Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Pä sädant satt har Herr Grefwe Norner äberopat den 50 tz. Riksdags-Ordningen. Jag begär ännu en gang ar de som härtil kunna lämpas, matte upläfas. Fastän af Ninoriteten ärna wi ej lala påtruga otz något beflut svin är stridande mot war rätt. Herr ?äl,lman. Det wore önffligr, at pä detta rum aldrig fa höra annat än hwad som är rätt, men jäg fragar, huruwida sadanc är möjligt, och om erfarenheten pa något wis bestyrker, ac del altid inträffar? Jag har redan längesedan önffar, ar hela denna obehagliga fak ffulle ur wara ?rotocoIK-r kunna utgå. Jag har lrodt at om sädant ffedde i följd af et friwilligt begifwgnde, ffulle der wara lämpeligast. Jag förnyar nu min hemställan til Herr (Dllsnsvrmn sstlf, ar dercil samtycka, men förklarar ac jag aldrig kan bifalla et besiut, som beroge honom njutningen af sin Riksdagsmanna-rätt. Härwid förmärktes mycken oro. Grefwe Löven bjslm, Larl. Jag får ä nyo yrka xropo8ition pä den motion Herr von 8cbu!t',.enbsim gjort. Et. sädant bestut af Rid derffapet och Adeln gwäljer för ingen del Herr 6^llensvgan8 Riksdagsmans-rätt. Dek war hans, ar göra en oantaglig marion. Det är Höglostige Ridderffapets och Adelns at ogilla densamma. Friherre Le ösrström, sacoö. Det är beklagligen sannt, 'at man ej asrid kan hoppas a: pä 84 Den 2 Mars. pa detta rum höra anföras endast hwad som är ratt, men deraf följer icke, at det bör wara hwar och en tillätit, at yttra hwad han behagar. Hädelser emot Gud, förtal emot Konungen, wanwördnad af Lagarne, äro pa alla ställen opassande, Lazstridige, förbudne och straffbare.
Hädanefter skall, enl. Utsk:s förslag, författningen om tillverkning skiljas från den som rörer försäljningen. Derföre hade väl i hvardera författningen bordt intagas hvad kronobetjeningen skall åtnjuta för sin befattning med serskildt dithörande åtgärder. Nu kan den första frågan af Utsk. genast behandlas, emedan bränvinstillverkningskatken redan är afgjord. Men Utsk. kan, efter min tanke, icke lämpligen behandla den andra frågan om bränvinsförsäljningsskalten, Den 7 November. 315 emedan beloppet deraf ännu icke är bestämdt. Således måste dessa olika afgifter från hvarandra söndras och serskildt bestämmas. Dertill fordras likväl icke att R. St. införa dessa olika föreskrifter i hvartdera af deras underdåniga förslag till författmne om tillverkningen och försäljningen, af hvilka den förra redan torde vara färdig; ty om R. St. skulle inkomma med en 3:dje skrifvelse, omfat tande Kronobetjeningens vedergällning både för lillverkningoch försäljning, så kan Konungen, om han, i hvartdera hänseendet, utfärdar serskilda förfaltnir, i hvardera af dem införa den del, som dit hörer. Således anhåller jemväl jag ora återremiss, och att ötsk. mätte, i sitt förslag till R. St., skilja dessa båda föremål åt, så att Konungen må kunna fördela stadgandet på hvardera författnm. Efter först till bifall å Serskildta Utsk:s förevaride Betänk, framställd, med Nej besvarad propos., beslöt R. o. Ad. all, på sätt Frih. Palmstjerna föreslagit, återremittera den del af nämnde Betänk., som rörer vedergällningen ät de Kronans embetsoch tjenstemän, hvilka skola debitera och redovisa afgifterne för bränvins tillverkning och försäljning, samt i öfrigt lägga samma Betänk, till handlingarne; hvarjemte R. o. Ad. biföll StatsUtskis Utlåt. Med tillkännagifvande att Hr Munck, Carl, som varit ledamot i Allin. Besv.- o.
Hon sydde med en otrolig fart, fastän handen darrade. Ja, med en sådan eld invärtes kunde handarbetet snart vara färdigt. Derpå reste hon sig igen och knäppte upp sin klädning; hon kunde icke få luft, hon skakade i hela kroppen. Så gick hon ned till middagen. »Hvad du är blek i dag!» sade modern. »Är du inte frisk?» »Åh jo», sade Rakel, »det är ingenting.» Då de sutto vid kakelugnen i skymningen, sade fadern plötsligt: »Nå, Rakel, reser du?» »Hvad menar du, far?» frågade hon. »Jag har läst det der brefvet, som låg öppet i din korg. Det är ett stort anbud.» »Hon har alltid varit så god emot mig», svarade Rakel. »Ser du, mor», sade presten till sin hustru, »den förnäma damen, om hvilken Rakel så ofta har talat, skrifver till henne och föreslår henne att resa med till Italien.» »Till Italien!» utbrast modern. »När?» »Nu, om åtta dar.» »Ja, det kan naturligtvis inte komma i frågan», sade modern och lutade sig tillbaka i stolen. »Hvad säger du, Rakel?» frågade fadern. »Jag stannar naturligtvis», svarade Rakel. De sutto länge tysta. Det röda skenet från elden upplyste Rakels ansigte, der hon satt framåtböjd, med hufvudet stödt mot händerna och armbågarna på knäna. Fadern satt längre tillbaka i mörkret. Han satt hela tiden och såg på detta ansigte med de mörka, melankoliska ögonen, det oroliga håret öfver den molnfylda pannan och denna stränga mun med sin böjda linie. Modern sof. Då det skulle läsas högt om aftonen, bad Rakel att få läsa; sedan satte hon sig till att sy på en klädning åt modern. Klockan tio skildes man åt som vanligt. Rakel kunde icke sofva. Hon stod länge vid fönstret och såg ut på den mörka himlen, som var alldeles öfversållad med gyllene stjernor. Från trädgården gledo strömmar förbi med lukt af visset löf och mogen frukt, blandad med doften af en och annan reseda. Då hon ändtligen släckte ljuset och lade sig, tyckte hon sig höra steg, som oafbrutet gingo upp och ned, upp och ned.
Maj och den 1 dennes på bordet lagde Memorial N;o 549, mec^ anmälan om Riks-Ståndens skiljagliga beslut, rörande föreslagna votei ings-propodtioaier, angående Handelsoch Sjöfarts-fonden, fann Ridderskapet och Adeln nämnde Memorial icke erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. S. D. Till handlingarne lades Bevillnings-Utskottets den 1 dennes på bordet lagde Utlåtande N:o 51, i anledning af ålerremiss å Betänkandet N:0 43, angående befrielse från Bevillning för Lima sockens invånare i Wester-Dalarne. S. D. Vid föredragning af Kongl. Maj:ts denna dag ankomna Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, i anledning af deras förnyade underdåniga fiamställning, i fråga om ett förändradt Mynt-system; Gifven Stockholms Slolt den 24 Maj i84f, fann Ridde; skåpet och Adeln densamma icke erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. Prot. Utdr. d. 2 Juni IS4 * • 5oi Från Hög v. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Stats Utskottets följande Memorial och Utlåtanden: N. -o 542, i anledning af Riks-Ståndens stridiga beslut, angående vissa Bevillnings-rnedels ingående till Riksgälds-Contoi et. Ståndet, som vidblef sitt i ämnet fattade beslut, lade Memorialet N;o 542., till handlingarna. ?J:o 543, angående reparerandet af det till local för RiksgäldsConloret nu anvisade hus. Bijölls. N:o 549, med anmälan om Riks-Ståndens skiljagtiga beslut, rörande föreslagne voterings-propositioner, angående Handelsoch Sjöfarts-fonden. Med vidblifvande af sitt, rörande denna fråga, fattade beslut, lade Ståndet Memorialet N:o 54g. till handlingarna. N:o 56o, i anledning af erhållne återremisser å Utlåtandet N:o 444’ Utlåtandet N:o 56o, bifölls.
Disconts utestående Tån böra vara infordrade, samt att, i följd häraf, några Tån-omsättningar icke beviljas under de sista sex Månader af denne till två och ett halft år fastställde utredningstid. Widkommande åter Tiquiden af Skulderne, till hvilkas godtgörande öfverflödig tillgång visar sig, så hafva Utskotten, i anseende till Assignationerne, velat tillstyrka, att desse, på lika sätt och under enahanda förbehåll, som Götha CanalBolags samt Malmö Disconts Assignationer, genast med Contant inlösas; hvaremot de öfrige Skulderne liquideras på två och ett halft år uti Fem Terminer med en femtedels afbetalning efter hvarje sjette Månads utgång, att räkna från den dag, då utredningen kan taga sin början, 374 Statsoch Bauko-Utskottens B et änka nilert. Och då full tillgång hos Götheborgs Discont finnes, samt Direäionen äfven igenom utfärdad Kungörelse förbundit sig, att godtgöra Fordringsägare sex Procents ränta, hafva Utskotten funnit skäligt tillstyrka, att å alla Skulder, för hvilka Direéåionen ifvan början utfäst sig, att betala lägre ränta, arv sex Procent, beräknas sistnämnde ränta imellan hvarje afbetalning, inen hvilken förhöjda ränte beräkning å Skulderne i allmänhet icke kommer att taga sin början, förrän den förste November förledit år 1817, elle? en
Föredrogs ånyo och bifölls Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets den 15 dennes på bordet lagda utlåtande, N:o 128, i anledning af väckt motion, i fråga om förändring af lagstiftningen, rörande bränvinsbränningen, m. m. Prot,-Utdra", den ig Februari i8/f5. 651 S. D. Lades till handlingar ne Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedannämnde den 15 dennes på bordet lagda utlåtanden: N:o 125, i anledning af återremiss utaf Utskottets betänkande, N:o 54; N:o 126, i anledning af återremiss af betänkandet, N;o 96; samt N:o 127, i anledning af återremiss utaf Utskottets betänkande, N:0 106. S. D. Vid förnyad föredragning af Bevillnings-Utskottets den 15 dennes på bordet lagda utlåtande, N;o 22, i anledning af erhållen återremiss i vissa delar af memorialet, Nm 21, med förslag till sammanjemkning af Riks-Ståndens olika beslut, angående grunderne för den blifvande allmänna bevillningen samt föreskrifterne för tillämpningen deraf, godkände Ridderskapel och Adeln de af Utskottet, under N:ris 18, 19, 20, 21 och 22 föreslagna voterings-propositioner, och lades utlåtandet i öfrigt till handUngärne. S. D. Lades till hatidlingarne Bevillnings-Utskottets nedannämnde den 15 dennes på bordet lagda utlåtanden: N:o 23, i anledning af återremiss af betänkandet, N:o 16, angående Postbevillningen; samt N:o 24, i anledning af gjorde anmärkningar emot betänkandet, N:o 17, angående Curhus-afgiftens fortfarande. S. D. Lades till handlingarne Stats-Utskottets nedannämnde den 15 dennes på bordet lagda utlåtanden:
Skåpet och Adeln nödgas å nyo fatta beslut i Den |3 Maji e. m, ett amne i livarolxi Ståndet vid denna Riksdag redan beslutati Herr Grefven och LandtMarskalken ariförde* att då han icke vill borttaga Ridderskapets och Adelns dyrbara tid med någon vidlyftig framställning af dess enskillda öfvertjrgelse i k ansåg Herr Grefven och LandtMarskalken sig endast hufvudsakligen böra instämma i de af Friherre Cederström samt Herrarne Rosenblad och Lefrén yttrade åsigter, under tillkannagifvande för öfrigt att då 44 §. i Riksdagsordningen ovilkorligen stadgade, att Kongl. Maj:ts Propositioner icke få i Riksens Ständers Plena till omedelbarligt afgörande upptagas, utan skola öfverlemnas till utredande af behörige Utskott^ hvilkas utlåtanden böra föregå Riksens Ständers beslut, samt Ridderskapet och Adeln tillförene, Herr LandtMarskalken vetterligén icke gjort någon skillnad emellan Kongl. Majits propositioner och skrifvelser; fann Herr Grefven och LandtMarskalken det vara dess skyldighet, attgenorii proposition på remiss af Kongl. Majits nu förevarande Nådiga skrifvelse, till vederbörligt Utskott befordra densamma till en Grundlagsenlig behandling; och då icke allenast flere Ledamöter under discussionen föreslagit att skrifvelsen måtte till Lagutskottet förvisas, utan ock vid den i går hällne TalmansConference, det ansetts lämpligt att remittera den till Lagutskottet, i afseende på uppgörandet af ett fullständigt förslag till straff-lag, samt till OeconomieUtskottet, i afseende till författande af erforderlig© regie - Den 25 Maji t m.
N.-o 5i, än att låta penningar gå man och man e* mellan, och dymedelst skapa en credit, som nu mera icke finnes? — Här är således en ganska betydlig tillgång, som Rikets Ständer ega i sin magt att disponera; och då härtill kommer det onaturliga anspråk på Bankens revenuer, som en längre tid gjort sig gällande , och som sammanblandar Staten och Banken, så, om detta förhållande ändrades, skulle årligen en stor penninge-tillgång vara att för Discontering använda af den behållna vinst, som, då den hufvudsakligen ingår genom Låne-systémet, icke eller bör derifrån förryckas, utan i samma väg utgå och bära frugt. Må än en viss del deraf afsältas till årligt silfverköp: det är en för Banken nödvändig och nyttig operation; men att Banken skall bilda en reserv-fond för Stats-anslag, är en hushållnings-plan, som icke väl står tillsammans med en Riks-Bank , hvilken allsicke är en Stats-Cassa. Låt Nationen få röra sig med sin Banks tillgångar, så bär den lättare sina skattebördor, och den oliämmade rörelsen skall göra Contributionerna både möjliga och drägliga. Släppas penningarne ut i rörelsen, så lefva Banken och Staten alldeles paralelt med hvarandra. I Bauco-vinsten är således en tillgång till Discont-Creditivets förökande, och det tycks som Nationen eger förmons-rätt Bil. till Banco-Utskottels Bet. N-o S2. i33 till dess disposition. — Om hela behållna Banco-vinsten endast användes till Silfverköp, och samma summa, som derför i valuta erhölls, gick ut i rörelsen, så ökades Börelse-Capitalet årligen med en half million R:dr Banco; och om dessa utgingo i circulerande eller sig sjeifve amorterande lån till Näringarne, så skulle jag icke anse den vanliga Discontens Crediliv behöfva förökas, emedan härigenom , bredvid Disconten , uppkom ett understöd, och till och med den bästa hjelp för Näringarne, hvilka derigenom ej blifva mer skuldsätta, än att de på bestämda år utarbeta sig ur sina skulder.
Att anordna och leda Ridderffapets och Adelns öfwerläggningar, hwarwid noga iakttages hwad 37 §. af denna Riddarhus-Ordning stadgar; tillkännagifva. hwad till förewarande frågor hörer eller icke, och hwad i sammanhang dermed kan eller bör upptagas; warna dem som sig otillbörligt förhälla, hwilken rättighet likwäl ej mä sträcka sig dertill, att göra warninaen allmän för hela Ståndet; inhemta Ridderffapets och Adelns tanka om sädane skriftliga eller muntliga anförandens uteslutande utur Protokollet, som kunna anstötliga wara, eller emot Grund-Lagarne stridande, samt i öfrigt noga tillse, och deröfwer hand hälla, att Ridderffapets och Adelns Allmänna Sammankomster alltid pä ett med Ståndets wärdighet och anseende öfverensstämmande sätt warda hällne. 4:0 Att hos Ridderffapet och Adeln all Kcnungfligan rätt styrka och likasä inför Konungen, Ridderffapets och Adelns. 5:0 Att, pä sätt Riksdags-Ordningens 40 §. stadgar, i alla Utskott äga tillträde för att kunna tillse göromälens oafbrutna gäng. 6m Att SZ2 Den 22 September. 6:0 Att till werkflällighet befordra allt hwav som Ridderfkapet och Adeln besluter och fom ej emot Regerings-Formcn och Rikets öfrige Grundlagar finnes stridande. Wid hwarje Riksdags början skall en föredragnings Lista inrättas med twänne columner, uti den ena columncn införes alla inkomna mål af hwad beskaffenhet helst, jemte namnet pä den Ledamot, som ingifwit Memorial, innefattande sadan ny fräga, fom, enligt Regerings-Formen, Riksens Ständers öfrverläggnmg och plöjning tillkommer, och bör äfwemväl rnnehället i korthet anföras: uti den andra columnen ater, antecknas när något mäl blifwit in Llt-no föredragit, när det blifwit lagdt
Jag tvekar cj att förklara, att med de rättigheter, som nu finnas det samma tillagde, är det en verkelig landsplåga för 12 deromkring belägne Socknar; och såsom exempel derå vill jag blott nämna, att sjön Hollarn, af betydlig storlek, icke existerar af naturen, utan tillkommit genom uppdämningar å ängsmark för Si 1 f-4 ververkeis räkning; hvilket förhållande är med flere sjöar och vattendrag, s* att en otrolig mängd *f inägor Och fruktbar jord är för alltid dränkt. Om återremiss af Betänkandet, hvarom jag anhåller, icke skulle bifallas, och rättvisan således ej nu skulle kunna verka ändring häruti, utbeder jag mig likväl, att detta må inflyta i Protocoilet, såsom ett bevis på nuna tänkesätt. Jag anser oundvikligt, att Stliververket, i afseende på rättigheten att draga till sig och begagna alla nästgränsande vattudrag, må undergå mycken inskränkning; ty i det skick det nu är, kan allt det silfver Korn vid Sal-berget nu er hålles, ej betala dea skada detta Verk för Orten åstadkommer; helst det intet kan på långt när ersätta Statsverket de förluster det årligen deraf vidkännes; emedan till Verkets understöd hela Jordebok*- och Hemmans räntan, jemte mantalspenningarne af Salbergs Fögdenets 6 nedra Socknar, samt Grufdrängshjclpen, s* af dessa sorn Fögderiets 6 öfra Socknar, och räntan af Hyllinge Kronoqvarn äro förlänade. Mantalspengarne utgå salunda, att för hvar mansper_- Den Majk 50 i son lefvereras 1 stafrum ved u qvarter långt,’ samt 13 qvarter högt och bredt Qviniolken betala iä sk. contant.
Preste-Slåndet ingifvet och till Lag-Utskottet hänvisadt memorial, har Herr Prosten Lignell anfört, att sedan Bevillningsutskottet vid innevarande Riksmöte hemställt, om icke den minskning i stats-inkomsterne, som kunde blifva en följd af föreslagen nedsättning i allmänna bevillningen å åtskillige artiklar, lämpligast kunde ersättas, medelst förhöjning af stämplade pappersafgifteu för behållna summan vid bouppteckningar efter aflidne personer, så vore det äfven nödigt alt tillse, del de således påräknade inkomster komme alt utgå i förenlighet med lagstiftarens afsigt. Den vore nemligen, efter motionärens uppfattning af g Kap. i Ärfda Balken, att allt, som vid dödsfall finnes i ho, så löst som låst, skall utan undantag upptecknas och värderas, och någon skillnad således dervid icke göras derpå, om egendomen vore den aflidne eller den efterlefvande makans enskilda gods. Nu följdes emedlertid i allmänhet den princip vid bouppteckningar, att efterlefvande makas ärfda eller före äktenskapet förvärfda fasta gods å landet icke upptogs och värderades; hvaremot all boets gäld, vare sig den, som makarne före äktenskapet eller derunder sig åsamkat, för - 5 Bag-Utskottets Betänkande, lS~:o 115. des boet till last, till förminskande af ej allenast Kronans utan ock de fattiges ratt. Då detta förfarande ostridigt både sin grund uti Högsta Domstolens den 23 Mars 1829 uti ett enskildt mål meddelade Dom, hvilken, odeutliggjord i serskilda juridiska skri 1 Ler, fått anseende a( en lagförklaring, ansag motionären nödigt, alt den verkan, som berörde
Vidkommande derefter frågan om lämpligaste sättet för utöfvandet af nödig kontroll öfver bolagets förvaltning, för hvilket ändamål Utskottet, uti utlåtandets 5:dje punkt, föreslagit det två revisorer borde af Kongl. Maj:t utses för att, jemte bolagets tvänne revisorer, deltaga i granskningen af bolagets räkenskaper, styrelse och förvaltning, har Utskottets berörda hemställan blifvit godkänd af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet; hvaremot utlåtandet i denna del blifvit till Utskottet återremitteradt af Borgareoch Bonde-Stånden, hvilka för sin del till antagande förordat ett af Kongl. Kammar-rätten, efter erhållen nådig remiss af kanalbolagets underdåniga framställning den 19 sistlidne Januari, angående vissa ändringar i bolagsreglorna, den 15 sistlidne Juni afgifvet förslag, enligt hvilket Statens granskningsrätt skulle utöfvas af två dertill utsedde revisorer enligt den instruktion, som, oberoende af bolagsreglorna, Kongl. Maj:t kunde finna för godt att för dem utfärda.
Beträffande åter förra delen af motionen, finner Utskottet det vara med grunderna för stadgandet i 6 § fullt öfverensstämmande, att den innehafvare af utskänkningsrättighet, som under rättighetens utöfning ådagalägger, att han icke fortfarande eger de egenskaper, hvilka för rättighetens förvärfvande erfordrats, bör kunna förklaras densamma förlustig; dock anser Utskottet rättvisa och billighet fordra att han i dylikt fall af redan erlagd utskänkningsafgift återbekommer så stor del, som motsvarar den tid, hvarunder rättigheten ej utöfvats; i öfverensstämmelse hvarmed ett stadgande blifvit vid denna § infördt, hvilket till godkännande hemställes. § 27. Då en motsägelse mellan stadgandet i denna § och gällande medicinalförfattningar förefinnes derutinnan, att, enligt de sednare, Apothekare är skyldig att äfven utan recept tillhandahålla allmänheten en del medikamenter, i hvilka bränvin ingår såsom beståndsdel, hvaremot, enligt denna §, bränvin, med eller utan droguer eller andra tillsatser, ej får på apothek i minut säljas, utskänkas eller annorledes till förtäring på stället utdelas, har Utskottet ansett denna motsägelse böra häfvas genom ett förklarande, ' t-/ O att på apothek må ej bränvin annorlunda än i medicinalförfattningarne föreskrifves. med eller utan droguer eller andra tillsatser, säljas eller till förtäring på stället utdelas. § 28.
En sadan owilkorlig utskrifning skall göra blott nägra fa rike eller modlöse misinögde, och kanske äfrven nägre fattige äfwentyrare, som »vänta att mot dryg lega sä pätaga sig ändras krigstjenst, för att tvid första tillfälle undandraga sig den. Blott det icke gär ost wärre än de andra, war allmänna uttrycket nnd utskrifningen under sista kriget, och intet misinöje rädde öfwer utskrifningen, blott öfwer de undantag, svin gjordes frän den, och sedan öfwer Manskapets omenskliga behandling. Äfwen har Konungen ät Riksens Ständer aller»,ädigst öswerlämnat att bestämma, huruwida bewäringsmanskapet skall utgöra serskilt» corpfer, under serskilt befäl eller förstärka indelta armA» och batsmanshället; men Wällofl. Utskottet äiötlemnar denna ätgärd ät Konungen. Om vet vek icke wörö war rättighet, att sjelfwa afgöra denna fräga, blir det ätminstone war skyldighet, sedan Konungen npdragit det ät otz. Min tanka är, att bewäringsmanskapet bör till en början utgöra ser - 2Z2 Den 1Z Majt skilta corner, åtminstone lill nästa Riksdag, om nog tillgäng pä befäl finnes och Riksens Ständer ansta medel till dest aflöning; och min förmodan är, att om de sörmögnarc sä bilda en egen corps det sker einor wilkor att de kläda och föda sig sjelfwe , hwa» igenom frikostighet kommer staten mer till godo än dä den amvändes pä legokarlar. Jag sörestär således: i:o Alt Ridd-erffapek och Adeln antager Kongll Maj:tS proposition i hela desi widd.
Lan anses hafva uti detta mål vidtagit någon verklig åtgärd, nödgas jag emot samma Betänkandes resultat för öfrigt och i det afseende reservera mig, att Utskottet icke, såsom 1 min tflftka bort ske, hos Riksens Ständer föreslagit ett bestämdt underdånigt tillstyrkande bifall till den sednare frågan, på samma grunder och i likhet med Utskottets vid sistlidne Riksdag deröfver afgifna Betänkande, ehuru till ett sådant tillstyrkande full anledning, efter min öfvertygelse, finnes uti jernförelsen emellan de å ömse sidor åberopade och uti Betänkandet upptagna skäl för och emot denna för Fäderneslandets allmänna intressen, nu mer än någonsin, vigtiga fråga. Dess närvarande vigt för Nationen, förmodar jag, att ingen lärer betvifla, som fäster Ecsv. och Ekon. Utsk. Betånkaiiäen. 6l$ sin uppmärksamhet på anledningen, hvarföre Riksens Ständer blifvit af Konungen denna gång sammankallade, hvilken hufvudsakligen är afhjelpandet af Rikets iråkade förlägenhet i afseende pa allmänna hushållningen och penningeverket. Oaktadt de nitiske och upplyste mans oafbrutna bemödanden, sorn, både inom och utom de samlade RiksStånden, sysselsatt sig med förslag till financernas upphjcipande, är det mycken tvifvel underkastadt, om motfäderneslandets närvarande tärande sjukdom andra botemedel på detta sätt kunna uppfinnas, än blotta palliativ, alltid likväl nyttiga, dä de ej förvärra tillståndet, utan bibehålla det oförändradt, till dess en radikal kur kan begynnas och blifva verksam.