Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Inom politiken har jag aldrig för dessa hyst något uteslutande förtroende. En teori, tillämpad på den representativa lagstiftningen, kan vara förträfflig för ett land, men komplett oduglig i ett annat. England t. ex. har under loppet af 600, ja ända till 800 år, allt mer och mer stigit i politisk makt, anseende och välstånd, med en aristokratisk statsförfattning och en vidunderlig lagskipning, som troligen i hvarje annat land eller hos hvarje annat folk skulle hafva ledt till de vådligaste följder och längesedan varit störtad i ruiner. Norra Amerika — för att välja en annan ytterlighet — Ilar under den mest demokratiska statsförfattning på den korta tiden af ännu icke 80 år svängt sig upp till en svindlande höjd af både intelektuel och framförallt materiel utveckling, som likväl icke förhindrat det sönderslitande, ja fasaväckande inbördeskrig, som hotar att upplösa, snart sagdt, alla både politiska och sociala band inom detta verldsmäktiga förbund. Frankrikes folk har tumlat om i revolutionernas hvirfvel och ombytt författningar och regeringssystemer, som man ömsar kläder, men sådant oaktadt aldrig förlorat sin karakter såsom ett ädelt folk, som till och med under absolutismens ok aldrig förnekat sin nationalitet, aldrig upphört att vilja uppoffra sig för äran och friheten, äfven om denna senares skördar i rikare mått tillfallit andra nationer än Frankrikes egne inbyggare. Italien, mägtigast och mest lysande i rikedom, i magt, i skön konst o. s. v., då det var sönderdeladt i många aristokratiskt styrda s. k. republiker, mindre än någon af Sveriges provinser, inser nu, att vilkoret lör att återeröfra hvad det förlorat, är föreningen till ett helt Italien, med en konstitutionel regering och ett folkvaldt parlament. Tyskland, som ännu icke kunnat frigöra sig från sina feodala institutioner och sina medeltidsidéer och som sargats af så många fejder, har likväl städse varit en brännpunkt för de vetenskapliga forskningarna och den grundliga lärdomen. Danmark har under en enväldig regering intagit en ganska hög rang inom den Europeiska kulturen.
Mandelgren sättes i tillfälle att fortsätta den verksamhet, hvaråt han redan egnat ett mångårigt och uppoffrande arbete, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer måtte å Riksgälds-kontoret anvisa ett belopp af 1,500 Riksdaler, att för år 1867 utgå till Artisten Mandelgren, på det han må blifva i tillfälle att verkställa de resor inom landet, som för fortsatt aftecknande af ännu utaf honom ej undersökta kyrkliga monumenter kunna vara af nöden, dock med skyldighet för Mandelgren att vid slutet af berörda år till fria konsternas akademi inlemna de afteckningar, han under året gjort. 140:o. Vid de två sistförflutna riksdagarne hafva Rikets Ständer åt Lithogra fen Billmark anvisat ett årligt belopp af 800 R:dr såsom understöd för fortsatt ut gifvande af planche-verket ”Sverige, aqvarell-lithografier och tontryck”; och har nu Herr aj Sillén, L. G., uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt, till Stats-Utskottet remitterad motion (N:o 19) föreslagit, att dylikt understöd måtte Billmark jemväl för år 1867 beviljas; och då, enligt hvad Utskottet inhemtat, omförmälda arbete med oförminskadt nit fortsättes och Billmark fortfarande är af ifrågavarande understöd i behof, tillstyrker Utskottet, att, såsom understöd för fortsatt utgifvande af planche-verket ”Sverige, aqvarell-lithografier och tontryck”, må åt Lithografen Billmark jemväl för år 1867 beviljas ett anslag af 800 Riksdaler att från Riksgälds-kontoret utgå. 141 :o. Under åberopande af de skäl, som föranledt Rikets Ständer vid föregående riksdagar att till fortsatt utgifvande af planche-verket ”Fordna och Närvarande Sverige”, hvilket, påbegyndt af framlidne Öfverste-löjtnanten U.
Centaurer, sfinxer — sagotidsfigurer. Der står en öppen marmorsarkofag helt oberörd bland spillrorna, och i den ser man en liflös man, med sorgsna drag, helt oförvanskad, också han, af tiden. Karyatiderna, med halsen sträckt tyckas med möda bära upp sin börda: och sarkofagen är med bilder täckt i låg relief — godtyckligt sammanförda. Olympen ser man — härlig på hedniskt vis med sina nakna och lystna hednagudar; Adam och Eva ses i sitt paradis, klädda i sina kyska fikonlöfs-skrudar. Här ser man Troja upp i lågor gå; Paris och Helena, vid glada fester; ej långt ifrån ses Moses och Aron stå, och Judit, Haman, Holofernes, Esther. Så var der ock att se gud Amor sjelf, Apollo, herr Vulcanus och fru Venus, och herskarparet ifrån Stygens elf, och Priapus, och Bacchus och Silenus. I deras närhet stod åsnan och Bileam och åsnan talade, ett konstens under! I frestelsernas stund såg man Abraham, och Loth i djupaste förnedrings stunder. Här dansade Herodias; där låg Johannes döparns hufvud än och blödde; här Satan sjelf och helvetet man såg, der Petrus sig mot himlens nyckel stödde. I riklig vexling konstnärn dragit fram allfader Jupiters sköna hjeltedater: hur Leda han förförde — i svaneham, och Danaë — i regnet af dukater. Dianas vilda jagt man också fann, och nymferna i spåren henne följde; vid sländan sin satt Herkules och spann; en kvinnas drägt hans grofva lemmar höljde. Bredvid sågs Sinai; på bergets kam Israëls barn och oxar slagit läger; i templet tränga judarne sig fram att lyssna till hvad gossen Jesus säger. De bjertaste kontraster i sällskap ses; Hellenens lefnadslust frivolt sig blandar med judens allt försakande askes en murgrönsarabesk det hela randar. Dock, underbart! allt medan sjelf jag såg i drömmen dessa bilder, djupt betagen, tycktes mig plötsligt, det var jag som låg
Raab med anhållan, att han måtte anse en sådan bordläggning mindre nödig, när det, på sätt Hr Gr. o. Landtm, redan behagat förklara, står hvar och en öppet att vid densamma göra erinran vid särskilda tillfällen. Hr Brakel: Jag vet icke om jag har förmåga att här på detta rum försvara de åsigter jag framlagt, men säkert är att jag 368 Den 26 November f. m. dertill har vilja, och jag hoppas att viljans värma skall på något sätt godtgöra förmågans obetydlighet. Gr. Frölich har sagt, att bakom den man, som här står, att bakom mitt förslag torde kanske stå en annan man än jag sjelf. Hvad detta hans yttrande beträffar, så får jag förklara, att bakom den man, som här står, fins icke någon annan och ej heller bakom det förslag jag framställt. Det är möjligt att den finnes, hvilken delar de åsigter, som jag här ämnar förfäkta, och i sådant fall får jag högt förklara, att jag gerna skulle vilja vara ett medel i hans hand, ett medel till utförande af hans värf, om de åsigter jag blifvit updragen att framlägga och försvara skulle bidraga till fosterlandets trygghet, anseende och ära. Men detta är nu icke förhållandet; det är endast min egen åsigt om fäderneslandets gagn och bestånd som jag går att utveckla; det är endast min enskilda tro om hufvudvilkoret för dess försvar jag skall söka rotfästa och utbreda. Om jag här i mitt försvar för min motion skulle särskildt besvara alla de anmärkmr, som blifvit gjorda emot densamma af Gr. Frölich och Gr. von Platen, så skulle försvaret så sönderryckas, att det blefve mig omöjligt att framställa i någon fullständig tafla nödvändigheten af det sjöförsvar, som jag här har föreslagit. Jag skall derföre af R. o. Ad. anhålla att få i sin helhet framlägga och för svara hvad jag här har föreslagit, och att jag under detta försvar, när tillfälle dertill lämpas, måtte få bemöta de genmälen, som blifvit utsagde af mine värde motståndare.
Preste-Slåndet beslutit, att branvinsbränningsåret bör räknas från början af Januarii månad; alt bränningsliden indelas i 2 terminer, af hvilka den förra innefattar Januarii, Februarii och Mars, den senare April, November och December, och alt livar och en till brån vinsbränning berättigad må vara öppet lernnadt, alt vid mantalsskrifning uppgifva, antingen han vill begagna hela bränningstiden eller endera af desse terminer, med skyldighet för den, som endast begagnar endera terminen, alt sjelf vidkännas kostnaden för redskapens försegling vid slutet af den termin han begagnat. Då Utskotten af den från Hederv. Bonde-Ståndet ankomne ålerremiss af Betänkandet N:o 6, angående reglementariska föreskrifter för bränvinsbränningens utöfning, inhemtat, alt den mening inom Ståndet allmänt blifvit yttrad, att bränningsliden måtte indelas i terminer, på sätt Presle-Ståndet redan beslutit, finna Utskotten, på det Bonde-Slåndet må hafva dess rätt förvarad alt göra en sådan dess mening gällande, skäligt hemställa, om icke skiljaktigheten i della moment så väl i fråga om bränningslidens indelning i terminer, som angående kostnaden för redskapens försegling, då endast endera terminen blifvit begagnad, må gemensamt med besvarandet af ofvanberörde ålerremiss behandlas och i sammanhang dermed slutligen afgöras. Med ändring af Utskottens förslag i 10 Momentet, har Högv. PresteSlåndet ansett enkel rectificalor och mäskvärmare med 125 proc:t, dubbel reclificalor och mäskvärmare med i5o proc:t öka afverkningens skyndsamhet och i samma proportion böra beskattas, hvadan tariffen skulle derefter rättas; och har Hederv.
Ty hvad beträffade den gjorda anmärkningen, att nämnde förslag skulle leda till förhöjning i jordskatterna, enär sådant visat sig vid beräknandet af hvad åtskillige hemmans räntor efter samma förslag bordt utgöra enligt medelpriserna för de sista i o åren; så förfölle resultatet af denna anmärkning vid fästad uppmärksamhet derå, att, på sätt pluraliteten af kommitterade härvid jemväl genmält, vid hvarje medelberäkning för en viss tidrymd måste inträffa, att, om särskild beräkning göres för en annan och kortare tid, eller, såsom här skett för 10 år, i stället att förslaget hvilar på 20 års medeltal, resultatet måste blifva olika. På hvilkendera sidan förlusten eller vinslen inträffade, berodde af tillfälligheten. Efter de åberopade exemplen skulle dock, under den mindre tidrymd de afse, skatterna hafva blifvit högre, men detta vore en följd deraf, att priserne å spanmål, i anledning af flere under nämnde period inträffade missväxt-år, varit uppstegrade; — händelsen kunde likväl hafva fogat tvärtom, ulan att det ena resultatet mera än det andra bevisade, hvad framdeles i medeltal för någon längre tid kunde beräknas. Man borde i detta afseende endast erinra sig, att omförmälde och många andra hemmans nu dragande räntor tillförene under ett och annat år, då markegångspriset varit serdeles högt, uppgått till ännu större belopp, än hädanefter med tilllämpning af ett medelpris ens kan inträffa. För öfrigt utgjordes de hufvudsakligare räntepersedlarne äfven mestadels af råg, korn och smör, i följd hvaraf den befarade skatteförhöjningen vid detta särskildta förslags tillämp - 24 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N:o 66. ning likaledes borde kunna inträffa. — Då likväl dessa varupersedlar, som redan voro de hufvudsakligaste föremålen för produktionen i rikets alla orter, ännu mera skulle blifva det, i mån af åkerbrukets och ladugårdsskötselns obestridligen tilltagande förkofran, kunde
Kongl. Maut har fluteligen och framför allt warit betänkt pa medlen alt utsträcka stelfwa inrättningens biträden ät del Allmänna, sa långt som hwarje orts werkliga behof päkavade och tillgangarne pröfwades medgifwa; Och Kongl. Majit har jemwäl njutit den tillfredsställelsen att se stna omsorger krönta med framgång. I en tid da Staten nödgats underhalla Troupper till Lands och Sjös för Rikets förswar, hafwa likwal, dels uppå Kongl. Ma>.ts egna omedelbara anordningar, dets i följd af de Magazins-Directionen i allmänhet uppdragna åtgärder, under innewarande ars första hälft, för Länets Jnnewanares undsättning blifwit utlämnade omkring Femtio Tusende Tunnor Spannemal af särskildta stag, till de möjligen billigaste pris och, der omständigheterne sadant fordrat, med bewiljadt anstånd för betalningens erläggande Det ar endast genom tidigt träffade werksamma anstallter i synnerhet till införskaffande af Utländsk Spannemal, som deka betydliga understöd, uppgående i wärde till mer än en tredjedels Million Riksdaler Banco, kunnat astadkommaö: Anstallter hwilka ännu fortsattas för samma ändamål. Kongl. Maj.t bär i Nader welat meddela Riksens Ständers Stats, Utskott deka underrättelser, icke i afsigt alt af Riksens Ständer asta något ökadt anstag för en inrättning, hwars närwarande tillgångar, ehuru sparsamma de äro, skola genom klok och omtänksam hushållning blifwa tillräckliga, men pä det Utskottet deraf ma, till det begagnande som i öfrigt ttenligast finnes, taga fullständig kännedom ej mindre om de i Magazins - Directionens förvaltning tillkomna förändringar, än äfwen om de werkningar som denna förwaltning, bringad till närmaste öfwer - Den >7 Julii. >719 öswerensstammelse med sitt wigtiga hufwudföremäl, medfört Kongl. Majit förblilwer rc." Jemte det Stats-Utskottet ansedt sig böra till Riksens Högloft.
Herr Hjerta: Förhållandet är, alt Pre - Den i Mars e. in. 73 steStåndet afslagit det första Betänkandet, och att BorgareStåndet lågt det till Handlingarne; Ridderskapet och Adeln skulle således komma att ensamt bifalla det. Det torde alltså vara rigtigast, att till Contraproposition antaga afslag å Utskottens senare Utlåtande. Friherre Cederström: Uppgifterne om de öfrige Ståndens beslut äro origtiga och korsa hvarandra. Det första Betänkandet är nemligen af Ridderskapet och Adeln samt PresteStåndet återremitteradt, men af Borgareocti BondeStånden bifallit. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken erinrade, att Ridderskapet och Adeln redan beslutat, att Contrapropositionen borde innefatta afslag å Utskottens senare Utlåtande N:o 128, hvarefter Hans Excellence framställde följande Voteringsproposition: Den, som bifaller Stats-, Bevillningsocli EkonomiUtskottens under N:o 128 afgifne senare Utlåtande, angående förändring i sättet för Grundräntornes eller KronoTiondens utgörande, likväl under iakttagande af det förtydligande, att i stället för det i de 3:ne första punkterne af Utskottens förslag förekommande uttryck: Markegångsprisj bör bestämdt utsättas Markegängspris i Länet} voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; 74 Den i Ma rs e. m. Vinner Nej, anses StatsBevillningsoc!i EkonomiUtskottens berörde Utlåtande bafra blifvit af Ridderskapet och Adeln afslagit. Hvilken voterings-proposition af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt anslogs. Voteringen börjades klockan half till 10 e. m. och befunnos, efter voteringens slut, klockan ett qvart till 11 e. m., sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, röslerne hafva utfallit, som följer: Ja — 4r. Nej — i3.
I anledning åter af Hr Lagerhjelms anförande får jag förklara, att jag icke tilltror mig kunna bestämma, huruvida Utsk:s åtgärd kan leda till riksdagens förkortande eller förlängande: men TJtsk. harvid detta tillfälle trott sig böra fästa afseende derpå, om tolagen är ett bevillningsmål eller ej, hvartill jag för min del ej kan finna den kunna hänföras. 60 §. utstakar hvad med bevillningsmål bör förstås, och om man går till ansvarighetslagen, stå der i 3 §. från bevillning undantagna sådana afgifter, hvilkas föremål äro inrättningar till enskildas gemensamma nytta och beqvämlighet, såsom båk-, bro-, färjoch andra afgifter af dylik beskaffenhet; de här uppräknade afgifterna äro jemväl allmänna. Hr v. Hohenhausen har åter åberopat 34 §• Riksd.- Ordn., der det visserligen står, att R. St. kunna remittera sådana mål, som till visst Utsk. icke höra, antingen till Allm. Besvärsoch Oecon.Utsk., eller till något af de öfriga Ulsk:n, och denna hänvisning företrädesvis till Oecon.Utsk. synes äfven gifva stöd åt Bevilln.Utskrs åsigt; men der står i allt fall, att det är R. St., som sålunda kunna ålägga ett TJtsk. att upptaga till behandlingen remitterad fråga, icke ett RiksStånd ensamt. Om således RiksSt. samfäldt ålerskicka motionen till Bevilln.Utsk., blir det Utsk:s pligt att upptaga den; men förrän detta skett, bar Utsk:s pluralitet ansett sig böra handla icke efter R. o. Ad:s smak, utan enligt grundlagen och med afseende huruvida frågan är ett bevillningsmål, eller icke. Då Gr.
Committerade äro i begrepp att under loppet af detta år ■ till Eders Kongl. Majis Nådiga pröfning föreslå förbättradt Reglemente om Saltpeter - Upphörden , speciellare InStructioner för Saltpeter-Sjuderi-Styresmännen, och föreskrifter angående betalning af de på Kronans Bekostnad anskaffade Sj tidnings pann or. Committerade framhärda med undersåtlig Vördnad, tro och nit Stormägtigsfé Allérnädigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts titiderdånigste och tropllgtigste tjenare och undersåtare. ilf. Rosenbi a d, G. F. Wirsen. N, Frödelius. Stockholm den-23 Mars 1815* D. Krutmeyer. Likheten med Originalet intygar JB. Berndtson Cantzli-Råd, Expeditions-Secreterare vid Kongl. Krigs-Expedition. gm B. Deri i§ April, Kongl. Majis; Nådiga Författning om Saltpeter sjuderi-Inratlningen i Kronobergs , Calm are och Jönköpings Lein samt Ostra och Vestra Göinge Härader af Cristianstads Lun. VI CARL &C. Och håfve VI i Nåder sålunda förordnat: 1:0 För att bringa Verket 1 likstämmighet och göra inrättningen destomera kraftfull, skola nämnda Län och Härad förenas under en Styresman eller Directeur. Denne, hvars skicklighet bör noga pröfvas, föreslås af Landshöfdingarne gemensamt till erhållande af Vårt Nådiga förordnande. För denna gång håfve VI dertill i Nåder förordnat förre Styresmannen, nu varande Saltpeter-TJppbördsmannen, Öfver-Jägmästaren EriC Kihlström, hvilken i Saltpetersjuderiet ådagalagt berömliga kunskaper. q:o Styresmannnen bör vara boende inom nagotdera af de till districtet lydande Småländska Län.
På denna grund och då jag, i följd af hvad jag förut haft äran yttra, icke kan medgifva att ConstitutionsUtskottet uti en med GrundLagarne enlig Form för Riksens Ständer tillkännagifvit sin åtgärd i detta Mål, anser jag Betänkandet, hvilket första gången ifrån Utskottet inkommit och sålunda icke kan, på sätt några Ledamöter yrkat, antingen undergå någon förändring, eller till en del återremitteras, böra i hela sin vidd återgå till Utskottet, som derigenom kommer i tillfälle att yttra sig öfver åtskilliga, efter min öfvertygelse vigtiga Anmärkningar dervid, och att sitt Utlåtande i ett med Constitutionen öfverensstämmande skick till Riksens Ständer å nyo öfverlemna. Friherre Anckarsvärd: Jag har redan förila rat, det jag, lika med hvad Herr Påhlman nyss anfört, gerna lemnar bifall dertill, att saken må förfalla, men jag har trott, att, sedan Målet således vore afgjordt, skulle likväl de i anledning af Utskottets Betänkande framställde Anmärkningar både kunna och böra, om icke återremitteras, åtminstone till Utskottet remitteras. Skulle denna åtgärd icke af Ridderskapet och Adeln anses böra äga rum, afstår jag derifrån under anhållan endast att få emot ett sådant Beslut mig reservera. Den 12 Martil. 561 Herr Grefven och Landt Marskalken förklarade, att då 56 §. i RegeringsFormen stadgade, att Utskottens första gången afgifne Betänkande borde i Ståndens Plena framställas till antagande eller förkastande, utan förändringar eller tillsatser, ansåge Herr Grefven och LandtMarskalken sig icke kunna framställa den af Friherre Anckarsvärd föreslagne Proposition, utan finge i stället hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, att ConstitutionsUtskottets ifrågavarande Memorial måtte läggas till Handlingarne, och Målet således få förfalla. Ropades
Att taxer:svärdet i stad för närv:de närmar sig mera det verkliga värdet än taxer:svärdet på landet, är en känd sak, och att sål. det senare kan antagas komma att förhöjas i relativt högre proportion än fastighetsvärdet i stad; men derigenom sker ingenting annat än den rättvisa fördelning af bevillnm, som hittills saknats. Och då bevillnm hädanefter skulle utgå med endast 1 proc. af värdet i stället för 2 !/2 proc., så lärer man icke böra befara, att egare af fastighet på landet kommer att erlägga effektivt högre bevilln. än för närvarande, emedan, för att detta skulle inträffa, hans fastighet skulle blifva taxerad till nära tre gånger högre värde, än hvartill den nu är taxerad. År 1857 uppgick bevillnm af alla slags fastighet, som jag nyss nämnde, till omkring 770,000 rdr. Efter närv:de taxensvärde skulle den, med tillämpning af Komiténs förslag, eller 4 öre pr 100 rdr af värdet, komma att utgå med endast 264,000 rdr, hvaraf synes, att ingen effectiv förhöjning i bevillningen är att befara, förr än taxeringsvärdet å all fastighet blifvit uppskattadt till nära 3 gånger dess nuvarande belopp, och om Den 9 M»j f. m. 27 detta än kan i något enstaka fall antagas blifva en möjlighet, måste ett sådant fall otvifvelaktigt komma att höra till mycket sällsynta undantag, och rättvisan af en sådan taxering säkert icke komma att af någon bestridas. Den hittills gällande BevillningsFörordningen grundar sig på förutsättningen af oärliga uppgifter och på godtycke hos TaxeringsKomitéerne, och den ojemnhet i beskattningen, som derigenom uppkommit, är allmänt erkänd. Komitén har, efter min tanke, på ett särdeles förtjenstfullt sätt sökt i sitt förslag undanrödja de öfverklagade felaktigheterna i förordningen, och det är min öfvertygelse, att, om Beredn:soch Taxe rings-Komitéerna med allvar och nit fullgöra deras grannlaga uppdrag, med sträng tillämpning af den föreslagna förordna föreskrifter, så bör hädanefter ingen rättvis klagan uppstå öfver olikhet i beskattning emellan olika samhällsklasser.
Att de besigtningar och värderingar å båda Egendomarne, som, genom Öfver Intendents Embetet, komma att verkställas, ske, i närvaro af Deputerade, så väl från Riksgälds-Contoiret, som från Drätsel Cominissionen, å Stadens vägnar. 2:0 Att, derest de värden, hvilka, vid berörde förrättning, varda Egendomarne åsatte, skulle af Rikets Ständer godkännas, det skall vara åt Rikets Ständer förbehållet att besluta och afgöra, huruvida ett definitift byte skall ske samt, i följd deraf, mellangiften eller öfverskjutande skilnaden i värdet, som den ena eller andra Egendomen blifvit åsatt, fi<juideras. 3:o att, så länge det provisoriska bytet äger rum, alla utvändiga reparationer, som å Husen kunna erfordras, ombesörjas af vederbörande Egare, hvar för sitt Hus; hvaremot de förändringar, som kunna tarfvas invändigt i husen, skola af de sammas innehafvare verkställas och bekostas, samt följaktligen för det Hessensteinska Huset af Riksgälds-Contoiret och för det nu af General Assistance Contoiret begagnade Hus, af Drätsel Commissionen, å Stadens vägnar; dock med vilkor, att, i händelse något slutligt utbyte ej kommer att ske, Husen afträdas och återlemnas ömsesidigt i det skick, hvari de, vid det provisoriska emottagandet, befunnits. Efter det ofvanberörde, af Herrar Fullmäktige stadgade vilkor blifvit, genom Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse den 2 sistlidne Juni, gillade, har ordentligt Contract, om ifrågavarande provisoriska husbyte, blifvit, under den 8 påföljde Augusti, emellan Herrar Fullmäktige, å RiksgäldsContoirets vägnar samt Drätsel Commissionen, å Stockholms Stads vägnar, uprättadt och exemplaren utvexlade. I saknad af Besigtnings Instrumenten, hvilka ännu icke kommit Herrar Fullmäktige tillhanda, hafva Revisorerne icke kunnat något utlåtande om desse Egendomars beskaffenhet meddela. f. d. Filial Discont - Inrätt ning ar ne. z.nefurGö.