Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nej, anslås till underhåll för Wisby Domkyrka, af Kronans behållna arrende-spanmål af Wisborgs Kungs-Ladugård, 5o Tunnor årligen, att intill nästa Riksdag utgå. i/po Utskottets hemställan i utlåtandet N:o 7b, att af det vid 1828 — i83o årens Riksdag beviljade, nu till 48,800 R:dr bestämda, anslag för Elementar-Läroverken, 6,800 R:dr årligen, måtte tills vidare utgå till nya Elementarskolan i Stockholm, har af Presteoch Bonde-Stånden blifvit godkänd, hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet, med gillande af Utskottets tillstyrkande i öfrigt, endast beslutat, att de deruti begagnade orden ”tills vidare” böra utgå. För afgörande af denna skiljaktighet, föreslås lill votering i Förstärkt Stats-Utskott följande Proposition: Den, som vill, att af det vid 1828—i83o årens Riksdag beviljade, nu till 48,800 R:dr bestämda, anslag för Elementar-Läroverken, 6,800 R:dr årligen skola tills vidare utgå till Nya Elementarskolan i Stockholm, voterar, Ja; Den, det ej vill, voterar, Nej. Vinner Nej, komma i detta Rikets Ständers beslut orden ”tills vidare” att utgå. i5:o Uti 7:de punkten mom. litt. J) af utlåtandet N:o 4v bade Utskottet bland annat afstyrkt bifall till väckt motion om ett serskildt anslag till löneförbättring för Lärarne vid Upsala Cathedral-Skola, hvilket afslyrkunde Utskottet jemväl vidhållit i utlåtandet N:o 75. Stats-UtskotCets Memorialj N.-o l33.
Deraf ide öfraerfttger (Ett £ufenDe SJfcDr; korpås re, ©erningSmän, 3nfpfeS*(jjon, 33rufS* od; $abrils*2(rbetare å SanDet, 2lr* botéffaxrlar famt $iflare på i!anDet, giflare ocf fåbane torftige perfoner i ©tä* Perno, fora ej äro borgare, få raal fora förenämnbe perfoners (Enior, famt gemenffapenö fufirur ocf €nlor fiola, enar De fafraa fpra barn o ef Derutom raer af ett eller flere giften, unDer femton år, i Den åfagDe SSeraillnmgen nju» ta ett aforag af $pra flillingar för fraarje barn, fraarjemte De för mantals* penningar äro frifallabe. öpäraDSilrifraaren ttpptage fåDane minberårtge barn i mantalSdängD till namn, föDelfe*år ocf äfraen föbelfe*Dag för Det älDfla af De ratnDerårtge, famt utföre t De 2:ne tillbyta coluraner, fräraffc
Riksdagsmannen ansett kunna förekommas , om en lämpeligare reglering gjordes, så att Soldaterna erhöllo den dem anslagna spannemål af lvrono-Tionden uti deras hemorter; att, i sammanhang dermed, blefve foreskrifvet, det ali Kronotionde, Kronan förbehållna och till Publika Inrättningar anslagna spanriemålen ej måtte kunna fordras forslad längre väg än 5 mil från Renteoch Tiondegifvarens hemvist; att den som bodde på längre afstånd från Kronans Magaziner måtte äga rätt, att Krono-tionden och Afraden efter Markegång med penningar betala; saint att , då Krono-tionden skulle till Soldater levereras och imellan flera fördelas, vägens längd till hvar och en måtte sammanräknas, så att alla resorna tillsammans ej kommo att utgöra mera än 5 mils längd. De emot förra Betänkandet framstälda anmärkningar äro följande: 1:0 Inom Högvördiga Prest - Ståndet , jemlikt dess Protocoll för den gg Maj, af Herr Professoren m. m.
Ständer inkomma med förslag, huru Allmänna Spänne, måls Magaains-Inrättningen skulle kunna or gani - *98 Den 9 5 Juli, ganlsefas på ett sådant sätt, som medförde den största Oeconomiska fördel för Riket, och kun» de säkrast afvärja hungersnöd under missväxt-år, samt upprätthålla och uppmuntra Rikets hufvudnäring, Åkerbruket, utan att allt för högt uppstegra Spannexnålens pris, för den hetydeliga myckenhet af Rikets Innevånare, hvilken är i behof af att inköpa denna nödvändighets-vara; som ock, att utlåta sig öfver alla öfriga uti de till Utskottet remitterade ofvanberörde Memorial väckta frågor; har vid öfvervägande häraf, för sin del stannat uti följande Vördsamma Utlåtande: Upphandlingar af Spannemål för Kronans läkning kunna och böra hafva tvänne vigtiga föremål, det ena att samla och i Magazinerna upplägga ett så stort förråd af denna nödvändighetsvara, att Rikets behöfvande Innevånare må kunna derifrån undsättas, vid inträffande missväxt, samt hindra, det Spännemålens pris, vid sådana olyckliga tillfällen, alltför högt uppjagas: det andra åter, att, uti goda och bördiga år, hålla spannemalen vid ett jämnt och skäligt pris, och bereda Uandtxnannen afsättning, i händelse att den skulle, genom en alltför öfverflödig tillgång, blifva hämmad, men, utan hvilken afsättning, åkerbruket omöjligen kan äga bestånd, mindre vinna förkofran. Till upphandlingarnes förstnämde föremål fordras ett nästan alltid stående Capital, emedan de i detta afseende nödiga Summor icke oftare inflyta uti Kronans Gassa, än när missväxt infaller, men mäste genast der - Den 3.5 Juli.' 129 derefter, till nytt förråds [uppköpande, utgifvas.
204 ff. samt beredningsprotokollet 19 juni, f. m., ovan sid. 207 ff.! 244 Bilaga till protokollet den 19 Juni 1812 sedan de efter lag blifvit af Domstolen ojäfviga förklarade, en ibland de1 af vederparten och en ibland de1 af Domstolen nämnde personer2 bör af hvardera Parten, utan anförde skäl (jäfvas) uteslutas.3 3 :o. Sedan Nämndens antal sålunda blifvit nedsatt till nio Ledamöter skola de af Domstolen, så snart sig göra låter, till utsättande dag sammankallas, då de inför Domstolen skola aflägga en så lydande ed: Allsvåldige Gud! Du skådar mitt hjerta. För Ditt allseende öga är intet upsåt fördoldt. Vare Din godhet oell förbarmande nåd mig evigt tillsluten om jagdöljer min öfvertygelse i detta mål. Jag N. N. svär derföre vid Gud och hans heliga Evangelium, att efter mitt bästa förstånd och samvete utlåtande i denna sak afgifva, och att det, som under öfverläggningen yttras skall af mig i obrottslig tystnad hållas. 4 :o. Jemte en korrt och noga bestämd skriftelig sammanfattning af målets beskaffenhet och skick bör Domaren då för Nämnden framställa denna fråga : Är skriften brottslig efter det lagens rum åklagaren åberopat? Och må Nämnden, sedan Domstolens Ordförande och Ledamöter afträdt, icke åtskiljas innan minst två tredjedelar igenom med slutna sedlar anställd omröstning, förenat sig att med Nej eller Ja besvara den af Domaren framställde fråga huru - 1 Orden ibland de äro tillskrivna i texten med Mörners stil. 2 Pluraländelsen -er är tillskriven i texten med Mörners hand. 2 Ordet uteslutas är tillskrivet i texten av Mörners hand.
Till aflöning » elever för tjenstgöring » samlingarnes vård och förökande » gratifikationer » diverse utgifter Afskrifning å samlingarnes värde Balans till år 1861: Kontant behållning Inventariers och samlingars värde b) Öfriga åt Yeteuskaps-akadeniien anslagna medel. Debet. Balans från år 1859: Tillgångar Upphörd: Statsanslag: Till befordrande af Akademiens fortfarande verksamhet » insamling och afritning af svenska växter m. m Löuetillökning för Akademiens astronom Transport: 2,480; — 960: — 1,200: — 300: — 3,093: 76. 264,210: 2. För meteorologiska observationers anställande inom riket För tillbyggnad af Akademiens hus För befrämjande af en vetenskaplig expedition tili Norra Ishafvet Ersättning för af Akademien till statsverket af trädda fastigheter Anslag af manufakturmedlen Credit. Balans från år 1859: Skulder Utgifter: Till befordrande af Akademiens fortfarande verksamhet För insamling och afritning af svenska växter m. m. Lönetillökning för Akademiens astronom För utgifvande af ett planchverk öfver svenska svamparter Till betäckande af kostnaderna för de med fregatten Eugenie hemförda samlingar För utgifvande af ett vetenskapligt arbete öfver fregatten Eugenies jordomsegling För anställande af meteorologiska observationer inom riket samt till inköp af instrumenter dervid För tillbyggnad af Akademiens hus För befrämjande af en vetenskaplig expedition till Norra Ishafvet Besparing å anslaget för anställande af meteorologiska observationer inom riket, till Kongl. Statskontoret inlevererad, Omföring till räkningen öfver Akademiens enskilda medel af: anslaget till ersättning för Akademiens till statsverket afträdda fastigheter Af anslaget af manufakturmedlen Balans till är 1861: Å Revisorernes sida har härvid icke varit något att erinra. — 190 — Kongl. Svenika Akademien. Årets räkenskap, sorn blifvit utan anmärkning granskad i Kongl. Kammar-rätten och icke heller å 1’evisorernes sida, påkallat någon erinran, redogör för inkomster och utgifter, sålunda: l:o Ordinarie anslaget till Svenska Akademien.
R:dr banko; och derföre liar motionären yrkat, att den lägsta Assessoislönen mätte höj is och bestämmas till berörde belopp, den andra gradens till 2,2iX) R:dr, de yngsta Holrätts-rå leus till 2,4iX) samt de äldr.s eller ordförandernes jemte vice Presidenternes till de af Kongl. Majit i INåder foreslagne belopp. Genom ifrågaställde Hofrätt' rs fördelning pä flere divisioner uppkomme emedlertid behof af tillökning i antalet af vissa tjenstemän, såsom Fi - Stattoch Lag-Utskottens Utlåtande, N:o 13. 8 skaler och Civil-notarier, deremot, om arbetet ordnades efter den plan, sorn motionären uti särskild till LagUtskott et remitterad motion framställt, Proto-notariei lie jemte en del af Ho'-rättemes Kanslister kunde indragas. För de återstående fordrades likväl förbättring i lönevilkoren; och derföre har fiamslällning så väl derom, som om nja löner för vissa tjenstemän, äfven blifvit gjord. II. rr Liljenstolpe och Herr Winge hafva åter med deras framställningar endast alse 11 tillökning i iöneme. den förre for Hofrätternes Kanslister och den sistnämnde for Prolooch Civil-nolarierne. Sedan Stals-Utskottel, for behandling af förevarande fråga, sammanträdt med Lag-Utskott» t, har densamma kommit under Utskottens gemensamma öfverläggning. Dervid hafva Utskotten, hvad Hofrätts-ledamöternes löner forst angår, ej kunnat undgå att inse behofvet af deras förbättring.
Man bör äfven komma ihåg, att det svar, församlingarna helt nyligen beslutat, blifvit remilteradt till Sladsnämnden för att derifrån till K. M. i undrhet afgifvas; och erfarenheten har visat svårigheten af att under denna årstid sammanbringa ett lagligen fullgiltigt antal personer, för att härom göra framställning till K. M. Del visar sig för mig alitsa helt och hållet sannolikt och troligt, att K. M. derest han ock skulle eljest finna så för godt, efter den utgång frågan tagit i afseende på det ifrågasatta bidraget från Stockholms stad, icke kan få tillfälle ens i afseende på tiden att göra någon framställning i ämnet. Jag tror mig således hafva temmeligen tydligt ådagalagt, att frågan icke befinner sig i del skick Hr Fähraeus omnämnt. Hvad sjelfva saken beträffar, hemställer jag, hvad följden må blifva af del tillstyrkta förqväfvandet af en nyttig sak, under åberopande af några, i min tanke nog småaktiga, formella svårigheter, dem man i många andra fall icke kunnat finna skäl att fästa sig vid. Följden blir af ett sådant förqväfvande, derest det lyckas, naturligtvis först och främst den, att med detta pris af 240 r:dr, som Direkt, af financiclla skäl funnit sig nödsakad att Den 30 Juli. SI bestämma, blir inlösningen på Barnhuset ett raonopolium för den rikare, hvarifrån den fattigare finnes utestängd. Med kännedom af menskliga naturens svaghet, torde man ytterligare få smärta sig med den tanken, att många mord af föräldrar på barn eller hvad som kan vara nära nog liktydigt, ett oförsvarligt missvårdande af de späda varelserne, blifver följden af en sådan afvoghet. Jag frågar om Ständerna, såsom landets ombud, kunna inför sig sjelfva försvara det beslut af vägrad remiss, hvilken vägran detta Stånd nu möjligen är på väg alt besluta? Jag är ålminstone glad att hafva uttalat min tanke, och hyser tyvärr, icke de sanguiniska förmodanden, att moraliteten genom en underbarlig försynens skickelse skulle så starkt ökas att aftagandet af oäkta barns antal kan genom minskadt lättsinne i dessa tider förväntas.
Den 28 Juni. 1431 innehafvaren eller till viss man och Ordres, emar för desamma kraf icke skedt eller lagsökning icke blifvit anställd inora Sex månader efter Sedelns förfallodag, i hvilket fall en del ansett, att fordringsägaren endast förlorat den rätt till strängare expcution, som är så béskaffade skuldsedlar till aggel, men andra åter stadgat, a(t desamma ej kunde medföra vidsträcktare verkan än förskrifningar stälda till viss man, som utan gäldenärens samtycke blifvit å annan person öfverlåtne; oell 2:0 Rörande förhållandet med gäldenärens ansvars skyldighet för de på förenämnde sätt stälda bref, enär någon viss betalningstid icke är deruti bestämd. I anledning h varaf föreslås det genara utfärdande förklaring ina stadgaB huru i dessa händelser bör förfaras, och densamma jemväl innefatta förordnande om Executions-rätten, enär förskrifningar till innehafvaren eller till viss: man och Ordres innehålla förbindelse att betala, icke å viss i Sedlen utsatt dag, inen viss tid efter uppsägningen, och denna tid, sedan uppsägning skedt, inträffar inom tolf månader efter SkuldeBrefvets dag, hvilken fråga äfven skall varit ämne för skiljaktiga meningar. Detta allt har Utskottet tagit i Öfvervägande: och som Lagen uti 4 Capitlet 4 § UtsökningsBalken stadgar, att om förskrifning är ställd att betalas till innehafvaren eller å någon viss man, med gifvet lof att låta dea komma i annars hand, >432 Den 28 Jurth hand, denj som densamma i händer häfver, äger att njuta full utmätning, samt Kongl. Förordningen den 19 Maj 1756 blott foreskrifver den strängare ansvarighet för gäldenär i afseende å så beskaffade skuldebref, att han, vid bristande godvillig betalning, är underkastad bysattnings tvång, uti hvilket allt någon annan ändring geham Kongl. Förordningen den 28 Juni 1798 icke blifvit gjord
Jo, Konungen Sjelf och Hans Kegering; men man besinnar icke, att Domkapitlens öfverhufvuden skola sjelfva granska Regeringens åtgärder, och att de utgöra betydliga makter så väl i Constit.Utsk. som StatsUtsk. Detta gör det desto nödvändigare för Regeringen att ega något sjelfständigt embetsverk att stödja sig vid i frågor, som angå den kyrkliga ordningen och tillsyn öfver, att presterna rätt utöfva sitt kall. Hvad var det, som våra krigare aktade så högt under vårt ärofullaste krig, jag menar det under Gustaf II Adolf för religionsoch samvetsfriheten, om icke just manstukten inom den Svenska hären. Lika mycket borde detta vara förhållandet bland dem, som föra andans svärd. I resolutionen på presterskapets besvär d. 20 Nov. 1786 står följande: »Och finner K. M. en allvarsam tillsyn öfver det Lutherska presterskapet nu mera så mycket angelägnare, sedan K. M. af ömhet för en anständig samvetsfrihet, och i afseende på flera Rikets förmåner, tillåtit främmande Religioners fria utöfning.» Om sådana tider stunda, som de, hvilka varit, tror jag, att man deruti skall finna en ännu större nödvändighet af att tillsätta särskilda kommissioner, på sätt Hrr Estenberg och von Koch föreslagit, för att behandla dylika frågor; och jag är fullkomligt öfvertygad, att ett GeneralKonsistorium eller ett EcklesiastikColhm framdeles kommer att behöfvas. Emellertid tager jag mig, af den nu framställda motionen, anledn. anhålla, att framdeles få upläsa det förslag, som under föregående Riksdagar blifvit väckt, ang:de inrättande af ett Ecklesiastikt embetsverk. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Den värde motionären har fö reslagit, såsom orden i hans motion står att läsa: »att ett särskildt kyrkligt Utsk. vid denna Riksdag måtte hildas, hvaruti Kyrkans högvigtiga angelägenheter, som under denna Riksdag komma att beröras, af sakkunnige män kunna behörigen handläggas, innan de komma till R. St:rs slutliga afgörande. Om detta förslag blefve R.
Sedan fast egendom det år, då allmänna bevillningen med tillämpning af utfärdad ny Bevillnings-stadga första gången påförts, blifvit, enligt föreskrifna taxeringsgrunder, till sitt verkliga värde uppskattad, må delta värde, under tre år, bibehållas 24 Förnyadt Förslag till Instruktion för Tåxetings-förrättningarna. oförändradt, såvida icke brandförsäkrings-värdet å byggnader i stad och på dess område eller å öfrige i § 4, mom. 4, uppräknade hus och byggnader blifvit ökadt eller minskadt, eller egendomens värde antingen genom nyeller tillbyggnader, nya fabriks-anläggningar eller andra inrättningar blifvit under tiden i betydligare mån förhöjdt, eller genom inträffad eldsvåda, vattenflöde eller of annan dylik anledning märkligen förminskats; i hvilka fall sagda värde bör jemkas efter de förändringar, egendomen undergått; men hvari tredje år skall förnyad uppskattning ega rum. Uppskattning af inkomst utaf bergsbruk och dertill Körande näringar samt qvarnar och fabriker m. jl. verk och inrättningar. §§ S-H. ‘ Uppskattning af inkomst genom skeppsrederi, sjöfart, handel och handtverk samt annan jordbruket icke tillhörande näring. § 12- Då fartyg under hela del nästförflutna årets lopp icke varit upptackladt eller utrustadt och begagnadt samt följaktligen icke för dess egare medfört någon inkomst, bör ej heller bevillning påföras. S 13. § H. Den bevillning, gårdfarihandlande och andre i handelsärenden resande personer böra erlägga för inkomsten af sådan handelsrörelse, taxeras till hela sitt belopp å de skattskyldiges mantalsskrifnings-ort. § H. Förnyadt Förslag till Instruktion för Taxerings-förrättningarna. 25 § ,5- Hvar och en detsammas idkande. Deremot bör icke fastigbets-bevillning påföras, så framt icke hela byggnaden är åt en och samma person till boställe upplåten. Uppskattning af inkomst genom räntebärande kapital samt andra här ofvan icke omförmälda tillgångar. Skilnaden eller det belopp, hvarmed lefnadskostnaderna kunna finnas öfverskjuta nämnda sannolika års-inkomster, anses då utgöra den skattskvldiges inkomst af kapital. Bih. till R.
Jag uppträder egentligen för att gifva en utveckling åt milt förra anförande, på det jag ej måtte missförstås, som skulle jag anse att Ständerne ensamt stifta lag. Jag har endast afselt sådan lag, som vore redan af Konung och Ständerna gemensamt stiftad. En värd talare, Hr Printzenskjöld, har omtalat, att det skulle vara svårt för Const.Utsk. att bedömma, huruvida ett beslut vore uppenbarligen stridande mot allmän lag: det kan visserligen vara svårt, men i alla fall blir det ett åliggande för detta Utsk. att bedömma, huruvida en rådgifvande utgärd har varit stridande mot allmän lag, och då bör väl också Utsk. kunna bedömma, huruvida ett beslut varit uppenbarligen stridande mot allmän lag. 106 § ålägger Const.Utsk. att ställa en rådgifvare inför Riksrätt, om hans handlingssätt uppenbarligen varit stridande mot allmän lag, och då måtte väl Utsk. äfven kunna bedömma, huruvida en föredragande har vägrat sin contrasignation å ett beslut, som uppenbarligen stridt deremot. Denna föreställning lämpar sig lill den discussion, som här för några dagar sedan förevar i afseende på 9 §. Det finnes nemi. 2;ne förhållanden: det ena rörer de rådslag, som Konungens rådgifvare afgifva innan Konungens beslut är fattadt; det andra inträder sedan Konungen fattat sitt beslut. Om detta är stridande mot allmän lag, så kan det vara det äfven om Konungens rådgifvare icke afgifvit något tillstyrkande mot denna allmänna lag, men då inträder den föredragandes skyldighet att vägra contrasignation och göra beslutet overkställbar!. Hr von Hohenhausen, Mich. Silvius: Afven jag var af den tanke, att detta förslag till ändring i grundlagen borde antagas; men de anmärkmr deremot, sorn af Frih. Cederström m. fl. blifvit anförde, hafva förmått mig att öfvergå på en annan tanke. Jag Den 7 September. 257 Jag föreställer mig, att, på samma sätt som i en domstol, kunna inom Statsrådet olika meningar uppstå om allmänna lagens råtta ordaförstånd.
Besv. och Oecon.- Utskottets pröfning, hafva Utskotten gemensamt i öfvervägande tagit; och hvad först beträffar den af Sven Heurlin och Bengt Ericsson yrkade Lagförändring, så enär Kyrkoherdarnas rättighet att erhålla, och församlingarnes skyldighet att bjugga vissa hus å prestgård, utan tvifvel varit beräknad och måste betraktas såsom en till Presternas aflöning hörande förmon, den der äfven från urminnes tid presterskapet tillkommit, samt något gällande skäl för dess borttagande och nu deraf föranledd förminskning i nämnde Embetsmäns löner icke är vordet anfördt, finna Utskotten icke lämpligt att understödja de i sådant hänseende väckta motioner, utan tillstyrka att desamma icke må vinna Rikets Ständers bifall. Hvad åter angår yrkad förklaring öfver 26 Cap. 2 §. Byggninga Balken, så har olika tillämpning af detta Lagrum vid Domstolarna egt rum, sålunda, att en del ansett Kyrkoherdens skyldighet,att bättra och underhålla de hus, församlingen till honom färdiga öfverlemnat, icke böra utsträckas längre än till ersättnings-skyldighet, i händelse skada derå genom hans vållandeskett, hvaremot andra, med församlingens befrielse, ålagt Kyrkoherden eller hans fätts innehafvare, alt ansvara för alla mindre bristfälligheter, som antingen genom tidens åverkan, bristande eftersyn eller andra orsaker tillkommit. Denna senare tolkning öfverensstämmer, efter Utskottc-ts omdöme, med rätta förståndet och meningen af lagstadgandet, hvilket uttryckes med orden vare han (Tresten) skyldig, att hålla dem (husen) vid magt, med L/i gsamt Allm Eesv.- oth Oecon.-Utik. Betänkande N;» 47- 9 med egen kostnad, När de af ålder och bruk och ej af Prestens vanrykt förfalla, dä skola socknemän dem bygga och bättra på deras kostnad. Det lärer nemligen vara tydligt att ”hålla vid magt” utmärker ett vidsträcktare åliggande än ersättningsskyldighet för förorsakad eller förvållad skada, ty den senare måste ju alltid drabba hvar och en, som skada åstadkommit.
Majit i nåder föreslagit Rikets Ständer, att, jemte föreskrift, det ersättningsanslaget skall bestämmas för redan indragne räntor och arrenden i enlighet med hvad här ofvan är antvdt, och för dem, som ytterligare varda indragne, tillökas med hvad derför efter enahanda grund belöper, detsamma för närvarande och intilldess beloppet sålunda kan blifva slutligen fastställdt, må uppföras såsom förslagsanslag, lämpadt efter ofvannämnde medelinkomst eller till 25,200 rdr. Då, till följd af en så beskaffad förändring, som nu blifvit i nåder föreslagen, de till Invalidhusfondenfanslagne hemmansräntor och arrendeafgifter borde bland Statsverkets behållna inkomster beräknas, har Kongl. Majit täckts meddela den upplysning, attutisednaste Riksstaten de till fonden då indragne indelningar upptagas: hemmansräntor till ett kronovärde af 2,419 rdr 9 sk. 6 rist., med ett markegångsvärde af 14,986 rdr 14 sk. 6 rist. samt 4 tunnor 12 kappar Kronotionde-spanmål, beräknade till 26 rldr 12 sk. Då uti räkenskaperna så väl indelningarne, som arrendemedlen i de flesta fall äro sammanförda, hade icke utan speciel utredning kunnat åtskiljas, hvad inkomsterna under den ena och andra af dessa titlar verkligen utgjort; men i afseende å den beräkning af förhöjningen uti Statsverkets inkomster, som genom nämnde förändring skulle ega rum, och under antagande, att hemmansräntorna uppgått till något högre belopp, än de uti Riksstaten kalkylerats, syntes det ofvanuppgifna inkomstbeloppet, som, enligt Kongl. Majlts nådiga åsigt, torde böra beräknas till 25,200 rdr, kunna fördelas sålunda, att å ordinarie räntan upptagas 16,200 rdr och å arrende-medlen 9000 rdr. 30 Stats-Utskottcts Utlåtande, N:o 51, Litt. A. Angående uppkomsten af och ändamålet med denna fond, samt redovisningen och dispositionen af densamma, liar Utskottet af tillgängliga handlingar erhållit och trott sig böra meddela följande upplysningar.