Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ej heller fruktar jag, att detta visar hos oss någon glömska af Finland, enligt hvad en värd talare yttrat; tvertom tror jag, att i samma mån vi utbilda våra institutioner och isynnerhet då vi gifva fasthet och styrka åt våra bataljoner, ådagalägga vi deremot, att detta kära Fin - D e n g M a j f. ra. Finland — theatern för våra skönaste och mest nationella krigs-händelser — hos oss bibehålles i friskt och heiigt minne. Ännu en gång, låtom oss ej minska vår stående aimee; den är grundvalen för vår sjelfständighet, för vår nationalitet; gifven ej ett enda yxhugg åt denna förträffliga inrättning, — det ena tager det andra med sig, och denna gamla slam skall ramla, utan att vara murken; vår beväring, landets söner, som skulle upptagits i dess fast ordnade rotar och led, skall, i händelse af ett fredsbrott, snart erbjuda samma anblick, som det olyckliga landtvärnet, hvars öde Frih. Stjerncrona så trälfande skildrat. Indragningen af Lifbevär:s-reg:tet och Hallands beväring vore ett stort steg till vinnande af detta bedröfliga resultat; allt hvad som finnes i och för national-bevärtn vara afsedt, hoppas jag måtte, om möjligt, utbildas och förbättras, ej tillintetgöras. Den väg jag tror Utsk. böra gå, till vinnande af besparing, är således: ett ändamålsenliga re användande af de medel, som redan förefinnas till den stående ar me'ens vidmakthållande och förbättring. Hr Sandels, Lars Au g.: Instämmande till alla delar uti Gr. I.ewenhaupts yttrande, anhåller jag att få tillägga några ord. Utsk. har förklarat, att Södermanlands och Uplands reg:ter skulle kunna exercera Lif-bevär:n. Det är likväl kändt, att dessa regtters befäl icke är tillräckligt för att exercera deras egen stam och bevärts-manskapet på samma gång, hvilket derföre måste ske i tvänne terminer.
N:o 326. ang:de flera till löneregleringen vid Rikets elementarläroverk hörande frågor; N:o 327. ang:de af Kammarrättsrådet S. Lindberg och Häradsskrifvaren O. Halldin sökt eftergift af dem ålagd betalningsskyldighet för förre Kronofogden J. H. Hoflings uppbördsbrist; N:o 328. rör:de uppsigten och controllen öfver vården af Götha canalverk. Likaledes upplästes till justering och godkändes från Exped.Utsk. inkomna förslag till nedannämnda §5 i riksd.- beslutet, nemi.: 1:0 ang:de tullbevillningens bestämmande; 2:0 ang:de stämplade pappersafgiften och sportlerna inom K. M:s Cancelli; 3:o ang:de tjenstårsberäkningen för lärarebefattningar vid Rikets undervisningsverk. 3j4 Den 3o April t. 111. Öppnades Hrr Electorers lista till val af 2:ne ledamöter i Bancooch i ledamot uti Oecon.Utsk., och befunnos dertill hafva blifvit utsedde i BancoUtskottet: efter N:o i5o. Frih. von Otter, fullmi Frih. Stjernstedt, Jac. Th., och , N:o 1789 Hr Ridderhjerta, fullm. Gr. Gyldenstolpe, Alb. Carl Philip, jN:o 814. Hr Gyllenhaal, Lars Herrman, , 1372. „ Silfverstråle, Gust.; Allmänna Besvärsoch Oecon.Utskottet: efter N:o 262. Frih. Klinckowström, fullm. Gr. Piper, Erik Carl, N:o 706. Hr Rosenmiiller, Jean Michael. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade:
Till följd af Rikets Ständers här ofvan anmälde beslut om bilagors frihet från slämpladt papper, hafva de i § 8 förekommande stadgande!) om hyres-kontrakters, förskrifningars m. fl. handlingars karlering, då de till execuiorer och domstolar ingifvas, blifvit till enlighet med detta beslut förändrade. Expeditions-Utskottets Förslag lill anderd. Skrifvelse IS:o 136 371 I öfverensstämmelse med de grunder, E. K. M:t uppställt för karlering af öfriga i denna g omnämnde handlingar, har E. K. M:t älven föreslagit, atl köpe-, bytes och gåfvobref skola förses med stämpladi papper på följande säll: Till och med 100 R:dr . 50 öre, samt för hvarje fulla 100 R:dr derutöfver ... 50 öre, Rikets Ständer, som likaledes anse nuvarande beräkningssält för köpebrefs kartering vara alltför invecklad! och böra lemna rum för ett med det nya mvutsystemet mera öfverensstämmande, hafva likväl trott den tarif vara den lämpligaste, som åstadkommer minsta rubbning i nuvarande förhållanden, med afseende på så väl kronans inkomst, som kostnaden för fastigheters lagfart: hvadan Rikets Ständer funnit kartan å köpebref böra bestämmas till fs procent al köpeskillingen eller 00 öre på 100 R:dr, i hvilket lall ingen annan afvikelse från de gamla afgifls-beloppen uppkommer, än ali kronan går i mistning af 1 R:dr 12J öre för hvart köp, äfvensom vid Rusthålls öfverlåtelse af tillirädesafgiften, 1 R:dr 50 öre. för hell rusthåll, hvilken förlust likväl i det hela är mindre betydlig och dessutom fullt ersättes genom en något förhöjd afgift för fastebref. I öfverensstämmelse härmed hafva Rikets Ständer alltså godkänt den tarif, som bilagde förslag innehåller, samt med uteslutande al 4 mom:s. sista punkt och 6 momentet uti nu gällande författning, vid tarifens slut infört ett tillägg af det innehåll, förslaget upplager.
Ad, till Constit.Utsk, framställde sin önskan om utbekommande af Utskrs prot, rörrde Statsrådet, skulle det komma att bero på utgången af en votering inom Utsk-, om icke jemväl sådana prot, kunde blifva utlemnade, genom hvilkas allmängörande Rikets väl kunde äfventyras ; men 2Ö3 Den 8 Juli. härvid får jag erinra, att samma förhållande sklille inträffa, derest hvem som helst begärde dess prof. Det är icke förbjudet att medgifva prot:ns utlemnande på hvilken journalists eller annan medborgares anmälan som helst; och om således majoriteten inom Utsk. vore så litet mån om fäderneslandes bästa, att den åt publiciteten skulle vilja lemna handlingar, hvarigenom ltikets väl kunde blottställas, skulle sådant ganska lätt kunna ske genom ett blott enskildt arrangement och utan någon It. o. Adis åtgärd. Jag tror fördenskull, att det argument, Gr. v. Fersen användt, han må hafva utstyrt det med huru mycken ordståt han behagat, alldeles bortdunstar och förfaller, helst jagså mycket mindre kan föreställa mig, att Constit.Utsk. skulle vid detta tillfälle komma i frestelse att offentliggöra det, som kunde lända .Riket till förderf, som Hr Cederschjöld i sin motion gjort det uttryckliga undantag, att It. o. Ad. icke önskade del af sådana prof., hvilkas offentliggörande kunde skada Riket. Motionären har dessutom, såsom ledamot af Constit.Utsk., upplyst, att några sådana prot. vid denna riksdag icke finnas, hvilket blir ett ytterligare skäl för bifall till motionen. Frill. Ehrenborgh har yttrat, att då Constit.Utsk. ensamt vore uppdraget att granska Statsrådsprotln, vore det orimligt, om någon auctoritet öfver Utsk. skulle finnas, som afven finge granska dem.
T:o All sådan Bevillning skall påföras och uppbäras i den ort, der afkastningen och vinsten utdelas, samt derefter i vanlig ordning redovisas. ") Bevillning af Testamenten, Gåfvor, FideiKomtnisser, Arf och Fynd . §■ 36. l:o För Testamente, Gåfva och Fidei-Kommiss af lös och fast egendom, kapital och fordringar, skall, då det gifna uppgår i värde till Ett Tusen R:dr R:mt och deröfver, Bevillning erläggas med Sex för hundradet; från hvilken afgift likväl befrias maka och skyldeman i rätt uppoch nedstigande led, syskon och derasafkomlingar samt Allmänna Undervisningsoch Skol-Inrättningar, Kyrkor, Stipendii-fonder, Perisions-Inrättningar, Arbetshus, Hospital och Fat!ig-försörjnings—anstalter och i allmänhet fromma Stiftelser, äfvensom konstoch vetenskapliga samlingar. 2:o Arfvingar i fjermare led, än ofvan sagdt är, betala lika Bevillning af det Teslamentseller Gåfvo-värde, som öfverstiger deras egen arfsdel, så- vida det öfverstigande beloppet uppgår till Ett Tusen B:dr Runt. 3:o För Testamente eller Gåfva af årlig ränta eller afkomst, utan eganderält lill sjelfva egendomen, vare Bevillning Två procent af kapital-summan, utan afseende på, lill hvilken kapitalet anslaget är, med undantag, sorn 1 Mom. af denna §. omförmäler, samt för arfvingars laga arfslotter, äfvensom för en hvar, då afkomsten icke svarar emot Fem procent ränta af Ett Tusen B:dr Burit kapital. 22 Bevillnings-Utskotlets Betänkande M 5. 4:o Af arfsmedel i lös eller fast egendom, kapital och fordringar, som tillfalla andra arfvingar, än i rätt uppoch nedstigande led, samt syskon och deras afkomlingar, Tre procent, så vida arfsbeloppet uppgår till Ett Tusen R:dr Runt; efterlefvande makas rätt i boet likväl från afgift undantagen. Art.
Ett sådant, förfaringssätt skulle ju innefatta ett försök till den af StatsRådets främste ledamot med så mycket skäl ogillade metoden att regera genom att dela, i stället för att medlande träda emellan och söka försona och förlika de olika åsigterna samt på sådant sätt befrämja rikets sannskyldiga nyttal Men om, emot ali sannolikhet, ett sådant förnyadt framläggande af förslaget oförändradt komme att ega rum, då skulle säkert framtiden komma att bära vittne derom, att det blad i fäderneslandets häfder, hvarå Svenska Adelns nu, vid detta tillfälle, gifna afslag å representations-förslaget funnes inristadt, ingalunda skulle blifva ett af de minst vackra i denna Adels historia. Adeln hade då, på ett sätt som aldrig kunde förnekas eller förvridas, fritagit sig från ansvaret för följderna af förslagets antagande, och detta ansvar komme i sådant fall att odeladt hvila på de män, som, oaktadt nästan alla äro ense om, att förslaget är behäftadt med högst väsendtliga brister, likväl i trotsigt öfvermod icke velat begagna tillfället till deras afhjelpande. Måtte detta ansvar ej blifva dem allt för tungt att bära och den odödlighet, som de genom sin halsstarrighet kunna förvärfva sig och hvilken en af Konungens rådgifvare förespeglat en annan af sina embetsbroder såsom lön för hans på förslagets genomdrifvande nedlagda mödor, icke blifva af beskaffenhet att vara foga afundsvärd! Ett vet jag emellertid och det är att vi, som äro förslagets motståndare, vi skola, om vi i denna förnyade strid öfvervinnas, ej handla elter likartade grundsatser.
En sådan omsättning af den betydligaste fabrikationen inom Sverige på färre händer, med större tillverkningsbelopp på hvarje hand, måtte blifva en följd af händelsernas tvång; den synes mig höra få tid att föregå den egentliga kris, som vid importförbudets borttagande måste emotses. Vi hafva Nordamerikanska fristaternas exempel för oss. Åt en reduetion från högre till lägre tull egnades 8-£ år. Då betänkligheter göras i Frankrike, i Nordamerika, m. fl. länder, rikare, mäktigare än Sverige; finnas de då mindre i vårt land? Eller är industrien och slöjdskickligheten större i Sverige än dessa länder ? Äro vi bättre i stånd att uthärda handelskrisers skakningar? Äro capitalrikedomen och scalan af våra indistruella anläggningar större eljer vår räntefot lägre? Besitter Sverige, liksom Frankrike, colonier, eller en vidsträckt sjöfart såsom Nordikmerika , och dessutom uteslutande afsättningsplatser såsom England? Kan den inhemska marknaden i Sverige med 3,ooo,ooo innevånare jemföras med den i Frankrike, med 32,ooo,ooo? Och ändtligen: har Sverige, liksom Frankrike, ändamålsenliga bevakningsanstalter samt kraftfullt handhafda controller, som försvåra den olofiiga införseln , som försäkra tulltaxans verkliggörande och derigenom minska vådorna af förbudens upphäfvande? Och likväl söker man i Sverige att gå till väga med en skyndsamhet, som mera industriösa nationer icke factiskt godkänna. Ville man verkligen följa Englands exempel, så borde importförbudet för kläde qvarstå, eller utbytas mot en hög tull, som väl kunde sänkas, men alldralägst stadna vid 3o proc. Jag föreslår derföre 2:0 att en tid må förunnas klädesfabrikerna, hvarunder antingen förbudet skall fortfara, eller en skyddstull stadgas, som ersätter förbud, hvilken dock, under förutsättande af nödiga controllers vidtagande, torde öfverlemnas till K. M:t, att, i händelse motsvarande fördelar kunna tillvinnas Svenska exportprodueter, småningom sänkas, i öfverensstämmelse med tullnedsättningen i NordAmerikanska Fristaterna.
Skulle icke sådane calculer med möjlig fullständighet uppgjorde blifva en anvisning och en ledtråd, hvarefter StatsUtskottet med mera säkerhet kunde förfara vid RiksStatens uppgörande och vid pröfningen af utgifterne. Den blifvande Statsinkomsten i alla dess detailler, härledande sig från ordinarie inkomster och bevillningar borde härigenom kunna i ett helt öfverses och jemföras med de nödige utgifterne intill nästa Riksdag. Slutligen ägde Riksens Ständer att förvänta från deras Statsutskott en tillförlitelig financeplan, som lemnade på samma gång en öfversigt af utgifterne och af inkomster som motsvarade dem. Om idéen som ligger till grund för Motionen, skulle vinna Högioflige Ridderskapets och Adelns bifall, torde de nyttjade uttrycken behöfva rättaa, och mera be - Den 18 Februariii 453 stämdt tillkannagifvas dea upplysning sorn af Bevillningsutskottet äskas. Orden torde tilläfventyrs så böra ställas: 1 Att Bevillningsutskottet anmodades till Riksens Ständer inkomma med utlåtande om beloppet af de summor, hvilka Utskottet med fästadt afseende å landets förmåga och näringarnes tillstånd anser kunna dels genom de i 60 § Regeringsformen uppräknade Be vil 1 rain gs—tit 1 ar, dels genom allmän bevillning af riket årligen utgöras intill nästa Riksdag. till PleniProtocollet för d. 18 Februarii, Innehållande några ytterligare tankar rörande Sveriges Financer, i anledning af Kongl. FinanceCommitéens föreslagne penningereglering och Herr Rosenblads yttrande vid mitt enkla förslag i detta högst vigtigtiga ämne för Rikets Ständers ompröfvande och afgörande. eftermiddagen. Herr af Darelli, Isac: Ödmjukt Memorial, 464 Den 18 Februarii, Att Sverige är mycket |silfverfattigt böfi de erkännas då Bankens silfverfond, om också fult 5 millioner Riksdaler icke gör ^fyllest 2 på hvart hufvud; då hvar patriotisk medborgare i början af 1790 talet insatte sine silfverpiecer i Banken och då nu föga något silfver kunnat erhållas i betalning för undsättjningsspannemåien»
Riksdag ett sådant förhållande erkänt, synes det väl vara en rättsfordran, att om penningar dertill skola utgifvas, de böra af Statsmedlen utgå; men som jag ogerna vill föreslå någon förhöjning af Bevillningen, så, och under förbehåll af öppen talan, i händelse BevillningsUtskottet icke skulle lemna behörigt afseende på hemmansägarens billiga fordran att, vid nedfallne egendomsvärden, njuta nedsättning i Bevillningsafgiften derföre; äfvensom med vilkor att inskränkning i arbetscommenderingar kommer att äga rum; hemställer jag vördsamligen, om icke soldaternes underhåll på möten och marcher må besörjas på sätt af ålder, och i öfverensstämmelse med KneckteContracten, varit vanligt, blott med den förändring, i afseende på den föregifne angelägenheten af det nuvarande underhållssättets bibehållande, att genom Statens mellankomst anstalter vidtogos till emottagande af så beskaffad möteskost under Regementsmöten, som uppfyller ändamålet och af rotebondens bushålls-tillgångar kan utgöras; börande på dennes val få bero, huruvida han sjelf vill möteskosten anskaffa och vid Regementsmötet aflemna, eller, efter tidigt tillkännagifvande, derföre erlägga Den i3 Mars f. m. i55 penningar efter markegång för de år aliena, då sådane Regementsmöten inträffa. En tariff, efter behörigen pröfvadt behof, borde då för sådant ändamål upprättas; och må exempelvis anföras, att möteskost till Regementsmötet med Södermanlands Regemente förlidne sommar, efter en föreskrifven tariff och med åberopande af äldre föreskrift, blifvit vid utmätningsäfventyr affordrad de soldate-rotar, hvilka vägrat att med passevolance-afgiftens utgörande fortfara. Jag anhåller vördsamligen, att detta anförande må få åtfölja den Kongl. Propositionen till StatsUtskottet. Herr Hjertaj Gustaf: Det synes besynnerligt, att man vid remiss till Utskott af en Kongl.
Ridå. _______ ANDRA AKTEN kannor och krus på panelerna. Väggfasta bänkar med hyenden Ett värdshusrum på Blå Dufvan. Högt panelade väggar med och bonader. I fonden ett hörntorn med blommor och fågelburar. Lampetter på silfverplåtar på väggarne med vaxljus; kandeoch kort; en luta. labrar på bordet. Fruktskålar, vinkannor, bägare, glas; tärningar bleka och medtagna, men dricka icke mer. Det är natt; Prins Erik och Göran Persson sitta vid bordet PRINS E. Du vill hem att sofva, Göran; och jag föredrar att drömma vaken. Att gå och lägga sig, det är som att gå till döden för mig: svepas i linlakan och sträcka ut sig i en aflångt fyrkantig säng som i en likkista; och så har man besväret att själf tvätta sitt lik och läsa jordfästningsbönen! GÖRAN PERSSON. Är Du rädd för döden då, prins? PRINS E. Ja, som barnen äro rädda för att gå och lägga sig, och jag kommer nog att skrika som de. Bara jag visste hvad döden var. GUSTAV VASA GÖRAN P. Somliga säger att det är en sömn, andra att det är ett uppvaknande, men ingen vet något bestämdt. PRINS E. Hur skulle man kunna veta något om det andra, då man icke vet något om det här lifvet? GÖRAN P. Ja, hvad är detta lifvet? PRINS E. Jag tycker det är ett enda dårhus. Tänk bara på min genomkloka, sunda, bondförståndiga far! Bär han sig icke åt som en dåre?
Tv$ af dem hade aldrig rest Iiingre Yn till Upsala; af de öfriga hade en mrit vid Krylbo, den andra sa Ibngt som till iiitllvik. 203 Ile sin3 vedervirdigheterna p9 Pius bidrogo o c l d att göra det stora luftiga hörnriimmet i Horlinge till ett rent paradis. Efter att halva hvilat ut hir, gingo vi till det niirbeliigna I) ornnarfvet, sågo de vackra arl~etarI~ostiderna och triffade p i en f. d. elev i vir skola, som vistades der hos sin bror, hrilken rar aiistrld p9 platsen som ingeniör. Gerioiii de hyggliga syskonen fingo vi tilltride till verkstiiderna och kunde Ilese allt pil brsm sitt. Det triffade sig ocksa s i lyckligt, att vi fingo se en besseiiierl&gt;l5sning. Du kan Iitt t !inks dig hrilket intryck inasugnar, valsverk och sotiga smeder sknlle göra pil sillskapet. Nir nu Ii3rtill koinnier, att disponentens bostad ligger p i en i Dnlelfven utskjutande udde, der Jösse Erikssons, HorganSs fordoni stod, %? fick st5llet ocksi sin romantik, och det beslöts enhilligt, att Doinnnrfvel skiille I~ctraktas som en af (le förniiiiista ~glaiislrunkternnw. 1) essa blefro likviil xdan d nihga, att jag tror de saniiiimflutit till nigonting stort gliiiisniide, som onifattar hela resan. Lördagen gjorde vi en utflygt till Oniis, och h i r fann den ungdonilign patriotismen sin glanspunkt. I) en gamla pittoreska byggnaden med sina minnen af Gustaf Vasa och (leii! leende naturen kring Kunn hnde rent tagit flickorna Mngna. Jag trodde, att jag aldrig sknlle f3 dem med mig ilerifrh. Stiinuiingen höjdes ocksf af ett besök hos stationskarlens hustru, som förevisade stillet.
Det gifves också, såsom af hjeltesångerna framgår, andra valkyrior halft himmelska, halft jordiska, åt hvilka Odin förlänar en högre hjeltekraft, så att de dels segrande deltaga i männens strider, dels såsom väsen af högre art sväfva öfver slagfältet, afgöra striden och beskydda de utvalda hjeltarne. Dessa kunna äfven förena sig med sina hjeltar i kärlek och blifva då som andra qvinnor utan att dock helt och hållet förgäta sin tidigare, högre lifsform. Valkyrja, pl. -ur, den som utväljer de hjeltar, som skola falla, af valr (se ofvan) och kjósa, kaus pl. kurum, kora, välja. Valkyriorna, som Odin utsänder att ledsaga de fallna hjeltarne till Valhall, äro ett poetiskt uttryck för den förbindelse, som eger rum mellan krigets gud och hjeltarne. Det är sina tankar och sin vilje som Odin utsänder i stridsvimlet såsom mäktiga och väpnade mör, likasom han utsänder sina korpar öfver all verlden (jfr Petersen, sid. Odin såsom runors och skaldskaps uppfinnare. Odin och Saga. Runor (fn. Rúnar) äro ett uttryck af vetandet om tingen och andens herravälde öfver dem. Anden, som genomtränger och utforskar naturen, är Odin, och då han har fattat tingen, trycker han sitt tecken på dem, och dessa tecken äro runorna. Således är Odin runornas uppfinnare. Rún (pl. -ar) betyder hemlighet, hemlig lärdom, sång, tal, skrift (jfr lat. carmen). Troslärorna sjelfva kallas ofta i de gamla dikterna runor eller stafvar. Den första benämningen betecknar ursprungligen tal, den andra skriftecken, hvilken senare betydelse runor också fick längre fram. Ofta benämnes sjelfva trollsången eller trollformuläret rúnar (Keyser). Skaldskap (fn. Skáldskapr) föreställes såsom en inspirerande dryck; den, som njuter honom, är skald. Jätten Suttung (fn.
Yttrandet uti ingressen med förslag, att spanmålspriset vid beräkningen af Statsverkets inkomster för nästa Statsreglerings-period må bestämmas till 6 R:dr 32 sk. pr tunna, återremitterades,* Prot.-Utdrag den 23 Mars 1854. 171 l:o Ordinarie räntan: Utskottets hemställan i Irsta mom. med anledning af väckt fråga om Landtogsgärdens upphörande, bifölls, äfvensom i sin helhet bifogade Utlåtandet Litt. A, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående anslag till erforderliga ersättningar för beredande af rättelse uti salpeter-hjelpens beräkning inom Kalmar, Kronobergs och Jönköpings län; och lemnades de i denna punkt (sid. 3) utförda beräkningar utan anmärkning; 2:o Afrads-spanmålen och 3:o Tionde-spanmålen återremitterades i sammanhang med återremittterade förslaget om spanmålsprisets beräkning till 6 R:dr 32 sk. pr tunna; 4:o Tionde-spanmåslösen efter bestämda priser, godkändes. 5:o Arrendemedel af kungsgårdar och andra lägenheter, återremitterades; 6:o Silfver-tionde, myntarelön och slagskatt, godkändes; 7:o Kopparräntan godkändes j äfvensom Ståndet biföll bifogade Utlåtandet Litt. B, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående nedsättning i koppar-räntan å tillverkningarne vid Stora Kopparberget, samt i anledning af ånyo väckta frågor, dels om upphörande af Allmogens inom vissa trakter at Kopparbergs län skyldighet att till Stora Kopparbergs bergslag in natura leverera hemmansränteoch Mantalseller qvarntullskolen, dels och om upphäfvande af öfrige åt Stora Kopparbergs bergslag och hytte-egare tillerkända privilegier och särskilda förmåner; 8:o Tiondeoch Hammarskatts-jern: Denna punkt jemte bifogade Utlåtandet Litt.
Vore det endast fråga om en beskattning, sä kunde man aldrig komma till det resultat, att jag vore skyldig att gå sjelf. Hela beskattningssvstemet hvilar på den grund, att der ingenting finnes att taga, der har kronan förlorat sin rätt, och den, som skött Landshöfd.Emb., om också ej mer än en månad, han vet att i sådant fall sker afskrifning; men i Indelningsverket heter det: Kan jag icke skaffa karl, är jag skyldig att gå sjelf. Detta bevis tror jag vara slående för att min sats är rigtig, att det icke är något beskattningssätt och att således hvad man talat om beskattningens oreda och att den kan förenklas o. s. v. icke kan vara sannt. Man utgår dervid icke från den rätta grunden. Det borde visserligen vara mig och hvar och en annan likgiltigt om en sak utgöres på ett sätt eller annat, men det kan falla mången in att tro: Hvad gör det Fäderneslandet, om manskapet upsättes genom kronans försorg, eller om det upsättes af roteoch rusthållare. Man har till och med tänkt, att detta bestyr skulle öfverlemnas åt befälet. Det blefve KompaniChefen och Korporalen, som skulle skaffa karl och besörja hans utrustning, och karlen skulle bo qvar på torpet, påstår man, i enlighet med Indelningsverkets idé; men den, som tjenat som indelt Officer, den, som sett sig något ikring och tänkt på något annat än reglementen och exercis, han har insett, att Indelningsverkets idé är vida djupare än att den skulle kunna med fördel tillämpas på sätt motionären har föreslagit. Idéen af indelningen ligger deri, att den man, som åtagit sig fäderneslandets försvar, lian skall icke allenast bo i stugan på hemmanet, utan han skall så godt som utgöra en medlem af bondens familj. Sednare tiders uplysning har visserligen gjort, att förhållandet icke är så, men rustoch rotehåliaren är likväl icke alldeles likgiltig för hvilken karl han får.