Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är en i sanning icke obetydligt vådlig bana, hvari Hr Prytz sökt inleda R. o. Ad., då han påstår alt representanterne jemte Konungen skulle kunna utfärda författningar, som stå i rak strid med grundlagens lydelse, emedan samma författningar blefve undantagslagar. Samma 16 § i Reg.F:n, som är i fråga och som förbjuder Konungen alt någons frid i dess hus störa eller slöra låta, innehåller ock förbud för Konungen att någon förderfva eller förderfva låta tili lif, ära, personlig frihet och välfärd, utan han lagligen förvunnen och dömd är; men om den värde ledamoten skulle hafva rätt, så skulle ju, tvertemot detta grundlagsstadgande, en allmän författning kunna utfärdas, som öfverlemnade till tullstaten eller andra embetsman alt disponera öfver medborgares lif och egendom, utan D c n 26 Ma j. 357 föregående dom och ransakning, bloU på bud och befallning af den myndighet, som dertill satt vore, och som på såsätt inträdde såsom en constituerad inqvisition i landet. Jag förklarar dem, hvilka uti stiftandet af en sådan lag deltoge, för upprorsstiftare; ty 16 §:n Reg.Ftn mäste vara ur grundlagen utplånad, innan man genom en sådan lagstiftning kan försöka våldföra enskilda medborgare. Mine herrar! sedan Konung Magni tid, som begrep behofvet af att sätta lås för bondens lada, under strängt ansvar för dem, som understöd sig att utan vederbörligt tillstånd öppna dessa lås, från den tiden, säger jag, hafva vi kommit till den tiden, i hvilken vi nu lefva. Missbruk hafva ofta inträffat, och derföre blef stadgandet uti 16 §:n Reg.F:n infördt uti den grundlag vi nu äga. Nu vill man på en sidoväg söka att förrycka denna §., för att komma till en lagstiftning i administrativ väg, hvarigenom man skulle förekomma missbruk. Man måste då medgifva, att hela tullinstitutionen blefve en samhällsvidrighet. Om medborgarne lemna hvad Staten behöfver till bestridande af statsbehofven, så kan hela tullstaten afskedas.
R:dr, böra bibehållas, dels för större Odlings företag, och dels för att bereda tillgång till utflyttningar ifrån By, vid förefallande Enskiften och Storskiften, .samt att den återstående delen borde tilläggas lånefonden för fastigheter på landet. Det hela af denna fond , är enligt de sammansatte Utskottens Beslut reserveradt i sistnämnde ändamål, under afbidan af Riksens Ständers Beslut om'det förändrade skick, sorn åt Odlingsfonden torde -lemnäs. Jag kan ic. ke skilja mig vid den öfvertygelsen att en sådan fördelning af samma fond, som här ofvan ar uptagen, med Banquens fnllkomliga säkerhet, skulle gifva den allmän-: nyttigaste rigtning åt detta anslag. — Odlings företag, som med egen kraft kunna verkställas, ega ‘ visserligen deruti sin egenteliga styrka, och utgöra då en säker .utveckling deraf, men utsträckt öfver den enskilda förmågan behöfva de, och kunna äfven, under beräkning af deras vidd och nytta, bära ett fremmande biträde. — Sådane Odlingar komma ofta i saknad af medel att blifva hvilande, och ofta uteblifva de endast genom saknad styrka att göra marken tjenlig till Odling. En aftappning af vatten och en vidsträckt utdikning af missar Banco*TJltkäUttt Betänkande 417 och Icärr, Jun ofta bereda en jordvidd att fördela flere Hemmansegare, emelian för att, genom deras egen kraft derefter bringas till Odling, men det är till det första allmänna förelaget, sorn styrkan saknas. Erfarenbeten visar äfven att brist på medel ofta vållar att, vid förefallande Enskiften och Storskiften, Delegarne icke kunna genom skeende utflyttningar bereda sig ali den nytta, sorn af dessa för Landets Odling och Åkerbrukets förkofran så högst vigtiga förrättninningar kunde härflyta.
Tullvärdet för detta slag af Sirup bestämdes till 8 sk., per Skålpundet. Skafgräs — Sköldpadd Belänkandet !N:o 21, gillades. Slöjdevaror, eller FabriksHandtverkerioch Manufactur-varor, i Taxan ej nämnda Betänkandet jN:o 21, gillades. Införda, med Commerce-Collegii ser-\ skilda tillstånd, af Slöjde-idkare,\ Denna bestämmelse fann Ståndet böra såsom prof eller modeller för eg-} utur Tull-taxe-förslaget försvinna. na tillverkningar J 9'6 Prot, Utdr. d. i5 Dec, 1840. Smergel — Smor . Betänkandet N:o 21 bifölls, utom hvad angår införsel-tullen å smör, hvilken utsattes till 1 R:dr 12 sk. per Lisp. Socker .. Betänkandet N:o 21 godkändes, med undantag af hvad det andra angar ToppCandioch Kak-socker, för hvilket Ståndet, jemte gillande af tullvärdet, 16 sk. per skålpundet, och friheten från utförsel-tull, beslöt införsel-förbud. Solfjädrar —■ Spanmål Betänkandet 21 gillades. Speglar och Lampetter Utlåtandet N:o 30 godkändes. Spetsar, Uddar och Blonder n w 0 Spillning, affall och Spän .} BeU,nkan,JeL N:o 21 §lllades* Föredragning af detta ämne fortsattes i nästa plenum. Från II eder v. Bonde-St.Indet. S. D. Vid förnyad handläggning af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 384, i anledning af Anders Anderssons från Skaraborgs Län motion, alt kostnaden i och för underhållandet af vägen emellan Försviksmo och Rödesund må af staten bestridas, blef samma Utlåtande med dervid gjorde anmärkningar till Utskottet återremitteradt.
St Unders Stats-Utskotts Betänkande, angäende eftergift af en uti Qvarn-1 ullen eller Mantalspenningarna för Stockolms Stad för de sednare åren yppad brist. Uti till Vällofl. Borgare-Siandet ingifvet Memorial har vice Talmannen Herr Lagmannen och Riddaren Landberg gjort hemställan, ej mindre cm Mantalspenningarnes beräkning och erläggande af Stockholms Stad, än afskrifning eller eftergift af den utaf Kongl. Kammar-Rätten anmärkte och Staden till ersättning ålaggde brist för de föregående arén uti den Summa, sorn uti Tariffen, till reparation af Land-Tullsoch Accis-ersättningen imellan Städerna, påföres Stockholm under namn af Qvarntull. Hvad den första frågan eller beräkningen af de i stället för Qvarntullen ålagde Mantalspenningar angår; så hafva Statsoch Bevillnings-Utskotten uti gemensamt Betänkande öfver Herr Lagmannens och vice Talemannens gjorda framställning i detta ämne, sig deröfver redan yttrat; men beträffande den sednare eller den sökte eftergiften och afskrifningen; så får Stats-Utskottet sig deröfver nu utlåta. Då Riksens Höglofl. Ständer beslutit, och Kongl. Maj:t genom Dess Nådiga Kungörelse af den Den 12 Julié 111T den 10 Februari 1813 bestämdt förklarat och förordnat att Mantalspenningar i Stockholm, Götheborg och Carlscrona skola utgå, likasom å andra orter, i stället för Qvarntull; så anser Stats-Utskottet deraf vara en klar och ostridig följd, att Mantalspenningarne i dessa Städer hvarken kunna eller böra erläggas till högre belopp, än i de öfriga Städer och Orter i Riket, ej eller för flera personer, än der Mantalskrifne verkeligen finnas.
tals TusenSHljes hos P a r f p - och Bokhmdlare i flaskor B 60 fire och I krona. Franko mot I 7caa. ?O ore. F 6r kapitalister, sarskildt fruntimmer, liar det lange varit ett onskningsmbl a t t knnna ofverlamna vkrden af sina vardepapper och skotseln af sina affgrer &amp; t nkgon person eller institution, soin med absolut sakerliet forenade punktlighet och noggrannhet i utforandet af det anfijrtrodda uppdraget afvensom prisbillighet. E n shdan institution ar. Stockholms Ensltilda Banks Notariatafdelning (L i C Z a c N g g a t am 2 Y, expeditionstid 10-4), som nnder garailti af Stockl~olms EnskiIda Bank Btager sig vkrd ocli forvaltning af enskilda personers och kassors vardepapper. 0 m en person hos N otariatafdelningen deponerar obligationer, inkasserar Notariatafdelningen vid forfallotiderna kupon. ger oc11 tillhandahbller deponenten influtna medel. Vidare efterser Notariatafdelningen ntlottningar af obligationer och underrattar deponenten i god tid, ifall en denne tillhorig obligation blifvit utlottad, samt liiinnar forslag till ny-placering a£ det ledigblifna kapitalet. Om inteckningar deponeras 110s Notariatafdelningen underrattar Notariatafdelningen giildenlren darom a t t rantorna b inteckningarna skola till afdelningen inbetalas, hvarefter de medel, soin inflytn, till deponenten redovisas. Vidare tillser Notariatafdelningen a t t inteckningarne blifva i vederborlig tid fornyade. Om en hos afdelningen deponerad inteckning genom underl %ten fornyelse skulle forfalla, ersatter Stockl~ohns Enskikda Bank darigenom uppkolnrnen skada. Fiirvaringsafgift: 50 ore for %r pr 1,000 kronor a£ depositionens varde, dock ej nnder tv % kronor.
Då nu .ånyo föredrogs Stats och BancoUtskottens Memorial N:o 475 med underrättelse, att Riksens Ständers Kullmägtige öfver Banco och Riksgäld Verken, sedan Ständernes Justitieombudsman, Ehrenborg aflidit, insatt i Ämbetet den af Riksens Ständer utsedde efterträdaren, förste Expeditions Secreteraren Richert, fann BorgareStåndet någon annan åtgärd vid nämnde Memorial ej ega rum, än att detsamma skulle läggas till handlingarne. S. D. Till Handlingarne lades EkonomiUtskottets Utlåtande N:o 185 öfver anmärk, ningar af andra RiksStånd, vid dess af BorgareStåndet bifallna Betänkande N;o 106, om föreslagen ändring uti Examina för inträde i de Civile ÄmbetsVerkan. Bihang till R. S. Prat. 9:de Sami. 65* lt>29 Fröt. Utdr. d. 27 Septetnl. 18*5. S. D. Följande Memorial och Betänkanden föredrogos ånyo och biföllos. BancoUtskottets: N:o 5 6 om en af Casseuren Loström gjord anhållan, att utbekomma 2000 R:dr, som till en Bankens Casseur emot särskildt recipisse blifvit aflemnade. Lag och EkonoroiUtskottets: N:o 183 öfver anmärkningar vid Betänkandet, i frågor om öfverseende och förbättring af Rikets Ekonomiska och Politie Författningar m. m. N.*o I84 om ordningens fastställelse och ändrings sökande i afseende på Landtmätares gärdesgårdsdelningar. N:o 185 om Lagfart å lägenheter, inköpte för att derå uppföra Mechaniska inrättningar. EkonomiUtskottets: N:o 180 i fråga om jemnare reglering vid Trot, Utdr. d. zy Septemb. 1825. 10J1 de Indeldte Regementerne Staraoch HjelpRotar emellan. N:o ig6 i anledning af uppgifvet förslag till förändrade grunder för ett nytt BeskattningsSystem. S. D.
Bankens samtlige embetsoch tjenstemän måste anses vara pligtige att, utan serskild ersättning, lemna det biträde vid Bankens brandanstalter, som skäligen kan fordras; men då i afseende å Bankens brand-chef förekommer det serskilda förhållande att, utom det alt bemälde chef är skyldig att bo i Bankens granskap och följaktligen underkastad den drygare kostnad, som dermed är förenad, honom, enligt Brand-reglementet, åligger, flerfaldiga både ansvarsfulla och serdeles besvärliga bestyr; så och enär det till brand-chefen för närvarande utgående anslag, efter hvad ofvan blifvit visadt, icke kan anses lemna ringaste ersättning för berörde, under sednare tiden i icke obetydlig mån ökade göromål, har Utskottet, instämmande i Bankofullmäktiges förslag, skolat vördsamt tillstyrka, att ersättningen till Bankens brand-chef måtte, från och med den 1 Oktober nästlidet år samt tills vidare, utgå med ett årligt belopp af 400 r:dr banko. Stockholm den 28 Februari 1851. Herr Doktor Sandberg reserverade sig häremot under förmälan det han ansåg några ytterligare talande skäl icke vara anförda, som kunde föranleda förhöjning uti brand-chefens arfvode utöfver det belopp, som utgått ifrån 1834 till närvarande tid. Med herr Doktor Sandberg instämde: Riksdagsfullmäktige Lars Olsson från Stora Kopparbergs län, Henrik Andersson från Örebro län, Anders Eriksson från Elfsborgs län samt Nils Andersson från Christianstads län. 4 Banko-Utskottets Utlåtande, A.-o /S. Ank. till Exp.-Utsk. den 3 Mars 1851 , kl. 1 e. m. Utlåtande, i fråga om förhöjning i de åt Bankens kassörer anslagna missräkning shenning ar.
Asnen och medelst kanal och slussbyggnader samt med begagnande i öfrigt af redan befintliga vattendrag, till enahanda ändamål förbinda Asnen med Salen, vid hvars norra ända denna kommunikationsled anknyter sig till Statens jernvägar, utgörande längden af denna vattenväg omkring 4 £:dels mil; och härigenom minskas den för kanalarbeten å förstnämnda kommunikationslinie beräknade kostnaden från 1,050,000 till allenast 214,000 R:dr. För vinnande af det ändamål jag nu omförmält, har staden Carlshamn anslagit ett belopp af 500,000 R:dr, och hvad, som derutöfver erfordras, i händelse statsbidrag efter enahanda grunder som tillförene erhålles, eger man numera visshet att kunna anskaffa genom aktieteckning. I öfrigt åberopande dels Kongl. M ij:ts förenämnda nådiga Proposition, StåtsUtskottets deröfver afgifna utlåtande samt Rikets Ständers underdåniga skrifvelse i ämnet den 5 Januari 1858, dels ock det särskilda betänkande, jemte dervid fogade kostnadsförslag, som förrbemälde Chef i södra Vägoch Vattenbyggnadsdistriktet den 12 sistlidne Oktober afgifvet, och hvilket skall tillhandahållas Stats-Utskottet, hemställer jag vördsamligen, att Rikets Ständer behagade till utförande af ifrågavarande vattenkommunikation emellan Alshult och sjön Salens norra ända anslå ett bidrag af 107,000 R:dr och till anläggning af omförmälda jernväg emellan Alshult och Carlshamn bevilja ett lån af 1,766,000 R:dr, på vilkor, som för dylika understöd varit öfliga. Stockholm den 15 November 1865. L. G. H. Palmlund. Af Kontraktsprosten Pallllllllld! Om årlig pension åt framlidne Provincialläkaren, Doktor D J. Billengrens enka och oförsörjda barn. Efter anmodan tager jag mig friheten att fästa Rikets Höglofliga Ständers välvilliga uppmärksamhet pä följande behjertansvärda förhållande. Motioner i Preste-Ståndet 1865.
Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder hade yrkats dels bifall till Utsk:ts hemställan i förev:de §, och dels af Hr von Francken, att R. o. Ad., med afslag å Utskits hemställan, måtte förklara den i §:n omförmälda fråga icke för närv:de böra till någon R. St:rs åtgärd föranleda; framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvartill svarades många nej jemte några ja, och sedermera propos. på afslag derå och antagande af Hr von Franckens förslag, då svaren utföllo med många ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. §§:ne 26, 27 och 28. Utsk:ts hemställanden biföllos. § 29. Lades till handlingarne. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande StatsUtsk:ts den 20 och 24 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 26, ang:de regleringen af utgifterna under Riks-Statens Andra Hufvudtitel. l:sta—14:de punkterna. Utsk:ts hemställanden biföllos. 15:de punkten. Utsk:ts under litt. A. afgifna tillstyrkande. Bifölls. lltsk:ts under litt. B. gjorda hemställan. Hr von Knorring, Oscar: Hurusom ortens befolkning insett den stora vigten i sedligt hänseende af häktet, visas deraf, att den utfästat ett bidrag af fri tomt, nära 6000 rdr för en gång, samt en årlig hyra af 429 rdr, för att der få ransakningar hållna. Jag anhåller att få uppläsa den sakrika reservation, som af Rorgare-St:s ledamot från denna ort, Hr Staaff, vid frågans behandling i Utsk:t afgifvits.
Hans qwicka blick hade knappt träffat mig, förrän han winkade åt mig, att jag skulle intaga platsen bredwid honom, och knappt hade jag gjort det, förrän han begynte med ett eget muntert uttryck af blandad fryntlighet, nyfikenhet och förwåning betrakta mitt ansigte. Jag kände nu igen honom. ”Min herre!” sade jag: ”Om jag icke misstar mig, har jag den äran att se framför mig den ryktbara och snillrika Wishetsgudinnan sjelf.” ”Hm!” kom swaret: ”Men jag erinrar mig icke hafwa sett min herre. Skulle jag så weta min herres namn, så står mitt, Askelöf, hjertans gerna till min herres tjenst.” Jag nämnde mitt namn, och han erinrade sig att hafwa smakat chinesiska fogelbon hos någon köpman, som sagt att de blifwit skickade från mig. Småningom sökte jag inweckla honom i en politisk diskurs, men han war alltför försigtig att inlåta sig på så kinkiga ämnen. Allt, hwad jag kunde förstå, war att han blifwit af Ryska Regeringen afspisad med en lumpen pension af 400 rubel. Hastigt hördes i salongen bredwid wår en manlig, högt skallande stämma: ”Jag upprepar det ännu en gång mine herrar! Hwem war det, som i tid warnade för både det Ryska och Engelska inflytandet i wår politik? Hwem war det, som först till komplett evidens deducerade den Swenska Regeringens otidiga eftergifwenhet och koncessioner åt Ryssland? Det gjorde jag redan i Argus, mine Herrar!” Jag sprang upp från min plats, ty jag igenkände den bekante tidningsskrifwarens röst; men min granne tog mig hastigt i armen, ett uttryck af bekymmer flög öfwer hans jovialiska anletsdrag, och han sade: ”Låt icke märka er, min herre! Det är farligt. Jag fruktar, att en olycka drabbar wår oförsigtige wän, och den som yttrade deltagande blefwe otwifwelaktigt satt i swårigheter, utan att kunna hjelpa honom. Följ mig, min herre! Wi wilja gå ut tillsammans, för att se huru det går. Jag hör att det blef tyst derinne.”
» dit Du går, oss med dig tag. » » Den dig förråder, * Ett tempel, som af fest f f tyver Zions stad och tempeltinnar Och bäfvande och skygg en fråga Fm faXUlljetidniXlff sådan som Idun, spridd och läst i de vidaste kretsar öfver hela landet, måste ovillkorligen vara det allra lämpligaste och närmast till hands liggande organet för alla tälkännagifvanden om födde, förlofvade, vigde och döde. För visso är det just damerna inom familjerna, som med det lifligaste intresset följa dessa tilldragelser inom hemmets värld, hvilka genom det knappa annonsspråket dock uttrycka och innebära så mycket, och annonser af detta slag, införda i Idun, träffa där i vidare utsträckning den intresserade familjepubliken öfver hela vårt land än genom något annat svenskt tidningsorgan. Under rubriken » Familjemeddelanden' ha vi därför anslagit en bestämd plats på andra sidan i vår annonsbilaga för dylika annonser och för dem fastställt ett pris, som rätt mycket understiger vårt annars beräknade annonspris eller för födelseannons Jer. 1: 50, för förlofningsoch vigselannons kr. 2: — och för dödsannons in om ram, kr. 5: —, ett pris som måste betraktas som synnerligen moderat, då hänsyn tages till vår upplagas ovanliga storlek och den jämna och utbredda spridning tillkännagifvandet därigenom erhåller. Redaktionen af Idun. Wirsén. » Tag, ty det är min lekamen Och detta i mitt blod ett nytt förbund. » Det blir så tyst, högtidligt tyst i salen. När denna enkla handling slutad är. J&gt; ä j a g nu, manad af den solidaritetskänsla, som under den senare hälften af århundradet karaktäriserat flertalet af vårt kön, och som fått sitt praktiska uttryck i en allvarlig sträfvan att förbättra kvinnans ställning, går att i Sveriges mest spridda kvinnotidskrift yttra några ord om dagens brännande fråga, telefoniststrejken, ber jag få förutskicka, att j a g icke alls kommer att vidröra själf va strejken och ännu mindre uttala några åsikter om det berättigade i att tillgripa ett dylikt vapen i striden mot orättvisor och maktmissbruk. Dels är frå-
Väl medger jag, att det begärda anslaget är långt ifrån tillräckligt, för att hvarje vid kavalleriet, artilleriet Den 28 Februari e. m. 665 och generalstaben inträdande officer skulle kunna erhålla tillräcklig öfning i ridkonsten; men det är dock godt, att behofvet blifver till någon del fyldt; och sedan början är gjord, kan man med skäl hoppas att i en framtid erhålla det ytterligare understöd, som kan vara af behofvet på kalladt. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. blef Utsk:ts hemställan af R. o. Ad. bifallen. Morn. b och c. Utskrts tillstyrkanden hiföllos. 23:dje punkten. Hr Reuterskiöld: Utslct tiar i sitt Betänk, uttalat den åsigt, att de föreslagna kavalleriskolorne val skulle komma att medföra stor nytta för hildandet af skickliga kavalieriofficerare, men att, om det af K. M:t äskade anslag till inrättande af en ridskola bifölles, det till tälle, som sålunda bereddes kavalleribefälet till förvärfvande af nödig färdighet i sitt yrke, skulle kunna för närvide anses uppfylla det mest angelägna behofvet i detta hänseende. Häruti kan jag dock ej fullt instämma. Att ridskolan kommer att utöfva ett högst välgörande inflytande på kavalleriet, är obestridligt; men den undervisning, som der meddelas, är för kavalleristen ej tillräcklig och kan ej heller komma ett så stort antal kavalleriofficerare till godo, som behofvet påkallar, och tillgodokommer underofficersgraderna alldeles icke. — När man besinnar huru fåtaligt det Svenska kavalleriet är i förhållande till andra länders, finnér man huru nödvändigt det är, att denna fåtalighet så mycket som möjligt ersättes derigenom, att kavalleriet är väl ölvadt; och ett sådant ändamål skulle i betydlig mån vinnas genom de föreslagna kavalleriskolorne, helst svårigheter möta för ordnande af underbefäls-skolor vid, kavalleriet. i likhet hvad för infanteriet är afsedt. I betraktande således af den stora nytta, dessa skolor skulle komma att medföra, och att kostnaden derför blefve relativt ganska ringa, tillstyrker jag bifall till K.
Utmarken 700 tunnland gagnas till mulbete och är till större delen bevuxen med bokskog, som vid årlig trakthuggning tillskyndar stadskassan en inkomst af 1,000 R:dr. Stadens styrelse består af en borgmästare oell två rådmän, hvilka sednare årligen utväljas bland stadens borgerskap. Staden gemensamt med kringliggande byar, Sölfve, Sölfvitsborgs slolt, Ynde, Sissebäck och Waljö, utgör ett pastorat. Waljö och en del af Ynde by tillhöra dock Christianstads Län. Stadens inkomster hem tas hufvudsakligen från den underlagda jorden och skogen; hvad derutöfver erfordras, fy lies dels genom afgift af handel och sjöfart samt dels genom stadsskatt, den stadens invånare erlägga i mån af bevillning efter andra artikeln. Undervisningen bestrides i ett staden tillhörigt skolhus af rektor och en kollega; och linnes derjemte en särskild lankasterskola. Sjukvården besörjes af en i staden stationerad provincial-läkare och en stadsläkare; der finnes ock ett apothek och ett större badhus. Fattigvården handhafves af en dertill vald direktion, enligt af Kongl. Majit år 1832 faststäldt reglemente. I en dertill uppförd byggnad vårdas och underhållas 32 fattiga. En år 1838 inrättad sparbank hade vid 184-7 års slut en grundfond af t,(>95 R:dr 22 sk. och insättarnes fordran utgjorde 73,257 R:dr. Den förra har nu stigit till 4,206 R:dr 24 sk. och den sednare till 120,400 R:dr 12 sk. Under Carlskrona stad lyda tvänne köpingar, Ronneby i Medelstads och Christianopel i Östra Härad. Särdeles ilen förra eller Ronneby är af betydenhet; äger 1,726 invånare och drifver fördelaktig rörelse. Der finnas 18 handlande och 43 handtverkare; hvarjemte köpingen har 7 seglande fartyg af tillhopa 157$fo lästers drägtighet. Såsom redan förut blifvit nämndt är särskild läkare der anställd och der finnes ock ett apothek.
Af hvad sålunda blifvit upplyst synes att behofvet af åtgärder till förbättrande af de ifrågavarande Gymnasn-hemmans-åboernas ställning blifvit af båda statsmakterna insedt och erkändt; Och är det vid berörde förhållande önskligt att sådane åtgärder, så skyndsamt och kraftigt ske kan, varda vidtagne; — Med anledning här af och enär Utskottet förmodar, att de befintliga olägenheterna skulle i väsentlig mån blifva afbjelpte, på samma gång som stipendii-inrättningens fördel befrämjades, om ifrågavarande hemman på lämpliga vilkor under egande-rätt åt åboerne upplätes; så får Utskottet, som i ovisshet derom, huruvida, efter hvad vid ärendet redan blifvit åtgjordt, behof må vara för handen att en kommitté för detsammas utredande nerisättes, tror att frågan derom lämpligast bör helt och hållet lemnäs beroende af Kongl. Maj:ts nådiga pröfning, härmedelst vördsamligen tillstyrka Rikets Ständer, att uti förnyad skrifvelse hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att, för så vidt sådant ej redan skett, fullständig undersökning måtte anställas, till utredande af Kongl, och Hvitfeldtska stipendii-inrättningens samt åboernas ömsesidiga förhållanden och att, i händelse deraf belinnes, att åboerne icke få tillgodonjuta de rättigheter, hvilka genom Hvitfeldtska te stamentet och gällande stadgar blifvit dem tillförsäkrade, Kongl. Majit täcktes i nåder vidtaga sådana åtgärder, att åboerna skyndsamligen må blifva försatta i den belägenhet, som med rättvisa och billighet öfverensstämmer, samt att Kongl. Majit jemväl täcktes i nåder tillse, huruvida och i hvad utsträckning försäljning till skat e af Hvitfeldtska stipendn-hemmanen lämpligen skulle kunna åstadkommas. Stockholm den 21 April 1857. STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell,. 1857 Allm. Besvärs.-' och Ekon.-Utsk. Betänkande M 84. 1 N:o 84.