Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Han hade ju icke behöft arbeta. Hennes förmögenhet var tillräckligt stor för att de kunnat lefva som de ville utan att bekymra sig för framtiden, — men hur mycket mindre skulle hon icke ha hållit af honom, om han så der skulle ha uppgifvit sin verksamhet och lefvat på hennes pengar. Nu arbetade han som förr, som den hvilken skall lefva af sitt arbete, och han var mycket eftersökt. Han ansågs ha stor förmåga i sitt yrke. — Hvar dag väntade Nina på, att han skulle få litet mera tid åt henne, men det blef snarare mindre. Göromål upptogo honom hela dagen, och ofta var han ute till sent på aftnarna. När han då kom hem, var han för det mesta mycket trött. Han ville bara äta och komma i säng. Nina längtade hela dagen så förskräckligt efter de ögonblick han hade att ge henne, men var så rädd för att beklaga sig, att förefalla honom som en börda eller en fordran, som hvilade på honom. En qväll, medan han stillatigande satt och åt en stor portion kött och drack vin till, satt Nina midt emot honom med armbågarna på bordet. Plötsligt sade hon: »Henrik! Du arbetar visst för mycket!» »Nej, inte alls», svarade han och åt vidare. »Men jag har en sak, som det är af vigt att skynda sig med.» »Intresserar det dig mycket?» frågade Nina. »Så snart jag kommer in i något, intresserar det mig», svarade han och tömde sitt glas. »I synnerhet när det är nytt och inte varar för länge», tillade han och åt vidare. »Och jag tycker tvärtom, att ju längre man fördjupar sig i en sak, dess mer håller den en fången», sade Nina. »Ja, det beror på, det beror på», svarade Tofte och skar sitt kött. »Det är så få saker, som äro så bottenlösa, att de beständigt kunna ge en näring, och hvad en juridisk sak angår, så är ens intresse just det att få slut derpå, att se upplösningen, som på ett matematiskt problem.» »Och sedan?» frågade Nina. »Så börjar man på en ny», svarade Tofte. Nina kunde icke beklaga sig öfver, att hennes man var likgiltig för henne.
Majit öfverlemna!- derföre till Rikets Ständer, att vidtaga de utvägar, sorn leda lill detta mål, medelst utgifning af obligationer, dem Statens financiela ställning bör lättligen göra användbara på för — naonliga vilkor, serdeles om Rikets Ständer, till deras amortissement, anvisa något bidrag af disponibla tillgångar. Kongl. Majit anser likväl, alt, under närvarande förhållanden, denna upplåningsoch utlånings-anslalt icke bör med Banken förenas , utan hellre åt RiksgäldsContoiret uppdragas. Saken är mycket enkel i sig sjelf. De af Staten utgifne förbindelser grundades på goda inteckningar i Landt-egendorwar; den årliga ränta, som af Fastighels-egarne er - Bil. till K. M. Nacliga Skrif». N.-o 86. i3 lades, betäckte den, som Staten å sina förbindelser vidkändes, och den årliga afbetnlningen å capitalet skulle användas till successivt inköp af obligationerne; hvaraf följde, att, då Faslighets-egarnes skuld afbördades endast efter enkel ränte-beräkning, men Amortissemepts - fonden växte med sammansatt ränta , Statens skuld kunde till fullo infrias, innan de enskilde låntagarnés. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL JOHAN C. D. Skogman. Utdrag af Protocollet öfver Handelsoch Fin ance-År enden j hållet inför Hans Majrt Konungen i Stats-Rädet å Stochholms Slott d. 8 Dec. 182g. Närvarande: Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, H. E. Hr Grefve af Wetterstedt. Stats-Råden: H. E. Hr Grefve Mörner j 14 Bil. till K. M. Nådiga Skrif v.
Mycket ofta samlade sig ett litet intressant sällskap, bestående af svenskar, engelsmän, och några finnar än hos den ena, än åter hos den andra af de familjer, hvilka utgjorde en föreningspunkt för den lilla intelligenta nordiska verld, som bildat sig inom detta stora Babylon. Det var den 24 December och Lucy var af en af dessa familjer inbjuden att bivista en af dessa för hjertat så kära familjefester, hvilkas medelpunkt utgöres af den beprydda julgranen. Lucys ungdomliga sinne, så emottagligt för allt godt och rent, hade vid första anblicken af den förenande kraft som låg uti denna sed, blifvit gripen af en sinnesrörelse, hvilken hon icke ansträngde sig att dölja. Alla voro högtidligt stämda, en del påmintes genom den om hemmet, fosterlandet, frånvarande vänner; och de, för hvilka den ej hade samma betydelse, erforo dock en känsla af värme, som spred sina strålar omkring dem. Den trefliga julgubben, öfverströdd med puder för att påminna om hemlandets snö, utdelade åt de närvarande några mer eller mindre anspråkslösa gåfvor. Ingen hade blifvit glömd och Lucy blef helt öfverraskad att med ens se sitt namn på en lång, temmeligen stor låda. Hennes hand darrade af nyfikenhet och intresse, då hon afklippte snöret, borttog omslaget och öppnade locket på lådan. I densamma lågo de finaste lithografier af hennes älsklingstaflor. Lådan stod på golfvet då hon öppnade den, och det var på knä framför den, som hon satte dess innehåll i dagen. Nu upplyfte hon sitt vackra hufvud och hennes ögon ilade spejande omkring till alla de församlade. Då de föllo på Oskar, hvilken vi måste tillstå, att hennes tankar genast utmärkt som gifvaren och hvilken stod till hälften dold af granen, derifrån han oroligt betraktade henne, blixtrade hennes ögon till och stigande hastigt upp, gick hon fram till honom. Tack! sade hon. Det var allt. Men huru mycken mening inlade icke röstens upprörda klang i detta ord!
Jemte åtskilliga yttranden af Herrar de Mare , Ekholm m. fl. rörande remissen, har jemväl åtföljt ett af Herr Christierson , hvarigenom motionen afstyrkes och deri, utom annat, anföres såsom bevis å elen omtanka, han anser rådande hos Flottans styrelse, att Sverige skulle ega 6 stycken linieskepp, färdiga att inom en månad utlöpa, och 4 andra efter en tid af högst 6 månader, och hvartill är fogad en afskrift af en Promemoria från Sjöförsvars-Departementet, som intygar, att försök med bomb-canoner varit gjorde och blifvit anbefallde att ytterligare verkställas. Stats-Utskotlet har ansett frågan gemensamt med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet böra behandlas, och få Utskotten upplysa: att de icke anse sig kunna eller böra ingå i någon närmare pröfning af Flottans tillstånd, ehuru de ej kunna undgå finna det uppgifna fördelagtiga förhållandet icke väl stå tillsammans med det vid Riksdagens början af Förvaltningen af Sjö-Ärendena, med all anledning ej för högt, uppgifne behof af 64,000 R:dr Banco för de 6 förstnämnde samt af 455,000 R:dr Banco för de 4 senare linieskeppen, och då det ändock torde böra antagas, att en större del af inventarier och utredningspersedlar, om än tillräcklig att göra en sådan utrustning möjlig, dock ej äro af den beskaffenhet andra nationers erfarenhet visat deni böra vara, och hvilken de, för att möta en öfverlägsen fiende, borde ega, hvarjemte endast i hög grad oöfvade besättningar äro att påräkna; att försök med bomb-canoner varit anställda både vid Stockholm och vid Carlskrona, men ännu mera i andra land, hufvudsakligen i Frankrike, hvarigenom den stora verkan af detta slags vapen synes vara fullkomligen bevist, hvilket, i afseende å Svenska Regeringens tillgöranden härutinnan, äfven vitsordas genom de redan anskaffade bomb-canoner, i förening med det anslag af 63,333 R:dr 16 sk. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970
Och då de förändringar i Stats-Utsk:ts Betänk., man nu föreslagit, efter min uppfattning skulle innefatta att R. o. Ad. dermed åsyftade något helt annat och vida mera, än blott en obetydlig modifikation af hvad K. M. föreslagit och Utsk:t tillstyrkt om exercis-anslagets delning, så måste jag, på grund af det förtroende som jag tror att hela nationen bör hysa till den man, som nu har att utföra de stora reformer, som inom flottan förestå, önska att härvid må gifvas honom full frihet — och att derföre Utsk:ts beslut att tillstyrka hvad han begärt, måtte till alla delar bifallas. Hvad min enskilda åsigt rörande den ifrågasatta delningen af flottans personal beträffar, tror jag, att om en väsendtlig re - Den 18 April e. m. 571 form inom flottan skall kunna genomföras, så är det nödvändigt att man först kommer derhän, att den grundtanke, sorn förr var den herrskande inom flottans officers-personal, måste skjutas något tillbaka. Hvad man der hittills ställt i främsta rummet, har varit det så kallade »sjömanskapet» — och då detsamma måst förvärfvas under segling i aflägsna farvatten samt vid tjenstgöring på de stora sjömagternes flottor, har detta föranledt att man inom vår flottas personal sträfvat för mycket utåt — velat i afseende på vårt sjöförsvar röra sig ut på hafvet med stora fartyg —; men jag tror att dessa sträfvanden hädanefter måste vändas mera inåt till större och lifligare intresse för hvad som rör det inre försvaret af våra kuster; och fastän man icke kan säga att sjömanskap för framtiden är obehöfligt för vårt sjöförsvar, bör dock en omriktning ske af den anda, som hittills varit rådande inom flottan. Och om detta icke kan ske på annat sätt än att dela korpsen i 2 delar, så anser jag denna delning vara ganska nyttig. Det är väl sannt att den som icke är inne i denna frågas speciella delar, med varsamhet bör yttra sig, och jag tillhör visserligen icke yrket, men då flera yttrat sig, som icke deraf känna mer än jag, så må det tillåtas mig att uttala min mening, och för min del bifaller jag Utsk:ts förslag.
Myntverkets drift nödiga förlagscapital, ansåge Stats-Utskottet, för dess del, återgäldandet af omföi mälde förskott lämpligast höra verkställas på det sätt, att halfva beloppet erlades inom sex månader derefter, och den återstående hälften inom derpå följande sex månader, så att hela summan kunde vara gulden inom i845 års slut. Som, efter hvad sålunda upplyst blifvit, Kongl. Myntverket eger full tillgång till återgäldande af Bankens ifrågavarande fordran, samt Utskottet, Banco-Utskottets Utlåtande, N.o 33. * för sin del, icke funnit något att erinra i afseende på tiden, sorn för betalningens verkställande blifvit föreslagen, får Utskottet hos Rikets Ständer hem att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit täcktes i Nåder förordna, att ofvanberörde Kongl. Myntverket meddelade aine förskott, å tillsammans 47>755 Ridr /p sk. 7 rst Bico, varda, uppå här ofvan uppgifna terminer, till Banken återbetalde. Stockholm den 26 November 1844» i M 33- Ank. till Exp. Utsk. den 30 Nov., kl. 1 e. ra. Utlåtande, i anledning af väckt motion, att den utaf Directionen öfver Malmö Läne-Contor Tjenstemännen derstädes medgifva företrädesrättighet till ombesörjande af commissioner vid Lune-Contoret måtte upphöra. Enligt protocolls-utdrag af den 24 nästlidne Augusti, har Hederv. Bondeståndet till Utskottet remitterat ett af Riksdagsfullmägtigen Jöns Månsson från Malmöhus
Är det då så glädjande, att i Sverige uppbofsmännen alltid blifva ruinerade och finnas hafva arbetat endast för att rikta de speculanter, som i 5:te eller 6:te hand komma och skörda, utan annan förtjenst än de penningar, med hvilka de vetat vänta tills anläggningen kunde inropas till /jtdeeller 5:tedelen af derå påkostade capitaler? Ingår då icke i våra affär-åsigter den annorstädes så allmänt antagna sats, att i man af Inpen risk, växer rättigheten tillfördel? Och har bolaget då icke lupit, löper det icke ännu en verklig risk? Bygger det då icke ytterst på sin åt Hr Major Ericssons beräkning skänkta tillförsigt? — hvaruppå hvarken gamla bolaget, eller den till subscription inbjudna allmänheten vågat bygga. — Denna tillit är lika orubblig som förtjent. Men hvilket snille förmår att i slik ting beräkna de naturhinder, som icke kunna af vettenskapen förutses? Och ankommer nu emedlertid icke nya bolagets framgång eller deconfiture ytterst på kostnadsförslagets slutliga inslående med det erforderliga kostnadsbeloppet ? Men, undantagande blott Hjelmarecaual-byggnad; månne vi afveta, att någonsin kostnadsförslag till likartade företag sålunda slagit in ? Afveta vi icke tvert om många fall, der kostnaden mångdubbelt öfverstigit calculen? Och är då icke obestridligt, att nya bolaget lupit och än löper lisk? Man har, såsom ett dystert mysterium, karakteriserat bolagets första aclie-teckningslista och derå stipulerade öfverenskommelse. Men att bilda denna huru dem behagade, var actie-ägarnes ensak, för hvilken de inför ingen hafva att redogöra. Äfven om de haft något att dölja, hade de väl icke varit nog enfalldiga att lita på förhemligandet af en act, känd af några och 3o åtecknare och af bolagets hela cancelli. Om jag anlitats, skulle jag längesedan hafva betjenat med detta hemliga document, och skall göra det ännu, om skrocket dermed fortfar. Alltsammans är enl. med hvad ganska redligt och öppet sker allestädes, der industriella företag af detta slag äro gängse.
Slutligen för att till någon del kunna visa huru de nu uppgifna anslag, och derför erhållen arbetspersonal blifvit använde, får jag äran anföra följande utdrag ur sammandragen öfver de vid merauämnde fästning verkställde arbeten frän 1819 till 1844; deraf inhemlas att det blifvit muradt : Huggen kalkstensmur cub. f:r 1,435. Hvalfmur, af huggen sten och tegel 1,172. Slät mur af tegel och kalksten 2,002. S:a cub. f:r 7,894. Rappning af qv. al:r 70,791. Jordarbete : Schaktn. m. vagnar och kärror tillsammans cub. f:r 17S,933. Den sandjord, hvaraf vallarne uppföras, beredd till artificiella ängar, genom så kalladt plockningsarbete på en areal af qv. f:r 25,917. Inre platsen, inom vallarne, som genom schaktning blifvit sänkt 6 å 8 fot, har sedan blifvit betäckt med matjord på en areal af qv. f:r 69,278. Gatläggning qv. f:r 11,299. När härtill kommer inköp af Carlsborgs jord, samt af kalkstensbrottet å Borghamn; tror jag, att den utgångna sum - 31S Den 25 0 c t o b e r. man 664,824 r:dr 17 sk. ej kan anses vara så använd Hr Horn vill påstå. Uti fortsättningen af sitt anförande säger anmärkaren, att ”hufvudorsaken lill arbetets långsamhet finnes säkrast oti ständigt omändrade arbetsplaner samt oförmåga att på ett ändamålsenligt sätt ordna arbetena, äfvensom uti begångna misstag.” Den generella planen för Carlsborgs fästning liar visserligen blifvit ändrad under den tid af öfver 20 är sedan densamma först uppgjordes; men detta har skett lill följd af de nyare, sannare åsigter af fästningar, som under dessa sednare år gjort sig gällande, så väl i theon, som i de utomlands på flere ställen uppförde fästningar, eller de sorn äro under arbete.
Jag vågar derföre bestrida den framställning Frih. Klinkowström gjort, och anhåller, att Riddarh.- Utskis Mern. måtte få behålla den plats på föredragms-listan, som det enl. grundlagen bör intaga. \ Frih. Klinkowström: Det bar icke varit min mening, alt det ifrågavande Mern. skulle i afton föredragas, emedan flere af Slis ledamöter nu icke äro närvaride. Det slår nu främst på föredragmslistan, sedan alla förutgående allm. ärenden blifvit dels afgjorda, och dels för andra gången bordlagda, samt till följd deraf icke kunna i afton förekomma. I fall jag således rätt har upfattat Gr. Gyldenstolpes mening, så lärer den vara sådan, att Riddarh.-Utskis Mern. skulle i afton förekomma. Delta är mig egeutligen icke emot, men jag skulle tro, att aktningen för frånvaride ledamöter fordrade, att man äfven på dem fästade något afseende, och det är derföre jag förnyar min förut gjorda framställning. Ofverläggningen ansågs härmed fulläudad, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Frih. Klinkowströms hemställan, ali Riddarh.-Utskis Mern. M 6 må å föredragms-listan för nästa plenum uptagas näst efter BankoUlsk:s Utlåt. JYS 48, samt efter denna proposms besvarande med starka Ja, blandade med många Nej, förklarade, det han ansåg Ja hafva varit öfvervägande. Efter härvid af Gr. Gyldenstolpe yrkad votering, uplästes till justering följande förslag till voteris-propos.: Den som bifaller Frih. Klihkovvströms hemställan, att Riddarh.- Utskis Mern. JVs 6 må å föredragms-listan för nästa plenum uptagas näst efter BankoUtskis Utlåt. JV2 48, röstar Ja, den det ej vill, röstar 26 Den 18 Augusti. vinner Nej, bifalles icke förenämnde hemslällan, utan kommer Riddarh.-Utsk:s berörde Mern. att i vanlig ordning å föredragmslistan uptagas.
Efter att sålunda hafva afgifvit de förslag, som, i Motionairens tanka, kunde förskaffa allmogen någon lindring uti den för Kronooch Skattehemmanen tryckande beskattningen, ansåg Iian sig slutligen böra tillstyrka vidtagande af en ändamålsenlig samt på rättvisa och billighet byggd reglering af hela grundskatts-systemet, hvartill möjlighet genom inde loingarnes snara indragande först bereddes’; i hvilket hänseende Molionairen anfört, att då grundskatten, enligt Författningarna, skall bestämmas genom skattläggning, hvilken åtgärd bör grunda sig på ordentligen tillkommen och behörigen fastställd method, men dessa melboder dels äro osäkre, dels origtigt tillkomne och för vissa provincer aldeles saknas, hvaraf inträffat, att uti hemmanens skattläggningar i allmänhet förefinnes mycken olikhet, så att en stor del blifvit öfver all höfva betungade, under det andra utgöra en någorlunda skälig ränta; så hemställde Molionairen, det Rikets Ständer måtte bos Kongl. Maj:t i underd. anhålla: 1:0 alt 1111 gällande skattläggningsmethoder måtte granskas och, efter det allmogens deputerade i hvarje Län deröfver blifvit hörde, skäligen jemkas ssmt i den nion nedsättas, att icke öfver hälften af hemmanets rena afkastning, sedan utsäde och arbete afräknats, må kunna, såsom grundskatt, rotering och tionde derunder äfven inbegripne, dervid lagas i beräkning; 2:0 att det må vara öppet för kronohemmans-åbo och egare »f skattehemman, som kan visa, alt hemmanet blifvit öfver gällande method skattlagdt, alt utan minsta äf - Slats-TJtshotlets Utlåtande N.-o 27,?. ventyr för sin åboeiler skatterätt, deruti erhålla förmedling, hvilken ulan sökandens bekostnad borde verkställas och blifva gällande till efterföljd sex månader efter det handlingarne till Kammar-Collegium inkommit, änskönt
Jo derigenom, att det Enge’Jka, af m fann patriotistne lijvade Folket, jemte det de med en elern utmärkande natianaljlolthet, gijvit företräde åt f ne egne produeter, framför andra länders, änskönt de i sin början icke ägde lika förträfflighet och ett lika nedsatt pris, som sedermera vunnits^ och att under en längd aj tid man gillat och godkänt fn reprefentationsoch fn Styrelfes oförändrade principer och åtgärder, att medelst aila möjliga slags uppmuntringar belöningar och exportpremier söka befordra en inrikes täflan till uppnående af Dsn 28 Junii f. ni. högsta konstfärdighet, äfven under tillåtelssnt af rudimateriers och visra oumbärliga handelsvarors införande från alia verldsdeiar, men deremot strängare prohibitiva systemer än vi någonsin haft, och med härda straff belagde Förbuder mot dels införsel af umbärlige, andra Länders Fabriksoch Msnufacturvaror, dels utförsel af egne behöflige rudimalerier , hvarigenom man grundlagt en varagfig framgång för egna Fabriker, och bertedt den industrieusa och driftiga Fabrikantens framtida säkerhet att, genom oafbruten afsättning, vinna ersättning för de stora kostnader , han i försök, mschinerier och förlsger nedlagt, och hvilket man utsträckt ända tili beviljande af uteslutande patentprivilegier Och sjelfva de NordAmericanske förenade Staterna hafva nu likt Enbland insett nödvändigheten af, och vidtagit stränga prohibitiva Författningar, för att bereda egna Fabriksoch Msnufacturlnrättoingaia uppkomst och framgång, hvilka under en förtidig concurience med utlänningen, omöjligen skulle kunna äga bestånd p’lere Europeiske Stater, såsom Spanien, Portugal, Preussen med flere, hafva tid efter annan fått röna de skadande följderna af att icke anskaffa och upprätthålla egne Fabriker.
Den äldre Riksdags - praxis synes ej nu mera aga rum, sedan Riddcrskapet och Adeln ar 1778 erhöll en ny Riddarhus-Ordning. Jag sar derföre proponera om Högloflige Ridderskapet och Adeln bifaller, at Herrar ki!e6orerns företaga nytt wal kil Ledamot Oeconomie-Utskottet efter Friherre l^ljsrrs? Beswarades med Ja blandade med nagra fa Nef. Herr von 8ckulrr:enkeim, Dsviä (den äldre). Til följe och i förening med hwad Friherre vc Oeer och Friherre Doll anfört, synes Friherre kckeöric bkjerra wid allt det förtroende han förtjcnar och äger, dock för ordning skull böra a nyo invorsras, efter han nagra dagar icke warit Riksdagsman eller under den tiden kunnat wara Ledamot af OeconomisUtskottet; men da s tilstädes warande LIeÄorer in, walsa Friherre kkjsrrs kil Utskotts Ledamot för den nya Art, hwilken han nu representerar, sa synes ej ytterligare upskof wara af nöden. Dek tyckes ock wara mindre tilbörligt, at dä en eller annan LIeQor, för sjukdom, eller för en med permission anställd korrt borrt» resa, icke wore tilstädes, antingen upskof uti ärendernas lopp ske skulle, eller ock nya LleÄors wal genast anställas» Grefwe lVlorner, A.äolpk> 6örsn° I 1626 ars Riddarhus. Ordning star ingen ring namndt om den 6atus, som nu är i fraga. Da en §» uti Riddarhus - Ordningen stadgar, at IHmillen skall walsa sin kepreisniLnr wid Riksdagen, synes deraf at Riddarhus - Ordningen ingen ting föreskrifwic s anseende tik dem, som sitta för Fullmagt» Herr Grefwen och Landt-Marskalken anmärkte harwid, ac den gamla Riddarhus-OrdningenL
Stockholm den 13 oktober 1820 Då stora hinder i sjötrafiken uppstår för fartyg som kommer från Östersjön och gå till ovan uppräknade städer, då de skall undergå visitation i Öregrund, har den delen av Seglations ordningen borttagits. Fartygen får hädanefter själva välja vilken segelled de vill antingen öster eller väster om Gräsö Stockholm den 13 oktober 1820 CARL JOHAN Kungörelse angående inbetalningssättet av undsättningsspannmål; Stockholm den 14 oktober 1820 Kongl Maj: t har förordnat att med huldhet och omtanke för dess trogna undersåtar tillåta, att för spannmål som undsättningstagare erbjuds för att betala sin skuld till magasinsinrättningen endast 2 / 3 av priset erläggs i spannmål. Resten skall erläggas i pengar. Undsättningstagare har naturligtvis rätt om de anse att det är dem fördelaktigare att betala hela skulden i pengar. Stockholm den 14 oktober 1820 B W FOCK Universal angående lagfart på egendomar som för lån hos Serafimer Ordens Gillet är pantsatta eller intecknade. Stockholm den 26 oktober 1820 Kongl Serafimer Ordens Gillet har anhållit, att det liksom för åtskilliga andra verk blir stadgat, att egendomar som sålts och haft lån hos Serafimer Gillet och därefter blivit pantsatta eller intecknade, skall köparen innan tredje uppbudet hos domaren uppvisa att han betalt lånen eller omsatt dem. För att Gillet skall få behålla denna förmån skall de vid varje års början överlämna till domaren en förteckning på fastigheter som äger inteckning och är belägna i hans domvärjo. Stockholm den 26 oktober 1820 H A v STROKIRCH Kungörelse angående inrättande av en Hovrätt i Kristianstad, under namn av Kongl Maj: ts och Rikets Hovrätt över Skåne och Blekinge. Stockholm den 27 oktober 1820 Vi har funnit för gott att inrätta en Hovrätt i Kristianstad, att sammanträda en 4 juni 1821. Den skall ha domsaga över Kristianstads, Malmöhus och Blekinge län och utöva samma domsrätt som förut tillhört Jönköpings Hovrätt. Vi misskänner inte den sistnämnde Hovrätten, men då rättegångsmålens mängd och vidlyftighet ökat, har de inte kunnat avslutas med den skyndsamhet, som allmänheten fordrar.
Någon annan upplysning rörande förhållandet med denna fordran har Utskottet icke inheratat, och Utskottet anser sig således ega anledning tillstyrka , alt Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det denna balance-fråga måtte bringas lill slutligt afgörande Redogörelsen för Paket-Post Inrättningen, som 1 Kongl. KammarRätten blifvit granskad med anmärkningar, har funnits utvisa följande inkomster och utgifter: Debet. Uppbörd. Passagerare-afgift . » 2,t)55: 27. 6. Innehållen Centonal 11: 3i. 8» Balance, förlust på Paket-Post-InräUningen I2,3p5: — g. Bi/t, tili R, St, Prot, i834. 4 Sami. 1 Afd. 3 Bandet, 2 g:de Häftet. Sms-TJ.shcttets Bermelse A':o 328, Credit.. Utgift.'. I(i red ning af Paket-Pöst-Contoret i Slockholm 5:7: 4- — Vagnar och Seldon . .. 4>74^: 44* — Aflöning och Poslilloners dagtractamenten . i,5o8: — Poslilioners beklädnad .. . _ .. .. 40 r: 5. 4* Skjuts-kostnad ... .8,037: 27. 8.