Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
FilialDisconternas reglfcring kunna utan förnärmande af Lagarna befordräs. Banquen skulle då kunna förskjuta medel åtalia de Discönteri nas Gäldenärer, sbrrt ägä nöjaktiga Fastighets^- Hypothek att erbjuda, mot förbehåll, ätt sams ma belopp af TrartsportSedlar, som härigenom Utginge af Banquen, skulle af Staten Uppå dess skuld afbeialas Dessa Skuldförbindelser skulle likaledes kunna ställas på R:dr i Silfvervärde, efter den Cours, Sorn Riksens Ständer komrtiö i sådant afseendeatt be tämrna , med skyldighet för Gäldenären att betala Räntan antingen i Silfver eller i Banco TransportSedlar efter Cours, jag tror att på denna väg* en blifvande Realisation skulle kunna Utail Våldsamma skaknittgät förberedas. Riksens Ständer skulle lika val öcb ehuru på detta sätt Disconterne Sättas i tillfälle ätt redå sig sjelfva, kunna tillåta att Assigfiationerna genast efter fulla värdet af Batt* Ridd. 0. Ad, Prvt, IV. BIIAfd. åst 2ét 194 Den 17 Martil, e. in. quen irlösasj då den förlust, som på Assignation rna möjligen skulle kunna blifva, kunde afskrifvas på den vinst, som Banquen hittills på FilialDisconternes rörelse njutit. Herr von Heynne, Georg: Eber de många och vidlyftiga anföranden jag hort i förvarande ämne, vill jag icke upptaga Högloflige Ridderskapets och Adelns tid med något Memorial, utan får endast uppgifva de skäl, hvarföre äfven jag yrkar Årrremiss af Högloflige Utskottens Betänkande.
Max satt och tänkte på denne snickaregesäll, som kämpat sig fram i verlden med ett par tomma händer; han kände något, som liknade afund, blandadt med en förkrossande beundran — icke för skådespelarens begåfning, icke heller speciellt för teaterledarens djerfhet att sätta sitt namn vid sidan om ett af de störste i Nordens literatur, utan inför snickarens — naturmenniskans — energi. Han var icke blind för, att Anders Ericson nyss spelat en roll, det var icke svårt att se ihåligheten under samtalets patos, bristen på bildning och djup under ordströmmens cadencer; men allt detta reducerade sig till ingenting för det intryck han mottog af denne mans oslitliga viljeseghet. Från det inre rummet hördes två röster samtala; plaskande af vatten åtföljdt af fnysningar vittnade om en grundlig tvagning; tassande steg i strumplästen interfolierade med små utbrott af en knarrig röst, som svor. Den kände dramaturgen var tydligen i mindre godt humör, der han gick rundt och sökte efter sina stöflar. Men han fann dem till sist; strax derefter öppnades dörren helt, och in trädde en långranglig figur med ett slätrakadt ansigte, som genom en mager hals med ett struphufvud så stort, att halsen föreföll knäckt på midten, stod i förbindelse med ett par smala axlar. Håret var mörkt och kammadt ned i pannan enligt det gängse bruket. Ett par oformligt stora fötter i spetsiga skodon med uppåtböjda tåsnibbar gåfvo de smala benen nedtill en grotesk afslutning. Erik Landtmanson liknade till det yttre mera en karrikatyr ur Fliegende Blätter, än den svenska dramatiska literaturens framtid; och Max kände sig tillbakastött af detta yttre. Det var de nya tankarne i en form, som han icke tänkt sig. »Erik Landtmanson — herr von Rosenberg», presenterade värden. Den brutna giraffhalsen böjdes nådigt framåt, och det lilla ansigtet antog ett välvilligt uttryck. »Herr Rosenberg har skrifvit två småpjeser, som han erbjuder oss», fortsatte Anders Ericson. Det välvilliga uttrycket öfvergick till en grimace. »Proverb — hva?» sade Erik Landtmanson i sarkastisk ton.
Ull och gammalt ylle mottages hä- danefter till spanad, Väfning af tyger, schalar, filtar m. m, hvarje dag I Klara Norra Kyrkogata 12, 1 tr, Hvar och en får s i 11 ylle tillbaka i form af garn, kilo ull till. Jlildur .Andersson, född Sundeman, Telefon 7 9 4. [186I] A [1398] D a m e r. cd Musikskola är nu åter öppnad den 7 januari 1890. Honorar för Vårtermin (5 månader): Piano: Klass I. Nybörjare, a) 2 elever på 1 timmes lektion 2 gånger i veckan; kr. 40 för hvarje elev; b) 2 elever på 1 Va timmes lektion 2 gånger i veckan: kr. 60 (för hvarje elev). Klass II. Mera försigkomna, a) 2 timmar i veckan: kr. 125, b) 1 timme i veckan: kr. Ilarmonilära, och Kontrapunkt: Klass I. 4 elever på 1 lektion i veckan (2 timmar) kr. Klass II. 1 elev 2 gånger i veckan Kr. OBS. Påbörjad månad räknas för hel. Skriftliga anmälningar till den 3 jan., muntliga den 3 och 4 jan. Mottagningstid: onsdagar och lördagar kl. 1,30 — 2,20 e. m. Om denna förträffliga familjetidning säger Teologisk Tidskrift (RedH. H. biskopen m. m. M. Johansson): » På denna förträffliga illustrerade tid. Kristinehamn i nov. Johannes A. Ny vall. 27814] •Ett tillfälle att köpa så M i t återkommer aldrig. 30,000 meter l:ma Halfylle Flanell som kostat grå 70 öre, röd 88 öre och hvit 84 öre, bortslumpas till grå 51 öre, röd 61 öre och hvit 61 öie metern. A. Williamson, Stockholm. Pianomagasin. För instrumentens hestånd ansvaras. Äldre Pissos tagas i utbyte. OBS. Ständigt lager af Flyglar från Bluthner och Pianinos från G. Schwechtens berömda fabriker. cd Vestertånggatan 57, 1 tr. upp.
Vid behandling af detta ärende har förekommit, att vid sista Riksdag en med den förevarande lika beskaffad fråga varit väckt och af detta Utskott handlagd, dervid Utskottet afstyrkt ali åtgärd i anledning af motionen, emedan införsel af Danska hästar ej kunde auses skadlig för den allmänna Svenska hästracen och förbud emot, eller alltför hög tull vid införsel af Danska hästar skulle förhöja priset å remonter och öka det redan nog tunga rustningsbesväret, samt genom en sådan åtgärd vinst endast skulle beredas lurendrejare, men förlust af tullinkomst inträffa; hvilket Utlåtande af Rikets Höglofl. Ständer blifvit bifallet; och som ofvan upptagne skäl Allm. Besv.- och Oec.-Vtsk. Uil. N:o 14. 7 äfven nu inom Utskottet gjort sig gällande, samt absoluta införsel-förbud icke lära såsom lämplige böra anses, helst, efter Utskottets tanka, hvad införande af Danska hästar angår, det ej skulle medföra åsyftad verkan, så länge afsättning inom Riket af dylika hästar kan med visshet påräknas; alltså afstyrker Utskottet Rikets Högloft. Ständers bifall till motionen, att förbud bör utfärdas emot införande af hästar ifrån Danmark och dess Tyska Provincer. Dock varder detta Utlåtande Rikets Höglofl. Ständers närmare pröfning vi i dsamt underställdt. Ankom till Exp. Utsk. deu 27 Mars kl. 8 e. m. Utlåtande, i anledning af vackt motion om en marknads hållande i' staden Mariefred. Herr Ekstrand, J. H., har, uti ett till Yällofl. Borgare-Ståndet ingifvet och till Utskottet remitteradt memorial, framställt Borgerskapets i Mariefred önskan, att den vintermarknad, sorn i staden fordom funnits tillåten, måtte hädanefter få hållas årligen, någon dag i Mars månad. Utskottet anser framställningen innefatta en staden Mariefred enskildt rörande angelägenhet, derom fråga bör väckas hos Kongl.
Äfven detta Mern. begärdes ytterligare på bordet af Frih. Raab, Adam Christian och Gr. Lagerbjelke, Gustaf, i anledning hvaraf Hr von Hartmansdorff, Aug., yttrade: Jag anser det vara utan ändamål att ånyo bordlägga en sä - 216 Den 28 Januari. dan fråga, som denna, och om IJöglofl. Ståndet tillåter, att Mein. får föredragas, så lärer en hvar finna, att detsamma kan genast företagas till afgörande. Frih. Raab: Jag har kännedom om det föredragna Mern. och för min del anser jag det, ehuru obetydligt det kan synas, likväl vara af beskaffenhet att kunna uptaga ganska mycken tid, och väl behöfva att betänkas. Jag har derföre med upsåt begärt att detta Mern. mätte ånyo läggas på bordet. Hr Gr. o. Landtm, förklarade att Bevilln.Utsk:s förevar:de Mein. komme att ytterligare hvila på bordet tilt följd af den derom af flere ledamöter gjorda begäran. Vid föredragning af Lag-ötsk:s d. 25 dennes på bordet lagda utlåt. JM 4, i anledn. af verkstäld granskning af R. St:rs Just.- Ombudsmans vid innevande Riksmöte aflemnade allmänna redogörelse, hans för åren 1851 och 1852 utgifne Embets-berättelser samt hans Embets-diarier och registratur, blef äfven detta Mern. ånyo bordlagdt, på begäran af Gr:ne Lagerbjelke, Gustaf och Taube, Henning Edvard, m. fl. ledamöter. Föredrogs men borcIMesTmyo^rbegäran af Gr. Lagerbjelke, Gustaf^^eR^rih. Stjernstedt, Aug. Wilh., Serskildta JJtskis<T. 25 dennes på bordet lagda Betänk. J\i 3 öfver väckta motioner om inställande af brällvips-bränningen under April månad delta år och om åtgärder mot\ett befaradt kringgående af K. Kungörelsen d. 13 Juli 1853.
Hon var flera och sjuttio år, håret var hvitt och ryggen böjd, men när någon förgråten mor, med sitt sjuka barn på armen, lämnade mottagningsrummet, smög hon sig alltid fram till dörren och hviskade: »Gustaf, du glömmer väl inte det där om blommorna, för det var ändå Vår Herres blomster, som ...» Det glömde han aldrig. Ränta. Domstolsscen. Rådstugan var öfverfyld af folk. Det var marknad i staden, och fylleriförseelsernas antal steg till en häpnadsväckande siffra. Också var domaren vid ovanligt argt humör och dref undan mål efter mål, så fort han möjligtvis kunde. Slutligen uppropades Hans Svenssons i Helgum, kärande, och Jäppe Jäppeson från Solbärga, svarande. Jäppe klef fram och bockade sig på en sned. Han var liten, trind, ljus, med kullrig mage, kullrig panna och ett par tjocka läppar med litet uppsvängda mungipor, som gömde en ganska stor portion illmarighet och snus. «Är det ni, som är Jäppe Jäppeson från Solbärga?« frågade domaren barskt. »Ja – int’ annat än ja’ vet», sa Jäppe. »Det måste ni väl åtminstone veta?» »Neej, ursäkta», sa Jäppe, »tocket får man allt hålle te goe me’ på go’ tro. Men ätter som far min va’ nöjd, så » »Ni är således Jäppe Jäppeson från Solbärga ?» Jäppe skrapade med foten, som om han velat säga, att ätter som nådi’ domar’n höll så strängt på’et, så int’ va’ dä han emot ... »Ni är anklagad för att ha öfverfallit hemmanssonen Hans Svensson i Helgum med okvädinsord och därtill så illa misshandlat honom att blodvite uppstått. Är det sant?» »Ja, dä ä dä», sa Jäppe. »Ni erkänner således?» »Att ja’ ä’ anklaga’? Jaa.» Domaren bet sig i läppen, men så fortsatte han förhöret i litet spakare ton. »Man har hört er säga, att Hans Svensson nog skulle få betala att han knipit en flicka från er. Erkänner ni?»
En hvar, som är underkastad näringsskatt, skall ingifva en deklaration, upptagande: dopcch tillnamn, yrkets eller företagets art och beskaffenhet, boningsorten, samt vid handel och fabriksrörelse: rörelsekapitalet, antalet af arbetsbiträden med uppgift å deras befattningar, verkstolar (par stenar, väfstolar, tryckbord, hammare etc.). Sedan komitén efter inhemtandet af dessa förklaringar, som kunna göras skriftligen eller muntligen, och efter föregången pröfning, klassificerat yrket eller näringen, skall näringsidkaren lösa ett skattebevis (Steuerschein) efter erlagd stämpelafgift och skatt. Näringsskatten betalas sedermera halfårsvis; men gårdfarihandlande betala förskottsvis för helt år, såväl då han erhåller sitt skattebevis, som då han uttager handelsresepass. Inkomstskatt (Einkommensteuer) utgöres: 1:o) af fastigheter medelst tillskott af i af fastighetsskatten. Då denna utgör 16 procent, blir tillskottet 5 procent af nettoinkomsten. Deremot är egaren berättigad att af intecknade kapitalers räntor afdraga 5 procent; 2:6) af all ren inkomst, vare sig af yrke, rörelse eller rörlig förmögenhet. Denna skatt pålägges enligt följande klassindelning: Lo) 193 I:o) inkomst af yrken, underkastade närfngsskatt, hvartill afven räknas inkomst af bergverk och masugnar och den, hvilken arrendatorer draga af sina arrenden. II:o) 1:o) Löner, personaltillskott och så kallade icke onerösa fördelar, d. v. s. som icke förpligta till motsvarande utgifter, såsom förhållandet deremot är med t. ex. resekostnader, taffelpenningar, bidrag till skrifmaterialier elc., hvilka uppbäras af i statens eller enskildes tjenst stående personer. Sådana fördelar, som bero på vissa lokalförhållanden eller kräfvas af sjelfva embetsställningen (t. ex. begagnande af embelsvåning, inqvarteringspenningar), iiro icke underkastade inkomstskatt.
C, i anledning af väckta frågor om förändring uti beskattningen å tackjerns-tillverkningen och stångjerns-smidet, återremitterades i sin helhet. 9:o Alun-tionden, godkändes, efter lemnadt bifall till bifogade Utlåtandet Litt. D, i anledning af motion om alun-tiondens upphörande; 10:o Svafvelbruks-tionden, godkändes; ll:o Mantalspenningarne; i sammanhang hvarmed föredrogs bifogade Utlåtandet Litt. E, i anledning af motioner om mantalspenningarnas upphörande. Denna punkt tillika med sednare framställningen i Bilagan Litt. E. återremitterades, hvaremot den förra framställningen i samma Bilaga bifölls. 12:o Bötesmedel, godkändes; 13:o Kavalleri-regementernas hästvakans-spanmål; och 14:o ständiga rotevakans-afgifter, återremitterades i sammanhang med återremitterade förslaget om spanmålsprisets beräkning till 6 R:dr 32 sk. pr tunna; 15:o Tillfälliga rotevakansoch mötes-afgifter; godkändes, och biföll Ståndet äfvenledes bifogade Utlåtandet Litt. F, i anledning af motioner om upphörande af den såkallade mötes-afgiften; 16:o Rotefrihéts-afgifter af oroterad, men ordinarie rotering underkastad jord, godkändes ; 17:o Rotevakans-afgift af utsockne frälsehemmanen i Halland, i sammanhang hvarmed till pröfning företogs bifogade Utlåtandet Litt. G, i anledning af väckta motioner, angående förändring uti den utaf utsockne frälsehemmanen i Halland utgående rotevakansafgiften. Denna punkt, jemte Utskottets sednare tillstyrkande i Bilagan Lill. G, med anledning af Herr Bråkenhjelms motion, återremitterades; hvaremot den förra framställningen i samma Bilaga, med anledning af Riksdagsfullmäktigen David Anderssons motion, bifölls. Öfrige punkter, eller 18:o28:o, upptagne under ”ordinarie eller ständige inkomster, ” godkändes.
Hvad dereft r angår Rikets år 184* församlade Ständers, uti underdånig skrifvelse den 8 Maj nämnde år, gjorda framställning om upphörande af eller inskränkning i allmogens inom vissa socknar af Stora Kopparbergslän åliggande, att in natura lefverera de till Stora Kopparbergs Bergslag utgående hemmansräntesamt qvarntullseller mantals-kol; i anledning hvaraf undersökning, rörande tillkomsten af Bergslagets privilegium att berörde räntor på sådant sätt utfordra, jemte de omständigheter och förhållanden i öfrigt, som med denna fråga ega sammanhang, blifvit af ofvanbemälde kommittérade förrättad, hvarvid fullmäktige för Thorsångs och Stora Schedvi socknar i Kopparbergs fögderi, Rättviks och Leksands socknar med Gopa Tunlag i Neder-Siljans fögderi, Säthers och Gustafs socknar jemte Mockfjerds kapell under Gagnefs församling, samt dessutom, af Stora Tuna, uti Ofvanbron och Utombron indelade socken, Laxsjö bruk, med byar ne Långmyran, Hästberg, Smälla och Idkerberg af Brobygge fjerding inom Ofvanbron, Silfbergs och Skärsjö fjerdingar med Grängshammar bruk, Rämsbyg•den. Holmtjern och Myggsjön af Hesse fjerding inom Utombron samt elek Bih. till R. St. Kongl. Moj:ts Nåd.
Bifölls enligt Utskottets förslag med den deri af Borgare-Ståndet beslutade förändring, samt med tillägg vid §:ns slut af följande mening: ”Härifrån undantagas de vid Kongl. Maj-.ts Beskickningar hos utländska makter anställda embetsoch tjenstemän.” § 4. Antogs med den lydelsen Borgare-Ståndet beslutat. § b. Bifölls enligt Utskottets förslag. § 6. Bifölls. 798 Prot.-Utdrag den 5 Oktober 1860. § 7. lista momentet bifölls, enligt Kommitterades förslag. 2:dra momentet bifölls älven enligt Kommitterades förslag med den förändring, att i stället för orden: hälften af stadens hela röstetal efter röstvärdet, infördes orden: två tredjedelar af de närvarandes röstetal efter röstvärdet. oidje momentet erhöll, följande lydelse: ”Är sådant beslut faltadt, erfordras för detsammas upphäfvande lika beskaffad röstöfvervigt, som nyss sagdt är, oell skall jemväl detta beslut bos Konungens Befallnings-hafvande anmälas.” § 8. Bifölls. % 9. Bifölls, enligt Kommitterades förslag, med det af Preste-Ståndet beslutade tillägg. § 10. lista momentet bifölls, enligt Utskottets förslag, endast med den förändring, att elter det å Gite raden förekommande ordet bevillnings-taxerings-längd insattes orden: efter 2:dra Artikeln Bevillnings-stadgan. 2:dra momentet afslogs. § 11. lista momentet bifölls, enligt Utskottets förslag. 2:dra momentet afslogs. § 12. Bifölls, enligt Utskottets förslag. § 13. Bifölls enligt Utskottets förslag med uteslutande af det å 2:dra raden i lista momentet förekommande ordet man. § 14. Bifölls. § 15. Bifölls med uteslutande af orden: å Rådhuset. § 16. Prot.-Utdrag den 5 Oktober 1860. 799 Borgare-Ståndets beslut biträdde*. g 17. Bifölls, enligt Utskottets förslag. § 19.
På dessa grunder får jag för min del instämma i det förslag, som Frih. Boye framställt, att antingen måste man lemna hvarje ledamot rätt att få lid att tänka sig in i det hela af lagstiftningen, eller också måste man afslå betänkandet. Frih. Boye: Jag begärde ordet egentligen för att vits orda sanningen af hvad en värd ledamot, Hr Cederschjöld, framställde, nemi. att om R. St. hade vid hvarje rikdag förfarit så, som man nu vill förfara, om R. St. tillåtit sig att lösrycka utur lagförslaget det ena efter det andra; så skulle, om man börjat straxt efter det lagförslaget kom ut, man verkligen kunnat hinna ett helt stycke väg; men till den värda talaren, sora sjelf är vettenskapsman, som i allt hvad han skrifvit utmärkt sig genom kärlek för systeme och sammanhang, till denna värda talare hemställer jag, under medgifvande alt pröfningen hade kunnat äga rum, hurudan pröfningen hade varit, om man så förfarit. Har Utsk. i sitt betänk, nämnt ett enda ord om de anmärkn:r, som likväl i Högsta Domstolen blifvit gjorda? Har Utsk. i sitt betänk, nämnt ett enda ord om denna princips samband med sina detal]bud eller med de öfriga principer, som iner eller mindre deruti ingå? Icke ett ord. Nåväl! till Hr Cederschjöld, som skrifver bra och talar bra, öfverlemnar jag, med hvilken säkerhet han i dag vill afgöra den saken, då han icke ens vet hvad som är sagdt deremot af en sådan Corporation, som Högsta Domstolen, när han icke ens vet hvad som står i detaljbuden och dertill hörande stadganden. Jag öfverlemnar till Hr Cederschjöld, om han icke verkligen kommer till mera säkerhet, då han framdeles, när lagförslaget i sin helhet kommer under öfverläggning, blifver i tillfälle att taga kännedom om detsamma i dess sammanhang, med alla de frågor och yttranden, sorn dertill höra. Om det är likgiltigt, och man bara vill rafsa ifrån sig de vigtiga frågorna; om det är likgiltigt hurudan pröfningen är, då har Hr Cederschjöld rätt, men annars icke.
Föredrogs och bifölls ExpeditionsUtskottets Memorial N:o 9, angående förhöjdt arfvode åt föreståndaren för Tryckeri-afdelningen af Utskottets Kansli. S. D. Föredrogos ånyo honstitutions-Utskottets nedannämnda Memorial: N:o 38, med förslag till ändring af 11 och 14 §§ Riksdagsordningen, angående städernas representations-rätt. Återremitterades, med förklarande, att Preste-Ståndets gemensamma tanke vore: l:o att den ifrågasatta nya representions-rätten borde inskränkas endast till sådane idkare af borgerliga yrken inom städerna, som icke egde burskap, hvadan ur det föreslagna 1 momentet af 14 8 Riksdags-orduingen borde utgå orden: ”egare af hus eller tomt samt egare eller innehafvare, med standig besittningsrätt, af jord under stadens domvärjo, alla dessa”, äfvensom orden: ”och andra stadens tjenstemän.” 2:o att 2:dra momentet bör bibehållas, sådant det af Utskottet blifvit föreslaget; och 3:o att det 3:dje momentet borde ändras i enlighet med den af Ståndet påvrkade ändringen af det Usta momentet, hvarigenom detta moment skulle komma att få denna lydelse: ”Ingen eller från det utöfningen af yrket börjat." N:o 42, med utlåtande angående Talmannens i Bonde-Ståndet vägran af Proposition på ett inom Ståndet väckt yrkande, i fråga om behandlingen af Särskilda Utskottets Memorial N:o 11. Lades till handlingarne; 416 Prot.-Utdrag den 9 September 1854. N:o 43, med volerings-proposition, rörande Konstitutions-Utskottets uti Memorialen N:ris 22 och 32 väckta förslag till ändring af 35 § ltegerings-formen. Ståndet lät vid den föreslagna voterings-propositionen bero. N:o 44, i anledning af Preste-Ståndets återremiss af Memorialet N:o 34, innehållande förslag till voterings-propositioner, rörande det uti Memorialet N:o 13 afgifna förslag till ändring af 52 § R.
JJifölli, 412 Ben % Jun i i e. m'. S:te puncten lydde sålunda: Harvid iagttages för öfrigt, att difpoftioner ingalunda gåras, forn föröka Bankens Capital fuld; hvaremot Råntevinfterne fortfa~ ra, att, efter Rikfens Håglöf. Stånders prof^ ning och befut} ad publicos ufus användas. Hvilken punct, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln bifölls. 6:te puncten var af följande lydelse: Allmänna Lån-operationerne, forn autint gen omedelbarligen genom Banken eller pd defs credit drifva s och underhållas, riktas pd de ginafte vägar till Näringarnes ftörfta båtnad, och med det företräde dem emellan, fom af deras allmänna gagnelighet befämmest I följd häraf urf ifes hvarje Närings behof för Jig, och defs lånandel befämrnes, i förhållaru de dertill, famt ejler de disponible tillgångarne, och för Lånhitrådets användande, till det åfyftade ändamålet, utfärdas fulljiändiga Reglementen och förefhrifter. Oeh blef berörde punct, uppå gjord pro-* petition, af Ridderskapet och Adeln bifallen, 7:de puncten lydde sålunda; Difcont-Rör elfen fall federmera efter hand, i den mon Näringarna erhålla fina anvisningar till omedelbart underföd, famt fad-, ga i Myntet hunnit utvidga Lån-tranfactio** Den 8 Juni i e. m. 413 nerne de enjkilde emellan, återbringas till ett ändamålsenligt fick genom en lijligare ont ' fattning och deraf följande förre tillgångar9 att på kortare terminer disponeras. Friherre Cederjlråm: Det är angeläget ati Discontrörelsen, som hädanefter kommer att ensamt förläggas af Banken, blifver någorlunda jemt fördelad emellan Stockholm och de Landsorter som hittills haft sådan penningerörelse.
Rå Riksens Ständers underdåniga tillstyrkande blefvo genom Kongl. Brefvet till sarnteliga Landshöfdingarne, under den 14 Sept. 175?, vissa föreskrifter i Nåder meddelta, angående Städernas förbindande, att lill nyttiga planteringar af Lin, Hampa och andra förutnämnda Växter använda den jord , sorn af fram* fatrne Konungar blifvit dem donerad, en anstålh, hvilken än ytterligare under 1756 års Riksdag , enligt Secreta-Handels och Manufactur* Deputationens då afgifne berättelse, påyrkades, såsom instämmande med ändamålet af dessa donationer. I afsigt, att genom Renuinge-uppmuntringar leda omfankan på detta föremål, täcktes Kongl Maj:t, likmätigt Kongl. GommerceCollegii på Nådig befallning utfärdade Kungörelse af den 18 October 1774, fastställa vissa premier för Hampa, producerad på Städernas jord; men allt detta har likväl ej förmått medföra åsyftad verkan till förmän för denna ny t liga Näringsgren; och Sverige är ännu i den belägenhet, att nödgas tillita Utlänningen om denna nödvändighets vara, hvilken ock, i anseende till de betydliga qvantiteter deraf, som erfordras för Örlogsoch Handels Flottorna samt Fiskerierna, utgör en af Rikets hufvudsakhgaste importer. De tid efter annan här i landet gjorde försök - Den 7 Juli. 943 sök med Hampsadet hafva emedlertid medfört elen fullkomliga öfvertygelse, att denna växt, långt ifrån att finna något motbjudande i klimatet, tvärtom nästan på alla orter i Riket ganska ■val tnfves, och att dess plantering, rätteligen skött, länder ej mindre till enskild fördel än allmän båtnad; och som