Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Frih. Cederström, Jacob: För min del kon jag ej annat än tillstyrka bifall å LagUlskts betänk., enär jag anser, att böter under 10 daler gerna må med enkelt fängelse försonas, och att fängelse vid vatten oell bröd under 4 dagar är rent af en lek. JJella har lagstiftningen redan 17^4 erkänt, och jag vet ej, hvarföre man nu skulle frångå livad 'TJtsk. såsom riktigt och ändamålsenligt framställt. Jag tillstyrker alltså bifall å betänkandet. Frih. Cederström, Anders: Då jag icke inom LagUtsk. deltagit i öfverläggningen om delta betänk., anser jag 111ig icke heller tillständig! att ingå i någon utredning af T.Jlsk:s moliver dertill, utan vill jag blott yttra några ord i anleda, al Hr Ribbings yttrande alt inskränka vatten-och bröd-straffet lill färre än 4 dagar, i hvilket afseende jag instämmer med hvad Frih. Cederström, Jacob, derom anfört. Ett straff af 3 dagars fängelse vore snarare att anse sorn ett honneiirs-straff, än som något kroppsligt lidande. Jag hemställer 0111 straff lill valtin och bröd på a ä 3 dagar kan vara ändamålsenligt, då man vet, alt menniskan, utan någon särdeles olägenhet, allt för väl kan svälla 2 å 3 dagar; det blefve sålunda icke något kännbart straff, och hvilket i öfrigt koin att helt och hållet strida emot nu gällande straffsysteme. 1 vår nu gällande lag är det minsta vatten och bröd-straff bestämdt till 4 dagar; och jag vet ej skäl alt göra ändring i denna princip. Så länge valten och brödstraff skall fortfara, torde man alltså icke böra entamera något annat minimi-belopp deraf; och då icke någon motion derom blifvit väckt, har Ulsk. ej haft skäl att föreslå ett nytt stadgande häruti. Hr Ribbing: O111 jag fattat en föregående talares, Frih. Cederströms, Jacob, yttrande rätt, så tyckte jag, att lian föreslog, att så snart 4 dagars vatten och bröd-straff upphörde i de lägre graderna af brott, skulle enkelt fängelsestraff' införas.
Uppläst hos Ridd. och Adeln den r Zrilii. Prost-Ständer den i , - « - Borgare-Srändet d. i , Bonde-Ständet d. r s Stsrmägigste AUernädigste Ronung'. 3)^ed afseende sä wäl pä den fördel de fattigare Folk-Clakerne kunna hämta genom Stubbars anwändande till bränsle och Tjäru-tillwerkning, som ock pä fistnämde waru-productivnö förkofran, samt i öf - Den i Julli. 94-r i öfrigt pä Skogarnes widmagthällande och äterwäxk i allmänhet, hafwa Riksens Ständer ansett fig böra inför Eder Kongl. Majit nedlägga den underdäniga önfkan, att Tjärnoch Bark-tillwerkningarne, genom begagnande af dertill anwändbara Stubbar ä Krono Allmänningar, Krono Parker och Gehäg mä för hwar och en efter behörig anmälan derom i öfwerensstämmelse med Skogs-Författningarne tillätas och uppmuntras; samt en sädan förmän genom serskildt Nådigt stadgande allmänt kungöras; Riksens Ständer haswa dock ansett en sadan tillåtelse till Skogs-afhemtningar ej böra utsträckas till annan ärstid eller andra trakter af Kronoskogarne, än hwarrill rättigheten att afhemta torra träd, windlallcn och skatar redan förut warit inskränkt; hwilket allt Riksens Ständer härmed fä Eder Kongl. Majit i underdånighet underställa.
Deremot tror jag visst, att denna alfar, sedd från åtskilliga synpunkter, kan vara ganska nyttig och fördelaktig sorn affär betraktad, å t m i ns töne för bolaget, hvaraf H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm är en medlem ; men jag ser alldeles icke, att Konungens rådgifvare beliöft hafva så brådtom i detta mål, utan hade de alltför väl kunnat derutinnan afvakta Ständernes beslut vid denna riksdag, ty något periculum in mora med ombyggnaden var ej för handen. Jag anhåller, att dessa mina anmärkn!r må åtfölja den återremiss af betänk, till Const.Utsk., hvarå jag förut begärt proposition. Gr. Frölich, David, uppläste följande! Da jag hört åtskilliga klandrande omdömen fällas öfver Const.Utsk:s förevar, mern. JX:o i3, så utom som inom Representationen, har det synts mig naturligen böra blifva den första frågan vid dess föredragning, om man möjligen skulle kunna hafva skäl till eller önska memorialets återremitterande. Under bemödande att så noga sorn möjligt utforska anledn!na till dylika åsigter, tror jag mig hafva funnit, alt kjandret och önskningarna härrört, dels från den olika uppställningen af Coust.Utskis utlåt, i samma ämne vid denna och föreg:de riksdagar, dels af den för mångas uppfattning saknade concentrering af anmärkntna i form af Coust.lilskts ultimata tillstyrkanden till R. St., hvilka, under denna åsigt, ansetts nödiga för att inom RiksSttn komma till bestämda -resultater och tjena till grund för de proposir, man af Landtmarskalk och Talmän kunde yrka. Sedan jag likväl öfveytygat mig, alt ehvad utsträckning utöfver sin i grundlagarna bestämda befattning Const.Utskm vid fordna riksdagar må hafva tillåtit sig, då de, påtagligen för att inleda R. St. till öfverseende med de anmärknir mot Statsrådets ledamöter, som de omöjligen kunnat förbigå, icke stannat vid blotta anmärka!!' eller upplysningar ur de af Utsk:n granskade
Petter Perssons, från CalmareLän, förslag,' att af Curhus-medlen matte inrättas serskilde fonder får Städerne och får Landet af de derifrån tillskjutne medel, och att hvardera fonden skulle underhålla sina sjuke,samt af skilj d räkning och redogörelse deröfver fåras, är, i Utskottens tanka, icke antagligt, enär, å ena sidan, uppgiften att från Städerne skulle å Curhusen varit intagne ett vida större antal sjuklingar än från Landet, icke är på något sätt styrkt eller sannolik, då smittan på Landet, i anseende till frånvaro af Läkare och Allmogens mindre insigt om dess beskaffenhet , snarare blir mera utbredd, och, å den andra, en dylik åtgärd säkert skulle medföra betydlig tillökning i förvaltnings-kostnaderne. Utskotten anse icke eller skäl för handen att bi träda Eric Andersson Bångs ovilkorliga yrkande om upphörande eller nedsättning af Curhus-afgiften för Herjeådalen, helst, hvad nedsättningen angår, densamma destomindre lärer vara ett föremål för någon åtgärd al Ri - Stano. Bevilln. Utsk. Betänkande Nio 87. 31 kels Högloflige Ständer, som del beror a i Provincens Comiterade , ali en sådan nedsättning besluta.
t i d n i n g s läsare till k r i t i k till komplettera försök nedan som att samt » rangrullan » här m e d exempelvis svenska tonsättarnamn, alldeles Det från o c h diskussion saknas. skall därför en hvar, fullständiga eller fråga, mottaga spalter stå blifva red. som känner gärna kritiskt nöje att sig uppfordrad ett att belysa » staten » diskuterande inlägg. ö p p n a för torneringen. i Iduns * H A Y D N, konung. Mäktig o c h härlig. MOZART, kronprins. Själfull o c h idérik. BEETHOVEN, rikskanslär. Ideel o c h banbrytare. A. RUBINSTEIN, general en chef för k. gardet. Glänsande o c h imposant. AUBER, generalstabschef. Allvarlig o c h taktisk. MEYERBEEK, artillerigeneral. Energisk o c h genomgripande. LISZT, kavallerigeneral. Elegant o c h ridderlig. SVENDSEN, infanterigeneral. Rörlig o c h slagfärdig. SPONTINI, pionieröfverste. GLINKA, lifdrabantchef. Modig o c h lojal. MENDELSSOHN, hofpredikant. Uppbygglig o c h fridfull. CHERUBINI, consistorialråd. Öfvervägande o c h samvetsgrann. KREUTZKR, pastor primarius. F r o m o c h hjärtgripande. PALAESTRINA, riksarkivarie. Forskande o c h mystisk. A D A M, generalpostdirektör. Duktig s o m Postiljon de Lonjumeau. W E B E R, direktör för k. operan. Populär o c h hjärtevärmande. Brjxow, demokratiens ledare. Karaktärsfast och opponerande. HAUPTMANN, intendent i k. museet. Teoretisk o c h systematisk. Bildrik o c h berättande. PAGANTHI, kongl. kam.-musikus. Originel, virtuos. SPOHR, direktör för konservatoriet. Klarsynt, kunskapsrik. HEROLD, riksherold.
Tham träffad öfverenskommelse emot honom af Direktionen tillförsäkrad, till 4 sk. R:ko för hvarje tryckt ark betingad inlösen af 200 exemplar, och hafva sedermera vid sisth års slut 200 exemplar af detta arbetes första del, omfattande åren 1627—I6d2 och innehållande 16^ ark, blifvit af Lektor Tham till Riddarhus-Kansliet aflemnade; hvarefter Direktionen låtit i allmänna tidningarne tillkännagifva att herrar Ledamöter af Ridd. och Adeln hade tillfälle att dessa exemplar för 1 R:dr 16 sk. B:ko stycket inköpa utan att dock hitintills mera än högst få afnämare låtit sig afhöra. § 14. Genom Nådigt Bref af den 4 Januari sisth år har Kongl. Majit behagat gifva Direktionen tillkänna att sedan Herr Landtmarskalken vid sednast afslutade Riksdag å Ridd. och Adelns vägnar till Kongl. Majlis Nådiga Stadfästelse i underdånighet öfverlemna! åtskilliga af Ridd. och Adeln beslutade ändringar uti Riddar hus-Ordn i ngen den 22 Maj 1835, jemnförd med Kongl. Kungörelsen den 7 Maj 1844, Kongl. Majit i Nåder funnit godt gilla de af Ridd. och Adeln sålunda beslutade ändringar i nämnde Ordning samt under ordagrant iakttagande af dessa ändringar, låtit, på sätt hittills varit öfligt, under ofvanberörde dag utfärda en förnyad Riddarhus-Ordning för att till efterrättelse derefter blifva gällande. § 15. Slutligeu får Direktionen härmed till Höglofl. Ilidderskapet och Adelns afgörande öfverlemna en af Riddarhus-vaktmästaren till Direktionen inlemnad ansökning om löneförhöjning. Den lön, hvaraf han för närvarande, jemlikt Ridd. och Adelns vid 1840 och 1841 årens riksdag fattade beslut, är i åtnjutande, upgår endast till 166 Ridr 32 sk. Biko jemtö boställsrum med fri ved, ljuspenningar samt högst obetydliga sportler.
Skrifvelse, N.o ilj. 11 nästlidne Januari, behagat till Rikets Ständers Stats-utskott, för dr t afseende Rikets Ständer kunde finna skäligt härå fästa, i nåder öfverlemna en af byggnads-kommitteen i samma stad, å vederbörande låntagares vägnar, i underdånighet gjord ansökning om förlängning af den för förstnämnde lån bestämda återbetalningstid, i hvilket afseende kommittén anfört: att af de 22 handlande och näringsidkare, emellan hvilka ifrågavarande lån blifvit fördeladt, hade, till följd af stadgandet om förlagslånens liqviderande med de byggnadslån, samma personer erhöllo, fem låntagare redan inbetalt sina lånesta nilnor med ett sammanräknadt belopp af 3,800 r:dr; att, derest äfven de öfriga lånen måste vid desammas nu inträffade förfallotid återbetalas, kom me sådant att blifva särdeles menligt för fortsättandet af låntagarnes handelsoch handtverksrörelse, helst deras tillgångar medtagits genom nya byggnaders uppförande och anskaffandet af hvad för öfrigt till rörelsens bedrifvande erfordrats, samt att desse låntagare fördenskull i underdånighet anhöllo att, i afseende på sina förlagslån, få tillgodonjuta samma betalningsvilkor, som för det näringsidkare inom staden Wexiö tillerkända enahanda låne-understöd blifvit i nåder förunnade; i hvilken anhållan byggnads-kommittén, med vitsordande af de derför anförda skäl, instämt. Af hvad E. lv. M. i Dess nådiga proposition jemväl tillkännagifv it hafv a Rikets Ständer inhemtat, dels att de för förlagslånet afgifna och med behörigen verificerade borgensförbindelser försedda skuldsedlar, hvilka i Elfsborgs läns landtränteri förvaras, innehålla att de emottagna läne-understöden skulle gäldas af de byggnadslån, samma låntagare kunde få lyfta, men att hela det öfriga beloppet af dessa lånemedel förfölle till betalning den 22 Januari innevarande år 1848, då tvänne år förflutit, sedan E. K.
Och som det icke låge utom möjlighetens gräns, att bemälde Magnus Andersson kunde genom arf eller på annat sätt vinna den förbättring i sin nuvarande ekonomiska ställning, att han förmådde sin borgensförbindelse till större eller mindre del infria, för hvilket fall fordringen alltid borde såsom sådan i Kronans räkenskaper qvarstå, så ansåg sig Herr Kammar-rätts-rådet böra öfver den gjorda framställningen afgifva det underdåniga utlåtande, att den afskrifningsfråga, hvars skyndsamma pröfning Revisorerne påyrkat, blifvit för tidigt väckt och således icke lagligen kunna eller få leda till den påföljd, att meranämnde arrendemedel* blefvo utur Kronans räkenskaper afförda. Som ofvan. In fidem protocolli: Axel Carlsson Printzensköld. Kongl. Konimerse-kollegii underdåniga utlåtande, angående en vid Kollegii expensmedels-räkning för år 1859 af Rikets Ständers Revisorer gjord anmärkning. Stormäktigste, Allernådigste Konung!
Då Kongl. Majit i Nåder för godt finner att Banco - Utskottet någon proposition meddela, rörande sådana mål, som hemliga hållas böra, och Utskottet ej skulle finna sig förut genom denna instruktion, berättigndt att den med Riksens Ständers rätt afgöra; åligger det Utskottet, att, sedan Banco-Fullmngtige blifvit hörde, i allmänna ordalag och utan hemlighetens uppdagande Riksens Stander om dea erhållna propositionen un - Den } 5 Mara'. 457 underrätta, för att vid hvart och ett sådant fall särskildt begära Riksens Ständers tillstånd alt med deras rätt förordna om de ämnen, som i Kongl! Majtts propositioner innefattas. Uppläst hos Samtlige Riks-StUndcn den r3 Mars. Eds-Formulaire för B anceUtskottets Ledamöter. Jag N. N. utnämnd och deputerad, att öfverse Banco-Verket och dess tillstånd, samt att vara omtänkt på råd och medel, som kunna vara tjenligast till dess vidare välstånd, styrka och fork öfring, förpligtar mig härmedelst, att jag allt der, som i detta fall är mig anförtrodt, redligen, troligen, och efter mitt yttersta förstånd skall och vill förrätta, utan att hafva afseende på något annat, ehvad namn det hafva må, än det, som kan lända till Kongl. Maj:ts, Rikets och Bankens tjenst och nytta, alldeles enligt den Instruetion, sorn Riksens Ständer för sina Deputerade i Bancp-Utskottet %’id denna Riksdag gifva och utfärda. Jag utlofvat ock, att det sorn antingen uti Banco-Utskottet hos oss samtlige Deputerade förelöper, eller ock om någre af oss under varande förrättning till något särdeles blefve brukade, det sorn tyst vara bör, hålla dolde och hemligt, samt for ingen något upptäcka, som kan förorsaka Banken eller Riket någon skada 6cU Den 14 Marsl och misscredit. Detta allt Vill och skall jag, såsom en redlig och trogen man egnar och bör, till alla delar hålla, så sannt mig Gud hjelpe till lif och själ!
I sammanhang med berättelsen om Kongl. Stats-kontoret få Revisorerne jemväl redogöra för förhållandet med karta-sigjllata-uppbördpn, allmänna magasinSrärendena samt krono-inspektionen i Avesta, hvilka inrättningar äro. ställde unfler inseende af bemälde embetsverk, Karta-sigillata-kassörens redovisning för stämplade-pappers-uppbörden, hvilken redogörelse för revisionsåret undergått granskning i Kongl. Kammar-rätten utan anmärkning och ej heller föranledt till någon erinran från Eevisorernes sida, utvisar följande förhållande: — 19 — Debet. Behållning från är 1859: Skrifkartor Enkla biläggningskartor ... Dubbla dito Stämplade vexelblanketter Ostämplade dito ' Leverering från Rikets Ständers Bank: Skrifkartor Enkla biläggningskartor Dubbla dito Stämplade vexelblanketter Credit. Leverering till försälj) äng smän: Skrifkartor Enkla biläggningskartor Dubbla dito Stämplade vexelblanketter Ostiimplade dito Behållning till år 1861: Skrifkartor Enkla biläggningskartor De genom försäljning af stämpladt papper hafva, enligt rikshufvudboken, utgjort och då i riksstaten beräknas visar sig ett öfverskott af Summa 15,750,656: 39. under rovisionsåret influtna medel 1,536,415 1,300,000 236,445 72. 72. Deremot hafva karta-sigillata-omkostnaderna för samma år uppgått til! hvilka, jern förda med riksstatens förslagsanslag, utvisa en brist af ... 318,208: 11. 105,000: — 213,208; 11. — 20 Om nu från hela uppbörden 1,536,445: 72. afdragas omkostnaderna 318,208: 11. uppkommer stats-verkets egentliga behållning 1,218,237: 61.
Remissen beviljades; N:o 18, med tillkännagifvande, att det är anledning lill anmärkning emot föredragande Stats-Rådet och Chefen för Sjöförsvars-Departe mentet, hvarom remiss begäres tilt Constitutions-Utskottet, inför hvilket anledningarne uppgifvas skola: Remissen beviljades. S. D. Föredrogs Stats-Utskottets memorial, N-'o 15, med återlemnande af Herr G. F. Klingstedts motion om insättning i Rikets Ständers Bank af det silfver, enskilde personer anse sig kunna umbära, lill bildande af fond för en ny sedelstock af räntebärande obligationer, samt om indragning af Privat-Bankerne, när deras octroy går till ända. 148 Prot.-Utdrcig, den y September i844- Men godkännande af UtskoLtets åtgärd, förklarade Ståndet, all ifrågavarande motion bör af Bccnco-Utskottet behandlas, samt lade för öfrigt memorialet lill händlingärne. S. 1). Föredrogs ånyo Kongl. Majrts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående de vid öfverlemnandet af 1841 års Bevillnings-förordning äskade uppgifter, till grund för framdeles företagande granskning af minimi-tariffen å hemmansvärdena m. m.; Gifven Stockholms Slott den 19 Augusti 1844: Remitterades till Re vid flings-Ulskotlet. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos nedannämnde Utskotts memorial och betänkande: l:o Bevillnings-Utskoltels, N:o 4, angående återlemnande af Herr M. S. von Hohenhausens motion om inrättande af dubbel postgång emellan Gottland och fasta landet: Ståndet ansåg ärendet tillhöra Stals-Utskottets behandling och lade memorialet till liand linga ine; och 2:o Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets, N:o 5, i anledning af vackt motion pin upphörande af bruket att utkasta kröningspenningar: Återremitterades. S. D.
St. icke borde bevilja någon förhöjning i löneanslagen åt Collina, förr än frågan om deras reorganisation blefve definitifl afgjord, så hade det, enl. mitt förmenande, varit skäl att bifalla ifrågavande Utlåt., som afstyrker» den yrkade förhöjningen af Coll;ii-Presidenternas löner, hvilken kommer att i sin mån betunga Statskassan; men då R. o. Ad. funnit för godt att återremittera den punkt i StatsUlsk:s Utlåt. ang:de 7:de hufvudtiteln, som rörer aflöningen för Collina och deras tjenstemän i allmänhet, så vill jag för min del icke motsätta mig, att äfven detta Utlåt, med afseende å det sammanhang dess innehåll äger med nyssberörde punkter i 7:de hufvudtiteln, jemväl blifver af R. o. Ad. i enahanda syftning återremitteradt. Propos. till bifall å Utsk:s Utlåt, blef härefter framställd och besvarades med starka Nej, blandade med Ja, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. ansåge de emot detta Utlåt, gjorde anmärkn:r föranleda till återremiss, samt efter denna propos:ns besvarande med starka Ja, blandade med Nej, förklarade att han härvid funnit Ja öfvervägande. Föredrogs ånyo StatsUtskis den 12 och 15 dennes på bordet lagda Utlåt. JVJ 88, i ani. af väckte motioner om understödjande af fabriksinrättningar för Hvitbets-sockers beredning. Hr Ribbing, Arvid, anförde skriftligen: Utsk. förmäler sig icke kunna bedöma nyttan af hvitbets-odling för Sverige, i brist på teckniska undersökningar och förmåga 6 H. 24 370 Den 24 April. att förutse framlida förhållanden med rör-sockers-productionen och vill derföre icke något göra för befrämjande af hvitbelsodlingen lill sockerämne och i öfrigt till boskapsfoder, utan lemna saken åt sig sjelf, som nog skulle taga sig ut om den lönar sig.
Förefunnes verkligen skäl till en sådan farhåga, då vore Kyrkan redan uplöst; men jag hoppas och tror motsatsen. En annan talare, min värde vän och frände, har gjort en mängd anmärkmr, af hvilka jag anhåller, alt få till besvarande uplaga några. Hvad han sagt om vådan af andliga rörelser, är redan af Gr. Liljencrantz på ett så förträffligt sätt besvaradt, att jag borde inskränka mig till, alt deruti instämma, men får likväl tillägga, att då Hr Tersmeden sagt, att denna rörelse är farlig, så skulle jag vilja svara, att ”ali rörelse kan vara farlig.” Den största rörelsekraft vi känna, eller den centrifugala, hvarigenom verldskropparne utkastas i rymden, skulle obestridligen vara högst vådlig, så vida icke en centripetal-kraft funnes, som tvång dero att for tgå i en gifven kroklinja, i bestämda banor. Jag skulle tro, att äfven inom den andliga verlden, en sådan centripetal-kraft finnes, att den sitter högre än polis-upsigler och Pastors-embeten, samt förmår säkrare än dessa beherrska, och leda möjliga afvikelser. Samme talare bar yttrat åtskilligt om det vackra i Konventikelplakatet. Dessa plakatets skönheter, lära egentligen kunna inskränkas till 3:ne. Först nemi., att det anbefaller sabbathens helighållande, men delta innebär ju ingenting annat, än ett inskärpande af 3:dje budordet, och har der bättre sin plats än i Konventikel-plakatet. Den andra skönheten innefattas uti åliggandet för Prester, alt upmunlra till hus-andakt: men till en sådan upmuntran mäste ju hvarje sann Prest, genom sjelfva sin kallelse känna sig ovilkorligen förbunden; gör han det icke, så hjelpa inga lagbud. Den 3:dje är, att man icke skall öfverlemna sig åt fylleri på söndagen; men delta anser jag hellre ha bordt få plats i en polis-stadga, än i ett religions-plakat.
Skogen, af 2,234 tunnlands areal, nu för det mesta afverkad, är indelad på hustomterne. Jorden odlas med omsorg och lemnar i allmänhet vackra skördar. Jordmånen utefter Arboga å-dalen, der stadens mesta jord är belägen, består af mer och mindre kalkbaltig lermylla och torde vara alt hänföra till de mera bördiga i landet De på åkerjorden odlade sädesslagen äro förnämligast råg, dernäst hvete och föga korn. Ilandelsväxter odlas icke. Brukningssättet är det i vårt, land vanligaste eller hvartannat år säde och träde. Allmänna onera: Staden bör, enligt sista regleringen, hålla 3| båtsmän, för hvilka vakansafgift utgår med 136 R:dr 25 sk. banko. Jorden iir pä följande sätt beskattad. Egendomsjorden drager i åkerskatt lill Kronan 206 11:dr banko, sorn fördelas på innehafvarne. Akerskatten af herråkerjorden är 2 R:dr 3 sk. 3 r:st banko för hvarje lott, utom fastighetsbevillning, dervid loiten är tagen i värde lill 500 R:dr banko, samt Pastorstionde, 7 kappar af hvarje lott. Det måhända drygaste onus för jorden är dock underhållet af stadens många och länga vägar, hvartill grus måste hämtas på stundom betydliga afstånd. Fattigförsörjningen utgör uti detta, i afseende pä näringsutvägar ingalunda rikt lottade samhälle, en lika tung sorn bekymmersam börda. De mest vanföra och bräckliga fattighjonen underhållas i 2:ne fattighus, ett för hvardera könet; de öfriga erhålla månadlligen understöd i penningar och födoämnen. Ett barnhus finues bär inrättadt genom Hofrätts-Assessorn Olof Ahllöfs testamente af år 1740 och doteradt för underhållande af 10 (lickeoch 12 gossebarn jemte förestånderska. Genom tid efter annan inträffade myntförsämringar bar likväl den uti Riksbanken insatta fonden för denna stiftelse så sjunkit i värde, att förenämnde antal barn nu icke kan uti inrättningen underhållas. Barnens antal är nu 12.
Det är visserligen sannt, att i slutet af Riddarh.-Ordn. förekommer, huru förfaras bör, då en genealogi är bristfällig ; men denna bristfällighet kan endast hafva afseende på skyldigheten för ättemän, sorn vill intaga säte och stämma på Riddarhuset, att styrka sin härkomst från ättens stamfader, men icke på den omsändigheten, huruvida den en gång antagna stamfadren är den rätta eller icke. Hr Lagerberg, Pontus: I egenskap af ledamot i Rid darh. -Utsk:t, anser jag mig uppfordrad att till besvarande upptaga åtskilliga anmäkningar, som blifvit framställda emot det nu föredragna Betänk:t. De Hrr, som uppträdt till försvar för motionärens åsigt, hafva i synnerhet befattat sig med att vederlägga skäl, hvilka Utsk:t alldeles icke anfiirt. De hafva nemi. föreställt sig, att Utsk:ts hufvudsakliga motiv för dess ifrågav:de beslut blifvit hemtade, dels från den i Betänk:t omförmälda likpredikan, dels från de å Riddarhuset befintliga konceptgenealogier, och det är också dessa imaginära motiv, som anmärkningarne gällt. Jag får endast härtill genmäla, att Utsk:ts beslut ingalunda stöder sig på dessa motiv. Utslcts förfarande är helt enkelt. Dess yttrande innefattar hufvudsakligen: det är ett faktum, att den omtvistade slägtgrenen innehar rättigheten att representera å N:o 1; denna rättighet grundar sig på de befintliga, vitsord egande genealogierna; dessa genealogier åter befinnas i deras närv:de skick icke till följe af något förbiseende vid anordnandet, utan på grund af en afsigtlig åtgärd, vidtagen af vederbule myndigheter; och då så är, samt enär det icke blifvit ådagalagdt att denna åtgärd varit obefogad, har Utsk:t trott sig icke böra tillstyrka R. o. Ad. att, medelst bifall till den ifrågav:de motionen, beröfva den omtvistade slägtgrenen dess nu innehafvande representationsrättighet.