Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
! förra afseendet är densamma att betrakta såsom en vägknut, der förbindelserna norr och söder om Mälaren samt från.- norra och södra delarna af landel sammanstöta; och bildar Stockholm äfven den vattenport, som förenar Mälaren med Saltsjön, samt utgör således en vigtig utgångspunkt för .operationer jemväl sjöledes, hufvudsakligen med afseende å vattenförbindelsen på Mälaren. 1 egenskap af Rikets hufvudstad är Stockholm vigtig, såsom säte för Statens styrelse och de myndigheter, från hvilka förvaltningens trådar öfver hela landet utgå, för Rikets Ständers Bank, Arkiver, samlingar och dyrbarheter af mångfaldiga slag: hvartill kommer, att staden Stockholm innesluter en betydlig del af landets handelsoch näringsverksamhet; att den innehåller förråd af alla sing, en dyrbar krigsmateriel, synnerligen för flottans räkning; att den erbjuder beqväm inqvartering och underhåll för en större aimée, samt att den betydliga förmögenheten bos innevånarne skulle gifva fienden ökade medel i händerna till krigets fortsättande, hvilka alla omständigheter göra bufvudstaden till ett af de mest betydande föremål för en fiendes operationer. I samma män som detta'är förhållandet, måste det äfven vara af yttersta vigt, att bufvudstaden kan försvaras mot en fiendes första och oförmodade angrepp, helst det är otvifvelaktig!, att ett sådant anfall kan i tysthet förberedas och utföras inom loppet af några få dagar och således innan tillräcklig truppstyrka hinner sandas till dess alvärjande. Af de upplysningar rörande denna del af frågan, hvilka Rikets Ständer inhemta), visar sig ovedersägligt, att Stockholm för närvarande icke är till räckligt skyddadt mot ett angrepp af sådan beskaffenhet.
Denna uppgift hade förekommit mig oväntad, och jag hade derföre ansett mig böra särskildt undersöka densammas öfverensstämmelse med de till JustitieOmbudsmans-expeditionen, under nämnde tid, inkomna fångförteckningar af det slag, hvarom fråga vore. Vid denna undersökning hade det, i strid med nyssnämnda uppgift, befunnits, att, då medelantalet af dylika fångar för årets alla månader under år 1854 utgjorde 463, detsamma sedermera aldrig uppgått högre, än till 337, deremot nedgått ända till 297 och bestigit sig under år 1862 till 315; vidare, och med afseende på uppgiften, att fångantalet för hvarje månad sällan understigit 400, hade jag funnit, då jag genomgått alla förteckningarne från och med år 1855 till och med 1863 års 10 första månader (förteckningarne för de två senaste månaderna voro icke inkomna), att ett dylikt understigande inträffat icke så sällan, utan för 90 månader af de 106, som utgjorde tiden från 1855 års början till sista Oktober 1863; och slutligen hade det visat sig att, så vida med uttrycket: »närmare 500» menades något siffertal emellan 450 och 500, fångantalet, icke ofta utan en enda gång, nemligen månaden före den, då den underdåniga ansökningen ingifvits, motsvarat något af siffertalen emellan 450 och 500, men deremot för två månader under år 1860 öfverskridit 500. Då således det förnämsta skälet för den begärda lagförändringen, efter min tanka, icke vore grundadt på verkliga förhållandet, och andra omförmälda svårigheter syntes lätta att afhjelpa, hade jag i det från mig infordrade underdåniga utlåtande yttrat, att hvarken nödvändigheten ej heller nyttan af den ifrågasatta lagföräudringen vore på sådant sätt ådagalagda, att jag borde tillstyrka nådigt bifall till den underdåniga ansökningen.
Till undvikande af hvarje missförstånd i detta hänseende står ordet herren här med bestämda artikeln. Det bör här anmärkas, att nya testamentet öfverallt, der sjelfva språkets art och sammanhanget tillåter det, sätter ordet herren med bestämd artikel, der det säges om Kristus eller menniskor i allmänhet, men utan artikel, när det säges om Gud. Undantagen från denna regel äro märkvärdigt få, när man betänker, huru lätt ett ὁ kunde uteglömmas eller tilläggas utaf afskrifvarne under flera århundraden. – [Äfven Thomanders öfversättning har den rätta läsarten: „Herrens församling“. I förbigående hänvisa vi på den hierarkiska tendens, som framlyser i vår kyrkoöfversättning: ordet ἐπισκοπους återgifves med „biskopar“, och det bildligt sagda ποιμαινειν (valla, föra i bet) med det icke bildliga „regera“.] „Och oemotsägligen stor är gudaktighetens hemlighet. Gud är uppenbar vorden i kött, rättfärdiggjord i anda, sedd af englar, predikad ibland hedningar, trodd i verlden, upptagen i herrlighet“. Så lyder stället hos Thomander m. fl. Deremot har vår svenska kyrkoöfversättning rättare: „Och utan tvifvel är gudaktighetens hemlighet stor, hvilken uppenbar vorden är i köttet“ o. s. v. Rätta läsarten är: „Och erkändt stor är fromhetens hemlighet: han som (ὁς) vardt uppenbar i kött, vardt rättfärdiggjord i ande, synlig af englar, förkunnad bland nationer, trodd i verlden, upptagen i herrlighet“ 46. Den oriktiga läsarten har uppkommit derigenom att ordet ΟΣ („han som“) blifvit i ett par uncialhandskrifter förvandladt till ΘΣ, som är den vanliga förkortningen af ΘΕΟΣ („Gud“). Stället i sin rätta lydelse afser således icke Gud, utan menniskan Messias, hvilken enligt Paulus’ kristologi ur pre-existensens tillstånd inträdt i sinneverlden och efter fullbordad mission blifvit återupptagen i herrligheten.
» Det är mig ett verkligt behof, » säger hon, » att hjälpa människor att kunna reda sig själfva, både för att de må kunna afvärja nöden ifrån sig, men inte minst på det de må kunna bibehålla aktningen för sig själfva. » Hon är dock så sundt beräknande, så rent moraliskt intresserad, att hon ej — hvad mången gör — kritiklöst hjälper. Hon undersöker behofvet, innan hon måhända fyller det. Handen skall bära nödens och lidandets kännetecken, innan hon låter nödens och lidandets frälsande penning darra däri. I den stora allmänna hushållningen har hon funnit mycket vara, som det icke borde vara. Särskildt vid studiet af allmogens och stadsarbetarens hem har hon sett, huru många goda medel till hälsans och välståndets befrämjande obetänksamt förslösats. A f slarf eller okunnighet har hon sett arbetarhustrun helt enkelt kasta på sophögen mycket, som denna, efter passande vägledning, utmärkt skulle kunna tillgodogöra sig. Då har Eva Rodhes ordningsoch sparsamhetssinne råkat i uppror. Och hon har fast beslutit att döda denna fattigdomens öfverflödsanda. Det verksammaste resultatet af detta beslut är det skolkök, hon — såsom medlem af Göteborgs folkskolestyrelse — i denna stad fått till stånd, och för hvilket närmare redogjordes i Idun n:r 3 6. Renlighet, huslighet, sparsamhet, det är hvad de unga flickorna — de blifvande arbetarhustrurna i städerna eller på landet — i detta skolkök få lära sig, medan soppa sjuder och stek fräser. Eva Rodhe vill g^nom denna anstalt ej främja smak för vällefnad — hon vill helt enkelt lära våra svenska, fattigare hem att så sköta sin hushållsekonomi, att allt dugande tages tillvara på bästa sättet, så att alla munnar få sin mat väl lagad, om ock resurserna äro små. Hon vill lära vårt folk, att man inte har råd kasta bort en träbit, därför att man däraf ej kan bygga ett palats. Utan man skall helt lugnt och förståndigt göra af biten hvad göras kan — vore det också inte mer än den enklaste träsked. Ett sådant mål är stort.
Ridderstapet. scb Adeln, wid Urtima Riksdagen i Örebro den ir Aug. r3»2. SD. Oöredrogos a nyo och biföllos BewillningsUtssotteks den io sistledne Augusti pa bordet lagda Betänkande»: 1:0. Angående Post-Medlen. 2:0. Om sätt till erhållande af Statistiska upplysningar om Landet. z:o. Statsoch Bewillmngs-Utskottens samma dag pa bordet lagda Betänkande, i anledning as Borgmästaren Egges Memorial, rörande förändring i Sjö, Tullens clarerande för utgående wahror med wäxlar. Den 12 Augusti. 262; q:o. Bewillnings-Utskottets sivar a de anmärkningar, som blifwit gjorda wid desi Betänkande, rörande Sjö- och Landt-Tullen, jemte bemälte Utskotts den zc> Julii pa bordel lagda Betänkande öfwer samma ämne. supra. Lx krotocollo, A. L. Silverstolpe. Utdrag af protocollet, hållet hos ^oglofl. Ridderstapet scj) Adeln, wid Urtima Riksdagen t Örebro den 12 Aug. 1312. SDföredrogs Stats-Utskottets i dag inkomna Utlåtande, angående gjorda anmärkningar rörånde inlösen af ärskillige f. d. Kongl. Famillcn tillhörige Möbler wid Haga Lust-Slott, och beslöt Hög» loflige Ridderskapec och Adeln att den till RiksStanden ingifna Expeditionen härom skulle i enlighet med den as Stats-Utskottet afgifnc upplysning rättas. Ut supra. Lx krotocollo, 6. Silverstolpe. Utdrag af protocollet, hället hos HZgwZrd. prest-Gtändet, wid Urtima Riksdagen i Örebro e. m. den 12 Aug. 1312.
I anledning af RiksdagsFullmägtigens för Stockholms Stad Herr Nils Settervall väck} te Motion , så väl om fördelningen af Arbetet* emellan Riksens Ständers Revisorer af Stats-, Bancooch Riksgälds-Verken , som skyndsam tryckning af desse Reyisorers Berättelser } deruti StatsUtskottet dels ansett sig icke kunna tillstyrka en så beskaffad fördel-) ning af Revisionsarbetet, som Herr Settervall föreslagit, dels hemställt, att Revisorernes Berättelser, så väl om Statsoch RiksgäldsVerken, som öfrige Verk och Inrättningar , hvilka af dem granskas, må genast efter hvarje Revisions slut genom Revisorernes föranstaltande till trycket befordras och med allmänna TidninJ 4 Den 19 Maj. garna utdelas, hvarom, i händelse af Riksens Ständers bifall, föreskrift borde uti den genom Kongl Kungörelsen den 10 Junii 1S12, för Rt-visorme utfärdade lnstruction meddela; i sammanhang hvarmed och sedan Riksens Ständer vid denna Riksdag fastställt, att, jemte det Revisorerne bestås Skjuts efter fyra Hästar, till och frän Stockho,m, det för Revisorerne förut anslagne Tractamente af 2 R:dr Banco om dagen, borde förhöjas till 3 R:dr, samma Mynt, och utgå så väl under den föc Revisionsförrättningen bestämda tid, som under resan till och tran Stockholm, då 8 mil beräknades för dagen i Statsötskottet föreslagit, att föreskrift härom, tili vederbörandes efterrättelse, måtte uti en mot slutet af Instru. etionen tillagd §. införas j och hade, enligt bifogadt ProtocolIsUtdrag af den 13 dennes, en Ledamot i Utskottet, Friherre Cederström, Jacob, på anförde skäl ansett den af Utskottet til 1— styrk*e tryckning af Revisorernas Berättelser ieke böra äga rum. Från Banco~ Utskottet: Af den i5 dennes:
Uppå förfrågan af Grefwe Ltrömkelttt, »an? l^reäric, ä Expeditions - Ulstottets wägnar, huruwida nägor stadgande om revision af allmänna Magazins-Directions räkenffaper, i likhet med hwad wid 1809 ärs Riksdag blifwit bestukit, borde i Riksdagsbestutet intagas; sch, efter en korrt öfwer» läggning härom, fann Ridderskapet och Adeln ert sädant stadgande böra i Riksdags - bestutet observeras, Uplästes ä nyo och bifölls Statsoch Bewillnings - Utskottens, den io dennes pä bordet laade, betänkande, i anledning af Borgmästaren LZAes memorial, rörande förändring i sjötullens ' xlarerande för utgående waror med wäxlar. Föredrogs ä nyo och bifölls Bewillnings-Ut? skottets 722 Den ir Augusti. flottets, den io Augusti pä bordel lagda, memorial, om sätt till erhällande af statistiska uplysningar om landet. Zerr Landt-Marflalken Storde harwid blott den erindran, att, i händelse Ridderstam och Adelns tanke om befrielse för bewillning för tjenstemän, hwilkas löner ej öfwerstiga 200 R.d-, blefwe af det förstärkta ^tats-Urstotket bifallen, wsre det, utan twifwel, en följd alt den i detta memorial nämnde lönesumma skulle ifrän 300 R:dr förändras till 220. Bifölls. Föredrogs ä nyo och bifölls Bewillnings-Ukflottets, den ro Augusti pä bordet lagda, memorial, angäende bekräftelse ä den nu gällande posttaxan, hwarmed Ridderstapet och Adeln ansäg endast böra förstas taxan för inrikes posten. Uplästes ä nyo BewillningS-Utstottets, merberörde dag pä bordet lagda, memorial, innefattande swar ä de anmärkningar, som blifwik gjorde wik desi betänkande, rörande landtoch sjötullen.
Vrot. 1847 och 1848, / Sami. t Afd. i3 Haft. 2 10 Kongl. Majus Nåd. Propositon, N.-o So. Stats-råden: Friherre Stael von Holstein, Munthe, Friherre Peyron, Siljverstolpe, Waern, Friherre Gjllengranat, Facce, Fåhreeus. Chefen för Finans-departementet, Stals-rådet Munthe uppläste tili ju» stering ett, i enlighet med Kongl. Mapts förut fattade nådiga beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer, angående förhöjning i pensions-beloppen för förste och andre landtmätarne i riket. Kongl. Maj:t behagade, jemlikt Stats-rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, samt befalla, alt nådig proposition, i enlighet dermed, skulle till Rikets Ständer afgå. Ex prolocollo L. Bäck. Ank. till Exp. Utsk. den 28 Dec., kl, haff 7 e. m. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående beviljande af Creditiv-rätt å Rikets Ständers bank för Stockholms stads Drätsel-kommission till ett belopp af högst 200,000 R:dr banko; gifven Stockholms Slott den 2 December 1847* Stockholms stads Drätsel-kommision har hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmält: att, då nämnde stad, till följd af sitt naturliga läge och sin egenskap af rikets hufvudstad, i förening med andra förhållanden, sedan längre tid tillbaka nödgats för sina vidsträckta hamnar, broar och farleder samt sina allmänna inrättningar och byggnader vidkännas så betydliga utgifter, att dessa icke kunnat med de dertill anslagne och afsedde tillgångar bestridas, stads-kassan måst åsamka sig skuld, som, enär utgifterue för omformälde ändamål tid efter annan ökats, under det att deremot åtskilliga intrader varit mindre vinstgifvande, vid slutet af förlidet år uppgått tili omkring Kongl. Majus Nåd.
Raab: .lag kan icke1 medgifva att det är af högsta vigt att erhålla den af mig föreslagna förändring, men jag anser det deremot vara ganska vigligt att vi icke länge tvista om ord. Månne det icke går an, att, i afseende på början, antaga Hr Braunerhjelms förslag d. v. s. ändra ”andra” till ”alla”, men sedermera i slutet förändra det af honom begagnade uttrycket ”med sådane” till ”dermed”, såsom Utsk. föreslagit. Jag hemställer till Hr Braunerhjelm, om vi icke på det sättet kunde slita frågan. Hr Braunerhjelm: Om det kan anses vara tydligare att utbyta ordet ”sådana” emot ”dermed”, har jag ingenting deremot. Hr von Hartmansdorff: Hvad begynnelsen af §:n be träffar, tillstyrker jag att R. o. Ad. måtte antaga det förslag, som Frih. Raab framställt. Hr Braunerhjelm: På det att icke allt för många förslag må komma under omröstning, biträder jag Hr von Hartmausdorffs hemställan. Efter någon ytterligare diskussion om ordalagen, beslöt R. o. Ad. att ifrägavar:de § skulle erhålla följande lydelse: ”Med undantag af den i 33:dje §:n meddelade föreskrift om bränvinets rening och styrka, skall hvad i denna förordn. är stadgadt om minuthandel med eller utskänkning af bränvin, gälla för alla brända eller distillerade, ineller utländska, spirituösa drycker, äfvensom för drycker, hvilka äro dermed tillagade”. Till följe af R. o. Ad:s förut fattade beslut, att, i afvaktan på pröfningen af 35:te §:n, upskjuta öfverläggningen om 5:te och 2G:te §§:ne, företogs nu § 5- Frih. Raab: Jag har erfarit, att man gjort sig olika före - Den 9 Augusti e. m. 173 ställningar orri hvad Utsk. åsyftadt med denna §, men ännu mer, jag har äfven erfarit, att en ledamot i ett annat Stånd förklarat, alt 5:te §:n tillkommit genom en öfverrumpling.
Det förefaller mig snarare, sorn man kunde påstå, att den egendomsägare, på hvars ägor den fattige finnes bosatt, borde besörja hans underhåll. Frih. Den i5 Februari e. m. Frih. Sprengtporten: Sedan jag haft den lyckan, att min mening blifvit uppfattad, sådan den varit, af Hr Rosenblad, hvilken gifvit densamma den utveckling, som redan innefattas i mitt första anförande, som mera afsåg principen, än formen för dessa bidrag, eller principen att bilda en mellanlänk, som Hr Rosenblad uttryckt sig; så har jag i det fallet icke något att tillägga, utan skulle fullkomligen finna mig tillfredsställd med ett sådant beslut af R. St., sorn det, hvilket innefattas i Hr Rosenblads anförande; och jag vågar hoppas, att de väl de talare inom detta Hus, som blifvit så upprörde af den tankan, att statsmedlen skulle användas för ifrågavar. ändamål, skola finna denna farhåga till väsendtlig del minskad, då Hr Rosenblad erinrat om hvad jag vågat yttra, nemi. att vi hafva ett sådant förhållandei kurhusafgiften. Sålunda tror jag icke, att de förespeglade vådorna kunna blifva en följd af det förslag, jag framställt; men deremot att det innefattar ganska många principer, som kunde lända till rättelse i det närvar, förhållandet i allmänhet. Frih. von Kraemer: Jag är till det mesta förekommen af Hr Rosenblad, i hvad jag ärnade yttra, och får blott förklara, alt ett misstag måtte vara begånget, då man trott mitt förra anförande hafva gått ut på, att Statens medel skulle blandas med socknarnes eller communernes fattigvård. Sådan har ingalunda min mening varit, utan alt fonder skulle bildas inom länen, alt lill dessas förstärkande skulle af bevillningen 12 sk. utgå af hvarje mantalsskrifven person, och att af denna fond skulle utgifterna bestridas till skolinrättningar, arbetshus och understöd för späda barn, tillhörande arresterade personer, emedan förfatlningarne icke tillåta, att sådana barn må vistas i fängelset, utan mäste försörjas på annat vis; och då vore det väl; om inom länet funnes en styrelse, som ägde penningar att använda till sådana föremål.
Man säger: ”Om Götha CanalDiscont fing» lagligen indrifva sina fordringar, skulle den också kunna reda sig sjelf, och till fullo beta* la sina skulder.” Det vöre verkligen synd, att hindra Disconten från att utföra en så berömlig sak, hvarigenom Riksens Ständer befriades irån det bekymmersammaste af aliade* ras åligganden under denna Riksdag: likväl skulle jag i sådant fall endast önska, att Disconten började med att indrifva de 1,100,000 Riksdaler, som han har att fordra af Canalbyggnadens Arbetscassa. Dessutom torde böra anmärkas, at't, ota också Staten ville pä hvad sätt sorn helst ut-o reda Discontens affäirer, skulle i alla fall Dis* conten aldrig mer blifva så lönande, sorn han förut varit: ty man finge väl lof att vaka öfj ver, att ingen öfver-assignering komme att äg* rum; och Allmänheten har utan tvifvel förlo* rat smaken på att i Disconten insätta penningar mot 3 procent^, om också denna Riksförc 712 Den 30 Maji. derfliga rättighet ej blefve upphäfven: och när dessa båda inkomst källorna voro stoppade, blefve vinsten helt visst ganska måttlig. Friherre Anckarsvärd: Jag anhåller blott, att få framställa en liten anmärkning vid hvad Friherre Boije nyss yttrat. Jag medgifver, att Riksens Ständer år 1809 förklarade subscriptionen till Canal-företaget innefatta en patriotisme, samt lofvade Bolaget, att under vissa år tå påräkna Discont-vinsten, men jag utber mig fä erinra, att desse Riksens Ständers uttryck och löften voro grundade på de, i afseende å arbetets utförande, då uppgjorde kostnadsförslag. Riksens Ständer äro verkligen att ursäkta. Hade den summa, som cu redan till Canalarbetet åtgått, då blifvit uppgifven, hade troligen hvarken Ständerne, på sätt sorn skett, omfattat detta företag, eller någon enskild deruti ingått.
Det så kallade frihandels-system, som man, tillsammans med vårt usla penningeoch finansväsen, laggt till grund för vår industriela framgång, tyckes försätta industrien i en allt fortfarande storartad penningekris, som uppjagar räntan, oupphörligt ökar lånebehofvet och trycker rörelsen. Frihandeln är likväl i våra dagar, oaktadt dessa våra bekymmer, en industriens oåterkalleliga fordran Turgot och Malesherbes ville redan i den tiden pånyttföda Frankrike med frihandel och lika beskattning. Kongl. Ediklet af 1776 i frihandel* syfte, krossades af Mantilismens motstånd. Det skulle nu betraktas som en produkt af vår tids stats-ekonomiska vishet. Redan lärde 1776 stats-ekonomen Adam Smith: att rikedom består i tingens bytesvärde, och Saij: att man endast medelst produkter kan köpa produkter. På dessa teorier hvila frihandelns ovedersägliga grund. Frihandrls-systemets sednare utveckling och seger öfver prohibitismcn i flere civiliserade länder äro alltför kända fakta att här behöfva angifvas. Frihandels-svstemets storartade sanningar kunna numera hvarken fördunklas eller omintetgöras. De äro axiomer i vår tids statshushållningsliira, och hvarje land måste ovilkorligt finna sig väl af en på sådana grunder och i sådan anda företagen reform. Om hvarje upptäckt, hvarje storartad idé, som födes till verlden, är förtjent af mensklighetens beundran och tacksamhet, så är för ett visst folk den statsman, som med vishetens hela fullhet och erfarenhetens skärpa inlägger uppfinnarens själ i de reformer, han vill bereda sitt land, och genom klokt afvägande af förhållanden och fakta förbereder detsammas utveckling och förkofran, icke mindre värd samtidens och efterverldens erkänsla. Huru ofta hafva de största uppfinningar, de största sanningar, hvilka burit frö i sitt sköte till djerfva förhoppningar för framgång, icke blifvit i till - Motioner hos Ridder skåpet och Adeln 18(S2. N:o 34. 7i) liimpnirigen bortfuskade, och till och med anledning tili stora förluster och lidanden, genom trångbröstad och ensidig förvaltnings—politik.
S. D. Till Banko-Utskottet remitterades, efter skedd föredragning, E. M. Falks från Skaraborgs län motion, angående särskildt tillägg i Bankens låne-reglemente för beviljande af lån emot inteckning i hemman, belägne inom Kinne, Kinnefjerdings och Laske härader af nämnde län. S. D. Till Rikets Ständers Särskilda Utskott för behandling af bränvinsfrågan remitterades följande nu föredragne motioner af: l:o Anders Jansson från Östergöthlands län, öm tillverkning och försäljning af bränvin; 2:o Erik Jansson från Stora Kopparbergs län, om tillverkning och försäljning af bränvin; 3:o Mauritz Sahlén från Vester-Norrlands län, om åtgärders vidtagande till hämmande af för stor bränvinstillverkning; 4:o Daniel Danielsson från Örehro län, angående bränvinsbränningen. Den 31 December. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet: l:o Herr Ekströmers, Carl Johan, denna dag väckta motion, att den från Kongl. Maj:ts och Kronans egen-dom, N:o 1 och 2, qvarteret Glasbruket å Kungsholmen, till Kongl. Serafimer-Ordens-Lasarettet på arrende upplåtna plats, måtte till berörde Lasarett utan afgift öfverlåtas och i sammanhang dermed 200 R:dr B:ko, motsvarande den till Kongl. Carolinska Medico-Chirurgiska Institutet erlagda hyresafgiften för samma lägenhet, å Institutets stat uppföras; 2:o Grefve von Platen*, Baltzar, denna dag väckta motion, angående bildande af en pensions-anstalt för Sveriges handels-flottas skeppare, styrmän och sjöfolk; 3:o Herr Örnflychts, Adolf Gustaf, denna dag väckta motion, om pension för enkan efter Majoren S.
R:dr, äfven skola erlägga lika procent i Bevillning, och Åflo» nings-Summan för desse anses utgöra något öfver 200,000 R:dr, så utföras afgifterne för denna Class till - 14,000: Afgift för Stadsjord och Hus i Städene utgick 1816 med 95,005 R:dr 44 sk. 3 rist., och med anledning deraf, att sådane hus, i anseende till ökade Brandförsäkringar , ständigt stiga i värde, beräknas Bevillningen derföre nu till Bevillning för Hemman, som innehafvas under ägande rätt, utgjorde 1816, 497099 R:dr 13 sk. 10 r:st.; men, sedan ett Minimi-vävde för alla sådane Hemman nu blifvit föreskrifva att uppgå tilli 259,000,000 R:dr, sä utgör afgiften derföre å 2 R-dr tusendet - Fralse Räntor uppskattades igi6 i värde till 3,845,000; men, sedan nu blifvit förordnadt, att desse Räntor skola uträknas efter Markegång och den deraf uppkommande Summa förvandlas till Capital å 5 procent, i stället för 4 procent som förut föreskrifvit var, så kan värdet hädanefter, äfven med afseende på möjligen stigande Markegångar, ej ber iknas högre än 3,500,000 R-.dr, och således afgiften deraf d 2 R:dr tusendet göra . Lagenheter värderades 1816 till 7,703,000 R:dr, men,somdes^ se 5ro mycken förändring underkastade, anses värdet ej med säkerhet kunna antagas högre än 7,500,000 R:dr, hvaraf afgift efter förberörde grund utgår med • Afgift för Qvarnar, upptages, med föranledande af 1816 års utförde Summa, till * Berg.Ver en likaledes till Manufacturier, Fabriker och Inrättningar, äfvenså - • För Egendom tillhörig Kongl.