Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Fyranläggning å klippan Björn — 8 — 49 — b. 12 Mars b. 1 Mars b. 1 Mars b. 1 Mars U Fyrbåk, om anläggande af en så- dan å Gottska Sandön — 8 82 — a. 15 Mars b. 12 Mars b. 15 Mars b. 12 Mars U Fyrisån, bidrag till hängbro öfver 4 1 50 2 a. 1 Febr. a. 1 Febr. b. 1 Febr. b. 1 Febr. Maj » särskildt anslag för — ‘i 2 14 — b. 5 Juli b. 5 Juli b. 9 Juli b. 5 Juli Fångpredikanter, löneförhöjning åt — 4 1 151 — b. 17 Maj 1. b. 14 Maj b. 14 Maj b. 40 Maj Fångvårdsstyrelsen, löneförhöjning åtdess Embetsoch Tjensteb. 10 Maj män — 4 1 152 — b. 17 Maj b. 14 Maj b. 14 Utlåtande, Betänkande Riks-Ståndens Beslut. Underdånig Skrifvelse. 5? C« Cl. a3 OQ cn i » CD cn co pp C Ridd. o. PresteBorgareStåndet. Bonder N:o N:o Sid. Adeln. Ståndet. ståndet. N:o § Fäng else-reformen, dess genomförande — 4 2 13 9 Juli 5 Juli b. 9 Juli b. 9 Juli Fänghålstapp ars anskaffande, anslag till . , 1 4 1 161 7 b. 26 Juni b. 26 Juni b. 26 Juni a. 26 Juni Svar pä återremiss — 4 1 224 5 a. a. 15 Juli a. a. 15 Juli a. a. 19 Juli 1. b. 16 Juli 173 Färentuna härad, utgörande af dränge-spann derstädes, se skatte-förenkling.
Om meningen var sådan, skall jag gerna understödja den, ty jag ser deri en liberalitet uttryckt i afseende på metalliska fondens måttliga storlek i förhållande till rörelsecapitalet, och på andra sidan äfven all säkerhet, att Banken aldrig skall förlora på sina sedlar oclr alltid skall kunna göra rätt för sig, och derföre tror jag, alt ett sådant projeefs antagande skulle vara nyttigt. Ytterligare kan jag icke a|inat än på det högsta tillstyrka, att Bancpstyrelsen, långt ifrån att uppskjuta med de åtgärder, som enligt de följande punkterna af detta lief ink. böla vidtagas till metalli ska fondens förstärkande, genast vid utvexlingen. början går i författning om sådana åtgärder, sorn, i händelse behof deraf göres, försäkra fondens vidmagthållande vid den' storlek, som den har första dagen, luckan öppnades. Oro Banken derigenom skulle förlora litet af sin vinst, betyder ingenting; ty då är nationen säker, att sedlarna skola bibehålla sitt värde och att näringarna skola finna understöd. Således tror to8 Den i.j Juli f. m. jag, att man mindre bör afse Bankens vinst, guvida ninn ej vill anse Banken och dess fördel för allt och Nationen för intet. För min del tror jag tvärtom, eller att Nationen är det hela och Banken endast en del af hvad här bör afses. En värd talare har yttrat den farhåga, att om man skulle antaga BancoUlsk:s förslag alt stadga metalliska fondens belopp till \ af sedelstocken, skulle styrelsen kunna utsträcka sedelutgifningen medelst lån till 4° ä 5o millioner. Han har dervid likväl glömt den omständighet, alt lånesökande måste finnas, som kunna ställa antaglig säkerhet; ty finnas de icke, så lärer Bancostyrelsen icke kunna låna ut något, hvarjemte en annan sak blifvit förbisedd, nemi. huruvida starka påkänningar i bancoluckan i början komma att ske, i hvilket fall, enligt min uppfattning af TJtskts betänk., aldrig någon ytterligare utlåning kommer i fråga, så mycket mer, sorn jag i betänk, ser en särskild punkt, hvilken stadgar, att
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att då ifrågavarande ämne blifvit remitteradt till 3:ne Utskotts gemensamma handläggning, och det i följd deraf ka.nske varit rättast, att StatsUtskottet haft sammanträde med de andra båda Utskotten, innan StatsUtskoltet, på 364 Den 3o Januarii. salt som skett, återlemnat Motionen, ansåg Hans Excellence sig böra hemställa, om icke StatsUtskottets ifrågavarande utlåtande borde, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteras. Ropades Ja. Föredrogos å nyo och biföll os följande StatsUtskottets den 3 dennes afgifne, samt den 21 derpåföljde på bordet lagde, Utlåtanden: N:o 14. I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga remiss, angående af Marstrands Stad sökt ersättning för utgjord inqvartering. I anledning af Kongl Maj:ts Nådiga Remiss af handlingarne, angående af Capellmästaren Ha3ffner sökt ersättning för innehafd lön. Företogs till pröfning StatsUtskottets den 3 dennes under N:o 16 afgifne, samt den 21 derpåföljde på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af aflidne Kamererare!! vid General-SjötullsContoiret A. P. Ewers Systerdöttrars, Enkan Maria Palmbergs, född Lundström, och Annette Lundströms, gift med Lieutenanten N. A. von Scheele, genom Nådig Remiss af den i3 sistledne November, till Utskottet öfverlemnade underdåniga ansökning, att af gunst och nåd varda befriade från den af Kongl. Kammar - Den 3o Jan uarii. 365 Rätten Sterbhuset ådömde Återstående ersättning af Bevillning, sorn Ewers i lifstiden icke behörigen beräknat och innehållit å för detta General-Tullarrende-Societetens Fullmäktiges löner och arfvoden. Herr af Billbergh, Johan Petter: Jag anhåller få meddela några upplysningar, i anledning af StatsUtskottets ifrågavarande Utlåtande.
Prot.-Utdrag den 13 och 16 Maj 1857. 359 Förslaget godkändes, med följande förändringar: Att framföre siffrorna 3,000 R:dr, 9,000 R:dr, 15,000 R:dr och 50,000 R:dr sättes ordet: öfver; att näst derefter hillver uttrycket detta; och för hvarje 1,OOO-tal Riksdaler derutöfver 1 R:dr 50 öre, motsvarande Canzligebiihr, samt att ordalagen å nästföljande råd blifva: Alla Kongl. Maj.ts domar å 3,000 R:dr och derunder, samt &c. I öfrigt godkändes § 5, enligt förslaget. § 6. Hvad, pag. 15, föreslås, gillades, endast med tillägg näst efter orden: bortgiftas af och framför orden: Hofoch Öfver-rätter af denna rubrik: Chefer för Slats-departemenlen. Vicarier och Substituter, Masmästare-bref, Mästare-bref vid Hammarsmeds-embetet, Mästersvens, Hyttedrängs och Uppsättares antagnings-bref, Förordnanden och antagnings-bevis för städernes Betjente, med flere, Musikanter och Dansmästare, iörordnanden för. Dessa rubriker, med för dem upptagna siffer-bestämmelser, ansågos böra utgå. I öfrigt godkändes § 6, enligt förslaget. § 7. Fattiga och obemedlade. Ordet obemedlade ansågs böra utgå. Prest-altester, då de icke, såsom bilagor, äro kartering underkastade. Rubriken ansågs böra blifva: Prest-altester; men tillägget fann Ståndet obehölligt, då det af allmän föreskrift följer, att, om Prest-attester, såsom bilagor, företes; äro de ock underkastade för sådan handling stadgad kartering. Vederhäftighets-betyg, som skrifvas på låne-handlingar. Rubriken ansågs böra blifva så'lydande: Vederhäftighets-betyg, som skrifvas på företedda förbindelser.
Och det är just de ynglingar, som hafva fallenhet för de högsta studierna och vid hvilka man för framtiden, i vetenskapligt afseende, således också eger att fästa de högsta förhoppningarne, som ovilkorligen äro tvungna att insupa detta aqua tofana för deras andliga lif. De kunna icke, utan att öfvergifva den bana, för hvilken de af Herren äro utrustade med rika anlag och gåfvor, undvika, befrias ifrån att tömma den sataniska giftbägaren i botten. Att ett förfärligt ansvar hvilar öfver deras hufvud, som drifver en sådan lära, derom kan läsas på många ställen; Matth. 18: 6, 7 behöfver blott åberopas. Men, månne de allena få bära ansvaret för de många själar, som förvillade, —• i sanning förvillade, genom denna förargelse gå bort i ett evigt mörker, sedan de här dårat sig med sitt stolta förnufts matta, vilseledande irrbloss? — Nej! de göra det icke, — sannerligen icke. Allas deras blod, som genom denna lögn gå förlorade, skall utkräfvas af alla dem, som i mer eller mindre mån kunnat verka deremot eller väcka upmärksamheten derpå och icke hafva gjordt 176 Den 16 November e. m. det. — Sannerligen! vi hafva Guds ord derpå: detta blod skall utkrafdt varda. O! måtte alla de besinna detta, som hafva att vaka öfver att lögnen ieke läres ifrån våra lärarestolar, men ändock låta satan sa befästa sig derpå: Herren ser det. Han, som bar det tveäggade svärdet, har Sjelf förkunnat engelen i Pergamus, att Han vet, hvar satan har sitt säte och drifver sitt ofog och sina läror.
Ständer förbehållit, att erfara ett sådant förut icke spordt oskick. Men ett oskick är icke någon rättigne t. Dertill fordras en Auctoritets föregående beslut, som äger att derom förordna, och som kan en sådan öfverlåta; och jag anser Ridderskapet och Adeln sanctionera ett slikt-förhållande, om främmande personer utan urval, på sätt Motionajren föreslagit, insläppas vid Ridderskapets och Adelns öfverläggningar. Men lika litet som Ridderskapet och Adeln, i afseende på sine MedStänder eller på Regeringen, har i sin magt alt vidtaga beslut, hvarigenom de dem i Grundlagen försäkrade friheter eller Den i5 J a n 11 a r i i. fördelar skulle kunna pä en sidoväg uppliäfvas eller om intetgoras, lika litet äger Ridderskapet och Adeln, efter hvad mig synes, alt genom ett af pluraliteten bestämdf beslut förlama, vore det blott för ett ögonblick, verkan af ett Grundlagsbud, som gifver åt hvarje Representant ett skydd eller en fördel, den må vara i andras ögon så ringa eller obetydlig som hälst. Vill man gifva åtLagarne deras kraft, skallman respectera deras bokstaf. Dessutom är uti 54 §• Riksdagsordningen och i likhet dermed 3g §. af 1823 års Riddarhusordning föreskrifvit, attalia propositioner skola af Herr LandtMarskalken göras till bifall, så att den, som samtycker, kan svara Ja, och den, som bestrider, Nej. Om nu främmande personer fingo inträda i RiddarhusSalen, och en liflig debatt blandad med någon oro hos Ridderskapet och Adeln till äfventyrs uppstode, huru skall, med bibehållande af nämnde sätt för Propositionens Grundiagsenliga framställande och besvarande, Herr LandtMarskalken och Ståndets medlemmar kunna erfara, om de rop, som hörts, icke äfven till en tiel kommit från åhörarne?
Dtiföbag antagne förfTagsmärbe, 5 9l:br tunnan 195,000: 3:o ^ronottonbe fpanmål, tn< t»elö 108,600 tunnor å 5 9v:br 543,000: transport 543,000: — —2,066,172: 18. (i 'transport 543,000: 2,066,172: 18 Sveman behållen, 16,600 tunnor a 5 9t:br 83,000: ^ ^ _ 4:o Svonotionbclofen efcev beftåmba pvifev, upp; , tages på grunb af tttebelberäfnitig för 5 år till 4,500: — 5:o 2lvvenöemeöel af Songsgårbar och anbra lägenheter, belo i penningar, belo i fpanmål, beräfnabeS mib fifta Statsreglering till 80,000 9t:br; men upptagas fjär enligt StatS;Qfontoirets förflag till 90,000: — 6:0 ©tlfiverttonbe, Hlyntarelon och ©lagffatt 2,625 9v:br ©ilfmer fpecie, å 128 f¥. cours
Om det torde få anses såsom en allmänt giltig, af våra dagars erfarenhet bestyrkt sats, att special-undervisning, bestämd för något visst lefnadsyrke icke bör meddelas förr än en allmän human, medborgerlig grund dertill förut blifvit lagd, och om vidare det är en sanning, att den späda ynglingen icke bör sjelf få välja eller andra för honom välja ett bestämdt lefnadsyrke, förr än man pröfvat hans förmåga och anlag; så lärer Krigsskolan vid Carlberg näppeligen kunna få räknas till antalet af ändamålsenliga under - D«n 10 December f. m. 555 visnings-anstalter. Vid den tidiga ålder, ynglingen der vanligen inträder, har ingen sådan grund hunnit läggas, ingen sådan pröfning kunnat äga rum. Detta hvad undervisningen beträffar; men jag skulle tro, att detsamma gäller ock ännu mera i afseende på upfostran i egentlig mening. Det är icke godt, det kan ej vara godt, att ynglingar under den mest kritiska perioden af deras lif försättas likasom utom familjen och-samhället, att de så att säga, dresseras uteslutande för ett enda lefnadsyrke, hvaraf följden blifver, att då upfostran så inrättas, att man svårligen kan sedermera välja något annat yrke, så finner man för sent, att man begått ett stort, ett för hela lifvet outplånligt misstag. Man har med skäl klandrat det i vissa katholska länder gängse bruket af prestskolor, i hvilka späda gossar upammas till det andliga Ståndet, och jag har sjelf der mer än en gång sett dessa små tre fots höga figurer iklädda full presterlig drägt och i åthäfvor fullkomligt-presterliga. Men är det väl bättre att vid samma ålder låta landets barn för längre tid och på fullt allvar leka soldater, och kan ej Carlberg med skäl liknas vid ett militäriskt kloster, med en penitens om man får tro vitsord från mer än ett håll, lika sträng om ej grym som i de gamla klostren. Dylika inrättningar äro, enl. min åsigt, äfven ur politisk synpunkt betraktade, ganska betänkliga.
Jag anhåller att Ridd Secretm måtte få upplysa, om det är bekant huru detta ärende blifvit afgjordt i PresteStåndet. Undert. Ridd.Secret. tillkännagaf, att ingen underrättelse ännu från PresteSt. ankommit, rörtde dess beslut i detta ämne. Hr von Hartmansdorff: Jag vill visst icke tillstyrka, att Ståndet skall godkänna motionen sådan hon är; men jag kan å andra sidan icke heller tillstyrka, att Ståndet, lika med Utsk., skall förklara sitt gillande af nu gällande befordringsgrunder för presterskapet. Om man t. ex. blott vill erinra sig, huru en malhematum lector, hvilken kanske aldrig sysselsatt sig hvarken med kyrkans eller någon församlings angelägenheter, utan blott med sin vettenskap, likväl nu, på grund af sin tjenstebefattning, är berättigad till befordran framför dem, som under hela deras tjenstemannabana varit sysselsatte med församlingens angelägenheter; så kan man bedomina, huru skicklig en sådan man skall vara att besörja religionsvården. Hellre än att betänk, bifölles, önskade jag således att R. o. Ad. måtte afslå detsamma. Det kommer på ett ut, ty i intetdera fallet blir någon påföljd; men Ståndet hade åtminstone icke godkänt hvad som efter min förmening icke kan tåla en närmare och strängare granskning. Frih. Raab, Adam Christian: Jag tager mig friheten erinra om hvad motionären egentligen motionerat. Han har nemi. föreslagit, att då ledighet till ett consistorielt gäll yppas, ansökningar såsom hittills mätte få ingifvas till consistorierna , som, genast efter ansökningstidens slut, böra pröfva och till prot. utlåta sig, örn de sökande äga de meriter i lärdomsväg, som, efter upprättad classification, erfordras; att consistorium borde vara skyldigt med nästa post ii H. 3 i8
Denna omständighet har kommit mig att tro, det man ej kan uteslutande söka den största skickligheten hos den äldre adeln, lika litet som man kan säga, att alltid der skola finnas personer med vana att föra ordet eller den hastighet i fattningsförmåga, som dertill erfordras. För att ytterligare karakterisera, hvad den förre talaren anfört, vill jag blott tillägga, att man kan vara mycket skicklig att utarbeta ettämne oell göra en ordför. i ett Utskott ganska mycket gagn, utan att derföre äga den förmåga att redigt upptaga olika opinioner och klart framställa dem lill andras bepröfvande. Således kan det finnas personer, som väl äga skicklighet att sitta i Utsk., men likväl ej såsom ordför. Ett annat inkast mot motionen har blifvit gjordt, bestående deruti, att sedan man infört val i Ridd.Grdn., har man gatt ifrån den conseqventa principen, och att följden skulle blifva, att valen utsträcktes äfven till de andra Stånden. Jag vill ej gå in på den saken, och skulle vara af samma tanka som den värde talaren, om jag ansåge det vara en följd; men jag fruktar ej detta. Karakteren af vår representation är ej, att den utöfvas genom val. Hvarföre skall man ej kunna föreställa sig, att samma karakter, som bestämmer naturen af Svenska statsförfattningen, äfven finnes i Utskm? Ehuru val i Ridd.Ordn, bestämmer, hvilken som skall vara ordför., kommer derföre ej Utskrns sammansättning att bero på annat än samma princip, nemi. födseln eller andra omständigheter, som bestämma naturen af vår representation, båda karaktererna finnas i dea sammangjutna; hvarföre skulle det Deit 7 Juli f. m. »65 då vara farligt att låta det blifva så, äfven i Utsk.'n? Ehuru jag hyser samma öfvertygelse, att det ej vore val, om man finge se denna princip utsträckt, är jag ej af hans tanka, att det blifver en följd af motionens antagande. En naturligare följd är, att man kommer att stadna vid det steg, som nu blifvit taget. Frih. Ehrenborgh, Casp. Wilh.: Jag anhåller att få hålla mig endast till det historiska af ämnet.
Majit täcktes i nåder anbefalla vidtagande af sådana åtgärder, att erforderlig uppsigt och kontroll kunde hafvas derå, att alla de vilkor, sora vid upplåtelser af kronans mark till nybyggesoch nyhemmans-anläggningar föreskrifvas, varda behörigen fullgjorda. Tvifvelsmål hafva dock sedermera uppstått, huruvida det är möjligt att, med bibehållande af nybyggessystemet i hela dess nuvarande vidd, genom skärpta kontroller å odlingsskyldighetens fullgörande, förekomma den öfverklagade skogsförödelsen; och det har ifrågasatts, huruvida icke det för sådant ändamål voro tjenligare, att kronan under sin omedelbara vård och förvaltning toge åtminstone de bästa och till skogsodling tjenligaste af de stora kronomarkerna i de norra länen. Denna vigtiga fråga synes nu lämpligen böra komma under Rikets Ständers pröfning, sedan Kougl. Majit, efter det skogslagstiftningen sednast var föremål för Rikets Ständers behandling Sammans. Stats-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänkande N:o 50. 9 behandling, i nåder vidtagit åtgärder för att, intilldess om ifrågavarande markers användande kan varda bestämdt, från sköflande bevara de bästa och för kronan användbaraste bland de efter afvittring öfverblifna öfverloppsmarkerna. För bedömande af ifrågavarande ämne är det af vigt att taga i betraktande de olika grundsatser, som under tidernas lopp gjort sig i lagstiftningen om de norrländska skogarne gällande; och har Utskottet i afseende derpå inhemtat hufvudsakligen följande. I den äldsta lagstiftningen betraktades skogarne i de norra länen såsom andra allmänningar, och var i 15 och 16 Flockarne Widherbo-balken i Helsingelagen, som gällde för de ifrågavarande nordliga trakterna, en, allenast af vederbörligt afseende på äldre bosättningars rätt inskränkt, occupationsrätt till dessa allmänningar erkänd, dock med förbehåll att nybyggena äfven bebygdes och fortfarande odlades.
Det är att förmoda och hoppas att dessa framgångsrika gästspel skola i framtiden fortsättas, hvar-vid vi hoppas den klassiska repertoiren skall komma i åtanke. Två damer i röda hattar och kappor fr. 1809 njöto af sista akten i klosterparken, synliga för en del af publiken. Det är ett spektakel att sådant skall förekomma på Sveriges förnämsta teater. Svenska Teatern — hvars svenskhet synes bestå deruti att den onekligen befinner sig i kungariket Sverge — har efter förra årets engelsk-amerikanska Fay aktiga andesånger med dess många understuckna miss-tag, denna höst kurtiserat Euterpe genom att bedja en finsk öfversättare försvenska — tänk verkligen försvenska! — en dansk operett, för hvars återgifvande uenne norska förmågor anlitas. Att dekorationer, balett och kostymer lära vara inhemska vara ha vi hört sägas, men då det gäller denna teater, Svenska Teatern, torde ingenting i allmänhet vara osäkrare. Efter Coquelins franska, Turgenjews ryska och Richard Voss tysk-tyska pjeser kom nu denna danska operett på Svenska Tea tern, der de danska bearbetningarne Pigernes Jens och Ett köp-manshus (med idén eget nog ända bort från Sverge) helsat kusinen välkommen och der en ny dansk sammansättning » Nöddebo prestgård » lär komma att aflösa den vid nyårstid. Danska — eller som den ännu tills vidare kallas Svenska Teatern — hade lagt ned mycken kostnad, nit och flit på uppsättningen af » Kejsarens nya kläder », som operetten hette. Gf-versättniDgen var ej för fin deremot, onödigt många svordomar och hvaijebanda vilsekomna politiska allusioner och insinuationer borde af hr Josephson, som väl ännu har två ord att säga inom gitt gamla Tusculum, lämpligen ha utgallrats. Det är ju ej första gången hr Josephson korrigerar hr Molander (så hette öf-versättaren). Oinskränkt må musiken berömmas.
Förtjenst och dygd och embetsmanna-namnet arv, de förre lekbollar för anarchistcn, och det sednare ett mål, dit ät hatet 06) ajwnndsjnkan eller förwillelsen ouphörligt kasta sina spjut: man afwiker frän tryckfrihetens rätta bestämmelse, den, att liptäcka med sannmgens enkla sprak embetsmanners fel; man kastar skuggor pä embetsmanna-corpsen, hwika räcka till förminsiandet af sjelfwa Majestäkers sien. Der har nästan blifwir en lkam att berömmas, ty berömmer är ofta ett rökwerk so,n kändes af smawettck, sielfklokheten, högmodet och af sädane lika tänkande, ät hwarandra; ester a>j» wes det till personer, som man inbillar sig ari kunna förwilla. Intet behöfwes dek anonymitet kör den lidande, art fä sanningen till högsta ort > Icke bör den tjena att stjäla hedern frän den hederwarda. Be» sinnom hwad ett godt, ett blödigt hjerta siall lida w>d de lömsia anfallen, som aresiändarcn körs gära som okänd, och kan fortfara med, frän domstol till domstol, under anonymitet, under der att oen anfallne star blott och bär: mängen häldre tiger och lider. — Detta sjelfswä!d'ga behandlande med de wärkeliga medborgeliga rättigheterna, err godt namn och ryckte, är ert foster frän asgrnnden utstyrd art söndcrflika samhällen, genom upwäckandet af Hat man Lörsta DelN-'S 50. 786 Den 26 Jun». man och man emellan, hwarrill tygellös» dagblader kraftigt bidraga. Samhäfls ordningen parallcliserad ända till nplösning, Ntwisar cn libepunkt, där främmande inflytelser kommit till uppenbar werksamhetDe första offren härefter äro gemenligen de, som, dä och da icke utan Välmening, dock beredl den all» wänna ofärden genom deras samband med illwiljare»
M. föreslagna och sedan sista riksdag hvilande nya redactioner af :g, 31 och 88 §§. Reg.formen. Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 18. Nej — 90. H. Pi. 0. Ad. åtskiljdes kl. \ till 4 eJoln fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Måndagen den 24 Mars 1834* Plenum kl. 10 f. m. Justerades 3 prot.uldr. för d. 20 dennes. D e 11 a4 Mars f. m. 399 Fortsattes den slutliga pröfningcn af de sedan sista riksdag hvilande och af Constit. Utsk., jemte dess d. 24 sisth Febr. på bordet lagda memorial N:o 1, uppgifna och ännu ej afgjorda förslag till ändringar i Rikets grundlagar. i:sta mom. sista perioden af 24 § R.iksd.Ordn.: Skulle i något Ständ eller Utsk. en talrikare Cancellibetjening oundgängligen tarfvas, åge Ständens plena alt derom, på skeende anmälan, förordna; men ej må denna betjening ökas blott för behof vet af ytterligare rcnskrif'tingsbiträde j hvartill kostnaden bör medelst särskildt anslag bestridas. Gr. Horn, Claes Fredr.: Sora det, enligt nu gällande grundlag, beror på Ståndens fria behag att afslå en från Utsk. inkommen begäran om ökad cancelli-personal, anser jag den föreslagna nya redact. till 24 §. Riksd.Ordn. öfverflödig och dessutom stridande mot den gällande principen att i grundlagen undvika för många detailföreskrifter. Jag tillstyrker således ogillande af förslaget. Frih. Cederström, Jac.: Jag anhåller, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes tillåta, att Ridd.Secret., vid föredragning af de särskilda §§., enligt inkomna prot.uldr. tillkännagifver i hvad beslut de öfriga Stånden i afseende på desamma stadnal. Underteckn.