Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På sådan grund, och då det torde vara rigtigare, att först bestämma Tullprocenten, för att med säkerhet veta, om fyllnadsafgift behöfves eller icke, innan man uppgör sina sluteliga beräkningar och BevillningsFörordningen derefter; hemställer jag, om icke Betänkandet kunde återremitteras. Hans Excellence Herr Grefve De la Gardiej Jacob: 3:dje Art. 4 §■ af 1823 års BevillningsFörordning har lemnat befrielse åt Höganäs Stenkolsverk från Bevillning, intill nästa Riksdag. I följd deraf har BevillningsUtskottet nu uppfört detta Verk till Bevillnings erläggande. Jag får dock, enär Actieägarne i Verket ännu på flere år alldeles icke lära få någon ränta eller inkomst deraf, fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå, om icke Ridderskapet och Adeln skulle finna billigt att tillstyrka fortfarande af nyssnämnde förmån för Stenkolsverket intill nästa Riksdag på samma skäl, som senaste Ständer det gjort, och anhåller, att min begäran, i fall den af Ridderskapet och Adeln bifalles, måtte åtfölja återremissen af Betänkandet. Herr von Hartmansdorff: Vid Utskottets Betänkande finnes en reservation af Herr von Törne, i hvilken jag anhåller att få Den 4 Januarii f. m. 33 få instämma. Det torde vara öfverflödigt att här uppläsa densamma, då den finnes tryckt, och jag får således endast åberopa den, på det att, i händelse återremiss beviljas, frågan må vara öppen tillförändring, när Betänkandet återkommer. Herr Tharrij Wollrath: I anledning af Hans Excellence Herr Grefve De la Gardies anmärkning får jag blott nämna, att då uti i823 års BevillningsFörordning befrielse från Bevillning var Stenkolsverket medgifven lill nästa Riksdag, tror jag icke BevillniugsUtskottet ägde rätt att nu tillstyrka fortfarande deraf, helst icke ens motion i ämnet varit väckt. För öfrigt har jag visserligen ingenting att påminna emot återremissen.
L upgifne, ä inbillad, men saknad förmögenhet, friherre Letterström, ^sscob: Jag instämmer med Herr Grefwe körner om huswudgrstnden, men tror atr ej blott imecknade siulder fa afdragas; dek finnes älstilliga andra be. rvisliga genom reverser och bokföring; stall rättig, het medgifwas, att i ett fall fä göra afdrag, sä hör det medgixwas i alla, der gäldenären bewisli. gen kan upgifwa sine skulder och namnen pä sine fordringsägare, Herr Friherre hakanson har anfört, atk dä nägon förändring wid förslaget göres, som minstar den päräknade summan, sä bör en annan utwäg upgifiyaS för atk ersätta bristen, I afseende dera, fär jag äran anföra, att Utstyttel ej beswarat min anmärkning med förslag, att Fullmägtige i Banquen och Riksgäldswerkct stulle bestämma de nödige procenten, sedan all jord och synbar förmögenhet blifwit warderad, för att undwika a,t, genom en för hög procent onödigtwis belasta landet med en större bewillning an som erfordrats till fyllande i Statens behof; Utffottet har ansett summan af Sweriges synbara förmögenhet wara, om jag ej mins orätt ZZl.ooo.ovO och derä upsatt procenien, men som jag tror att nämde summa exter all anledning blir wida större, och säledes ett gansta stort öfwerstotk derwid är att påräkna, sä sär jag Upgifwa der säsom tillgäng till fyllanve af den i fcäga warande bristen. Grefwe körner: Jag finner att jag ej nog tydligt lar hafwa uttryckt mig.
För några dagar sedan hade inkommit ett projeot, som icke synts byggcjt på de öfverenskomna grunder. Under öfverläggningarna härom hade tankarne i Särskildta Utskottet förenats om ett förslag, hvartill Hans Excellence Herr Grefve Ruuth hade uppgifvit ideen: och hade Särskildta Utskottet, som ej kunnat häröfver afgifva ett särskildt Betänkande, författat sina tankar i ett Yttrande till Protocollet, hvilket Utskottet särskildt låtit trycka. Detta ämne vore af stor vigt, och torde böra föregå afgörandet af flera andraäfvenväl frågan om Götha Canal. Herr Grefven hade sig ej bekant huruvida OeconomieUtskottets Utlåtande ännn inkommit, och vågade ej yttra sig, huruvida Särskildta Utskottets Utlåtande kunde utan i förening med OeconomieUtskottets uppläsas. Herr V. Den iJuli f. m. Jfg Herr Ekorn, Pehr Ado-ph, tillkänna* paf alt 0< o nomieUtskottets Betänk nide redan vöre färdigt och torde till Riksens Ständer inkomma i morgon. Tinn* Emerence Herr Grefven och T andt Mar skalken yttrade sig, i afseende på Herr Hevne* begäran, att ärenderna föredragning vore honom i Riksdagsordningen föreskrifven. men att han gerna ville foga sig efter Ridderskapets och Adelns önskan. Då öfverläggning angående TmsbHiofs» bränningen nu upptogs, Upplästes till en böljan, uppå Herr Herlz,enhjelius begäran, dess yttrande i OeconomieUtsltottel. Grefve Snoilsky, Gustaf, hade inlemnaS ött så lydande Ödmjukt Memorial: I intet land har bränvinet spelat en sil Utmärkt röle som i Sverige. Än hatadt, ej mindre såsom en källa tili laster och brott sin såsom en orsak till fattigdom och Handelsvågehs undervigt: än .Ster betämdt så som oumbärligt för Dandtmannen, sa väl genom ökad spannmålsafsättniug sorn för Ridd. o.
Ridderskapet och Adeln, sorn har Egendom på Landet och sjelf lågt hind vid Styrelsen deraf, lärer det kunnat undfalla , huru litet och otillräckligt nuvarande KronoBetjening, i anseende till deras mångfaL diga göromål, kan hinna att vaka öfver efterlefnaden af Konungens Nådiga Författningar och de till sedlighetens bibehållande antagne ord. 94 Dm 2 Januarii. ningar; isynnerhet när fråga är om Bränvinsbränn ngsf örbud och Bränvinets måttliga bruk, samt uppgiften på tjenstehjon m. m., utan ock. huru handlöst Allmogen och den mindre skrifkunnige Jordbrukaren är lemnad utan biträde i sine Rättegångar, uppgifter till Mantalsskrifningar och BeredningsCömitéer, vid Contracters och Afhandlingars upprättande i laglig form, med ett ord, allt hvad till iagttagande och deras bästa kan komma i fråga, och hvilket en Landtman, som i sin mohn contribuerar till Staten mer än_Stadsboen, ej borde sakna. Efter nuvarande Indelning har en KronoFogde, med en eller par Länsmän och några Fjerdingsman, ett omfång af mer än 20 Socknar, ofta to till \2 mils District, och i de Norra Frovincerne ännu längre, att hafva uppsigt öfver, och stundom händer, att på flere mils afstånd ingen eller ock en okunnig Fjerdingsman finnes ■, hurudan blir då efterlefnaden af Styrelsens Författningar vårdad? Erfarenheten påkallar således en betydlig förbättring i denna LandtStyrelsens Förmerj och den tror jag bäst och jemnast blefve fordell j om, i likhet med hvad hos våra Bröder Norrmännen skMl vara bepröfvadt nyttigt, att i hvarje större Socken af till exempel 50 mantal, förordnades en Sockenskrifvare, som borde vara en studerad, edsvuren, redlig och oegennyttig Man, helst någon som förut är engagerad i HofRätten eller Coliegierne, hvarmed Den 2 Januarii.
I sammanhang med förevarande ärende, har Stats-ulskottet ansett sig böra till behandling företaga ej mindre de af Rikets Ständers sistlidet år församlade revisorer i afseende på förvaltningen af Carl Gustafs stads gevärsfaktori framställde anmärkningar och deraf föranledda förslag om faktoriets utarrendering till enskild person, än ock det af Kongl. Krigs-kollegium, i anledning af revisorernes förrberörda anmärkningar, till Kongl. Maj:t afgifna underdåniga utlåtande. Enligt den af revisorerne uppgjorde, dels på räkenskaperne, dels på Krigskollegii uppgifter grundade beräkning, bestego sig de kostnader, statsverket intill 1845 års slut lått vidkännas i och för inköpet af den till lokal för ifrå - 12 Ståts-Utskottets Utlåtande, iF.o 172. gavarande faktori använde Carl Gustafs stads bruksegendom, äfvensom för uppförandet af nybyggnader vid faktoriet och anskaffandet af tnachinerier och inventarier till ett sammanräknadt netto-belopp af 132,276 r:dr 25 sk. 7 r:st. Under de tio åren 1836—1845, hvarunder faktoriet varit stäldt under Krigs-kollegii förvaltning, hade kostnaderne i oell för gevärs-til!verkningen utgjort tillsammans 180,415 r:dr 37 sk. 11 r:st, oberäknadt förvaltningsoch underhålls-kostnaderue för åren 1836—1842, hvarom uppgift saknats, samt räntan å faktoriets ofvananförde kapitalkostnad. Vid faktoriet hade under nämnde tio år väl tillverkats inalles 403 st.
Den råare massan måste deremot tillvägabringa denna borgen genom husbondens faderliga förmynderskap för en person, som ej har egen bostad eller uppgifven näring. Har han det, är han husbonde sjelf. Under dessa vilkor är Staten tryggad att ej få sjukhus, fattighus och fängelser fyllda, och lösdrifvaren hindras, att ej vanartas mer och mer på osedlighetens och brottets stig. Lösdrifvaren bör alltså liksom Staten vara belåten, att han får husbonde, viss förtjenst och jemn sysselsättning , som är motgiftet för all dålighet. Deremot bör visst en underhafvande med yttersta rättvisa och förstånd bemötas, samt vårdas som eget barn af sin husbonde; ja! han bör hållas till gudsfruktan och goda seder o. s. v. Jag anhåller, att dessa anmärkningar må få återremissen af Betänkandet åtfölja. Grefve Mörnerj Carl: Med skäl har man hört missbruket af så kallade Försvarssedlar öfverklagas, och de menliga följ - ao8 Den 7 September e. m. derna af dessa sedlars utfärdande hafva ock visat sig i landsorterna. Jag medger väl att ett correctif mot detta missbruk ligger i husböndernas ansvarighet; men jag tror äfven, att husbönder hafva nog vidsträckt rättighet att försvara tjenstehjon uti stadgandet att den anses dertill behörig, som tjenstehjonets arbete eller uppassning behofverj och jag skulle derföre föreslå, att 1 §. i 2 Artikeln borde sålunda ändras: Att den anses behörig tjenstehjon försvara som det stcidslat s och till t hy lön utfästa samt dess tjenst nyttjar _, och om dess kost och bergning försorg drager.
Bergenstråhle, inom sex månader efter af beslutet erhållen del, till Diskontverket inbetalar så stort belopp, som erfordras, för att, jemte redan verkställde inbetalningar, motsvara andra hälften af lånsmtiman. Slockholm den 14 April 1851. i\:o 31. i Ank. till Exp.-Ulsk. d. 15 April 1851, kl. 1 . e. nr. Utlåtande, i anledning af väckt motion om afskrifning af Repslagaren i Umeå J. Bäckströms skuld till Banko-Diskontverket. Uti en af Vällofliga Borgareståndet till Utskottet remitterad motion, har Herr (]. M. Bjuhr föreslagit, att den skuld till Rikets Ständers Bankodiskontverk, som Repslagaren J. Bäckström i Umeå, genom år 1833 ingångna borgensförbindelser, sig åsamkat, måtte varda afskrifven. Repslagaren Bäckströms ifrågavarande skuld grundar sig, enligt hvad Utskottet inhemta!, , på hans ingångna borgen för 2:ne utaf numera aflidne Handlanden P. Gadd t i Banko-Vtskottets Utlåtande, N:o ål. Bankodiskonten upptagna och sedermera, såsom osäkre, inom linien förda lån, af hvilka, jemte Bäckström, Hofslagaren N. Wiklund ingått borgen för det ena å 100 r:dr och numera aflidne Skomakaren O■ Burström för det andra å 800 ndr, allt banko. Till utrönande af förhållandet med dessa lån, har Utskottet infordrat utlåtande från Bankodiskont-direktionen, sorn upplyst, att samtlige gäldenärerne gjort konkurs, låntagaren före lånens förfallotid, Burström 1836 och Bäckström 1850; alt
Ank. till Exp. Utsk. den 29 Juli, kl. 6 e. m. Memorial, om samman jemkning af B iks-ståndens skiljaktiga beslut, i anledning af Utskottens betänkande N:o 12. Uti 2:dra punkten af omförmälda betänkande, hade Utskotten, med anledning af i ämnet väckta motioner, tillstyrkt Rikets Ständer, att uti Bih. till R. St, Prot. 1847 Sj 1848. 7 Sami. 2 Afd. 7 Eäft. 3 14 Lagsamt Allm. Desv.- och Ekon -Utskottens Memorial. N:o 34, underdånig skrifvelse lios Kongl. Maj:t anhålla, det Kongl. Maj:t lacktes i nåder tillåta, alt bidrag at skogsplaulerings-kassan måtte lemnäs, ali al hushålls sällskaperne i länen användas, dels. efter jägeri-betjeningens hörande, till utdelande af premier åt personer, hvilka genom plantering och synnerlig vård om skogen gjort sig af en sådan uppmuntran förtjenle, dels för tillhandahållande af skogsfrön, dels ock för spridande i allmänhet at tjenliga skrifter och underrättelser om en förbättrad skogs-hushållning. Hvad Utskotten sålunda föreslagit har, enligt ifrån Riks-stånden ankomna protokolls-uLdrag, af höglofl. Rirlderskapel och Adeln, vällofl. Borgare-ståndet och hederv. Bonde-ståndet blifvit bifallet, utan annan skiljaktighet, än att Ridderskapet och Adeln, för dess del, beslutat det tillägg i den föreslagna underdåniga skrifvelsen, att efter orden ”jägeri-betjeningens hörande” skulle införas: ”inom de län, der sådan finnes’*; hvaremot högvörd. Preste-slåndet afslagit hvad Utskotten i denna punkt hemställt. Vid sådant förhållande, och då ifrågavarande tillägg synes medföra en ökad fullständighet, hafva Utskotten, enligt föreskriften i riksdags-ordningens 73 §, ansett sig böra vördsamt inbjuda Borgareoch Bonde-stånden att med Pädderskapet och Adeln i den skiljaktiga delen sig förena.
Under mitt förra yttrande tog jag mig vidare friheten att i afseende å sjelfva bestämmelserna i traktaten framställa några anmärkningar, emedan, under de jemförelser jag anställt emellan de särskilda tarifferna för Sverige och Norge, det fiirefallit mig uppenbart, att Norge lyckats i många afseenden betinga sig så till vida fördelaktigare vilkor än Sverige, att Norge på en del varor icke behöll nedsätta tullsatserna så lågt, som för Sverige blifvit bestämdt. — Frih. af Ugglas, som till besvarande upptagit denna min anmärkning, har medgifvit, att så är förhållandet med några artiklar, men påslår dessa vara mindre betydande, och alt andra artiklar finnas, som draga en högre tuli i Sverige, än i Norge. Men om man nogrannt jemnfÖr de bålla tarifferna, tror jag det icke skall kunna förnekas, att de artiklar, i afseende å hvilka Sverige måst underkasta sig större tullnedsättning, än som fordrats af Norge, äro af vida större betydenhet, än dem, med hvilka ett motsatt förhållande eger rum. Till det sednare slaget höra t. ex. konstgjorda blommor och fruntimmershattar, hvilka vid införsel till Norge draga lägre tull, än som i Sverige är dessa artiklar åsatt. Efter att hafva förutskickat dessa erinringar om de olika fördelarne af traktaten för de förenade rikena, får jag förklara, att jag, med afseende å landets egen värdighet, anser det numera för oss icke återstå annat, än att gifva vårt godkännande åt den afslutade traktaten i den omfattning, som R. St:r, tidigt min åsigt, kunna gifva ett sådant godkännande, d. v. s. för instundande statsregleringsperiod, för hvilken R. St:r nu endast ega att bestämma tullsatserna. Så vidt jag kan förstå, skulle ett beslut i sådan syftning icke kunna anses innebära ett ogillande af traktaten, hvarom icke heller ett enda ord förekommer i det förslag, som jag i gårdagens plenum tog mig friheten framställa. Traktaten skulle enligt detsamma förblifva gällande till dess representationen kunde finna för godt att i dess bestämmelser besluta en eller annan förändring.
Län, som, efter enahanda framställning om landthandel olofliga idkande samt om uppköp af silfver som derunder verkställes, föreslagit, att icke någon annan må tillåtas kringvandra, än äldre och till arbete oduglige personer och sådana, som behöfva denna förtjenst till understöd för hustru och barn, sedan, tiden för jordbruksskötseln om hösten är förbi, och att'1 deras resa ej må räcka längre än till dess deras hemifrån medförda i landet verkligen tillverkade producter äro försålde, och att all handel med andra varor må på det strängaste förbjudas, äfvensom lämpligt straff för kringstrykande yngre män stadgas» Carl Gabrielsson från Östergöthland, Olof Jeppson från Blekinge, vice Talmannen Jon Jonsson och Johannes Andersson från Jönköpings Län, m. fl., hafva förenat sig med Motionairen', hvaremot Johan Bengtsson och Nils Strindlund från Westernorrland med flera anfört, att tillräck lige stadganden mot landsköp redan förefinnas och att således da anmärkta missbruken kunnat och hort i enlighet dermed beifras* Med anledning af Herr Friherre Cederströms memorial, deri Herr Friherren förnyat sin vid föregående Riksdagar uti ifrågavarande ämne väckte motion, hafva Utskotten tagit kännedom örn de serskilda motioner Herr Friherren, vid 18r5 års och påföljande Riksdagar, väckt, och dervid inhemtat, att han vid sistlidne Riksdag yrkat, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit förnya deras underdåniga anhållan om utfärdande af de Förslag lill förordning om handtverkcrien, till Författning 6 Zagsamt Allm. Besv. och Oecon.-TJlsk. Betänkande N.o 33. om gerningsmäns antagande på landet och till Handels-Ordning, som Rikets Ständer vid nämnde Riksdag till Kongl. Maj:t i underdånighet öf verlemnat.
Om inbetalningarne af silfver blott skulle förstärka fonden, men silfveruppköp för det, som i sedlar inflyter, ej äga rum, så blifver en ändring af 5:te punkten nödvändig. Jag tror derföre, att det är bäst, att endast tillsätta de ord jag föreslagit, Grefve von Schwerin: Jag vill blott fästa uppmärksamheten på 5:te punkten, der det står: att BancoFullmägtige före 1831 års slut skola verkställa förvexling till silfver utaf förenämde, under Litt. b. och c. upptagne, summor; det vill säga: BancoFullmägtige skola få utgifva sedlar för det silfver de komma att invexla, utan att genom dessa sedlar förhållandet emellan silfver fond och sedelstock skall anses rubbadt. Jag hemställer att orden: de under Litt. c. nämnde af betalningar jemväl få i beräkning tagas måtte i 5:te punkten införas. Herr Hjerta: Hela anledningen till denna tvist ligger i BancoVerkets hemlighet. Der bokföres reela fonden under namn af GeneralCassa; alla inbetalningar, som skei silfver, anses icke förstärka reela fonden, 3yo Den 16 Octo ber e. m. så länge de stå på låneräkningen; derföre är det alltid nödvändigt, att öfverflytta från LåneBanco-räkningen dessa inbetalningar till den reela fonden, men detta betyder intet; ty vi få alltid tillfälle göra en ändring i 5:te punkten, då den blifver föredragen. Nu är frågan om alt göra f.åe punkten tydlig, och då böra vi bibehålla Momentet Litt. c.j samt endast tillägga de ord jag nyss föreslagit. I 5:te punkten nämna vi ej Momenten Litt. b och c, och dermed är hela saken slut. Herr Hegardt, Christian Bernhard: Jag finnér ej anledning, att göra någon ändring i redactionen af denna punkt af Utskottens Utlåtande. Då man först nämner, att till silfverköp skall användas de 2 procent af inbetalningarne på fastighetslånen, ser jag ej hvarföre icke må nämnas, det man calculerat dessa 2 procent till hvad de verkligen utgöra, nemligen 5ooo R:dr.
Utdrag af prococdllet, häller hss Riksens Högloflige Gränders Allmänna Beswärsoch Economie-Ucskorc, wid Urcima Riksdagen i Örebro den 5 Augusti »8»». S. D. 3emte delgifwande gnom ProtocollS, Utdrag under den 9 sistlidne Julii utaf Herr Biskop pens - Den 5 Augusti. 2Z89 pens m. m. Doctor Fares och Herr Prosten Doctor Mellgrens ingifne anmärkningar emot Utskottets den 6 Julii afgifne Betänkande i fragan om inrättande af enPractisk Bergs-Schola i Staden Fahlun, har Högwördige Prest-Ståndet till Utskottet återremitterat detta Mål, med anmodan att sig bestämdt utlaka, huruwida den projecterade Inrättningen synes medföra gagn och nytta för Staten samt förtjena att till Kongl. Majus Nådiga upp, marksamhet af Riksens Ständer meddelas. Hwad detze Anmärknings-Memorialer sa wäl som Högwördige Prest - Ståndets aterremitz innehålla, har Utskottet behörigen öfwerwagat; och som Utskottet hwarken deraf eller af Författarens Memorial wunnit de upplysningar, som erfordras, för att med tillförlitlig wichel kunna bedömma, huruwida den föreflagnc Schvle-Jnräktning medförer för Staten någon wäsendtelig nytta, ej heller, att de dertill föreflagne fonder äro pålitlig och anwändbare, och Utskottet sjelf icke ager tillrackelig kännedom uti ifragawarande ämnen; sa har ock Utskottet icke trodt sig böra tillstyrka Riksens Högloflig Ständer, att göra widare underdånig anmälan derom till Kongl. Majit, an den Bergs-Hauptmannen och Riddaren Pihl redan tillförene i underdånighet framfördt; dock tor. de Riksens Högloflig Ständer sjelfwe anse nyttigt, att underdänigst achalia, det Kongl. Majit
Man skjuter därvid järnet nedifrån och uppåt, ty trådarne i ränningen äro starkare än inslaget. Många stryka gardiner endast i främre kanten, men jag tycker dock, att eu helt och hållet struken gardin gör ett luftigare, fraichare intryck än de på det andra sättet strukna. Mina tyllgardiner, tvättade och behandlade på detta vis, äro ännu felfria, ehuru jag oafbrutet begagnat dem i sex år. Visserligen var dock deras inköpspris icke bland de billiga. Hedoig Fuchs. Iduns läkarartiklar. (Efterlryck förbjudes.) Om b a d - o c h brunnskurer. Af D:r Alfred Levertin. (Forts.) Den badform, som i utlandet täflar med dc tempererade duschbaden som folkbad, är den ljumma simbassinen. Tilltalande kunna väl dylika anordningar vara, men de äro dyrbara så- väl till drift som anläggning och passa ej för våra nordiska vinterförhållanden af många skäl. Simningen får därför anstå till sommarbaden, och det är om dessa, som vi nu skola tala. — Det kalla sjö- eller hafsbadet behöfva vi ej heskrifva, ty huru det tillgår veta alla, men huru det riktigt bör begagnas känna ej dc flesta, eller om dc veta det, synda de fullt medvetet emot reglerna för dess bruk. Grundlagen för det kalla badet lyder: ju svagare och ju mindre van man är vid det kalla badet, ju kallare luften och vattnet äro, desto korlarc må man dröja i badet. Det är just häremot, som fel mest begås. Kanske ej alltid af bristande kunskap om vådorna häraf, kanske oftast af njutningslusta och i synnerhet som man så lätt lockas härtill af det mycket smittande exemplet från starkare och kraftigare naturers förmåga att uthärda det kalla elementet. Emellan det kalla, hafsbadet, som håller nere procent salt, och det vanliga sjöbadet råder den skillnaden, att man i allmänhet i det förra kan mera ostraffadt begagna det längre tid än det senare. Salthalten åstadkommer detta underverk. Men äfven här bör man aldrig uppehålla sig längre än en half timme och då ej stillastående i vattnet, utan simmande.
OBS. Ett litet antal Lottsedlar finnes ännu kvar till salu hos mig och de flesta bokhandlare i riket. väga vi rekommendera vår fabrik, som är den största i sitt slag inom Sverige. V i emottaga till behandling •. Gustavas, EkerÖ. Annonsen kostar 8 kr. pr gäng. Beloppet torde insändas MEDELS postanvisning. Flere prenumeranter i Göteborg. Redan förut bestämd t till införande. Kommer antagligen I nästa nummer. Mimmi T. Priset å 1 kv. Idun 1889 jämte permar är kr. Litet mera tålamod skadar ej! Fr, Emma Linde oeh Herr Oso. Jonsson torde för permars expedierande uppgifva tydtig adress. Engis. På denna afdelning, där hundratals frågor kunna ingå i hvarje vecka, måste ofta en del stå Öfver i afvaktan på tur och ordning. Ingegerd. Skall komma. Ahrna. Tack. I sinom tid. » Förvaltare * OCH •••&gt; Framtidsstats * torde ofördröj ligen insända sina adresser för annonssvars öfversändande. Red. Förslag TILL matsedel för VECKAN 2 — 9 mars. — Bakning. — Hemfärgning. — Fönsterträdgården. — Hvarjehanda. — Efterrätter. — Smörgåsbordet. — Allmännyttigt. — Husgerå- det. — Klädedräkten. — Toaletten. — Helsovård. — Väfning. — Läkareråd. — Breflåda. SÅ APPARAT, HOPVÄFVA HEM S O M SYMASKINEN. A F FIRMAN PORTOFRITT SÄND Breflåda. Dina Edling. (Med porträtt.) — En moders bild; fyra sånger af Charlotte Lindholm, bel. med hedersomn. af Sv. akademien. I I: Ynglingen. — Den unga kvinnans plikter under förlofningstiden; af Nina. Prisb. vid Iduns nionde stora pristäfi. • •• FTTGÄNGEN af Iduns nionde stora pristäfling. — I forna daGAR; strödda blad ur minnets album, samlade af Mathilda Langlct. 3: Hans nåd och hennes nåd. (Forts.) — Om hembakning; prisb. svar å prisfrågan V I, af Leonore.