Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Funnes verkligen ingen lag, hvarefter en sådan underlåtenhet borde leda till ansvar; dä kan jag ännu ej annat finna, än att polismakten äfven i rätt många andra fall skulle ansvarsfritt kunna försumma skyldigheter, hvilka den dock ostridigt har att iakttaga, ehuru till dem hvarken mer eller mindre uttryckligen af lag förpligtad, än till den nu ifrågavarande. Jag har härvid trott mig endast behöfva förutsätta ett gifvet åliggande för Stockholms polisstyrelse att vaka öfver lugnets och säkerhetens vidmakthållande i hufvudstaden; och ett sådant åliggande har jag ansett innefattad! i sjelfva begreppet af en polisstyrelse, utom det alt uttryckliga löreskrifter derom ingalunda saknas. Men att, örn så är, försummelsen af slikt åliggande då hör ådraga ansvar, det har jag trott vara lika tillräckligen för detta, som för andra dylika fall, stadgadt genom de för försummelser af Konungens Befallningshafvande städse åberopade 9 kap. 5 § Utsökningsbalken och 1 kap. 12 § Rättegångsbalken. Dessa lagrum har Kongl. Majit nu, lika med Hofrätten, icke ansett tillämpliga; men jag har deslomindre kunnat undgå att finna sådant oväntadt, som jag i andra fall, der än mindre än i detta någon bestämd laglig föreskrift varit åsidosatt, ansvar efter håda dessa lagrum eller blott efter det senare blifvit ådörndt. Ett år förr, än ofvanstående mål afgjordes, förekom hos Kongl. Majit ett annat, der en sådan tillämpning skedde, af ingen större anledning, än här, så vida 1 kap. 12 § Rättegångsbalken, der ansvar stadgas för domare, 140 som fäller orätt dom, ej skall hafva mer afseende på förvaltning af allmänna medel, än på vården om allmän säkerhet. Detta förut afgjorda mål företer dessutom i och för sig anledningar till allmän uppmärksamhet, hvilken ock redan blifvit på detsamma fästad genom den periodiska pressen, så att granskningen skäligen bör sträckas något längre, än till blotta jemförelsen imellan de båda målen.
Här föreslås En högre Närings-Skola lika 3 1 med den i Alingsås - Hedemora Slads-Skola: Båda Lärarne tillsammans, kronotionde, Socknegång och af Staden - Hår föreslås En lägre Närings-Skola lika med den i Lidköping 26 9 47 24 • * 1 1 2 * * * * 2 6 9 59 24- * * 6 ' 5 16 414 39 1 O • • 385 t 5 8 6»5 16 800 7 6 För Resteras Stift befinnes således brista , , ... t # .. ... , , Wexiö Stift. Wexiö Trivialskola.- Alla Lararne tillsamman , kronotionde, Socknegång och af priv. dispos. Här föreslås En högre Lärdoms-Skola lika med Enköpings, men med minskning 8Cc. Har foreslas En lägre Lärdoms-Skola med Hector - 144 8 50 20 8 70 Conrector - r ... 2:ne Colleger tillsammans — , .. • . ... iste Apologisten eller Conrector • , , , . ... 2:dra och 3:dje Sti fr. Lunds Trivial - Skola, samtl. Lärare, kronot. Af Skolehemman SCc. Summa. Enskildte medel. Allmänna medel. Spänne mål. Spänne mål - Spannemål; - Spänne mål. Contant. Spanne mål - Contant Contant. • IDiÖ Transport: Af Skolhemman fec. - — Staden Ystads Trivial-Skolas samth Lärare kronot. Skole-Cassa-medel af Staden - Carlshamn d:o d:o af Skolehemman - Af Staden - Carlscrona d:o d:o, Skole-Cassa-medel Af Staden - Stijtet synes behöfva: Tvenne högre Lärdoms-Skolor, hvardera med ä:ne Närings-Classer, som utföras tillsammans till T:r 900
Men om jag genom detta steg äfventyrat att misshaga Eder med min upriklighet, så borde jag förtjena, såsom mig synes, mera förtroende, än om jag, för att behaga Eder, hade förtegat min verkliga öfvertygelse. Jag fruktar att den halfva sjelfskrifvenhet, som här blifvit föreslagen och det bibehållande af Ståndsgrundsatsen, som härmed följer, skola insöfva Eder och mången annan i säkerhet, troende nemligen att delta förslag bör uprälthålla Ståndsförfaltningeu. Jag är af motsatt mening. Det är derföre jag önskar, att J häldre måtten för Ståndsförfatlningens bibehållande upoffra sjelfskrifvenheten än antaga detta 44 Den 15 Februari f. m. förslag. Jag vill för det allmänna bästas skuld, alt sjelfskrifvenhelen ej skall upoffras förr än elt sådant förslag är fraralagdt till antagande alt Sveriges rike kan vara dermed hällre belåtet, än med den nuvarande författningen, hvilket icke är min (anka om förevarande förslag. Då så myckel redan är (aladt i della ämne och ännu mera otvifvelaktig! kommer att sägas, vill jag ingalunda besvära Eder, mina Hrr med småsaker, med felaktiga redaktioner och motsägelser mellan särskilda paragrafer, utan jag vill i möjligaste målto hålla mig lill hufvudsaken. Dessförinnan erkänner jag, såsom sjelf författare till ett dylikt förslag, att det är ganska svårt, med nödig noggrannhet upgöra ett sådant. Derföre vill jag icke klandra obefogadt, utan endast söka bålla mig till sådant, som är värdi att tagas i betraktande. Det allmänna fel, sora genomgår della förslag är del, som vanligen åtföljer alla jemkningsförsök, nemligen att på det man icke skall slöta någon för hufvudet, utan göra alla till' viljes: så har förslaget blifvit utan karakter och grundsatser. Det kan följaktligen vingla både hit oell dit. och slå ut till fördel, ej mindre för den ena än andra sidan. Delta liar redan blifvit af andra talare anmärkt och jag skall söka att ytterligare ådagalägga det.
Ett framför oss liggande bref från en för några år sedan afliden Doctor Lönberg, Thorilds fordne skolkamrat och sedermera Kyrkoherde just i Foss och Svarteborg, intygar, att han först efter faderns död flyttade till Kongelf, och det från Svarteborgs socken. Härmed öfverensstämmer ock den tredje omständighet, att en af Thorilds äldre bröder, Ivar Thorén, hvilken såsom Handlande i Göteborg afled 1817, fann sig bevekt att i sitt testamente hågkomma Svarteborg med en penningsumma7, gifven till en Fattigskolas anläggande. – Vill man tillåta sig gissningar: så kan vara möjligt, att Thorild, beröfvad sina föräldrar så tidigt, fått af de äldre syskonen rigtig uppgift om sin födelses år, men icke om dess dag; likaledes, att han tyckt sig för den utländske annalisten böra nämna såsom födelseort, i stället för en okänd landtsocken, den ändock en smula bekantare småstad, der han i alla fall (såsom snart skall visas) hade tillbragt en stor del af sin barndom och hela sin skoltid. Förhålle sig nu härmed huru som helst: så qvarstår åtminstone, såsom oomtvisteligt, sjelfva födelseåret 1759. I Kongelf bodde, då föräldrarne frånföllo, Thorilds äldste broder, Olof Thorén; der anställd såsom StadsCassör och Tyg-skrifvare på Bohus fästning. Denne broder och hans hustru blefvo för Thomas nya föräldrar, hvilkas ömma omvårdnad uppfyllde hans hjerta med oförgänglig tacksamhet. Kongelfs Trivial-Skola styrdes då af en förträfflig Rector, Anders Tranchell. Sådant tillfälle var ej att försumma. Åren 1767–1773 egnades der åt hans första studier. Men redan 1772 vardt han för andra gången faderlös. En plötslig död bortryckte den broderlige välgörarn, som efterlemnade en betryckt enka i ett skuldsatt bo. Hon måste nu sjelf tillita andras understöd. Fråga uppstod, att ”återsända Thomas till slägtingar i Svarteborgs socken”.
I afseende åter på regleringen af SundhetsCollegii Stat, hafva Riksens Ständer inhemtat, att denna Stat, sedan E. K. M, i anledning af hema Ide Collegii underdåniga hemställan, uti Nådigt Bref af den 8 December 1821, förordnat, att tvenne Assessors-Löner skulle, vid inträffande ledighet, indragas och användas till förbättring af å t sk i 11 i ge Collegii Tjenstemäns och Betjentes Lönevikor, icke blifvit, till dess totala belopp, hvarken ökad eller minskad, men så vida förändrad, att, i stället för 6, endast 4 AssessorsLöner hädanefter bestås, och att deremot följande erhålla tillökning i deras förra Löner, nemligen Ombudsmannen med 100 R:dr, derunder inbegripne 55 Tunnor Spannemål, Actuarien med 74 R:dr 38 sk. 5 rtst., med 8 T:r Spannemål, och Waktbetjeningen tillsammans med 206 Rvdr 3a sk. med 28 T:r Spannemål; hvarjemte en ny Cancellist-Lön tillkommit, utgörande 226 B:dr 32 sk., derunder begripne 25 T:r Spannemål; Och vilja Riksens Ständer medgifva, att,' hvad E. K. M. sålunda i Nåder beslutit må vid Stats-regleringen iagttagas. Beträffande för öfrigt det för döda kroppars besigtning bestämda anslags öfverflyttning från 8:de till 2:dra Hufvud-Tiieln, så hafva Riksens Ständer, med Rifall härtill, jemväl ansett detta 638 Underdåniga Skrifvelser. anslags belopp, 300 R:dr, vara för ändamålet alldeles otillräckligt; Och låta Riksens Ständer allt» sä, för nämnde behof, pä Stat anvisa 3000 R:dr. 6:0. Af förekomne anledningar, hafva Riksens Ständer dessutom funnit för godt, att, rörande Mediclnal-Staten, förordna på sätt, som följer, nemligen: a)
Men Kongl. Majll förmodar, all den betydliga summa, som till utförande af detta « stora företag erfordras, utgörande, efter upprättadt kost» 566 Den «l November. kostnadsförslag, En Million Sexhundrade Tusende Riksdaler Banco, icke genom teckning af enskilda Personer skulle kunna sammanbringas, sä framt de icke hade ajt påräkna någon afkastning af deras^ härtill anmanda penningar »iwer byggnadsåren och en skalig winst dera efter arbeleks fullbordan, hwarlill Caual-inkomsterne ickei början kunna blifwa tillräcklig, ge. Uii en annan Rikets belägenhet, än den uärwarande, skulle Kongl. Majtt hafwa funnit tjenligt art af Statsmedlen amvända någon ärlig summa till understöd för ifragawarande företag, hwilket, säsom hela Riket gagnande, wisterligcn förtjente akt befrämjas genom etk sädant biträde, förut lemnadt ät andra Canalmerk af en mindre »vidsträckt nytta. Men dä detta biträde borde, för att uppfylla ändamälet, »vara af något betydligt belopp, och alla Starens tillgångar mäste för dest owilkorllga behof spa« ras, sä finner Kongl. Majit sig böra till Ri senS Ständers bifall uppgiswa ett annat medel att befordra den af Kongl. Maj:t och Ritsens S änder gemensamt, önskade Canal-anläggningens »verkställande, Let att tillägga det blifwande Bo-aget rättighet att Dermed förena en Provincial LäneBank eller DiscontInrättning, sorn »ned Län af Banquen understöodes. Hoppet om den winst, soin ett sädant Di-sconlWerk, pä ett tjenligt ställe anlaggdt och med omtänksamhet förmaltadt, skulle till Bolaget inbringa, skulle u pmuntra enskilda Penningägare att i den fölunda förenade Discontoch Canalrörelsen deltaga. Kongs.
Dessutom behöfvas vid ett sådant tillfälle de befintliga medlen till så många andra ändamål, att jag tror det icke vara oklokt, att på förhand hafva undangjort så mycket som möjligt. På dessa skäl yrkar jag bifall till K. Mits Propos. Hr Reuterskiöld: Jag är till hufvudsaklig del förekom men af den siste värde talaren, och vill nu endast nämna, att det ingalunda är lämpligt, att till sista stund uppskjuta med nödig materiels anskaffande, ty då kan lätt hända, att både tid och medel saknas. Visserligen kunna de ifrågavarande tälten tillverkas inom landet, men det är ingalunda likgiltigt, af hvad beskaffenhet den väf är, hvaraf de förfärdigas, ty ett tält, hvartill dålig väf är använd, är så godt som intet. Jag yrkar bifall till K. Mits Propos. Frih. Liljencrantz: För det ändamål, hvartill de ifråga varande tälten^ enligt hvad K. Mits Propos. gifver vid handen, Dea 2 Mars. 45 äro afsedda, nemligen att tjena till skydd för soldaten under marscher och tåg, förefinnes redan ett tillräckligt förråd af sådana tält, ty enligt min tanke tillåta icke de medel, som äro anslagna till öfningsläger för våra trupper, sammandragande af en större styrka än 20,000 man, och för dessa hafva vi ju ett tillräckligt antal skyddstält. Jag ber att få lemna Hr Nordenfelt den lugnande underrättelsen, att våra soldater ej behöfva förgås af brist på skydd, ty sådant kan af den nu befintliga materielen lätteligen beredas dem, som genom ett fall i diket, eller på annat sätt afbryta en eller annan ledamot, så att ömheten för dem tvingar oss ej att gifva det begärda anslaget. Enligt min tanke är det af nödvändigheten påkalladt att, innan man gör en utgift, se till om den verkligen är behöflig, och ej blott, huruvida det kanske skulle kunna vara ganska angenämt att ega de föremål, som derför kunna anskaffas. Detta sednare är en hushållningsprincip, som jag ej en gång skulle vilja tillämpa i min lilla enskildta ekonomi, långt mindre förorda för slaten. Jag yrkar fortfarande bifall till Utsk:ts ifrågavarande hemställan. Gr.
Hvarföre finnas inga ursägter härför företedda? En förändring af den, utaf R. St. enligt 79 §. Reg.F. fastställda myntfot har blifvit af Regeringen beslutad. Hvar finnes ursägt derför? Regeringen har vägrat sin sanction å R. St:s förslag tilt lag, ang:de invisningar enskilda personer emellan, angrde upphörande till någon del af de tysta förmånsrätterna m. fl., som deL vill synas, i tidens andra framgående förbättringar. Hvar hemta anledning till ursägt för dessa förhållanden? Förenkling i skatteväsendet har länge varit ett stort föremål för begge Statsmagternes uppmärksamhet. Hvad är likväl dervid åtgjordt? På hvad punkt stå frågorna om förenkling af uppbördsväsendet, förvaltningen af Kronans spannmålsräntor, markegångssättningen, räntepersedlarnas reduclion, skattejemnkningen och näringsfriheten, så länge af nationen begärd, m. fl. allt vigtiga föremål för statsmannabemödandet, och hvilka R. St. hänskjutit till Styrelsens åtgärd, men hvaraf några resultater hitintills icke förmärkts och hvartill Constit.-Utsk. bort framlägga orsaken. Inom Representationen hafva vid nästan alla riksdagar ganska allvarsamma tvister ägt rum, angrde R. Strs rätt att borttaga eller förändra de ordinarie statsinkomsterna. Detta tvistefrö hade bort undanrödjas, och det ligger Regeringen till last, att så icke skett. Tullcommitte'en, ämnad att vägleda R. St., påtänktes och sammankallades ej förr, än sedan Ständerna sammankommit o. s. v. Sk jutsväsendet har allt sedan 1809 utgjort ämne för R. Strs öfverläggningar. Huru mycket har Regeringen väl dervid åtgjort? R. St. hafva ansett nödigt, att skjutsning af Kronans ekvirke till farbar väg måtte besörjas på entreprenad efter föregången auction; men Regeringen har vägrat en dylik auction för någon annan händelse, än när ekehygget verkställes af enskilda. R.
"Tili legokarl får ej användas den, sorn förut tagit lega'’ o. s. v. Denna votering har utfallit med 01 ja mot 57 nej: och hafva således Rikets Ständer beslutat att § 11 mom. 1 punkt. 2 uti ifrågaställde lag skall erhålla den lydelse, som i ja-propositionen upptages. Sxlra omröstningen: i afseende på § 32: Den, som anser denna § böra, på sätt Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet beslutat, lyda sålunda: ”Finnas bland beväringsmanskapet vanfrejdade eller för liderlighet kände personer, ina de kunna uteslutas ur led med de öfriga och antingen särskildt vapenöfvas eller till andra lämpliga arbeten användas;” röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, anses Rikets Ständer hafva, i enlighet med BorgareStåndets åsigt, beslutat, att orden: ”eiler för liderlighet kände” skola ur denna § utgå. Berörde votering har utfallit med 59 ja mot 00 nej; i följd hvaraf Rikets Ständer beslutat, att 8 32 i meranämnda författning skall lyda i enlighet med nejpropositionen. 3xlje omröstningen: - i afseende på § 33: Den, som anser, att denna § skall, på sätt Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, i enlighet med Utskottets förslag, beslutat, hafva följande lydelse: ”Beväringsskyldig eller legokarl, som, i afsigt att undandraga sig beväringspligten, rymmer eller afstympa!' sig någon lem, skall derför straffas enligt krigslagarne; börande tillika uti krigstid duglig karl i hans ställe och på hans bekostnad legas, men i fredstid af honom erläggas ett belopp, svarande emot årets vajienöfnings-friliets-ä fgift:” röstar Ja; Lag-Vtskottets Memorial JV:o 51.
Expeditioner till Konungen, Rikets Ständers, i anledning af Kongl. Majrls Nådiga Proposition om ökadt anslag till understöd för utflyttningar,- vid Egoskiften, m. m. XXXII. 323. *— angående anslag af jord till ökadt utrymme för Eskilstuna Stad. XXXIV. 166. — angående öfverlåtelse till Stockholms Stad af,en del utaf Kronans tomt, Beridarebanan, till Hötorgets utvidgande. XXXIV. 166. — angående aflidne Kamereraren Å. P. Evers systerdöttrars, af Kongl. Maj:t i Nåder remitterade, underdåniga ansökning om befrielse från Sterbhuset ådömd ersättning af Bevillningsmedel. XXXIV. 166. — angående Saltpeltergärdens uppbärande, XXXIV. 166. — angående Nådig tillåtelse för Rusthållarne vid samlelige Indeldte Cavallen Regementen, att förfärdiga Ryttares beklädnad af vadmal XXXIV. 166. — angående väckt fråga om åtgärders vidtagande till spridda Roteandelars sammandragande. XXXIV. 1 ('6. — örn beviljande af optionsrätt för räntegifvare att utgöra räntehö och halm för Kongl. HofStu Hets behof. XXXIV. 166. — angående behofvet af ett sammandrag i 2 178 utaf alla gällande Författningar om Syner å Soldatetorp, och om Torp-underhållningsskyldigheten. XXXIV. 166. Expeditioner till Konungen, Rikets Ständers, angående godkände förslag till ändringar i Rikets — angående tillåtelse i vissa fall till bropenningars uppbärande. XXXVII. 25o. — med öfverlemnande af ett förslag till ändring af 10 Cap. 21 § 2 Mom. RättegångsBalken samt till upphäfvande af dermed sammanhang ägande Kongl. Brefvet den 29 Juli 1812, och Kongl. Kungörelsen den 18 December 1823. XXXVII. Å. 271. XLI. B. 170. A. 33r. — med förslag till förklaring af 2 och 3 §§ i 14 Gap. MissgerningsBalken. XXXVII.
Ull anvista crediliv samt om nedsättning af räntan derå: Gifven Stockholms Slott den 2 Mars 1840; 3:o angående bidrag af allmänna medel till Strömsholms Canal qch slussverks ombyggnad: Gifven Stockholms Slott den 10 Mars 1840. Remitterades till Stats-Utskottet. Prot. Utdr. d. 18 Mars )8jfo. i5 5 S. D. Följande Kongl. Maj ts Nådiga Propositioner till Pdkets Ständer, den 14 dennes å bordet lagda, nemligen: l:o angående rättighet för Directioneri af Armeens Pensions-Cassa till ett räntebärande Creditiv i Rikets Ständers Bulk; Gifven Stockholms Slott den 2 Mars 1840; och 2:o angående sökt Creditiv-rätt i Rikets Ständers Bank för Stockholms stads Diätsel-Commission; Gifven Stockholms Slott den 2 Mars 1840, blefvo nu Lill Banco-Utskottet remitterade. S. I). Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående Communaloch Municipal-Styrelsen; Gifven Stockholms Slott den 2 Mars 1840; hvilken den 14 dennes blifvit å bordet lagd, remitterades nu till Allmänna Besvärsoch Ekonomisamt Lag-Utskotten, jemte ett, af Contracts-Prosten Sandberg i anledning häraf, afgifvet yttrande. S. D. Föredrogs och till Stats-Utkottet remitterades Kongl. Majrls, denne dag meddelade, Nådiga Skifvelse till Rikets Ständer, angående en med den föreslagna förändrade organisationen af Stats-Rådet gemenskap egande fråga; Gifven Stockholms Slolt den 17 Mars 1840; jemte ett, af Biskopen m. m. Doctor Heurlin_, i anledning af den Nådiga Skrifvelsen, afgifvet yttrande. S. D.
Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Jag tycker, att det icke är lämpligt att utsätta något visst antal Ledamöter, som kunna erhålla ledighet från Utskott, utan afseende på Utskottens talrikhet; ty om 3:ne Ledamöter af Ridderskapet och Adeln fingo ledighet, blef uti ExpeditionsUtskottet Ståndet utan Representant, och i Lagutskottet blef endast en Ledamot qvar. Jag tror, att det vore bättre, om det bestämdes, att en tredjedel eller en fjerdedel af Ledamotspersonalen kunde erhålla ledighet. Herr Lefrén, Johan Pehr: För en tid sedan tog jag mig friheten, i anledning af hvad i denna §. finnes stadgadt, göra en Motion. Jag utbeder mig nu, alt den, i sammanhang med förevarande förslag till ny Riddarhusordning, må komma under handläggning. Sedan vid denna Riksdag, och redan vid den förra, den praxis blifvit följd af BondeSlåndet, alt, så fort någon UtskottsLedamot från nämnde Stånd erhållit ledighet, nytt val genast blifvit anstäldt, hvarigenom BondeSlåndets Ledamöter alltid äro fulltalige, blir det nödvändigt, att i RiddarhusOrdningen införes ett stadgande, som berättigar och ålägger Ridderskapet och Adeln att iakttaga samma förhållande; annars blifva Ridderskapets och Adelns Ledamöter fåtalige, då deremot de öfrige Ståndens äro fulltalige. Jag tror, 88 Den g April e. m. alt detta kan ske, utan att motsäga Grund* lagarne, då 7g §. Riksdagsordningen Ljuder, att Ridderskapet och Adeln skall stälJa sig RiddarhusOrdningen till efterrättelse. RiddarhusOrdningen åter stadgar något derom i a5 §. som ej ä'r rätt tydligt, men hvilket jag önskar måtte blifva fullständigt. Herr Riben:
Bäst det var öppnades dörren, och en flicka med rödburrigt hår och spelande ögon, men för öfrigt med ett ganska snällt ansikte stack in hufvudet: » Jag skall tala om för fröken, att jag nu fått plats och skall genast tillträda den. » Fröken Svensson sade henne ett par vänliga och allvarliga ord, gaf henne ytterligare några praktiska råd, och flickan neg, tackade och aflägsnade sig med hastiga steg. » Ja, den där har sin historia, » yttrade frö- ken Svensson; — h o n var född i Köbenhavn, där modern varit vid någon » varieté » och fadern var typograf. Den förra hade begifvit sig till Stockholm, där dottern uppväxt som gat-tös. Som vuxen hade också hon försökt » komma in vid teatern », som hon kallade varietén, men utan att lyckas, hvarefter hon fått tjänst hos en akuschörska. Bortkörd härifrän kom hon en dag till härberget; på tillfrågan svarade hon ärligt, att hon b l i v i t afskedad, emedan hon hade ohyra, som hon fått just i sin tjänst, enär hon till bädd fått sig anvisad husetä orena linnehög. Hon sändes i bad, fick rent linne — hon ägde två i sitt lilla bylte, båda i fasansfullt skick — hennes klä- der blefvo upphettade i ugn och rengjorda; nu hade hon fått plats som » disktös », och iet tar till denna anställning, hon hastat med aå lätta steg. StackaTS askunge — stackars gatans barn, många medsystrar har hon, ännu sämre lottade! / Deita är ej det värsta slaget af olyckliga, » sade fröken Svensson, » ty hon kan emottagas, när hon väl en gång undergått en nödvändig och grundlig rengöring. Jag skall berätta ett annat exempel. » Och hon berättade. En afton helt nyligen hade en flicka inkommit, litet skygg och försagd, och bedt om nattkvarter. En enda blick på henne, där hon stod med lugg och i pärlor, men trasig och smutsig, var för föreståndarinnans vana öga nog, för att denna skulle veta, hvad hon gick för, och att hon tillhörde de kvinnor, som icke emottagas inom själfva hemmet.
För att icke vid remissen onödigtvis förlänga diskussionen, inskränker jag mig till att endast i korthet häruppå svara, att de inkast, nu blifvit gjorda, icke undgått komiténs pröfning; att hvad den sednare anmärkningen beträffar, stallmästarne, träget upptagne med arbete för remonternas och rekryternas daning, icke hafva den tid öfrig, som erfordras för officerarnes nöjaktiga instruktion; att hvad åter angår den förra, komilén, under fullt erkännande af de större fördelar, som skulle uppstå genom skolans förläggande, synnerligast i Stockholm, afhåliits ifrån att sådant föreslå af de betydligt stegrade kostnader - Den 17 Januari. 177 nader, som uppkomme, ej blott genom behöflige inköp af tomter, nybyggnader oell inköpande af hästar, utan ock derutöfver för hästarnes årliga underhåll, som, derest skolan vid stuteriet blifver förlagd, till betydlig del af samma stuteri bestrides. Skulle dock It. St:r, på de skäl Hr Frilen anfört — hvartill flera kunde läggas — linnas villiga till de uppoffringar, hans förslag skulle medföra, skulle jag för min del med stort nöje se en sådan frågans utgång. Hvad nu den Nåd. Proposrn beträffar, måste jag högligen beklaga att K. 11. ansett sig endast delvis böra upptaga, hvad såväl den år 1856 uti frågan nedsatta kommission som nu sednast landtförsvars-komilén tillstyrkt. Jag beklagar det hufvudsakligen derföre, att genom denna stympning af förslaget, dess ändamål fullkomligen förfelas. Genom gjorda beräkningar hade komitén nemi. ölvertygat sig om, att de båda löreslagna ridskolorna voro alldeles nödvändiga for att tillförsäkra hvarje vid kavalleriet, artilleriet och generalstaben inträdande officer det minimum af undervisning, som kunde anses, val icke i och för sig sjelf nöjaktig, men möjligen tillräcklig såsom underlag för sedan fortsatt sjellbildning.