Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Undsättnings spannemåUi medel, så upprättas af dem Resllängderne efter del förhållande, sorn visar sig vid RestantieStämmornes slut, då följagteligen skillnad måste förekomma i Restbeloppet efter desse Längder och Magazins-räkningarne, hvilka senare afslutas med den 5i December det föregångne året, och emedlertid förfelades ändamålet af Allmänna Mai gazins-Directionens förr omnämnde Circulaire, da Inrättningen saknade redovisning från Fögderien för sine utestående fordringar, hvilka, af Krono-Fogdarne uppburne, möjligtvis på längre eller körnare tid skulle till främmande behof kunna använda3. Med anledning häraf och till undanrödjan-i de af den osäkerhet, som hittills egt rum vid redovisningen af Allmänna Magazins-Inrättningens utestående fordringar, hafva Riksens Ständer, efter inhemtade närmare upplysningar i ämnet, trott sig hos K. K. M. i underdånighet böra föresia, det vederbörande Krono-Fogdar matte åläggas, att för alla i Fögderierne oindrifne Uodsättnings-spannemålsmedel afgifva ordentlig Re-j io8 Underdåniga Skrif velter. dogörelse, och hafva Riksens Ständer afven till ledning för en slik Redovisning, den Riksens Ständer ansett, till vinnande af en tillförlitligare controll, böra utsträckas till Martil månads slut det påföljande året, med åtskiliige mindre tillägg och fötändringar, antagit de af i års Re-' visorer projtcterade, harhos i underdånighet bifogade formulair Litt. A. 8C E, af hvilka Formulairet Litt. A. innefattar en Summarisk redovisning från och med år 1818, då stadgandet om Rest längders upprättande vidtog till och med Martii månads slut år i8at , och det senare Formulairet Litt. B. utvisar redovisningssättet för senare åren, i fortgående ifrån den 1 April det ena till samma tid det påföljande året.
R;dr 2,883: 16. — dito till Styresmannen » 9,197: io. 8. dito till Landtmätaren » 48,173: 45. 2- dito till Nämndemän och Gode Män » 382: 26. De Norrländska bergverken hafva från sekler tillbaka utgjort föremål för Regeringens omtanka och uppmuntran. De nämnas särskildt i Drottning Christinas fullmakt för General-Bergs-embetel den 14 Februari 1637 och försågos med special-privilegier den 9 Augusti 1673. Utom de förmåner, som genom det allmänna bergsprivilegiel blefvo bergverken i riket förunnade, tillerkändes de Norrländska bergverken då vissa särskilda friheter, hvilka konfirmerades genom Kongl. Förordningen den 27 Augusti 1723. Tillåtelsen att ifrån Nora, Lindes och Wester-Bergslagen få köpa tackjern, förunnad genom Kongl. Resolutionen den 18 Maj 1689, § 2, men sedermera genom Kongl. brefvet den 25 Maj 1725 inskränkt till Westeroch Öster-bergslagen, äfvensom den bergverken i Norrland genom Kongl, brefvet den 12 November 1690 tillagda rättighet att emot ett visst pris behålla och utsmida tionde-jernet, ansågos i dessa lider bidraga till bergsbandteringens uppmuntran och förkofran; och flera andra författningar hafva sedan tid efter annan i samma syftemål utkommit. Åf den jernmalm, som vid bergverken i Medelpad och Ångermanland bearbetas är dock en högst obetydlig del bruten inom 51 dessa provinsers område. Endast på Ulfön i Nätra skärgård har jernmalmsbrytningen under det nu tillryggalagda qvinqvennium fortgått, men äfven der hafva skärpningarne blott så mycket bearbetats, som varit nödigt för det inmutade fältets förvarande; dock är malmtillgången der ej obetydlig, fast jernfattig. Mutsedlar hafva under dessa fem år blifvit utfärdade till följande antal, nemligen: l:o Å nya malmoch mineral-anledningar: På förut bearbetade ställen:
Men sedan de åtskilliga gånger genomgått tortyren, lyckades domarne frampressa en bekännelse, och de sex qvinnorna dömdes till döden. Mannen till en af dessa olyckliga bragte det slutligen derhän, att barnets graf blef öppnad i närvaro af domarne, ortens prester och några vittnen. Liket befanns helt och oförtärdt i sin kista. Blefvo nu de anklagade frikända? Nej, domarne ansågo det oförmultnade liket vara ett djefvulens bländverk och förklarade, att “emedan alla hexorna bekänt, så måste deras bekännelse gälla mer än ögonskenet, och man måste derför till den treenige Guds ära, som befallt att utrota trollkarlar och hexor, uppbränna dem“ ... och de blefvo brända 26. Innan vi återgå till vår berättelse, torde det tillåtas att tillägga några ord om den historiska kärna, kring hvilken hexeriföreteelserna utbildade sig. En sådan kärna fanns: allt var icke gripet ur luften. Det fanns ett verkligt stoff, hvarur de sjuka fantasierna bildade sina skräckgestalter. Hela århundraden efter kristendomens allmänna utbredning i Europa, existerade den blott till sin yttre form, men var icke andligt förverkligad i folkens tänkesätt. Den gamla hedendomen lefde qvar på samhällenas botten, och den af massorna vördade hemliga visdom, af hvilka Skandinavernas valor, Germanernas alrunor och Gallernas prestinnor voro i besittning, gick i arf på deras döttrar och anlitades flitigt af de vidskeplige. Ju djupare kristendomen nedträngde bland massorna, i desto fiendtligare förhållande kom den till dessa hedendomens öfverlefvor. De hade förut varit tålda; nu började de alltmer förföljas. Och ju mer de förföljdes, desto mera dolde de sig i ett mystiskt mörker, lockande för inbillningskraften, desto närmare samlade sig dess anhängare i slutna kretsar, i tysthet fortplantande sina hemliga kunskaper och sitt af förföljelserna stegrade hat mot kristendomen. Den öfverlefvande hedendomen gestaltade sig till ett slags Djefvulstjenst; dess bekännare blefvo i folkets och i sina egna ögon trollkarlar och hexor.
KronoUppbörd, 5:0 Herr Kjellanders Memorial, angående ändring uti nu gällande föreskrifter om Magi#trate'nes skyldighet a t förvara en nyckel till LandtRänteriernes Gassa Kistor. 6*'o Herr Cederborgs till Profocollet för den 33 uti innevarande Månad afgifne anförande, innehållande hemställan, att de ifrån åtskillige Embetsverk infordrade Betänkanden, rörande Luxeoch OfverflödsLagar, äfvensom de Förslag, hvilka till Kongl. Maj:t i underdånighet inkommit, angående en ny HandelsOrdning och förordningar om Handtverkerieme, Gerningstmäns antagande m. m. måtte på Statens bekostnad till trycket befordras; tillika med de vid ProtoiollsUtdrag d. 30 Dec. I817. 471 Herr Cederborgs berörde anförande denna dag uti Ståndet gjorde anmärkningar. BancoUtskotte:: Herr Linströms Memorial, innehållande Förslag, att Riksens Högloft. Ständers Banque, hädanefter endast måtte komma att utgifva större sedlar af några vissa valeurer. Lagutskottet: iso Herr Lillbergs Memorial, om ändring uti författningarnes Stadganden, rörande beloppet af de belöningar, som för upptäckt af Efterapare, Förfalskare och Utprånglare af Bancooch Riksgälds-Sedlar bestås. 2:0 Herr Fredins Memorial, angående ändring uti hvad 23 Cap. 1 §. RättegångsBalken om Domfört antal Ledamöter u i Rddstufvu» och KämnersRätt förmår. Från Hedervärda BondeStåndet. S. D. F ann BondeStåndet godt deltaga i de af Högloft. Ridderskapet och Adeln den 27 i denne månad beslutade Remisser : Till StaisUtskottet: Af Friherre C. L. Stael von Hollsteins Mei morial » angående behörigt iakttagande af de i Landshöfdingelnstructiouen föreskriftre Jord-ransakningar; och Till Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUiskotten.
«Sjelf kan han rimligtvis icke stå i något förhållande till den man, hvars död han erfor genom tidningen.» Han meddelade henne den högt uppsatte mannens namn och titlar. Löjtnanten återreste samma afton till staden. Dagen derpå under paraden mötte han unga Nordenskans, ett triumferande hånlöje på dennes ansigte kom löjtnantens galla att jäsa, men tjensten gick framför allt annat, och när han med kallare blod eftersinnade saken, insåg han huru löjligt det varit att grondera öfver en sak, som aldrig blifvit uttalad i ord, som endast hade en misstanke till grund, bekräftad af en försmädlig min, i ett honom förhatligt ansigte. Genom en resa i tjensteärender, gick det ut några veckor, innan löjtnant Feodor Karlowitsch åter kunde disponera om ett par dagar, och resa till Rönnbacka. Det var hög tid, ty efter hvad han hört, var kapten Lurhjelms fartyg segelfärdigt. För att öfverraska sina vänner, lemnade han sitt åkdon ett stycke från gården, och lyckades komma obemärkt i förstugan. Här såg han förberedelser till afresa: tvenne stora reskoffertar och Vasilij, som sorgfälligt lade in majorens paraduniform i en kappsäck. Han förstod genast löjtnantens tecken att vara tyst, och visade med en slug min på den halföppna salsdörrn. Ottilia satt vid det lilla bordet, vid hennes sida majoren. Hon hade nyss förseglat ett bref, och lutade nu sitt hufvud mot Ivanoffs axel, omfattad af hans högra arm, den andra var numera endast lätt spjälad. Han talade och hon svarade, med dessa ljufva kärleksfulla ord, som upprepas i variationer af alla älskande; som återgifna på pappret äro interjektioner utan sammanhang, men gifna och mottagna uttrycka tvenne varelsers lycka, hvilkas hjertan anat, sökt och funnit hvarandra. Osedd af dem njöt Feodor några ögonblick af denna syn. Sedan störde han dem genom en liten rörelse och båda sågo sig om. Ottilia rodnade väl vid hans åsyn, men förebrådde honom vänligt hans långa frånvaro.
Ständer varda för särskilda ändamål beviljade, hädanefter såsom hittills, må anvisas att utgå från Riksgälds-kontoret, som bör hafva skyldighet icke blott att tillse, att de för lånen atlemnade skuldförbindelser och öfrige handlingar öfverensstämma med de af Rikets Ständer, vare sig i allmänhet eller för särskilda fall, stadgade lånevilkor och att öfrige föreskrifter varda behörigen iakttagne, utan ock att vaka öfver lånehandlingarnes bibehållande vid gällande kraft, samt tillse att deri förskrifne kapitaloch ränte-inbetalningar varda behörigen fullgjorde; 5:o att, i den mån Statsverkets för tillfället egande kontanta kassabehållning är större, än som kan anses nödigt för bestridande af Statskontorets löpande utgifter för den närmaste framtiden, öfverskottet bör till Riksgälds-kontoret öfverlemnas för att, så vidt ske kan, göras räntebärande och hållas allmänna rörelsen tillhanda, dock alltid med rättighet för Statskontoret att, efter högst en månads föregående tillsägelse eller inom den kortare tid, som för särskilda tillfällen kan vid medlens levererande varda förbehållen, från Riksgälds-kontoret återbekomma större eller mindre del af de insatta kapitalbeloppen; 6:o att öfverskotten å Statsverkets inkomster samt besparingarne å dess utgifter hädanefter såsom hittills böra, så fort ske kan, till Riksgäldskontoret från Statsverket levereras; samt 7:o att för den händelse att Kongl. Maj:t, för utförande af nu ifrågavarande förslag, möjligen skulle finna en tillökning oundgängligen nödig i den för Stats-kontorets embetsoch tjenstemän anslagna aflöning, erforderlige medel måtte ställas till Kongl. Maj:ts nådiga disposition, att användas till arfvoden för det eller de tjenstebiträden, som kunna blifva behöflige för verkställigheten af detta förslag. Om remiss af denna min motion till vederbörligt Utskott anhålles vördsamt. Stockholm den 29 November 1862. Fr. Cronstedt. 526 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862. Af Grefve CronslfdG Fredrikj angående begagnande a/ postremiss-vexlar för öfversändande af medel från och till Riksgäldskontoret.
För det andra er jag att fä påminna Hr Gr., det lian för en kort stund sedan trade, att olägenhet skulle upkomma derigenom att Taxerrsomilé skall beskatta näringen för en del af det förflutna året. en af hvem skall näringsidkaren beskattas under det följande et? Icke kan det ske af detta års TaxensKomité, emedan vi dan antagit en §, som säger, att näringsidkaren skall på förhand ta, huru mycket han skall i skatt erlägga. Vidare vill jag svara Hr Printzensköld på bans anmärkn., här är fråga, icke om någon, ny näring, utan om en näring, 6* 84 Den 5 Oktober. sorn redan existerar. Näringen är visserligen icke ny, men vi böra ihågkomma, alt den hittils varit föga beskattad. Saken vore af ringa vigt, om förhöjningen i skatt inskränkte sig till en eller annan R:dr, men när det är fråga om att skatten skall ökas med flera hundra R:dr, blifver förhållandet annorlunda, ty då är det af stor vigt för näringsidkaren att veta, burn stor skatt han för rörelsens bedrifvande nödgas erlägga. Propos. lill bifall å Utslcs i afseende på förevartde § afgif na förslag blef härefter först framstäld och besvarades med Ja och Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, hemstälde om R. o. Ad., med vidblifvande äf sitt förut fattade beslut, behagade afslå denna §, samt efter denna proposts besvarande med starka Ja, blandade med Nej, förklarade att han ansåg Ja hafva varit öfvervägande. Frih. Raab begärde votering. Gr. Lagerbjelke: Till svar å Frih. Raabs sisla yttrande ber jag alt få erinra derom, att, enligt R. o. Ad:s redan fattade beslut, den Taxer:sKomilé, som sammanträder näst efter det K. Reflude utfärdat tillståndsresolution för bränvinsförsäljning, skall bestämma afgiften å näringen för hela den tid, å hvilken resolutionen är utfärdad. Hr Hjärne, Harad:
Uidr. rf. ii Julii 1834. »7 5:0 alt de Silfvermynt, som hädanefter präglas, utan förändring af de, som hittills blifvit utmyntade, blifva fyra, nemligen om 1, ifa, i f3 och ,/4 Rdr Courant; J J 6:0 att Utskottets framställning angående Silfvermyntet till skrot och korn godkännes, med iakttagande af de förhållanden, sorn det i föregående punkt innefattade beslut fordrar; 7:0 att, hvad kopparmyntet angår, Ståndet anser, enligt Kongl. Majrts Nådiga Proposition af den 8 sistlidne Februarii, böra af ett Skepp. Yiclualievigt utpräglas aoo, a5o och 3oo Rdr Banco, olika för serskilda myntsorter, finner koppar-myntsorterna böra blifva 3, 2, 1 och 1 fa, 1, 1^2 och i/4 sk. courant, och antager utpräglingen i 1/4 och 1/2 sk. till 200 Rdr, i 1 och 1 och 1fj sk. till 25o Rdr, och i 2 och 3 sk. till 3oo Rdr Banco; 8:0 att Utskottets förslag rörande Ducater bifalles; 9:0 att Ståndet finner det böra hos Kongl. Maj:t såsom önskningsmål i underdånighet begäras, att de af Ståndet föreslagne Silfvermynt-piecer må å framsidan förses med Konungens bröstbild, äfvensom Ståndet gillar Utskottets, i sammanhang härmed, angående kopparmyntet gjorda hemställan ; 10:0 att Ståndet gillar Banco-Utskottets tillstyrkan, att Rikets Stander må besluta, att Bankens och Riksgälds-Contorets räkenskaper skola från och med år iS35 föras efter den mynt-enhet och benämning, som antages, samt hos Kongl.
Denne Den 20 Juli. 1801 Denne Protocoll sl<al strax efter stemmegivningens slutning lydeligen oplseses og vedtages, livor efter 2:rte lige lydende Exernplarer forfattes, af hele Valge-Comiteen, inden dens adskillelse, underskrives , i dens nasrvserelse forsegles , og, ved föranstaltning af Ordförene for hvert Riges Corniteiede strax samme dag afsendes, det ene til Norges Stor-Thing under adresse til cjets President, det aridet til Sveriges Riges Stsender under adresse til Landmaiskalken og Talemsendene. Disse Protocoller skulle understa i vass saaledes at det exemplar, som afgaaer til Norges Stor-Thing underskrives överst af Norges og dernäst af Sveriges Comiterede, og det som afsändes til Sveriges Stsender, underskrives överst af Sveriges og dernasst af Norges Comiterede. Efter rnodtagelsen af denne Valgact paa begge steder skal . en strax, eller senast den föl* gende dag, foredrages for Stör-Thinget i Norge og for Rigets Stsender i Sverige. Og skulle Norges Stor-Thing og Sveriges Rigés Stsender strax iagttage det förnödne for at xneddele Hans Kongl. Majestät eller i tilfselde af Hans dödelige afgång, den lovlige Interims Regjering denne begge Rigernes Reprsesentanters beslutning. f. 4- Kongen skal havé ret til at sammankalde Tropper, begynde krig og slutte fred, indgaae og ophasve Förbund, sende og modtage Gesandtere. Naar Kongen vil begynde krig, da skal Han meddele Begjeringen i Norge sine tanker og in - Den s o Juli. indhemte dens betänkning derom, tilligemed fuidslffindig beretnirig om Rigets tilstand i henseende til dets finantser og forsvars midler med videre.
Som jag ej kunnat finna att något af de här framställda förslagen eger företräde framför det af Utslct i denna § afgifna, hvilket deremot enl. mitt förmenande på det tydligaste sätt i verlden uttrycker allas mening, så inser jag verkligen icke, hvarföre man, af blott ändringsbegär, vill förändra §:ns nuv:de ordalydelse. Då dessutom erfarenheten så ofta visat vådan af att på stående fot besluta om några redaktionsförändringar, så skulle jag föreställa mig, att R. o. Ad. gjorde klokast att besluta antagandet af §:n, sådan den blifvit af Utsk:t föreslagen. Öfverläggningen förklarades härmed afslutad; hvaruppå H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att, i afs:de å den ifrågav:de 7:de §:n, hade yrkats dels bifall till densamma oförändrad, dels af Hr Åkerman, att början deraf skulle erhålla följande lydelse: »1 den mån anmälan till låns erhållande genom hypoteksbanken göres, på sätt i § 6 säges, och erforderliga säkerhetshandlingar derföre finnas i beredskap, skall hypoteksbanken etc.»; dels af Frih. Raab 9fl Den 8 Sept.ernber e. m. Härvid anmälte sig Frih. Raab och yttrade, att han afstode från sitt särskildta yrkande och förenade sig med dem, som anhållit om bifall till §:n. Efter det H. Exc. omförmält, att Gr. Mörner hade yrkat, det ipn skalle till Utsk:t återremitteras, framställde H. Exc. propos. på bifall till den ifrågav:de §:n oförändrad, och då dervid svarades många ja jemte åtskilliga nej, förklarades ja hafva varit öfvervägande. §§:ne 8 och 9, Biföllos. § 10. Hr Akerman: Mot den nu föredragne §:n tillåter jag mig göra åtskilliga anmärkningar. Först och främst synes det mig som den ej stöde i fullkomlig konseqvens med hvad som i den föreg:de § 9 är stadgadt.
Jag tillstyrker således, att § 32 måtte uttala ett bestämdt stadgande, att, vid de tillfällen då inteckning vill nedsättas, eller på annat sätt förändras, eller lill större eller mindre del dödas; såskall det vara en ovilkorlig skyldighet, att förete originalhandlingen inför domstolen. Hvaraf följer att jag anser § böra sluta med de orden: ”och skrifve rätten derå bevis om den åtgärd, som meddelad varder, sedan den i prof. tecknad är”; sä alt hela den följande delen af §:n må utgå. I följd häraf anhåller jag, om återremiss till Ulsk. af denna §, för att taga i öfvervägande, om det ej vore af vigt, att inskränka dess lydelse till hvad jag föreslagit. Gr. Lagerbjelke: Det ändamål, som med ifrågavande § afses, må vara aldrig så vigtigt; så måste dock af lika stor vigt vara, att stadgandet så uppställes, att det må kunna tillämpas. Jag tror mig redan hafva visat, att det är svårt för en inteckningshafvare, att veta huruvida någon annan inteckning på samma dag är beviljad, samt sedermera allt framgent förnyad på samma dag, som den han innehafver; ty äfven om han kan lösa gravations-bevis (hvilket likväl har sina svårigheter att ålägga honom, enär lösen deraf är temligen dyr), så får han likväl derigenom, så vidt jag vet, ingen annan underrättelse än om hvilka inteckningar som i egendomen äro beviljade; hvarigenom lian visserligen får veta om några andra inteckningar i egendomen finnas, samt från hvilken dag de åtnjuta förmånsrätt, men icke hvilka dagar de blifvit förnyade; så att derom får hvarken inteckningshafvaren eller domaren upplysning genom 494 Den 5 Juli f. m. gravationsbevis, utan de måste fördenskull! genomgå alla inteckningsprot:ne; hvilket är ett serdeles tidsödande göromål. Jag tror således i afseende å detta stadgande, det må nu vara huru rättsenligt som heldst eller för ändamålet vigtigt och angeläget, så står detta dock ej att vinna på det sätt, som man velat uppnå det.
i p | | | l l t ifrån urminnes tider har julen varit öiäfti en högtid, vid hvilken de germauiska nationerna i kretsen af anhöriga o c h vänner egnat sig åt njutningen af bordets nöjen, o c h vi hafva troget bevarat denna sed intill denna dag. O m också våra julmåltider icke längre kunna mäta sig m e d forna dagars spenderingar, hafva vi d o c k bibehållit det gamla bruket att till julen bjuda på vissa anrättningar, som blifvit så att säga obligatoriska. Sålunda brukas ännu på julafton att » doppa i g r y t a n », d. v. s. äta groft rågbröd, doppadt i det varma spadet af kokt skinka o c h salt kött, en rätt, som på biskop Brasks tid kallades » m ö l i a », och vidare att till qvällen äta » lutfisk o c h s ö t - gröt ». F ö r juldagen äro åter blåkål o c h skinka stående rätter. V i meddela här förslagsvis åt våra ärade läsarinnor, som kunna finna sig intresserade deraf, ett par matsedlar för juldagarne j e m t e recept på ett par anrättningar, som befunnits synnerligen l y c k a d e: 1.) Blåkål med frikadeller, Stufvad lake, Kokt Fredrique Eleonorc ingenting, 1 8 1 2 sockersaltad skinka o c h kokt salt bringa m e d potatispuré, Stekt kyckling, Risgrynskaka, Krokan. Risgrynskaka för 4 personer: 2 hg risgryn tvättas i tre varma vatten o c h k o k a s m e d mjölk, 2 * Enl. genom lektor Gustaf Cygninus benäget lemnad uppgift af handl. Carl Bahm i Wasa. matskedar smör, socker, litet stött bittermandel och rilvet citronskal efter smak till vanlig tjock gröt. Sedan gröten kallnat, tillblandas 4 ägg, hvarefter blandningen lägges i smord och brödbeströdd form o c h gräddas i ugn. När kakan höjt sig, uttages den, slås upp o c h serveras med någon sylt.
Utskottet sär harwid förklara, att den tid för Konungens sjuklighet, hwarom 5 8 förmäler, ej 242 Expeditioner lill Riks-ItLnden. jemte de öfrige, i 10 8 bordt upptagas. Preste-Ständet: att i stället för Sig icke befattat bordt utsättas: Sig icke kunnat eller bordt befatta. 8 6. Preste-Ständet: yrkas det tillägg i afseende pä Riksdagskallelsen, att densamma ma af Stais-Radet utfärdas i den omyndige Konungens namn. 8 8. Ridderskapet och Adeln: att denna 8 mätte utgå. Preste-Ständet: samma anmärkning, med tillägg att, i händelse asbens bibehållande, i stället för Husm nystaden matte sättas Niksdags-orten. kan hänföras bland de allmänt kända och bestämda fall, som 6 och 7 ^ omröra. Äsyftar en sa tydlig förändring af 40 § Regerings-Formen, att Utskottet ef anser sig tillständigt att om densamma afgiftvanägot yttrande, förrän fräga derom likmätigt Rcgerings-Formens 81 Z wäckcs. 8 6. Ehuru sädant synes följa af sig sjelft, tillstyrker dock Utskottet den föreslagne tilläggningen. 8 8. Utskottet har, med kännedom af hmad i andra länder förefallit, trott att en direct och beqwäm inflytelse affrämmandc Magter, genom pä stället närvarande Sändebud, borde under Ständernas bögft wigtiga öflocrläggningar i »löjligaste mätto undwikas. I öfrigt har Ut - Bilaga till Mern. N:o 11. 243 Presteoch Borgare-Ständen: att inga Troupper mätte fä under Riksdagen pä ett witzt afständ frän Niksdagsorten sammandragas. 8 ii. Ridderfkapet och Adeln: om extra Walförrättares förordnande wid Riksdagsmanna-ival för Boude-Ständet, i stället för Domhafwaude af frälse Ständ.