Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Säteri fri hets-a fgiflerne till belopp af 26 r:dr, som skulle efterskänkas, äro en obetydlighet; men jag fäster mig vid dem derföre att deruti innefattas en grundsats, som jag anser vådlig, nemi. att efterskänka skatter. Det visar sig i det följande af detta förslag, hvartill sådana eftergifter leda. Det föreslås nemi., att äfven forsellönen skulle förloras för den spannemål, som i st. f. anslag till Militia: Boställs-kassan skulle ingå till Statsverket. Denna forsellön skulle för 306 T:r efter 16 sk. för hvarje T:a upgå lill 102 r:dr. Nu säger man, att äfven detta tillsammans med de 26 r:dr är en obetydlighet. Ja, så låter det nu, när det är fråga om att efterskänka en inkomst; men är det fråga om alt gifva en vaktmästare lön med 100 r:dr, då säges nej och man får votera derom i förstärkt StalsUlsk.; men hvad betyda 100 r:dr eller något derutöfver emot den förlust, som Statsverket gör i det hela på forsellöner för all Kronotionde? ty för hvarje gång som någon tionde är anslagen till indelningshafvare eller till serskildta verk och inrättningar, så får kronan göra särskildta förluster. Allt går ut på att minska Kronoskatter. Jag tillstyrker således att R. o. Ad., icke för summans skull utan för grundsatsens, ej måtte göra denna eftergift, på det att kronan måtte få behålla sina inkomster. Hr Printzensköld: Jag delar i alla hänseenden den siste 4 H. 17 258 Den 8 Mars e. m. värde talarens åsigler. Lika med honom anser jag det vara vådligt att efterskänka en grundskatt, som redan finnes, enär man icke kan vela hvarthän dylika gång efter annan skeende eftergifter, under förevändning af summornas obetydlighet, kunna leda.
Hafvet sken, de röda granitklipporna, ännu morgonfuktiga, skeno de också, skogen, öfverglittrad af dagg, stod så vacker, och i fonden reste sig ur den vida fjärdens sköte det täcka Helsingfors med sina breda kajer, sina höga kyrktorn, sina gröna esplanader och sin obelisk med den ryska fläckta örnen, hvars förgyllning girigt sög åt sig solens strålar för att rigtigt falla i ögonen. På stranden gick allt ytterst bullersamt till. Något af den österländska grannens liflighet tycktes ha blifvit inympadt på iswostschikar, bärare, hamnsluskar, fisksäljare och fiskköpare. Det skreks och svors i kapp med ångbåtsbesättningen, gatpojkar kilade af och an, viga som ödlor, lökryssar med sina korgar stojade ut sin vara, soldater i långa och korta chineller och jackor flanerade af och an, det knuffades, så man knappt kunde komma fram. Åt söder låg Sveaborg med sina mörka vallar och dystra husrader ... solens gyllne sken omgöt Ehrensvärds fäste och den ogästvänliga stranden, som ingen dödlig vågar beträda undantagande den ryska vakten med sina skarpladdade gevär. Men högt öfver stad och land sväfvade nu dimman i form af lätta, skiftande sommarmoln på lustfärd i det blå, fjerran förda af morgonens ljumma, men friska bris. Peltonen kom tjärig om händerna och svettig i ansigtet från arbetet med båten och skulle ta itu med huggandet af strandparkens gamla, i flera årtionden beundrade björkar, då han erinrade sig att han glömt tåget hemma i stugan. Han kastade ifrån sig yxen och gick hemåt, klef öfver gärdet, tog en genväg genom hafreåkern, gick längs diket och stod inom ett ögonblick vid sin lilla halfförfallna grå stuga, hvars hopkittade fönsterrutor och murkna trappuppgång alltför högt talade om det armod mot hvilket man förgäfves derinne sökte kämpa.
Ätt steka kastanier (maroner). Kastanjernas mörhet beror mest på deras beskaffenhet, men äfven mycket på sättet, hvarpå de tillredas. Om hösten måste man rikta hela sin uppmärksamhet på att undvika att de steka itu, men ju längre vintern är framskriden, desto svårare är det att få dem stekta möra. Om hösten är det bäst att steka kastanjerna först i smör med litet fint socker, i det man flere gånger vänder dem, tills de bli bruna. Därefter tillsättes så mycket brun buljong, att denna står öfver dem, jämte litet salt. Man låter dem hastigt koka upp tills de bli möra och glänsande. Senare på året är bäst att koka kastanjerna möra med buljong, salt och smör, utan att steka dem först. Därefter tillsättas sockret, och man låter dem raskt koka upp. Hummerpaslej. Två mellanstora humrar kokas och köttet skiljes ifrån. Det bästa köttet skares i vackra stycken, det andra användes till färsen, som tillredes af gädda, ägg, i hummersmör rostade franska bröd, några skedblad grädde, lök, brynt i smör, salt och peppar. Ett pastejfat eller en form smörjes med smör och belägMed. o. syltn., får plats pålandet 24april. Bet. o. löneanspr. t. » H. », Sunne. \ 1 0 — \ 12 f. m. [1464] Tandläkare John Wessler Lärarinna, examinerad, skicklig, undervisningsvan, ej under 25 år gammal, sökes för 4 elever till instundande höst. Lön 500 kr. Svar till Doktor E. Schwartz, Grefturegatan 46, Stockholm, hvilken äfven lofvat lemna muntliga upplysningar fr. kl. half 5 till half 6 e. m. Svar till » H. B. », post. rest., Sala. E n u n g flicka, van vid inomhus förefallande göromål, söker till våren plats i familj att gå frun tillhanda, undervisa minderåriga barn eller biträda med renskrifning. Närmare upplysningar lemnas hos Fru N. Skoglund, Humlegårdsgatan 29. hand Utm. byrå. [1739] [1737J Barnmorskan Fm Anna Elfsberg OBS.
\ 2 Bil. till K. M. Nådiga Propos. N.o 84. blifva Rikets Ständer till godkännande meddelade. Kongl. Maj:t vill, af sådan anledning, i Nåder hafva föreslagit Rikets Ständer, att följande mening må tilläggas vid slutet af 88:de §. Regerings-Forraen: — eller åberopas må; och böra der* före , vid hvarje Riksdags början , alla, sedan föregående Riksdag, sålunda utfärdade Lagförklaringar blifva Rikets Ständer af ^Konungen meddelade. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL JOHAN. D. v. Schulzenheim. Protocoll, hållet inför Hans Maj:t Konungen uti ■ Stats-Rådet å Stockholms Slott den 5 December 182g. Närvarande: Stats-Ministern för Utrikes Ärendena H. E. Hr Grefve af Wetterstedt Bil. lill K. M. Nådiga Propos. N.o S/f. 3 Stats-Råden: H. E. Hr Grefve Mörner. H. E. Hr Grefve Löwenhjelm. Hr Friherre af Nordin. Grefve af Ugglas. Underteknad Hof-Canceller. Undertecknad Hof-Cnnceller uppläste i underdånighet ett, på Nådigste befallning, Uppsalt Förslag till Kong/ Maj:ls Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående ett tillägg vid 88:de §. Regerings-Formen. Och täcktes Kongl. Majit, på StatsRådets underdåniga tillstyrkande, nämnde Proposition, sådan den vid delta Protocoll finnes bilagd, i Nåder gilla; hvarjemte Kongl. Maj:t befallde, att densamma, af undertecknad Hof-Canceller contrasignerad, skulle på vanligt sätt expedieras. Ut supra. In fidem, D. von Schulzenheim. 4 Kongl. M*j.ts Nådiga Skri/v. Ar.o 85.
Han yrkar således för sin del, det måtte all BränvinsBränning för da trenne första månaderne af instundandande år så mycket heldre inställas, sorn mycken anledning till Spannemåkbrist nästa Vår och Sommar, åtminstone i flere Landsorter, vore att befara; men då pluralitetens mening nog tydeligen visar sig för en fortfarande BränvinsBränning, afstår han gerna från Votering, och åtnöjes dermed, att dess särskilta tanka får i Protocollet inflyta’’. Härmed instämde till alla delar Herr Ebel. Bes vt och Ekon. XJtsk. Betti nkänäefii N:t 5* Riksens Högh Ständers Allmänna Be* svärs och Ekono vt i i Ut s li otts Utlåtande, i anledning af hos Högl. Ridder* skåpet och Adeln samt Vädd o fl. BorgareStändet gjorde anmärkningar vid Utskottets den 20 näStlidne December afgifne Betänkande i den frän samtliga RihsStänden till Utskottets handläggning öfver lern farande eller inställning af den fria Husbehofs BränvinsBramlingen. De med återRemissén af Utskottets förenämda Betänkande följaktige handlingar innefattas uti: 1:0 Utdrag af Högl. Ridderskäpets och Adelns Protocoller för den 27 och 30 sistlidne December med bifogade särskilta Memorialer, deruti anföres: af Friherre Fock, Bengt Wilhelm, att dess öfvertygelse om nödvändigheten af ett Bränvinsbrännings-förbud för det närvarande är så mycket mera grundad, som Herr Friherren haft tillfälle inhämta tillförlitlig kunskap derom: att de gamla Sädesförråden äro uttömda: att detta års gröda, särdeles i anseende till Rågen, varit mindre gifvande: att betydliga fastän partiela olyckor träffat de Norra Provincerna: att Spannemålen nu redan uppstigit till ett alldeles ovänligen högt pris: Besv. etli Él’o>i. XTtsk.
Ut genom tullbommen kommo par om par och veko oförmodadt af ned på den igenvuxna åstigen. De gingo vaggande, skrattande som åt en lustig tanke, och fläktade ifrigt, tafatt tokroligt, med björkkvistar. Gamla plagg buro de också, hämtade ur mors dragkista — en snäf kjol, en aflång sjal eller en fransparasoll med tunnt, tunnt skaft. Plötsligt började de, uppsluppna af skämtet, på ett gäckande vis, härmande gammalt folks darrningar på rösten, att sjunga: De rosor och de bla-a-der Som gör mitt hjärta gla-a-der. Gesällen, där han satt inkrupen i tätaste delen af dungen, släppte flaskan och stämde uti med sin spruckna gamla stämma. Men i dag hade ungdomen icke tid med honom, alltsammans var så lustigt — att vandra så här, liksom vore det i mors och fars tid. Gesällens hufvud sjönk utmattadt ned mot en stubbe. Här blef han liggande och stirrade uppåt. Han såg tuppen på stadskyrkans torn sväfva fritt i det gyllenröda ljuset från solen bakom. Annat såg han icke, blott alarnas toppar under den vida himmelen. Allt mer aflägsnade sig sången, dök åter fram vid en krökning af ån, dog så bort ... Jorden var ljuflig, det ville han ligga här och känna, inte stiga upp. I den plötsliga stillheten uppfångade hans öra ett välbekant ljud. Men rörde sig gjorde han icke nu, låg bara och lät det komma och stirrade in i det röda, var det icke just därifrån det kom? Visst jo — i solen sitter han — gusigne dig, du lilla, rakt i solen! Gesällen log, himmelskt lycklig. — Flyg, du lilla — välsignadt, hur lätt det känns — hör, allra käraste Sophie, nu är hon väl nöjder? Han sitter i solen, västan gök, bästan gök — allra — kära ... Det var på morgonen, när mjölkpigorna gingo till staden längs den smala åstigen, som gesäll Svante Nikodemus Kopp befanns, svartblå i ansiktet som en lödkolf, ligga med hufvudet på en pilrot i dungen.
Böter af båtsmans-, rustoch rotehållare 14: — Afoch tillträdes-afgifter 58,650: — Inskrifnings-penningar 300: -—■ Arliga. afgifter 2,062: 5. — Nådår eller begrafningshjelp 2,580: — Summa 146,608. 31. Utgifter: Pensioner till Flottans embetsoch tjenstemän 76,307: 75. Dito till dito gemenskap 21,227: — Transport 97,534: 75. Bilaga Litt. Q. till 1860 års revisions-berättelse, angående ståts-verket, sid. 114. Fortsatt utredning för år 1858 öfver de bidrag, stats-verket lemnat till Kongl. Arméens Pensionskassa och de af Kassan bestridda utgifter till pensioner m. m., samt öfver Kassans vid årets slut ägande förmögenhet. |:delar af Wadstena krigsmanshus-kassas äldre medel. Vakansoch ligge| Begrafningshjelpstids-besparingar. jj besparingar. Kreditiv till fyllande af bristen i kassans inkomster. Summa statsbidrag. Utbetalningar af pensioner, begrafningshjelp, förvaltningskostnader, afskrifningarl m. m. Stats-anslag och kreditiv för år 1858 .. Ränta ä 5 procent å det från Wadstena Krigsmanshus-kassa aflemnade kapital j Kassans utgifter: Pensioner, efter afdrag af besparade 12,248 R:dr 75 öre, j Förvaltnings-kostno der, afskrifningar, intresse-utgifter m. m .' 103,647 62 10,265 39 Summa Riksmynt Utbetalningarne utgöras af: Pensioner och begrafnings-hjelp
Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar och Biks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Betänkande N:o 39, öfver motioner om förändrad lagstiftning angående förvaltning af omyndigs egendom, äfvensom kontrollen derå. Uti berörda betänkande hade Utskottet ej mindre hemställt, att Rikets Ständer, för sin del, måtte, med upphäfvande af Kongl. Förordningen den 24 September 1861, angående tillsyn å förmyndares förvaltning af omyndigs egendom, besluta en författning i ämnet af det innehåll betänkandet utvisar, än äfven ufstvrkt bifall till motioner om dels meddelande af föreskrift, att omyndigs medel, der de icke voro nedlagda i fastighet, skulle göras jfruktbärande genom säkra inteckningars belånande eller inköp af Statsverkets eller andra med Kongl. Maj:ts faststallelsejjförsedda inrättningars obligationer, som å inköpspriset lemnade minst 41 procent årlig afkastning, men att, derest beloppet vore så ringa, att det icke lämpligen kunde på ena eller andra sättet placeras,* det måtte insättas i någon af Kongl. Maj:t sanktionerad sparbank, dels om skyldighet för förmyndaren att hvart tredje år lägga den behållna räntan till kapitalet, och dels om bestämmande i lag af en viss procent af den omyndiges inkomster såsom arfvode åt förmyndaren. Hvad nu först angår den del af Betänkandet, hvarigenom Utskottet afstyrkt bifall till nvssomförmälda motioner, har deooa del väl blifvit till Utskottet af Borgare - Lag-Utikottett Utlåtande N:o 86. Ståndet återremitterad; mcnpjdå densamma är af de tre öfriga Riks-Stånden bifallen, och i frågor af förevarande beskaffenhet, tre Stånds mening utgör Rikets Ständers beslut, lärer berörda återremiss icke kunna^till något vidare utlåtande af Utskottet föranleda ; hvilket härmed för Välloöiga Borgare-Ståndet vördsamt anmäles.
Att begära en återremiss, vore detsamma som ett afslag å hvad Utsk. föreslagit; ty 0111 eli återremiss skall äga rum, då skall ämnet ånyo behandlas, och de olika besluten sedan sammanjemkas, så alt kortaste tiden innan målet blifvit till fullo behandladt torde vara 2 månader, och måhända är hjelpen då öfverflödig; ty jag vill erinra derom, att i November månad 1838 var förhållandet sådant, att lån i disconten icke utföllo förrän efter 10 å 11 veckor efter deras beviljande, men i Februari 18 5g utficks ett bevil ja d t lån efter 8 ä i4 dagar. Genom en återremiss skulle hjelpen tillintetgöras, då den bäst behöfdes. Jag tillstyrker bifall till Utsk:s begäran. Hr Mannerskantz, Carl Axel: Det var också egentligen för att yrka det orden ”tills vidare’’ icke måtte borttagas från betänk., som jag begärde ordet. Sedan dess liar tillvaron af detta ord blifvit så försvarad , alt jag har föga att dervid tillägga; men innan R. o. Ad. fattar sitt beslut uti ifrågavar. ämne, ber jag Ståndet noga öfverväga detsamma, emedan derpå beror, om ett steg tillbaka skall komma att tagas; ty det är nu fråga att ytterligare utsträcka en rörelse , som vid en föreg:de riksdag ansågs visserligen icke böra tillökas och utvidgas, utan snarare förminskas; och det är ju sannt, all en summa, en gång in - Den 12 Octo ber f. m. 355 studen i disconli örelsen, svårligen skall kunna borttagas derifrån. Således tror jag, att man bör noga öfverväga det beslut, man går alt taga.
Stats-kontoret har i sitt underdåniga utlåtande upplyst, att utbetalningen af ifrågavarande medel skett i öfverensstämmelse med ordalagen i E. K. Maj:ts nådiga Bref den 12 Januari 1856, samt att Deparlements-chefen den 6 påföljande Mars erhållit nådig décharge för medlens användande. Rikets Ständer anse det likväl önskvärdt, att likstämmighet, så vidt möjligt är, må vinnas i redovisnings-sättet för allmänna medel, och få derföre i underdånighet anhålla, att de tjenslgörings-arfvoden och gratifikationer, hvilka E. K. Majit hädanefter kan finna skäligt att af 8:de Hufvudliteins anslag till extra utgifter tillägga tjenstemän och vaktbetjente vid Ecklesiastik-departementets Expedition, måtte anordnas oeh redovisas på samma sätt, som dylika utgifter inom de öfriga Stals-departementen. 2:o. Efter hänvisning lill en uti nästföregående Revisions-berältelse inlagen framställning angående tillkomsten af de i länen befintliga Jagt-kassor, hvilkas räkningar ingå i Lands-böckerna och derifrån sammandragas i Riks-hufvudboken, hafva Revisorerne, då berörde Jagtkasse-medel vore af enahanda beskaffenhet med Riddarhus-, Kurhusm. fl. medel, hvilka, såsom tillhörande vissa län, kommuner eller korporationer, ansetts icke böra erhålla egna conti i Riks-hufvudboken, men Jagtkasse-medlen det oaktadt, enligt hufvudboks-formuläret, blifvit upptagna i särskild räkning bland de i Hufvudbokens andra tom förekommande, i öfrigt af stats-medel bestående fonder, föreslagit att, till vinnande af likstämmighet i bokförings-sättet, Jagtkasse-medlen borde från berörde fonder uteslutas och hädanefter redovisas i likhet med öfriga medel af kommunal beskaffenhet.
Oen förbättring i Löne-wilkoren hwarmcd wär nu warandc Konung är 1794 hugnade ByteS-Contoiret, bestod i 25 procent af Frälse-räntor i natura och de Contanta efter räknings-fordringarne som till Kronan kunde indrifwas; dock sä att Frälse-räntan som emellan private personer gäller omkring 40 R.dr. beräknadeallenast till 12 R:dr. per daler, Landtmäteri-Contoiret upmunkradcs nu äfwcn med 4 procent af efler-räkuingarne. Jfrän denna tid är det som DptcS-wcrket blifwit utfbrdt med den drift man deraf tilförene sä obilligt fordrat. Jfrän denna tid upstär likwäl cn ny swärighet ivid betta Contoirindragning; ty äfwen dcfle Kronans Detjcnte synas hafira mcdborgeliga rättigheter som ej utan obillighet kunna dem ifränkännas. Oen en gäng anstagnc procenten ä be redan utarbetade mälen kan e) med rättwisa dem jfräntagas. Swärighelen af denna utredning är pä Contoirets sida bfwcrwunncn, sä snart defl relation om hela wäletbeskaffenhet blifwit till Kongl. Kammar-Collegio aflrmnad. Ln ätgärd som endast med twänne undan - 7v3 Den 22 September. dankag r assa de Swcnffa Bytes - ackerne allaredan inträffa;, och i de Finska endast af närwarande krigs-, oroligbclcr uppehälles. Men äfwen i dcsta äro assa de Utdrag utur Jordeböcker och Räkenskaper färdige som altifrän 1680 wisa Hemmannens förändringar pä ömse sidor, och till winnande af nödig Controls fogas till Bptcs - Actcn. Sanningen af detta mitt anförande ligger öppen för alla. Hivar och en äger att härom i BytesContoiret göra sig närmare underrättad.
Kors } „ „ af Kongl. Maj:ts Svärds-Orden ... 'i „ „ af Kongl. Maj:ts Nordstjerne-Orden . > 50: „ „ af Kongl. Maj:ts Wasa-Orden . ... } Riddare-Bref af Konung Carl den 13:des Orden 25: „ „ af Kongl. Maj:ts Svärds-Orden . Öppna Bref för Riddare och Ledamöter : af Kongl. Maj;ts Nordstjerne-Orden af Kongl. Maj:ts Wasa-Orden voterar Ja; 44 Förstärkta Stats-Viskotiets Memorial, N.o 2j5. Den, det ej vill, yoterar Nej. Vinner Nejj komma berörde afgifter, jemlikt Riaderskapet och Adelös beslut, att utgå med de belopp, nu gällande Chartae-Sigillatae-Förordning i 5 och 10 §§ bestämmer, nemligen för: Adelsbref 107: 24. — Friherrebref . 225: — —> Grefvebref 450: — Öppna Bref, hvarigenom någon i Nåder tillägges de förmoner, hedeislitlar och företrädesrättigheter framför andra undersåter, som Herrar Riksens Råd af ålder tillerkände blifvit . 383: 16. — Riddarebref af Kongl. Maj:ts Seraphimer-Orden 45: —• — Commendeursbref af Kongl. Maj:ts Svärds-Ordens St. Kors . „ ' af Kongl. Maj:ts Nordstjerne-Ordens St. Kors! „ af Kongl. Maj:ts Wasa-Ordens St. Kors . I nn. nn „ af Kongl. Maj:ts Svärds-Orden „ af Kongl. Maj:ts Nordstjerne-Orden „ af Kongl. Maj:ts Wasa-Orden Riddarebref af Konung Carl den XIII:des Orden „ af Kongl. Maj:ts Svärds-Orden .
I afs:de å denna globs värde ber jag att få uplysa, det densamma i sjelfva verket kostat sin upfipnare mycket mera jin hvad han för densamma begärt; men denna summa är hvad han anser att han kunnat göra dea för, om han ej behöft anställa en mängd undersökningar oell experimenter, utan på förhand känt dessas resultater. Jag hoppas, att K. M. ej må anse Sig förhindrad, att för ändamålet använda hela summan, och tillstyrker bifall till Hr Bildfs förslag. Sedan härefter Hr Frih. o. Ordhden upläst Hr Bildts förslag, innehållande, att R. o. Ad. måtte besluta att ställa en summa af 2,250 Edr Ernt till K. M:s Nåd. disposition, för att, efter VetenskapsAkad:s hörande, använda det belopp af denna summa, som K. M. kan i Nåder finna lämplig, till inköp af ifrågav:de glob, blef detta förslag, efter först till bifall å Utsk:s i förevnle punkt gjorda tillstyrkande framställd propos., som besvarades med Nej, af E. e. Ad. bifallet. Den 24 November «. m. 129:de punkten, ang:de öfriga af Utsk., i sammanhang med den ordinarie statsregleringen, tillstyrkta extra anslagssummor. Denna punkt lades till handlingarna. Sedan K. o. Ad. sålunda genomgått StatsUtsk:s Utlåt. N:o 148, beslöt R. o. Ad., uppå derom af Hr Frih. o. Ordfiden gjord hemställan, att bifalla de detta Utlåt, bifogade tabeller, med förbehåll om iakttagande af de rättelser, som af li. o. Ad:s redan lättade beslut föranleddes. Hr Cederschiöld, Fredr. Au g.: Jag anhåller vördsamt, det R. o. Ad. måtte besluta, att inbjuda de öfriga EiksStrn att förena sig i det beslut, som R. o. Ad. i dag på f. m. fattat ang:de lönerna för Adjunkterna vid Carolinska Institutet, hvarom handlas i 46:te punkten af Utsk:s nu afgjorda Betänk.
Ingen ledamot kan nu sträcka sin rättighet längre, än till en önskan, alt Exped.Utsk. måtte sammanjemnka de olika besluten på det eller det sättet, och derifrån vill jag ej hindra Frih. Boye; men om han deremot fortfar att här vilja dictera ett sammanjemnkningsbeslut, äfven om det skulle ske i de ordalag, som jag sjelf nyss yttrat, måste jag bestrida Hr Frih. en slik rättighet. * 55 Den it September e. m. Frih, Boye: Den ena förundran följer lios mig på den andra. Jag måste nu ånyo upprepa, att jag alldeles icke velat ändra det redan fattade beslutet, och ännu mindre dictera någon annan mening än min egen, den nemi. : att man hör åt K. M. öfverlemna att i sin vishet förordna ang:de förändringar i spärrningsans tal terna. Jag respeeterar det motstånd, som denna mening mött, så länge det varit lagligt ;fmen då man vill spärra utvägen för mig att i någon propos. få fram min mening, torde det ursägtas, om jag icke underkastar mig denna spärrning. Jag anhåller således hos Hr Gr. o. Landtm, om den propos., jag förut begärt, och skall först derefter yttra mig, huruvida jag yrkar* votering, som är min obestridliga rättighet, från hvilken icke viker en hårsmån, då jag vet, att jag i formhar rätt, ehuru man sökt borttrassla den genom so Hr Silfverhjelm: Jag måste än ytterligare bestrida Frih. Boyes mening, desto hellre som praxis väl, ehuru efter min tanka emot grundlagen, tillåtit ett RiksSt att frångå sitt beslut i anledn. af inbjudning från ett annat RiksSt., men icke ens praxis hittills medgifvit en enskild ståndsledamot att begagna sådana inbjudningar för alt föreslå sitteget Stånd att, med frångående af det redan fattade beslutet, antaga ett annat, oberoende jemväl af inbjudningen. Frih, Boye: Jag inser, att den siste talarens framställning tilläfventyrs kan vara af någon vigt, såsom skäl att afslå mitt förslag; roen alldeles otillräcklig är den för att neka mig propos. derå.
Ytterligare Utlåtande, Yl 2. s 322 — 33o, lagdt till Handiingarne af Adeln, IX 3. s 209, bif. med föreslagen ändring af PresteStåndet, IX 3. s 216, lagdt till Handiingarne af BorgareStåndet, ix 3. s 224, bif. med föreslagne ändringar af BondeStåndet, IX 3. s 245, Förslag till sammanjemnkning af Ståndens olika beslut, VI 2. s 384 — 3qo, bif. af PresteStåndet , IX 3, s 226, af BondeStåndet, IX 3. s 228, afsl. af Adeln, IX 3. s 3o4» af BorgareStåndet, IX 3. s 3° 9. ■— Inrättningarne, Filial-, granskade af Riksens Ständers Revisorer år 1820, II s 781-—819, remitt. till Statsoch BancoUtskotten, II s 1125, 1127, 1129, 1136. ■ Dito år 1822, II s 44 5 — 479, 749, j5o. Remitt. till Stats-och BancoUtskotten, II s 1127, 1142. *) NB. Åter remissen besvarad i ytterligare Utlåtandet om Rikets Penningeverk. 71 Götha Canal BolagsDiscont, II s 451 — 458 , 791 — 800. utdrag af dess Räkenskaper, II s 474, 475, 821, 822. Götheborgs Malmö Angående verkstäld granskning af Revisorernes Berättelser. Stats» och BancoUtskottens Utlåtande, IV 2. s 1201 — 12o3, bif. af Adeln, jx s 338, af B01- gareStåndet, IX s 352, af Pr este Ståndet, IX 367, af BondeStåndet, IX s 378. Discontlnrättningarne, Filial», om förvaltningen af.