Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Instämmande i Ridderskapets och Adelns beslut att låta trycka Bevillningsutskottets Betänkande, rörande grunderna och fördelningen af allmänna Bevillningen. Bifall till StatsUtskottets förnyade Betänkande om förra Mantalsskrifvaren Åkerströms Lön och Pension. Instämmande uti Ridderskapets och Adelns föreslagna tillägg uti Expeditionen till Kongl. Maj:t, angående handeln mellan. Blekinge och Skåne. 5*8 Den 5 Juli. é. m Aterremiss af Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betänkande om medel till vaccinationens befrämjande. Frän Vallo fl. Bor gar eS t amiet: Af den 15 Juni: Bifall til! OeconomieUtskottets Betänkande af den 26 Maj, rörande Husbehofsbränningen*, nitd vissa förändringar uti 2 §. 1 mom. oell 4 $. 5 mom. i Kongl. Kungörelsen af den 9 October 1812, hvaijemte BorgareStåndet ansett vara betänkligt alt förändra livad Kongl. Kungörelsen af den 24 Augusti 1815 stadgar, angående vittnens afhörande, m. m. Af den 19 Juni: Bifall till OeconomieUtskottets Betänkanden: 1:0 Af den 6 Juni, i anledning af motion om afhjélpande af vissa kostnader för Rusthållare. 2:0 Af samma dag, om yrkad tillåtelse för Allmogen i Skåne till leverering i närmaste KronoMagazin, eller lösen efter Markegång, af den Stockholms Barnhus tillhöriga Tionde-Spannmål. Af den 13 Juni, om grunden för Stadsoch Lands-För? amlingars Röst-rätlighet, vid gemensamt Prest-Val och A:o Af samma dag, angående Wene Härads, i Elfsborgs Län, lidande af den nära Götha Elf belägna Insjö, Hällsjön kallad. Aterremiss af OeconomieUtskottets Betänkan den: 1:0 Af den 24 Maj, om Allmänna Skogshushållningen i Riket, samt väckt fråga örn SkogsBetjeningens och JägeriStatens indragning. 2:0 . Rörande den åtskilliga Elfsborgs Läns Invånare förunnade rätt till GårdfariHandel — och 5:0
Under punkten 13:o här ofvan har Utskottet tillstyrkt uppsättande af ett tredje kompani sappörtrupper; och då den föreslagna kasernbyggnaden torde vara för den sålunda bildade pontonierbataljonen oundgängligen behöflig, tvekar ej Utskottet tillstyrka, att det begärda anslaget, 55,190 R:dr 25 öre, må af Rikets Ständer å Riksgälds-kontoret anvisas. 52:o. Byggnader till förvarande och värd af de till regementen och korpser utlemnade krigsgevär. För detta ändamål har Kongl. Majit begärt ett extra anslag,af 74,262 R:dr 52 öre.
väcktes från rysk sida det förslag, att sultanen skulle uppfordras » göra slut på det laglö9a tillståndet i Bulgarien », och furst Bismarck sades ämna ligga sitt inflytande i vågskålen för att gifva större tyngd åt Rysslands anspråk. Genom den ryske ambassadören Nelidov fick sultanen sig meddelad en uppfordran, att protestera mot prins Ferdinands qvarstannande i Bulgarien. Men England förklarade sig icke kunna råda sultanen dertill, förrän man definitivt kommit öfveren8, huru landets styrelse skulle ordnas efter prinsens afresa. Och detta råd gjorde sin verkan. Berlinkabinettets försigtiga hållning gentemot både Ryssland och England hade sin tillräckliga förklaringsgrund i tillståndet inom den kejserliga familjen och de förändringar, som man med anledning deraf afvaktade. Kronprinsens halssjukdom blef allt * mer oroande, helst som hans tyske läkare genast från början förklarat den härröra af kräfta och åt denna sin förmodan tidigt gifvit offentlighet Sir Morell Mackenzie, som i maj 1887 kallats till Berlin hade en annan mening, åt hvilken ban genom företagen undersökning skaffade bekräftelse. De angrepp, för hvilka han nu utsattes från de tyska läkarnes sida, voro ej egnade att minska oron för patientens öde. Vistelsen i England (14 aug. — 3 sept. ) syntes för kronprinsen välgörande, oaktad t dr Landgrafs operationer ej voro egnade att åstadkomma en förbättriog; men Mackenzie anmärkte, att sjukdomen vid denna tid verkligen började taga en vändning till kräfta. I hopp att möjligen förbättras under inflytelsen af ett mildare klimat begaf kronprinsen sig till Italien, der han från 3 nov. uppehöll sig i den lilla staden San Remo. I början var en förbättring märkbar, men på nyåret inträffade en tydlig vändning till det sämre. Deo 8 febr. verkstäldes tracheotomien af dr Bramann, hvilken dervid råkade göra snittet ett litet stycke för långt åt höger i stället för i medellin ien. Äfven var den af Bramann insatta kanylen olämplig och förorsakade ett sår på bakre väggen af trachea, i följd hvaraf den snart måste utbytas mot en annan, som af Mackenzie insattes.
S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Stats*: Och BancoUtskottens den 26 sisth Junii aflatne, samt den 29 i samma månad på bordet lagde Memorial, angående tiden för nästa Revision af StatsBancooch RiksgäldsVerkens räkenskaper. Ut supra, S. D. Vid förnyad föredragning af Statsoch BancoUtskottens den 26 sisth Junii aflåtne; samt den 29 i samma månad på bordet lagde Memorial, med förslag till reglemente för Riksens Ständers Fullmägtige i RiksgiildsContoiret, i afseende på utredningen af Götha £agal Bolags, kjalmp och Götheborgs Discontj 4 6 Den 2 Julii. verk, blef berörde förslag i anledning af dervid gjorde anmärkningar till Stats-och Banco-* Utskotten återremitteradt. Ut supra. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes kl. ett qvart till 2 e. m. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Thorsdagen den 2 Julii* Plenum kl. 4 eftermiddagen. Grefve De la Gardie ^ Jacobf tog, såsom äldste närvarande Grefven j klubban. Upplästes till justering Och godkändes följ Den 2 Juli!. 47 jande från Expeditionsutskott ankomne §. §. af RiksdagsBeslutet, nemligen: 1) Om Hushållningsmål. 2) Om Commlnistrarnes befrielse från »kjutsningsskyldighet, 3"> Om ny reglering af Rikets Ämbete!» öcb Tjenster. Sedan 43, 44, 45 ock 46 §. af Riddarhus ördningen blifvit uppläste, företog Högloflige Ridderskapet och Adeln val af 4 ordinarie Ledamöter samt 8 Suppleanter uti förstärkta Stats; Utskottet j och befunnos efter valets slut följande Herrar hafva blifvit utsedde till Ordinarie Ledamöter: N:0 35* Grefve Gyldenstolpe, Cart, 53 roster. Friherre von Otter, Gustaf, 47 dito. — 85.
Att sådane splittringar emellertid å ömse sidor verka menligt, är uppenbart. Af anstalter, som afse besparingsoch understödsändamål, äro i öfrigt för landet, utom sparbanker, Tab.N:ol2. hvarom Tab. N:o 12 lemnar upplysning, icke andre att anföra, än socknernagasiner, för anläggande hvaraf detta läns allmoge visar föga benägenhet, så att vid 1860 års slut endast 11 sådane inrättningar funnos, som tillkommit under de sista 19 åren. I afseende å fattigvården inom länet hänvisas till den deröfver upprättade, härvid bilagde tabell Tab.N:ol3. Då någon statistisk öfversigt öfver denna del af kommunalförvaltningen förut icke varit offentliggjord, erbjuder sig ej någon grund för jemförelse i detta hänseende, med föregående tidskiften. Den nog allmänna klagan öfver fattigvårdsbesvärets ökade tyngd är väl emellertid icke utan befogenhet, men det öfverklagade förhållandet är ostridigt verkan mera af en fullständigare och bättre ordnad fattigvård än af fattigpersonalens tillväxt. Ty det är en ovedersäglig erfarenhet, att sedan 1847 års fattigvårdsstadga trädde i verkställighet, tillståndet i så måtto förbättrats, att fattigvårdspligten noggrannare fullgöres, och att lättingar icke så ohejdadt, som förr, kunna ströfva omkring till last och äfventyr för allmänheten Uppgifterna till den åberopade fattigvårdstabellen äro så nära fullständigt meddelade, att sammandraget kan anses innefatta temligen tillförlitliga svar på de i kolumn-rubrikerna framställda frågor. Men det bör härvid erinras, att, såsom i de vid tabellen fogade anmärkningar antydes, icke få församlingar låta fattighjon kringgå från gård till gård och der turvis njuta kost och vård, hvaraf kostnaden i allmänhet ej är inbegripen i uppgifterna å de allmänna fattigvårdsutgifterna, likasom ej heller värdet af vissa natura-persedlar, som utan fattigvårdsstyrelsernas mellankomst de fattige tilldelas. För att bilda sig ett riktigt omdöme om tyngden af fattigvårdsbesväret, uppskattadt i penningar, bör alltså sammandragets totalbelopp ökas med minst 20 ä 25 %• Bland välgörande stiftelser, utom städernas, äro att nämna: l:o.
Denna votering har visat, ett resultat af 62 Ja och 57 Nej; hvadan Rikets Ständer alltså beslutat i enlighet med Ja-propositionens innehåll. 8:de voteringen (N:o 10 i Mern. Den, som bifaller Bevillnings-Utskottets af tre Stånd godkända förslag, att bevillningen af de i 35 § 2 mom. omförmälda aktie-bolag, associationer, societeten verk. hypotheksoch andra allmänna inrättningar, skall beräknas af ”årliga behållningen», och att följaktligen detta uttryck skall införas i stället för ordet »utdelningen» så väl i nämnda moment, som uti 146 §, — röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, kommer nämnde bevillning, enligt Ridderskapet och Adelns beslut, att beräknas af vårliga utdelningen», och detta uttryck följaktligen att pä berörde ställen i Bevillnings-förordningen begagnas. Som denna omröstning utfallit med 77 Ja och 4-2 Nej, hafva Rikets Ständer alltså beslutat enligt Ja-propositionens lydelse. 9:de voteringen (N:o 12 i Mern. Den, som gillar Bevillnings-Utskottets af tre Stånd godkända förslag, att den för Jern-kontoret i 35 § 4 mom. af nu gällande Bevillnings-förordning stadgade bevillning skall upphöra, och nämnde moment följaktligen ur Bevillningsförordningen utgå, äfvensom att i 145 § skall intagas ett så lydande stadgande om bemälde Kontors bevillnings-frihet: »Jern-kontoret, sä länge dess vinstmedel användas till allmän-nyttiga ändamål,» röstar Ja; Den, det ej vill. röstar Nej. Slats-lilskottets Memorial, A':o 309. 7 Vinner Nej, antages Bonde-Ståndets beslut, att den nu gällande bevillningen för Jern-kontoret skall bibehållas, och att något stadgande om bevillningsfrihet för samma Kontor ej skall i 145 § införas. Denna votering utföll med 76 Ja och 45 Nej, hvadan Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med Ja-propositionen. 40:de voteringen (N:o 13 i Mern.
Men efter den uplysning Frih. Stjernstedt lemnat, att ett redan af Hr Brakel under förra Riksdagen ingilvet förslag till någon omorgasation af Ståndets representation, har blifvit upskjutet intilldess att förslaget om national-representationens ombildning vid denna Riksdag blifvit afgjordt, så skulle jag för min del vilja hemställa om icke lämpligast vore att man remitterade Hr Björnstjernas motion till Riddarh.Utsk. med förständigande, att densamma der bör blifva hvilande, intill dess det allmänna representationsförslaget blifvit afgjordt, och sedan behandlas i sammanhang med Hr Brakels förslag till ombildning af Riddarhusets representation. Jag anhåller hos Hr Gr. o. Landtm, om propos. härpå. 248 Den 11 December f. m. Hr von Hartmansdorff, August: Jag gör all rättvisa åt den ömtåliga hederskänsla hos Hr Björnstjerna, som föranledt honom att framställa denna motion; men jag tror lika med många andra värde ledamöter som redan yttrat sig, att förslaget är förhastadt och så beskaffadt att det icke kan af R. o. Ad. godkännas. Örn vi tänka tillbaka på våra partitider och hvad som då hände, så böra vi icke i anledn. af det lugn, som vi f. n. åtnjuta, föreställa oss att detta framgent skall fortfara; vi kunna återfå samma händelser som tillförene. Nyligen hafva vi uti en tryckt skrift sett utredning af förhållandet med General Buddenbrocks deltagande i 174(1 års krig. Efter ali anledn. och efter de skäl, som derför åro anförda i nämnde skrift, så var han den skickligaste af de generaler, som skulle utföra kriget. Likväl måste han för partihettans skull förlora, icke blott sin plats på detta rum, utan äfven lifvet, och på den s. k. Generalsbacken blef han aflifvad. Jag tror lika med Frih. Tersmeden, att denna motion är grundlagsvidrig, men låtom oss icke tvista om grundlags §§:nes beskaffenhet i händelse Ståndet såsom jag förmodar i allmänhet ogillar motionen, så är det utan ändamål att strida om lagligheten och att remittera henne till Riddarh.Utsk.
Då Spinnhus - arrestanterne utgöras af sådane personer, som för brott dömmas till fängelse, för lifstiden eller på visse år, samt Strafflagarnes tillämpning och verkställighet alltså fordrar, att Staten vidkännes den till deras underhåll nödige kostnaden; så måste ock ovilkorligen erforderlige medel dertill anslås; Och, enär det, af ett ökadt antal arrestanter vid Spinnhusen i Landsorterae, sig härledande behofvet af större anslag härtill, blifvit af Kongl. Cora* merce-Collegiurn uppgifvit, samt med den bifogade Calculen ådagalagdt, har Stats-Utskottet $72 ' Stats-ZJtskottets Belänkanderä ansett sig icke kunna undgå, tillstyrka! att eri förhöjning af 5000 R:dr årligen, uti förra an’ slaget till desse Spinnhus-Inrättningars under-' håll beviljas i att vid för hand varande Stats* Reglering uppfe ag. Hvad åter angar den för nästledit år uppkomne brist af 4,04g R:dr 24 sk. 4 rist., samt då för innevarande år, en dy* lik summa troligen öfver Stats*anslaget erfordras; så hemställer Utskottet, det Riksens Hög* lofl, Ständer till Kongl. Majit? Nådiga åtgärd öfverlemna, att låta godtgöra dessa årens öfver* skjutande utgifter med 8100 R:dr B:eo, utaf Öfverskott på Stats-Verkets Intrader för samm? år. Hvilket vördsamligep hernställe? till Sik* sens Höglqfl. Ständers bepröfvande., Öo-ckhcjlm den 22 April 181R N:r 19 oj Riksens Högloft, Ständers Stats-Utskotts
M.t jemväl föreslagit, de återstående två anslagen, i anseende lill den större föränderlighet under olika år, sorn dessa utgifter, tillföljd al sin natur, äro underkastade, erhålla form af reservationsanslag, så att hvad deraf ett år ej åtgår, får ett följande år för ändamålet användas. 1 öfverensstämmelse med hvad Rikets Ständer här ofvan anfört och dä, med den jemkning i aflönings-beloppet för Föreståndaren, hvilken Rikets Ständer ansett 128 ExpeditionsUtskottats Förslag till under d. Skri/velse J\:o 196. böra ega rum, det erforderliga års-anslaget för il råga va rande embetsverk uppgår tili 27,000 R:dr, hafva Rikets Ständer, med godkännande af grunderne för det af E. K.
Hvar och en bör likväl kunna inse, alt beviljandet af denna ersättning är en fråga, som står helt och hållet utanför regleringen af Staterna, ty denna rättighet, hvilken, enl. vederbör:des yttrande, befunnits nyttig och nödvändig, derest tjensterna skulle tillbörligen kunna skölas, kunde af K. M. beviljas, hell och hål-, let oberoende af den nya regleringen, och hade också förmodligen kommit att ega rum, äfven om icke någon ny reglering blifvit gjord. Således är Utslcs anmärkn., så vidt jag kan finna, äfven ur denna synpunkt, alldeles obefogad. Den 8:de punkten handlar om en obetydlig ersättning till Landshöfdm i Götheborg för amorteringen af hans ackord. Det är kändt att, enl. den reglering af Landshöfdinge-tjensternas löner, som egde rum år 1837, ett visst belopp skulle frångå vissa platser, för att fylla behofven på andra ställen, och ett sådant afskiljande egde då jemväl rum ifrån Landshöfdinge-löner i Göiheborg, nemi. afgälden för de å Elfsborgs kungsladugårds utmark befintliga lägenheter, hvilken var beräknad till ett belopp af 1,850 R:dr. Under den närvande Landsh:ns företrädares tjenstetid blef detta så regleradt, att han sjelf upbar denna afgäld och deremot till SlatsKonl. utbetalle den i löneregleringen beräknade summan af 1,850 R:dr. Efter sista Landsh.-ombytet fortgick icke detta förhållande, utan afgälderua hafva direkte ingått till StatsKont., hvarvid den nuvaride innehafvaren af tjensten gjort en icke så ringa förlust, emedan summan temligen betydligt öfverstigit det beräknade beloppet. Detta gaf Landshm anledn. alt till K.
Den 27 A ugusti r. wi - en ännu högre garanti för företaget än vid förra riksdagen, för alt såmedelst kunna hafva att påräkna Engelska penningar, hvilka påslås i sådaDt fall skulle stå oss till bilds; äfvensom Engelska Ingeniörer skulle åtaga sig arbelels verkställande. Alan säger vidare att kontrakt om jernvägens byggande redan är afslutadt emellan Gr. von Rosen och Jernvägsbyggnads-entreprenören George Burge oell alt man endast afvaktar Ständernas beslut i frågan. Jag bar förskaffat mig tillfälle alt lusa detta kontrakt, jemte åtskilliga andra till denna fråga hörande handlingar. Kontraktet innehåller bland annat: att George Burge åtager sig ali bygga jernvägen emellan Orebro och Hult emot en summa af 270,000 P:d Sterb samt att under hälla densamma uti godt och försvarligt skick, lill John Hennies och den Svenska Regeringens belåtenhet emot betalning härför efter en viss fixerad summa per Engelsk mil, hvarom öfverenskommelse mellan kontrahenterna skulle träffas, oell itali de ej skulle komma öfverens, efter det pris, som John Rennie intygar vara billigt. Till detta kontrakt finnes äfven ett supplement af d. 23 Juli 1851, af hvilket en § lyder sålunda i öfversättning: ”1 händelse R. St. icke, på derom af Gr. von Rosen gjord hemställan, skulle ändra och modifiera de i berörde privilegium och förordningar stadgade vilkoren i de hänseenden, hvarom öfverenskommet och hernmark blifvit af och emellan besagde Gr. von Rosen och Hr George Binge, enkannerligen förmedelst höjande af den garanterade räntan eller dividenden pä den fond, som skall anskaffas, eller berörde kapital af 270,000 P:d Sterb, till ett belopp af 5 proc. per annum; så skulle anförde kontrakt till alla delar förfalla och vara af noll och intet värde.”.
Månne en jurist, som aldrig commenderat en troupe, förstår krigsväsendet bättre, än en deri öfvad Kongl. Prins? eller kan en krigare, utan sakkunnig vägledning, bedöma ecclesiastika ärender, derföre att han är Stats-Råd? Om ingen Amiral sitter i Regeringen, kan en civil Expeditions-Chef med säkerhet förstå ärender, som höra till tjenstgöringen vid Flottan? Unions-Comiten har icke trott det, och fördenskuld föreslagit, att alla de stadganden, som äro bestämda för regeringsärendernes behandling under Regents utöfning af Konungamakten, skola gälla äfven för en af flere Stats-Råds-ledamöter sammansatt Regering. På alla förenämnde skäl nödgas jag afstyrka den Kongl. Propositionens antagande.” H:o 21. Constitutions-Utskotlets Utlåtande N.o 2 ti N:o 21. Ank. till Exp. Etsk. den 3/ Dec., kl. 12 ni. Utlåtande till Riksens Ständer, i anledning af Kongl. Maj:ts Proposition3 angående ett tillägg vid 1 § g mom. Tryckfrihetsförordningen. Uti Nådig Proposition till Riksens Ständer af den 10 näsllidne October, som genom samtlige Riks-Ståndens remisser af den 9 i denna månad blifvit Constitutions-Utskottet meddelad, har Kongl. Maj:t behagat anföra: att den under sednare åren inträdda allmännare litterära gemenskap serskilda nationer imellan, på samma gång den åt författare och förläggare af tryckta skrifter beredt en rättvis uppmuntran medelst ökad afsättning, framkallat det författare-rätten förnärmande bruk, att i ena landet blifvit eftertryckte böcker och skrifter, dertill förlags-rätten tillhört annan makts undersåtare; att, till förekommande häraf, andra länders lagstiftare redan varit betänkte att serskilda stadganden härom utfärda, i hvilket afseende så väl i Konungariket Danmark, genom Kongl. Förordning af den 7
Hvad lagstiftningen under nuvarande förhållanden kunnat till förberedande af nämnda förändring åstadkomma, inskränker sig, efter Utskottens tanke, till den tillåtelse, sorn, genom Kongl. Kungörelsen den 23 Oktober 1850, blifvit leornad åt delegare i hemman eller bylag, ett eller liera, att, om de enhälligt så vilja, sig emellan för alla sina egor eller för en del deraf, öfverenskomma om afsägelse af stängsel-vitsord, med den verkan, att hvar oell en af dem ovilkorligen ansvarar för vården af sina kreatur och den skada, som å de under öfverenskommelse!! inbegripna egor af kreaturen Höres, samt att öfverenskommelsen, såvida den blifvit skriftligen ingången och af alla delegarne undertecknad, ej kan brytas genom en nyck, som faller egaren af hvilken del som helst i den under öfverenskommelsen innefattade jorden, kanske af den minsta, in, utan eger bestånd lill dess minst två tredjedelar af jordegarnes antal, tillsammans egande minst två tredjedelar af den jordrymd, öfverenskommelsen gäller, finna återgång till den gamla hägnadsskvldigheten nyttig. På grund af hvad Utskotten sålunda anfört, och då Utskotten hysa den åsigt, att möjlighet för något flertal, vare sig huru stort som helst, alt påtruga någon enda granne en förändring af så genomgripande art, som den ifrågavarande, icke hör beredas, enär sådant otvifvelaktigt vore oförenligt med den fria dispositionsrätt öfver jorden, som nu är hvarje Svensk jordegare tillerkänd, få Utskotten vördsamt tillstyrka, att molionerne, så vidt de afse upphörande af stängselskyldigheten, icke mä till någon åtgärd föranleda. Herr Friherre Raabs förslag, att hvar och en bör hålla sådan vård om sina mindre husdjur, att de ej inkomma på annans egor, och att hägnader således endast skola afse att utestänga större kreatur, hvilar på samma grundsats, som Utskotten här ofvan såsom riktig erkänt; och uppenbart är, att, om detta förslag kunde antagas och allmänt genomföras, ett stort steg dermed^ vore taget i den riktning, lagstiftningen har att följa för egofridens ordnande på ett på en gång rättsenligt och ändamålsenligt sätt.
Det är ej mera lifvande att se åtskilliga moderna arbeten i denna väg än att se våra gamla tanters försök i att måla blommor på siden. Hos de ena liksom hos de andra kan det finnas talang — man önskade endast, att de, som ej ägde sådan, skulle behälla sina välmenade alster för sig själfva. Ty allt som faller inom konstens område är ju till för att glädja — det klumpiga, let dåligt gjorda hvarken gläder eller uppfostrar ögat och smaken. r Man kan vaia lika bra konstnär genom att måla ornament på en kruka eller fantasier på en tallrik, genom att skära i läder eller komponera mönster som genom att måla oljefärgstaflor. Blott man ger sig själf åt arbetet, ej endast leker med det, och blott man har sådana anlag därför, att man kan öfvervinna svårigheterna och ej blir stående på fuskarens ståndpunkt. Ty märk väl: det jag vill opponera mig emot, det är mot de talanglöses » konstverksamhet », det må sedan vara fråga om att måla » Modersglädje » i olja eller måla en söt ängel på ett julkort eller en förgät-mig-ej på klockstället, som » föremålet » skall få i afskedspresent. När det är fråga om att måla taflor, som ske la sitta i ram på en vägg, anser jag dilettantism för något särskildt afskyvärdt. Jag kan förstå dem, som, utan att äga någon vidare förmåga, teckna i en skissbok för att sedan ha utkastet till minne af den dag, då det kom till. Jag kan också förstå, att det kan vara uppfriskande för den, som älskar färg och tycker om att se på naturen, att lifva upp sitt sinne och sitt öga genom att göra studier i olja eller akvarell efter verkligheten — fastän jag har svårt att förstå, hur den, som målar då och då på lediga stunder, skall kunna se på sina försök med någon verklig glädje. Ty om man ej målar snart sagdt ständigt, så mister man handlaget, och man skall ej ha synnerligt stora fordringar, om man är nöjd med det man gjort. Jag anser, att det helt enkelt är ogörligt att dela sig mellan målning och sådana sysselsättningar, som ej ha med konsten att skaffa. Det blir lek — låt vara en uppfriskande lek — och ingenting annat, då handelsmannen eller kontoristen om söndagen målar en akvarell.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 28 Augusti 1834* N:o 114. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 28 Aug. i834* Pieste-Slnndet den 28 Borgare-Ståndet den 28 Bonde-Ståndet den 28 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelseangående bestämmande af prcescriptionstid för uppvisande i Banken af utelöpande invisningar och insättningsbevis, som i räkenskaperne balanceras. (Banco—Utsk. N:o 24-) S A. K. Sorn Rikets Ständer funnit bestämmandet af en viss pi asscriptionstid för uppvisande i Banken af utelöpande invisningar och insättningsbevis, som i Bankens räkenskaper år från år balanceras, vara i flere afseenden af behofvet påkalladt, och af sådan anledning beslutit: att Vexeleller Låne-Banco-Casseurers insättnings-bevis (Cassa-attester), Vexeleller Låne-Bankens invisningar på Cassorne (Cassa-sedlar), Vexel-Bankens bevis (Attester) öfver skedda insättningar för Låne-Bankens räkning samt Låne-Bankens invisningar (Assignationer) på VexelBanken, hvilka äro utgifne före år 1826, utaf Banken emottagas och infrias till och med 1835 års utgång, men derefter icke utaf Banken lill liqvid erkännas; Expcditions-Uiskottets Förslag till lind.