Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St:s begäran ulfärdadt reglemente för Banbodisconterna, hvilket, (ehuru för närvar. öfverflödigt med afseende på det mycket fullständigare nya reglementet) stadgar, att icke något dokument får belånas, som är intecknadt; och dä nu efter hvad här är förklaradt den nya kreditivrörelsen skulle komma att bedrifvas äfven af diskontdirectionerna, och dessa troligen skola ställa sig förenämda reglemente till efterrättelse, så länge det bestämdt ej är upphäfvit; sä skulle derigenom för all lånerörelse (och således äfven för den ifrågavarande) på denna grund förkastas en säkerhet, som är en bland de hästa som kan lemnäs för sådana kreditiver, en säkerhet som (efter hvad som här i dag förut är nämndt) är sådan, alt den Skånska privatbanken har antagit den uteslutande, och att den äfven antages af Östgötha privatbank. — Det är derföre, som jag hemställer lill H. Ståndet, om det ej vore bäst att här i detta stadgande bestämdt utsätta: ”Emot säkerhet, vare sig af inteckning, goda dokumenter, eller af annan beskaffenhet, som af vederbör, direktionen pröfvas och godkännes.” etc. o Hr Akerman: Jag kan icke annat än fortfarande finna, att det skulle både lända till förmån för Bankofullmäktige och bereda hanken den största säkerhet, att man gör föreskrifterna så generela, att de kreditiv-sökande ej inskränkas inom några serskilda slag af säkerhet. — Att någon tvetydighet här skulle kunna uppstå, det kan jag ej finna; ty, ehuruväl ett sådant tillägg, som här är omnämndt, finnes till det allt för vidlyftiga Bankoreglementet, så kan likväl det nämnda reglementet af 1816 ej röra en kreditivrörelse, som ej är inrättad förr än nu, och på hvilken således några föregående stadganden omöjligen kunna ega tillämpning. Uppå härefter framställd propos. biföll R. o. Ad. 3:dje mom. af ifrågavar. reglementariska föreskrifter.
Revisorena fru E. Odelberg, fröken A. Rossander och haradsliöfding A. Liiiidvall saiiit rev %sorssu$~learrtema frii S. Wisiiig, doktor W. Svedbom, acli Iiäraclsliöfding V. Uppström omvaldes $f veiiledes. Till sist uttalade ordföranden k ' Förbundets vagnar ett tack för allt arbete, soin till friinijaiide af Förbundets iippgifter.blifvit iitfördt, såväl af styrelsen och koinitder soin af b y r h ' Stlpendiefonderna. F r h i den af onämnd gifvare stiftade stipendiefonden för kvinnor, som studera medicin, har genom den af Förbundets styrelse utsedda valnämnden de för innevarande å r lediga stipendierna tilldelats: det a kr. kand. fröken Ellen Sandelin och det tCi kr. kand. fröken Sofie Holmgren. Fredrika-Bremer-Förbundets sjukkassas årsmöte ägde rum den 25 april i Förbundets lokal under doktor C. Nyströms ordförandeskap. Af årsberättelsen framgick a t t delegarnes antal vid 1893 ars slut utgjorde 214. Under kret hade i sjukhjälp utdelats 2,565 kronor. - Kassans kapital hade stigit med 1,082 kr. och uppgick vid årets slut till 6,367 kr., hvaraf 5,435 kr. tillhörde försäkringsfonden och 933 kr. reservfonden. Under året hade sjukkassan blifvit inregistrerad och fått mottaga statsbidrag. Full ansvarsfrihet beviljades styrelsen. Till styrelsemedlemmar återvaldes professor P. G. Rosén, doktor Carl Nyström, medicinalrådet D. Pontin ocli fröknarna A .. Itoos och T. Geijer. Till styrelsesuppleanter återvaldes frii F. Lybeck och frö- ken G. von Plomgren samt nyvaldes fördelningsliikaren W. A. Edling i st. f. professor Sandahl, som aninält sitt utträde ur styrelsen.
Motala köping, hvars folkmängd uppgår till 701 personer, synes något stiga i välstånd, ehuru en stor del af dess spanmålshandel dragit sig till Wadstena, sedan hamnen derstädes blifvit färdig, och i allmänhet täflan *så väl med denna stad, som med det nästan lika nära belägna Skeninge, återhåller köpingens förkofran. Af dess 174 tomter äro under sistförflutne fem åren 17 eller i det hela 97 bebyggde. I köpingen finnas för närvarande 12 handlande och 37 handtverkare, hvilka åtminstone hafva en tarflig utkomst och utgöra sina utskylder, så väl till kronan, som till kommunen. Waldemarsviks köping, hvars folkmängd år 1855 uppgick till 226 personer, förkofras äfven och idkar fortfarande en ej obetydlig sjöfart. Särdeles bar dess utförsel af trädvaror under sednare åren varit i tilltagande. Linköpings Slott den 1 Oktober 1856. HENNING HAMILTON. Gust. Nordén. Fr. Holmqvist. T it HEIL Si för itaderne iliona i^tergotlifland istad Wadstena Län från oell nied år 1851 till oell nied år 1855. Norrköpings Stad. Hus och Tomter Tullmjölqvarnar med 37 par stenar . Stamp , Amnessamt Spikoch Räckhammare Klädesvalk Klädesfabriker Snusoch Tobaksfabriker Andre Fabriker Sockerbruk Pappersbruk Garfverier Färgerier Bomullsspinneri Bomullsväfveri Mekaniska verkstäder Stärkelsebruk Såpsjuderi Bresiljeförädlings-verk Skeppsvarf Gasinrättningen Linköping* Stad. Hus ocb Tomter Snusoch Tobaksfabrik Söderköping* Stad . * Wadstena Stad. Hus och Tomter Snusfabrik Skeninge Stad w 0 0 Jord af särskilde naturer. Utsäde af Medelafkastning, sedan är afdraget. utsädet Underhållna Kreatur.
Med ogillande.af denna punkt 1 moni. i Betänkandet N:o‘81, och af, clemia punkt 1 och 2 mom, i Utlåtandet ]\r;o 215, beslöt Ståndet, att intet anslag må ega rum för Excréice-Compagnier och att anhållan må hos Kongl. Majft i underdånighet göras., att kost na Jerne 'för Exerciee-Squadroner vid 'Svenska indelta Kavalleriet äfven 'hädanefter inskränkas inom förut varande anslag af 22,000 Rdr.; Fröt. Vt är. d. ij Aa g. 1834. Tjugondeandra punkten: Ståndet, som bifallit betänkandet N:o 81, i denna punkt, gillade afnell livad Utskottet uti enahanda punkt af Utlåtandet Nio 210 yttrat; Tjugondetredje, Tjugondefjerde och Tjugondefemte punkt er ne: Ståndet, som bifallit dessa punkter af Betänkandet hko 81, lade desamma i Utlåtandet N;o,2i5 till liandlingarne. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Utlåtande N;o 216, i anledning af erhållen Aterremiss å Betänkandet N;o 82, angående regleringen af Riks-Statens Fjerde llufvudTitel; Ståndet, sorn bifallit Betänkandet W;o 82, afslog nu 4;de punkten af Utlåtandet N:o 216, och lade de öfriga punklerne af detta senare Utlåtande lill handlingarue. S. I). Föredrogs ånyo och lades till liandlingarne Stats-Utskottets■■ Memorial i\:o 217, i anledning af erhållen Aterremiss på Stats-Utskottets Utlåtande K<o 83. S. D.
Herr Påhlman, Otto Fredric, förklarade, att då, enligt Grundlagen, inga Frågor om Förändringar deruti finge uti Riksens Ständers Plena väckas, borde heller icke nu i sjelfva saken något discuteras, ehuru Herr Påhlman för öfrigt hufvudsakligen instämde uti hvad Grefve von Schwerin derom yttrat; fråga vore 1111 endast om Remiss af Herr af Stenhofs Memorial, angående en Påminnelse till ConstitutionsUtskottet om ämnets skyndsamma handläggning; men som Herr af Stenhofs Motion redan blifvit begärd på bordet, hemställde Herr Påhlman, att all vidare öfverläggning derom måtte tills vidare hvila. 314 Den 5 Januarii. Grefve von Schwarin förenade sig med Herr Påhlman. Grefve Löwenhjelm_, Gustafj förklarade, att som all Påminnelse förutsatte någon verkligen inträffad försummelse, ansåge han den i närvarande fall föreslagne Påminnelse till ConstitutionsUtskottet icke vara lämplig förr, än sig visat att försummelse hos Utskottet verkligen ägt rum. Grefve Gyllenborg, Johan Henning _, anhöll, att inför Ridderskapet och Adeln få framställa fyra Motioner, samt anförde: i':o Vid 1812 års Riksdag hlef af Riksens Ständer beslutadt, att, efter vissa års förlopp, skulle en SalpetterGärd af Hemmanen i Riket ovilkorligen in Natura årligen utgöras: Ett stadgande, det första, oell som jag förmodar det sista, som ifrån Riksens Ständer kommer att utgå af en så sällsam egenskap, att det innefattar förbindelse att anskaffa hvad Hemmansbrukaren likväl icke ensam kan tillvägabringa, utan endast, genom kostsamma Inrättningar i Bolag, kan erhållas, i hvilka Bolag likväl ingen kan tillförbindas att ingå.
Skall StatsUtskottets lära antagas, så liotar den sannerligen samhället med samma undergång, hvarmed landet nu hotas af torkan. Den Representant, som lånar sig till täckemantel för öfverseende med Styrelsens felsteg, är sämre, än den, som öppet hyllar godtycket, och jag förklarar öppenhjertigt, att, om Representationens beslut endast skola tjena till att öfverskyla och gilla godtycket och orättrådigheten, så vore sådant vida farligare, än att öfverlemna godtycket, helt och hållet, åf sig sjelf. Det har äfven af den värde StatsUtskolts-Ledamoten blifvit sagdt, att sannolikt alltid sådane kostnader, som de för de båda äldsta ArfFurstarnes födelse nu uppförde, vid slika tillfällen egt rum. Det är förvånande höra omtalas sannolikheter af StatsUtskottets Ordförande, då Utskottet eger tillträde till alla möjliga StatsContorets handlingar, hvarifrån full visshet kan hemtas. För min del kan jag icke finna sannolikheten, då jag Öfverlefvat minst fem Kongl. Barns födelse af fordna Dynastien, utan att några nya eller extra ordinarie kostnader derföre utpressats af Folket. Skulle jag likväl irra mig häri, så är felet egentligen icke mitt, utan StatsUtskottets, sorn afspisat med sannolikheter. Emed - Den ig Jun ii f. m. 253 lertid ber jag få fästa Riddcrskapets och Adelns uppmärksamhet, på att jag ingalunda klandrar sjelfva de anmärkte utgiftcrne, utan endast att de blifvit öfverförda på ofverskotten. Hade serskilde anslag derföre begärts, så hade något serdeles motstånd för deras beviljande icke mött. Jag vet ganska väl, att allt hvad man nu här säger, rörande ifrågavarande Memorial, enär 3:ne
Texten 2r i deniia ' Bols, liksoin i deii föregaelide, htergifveii p i lustiga riin, beskrifvaiide några sinå barn, som leka iniisikanter. Illnstrationerna häröfver äro också rätt roliga. Glada soininard~tgar. Iiinehhllet utgöres af ett bref p i prosa från en tioårig flicka. Rvad soiii berattas i brefvet, Zir frainstii,lldt i kolorerade taflor. Alla dessa tre srn % böcker eller planschverk äro starkare och bättre inbundna än skdana bruka vara. De kunna rekommenderas som rolig julklapp å t 8-10-kriga barn. Snik hundars öden. Text af Carin Hamnzarsköld. Pris 80 öre. Bland denna sorts barnböcker, anse vi a t t » Sinå Iiundars ödens, betriiffande bfide ord och bilder, ar en af de rolig~re, som var barnboksmarknad i &amp; r har a t t bjuda. Se, till exempel, den komiska taflan ined, rimmade texten:, passa p&amp; tiden! 2 Helt visst kommer denna lilla lustiga hundsaga att vacka mycken munterhet i bariikammaren bland såviil de nagot större som de mindre barnen. Vara viinner. Text af Matlzilda Lmglet. De sin % barn, hvilka blifva de lyckliga ägarna af denna val sltrifna bok, f&amp; däruti på samina gång ett präktigt planschverk för barnkammaren och en hel samling goda berättelser på både vers ocli prosa, livaribland flere Iiafva den tydliga tendensen a t t Iios barnen viicka kärlek till djuren. För 8-10.Hringar torde boken bäst passa. Niickrosoriia. Sagosamling af Albrekt Segerstedt. Med teckningar af Gerda Tiréii och G. Aberg. Pris kart. l,? ~ Dessa sagor höra till dem, soiii icke 110s barnen kunna påi.akiia siii egentliga läsekrets.
Sta "n försäkrat dem: en orättvisa, som väl hittills ägt rum, men som icke bör längre kunna få fortfara; 2:0 att, då Utskottet i första punkten stadgat, att de bättre lottade Regementerne böra gifva ifrån sig af deras inkomster till de mindre väl lottade, den Regementschef eller RegementsDirection, som har uppsigt öfver boställena, deras utarrendering och uppbörden af de inflytande arrendemedlen vid dessa Regementer, icke har något eget intresse att bevaka, enär det uppkommande öfverskottet skall till annat Regemente aflemnas; 3:o att ifrågavarande 240,000 R:dr utgöra en ganska betydlig del af det yngre och lägre Befälets löneanslag, och att således, för desse, de högst ombytliga Spanmålsprisen komma att till den betydenhet inverka, att de i sig sjelf förut nog knappa lönerne icke skola uppgå till Den ii Maji f. ro. mer än hälften af hvad de utgjort ett föregående år, oaktadt att, i samma mån inkomsterne äro ringa, det är vigtigt att de äro säkra och icke fluctuerande, om möjligen någon beräkning i och för lefnadskostnaden derpå skall kunna grundas. Vidare synes mig af ett stort intresse för Samhället på det hela, att odlad jord, till ett Capitalvärde af icke mindre än 6 millioner, blifver brukad och skött på det mest ändamålsenliga sätt; men dertill erfordras: 1:0 en längre besittningstid; 2:0 helt andra grunder för utarrenderingen än de som hittills varit stadgade, och 3:o att Arrendatorn icke betungas med underhåll af andra hus och byggnader, än de, som oundgängligen äro erforderlige. I afseende på grunderne för utarrenderingen, tror jag att de, som en af Kongl. Maj:t nedsatt Committee utarbetat, äro de mest ändamålsenlige, nemligen: att
Uti det nu upplästa Betänkande om BytesContoiret, har Utskottet motiverat sitt tillstyrkande på en Konungens Förordning af den 16 November Den 3 Juni. e. n:. 79 1S13, deri termin (då alla från år 1680 till i?23 gjorda byten skola anses afslutade) blifvit bestämd till 10 år, ehvad de det verkligen blifvit eller icke. Riksens Ständer anhöllo t8io hos Konungen, atf alla byten emellan ofvannämnda år skulle anses som då afslutade, och all vidare fråga derom upphöra. Kongl. Maj:t har, på några enskildtes anhållan att, oaktadt Riksens Ständers beslut, få göra sina fordringar gällande, och sedan vederbörande blifvit hörde, utfärdat ofvannämnde Förordning af den 16 November 1813. Det är icke på mindsta sätt min afsigt att i någon måtto klandra Hans Majit Konungens beslut i frågan, dertill äger ingen Riksdagsman rättighet; men jag önskar kunna ådagalägga, att BytesContoirets tillvarelse alldeles icke gagnar hvarken Kronan eller Nationen. De fleste i BytesContoiret anmärkte Bytesbrister liqvideras genom Kronofordringar, hvilka oftast med mycken tjenstfärdighet af Verkets Embetsman Herr Kamreraren Stenberij anvisas eller anskaffas. Att Kronan deraf har någon vinst, kan jag ej,finna; deremot färdén enskildte, som nödgas ersätta en anmärkt brist, vidkännas den mest orättmätiga förlust; ty 1:0 är bristen, genom beräkningssättet af interessen på interessen, i den mängd af år sora förflutit sedan bytet gjordes, uppstigen till en orimlig högd; och 2:0 utkräfves skulden icke hos den som gjort den, eller dess descendenter, utan hos närvarande innehafvaren af jorden. Visserligen lemnäs tillstånd att från man Den 3 Jani. e-, till man söka sin ersättning; men rättegången blir så vidlyftig, att den skulle kosta kanske ännu så mycket som sjelfva bytesbristen; och tilläfventyrs kunde den, sorn egentligen är skyldig att betala bristen, befinnas ur stånd att göra det.
Emedlertid hafva inkomsterna der årligen stigit alldeles ofantligt, och jag skulle kunna framlägga bevis derpå, att det varade icke många år, förr än bruttoinkomsterna af postverket upgingo till hvad de voro före reformen, men hvad jag skulle anse nästan för det vigtigaste är, att liksom förändringen infördes der på samma gång med en ofantlig mängd andra förbättringar i postverket, till beqvämlighet för korrespoudenterne, sådant äfven måtte ske hos oss. Det är gifvet, alt dessa åtgärder i hög grad ökat kostnaderne för förändringen i England och det är anledningen dertill, att så lång tid efter reformen som år 1851, då densamma varat i nära 11 år, Stateus nettoinkomster af postverket icke upgingo till så högt belopp som förut. Men oaktadt den låga afgiften af en penny och de stora förbättringar i post väsendet, som blifvit gjorda, så har Engelska Staten nu en högst betydlig inkomst af postverket, ehuru den icke är alldeles så stor som förut. Det år väl påstådt och ännu ytterligare uprepadt af Gr. Gyl - m Den 7 Juni e. m. denstolpe och Hr von Hartmansdorff, alt våra tillgångar voro så knappa, att de icke skulle medgifva denna utgift. Gr. Björnstjerna har likväl i sin reservation visat, all den egentliga förlusten sannolikt icke skulle, upgå till mera än omkring 52,000 R:dr b:ko. Om marn tager i betraktande den ökade korrespondens som npstått de tvä sisla åren och på hvilken han grundal sin beräkning, samt att beräkningen i K. M:s Nåd. Propos. var grundad på tidigare år, innan denna tillökning i korrespondensen hade inträffat, så finner man, att sjelfva förlusten i alla fall icke blifver så betydlig. De der ständigt i Bevilln:s-I1tsk:s förslag förekommande fraserna derom, att Statsverkets tillgångar icke skulle tillåta de ifrågasatta utgifterna, äro endast allmänna ordalag, hvilka jag icke anser mycket betydande, när icke saken blifvit ådagalagd med siffror.
I händelse denna Utskottets hemställan skulle af Rikets Ständer gillas, torde beslutet härom böra hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmälas, med begäran, atf, derest Kongl. Majit täckes till samma beslut lemna Nådigt bifall, sådant måtte varda, till behörig kännedom och efterrättelse, vederbörande meddeladt. Stockholm den 27 Februari 1845. STOCKHOLM, Tryckt hos W. F. DALMAN, 1S45. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 227. 1 M 227. Ank. till Exp. Utsk. d. 1 Mars, kl. 7 e. m. Utlåtande, angående ett låne-understöd för återuppbyggande af Conradsforss bruk i FFermlund. (R:glds Jfd.) Uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt motion, har Herr C. JV. von Ehrenheim påkallat Rikets Ständers medverkan för aflijelpandet af de i håde enskildt och allmänt hänseende bekymmersamma följderna af den sällsynta olyckshändelse, hvarigenom egaren till Conradsforss, vid Rögdelfven i Östmarks socken af Wermland, nyligen anlagda bruk, grufvefogden C. B. Fitinghoff, blifvit beröfvad frukten af alla sina mödor och uppoffringar, samt en talrik menighet förlorat en för densamma beredd utväg tili framtida bergning och förkofran.
Titelrollen i » Vilhelm Tell » torde höra till hr Lundqvists allra bästa partier, särskildt nu då hr L. i ensemblerna modererar sin väldiga stämma, så att äfven de öfriga solisterna kunna göra sig gällande. Hr Ödm.ann har öfvertagit Arnolds parti, som naturligtvis ej kunnat annat annat än vinna därpå. Ett annat parti, som också fått ny innehafvare, är prinsessan Mathildas, som i fru Edling funnit en visserligen till det yttre något oansenlig, men i vokalt hänseende så mycket värdefullare representant. Fröken Karlsohns Jenny är både känd och välkänd. Fru Strandberg kvarstår som Hedvig, men var åtminstone första aftonen ej riktigt väl disponerad. Hrr Landmark och Gra / ström äro båda bra på sina platser som Ruodi o c h Leuthold. Hr Lamberg däremot är alltför otympligt stel och tråkig som Gessler och förmår ej göra sin stämma gällande. Om de öfriga är ej annat än godt att säga. Utförandet väckte Ulligt bifall och särskildt framkallade ouvertyren en dubbel omgång applåder. Att violoncellen i densamma låg för högt hade bort kunna undvikas. I » Martha » togs naturligtvis priset af fru Östberg, hvilken såväl i spel som ännu mera i sång gaf ett förträffligt utförande af titelrollen. Värdigt vid hennes sida stod också fröken Jungstedt som Nancy, en roll, som ypperligt passar för denna begåfvade sångerskas skaplynne. Hr Lundmark hade likaledes i Lyonel fått ett parti, som tycktes lämpa sig särdeles väl för honom. Om vi undantaga hans Vilhelm Meister i » Mignon » kunna vi ej erinra oss hafva sett honom så bra i något parti som i detta. Hr Sellergren var också en ingalunda oäfven Plumkett. Hans röst klingade friskt, om ock föredraget af den bekanta portervisan lät nästan för konsertmessigt. - I tisdags gafs » Aida » som festföreställning med anledning af amerikanska örlogsångaren Baltimores härvaro. Ångarens officerare voro nämligen särskildt inbjudna alt öfvervara denna representation. Salongen var naturligtvis fullsatt af en högtidsklädd publik. ken af sällskapet nu uppförts mer än hundra gånger. Därjämte repeteras flitigt på » Den stackars Jonathan » af Millöcker, hvilken blir teaterns första nyhet för säsongen.
1 Svärdsjö socken, der skiftesförrätiningen företogs år 1849, har affattningen nästlidet år blifvit fullbordad, så att byskiftet å inägorne i år kunnat företagas. Utaf de i tabellen upptagne hemman och lägenheter tillhöra 13fiii$:dels mantal jemte en mjölqvarn och ett fiske Kongl. Majit och Kronan samt JfJidels mantal fromma stiftelser. Antalet af de i förra tabellen upptagna oskattlagdu bebyggda torp och lägenheter har minskats med 41, genom skattläggning deraf, dels särskildt, dels i sammanhang med de rekognitionsskogar, hvarå de varit belägna, och ha derjemte tillkommit två skattlagde obebyggde lägenheter. 3 länet finnas 14 posthemman samt 52 gästgifvaregårdar och skjutsombytesställen. Med afseende A innehafvande hemmantal, är förhållandet emellan sjelfägande jordbrukare och arrendatorer, likasom tillförene, såsom 15 till 1, och de vanligast förekommande arrenden, äfvensom landtböndernas utkomst, hafva icke undergått någon förändring. Statsbidrag. Ehuru utaf dessa roteringsbesväret är inom länet mindre jemnt. fördeladt, har sådant dock vid beskattningen städse kommit till afseende, så att hemmansränta och fastighets-bevillning blifvit derefter åsatte. Värdet af de i tabellen upptagne onera är grundadL på vederbörandes, med kronoräkenskaperna och andra tillgängliga handlingar jemförda, uppgifter. Under titeln: Diverse onera, inbegripas folkskoleafgift, kurhusmedel, riksdagsmansarfvode, allmänna byggnaders underhåll, skottpenningar för rofdjurs fällande utom skallgång m. m. Så vidt ske kunnat, hafva uppskattningsvärdet och bevillnmgen af jordegendom, bergverk och särskilda lägenheter blifvit i tabellen utförde i enlighet med formulärets föreskrift, hvaremot öfriga skatter måst i ett sammanhang upptagas, såsom i de flesta socknar inom länet utgående på rote. Den personella bevillningen har dock, för såvidt det låtit sig göra, blifvit specifikt upptagen. Politi. Tillfälle att njuta undervisning har länets ungdom fortfarande ägt vid Fahlu högre lärdomsskola.
Visst vore ock, om man såsom sig borde, skulle sätta tro till Föreståndarens egna utlåtanden, att Centralinstitutet i närvarande stund saknade en Öfver-lärare med nog skicklighet att vid Föreståndarens afgång blifva hans efterträdare. Ofver-lärarens lön vore med högvederbörlig tillåtelse delad med en underlärare, så att, i stället för en öfver-lärare med 1,000 och en lärare med 400 R:dr i lön, egde Institutet 2:ne lärare med 700 R:dr, ingendera fullt kompetent till öfverlärare-plats. Ändamålet med sist beviljade anslag vore således helt och hållet förfeladt och Institutet bragt i det tillstånd att, i händelse af Föreståndarens bortgång, nödgas sakna hufvud eller införskrifva det från utlandet. Till att förekomma detta missöde samt afhjelpa ofvan antydda brister, har motionären föreslagit, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla: 1:o. »Att tillsynen öfver Gymnastiska Central-institutet må ofördröjligen uppdragas åt en direktion, i hvilken icke blott män med pedagogiska insigter, utan äfven militärer och läkare ingå såsom ledamöter.» 2:0. »Att, sedan en så bildad direktion eller ock en kommitté af sakkunnige män förslag afgifvit, för Gymnastiska Central-institutet må utfärdas ett nådigt reglemente, hvarigenom a) Föreståndarens samt öfrige lärares och lärarinnors åligganden så regleras att tillräcklig både theoretisk och praktisk undervisning i pedagogisk, militärisk och medicinsk gymnastik samt i nödiga bjelp-vetenskoper meddelas åt de elever, som blifva antagna till att danas till lärare i en eller flere af dessa gymnastikens grenar b) Institutet berättigas att med sjukvård sig befatta mot förbindelse att årlig rapport om denna sin verksamhet till Kongl. Sundhets-kollegium ingifva. c) Föreståndaren tillförbindes att för utexaminerade elever utfärda betyg, innehållande uppgift, i hvilken eller hvilka af gymnastikens ofvannämnde grenar den examinerade eger den underbyggnad och skicklighet, att han kan den på egen hand utöfva.