Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Län ej straxt kunna till inlösen af betz Obligationer anwändas, och ester inbetalandet icke gifwa ranta; Sä har funnits nödige, att öka ofwanberörde Ränte-Summa med 2 procent, till fyllande af hwad som i ränte-betalningen förContoiret annars skulle komma att . brista, utgörande 3,854: — Rän:a a de Patriotifte Län, hwarmed, i anledning af Kongl. Kungörelsen den 20 sistledne Martil ätskillige Medborgare biträdrKongl. Maj:t och Riket Af hwilka Län äterstä 250,406: z6: 8.-» men som för jemnheten skull uptages till 250,400, deraf Räntan Z> 6 procent/ utgör - Ränta ä de 250,000 R:d. af f. d. Konungens Faddergäfwo-medel, svin blifwit anwände till kriget, L5 procent - r2,5vo: Dito för de rzl,ooo R:d., »5,489- — lZ,o24- hwar - Drn 5 8ebruarii. »45 hwartill Haga ^ust - Slott och Park sannPolsta Udden blijwit i> Bonpteckningen uptagne, L Z procent - 6,550:^.^— Dito ä Riksens Ständers Gäfwa wid i8c>o ars Riksdag till Hennes Maj:t Drottning kreörica Dorothea ^Villielmina 88,888 R:d. 42: 8-, som ar i Etaks-Contoiretinneflaende, L 6 procent - Z,ZZg:i6:^. Dito ä en dylik gäfwa till f. d. Hans Kongl. Höghet Kron. Prinsen likaledes af 88,888 R:d. 42: 8-, somäfwen ar i StatsContoiret innestäende L 6 pro tkNt 5,ZZZ - i 6: — 29,716 t Z2t Lill 246
I öfverensstämmelse med hvad Kongl. Majit uti Propositionen till Rikets Ständer, angående statsverkets tillstånd och behof, i nåder föreslagit, i fråga om ökade beklädnads-anslag för manskapet vid Lif-Gardes-regementerna, Kronprinsens Husarregemente och Sappör-kornpaniet, anser Kongl. Majit, med antagande, alt den för Artilleri-batteriet i Hernösand ifrågaställa utgiften kommer att utgå från Norrbottens Hästjägare-sqvadrons-fond, här ofvannämnda öfriga anslags-beiopp, nemligen: lämpligen kunna föreslås att från och med 1858 uppföras på ordinarie stat och i sådant afseende tilläggas anslaget på 4:de Hufvud-titeln till Krigs-kollegii Departementer eller Afdelningar, för Intendents-afdelningens behof; hvaremot det till för Svea Artilleri-regemente och för Götha Artilleri-regemente eller tillhopa Riksmynt Ridr 15,187: 91. Riksmynt Skrifvelse A? 108. samma belopp likaledes beköfliga anslaget för ar 1857 kunde anvisas att utgå såsom extra anslag. Kongl. Maj:t vill, jemte denna framställning, härmed öfverlemna handlingarne i dessa ärenden till Rikets Ständers Stats-Utskott, på det att de framställda frågorna må komma under Rikets Ständers bepröfvande; och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständers Stats-Utskott med all Kongl, nåd och ynnest välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. A. F. N. Gyldenstolpe. Utdrag af Protokollet öfver Landtförsvars-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen, uti Stats-Rådet pä Stockholms Slott den 6 Juni 1857. Närvarande: Hans Excellens, Herr Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, Friherre Lagerheim, Stats-Råden Wallensteen, Grefve Mörner Ulner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou, Almqvist, Friherre af Ugglas. Departements-chefen uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts den 50 sistlidne
Oeconomie - och BeswärsUtstottet har yttrat, ath i de orter der Wargering wore fotad pä öfwerenskommclst, gällande Författnii gar skulle städse bibehällqs: dä jag med flere bestridt öfwerenskom mel - Den i3 April. 34^ melsén bäde till sin wcrklighet och laglighet! Skäne; och NikV scnL Stander fattat det beflut i underdånighet anhälla, det Kongl Masit täcktes i Räder täta anstalta undersökning, >ade jag ej wäntat mig att Högloft. Utskottet genom nämde uttryck i förwäg fällt dom i saken, anhäller derföre, att orden gällande Författningar eller ock hela meningen utur Utstottets Betänkande ma förfwinna; i alla fall gifwer d.n mig tillräcklig anledning ödmjukast anhälla det Riksens Högloft. Stander tacktes i underdänighct updraga Kongl. Ma.u, att intill den dag nästa Riksdag ar berannnad, i Sött Stats-Råd behandla Skäne i Occonor mistt och Militarifft afseende, utan hinder af aldre eller nyare Författningar, som Kongl. Mastt finner mast landa till Landets förswar och förkofran. Skäne särskildt till sitt lage och an mer genom sina Författningar, fordrar, efter min tankg oundivikeligen denna ätgärd, som säkerligen skall winna tillkommande Ständers bifall och samtycke, högst nödig till de tagna mätt och stegs ,widare fullföljande I följd af min innerliga böjelse för en laglig frihet och jcmlikhct, har jag under detta Riksmöte lärt fatta ett ganska stort förtroende till war nädiga Konungs faderliga huldhet, sa angelägen för stämde provins; af själ och hjerta önskar jag sjelfwa fåken, ,men med lika wärma önskar, att den ma ffe pä billiga grunder. Om Utskottet träffat dem, lunnen Z mine Herrar sjclfwe dömma, men ingen wältalighct kan öfwertygacknig, att brädskan ar dertill tjenande.
Cederström, Rudolf: Valförrättningen och protokolls-justeringen i början af detta plenum upptogo långt kortare tid än jag förutsatt. Detta må förklara, att jag icke var närv:de vid det tillfälle, då Frih. Rudbeck mot mig framställde den interpellation, som han, med den ridderlighet, hvilken karakteriserar honom, på förhand underrättat mig om, att han tänkte i dag afgifva. Den var ämnad att utgöra ett svar på en min i föregående plenum gjord anmärkning, då Frih. Rudbeck till min ledsnad var frånvarande, änskönt icke lemnad i obekantskap med föremålet för min då gjorda framställning. Af härvarande ledamöter har jag sedermera erhållit uppgift om innehållet af Frih. Rudbecks svaromål på den anmärkning, jag Den 18 Februari. 457 för några plenidagar sedan aflät i afseende å Exped.-Utsk:ts sätt att anordna tryckningen af de Utsk:ns Betänk:n åtföljande reservationer. Pappers-slöseriet nämnde jag visst i förbigående, men det var ingalunda hufvudsaken, hvilken bestod i angelägenheten deraf, att ej, för ett prydligare typografiskt utseende, den fördel uppoffrades, att reservationerna lå följa Betänkme så tätt som möjligt i spåren, och läsaren ej förvillas genom en mindre ändamålsenlig uppställning. Den af Hr Frih:n yttrade mening, att man kan vända om bladet, synes mig föga bevisande, för att så verkligen sker i tid, innan Betänkit är tilläfventyrs bifallet; och jag afstår ej från att uppställa den fordran, jag uttalat, ehuru jag, af grannlagenhet emot Exped.-Utskit och dess ärade ordförande, ej velat derå yrka någon propos., hvarom icke heller nu är fråga. Med tiilkännagifvande att under mitt eget fordna ordförandeskap inom Exped.-Utsk:t någon gång enahanda af mig anmärkta förhållande egt rum, har den värda Frilen, såsom en följd deraf, förmenat, att jag icke hade bort vara den, som gjorde en sådan anmälan. Dervid företer sig likväl den skiljaktighet, att Frih. Rudbecks uppmärksamhet på enskild väg blifvit fästad på det mindre ändamålsenliga uti ett sådant tryckningssätt.
Län klagomål öfver den efter kriget rådande nöden inom dessa provinser och liera derstädes förekommande missförhållanden. En Kongl. Kommission tillförordnades derföre följande äret, i afsigt att afhjelpa bristerna och förbereda en närmare förening emellan Sveriges gamla provinser och de nu återförvärfvade. Ständerne i Skåne, Halland, Blekinge och Bohus Län kallades af de Kongl. Kommissarierne till en Landtdag i Malmö. Landtdagsbeslutet af den 23 December 1 66 (fullständigt aftryckt rid C. G. StytVes akademiska afhandling : Landtdagen i Malmö 1669, Stockholm 1815) innehåller i 3:dje punkten bland annat följande Ridderskapet och Adelns förklaring: ”Men aldenstund vi, efter all görlighet, oss gerna conformere och lämpe i privilegier och vilkor med Ridderskapet och Adeln uppe i Riket, thy bevilje och lofve vi härmed, att i stället af berörde knecktehåll, efter Rusttjensten, vele vi härefter och alt framgent oss lämpa till det manér af utskrifning, som deruppe i riket häfver varit och härefter blifver brukligt, så att vi läte utskrifningen gå öfver väre utsittare eller utfrälse, som under rätt och vilkor af ugedagsgods ej böra komma, proportionaliter halfparten emot skatte och krono — förmodandes derhos, att vårt rätta ugedagsgods aldeles kommer vid utskrifningen i samma consideration, sorn rå och rörs gods uppe i riket, samt ock det oss tillsagde ombyte med rusttjensten emot denna bevillning blifver oss efter denne tid uti alla sina vilkor således hållen, som Konung Gustaf Adolfs privilegier det uttrycka och förmäla." Det är alltså oslridigt, att Adeln i Skåne. Halland. Blekinge och Bohus Län härigenom ingått en fri villig öfverenskommelse, att deras utsockne frälse skulle derefter och allt framgent, emot vilkor af lindring i rusttjensten, i öfverensstämmelse med Gustaf Adolfs adeliga privilegier, vara underkastade samma utskrifningssätt, som i det öfriga landet kunde blifva gällande.
Dahlerus med utmärkt flit, skicklighet och välförhållande under de trettiofyra år, han hos Collegium varit anställd, till Collegii nöje fullgjort sina tjensteåligganden och ett hedrande uppförande ådagalagt; och hafva slutligen ej mindre Kammar-Rätten, än dess Advocat-Fiscals-Etubete, med hänseende till de för Dahlerus förekommande ömmande omständigheter, i underdånighet tillstyrkt, att Dahlerus, emot det att han å balancen inbetaide så stort belopp, som motsvarade det i seqvester-handlingarne upptagna värda å hans lösörebo, måtte från all vidare ersättnings-skyldighet befrias. 6o Expeclitions-UtsJiottets Förslag till lind. Skrifvelse, N.-o 34- I betraktande af hvad sålunda upplyst blifvit och enär, enligt hvad handlingarne i målet för öfrigt utvisa, den del af Krigs-Casseuren Brattströms uppbördsbalance, för hvars ersättande Kamereraren Dahlerus blifvit dömd att ansvara, uppgår, efter afdrag af hvad hos uppbördsmannen’ influtit, till ett belopp af 13,913 R:dr 36 sk. 6 r:st banco, samt för gäldande deraf Dahlerus saknar annan tillgång, än dels den Kamererare-lön, han på KrigsCoiiegii stat innehar, dels omförmälda år 1831 med qvarstad belagda och då till allenast 569 R:dr 44 sk. banco uppskattade lösörebo; så och då, vid detta förhållande, påtagligen visar sig, att, i händelse den uti balance-målet emot Dahlerus fällda dom nu skulle till verkställighet bringas, sådant, utan att för Stats-Verket medföra annat än en högst ringa godtgörelse för den genom Brattströms tillgrepp detsamma tillskyndade förlust, oundvikligen skulle föranleda Dahleri fullkomliga obestånd och sätta honom utur tillfälle att vidare bestrida den befattning, han under en lång följd af år med nit och skicklighet i Statens tjenst förrättat, hafva Rikets Ständer, med hänseende till de uti denna fråga förekomna bevekande skäl, funnit sig böra medgifva, att Kamereraren
Missgerningsbalken stadgade, att den, som för första resan snatteri sakfälldes, men icke förmådde böterna utgifva, skulle plikta med tre dagars fängelse, samt genom 11 punkten af Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807 och Kongl. Brefvet den 8 December 1813 vore uttryckligen förordnadt, att böterne för snatteri, då förbrytaren icke tillika vore för annat brott dömd till högsta kroppsplikt eller fästning, skulle särskildt utgå och förvandlas, och nämnde bötesbelopp följaktligen kunnat och bordt af Hagberg med fängelse i tre dagar aftjenas; att deremot, i strid med den uti berörde Kongl. Förklaring tillika meddelade föreskrift, att då någon gjort sig skyldig till olika straff af böter, fängelse vid vatten och bröd eller spö, domaren skulle uträkna och förvandla de särskilda bestraffningarna till det slag af straff, som vore svårast, efter de allmänna grunder, 5 kap. Straffbalken innehåller, Bergstingsrätten dels icke ovilkorligen dömt Hagberg, såsom för annat brott skyldig till urbota bestraffning af spö, att för det af honom jemväl begångna förfalskningsbrottet, äfvensom fensterinslagningen, utstå kroppsstraff, motsvarande de för dessa förbrytelser eljest stadgade böter 16 R:dr 32 sk., utan endast på den grund, att R. St. Just. Ombudsm.
Wore det icke da en obillighet att först hardt halma bestartat dem i och för det att de ägg och bruka jord, och sedan man gjort det, taga st till jagandes jamina jord ifrän dem, ty utom dragare blir jorden för dem onyttig och dragare eller kreatur kunna de icke uppehålla eller framföda, sa wida de icke i likhet med Landtmannen fä räkna pa ett sä hkckvudsakeligt biträde härtill som dranken werkeligen är. Men Häglof!, lltstottet tillstyrkt, näml. att 200 mantalsknfne personer ssulle endast fä nyttja en 60, zoo m 70, 402 en Lo, och sos en 90 kannors panna, torde af följande kunna närmare inhämtas. Jag antager för exempel den Stad, hwarifrän ag sjelf ar representant, nämligen Siggetuna, den itgör för det närwarande icke öfwer 240 mantalsskrifne personer. Om nu desin, som knappast är troligt komma öswerens att pä en enda transportera hola Stadens rätt i denna del, sä utgjorde den i följd af fjistottets tillstyrkan en frihet att fä afvärka Bränwin ined en 62 kannors panna.
Examen omfattade så väl pröfning af insikter och färdigheter i ämnet som teoretiskt och praktiskt undervisningsprof med eleverna i läroverkets högsta klass. De gamlas, moder. Föreståndarinnan för borgerskapets änkebus vid Norrtullsgatan, fröken Augusta Drysén, som här om dagen kunde fira 20-års-dagen såsom innehafvarinna af denna befattning, fick mottaga många rörande bevis på den tacksamhet, som de gamla änkefruarna hysa för henne. Alla uttryckte sin stora belåtenhet med den goda omvårdnad, som hon ägnat dem, och det trefliga hem, som hon vetat att bereda dem. Flere af dem öfverlämnade till jubilaren smakfulla presenter — mestadels alster af deras egen flit. Sålunda uppvaktade en 83-åring med ett stickningsarbete, som i minutiöst utförande skulle ha hedrat hvilken som helst yngre och mera arbetsför. Från anhöriga till dem, som på lifvets senhöst funnit vård å änkhuset, och från många anda håll ingingo därjämte pr telegraf och annorledes gratulationer och tacksägelser. Våra författarinnor inför utlandet. Gerda Meyerson, den unga svenska författarinnan, vistas för närvarande i och för litteraturoch språkstudier i Dresden. Hon höll nyligen i » Litterarische GESELLSCHAFT FIIR HERREN U N D D A M E N » DE SVENSKA LIDGREN SKRIFSTÄLLARINNORNA ETT FÖREDRAG O M ANNE O C H VICTORIA BENEDICTSON. JOURNAL, DE CHARLOTTE ENLIGT DRESDNER FÖREDRAGET, LÄR KÄNNANDE D E T S A M M A HATVA VUNNIT FÖR INNEHÅLL OCH LEDIG V A R M T ERVI En ny fru Kovalevsky? NAMN MISS TORSGRADEN M E D GLANS SATURNUS ' SPÖRSMÅL VETENSKAPERNA.
9:o, angående geologiska undersökningar samt derpå grundade kartor, 34:de punkten, jemte deri af Rikets Ständer gjord ändring, i afseende på summans anvisande utan fördelning på 3 år; mom. 10:o, angående en ny byggnad för svenska slöjdföreningens söndagsoch aftonskola, 44:de punkten; mom. ll:o, angående anslag till Skeppsbyggeri-institutet i Carlskrona, 49 punkten i förenämnda Utlåtande N:o 99; morn. 12:o, angående aflöniugen till Vägoch Vattenbyggnads-styrelsen och dess tjenstebiträden, 54:de punkten i Utlåtandet N:o 99 samt Förstärkta Stats-Utskottets Memorial N:o 143, 23:dje voteringen; mom. 13:o, angående anslag till undersökningar, inspektionskostnader och expenser för allmänna arbeten, 56:te punkten i Utlåtandet N:o 99; mom. 14:o och 15:o, angående anslag till arfvoden för lärare vid Marieberg samt till stipendier för civilingeniörs-elever, 55:te punkten; mom. 16:o, angående ersättning till aflidne Häradsskrifvaren C. E. Ruckmans sterbhus, 13:de punkten litt, f) i sistnämnda Utlåtande. § 133, angående lån för utförande af grundförbättringar å Alnarps egendom, innefattar Rikets Ständers beslut, i öfverensstämmelse med Utskottets Utlåtande N:o 99, 19: de punkten litt, a). § 134, angående statsbidrag till väganläggningar och vägförbättringar, brooch hamnbygnader, kanaler, strömrensningar och andra vattenkommunikationer, äfvensom för sjösänkningar och andra vattenaftappnings-företag, grundar sig på Rikets Ständers beslut, i enlighet med nedanstående punkter af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 141 och Memorial N:o 168 samt Förstärkta Stats-Utskottets Memorial N:o 207, nemligen: mom. l:o, angående anslag för anläggning af nya samt förbättring af backiga eller eljest mindre goda vägar, enligt N:o 141, Usta punkten; mom.
N:o 7. Herr Gripenvaldt, August', * Sedan erfarenheten tillräckligen visat, att de 100,000 Riksdaler Banco som Rikets Ständer, af ManufacturDiscontens fond anslagit att till samtlige Glasbruksägare, efter skedd fördelning, utlånas i mon af deras tillverkning, icke varit tillråcklige, då de icke kunnat erhålla så stort lån, som beredt dem möjligheten att uthärda ett inneliggande oförsåldt glasförlag, och afvakta en tid då det, oaktadt alltid långsamt, s 6 Den i Mars, och i mindre partier, med någon fördel kunnat afsåttas, hvaraf håndt, att rörelsen blifvit nedlagd, och hos andra för vissa tider upphördt, så synes det vara tid och skål, att söka uppmuntra och hjelpa de Glasbruksägare, som ännu drifva denna rörelse, i hopp om att tagas under armarne af nu sandade Rikets Ständer, och då det sker, kunde man hoppas, att införskrifningen af utländskt glas, som i sednare åren skett till en högst betydlig mångd, skulle, om ej upphöra, åtminstone betydligen förminskas, hvaraf uppkom en sann National-vinst. Af dessa skål vill jag hafva åran framställa, om det icke vore högst billigt och nödvändigt, att med 100,000 Riksdaler öka detta utlånings-anslag för Glasbruksägare, hvilka tagas af den Fond som Kongl. CommerceCollegium åger, utgörande en million, som till Manufacturerne år anslagen att utlånas, och skulle detta endast blifva en jemnare fördelning af nämnde fond, då man har full anledning att tro, det af de goo,ooo Riksdaler, som till utlåning återstått sedan Glasbrukens anslag afgått, icke någonsin varit fullt utlånadt, och således detta mitt project på intet vis förnärmar någon, och meningen måtte vara med en dylik inrättning att hjelpa den som mest år i behof. Vid utlåningen af nämnde 200,000 Riksda.'
Hvilket förslag, till behandling enligt 56 § Regerings-Formen, till Riksens Ständer vördsamt öfverlemnas. Stockholm den 10 Julii 1815. På Höglofl. Ridderskapet och Adelns Ledamöters vägnar Rudolf Cederström. På Högvörd. Preste-Ståndets Ledarn, vägnar C. v. Rosenstein. På Vällofl. Borgare-Ståndets Ledam. vägnar J. Wegelin. På Hederv. Bonde-Ståndets Ledarn, vägnar Anders J:son Hyckert. G. A. Silverstolpe. Bilaga till Mern. N:o 17. 891 Bilaga till Mern. Utdrag af Brotocollet hållet i Riksens Höglofl. Ständers ConstitutionsUtskotts Beredning den å Julii 1815. Föreslog Herr Baron Cederström, att, då erfarenheten visat, att 56 § Regerings-Formen blifvit olika förklarad, borde de i 1 Mom. förekommande uttryck vara bestämdare, och, som Beredningen äfven insåg nyttan deraf, föreslås, att 1 Mom. i denna § erhåller följande förändrade redaction: Allmänna frågor, sorn uti Riksens Ständers Blena väckas, må ej till ett omedelbarligt afgörande der upptagas, utan skola öfverlemnas till behörigt Utskott, sorn ovilkorligen bör samma frågor utreda och deröfver sig yttra. Memorial med förslag om tillägg till 14 § Riksdags-Ordningen. I anledning af en hos Constitutions-Utskottet af enskild Riksdagsman väckt motion, får Utskottet hos Riksens Ständer med sitt tillstyrkande vördsamt anmäla följande förslag till ett nytt Moment i 14 § Riksdags-Ordningen, hvilket efter 6 Momentet borde införas:
Jag begär propos. till afslag å betänkandet.] Hr Stråle, Nils Wilh.: Den första frågan om lagm.- rälterues afskaffande väcktes på detta rum för något mer än 20 år sedan af en ledamot, som sedermera sjelf blef lagman; men hans förslag grundade sig derpå, att hofrätterna derjemte skulle sönderdelas, d. v. s. att hofrätter skulle inrättas på åtskilliga stallen i landet. Dessa båda lörslag voro ovillkorligt förenade, så att lagm.rätterne skulle afskaffas och hofrätterne delas i flera. Deremot väcktes många betänkligheter, och det var isynnerhet en betänklighet, som ansågs vara af vigt, nemi. den att hofrätterne nu vore en plantskola, hvarest unga jurister kunde hemta erfarenhet, i anseende dertill att en större mängd jurister der på ett ställe vore församlade. Detta var ett skäl, som då anfördes emot förslaget; men annorlunda, än i sammanhang med en sådan fördelning af hofi ätterna, hade jag ej trott, att förslaget kunde komma i öfvervägande. Om 1111 lagm.rätterna skulle upphöra, utan en sådan fördelning af hofrätterna, så skulle dessa ovillkorligen blifva öfverhopade med 4 ® ^ gan8ei’ liera mål, än de nu hafva; och för allmogen isynnerhet i56 Den 5 September e. m. stall det blifva mycket mera betungande att fullfölja sina mål i hofrätten, än i lagm.rätten, i anseende dertill, att de då ofta nödgas dyrt betala en advocat, som kan föra deras talan, och detta kostar dem mycket mera än en rättegång vid lagm.rätten, der de hafva bekanta, som kunna bevaka deras sak. De måste derföre, om lagm.rätterna afskaffas, antingen nedlägga sin talan, eller äfventyra en mycket större kostnad, än de behöfva göra nu, då saken kan fullföljas till lagm.rätten.
M e d anledning häraf har utgifvaren lämnat en öfverblick öfver » Ord o c h bilds » hittillsvarande verksamhet o c h utveckling samt ägnat några minnets o c h erkännandets ord närmast åt de personer, som under den gångna perioden gått hädan o c h hvilka — i literärt, artistiskt eller ekonomiskt hänseende — ägnat tidskriften o c h dess all uppmuntran värda program sin medverkan o c h sitt understöd. A f denna öfversikt skall man finna bekräftad t, hurusom » Ord o c h bild » alltjämt kring sig vetat samla de bästa krafter, vår nutida inhemska odling på skilda områden förmår uppvisa, o c h på ett synnerligen berömvärdt sätt förverkligat sin vackra uppgift som » föregångsman » i n o m vår ej alltför rika tidskriftslitteratur. » Ord o c h bild » måste också oveldigt erkännas vara väl förtjänt af den bildade allmänhetens uppmärksamhet o c h uppmuntran, hvarhelst konstnärliga o c h literära intressen funnit plats i svenska h e m. Dess spridning har varit i jämnt stigande, o c h den smak o c h kon sekvens, utgifvåren allt fortfarande ådagalägger vid målets fullföljande, borga för, att den nu närmast förestående femtiohäftesperioden kommer att utgöra ännu ett steg framåt i tidskriftens såväl inre s o m yttre utveckling. V i tillönska den därtill hjärtligen all framgång! Svenska turistföreningens årsskrift f ö r 1896 är nu u t k o m m e n o c h utgör ett glädjande vittnesbörd öfver det framgångsrika o c h energiska sätt, på hvilket den lifskraftiga föreningen omhänderhar sin fosterländska uppgift. M e d sitt femtiotal vyer, s o m dock kunnat vara bättre tryckta, från olika delar af vårt land o c h m e d sina lockande skildringar från reselif i norr o c h söder, i b y g d o c h o b y g d, utgör den präktiga v o l y m e n ej blott en prydnad för kammarsittarens bokhylla, utan, hvad mera är, den bästa eggelse till att draga ut m e d rensel o c h staf o c h själf lära känna sitt land.