Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lx protocollo, ^s. ch Lc: raström. Utdrag af prstocollet, hältet hos >§e-erwärda Bonde-Gtändet wid llrtima Riksdagen i Örebro den 22 Junit 1812. SD. §ag-Utskottets den reide i denna Manad afgime och sedan den ro:de nästföljande, pä Bardet hwilande Memorial, öfwer Prosten Dybecks Motion, De» 22 Junti. KöL Motion, om förtydligande af r z Cap. 6 §. Gifterrmsts-Baiken, föredrogs nu ater, och klef af Bonde-Ståndet bifallit, lät supra. Lx krotocollo, 6. Lrink man» Utdrag af protsesllet, hältet hss igederwärda Bonde-Grändet wid llrtima Riksdagen i (örebro den 22 Junit 1812. S. D. ^a nu ytterligare föredrogs Lag?UlskoltetS, sedan den 20 af inncwarande Monad, pä Bordet liggande Memorial, af den 12 föregående, rörande Borgmästaren Kjellanders Motion, omnödwändighecen af en sadan Förklaring öfwer 6 Cap. 2 §. Mlfigernings-Balken, och i Cap. 9 S. i mom. Utsöknings, Balken, att Executiva magten icke mä hafwa något inflytande pa Domare,magten, lcmnade Bonde»Ständer dertill sitt bifall. (ät supra. Lx krotocoUo, 6. Klinkman. Utdrag af prstocollet, häller hos Hederwärda Bondc-Ständet wid Urtima Riksdagen i Örebro den 22 Junii 1812. SD. ^§id förnyad föredragning af Allmänna Beswärsoch Ekonomie - Utskottets den 16 i denne Mänad meddeldte Betänkande, angående rättighet till inlösen af Krsyö - Tionden; blef Let af BvndtiB Ständet bifallit» Ut supra» kx krotvcoUo, Lrinknran. Ut - 862 Den 22 Junti.
Nordstjerne-Orden , Docturn Grefve F. B. von, Schwerin, och Cancellie-Rådet , Riddaren af Kongl. Nordstjerne-Orden samt af Kejserliga Ryska Sanct Ann?e-Ordens Andra Class, och af Kongl. Preussiska Johanniter-Orden , A. V, Hartmansdorff blifvit utsedde till de Cornmitterade, hvilka, jemte Rikets Ständers Justitise-Ombudsman , ega att vaka öfver Tryckfrihetens vård; och beslöt Preste-Ståndet anmoda Expeditions-^ Utskottet att behörig expedition härom upp* Prat■ Utdrog den } g Maji 1829. 75, sätta , och till Rikets Ständers justering inlemna. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls StatsUtskottets Utlåtande, N:o 12i anledning af några i Kongl. Majus Nådiga Proposition, om Stats-Verkets tillstånd och behof, föreJcomne allmänna frågor. Från Välloflige BorgareStåndet, S. D. Sedan af det Protocoll , som hållits förlidne gårdag hos Rikets Ständers, till val af Committerade, hvilka jemte Rikets Ständers Justithe-Ombudsman, ega att vaka öfverTryckfrihetens vård, utsedde Electorer, inhemtats, att till bemälde Committerade voro valde: General-Tull Directeuren , Öfversten , Cotn»oendeuren af Kongl. Nordstjerne Orden, Riddaren af Kongl. Svärds-Orden Herr Friherre Gustaf Fredric Åkerhjelm , Herr Kongl. Öfver-Hof-Predikanten , Riddaren af Konung Carl den Xllks Orden och I.edamoten af Kongl. Nordstjerne-Orden, Doctor Johan Jacob Hedrén, Herr Hot-Rätts-Rådet och Riddaren af Kongl. Nordstjerne - Orden Gustaf Schöne.
Betänkanrlen. der, utan bör i enskild väg och å ort, soro vederbör, väckas och fullföljas, har Utskottet ansett sig rörande densamma ej böra taga någon vidare befattning, än att om detta sakens förhållande hos Riksens Höglofl. Ständer göra vördsam anmälan ; Dock varder detta R. H. Ständers egen upplysta ompröfning vördsamt hemstäldt. Stockholm den 21 April 1823. Ankom den 2g April 1823. Utlåtande, i anledning af Friherre Skjoldebrands Motion, att endast torkad Säd måtte till Kronans Magaziner levereras. T*. A. ill Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet har Höglofl. Ridderskapet och Adeln remitterat ett Memorial, af Friherre Skjöldebrand, deruti yrkas, att Räntegifvaine, i stället för det val, som stundom hittills blifvit dem lemnadt, att till Kronans Magaziner få lemna otorkad säd eller torkad säd, ined afdrag för intorkningen af Besv. och Ekon, Etsk, Betdnkandcn. 331 fyra kappar per tunna, måtte hädanefter blifva ålagde, att alltid lemna torkad säd med ofvanförmäldte afdrag, och ingen annan än sådan duglig Säd, på MagazinsFörvaltarens ansvar, få emottagas. — Detta skulle icke, i Friherrens tanka, blifva kostsamt, om Lafvar för Soltorkning, såsom af alla torkinrättningar den bästa, för hvarje ort af Riket inrättades ; Och hade Friherren låtit förfärdiga och meddela Modeller å en sådan slags, af honom begagnad, enkel Torkinrättning, som med ringa kostnad skall kunna förfärdigas.
Då, såsom jag förut haft äran anföra, en i vår lagstiftning ytterst vådlig lucka skulle upslå genom uteslutandet af det nu utaf R. o. Ad. beslutade stadgandet, vågar jag anhålla att de öfriga RiksSt:n mätte inbjudas alt uti berörde beslut sig förena. Denna framställning begärdes på bordet. § 5. Gr. Sparre: Det är denna'§. som motsvarar 2:dra, 3:dje och 4:de mom. i Ctsk:s förra förslag lill 6:le §:n. I 2:dra mom. liar Flsk. gjoit skillnad mellan tillgrepp frän barn eller afvita och från andra. Flsk. har nemi. i förra fallet begagnat orden: ”Om man svikligen täger’ och i sednare fallet oidet ”stjäl”. Detta har skelt derföre, ali i lagen ordet stjäl alltid bör begagnas, då håga är om stöld, men ordet ”tager”, då snatteri afses. Allt borltagaude från barn eller afvita blifver nemi. alltid ett svikligt tagande, emedan de icke äro i tillfälle alt värja sin egendom, och den gamla lagen begagnade också ifrågavar:de benämning för berörde slags tillgrepp. Sedan härefter Hr Gr. o. Landtm, uplyst, att 2:dra, 3:dje och 4:de momme af (i:te §:n af Flsk:s förra förslag, hvilka motsvarade nu förevarule §, hade af R. o. Ad. blifvjt bifallne, blef propos. till bifall å denna § framställd och besvarad med Ja. § 6. Den 30 Oktober. 147 Gr. Sparre: I denna § liar Utsk. gjort ett tillagg, för hvilket jag utbeder mig att med några ord få redogöra. Det har länge varit erkändt såsom en brist i vår lagstiftning, alt man icke gjort tillräcklig skillnad mellan å ena sidan om man upbryter en kista eller skåp på det ställe der den ena eller det andra befinna sig, och å andra sidan om man hemför dem till sig eller bortför dem till annat ställe och sedermera upbryter dem. Utländska lagar, t. ex. den Fransyska, göra en väsendtlig skillnad mellan dessa brott, men bestraffa dem begge såsom inbrott.
Svaret torde säkrast kunna lemnäs af dem, hvilka till äfventyrs ej saknat bekymmer såsom följd af den verksamhet de lemnade åt en så beskaffad underrättelse. — gen, huru Expeditioner och Befallningar skola vara qvalificerade, och ingen §. i RegeringsFormen berättigar mig vetterligen Stats-Ministern för Utrikes Ärenderne att i något fall, och minst i ett så maktpåliggande Oeconomiskt ärende, enskilt afgifva Circulaire-Bref, som tillkännagifva Regerings-åtgärder, och föranleda till allmänna Kungörelser, hvars ouppfyllda löften nogsamt vittna om deras i origtig väg uppkomna antedning. — Ehuru jag meri visshet förmodar, att Riksens Ständer i och för den - Ben 27 Apriu 43* na händelse icke vilja sätta sin i 107 §. bokstaf, veligen förbehållne önsknings-rätt i verksamhet, så är det likväl möjligt att Riksens Ständer uti Herr Scböoströms anmärkning kunde finna en anledning till underdånig önskan hos Kongl. Majtt, att sådana Circulaire-Bref uti origtig och ej med Landets inre Styrelse sammanhängande väg, icke mera finge utgå, då det synes vara högst nödvändigt att Konungen må äga tillfälle att låta tilltala den, sorn genom osäkra uppgifter, möjligen vållat, att ett på Nådig Befallning gifvit löfte om Regeringens åtgärder icke kunnat uppfyllas j men för denna önskan är det äfven angeläget att Herr Schönströms anmärkning blifver känd, hvarföre jag aldrig kan frångå att yrka det den må varda med Ståndet communicerad. Herr Påhlman, Otto Fredric: Då jag hade den äran begära ordet, var Discussionen nyss börjad. Jag hade ännu ej hort Friherrarne Adlerbeth, Åkerhjelm och af Wetterstedt, i hvilkas tankar jag fullkomligen instämmer. Dock anhåller jag att få tillägga några ord, såsom skäl för min öfvertygelse-. Jag skall göra det sa korrt som möjligt
Utskottet såsom vore det ett glädjande tidens tecken och åberopar det såsom skäl till att helt och hållet afskaffa denna inhemska lånerörelse, och öfverflytta hvad som utestår till Hypotheksbanken och dess fiiialafdelningar, dit nu alla jordegare uppmanas att vända sig för erhållande af större lån på vida mera betungande vilkor, nemligen 5 procents ränta, | procents förvaltningskostnad, och dessutom kommissionsarfvode, samt blott £ procents kapjtal-afbetalning om året, och således en omätligt lång amorteringstid, så att väl ingen låntagare under sin lifstid får sin jordtorfva skuldfri. Ett samhälle kan framgå i utveckling, fastän dess medlemmar äro skuldsatte till hvarandra. Ett rike kan blomstra uuder en stor och vexande statsskuld, så länge den blott är inhemsk, ty icke blott kapitalet utan äfven räntorna stadna då inom landet, der de antingen förtäras eller blifva medel till ökad produktion. Hypotheks-föreningarne hade kunnat blifva ganska nyttiga, om de mot räntebärande obligationer hade uppsamlat inhemska kapitaler och användt dem till sitt ändamål. Men sådana de nu äro, både hvar och en för sig och alla deias central - Banko-Utskottets Utlåtande ,JVS 30. 13 sol, den allmänna stora Riks-hypotheksbanken, skola de, i förening med de brådstörtande jernvägs-byggnaderna, genom ett oupphörligt fortgående på den utländska skuldsattningsbanan föra land och rike till en financiel katastrof, om hvars förfärliga och ruinerande verkningar man icke nu kan göra sig någon föreställning. Man har ock någon gång såsom det synes uti ljusare stunder anat faran häraf och nhsett det vara riksgagneligt att förvandla utländska lån till inhemska, hvarföre ock Ständerna genom ett af sina beslut velat framkalla och uppmuntra ett inhemskt fondsystem. Huru det gick dermed omförmäles uti den af 1861 års Revisorer afgifna berättelse. Men nu tyckes det deremot, som man anser det nyttigast för landet att förvandla inhemska lån till utländska skulder. Benägenheten att taga hypothekslån skall uppmuntras och då dessa blifva utländsk skuld, skola dermed inbetalas så väl låntagarens andra inhemska skulder, sora företrädesvis skulden till Rikets egen Bank.
Si, ho vill församla sig emot dig, och öfverfalla dig, då de församla sig utan mig? Si, jag gör det, att smeden, som uppblås kolen i elden, han gör der ett tyg af, till sitt verk; ty jag gör ock, att förderfvaren förgås. Ty hvart och ett tyg, som emot dig tillredt varder, thy skall icke väl gå; och hvar och en tunga, som sig uppsätter emot dig, den skall du fördöma i dome. Detta är Herrans tjenares arf, och deras rättfärdighet af mig, säger Herren. Nu väl, alle I, som törstige ären, kommer hit till vatten; och I som icke penningar hafven, kommer hit, köper och äter; kommer hit, och köper utan penningar och för intet, både vin och mjölk. Hvi läggen I ut penningar, der intet bröd är; och edart arbete, deraf I intet mätte varden? Hörer mig, och äter det godt är, så skall edor själ fet varda, i vällust. Böjer edor öron hit, och kommer till mig; hörer, så får edor själ lefva; ty jag vill göra med eder ett evigt förbund, nämliga Davids vissa nåder. Si, jag hafver satt honom till ett vittne i folkena, till en Första och lärare för folken. Si, du skall kalla Hedningar, de du intet känner; och Hedningar, som intet känna dig, skola löpa till dig, för Herrans dins Guds skull, dens Heligas i Israel, den dig prisar. Söker Herran, medan man kan finna honom; åkaller honom, medan han när är, Den ogudaktige öfvergifve sin väg, och syndaren sina tankar; och omvände sig till Herran, så förbarmar han sig öfver honom; och till vår Gud, ty när honom är mycken förlåtelse. Ty mine tankar äro icke edre tankar, och edre vägar äro icke mine vägar, säger Herren; Utan så mycket himmelen är högre än jorden, så äro ock mine vägar högre än edre vägar, och mine tankar är edre tankar.
StatsUtskottets pluralitets fattade beslut, att genom serskildt Betänkande tillstyrka 3ooo ittdrs utgift af Statsmedlen till Carlsk rona Stads Fattigförsörjningsanstalt; och anhåller, att denna min reservation må åtfölja Utskottets berörde Betänkande till RiksStånden. Af Herr CommerceB ådet Santesson: Uti Herr Lagman Ståhles reservation instämmer jag så mycket häldre, som jag anser, allt tilleller afstyrkande hos R. St:r af något Statsanslag vara för tidigt, innan man hunnit taga en sådan, åtminstone provisionel, öfversigt af behofven och för handen varande tillgångar, som den Herr Ståhle yrkat'; en serskild motion i detta afseende är äfven för flere veckor sedan väckt inom BorgareStåndet, af Borgmästare Landegren, och hit remitterad, å hvilken jag hade önskat Höglofl. StatsUtskottet behagat Rista afseende och aflemna svar innan något tillstyrkande för anslag expedierades till R. St:r. Hvad nu angår det ifrågavarande utlåtande i anledning af K. M:ts nådiga remiss, angående fortfarande och ökande af det årliga understöd, Carlskrona Stads Fattigvårdsinrättning njutit utaf Statsmedlen, så har jag ock under öfverläggningen härom yttrat den serskilda önskan, att Höglofl. Stats Utskottet för dess del behagat uppskjuta afgörande deraf, tills i sam - io2 Stats-Utskottets manhang med de igenom enskilda Riksdagsmän, vid denna Piiksdag väckte motioner af alldeles enahanda beskaffenhet för andra Städer. Af Herr ContreAmiralen von Schantz. Jag anser den begärta tillökningen af 1000 R:dr äfven böra beviljas, emedan, utom de af Krgs Bef:h:de derföre uppgifne motiver, tillkomma ock de skäl, att dels, genom förändrad reglering med Kongl. Flottans
Sannerligen jag kan säga, hvarför man så mycket äflas med att vilja upptaga ett inhemskt stalslån, då det i alla läll är och blir utrikes ifrån, som man får låna penningar för bästa pris. Det blir ju således endast en omgång att låna dem inom landet; och penningar måste ju på så sätt bli dyrare, än om man vänder sig direkte till kapitalisten derute, ty den Svenske mäklaren blir på så vis endast en mellanhand, hvilken också måste hafva något för sitt besvär. Min öfvertygelse är således att jernvägslånen framgent Den 22 November f. m. 115 som hittills böra tagas utrikes, och att man alltså skall i detta fall tillvägagå som förut. Hvad slutligen det inhemska fondsystemet särskildt vidkommer, bör man, vid ifrågakommande fall, framför allt låta folket köpa obligationer på ett sätt, som det förstår; ty annars sätter folket in sina penningar i sparbanken eller utlånar dem på annat båll, der det tror sig på samma utlåning kunna skörda största vinst. Frih. Haab: Till en början får jag anhålla om benäget öfverseende med min ringa förmåga att försvara de af mig uti förevarande motion framställda satser; men tvekar dock ej att uppträda, enär jag vet att de af mig dersammastädes uttalade sanningars framgång icke är beroende på min större eller mindre skicklighet uti detta sakförareskap. Hessa sanningar äro nemi. uttryck af de största statsekonomers erfarenhet. I)e hafva vunnit fullt erkännande uti andra länder, och borde väl derföre äfven hos oss göra sig gällande. På samma gång jag går att utveckla de tankar, som jag nedlagt i denna motion, vill jag ock bemöta några af de utaf den siste värde talaren gjorda påståenden. Frih. Stjernstedt har nemi. ökat de talares antal, som anser ställningen i vårt land och särskildt för vår industri och våra näringar vara så blomstrande, att man med ett ord kan säga, det »allting är godt och väl.» På sätt kändt är, hafva vi merkantilsystemets utveckling att tacka derför att folken uti långliga tider stodo söndrade från hvarandra. Det födde endast hatet och tvedrägten (kriget) såsom sina yttersta konseqvenser, och individen, som staten, trycktes under armodets börda.
Heloch halfyile-väfnader af detta slags garn förbrukades emellertid i ganska stora qvantiteter inom landet, och väfnader deraf borde här, likaväl som annorstädes, kunna åstadkommas, om industrien, genom nedsättning i tullen på rudimaterien, uppmuntrades. Hufvudsakligen på samma skäl, som Herr Grefve Lewenhaupt anfört, har Herr Hjerta tillstyrkt nedsättning i införsels-tullen å kamullsgarn, ofärgadt, otvinnadt eller odubbleradt, från 6 till 4 sk. skålp.; äfvensom han, under förutsättning att ull blefve tullfri, föreslagit antagandet af 5 sk. införsels-tull på kardullsgarn, och för den händelse åter, all införsels-tull bibehölles på artikeln ull, ansett en förhöjning utöfver denna tull böra medgifvas garnet med högst 5 sk. skålp.; anmärkande Herr Hjerta, att, då af kamullsgarn år 1852 införts endast 101|- skålp., detta utvisade, att den närvarande tullen, 18 sk. skålp., utgjort detsamma som förbud, hvilket desto hellre borde afskaffas, som kardullsgarn behöfde användas för hemväfnader, och ingenstädes i handel nu funnes några ständiga, än mindre sorterade lager af ullgarn, då man icke dit räknade sephirgarn eller andra af sådant slag, som nyttjades till broderioch tapisseri-arbeten, under det deremot bomullsgarn utgjorde en af de större handelsartiklarne. Riksdags-fullmäktigen Johannes Nilsson har ansett införsels-tullen å garn, alla slag, böra nedsättas med 50 procent.
De uti Orterne inflytande Obxerv-ttionZ-Medel insattas uti Land-Nanterierne til RiksgäldsLontoiret8 c!i<ipo>,itiou; bwarefter Obseivations krocenwn ifrän Nikögälds-Lcmtoiret Uthetales. Z H. ^>fwer hwarje ars Uppbörd af Riksgäldscomoirst8 boncler och Inkomster författas wid Lands-Lontoilcn Summariste Rakningar, hwilka instickas til Riksgälds-Oontoiret innom den I Julik det paföljande äret, och hwaruli Ke8tantier och Lalauccr fran de förra arén jemwäl til redowifande upptagas. — Sadane Lummarista Räkningar aflemnas äfwen ifrån Stockholms Stad, innom den Den 29 Mars. e. m. rzr? örn tid, som förut genom Författningarne ar stadgad. 4 §- I Mars Manad hwarje är insändas frän Land6-!-6smoiren Förslag öfwer UestLNtierne af Lontoiret8 l^oniZer. 5 §- I början af hwarje Mänad aflemnas frän Land-Nänterierne til Riksgälds-Loiuoiret Förflag öfwer Uppbörden uti den nästförflume manaden, hwilka Förstag til riktigheten af Lands-LoMoiren böra wara bestyrkte; men öfwer de uti Land-Ranrerierne 6sponers6L Skatte-rättighets-medel författas särffilde Rapporter, hwilka pä en och samma gäng med Mänads-Förslagen insändas.
Bestämmer man ett visst kunskapsmått för lärare uti ambulatoliska skolor, så måste man äfven bestämma ett derefter lämpadt minimi-lönebelopp. Jag anser de ambulatoriska skolorna vara under samma eathegori sorn enskilda skolor, der föräldrar låta undervisa sina barn, då de icke kunna insätta dem i fasta skolor; men jag anser den fasta skolan böra vara en conlroll på den arn - Den 13 Februari f. m. a', 3 bulatoriska, så att läraren vid den förra tillser att allt går ordentligt lill uti den sednare och att läraren derstädes fullgör sina åligganden. I öfverensstämmelse härmed tror jag att kuiiskapsmätlet hos läraren vid den ambulatoi iska skolan icke behöfver vara så stort som hos läraren i fasta skolan, då den fasta skolan bör vara en undervisningsanstalt för dem, sorn önska gå längre eller förvärfva större insigter än det bestämda minimi-kunskapsbeloppet. I ambulatoriska skolan deremot bör lindet visningen icke utsträckas öfver minimikunskapsbeloppet. De som vilja förvärfva större kunskaper, måste begagna fasta skolan. Då jag icke kan tänka mig möjligheten att en församling kan hafva råd att med lika belopp aflöna tre, fyra, fem eller sex särskilda skollarare, hvilket blefve nödvändigt, derest man af alla fordrade samma kunskapsmått; så anser jag det ligga i försainlingarnes eget skön att bestämma det kunskapsmått de vilja att iärarne uti de ambulatoriska skolorna skola hafva, hvilket dock icke får vaia mindre än att desse lärare kunna bibringa eleverna det bestämda minimi-kunskapsbeloppet. Om den fasta skolan blir en högre läroanstalt i förhållande till den ambulatoriska skolan, så behöfver läraren uti den sednare icke hafva samma kunskapsmått som läraren uti den förra. Af dessa skäl tillstyrker jag den utaf Hr Mannerskantz yrkade förändringen i detta moment. Hr Pal mcrantz: Innan R. o. Ad. går att slutligen besluta öfver detta morn., anhåller jag att få göra en anmärkn. som af ingen utaf föregående talare blifvit framställd. Här slår nemi., att skolläraren skall äga insigt uti geometri, linearteckning samt naturläran.
Jag var nära att nyss förråda mig, ty han lät mig förstå, att ni förtrott honom allt, och jag visste inte, min mor, att han var er man. Jag hade glömt att säga dig det. Men hvarföre GREFVINNAN. HERMAN. GREFVINNAN. 147 kom du då till honom? Hade inte Berthel visat dig rätta porten? Jag kom för att återfordra min stackars Fanny, min arma, försvunna Fanny. Fanny är räddad och i godt förvar. Hvad säger ni, min mor? HERMAN (med glad förvåning). GREFVINNAN. HERMAN. Tyst, tala sakta! Gå till dörrarna der och se efter, att ingen lyssnar på oss. (Går ut till venster.) HERMAN (går till högra dörren och öppnar den; derefter till fonddörrarna. Då han öppnar dem, får Aron ett slag på näsan). GREFVINNAN. Ah, herr Aron! Förlåt mej! Alltid råkar ni illa ut på era upptäcktsresor. Har ni redan glömt spindeln i väggspringan? Den satans pojken! ARON (håller handen för näsan). (Herman stänger och reglar dörren.) TIONDE SCENEN. FANNY. GREFVINNAN. HERMAN. Fanny, du här? HERMAN (utom sig af glädje). FANNY (springer i hans famn). Ja, räddad, räddad, Herman, vid brädden af en afgrund räddad af vår goda genius din mor. Ack, 148 jag känner nu din hemlighet, och ber dig förlåta alla mina misstankar. Men så förklara mig HERMAN. (Grefvinnan går försigtigt lyssnande till alla dörrar.) Jag blef förd af vår fostermor till öfverstens vagn. Jag satt der vid sidan af en qvinna, som han kallade sin fru, men som jag igenkände, ty jag hade sett henne i fönstren midt emot pensionen, der jag var. Jag kände denna qvinna, och jag fasade. Jag sprang ur vagnen då dörrarna öppnades af det ursinniga folket, och jag var nära att qväfvas i trängseln, då din mor upptog mig halfdöd i sin vagn. Jag har nu en liten fristad i en garderobe innanför hennes sängkammare, tills jag kan finna en säker plats för öfverstens förföljelser. Öfverstens förföljelser?
Den värde ledamoten har påstått, att intet förbud i grundlagen finnes för återremiss af Constit.Utsk.‘s betänk:n i anmärkn:sfrågor, och derom har ingen med honom tvistat; men då han sedermera sagt, att då fråga uppstår om tolkning af grundlagen, sker den alltid till skada för folkets rättigheter, måste jag erinra, att här icke är fråga om någon tolkning af grundlagen, utan om bokstaflig tillämpning deraf; och då han uppmanat sina motståndare att uppgifva den bokstaf i grundlagen, hvarpå de stödja sig, vill jag blott påminna, att jag redan uppgifvit det stadgande, som föreskrifver i hvilken form Conslit.Utsk. bort afgifva sina ifrågavar. betänk:n. Om Utsk., såsom det rätteligen bort göra, icke i dessa betänktn uppgjort särskilda grundlagsvidriga rubriker för målen eller ingått i någon utveckling af de beslut och åtgärder, som varit föremål för de väckta anmärkn:sanledningarna, utan helt enkelt uti afgifvit memor., deri ingen enskild person eller särskildt beslut varit omnämnda, förklarat sig, med anledning af remitterad anmärkn:sanlédning, icke hafva funnit skäl att tillämpa hvarken 106 eller 107 §, så vore det roligt att veta, hvilka anmärkningar emot ett sådant memor. kunnat göras, som skulle hindra dess antagande, såsom det heter uti 56 §. All fråga om återremiss hade då af sig sjelf förfallit, och det hade endast återstått att lägga memor. till handlingarna. Hr Lagerhjelm har väl sagt, att återremiss förutsätter, att Utsk. skulle kunna inkomma med ett nytt betänk, deri Utsk. kunde framlägga nya motiver och nya skäl för sin framställning; men grundlagen medgifver icke, att Utsk. någonsin ingår i en sådan utveckling af anmärknrsfrågor, hvilket, der det skett, således är en öfverträdelse af lag, och sålunda kan icke grundlag stiftas eller förändras. Gr. Cronhjelm har vidare sagt, att då fråga om Statsrådets decharge förekommer, ansåg han 90 § livilande och ämnade icke att ställa sig densamma till efterrättelse.