Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Derjemte har till Utskottet blifvit remitteradt ett af Herr Friherre Boije, Ludvig, efter den beslutade äterremissen, till Högloft, Ilidderskapets och Adelns Protocoll adeinnadt anförande, hvari Herr Friherren, under förklaradt bifall till Utskottets afgifna förslag, endast fästat uppmärksamhet dervid, att tvifvelaktigt vore, huruvida detsamma innefattade en Lagförändring eller en Lagförklaring. — Herr Friherren, som förmenar ifrågavarande stadgande böra under egenskapen af Lagförklaring antagas, har ansett ett bestämdt urskiljande häraf vara af desto större vigt, som derpå komme att bero, i hvad mon detsamma vore lämpligt till redan yppade inteckningsfrågor. 1 Utskottet* som tagit de framställda an* märkningarne i Öfvervägande, får såsom svar derå erinra: o) att, då flera fastigheter äro gemensamt intecknade, synes någonderas frigifvan - a6 Lag-Utskottets Utlåtande N:o 103* de derifrån icke böra ega rum utan under följande 2:ne vilkor: det första, att samtlige så väl inteckningssom fastighetsegare, och i vissa Jall jemväl gäldenären, dertill lemna bifall, och det andra, att så stor del af skulden inbetates, sorn, efter bestämd fördelningsgrund, belöper å den fastighet, man vili från inteckningen befria. I förra fallet är icke något Lagstadgande behöflig!; ty då alla de, hvilkas rätt derunder beror, samtycka till förändringen, kan tvist derom icke uppsta.
Sundvallson, hvilka uti en af den inom nyssbemälda Riks-Slånd gemensamt väckt motion (J\s 300) af uppgifna skäl, uttalat den åsigt, att tekniska läroanstalter till en början borde inrättas åtminstone uti alla de större och folkrikare städerna, der ett talrikare lärjungeantal kunde, med de stigande insigterna om dylika anstalters vigt och nytta för flertalet af det uppvexande slägte, som egnade sig åt handtverk och fabriker, påräknas och förmenat att ett sådant förslag skulle blifva ett af de mest omfattande, mest allmännyttiga 94 Stats-Ulskotlets Utlåtande M 99. och framtidsfuila, så vida icke det gamla kardinal—skälet »bristande statsmedel» lade hinder i vägen för utförande i någon vidsträcktare mån af berörda förslag, hvarföre motionärerue, ej blott med kännedom om behofvet af en teknisk läroanstalt i Upsala samt om dess borgerliga innevånares frikostiga beredvillighet att derför bereda nödiga lokaler m. m., utan ock med särskildt afseende derå, att bristen å erforderligt antal skicklige lärare för rikets tekniska elementarskolor, skulle kunna af hjelpas genom inrättandet af ett större sådant läroverk uti denna universitetsstad, der med lätthet skulle bland cn mängd härför lämplige, unge vetenskapsidkare, dylika lärare kunna utbildas, hvarigenom erforderligt antal med theoretisk underbyggnad och vetenskaplig bildning försedde lärare bereddes, hvarjemte, genom planens vidsträcktare utförande i flera af rikets städer, utsigter för dylika lärareämnen öppnades på lönande anställningar, — ånyo fästat Rikets Ständers uppmärksamhet å denna omständighet, samt, på det att bättre och tidsenligare måtte tillgodogöras de talrika, unga och utmärkta lärarekrafter, som i Upsala erbjudas, dels ock med afseende å den lätthet, hvarmed en teknisk läroanstalt derstädes kunde åstadkom mas, hemställt, att Rikets Ständer, på de speciela grunder en af motionärerne Herr Henschen närmare anfört uti en härom vid 1856 års riksdag väckt motion (.^2 243), måtte till en teknisk läroanstalt i Upsala stad anvisa nödiga medel, till det belopp flera andra städer förut erhållit. c) af Herr Doktor Söderberg och Herr L. N. Eneqvist, som, uti särskilda motioner, väckta af den förre hos Presteoch af den sistnämnde inom BorgareStåndet, påmint om de svårigheter, som i många fall mötte för ön Gottland, att till följd af sitt läge draga fördel af institutioner, hvilka på flera ställen af fasta landet genom rikligt understöd från Statens sida blifvit till industriens höjande och näringarnes upphjelpande inrättade,
Och jag förströr de Egyptier ibland Hedningarna, och förjagar dem i landen, att de skola förnimma att jag är Herren. Och det begaf sig i ellofte årena, på första dagen i tredje månadenom, skedde Herrans ord till mig, och sade: Du menniskobarn, säg till Pharao, Konungen i Egypten, och till allt hans folk: Huru stor menar du då att du äst? Si, Assur var lika som ett cedreträ på Libanon, med sköna grenar, och tjockt af löf, och ganska högt, så att dess skate stod högt upp ibland stora tjocka qvistar. Det hade vatten nog, att det högt vardt, och många källor, att det starkt vardt; dess strömmar gingo allt omkring dess rot, och dess bäcker till all trä i skogenom. Derföre är det högre vordet än all trä på markene, och fick många grenar och långa qvistar; ty det hade vatten nog till att utbreda sig. Alle himmelens foglar bodde uppå dess qvistar, och all vilddjur hade ungar under dess grenar, och under dess skugga bodde mång och stor folk. Det hade sköna, stora och långa grenar; ty dess rot hade mycket vatten. Och intet cedreträ var desso likt i Guds lustgård; furoträn voro dess grenom intet liknande, och mandelträn voro intet emot dess qvistar; ja, det var så dägeligit, att det öfvergick all trä i Guds lustgård. Jag hafver gjort det så skönt, att det fick så många qvistar, att all lustig trä i Guds lustgård båro afund dervid. Derföre säger Herren Herren alltså: Efter han så hög vorden är, att hans skate stod ibland stora, höga, tjocka qvistar, och hans hjerta upphof sig, att han så hög var;
T y det fins inte exempel på, att en man, vore det också en general, van att kommendera arméer, kan vinna något gehör hos den trängbataljon, som kuskar trossen vid familjens flyttning, eller att han. kan bringa någon reda i det kaos, hvilket, obevekligt som ödet, följer med, när man skall byta om våning. Det enda han kan göra är att göra oredan ännu värre. Därför låta också förståndiga fruar samvetsgrant bli att pressa sina män till tjenstgöring i flyttningsbråket och nöja sig med att efteråt låta dem få betala krigsomkostnaderna. Jag träffade i går fyra af mina vänner — ungkarlar allesammans — som stodo i liflig dispyt framför Opris. — Det kan aldrig stå rätt till med Petterbom — sade vännen A. — • Jag har aldrig sett en karl med mera förstördt utseende. För min del tror jag att hans affärer äro på obestånd; han har sett så beklämd ut under de sista dagarne. Vännen B. kikade bortom hörnet. — Ahnej, jag ser honom gno der borta på bron. Jag känner igen hatten. Annars varjag nästan rädd för, att han skulle hoppa öfver barriéren. — För min del tror jag, att han har nageltrång — menade O, som är en lugn natur och alltid söker medla. — Det kan j u också hända, att han skulle ner till båten för att ta emot sin svärmor — framkastade D. — Ni misstar er allesammans, mine herrar — upplyste jag. — Vännen Petterboms tru är, som ni vet, litet viljekraftigare än han, och hon har tvungit honom att hjelpa till vid flyttningen. Scmvola. Bidrag i alla ämnen mottagas med tacksamhet. till billigaste pris och på bästa sätt utför alla möjliga uppdrag tllltjenst för Iduns ärade läsarinnor. En syförening. ) öst och rusk hvarje dag! I samma mån man börjar gå och småfrysa, börjar man fundera ut, hur man skall ställa med barnens kläder för vintern, och hur man bäst skall kunna skydda dem för kylan. Ofta kommer väl den tanken för en, att man så gerna ville värma andra små också, sådana stackars barn, som ha endast tunna paltor på sina små kroppar. Med en suck slår man bort tanken — man känner sin oförmåga.
I fall lill belåning erkännas bruksägares och Skånska Ilypolh.-föreningens obligationer, äfvensom armeens pensionscassas obligationer med 4s proc. ränta, så toi de en del af tillgängliga medlen kunna användas i publika pappe rs-belåningen; men sjelfva sakens natur sager, att sådan belåning ej skall mycket sökas, emedan publika papperen till större delen ligga i våra allmänna cassör iller capitalisternes bänder, som ej hafva behof af lån.— Bruksägares obligationer finnas nästan inga i Sverige. Accordsfondens/obligationer ligga till större delen begrafna i aromens pensionsoch andra cassör och finnas till ringa belopp i rörelsen. Bankens behållning kan således icke till betydligt belopp i publika pappers-belåningen utgå, och jag föreslår derföre, och vida hellie inför R. St., att man en gång mätte tillåta R. Sirs Bank, att i likhet med andra banker en gång blifva verklig sjelfägare lill sådana allmänna papper, som lemna osviklig säkerhet, som äga ett stadgadt börsvärde inomeller utomlands, och således äro näst silfver den mest disponibla egendom, och erbjuda ett medel att i behofvets stund anskaffa silfver utan strypning af bankens allmänna lånerörelse. Jag gör det äfven derföre, att om en inländsk eller utländsk statscredit någonsin skall kunna grundläggas, så är det oundgängligt, alten handel med sådana papper inledes, så att de blifva kända på börsen; och detta skall i vårt land , der så få capitaler äro till en sådan rörelse disponibla, svårligen kunna äga rum, såvida icke R. St:s Bank, våra allmänna cassör och landsorternes egentligaste capitalister nemi. privatbankerna uppträda på börsen såsom alternativt säljare och köpare. Har detta föregått och allmänheten finner att sådana papper alltid finna afsättning lill ett föga ombytligt värde, då skola så småningom äfven enskilde personer våga ingå i samma handel och deruti förränta äfven mindre behållningar. Detta är ett understöd, som R.
Centonal 6: 8.— Extra Utgifter 120: 3i. — Kostnaden för införskrifne Electoral-Får, afförd enl. Kongl. H. fVillman. ( 37 ) Discont-Fonden år 1831. Cr edit. Influtne Influtne medel för försålde Kronans Får 307: 21. 6. U11 - s 0 r t. Vigt « Värde R:dr Bco Vigt « Värde R:dr B:co Vigt « Värde R:dr B:co Okammad, gröfre finare Kia des-till verk n i ngen: Behållningar och Fordringar från år 1829 1,362: 29. Härstedt. ( 3o ) Utdrag af Räkningarne öfver uppburna Medel ska Consulers bestridda Post - Debet. Af Kongl. StatsContoiret anordnade Medel i afräkning på de 2,000 R:dr, som, enligt Kongl. Brefvet den 18 September 1829, blifvit anslagna för hvarje år, till godtgörande af Svenska Consulers Post-porto och andra Embets-utgifter, nemi. År i83o . 1,300. „ 1831 1,300. 2,800 Summa R:dr B:co 2,8001 — Stockholm den ( 3, ) åren 1830 och 1831 till godtgörande af Sven porto och andra Embets-utgifter. Credit. I stöd af Kongl. Brefvet den 29 April 1817 och Kongl. Maj:ts förn jade Consuls-Stadga af den 9 Mars i83o till Svenska Consuler utbetalta ersättningar för Postporto och andra Embets-utgifter, nemi. Behållning af Contanta Medel i Rikets Ständers Bank . 547 vf 7 i / / Summa R:dr B:co 2,800 —i16 Augusti i832. /.
Upplästes ankomna prot.utdr. från BorgareSt. af den t6 dennes och från BondeSt. af den 19 dennes. Lades till handlingarna. H, R. o. Ad. åtskiljdes kl. f till 9 e. m. In fidem protocolli, F. O, Silfverstolpe. Lördagen den 26 September 1840. Plenum kl. 9 f. m. Justerades 9 prot.utdr. för den 23 dennes e. m. Justerades p!eni-prot:n för den g dennes f. och e. m. Öppnades Hrr Eleclorers lista till val af ledamöter uti nedannämnda Utskott uti afgångnes ställe; och befunnos hafva blifvit ulsedde, till ledamot i Den 26 September. Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet: N:o i543. Hr Hedersljerna, fullm. Gr. Posse, Knut Axel, efter N:o 815. Hr Gripenskjöld, fullm. Frih. Baab, Adam Christian; Riddar h u sUtskottet: N:o 3o2. Hr Hjulhammar, fullm. Frih. von Vegesach, Achilles, efter JN:o 363. Frih. Coyet, fullm. Hr Coyet, Julius. Till pröfning företogs SlatsUtsk:s den 16 och 23 dennes på hordet lagda utlåt. N:o 3i2, i anledn. af återremisser å L’sk:s betänk. N:o 70, ang:de de staden Borås beviljade byggnadslån. Hr af Dalström, Gust. Jac.: Då troligen de fleste af Husets ledamöter icke äga fullkomlig kännedom om förhållandet med det samhälle, som nu hos R.
Denna ända till 8 mil långa, till större delen inom Svenska området belägna sjö bade jemväl ådragit sig uppmärksamhet i Norrige, der redan i flera år vid Fredrikshall bedrifvits kanal-arbete, och hvarest endast afbidades beslutet om öppnande af kanal-led på Svenska sidan för att vid Othei, der redan på enskild bekostnad en provisorisk slussledning vore anbragt, öppna kommunikationen mellan samma sjö och nyssnämnda på Norska sidan belägna vattendrag, hvarigenom således vunnes en ny förbindelse mellan de förenade rikena och derjemte en ny kommunikationsled mellan Wenern och Nordsjön Jemte erinran om de mångfaldiga fördelarne af dels att i Fredrikshall vinna en ny afsättningsort för betydliga partier spanmål och landtmannaprodukter, som Norrige måste importera och som nu, för att hinna dit, måste gå ända ned till Göteborg samt der omlastas och öfver Nordsjön föras till Norska kusten, dels att behofvet af fiskvaror m. m. från Norrige kunde erhållas på samma väg, hafva komiterade, med förmälan att, enligt af Chefen för vestra vägoch vatten-byggnadsdistriktet, majoren D. W. Lilliehöök, uppgjordt samt af Styrelsen för allmänna Vägoch Vattenbyggnader godkändt förslag, kostnaden för den omförmälda kommunikations-leden på Svenska sidan vore beräknad att uppgå till 805,758 R:dr B:ko eller 1,208,367 R:dr Runt, bifogat en uppgift på fraktkostnaderna för de varor, som från Wenern föras till norra Dalsland, och för de varor, som forslas derifrån tillbaka till nämnda sjö, och hvilka till allra största delen skulle komma att förås på kanalen; utvisande denna uppgift en varuqvantitet af 260,200 centner, till ett värde af 2,270,900 R:dr samt en transportkostnad af 206.100 R:dr.
Ingrid var ännu så ung, hon kunde icke gerna ha fört med sig något annat tycke der nerifrån, det hade tydligt hörts på hela hennes sätt att tala och resonera under de dagar de varit tillsammans. Och nu satt hon ju der i en undangömd vrå hos faster Henrika, der hon aldrig såg en skymt af någon ungherre; hon kunde icke. ha varit bättre förvarad åt honom, om hon suttit inspärrad i ett nunnekloster. Och hvarför skulle hon icke älska honom så gerna som en annan? Om han riktigt ansträngde sig? Kärlek väcker genkärlek i ett ungt, oerfaret sinne, så pass mycket förstod han af det der konstiga kapitlet. Och det var ieke möjligt annat än att ett godt stycke arbete redan vore undangjordt, tack vare det fria, okonstlade umgänge de haft med hvarandra under resdagarna, då de ju som genom en tyst överenskommelse vrängt ut och in på sina hjertan och visat hvarandra minsta skrymsla deraf. Under inga förhållanden kunde de så väl ha lärt känna och förstå hvarandra som under dessa korta, herrliga dagar, då ingen dum konvenans oeh inga baktankar stått hindrande mellan dem. Och att de passade ypperligt för hvarandra, det var lika säkert som att hon kände sig dragen till honom, fast än kan hända omedvetet. Det behöfdes endast, att hon kom att tänka på saken; och hvem vet, kanske var det med henne som med honom, kanske hade skilsmessan äfven gifvit henne klarhet rörande rätta arten af hennes känslor för honom? Hon gick kanske der nere i Stockholm och tänkte på honom? Ja, hvad skulle hon annars tänka på? Nu dök samma tanke, som redan vid afskedet ett ögonblick snuddat vid honom, åter upp i hans hufvud. Tänk, om faster skulle gå stad och förvrida hufvudet på henne, göra henne till läserska? Nej, dertill vore Ingrid bestämdt alldeles för frisk och klok. Men den der böjelsen för romantisk öfverdrift, som han funnit hos henne, kunde inte den möjligen göra jordmånen mottaglig för fasters bearbetningar, i fall gumman kom på den idéen att värfva sig en proselyt?
Tmännc synahafwa önskat att Herr Grcfwen och Landt-Marstalken efter erhällen upgift af UtstottenS Ordförande, skulle behaga gä i författning om completterande af de fränwarandes rum; ben tredje har föreslagit fräganS förwisande till RiddarhusUtskottet, för att ivid Riddarhus-Ordningens sammanfattande observeraS: denna sista utwäg ansäg Herr kstsussevolst böra föregä, innan Ridderskapct och Adeln till afgörande företoge sjclfwa frägan. Friherre Oest erström, ^sacob, instämde i detta Herr von l^ausvvoists yttrande, men utbad sig fä tillägga, att dä man sä nitiskt söker anmärka origtigheter, ej mä fbrbigäS en, som är wigt,- gare än de redan omtalte, nemligen att Herrar Ctectorerne af tredje Clatzen, walt Ledamöter till Utskott, när af Ellofwa allenast Fyra, och säledeS längt färre än pluraliteten wars tillstädes. Dä saken i ett föregäende klenwn blifwit wäckt och lagd pä bordet, och tankarne syntcS derbfwer wara mycket stiljaktige, hemstälde Herr käsilmsn, om icke frägan derom kunde upstjutas till justeringen wore stutad, för att dä särskildt öfwcrwägas och afgöras. Herr Grefwe» och Landt-Marskalk e n, trodde att derbfwer ingen widare ventilation be» hbfdrS, Den 16 September. 507 höfdcs, utan framstälde derföre den proposition, det niättc Utskottens Ordförande upgifwa, när Ledamöters fränwaro gjorde hinder i Utskottens activite, och för öfrigt frägan i allmänhet till Riddarhus Utstottet re. mittcras. Bifölls.
Utskotten hafva äfven ansett sådana inrättningar böra bekostas of communerne sjelfve, men Utskotten hafva derjemte tydligen anfört deras tanka vara, att Staten, som sorgfälligt bör vaka öfver verkställigheten, äfven bör mellankomma med bidrag vid de serskilda tillfällen, då ändamålet icke kan på annat sätt vinnas. Detta anse Utskotten äfven nu vara det enda lämpliga sätt, som kan föreslås och som omständigheterne för det närvarande kunna Statssamt Jllm. Besv.- och Oecon.- Utsi:» Utlåtande JV:o yfg. 7 medgifva; hvadan Utskotten, under åberopande af de grunder, som det förra Betänkandet innehåller, tro sig böra förnya Utskottens då gjorda hemställan, med några få, nu dervid gjorda förändringar, nemligen: a) att Rikets Höglofl.
Hennes första arbeten voro svaga; man sparade dock, oaktadt bristfälliglieterna i dessa första försök en omisskännelig begåfniiig, som jngaf förl: .lioppiiingar om att den unga författarinnan en girig skulle vinns ett framsthende iiainii inom sitt lands litteratur. Ocli däri bedrog inan sig icke. Snart nog öfvergaf lion de iiiiinen, som uteslatanae rörde sig kring dem inbillningen skapat. Lifvet, verkligheten, ined dess tyviirr oftast sorgliga taflor, triidde iiied lieln sitt allvar inför henne. Ocli så skref lioii » Martha&gt;. Denna djupt gripande skildring af ett kvinnoöde utkom 1872 och %stadkoiii en revoliition. 1863 år6 Iiiiiidelser hade i Polen skapat mer än en » M a r t h a ~ soin, lik berättelsens hjältinna, helt plötsligt utan förberedelse ser sig för-. satt i nödvändighet att ensam upptaga kampen för tillvaron, att arbeta fbi. det dagliga brödet utan att ha lärt den svåra konsten att arbeta. Martha dukar under i lifvets strid. Hennes sorgliga tillvaro slutar under lijuleii af en spårvagn. Det, är ödets hjul, soin obevekligt krossa de existenser, som slungas ut på lifvets allfarsvag; utan att vara rustade att möta storinen, att bekainga sviirigheteriia. Jag ' iiamiide att Martlia Olstadkom en revolutioii. Och ined ett svagare naiiin kan ej verkan af denna inme Orzeszkos roinan, då den först utkoni, Betecknas. Från denna tid förskrifvein sig den rörelse inom kv.innoai; betets alla omr&amp;len, soin, en gång väckt till lif, ej kunnat liäjdas utan iinnu alljiiint fo ?tgir i Polen som öfverallt annorstades. Det var ~ M a r t l i a ~ so111, hos livarje tankande kvinna, livarje förståndig moder liit deii frågan uppstå: » Hvad skall det blifva af mig?
Frih. Sprengtporten anser tiden vara för kort, för alt nu besluta något annat, än hvad StatsUtsk. föreslagit. Men jag anser just antagandet af StatsUtskts förslag vara det, som är mest tidspillande. Jag ville visserligen instämma i Hr von Hohenhausens mening, att kortaste utvägen vore att för ögonblicket blott säga, det de för exlra-stalsregleringen afsedda medel böra, intilldess de behöfvas, så vidt möjligt är, göras fruktbärande af R. St:s Bank. Derigenom hade man både uttryckt saken och begagnat nära nog samma ordalag, som stå i StatsUlskrs betänk. Men på R. o. Ad:s bord hvilar ett betänk, ifrån BancoUtsk. N:o i58, i anledn. af Hr Nordenanckars motion, med förslag till reglering af Bankens lånerörelse i åtskilliga delar. Der säger BancoUtsk. (sid. 12.): "Vidare bar motionären under punkt 7:0 föreslagit, att, när Riksg.cont:s depositioner i Banken uppgå till betydligare belopp, utan anledning att desamma så snart komma att åter uttagas, det må vara fullmäktige tillåtet att under tiden göra dem fruktbara i låneväg eller genom köp af obligationer.” 54 Den i April f. m. Följaktligen har R. o. Adnu till pröfning tvänne motsatta förslag, ang:de sättet att göra dessa medel fruktbara. Det vore väl således skäl, att man i detta hänseende handlade på ett sätt, att man ej råkade i sjelfmotsägelse eller bunde sina händer genom ett föregående beslut. Vidare säger BancoUtsk.: ”Enär det, i händelse af bifall till ifrågavar. förslag, torde blifva af nöden att i de reglementariska föreskrifterna härom stadga något, sorn angår så väl fullmägtige i Banken, som Riksg.cont., har Utsk., på grund af föreskriften uti § g af den för Utsk. utfärdade inslruction, ansett sig böra gemensamt med StatsUtsk. behandla denna fråga, och skall fördenskull, efter öfverläggning med sistbemälda Utsk., deröfver afgifva yttrande till R. St.’’ Förmodligen är det denna fråga, som Gr.
Följden och stutsattsen häraf synes altsä obestrideligen blifwa den, at ätminstone f fragawarande Utstött böra, ifrän Högloft. Ridderstapet och Adeln, innom hwilkct Ständ mäste finnas nödig tilgäng pä kunnige, erfarne och owäldige Män, förses med tilräckeligt antal af sä beskaffade Ledamöter. En Principe som Andra Land. l7k:<) 167, 163. rZZo Den 29 Augusti. som jämwäl i afseende pä de öfrige Utskotten torde kunna äga rum. Mä banda, at betrag, teisen af ofwan anförde förhällande grundlagt och utgjordt hufwudskälet, för forntidens Författning och Stadgande, af Rkdderftapet och Adelns nu afstädde rättighet til dubbelt antal af Ledamötcr uti Utskotten, emot hwardera af MedStänden: Den har ätminstone hufwudsakeli. gen werkat min här ofwan yttrade önskan,.at Högloft. Ridderskapct och Adeln icke sjelfwilligt frängätt samma rättighet. Men sedan et sä beffaffadt Beslut är worLet tagit, sä finner jag nogsamt, at deruti säsom en Constitutivns fräga icke lärer kunna wid Lenna Riksdag göras ändring eller nägon fräga derom Ventileras. Deremot wägne jag likwäl ödmjukast hemställa, om icke, med anledning af dcfia mine wälmcnte yttrade tankar, häldst om de af flere utaf Högloft. Ridderskapet och Adelns Ledamöter gillas och bifallas, wid nästinfallande Riksmöte, öfwerlaggning angäende en, efter sig emedlertid företeende omständigheter, tilgörande ändring, uti förberörde nu tagne Besiut, mä warda förbehällen och äga rum. Beträffande härnäst ofwanberörde Z3 §. Utr Len projecterade Riksdags-Ordningen: innehällande: At omrösiningarne uti Riksens Stän. ders Utskott skola ske per Capita: