Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nordstjerneorden, Magister Anders Magnus Strinnholm, som, enligt Rikets Ständers beslut vid 1845 års riksdag, såsom understöd för utgifvande af ”Svenska Folkets Historia” åtnjutit ett årligt anslag af allmänna medel, hvilket vid 1854 års riksmöte blifvit, från dess första belopp 1,000 R:dr Banko, förhöjdt till 1,500 R:dr s. m., motsvarande 2,250 R:dr Runt, och för Strinnholm, som iche uppbar någon lön eller egde enskild förmögenhet, utgjorde hans enda hufvudsakliga inkomst, under den 18 Januari nästlidet år med döden afgålt och efterlemnat sitt bo i sådan ställning, att skulderna betydligt öfverstiga tillgångarne, Kongl. Maj t måtte till Rikets Ständer göra framställning derom, alt någon del utaf det Strinnholm i lifstiden förunnade understöd må fortfara till förmån för bans eflerlefvande medellösa enka, — har Kongl. Maj:!, med hänseende till den synnerligen utmärkta förtjenst, hvarmed ”Svenka folkets Historia” blifvit af Strinnholm tecknad, och för utgifvande af hvilket arbete, såsom en prydnad för Sveriges litteratur, ett särskildt åi ligt anslag jemväl varit honom af Rikets Ständer tillerkändt, föreslagit att åt Strinnholms i tryckande behof efterlemnade ålderstigna hustru måtte för bennes återstående lifstid beviljas en årlig pension å allmänna indragningsstaten af 1,200 R:dr Runt, alt utgå och beräknas från och med Februari månad nästlidet år eller månaden näst efter den, hvari Strinnholm atled och med hvilken det honom tillagda anslag till följd deraf upphörde; och anser sig Utskottet, på de i Kongl. Majlis nådiga Proposition anförda skäl, böra tillstyrka Rikets Ständer att å allmänna indragnings-staten anvisa den af Kongl. Majit för Strinnholms efterlemnade åldriga enka Anna Sofia Strinnholm, född Zimmerman, sålunda nådigst Bih. Ull B. St.
Ordf. erinrade afven om denna o textila konstarts nuvarande iippblornstring iiiem vårt land och omniimnde några af de arbeten, nieda hvilka Hanna Person varit sysselsatt under de a r hon arbetat inom föreningen; såsom t. ex. vafiiader till biinkadynor afsedda för rikssalen p&amp; Gripsholms slott, bänkadrätter, sanda som ghfvor till Baden in. fl. Det hjärtliga talet afslöts med iiågra ord af uppmuntran till pristagerskali och lyckönskan till fortsatta beinödanden och nya framsteg, hvilka skulle blifva en heder för henne sjalf och för Handarbetetv vanner. ' C 01nedel.bart liarefter framfördes ' af en af styrelsens ledamöter, nedanstående, af heiine. ' sj&amp;lf föeattade, med lifligt; bifall emottagna verser: S i tyst i skogem dzrnkla g ö n m a Den klara källans j ö d e g&amp;, Men f+iska hickar g i f i ~ i l d t ö v m n S i rika krafter i dess s j i l; Att vattltet stiger, joden vaxer Oct vidgar sig allt mer och mer, Tills stolt och fi? dess bölja glider Och yppig grönska stranden ger. Och kli ' llan lik, en tanke spirnr Ur sjiflenr +t@; km#$! nnnd, reJ ?z Med h a n d h g sitt forlztnd han Jil-ar Och fra71~ i @ set l&amp;rs idhz. Och nya k r a f e r s kbl&amp;r&amp;z,o foras I tnrrkem f i r a till ett heltJ Som sinat ?lt och snart förrtrndt ' Om u t i skilda $ölen delt.
Monopolium derigenom att villkoren för deltagande deri äro sådane att en stor del af Rikets innevånare ieke kunna deruti ingå. Herr Commerce Rådet Egge: Product Placatet är redan till en del hvilande, och dessutom är svårt att bedömma följderna af Compagniet, då det ännu icke tagit sin början. Begärdes på bordet. Protocollerne för den 16. Maji och 23. De dervid gjorde anmärkningar förföllo. Protocollerne för den 20. Maji 1812. och d: 5. Maji 1813. angående förhöjning af Nederlags Procenten. Herr Professorn Rosensköld. Härvid har jag anmärkt att sedan Herr Stats Secreteraren Baron 1 Virsén, redan i Maji månad 1812. föreslagit att Nederlags Procenten skulle betydligen förhöjas och Kongl. Maj :t befallt att frågan skulle hvila tills Tull Directionen blifvit hörd, gick denna förhöjning först efter mer än ett års förlopp i verkställighet, i anledning af Herr Stats Secreteraren Grefve Mörners derom afgifne underdåniga Pro memoria, genom hvilket dröjsmål den oåter kalleliga högst förmånliga conjuncturen gick obegagnad för Stats Cassan förlorad och Stats Cassan i mistning af flere hundrade tusende Rdr, under det att en mängd öfver flöds varor oförtullade, under sken af Nederlags och Transito varor spriddes omkring i Riket. Var det icke rätt, att enligt Stats Secreteraren Baron Wirséns förslag, gjordt i Maji månad 1812, höja denna afgift, då ännu Engelsmännen hade ingen annan debouehé för sina varors afsättning till Ryssland och Tyskland än genom Sverige, så var det icke heller rätt, att höja den i Julii 1813 då Engelsmännen ej mera behöfde denna debouehé. Således har Stats Rådet antingen bordt höja afgiften i Maji 1812. eller ock icke höja den i Julii 1813. Något Politiskt skäl till dröjsmålet med afgiftens förhöjning kan jag icke finna, då den i synnerhet hade kommit att falla på Ryska och Tyska köpmän, hvarföre
Då har man skäl att fråga: hvarföre har icke denna följd af realisationen inträffat i Sverige, då den likväl är fotad på en verklig grund? Sjelfva frågan om realisationen, dä den gick igenom, förflyttade Sverige till ett in timt förhållande med penningemarknaden i verlden. Det är naturligt, att Sverige, då det fick fördelarne af detta förhållande, äfven måste vidkännas dess olägenheter. Bland följderna deraf är äfven den, alt den reella valutan i silfver och guld har varit mycket rörlig. Den har flyttats frän det ena landet till det andra i stora qvantiteter, ja, från den ena verldsdelen till den andra. Hvarföre skulle Sveriges Bank ensam vara fritagen från de speculationer i delta afseende, som sträckt sig öfver hela verlden? Det är ganska troligt, alt äfven om Sverige icke under de sednare åren varit utsatt för en svår jernconjunctur, så skulle vi ändock hafva fält vidkännas följderna af silfrets rörlighet. Detta förhållande har nemi. ej allenast berott på spridandet af statslån och stora bolags behof, ulan äfven på bankrörelsens olika kraf. Jag vill här åberopa ett enda exempel. Om man jemför penningeförliållandet i de Nordamerikanska staterna inom de 15 stater, som liafva största rörelsen, vid tvenne olika perioder, nemi. 1838, dä bankerna föllo, och närvarande tid; så linner man, efter de underrättelser jag erhållit, följande: år 1836 voro i circulation 128,104,328. år 1844 är 1836 i depositioner år 1844 Utestående fordringar voro under 54,688,795. 104,529,154. Den metalliska valutan utgjorde år 1836 38,847,962. Således visar sig, att ehuru circulationen blifvit förminskad till mera än hälften, så har ändock den metalliska valutan höjt sig ganska betydligt, eller ungefär med J. England har icke eller varit fritt för inflytelser af detta slag.
Rid - — K — derskapets oell Adelns underdåniga skrifvelse i iimnet till Kongl, Majit: X. 249. lliddarhus-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — Nio 7, öfver Riddarhus-Direktionens Riksdags-Berättelsei B. lil. 298, 396 594. A. 594, 596, 599, 600,' 601; U. XI. 249, 256, A. 256, 257. — N:o 8, angående ifrågasatt godtgörelse af Stats-medel för kostnaderna till Riddarhus-salens inredning, anskaffande af värminrättning samt införande af gaslysning m. m.i B. III. 602, 637, 641, A. 643. — N:o 9, i anledning af Grefve Björnstjpfnas, C. M., motion om tillägg i 7:de §:n Riddarlius-Ordningen: B. III. 663: IV. 13, 23, A. 38. -— N:o 10, i anledning af Herr Anreps, Gabriel, motion om understöd för fortsatt utgifvande af »Svenska Adelns Ättartaflor»: B. IV. 46, 98, 305, A. 308 tNio 11, i anledning af återremiss af Utskottets Memorial N:o 6: B. IV. 46 98, 308. A. 308. — N:o 12. med hemställan otn anslående af en lifstids-ränta åt Friherre Carl Stephan Bennet: B. IV. 175, 308, A. 310. -— N:o 13, angående löue-förhöjningar åt åtskilliga Riddarhusets tjenstemän: B. IV. 517; V. 22, 42, A. 42, 50, 55, 56, 57; U. IX. 112, 164, A. 164.
Dä Skalm icke bestar mera än som swarar mor den tjenst han gör Staken, är en bewiilninq af lönen orätrwist, men ännu meravbiiligt är etr sädant afdrag dä lönen aldeles icke eller med knapphet förstär lill löntagarens tarfliga utkomst. Der a sednare är i mer och mindre män händelsen med Rikets Hof-Nätter och Collegier samt alla mi lirairer i mindre och till en del äfwen i högre grader, som hafwa endast penningelön. Jag föreflär pä denna grund sä myckec hellre, alt dosta Statens tjenare isrän all beivillning befrias, som detta utgör en betydlig lindring för dem, men ej anmärkbar minffning för Staren; deremot torde det anses mindre obilligt, art de som hafwa större penningelöner böra, fast än de icke äga annan inkomst än tjensten,dä statens behof äro utom ordenteliga, äfwen widkännas någon bewillning pä stn lön; dock icke högre än 2 procent. Men ifrän progressiv afgift ä. lön böra alla förutnämnde löntagare efter mitt omdöme befrias: och i denna omständighet är jag således af Herr Silverstolpes tanka. Slulligen sär jag nemua, att jag, lika med Herr Grefwe körner, anser det wara orätt, att Borgare-Ständrts ledamöte-, i Städernes Taxerings-CommitLec äro sä myckel talrikare än de öfrige Ständs ledamöter uti desamma. Friherre Legerström, Jacob: Tiss Andra Del33. 5i4 Den Z Augusti. Till de redan gjorda anmärkningar, hwaraf jag u>i flere, och hufwudsaligen uti dem af Gref» we körner och Rector äjlverstolpL till alla delar instämmer, anhäller jag akt fä tillägga en.
BorgareStåndet och det Högvördiga PrestStåndet, uti meddeldta ProtocollsUtdrag af den 12 dennes, förklarat sig hafva beslutit, att särskildt upptaga Constitutions Utskottets under den 29 November 1809 afgifna Betänkande öfver dc hos hvardera af RiksStånden vid RegeringsFormen, innan dess antagande, gjorda anmärkningar, företog nu Höglofl. Ridderskapet och Adeln likaledes berörda Betänkande punktvis; och enär, vid granskningen häraf, utrönt blifvit, dels hvilka punkter blifvit afgjorde, dels å hvilka något afseende icke ansågs kunna eller behöfva göras, befunnos endast de nedanskrifna återstå, öfver hvilka Ridderskapet och Adeln stannade i följande beslut: S6:te §:n. Den härvid gjorda anmärkning, att RiksgäldsContoirets Protocoll uti intet fall böra hemliga hällas, afslogs. io5.'te §:n. Det förslag, att, vidgranskningen af Stäts-Rddets Protocoll, ConstitutionsUtskottet md förstärkas till trettio Ledamöter af hvarje Ständ, afslogs. Den anmärkningen, att Representationen, med dervid nödiga förbättringar, bort i Regerings - Formen bestämmas, hänvisades till Constitutions-Utskottet, att behandlas i sammanhang med frågan om en förändrad Representation. Det förslag, att fr agan örn FörlikningsDomstolar mätte upptagas och utredas af Constitutions-Utskottet, ansågs ej höra till Grundlagen. Vid förslaget om inrättning af en Ijagoch Hushälls-Beredning, ansåg Ridderskapet och Adeln, sedan Grundlagarne blifvit uppgjorde utan att denna Beredning deraf utgör en beståndsdel, berörde förslag derigenom vara förvandladt till en enkel Lagfråga. io2:dra §:n. Att, likasom i Högsta Domstolen och Allmänna Beredningen, äfven i Riks-Rätten halfva antalet Ledamöter borde utgöras af Frälse och andra hälften af Qfrälse män, ansågs icke nödigt. 4‘de §:n.
Det Beslut Riksens Ständer, såsom ofvannämnde år, vid 1818 års Riksdag vidtagit, att alla de Recognitions-Skogar, som ej inom 2821 års början vore skatteköpte, 330 Proposition om Recognitions-S/bogarne borde på allman Auction’ försäljas, kan således icke förenas med Brukens lagligen försäkrade, af Riksens Ständer erkände rätt, ehvad Skatteköpen på Bruks-Egarne berott eller icke, och Kongl. Maj:t har derföre ej kunnat till ett sådant Riksens Ständers Beslut lemna Dess Nådiga Sanction. Att åter, efter hvad Riksens Ständer derjemte, såsom ofvanberördt är, stadgat, de BruksEgare, hvilka icke inom den 4 Februarii 1817 hos Kammaroch Bergs-Collegierna till skatteköp af deras Recognitions-Skogar sig anmält och. fullgjort hvad på dem för Skatteköpens fullbordan ankommit, skulle förklaras förlustige rättigheten att efter de vid 180g års Riksdag derföre i allmänhet bestämde grunder, få till Skatte lösa de till Brukens drift erforderlige Skogarne, har Kongl. Majit äfven icke kunnat anse med rättvisa och billighet instämma. Riksens Ständer stadgade väl ar 180g att rättigheten till sådane Skatteköp borde till en hörjan vara inskränkt till en tid af 6 år med förbehåll för Riksens Ständer att, vid det då nästinstundande Riksmöte, i anseende till de Bruks-Egare, som ej inom denna lid ingat i Skatteköp, med Recognitions-Skogarne vidtaga sådane författningar, som Riksens Ständer för nyttiga pröfvade, men i anledning deraf och under förutsättande dels att de för desse Skatteköp, enligt 1811 års Kungörelse nödige förberedande åtgärder, Och hvilka ansågos, utan vederbörandes anmälan, å alla Recognitions-Skogar böra vidtagas och föregå, icke skulle fordra så lång tid som sedan funnits dertill nödig, härrörande af saknade afmätningar å Skogarne ined derå varapde odlingar, tvister om Proposition om Recognitions-Sxogarne.
Då jag i detta fall ej kan dela Utskottets åsigter, utan gerna såg, att Statens tillgångar medgåfvo möjligheten, att äfven nu företaga en sådan förändring vid LifGardet till bäst, alt RegementsOfficerarnes löneinkomster voro tillräckliga ntan Sqvadroner, får jag åtminstone, då detta ej lärer kunna ske, i afseende å Kronprinsens HussarRegemente den Kongl, propositionen å nyo tillstyrka. Grefve Horn, Claes Fredrik: Det är med ledsnad jag hör GeneralAdjutanten för Armeen 3'ltra, alt Majorernes bibehållande vid Sqvadronerne af detta Regemente skulle vara menligt för tjensten, och gifva anledning att tro, det den väl kända dugligheten inom Kronprinsens HussarRegemente vore i förfall. Jag tror det ej. Man har icke påstått, att ett sådant förhållande vore skadligt vid LifGardet till häst, och jag vet sannerligen icke, hvarföre det skulle vara menligare vid Kronprinsens IlussarRegemente. Skall man frångå den ide, alt Majorerna skola äga Sqvadroner, hvilket frångående kan vara ganska riktigt, så bör Den 7 October f. m. 207 det ste genom reduction af Sqvadronernas antal, som i allt fall äro nog svaga. Jag bestrider således allt anslag härtill, och anhåller om bifall lill Utskottets Utlåtande. Grefve Cronhjelm: För mig synes det så mycket mera obilligt af Representanten, att föreslå någon reduction af detta Regemente, hvilket är en prydnad för Svenska Armeen, som icke längesedan tvänne Squadroner af samma Regemente reducerades, och hvarigenom Regementet annu får, i afseende på sina a vancementer, vidkännas betydliga olägenheter. Jag har icke, såsom Grefve Horn synes tro, yrkat bifall till Kongl. Majtts proposition derföre, att den felaktiga organisationen skulle för närvarande verka menligt vid detta förtjenstfulla Regemente. Men om individernas personliga egenskaper för närvarande äro af den Öfvervägande beskaffenhet, att icke tillåta en felaktig organisation inverka menligt på tjensten, så bör man icke derföre bibehålla det felaktiga.
M:t nu äskat sistnämnde tillgångs fortsatta utgående, samt derjemte i Nåder föreslagit, att anslaget för verket mätte tillökas med ett emot gratifikations-medlen för e. o. tjenstemän och vaktbetjente derstädes samt vid Myntoch Kontroll-verken svarande belopp af 800 R:dr. Vid behandlingen af detta ärende hafva Rikets Ständer af räkenskaper och tillgängliga handlingar inhemtat, att den nuvarande aflöningen jemte ljuspenningarne för Kongl. Stats-kontorets embetsoch tjenstemän utgå pä ett sätt, som, ulan något gagn, hvarken lör del allmänna eller för lönlagarne, i stället leder tili inveckling och vidlyftighet i redovisnings-väg. i det att nemligen för nämnde verk anordnas: af del (Vdinarie anslaget 32,198: » Chartas-Sigillatae-verkets dito 3,516: » de för Allmänna Magasins-departementet å Indragnings-staten anslagne 6,442 R:dr 2,521: 16. — » anslaget lill remisslage 2,795: » dito till skrifmaterialier 1,272: » besparingarne å 7:de Hufvudtiteln 2,142: » anslaget till Charlaj-Sigillatae-omkoslnader . 473: Summa 44,917: 16. — hvartill komma de,433 R:dr 16 sk., hvilka af anslaget tili Lappmarks-Ecklesiaslik-veik utgå till en tjensteman för bofattning med ärenden, sorn röra nämnde verk, eller tillsammans 45,350 R:dr 32 sk. ; Och då Rikets Ständer funnit nödvändigt, att åtgärder vidtagas för afhjelpande af ett sådant förhållande, hvilket, enligt Rikets Ständers tanke', lätteligen kan ske, dymedelst att, såsom för Kongl. Kammar-kollegium och Kongl.
I följd hvaraf, och sedan det öfver Voteringen särskilt förde Protocoll blifvit uppläst, Hans Eoccellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att Ridderskapet och Adeln således beslutat, att elfte Grunden i BevillningsUtskottets senare Utlåtande skulle erhålla den i Ja-propositionen upptagne lydelse. 358 Den a8 Octo ber e. m. Justerades i3 ProtocollsUtdrag, innehållande Ridderskapets och Adelns i Plena den 26 dennes f. rri. och e. m. fattade beslut. Upplästes följande från Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten inkomne Betänkanden, af den 17 dennes: N:o 80. I anledning af väckt motion om rättelse eller jemkning i afseende på roteringens utgörande i Upland. I anledning af väckt motion om anslag till flygsandens hämmande i Halland. I anledning af väckte motioner om lindring i roteringen inom Lima socken af Stora Kopparbergs Län. I anledning af erhållne återremisser å Utskottens Betänkande N:o 35, angående vacance-afgifts erläggande till krigsfonden af de Rustoch Rotehållare vid Båtsmanshållet, hvilkas Båtsmän under krig afgå. Lades på bordet. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan tre avart till 11 om aftonen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Den 3o O c t o ber f. m. 35g Fredagen d. 3o October 1829. Plenum klockan 9 Förmiddagen. Fortsattes pröfningen af Bevillningsutskottets ej mindre den i5 sistlidne Maji under N:o 27 afgifne, och den 9 derpåföljde Junii e. m. på bordet lagde Betänkande, angående Stora SjötullsBevillningen; än ock den 28 sistlidne Augusti under N:o 44 meddeldte, och den 17 derpåföljde September på bordet lagde, Utlåtande öfver devid berörde Betänkande gjorde anmärkningar.
Majlis disposition ett åriigt anslag af 150,000 R:dr, eller för åren 1864, 1865 och 1866 tillhopa 450,000 Ridr, att användas der E. K. Majit finner medlen mest nödiga, för att befordra allmänt gagn. 2:o. Sedan Rikets Ständer vid 1856—1858 års riksdag, under förutsättning att de för åstadkommande af en ny kommunikationsled frän de inre delarne af Jemtland till lämplig hamnplats vid Nordsjön erforderliga arbeten inom Norrige blefve samtidigt företagna och fullbordade, anvisat ett statsanslag af 244,500 Ridr för utförande af sagda kommunikationsled mellan gästgifvaregården Bräcke och Norska gränsen, samt detta arbete, hvilket å Norska sidan är fortsatt till Levanger, numera blifvit så fullbordad!, alt kommunikationsleden sistlidet år för trafiken öppnats; bar utsträckning af leden från Bräcke till Sundsvall ilVågakommit, för att sålunda sammanbinda Östersjön med Vesterhafvet och bilda en genare, billigare och under alla årstider begagnelig handelsväg genom Norrland till de i vanliga läll hela året öppna Norska hamnarne. Enligt uppgjord plan skulle detta företag ullöras a) genom anläggning af ny landsväg af 128,050 fots längd samt förbättring af 45,000 fot gammal landsväg från Bräcke till Torpsjön i Torp socken, för en kostnad af Ridr 148,500: — b) genom inrättande af en 4,50 mil lång båtled efter Ljungaelf vens vattendrag mellan Torpoch Stöde-sjöarne, medelst dels rensningar i elfven, dels en 2,500 löt läng kanal med tvänne sänkslussar förbi Edelörsen, hvarför kostnaden beräknats till „ 157,975: — c) genom byggande af en för ångkraft samt 4 fots spårvidd af sedd, 2 mil 15,600 löt lång jernväg mellan Stöde-sjön och Sundsvall, beräknad alt kosta „ 1,540,000: — hvadan hela förelaget skulle erfordra en kostnad af
Diarier inkört kvarjebanäa emot verkelig» kärkäilanäet striäanäe antecknings, , äels kärkaltat, samt meä sin egen, jemte Danäskökäingens eller tjenstkärrättanäe DanäsKamereiareliz namnekilker, unäerteeknat, samt meä vanligt expeäitions-tecken korsett ock äerekter iblanä DanäsLancelliets ökrige kanälingar körvavat Lancept till brek, ak inneliäll, att äeruti omkörmälte, till banäsLancelliet inllutne penningar voro brefven bikogaäe, kastän kvarken brek eller penningar blikvit aksänäe; äels uti tvä seiskiläe till Ombuäsmannen viä Ilanco-DiscontVerket aklemnaäe, ak Kleman, ex okkeio, bestyrkte kärteckningsr vkver DiscontVe, kets kos Konungens kiek:k:äe ankängige Dagsökningsmäl, meä körtiganäe ak reäan skeääe inbetalningar, inkört kvarjekanäa kalska uppgikter om äe älgSräer, som ak K. IKIttS Leklitäe voro viätagne, vek äe kinäer, som vällat rköjsmäl meä utsäkningarnes slutliga verkrtälligket ellsa' penningarnes inärikvanäe; äels uti skrikvelser, äem Kleman körkaltat ock expeäierat, uppå ak Ombuäslnsaoen kör Oätlia Lanal-bolags, saint Oötkeborgs k. ä.
Men denna önskan innefattar icke något medgifvande, att jag ställt mig Rikets Ständers föreskrifter mindre till efterrättelse, än Konungens Befallningshafvande i Wermland; ty jag har efter bokstafven följt Kongl. Maj:ts Nådiga befallning, som egentligen var en afskrift af Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse i ämnet.—Hufvudsakliga skillnaden emellan mina och Konungens Befallningshafvandes i Wermland åtgärder består deri, att i sistnämnde Province åtogo sig SpanrimålsLeverantörerne att ansvara Staten för återbetalningen af den, till upköp af Spänne - Den 9 Mars e. m. 65 mål för Iiänets behof, till Konungens Befallningshafvandes disposition lemnade penningesumma, samt att, med iakttagande af bestämde priser, sjelfve upgöra med undsättriingstagarne om deras godlgörelse; hvaremot i Skaraborgs Län den uphandlade spannmålen lefvererades till Kronans magaziner emot contant betalning till Lefverantören, samt utborgades sedermera till undsättningstagarne för Kronans räkning och risque. I Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Majit är beslutadt: att afhandlingarne om spannmåls lefvereringar för nödställde orter skulle upgöras emellan Konungens Befallningshafvande och vederbörande Lefverantörer, utan att desse sednare Jingo hafva att skaffa med utborgningen till undsättningstagarne. Jag hemställer då, utan klander å Konungens Befallningshafvandes i Wermland förhållande, om icke jag noggrannast iakttagit hvad Rikets Ständer föreskrifvit. Herr Hjerta vitsordar billigheten deraf, att undsättningstagare i allmänhet ej böra åläggas betala mera än tunna för tunna, men tror det vara juridiskt rätt, att Embetsmännen fylla den brist i StatsCassan, som derigenom kan upkomma. — Jag går äfven in på denna idé, om Herr Hjerta kan bevisa, att Embetsmännen äro vållande till denna brist, d. v. s. till missväxten i6 H. 5 66
A Sami. 1 Afd. 3 Haft. I 2 Stats-Utskotlels Memorial, JM 9. 4:o att, då tillfälliga utgifter, som till Riksdags-kostnaderne måste hänföras, inom Riks-stånden eller Utskotten förekomma, räkningarne derå böra, innan desamma af Riksgälds-kontoret liqvideras, vara attesterade af vederbörande Talman eller Utskotts Ordförande. Dessutom och under förutsättning att Rikets Ständer bifalla hvad Utskottet nu föreslagit, får Utskottet tillika hemställa: alt Rikets Ständers beslut, angående Riksdags-utgifternas besörjande och godtgörande af Riksgälds-kontoret måtte varda hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäldt, äfvensom att Utskottet måtte, lör samma besluts verkställande, få sig uppdraget meddela Fullmäktige underrättelse ej mindre om hvad Rikets Ständer uti ifrågavarande hänseende nu komma att besluta och förordna, än ock om de särskilda beslut och föreskrifter, som Rikets Ständer i Riksdags-kostnaderna rörande frågor - framdeles under denna Riksdag kunna finna för godt meddela. Ank. till Exp.-Utsk. d. 87 Nov. 18S6, kl. 8 e. m. Memorial, angående godtgörande af Herr Landtmarskalkens och Herrar Talmans okade Riksdag skostnader. (R:gs-Afd.) Hos Ridderskapet och Adeln har Herr Bildt, D. G. och hos Preste-ståndet Doktor Gumcelius, uti motioner, som blifvit till Stats—Utskottet remitterade, hemställt, att detta Utskott mätte få sig uppdraget alt föreslå en, efter nuvarande förhållanden lämpad, ersättning för de ökade kostnader, Herr Landtmarskalken och Herrar Talmän, i och för utöfningen af sina magtpåliggande befattningar, såsom Riks-ståndens Ordförande, måste under nuvarande Riksmöte vidkännas.