Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Angående förslag till någre smärre ändringar och tillägg i 19 och 22 JT. §. Riksdags Ordningen. Angående förslag till ändring 1 13 Jf. Riksdagsordningen, med afseende å Universiteternes Representations rätt. Angående förslag till ändring 1 3 §. Riksdagsordningen för bestämmandet af Universiteten Representanters valbarhet. Rörande någre mindre Grundlagsändringar, föranledde af det inom Utskotten införde omröstningssätt. Angående förslag till ändring i 4 Mom. 2 §. Tryckfrihetsförordningen; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att ConstitutionsUtskottets berörde förslag, till den behandling 56 §. Regeringsformen föreskrifver, godkänna. S. D. Vid förnyad föredragning af StåtsUtskottets den 2 dennes under N:o 506 afgifne samt den 3 derpå följde e. m. på bordet lagde Utlåtande, angående den summa, som för Stats och Riksgälds Verkens behof erFordras, att genom Allmänna Bevillningen utgöras; fann Ridderskapet och ioSQ Prot, Utdr. d. 4 Öctober. 1823. Adeln, att samma Utlåtande borde till Bevillningsutskottet öfverlemnas. S. D, Föredrogos och gillades följande från nedannämnde Utskott inkomne, samt den 5 dennes, e. m. på bordet lagde Utlåtand n: Från StatsUtskottet: af den 20 sistlidne September N o 500. £ fråga em hvad Cassenrerne vid R ksgälds Contoirets Credit-Sedel-Yerk, såsom missräkningsersättning tillkomma bör, af den 24 sistlidne September. N:o 509 I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, i frågan om ersättning för förlorade ängar, m. m., vid Gränslinien emot Ryssland. Från Statssamt Allmänna Besvärs och EkonomiUtskottens : af den 20 sisth September. Om skattläggnings methoden af Sågoch Mjölqvarnar. S. D. Trot. Vtdr. <?. 4 0 c toler. 1823.’ 10S9 S. D. e. m.
Dito - 12 Till Halmstads Krono-Magazin 8 Dito Dito Dito - 3» Dito Dito Dito - 1 Dito Dito Dito - 2 1 Dito Dito Dito ,8 Dito Dito Dito - Zl Dito Dito Dito - 22 Dito Dito Dito - 32 Dito Dito Dito - 18 Till Utrednings,förrådet lefwererat - -s 2 Dito Dito Diro - 11 Dito Dito Dito - 30 Dito Dito Dito - 8 Dito Dito Dito - 29 Dito — K 8-^ 93 i? 1 I den mohn Jungfru kickmräu fullgjort dest ingängne Lefwerenter cch dera med behörige Raknin!gar inkommit, har betalning genast följt. 1825 d. i2 Febr. erhöll hon ett Län af OrganisationsCastan pä Z2so R:dr Banco, enligt Kongl. Majus Nådiga Befallning i Bref af samma dag, mot 6 procents ränka, som betaltes till den iz Februari detta ar, dä enligt Kongl. Brefwet af den i i samma manad, berörde Capital blef ffyttadt pä Krigsfonden uran nägon ränta, säsom förskott ä dest Sko lefwerance, och kan i öfrigt af bilagde liqvid dat. den 22 nästlidne October intagas, att ^ickaräii nu mera hwarken i Kongl. Krigs-Collegio eller uti KrigsFörwaltningen äger nägon fordran. Stockholm den 6 D". 1829» dl» js. Dep» i:sta Kammar-Conloir den 4 December 1829. I. k. Lxorwnx, Den 2z Februari!. Lades pä Bordel. nZZ Justerades följande: Utdrag af Protokollet, hållit i Högloft. Rldderstapets och Adelns Plenum den 22 Februarii 1810. S. D. Biföll Högloft. Riddersta d och Adcln det af Wällofl.
2. hvadan behållne Inkomsten för desse 2:ne åren utgjort Il:dr 14,167: 8. l\. och med hvilket sistnämnde belopp Bankens lörskotts Fordran, som, den 3i December 1829, utgjorde R:dr 968,335: 28. Malmö f. d. Discont Verk. i83o Års Inkomster. af Malmö På de utestående Lånen influtit Capital R:dr 333: 22. 10. f. <1. Discont öfver räntor 5oo: Inrättnings satut å Björkmans, Ståhles, Kocks och Räkenskaper ]\Ja]mr0S’ Gassa Skuld, Capital 3,666:32. —> och *1831. J. Ståhles enskilda Räkning inbetaide och afsatte 25o: Lagsöknings kostnader 200: — —• En utelöpande Riksgälds-Contoirets Depositions Attest 37: 18. 8. Ombudets provision för Fordringarnes indrifning, Arfvoden och Contoirs Expenser, tillsammans R:dr 370: 16.4. Bestridde På de utestående Lånen influtit, Capital R:dr 1,807: 10. — (hvaraf, genom Aceord, R:dr 110: 28.) Öfver räntor 567:27. \. A Björkmans, Ståldes, Kocks och Malmros’ Gassa Skuld 1,012: 29. r. Summa Inkomster R:dr 3,387: 18. 5. 1831 Ars Utgifter. Ombudets provision, Arfvoden och Con toirs Expenser 829:44- 8. Behållning Och med hvilket sistnämnde belopp Bankens förskotts Fordran, som, den 3i December 1829, utgjorde • 3. blifvit förminskad, och den 3i December 183f besteg sig lill R:dr 4^5,316: 6. 8. 3;ne Besvärs Skrifter äro till Revisorerne inkomnne, nemi. Till Revisa 1:0 från t. f.
Då samtelig© RiksStånden beslutat att BL hanget till RiksStdndens Protocoll, under denna Riksdagen skall redigeras alldeles på samma sått, sorn vid den föregående, år det naturligt, Den 5 Martii, 53i att för närvarande deri ingen ändring kan vidtagas. Mig kan det ej heller synas tillståndigt, att en sådan åsyfta. Men då naturligtvis Standerne om en förändring för framtiden nu kunna stadga sitt beslut, och jag anser både nödigt och nyttigt, att hvad härvid bör iakttagas på förhand år fastståldt, så att, vid en börjande Riksdag, nödtvånget att begynna med tryckningen af nämnde Bihang, icke inå hindra den lugnare öfverlåggningen härom, vågar jag yttra några tankar till en för det tillkommande förändrad, ejler rättare sagdt, något jemkad redaction af Bihanget. Ändamålet dermed år att göra tryckningen af detsamma något mindre kostsam, och Bihanget tillika mera afsåtteligt. För närvarande indelas Bihanget i tio samlingar. Af dessa innehåller den andra samlingen: Riksens Ständers Revisorers, Justitia;- Ombudsmannens m. fl. Berättelser, samt de RiksStåndens Protocolls Utdrager, hvilka innefatta Remisser. Skulle denna ganska arkdryga samling icke alldeles kunna bortlåmnas? Då de, som egentligen köpa Bihanget till RiksStåndens Protocoll, åro Riksdagsmän, hvilka bekomma dessa Berättelser särskildt tryckte förut, så torde de fleste finna det mindre behagligt att köpa in det, hvad de redan åga. Och hvartill gagnar det att trycka om, hvad redan nyss förut blifvit tryckt? Åtminstone år det stridande mot den gamla godkände hushållsregeln, att icke göra orri precist detsamma hvad man gjort förut, allraminst når det förordsakar dubbel kostnad. Hvad åter RikjjStåndens ProtocollsUtdrag Den 5 Martii, innefattande Remisser angår, bekänner jag uppriktigt att att jag icke kan inse hvad nytta och nöje dessa magra upprepanden af ett och detsamma skola bereda. Att S änden sinsemellan böra underrätta hvarandra, till hvilket Utskott hvarje särskildt
I detta hänseende får jag bekänna, att jag ej kan finna ifrågavide åtgärd, nemi. att banken skulle använda. U million till inköp af obligationer, hvilka den när som helst kunde afsätta, lägga hinder i vägen för bankens soliditet; helst dess grundfond enligt lag skall vara 25 millioner, men i sjelfva verket vanligen betydligt öfverstiger detta belopp. TJtskit har ej särskildt omnämnt, af hvad beskaffenhet de föreslagna obligationerna skola vara. Meningen är emedlertid, att de skola utgifvas af allmänna Hypotheksbanken och i sådan form, att de kunna få kurs. Skulle detta mål vinnas, så är afsigten, att en fullständig handel med dessa obligationer skall drifvas. Nu är det klart, att om obligationerna lyckas få kurs, så kan banken afsätta dem så, att den kan få in sina egna sedlar och i följd deraf få sitt kapital tillgängligt. Jagkan således ej finna, att den föreslagna åtgärden innebär något, som står i strid med en bankmessig verksanhet. Den 20 Maj e. m. Några talare hafva framhållit, såsom välbetänkt, att fullmägtige inblandat bankens affärer med Statens. För min del får jag förklara, att jag hyser stora betänkligheter mot en sådan sammanblandning; synnerligast sorn banken ju skall utgöra en regulator på penningerörelsen i landet. I detta hänseende böra vi ej jemföra Svenska banken med den Engelska eller Franska, enär dessa sistnämnda banker diskontera Statens fordringar ..och inkomster. Deremot hafva vi varnande exempel uti Osterikiska ocl) Spanska bankerna, hvilka gjort bankrutt just i följd af inblandning med Statens affärer. Eli talare har framhållit att obligationernas värde ej vore uttryckligen bestämdt. Jag tager emedlertid för alldeles afgjordt, att den värde talaren är tillräckligt hemma uti bank-angelägenheter för att veta, att obligationers värde är beroende af gällande kurs. Meningen vore att i början och såsom ett slags öfvergång utgifva 6 proc. obligationer; man har nemi. trott, att man derigenom snarast skulle kunna få en obligationsrörelse i gång ej blott för de enskildas räkning, utan äfven för Statens.
Lika vigtig motionsrätten är, lika angeläget synes det derföre vara, att några binder sättas för dess missbruk. Ställes användandet af sådane hinder uti representationens egen band, kan den enskilda motionär, hvars framställningar och förslag derigenom kunde komma att genast tillbakavisas, så mycket, mindre deraf hemta skälig anledning till klagan eller förargelse, som det då blefve hans egna medbroder, hvilka derom komme att döma; och att genast kunna förkasta en motion, hvars innehåll och beskaffenhet, sedan de genom uppläsningen blifvit kända, icke anses böra komma under ytterligare åtgärd, är icke att undertrycka motionsrätten. Också hafva derföre stater med de mest fria representativa författningar icke dragit i betänkande att på utöfningen af motionsrätten lägga vissa band, så att till och med för sjelfya rättigheten att få inlemna motion en föregående tillåtelse af den afdelning af den representerande församlingen, der man önskar väcka den, erfordras, och niotio - Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o 17. 9 lionen icke dess mindre sedermera, utan remiss och Utskoltsberedning, vid andra uppläsningen kan förkastas. Ett medel till afböjande af omogna och ej på omsorgsfull besinning grundade motioner erbjuder sig uti antagandet af den regel, att motionär, sorn vill föreslå ändring eller upphäfvande af gällande lag eller ekonomisk förordning, eller införande af en ny sådan, blefve förbunden, ej blott att noggrannt uppgifva skäl och grunder för sitt förslag, dess ändamålsenlighet och verkställbarhet, utan ock fullständig ordalydelse för den lag eller förordning, han vill hafva antagen. Ett stadgande i sådan syftning skulle, för ingen del, från motionsrättens utöfning utestänga, eller derifrån afhålla den, som klart vet hvad han vill; ty då han vet det, har han ock för sig klart, hvarföre han vill det och hvad han åsyftar. Hvad man klart genomtänkt, kan man ock redigt uttrycka, och ej några vältalighetsstycken är det, man fordrar. En på något verkligen nyttigt, på något allvarligt och bestämdt utgående motion skulle alltså härigenom icke komma att undertryckas; ej heller ens mindre moget betänkta, af individuel tycken härflytande förslag.
Ehuru Rikets Ständer i allmänhet godkänna den grundsats, att partiella undantag från en allmän författning icke äro lämpliga, hafva Rikets Ständer likväl ansett den rättighet, som varit medlemmarne af E. K. M:s Höga Familj och Corps-Diplomatique af ålder medgifven, att tullfritt inbekomma varor, icke kunna borttagas; men hafva, till undanrödjande äfven af blotta misstanken, att underslef dervid kunde ega rum, trott det generella beslut böra fattas, att de i Taxan bestämda tullafgifter skola lika och på enahanda sätt erläggas af alla utan undantag; dock alt de tull-umgälder, som blifvit erlagde för varor, hvilka inkommit för de Kongl. Personernes egen räkning eller för de utländska Beskickningarnes må, i händelse anmälan derom göres i behörig ordning restitueras. Biträdande hvad E. K. M. i ofvanberörde Nådiga Proposition föreslagit rörande tullen å spanmål, få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att bestämmelserna i afseende derå måtte få förblifva oförändrade under fern år, räknadt från den tid, då den nya Tulltaxan träder i verkställighet, äfvensom att de högre bland de af E. K. M. alternativt föreslagne tullbeloppen må vid införsel antagas, samt tullfrihet beviljas vid utförsel. I sammanhang hvarmed Rikets Ständer jemväl få underdånigst anhålla, alt vid de tillfällen, då handels-traktaters ingående med främmande Magter framdeles kommer i fråga, E. K. M. Nådigst läcktes så ordna, att icke tullen för landtmanna-producter må komma att understiga hvad uti gällande Taxa i allmänhet för sådana varor bestämmes. Expeditions-Vtskottets Förslag till und. Skrifvelse, N:o 377.
På landet vare tvänne eller flere äboer å samma hemman eller å serskilda hemmansdelar eller lägenheter, dä dessa äro inom samma socken och högst på på en fjerdedels mils afstånd från hvarandra belägne, obetaget att, efter behörig anmälan vid mantalsoch skattskrifning^, och emot samfäldt erläggande af den pa gemensamma brännvinsbrännings-redskapen belöpande afgift, sin brännvinsbrännings-rättighet utöfva med en gemensam panna på den af dessa hemmansdelar 638 Expeditioiis-UtikotteU Förslag till und. Skrifvelse, N:o 199. eller lägenheter, sorn dertill uppgifves, hvilken panna dock aldrig ma öfverstiga högstao tillåtna pannerymden. Aboer å sådane hemman, hemmansdelar eller lägenheter på landet, som icke uppgå till 300 R:dr i taxeringsvärde, men i öfrigt hafva de egenskaper, som, enligt §. 2, erfordras för rättigheten att utöfva brännvinsbränning, åtnjuta äfven samma förmån, med vilkor alt det sammanslagna jordvärdet uppgår till minst 300 R:dr. Brännvinsbränningsrättighet må ej å annor man öfverlåtas, utan i sammanhang med jorden. §. 7.
Ingendera af dessa stora näringsgrenar har i sednare tulltaxor varit tillgodosedd med något skydd. Tackoch stångjern samt andra i jemförlig mån förädlade metaller; trävaror äfven i viss mån bearbetade; fartyg och båtar, af trä eller jern, seglande eller inrättade för ångkraft, alla hafva de under sednare Bevillning s-Utskottets Betänkande M 8. 33 sednare tiden varit oell äro till införsel tullfria. Det gafs en tid och den är icke så synnerligt aflägsen, då alla dessa stora näringsgrenar också skyddades med in förseisförbud eller höga tullafgifter och då afskaffandet af detta skydd förutsades skola i grund tillintetgöra de betydande näringsgrenar, sorn deraf berördes; men skyddet föll undan, emedan verldsmarknaden, icke den inhemska, bestämde produkternas afsättning och pris. Ingen af dessa näringar har sedermera gått tillbaka, utan framåt under alltjemt stegrad produktion. Så förhåller sig ock med våra mekaniska verkstäder och redskapsfabriker m. fl., kvilka dock, lika med öfriga näringsgrenar, äro underkastade alla de af Utskottet anförda olägenheter af landets klimat, kapitalbrist och mera sådant. Att jordbruket, likasom de ofvan anförda hufvudnäringarne, redan länge värit och under sednare åren än mera blifvit hänvisadt till verldsmarknaden för afsättningen af sin ännu förnämsta produkt, spanmålen, och att således verldsmarknadens af våra tullsatser oberoende pris är det bestämmande, har tillförene flera gånger blifvit fullständigt ådagalagdt. Detta är emellertid ett faktum af den afgörande betydelse på frågans oväldiga bedömande, att det icke torde kunna anses öfverflödigt att äfven nu bringa bevisningen derom inför Rikets Ständer.
Bifölls. Likaledes blefStats-Utfkottets förledne gärdag pä bordet lagda betänkande, angäende jlvttteicltffa Donationerna wid förnyad föredragning, af Ridderffapet och Adeln bifallit. Justerades följande: Utdrag af Högloft. Ridderffapets och Adekns Protocoll, wid Urtima Riksdagen i Orebro, den 12 October 1310. S. D. Efter förnyad föredragning af de förenade Statssamt Allmänna Beswarsoch Oeco - 442 Den 12 October. Oeconomi-Utskottets förleden gärdag uppläsle betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga proposition, angående Allmänna Magazinsinrättningen, i sammanhang med Banco-Utffottets den 6 sistiedne pä bordet lagda Memorial, rörande samma ämne, blef ywad ofwannämnde Utstött gemensamt föreslagit, af Höglofl-ge Ridderstapet och Adeln till alla delar gilladt och bifallit. vt supra. S. Föredrogs ä nyo Stats-Utskottets den ii sistledne pä bordet lagda Memorial, innehällande Utskottets swar pä de anmärkningar, som wid dest betänkande rörande tryckningen af Ridderstapets och Adelns Protocolle-, samt Bihanget till Riks-StändcitsProtocoll, blifwit gchrde, äfwensom angäende amdeis ansläende till Riksdags-utgifternas bestridande för Ständens och Utskottens Cancellier, och blef Smls-Msköttets förslag bifalltt med den förändring, att berörde Bihang stall pä publik kostnad tryckas och Stats-Utskottet, i följe af detca beslut anmodas, att medel dertill föreslä. vt supra.
Skrif veise, med anmälan om rättelse af ett misstag uti Rikets Ständers underd. skrifvelse deri 27 October jörl. år, angående utmyntningsgrunderna för kopparskiljemynt och ducater. S. A. K. Rikets Ständer hafva funnit, att, uti deras underdåniga skrifvelse af Expeditions-Vlskottets Förslag till lind. Skrifvelse N.-o 322. i3i den 27 October sistl. år, angående utmyntningsgrunderna för kopparskiljeinynt och ducater, det misstag sig insmugit, att, i afseende på kopparmyntet 200, 2öo och 3oo R:dr B:co, efter myntsorternas olika valeurer, borde utpräglas af ett Skeppund victualievigtj i stället för ett Skeppund stapelstadsvigt, hvilken sistnämnde vigt R. St. vid beslutet afsett; oell få R. St. detta förhållande till rättelse hos E. K. M. i underd. anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den a5 April 1835. Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adeln den i\ Preste-Ståndet den 21 Borgare-Ståndet den 21 Bonde-Ståndet den 23 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition, angående förändrad lydelse af 11 §• i 9 Cap. Handels-Balken. (Lag-Utsk. N:o 181.) S. AK.
Rdr 20 sk. 3 rstoch efter markegång beräknade till 7,535 Rdr 42 sk. samt 2 tunnor tionde»panmål, med värde af 12 Rdr, måtte afdragas, ej mindre från 7:de hufvudtitelns anslag för Jägeristaten, än ock från den uti riksstaten såsom indeld beräknade andel af Statsverkets inkomster utaf ordinarie räntan och tionde-spanmålen samt att, vid bestämmandet af Kronans behållne inkom - 38 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 51, Litt. A. ster, måtte i beräkning tagas en mot verkliga beloppet ungefärligen svarande tillökning å ordinarie räntan af 8000 Rdr, å tiondespanmålen af 2 tunnor, med värde af 12 Rdr, samt å arrendemedlen af 3000 R:dr. 9:o. SfröttisliolBBES Stuteri-mcdel.
TWyrker likhet i afgift emellan 12 Mantalsstrefne per!v'. ier i Stad och ttl Mantal pä Ländet. Likaledes med rättighet till lika stor pannerymd. Det är ej förment akt i Stad och pä Landet haima särskildta pannor tili afwerkning och klar. ning, men afgiften bör beräknas för Pannornes samman, räknade kannerymd efter Tariffen. Panerymd och Ta, nff kill afgift för Pannor. Nörnsr. lieuter tkölll. ^rkar art parmeafgiften i de mindre graderne något fördöjeö; akt pwgrksr siva proportion lill afgift malte blifwa starkare för pannor emellan 50 och yc» kannor. Wt afgiften för 50 kannors panna och derunder är för lag. 6 L 7 Procent öswermal ej bor kunna ätalas. En ägare bör fä sammanfla sin pannerymd för flere ägande Hemman, äfwen om de moro belägne i sme angränsande Län. Särskildta pannor mätte fä nytkias kill afwerkning, och särskildta till klarning, dock ej öfwer ett witzt belopp. Distillers-panor mä sa nyttjas till 8 » ro Kannors rymd. rsz6 Dm 27 Ihrmark'. von bick jv.Lcbant^ Mt 50 kannors »an, nor erfast böra fä nyttjas af bcm som vruka helt H-mman, lamt högst zo kanwrs af mindre Hemmansägare. Ägare af 5 Mantal ä bruka 90 kannors parma sälom i kotz 'iake den största illälna. kotkssa pannor mä lä ? y'jas. Hwarje brukare af Stads jord ma aga rätt all begagna till och med 90 kcnsrs vanna. I proporr 'ion af Stadens Mantaksffrifne personer, af hwilka i L söra räknas lika med ett Hemman, kunna l Stockholm, Göteborg och Carlscrona etk större bränneri t hwardera iurättas.
Herr Bruncrona, Gustaf Adolph, hade inlemnat ett anförande, som upplästes, så lydande: Vid LagUtskottets Betänkande N:o 3o anser jag mig böra göra några anmärkningar, hvilka torde föranleda till återremiss. 24* 373 Den 3o Mars e. m. Enligt hittills godkänd rättsoch lagprincip har fånges bemödande att försätta sig i frihet icke blifvit belagd med straff, enär brott ej dermed varit förenadt, af det skäl, att begär till frihet är naturlig och att den inspärrade icke frivilligt underkastat sig ett så naturvidrigt tillstånd, ehuru påkalladt af allmänna säkerheten; hvarföre ock för fånges löskomst hela ansvaret i allmänna Lagen blifvit hvälfdt på fångvården. Den af Lagutskottet, till sin påföljd, såsom brott stämplade falska bekännelsen har emedlertid, på sätt äfven uppgifvit blifvit, just denna befrielse till sannolikt föremål, eller måhända det ännu förlåtligare, att få straffet fördröjdt, eller att förskaffa sig rörelse och åtkomma frisk luft. Om brott i och för befrielsen, eller under rymningen, föröfvas, så medför det ett gifvit och särskildt straff för sig; men försöket att på längre eller kortare tid undkomma fängelset kan svårligen hänföras under rubrik af egentligt lagbrott, utan torde snarare innefatta endast afvikelse från nödig PolisOrdning. Vådan för det allmänna är ock densamma, antingen flygt nelse, eller andre listige utvägar; men, enligt LagUtskottets tillstyrkande, skulle det svåraste straff kunna åläggas den, som diktat på sig brott, ehuru möjligen på blotta anledningar häktad och under tilltal ställd, under det den öfverbeviste brottslingen, som gjort verkliga rymnings-försök och äf - Den 3o Mars c. m. ven lyckats deri, skulle undgå allt ansvar derföre; äfvensom af Utskottets förslag skulle följa, att afsigten belädes med straff och icke gerningen. Jag kan således icke gilla de allmänna grunderne för Utskottets Betänkande.
Med förakt både för konung och allmänhet fortsatte de deras öfverläggningar; det månadtliga underhåll, de erhöllo af ryska ministern, var för behagligt att kunna försaka. Riksdagen måste utdragas och, om möjligt vore, blifva beständig för att vaka öfver konungens förhållande och tillintetgöra det underliggande partiet för evärdliga tider. Den önskligaste frihet syntes dem förunnad att handla efter behag. Äfven Stockholm var öfverlemnadt åt deras välde. Icke allenast folket från landsorterne, som bivistat kröningen, var bortrest, utan ock större delen af riddarhusets ledamöter af båda partierne, som öfvergåfvo fältet, större delen af ledsnad, någre de klokaste hufvuden för att icke öfvervara en förutsedd oundviklig revolution, den de hvarken voro hågade att befrämja eller funno sig i tillstånd att afböja. Jag var bland de första, som åtföljde den allmänna utvandringen. Förkväfd af de obehagligaste dunster i sekreta utskottet, var jag förlägen att andas en frisk luft. Jag reste till det älskade Skenäs, där jag efter några dagars vistande öfverlemnade hustru och barn i min goda systers vård, föranlåten att åter begifva mig till riksdagen, icke af hopp att vara vittne till någon lycklig brytning i de allmänna ärenderna, men för bevakandet af en enskyldt angelägenhet. Min svärfar hade den varande riksdagen itererat sin ansökning om ersättning för sitt lidande under 65 års riksmöte. En partilöpare hade åtagit sig att genomdrifva saken under skriftelig förbindelse af halfva summan, som kunde utpressas. Oaktadt dessa skamlösa vilkor måste jag förnimma, att den egennyttiga fullmäktigen ej förmått att det ringaste uträtta. Det var ej i naturen af då varande järnregering att bevisa någon rättvisa än mindre att röras af medlidande. Äran däraf var förbehållen åt en mänsklig regering, som under rikets mest förtviflade tillstånd ändteligen till allmän och enskyldt förnöjelse uppdagades. Nattmössorna hade de förflutne veckor tillbragt oroliga dagar och sömnlösa nätter. Konungen hade i spetsen af sitt lifgarde marscherat ut på Ladugårdsgärdet, där han bivistade de vanliga militäriska öfningar.