Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
å 1667 års sjölag väl löreskrilvit, att, till afböja lide af det dröjsmål, som vid vad i sjöriiltssaker till Hofrätt skulle uppstå, »vad från rådstufvurätt skulle göras under General-Kommers-Coll.»; men deremot icke alls förordnar huru vad från häradsrätt i sjörättssaker skulle fullföljas. Häraf kan slutas att lagstiltaren ansett att sjärättsmål näppeligen skulle å landet uppstå, eller att, om så vore fallet, ett sådant mål icke kunde blifva af den beskaffenhet att vad derutinnan sk lille ifrågakomma, eller ock att tvisten ej blefve af den vigt och påkallade så stor skyndsamhet att icke vad i samina tvist kunde såsom andra tvistemål till Hofrätt fullföljas. Med afseende åter å den utsträckning af sjöfartsrörelsen till hamnar utom städerne, som är en följd af sednare tiders förändrade tullstadganden, och då tid efter annan nya lastageplatsen uppstå utom städernas områden, har jag ansett det vara af vigt att, till beredande af ett skyndsamt afgörande af de sjörältsmål, som i sådana hamnar uppkomma, stadgande meddelas att dessa mål i allmänhet skola af rådstufvurätt till behandling upptagas. Ehuru jag således ansett mig böra i Utskit förorda principen i det remitterade förslaget i fråga örn domstol i sjörättsmål, vidgår jag villigt att det af Utskit i närmaste öfverensstämelse dermed uppgjorda förslag kan till sina detaljer erfordra en närmare granskning samt förändring och fullständigande med anledning af de anmärkningar, som i de respektiva Stånden må framställas, och jag har således icke något att erinra deremot att en återremiss af den nu föredragna §:n eger rum. H. Exc. Hr Frih. De Geer: Oaktadt jag ingalunda vill förneka att ganska giltiga skäl kunna anföras och af den siste värde talaren, liksom af Utskit, blifvit anförda för den förändring af K. M:s förslag, Utskit framställt, tror jag dock, att de förespeglade olägenheterna af att antaga K. M:s Propus, blifvit för högt uppskattade, äfvensom att de fördelar, Utskit med sitt
Det är i anledning af Friherre jacob Cederströms, emot mig fällda , och i det nu justerade Protocoll intagna utlåtelse, som jag utber mig att få nämna några ord; endast derföre, att en fullkomlig tystliad, deråt möjeligen skulle kunna uttydas, att härröra från en orsak, som visserligen icke vore den rätta, jag skall dervid inskränka mig till blott yttrande af den högeliga önskan, som jagenskildt hyser, att Friherre Jacob Cederström måtte nu och framdeles, och alltid, förblifva den föresatts väl trogen, som hans utlåtelse innebär; men att, i förhållande till mitt hand - Den 1 April. ? lingssätt, såsom Riksdagsman, skall både denna föresatts och hvilken annan föresatts , Friherren kan nu eller framdeles behaga antaga, ganska säkert alltid förblifva för mig det mäst likgiltiga af allt i veilden. Friherre Staél von Holstein, Corfitz Ludvig: De olika omdömen om ansvaret för Föredragande i Commandomål, hvilka blifvit yttrade, så väl här in Pierro som uti ConstitutionsUtskoRet, gifver mig anledning till den anmärkning, att då 15 §. Regerings Formen ålägger Föredragande i Commandomål' att göra föreställningar i vissa der nämnde fall, sä är han vid underlåtande deraf underkastad ansvar, äfven så väl som öfrige Stats-Rådcts Ledamöter i de ärender, som dem tillhöra. Utom dess har Fö. redragande i Commandomål, sorn är GeneralAdjurant, nu en dubbel egenskap. Vid 1809 års Riksdag inrättades 4 Stats Secreteiiater; det Militairiska tillhörde ett af dessa; sedermera hafva Arendema blifvit delade emellan Stats Secreteraren och Föredraganden i Commando-mål: Emot honom kan således lämpas allt hvad i 107 §. nämnes om Stats-Secreterare i aila de mål, som icke äro egentliga Conunando - mål, och dessa senare äro derigenom skiljda från alla de öfriga Ärender, att de icke behöfva contrasignation; på dem böra finnas blott
SMEDEN och MJÖLNERSKAN (nicka nekande). DAMEN. Kan jag få låna husrum öfver natten? - SMEDEN och MJÖLNERSKAN (nicka afböjande). DAMEN (till Smeden). Får jag stå i dörren här och värma mig ett ögonblick? SMEDEN (stöter henne tillbaka). DAMEN. spången och försvinner). Må Gud löna Er efter förtjenst! (går; synes strax derefter på AUGUST STRINDBERG DEN OKÄNDE (in resklädd). Har någon resklädd dam gått öfver bäcken? SMEDEN och MJÖLNERSKAN (nicka nekande). DEN OKÄNDE. Kan jag få köpa ett bröd af mjölnerskan? Se här är pengar! MJÖLNERSKAN (afvisar pengarne). DEN OKÄNDE. Ingen barmhertighet! EKO (i fjerran härmar hans röst). Barmhertighet! - SMEDEN och MJÖLNERSKAN. (Slå upp ett långt, högt skratt; som besvaras på slutet af Eko.) DEN OKÄNDE. alltid mitt samvete något! Det tycker jag om: öga för öga, tand för tand! Det lättade (Går in i hålvägen.) TILL DAMASKUS AUGUST STRINDBERG LANDSVÄGEN. Samma landskap som förr; men i höstdrägt. Tiggaren sitter vid ett expiationskapell med en limstång och en fågelbur med en stare i. DEN OKÄNDE (in; samma drägt som förra scenen). Har Tiggaren sett någon resklädd dam passera! TIGGAREN. skall nu på allvar be att få slippa heta tiggaren i bestämd form, ty nu har jag fått arbete. Jag har sett fem hundra passerade resdamer passera; men jag DEN OKÄNDE. Jaså det är Ni! TIGGAREN. Ille ego qui quondam... DEN OKÄNDE. Hvad är det Ni arbetar med? - TIGGAREN. Jag har en stare som hvisslar och talar... DEN OKÄNDE. Det vill säga: det är han som arbetar? TIGGAREN Ja, jag har blifvit min egen! DEN OKÄNDE. Fångar Ni fåglar också?
Sverige har snart ägt en 40-årig fred, i början deraf såg man ännu, så väl i land som stad, alt det ägde en Sabbath. Huru är det nu? Se i staden hufvudsakligen, men hör äfven talet derom pä landet och den som ej vill sjelf så hafva, skall bekänna att Sabbatbens helgd försvinner år efter år. Hvaraf kommer detta? Jo — deraf, att man under lyckans dagar glömmer hvem man har alt tacka derföre och ser sig sjelf som sin lyckas gifvare; af denna glömska födes öfvermodel. Men ej nog härmed, utan under detta öfvermod, då det stolta jaget ställer sig, om än i början ej ensamt som Gud, dock brevid Gud, hyser samhället inom sig, lyssnar till och gillar den här förut omnämnda dsemoniska tryckpress, som, med sitt alltid lika fint beräknade, ehuru för den allvarlige betraktaren alltför skenbara hyckleri, stundom åberopar en likväl alltid vanställd christendom, för all, tinder egiden af detta namn, inleda Stransiska och Hegelska läror, samt smaken för Fransyska lättsinnets vanvettiga uptåg, allt för frihetens skull, samt af vördnad för en framälgåeride bildnings fordringar. Skall Svenska folkel ännu en lid famla i detta mörker, lekande med dess lyktgubbar; så skall det slutligen för dess oroliga vindar drifvas hit och dit sorn rör på fritänkeriels brusande sjö, utan att finna den fasta klippa, på hvilken det ännu kunde bergås, om det besinnade hvad dess frid tillhörer. Det har funnits en förut, som slingrande sig i kunskapens träd, förstod att, genom tjusande phraser, göra den vanställda sanningen begärlig. O! Svenska folk låt ej lismarens tal om frukterna på nutidens kunskapsträd, som äro frihet och bildning, locka dig bort ifrån Lifsens träd; du skall äfven der finna frihet och bildning och har du blott en gång rätt smakat det sednare trädets frugter, skall du ej mera frestas att lemna dem för de förra.
Remitterades till Bevillnings-Utskottet: GontraelsProsten Hallbäcks motion, om befrielse från personlig skyddsafgift för personer, sorn äro öfver 60 år, ej idka någon medborgerlig rönelse, och ej ega någon för sitt uppehälle tillräcklig förmögenhet m, m. S. D; Remitterades till Lag-Utskottet: Prosten Öclmans motion, om förändring af l\ Cap, 5 §. JordaRalkei». Från Yälloflige Borgare-Ståndet. S. D. Till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet remitterades ett denna dag af Herr Petré gjordt muntligt tillägg vid den af honom förut gjorda , af Ståndet den iy:de uti innevarande månad till nämnde Utskott remitterade motion derom, att för vissa Recognitions-skogar må-, med befrielse ifrån skatteköp, en efter rättmätiga grunder afpassad afgift till Staten bestäm masi S. D. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet: Kongl. Majus .Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, af den i8:de sistlidne Januarii, angående Roteringsjemnkningon vid Westerbottens Regementei Kongl. Maj.bs Nådiga Proposition till Rikets Ständer, af den 18 sistlidne Januarii, angående rotefrihet för Capellansboställen samt ersättning eller vederlag åt de Capdlarier, hvilkas boställen än vidare komma att i r,oteringen qvarstå; äfvensom rörande befrielse från öfverrotering för åtskilliga hemman i Jönköpings och Kronobergs Län, och i sammanhang härmed, om vacance-afgift för ordinarie rotering underkastad lord, sohr icke presterar rotering in natura, och t 38 Vldr. cl. 20 FebrU&rii 1834.
Om vi nu vända ögat från de särskilda figurerne och enstaka dragen af taflan, för att upfatta den mera i sin helhet, hvad, skönjomvi? förbundet desorganiseradt, i verklig anarkie, nyss allvarligen hotadt af inbördes krig; de särskilda Staterne skakade i sina grundvalar; ett högt civiliceradt land besudladt af medborgares blod; financerne, sedan 1848, dels redan förstörda, dels starkt undergräfda och med förstöring hotade; de skattdragande belastade: ingen belåten. Jo, Mine Hrr! att hastigt och lustigt inrätta en parlamentarisk regering, det är ett stort, dock ett dyrt nöje. Men det hedröfligaste är ännu onämndt: Vi se den förvirring npkommen i rättsbegrepen att de lagstiftande församlingarne, just de, dels hafva försökt, dels (hyvärihafva verkställt, de svåraste ingrep i eganderättens helgd. Den som tviflar, han må i Tyskland spörja egare af jord och jordräntor. Dock desse exempel, om än med svag förmåga ofullständigt upslälda, torde vara mer än tillräckliga, för att a posteriori bekräfta hvad man a priori insett. Förgäfves skall man, mot denna mängd af hemskt varnande efterdömen, söka anföra ett eller annat land, hvarest en nybyggd statsförfattning, nybyggd kanske af tvingande nöd, emedan allt gammalt der försvunnit, tycktes hittills lemna ett hjelpeligt, men i historiens skala altför kort resultat. Särskilda omständigheter som bär ej kunna utredas, af fruktan, synnerligast, att missbruka R. o. Adis tålamod, kunna understun - Den 17 December. 251 dom, åtminstone för en tid, göra till en möjlighet hvad som annars hade varit, der såsom annorstädes, en absolut omöjlighet.
Skrifvelse, N;0 i<j6i 447 Denna E. K. M:s Nådiga framställning hafva Rikets Ständer i noggrannt öfvervägande tagit; dervid hos Rikets Ständer stadgat sig den öfvertygelse, att det af E. K. M. i Nåder föreslagna sätt för återbetalning af ifrågavarande låneunderstöd icke allenast kommer att leda lill förenkling och lättnad vid lånens liqviderande, utan äfven, sedan arbelsföretagen blifvit fullbordade och godkände samt den årliga afbetalningen inträdt, komma att för Stats-Verket medföra enahanda säkerhet för lånebeloppen, sorn för kronans uppbörd nu eger rum, utan att sådant kan komma att inverka på tredje mans rätt, enär lånemedlen, efter arbelsföretagens fullbordan, icke äro uppsägbara och således icke kunna annorledes än successive, uti stadgad ordning återfordras, hvarvid skäligen måste kunna antagas, att den förbättring, ett hemman genom företaget vunnit, fullt motsvarar den andel af lånesumman, för hvilken hemmanet blifvit onereradt. Dock anse Rikets Ständer, till vinnande af mera reda och säkerhet, och då de årliga afhetalningarne skola, såsom ett hemmanen under en viss bestämd tid åliggande onus, utgå, af nöden, att delta hemmanens åliggande, då återbetalningsskyldigheten intrader, i Jordeboken införes med bestämd anteckning om så väl beloppet af de årliga ränteoch capital-afbetalningarne, som tiden, då dessa upphöra.
Propos. i fråga om anslag till uprätthållande af den Arméens pensionskassa åliggande pensionering, nemi. natt delegare i Armåens pensionskassa, som hädanefter erhåller Civil eller annan tjenst med aflösning på Rikets stat, eller upföres på allmänna indragnings-slalen 152 Den December f. m. »eller på annat sätt af Staten pensioneras, icke är berättigad, all, »så länge han innehafver sådana aflöningseller pensions-förniå»ner, som upgå till 3,000 Rdr Rml, åtnjuta den honom i Arméens »PensionsKassa tillkommande pension.» Detta har jag ansett mig böra framställa, då Chefen för SjöförsvarsDepart:tet uti det StatsRådsProt. som åtföljde den K. Proposm ang:de Statsverkets tillstånd och behof, tillkännagifvit, »att AmiralitetsKrigsmansKassans medel under en längre tidföljd visat sig vara otillräckliga till pensionärers underhåll, och enl. min öfvertygelse genom ett dylikt stadgande för AmiralitetsKrigsmansKassans åliggande pensionering, det är sannolikt, att en tillgång för Kassans större verksamhet, skulle kunna befrämjas. Gr. Lagerbjelke: Utsk. har tillstyrkt att ett afdrag, motsvarande den pension StatsRådet Ulner möjligen bekommer från AmiralitetsKrigsmansKassan, bör göras på den pension han erhåller på allmänna IndragningsStaten. Här har deremot blifvit ifrågasatt, att afdraget icke borde ske på allmänna IndragningsStatens pension, utan att den skall utgå till fullt belopp och i stället afdraget göras å AmiralitetsKrigsmansKassans pension. Efter hvad R. o. Ad. torde finna, kommer, hvilketdera sättet som än iakttages, StatsRådet Ulner att erhålla lika stor pension, men i stället för att utgiften i förra fallet minskas för allmänna IndragningsStaten, skulle den i sednare fallet minskas för AmiralitetsKrigsmansKassan. Jag tror likväl att StatsUtsk. handlat fullkomligt konseqvent med hvad som förut blifvit tillgjordt.
Riksgälds-kontoret upplåna det för sådant ändamål föreslagna belopp, komme åter att medtaga en icke obetydlig del utaf de medel, som möjligen erfordrades för bestridande af förestående stats-utgifter och måste genom nämnde embetsverk i upplåningsväg anskaffas. Dessutom syntes det framgent, likasom allt hittills, böra öfverlemnas åt den kommunala omtankan och verksamheten att bereda utväg till och verkställighet af nödiga kyrko-byggnader och kyrko-reparationer Det vore för öfrigt vederbörande menigheter obetaget, att om sådana arbeten i behörig ordning göra anmälan med anhållan om det låne-understöd utaf allmänna medel, som härvid förekommande särskilda omständigheter och förhållanden kunde påkalla. Nuvarande Stats-Utskott, som till alla delar instämmer uti här upprepade af Rikets sednast församlade Ständer godkända åsigter i fråga om bildandet af en särskild lånefond utaf allmänna medel för kyrkors nyoch ombyggande eller reparerande, anser sig icke behöfva tillägga några ytterligare skäl för sin hemställan, att de i afseende på samma fråga under denna riksdag å nyo gjorda framställningar jemväl måtte förfalla; 4 Stats-Utskottets Utlåtande Jtä 115. Och då, enligt den lydelse 3 § af 1842 års folkundervisnings-stadga erhållit genom Kongl. Kungörelsen den 29 Maj 1850, kostnaden för anskaffningen och underhållandet af tjenliga rum för folkskolan inom hvarje skol-distrikt skall, der ej annorlunda öfverenskommes, utgöras af alla inom distriktet boende, efter de grunder, som inom orten följas i fråga om kyrkobyggnad, dock utan afseende å den befrielse från sådan byggnad, som efter privilegier och särskilda stadganden i vissa fall eger rum; så och enär samma skäl, som förekomma emot afsättandet af en särskild fond till lån för kyrkobyggnader, äfven gälla emot en dylik fonds bildande för att derifrån kunna meddela låne-understöd åt vederbörande vid de tillfällen, då den dem åliggande jemförelsevis vida mindre betungande byggnads-skyldigheten i afseende på uppförandet af skolhus skall fullgöras, får Utskottet hemställa, att ej heller det af Ephraim Larsson väckta förslaget om en fonds afsättande för sistnämnda ändamål måtte bifallas. Stockholm den 25 Augusti 1857.
Om också Banken genom ett underverk kunde bekomjna så mycket Silfver, att den kunde till fulla beloppet genast igenlösa sine Sedlar, så vore det iindock Lagstiftarens pligt , att först stadga en allmän Liqvidationslag till rättelse för den förflutna tiden, emedan jag omöjligen kan åläggas att betala min skulld efter 4g sk. Cours, då den t. e, blifvit gjord på en tid, då Coursen vargö sk. Jag vill göra min tanka begriplig genom framställandet af ett exempel. Om jag ägde 1,000 3Ld Bxq contant på fickan ; så är klart att jag skulle vinna på rpyntförbättringen; men om jag icke agde cpntanter eller fordringar, utan i ställett satt mig i skulld för varor, eller fastighet, beräknad efter 96 sk. Cours, och nu måste be« fala efter 48 sk.; så blefve min skulld i ett ö^onblick fördubblad. Af hvad sålunda är anfurdt, torde befinnas tydligt, att, om jag i dag säljer en fastighet föE 1,000 R:d B:co och på denna summa eihåller skuldsedel, sorn efter 96 sk. Cours är värd 500 Jl:d i Silfver, och i morgon inträffar en sådan realisation att Banken inlöser sina Sedlar med Silfver till fulla beloppet; så läier jag väl icke rimligen kunna tvinga köparen af min Fastighet, att inlösa sin skulldsedel med i,qoo R.d i Silfver, emedan jag i sådant fall skulle få dubbelt Stats-och Banko-Utslottens Betänlanden. 529 värde för jnin Fastighet. Men, om jag för min i dag försålde Fastighet erhållit contant 1,000 R:d Banco-Sedlar; Kan jag da ined rättvisa göra anspråk , att vid realisationen i morgon fa 1,000 R:d 1 Silfver för mina Banko-Sedlar, för hvilka jag ej utgifvit mera än halfva värdet? H vem är sky Helig att skaffa Banken tillgångar , att gifva rnig dubbel summa, emot hvad jag rätteligen har att fordra?
Rydin och Widell anfört i sina reservationer mot Utskottets förslag, att, jemte den femtedel (|), som med Borgare-Ståndets samtycke gifvits Hushållnings-sällskaperna af de kommunalafgifter, som erlagts för minuthandel med och utskänkning af bränvin, ytterligare en femtedel (i) skall lemnäs till Landstingen, hvars vida öfvervägande majoritet väljes af landsbygden, — får jag mot beslutet, rörande detta sednare af Utskottets förslag, mig reservera, under erinran derom, att Rikets Ständer, i den underdåniga skrifvelse af den 30 November 1854, på hvilken hela den från början afår 1855 gällande lagstiftning om bränvinsförsäljning grundats, uttryckligen erkände, ali städerna egde häfdvunnen rätt, tall hvar för sig tillgodonjuta afgiflerna för der försålda starka drycker. Denna urgamla rätt omförmäles i den af Konung och Ständer till verkligheten och giltigheten erkända, den 26 Decembris 1619 daterade, af Riks-arkivets Sekreterare år 1747 publicerade och sedan ofta af Myndigheter officiell åberopade »Stadga om Slädernes administration och upkomsl t Rijketn, hvars 19:de § är så lydande: »HvarStad skal hafva sin Stadzkiällare och dess rättighet, och hvar Staden så fattig är, at han den med Wijn och fremmande Drycker icke förmår uphålla, eller och finner det sig skadeligit, då må han den lil en eller flere af Borgerskapet arrendera, och hvad deraf faller låta komma i den gemena Kista. Hvad nu widere och mer inkomster hvar Stad kan hafva, det är af hvars och ens serdeles Privilegier at see.» Orden »gemena kista» hafva uti den af Justitierådet Backman utgifna lagsamling blifvit rätteligen återgifne med de numera brukliga orden agemensamma kassan» eller stadskassan.
Besvärsoch Ekon.Ulsk., erhållit båda 3:ne veckors ledighet, för den sednare räknad från den 28 dennes; och anmodade Hr Landtm. Hrr Electorer att innan nästa plenum sammanträda för att dels välja nya ledamöter i de afgångnes ställe, dels utse ledamöter att i Utsktn inträda under de perraitterades frånvaro. H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm, Gustaf, uppläste följande : När Ståndet i sistl. förmiddags-plenum förehade Const.- Utskrs förslag till ändring i 28 §:n Reg F;n, ansåg jag öfverflödigt att förlänga debatten med min motsatta tanke, hvilken i det hufvudsakligaste var utveeklad af Hr von Hartmansdorff och af Gr. Horn. Nu, då Ståndet samtyckt delta förslags öfverliggande till nästa riksdag, till hvilken jag kanske icke kallas, finner jag mig böra, medelst en reservation, nedlägga i våra protocoller uttrycket af mina åsigter, på det dessa må kunna pröfvas af dem, som, när ärendet åter förekommer, vilja inhemta hvad nu derom framstäldt blifvit. I theori kan den ifrågavar. institutionen icke rationelt försvaras. Praktiskt deremot, skulle det totala afskafländet icke kunna det. — Ett är alt icke instikta det irrationella; ett annat alt det sedan kunna alldeles undvara. Jag sade det totala afskaffandet; ty min åsigt utesluter arne calhegorier medborgare, nemi. dem som aldrig tjent och således aldrig kunnat förvärfva eller länka sig anspråk på tjenslemanna-titulaturer; och dem som upphört alt tjena, hvilka bol t anse sig, och af Staten böra anses såsom de der med afskedet blifvit definitivt solderade i hvad titulatur beträffar. Visserligen har, i anseende till dessa sistnämnda, kunnat hända någon gång, alt inlagda, utmärkta tjenstemeriter icke före afskedet blifvit behörigen ihågkomna. Visserligen kunna män af båda cathegorierna inlägga sådana medborgerliga fÖrtjenster, som förtjena belöning, och hvilkas belönande är Staten nyttigt. Men dertill finnas andra medel än karaktersfulimakler.
Ständer lära täckas deras Bevillning» - Utskotts yttrande inhämta. Till slut får Utskottet Öfverlemna åt Riksens Höglofl. Ständers godtfinnande den hemställan, huruvida hos Kongl. Maj.-t skulle kunna i underdånighet anmälas Riksens Ständers hysande förhoppning, att när Kongl. Majrt finner, det den Gårdfarihandlande Vestgdlha»allmogen skulle kunna , Deri 8 Juni. na, utan skada för Sverige, med sina varor besöka Konunga - Kiket Norrige, sådant då lärer blifva at denna allmoge till förtjenst, uppmuntran för dess bandighet och slöjdefiit aliernådigst förun nath. Hvilket alltsammans, jemte tvänne Utskottets Ledamöters uti bifogade Protocolls - Utdrag för denna dag intagne särskildte meningar, vördsammeligen underställes Riksens Höglofl. Ständers pröfning. Stockholm den i Juni 1815. På Höglofl. Ridderskapets På Högvörd. Prest och Adelns Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar A. Lantingshausen. Carl Fr. Ortmani På Vällofl. Borgare ' På Hederv. BondeStåndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar And. Fredin. ~Nils Mänsson. M. M. RoshecL Utdrag af Protocollet, hållet uti Riksens Höglofl. Ständers Allmänna Re svärsoch Oeconomie-Utskotts Plenum den 1 Juni 1815• S. D. I-zät Utskottet sig å nyo föredragas det från Utskottets första Beredning inkomna, och den 26 näst - Den 8 Junii nästlidne Maj på bordet lagda Betänkande, angående Gårdfari-liandeln; hvarunder Herr Carduansinakaren Malmberg begärde och fick uppläsa ett så lydande Vördsamt Anförande!
Hvad motionen slutligen innehåller, angående Rotehållarnes på Gottland befrielse ifrån Båtsmännens förseende med persedlar, emot skyldighet att derföre erlägga betalning efter Markegångspris, är, i Utskottens tanka, elt Rotehållarne enskildt rörande ämne, som heror på deras egen underdåniga anmälan bos Kongl. Maj:t, och hvarmed det icke lärer tillhöra Rikets Ständer att taga befattning. På grund af hvad Utskotten sålunda anfört, hemställes vördsamt, att ifrågavarande motion icke måtte lill någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Hvilket dock Rikets Högloffi Ständers egen pröfning vördsamt öfverlemnas. Stockholm den 19 Junii i834» STOCKHOLM, hos Ludv. Westerberg, i834* Statssamt Albri. Bcsv.- och Oeconomie.-Ut skottens Betänkande iV.o 5. t N:o 5- Antom till Exp.-Utst. den 4 Julii. Betänkande, i anledning af vackt fråga om förändring uti gällande stadganden, angående de till Brukens tjenst ansiagne recognitions-slcogar. Till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Ulskottet har Yällofl. BorgareStåndet remitterat: i:o ett af Herr T. Petre' afgifvet memorial af följande innehåll: ”Statens och enskilde Bruksegares bästa fordrar, att i de aflägsna mindre befolkade orter, der sådane till Brukens tjenst upplåtne recognitionsskogar finnas, som, i följd af gällande Författningar, böra till hemman skattläggas, men icke kunna såsom hemman beslå , hvarken för sig sjelfve eller i förening med Bruken, undantag ifrån berörde Författningar, efter omständigheternas föranledande, tillåles på det sätt, alt för dylika skogar må, med befrielse från skatteköp, en, efter rättmätiga grunder, afpassad årlig afgift lill Staten utgöras; öfver hvilken framställning jag anhåller, alt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Ulskottet måtte, efter från vederbörande Embetsverk infordrade upplysningar, till Rikets