Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid dessa eftergifter och åtaganden har bergslaget (ästat det vilkor: att Stora Kopparbergs grufva och kopparverk måtte komma i åtnjutande af förmedling i kopparräntan till hvart trettionde skeppund af tillverkningen; och har bergslaget, till vederläggning af de uti ofvan omförmälda handlingar framställda tvifvelsmål om eller invändningar emot beståndet af bergslagets skogsprivilegier, i underdånighet åberopat såväl Kongl, resolutionen den 15 November 1747 samt en af Högsta Domstolen den 18 April 1848, i anledning af särskild åtalan och rättegång, gifven dom, hvari samma Kongl, resolution tillämpas, som ock 76 § af Kongl, förordningen om skogarne i Riket den 1 Augusti 1803, hvarefter utstakandet af den friare dispositionsrätt, som skattemän öfver deras skogar dädanefter borde åtnjuta, förklaras: «att derigenom icke förminskas eller förändras den rättighet till kolfång och andra skogsförnödenheter, som bruk och bergverk, efter den förunnade resolutionen, ega och dittills åtnjutit;» hvarjemte bergslaget förmält, att då bergslaget, emot ofvan uppgifne vilkor medgifvit sig vilja ofvanomförmälda privilegier afträda, sådant dock skett under förhoppning att Kongl. Majit måtte i Nåder förklara, det Stora Kopparberget i afseende på anläggningen af nya, koltärande verk i dess grannskap, under inga förhållanden nu eller framdeles må blifva sämre lottadt än andra verk, äfven de*obetydligaste, enligt hvad genom Kongl. Förordningen angående sfångjernssmidet och den gröfre jernförädlingen af den 27 April 1846 är föreskrifvet; anhållande bergslaget slutligen, hvad det Stora Kopparbergs bergslag genom köp tillhöriga Avesta bruk särskildt anginge, att emedan detta bruk i förevarande hänseenden icke hade annan gemenskap med Fahlu kopparverk, dess privilegier och beskattning, än att dessa verk af gemensam egare innehafvas, frågan om den sökta förvandlingen af Avesta bruks kolräntor icke måtte göras beroende af skattskyldigheternas förändring inom Fahlu kopparverks distrikt och indragningen af sistnämnda verks privilegier.
Franskt drufbränvin tillfälligtvis under det senaste året af anledningar, som jag icke med säkerhet än kari uppgifva, undergått ett högst betydligt prisfall och för närvarande står lägre än i mannaminne, kan det icke ens nu införas och säljas i konkurrens med Svenskt sädesbränvin. En talare har här yrkat, att man skulle uppskjuta hela denna frågas afgörande till en kommande riksdag, men jag tror, att denna fråga är af den vigt, att den icke bör uppskjutas. Oaktadt alla bemödanden att undertrycka bränvinsbräriningen här i landet, har produktionen snarare ökats än minskats, samt var sista året 16,700,000 kannor. Bränvinsbränningen är således, tyvärrl ännu här en af våra hufvudnäringar. Bedrifves den illa och under orättvis lagstiftning, bör rättelse genast ske. Vi hafva icke råd drifva någon betydlig näring illa. Produktionen bör dessutom emellertid ske under så billiga vilkor, att vi snart kunna exportera hvad vi icke behöfva, och just härpå går K. M:ts Propos. ut. En sådan export kan blifva en ganska välbehöflig inkomstkälla för vårt land. Då i öfrigt denna näring, efter hvad bränvinsbrännare sagt mig, är särdeles naturlig för vårt land, emedan just det, som ligger emot andra näringar, eller det kalla klimatet, är särdeles nyttigt för bränvinsbränningen, kunna således här kanske inrättas bränvinsfabriker af den storlek, att de kunna förse, om icke just hela verlden, åtminstone en del deraf, med sprit. Bränvinsbränningen länder f. n. landtbrukaren till fördel, icke så mycket derigenom, att han sjelf tillverkar bränvin, utan fastmera derigenom att han får tillfälle att afsätta sina produkter. Så länge minimum qvarstår så högt som nu är fallet, kunna i allmänhet icke enskilda mindre landtbrukare idka denna näring med fördel. Antingen måste de skalfa sig förlagsmän, hvilka vanligen först taga hela förtjensten och sedan egendomarne af bonden, eller ock tvingas bönderna till det för dem äfventyrliga steg att förena sig i bolag.
Den, sorn godkänner Stats-Utskottets hemställan, att anslaget till vattenaftappningar eller andra förberedande åtgärder för större odlingsföretag inom de delar af Riket., som icke uti ett föregående stadgande serskildt omförmä]as, må såsom lån, emot ränta och återbetalning, i serskild bestämd ordning, utgå till de enskilde menigheter eller corporationer, som förbinda sig attsjelfve bestrida hälften af den på företaget belöpande kostnad, under förbehåll, alt, der serskilde omständigheter kunna påkalla en annan ordning för Statsbidragets utgående, Kongl. Majit må ega att anvisa en mindre del af dessa medel äfven såsom anslag utan återbetalningsskyldighet, voterar Ja; Ben, det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, anlages Bonde-Ståndets i nej-propositionen intagne beslut. Voteringen har utvisat 71 Ja och 48 Nej; i följd hvaraf och då Ja således vunnit, Stats-Utskottets ofvanomförmälde förslag blifvit godkändt. jule Voteringen: enligt 25 puncten. Den, som bifaller Stats-Utskottets hemställan, det Rikets Ständer måtte medgifva, att Kongl. Maj:t, sedan vederbörande ånyo blifvit hörde och fått sig yttra, huruvida de, för den händelse Staten lemnar bidrag till uppbrytande af en väg emellan Öfveroch Neder-Calix, vilja för dess framtida underhåll ansvara, må ega att af det till allmänna landsvägarnes förbättrande anvisade anslag disponera så stort belopp, som till understöd för ifrågavarande väg-anläggning erfordras, voterar Ja; Den, det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, bifalles, att, för ofvannämnde fall, Kongl. Majit må ega att, till understöd för omförmälde väganläggning, disponera ett Stats-anslag af 7,000 R:dr. Som denna votering utfallit med 26 Ja och 93 Nej samt Nej således yunmt; så är för ifrågavarande väganläggning ett anslag af 7,000 R:dr beyiljadt. Förstärkta Stals-Utskottets Memorial, N:o Syo. 7 8:de Voteringen: enligt 26 punkten.
Kuddöfverdragen betäckas på båda sidor med små pleiumönster, som sys med groft, tvättäkta garn i en färg, öfverensstämraande med rummets dekoration. Af satin eller kattun i samma färg gö / es äfven underkudden, tom LEDI GA PLATSER. Plats s o m barnvårdarinna finnes att tillträda den 1 april för en bildad flicka af god familj, och blir vistandet de 2 första månaderna i Helsingland, sedan i Luleå. Barnens ålder 7, 6, 5 och 3 år, och skall ifrågavarande fruntimmer äfven åtaga sig läsning med de två äldsta barnen. Godt lynne och angenämt sätt äro nödvändiga egenskaper, (loda rekommendationer erfordras. Svar med uppgift om ålder och lönepretentioner samt fotografi sändes till » Barnvårdarinna », Hybo, pöste restante. [1713] E n 11115 flicka, som méd utmärkta betyg genomgått 8-klass. läroverk och forberedt flickor till inträde i högre klass, önskar plats i familj att undervisa i vanl. skolämnen, språk och musik samt deltaga i husliga göromål. Närmare meddelar Regementspastor G. Högstedt, Helsingborg. 11703] En medelålders, bildad tyska, som har vistats i England och Frankrike och är villig att så väl tala som grammatiskt underv. i dessa språk, önskar anst. ss. lärarinna, eller s. sällsk. hos äldre personer. Goda rekommendationer finnas. Upplysningar å Fredrika-Bremer-förbundets byrå. (G. Vid Fridensborg, Att rengöra klädesborstar. En oren borste gör mången gång kläderna mera skada än gagn. För att rengöra den, gnider man dem några gånger mot ett stycke rent papper, som man håller spändt öfver en skarp bordskant och fortsätter därmed så länge, tills papperet, som oupphörligt ombytes, ej längre smutsas af borsten. Karin. i närheten af Motala, finnes plats den 1 april för tre unga flickor, som önska lära hvad som fordras för att sköta ett hem, såsom bak, slakt, syllning och saftning, väfnader, såväl enklare som konst-, klädoch linnesömnad m. m. Ett godt hem erbjude », pris 30 kr. pr månad. Adr.
Utom de ärenden af politisk natur, som der behandlas, förekomma äfven nästan dagligen ärenden af mera enskild beskaffenhet och äfven ständigt sådana, som röra Norige enskildt, t. ex. om i utlandet aflidne Norrmäns qvarlåtenskap, om Norska fartygs oriktiga behandling i utländsk hamn, om Norska utvandrare till Amerika och andra verldsdelar o. s. v. Allt detta fordrar en ganska vidlyftig brefvexling mellan Norska auktoriteter och UtrikesDep:teh Understundom förekomma mål af en temligen invecklad beskaffenhet äfven i juridiskt afseende, och under sådana förhållanden har det visat sig nästan icke vara möjligt att undvara biträde af Norrmän. Det ligger jemväl, som mig synes, i sakens natur, att man icke gerna skulle kunna helt och hållet utestänga Norrmän från behandlingen af ärenden, som icke allenast röra de förenade Rikena gemensamt, utan äfven Norige uteslutande. Följden deraf har varit att redan en ganska kort tid efter föreningens ingående, Norska embetsman stundom blefvo använda vid behandlingen af Norska ärenden. Ar 1825 anställdes för första gången en Norrman såsom ständig tjensteman i UtrikesDep;tet, och under de Den 10 Mar 8 f. m. derpå följ. åren hafva flere sådana varit i nämnde egenskap förordnade. Inalles hafva sedan 1825 intill närvarande stund, om mitt minne ej sviker mig, 8 Norska tjenstemän varit i UtrikesDep:tet anställde. Men, Mine Hrr! dessa tjenstemän äro icke att anse såsom Svenske, utan de äro Norska tjenstemän, anställde till tjenstgöring i det för Sverige och Norige gemensamma CtrikesDep:tet. Utnämningarna elier förordnandena dertill hafva sedan år 1825, på anmälan af StatsMinistern för Utr. Ärendena, blifvit af K. M. i StatsRådet gjorda; protokollen hafva undergått granskning af KonstUtsk. vid alla de sedan denna tid sammanträdande Riksdagar, utan att i berörde hänseende hafva föranledt någon anm. För att icke gå längre tillbaka än till sistförflutne Riksdag, vill jag anmärka, att då, i sammanhang med K
Hennes moder var den för sitt behagliga yttre, sitt intagande väsen och sin stora musikaliska begåfning på sin tid mycket omtalade Ottilia Löfvander, dotter till magistratssekreteraren i Norrköping. Redan tidigt väckte den lilla flickan uppmärksamhet genom sitt vackra spel på harpa, och föräldrarne skickade henne snart till Stockholm för att utbildas i musik. Hon blef då till och med så lycklig att få både gifva åt och taga lektioner af Jenny Lind. Hvar hon visade sig i hufvudstadens kretsar blef hon beundrad och firad, men helt snart blef hon gift med doktor Runsten och följde honom upp till höga norden. Här växte Laura upp tillsammans med fyra systrar i ett hem, som genom faderns stora lärdom och varma intresse, för allmänna frågor och moderns lifliga sinne och utmärkta musikaliska bildning var en särdeles lämplig skola att dana unga sinnen. Arbete, verkligt strängt husligt arbete omväxlade med sång, musik och intressanta samtal. Intelligensen, ungdomsglädjen, hjärtats godhet och umgängets behag utgjorde här kryddorna på sällskapslifvet. De mera materiella sidorna spelade ingen så viktig roll, att de fingo förhindra ett nöje, därför kunde det ock hända, att när den älskvärda värdinnan i sin öfverflödande hjärtHELLBERG. Träffas säkrast kl. 10 — 5. Iduns lighet under sin vistelse vid en liten badort i grannskapet bjöd hem hela badsällskapet, hushållsmamsellen var nära att dåna och doktorn ref sina grå hår. Räckte icke silfret kring det långa bordet, skrattade man och skarfvade i med träskedarne. — Ja, många berättelser gå i Norrland om gästfriheten i Runstenska huset, men alla sluta de med — » roligt hade vi som ingenstä- des eljes. » Efter en u n g d o m, tilbrag i en härlig natur, ett älskadt hem, en glad syskonkrets, gifte sig Laura Runsten vid unga år med brukspatron Fitinghoff och flyttade till en egendom i Södermanland. Hennes man ägde då egendomar i många trakter al ' landet och de nygifta lefde på stor fot. Idun Stockholm. Gernanttt * Hoktr.-AZlieb. Tidningen kostar Annonspris: endast 1 kr. 6 5 ö r e; 25 ö r e. postarvodet inberäknadt.
Enär likwäl Postföringen äfwen om detta förslag blefwe satt i »verkställighet, torde komma att längre tid bibehällas i der stick den nu är, har hos Utskotten, till följe af derom gjorde yrkanden, i öfwerwägande kommit, om icke Den 2 k Zebrnarii. 967 icke med billighet och en jewnt delad rältwisa det more förenlig!, att dä tegan för Gästgifware och Kronoskjuts nn mera bliswil förhöjd, betalningen för Postföringen jemwäl borde ökas; Och Utskotten hafwa i anseende kill tidernas förändrade stick, sedan förra Taxan utfärdades, och med anledning af de olägenheter, som älfölja Skjuksnings-beswäret, trott sig böra tillstyrka delta. Harwid har wäl staga upstätt, huruwida alla Pvsthemmans Innehafware borde njuta en lika förhöjning, da en del af berörde Hemman är beswärad med Rotering, Gästgifwarestjuts m. m hwarifrän andre äter arv befriade. Men dä, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse af den «y Augusti 1821, de Posthemman, hwilka uystnämnde onera utgöra, aga förmäner, fwarande emot deras större skyldigheter, framför de öfrige, finna Utskotten det någon annan skilnad i Poststjutslegans tillökning icke kan göras, an i lika förhållande till hwad nämnde Förordning stadgar. Och fä Utskotten förestå det denna lega för ordinarie och sidoposten mä blifwa dubbel emot hwad, enligt ofwan aberopade Kongl. Kungörelse, nu för Postföringen ar bestämdt, och atc skjutsen af Extra Poster öfwer allt bör betalas lika med hwad för Kronoskjuts är faststäldt; äfwen som att denna skjutslega erlägges för sä mänga hastar, som Postillonen, efter wäglagets och andre omständigheters föranledande, behöfwer.
När hans far sedan i enrum frågade, om han äfven besinnat, hvad det ville säga, att som ung tjensteman med ringa lön gifta sig med en flicka, hvars fader satt i skuld öfver öronen, svarade sonen kallt: «Det är icke alla, som vilja låta stufva upp sig till anseende, genom hustruns förmögenhet, och gå i ledband.» — Fadren teg. Heddas prat, och några af Marie framkastade ord, läto Petter förmoda, att den honom förhatlige Karlowitsch gjort något intryck på hans halfsyster, samt att densamme sökt göra bekantskap med hans far; han blef dervid eld och låga. För att upptäcka sammanhanget, reste han hufvudstupa till Grönskog, men för fadren uppgaf han likväl ett annat ändamål för sin ankomst. I hopp att erhålla länsmanssysslan i denna socken, sade han sig vilja höra sig efter om rum i kyrkbyn, och kom nu för att rådgöra om allt detta med fadren. Petters uppförande var ovanligt inställsamt. Fadren erbjöd honom sin förra boning, med undantag af de båda vindsrummen, som skulle stå för hans egen räkning. Petter syntes dermed vara ganska belåten. Äfven i anseende till Karlowitsch blef han lugnad: hans far hade knappt gifvit akt på denna person och försäkrade ganska bestämdt, att Leonna endast denna enda gång sett honom. Icke nöjd dermed framkastade Petter under måltiden några bittra anmärkningar öfver denne unge officers inbilskhet och lättsinne. Leonna syntes höra det med fullkomligen likgiltig uppsyn, och när han direkte vände sig till henne med den anmärkningen, att man likväl måste medgifva att löjtnanten dansade ganska bra; svarade hon enkelt: «Visst gör han det, men efter mitt tycke dansar Schalinsky mycket bättre.» Petter var icke den, som förstod ett flickhjertas mysterier, utan reste bort, tillfreds med hvad han hört och sett. Leonna hade fått bifall hemifrån, att vara hos Ottilia ända till deras afresa, som kanhända först inträffade i slutet af Maj. Tanken på en längre skilsmessa droppade väl malört i flickornas glädjebägare, dock hoppades de på framtiden — nästa höst kanhända — och njöto af det närvarande.
Upplysning erhölls derigenom, att tillgången icke motsvarade behofven både för de gamla Läroverken med deras Lärare, jemte de nya Läraresysslor, hvilkas tillsättande vid de gamla Läroverken Committcen föreslagit, och de nya Skolor, dem Kongl. Maj:t i Nåder bifallit, enär ElementarLäroverkcns antal, af Committeen upptaget till 52 med 3S8 Lärare, sålunda skulle utgöra 58 med 409 Lärare; I anseende hvartill, och då åtskillige till dessa Läroverk hörande särskildta anslag och inkomster af Praebenden m. m. erbjödo vidare bidrag, om hvilka Consistoriernes ofvannämnde utlåtanden icke innefattade fullständiga uppgifter, Kongl. Maj:t i Nåder anbefallte, genom Circulaire den 6 Junii 1831, Dess Befallningshafvande och Consistorierne, att samfällt inom den 1 påföljande Augusti förhållandet utreda; hvarjemte Kongl. Majit, medelst serskildt Circulaire samma dag, förständigade Consistorierne, att, inom lika tid, inkomma med uppgifter på de egentliga löneanslagen, vid början af Ecclesiastique-året i83i och på antalet af de vid ElementarLäroverken då studerande ynglingar, hvarigenom både Läroverkens närvarande tillstånd och deraf följande anledningar till blifvande förändringar kunde närmare inhämtas. Och har Kongl. Maj:t derefter, under den 22 December i83i, i hänseenden som af nya Läromethoders införande icke voro beroende, meddelat Dess nådiga Förordnande angående fördelningen af de anslagne 42,000 R:dr.
R:dr rst. R:dr rst. R:dr 16 sk. 12 rst. is - ie 24 | ! Skjuts. Väghållning. Diverse afgifter, onera och allmänna besvär. Summa Statsbidrag. R:dr sk. 10 rst. R:dr j sk. 1 16 rst. R:dr sk. rst. R:dr sk. 16 rst. Tveta, Vista och Mo Härader Norra och Södra Vedbo d:o Östra Härad . Vestra d:o •. Norra och Södra Vedbo Härader . Vestra Härad Östbo d:o Vestbo d:o Husbehofs-mjölqvarnar. Norra och Södra Vedbo Härader Vestra Härad Östbo d:o Vestbo d:o Stampar. Tveta, Vista och Mo Härader . Norra och Södra Vedbo d:o Östra Härad Vestra d:o Östbo d:o . ., • • . - . Vestbo d:o S t äng j er n sv er k. Tveta, Vista och Mo Härader Norra och Södra Vedbo d:o Vestra Härad östbo d:o Vestbo d:o Ämneshammare. Masugnar. Tveta, Vista och Mo Härader Tveta, Vista och Mo Härader . Norra och Södra Vedbo d:o Vestra Härad Östbo d:o Jernmanufakturverk af särskilda slag. Tveta, Vista och Mo Härader Norra och Södra Vedbo d:o Östra Härad . .1 . Vestra d:o Östbo d:o Vestbo d:o Pappersbruk. Tegelbruk. Tveta, Vista och Mo Härader Norra och Södra Vedbo d:o Östra Härad Vestra d:o östbo d:o Vestbo d:o Tveta, Vista och Mo Härader Norra och Södra Vedbo d:o Östra Härad Östbo d:o . O Ije slager i er. Tveta, Vista oell Mo Härader Norra och Södra Vedbo d:o Östra Härad Vestra d:o S:a S:a S:a Sta Sta Sta Sta Sta Sta Sta Hemmantal. Diverse Lägenheter, Yerk och Inrättningar. - Utsäde af Förmedladt. Oförmedladt.'
Förordningen säger dessutom, att restitution får åtnjutas för så stor del af den erlagda afgiften, som mot minkningen å tillverkningen svarar, och dermed kan väl ej menas, att restitution erhålles för en tillverkning, som alldeles icke ägt rum. Jag skulle ej hafva vidrört hela denna sak, så vida ej nästföljande g stadgar en så sträng påföljd för den, som försummat återkalla anmälningen. Jag kan för öfrigt, på sätt jag förut nämnt, ej anse det vara rätt, att en Kontrollör, som atlönas af Staten, skall uppehålla sig vid ett bränneri nära nog en hel månad, utan att någon bränning derstädes äger rum. Jag anser fortfarande den af mig begärda förklaringen vara behöflig och vidblifver derföre min begäran om återremiss. Gr. af Ugglas: Gr. Liljencrantz’s förslag afser att tvinga bränvinsbrännaren att börja sin bränning på första dagen i bränningsmånaden, men ett sådant tvång bör ej ifrågakomma, då skatten icke är beräknad pr dag utan pr månad. Jag anser fortfarande detta förslag vara olämpligt och oriktigt samt får dessutom erinra, att då Utsk:n endast yttrat sig om 2:dra morn., torde Gr. Liljencrantz’s nu väckta förslag, som afser Irsta morn., böra betraktas såsom en ny motion, som måhända icke lagligen kan uptagas till pröfning. Hr Ribbing: Det förslag, som vi här hafva under öfver läggning, nemi. huruvida orden 30 dagar böra utbytas emot en månad, har egentligen icke att göra med den fråga, som här blifvit vidlyftigt diskuterad och föranleddes af den framställning Gr. Liljencranlz gjort. Således skulle jag för min del finna, att sakerna borde skiljas åt och att vi först borde afgöra frågan om de 30 dagarne. Efter härmed fulländad öfverläggning, framställde Hr Gr. o. Landtm, att i afseende på ifrågav:de § blifvit yrkadt dels bifall med endast den förändring att i sednare mom:t infördes »en månad» i st. f. »30 dagar», dels ock återremiss å Utsk:s förslag: och sedan propos. till bifall å Utslcs förslag utan förändring först blifvit framställd samt besvarad med starka
R:dr b:ko årligen, från och med nästkommande år 1855 intill slutet af det år, nästa Riksdag uphör, för lifgifvande af de R. o. Ad. särskildt eller hufvudsakligen rör:de prot:r och handlingar från och med 1627 till och med 1714 års Riksdag, hvilka finnas i Riddarh.-Arkivet uti handskrift förvarade, hvilket dock till Högh Ståndets ompröfning vördsamt öfverlemnas. Stockholm d. 21 September 1854. På Riddarh.-Utsk:s vägnar. Tönnes Wrangel. U. F. Dalman. Utdrag af protokollet, hållet hos Högh Riddarh.-Direktionen d. 21 Januari 1854. S. D. Föredrogs ett prot.-utdr. från Högh Riddarh.Utsk. af d. 5:te dennes, hvarigenom Utsk. begärt Riddarh.-Direktionens' Utlåt, i anledn. af Hr Thams, Carl Wilhelm, motion, ang:de tryckning - Den 4 Oktober f. m. 49 ning af de uti Itiddarh.-Arkivet, i handskrift förvarade Riksdagsprot. och handlingar från äldre tider, som särskildt eller hufvudsakligen röra Adeln. Efter tagen kännedom af den ifrågavar:de motionen och sedan Direktionen hört Riddarh.-Kamereraren, i afseende på tillgängliga medel för de utgifter, hvilka af motionären ifrågasattes, stannade Direktionen uti följande beslut: Reträffande tillgången ville Direktionen yttra, att om Riddarh. -kapitations-afgiften komme att uphöra, hvilket vid hvarje.
De tre första punktérna af detta Memorial lades till handlingarne, och det i fjerde punkten omförmälda samt till Borgare-Ståndets antagande ånyo framlagda förslag, angående utmätning af tilldömd ersättning för skada eller kostnad, afslogs S. D. Föredrogos ånyo Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: M 9, i anledning af väckta motioner om förändring af gällande stadganden angående skyldighet för prest att från predikstolen uppläsa allmänna författningar och kungörelser, m. m. Afslogs. JK 10, i anledning af väckta motioner angående ändringar i gällande föreskrifter rörande hemmansklyfning. Ulf olls; och JV2 41, i anledning af väckt motion om ändring af 28 Kap. 4 § Byggningabalken, i fråga om afståndet mellan gästgifvaregårdar. Bifölls. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Jemlikt Ståndets förut fattade beslut företogs nu val till ledamöter och suppleanter i Förstärkt Bevillnings-Utskott; och blefvo dervid utsedde: till ledamöter: Carl Wilhelm Ericsson från Westmanlands län med. Anders Gudmundsson » Hallands Anders Söderholtz » Södermanlands Anders Andersson » Nerikes Johan Erickzon » Jönköpings Erik Mallmiu » Westmanlands Per Nilsson » Christianstads Per Andersson » Blekinge Magnus Svensson » Skaraborgs Carl Casper Nettelbladt » Stockholms Bi/i. till R. St. Anders Medin från Kronobergs län med 38 röster Johan Fredrik Fredriksson» Upsala » » 38 » Johan Johansson » Nerikes » » 38 » Kael Johan Johansson » Östergötlands » » 38 » Andreas Eskilsson » Blekinge » » 38 » Anders Persson » Malmöhus » » 38 » Svante Bergström » Östergötlands » » 37 » och Johan Magnus Björkman » Elfsborgs » » 37 » samt till suppleanter: Åke Andersson från Malmöhus län med 64 röster Johannes Andersson » Göteborgs » » 42 » Gustaf Bolin » Upsala » » 41 » Carl Johan Kjellman » Jönköpings » » 41 » Erik Jonsson » Westmanlands » » 40 » och Ola Lasson » Christianstads » » 40 » hvarom protokoll genast uppsattes och justerades, för att i vanlig ordning expedieras.