin hårda kant, men det gick ändå, sedan biten blifvit blött i kaljan. Om en kvart var frukosten slut. Pekka tog från långbänken, som gick längs en af kojans väggar, en stor, väldig, rostig koskälla från den tiden pappa lefde och familjen kunde bestå sig med ko, och så band han skällan omkring halsen på Pikku. »Gå ut nu, småbarn», sade han myndigt, »gå och sök upp lite hjortron i mossen! Men stig inte mellan tufvorna, stig ofvanpå, annars faller ni ned och det går med er som med gästgifvarens ko, som mosstomten åt upp med både klöfvar och horn. Här har ni att plocka bären i. Jag kommer efter sedan jag gjort sysslorna ifrån mig. Se så, gå nu!» Maija tog Pikku i hand, tittade upp med ett tafatt uttryck i ögonen och så begåfvo de sig i väg. Pikkus skälla pinglade; man hade sålunda god kontroll på dem. Den lille äldste var nu ensam. I vrån stod en kvast af doftande björkris med löf på.
Denna summa stämmer med den förra så nära öfverens, som man kan vänta af den ännu icke säkert kända vinsten för år 1833, samt af den osäkerhet, som alltid vidlåder beräkningen af sedelstocken i halfårs-uppgifterna. Mot den af mig här ofvan uppgjorda beräkning har väl en och annan ledamot inom Utskottet invändt, att de i 213:de §, rörande Bankens skyldighet att innehafva obligationer till ett belopp af 4,245,000 R:dr, förekommande orden »så vidt sig göra låter», skulle kunna afse en rättighet för Banken, att lill Statsverket bortskänka en del af dessa obligationer. Omfånget af en redan vidlyftig reservation tillåter mig ej att ingå i en fullständig vederläggning af ett sådant påstående, äfven om de, som framkastat detsamma, haft mera allvar dermed än jag tror de sjelfva medgifva sig vilja inrymma deri. Att denna föreskrift är för Banken lika, om ej mera, bindande än de öfriga, och att orden »så vidt sig göra låter» endast afse Bankens förmåga att förskaffa sig räntebärande obligationer, hvilka på den tid dessa ord inflöto i reglementet ej voro så allmänt tillgängliga som nu, anser jag kan tagas för gifvet. För den som tviflar härpå, måste jag för närvarande nöja mig med, alt hänvisa till 4:de § i lagen för Rikets Ständers Bank af den 1 Mars 1830, jemförd med § 220 i 1840 års reglemente, samt § 226 i reglementet för år 1844. Häraf tror jag man skall finna, att detta åliggande ingår som ett hufvudmoment i grunderna för Bankens soliditet. Men, skall man helt säkert fråga, huru har nu Utskottet kunnat komma till en disponibel vinst af 2,700,000 R:dr? Jo derigenom, att Utskottet antager, att af Bankens hela vinst, uppgående till 3,700,000 R:dr, endast den för Filialbankerne vid förra riksdagen anvisade millionen är disponerad, och att sålunda den återstående delen 2,700,000 R:dr är disponibel.
Nästan alla öfrige 8veriges innevänare begagna dertill btgdsbiksdalern med dess underasdelningar N/crV/kttgar ock /»n/rst^cben. btt bögst litet antal Iiegagna bancoräkningen, men värderar likväl oftast i Riksgäldsmynt, ekuru de bokföra i banco. Detta körkällande, kvsrs rigtigket ej ak någon lärer kunna bestridas, är ej en följd ak n^ck eller fördom eller okunnigket, utan kar sin ganska giltige orsak i körklutns tiders N)'ntfärkä1Ianden ock sednast i 1776 ärs bealisationsgrund, som bestämde att 6 Daler 8ilkvermvnt (,8 D:Ir b:p:mt) skulle gälla l b:dr 8pecie. Om man påminner sig att de större R:gds8edlsrne under loppet sk 1790-talet nästan alldeles utträngde utur rörelsen Lanco8edlsrne ock det större 8peciernvntet, samt att Rikgälds-smäsedlarne likaledes utträngde 8ilfverskiljem)ntct, sä inser man lätt att RiksgäldsR:drn skulle anses som 8pecie, kellst den i början gällde lika med 8ilkver, tili kolje deraf uppskattas till 6 D:Ir 8:mt ock lsvarstä såsom ensam värdemätare, sedan föga eller intet annat än Riksgäldsmynt mera visade sig i rörelsen. Nlon det som likväl starkast bevisar att Riksgäldsm^ntet fortfarande bibekällit sin egenskap ak värdemätare Sr, alt, oag - 2-iso 8 latsocli Kanco-Dtsbotlens tällt 8o3 "lis säballacle realisatioi, neclsatte LibsgälilsLalnn lill vänöe st 32 sb.
Gripenstedts yttrande, att tid skulle bortgå i och för undersökningar, så hemställer jag, om 2 ä 3 veckor kunna vara någon så särdeles lång tid att fästa afseende på, och längre tid bör ej åtgå, ty Ekon.-Utsk-t, sorn redan fått Preste-St:s återremiss samt prot.-utdr. från de öfriga Stånden, kan företaga frågan när sorn helst till behandling. Jag fortfar i min anhållan, att behandlingen af ifrägav:de Banko-Utsk:ts Betänk, måtte få anstå, till dess Ekon.-Utsk:ts Utlåt. inkommer. Gr. af Ugglas, Ludvig: Då jag icke anser att på samma gång en lind. skrifvelse till K. M. och en underhandling med de båda öfriga Skandinaviska länderna i samma ämne böra kunna ega rum, kan jag icke finna något lämpligare sätt för denna frågas lösning, än alt låta den hvila, till dess man får se hvad H. St:r komma att besluta i den föreg:de; och måste jag derföre understödja det förslag, som Frih. Tersmeden framställt, helst då ingen olägenhet deraf kan uppstå. to Den 4 Hars t. m. Frill. Stjernstedt, Au g. Wilh.: Jag är förekommen af de båda sista värda talarne. För mig synes det vara olämpligt, att R. o. Ad. nu ingår i pröfning af Banko-Utsk:ts Utlåt. N:o 25, för att möjligen komma till ett beslut, som skulle kunna blifva stridande mot det, som det Högl. Ståndet fattat, rörande Ekon.-Utslcts Betänk, angående mått, mål och vigt. Jag förenar mig således med dem, som yrka att föredragningen af detta Utlåt, måtte uppskjutas. Gr. Hamilton: De af eder, Mine Hrr, som voro närv:de vid föredragningen af ifrågav:de Ekon.-Utsk:ts Betänk., behöfver jag väl icke erinra derom, att beslutet fattades under förutsättning alt det icke skulle lägga något hinder i vägen för behandlingen af Banko-Ulsk:ts Utlåt.
Ungefärligen 2:ne mil ifrån Almesåkra emellan Stockaryds och Hultsjö kyrkor fördelar sig denna bergsrygg i tvänne grenar, af hvilka den ena går i ostlig, den andra i sydvestlig rigtning. Den förra skiljer Emmådalen ifrån Helgasjöns vattenbäcken; den sednare utgör gränsen emellan sistnämnde vattenbäcken och Lagaådaieu. Sådan, M. Hrr! är landets naturbeskaffenhet, och om, såsom jag ofvan anmärkt, det icke kail bestridas att öfvergången ifrån ett vattenbäcken till ett annat i allmänhet erbjuder de största svårigheterna för transporten, så ber jag att med eder fä betrakta huru i detta afseende de båda jernvägarna äro belägna. Lagalinien genomskär sydvestra spetsen af det stora vattenbäcken, hvartill sjön Möckelö räknas, inträder vid höjden af Hamneda gästgifvaregård i Lagaådaieu, som följes till Stigarne, hvarest jernvägen skulle inkomma i Wetterbassinen. Nässjö-linien genomlöper Möckelns och Helgasjöns bassin till höjden af Skarhults gästgifvaregård, inkommer derstädes i Lagadalens vattenområde, hvars nordostligaste del den genomskär under l*/a m'ls sträckning, lemnande Wrigsta köping på | mils afstånd åt vester, inkommer vid Ryds gästgifvaregård i Emmådalen, afskär dess nordvestra hörn under 1 */2 mils längd samt inträder vid Nässjö i Wetterbassinen. Nässjö-linien genomskär således alla de 4 stora vattenbäcken, sorn utgöra det inre af Småland, då deremot Laga-linien egentligen endast kan sägas fortlöpa igenom Lagaåns och Wetterns bäcken, ty den del af Helgaåns bassin, som den genomskär, är af ringa betydenhet, då den höjdsträckning, som delar vattenområdena i denna sydliga trakt, sä aftagit i höjd att dess öfvergång företer föga svårigheter. H. V. 23 354 Den 25 April e. m. Det nr en särdeles lycklig händelse, som icke kan vara beräknad, att den östra banan tinder 4 till 5 mi! al sin längd, att räkna ifrån Nässjö söderut, genomlöper alla de 4 stora vattenområden, hvaraf Småland utgöres.
Arfvoden och Traktamenten för undervisning i Astronomi åt Sjö Kadetter, Officerare och Under-Officerare vid Flottan (500), till Tygmästaren på Drottningskär (183) och tili posthafvande Officeren å sjukhuset i Carlskrona (60) Inqvarteringspenningar åt Matroser, Jungman och Båtsmän samt Timmermansoch Handtverks-Staterne, hvilka icke inrymmas i kasernerne Beldädnad: Marin-Regementet 32,700: - Matros-Korpsen 10,950: — 1,200: Kanonier-D:o 6.900: Skeppsgosse-D:o 7,350: — 1,100: (60: Arstjenande Båtsmän 6,950: 5,400: 1,190: — Carlskrona station. Sjukvården, förslagsvis, Skrifmaterialier, ved och lysningsämnen till Embetsman , kanslier, expeditioner, kontor, skeppsgosseskolor, sjukhus, kaserner och vakter m. m. Lastdragarefart, förslagsvis, - Flottans underhåll, till materialier och-iustrumentalier, utom för större reparationer, m. m Skeppsgossarnes inqvartering, förhöjning i mathållningskostnad m. m Tomthyra till Skeppsholms församlings kyrkokassa . Kongl. Hofjaktvarfvet, förslagsvis Extra utgifter till diverse behof Spanmålsupphandiing: för Carlskrona station T:r 1,674. „ Stockholms d:o N 1,288. Upphandling af ekevirke, hampa, tjära, stenkol, sjökartor, astronomiska instrumenter, handgevär, pistoler m. fl. materialier och persedlar 51,344:47. 1. Ut låtande j i anledning af Kongl. RTaj:ts nådiga proposition, angående bddandet af ett nytt artilleri-batteri, att förläggas i Norrland. (U. A.)