Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti skuldebrefvet å ifrågavarande lånesumma, hvilket varit öfverlemnadt till Rikets Ständers Revisorer, finnes betingadt, att ränleJiqvid bör ske hvarje halft år, och i det då nyttjade formulär för redovisningen fanns ej något särskilt balansconto, hvadan nästa räntebetalning å merberörde kapital, från den j September i83p till den 1 Mars 18.40, ej heller kunde upptagas förr, än uti 1840 års räkning, under hvilket år den skett, så mycket mindre sorn det icke skäligen kunde anses åligga Redogöraren att redovisa de 4 månadernas räntemedel förr, än han uppburit dem. När Direktionens redogöielse, från och med år 184<>, författades efter ett nytt formulär, der ett särskilt balansconto finnes utfördt, så har räntan för de 4 sista månaderne af delta år ock der blifvit upptagen och balanserad. Enahanda förhållande är äfven med räntan å de den 3 December 1839 utlånta 7,780 Rdr. Efter hvad Direktionen nu i underdånighet anfört, synes det således som vöre anmärkningen, enligt hvilken ingen redovisning skall hafva skett för ofvanberörde 4 månaders ränte medel, genom något missförstånd tillkommen. Hvad derefter beträffar anmärkningen, att hvarken någon kassaräkning eller något särskilt conto med hvarje låntagare blifvit förda, så funnos väl ej dessa conti efter det förra, under de år, som Revisionen omfattat, begagnade formulär för redogörelsen; men sedermera har Eders Kongl. Maj:t behagat i Nåder anbefalla, att, från och med år 1840, redogörelsen skall författas efter ett formulär, der de ifrågaställa särskilta räkningarne äfven äro utförda; hvadan anmärkningen numera icke lärer kunna leda till någon påföljd. Direktionen framhärdar med djupaste vördnad, nit och trohet, Stormäktigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Majlis iWiderdlnigste och tropligtigste tjenare och undersåter, M. BRAHE.
År 1843 hafva undertitel: ”Auktions-medel” blifvit utbetalda, dels 690 R:dr i lönetillökning för tjenstemännen och betjeningen vid Utred nings-förråderna i Stockholm och Götheborg, dels 727 R:dr 16 sk. till Murmästaren J. P. Hedvall, för verkställd nybyggnad af ett besigtningshus å Skeppsholmen. Likaledes har Hedvall, fastän betalningen till honom utgick på grund af kontrakt, fått uppbära ytterligare 782 R:dr, hvilka bokförts bland förskotter emot redovisning, under hvilken rubrik alla utgifterna för Regementernas beklädnad jemväl blifvit afförda. Vidare synes af 1842 års hufvudbok, att ersättningar för i Länen förskjutna reseoch traktaments-penningar blifvit under äret utbetalda; men sorn afföringen ägt rum under titel: ”Förskott mot ersättning”, måste Revisorerne äfven anmärka denna räkenskapsterm, som antyder just motsatsen af hvad man dermed velat beteckna. Uti sistnämnde års hufvudbok förekomma, dels tinder rubrik: ”Debiterade medel” (pag. 48), en på creditsidan utförd post af 1,212 R:dr 13 sk. 3 rst., med anteckning inom linien; ”efter afdrag af för år 184-1 för mycket inbetalda 30 Kalrhvaremot på Underhålls-Afdelnings-conto (sid, 139) uti debet utföres ett belopp af 1,242 R:dr 13 sk. 3 rst., nyssnämnde 30
Jag tror, att de ledamöter af detta Ständ, som ega brukseller landtegendom skola finna, att vid ett bruk med 3,000 SkU smide måste finnas en inspektor eller förvaltare, hvilken numera, för att kunna någorlunda följa med de ständigt stigande vetenskapliga förbättringarne, måste ega ett icke så ringa förråd af kunskaper, och att till bans biträde erfordras 2 å 3 bokhållare. Man inser då lätteligen att denna kostnad är för ringa beräknad, enär stundom man måste betala inspektoren ensamt detta belopp. Vidare heter det i nästa punkt: ”förlagsräntor och provisioner 2,000 R:dr”. Afven detta är för lågt beräknadt; ty i de fleste fall fordras för all tillverkning förlag för 6 månader. Detta förlag måste då åstadkommas med lanta penningar, och räntan på detta förlag upgår ensam till 1,410 R:dr. Lägger jag nu härtill den provision, som måste betalas till den, som mottager och försäljer jernet, eller 2 proc. (jag känner bruksegare, som måste betala ända till 3 å 4 proc., men det vanliga är 2), upgår densamma till 940 R:dr, hvadan denna post, rätteligen beräknad, bör uptagas till 2,350 R:dr. Beräknar man vidare, efter hvad som är vanligt vid flera bruk, eller alt egaren upgör s. k. förlagskontrakt med en köpman i stapelstäderna, så får bruksegaren åtnöja sig med det s. k. förlagspriset för sitt jern, som vanligen är 1 R:dr och lägst 32 sk., under det gångbara priset, så upkommer för den sistnämnde ett än ofördelaktigare förhållande. Dessa anmärkn:r har jag velat göra, för alt visa att, efter de siffror, som man med full sakkännedom kan bedöma, beräkningarne visserligen icke äro öfverdrifna, utan tvertom mindre än de borde vara. Den talare, som först yttrade sig i ämnet, har anmärkt några olikheter emellan Rergs-Colhii kalkyler och dem, hvilka kommit StatsUtsk. tillhanda, samt sagt, att i de förra uptages kolåtgången för ett SkU stångjern till 24 T:r, och i den andra till 18 T:r.
St:r för behofvet uppfört ett sådant, på förslag och calculer grundadt Anslag, att det skolat räcka till, men förvaltningen ej varit bättre, än att brist uppstått och mera blifvit användt, än hvartill man haft rättighet, undersökning och ansvar derpå borde följa, men ej en sådan tilltagsenhet authorisera till en större Anslagssumma, för att kunna dermed göra en ännu större misshushållning. Härvid får Utskottet upplysa, att, med undantag af Aflöningen, i hvilken någon tillökning hvarken sedan sista Riksdagen ägt rum eller nu är i fråga, Academiens Utgifter, h varibland äfven underhållet af Carlbergs Slott, äro af den natur, att de ej på förhand kunna till beloppet bestämmas, utan måste efter nödvändige behofver lämpas; och inträlfar här ett förhållande, enahanda med många andra sådane inom StatsVerket, att anslagne FörslagsSummor för obestämda behof ej varit tillräcklige utan fordrat större eller mindre tillskott. Redan före år 1824 bade sd - io8 S t a t s - U t s k ot t e t s dane tillskott för KrigsAcademien erfordrats, ehuru detta ej vid 1823 års Statsreglering beräknades. Alt de år 1826 betydligen ökats, härrörer ifrån det genom detta årets missväxt uppstegrade pris å lifsmedel. En emot Cadetlernes Underhåll svarande PensionsAfgift erlägges väl af de betalande och utgör nu omkring 326 R:dr 3a sk. Btco. Men , enligt grunden för Academiens inrättning, underhåller Staten derjemte derstädes ett betydligt antal FriCadetter, hvilkas underhåll vid stegrade priser äfven förorsakar ökad Utgift för Staten.
Denna af Gr Mörner upgifua anledn. att bifalla Utsk:s förslag torde alltså förfalla; återstår att visa det den värde talaren icke eller haft rätt i den molbevisning han framställt ang:de sjelfva saken. Gr:n har nemi. sagt, att för det banan skulle kunna komma i det skick jag förutsatt, skulle besigtningsmännen enl. näst föreg:de punkt icke hafva gjort sin skyldighet: den värde talaren har likväl dervid förbisett, hvad jag redan försökt visa, att det finnes ett tillstånd under hvilket banan vore i fullt ändamålsenligt skick ehuru t. ex. skenorne befunnos mycket slitna, dock icke utslitna; och banan kunde således verkligen vara i fullt ändamålsenligt skick, utan att deraf följer ali Slaten skulle hafva synnerlig fördel af alt få en bana som visserligen vid afträdandet vore i fullt ändamålsenligt skick, men tillika så sliten alt t. ex. ett halft år derefter, nya skenor, för att behålla delta exempel, m. m. borde insättas i de utslitnas ställe, hvadan behöflighelen deraf att ett stadgande införes om jernvägens öfverlemnande till Staten i fullgodi skick torde få anses ådagalagd. Ang:de åter den ädle Gr:ns påstående alt Direktionen skulle vara rent af galen, för att öfvergifva banan, har Gr. Hamilton redan fullkomligen utredt huruledes det ganska lätt kan hända om, vid de 40 årens annalkande slut, en större och vigligarc reparation vore oundgängligen nödig, att del kunde vara en stor vinst för ho - Den 28 Augusti f. m. laget, att i st. f. att verkställa denna reparation, helt simpelt abandonnera hela jernvägen och såmedelst genom upoöYing af den förverkade utdelningen undgå en lill vida större summor upgående reparation. I samma stund som bolaget vidtog detta steg, hade detsamma äfven befriat sig från underhåll af personalen m. m. vid jernvägen; åtminstone har Gr. Mörner, hvilken här påstått motsatsen, icke förmått visa huru bolaget dertill skulle kunna tvingas, sedan det abandonnera! hela jernvägen.
Majit inkommit med underdånigt förslag lill sådan Förordning jemte dervid fo - Expedilions-LJtskottets Förslag till lindard. Skrifvelse N:o SOI. 331 gadt Betänkande, hvilket Betänkande och förslag blifvit af E. K. Majit genom nådig skrifvelse af den 30 December nästlidna år till Rikets Sländers pröfning öfverlemnade, få Rikets Ständer nu i underdånighet deröfver afgifva det yttrande, E. K. Majit i nåder velat af Rikets Ständer inhemta. Den nya kommunal institution, Landstinget, som enligt de Kommitterades förslag skulle ega att för hvart län rådslå och besluta om dess gemensamma angelägenheter i afseende på den allmänna hushållningen, jordbrukets och andra näringars förkofran, kommunikations-väsendet, helsovården, undervisningen och så vidare, beslår enligt samma iörslag af representanter från länets samtliga såväl släder som härader eller tingslag. Städernas representanter skola väljas omedelbart af allmänna Rådstugan eller Stadsfullmäktige, landels åter i allmänhet medelbart inför Häradsrätten genom elektorer frän de särskilda kommunerna eller, om någon sådan omfattar ett helt tingslag, omedelbart. I afseende på representanternas antal är föreslaget, att en stad med lika stor folkmängd som ett tingslag skall sända dubbelt så mänga representanter som detta. Ombuden skola väljas för två år och hälften ombytes hvart år. De erhålla intet arfvode, endast resekostnads-ersättning. Ordförande skall för hvarje lagtima Landsting bland dess medlemmar utses af Kongl. Majit. En gång om året i September månad sammanträder Landstinget till lagtima möte, som i allmänhet hålles i länets residensstad och kan räcka i Sex eller högst Åtta helgfria dagar. Urtima möte kan endast ega rum i vissa särskildt utstakade fall. Vid alla Landstingets ^ammanträden eger Landshöfdingen vara närvarande och deltaga i öfverläggningarna ehuru ej i besluten. Men Landstingats beslut hafva i allmänhet ej bindande kraft, innan de efter underställning blifvit af Konungens Befallningshafvande godkända och i vissa vigligare mål skall till och med E. K. Majlis godkännande inhemtas, innan heslutet får verkställas.
Det år mig fullkomligen likgiltigt huru ConstitutionsUtskottet kommer att besvara min motion; om det kommer att tillstyrka eller att afstyrka en underdånig skrifvelse. Jag ställer icke i fråga, att ej de rättelser, sorn vi kunna finna oss föranlåtne att önska, skola åga rum, antingen dena na önskan uttryckes eller icke. Lika med Herr Grefve von Platen gör jag afseende på menskliga svagheterna, och tror dem ej kunna qväfva den ädlare känslan. Men jag tror, att, sedan ConstitulionsCtskottet afgifvit ett så beskafladt Betänkande, som det, hvilket blifvit oss och Nationen meddeladt, så måste Stånderne, för att inför densamma rättfärdiga sig, derföre att de icke velat tillämpa 107 i sin hela stränghet, åtminstone genom framburna önskningar ådagalågga att de åga lika varm känsla för sin pligt, som ConstitutionsUtskottet. Grefve von Platen, Baltzar Bogislaus: Då jag såsom Ordförande i ConstitutionsUtskottet anser mig icke kunna i förvåg yttra min tanka 486 Den il Jalii /, ml i detta ämne, anhåller jag att blott få gåra en liten distraction. Det kan ivål aldrig blifva fråga derom, att hvad som nu, i anledning af den väckta motionen skulle ske, kunde blifva ett tillägg till Ridderskapets och Adelns beslut i går. Sådant år icke ens möjeligt. Grefve von Schwerin: Jag har redan yttrat, att min motion står helt och hållet isolerad, från gårdagens beslut. Herr Cederfchjold.: Jag får blott på minna, att meningen nu ej år, eller kan vara, att ändra det beslut, som fattades i går. I går fattades det beslut att icke någon anmälan till endtledigande af StatsRådets Ledamöter skulle äga rum. I dag våckes fråga, att besluta en underdånig skrifvelse på grund af en motion, i anledning af ConstitutionsUtskottets Betänkande.
Ank. till Exp.-Utsk. den 1 Okt. 1860, kl. 11 f. m. Memorial, angående verkställd omröstning i åtskilliga till Slatsregleringen hörande frågor. Sedan Rikets Ständer, vid pröfning af Stats-Utskottets Memorial Niis 149, 150, 174, 175, 176 och 182 äfvensom af Sammansatta StatsLag-samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial J[s. 29, godkänt de uti samma memorial för omröstning i Förstärkt Stats-Utskott föreslagna propositioner, har Förstärkta Utskottet denna dag sammanträdt och i dessa frågor verkställt omröstning, hvars resultat Utskottet härmed får för Rikets Ständer anmäla. lssta Voteringen. (Enligt Stats-Utskottets Memorial JKi. 149.) 1:o. Den, som — i enlighet med Ridderskapet och Adelns samt PresteStåndets beslut — anser, att, till fortsättning af den påbörjade reparationen å Linköpings domkyrka och verkställande af de reparationsarbeten, hvilka Kongl. Majit efter Öfver-Intendents-embetets hörande, finner vara för kyrkans framtida bestånd nödigast, bör, utom den summa af 15,000 R:dr R:mt, som Rikets Ständer för nästa statsreglerings-period dertill beviljat, anslås ytterligare 15,000 R:dr, att utgå med y årligen, utan återbetalnings-skylaighet, röstar Den det ej vill, röstar Nej; Bih. till R. St. Vinner Nej, hafva — i öfverensstämmelse med Borgareoch Bonde-Ståndens mening — Rikets Ständer beslutat, att det sistnämnda beloppet bör med 5,000 R:dr årligen utgå endast i egenskap af lån, under de vilkor, som förut blifvit af Utskottet föreslagna. Denna votering har utfallit med 6-1 Ja och 58 Nej; hvadan Rikets Ständer beslutat i enlighet med ja-propositionens lydelse. 2ulra Voteringen. (Enligt Memorialet JVs 150.)
Så usel är väl dock ej representationen, att om fråga der uppstår att rösta på någon person, icke hvarje ledamot skall sjelf kunna skrifva sin kandidats namn; detta torde deremot icke alltid vara händelsen vid våra sockenstämmor, der vanligen en massa allmoge infinner sig, som dels icke är skrifkunnig, dels icke öfvertänkt den sak, som afhandlas. Månne ej der just genom en sådan sluten votering, som Gr. Liljencrants föreslagit, ett olämpligt inflytande snarare skulle kunna göra sig gällande, än genom den öppna voteringen. Hr Gr:n vet sjelf huru lätt det ofta är att utdela skrifna lappar. Då denna paragraf är af Preste-St. antagen sådan den är, och då jag icke kunnat finna annat än att den är fördelaktig, får jag anhålla om bifall till Utsk:ts förslag. Hr De Maré, Baltzar: Oaktadt jag för min del anser, att de tillfällen, der sluten omröstning skall tillämpas, böra vara högst få, och ehuru jag icke tror att inverkan på valet blir mindre derigenom att voteringen sker sluten, ty det är otvifvelaktig! lättare att derigenom få ett sämre val än genom en öppen, så anser jag likväl Hr von Köchs förslag hafva ett obestridligt företräde framför Utsk:ts Betänk.; och får jag derföre anhålla om bifall till hans förslag. Hr von Koch: Det är icke första gången som Gr. Björnstjerna och jag uttyda författningar olika och som han finner mycket klart hvad jag tycker vara otydligt. Gr. Sparre har förklarat att af aila förslag, som blifvit gjorda, mitt skulle vara det sämsta. Jag får också nöja mig med detta af honom uttalade tycke, enär han för detsamma ej uppgifvit något skäl. Han har ansett, att det skulle vara öfverensstämmande med den nuvarande seden och vara ganska bra, om man bibehölle det öppna omröstningssättet, samt att intet inflytande derigenom vore att befara. Min erfarenhet är alldeles motsatsen. Vi hafva nyligen här inom Stockholms kommun haft tillfälle att höra ganska vidlyftiga yttranden i samma ämne, nemi. vid det af korniterade utarbetade förslag'till ny förordning angtde kyrkostämma och kyrkoråd, hvaröfver lörsamlingarne och åtskilliga myndigheter blifvit hörde.
Jorden, – vänaste jord, dit de från nödene ila! Der ej arbete mer de trötta skullrorna tvingar, Men de bäddas i ro inunder nattenes vingar: Hvarfrån alle i hast vid domsens nalkande väckas, Då, när högarne fly och djupa dalarna skräckas; När basunerne gå och gällt i luftene stötas, Att vid sådana dön båd’ döde och lefvande mötas. Guds åskådande! kom, att de bedröfvade mätta, Der en evighet gör dem åter unga och lätta; Der vår längtan och lust med hvarandra löpa i glädje; Der ej natten är natt, men dagen dager af glädje! SOMMARNATTEN. När allt var tyst och stilla, Jag hörde, med behag, Af fjäderskarans slag I ensam skymnings villa, Ett sammanljud till Skaparens beröm: Som glad uppväckte mig vid sidan af en ström, Utur min dröm. Hvad? skola sjelfva djuren Med offer Honom nå, Som ingen vill försmå Af alla kreaturen? Är jag då mer, än vilda djuren, vild? Som blef i andakt, från hvad blott har anda, skild? Guds egen bild? Ack nej! Hans lof förkunnar Min sälla glädjeröst: Jag sjunger Dig, min Tröst, Med ljusets, mörkrets munnar; Dig lofvar jag, för allt hvad anda bär, För vildt och tamt, för hvad i luften, skogen är, Båd’ fjerr och när. Ja! Dig, min Gud, tillsamman Det skapta tacke; Dig Det sjunge idkelig, Du, våra fäders gamman! Om du ditt lof i djurens munnar satt: Så skall min röst, med dem att kämpa, ej bli matt, Den ganska natt. ECHO Å SVERIGES FRÖJDEQVÄDEN DEN 28 JANUARI 1715. Upp, stöter i basun, och låter strängar klinga, Att dubbelt fägneljud till solens grannskap hörs! Låt, Sverige, öfverallt i alla klockor ringa Ett Jubilate, som till andra verlden spörs! Så varen ock till fröjd, J Sångens döttrar, snare; Ja: jorden glädje sig, och himlen echo svare! Var ej vår ångest stor, vår vedermöda mycken?
För min del anser jag naturligare, att ägaren alltid skall hafva rätt att rösta, ty i fall han vill afhända sig denna 118 Den i5 Jun i i f. m. rätt, kan han alltid göra det genom fullmagt, men om lagen bestämmer, att arréndatorn skall rösta, så tvingar lagen ägaren, att i det enskiita contractet öka de redan nog många stadganden, som lian måste der införa. I 26 §. föreslå Utskotten bibehållande af ett gammalt bruk, att alla Magistratspersoner i Stockholm få deltaga i val af Kyrkoherde i Storkyrkan. Mig förefaller, att detta icke hade bordt bibehållas. Det må vara, att bruket är gammalt, men det är olämpligt. Jag tror, att Utskotten snarare bordt föreslå upphäfvande af ett sådant bruk, då det kommit till Utskottens kunskap. Det står så mycket mindre tillsammans med Utskottens förslag, sorn Utskotten längre fram yrkat, att hvarken Kyrkobetjente eller Fiscaler skola få vara närvarande vid valen. Utskotten tyckas hafva skygghet för att låta Authoriteter öfvervara dem. Huru kunna dessa båda saker stå tillsammans. Det afviker från grunderne, att ingen annan må deltaga än den, som hörer till Församlingen, och de kunde alltför mycket inverka genom sina myndigheter på de lillstädesvarande. I 3i §. föreslås, att valförrältaren äger att afslå Församlingens begäran om 4;de profpredikant. Sådant anser jag obilligt. Jag skulle snarare önska, att få fästa Utskottens uppmärksamhet på billigheten af, att aldrig afslå någon församlings begäran om fjerde man. Det skulle vara mera öfverensstäm - Den i5 Jun ii f. m. “9 mande med den billiga friheten i val af själasörjare, att icke utestänga någon, och att icke lemna i en prests hand att bestämma, huruvida församlingen får välja den fjerde profpredikanten. Utskotten begå här en besynnerlig olikhet, då Utskotten åberopa alla de fall, som hindra prester att kunna blifva valde, men lemna i valförrättarens skön att bedömma fallet.
Orimligheten af ett sådant förhållande samt förlusten deraf vore ögonskenlig. En värd talare har sagt, att hufvudsakligaste motivet för tullindringen borde vara, att skaffa Svenska produkter afsättning. Detta medgifver jag, men man måste också taga i betraktande de inkomster den Svenska fraktfarten medför för redare och för det med skeppsfarten sysselsatte manskap. Jag anhåller, att i detta hänseende exempelvis få fästa uppmärksamheten derpå, att en traktat nu är afslntad emellan Konungen af Sverige och Kejsarn af China, enligt hvilken traktat Svenska fartyg fått tillåtelse till kustfart emellan Chinas hamnar, och hvilken tillåtelse bör kunna bereda stor inkomst för Svenska fartyg när de komma i vana dermed. Det är således anleda, förmoda, att Svenska fartyg framdeles kunna påräkna frakter under en längre tid å nyssnämnda farvatten och det skulle då medföra en betydlig förlust för Svenska redare, om sådane stadganden vidtogos, hvarigenom fartygen emellanåt utan frakt måste återvända hem, för att ej förlora sin privilegierade natur. Af denna anledn. anser jag det orätt, att göra en sådan förändring i den nu gällande §:n, hvarigenom en dylik förlust uppkommer. Hr Gr. o. Landtm, framställde att, i afseende på ifrågavar:de §, blifvit yrkadt dels bifall till Utsk:s förslag, dels äterremiss och dels, att med afslag å Utsk:s förslag, den nu gällande 30 §:s lydelse måtte förblifva oförändrad; hvarjemte Hr Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle 25 § i Utsk:s förslag. Härvid ropades starka nej, blandade med ja; hvarjemte Hr Landtm, hemställde om R. o. Ad. ansåge de gjorde anmärkn:ne föranleda till äterremiss. Ropades ja. 20:o Ang:de den nu gällande 31 §, eller 26 § i Utsk:s förslag. Den af Ulsk. föreslagna 26 § biet af R. o. Ad. godkänd.
Stånds sammanstämmande beslut vid § 70, det redan är af Rikets Ständer afgjordt att de afgifter, som utgå för tillverkning af spirituösa drycker, lika litet som de, hvilka utgå för försäljning af sådana drycker, må, vid bestämmande af stadsutskylder, i beräkning tagas, vid hvilket förhållande förstnämnda afgifter icke heller synas skäligen höra medföra rösträtt i kommunens angelägenheter, anser sig Utskottet böra vördsamt inbjuda Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet att om lydelsen af 10 § mom. 2, sådan densamma blifvit af Presteoch Bonde-Stånden antagen, med dessa Stånd sig förena. 11:te §:ns mom. 1 lyder i de Kommitterades förslag sålunda; »Den, som vid »allmän Rådstuga röstberättigad är, ege en röst för hvarje honom påförd hel Riks»dalers bevillning till Staten. Burskapsegande borgare tillkommer likväl alltid minst »en röst.» Utskottet har dervid icke tillstyrkt annan förändring än att momentets sednare punkt skulle uteslutas. Detta tillstyrkande har blifvit bifallet af Bidderskapet och Adeln samt BondeSlåndet; hvadan den ifrågavarande punkten, såsom förkastad af tvänne Stånd, måste anses hafva förfallit. Paragrafens 2:a mom. är genom 3 Stånds beslut godkändt i enlighet med Kommitterades och Utskottets i denna del öfverensstämmande förslag. § 12 har i enlighet med Utskottets förslag blifvit af samtliga Riks-Stånden utan ändring godkänd utom dess sista moment, hvarå Utskottet tillstyrkt denna lydelse: »för »näring eller rörelse som under borgenärers förvaltning står, må ej röstas.»
Discont-rättiglieten till Två Millioner Riksdaler, med tillägg, att, derest till Credit-Sedlars inlösen ytterligare biträde skulle tarfvas, borde det af Banken meddelas, dock under förbehåll, att dispositioner på Extra Discont-biträdet icke skulle ske i annat förhållande, än att Credit-Sedlar till ett deremot svarande belopp infriades, Äfvensom nj^a Credit-Sedlar icke skulle få utgifvas till större Summa, än som var utelöpande den 31 December i8i4; hvarvid undantag dock skulle få ega rum för hvad uppå det mindre Creditivet kom , Transport 8,791,718:27.3. *) Anmärkning Den sfi kallade Landt-Tulls-Ersättningen 120,000 R:d, och Bränvins-Consumtions-afgiften i5o,ooo R:d, hvilka före i8i5 Ars Riksdag varit beräknade ibland Stats-Verkets egne Inkomster, äro, så väl vid nyssnämnde, som vid 1817 och 1818 Arens Riksdag, fördelade på Allmänna Bevillningen, hvilken hel och hållen levereras till Riksgälds-Contoirct. Revisorers Berättelse. 413 Transport 8,791,718:27.3. me att disponeras. ■— Anslaget utaf Allmänna Bevillningen till Statsbehofvens fyllande bestämdes vid samma Riksdag till i,6C6,452 R:d. 11 sk. 6 r:st. Kongl. Stats-Conloirets Fordran uppå Anslaget till Statsbehofvens fyllande. Utaf Allmänna Bevillningen Sr till Statsbehofvens 'fyllande anslagen en Summa af 1,666,452 Rd. 11 sk. 6 r:st. Banco, hvilken för det löpande aret skall bållås Kongl. Stats-Contoiret tillhanda , fastän Bevillningen blott till någon ringa del inflyter inom samma år, för hvilket den taxeras.