Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag liar redan yttrat mig derom , jag skall nu endast tillägga att livad som borde göras i detta fall var om hösten 1813 så osäkert i anseende till det föregående årets brist och. ovissheten om resultatet af skörden, att jag ännu har bref ifrån en ganska aktningsvärd Landshöfding, som yttrar dervid stora betänkligheter och tillstyrker att bränningen åtmindstone skulle bli blott för en kort tid. Det är lätt att nu efteråt vara ef en annan tanka ; men det är icke lika lätt att afgöra då man blott har för sig minnet af en med möda afhulpen brist och ovissheten om framtida tillgångar. Angående Nederlags-handeln har jag sedan förut yttrat mig och skall nu blott Ridd. 0. Ad. Den 7 Juli. e. m" tillägga, att 'våra grannar med riöje se dök ogillande som möter denna industri-greft hos oss; att Köpenhamns rörelse tilltager linder det Götheborgs aftynar ocji alt detta, som till någon del ligger i sakens natur» till en rj obetydlig del ligger uti de Författningar sorn* i Dannemark gynna denna och all annan handelsrörelse, ju mera vi öka strängheten af våra inskränkningar, jii mera arbeta vi för våra grannars fördel. Man har sagt, att det behofdes icke en förändring af grundsatser, men ett återgående till grundsatser. jag bekänner att detta var mig oväntadt. Det vöre underligt, kanske äfven knappt förlåtligt, oin Statens Embetsman icke skulle känna de theorier som i sednare tider blifvit så allmänna i alla afhandlingar i dessa ämnen. Men det är en stor skilnad att känna en theori och att kunna göra dess tillämpning. Det är härvid må hända som handläggningen och en längre vana ofta har företrädet framför en uti Speculation aldrig så väl uttänkt theori. Det gifves omständigheter, då äfven ett skenbart afvikande ifrån erkänd theori kan vara i fullkomlig öfverensstämmelse med sjelfva meningen och syltningen dermed. Detta beror af sjelfva omständigheternas förhållande, som fordra att man ibland måste taga olika vägar för att ernå samma ändamål, Landets förkofran måstö
Under förutsättning, att Rikets Ständer bifalla de nu af Utskottet föreslagne förändringar, har Utskottet låtit upprätta bifogade arne Förslag, det ena till ordinarie Aflönings-Stat Litt. A.y och det andra till InterimsStat Litt. B., å hvilken sistnämnde Stat äro upptagne, ej mindre de till indragning föreslagne tjenste-befattningar på nuvarande ordinarie Stat, än afven samtlige befattningarne vid Credit-Sedel-Verket, med serskild anmärkning, hvilka bland desse sistnämnde befattningar skola, inom i835 års slut, ovilkorligen indragas. Slutligen får Utskottet tillstyrka, att den vid sista Riksdag tills vidare beviljade provisionela tillökning af 20 procent å lönerne vid Riksgälds-Contoret må intill nästa Riksdag få fortfarande utgå; dock under förbehåll . Siats-Utskottets Memorial N:o //oa. 3 att denna lönförhöjning af 20 proc. endast i egenskap af serskilda arfvoden kommer att uppbäras af Tjenstgörande^ och således icke af Expectanter eller af dem, hvilka, med bibehållande af löner, på Pensions-Stat varda förflyttade.
Derutöfver med Med bestämdt belopp R:dr R:mt. 5 procent af den tull-uppbörd, som i hvarje stad öfverstiger R:dr R:mt. Transport 783,530 Strömstad 1,000 12,400 Sundsvall 3,500 38,100 Söderhamn 1,700 10,900 Söderköping 2,600 28,200 Uddevalla 1,800 43,200 Umeå , 2,500 59,600 Warberg 5,500 38,900 Westervik 3,000 54,200 Wisby 2,900 48,200 Ystad 7,700 160,900 Summa R:mt R:dr| 815,730 att utgå den till visst belopp bestämda tolagen qvartalsvis och den på en stigande tulluppbörd beroende tillökning efter hvarje års slut, sedan tulluppbörden blifvit lill beloppet bekant; att hvad angår redan befintliga, men till uppbärande af tolag nu icke berättigade stapelstäder, äfvensom ytterligare blifvande stapelstäder, Kongl. Maj:t må ega att, om anledning dertill vid pröfning af hvarje särskildt fall förekommer, i stället för tolag bevilja sådan stapelstad ett anslag af tullmedlen, motsvarande fem procent af stadens årliga tulluppbörd; att den sålunda föreslagna förändring af tolagen, derest den af Rikets Ständer antages, icke må utan samtycke af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer förändras; samt att det förändrade sätt, hvarigenom städerne komma i åtnjutande af den fordna tolagen, icke skall medföra någon rubbning i städernas tillförsäkrade dispositionsrätt öfver deras tolags-medel och icke heller föranleda till förändring uti hittills gällande stadganden, angående telagensanvändande och stapelstädernas pligt att hvart tredje år till Kommers-kollegium insända bestyrkta uppgifter öfver beloppet och användandet af de under nästförutgångna tre år influtna tolagsmedlen.
Ma]:ts Kådiga Proposition till Rikets Ständer om antagande af en Författning, angående förändring eller utdömande af Vattenverk som genom uppdämning skada jord eller hindra dess aa? Betänkande om Vattenverk. odling, Gifven Stockholms Slott den 18 fanuarii 1823. Redan vid 1812 ars Riksdag framstälde Rikets Ständer , hos Kongl. Maj:t i underdånighet deras öfvertygelse otti den väsenteliga nytta, som Handel skulle tillskyndas genom en författning, som för Egare af sådane Vattenverk , hvilka genom uppdämning satte odlingsbara landssträckör under vatten och således hindrade möjlig förbättring derå, efter föreskrifne lämplige grunder, stadgade skyldigheten att låta förändra ellef utrifva slike Verk, emot skälig ersättning derföre; och Rikets Ständer öfverlemnade jerne» väl under sådan hänsigt till Kongl. Maj:t i underdånighet ett Förslag till Författning härom med anhållan, att Kongl. Majit ville låta detta ärende undergå den beredning och granskning som kunde sätta Rikets Ständer i tillfälle att vid näst påföljande Riksdag om antagande af en dertill på säkra grunder bygd författning besluta. I anledning häraf och med afseende å det af Rikets Ständer åsyftade vigtiga ändamål hade ock Kongl. Maj:t sedan Dess • och Rikets Kammar-Collegium blifvit bordt, låtit Lag-Committéen utarbeta ett project till Författning i detta ämne hvaröfver Kongl. Majit sedermera i Nåder inhämtade Dess Högste Domstols underdåniga utlåtande; men då, vid granskning deraf, Kongl.
Du stod på en smal häll ett godt stycke ute, m e n det var dock den närmaste. Ett ögonblick stodo vi båda stilla — skämtet fastnade i min hals. Det genomfor mig så oändligt m y c k e t de korta sekunderna — bland annat att jag väl hade att taga af mig skor o c h strumpor nu o c h vada — i din närvaro! Tanken gjorde mig nervös på allvar. Jag stod orörlig, o c h en djup rodnad sköt u p p på mina unga kinder — mina flätor hade fallit ned på axeln. — Jag såg upp bönfallande det var så tyst, så skrämmande tyst — Konsert gafs i tisdags å k. operan under medverkan af fru Dagmar Möller, född Bosse, o c h hr Tor Aulin, själf s o m bekant tillhörande k. hofkapellet. Aftonen blef de båda medverkandes. Fru Möller föredrog på ett förträffligt sätt en scen ur Goetz ' opera » Hårdt m o t hårdt » samt tvänne visor af Vilh. Stenhammar m e d text ur Runebergs » Idyll o c h epigram ». Dessa tvänne visor m e d sitt anslående orkesterkompagnement verkade särdeles tilltalande, i all synnerhet den senare, s o m ock måste omtagas, samt gåfvo ånyo vittnesbörd o m hr Stenhammars stora begåfning. H r Aulin skötte på ett öfverlägset sätt violinstämman ej blott i sin egen nya konsert för violin o c h orkester (c moll n:r 3), utan o c k i Bachs konsert för violin o c h stråkorkester (amoll) samt i den af hr Aulin själf orkestrerade parafrasen ur o p. » Mästersångarne » af Wagner. A f dessa trenne n u m m e r tilltalades publiken oförtydbart mest af hr Aulins egen konsert. De tvänne första satserna i densamma buros ock af en stämning o c h ett djup, som verkade betagande. Den sista satsen var mera humoristiskt anlagd, m e n gaf ett mindre helgjutet intryck än de båda första. Programmet inleddes m e d Berwalds stämningsfulla tonmålning » Minnen från norska fjällen », delikat utförd af k. hofkapellet, Af Teater och musik.
Under åttonde året hafva 2 fartyg förolyckats och tillskyndat föreningen en förlust af 33,000 R:dr, under nionde året 4 fartyg för 102,000 R:dr, under tionde året 3 fartyg för 165,000 R:dr, under elfte året 2 fartyg för 58,000 R:dr och under tolfte året 7 fartyg för 138,000 R:dr, allt R^mt. Denna nyttiga förening, som numera äfven omfattar Helsingland, vinner mer och mer förtroende och utvidgar årligen sin verksamhet. Gårdfarihandeln har här föga utrymme för sin verksamhet. Marknader hafva i allmänhet många besökande, men få köpare; också äro tid efter annan flera marknader indragna, och några af de qvarvarande äro af sådan obetydlighet, att deras begagnande lemnar föga förtjenst. De som nu bevistas, hållas i Örnsköldsvik 3 årligen, Sundsvall, Sollefteå, Häggvik och Utvik, på hvartdera stället 2 årligen, samt Hernösand, Hammar och Backe, en på hvartdera stället årligen, hvarförutom, enligt gammal plägsed, fiskrarne vissa bestämda dagar infinna sig på bestämda ställen, för att utbyta sina saltade fiskvaror mot landtmannaprodukter, såsom spanmål, smör, kött m. m. Marknader utom länet, som af länets innevånare bevistas, äro Upsala Disting, Hedemora vintermarknad, Östersunds, Ragunda, Hammardals, Åsele och Nordmalings. Bestämda torgdagar Tab. Litt. Ö. Sjöassuransföreningens verksamhet. FörsäkringsÄrspremierne Läster. belopp. i medeltal. fartyg. R:dr R:mt. Bränvinshandel. Hemmantal. Laga skiften. 39 finnas såväl i begge städerna som i köpingen, denna senare enligt Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes Resolution den 8 Juni 1859. Vid 1860 års slut fanns inom länet det i följande tab. Litt. Aa upptagna antal ut minutering soch Tab. Litt. Aa. utskänkning sställen, för hvilka den kommunerna tillfallande andel af afgiften vanligen användts för fattigförsörjningen. 5. KaincralförlrållaiKlcu.
Hvilka yttranden dock vördsammeligen underställas Rikets Ständers egen pröfning. Stockholm den 2 Januari 1829. STOCKHOLM, P. ANorstedt & N:o 7. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om rättighet för Nämndemän till Skjuts och Traetamente för alla förrättningar i tjenstcn. Riksdagsfullmägtigeil för Trögds och Håbo Härader af Upsala Län, Anders Andersson har uti ett* från Hederi Bonde-Ståndet, till detta Utskott remitteradt Memorial hemställt, att Nämndemän, hvilkas befattning vore med besvärligheter, ansvar och kostnader förenad, men hvilkas lön, bestående i Tingsgästningspenningar och Saköresmedel, vore otillräcklig för bestridande af skjuts till och ifrån Tingsstället vid de ordinarie Tingen, måtte hädanefter få tillgodonjuta skjuts och traktamente vid afoch tiilträdes-syner å Kronans Militiaeoch Civile boställen , samt Oeconomiska besigtningar, och i allmänhet vid alla förrättningar, der deras närvaro äskas. Öfver hvilken hemställan Riksdagsmannen Anders Danielsson från Elfsborgs Län till det Hederv. Ståndets Protocoll sig utlåtit, att som Nämndemän kunde efter 2:ne år afsäga sig befattningen, och de, under utöfningen derBihang till R. S. Fröt. 1828 och 1829. 8'.de Sami. 2 2; a H:t. a Besv. och Oeeon. Ut sk. af, vid serskilda förrättningar, hade sig anslagne 34 sk. Banco i dag-arfvode, jemte ersättning för skjuts, så voro de, i Danielssons tanka, tillräckligen lönte, hvadan han icke kunde biträda motionen; och hade med honom härutinnan instämt: Olof Carlsson från Östergöthlands Län samt Tufve Larsson från Christianstads Län, med flere af det Hederv. Ståndets Ledamöter.
Roslagstorg till och dränkte de icke stenlagda platserna i väta och smuts. De nedfälda gardinerna lyftes knappt märkbart för vinden genom springorna, och en sparf hoppade med ett lätt prasslande fram och tillbaka på fönsterbrädet. Det ringde på tamburklockan. Den sjuke for upp. »Hvem är det, Anna Stina?» Den gamla såg ut genom dörren, och betjenten anmälde: »Grefve X.» Kammarherren gjorde en rörelse med handen åt hushållerskan: »Låt honom komma. Den gamla gick, och grefven trädde in. »Ah, min unge vän», sade kammarherren, »ni kommer för frukosten. Den måste inställas. Men jag hoppas, vi råkas hos excellensen i morgon.» »Det gläder mig att se kammarherren så rask. Jag mötte doktorn. Han skrämde mig.» »Bah! Doktorn är en pratmakare. Ondt krut etc.», sade kammarherren med ett kort skratt. »Om jag kommer opp till i morgon, är väl osäkert, men opp kommer jag.» Grefven tyckte emellertid, att situationen var alvarsammare, än hvad han fann behagligt, och gjorde min af att gå. »Sitt kvar, sitt kvar. Ni lifvar upp mig», sade kammarherren och gjorde ett försök att resa sig upp i sängen. Men han föll genast tillbaka igen. »Det skulle i alla fall förarga mig», fortfor han, »om jag ej fick vara med i morgon. Mins ni excellensens gamla madera? Den är gudomlig.» Kammarherren flämtade tungt, han fick en häftig slemhosta, ögonen blefvo blodsprängda och ansigtet starkt rödt. Grefven ville ringa, men gubben höll honom tillbaka. »Det är ingenting», sade han ansträngdt och med små pauser, »alldeles ingenting. Det går snart öfver. För Guds skull inga scener.» »Kammarherrn borde inte tala så mycket», sade grefven med en viss ängslan. »Det har ingen fara», sade den sjuke med någon hetta! »Men à propos! Skulle inte grefven vilja göra mig en tjänst.» »Alt för gärna.» »Om grefven kunde skaffa mig matsedeln till i morgon?» »Med nöje! Det skall vara gjordt inom en timme.»
G r é v i 11 e. den kvinnotyp, åt hvilken fransmännen gifvit smeknamnet » bonlotte »; med andra ord hon är liten, rund och fet. Ur det lilla runda anletet framblicka ett par lifliga och kloka bruna ögon med ett öppet och ärligt uttryck. Hon är parisiska, men en parisiska utan affektation, enkel, rättfram och hjärtlig. Hon talar mycket väl, mycket lifligt och energiskt, och man känner på sig, att det nog ej torde fordras mycket för att bringa henne att fatta eld och slå öfver till häftighet. Hvad åldern beträffar, så tyckes hon ännu vara i sina » bästa år ». Med denna, jag medger det, något sväfvande åldersbestämning böra vi låta oss nöja, ty i Paris är man aldrig så oartig att fråga efter ett fruntimmers ålder. Då man emellertid vet, att m:me Gréville redan hunnit publicera ej mindre än 50 volymer romaner samt eger en nittonårig dotter, så kan man ju nog förstå, att hon ej längre kan vara i sin första gröna ungdom, om ock sommaren ännu tyckes dröja kvar öfver hennes gestalt och väsen — • Först efter gärningen människan döm; Se ej pä sol, förr ' n mot hafvet hon skridit. Allt, hvad du gjort eller handlat, förglöm! Minns, hvad du lidit. K. ft. och äfven öfver hennes verk, hvilka ännu alltjämt äro högst populära. Hennes första romaner — Dosia och L ' Expiation de Soavéli — utkommo bägge under loppet af 1876 och grundlade med ens hennes författarerykte. Den förstnämnda, hvilken först stod intagen såsom följetong uti » Journal des Débats », har nu upplefvat ej mindre än sextioåtta upplagor. Den och ännu ett tjugutal andra af hennes romaner finnas öfversatta på svenska. Stoffet till såväl denna som så många andra af hennes arbeten har m:me Gréville kemtat från Ryssland, med hvars seder och bruk hon är mycket förtrolig till följd af ett flerårigt vistande därstädes såsom lärarinna i en förnäm familj.
Besvärs-och Ekonomi-Utskottens handläggning remitteradt Memorial, har Riksdagsfullmägtigen från Christianstads Län Pehr Jönsson andragit, alt det med sunda hushålls-begrepp icke kan vara förenligt, det nya verk, vare sig vädereller vallenqvarnar, anläggas i orter, hvarest ett mer än för invånarnes förmalningsbehof tillräckligt antal dylika verk redan förut finnes, emedan följden deraf ovilkorligen blifver, att de äldre qvarn verken, synnerligen om dessa, såsom förhållandet är inom de härader, motionären representerar, blifvit med sine qvarnränlor indelde lill ruslhålls-stammar ulan någon tillhörande jordegendom. Dessa med kostnad anlagde qvarnverk, hvilka gått i köp och arf såsom af lag tryggade fastigheter, förlora icke allenast deras värde genom andras ingrepp i påräknad och försäkrad rätt, och lill de enskilde egarnes lidande, utan de få äfven vidkännas ännu större olägenheter genom anläggning af flere mindre nyttiga qvarn-inrättningar, sålunda att mera kostbara verk, tjenliga för alla årstider och tillfällen, icke kunna ega beslånd eller utgöra den dryga rustningen, i saknad af den derföre påräknade inkomst; och som, i motionärens tanka, någon utväg nödvändigt måste vidtagas till betryggande af de berustade qvarnarnes bestånd, så vida de skola kunna utgöra den dryga rustningen, så har han föreslagit, att antingen desse med rustning belagde qvarnar mätte tillgodonjuta förmedling i rustningen, eller de senast anlagde väderqvarnarne, hvilka delat inkomsten med de gamla, åläggas att i stället för qvarnskatten deltaga i de gamla qvarnarnes rustningsskyldigheter och grundräntor.
I 3o 3 Art* angående uppmätning of pannor, som hädanefter undergå stämpling, liar Utskottet trott sig, utan att minska tydligheten af det utaf de sammansatte Utskotten föreslagna stadgande, kunna och böra utesluta de Bihang t, R. Sts Erot. tolde Sami. 2 Bartdi j 11i!J’t> i0 isa Bil. t. TLxped.-TJtslottets Memorial, N:o 374. i §:s 2 morn., näst efler ordet ”vatten” befintlige orden: ”eller annat flytande ämne.” Slutligen, och i afseende på de respective Riks-Slåndens fattade beslut, angående de af Höglofl. Bevillning*- samt Allmänna Besvärsoch Occonomie-Utskotlen föreslagna förändringar af stadgandena i 1824 års ofvanhögstberörde Kongl. Kungörelse, har Expeditions-Utskotlet, efter behörigen tagen del af dessa beslut, funnit de sammansatte Utskottens (p. 28* Betänkandet N:o 27,) lemnade uppgift, det de 3:ne Ofrälse Stånden beslutit, alt i3 §. i 3 Art. af mcranämnde Kungörelse borde alldeles utgå, i så målto vara origtig, att Hedervärda Boude-Ståndet, för dess del, icke förklarat ett sådant uteslutande böra es» rom; hvadan, och då aine Stånd i beslutet härom stannat emot a* och frågan om §:s uteslutande alltså, enligt Biksdags-Oi dningens föreskrift, lärer förfalla, Expedit ions-Utskottet ansett sig böra ifrågavarande § af 18 <4 års Konsl. Kungörelse bibehålla i förslaget tili den nya Förordningen. Underdånigt Förslag till Författning om grunderna för B rännvinsbränirings rätt igheten, afgifterne derföre, .sami öih hvad vid tillverkning och försäljning af Brännvin iakttagas bör. ■Första Artikeln. Om Brärmvinsbrännirigsrättigheten. 1 §•
Utskottet jemväl hafva besvarat arne serskitde tili Utskottet remitterade motioner, väckte, den ena hos Ridderskapet och A.- StaU-Uukottels Utlåtande, A’:o 206. 55 deln utaf Herr Munck aj Rosenschöld., Nils Rudolf, angående öfverlemnande af amniens pensions-kassas räkenskaper lill granskning af Rikets Ständer och deras revisorer, samt den andra hos Borgare-ståndet af Herr Hörnsteinj rörande hemställan, alt statsanslag till oftanämnde pensionskassa måll* vägras intill dess kassans förvaltning framlägger sina räkenskaper och åtgärder för Slats-iilskollet och framgent för Rikets Ständers revisorer. § 54- Ce847 &rs Rev* pag. 190. Förkl. pag. 4°8.) Revisorerne hafva ansett sig böra fästa Rikets Ständers uppmätksamhefc /lerpå, att, sedan kaptenen vid ingeniör-korpsen, riddaren af Kongl, svärdsorden V. Cronstrand blifvit, på grund af Kongl. Majlis utslag den a5 Jaäiuari 1844» af chefen vid nämnde korps ur rudorna afförd, men af gunst och nåd undfått tillstånd att i rull orna åter upplagas i sin förra tour med åtnjutande af förut vid korpsen innehafvande löneförmåner, samt Kong!.
— I anseende till Betjeningen stall röjås en lika brist pä nödige arbetare emot arbetets mängd sa i Collega Contoirs som Canzliet, sedan en dyr tid betagit en medellös ungdom lägen het, att utan nägre inkomster sig längre tid i Hufrvudstaden uppehålla, hwilket stall medfört en nära odräglig tunga för Collegii Ledamöter, som, pä det I ardetet ej mätte afstadna, warit twungne, att sjelfwe R besörja uppsättning af Expeditionerne i de flere I widlöftiga eller angelägna mäl, men hwilket Collegii » Ledamöter, betungade af ett strängt arbete, älder, hwarjehanda bekommer och Embetet i öfrigt äliggan, de plister, förmält bäde öfwerstiga deras förmäga, I lika som deras Embetsmanna ffyldighet, att pä lika I sätt framgent fortfara, och deras vnekeligen stall fölI sa ett afbrott i Collegii arbete, om ej Canzliet säl» tes pä den sot, att möjeligen medhinna Expeditionen I af de arender i Collegio föredragas. » Till undanrödjande af detzc hinder för arbetets I fortgäng i Kammar - Collegium, har, i afseende pa I nödigt antal Embetsoch Tjenstemän för göromä- I lens handläggning derstädes, Collegium uppgifwit, I att dertill erfordrades 7 Ledamöter utom Presiden« ten, hwilka Embeten säledes borde pä ordinarie Stat I och ej underkastade någon indragning wara uppförI de. — Hwad Cvntoiren angar, föresläs; Att, i anI seende till den märkcliga förökning i göromälen i:stcr I Province - Contoiret tillfallit, serdeles genom de anI befalldte anstalter med Kungsgärdarne och Stall! Ängarne, en Kammar, Skrifware kunde ditflyttas 1 frän z:dje Province - Contoiret, der den, efter Finlands förlust, kunde umbäras. Att af sistnämnde
Direktionen, under Professor Havermans öfverinseende, efter räkning af antagna arbetare och förmän verkställda. Nämnde grundläggningsarbete var, till följe af terrängens svåra och oländiga beskaffenhet, ej egnad att utföras på entreprenad, synnerligast som lmtvudsyftet dervid måste vara, att vinna den största möjliga fasthet i arbetet och trygghet för dess framtida bestånd. Svårigheterna att nä detta mål voro betydliga; berg företanus öfverallt under den kuperade jordytan, ehuru pä mycket olika djup, och fullt af raviner och håligheter, som omöjligen på förhand kunde tillräckligt undersökas eller beräknas, hvadan, då sjelfva berget dessutom var ovanligt svårsprängdt samt fullt af skaror och sprickor, arbetet måste blifva både tidsödande, kostsamt och besvärligt. Sjelfva grundläggningsarbetet samt granitstenfoten med dess fiuhuggna betäckniugslist af sandsten är ett med särdeles omsorg verkställdt arbete, och granitblocken så väl afpassade och sammanfogade, att nästan ingen skärf eller kilär förekomma. 45 — 354 — Besigtningsmannen anse för sin del således detta arbete vara med ovanlig omsorg och fasthet ntfördt, ehuru det, till följe af de förutnämnda alldeles oförvållade mindre gynnsamma omständigheterna, äfven måst blifva kostsammare, än eljest varit fallet. Byggnadsföretaget i dess helhet vittnar om särdeles nit och förmåga hos alla som haft bestyr med detsamma, och skall blifva ett varaktigt vittnesbörd om vederbörande» omtanka och lyckade sträfvanden för det dermed afsedda välgörande och stora ändamålet. Stockholm den 30 December 1863. J. F. Åhorn, J. Andersson, Kongl. Arkitekt. Byggoch murmästare. Knut Edberg, S. Wagner, O. B, Akerlind, Snickaremästare. Målaremästare. Kakelugnsmakare. Likalydande med det hos Kongl, Direktionen förvarade orginalet, betygar ex officio: Gustaf Fahnehjelm, Kongl. Direktionens Sekreterare. (Afskrift). Transsumt af Protokollet öfver Hofärenden, hållet inför Hans Kongl. Höghet Kronprinsen Regenten, på Stockholms slott den 1 Juni 1859.
Maj:ts bref angående Kontroll-verkets iståndsättande den 7 December 1752, hvari föreskrifves: »vid hvart hallars förlopp hafva agistraterna, jemte ett kort intygande, att stämpelmedlen insätta i ortens Landtränterier för Statskontorets räkning»; Kommerse-kollegii och Stats-kontorets bref till samtlige Landshöfdingarne den 27 Mars 1754, hvari stadgas, att influtne stämpelmedel skola inläggas och »förvaras uti Magistratens kassa och flere publike rum, hvarest andra såväl Kronans sorn stadens uppbörder och angelägenheter i behåll läggas»; Kommerse-kollegii kungörelse den 13 Juni 1760, som förordnar, att kontrollhandlingarne äfvensom »räkning för kontrollmedlen för hvart år innan Februari månads slut thet påföljande ofelbart till Kontroll-kontoret skola vara insände»; Kongl. Majrts bref den 11 Augusti 1779. som ålägger Magistraterna i städerna, att inom Februari månads slut hvarje år »kon • trollhandlingarne för det förflutna året till Lands-kontoret insända, vid vite af 24 skilling för hvarje dag de efter den utsatta tiden dermed dröja», och förordna.? tillika, att »dessa vitén, så snart de blifvit försutne, af Landshöfdingarne skola uttagas»; och Kom - 280 merse-kollegii cirkulär den 31 Maj 1782, sorn, påminnande om ofvannämnde vitén, ålägger Lands-kontoren, att inom Mars månads slut till Kollegium inlemna kontrollhandlingarne. Uti Kommerse-kollegii cirkulärer den 24 Augusti 1791 och den 21 Maj 1806 upprepas ånyo dessa stadgar i anledning af Kontroll-verkets klagomål, att handlingarne icke utan påminnelser kunnat bekommas från Magistraterna och Lands-kontoren.