Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För den af Interessenterna uppgifna quantiteten af 120,000 Tunnor komme att'utgöra lika summa eller 15,000 R:d. ärligen, som, efter de föreslagna beräkningsgrunder, såsom Exportationspremier erhalles. Varandes det Utskottets tanka, att denna förmån skulle medgifvas för fem år, .från och med år 1816 till och med är J820, då Riksens Ständer komma i tillfälle att sig häröfver vidare utlåta; och an°er Utskottet controllen böra, på sätt Committerade framställt, föras öfver StenkohbaFsättningen och utförseln från Höganäs hamn, samt Tullen för inkommande Engelska Stenkohl, oafkortad, tillfalla Staten och gå tili ersättning för dessa tillverkningspremier, som, efter hvad Committerade utredt, inom den nu fixerade tiden af fem år, icke torde kunna komma att berörde Tullinkomst öfverstiga. 13:0 Från BancoUtskottet, af den i£ Juli, innehållande, i anledning af till Utskottet derom skedd remiss, tillkänuagifvande, att Bankens inteckning uti Kungsholms Kronobränneri icke kan vara något hinder för en Kronan tillhörig Egendoms användande till förändradt allmänt behof, heldst Bankens genom inteckningen hevarade säkerhet förblifver lika orubbad och gällande. antingen Egendomen nyttjas tili KronoBränneri, eller annan nödvändig ali* män anstalt. Den SO Juli e, m. 34:0 Från ConstitutionsUtskottet, af den 19 Juli, i anledning af dea anmärkning i afseende på de föreskrifter i den 42 och 94 §•> sam nu belinnes vara stridiga, hvil ken af Hans Kongl. Majit ä RiksSalen, jemte Dess Nådiga sanction till de af Riksens Ständer beslutna Grundlagsförändringar, blifvit Riksens Ständer meddelad.
Vid fastställandet af inkomsten af ett yrke få förluster, som den skattskyldige lidit å ett annat af honom bednfvet yrke, icke afdragas, utan måste vinsten af det förra beskattas, äfven om innehafvarens totalinkomst, genom förlusten på det sednare yrket, reducerats till ett deficit. (The income tax 1842. Berichte des sta tistischen Centrai-Archives v. Hiibner, Leipzig 1858; Esquiron de Parieu, Histoire des impöts géneraux, Paris 1856; Kreis, Grundziige der Englischen Einkommensteuer i Zeitschrift f. Staatswissenschaft., Tubingen 1854.) Stockholm, Maj 1859. P. Möller. Sammandrag af de från Kongl., Hofr ätterna till Bevillningskomitén inkomna uppgifter å köpeskillingar för sålda och till lagfart under nedan nämnda år uppbjudna egendomar, med uteslutande af dem, som blifvit f örsålda af f öräldrar till barn, eller vid hvilkas försäljning enligt sagda uppgifter s. k. undantag eller andra på köpeskillingens belopp i väsendtlig mån inverkande särskilda vilkor blifvit betingade; varande i dessa Pä grund af uppgift för år 1849. På grund af uppgift för år 1857. Köpeskillings-belopp enligt år Enligt bevillnings-taxering Köpeskillings-belopp enligt år j Enligt bevillnings-taxering 1849 utfärdade fastebref. ar 1837 18S7 utfärdade fastebref. ar 1857. Banko. Banko. Banko. Göta Hofrätt. Litt. E. Sammandrag aj de från Hypoteksförening ärnäs Direktioner genom Bevillning skomitén infordrade uppgifter å de värden, hvartill hos berntilda föreningar belånade egendomar vid de i sådant afseende derå under åren 1850, 185!, 8852, 1853, 1854, 1855, 1856 och 1851 anställda värderingar blifvit uppskattade, jemte de samma egendomar för år 1856 åsätta bevillningstaxeringsvärden.
— N:o 11.2. i anledning af Kongl. Majlis nådiga proposition, angående anslag af allmänna medel till Cathedralskolan i Lund, i stället för dertill anvisade to47 tunnor klockare-helgonskylds-korn. VII. B. 1 37. A. 504. E. 335. — R':o 1 13. i anledning af Hr Prosten Sidners motion, oin understöd till de fattige i Lappmarken. VIL B. 137. A. 5o4. XI. U. 129. XII. A. 138. — N:o 1 t4- i anledning af Hr von Paykulls, C. S., motion, om ersättning åt rusthållarne vid Kongl. Lif-regementels Dragqncorps för rekrytoch remontmötena. VII. B. 137. A. 5o4; — N:o 1 t5. i anledning af väckta motioner piil anslag till det af Prpfessoren Doctor Nils Åkerman i Stockholm inrättade Orthopediska institut. VII. B. i37- A. 5o5. X. U. 23o, XII. U. i45, 368. XIII. A. 64. XVIII. E. .92. — Nto 1 16. i anledning af Hr Dalmans, W. F., motion, angående snb$criptjon af Rikets Ständer för bildandet af en uppfostringsanstalt för fattige sjömäns söner, VII. B. l^7. Å. 5o5. X. IJ. 2>p. A. 274. — N:o 117. angående vackt fråga om förlängning af den för inlösen af Riksgäldscontorets creditsedlar stadgade prasscriptionstid. VII.
Konungens, dest Gemäls och barns flyttning utur Riket, §46. — om öfwerlemnande till Zemknings-Utskottet af de wid Förslaget till Znstruction för Zustitie-Lmbudsmannen, gjorde anmärkningar, Z47. med äterremist ä Constitutions-Utffottcts förslag till Tryck - n8 Register frihetslag, 547. — om Bonde-Ståndets ProtocollS Utdrag rörande wilkor för Wakaetens underffrifwande, 760. — med äterremist ä Stats»Utskottets Betänkande och Förslag, rörande Riks-Statens reglering, 82z. om infordrande af Stats-Utffottets utlåtande om Riksdags-arfwode för Riks-Ståndens och Utskottens Secreterare, Cancellietoch Waktbetjening, re. 8so. — angäende Bewillningssamt Allm. Besw. och Oeconomie - Utffottens utlätande öfwer Hr. k<mto, s1cöl,l8 hemställan om Bränwins-bränningens fortfarande re. 8?r. — rörande Zemknings - Utskottets förslag till en fullständig Redaetion af de §. §. i Riksdags-Ordningen, hwaruti förändringar blifwit gjorda, 874. — med äterremist ä Stats-Utskottets Memorial rörande den af Hr. Lorlltr I.irävig, föreslagne indragning af hälften af den indelta krigsmakten, nzl. — med äterremist af Stats-Utffottets Finance-Plan, nz2. - om remist till Stats-Utskottet af Allmänna Beswärsoch .O economie-Utskottets Betänkande, angäende Odlingar i Piteä Lappmark; — samt af ett utaf Utskottens Ordförande inlcmnadt Memorial, rörande Riksdags - arfwoden och tractamenken för Utskottens Secreterare, Cancettieoch Waktbetjening, nZL. — angäende Riddarbus-Utffot, tets utlätande, rörande introduction för Majoren O. kanget och dest broder Capitaine» 6.
Län och Bengt Eriksson från Wermland, hvilka uti serskilda anföranden jrrkat, att som Kyrkoherdarn-es löne-inkomster voro i betydlig nion högre än andra Embetsoch Tjenstemäns, serdeles Comministrarnes, så borde det åligga de förstnämnde, att lika med andra boställs-innehafvate sjelfve bygga och underhålla alla husen å deras boställen ; 2:0 af Anders Andersson från Stockholms Län, sora anfört, alt olika tillämpning af Lagens stadgande om Prestens skyldighet alt hålla byggnaderna å prestgård vid magt, vid olika domstolar i så måtto skall egt rum, alt en del domare anse församlingen pligtig att bättra alla under en afträdande Pastors tjenstetid å husen tillkomna bristfällig heter, hvaremot an dra, med församlingens frikännande, dömt Kyrkoherden att ansvar» för mindre brister, som han försummat att under sin tjenstetid behörigen 8 Lagsamt Allm. Bttv.- och Öecon.-Utsk. Betänkande If.o 47- bättra. För att förebygga denna olikhet i Lagens tillämpning, har Motionären, som gillat den senare åsigten, föreslagit, att genom förklaring öfver 2 §. 26 Cap. stadgas må; att Pastorer, sedan de af församlingarna amottagit de så kallade församlingarnes hus nybyggda och fullt färdiga, skola vara skyldiga, att utan församlingarnas biträde och på egen kostnad deni underhålla, samt man från man, hvar och en till sin efterträdare i fullgodt stånd afl emna, allt intill dess husen varda af ålder och bruk, men ej af Pastors vanvård så förfallna, att de genom reparation, hvilken alltid skall åligga Pastor, och hvarmed församlingen under ingen förevänning bör kunna betungas, icke vidare kunna göras brukbara, vid hvilket inträffande förhållande det åter skall vara församlingens skyldighet att husen ånyo uppbygga; 3:o Af Olof Olsson från Östergöthland och Jan Peter Jansson från Stockholms Län, som på andragna grunder äfvenledes yrkat, att Kyrkoherdarna måtte förpligtas sjelfva underhålla alla husen å prestgård. Dessa framställningar, hvilka Lag-Utskottet ansett vara af oeconomisk beskaffenhet och således jemväl tillhöra Allm.
Det förmodas med skal, att oridige Lycksökare, som wilja profitera af Conjuncturen, förnämligast arv wällande till wexelns stegring och ostadighet; men de torde i längden ej mindre skada sig, än Samhället, genom Utrikes Discontering, samt wexel-dragning och retournering j flera repriser pä liten elier alsingen Fond; All Anticipa. tions wexel-dragning blifwer efter omständigheterna för Trastenren och Riket mer och minore betungande. Det ar utan twifwel för Riksens Ständers Fullmägiiqe lyckligast och tranquilast, att fä af sina Hög-rcsprcrive Principaler aldeles ^vilkorligt bestämda förestrifter; men jag tror, att Samhällets wälfärd beror, wid nu wacklande penningeoch wexelställning, högeligen deruppå, att Riksens Höglofl. Ständer anmoda sina Ombud i Banco, och StaisUtstotten, art efter wista faststälda Hufwud-normer, Lfwcr^emna ät nitiska och förständiga Fullmägtigas rädighet och patriotilme, den Finance-Slyrelse och Credits uprätlhallande, som icke nu med precise söre, krist bestämmas kan. — Banque och RiksgäldsContoir mä hädanefter, som förr, hafwa sin serskilda Utstakade befattning, men med Ri ets wälfärd är förenadt, att begge desta Ständers werk, bröderligen biträda hwarandra, samt akt begges Fullmägtige, dä sä nödigt pröfwades, med hwarandra sammanträda och rädsla!
Maj:t med underdånig anhållan, att indelnings-båtsmännen i Blekinge icke måtte i fredstid besväras med mera än fyra månaders årlig tjenstgöring, samt att, om tvingande omständigheter någon gång skulle göra en längre tjenstgöring nödig, båtsmännen då mätte komma i åtnjutande af lämplig dagspenning, som till dem vid tjenstgöringstidens slut å afmönstrings-stationen i hemorten allemnades genom Kompani-chefen eller, der sådant läte sig göra, på deras namn insattes i sparbanksbok, för att ät dem bereda en sparpenning; äfvensom att Kongl. Maj:t, efter noggrann undersökning om bästa sättet för afhjelpande af de i motionen omförmälda olägenheter, täcktes derom till Rikets nästsammanträdande Ständer aflåta nådig Proposition. Utskottet har sökt förskaffa sig upplysning rörande de i motionen vidrörda förhållanden och i sådant afseende inhemtat, bland annat, att under de två sistförflutna åren, utgörande den tid, hvarunder, till följd af ökade exercisoch arbets-anslag, de i motionen åberopade förhållanden måste anses hafva inträffat, Blekinge indelnings-båtsmän icke för arbeten å Varfvet vid något tillfälle qvarhållits mera än fjorton dagar utöfver den vanliga tiden af fyra månader. I allmänhet har afmönstringen inträffat än några få dagar efter, än några dagar före denna tid. De båtsmän åter, som varit på längre sjöexpeditioner kommenderade, hafva, dels vid följande årets uppfordring fått räkna sig denna kommendering till godo, dels under densamma åtnjutit förhöjd aflöning, enligt sjöaflöningsreglementet, jemte portion om bord.
Vid det i Upsala den 8 Februari 1859 inför tvenne af undersöknings-kömmittéens ledamöter och länsstyrelsen med vederbörande hållna sammanträde, framhöll en af dessa ledamöter såsom önskligt och nyttigt att, till en närmare utredning af trafikens förhållande på olika vägar inom länet, måtte inhämtas upplysningar om beloppet af de afgifter, som, för år räknadt, blifvit uppburna vid de broar, der sådan afgift ägde rum. Deremot gjordes den otvifvelaktigt ganska riktiga anmärkning, dels att man i detta afseende icke kunde förvänta tillförlitliga uppgifter af dem som uppbure bropenningarne, emedan de på arrende innehade broarne, dels ock att under flera månader af året, eller den tid för hvilken dessa afgifter väl egentligen afsåges, en stor mängd af trafikerande begagnade sjövägen, i hvilket sistnämde afseende särskildt framhölls det då obestridt lemnade förhållande, att, så ofta isvägen öfver Mälaren med dertill hörande mindre vattendrag kunde begagnas, färdades tro af resande från Håbo och Bro härad Sigtunafjärden samt vidare Skarfven, Edsviken och Brunnsviken till Stockholm, och således förbi Rotebro. Detta vid nämde tillfälle obestridda förhållande visar i och för sig tillräckligt otillförlitligheten af dessa beräkningar för bedömmande af trafiken vid de angifna olika punkterna. För att dessa beräkningar skolat kunna åtminstone närma sig verkliga förhållandet, hade fordrats, hvad som af lätt insedda orsaker 43 icke låtit sig utföras, nämligen att anteckna och beräkna de olika utgångspunkterna för den vid Rotebro synliga betydliga öfvervigt af trafik. Undersökningskommittéen har icke heller egnat någon uppmärksamhet åt denna sida af frågan; och det är derföre icke möjligt att finna beloppet af den trafik, som, framgående öfver Rotebro, kunde anses tillhöra den östra liniens trafikområde till skillnad från den, som, äfven gående öfver Rotebro, bort räknas den vestra linien tillgodo.
Det vattendrag, hvarom här är fråga, är Wagnsån i Wester Fernebo socken af Wagnsbro härad och Westmanlands län, hvilken å genom sin öfversvämmande vattenmassa förorsakar otroligt stor skada för de jordegare, hvilkas åkerfält och ängar stöta derintill. För att blifva befriad från denna öfversvämning, hvilken man förmodade härleda sig ifrån uppdämning vid det nedanföre belägna Svanå jernbruk, hafva egarne till den ofvanföre liggande vattendränkta jorden fört kostsamma rättegångar med nämnde bruks egare, men förlorat desamma i alla instanserna, och detta på den grund, att någon så betydande åns öfversvämning, som den ofvannämnda, icke ansågs kunna förorsakas genom uppdämning vid bruket, utan troligen härledde sig från helt andra orsaker. Sedermera har det också vid den besigtning, som af fullt behörige män blifvit verkställd, utrönts, att något för de omkring liggande fälten skadligt vattenstånd ingalunda vore att befara, derest ofvannämnda å blefve tillräckligt upprensad och uppmuddrad, så att hon finge Motioner i Bonde-Ståndet 1865. 413 obehindradt lopp. Detta skulle, enligt det utlåtande, sorn vid den verkställda undersökningen af Chefen för mellersta vägoch vattenbyggnadsdistriktet, Majoren vid Vägoch Vattenbyggnadskorpsen, Herr Olivecrona samt dåvarande länsagronomen Herr Jonsson afgafs, kunna vinnas derigenom, att Wagnsån mellan Fors och Svanå bruk sänktes så mycket, att vattenytan ginge tre fot lägre än hvad som nu är händelsen, hvilket skulle kunna verkställas, dels och hufvudsakligen genom det nämnda vattendragets uppmuddring, dels också genom bergssprängning på några ställen. Enligt det af ofvannämnde personer, angående besigtningen, afgifna utlåtande, samt af landtmätare i behörig ordning verkställd uppmätning och gradering skulle härigenom ett fält, som till arealinnehållet icke är mindre än 4,270 tunnland och af god naturlig beskaffenhet, men som för närvarande icke kan gifva någon afkastning, då det är under vatten, blifva brukbait och fruktbärande.
Om jag antager att de öfriga 3:ne Stånden förbjudit en varas införsel, och R. o. 23 H. a5 194 Den 5 April f. m. Ad. beslutar att densamma bör vara till införsel tillåten, så komma R. St., enligt min åsigt, att hos K. M. anhålla, det varan måtte till införsel förbjudas; men såvida de öfriga 3 Stånden fullgöra sin pligt, och jag kan icke förutsätta annat, samt å den varan sätla en eventuel tull, så måste, ifall den af de öfriga Stånden bestämda eventuella tullen skiljer sig ifrån den R. o. Ad. antagit, votering ske i förstärkt StatsUtsk. om den eventuella tull, hvarmed varan skall beläggas, i den händelse K. M. underkänner R. Sits åsigt om förbud å varan. Derigenom att denna fråga betraktas enligt sin natur såsom ekonomisk, kan jag således icke finna, att R. St. frånkänna sig någon rättighet, då de få tillgodonjuta ali den rätt, de kunna önska enligt 71 §:n Reg.Fm. På dessa skäl anhåller jag att Ståndet måtte afstå Utsk:s yttrande i denna punkt och bestämma, att de voter:s-propos:r, som blifvit uppställda i frågan om förbud, måtte förfalla, samt Utsk. uppdragas att i särskildt betänk, redogöra för huru med dessa frågor sig förhåller; antingen de äro genom R. Sits beslut afgjorda, eller nya voter:s-propostr kunna blifva af nöden. Hr Gripenstedt, Joh. Aug.: Utsk:s tillstyrkande alt förbudsfrågan skall undergå votering i förstärkta StatsUtsk. har blifvit bittert klandradt på många håll. Då jag varit en bland dem, hvilka bidragit till detta resultat, så anser jag mig skyldig att redogöra för den åsigt, som ledt mig och Utskts majoritet till det beslut, hvari Utsk. stannat. All motbevisning har egentligen concentrerat sig derpå, att då Utsk. har medgifvit K.
Häri har Herr G F. Ekholm instämt. Herr Staaff har af frågans vigt funnit sig föranledd alt ånyo hos Rikets Stander väcka en framställning, som redan vid sista riksmötet väcktes och biträddes af fullt sakkunnige personer, men som då föll hos samtlige Riks-Stånden, endast i följd af allt för mycken hängifvenhet åt theoretiska satser i ett ämne, der, efter motionärens åsigt, billigheten i förening med erfarenheten om förhållandena bort verka ett motsatt resultat. Denna fråga kunde val tilläfventyrs synas mindre vigtig, men egde dock sitt obestridliga och stora värde för en icke obetydlig samhällsklass och för en näringsutväg, som lutade allt mer och mer till sitt förfall och som derföre borde pä allt upptänkligt sätt understödjas i stället att betungas. Motionären afsåg härmed de stadganden, som nu äro gällande rörande kröning af fiskekärl. I 2 § af Kongl. Majits nådiga Instruktion för Justerare af mått och vigter af den 31 Januari 1855 vore förbjudet för krönare alt sjelfve eller genom andre tillverka de förvaringseller transportkarl, som justeras skola, eller utöfva yrke, dervid dessa kärl erfordras. Detta stadgande, som väl i allmänhet kunde ega sin riktighet, vore dock icke tillämpligt i afseende på fiskekärl, och utgjorde derföre i afseende härå en nyhet, som dock icke hade skäl för sig; ty då hufvudsakligast fiskarena, åtminstone i de norra hamnarne, på lediga stunder under sjelfva fisketiden förfärdigade kärlen, så måste de, då andre, än fiskare, icke äro i fiskehamnarne bosatte, antingen medelst långa Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande
Jag har under förra Riksdagen, dels inom Utskottet, dels i Reservation emot då föreslagen Lag för Privata Banker och äfven sedermera i Bank-Revisions-Berättelser yttrat, alt jag anser sjelfva låne-rörelsens organisation, hufvudsakligast tidens förkortning och hastig execulion, när betalningsdagen mankeras,. vara ett af de vigtigaste föremål för lagstiftningen, och utgöra ledningen för mitt bedömande af hela Privat-Bunks-systemets nytta, emedan derpå beror örn understödet skall få sin rigtning till uppd rifvande af landets industri , eller blott till vingleri och illa beräknade fastighetsköp*;; men. dessa saltser hafva ännu icke lyckats att göra sig1 gällande, och jag upprepar dem således endast bär, tilläggande att jag på det högsta ogillar, att Utskotten icke gjfvit något positivt stadgande om lånetidens längd, och att jag anser hela Pri vat-Banks-systemet förfelad t, intilldess* låne-tiden nedsättes till 3 å* 4 månader, så länge lånsökande på sådant villkor erbjuda sig, hvarefter tiden nalkas, icke att förlänga låneliden, men att nedsätta räntan. 36 Bancooch BagUtskottens Betänkande., IV:o i. T abell, sorn utvisar uldelnings-procenten i staden New-Yorks Banker under åren 1831, 1832, 1833 och 1834« Capital. Utdelnine. Dollars. Summa 23,730,800. 1,934,772. 7,8i5.| Bancooch Lag-Utskottens Betänkande» IV:o i. Uti denna reservation hafva instämt: Herr Grefve Sparrej Herr Bogeman, Herr von Röök och Herr Doctor Hvasser, för så vidt densamma angar §§• 9 och 10, samt Herr Prosten Lyth* i hvad den rörer §§. 2 och 9 af Utskottets förslag. Af Herr von Röök:
Tvenne år derefter yrkade räntegifvarne hos Kongl. Maj:ls Befallningshafvande ytterligare befrielse från skatte-vedens utgörande till kalkugnen på grund deraf att Kammar-kollegium »alldeles icke uti köpebrefvet det ringaste talar om véden» och att »de i sådane kontrakter brukliga orden med allt som dertill lyder,» som i köpebrefvet blifvit införde, ej mera kunde afse »ved än bränsel vid ett husköp i staden.» Genom Besolution den 31 Mars 1763 förklarade Konungens Befallningshafvande likväl det åligga allmogen »att efter såsom de förr vane varit deras kalkugnsved utgöra.» Häröfver anförde räntegifvarne besvär hos Kammar-kollegium. Konungens Befallningshafvande utlät sig härom, bland annat, att »det skulle väl synas, sorn allmogen kunde ega något skäl till befrielse för denna veds utgörande, men så förekommer det härvid de omständigheter, som synas tillstyrka, att denna kalkugn vid krono-veden bör bibehållas, ty skattevärderingen och räntan grundar sig på gjordt förbehåll af vanlig krono-ved och fritt stenbrott; hvartill kommer, att denna ugn i brist af krono-ved alldeles blifver öde, emedan 4 utanför staden belägna ugnar ligga allmogen närmare tillhanda, och behöfva således icke föra sin ved till stadeB, så framt det icke blifver deras skyldighet under namn af krono-ved.» År 1764 den 10 Oktober resolverade Kammar-kollegium, med åberopande af de fordna arrende-kontrakterna, ofvanberörda Kongl. Besolutioner uppå allmogens enskilda besvär, skattevärderingen och skattebrefvet, att Kammar-kollegium pröfvade så mycket mera rättvist, det allmogen på Gottland, på sätt som förr vanligt varit, »böra kalkugnsveden till Wisby kalkugn hädanefter utgöra, som kalkugnsägaren numera äfven fogat sig efter allmogens begäran, nemligen att för hvarje sådan kast kalkugns-ved vilja betala 2 Daler silfvermynt, så att allmogen i den delen är alldeles tillfredsställd.»
Herr Grefven och Landt Marskalken anmodade Hans Excellence Herr Hof-Cancelleren, att till Kongl. Majit framföra Ridderskapets och Adelns underdåniga vördnad , jemte försäkran , att Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse skulle med första varda inför Ridderskapet och Adeln föredragen. 3g6 Den 6 December f rn. Sedan Hans Excellence Herr Grefven och Hof-Uancelleren blifvit på vanligt vis utbeledsagad, upplästes oell lades på bordet Kongl. Maj:ts Högstberörde Nådiga Skrifvelse. Herr 'von Hohenhausen^. Michael: Full - * komligen görande rättvisa åt de motiver, sorn legat till grund iör Utskottens betänkande, tror jag likväl, att Utskotten förbisett hufvudföremålet. De hafva egenteligen fästat sig vid jordens skötsel, och möjligheten att bereda utkomst för Officerare , men de hafva förbisett hufvud 7 ♦ föremålet, eller nyttan och nödvändigheten för unga militairer, att ej lefva enskifte, utan vara mera tillsammans, för att taga kännedom om sitt yrke , och skaffa sig bildning. Om nu, såsom fordom , konsten att förgöra hvarandra ej vore bragt till vettenskap , och man kunde taga härförare ifrån plogen, samt kroppsstyrkan utgjorde hufvudsaken ; då vore det ingenting att anmärka emot förslaget. Skulle åter de tider återkomma, att militairen i de lägre graderne qvarblefve i tjensten , tills den uppnått en högre ålder, och bodde på sitt boställe tills den kunde få pension , så blefve följden deraf, att de militaire corpserne blefvo oduglige till närvarande krjgs-systéme. Marcberne hafva blifvit hastigare och oftare förekommande. Man äger numera ej den seden, att gå i vinterqvarter i October, och ej gå utur dem förr än i Mars eiler April. Infanteri-Officeraren äger numera ej en häst, att rida på, bredvid plutonen, ej eller får han medföra någon egen bagages-kärra , som gör maichen tung m. m.
DftoBer 1865 fammanfoutma, oä; l;marout Södr Sttternåbigfte honung, -IpanS 9Jlaf:t honung CARL XY? uti ^ref flf keit 21 Steril famina år Bedagat £)fj i nåber på Södra göromål t;afme Söt Börjat nteb åfällan af ben -fpögftcö mål* ftgnelfe öfloer Södra företag; od; feban Söt d Stiföfalett ben 24 Dftober ttdntitba dr fått emottaga dbottgl. 3Jtaj:tö ttdbiga SSerdttelfe om l;toab feban ftftförflntne Stiföbag i Stifetd ftt;relfe ftg tiUbragit, farnt dlottgl. SJtaj:tö ndbtga fProjmfition angdettbe @tatömerfctö tidftdnb od; b el; of blifmit bett 1 Sioocntber famina dr tilt Södrt Statsdltffott öfmerlemttab, l;afme Söt, efter föregångna öfmerldggningar röranbe be dunten, l;maront belo ndbtga ffropofitiotter od; Sfrifmelfer blifmit till £)fj afldtna, belö inom Stifö Söt till [futtigt afgöranbe nit förc^aft oct; antagit be från fiftförflutna Stiföbag tjnulanbe, af åtongt. sDtaj:t ntcbelft nåbig tpropofition af ben 5 Sattuari 1863 till 9iifct8 ©tänberS pröfning franttagba förflag till itp 9lif6bagS:Drbning oct; benneb fämmant;änganbc anbringar i 3tegerittg$ Äonungenö Sttajcftät åtal frebabe. § 4. åvottnngen äger (Söangetiffa täran. § 5. ©tatå^Siåbct [fatt — @tatS