Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Enskild Sedel-Bank får endast i stad inrättas; och skall Bolaget inför, dervarande Rådhus-Rätt, före Bankens öppnande, förevisa så väl det af 6 Bancooch Lag-Vtshottens Memorial N:o 6. Kongl. Maj:l utfärdade privilegium, som ock Bolags-Contractet, för att uti infcecknings-protocollet ordagrannt intagas. Hatten låte sedermera ofördröjligen, på Bolagets bekostnad, i allmänna Tidningarne införa Kungörelse om det ingångna Bolaget. 6 §. Såsom grundfond för Sedelbank må begagnas ej allena reda penningar samt controleradt Guld och Silfver, än äfven sådane fastighets-inteckningar, aetier eller allmänna Verks och Inrättningars räntebärande obligationer, som för sådant ändamål äro i Bolags-reglorne godkände. Bankens egne och andra Bankers actie-bref få aldrig såsom grundfond användas. Ej må insatt grundfond genom utdelning minskas, så länge Bankens rörelse fortfar. Bankens grundfond må ej, utan Kongl. Maj:ts tillstånd, ökas utöfver den i privileg.um utsatte teckningssumma. 7 §• Sedel-Banker må ej utgifva andra fordrings-bevis till innehafvaren, än: ko Credit-sedlar, på valeurer af minst i B:dr Silfver-Speeie, att vid anfordran, men utan ränta, inlösas i den Bauk , hvarifrån de blifvit ut6ifne' 210 In visningar å Rikets Ständers Bank, i enlighet med derföre gällande Författningar. Skolande credit-sedlar alltid vara försedde med handskrifne namn af tvänne Dircctionens Ledamöter och Bankens Kamererare eller annan Tjensteman. Genom Bank-Bolagets försorg skall, före Bank-inrättningens öppnande, uppgift å de personer, som komma att underskriftcrne meddela, ej allena tillställas Konungens Befallningshafvande i Länet, utan äfven i allmänna Tidningarne kungöras; och åligger det Bolaget, att, på enahanda sätt, tillkännagifva, då, genom ombyte af personer, någon förändring med underskrifvandet inträffar. B §.
Viii pröfningen af Bevillnings-Utskottets Utlåtande N:o 27, i anledning af anmärkningar emot Belänkandet ]\:o 12, angående grunderne för den blifvande allmänna bevillningen, samt föreskrifterna för tillämpningen deraf, hafva Riks-Stånden, i fråga om Beredningsoch Taxerings-Comiteerne på landet, vidtagit följande beslut, nemligen: Högloft, liidderskapet och Adeln: att, i stället för de §§. 1 Utskottets förslag vid Betänkandet N:o 12, hvilka angå Taxerings-Comiteer på landet, antog Ståndet, hvilket ansett både Beredningsoch Taxerings-Comiteer böra bibehållas, samma sladganden sorn hittills varit gällande i afseende på dessa Comiteer, och innehållas uti i835 års Bevillnings-Stadga, dock under förbehåll att, i afseende på sådan redaction och sådane meningar, som möjligen stodo i strid med andra beslut, som liidderskapet och Adeln, vid pröfningen af ifrågavarande ärende i sin helhet, fattat, åt Bevillnings-Utskoltet öfverlemnades, att föreslå rättelse uti de §§., som på detta sätt icke öfverensstämde med Ridderskapels och Adelns förenämnde beslut, samt dessutom med den förändring i afseende på Taxerings-Comiteernes sammansättning, att, i stället för 9 o, 91, 92, p3 och 9/j §§:ne uti ofvannämnde Bevillnings-Stadga, antagits fyra §§. af förändrad lydelse; Högvördige P reste-Ståndet: att både Beredningsoch Taxerings-Comiteer på landet borde bibehållas, men de sistnämnde likväl endast hållas under första året, då en ny Bevillnings-förordning tillämpas, med förbehåll, alt, i afseende på såväl redactionen af dithörande §§. i Bevillnings-förordningen, som dessa Comiteers sammansättning och befattning, serskildt besluta; samt Vällojl.
Derefter företogs den dcstukna voteringen, hwilken esler gjord rösträkning bcfans hafwa fölunda utfallit. I anledning hwaraf Herr Grefwen och LandtMarsk Aken tllkännagaf RidderskapetS och Adelns bifall till Åtagande af inqwartering fbr stna hus i städerna under fredstider, emot de dcrwid i propositionen fästade wilkor. Ridderskapct och Adeln ätffildes kl. ^ z. In ststsm ?ro»oco!i>. 6. LilVargtoipa. Onedagen den 6 September. istenum klockan 9 förmiddagen. Uplästes lill justering ett Utdrag af Protoeollct hältet i Högloffige Riddcrffapcls och Adelns stienum dm s Sept. 1809, rörande Inqwarteringö ökagand" för hus i Städerne under Fredstider. Herr !> o t kliet), Lar! I^restric, yttrabe stg: Wid dettaDrotocolls-Utdrag fär jag göra följande anma kniog. Enligt detsamma har Riddcrstapct och Adeln för stna hus ät' gil stg Jngwartcring lill twätredfedclar mot Borgcrffapct, ined en tredjedels afdrag ning - Den 6 September. ror ning för borgerliga rörelsen; dä, enligt Kongl. Brefwen af den izrde November och s December 1766- Jnqwartcringc» likwäl skall utgöras endast till hälften af Ståndspersoner emot Borgare, hwilka, dä de äro Husägare, skola draga den till dubbelt belopp för deras borgerliga näring. Ordalydelsen af Kongl Brettvet den December 1766 är följande: —.
Jag skulle önska att af StatsUtsk. få föreslaget, att för ingen händelse pensionsbeloppet för innehafvare af dessa löner någon gång kunde blifva högre än 3,5oo r:dr b:co, utan R. St:s särskildta förordnande för hvarje fall, men att vid tillfälle af resignation ifrån ministerplatsen, till följe af bristande afseende å föreställningar och råd, hela lönen alltid måtte bibehållas, intilldess R. St. förhållandet pröfvat och deröfver beslutat. Då Statsrådets nya organisation och statssecret.embetets upphörande möjligen kan komma att föranleda anspråk å statssecret.lönens bibehållande såsom iifstidspension, så anhåller jag, att StatsUtsk. i förväg måtte för R. St. utreda det rältsenliga förhållandet; och ifall något gällande lagstadgande för ett så 5 II. 22 Don 8 April e. m. oförutsedt förhållande icke skulle finnas påbudet i afseende på innehafvare af ferl roende-syssla, så är min anhållan alt StatsUtsk. mätte lill R. St. inkomma med förslag, huru i sådant fall förhållas bör, under begrundande af nödvändigheten att förebygga folkets belastande med högre pensionsntgifter, än gifna föreskrifter i sådant hänseende redan antyda. Jag förnyar min anhållan örn ålerremiss af betänk., med begäran, att dessa mina anmärkningar måtte få återremissen medfölja. Hr Gyllenhaal, Lars Herman: Då jag i sisth plenum i Lördags var en af dem, som begärde, att detta utlåt. ytterligare mätte få hvila på bordel, anser jag för min pligt att yttra några ord. Jag anhåller likväl att få förutskicka några anmärkningar, föranledda af den siste värde talarens yttranden. Den ädle Gr:n har fört Styrelsen till last, att Styrelsen icke framställt något förslag rör:de organisationen af de nya stats-expeditionerna; men jag hemställer tiif den ädle Grin sjelf, huruvida det varit lämpligt eller formenligt, att Konungen, innan han ännu lemna t sin nåd, sanction till det af Ständerna så nyligen antagna förslag till ändring af grundlagarna, på förhand meddelat R.
Ständer finna lämpligt, att, i underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, fästa Dess Nådiga uppmärksam* Iiet på Herr af FVingårds Motion i detta ämne; så hemställer jag vördsammast, om icke Herr FVinbergs förslag för tjenar lika afseende, helst Herr af FVingår ds Motion icke vidrör frågan om utförsels-tullen å Spannmål.’* Herr Petersson förenade sig härmed. Herr Donner: ”Då jag anser, att billiga och jemna Spannmåls-pris säkrast skulle åstadkommas genom en måttlig bestämd tuli, får jag reservera mig så väl emot Utskottets tillstyrkan, att hos Kongl. Maj:t anmäla Hr Landshöfdingsn af FVingårds förslag till Spannmåls-tull, som ock emot den af Utskottet nu föreslagna höga fixa tull på Spannmål.” Herr Ålund: ”Emot Utskottets Betänkande, i hvad det angår afslag å Herr Winbergs Förslag, att antaga en så kallad regulator, eller jemnare, för tullen, reserverar Bil. till Eevillnings-Uiskottets Uti. IV.-o 45- 19 jag mig, under åberopande af de skäl, som Herr Presidenten af Billbergh i sin reservation anfört, med tillägg, att, då Utskottet fästat så ringa uppmärksamhet vid Spannmåls-exporten från Riket, att det ansett några försigtighetsmått dervid icke behöfva vidtagas, härigenom lärer förefinnas så mycket mera skäl för antagandet af hvad Herr Winberg föreslagit.” Herr Hydström samt Riksdagsmännen Eric Pehrsson från Gefleborgs, Anders Olsson från Stora Kopparbergs och Anders Andersson från Skaraborgs Län reserverade sig i fråga om den föreslagna fixa tullen, såsom, i deras tanka, alltför hög att kunna bestå i missväxt-år. STOCKHOLM, tryckt i Ecksteinska Tryckeriet, 1829. Btvillnings-Utskotiets Memorial N:o 46. Antom till Exped.-Utsk. den 8 Ocf ISag.
Vill min åter säga, att de banker, som hittills uthändiga! dessa sedelvalörer, dermed måga få fortfara, men att deremot de hädanefter uppkommande batiker ej skulle äga samma rättighet, så skulle sådant innebära en oiäl*visa. Jag har hört en anmärkn., att i banklagen borde införas det stadgande, att när en banks capital vore förminskad! med 10 proc., skulle bank-rörelsen afstanna; att ett sådant stadgande upptages i bolags-reglorna, anser jag vara nödvändigt, roen deremot bör det ej inflyta i lagen; ty controllen bl ifver nästan omöjlig. Så framt ej grundfonden genom stöld eller annan förskingring minskas, kan ej förlusten uppkomma annorlunda, atl att fordringar blifva osäkra och ej kunna indrifvas; ty svårligen kan man väl föreställa sig, atl bankens inkomster blifva så ringa, atl grundfonden medtages till utgifternas bestridande. För att utröna om förlust uppkommit, derigenom atl fordringar blifvit osäkra, måste förhållandena dermed noga utredas, och detta lärer svårligen någon annan än direclionen kunna verkställa. Dessa fordringar kunna emedlertid upptagas i ett bokslut, och oni direclionen sjelf upptager dem deri såsom sakt a för att skyla bristen i del belopp grundfonden bär utgöra, så är det svårt för andra att bevisa det dessa fordringar äro osäkra. Det är actie-ägnrne sjelfve, som böra vara controllanler och tillse sin eget) säkerhet samt derigenom äfven allmänhetens. Jag liar således ingenting emot att ifrågavar. stadgande inflyter i bank-reglementet, men afstyrker deremot detsammas intagande i lagen, emedan jag ser, att verkställighet derå svårligen skulle kunna tillvägabringas, ifall bank-direclionen sökte förekomma hankens utredning. Hr Lefre'n: Jag har underlåtit att göra en anmärkn. emot 4 §:n > förslaget. Det heter nemi. deri, att ”solida - Den an Augusti f. m. risk t bank-boing kan med sig förena enmmnndit-delä'gare, hvilka i mån af insatt capital, derför adier till innehafvare!) utfärdas, njuta öfverenskommen andel af vinsten.”
De 4i6,ooo Riksdaler, sorn till silfveruppköp hafva blifvit anslagne, hade icke allenast räckt till för de omtalade arbetena, utan ock lemnat ett öfverskott, hvarigenom man hade undvikit, att skuldsätta Staten. Örn Ridderskapet och Adeln hade följt BondeStåndets inbjudning, som innehöll, att om icke Silfver kunde uppköpas, skulle medlen användas till de allmänna arbetena, hade äfven varit bättre; men Ridderskapet och Adeln har beslutat, att dessa medel i tby fall skola användas till belåning af publika papper. Inträffar nu det förhållande, att ej handelsvågen blifver till vår fördel, hvarigenom Coursen stegras och Silfver-uppköpet icke kan åga ruin, så händer, att till nästa Riksdag 2 millioner Riksdaler blifva liggande utan rånte - Den I! September f m, 513 afkastning till belåning af publika papper, sorn inalles utgöra i,goo,ooo, för hvilka Staten åter måste erlägga ränta. Emellertid, når »aken år fa stålld, tror jag, att nian måste antaga det slags publika papper, hvars rånta minji betungar Staten, hvarföre jag nu röstar på 5-procentssedlarne, hvilka jag i ett annat sakernas skick högeligen skulle ogillat. Friherre Cuderftröm‘ Jag trodde vid början af discussionen, att saken helt enkelt kunde afslutas genom en votering; men då man ingått Uti frågan om 3 eller 5-procents-obligationer; anhåller jag få yttra några ord.
Då Bevillnings Ulskoltcts Memorial, M 14. 73 Då tre Stånd, Ridder skåpet och Adeln, Presteoch Bonde-Stånden, varit ense derom att i öfrigt bibehålla nuvarande redaktion för artikeln Tobak, lärer dervid böra förblifva. Utskottets förslag att ur texten i tulltaxan utesluta artikeln Tryffel och i stället i noten hänvisa denna vara till den dermed lika tull åsätta artikeln Svampar, ätbara, är af helt och hållet formell beskaffenhet; hvadan, och då endast två Stånd, Presteoch Borgare-Stånden, detsamma godkänt, nuvarande redaktion af tulltaxan för denna artikel lärer böra blifva oförändrad.
- Sp:m:l in natura 5g43 T:r å 5f R:dr „ 31,696. — ~^^76: 39. _ hvilken, sammanlagd med IndragningsStaten, uppgår till en Summa af 522,916 R:dr 36 sk. och således öfverskjuter AflöningsAnsIaget å HufvudTiteln med R:dr 3o,5o2: 3. 9. Till denna Aflöningsbrist, som, efter InterimsStatens successiva tillökning i nion af IndragningsStatens minskning, utgjort och ännu utgör omkring 3o,ooo R:dr årligen, hafva Medel blifvit anviste af Tionde HufvudTitelns Anslag för FörsvarsVerket i allmänhet, hvilket deremot blifvit lättadt genom öfverflyttning till AflöningsStaten af Coopvaerdie-Karlars underhåll m. tn. omkring B c t ä n k a n d e n, N:o i5i. 335 R:dr j4,ooo. och minskning i Beklädnadskostnaden för det till mindre styrka reducerade SjöArtillerieManskapet, omkr, 18,000. varande den å nya Staten uppförde Militaire-AflÖningen öfverhufvud till \ utförd under namn af TjenstgöringsPenningar, hvilka endast under activ tjenstgöring få uppbäras; och få Besparingar derå användas till ReseStipendier åt skicklige Officerare och Underofficerare till ett sammanlagdt belopp af högst 7000 R:dr ari. 4:o K. Förvaltningen af Sjöärenderna, som, enl. K. Brefvet af d. 2 Nov. 1824» från 1825 års början ägt att till disposition och redovisning summariskt från StatsYerket emottaga Tionde HufvudTitelns Anslag, har vidare upplyst, att Besparingarne å LöningsStaterne utgjort för År 1825 3. deraf blifvit använde till Löner, Arfvoden, ExpectanceLöner, Lönefyllnader och Ersättningar samt Afgifter till PensionsCassor År 1825 Begrafningshjelp
Ad. bi föll e, att, i sammanhang med förenämnde motion, jemväl detta förslag remitterades till ofvannämnde Utsk. Ropades ja; hvarefter anmälde sig och yttrade Hr Dalman: Jag anhåller att såväl mitt som alla deandra yttrandena blifva remitterade till Ekon.Utsk:t. Uppå härefter af H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, framställd propos. , beslöt R. o. Ad., att de i ani. af Gr. Anckarsvärds motion afgifne yttranden skulle åtfölja remissen till Ekon.Utskrt. Remitterades till StatsUtsk:t och kommunicerades med de öfriga Stånden Gr. Anckarsvärds, Carl Henrik, den 2 dennes på bordet lagde motion om föreläggande för nyssnämnde Utsk. att tidigare än förut varit vanligt utarbeta och till RiksSt:n öfverlemna sina förslag rör:de StatsRegleringen. Hr Lefréns, Johan Pehr, den 2 dennes bordlagde motion om Baukovinstens användande till förstärkning af Bankens reela fond, remitterades till BankoUlsk:t. Då nu förekom Erih. Silfverschjölds, Carl Otto, den 2 dennes väckte och på bordet hvilande motion om anslag af Statsmedel till befrämjande af täckdikning, anhöllo Frih. Hjerta, Fredrik Philip, och Hr von Mentzer, Carl Fredrik, att denna motion måtte blifva ytterligare bordlagd; men H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att då motionen, som i R. o. Ad:s förra plenum afgafs, legat på 102 Den 5 No vember. bordet till detta plenum, ytterligare bordläggning deraf ej nu kunde ega rum, utan borde remiss deraf nu ske. Sedermera anmälde sig och yttrade Hr Bibbing, Arvid: Då motionen blifvit till Utsk:t re mitterad, anhåller jag blott att få göra en kort anm.; motionen innehåller, som jag vill minnas, att enär större delen af Svenska jorden besväras af bottensyra, så borde grunddikning upmuntras genom anslående af 600,000 B:dr.
«Ingen skugga har varit henne angenämare, än under «kastanjerna i dessa alléer; ingen musik ljufligare, «än från voliererna i denna park. Hon lyssnade «långa stunder under sina vandringar på spelet af «glasklockorna i tornet, dem vinden sjelfmant sätter «i rörelse. Också äro hågkomster här qvarlemnade, «dyrbara för mig och mitt hus, minnesvärda för kom«mande slägten. Tapeterna i detta hvita kabinett «äro, med sina guldoch silfverstickningar, virkade af «min fru moder sjelf, och eldskärmen der borta sydd «af min syster Sophie. Lyktorna i gröna kabinettet «äfvensom i det gula äro förfärdigade af min högst«salige herr fader. Den konstigt arbetade cocosnö«ten med låck, lås och charnier, som står der ute i «gredelina kabinettet, är äfven af honom, och eld«skärmen, sydd på hårduk, i samma rum, af min sy«ster. I den ena paviljongen hade min högstsalige «fader sin svarfkammare, och der stå de tvänne svarf«stolar, han begagnat, och i bibliotheket har jag lå«tit förvara det syskrin, min fru moder här plägade «nyttja, ett chinesiskt arbete af inlagd sten 69 Jag «är öfvertygad, att hennes sista verldsliga tanka be«söker China, och det anar mig« . Konungen afbröts här af en kammarherres ankomst, hvars brådska var så stor, att han vågade störa konungen i sitt tal. Det var ett med ilbud ankommet bref från hertigen af Östergöthland, kammarherren öfverlemnade, af innehåll, att enkedrottningen helt oförmodadt fått ett förnyadt sjukdomsanfall, att läkaren förklarat allt hopp förbi om hennes vederfående, och att hvarje ögonblick hotade att blifva hennes yttersta. Gustaf bleknade. Med bruten röst ropade han: «min vagn! och på minuten!« samt lemnade prins Fredriks bref till genomläsning af drottningen och hertiginnan. Begge de kungliga fruntimren ville följa konungen till Svartsjö. – «Charlotte Åh ja, alltför gerna!
Riksdagen är dessutom så långt framskriden, att man bör, som mig synes, så vidt möjligt, undvika en dylik åtgärd, särdeles när man har rättighet, enl. grundlagen, att utan återremiss i ämnet definitift besluta. Hr Nordenfelt har visserligen förespeglat, att vi skulle kunna få cigarrer, som äro 1 aln långa, men jag tror dock att vi icke komma att riskera något dylikt, just i följd af sättet att tillverka cigarrer eller att begagna dem. Således är den fruktan man hyser, att cigarrer torde vinna den storlek, att den föreslagna skatten skulle förminskas med 3 milhr, öfverflödig. Jag tillstyrker således bifall till punkten oförändrad, helst jag har anledning tro, att ett sådant bifall redan lemnats inom Högvörd. PresteStit. Skulle man nu, emot hvad jag antaget vara förhidet, på ett ingeniöst sätt söka att eludera förordningen, får man väl, när tider inträffa, söka förebygga sådant. Här är endast fråga om att få beskattningen i gång, ty har det skett, hoppas jag den för framtiden skall varda bibehållen till förmån för Staten och många enskilda personer. Frih. v. Knorring, Axel: Jag är verkligen det Högloft. Utskit tacksam, som i sak gått min önskan till mötes, ehuru jag icke kan dela det motiv, som grundlagt dess beslut, att icke lägga någon skatt på den tobak, som tuggas, eller att ett sådant sätt att använda tobak, är för helsan mindre skadligt.' Jag tror tvärtom, att det är för helsan mera skadligt, och derföre vore skäl att derpå lägga skatt. Men, såsom den siste talaren yttrade, är Utskits afsigt med sitt förslag nu måhända att endast få saken i gång, och man får då åtnöja sig dermed, och hoppas på ytterligare framskridande i denna väg vid nästa riksdag, hvarföre jag anhåller Om bifall till Utskits förslag. 34(5 Den 29 Augusti e. m. Frih. Armfelt, Magnus: Den fråga, som nu utgör före* mål för R. o. Ad:ns pröfning, är egentligen huruvida R. St:r vid utöfvandet af sin rätt att Svenska folket beskatta, skall ålägga Svenska folket en indirekt beskattning.
Före slutliga afgörandet af frågan om bestämmande af beloppet utaf den kapitalrabatt samt öfriga vilkor, hvaremot lånets öfvertagaude sålunda skulle åt ofvannämnde associerade utbjudas, ville dock Fullmäktige, såsom tillägg till den redan uppgjorda och af dem godkända beräkningen öfver kostnaderna för 1860 års jernvägslån, erhålla en utredning af de ökade utgifter, hvilka, med ledning af kursförhållandena under sednaste åren, kunde förslagsvis beräknas uppkomma i och för anskaffningen af de vexlar, som komme att erfordras vid förestående liqvider af ränta och förfallna obligationer; och lemnades Fullmäktiges Sekreterare uppdrag att uppgöra den i sagde hänseende äskade utredning. Vid Fullmäktiges sammanträde den 25 Mars aflemnades berörde utredning, enligt hvilken, såsom obestridligt resultat af de erhållna upplysningarne och gjorda beräkningarne, antogs att de förut uppgifna och till 6.J procent beräknade kostnaderna för 1860 års utrikes jernvägslån, genom anskaffningen af den utländska myntsort, hvarmed detta lån till kapital och ränta skall liqvideras. kom - 64 — me att okas med åtminstone en procent af samma Iåns hela belopp, så att dessa kostnader kunde beräknas uppgå till minst sju och entredjedels procent. Då Fullmäktige icke funno något att anmärka emot den sålunda uppgjorda nya beräkningen, ansågo de fleste bland de vid sammanträdet närvarande Fullmäktige, hvilka alltså godkände denna beräkning, sig kunna och böra antaga att de, enligt protokollet för den 15 Mars till 6^ procent beräknade kostnader för ifrågavarande lån, då de genom kursförluster förorsakade förhöjda utgifter vid ränteoch amorterings-liqviderna äfven afsåges, kunde och borde beräknas till en procent utöfver det i åberopade protokoll uppgifna belopp och således till sju och entredjedels procent af lånekapitalet, samt att följaktligen, efter afräkning af kostnaderna för lånets upptagning och indragning samt liqviderande, det i Riksgälds-kontoret i anledning af sagde lån inflytande kapitalbelopp i sjelfva verket utgjorde endast 92jj procent af den upplånta summan.
Hår skulle jag utomdess också icke mera trifvas, sedan en viss herr Walter slagit ned sina bopålar, och nu är allt i allom hos oss i prostgården. Han är antagen som informator åt sönerna, och för detta ingrepp i min förra befattning, har jag helt och hållet att tacka baron Y s eviga prat om verldsmannabildning. Prostgubben sjelf skulle aldrig fallit på denna idé. Denna fågel Phönix, som redan varit har en tid, har liksom förtrollat dem allesammans. Döden vet huru han så kan ställa sig in! Allt tjenstefolket står genast på tå, bara "unga magistern" behöfver en handräckning, då jag deremot ofta nödgas ropa, eller sjelf hämta mig både rakoch tvättvatten; de skulle väl säga: "den vackra magistern", bara de täcktes, det ser man tydligt på allt hvad qvinfolk heter, såväl här hemma som i grannskapet. Detta gäller isynnerhet en flicka, Lotta, som då och då biträder i huset och äfven passade upp vid det stora majkalaset, samma dag han kom hit. Lotta är en rask och vacker tärna, som hvarföre skulle jag förtiga det jag sjelf haft godt öga till, men åt mig har hon aldrig behagat ge ett uppmuntrande ögonkast, ehuru jag efter prostinnans önskan lärt henne skrifkonsten. Denna flicka kunde knappt vända ögonen från honom, under det hon passade upp vid det omtalade kalaset. Samma afton hörde jag henne svara en af prostgårdflickorna, som brydde henne derföre: Innan han kom, varnade baron mig för att se på hans vackra ögon, och det gjorde mig nyfiken. Jag måste väl se om de verkligen voro så vackra som baron hade sagt. Nå, tycker Lotta att di ä så vackra då? Det kommer allt derpå an, på hvem han ser, svarade Lotta och sprang bort och nog har jag sett, att han såg uppå henne med ögon som... Det skulle förarga mig in i själen om flickan skulle falla för den spelevinken! Jag ärnade gifva en vink åt prostinnan, som ingalunda ser genom fingrarna med sådant; men då Lotta numera sällan synes i prostgården, går der ej gerna an, och man kunde fråga, hvad det angår mig, och orätt hade de icke...