Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Proposm i de fall, som den kan bidraga att afhjelpa de anförda missförhållanderne, tager jag mig friheten föreslå en grundlig revision af Flottans och de till Flottan hörande staters löner samt en derpå grundad behöflig förhöjning, hvarvid jag likväl mindre fäster mig vid de högre graderna, än de lägre, och särdeles vid gemenskapen, hvilkas fördelar och billiga fordringar synas mig hitintills, ej mindre till deras egen än till sjelfva Statens skada, vara förbisedde. Man har motionerat en förökad materiel vid Flottan. Jag känner mindre behofvet deraf och kan således ej bedöma det; men hvad jag inser, är att en mindre talrik flotta, bemannad af ett Befäl och en gemenskap, som underhållas så, att de lifvas af intresse för tjensten, är för landet vida nyttigare, än en större flotta, bemannad af ett befäl och en trupp, som ega grundade anledningar till missnöje. 492 Den 29 November f. m. Jag anhåller vördsamt om remiss af denna motion till vederbörligt Utsk. Remitterades till StatsUtsk. Hr Ridderstad, Carl Fredr.: Det är anledn. till an märkn. emot f. d. StatsMinistern för Utrikes ärenderna samt den eller de ledamöter af StatsRådet, som under sista åren deltagit i behandlingen af ministeriella ärenden, hvarom remiss begäres till Const.Utsk., inför hvilket anledme upgifvas skola. Sedan Hr Ridderstad härvid aflemnat ett försegladt konvolut, med adress till R. St:rs Const.Utsk., förklarade Hr Gr. o. Landtm., att jemlikt 29 §:n Riksd.Ordn. denna anmärkms anledn. komme att remitteras till Const.Utsk. Gr. Taube, Henning Ed v.: upläste följande motion: Sedan hos K.
Statens embetsverk torde likväl numera icke mera än Riket Ständers egna Verk, hvilka längesedan hafva sig ålagdt att omedelbarligen lemna alla upplysningar, vara ovilliga att gå revisionen i dylika fall till mötes, om endast befogenhet dertill lemnäs, och om äfven det bör fortfarande stå Revisorerne öppet att, om de för vissa vigtigare frågor så anse nödigt, anlita Regeringens biträde, torde det likväl böra vara dem obetaget att äfven omedelbarligen infordra erforderliga upplysningar. Jag vågar således hemställa, att 4§ måtte erhålla ungefärligen följande lydelse: ”Finna Revisorerne sig för sina göromål behöfva af någon Konungens embetsman eller af något publikt verk inhemta muntliga eller skriftliga upplysningar, ege de att antingen omedelbarligen sådana infordra eller ock hos Justitie-statsministern begära nådig befallning till vederbörande om de äskade underrättelsernas meddelande. Från Bankooch Riksgäldsverken skola alla äskade upplysningar städse omedelbarligen meddelas.” 3:o. Instruktionens 6:te §, hvilken skulle innehålla Revisorernes egentliga åligganden, sysselsätter sig nästan uteslutande med iakttagelser angående formela felaktigheter inom förvaltningen, hvarföre den äfven lånat sig till stöd för deras åsigter, som yrka, att om endast formerna blifvit iakttagna, något vidare icke egentligen är å revisionens sida att åtgöra. Utan att vidare utveckla behofvet af en förbättrad redaktion af denna §, tillåter jag mig att förslagsvis hemställa, det ifrågavarande § måtte erhålla ungefärligen följande lydelse: Motioner i Borr/are-Ståndet 1865.
Dessa punkter blefvo af R. o. Ad. bifallne. 18:de punkten, ang:de anslaget för en landtbruksskola i ett af de nordliga länen. Lades till handliugarne. 19:de punkten, ang:de anslag lill understöd för 2:ne lägre landtbruks skolor, hvaraf deli ena i Stockholms och den andra i Blekinge län; 20:de punkten, ang:de anslag såsom understöd lill inrättande af 3 nya landtbruksskolor i de län, der K. M. finnér dem bäst behof iga; 21:sta punkten, ang:de anslag till arfvodcn och resekoslnadsersättningar ut minst i agronomer och deni åtföljande elever; och 22:dra punkten, ang:de anslag lill understöd för Trädgårdsföreningens i Slockholm elevskola. Dessa punkter blefvo af R. o. Ad. bifallnc. 23:dje punkten, äng:de anslag lill Svenska Slöjdföreningens i hufvudstaden inrättade Söndagsoch Aftonskola. Gr. von Platen, Baltzar: Dä jag i denna fråga väckt motion, kan jag icke annat än med tacksamhet erkänna det loford, som den Svenska Slöjdföreningens skola här i hufvudstaden fått af SlatsUtsk. upbära, men, likasom det förut i afton blifvit yttradt, att menniskan lefve» icke blott af bröd, anser jag mig vid detta tillfälle böra erinra derom, alt man lefver icke af vackra ord, utan medelst penningar. Jag hade derföre heldre önskat, att orden varit mindre smickrande, men det tillstyrkta anslaget deremot större och mera afpassadt efter skolans verkliga behof. Jag föreställer mig, att SlatsUtsk. icke tillräckligt tagit denna fråga i betraktande, ty i motsatt fall hade Utsk. troligen funnit, att en allt för långt drifven hushållsamhet i delta hänseende i sjelfva verket är misshushållning, och hyser jag således den förhoppning, att, derest 11. o. Ad. ville benäget medgifva frågans återremitterande, Utsk. vid närmare besinnande skall finna ifrågavande inrättning väl förtjena ett rundligare anslag, än det nu af Utsk. tillstyrkta.
Det är möjligt att man häröfver bordt ytterligare infordra Utskottets utlåtande ; men det är ocksåmöjligt att man i följe deraf skulle kunna blifva försatt uti nödvändighet, att emot ett större antal af StatsRädets Ledamöter söka tillämpningen af 107 jjj:* föreskrifter, hvilket förhållande Utskottet synes vilja undvika , ehuru p« grunder dem Den 10 Julii f ni. 205 jag icke delar, då jag tror att Nationens heder ingalunda kunde komma att iida däraf, att Folkets ombud funno sig nödsakade, att, som ConstitutionsUtskottet yttrar, om Konungens ansvarige Rådgifvare upplysa både Konungen och Nationen. Vid detta ibland våra Constitutionela" förmer mäst högtidliga tillfälle, då Folkets Ombud påkallas, att i Folkets namn och å dess vägnar, lämna ett godkännande af StatsRådets handlingssätt under den förflutna tiden, påminnes Representanten om åliggandet, att härvid icke uraktlåta något för befordrandet utaf det helas bästa j öfverdrifven stränghet torde likväl vid ett sådant tillfälle vara lika litet förande till målet, som den allt Öfverseende efterlåtenheten. Vid granskningen af de Rådgifvande» handlingssätt, torde Representanten ej sällan finna anledning att ransaka sitt eget hjerta, om han vid utöfningen af sitt ansvarsfulla kall aldrig vikit för Högsta magtens inflytelse, om han aldrig lyssnat till det egna intressets badrägliga röst, om han för sin öfvertygelse om förändringarne för Samhällets bästa åsidosatt alla andra beräkningar; och vid dessa betraktelser skall säkerligen icke finnas någon, som ej deraf hämtar anledning till var, samhet vid »lutbedömmandet; men tillika en alfvarsam påminnelse om pligten, att efter yttersta förmåga genom egen frimodighet stadga rättigheten att bedömma andras. Svenska Folkets framskridande å den Gon* 204 Den 10 Julii f. tn, stitutionela banan'är tvifvelsutanjunderkastadt samma Lagar, som för den lefvande naturen bestämmer, de på hvarandra följande skiften, af bardomstid o;h af utbildning, för att hinna den mognade mannaåldern.
District årligen i Januari månad uppgöra, samt öfversända lill Magistraterne i de Städer, der valen komma att hållas, att der vara tillgänglige för vederbörandes kännedom; och gälle sedermera samma val - Constittt:ous-J] is kottets Memorial No 7CJ. 7 längd, intilldess en annan för påföljande året fastställd varder, derest icke klander deremot inom Mars månads utgång hos Bergs-Styrelsen anföres, eller i annat fall, med de rättelser och tillägg, som af bemälde Styrelse, eller af Kongl. Maj:t, på grund af ytterligare mot Bergs-Styrelsens beslut inom 3o dagar gjorde anmärkningar, deruti kunna vara medgifne, eller eljest i behörig ordning tillkommit. Valen skola ske inför den Magistrat inom val-distiictet, sorn Bcrgverks-Styrelsen, genom Konungens Befallningshafvande i Länet, derom anmodar, samt å den dag, sorn af bemälde Styrelse för hvarje Districl utsattes, oell dä Lagtima Riksdag inträffar, eller behörig kallelse till Urtima Riksdag utfärdad blifvit, genom dess försorg inom Districtet allmänneligen kungöras. Rösterne, beräknade efter vallängden, äfgifvas personligen, eller genom befullmägligadt ombud, alltid med slutne sédlar, på sätt 71 §. stadgar, och endast å en i Districteis val-längd uppförd person.” Enligt Borgareoch Bonde-Ståndens ordagrannt sammanstämmande förslag: Alldeles enahanda med Ridderskapets och Adelns, utom i de mindre väsendtliga omständigheter, atl ur usta peiiodeo, vid början, orden: ”och de Bergsmanshemman, hvilkas egare tillhöra Bonde-Ståndet,” finnas ulelemnade, och deremot i samma period, vid slutet, orden: ”eller Bergsmanshemmans-egare” införda, äfvensom att i samma period Ridderskapets och Adelns redaktion innehåller: ”något Riks-Slånd eljest tillhörer,” men Borgareoch Bonde-Ståndens: ”något Riks-Stånd förut tillhörer.”
Betänkandet och sålunda frågan förfallit, kunna återremisserne icke till vidare handläggning af ärendet föranleda Stockholm den 31 Juli 1860. 139. Ank. till Exp.-Utsk. den 31 Juli 1860, kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af Riks-Slåndens skiljaktiga beslut i anledning af Betänkandet N:o 44. Sedan Utskottet i förenämnda Betänkandej*tillstyrkt,*att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj;t i underdånighet anhålla att vid högre elementarläroverk Rektor tills vi - Allm. Bese. och Ekon.-Utskottets Memorial N:is 140 och 141. 15 dare mä tillsättas blott på förordnande, så hafva Vällofliga Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet bifallit Betänkandet, som deremot blifvit af Högvördiga PresteStändet afslaget och af llöglofliga Ridderskapet och Adeln återremitteradt: och som Utskottets tillstyrkande blifvit af tvä Riks-Stånd bifallet, får Utskottet vördsamt inbjuda Ridderskapet och Adeln, att i Borgareoch Bonde-Ståndens beslut instämma. Stockholm den 31 Juli 1860. Ank. till Exp.-Utsk. den 28 Juli 1860, kl. 2 e. m. Memoriali anledning af äterremiss af Betänkandet N:o 73. Hedervärda Bonde-Ståndet har återremitteradt förestående Betänkande, i anledning af väckt motion om rättighet för rotebonde att erhålla ersättning för soldattorpets brukande under det soldaten är kommenderad på arbete; men 90m Betänkandet är vordet af Öfrige tre Riks-Stånden bifallet, kan återremissen icke till vidare handläggning af ärendet föranleda. Stockholm den 31 Juli 1860. Ank. till Exp.-Utsk. den 31 Juli 1860, kl. 2 e. m. Memorial, i anledning af äterremiss utaf Betänkandet N:o 88.
H:o 13. 15 Bildar sig i stad bolag för öfvertagande af alla de rättigheter till minuthandel med, eller utskänkning af, bränvin, hvilka enligt nästföregående moment eljest skulle derstädes pä auktion utbjudas, eller till både minuthandeln och utskänkningen, ege Magistraten, sedan Stadens Äldste hörde blifvit, att, ulan föregången auktion, härom med bolaget sluta aftal för högst 3 år i sender, dervid afgiflen icke får bestämmas lägre, än sammanlagda beloppet af de af gifter, som för försä/jnings-rältigheterna, enligt 16 §., minst utgå bordt, i fall de varit ål \särskilda personer upplåtne. §• 13. 1 afseende på denna §. instämmer jag i Herr Friherre Raabs reservation. §. 16. Det i denna §. bestämda minsta kannelal, derför skatt bör erläggas, anser jag för högt beräknadt. Det är uppenbart att, i anseende lill varans dyrhet, mindre bränvin , framdeles än hittills kommer att försäljas, och att dessutom mången kommer att, för att erhålla bättre pris, köpa varan i första hand af tillverkaren. Sättes således skatten allt för högt, drager sig den ärlige handlanden tillbaka, och lönkrögaren fyller behofvet. Då jag derjemte är öfvertygad derom, att minuthandlare ej kommer alt sälja mer än krögaren, får jag föreslå att 16 §. må erhålla följande lydelse: »yid beräkning, som är i 8 §. för stad föreskrifven, må kannetal icke sättas under 1,200 kannor, och vid beräkning, som är i 12 §. för gästgifveri å landel foreskrifven, icke under 600. Ej eller etc. §. 17. På skäl, som vid 16 §. anförda blifvit, får jag hemställa, alt afgiften må nedsättas för utskänkare till 8 sk. och för minuthandlande till 4 sk. banko kannan, och att §. i enlighet härmed rättas. Minsta afgift blir då, i stad, för utskänkare 200 R:dr och för handlande 100 R:dr banko, samt på landet hälften mindre, hvilket allt är högt nog, då rörelsen är obetydlig.
Att af allmänna medel en Jämpelig gratification måtte beviljas Professoren Doctor Åkerman, såsom ersättning för dess gjorda uppoffring af egne medel och en lönande practik, i ändamål att inom Fäderneslandet tillvägabringa en Inrättning, lika hedrande för Vetenskapen, menskligheten, som honom sjelf, äfvensom att i någon mohn ersätta den förlust han nödvändigt fått vidkännas i afseende på ett inskränkt antal patienter det första året. 2:0 Att ett årligt anslag af 3 till 4000 R:dr B:co måtte till nästa Riksdag och till Professoren Åkermans disposition beviljas, emot förbindelse å hans sida, att icke allenast till nämnde tid fortsätta, förestå och upprätthålla Institutet, och det på allt sätt ändamålsenligt fullkomna, såsom hittills skedt, oberoende af ett mer eller mindre antal betalande Patienter, utan äfven att oafbrutet vid Institutet underhålla, sköta och vårda utan serskild betalning 5 fattiga barn som behöfva genomgå en sådan kur. Varandes af Hr Hiessleiterj som likaledes ansett Doctor Akerman, hafva, genom sina uppoffringar och nitiska bemödanden för ifrågavarande Inrättning, gjort sig personligen förtjent till någon lämplig gralifieation, Betänkanden, N:oio6. 131 föreslagit, att R. St:r måtte bevilja lionom till Institutets vidmagthållande och utbildande, ett årligt understöd, efter inhämtade säkra uppgifter och skedda undersökningar, så afpassadt och uträknadt, att både dea årliga afgiften för betalande patienter kunde något nedsättas samt ett visst antal af obemedlade sjuklingar ur de lägre folkklasserne gratis emottagas. Tilläggande Hr Hiessleitcr, att, om Staten började med att blott underhålla några få frisär.gar vid Institutet, all anledning vore att hoppas, att detta efterdöme skulle verka fördelaktigt för sakens framgång, och alt enskildte menniskovänner deraf snart skulle uppmuntras till så betydliga bidrag i donationer som behofvet kunde kräfva.
I arbete: lugn; wid krubba: dåligt tecken; i raseri: oro; utan horn: framgång; fet: lycka; mager: skulder; hwit: ära; swart: faror; stiga upp: trötthet; hoppa: obelönta wälgerningar. P #Parfymer.# Sinnliga nöjen. #Palats.# Oro, om man går in i ett; wälstånd om man sitter i ett. #Palmträd.# Giftermål för flickor; barn för gifta qwinnor; lycka och höga embeten för män. #Panna.# Tycka sig hafwa en wacker panna: förstånd; hög: godt omdöme och bebådar äfwen rikedom; tycka sig hafwa en af koppar, brons eller stål: oförsonligt hat mot sina fiender; tycka sig wara sårad i pannan: penningförluster inom kort; en stor och köttig panna betyder wältalighet, mod och ståndaktighet. #Papegoja.# Obetänksamhet. #Parade.# Se Komedie. #Paradis.# Kyska nöjen. #Paraply.# Hastig lycka. #Park.# Mystisk kärlek. #Pelare.# Deß fall förutsäger någon stor mans död. #Pilegrim.# Resa. #Pendyl.# Bjuder att wäl anwända sin tid. #Penningar.# Funna: sorg och förluster; förlorade: goda affärer; se utan att taga: wrede; räkna: winst. #Peppar.# Gnideri. #Perla.# Sorg. #Peruk.# Akta er för att wårdslösa en förkylning. #Pest.# Illa förwärfwad förmögenhet, som man will taga igen. #Piga.# Mißtankar. #Pilar.# Smärta för den som afskjuter dem; den som blir träffad, händer något inom kort. #Pipa.# Twist, om man slår sönder den; triumf, om man röker. #Plog.# Wänd emot en: lyckliga företag; motsatsen: öfwergående hinder i affärer. #Plommon.# Se: förlorad möda; äta: bedrägeri af ett fruntimmer; äro de torra eller i oläglig tid: motgångar. #Pojkaktighet.# Lycka.
RättegångsBalken, ersätta «in vederpart hvad han måst derå kosta. 5:0 Från Lagutskottet, af den 26 Maj, innehållande svar på återremissen af Utskottets Memorial rörande Prestbevis för personer, hvilka för brott blifvit dömda, m. m.; och har Utskottet för öfrigt förblifvit vid sitt förut afgifna yttrande , men finner, att, såsom en allmänt gällande grund, bör antagas, det alla sådana gröfre brott, som störa allmänna säkerheten och hvilka för förbrytaren medfört ovilkorlig påföljd af ärans förlust, kroppsstraff, fästningsarbete eller uppenbar kyrkoplikt, böra utan undantag i Prestbevisen städse omförmälas; troendes Utskottet, genom ett till vidtagande stadgande härom, det Utskottet föreslår, icke blifva Presterkapet betaget, att, på sätt Utskottet förut anfört, genom intyg af brottslingens visade prof af bättring och fortfarande sedesamt uppförande, mildra de oblida omdömen, hvartill upptäckten af förbrytelsen IV. Den 19 Juni. e. m. 465 förbrytelsen och den undergångna bestraffningen kunna föranleda, samt såmedelst förmindska det misstroende, hvilket vanligen sådana personer åtföljer. 6:0 Från Lagutskottet, af den 26 Maj, i anledning af det förslag, att, vid uppstående frågor om personers sjukdoms förfall eller förmåga att uthärda vissa besvärligheter, Läkarebetyg derom ej alltid mä anses ovilkorligen nödvändiga, i afseende så väl å de sjukdomar, hvilka lika lätt af andra, som af Läkare, kunna befinnas och intygas, som ock å sådana periodiska åkommor, kroppsfel eller lyten, hvilka Läkaren icke vid personens blotta åskådande kan bedomina, men af andra under sammanlefnad kunna erfaras och till verkligheten styrkas.
Skrifvelse N:o 188. 339 hållet kunrle undvikas; och att slutligen de omvexlingar, hvilka i afseende å slädernes stigande eller sjunkande välstånd, som oftast under en kortare tidrymd ega rum, böra föranleda till rättighet för städerne, att vid hvarje Riksdag hos Rikets Ständer göra anmälan om den förändring i Båtsmans-regleringen, hvartill omständigheterne kunna föranleda; hafva Rikets Ständer, på grund af allt detta, dels skolat härigenom i underdånighet förnya deras å förra Riksdagen framställda anhållan om E. K, M:s Nådiga bifall dertill, att, utan afseende å de för Stockholm, Carlskrona, Wexiö, m. fl. af Rikets städer meddelade Kongl. Resolutioner, antingen till befrielse helt och hållet, eller till ett blott inskränktare deltagande i Båtsmanshållet, en ny allmän reglering och fördelning städerne emellan af deras Båtsmanshåll måtte verkställas, med rättighet för städernes invånare att, efter serskilda förekomne förhållanden, inom sig fördela den för hvarje stad fastställda anpart af Båtsmanshållet, dels ock för sin del heslutit, att städernes Båtsmanshåll skall på deras innehafvande jord, på hus och tomter, och på borgerlig rörelse efter bevillningsgrund fördelas, samt att regleringen derefter må vid hvarje Riksdag kunna förändras, på sätt E. K. M:s i Dess Nådiga Skrifvelse föreslagit, dock med den skilnad, att de fem år, hvilka böra tagas till grund vid bevillningens beräknande i medeltal, må, i likhet med Rikets Ständers beslut å förra Riksdagen, blifva åren i8a8 till och med i83a, såsom närmare den tid, då den nya regleringen af Båtsmanshållet kommer att ske. Hvad derefter angår frågan om interims-regleringen af städernes Båtsmanshåll, hafva Rikets Ständer, på de skäl, som uti E. K. M:s Nådiga Skrifvelse blifvit anförde, funnit denna fråga böra förfalla.
2 Vill Konungen hos Riksens Ständer föreslå någon ändring i Grundlagarne, höre Ilan Stats-Rådet och öfverlemne sedan Sin Proposition, jemte Stats-Rådels tankar deröfver, till Riksens Ständer, som genast, utan att om denna Proposition förut öfverlägga, uppdrage Konstitutions-Utskottet, att sitt utlåtande derom lill Riksens Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o 4. 31 Ständer afgifva. Tillstyrker Utskottet hvad Konungen föreslagit; hvile förslaget till nästa Riksdag, då Riksens Ständer skola sitt beslut derom fatta; oförkränkt deras räll att om förslaget genast sina tankar yttra. Afstyrker Utskottet Konungens Proposition, då må Riksens Ständer genast kunna antingen denna Proposition afslå eller ock afgöra, att de vilja öfver densamma å nästföljande Riksdag besluta; gällande i detta fall tre Stånds mening och, om två Stånd stanna emot två, deras, som beslutet uppskjutit. Men icke må under någon förevändning Riksens Ständer förr än å nästa Riksdag Propositionen till bifall upptaga. Samtycka då alla Riks-stånden till Konungens förslag, begäre de dag, att på Riks-salen fa Riksens Ständers bifall dertill afgifva. Antaga icke Riks-Stånden samfäldt Konungens Proposition, vare den afslagen, och aflemne Riksens Ständer sitt afslag med skälen dertill skriftligen till Konungen genom deras Talmän. Om vid Riksdag, då Grundlagsfrågor lagligen kunna afgöras, ytterligare uppskof föreslås, må det ej ega rum utan Konungens och alla fyra Riks-ståndens sammanstämmande beslut. Anm. I händelse förslaget sub N:o 1 af Rikets Ständer antages, kommer förslaget sub N:o 2 att förfalla. Förkastas N:o 1, kommer förslaget sub N:o 2 under slutlig pröfning. 32 Konstitutions-UUkotlets Memorial AT:o k. Ridderskapel och Adelns protokoll den 10 och 31 Julii 1848. Preste-ståndets protokoll den 10 och 29 Julii 1848. Borgareståndets protokoll den 12 och 29 Julii 1848.
PZ NäAloL. liiöäcrikspct; ock I.-6amZrer; vL^risr 6. t^smiltoa. kä Väieoll. 8c^rx!>rs-8t?näct; l-eö^mZlcrr vLgnrr Lbr. k.ovön. clecs I-eckumäcers vä^iiLk l^b. ^eiämsn. kZ Ueöecv^rks 8onäc-8r!i,iierr ?ebr ?skrs«on. U. Uuanius. kor 8->mr«i. kik;-8r!nä-n ä. 16 Octob. I8r». Wördsamt Memorial. ^Äedan de Respective Riks. Ständen fia förenat, att genom remisier uppdraga Statsutskottet, att till Riksens Högloft. Ständer inkomma med Utlätande om tjenligaste sättet till werkställande samt nödige medel till bestridande af den beflutna tryckningen sä wäl af Bihanget lill Riks. Ständens Protocoll för detta Riksmöte, som af de Handlingar, hwilka innehälla Constitutions.Utffottets förslag till förändringar i Grundlagarne; sä fär Stats-Utffottet efter ifwerwäganve af detta ärende, wördsammeligen 224 Den 1Z October. tillstyrka det Riksens Högloft.
Enär i dessa lekar alla skola bilda par, och ingen får förblifva utan maka, kan man deri se en hyllning åt det äkta ståndet, framgången ur en sann och omedelbar sedlig känsla af familjelifvets vigt för allt samhälle; men detta hindrar icke, att leken äfven kan få en komisk vändning — ty allt har ju sin komiska sida, — och stundom skämtas det med mödrarnes oförtrutna nit att få sina döttrar bortgifta eller förlöjligas flickornas sträfvan att göra ”goda partier.” En danslek, som, utan att vara friarelek, har samma uppställning som en sådan, är dansleken ”Väfva Wallman,” uti hvilken de dansande raderna under afsjungande af några enkla ord söka genom sina rörelser efterbilda väfvens uppränning och sammanslående; väl vänder sig denna lek icke direkte kring ett kärleksförhållande, men det är dock ett par af skilda kön, hvilket utgör den skottspole, som förenar trådarna och bildar väfven. De sånglekar, i hvilka deltagarne äro ordnade på en rad, äro inga egentliga danslekar. De hafva liksom pantlekarna och lekarna utan sång närmast likhet med den sednast omtalade gruppen af ringlekarna. Uti dem finner man icke en dramatisk situation af erotiskt innehåll; det erotiska har i reglen endast ett inskränkt utrymme. Ofta innehålla de blott ett upptåg, ett skämt, eller äro de anlagda på att sätta minnet eller snabbfyndigheten på prof, eller ock äro de rena uttryck af den mimiska lusten och efterhärma scener ur djurverlden, vissa stånd och yrken. Stundom vidga de sig dock till små genretaflor, hvilka genom den improvisation de medgifva blifva till en slags folkdramer, merendels af satiriskt innehåll. Som prof meddela vi bland sånglekarna med anordning på en rad en lek, som benämnes ”Sälja pottor.” En pottomakare far till torget att sälja pottor; pottorna föreställas af några bland de lekande; en köpslagan uppstår och efter mycket prutande försiggår handlen. Då pottomakaren fått sin betalning, sjunger han i glädjen: ”Och sistu hur jag narra bonden med den potta, Jag sålde som en man, han köpte som en narr. Ha, ha! Hon var sprucken i botten.