Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I Stora boken har Victoria Benedictsson med psykologisk skarpblick samlat ett personoch kulturhistoriskt material, som i åskådlighet och detaljrikedom har jämförts med bröderna Jules och Edmond Goncourts dagböcker. Här porträtterar hon kända och okända samtida, några Hörbyfamiljer i vardag och fest, tidens unga författare, som mest tillhörde den litterära vänstern i Stockholm och Köpenhamn, och 80-talets stora kulturpersonlighet Georg Brandes. I dessa studier av 1880-talet kan man se hur vissa temata och frågeställningar särskilt fängslar Victoria Benedictsson och år efter år återkommer i olika konstellationer. Mänskliga relationer upptar en viktig del, förhållandet mellan man och hustru, föräldrar och barn, mor och son, husbonde och tjänstefolk, vänskapsförbindelser. Den mest dominerande frågan blir i anslutning till detta den för hela 80-talet så viktiga ”könsfrågan” eller ”sedlighetsfrågan”, det överallt i böcker och tidningar livligt debatterade förhållandet mellan män och kvinnor, inom och utom äktenskapet. Intimt förbunden med denna fråga är givetvis kvinnofrågan. Hela Victoria Benedictssons kamp för att bli respekterad och uppskattad som människa, inte som kvinna-könsvarelse, och som författare, inte som skrivande blåstrumpa, är inflätad i sedlighetsoch kvinnodebattens olika turer. Stora boken blir, som Fredrik Böök påpekat i sin biografi över Victoria Benedictsson, ett djupgående försök att kartlägga förhållandet mellan könen under 1880-talet. Den minsta lilla detalj som kan vara belysande i sammanhanget noteras i dagboken och med hjälp av egna iakttagelser och andras berättelser rullar Victoria Benedictsson upp en sedekrönika inför våra ögon. Om hennes djupt personliga engagement i dessa spörsmål vittnar ett brev från oktober 1886 till Karl af Geijerstam, senare gift med hennes styvdotter Matti: Du kan tala till mig om allt hvad du vill, allt vad man kan säga åt en mor eller åt en manlig vän; jag är som en förening af båda. Rå är jag inte, men pryderi har jag icke spår af. Och så har jag ett allt uppslukande begär efter att kunna förstå.
Stats-Kontoret att från Fullmäktige i Riksgälds-Kontoret reqvirera ersättning för ifrågavarande belopp, 11,349 R:dr 38 sk. 3 rst. Med anledning häraf och på grund af 81 § i Riksgälds-Kontorets Reglemente, hvilken innehåller: att de för kolonien S:t Barthelemys förvaltning erforderliga utgifter, hvilka icke kunna af koloniens inkomster betäckas, må, efter skeende reqvisition, ersättas af Riksgälds-Kontoret, intilldess sig visar, huruvida godtgörelse för dessa kostnader framdeles kan beredas genom koloniens afkastning eller afträdande till någon främmande makt, har den i omförmälde hänseende reqvirerade ersättningssumma blifvit till Kongl. Stats-Kontoret af Riksgälds-Kontoret utbetald. Genom nådigt Bref till Kongl. Vitterhets-, Historieoch Antiqvilets-Akademien af den 3 Juni 1845, och sedan Kongl. Akademien uti underdånig skrifvelse under förmälan, att Kapiten Cronstrand förklarat sig beredd att årligen inför Kongl. Akademien redovisa arbetets fortgång, hemställt, om Kongl. Maj:t skulle täckas anse Cronstrands derjemte afgifna försäkran, att med yttersta ansträngning söka uppfylla de vilkor Rikets Ständer bestämt, såsom tillräcklig säkerhet, helst denna säkerhet torde vara den enda, som på förhand kunde vid anslagets utlemnande äskas, har Kongl. Maj:t tillåtit Cronstrand att nämnde arbete, efter af honom då uppgifven plan utföra samt anbefallt bemälte Akademi att med uppgift om fortgången deraf till Kongl. Maj:t årligen — 69 - inkomma; hvarjemte Kongl. Maj:t utfärdat nådig skrifvelse till vederbörande att genast för år 1845 utbetala 1,000 R:dr.
Utsk. har uppskjutit behandlingen af hela denna fråga, och det åligger sålunda Utsk., att inkomma med ett förslag i afseende på den K. proposm, hvilken innefattar en omreglering af landsstaterna i allmänhet, hvaribland äfven länsnotarierne äro intagne. När Utsk. då ej ansåg sig hafva skäl att lösrycka någon del af den K. propos:n från det hela, och således ej heller frågan om länsnolarierna, eller att inkomma med ett särskildt förslag i afseende på dem; så torde R. o. Ad. äfven finna det icke vara lämpligt i afseende på de flera hinder, som i Utsk:s betänk, äro upprepade. Att frågan om löneanslag för länsnotarierne kan behandlas oberoende af det uppgifna hindret, är väl ganska sannt, men Utsk. säger dock: ”Enär mängden och beskaffenheten af de vissa landsstats-ljenstemän åliggande göromål samt följaktligen desse tjenstemäns anspråk på större eller mindre aflöningsförmåner i hufvudsaklig mån äro beroende af de beslut, som af R. St. kunna fattas, dels i anledn. af K. M:s vid innevar. riksdag aflåtne nåd. propos. dels i följd af de ronde dessa ämnen väckta motioner; har Utsk., som uti sistnämnda frågor kommer att afgifva särskildt utlåt., funnit sig för närvar, och intilldess berörda frågor blifvit af R. St. handlagda och slutligen afgjorda, icke lämpligen böra ingå i pröfning af K. M:s nåd. förslag ronde landsstatens lönereglering, eller de i sammanhang dermed alternativt gjorda framställningar ang:de vissa lönetillökningar” etc. Det är således hela landsstatens lönereglering som Utsk. har uppskjutit, och Utsk. har förbundit sig, (och det är gifvet att den förbindelsen kommer alt uppfyllas) alt framdeles till R. St. inkomma med ett förslag i afseende på den K. proposm. Jag skulle således tro att R. o. Ad. bör egentligen yttra sig öfver, huruvida detta uppskof är lämpligt, men icke öfver, huruvida länsnotarierne böra uppföras på stat.
Ej må Riksdagsman någon tid kunna Ej må Riksdagsman någon tid kunna under tilltal ställas, eller sin frihet beröfvas under tilltal ställas, eller sin frihet beröfför dess gerningar och yttranden uti Riksvas för dess gerningar och yttranden uti Stånden eller något Riksens Ständers Utskott, Riks-Stånden, dessas gemensamma sammanutan att det Stånd, lill hvilket han hörer, träden eller något Riksens Ständers Utskott, sådant tillåtit genom uttryckligt beslut, derutan att det Stånd, till hvilket han hörer, uti minst fem sjettedelar af Ståndets vid omsådant tillåtit genom uttryckligt beslut, deruti röstningen in Pleno tiiistädesvarande Ledaminst fem sjettedelar af Ståndets vid ommöter instämt. Tage sig dock ingen häraf röstningen in Pleno tiiistädesvarande Ledaanledning till frikallelse från det Förfaltaremöter instämt. Tage sig dock ingen häraf ansvar, som Regerings-Formens 84 § och 2 anledning till frikallelse från det Författaremom. i 29 § af denna Riksdags-Ordning utansvar, som Regerings-Formens 84 § och 2 sätta. Men öfverläder någon inom Stånd mom. i 29 § af denna Riksdags-Ordning eller Utskott den andra med hugg och slag, utsätta. Men öfverfaller någon inom Stånd, eller nyttjar emot honom vapen, håfve den Utskott eller Ståndens gemensamma samangripande förverkat lifvet; och må han, man träde den andre med hugg och slag, utan att vidare njuta Riksdagsmannaskydd, eller nyttjar emot honom vapen, håfve den till behörig Domstol öfverlemnas. Beskylles angripande förverkat lifvet; och må han, Riksdagsman för någon grof missgerning, utan alt vidare njuta Riksdagsmannaskydd, må han ej i häkte kunna inmanas förrän, lill behörig Domstol öfverlemnas. Beskylles efter anställd ransakning, Domaren sådant något Tjänstehjon, skäligt pröfvat, så vida han ej å bar gerning funnen varder. Gälle likväl, om han, efter Domstolens kallelse, sig ej inställer, hvad allmänna Lagen i thy fall stadgar.
Maj:t, och att man ej genom beslut hindrar Kongl. Majit, att med utländska Magter betin-, ga oss nya handelsfördelar 5 men jag tror dock, 78 Den 2 I Maji, att detta kunnat förenas med de grunder, presidenten, Friherre Edelcrantz i dess Anförande föreslagit. Kongl. Maj:t hade härigenom vunnit mera upplysning om Riksens Ständers önskan, och de Embetsmän, som få sig anförtrodt ärendets slutliga handläggning, mera ledning vid deras arbete. Ganska vigtigt är dock, att i hvad beslut än häraf föijer , det samma ej må vara underkastadt förändringar j ty enligt den erfarenhet jag äger i denna del, är ingenting menligare, så för sjelfva Skogshushållningen, som handeln med Skogseffecter, än temporaira friheter , emedan oviss huru länge tillåtelsen varar att få begagna sin -Skog, skyndar Skogsägaren att öfver måttan fälla den, hvarigenom vanpris vid afsättningen följer, då deremot stadgade priser och ett måttligt begagnande vinnes genom säkerhet. Men här* till kommer , att Trädvarorne oftast ej säljas till Utländningen, förr än tre år efter de blifvit hämtade ur Skogarne , fordras mera säkerhet i denna Näringsgren, än i någon annan, Enligt min öfvertygelse, är således bättre, att ej vidare friheter lemnäs, än att ändringar kort derefter kunna inträffa. Förr eller sednare skall ändå nöden i dessa aflägsna Skogstrakt terne påkalla eftergift i de band, som nu hindra deras begagnande^ men många hafva emellertid blifvit olyckliga.
I 27:de § bör benämningen ”Direktörer” vid Lånekontoren, utbytas mot ”Styrelseledamöter”, hvilken benämning på öfriga ställen i reglementet är iakttagen: hvadan denna § kommer att lyda sålunda: 9:o. Skulle, före nästföljande riksdags början, någon af dem, som blifvit af Ridderskapet och Adeln utsedde till Styrelseledamöter och Suppleanter vid Lånekontoren, med döden afgå eller genom laga förfall sättas ur stånd att detta uppdrag bestrida, böra Ridderskapet och Adelns Fullmägtige i Banken och Riksgälds-kontoret tillika med Riddarhus-direktionen, genast efter erhållen underrättelse derom, gå i författning om nytt val i den afgångne Suppleantens ställe. n Anmäles hos Fullmägtige sådan ledighet ibland PresteStåndets eller Bonde-Ståndets Styrelseledamöter eller Suppleanter vid Lånekontoren, åligge det Ståndets Fullmägtige i Banken att förhållandet till Ståndets Kansli-direktion inberätta. Sker hos Fullmägtige anmälan om dylik ledighet ibland de af Borgare-Ståndet valde Styrelseledamöter eller Suppleanter vid Lånekontoren, skall den lediga platsen tillsättas genom val af Ståndets Fullmägtige i Banken och Riksgälds-kontoret, dervid de rösta per capita och ordet föres af den främste ibland Ståndets Fullmägtige i Banken. Skulle åter de af Riks-stånden, i och för granskningen af Lånekontorens räkenskaper, valde Revisorer och Suppleanter mellan riksdagarne afgå eller af laga förfall hindras att berörda uppdrag utöfva, ege Ståndets Fullmägtige i Banken och Riksgälds-kontoret att, så framt icke vederbörande Riks-Stånd derom annorlunda förordnat, genom omröstning per capita, välja annan Revisor och Suppleant; börande dervid den främste ibland Ståndets Fullmägtige i Banken föra ordet.
Preste-Ståndet, hvarvid likväl Ridderskapet och Adeln tillika beslutat, det skulle Rikets Ständer i underdånig skrifvelse anhålla, alt Kongl. Majit täcktes, så framt ej hinder mötle, som af Rikets Ständer ej kunde förutses eller bedömas, Nådigst anbefalla, att aftal må inledas med Ryska Kejserliga Regeringen 0111 de ytterligare fyrbyggnader, hvarmedelst, efter anordnad gemensam undersökning af localiteterne, sjöfarten i Södra Qvarken kunde anses hällre betryggad, samt, derest anläggning af en ny fyr på Svenska sidan, vare sig på Understen eller annorstädes, då pröfvats erforderlig, i mein af tillgångarne derom förordna; och hafva de öfrige Riks-Stånden ^blifvit inbjudne att i Ridderskapels och Adelns omförmäldte beslut sig förena Jemnlikt ankomne Protocolls-Uldrag, hafva Utskotten inhemtat, att Presteoch Borgare-Stånden, med vidblifvande af sina i ämnet fattade beslut, laggt Ridderskapet och Adelns berörde inbjudning till handlingarne, äfvensom att samma inbjudning blifvit af Bonde-Ståndet afslagen; och som, vid sådant förhållande, Irenne Riks-Stånd, eller Ridderskapet och Adeln, samt Borgareoch Bonde-Stånden beslutat aflåtandet af en Rikets Ständers underdåniga skrifvelse till Kongl. Majli, i anledning af det hos Rikets Ständer anmäldla behofvet af en fyr-inrättning å skäret Understen, samt hvad trenne Rikstånd i sådan fråga afgjort, jemlikt 76 §. Riksdags-Orduingen, ut Bih. till li. St.
Borgh hos E. K. M. gjord uriderd. ansökning, att en summa af 583 R:dr 3 sk. 3 rst., som,. i följd af gjorda anmärkningar vid Sökandens numera* aflidne Faders, Öfver-InspectorenP. Borghs. förvaltning i6 Expeditions-Utskottets Förslag till tind. Skrifvelse N.o g. af Westerås Krono-Magasin, genom E. K. M:s ocli Rikets Kammar-Rätts Utslag af elen ii Maji i83a, blifvit Sterbhuset lill betalning ålagd, matie af Gunst och Nåd efterskänkas, enär härvid förekomme, dels att anmärkningen icke blifvit väckt förrän flere år efter fadrens afskedstagande och fölen längesedan förfluten förvaltningstid, eller för åren 1813 och 1814» dels att han, vid anmärkningens emottagande, redan upppnått en ålder af 90 år, och, i anseende till svag helsa och nästan fullkomlig blindhet, varit urståndsatt att densamma nöjaktigt förklara, samt dels att Boets ställning varit så dålig, att tillgångarne måst lill fordringsegarnes förnöjande afslås; och har,— efter det Kammar-Rätten, uti afgifvet underd.
Sedermera är jemväl ifrån Wällofl. Borgare-Ståndet till Banco-Utskottet remitteradt ett inom sistnämnde Riks-Stånd af Herr Benjamin Hahn afgifvet memorial, deruti förmäles: alt Borgerskapet i Umeå stad, vid uppförande af Rådstugubyggnad derstädes, varit för några år sedan nödsakadt förskaffa sig ett lån, hvarå successive afbetalningaf borde göras, men att, då ortens nu iråkade fattigdom och flere inom samhället inträffade fallissementer äfven i större handelshus gjorde detta, snart sagdt, omöjligt, linge Motionairen, på anmodan af bemälde Borgerskap, anhålla örn ett Bancolån å 3ooo R:dr till undsättning för Umeå Stad; alt till säkerhet för detta lån erbjöds första inteckningen i Stadens nybyggda Rådstuga, hvilken vore värderad till ii,522 R:dr r2 sk. Broo, och uli Brandslods Bolaget blifvit försäkrad till 10,000 Rrdr, men såsom en af stadens publika byggnader, hvarföre ingen bevillning till Kongl. Maj:t och Kronan erlades, icke blifvit år 1828 till något taxeringsvärde uppskattad, hvilket vöre ett bestämdt vilkor för Bancolåns erhållande; och ville Stadens burskupsegände handlande Bitning till R. St. Bnncv-lät skottets Ber. N:o i9. ocli handtverkare, om ytterligare säkerhet skulle fordras, ikläda sig, en för alia och alla för en, betalningsskyldigheten för lånet. Enär Utskottet redan, uti 2o:de punkten af dess under N:o 6 afgifne Betänkande, med förslag till hufvudgrunder för Hankens förvaltning och rörelse, funnit sig böra tillstyrka, att af Banken ej hädanefter böra utgifvas några nya lån till släder eller corporationer, utöfver hvad af Rikets senast församlade Ständer, enligt Banco-Reglemenlet (pag.
/Gurli försvinner in i barnkammaren/ 9de Scen Arla, Cecilia, en Kammarjungfru. Balgäster. Cecilia. /kommer från dansen, förd af en kavaljer som hon lemnar och störtar in i toalettrummet samt kastar sig på chaiselongen och börjar snyfta med hufvudet mot dynorna. Scenen fylles med herrar och damer som komma från dansen/. Arla. Hvad fattas dig, Cecilia? hvad i all verlden är det? /Cecilia fortfar att snyfta utan att svara. Arla lägger sig på knä bredvid henne/ Du kan gerna tala om det för mig. Jag förstår det alltsammans. Någon har gjort dig en kärleksförklaring. Cecilia. /framsnyftar/ Skicka bud efter en hyrvagn! jag vill fara hem ­ jag är så sjuk ­ så sjuk Arla. /reser sig långdraget/ Sjuk? Inte annat! Cecilia. Skaffa mig is att lägga på pannan - jag får konvulsioner ­ skynda dig! /Arla springer ut till venster ­ kommer strax tillbaka/ Håll mig i handen ­ ändå hårdare ­ det lugnar. /Kammarjungfrun kommer med is och lägger en kompress på hennes hufvud. Arla sitter på en pall bredvid henne, håller hennes hand och byter emellanåt om kompresserna. Cecilia talat stötvis mellan frosskakningar/. Det är rätt åt mig ­ jag borde blifvit hemma. Jag har varit på bal sex qvällar å rad och doktorn var så ond i går och sade att jag egentligen inte borde få dansa alls ­ Jag hade ett förfärligt anfall i förrgår natt. Arla. Tycker du då att det är så roligt att dansa? Cecilia. /jemrande sig med slutna ögon/ Åh! Åhnej! jag är längesedan trött på det. Jag har aldrig rigtigt roligt numera. Arla. Men då förstår jag inte... Cecilia. Hvad ska mana göra, kära du ­ när mamma och syskonen fara - och aftonen blir så lång hemma. 10de Scen De förra Eugenie Eugenie. /kommer in; stelt till Arla/. Förlåt, är fröken Hornfeldt här? Jaså, du är sjuk igen. Major Lagerskiöld går och letar efter dig. Han vill bjuda upp dig till valsen efter kotiljongen. Cecilia. /rycker omslaget från pannan och springer upp/. Blir det en vals efter kotiljongen? Den står inte på programmet.
Då det bl ifv i t yttradt och jemväl styrkt, att det genom Hans Majit Konungens Nådiga Proposition begärde förskott till Canalarbetet måste, till förekommande af förluster, sist inom 3:ne veckor vara CanalDirectionen tillhanda kommet, får jag begära, att RiksdagsOrdningens och RiddarhusOrdningens föreskrifter, i afseende på tiden för inlemnandet af yttranden, må vid återremissen af detta Utlåtande blifva iakt - 170 Den 26 Mars e. ra. tagne, samt Utskotten förständigade att, sist inom 14 dagar, inkomma med förnjadt Utlåtande i anledning af återremissen, och då upptaga frågan i sin -helhet, på det Rikets Ständer må komma i tillfälle att med nödig skyndsamhet afgöra den. — Jag anhåller om proposition till återremiss. Hans Exxellence Herr Grefve ofIVettersledt, , Gustof: Sedan så många Talare redan yttrat sig i saken, önskade jag att icke behöfva onödigtvis upptaga Ridderskapets och Adelns tid, i synnerhet som jag icke ämnar yttra mig i sak, utan endast har att svara på några ord. Men då desse ord, sorn jag i ett föregående Plenum här yttrat, af Friherre Anckarswärd blifvit åberopade till stöd för dess yrkande af bifall till Utskottens Utlåtande, tror jag mig böra förklara dessa ord, emedan de, efter mig åberopade, annars kunde skada sjelfva saken. Öfver mitt omdöme om sjelfva hufvudfrågan och det speciella fall, som nu är egentligt föremål för öfverläggningen, kan ej tvifvelsmål uppstå, emedan jag, såsom Konungens Rådgifvare, tillstyrkt dem begge. Men jag väntade icke, att en lös mening, ryckt ur sitt sammanhang och dåvarande Öfverläggning, skulle tillerkännas den serskilda äran, att anses såsom en ovilkorligt gällande mathematisk thos, användbar för alla .fall; eller alt de blygsamma stipeu - Den 26 Mars e. m. 171 dierne, som då voro i fråga, skulle komma i någon beröring med Götha Canal.
Åf de flere profvägningsoch prisuppgifter hvarå Komiterade haft tillgång, hade visat sig en sådan skiljaktighet i varuvärde, att nämnda tull i förhållande dertill 156 omvexlade från 11 till mera än 120 procent. Af uppgifter, angående 12 olika slag Svenska ylleväfnader af från 9j till 3-i rdrs värde pr aln, hade inhemtats, att sagda tull motsvarade 21,5 procent af dessa varors medelvärde; och enligt priskurant på alla Carlsviks, vid hufvudstaden belägna, fabriks tillverkningar af heloch halfylleväfnader skulle samma tull i medeltal utgöra 18,1 procent af varuvärdet. Men enligt särskilda meddelanden, grundade på fakturor öfver införda flera olika slags utländska heloch halfylleväfnader, beräknades denna tull uppgå till 25, 41, 52 och till och med 91 procent af varans värde. Vidare hade upplysts, att hela tillverkningskostnaden vid de Svenska ylleväfnadsfabrikerna kunde antagas utgöra från § till §, eller i medeltal något mera än hälften, af varuvärdet, hvadan oftanämnda tull, enligt de omförmälda prisuppgifterna, motsvarade omkring 36 ä 43 procent af samma kostnad; och vore följaktligen denna tull, äfven om de Svenska fabrikernas egna uppgifter ensamt lades till grund för bedömandet, efter Komiterades förmenande, öfverdrifvet hög. I betraktande häraf och med stöd af hvad i ämnet blifvit anfördt, trodde sig Komiterade böra hemställa, det den ifrågavarande tullen måtte nedsättas för åren 1867 och 1868- till 1 rdr samt från och med år 1869 till 75 öre; och då dessa tullsatser blifvit genom Traktaten med Frankrike antagna, utom i så måtto, att det slutliga afgiftsheloppet, liksom i öfriga fall, der detta af Komiterade varit afsedt att inträda först 1869, förklarats gällande redan med år 1868, hafva de, med denna förändring i afseende på tiden, blifvit äfven här upptagna.
Utdrag af Prötocollet, hållit bos Hög* loflige Ridderskapet och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Stockholm, ef. termiddagen, den 4 Maji iBitf. SD. Föredrogos å nyo och gillades föle jandefrån nedannämnde Utskott inkomna, sami den 2 dennes på bordet lagda Betänkanden’ Fran SlatsUtslottet; Af den 24 sistledne April: 1:0 ] anledning af Kongl. Majtts Nådiga Remiss, angående HästHcmmans och FördelsRäntornas utgörande vid Skånska Carabinier^ Regementet. 2:o I anledning af Kongl. Majtts Nådiga Proposition, angående Medel till de allmänna Schola?- och LäroVerkens förbättring. Den 4 Maji, c. »a Från Stats - och LagUtskotten: Af den 17 sistledne April: Öfver det af Herr Berghman , Ambrosius Magnus, väckta förslag, att mindre brottslig ge Personer må , i stället för att intagas vid Arbets - och Correctionslnrättningar , blifva använda till Sjömän på Rikets Handelsflotta* Ut supra. SD. I anledning af dervid gjorda anmärkningar återremitterades till nedannämd de Utskott, följande från samma Utskott inkomna , samt dea 2 dennes på bordet lagd» Betänkande» : Till StatsUtskottet: Af den a4 sistledne April: I anledning af väckta Motioner, rörand# Skånska Roteringen. Till Statsoch LagUtskotten : Af den 17 ncistledne April: Rörande vackt! Motioner om angelägen heten att emellan Riksdagarne förekomma afgörande af sådana Mål, hvilka tillhöra Riksens Ständers pröfning, och om förbuds utfara dande att, utan Riksens Ständers föregångna beslut, proponera någon Allmänhet utgifter. Ut supra. 8. D, Vid förnyad föredragning af Stats; »53 Den 4 Maji, e, iii:
Den, som bifaller Bevillnings-Ulskottets, af Ridderskapet och AdeJn samt Borgare och Bonde-Stånden godkände förslag, att personliga skyddsafgilten skall utgå från och med fyllda 18 år, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer personliga skydds-afgiften att, enligt PresteSlåndets beslut, utgå från och med fyllda ij år. Voteringen har utfallit med 72 Ja och /f^Nej; hvadan följaktligen pluraliteten beslämt, att personliga skydds-afgiften skal! utgå från och med fyllda 18 år. Visserligen har, med beräkningen af den förseglade sedeln, endast 119 röster befunnits; men då äfven, med tillägg af en felanderöst, någon förändring uti resultatet af voteringen icke uppkomme, bar Förstärkta Stats-Utskoltet icke ansett sig böra förnyad votering i ämnet anställa. Andra Voteringen, Den, som bifaller Bevillnings-Ulskottets, af Bonde-Ståndet godkände, förslag, att af alla löner, af hvilka centonal hittills utgått, erlägges en för hundrade, motsvarande den förut, under benämning af centonalafgift, på löner skedde innehållning, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer den hittills af löner utgående centonal att upphöra. Vid volerings-sedlarnes öppnande, hafva befunnits 36 Ja och 83 Nej; och som Nej således vunnit, är derigenom bestämdt, alt centonalafgiften kommer att upphöra. c Stats-Ut slottets Memorial} JY:o 433. Tredje Voteringen, Den, sorn bifaller det af Ridderskapet och Adeln vid denna §. beslutade tillägg, alt den accords-ränta, som, enligt af Kongl. Maj:t utfärdad Författning, utgöres af en stor del militäre embetsoch tjenstemän, skall afdragas från löne-inkomsten, innan den till bevillning beräknas, voterar Ja ; den, dej ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer ofvannämnde tillägg att förfalla.