Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag sar endast Iläm» na, att da Almaiiachorne manligen tryckas mot flutet as Mars Mänad, är witzcrligen detta ett olörlateiigk tryckfel, men jag tror mig ganska säkert weta att Konungen redan anbesalt Wetenff-,pS°Academien om deras indragning; det upwiste exemplaret later således wara af de fa ännu utelöpande. Grefwe bärenhjelm. Jag har wäl tillförne hört att sräga warit om besia origtiga Alwanachsrs indragning, men känner icke om något steg dertill bliswit tagit, och hoppas derföre att del mä förblifwa wid det redan tagne bestulet. Herr Uorblisb, 6. b. Som Kag ganska säkert känner att dmiia sick hos Konungen bliswit anmäld, tror jag att Hans Mast opamiiidt lärer widtaga de mätt och steg Han sinner lämpeliaa. Utan att wilja söka ändring i ett redan tagit Beslut, tror jaz derföre att någon widare algard är öfwcrflödig. Grefwe örner, Lar! 6 abris!. Sedan Ridderckapek och Adeln felt dern annu wara »telo - roo Den r December. löpande och funnit sädant obehörigt, önskade han att Let nu tagna Bestulet ej mätte ändras. Herr Grefwen och Landt-Marskalken proponerade att Riddcrffapet och Adeln wille ätflkiljas och ater församlas in Pleno klockan s i eftermiddag; — samt tillkännagaf att nästkommande Mändag skulle blifwa Plenum, och derwid till öfwerläggning förekomma Stals-Ulskottets anie Betänkanden, det ena röran» de Bränwins-Bränningen, det andra angående Riksgälds »ContoirekS Förwaltning och wilke Herr LandtMarskalken lämna denna underrättelse, i afsigt att de Ridderskapec och Adelns Ledamöter, som uti deha ämnen ärnade göra anföranden eller anmärkningar, mä kunna äga tillräcklig tid att dertill bereda sig.
Så väl de talare, som här yttrat sig, sorn sjelfva LagUtsk. synes hafva varit ledda af ömhetskänsla för de oskyldiga varelser, hvarom är fråga. Betänk, innehåller bland annat följande mening: »derest barnet blifvit af henne (modern) offentligen inför rätten eller i vittnens närvaro inför vederbörande Den 11 Mars f. in. 181 prest erkändt.» Detta »derest» synes mig LagUtsk. hafva kunnat bespara sig, om Utsk. hade i naturlig ordning behandlat de motioner, som blifvit till Utsk. remitterade. Hr Tham har redan uplyst, att han, till följd af omsorger som åtfölja det embete han innehar, och för att kunna det uppfylla, han väckt en motion om uphäfvande af 1778 års K. Bref ang:de barnamord. Detta Kungabref innehåller, bland annat, att en qvinna som framfödt ett oäkta barn, har rättighet att vara fördold och sålunda undandraga barnet dess dyrbaraste arf, nemi. kännedomen om dess föräldrar. Föga gagna de öfriga förmåner, man här äflas om att tillägga dessa olyckliga varelser, om de icke få komma till — jag vill ej nämna den, hvarom det sista yttrandet handlade — om de icke få komma till sin fader oell moder, genom hvilka de här i lifvet skulle vägledas och upfostras och i stället för hvilkas nuturliga vård all annan blir konstlad. Jag kommer nu till det andra undantaget i detta vacklande och på losan sand bygdå Betänk., som innefattas i orden: »utom det, som är afladt i hordom eller i skyldskapseller svågerskapsled, hvari äktenskap ej får ega rum.» Huru skall man kun nä veta detta, om ej barnet får veta, hvem som är dess fader och moder? Huru skall man kunna veta, om ett barn är födt i det åberopade t. ex. »svågcrslcaps-ledet? Det är mine Hrr icke fåtalet af menniskor, som tillkomma i sådana förhållandén, så länge 1778 års KungaBref gifver barnaföderskorna rättighet att vara fördolda.
Tvärtom tror jag, utan att på något sätt äga anledning) att så hittills inträffat, att möjligen enskilta interessen hos Bolagsdelägare skulle kunna komma i strid med de iritteresseri inrättningen är ämnad att beskydda, élt förhållande ö. möjligt under Statens förvaltning. I afseende på det af en anhan värd Talare omnämnde vigtiga-i re föremålet j än att berga varor, det hemligen ätt rädda menniskör, tror jag, att man kan vänta meta af Staten, sorn ej påräknar vinst, men är skyldig skydda siria medlemmar, än af ett en; skildt Bolag, som raåsté afse vinst, och en sådan, åtminstone af den beskaffenhet, att den kan tjena till Utdelning på actier. Hvad återremissfrågän betiäffatj har jag visserligen ingen ting imöt bifall å Betänkandet , öm Ståndet delar Utskottens tänka, men i annan händelse lärer, så länge 56 §. RegeringsFormen icke tillåter antagande af ett Betänkande med förändring, första gången det från Utskott inkommit, återremist tjena till någon ting, ehvad Utskotten för godt nnna att ändra sin tanka eller ej. Herr vört Hatmansdoff, jfugust,* Det j hvaröfver man i detta afseende hitintills mest 612 Ven 31 Octoher g. m, klagat, är, att viss tid varit föreskrifveh, efter hvars förlöp de skeppsbrutne varit förfallne under Dykeriet. Denna tid har nu blifvit sa ansenligen förlängd, att först sedan främmande hjelp varit förgäfves använd, under två Och ett halft dygn, vidtager Dykeriets befattning med det förolyckade godset. Detta är således redan en betydlig förändring» 1 Ytterligare har man klagat, att 'afgifternä vöre för höga. Nu hafva Utskotten föreslagit, att Inrättningen skall öfverlåtas åt den minstbjudande, det vill säga åt den, som åtager sig att bedrifva verket för lägsta afgift» Mig synes, då några vissa procent ej på förhand torde kunna bestämmas, Utskottens förslag i bägge dessa afseenden vara rigtigt.
Maj:t äfven vore benägen att samtycka till en sådan förhöjning, likväl med högst en tredjedel, eller sålunda tullen bestämmes: för en tunna Hvete, till 2: Råg och Ärter 1: 16. Wicker 1: 8. —■ — Korn och Bohvete 1: Hafra — 3a. — hvilket förslag jemväl öfverensslämde med det, som blifvit af Committerade för Tull-taxans öfverseende i underdånighet afgifvet. För att fullkomligen uppfylla det ändamål, som med den nu ifrågavarande tullbestämmelsen åsyftats, har Kongl. Maj:t ansett dermed jemväl böra förenas tullfrihet för utförsel af spanmål till utrikes ort, hvadan Kongl. Maj:t, i likhet med hvad så väl Rikets Ständers vid förra Riksdagen aflåtna underdåniga Tull-taxe-förslag, som ock det af bemälde Committerade afgifna betänkande derom innehålla, velat föreslå Rikets Ständer, att en sådan tullfrihet må varda antagen och bestämd för en lika tidrymd, som för de stadigvarande införsels-afgifterne blifver gällande; hvarjemte Kongl. Maj:t i Nåder förklarat, alt, i händelse Rikets Ständer instämde uti hvad Kongl. Maj:t sålunda till deras öfvervägande framställt, Kongl. Maj:t vore sinnad, så val att låta de bestämmande Tull-afgifterna blifva, förden tid, som till en början utsältes, utan rubbning bestående, som ock att, i hvad på Kongl. Maj:t ankomma kan, afböja sådane förändringar i de ekonomiska Författningarna, som på landtbruks-näringens utöfning, jemte förbrukningen af och prisen på spanmål ega inflytande.
Maj:ts tanke, blifva beroende på pröfning i sammanhang med de serskilda löneregleringarne, samt, på sätt Rikets Ständer äfven för deras del beslutat, de lill regementerna anslagna utarrenderade boställen, intilldess en dylik lönereglering i afseende på indelda arméen egt rum, eller åtminstone tills vidare, förblifva under vederbörandes disposition och alltså löningsdirektionerne fortfarande ombesörja uppbörden och fördelningen emellan vederbörande löntagare af de inflytande arrende-afgifterna. Utskottet, som anser det från äldre tider begagnade sätt, att låta embetsoch tjenstemän sjelfve af de skattskyldige uppbära löningsräntor och tiondespanmål, vara både olämpligt och förenadt med stora olägenheter, är öfvertygadt, alt en förändring uti detta aflöningssätt bör tillvägabringas och äfven låter sig verkställa utan förnärmande af enskild rätt, derigenom att räntorna, lika med andra skatter, uppbäras och levereras i landtränteriet, hvarifrån sedermera löntagarne skulle utbekomma hvad för deras räkning dit influtit. Då Utskottet sålunda icke kunnat helt och hållet biträda kommitterades förslag i denna del, ulan trott sig böra i någon mån gå de löntagandes önskningar till möte, 32 Stals-Utskottets Utlåtande, A’.o 242. ocb afviirja alla farhågor för en i framtiden inträffande minskning i löneförmåner, får Utskottet hemställa, 20:o att alla till embets
Wid det tredje slaget har man ej märkt, eller welat märka, deras smäningom inträffade totala upphörande att pä nägot sätt wara exclusiva. Af desia anledningar, härflntne af oförständet, understödde och begagnade af egennytta!!, har benämningen af Privilegier kommit att i Arterna gälla för twänne alldeles olika saker. Mai! har, jemte de orättmätiga undantagen för personer, sammanställt de rättmätiga för yrken: man har, i Bilaga till Mcm. 457 ordets rigtiga bemärkelse, kallat Privilegier wissa monopyliska rättigheter, gällande för Ständ, enligt betydelsen af födsel, som endast slnmp eller nåd kan gifwa; i origtig bemärkelse nyttjas samma benämning om fullkomligen veeonomiska stadgande», gällande för Stand, enligt betydelsen af Tjenst eller Näring, som af alla Medborgare böra kunna L föreskriftven ordning ätkommas; äfwensom konstitutionella stadgande:, gällande för Ständ i Representationen, och endast till Grundlagarne hörande; samt ändtligen lätit under samma benämning förblifwa äflvcn sädana stadgande», svin ej gälla för nägot Ständ särskildt, utan för alla Medborgare i Staten. Men ej nog härmed, har man, som ostvan anmärkt är och nedanföre stall bewisas, i Ständs-Privilegicrna upptagit en elay stadgande», som ej tillerkänna nägon förmän, som betyda ingenting, som äro främmande för allt begrepp om förmän och rättighet, som till och med älägga skyldigheter och bördor. Den af ett sä omskiftande bruk af samma ord uppkomna förblandning af bemärkelser har frän de utfärdade Acterna naturligen, i allmänhetens begrepp, ätföljt termen Ständs-Privilcgier: och den har der sä länge alstrat förwillelse, och genom förwillelsen missämja, till dess man nu omsider af nödtwänget förbindes att reda Allmänna Tanken, för att i en naturlig iväg leda hivar och en till de redliga medgiftvanden, som lika utgöra rättwisans och samhällsordningens fordringar.
Förklaring af den 11 Mars 1826 i desse ämnen anfört och upplyst, (pag. 98—101.) Betänkande n., Nia. 208. 315 Andra Afdelningen } omfattande 182J års Revisions Berättelse. Sedan de år 1825 församlade Revisorer ända till irsta September samma år erhållit fullständig underl ät^ telse om fortgången med MagazinsVerkets Utredning med hvad dertill horde, meri 1827 års Revisorer, uppå deras begäran alt undfå del af Protocoller oell K. Bref intill den tid då de sammanträdde, erhållit ett nekande svar, på den grund att tiden efter lSzö års utgång icke utgjorde föremål för Revisionsförrältningen, hafva Rikets senast församlade Revisorer omförmält, att deras granskningsåtgärd varit inskränkt egentligen till de 4 sista månaderne år 1825 samt till en recapitulation af hvad nästföregående Revisorer redan undersökt och inberätfat. Då denne anmälan så vidt den afser förvaltningen och redovisningen för den egentligen så kallade MagazinsFonden ingår i den principfråga rörande vidsträcktheten af Revisorernes granskningsrätt, hvilken redan i sin allmännelighet af Utskottet är afhandlad uti Betänkandet Nio 62 angående Revisioner, af Statsverket, och genom hvars afgörande äfven denna partiella fråga blifver bestämd, finner Utskottet något serskilt yttrande härom icke böra afgifvas. R. B. 1827 pag. 66—6g. Till de utaf 1825 års Revisorer redan gjorde anmärkningar, vid MagazinsVerkets förvaltning för åren 1824 och 1820, hafva senast församlade Revisorer tillagt följande, nämligen vid Rakenskaperne : 1:0
Ja emot 54 Nej, så hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionen. iO.de Den som vill att, i öfverensstämmelse med Utskottets, af två Stånd gillade, förslag, saltad eller inlagd Strömming skall draga införsels-tull af 25 öre centnern, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, enligt Borgareoch Bonde-ståndens beslut, nämnde artikel att vid införsel åtnjuta tullfrihet. Denna votering har utfallit med 63 Ja och 56 Nej; hvadan Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionen. ii:le omröstningen. Den som gillar Utskottets, af tre Stånd antagna, förslag, att saltad eller inlagd Fisk: ”ali annan”, skall åsätlas införsels-tull af 75 öre centnern, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, i enlighet med Borgare-ståndets beslut, saltad eller inlagd Fisk: ”ali annan”, att vid införsel vara tullfri. Omröstningen har utfallit med 93 Ja och 26 Nej; och hafva Rikets Ständer alltså beslutat i öfverensstämmelse med Ja-propositionens innehåll. Den som vill att. på säll Utskottet föreslagit och två Stånd beslutat, Fisk: törr eller rökt: Gråsidor eller Sej, skall vid införsel draga tull af 1 R:dr 25 öre centnern, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, skall, jemlikt Borgareoch Bonde-ståndens beslut, denna artikel vid införsel vara tullfri. Denna votering har utfallit med 62 Ja emot 56 Nej; hvadan Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionen. i3:de omröstningen. Den som anser att, i öfverensstämmelse med Utskottets, af tre Stånd godkända, förslag, följande slag torr eller rökt
Hvem ville se Grekland annorlunda? Skönheten ligger här först och främst i bergens plastiskt mäktiga linier och i färgernas mildhet. Hafvet och himlen äro blå och bergen dimmigt rosenfärgade ända upp till den hvita snön, som oftast sammansmälter med luften. Det är den skiftande, ibland silfverglittrande pärlemorsnäckans skönhet, de mjuka, ädla färgernas, icke de starkas. Vattnets blånad bildar den enda starka tonen. Konstantinopel i vårbräcket bjuder ett öfvermått af gult, hvilket dock närmast stammar från själfva stadens gula lokalton. Uppe i Ryssland begynner åter med ens den genomskinliga luften och de kalla, starka färgerna. I det skogiga Finland komma detaljernas starka lokalfärger redan till hjälp, och ögat, nu vant vid de milda förtoningarna, ser färgerna ligga bredvid hvarandra, utan öfvergång, som bjärta band. I soluppgången vid Åland griper Vår herre Marcus Larsons pensel. Klipporna bli cinnoberröda. Hafvet blir blåsvart, och skogen blir nymåladt ettergrön. I solnedgången på Stockholms ström hopa sig svartblå molnmassor på klargul himmel. Alla lokalfärger framskymta ännu en stund, till dess det blå breder sig öfver vatten och sluttningar, medan fönster och gaflar brinna i vilda, hemskt kalla färger, som skulle yttersta domen stunda. En sådan färgprakt är utan motstycke i södern. Där saknas den källa till fantastisk lek med starka och dämpade färger, som vi besitta i skymningen. Middagsljuset, tråkigt redan hos oss, upplöser där färgerna i stickande glitter. Byggnaderna och dräkterna kunna vara liffullare än hos oss, men grönskans och landskapets lokalfärger i allmänhet äro, som antydt, merendels gråaktigt matta – det blå Medelhafsvattnet och dettas återsken på luften frånräknadt. För att gifva stämning af värme ha konstnärerna målat det sydländska landskapet i starka färger, men vi behöfva endast vända oss till äldre italienska skolor för att finna, hur förträffligt en blek luft passar samman med kullarna kring Arno. Ju längre du vandrar norrut, dess kallare men starkare bli färgerna.
Lag-Utskottets Utlåtande M :>2. § 5- Har man, på sätt i 4 § säges, skrifvit elier förfalskat samt begagnat annan enskild handling un de der.nämnde, såsom orlofssedel, betyg om fräjd, fattigdom, sjukdom eller annat dylikt; dömes till straff-arbete från och med två månader till och med ett år. § 6- Brukar någon, i afsigt, som förut sagd är, allmän eller enskild handling, den han vet falsk vara; straffes så, som hade han förfalskningen sjelf gjort. § 7. Den som, sig eller annan till nytta eller att dermed skada göra, å papper, vara, mått, vigt eller annat, som med Statens eller andra allmänna stämplar eller märken tecknas, falskeligen dylika stämplar eller märken anbringar; eller förfalskar eller missbrukar stämpling eller märkning, som rätteligen gjord är; eller förfalskar det, som i behörig ordning blifvit stämpladt eller märkt; dömes till straffarbete från och med ett till och med fem är. Stämplar eller märker den uppsåtligen falskt, som stämpling eller märkning betrodd är; vare straffet sådant arbete från och med fyra till och med tio år. Är ej bruk gjordt af det förfalskade; må tiden för straffarbetet kunna nedsättas till hälften af den eljest för brottet stadgade minsta strafftid. Har man, i fall sist sagdt är, af egen drift förstört det förfalskade eller genom vidtagna åtgärder förebyggt ali skadlig verkan deraf; vare från ansvar fri. § 8 Har någon, med vetskap om sådan förfalskning, som i 7 § sägs, i bedräglig afsigt det förfalskade begagnat; straffes så, som hade hffn förfalskningen sjelf gjort '§ 9- Hvad i 2, 3, 6, 7 och 8 §§ är stadgadt; ege ock tillämplighet vid förfalskning eller missbruk af Norrska allmänna handlingar, Lag-Utskottets Utlåtande M 52. 17 handlingar, stämplar eller märken.
Djurgården ; och Nio i56, i anledning af återremiss af Betänkandet N:o 96, rörande motioner om inskränkning af landtmanna-seglationer. Dessa elfva Memorialer och Utlåtanden lades lill handlingarne. Nio i45, Betänkande, i anledning af motion att ön S:t Barthelemy må till Danmark öfverlålas. Bifölls, samt Bih. till R. St. Maj . 8 | r. Nl> 155,-förslag til! sammanjenmkning al Riks-Ståndens skiljagtiga beslut i anledning af 6:te punkten af Betänkandena Nlds \\ och i io, angående anmälan hos Kongl. Majit af unde dåuig önskan att fullmagter å namn, heder och värdighet, ulan verklig tjeust-helattning, icke må meddelas. P/fölls. S. D. Vid förnyad föredragning lade; till handlingarne Lagsamt Allmänna Besvärsoch Eokonomi-Utskolteiis följande 3 MemorialerI Nio 63, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 5o, angående Kongl. Brefvet den ig Juni i83g, rörande iagttagande vid skatteköp; N: > 6g, i anledning af återremiss å Utskottets Betänkande N: > 5f, angående tiden, hvarifrån Författningar, som uppläsas från predikstoiai ne, skola anses gällande; och Nio 7o, i anledning af återremiss å Betänkandet N:o 55, angående tillämpnin0en, å de utskiftade kronopaikerne å Öland, af Kongl. Förordningen om jordafsöndring;. Nio 71, Samma Utskotts Utlåtande, i anledning af erhållen återremi s i Betänkandet, N:o 34, angående väckte motioner om förändring af Landtmäteri-taxan. Ståndet fann för godt att bifalla Betänkandet Nio 34, och lade Utlåtande*, N;o 71, till handlingarne. Den 10 Maj 184 f • Från Högvördiga Preste-Ståndet. S. D. Vid nu skedd föredragning af Förstärkta Stats-ZJtskottets Memorial:
I sammanhang med granskningen öfver Stats» Verkets Inkomster, hafva Riksens Ständers år 1817 dertill förordnade Revisorer, enligt sin Berättelse den 20 November samma år, tagit kännedom huru rostmedlen ingått och fästat sin uppmärksamhet vid den betydliga summa, hvilken funnits balanserad såsom oindrifven ; Hvaröfver underdånigt Utlåtande är den 1 sistl. Februari af Öfver-Post-Direktionen afgifvet, samt sedermera af Eder Kongl. Maj:t till Riksens Ständers Statsutskott öfverlemnadt. Sedan Stats-Utskottet, vid en fullföljd öfversigt af Post-Verkets Räkenskaper , inhemtat, att afgde 105,200 R:dr 35 skill. 10 r:st. som år J815 utgjort Post-Verkets fordringar, 70,197 R:dr 4 skill. 6 r;st. bestått uti sådane, som blifvit anmälde till afskrifning, redoviste förskott samt för-’ dringar i Pommern och Finland , hvilka Poster till betydlig del sedermera ingått och för den öfriga synas komma att försvinna, samt 31,610 R:dr 6 skill, uti Post-Verkets fordran hos Norrska Post-Direktionen den 31 December 1815,' hvilken sedermera ökat sig med 44,888 R:dr 6 r:st. för år 1816 och 46,621 R:dr 4 skill. 6 rst. för 1817 eller tillsamman till 123,119 R:dr 11 skill., harledande sig från Svenska Post-Verkets förskott till Norrska brefs förskaffande öfver Sverige , och med hvilken summas inbetalning Eder Underdåniga Skrifvelstrl 445 Kongl. M?j:t, enligt Nådig Skrifvelse till harva-' rande Öfver Post-Dtiektionen den 30 nasti.
Vid pröfning af detta ärende har Utskottet, på de här ofvan af Direktionen uppgifna grunder och då i öfrigt en så betydlig reparation å Riddarhuset både inoch utvändigt förestår att den måhända icke kan bekostas af disponibla tillgångar, för sin del funnit att Direktionen handlat välbetänkt, då den icke gått i författning om verkställighet af Riddarhussalens inredning enligt Professor Scholanders förslag; hvaremot Utskottet föreställer sig, att en sådan beqvämare inredning möjligen kan åvägabringas i sammanhang med en snart nog oundviklig reparation af Riddarhussalen. 13 §. Efter det Ridd. och Adeln vid senaste riksdag, i och för utgifvande från trycket af de Adeln särskildt eller hufvudsakligen rörande protokoller och handlingar från 1627 till och med 1714 års riksdag, hvilka finnas uti Riddarhus-Arkivet uti handskrift förvarade, anslagit en summa af 400 R.-dr B:ko årligen att från och med år 1855 intill slutet af det år innevarande riksdag uphör från Riddarhuskassan anordnas, för att dermed åt en af Direktionen utsedd vetenskapsidkare, som åtoge sig att besörja berörde utgifningsarbete, garantera en afsättning af högst 200 tryckta exemplar utaf hvarje del af omkring 24 ark, hvilka derefter skulle aflemnas till Riddarhus-Cansliet, der de borde blifva för subskription åt Ridd. och Adeln tillgängliga, har öfverenskommelse angående detta företag blifvit träffad med Lektorn vid Kongl. Krigs-Akademien C. W. A. Tham, som derefter vid 1855 års slut aflemnat 200 exemplar af arbetets första del, omfattande åren 1627—1632, hvarefter Direktionen låtit i allmänna tidningarne tillkännagifva, att Herrar Ledamöter af Ridd. o. Adeln hade Riddarhus-Utskottets Utlåtande K : o 7. 13 tillfälle att dessa exemplar för 1 R:dr 16 sk. Banko hvardera inköpa, utan att hitintills mer än endast få afnämare låtit sig afhöra.
Nils Månssons, från Malmöhus .Län med flere Ledamöters, nu gjorde anmärkningar, för gode. återremittera frågan till Utskottet, med anmodan att i sjelfva, hnfvudsaken utlåtande afgifva, S. D. Vid Lag-Utskottets nu ankomna och uppl-.sta ytterligare Betänkande af den sotde sisth Februari uti den väckta och till Utskottet återremitterade fråga4 angående förändring i straffet för Hållkarl, sorn fordrar Drickspenningar af resande eller dem med ovett ofredar, fann Bonde-Ståndet skäligt låta bero, under åberopande af dess till Utskottets, första Betänkande i ämnet förut lemnade bifall. S. D. Enär Bonde-Ståndet till öfverläggning företog Allmänna Besvärsoch Ekonomie Utskottets Betänkande rörande en förbättrad Posternes reglering på åtskillige orter i Riket samt visse öfverklagade olägenheter vid Postföringen emellan Norrige och Dannmark, blef detta ämne, i anledning af Petter Anderssons från Hal l 8 4 Prat. Utdr. <1. y Mars 1S 1B - land skrifteligen gjorde anmärkningar, till Utskottet återrernitteradt. S. D. Vid förnyad föredragning af Statsutskottets den 21 sistlidne Februari afgifne och dea .24 derpåföljande samt den 2 i denne Månad på Bordet lagde utlåtande i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående användande af de inom Södermanlanes Ijän be fin t-, lige så kallade Jagbackar, beslöt Bonde-Ståndet att till Stats-Utskottet återremittera detta ärende, för att öfver de inom Ståndet nu gjorde anmärkningar yttrande afgifva. S. D. Pagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens c?en 14 sistl. Februari gemensamt afgifne yttrande öfver riksdagsmannen Daniel Selanders från VesterNorrland förslag om ändring i författningen rörande allmänna vägar nes underhållande vintertiden, i afseende pä inrättningen af ploglag, föredrogs nu å nyo, och blef af Bonde-Ståndet bifallit. S. D.