Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet tillstyrker derföre, att i blifvande Special-stater omförmälde äldre arfvodesmedel måtte med den ursprungliga lönen uti en summa sammanföras. c) Då Aktuariens befattning numera icke vore af beskaffenhet att lemna en person full sysselsättning, har Kongl. Majit föreslagit indragning af denna tjenst, och dervid åtföljande aflöning 1,480 Ridr samt öfverflyltning af hans göromål på Registratom, hvilken skulle i stället för 1,480 Ridr erhålla 2,500 Ridr såsom lön och till hvars biträde skulle anställas en Kanslist, med åliggande att fullgöra en del af de Aktnarien och Registratorn nu tillhörande bestyr; varande lönen för 4 Stats-Utskollels Utlåtande JY$ 136. denne upptagen till 1,000 R:dr jemte ett arfvode af 200 R:dr, eller tillsammans 1,200 R:dr. Då emellertid denna reglering icke kunde ske förr, än åtminstone endera af bemälde tjenstemän afgått och, i sistnämnde fall, den återstående förklarat sig villig att öfvertaga den till begge befattningarne utsträckta tjenstgöringsskyldighet, har Kongl. Maj:t föreslagit, att nuvarande Registrator och Aktuarie, så länge de i dessa befattningar qvarstå och den nya staten å dem icke tillämpades, måtte få sig emellan lika fördela den sammanlagda aflöningen enligt förslaget för en Registrator och en Kanslist 3,700 R:dr, med 1,830 R:dr hvardera. Jemte tillstyrkan af bifall till ofvanberörde sammanslagning af Registratorsoch Aktuarie-tjensterne, får Utskottet, lika med hvad rörande kanslist-beställningar förut yttrats, hemställa, att de för nämnde Kanslist äskade 1,200 R:dr måtte ställas till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition för att användas till biträde vid Aktuarieoch Registrators-tjenstens bestridande. Och lärer, då upplyst blifvit att Aktuarien numera med döden afgått, något yttrande från Utskottets sida icke erfordras i afseende å Kongl. Maj:ts
Hvad jag fär anmärka är att ErsättningsSumman af Landt-Tulls-medlen icke är Uptagen till sitt hela belopp, at' Utflotret icke upgifwir ersättning för de medel Post-Werket genom Landt Tullarne tillfiukit, äfven som Chartä-Sigillatä, Wadstena Krigsmanshus och Spinhus-medel, med flere icke äro kill ersättning af de nu reparlerade Landt-Tulls-medlen upförde: Mänga begärde Proposition pä Utskottets Betänkande. Herr Grefwen och Landtm arstalken gjorde derefter propo ilion att Rwderskapec och Adeln till alta delar mätte bifalla Bewillningsoch Allmänna Besvärs, och Oeconomie - Utskottens gemensamma Betänkande, rörande Landt-Tullarnes uphafwande. Ropades ett starkt Ja. Fri - Den 12 Zebruarii. 497 Friherre Amilton, Larl, uplaste till Prvtocoklet följande: Det är nu en läng tid, sedan alla Fyra RiksStänden enhälligt biföllo ett deras Allmänna Beswärs-Utstotts Betänkande, som innehöll ett tillstyrkande till Riksens Höglofl. Ständer, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhälla om förhöjning af SjöTull pä Utrikes isrän inkommande Spannemäl. Expeditionen af detta allmänna Beslut, ar afwell wederbörligen upsakt af Expeditivns-Utstottet och af lemnad och har med bifall afgätt ifrän Höglofl. Ridderstapet och Adeln och det Högwördige PresteStändet. Men Vorgare-Ständet lar, dä denna Expeditionen kom till dem, hafwa hemstält till dest Med.Ständer om icke densamma, säsom i deras tanka öfwerflödig kunde fä förfalla. Uti ett sädant stick lär denna sak ännu och efter flere mänaders tid, sig befinna. Wid den tid dä Borgare - Ständet gjorde den omförmalke hemställan, hade Spannemälen för nagra dagar stigit här uti Stockholm; och Kongl. Maj:t hade redan utfärdat
Be skattningen är nu i förordningen bestämd efter lönens belopp och denna bör väl äfven förblifva oförändrad, vare sig att afgiflen fördelas på flere eller färre, — då blir hon bestämd och ingen tvekan upkommer. Tjenstemannen, som innehaft olika löner, upgifver deras belopp; den ena andelen hörer till dem för hvilka betalas 3 proc:s bevillning och den andra till dem för hvilka en lägre proc. erlägges. Hvarken kronan eller lönetagaren varder lidande. Antages åter Utsk:s förslag, så händer, att ömsom blir kronan, ömsom tjenstemannen lidande, d. v. s. att han nödgas betala mera och kronan får mindre än som skett i händelse den bestämda afgiften stätt fast. Jag skall upgifva exempel på begge delarne: om en tjensteman det ena halfåret har en ärlig lön af 600 r:dr, sä upbär han deraf för förstnämnda tid 300 r:dr; för dessa, som utgöra hälften af 600 r:dr, skall han efter nu gällande stadga, som jag anser riktig, betala i bevillning hälften af 7 r:dr, eller 3 r:dr och 24 sk. Om han det andra halfåret erhåller en lön på 6000 r:dr, (en sådan händelse kan såsom man sett inträffa) så utgör hälften deraf 3,000 r:dr, hvarå bevillning efter 3 proc. skall erläggas, med 90 r:dr eller tillsammans 93 r:dr 24 sk., som kronan får. Antages Utsk:s förslag sä skall 3 proc. beräknas å 3,300 r:drs inkomst. Då får löntagaren betala 99 r:dr, hvarpå kronan vinner och embctsmannen förlorar 5 r:dr 24. Nu skall jag åter npge ett annat förhållande, som visar alldeles motsatsen: En tjensteman innehar en lön på 500 r:dr och upbär deraf 3 qvartal med 375 r:dr. 1 4:de qvartalet får han en lön å 1,500 r:dr hvaraf han för året upbär med 375 r:dr. För de sammanlagda 750 rdrma skall han enl. Utsk:s förslag betala 13 r:dr.
Derföre är likväl sörjdt i nästa mom. af denne §, som enligt förslaget skulle lyda sä: ”Bevakas fprdran af arfvinge, af ombud för kronan, allmänt verk eller af förmyndare eller målsman för omyudig eller den under målmanskap står; varder eden derefter lämpad.” Dervid har Hr von Hartmansdorff ansett att formeln för dessa kategorier bordt vara i sjelfva eden intagen till lättnad för domaren. Utsk. ansåg dock detta öfverflödigt, emedan domaren sjelf torde kunna hitta på att i st. f. ordet ”jag” använda uttrycket ”min fars eller mors sterbhus” i ett fall och i det andra K. M. o. Kronan särdeles då lagen härtill ger anvisning. Jag tror således för min del, alt någon återremiss af denna orsak icke är nödvändig; öfverlemnande jag dock åt R. o. Ad:n att derom besluta. Hvad nu angår den sista af Hr v. Hartmansdorff; anmärkmr eller att det efter den föreslagna redaktionen skulle kunna inträffa att en bevakad och besvuren fordran vore riklig, fastän ej lagenligt, ber jag att få fästa uppmärksamheten derpå, att det efter skedd bevakning tillkommer domaren att pröfva huruvida sjelfva fordran är laglig eller icke, och detta ulan afseende på den aflagda eden. Icke eller i detta afseende torde således återremiss vara behöflig. Hr von Hartmansdorff: Gr. Sparre har erkänt — och det visar sig äfven af förslaget, — att LagUtsk. ansett eden böra rättas efter de olika förhål la uden, hvari borgenärerne kunna befinna sig såsom arfvingar, kronoombud, förmyndare o. s. v., men Gr:n vilt ät domaren öfverlemna att lämpa formuläret efter hvarje särskildt fall. Detta befarar jag dock vara en allt för vidsträckt rättighet. Jag vill icke förmoda att domaren skulle uppsåtligen missbruka en sådan rättighet; men af brist på insigt och Den 27 S e p t e m b er. 497 oell domarevana skulle han måhända vid många lillfällen illa begagna den.
IV. U. 198, 279, A. 324. — angående förminskande af dem till hälften af deras nuvarande styrka. VII. B. 189. A. 226. Sköna konsternas underhåll, om ett årligt statsanslag af 20,000 r:dr b:co för de. I. 182. R. 183. Slitö hamn på Gottland, angående transito-och uederlags-rätt derför. II. B. 363, 397, 422. A. 443. Smidesrätt inom bergslagen, angående utvidgning deraf. IV. B. 280. A. 325. Smä-protocollen, angående utvidgning deraf och förändring i tidell för deras insändande till Hof-Rätt. II. B. 206. A. 219. Smålands Husarregementet, angående dess afsittande mot erläggande af bäsl-vacauce-spanmål. VI. B. 164. A. 183. — om åtskilliga rusthålls-nummers hållande vacante. VII. B. 189. A. 226. Smör och Lax från Norroch Westerbotten, om upphörande af föreskrifven conlroll vid ailastning deraf. Se Lax. Snoilsky, Grefve Nils, yttranden. I. 193. II. 130. VIII. 229. Snyten och Almänningen i Westerås län, angående anslags beviljande till anläggande af en canal emellan sjöarne. I. 406. R. 408. V. B. 508. Socknenämnder på landel, om förändring af Kongl. Maj-.ts nådiga förordning om. I. 175. R. 179. IX. B. 421. A. 509. Sockneskolorna, angående deras utvidgande för meddelande af soldalbildning samt undervisning i handtverk och slöjd. Se Soldatbildning. Sockne-stämmor, om förklaring eller tillägg i 5 § af Kongl. Förordningen derom af den 29 Augusti 1843.
Huru många naturförmåner vid sådana hemman ligga icke i denna stund obegagnade, eller begagnas de Den i Mars e. m. på ett förstörande sätt. Vid många boställen finnas ännu någorlunda sparade skogar, vattenfall, kalkbrott, qvarnstensbrott m. m.; men huru skall det af en boställshavare eller af en arrendator, med en alltid osäker besittning, kunna fordras nog håg och oegennyttig verksamhet för ett sådant hemmans förbättring; huru skall man af honom kunna fordra uppoffringar af tid och enskild förmögenhet till företagandet af större måssodlingar, till anläggandet af qvarnar, sågverk och mera dylikt, för att draga fördelen af den i granskapet, på många ställen, rika tillgången på skog och på mäld; huru skall man väl kunna föreställa sig en ändamålsenlig, af behofvet allt mer och mer påkallad hushållning med boställenas egna skogar genom trakthuggning och rödjning, då allt sådant, i vissa fall, medförde en större utgift och, i alla, beredde den största fördelen och vinsten åt efterträdarne? Man ser, huru på boställen, med den lättaste tillgång till upprättande af stenhag, detta kostsamma, men varaktiga sätt att freda sina ägor åsidosattes för det synnerligen beqväma att tillgripa den uppväxande skogen å ett hemman, hvaraf man hvarken för sig sjelf eller för sina barn har att vänta någon annan nytta. Under enskild äganderätt deremot skulle många af dessa hemman gifva mångdubbel afkastning emot nu och deras värden otroligt stiga, genom ett förbättradt jordbruk, ett förnuftigt begagnande af tillfällen till odlingar, till skogshushållning och till vinstgifvande anläggningar, — att icke tala om de många, nu obegagnade, sköna belägenheter för åbyggnader och prydliga anläggningar, som skulle föranleda till upprättandet af sunda och angenäma bostäder och bidraga till landets försköning.
Jemte förmälan hurusom, i likhet med hvad af 1859 års Revisorer blifvit anmärkt, Karta-sigillata-omkostnaderna uppgått till högst betydliga belopp, utgörande för år 1858 nära 8Y2 procent af försäljningssumman, hafva Revisorerne likaledes funnit, alt denna provision till Landskamererare och Landträntmästare, hvilka ega att hvar lör sig undfå 2 procent af hvad inom året uti Kronans kassa i stämpladt pappers-afgift influtit, i flera län utgått med vida högre belopp, än som i staten härför beräknats, samt hemställt, att Rikets Ständer vid regleringen af utgifterna under Riks-statens 6:te Hufvudtitel ville tillse, att vid beräkningen af nämnde tjenstemäns aflöningsförmåner den dem tillerkända provision å Karta—sigillata-medlen upptages till belopp, närmare motsvarande hvad denna inkomst i verkligheten utgör, så att Statens kontanta tillskott till deras aflöning i förhållande derefter må kunna minskas. Enär Kongl. Maj:t uti sin till Rikets nu församlade Ständer aflåtna nådiga Proposition, angående Statsverkets tillstånd och behof, tillkönnagifvit Sig vara sinnad alt, sedan vissa infordrade upplysningar ingått, till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition i fråga om definitiv lönereglering för Landtstaten, jemte förändring i nu gällande stadganden om dess pensionering, samt Revisorerries ofvanberörda framställning lämpligen torde böra i sammanhang härmed tagas i öfvervägande, vill Utskottet framdeles vid reglering af anslagen under 6:te Hufvudtiteln deröfver meddela yttrande. lltrikes-Departementet. § 12. (1860 års Rev.-ber. pag. 38.)
IDUN 108 2890 O t t o Ctfllbergs JEtiii&lt;fc P o r t f ö l j f a b r i k rin eller varma tallrikar och fat, doppar man en yllelapp i en blandning af sprit och fotogen och gnider därmed så länge tills fläckarne försvunnit. Matlagning. BLOMKÅL PÅ FRANSKT SÄTT. Den rensade blomkålen skares i fyra delar och kokas mör i vatten med salt, peppar och ett stycke smör, hvarefter man låter den rinna af. Den lägges nu på ett fat och öfverhälles med smält smör eller en sås af smält smör, tillsatt med litet salt, peppar, muskotblomma och en sked ättika. HÄSTKÖTTET FÖRAKTAS ännu tämligen allmänt och tämligen oförtjent. Försök det någon gång, fördomsfria husmödrar, och I skolen säkerligen ändra uppfattning. Här ett litet recept: Hästkött med ris (lör 4 personer). Sedan 1 kg. hästkött är väl tvättadt och skuret i skifvor, sättes det öfverelden med 1 1. kallt vatten och kokas med 5 gr. peppar, 3 gr. hvarjehanda kryddor, några lagerbärsblad, 10 gr. salt och en lök. Med den köttsås, som blir häraf, öfvergjutes risen och står och drar en stund, hvarefter den kokas något litet med tillsats af 158 gr. fett. Cecilia. UTMÄRKT LEFVERKORF. Man tager lefvern efter en gris och låter den koka i några timmar under flitig skumning; sedan tagas af mellan fläsket bukdelarna, omkring en handsbredd, och kokas dessa; lök skalas och hackas fint, kokas mör uti flott. Lefvern skalas och rifves fint; bukdelarna, väl kokta och fint hackade, löken, salt, litet finstötta nejlikor, kryddpeppar och mejram blandas däri. Kryddor tagas efter smak. Blandas väl och stoppas uti skinnen, får sedan koka 5 minuter uti saltadt vatten och lägges därefter i kallt vatten i en å två minuter. A — e. SILL I MAYONNAISE. Af sill kan man laga en fiskmayonnaise, som är mycket god och billigare än all annan slags fisksallad.
Då jag blifvit af läkare ålagd att bada vid en utländsk badort och i följd deraf inom några få dagar för en längre tid reser till utlandet, nödgas jag afsäga mig förtroendet att vara ordinarie ledamot i Riddarh.Utsk:t, samt suppleant i så väl Statssom LagUtsk:n; dock får jag ödmjukast anhålla, att blifva vid min riksdagsmannarätt bibehållen. Sedan R. o. Ad. härtill lemnat bifall, anmodades Elektorerne att välja en ledamot i Riddarh.Utsk-.t samt en Suppleant i hvartdera af Statsoch LagUtskm efter Gr. Taube. 224 D en 16 Jun t. Anmäldes och bordlädes nedannämnde, från litslen inkomna Mern., Utlåt:n och Betänkm, nemi. från Konstitutionsutskottet: N:o 33, med förslag till ändring i 14 §1 mom. RidsdOrdn.; N:o 34, med förslag till tillägg uti 7 3 § Riksd.Ordn. ang:de förstärkning af Sammansatt Utskott; N:o 35, med förslag till åtskilliga ' ändringar i Riksd.Ordn. ang:de R. o. Aths representationsrätt; N:o 36, med voteringspropos. rörande det af Konst.Utskit uti Mern. N:o 11 frarastälda förslag till ändring i 15 § Riksd.Ordn. angide hemmansegares representationsrätt; N:o 37, i anledn. af RiksSt:ns beslut rörande det af Konst. Utskit i Mern.
Herr Berghman , Ambrosius Magnus, ansåg berörde tryekning icke vara nödig, enär tvenne Ridderskapets och Adelns Ledamöter, Herrar Rothlieb och Hammarskjöld, företagit sig utgifvandet af en Riksdags-Krönika, uti hvilken H:r Rothlieb sistledne gårdag erhållit Ridderskapets och Adelns tillstånd, att få införa ifrågavarande Berättelse. Den 27 November. 2S Herr "Rothlieb, Cari Fredrik, förklarade, det han, i anledning af Ridderskapets och Adelns sistledne gårdag honom meddeldte tillstånd, redan gått i författning om tryckning af ifrågavarande Beråftelser, hvaraf en del i morgon skola ifrån Trycket utkomma. Herr Grefven och LandtMarskolken hemställde, att sedan Herr Rothlieb, i anledning af Ridderskapets och Adelns honom meddeldta tillstånd , redan företagit tryckning af ifrågavaran. de Berättelse , Ridderskapets och Adelns sistledne gårdag, i anledning af Hans Excellence H:r Gretve Wachtmeister^ Motion, fattade beslut om serskildt tryckning deraf, nu mera måtte förfalla; — hvilket bifölls. Friherre Lagerbjelke, Adolph, anhöll, att Ridderskapet och Adeln behagade anmoda Grefve Mörner, Adolph Göran, att uppläsa och till Protocollet aflemna de Tal, med hvilka han såsom Ordförande för Ridderskapets och Adelns Deputation, sistledne gårdag helsat de öfrige RiksStånden. Grefve Mörner, Adolph Göran , yttrade, det han väl för närvarande ej hade ifrågavarande Tal till hands; men att han, i fall Ridderskapet och Adeln så åstundade, framdeles ville desamma aflemna. Med Ridderskapets och Adelns, enligt gjord Proposition, lemnade tillstånd, anmodade Herr *Grefven och JLandtMarskalktn, Grefve Mörner, 36 Den z 7 November. att framdeles inför Ridderskapet och Adeln uppläsa S3mt till Protocollet aflemna ifrågavarande Tal, hvilket Grefve Mörner jern val lofvade verkställa.
Drifver vallhjon in kreatur, bote efter ty som sagdt är”; samt af Nils Andersson från Christianstads län, som förmält att föreskriften om vites-förbudens årliga kungörande från predikstolarne förorsakade både jordegare och pastorer mycket besvär, ”att förbuds-domar, som af under-rätterna för beträdande af fridlysta egor eller åverkan m. m. hädanefter utfärdas, höra så framt de skola tillämpas, från vederbörande predikstolar uppläsas en gång hvart tredje år samt bevis derom vid skeende lagföring företes”. Lag-Utskottets Utlåtande har blifvit öfver dessa motioner infordradt; hvarefter, med anledning af 45 § Riksdags-ordningen, Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet ärendet till pröfning förehaft. Hvad nu först beträffar frågan om upphäfvande af den i 40 kap. Ö § Byggninga-balken domaren medgifna rättighet att i vissa fall föresätta vitén, så enär 37 § i Kongl. Förordningen, om egors fredande emot skada af annans hemdjur samt om stängsel-skyldighet den 21 December 1857 innehåller: att alla vitén och andra ansvars-bestämmelser för ofred af kreatur å annans egör, som kunna finnas stadgade genom särskilda, af konungen meddelade beslut, eller af domstol eller af annan embets-myndighet utfärdade vites-förbud, upphört att varå gällähdé; samt 6 Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulsk. Bet. Rikets Ständer beslutat underdånig skrifvelse, innefattande anhållan att Kongl. Majit täcktes till Rikets Ständer aflåta Nådig Proposition om ny lagstiftning för skogshushållningen, och att i sammanhang dermed förhöjde och i viss mån förändrade ansvars-bestämmelser för tillgrepp och åverkan i skog måtte antagas; hemställer Utskottet vördsamligen alt motionerna i denna del icke mätte till vidare åtgärd föranleda. Då ofvanomförmälde Kongl.
I sädane fall mäste mälet honom underställas, och bland fada» ne mål är delta ett. För öfrigt är denna fräga nu icke under öfverläggande utan allenast den om Statsutskottets tillstyrkande, rörande Mörnerska Husar-Regementet i afseende hwarvä, sedan Votering yrkas, jag får förestå följande Voterings-proposition: Den som bifaller Ståts-Utskottets utlåtande, rörande Mörnerska Husar-Regementet, skrifwer Ja Den det ej will skrifwer Nej. Winner Nej , skola af Kongl. Mörnerska Regementet indragas 25 Man pä hwarje Escadron, dä det blifwer 400 Man, som det war innan Kriget börjades, och säledes tillökningen af 202 Man förswinner. Denna voterings - proposition blef af Högloft. Ridderskapet och Aveln gillad. Friherre Stael von holstein. Det är Riksens Ständers onekeliga rätt, att bewilja Medel. Ar frägan VM r4,oso R.drs utgift af Stats - Welcker, fä Den 24 Abruarii. 1209 sä tillkommer Riksens Ständer decisionS-rätten: ax fråga att organisera Regementerne, sä tillkommer densamma Konungen, men den förra förblifwer alllid Riksens Ständers. Grefwe l^övendjelm z Larl ^xel. Riksens Ständers rätt att bewilja kan rcke bestridas, men när anstags-summan för hufwud-titeln en gäng ar bewiljad, sä ager Konungen, att derom inom samma titel disponera. Derefter företog Ridderskapet och Adeln kl. L lill r voteringen, hwilkcn slutades kl. Z lill z esm. dä rösterne befunnos hafwa utfallit svin följer: Ja « i4l Nej - » 68. I anledning hwaraf Stats - Utskottets hemställande rörande Mörnerska Husar - Regementet war bifallet.
Hjälp mig att tänka eller gå hellre, gå — när jag ber er så innerligt. Han försökte draga henne till sig. — Släpp mig, hör ni, släpp mig! — Du älskar mig — Ja, ja. Men det är ju en olycka! Rör inte vid mig — Hör ni! Hon stampade med foten i golfvet. — Hvarför gifte du dig med Wilhelm Kurt? sade han skarpt. — Jag vet inte. Därför att han älskade mig. Jag tror, det var därför — Hur tror du, jag älskar dig! — Jag vet det — nej, jag vill inte veta det. Inte som jag — Å, jag kan inte tala med dig om kärlek — jag är din väns hustru och du är en annan kvinnas man. Förstår du det inte? — Jag måste resa — Jag förstår ingenting annat, än att jag inte kan lefva utan dig — att du måste bli min — att du skall bli min. Hennes ögon blickade stelt framför sig. — Du ser, jag måste resa — för en tid åtminstone — till Paris eller Stockholm eller hvar som helst, bara komma bort härifrån. — Hvarför skulle du resa? För att väcka prat och undran. Ingen människa har reda på något. Allt är ju som förr. — Är det? — Ja visst, naturligtvis. För andra, inte för oss. Vi älska hvarandra — Ja, vi älska hvarandra. Steg hördes ute i tamburen. — Det är Wilhelm. Å, där ser ni. Det är förfärligt! Jag skulle inte stå ut, inte en dag. Sätt er där — där! — God afton, Säfve, här har du mig, sammanträdet slutade tidigare, än jag väntat. Ja, du kan gärna bjuda mig på ett glas, Wanda lilla. Säfve skall väl ha någon att klinga med! Det har du nog inte gjort. Skall jag släcka spritlampan eller kanske frågan är för tidigt väckt, ni ha inte druckit ännu, ser jag. — Jo, ha vi inte, fru Kurt? Det tror jag åtminstone. — Jo visst. Hon tog hastigt de båda obegagnade kopparne och bar dem ut i salen. Hela hennes inre var i uppror öfver detta oerhörda, att för ett ögonblick sedan ha mottagit vännens kärleksförklaring och nu spela älskvärd hustru och husfru inför den intet anande mannen. Hon vred händerna och lofvade sig själf: det skall bli första och enda gången.
Maj:t helt nyligen anvisat de för den närmaste framtiden behöfliga medel till metallverkstädernas i Carlskrona utvidgning m. m. och då jemväl funnit frågan om en gasverksanlåggning derstädes böra tillsvidare förfalla, samt i afseende på behofvet af tidsenlig bestyckning m. m. för befästningarna vid Carlskrona förekommer, att derom icke kan närmare bestämmas, innan plan till samma befästningars ordnande för ändamålet blifvit fastställd, och behofvet åter af ett nytt Chefsfartyg redan i det föregående blifvit af mig framhållet; så, och då för befrämjande af trupptransporter 2:ne Kanonångslupar blifvit från Stockholms till Carlskrona Station förflyttade, och med den ifrågasatta nya skolhusbyggnaden bör, i min tanke, tillsvidare anstå, samt, derest anslaget till Flottans underhåll för framtiden befrias från Bil. N:o 4 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prog. N:o 1, om Statsverket 1865. 57 från bidrag till fonden för krigsfartygs nybyggnad, tillgång till de öfriga behofvens afhjelpande bör, såsom äfven Förvaltningen af Sjö-Ärendena ansett, kunna inom nämnda anslag beredas, hemställer jag i underdånighet, att af Stations-Befålhafvarnes omförmålda förslag någon framställning till Rikets Ständer icke för det närvarande må föranledas.