Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Man har sagt, att om dagens debatt, för dagen intressant, före justeringen gjordes allmän, vore denna sedermera för sen, i synnerhet om yttrandet blifvit i Tidningar infört, och man har på den anförda grund, att Riksdagsordningens 58 §. härigenom skulle mista sin kraft och verkan, stödt det påstående, att Friherre Åkerhjelms hela motion bordt väckas i likhet Sied grundlagsfrågor. Ehuru RiddarhusUtskottet, såsom enskildt förordnadt af Ridderskapet och Adeln, ej anser sig tillhörigt granska grundlagsenligheten af en motion, som genom Ridderskapets och Adelns formeliga beslut blifvit till Utskottet remitterad, tror Utskottet likväl undersökningens fullständighet fordra ett upptagande af hvad Sere varda talare sig yttrat om dennfe Ben ix Martii. motionens, af dem förmodade, egenskap utaf grundlagsfråga. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Bilagor till Högloflige Ridderskapets och Adelns Protocoll, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm; År 1823. Nionde Bandet. STOCKHOLM, Tryckte hos Oi,of GhAHN, iSsi. i r_ v \v • •■* , >- •' ■ ... •• -'■■'v . x‘.\';'X ■ , v - ■ ■ / ■ ' xx ; . ; xx.' x : - > f i \ 'i ~ ^ i , .■ Bilagor tili Pleni-Protocollet för den 5 October* Den hufvud fråga, «om ar Öfverläggningetts föremål, eller Statsoch BancoUtskottens memorial, angående den af Rikets Ständers Fullmägtige öfver Bancooch Riksgäldsverkea vidtagne åtgärd, att genom Protocollsutdrag i JustitiasOmbudsrnaDsEmbetet insätta den af Rikets Ständer till JustitiseOmbudsmannens efterträdare utsedde man, har endast i och föf sig sjelf och utan alla personliga attributet betragtsd, synts mig äga en så fast stödjepunkt i Lagens bestämda kraf, att jag trott den sakna alla verkliga element för strid. De inom detta
Litt. W.) »Då för Vester-Norrlands Bevärings-Bataljon samma förhållanden ega rum, som för Hallands, tillstyrker jag i underdånighet, att lönerne här äfven matte bestämmas lika med hvad nyss föreslaget blifvit, men att, för den här särskilt förekommande befälspersonal, följande aflöning måtte fastställas, nemligen: för Regements-Qvartermästaren 1,000 R:mt. » Andre Löjtnant 600: — » Fanjunkare ... 100: — Enligt bilagde förslag (Bilagan Litt. X) uppgår den ifrågaställa tillökningen i Bataljonens stal till 6,223 Rdr Rmt; och då Bataljonens nuvarande anslag redan utgår eller kommer att utgå från f. d. Jemtlands Fältjägare-Regementes gamla lönetillgångar, hemställer jag i underdånighet att berörda summa, 6,293 Rdr, måtte särskilt på stat uppföras, att för aflönandet af befälet vid Vester-Norrlands Bevärings-bataljon användas; kommande framdeles, då Bataljonens utaf f. d. Jemtlands Fältjägare-Regementes tillgångar afsedda löneanslag varder fullt disponibelt, detsamma tilläggas det föreslagna nya Riks-statsanslaget för Vester-Norrlands Beväring. För jemförelse, mellan Lif-Bevärings-Regementet samt Hallands och Vester Norrlands Beväring, af nuvarande aflöning, den föreslagna tillökningen och de nya lönerna, bifogas trenne deröfver upprättade tabeller.» (Bilagorna Litt. Y.) »Beträffande Gottlands National-Beväring har Militär—Befälhufvaren på Gottland, uti det af honom i ämnet afgifna memorial, i underdånighet anmält, alt NationalBeväringens högst ringa löner och arfvoden nu mindre än förr finnas svarande emot sin bestämmelse, i anseende till nära dubbelt stegrade kostnader för lefnadsbehofven på Gottland; äfvensom att anslagen till öfriga för National-Beväringen af - Bil. M 3 till Kongl. Maj:ls Nåd.
R:dr för en upplaga af 500 exemplar, och till 104,000 R:dr för 1,000 exemplar, utgiften för papperet oberäknad; hade Professoren Erdmann, för den händelse, all anordnandet af en dylik summa för ifrågavarande ändamål, om ock på 7 eller 8 år fördelad, skulle anses innebära en alltför stor uppoffring ä Statens sida, i afseende på det enda då återstående tredje alternativet, eller att begagna Svenska mililärkartan i T -dels skalan med uteslutande af terrängen, och derpå anbringa de geologiska färgerna i färgtryck, vidare anfört att, ehuru visserligen flera bland de sålunda i „ui)-dels skalan aflättade blad, isynnerhet på vissa trakter, komme alt genom myckenheten af inrymda färger och beteckningar, erhålla ett något ölverlastadt och hopgvttradt utseende, torde likväl denna skala kunna uppfylla närvarande tids fordringar vid allmängörandet af de nu pågående geologiska undersökningarnas resultat, sä mycket hellre som, derest dessa fordringar icke vore alltför öfverdriliia, dylika kartor i |ou'- dels skalan nu til! en början kunde anses göra tillfyllest för ali fä en sådan allmän bild af fäderneslandets geologi framställd, som med undersökningarne frän början varit åsyftad; hvaremot för vissa trakter, der de geologiska förhållandena vore af en mera invecklad natur, i alla läll återstode, när beholvet sä påkallade, att lör en eller annan specialkarlas ulgifvande använda dels skalan eller måhända en ännu större; och skulle, enligt uppgjord beräkning, kost - 66 Expeditinns-Ulskottets Förslag till underd. Skrifvelse I\T:o 167. upplaga af 500 exemplar och 36,000 Rulr för en upplaga af 1,000 exemplar; hvadan således, enär två sädane blad, sedan undersökningsoch tryckningsarbetena kommit i full gång, borde kunna hvarje år medhinnas, detta skulle vid en upplaga af 1,000 exemplar medföra en ärlig utgift af 3.600
och vinnandet af det med länet äfsedda ändamål högst angeläget vilkor, anses, att de kapi lalér, som af Staten sålunda upplånas, varda å långi Tvärens sida ouppsägbara. Och om än, tili en början samt innan obligalions-innehafvare hunnit mera allmänt vänja sig vid något annat sätt att realisera obligationer, än 652 Expeditions-Vtskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 203. deras uppsägning till inlösen, ouppsägbarheten koinmer att hos åtskilliga större och mindre kapitalister väcka tvekan i afseende på begagnandet af det erbjudna tillfället att få sina kapitaler förräntade, kan denna tvekan likväl förutses skola försvinna, i den mån fördelarne af kapitalernes säkra och orubbade förräntning samt möjligheten att, då sådant önskas, utan svårighet föryttra innehafvande obligationer, blifvit genom erfarenheten bekräftade. I frågan om Staten förbehållen uppsägningsrätt, bar dock ej bordt förbises, alt, då de i sednare tider verkställda oförmodade uppsägningar af Riksgälds-kontorets utgifna räntebärande obligationer möjligen torde gifva anledning lill den förställning, att äfven de obligationer, hvilkas utfärdande af samma Verk nu ifrågakommer, likaledes efter en kortare tiderymds förlopp blefve uppsagda, skulle vissheten att sådant icke kommer alt ske, innan någon på förband bestämd längre lid tilländagått, säkerligen öka benägenheten alt begagna dessa obligationer till samiade kapital-behållningars förräntande. Af sådan anledning och med afseende å orsaken till samt syftemålet med den nu föreslagna upplåningen hafva Rikets Ständer funnit de långifvare, af hvilka Riksgäld.s-kontoret erhåller hela det i obligationerna förskrifna kapital-belopp, böra tillförsäkras rättigheten att, under någon viss tid, få hafva sina kapitaler, emot den bestämda upplånings-räntan, i Riksgälds-kontoret innestående; hvaremot vid de fall, då kapital-rabatt eger rum, Riksgälds-kontorets styrelse bör vara oförhindrad begagna den i obligationerna deras utgifvare tillerkända rätt att dem, när som helst, till inlösen uppsäga.
Sedan do infordrade uppgifterna till Ecklesiastik-departementet inkommit, blof det, för vinnande af en lättare öfversigt af förhållandet, nödigt, att åt dem gifva en förändrad uppställning och då dessutom den för särskilda stift i olika slag af spannmål utgående del af löneinkomsterna, sorn icke blifvit i visst värde utförd, fordrade ytterligare beräkningar, för att åtminstone tjena till grund för bedömandet af de särskilda biskopslönemas förhållande till hvarandra, samt de lemnade uppgifterna rörande beloppen af kronotionde och indelta räntor icke fullkomligt öfveronsstämde med den i Kongl, stats-kontoret befintliga Stats-liggaren, upptagande allt hvad till Clereciet är i stat anslaget, har inom Departementet blifvit för hvarje biskopslön uppgjordt ett sammandrag och omslut, upptagande / lön af Staten, inkomst af prsobonde-pastorat och afdrag, hvarefter dessa blifvit vederbörande indelnings-hafvare dolgifna till granskning och meddelande af de ytterligare upplysningar, hvilka dels i sammanhang härmed begärdes, dels af omständigheterna i öfrigt kunde finnas påkallade. Sedan frågan sålunda blifvit så fullständigt utredd, som tid och öfriga förhållanden möjligen medgifvit, har jag låtit upprätta bifogade tablå öfver samtlige Biskoparnes i riket löneinkomster, sammanfattad efter för hvarje stift uppgjord special-uträkning, och torde Eders Majit täckas i omfånget af alla dessa förberedande arbeten finna en giltig ursäkt, att detta ärende, sednare än önskvärd t: varit, blir inför Eders Maj:t i underdånighet föredraget. Innan jag går att i underdånighet yttra mig i hufvudfrågan, torde jag vara pligtig att i korthet redogöra för don grad af noggrannhet, hvarmed de i tabellen förekommande siffror angifva den tillgång, som för en reglering af Biskoparnes löner är att påräkna. Som bekant är, utgöras Biskoparnes inkomster af kronotionde, indelta räntor, särskilda anslag i penningar, boställen och på lön anslagna hemman, lägenheter och jordar samt inkomst af praebonde-pastorat.
Cjenom nådig skrifvelse, den 17 nästlidne Januarii, har Eders Kongl. Majit anbefallt Dess och Rikets Stats-Contoir att inkomma med underdånigt yttrande, i anledning af de förslag och anmärkningar, som förekomma uti Riksens Ständers Revisorers den 14 förutgångne December afgifne Berättelse ofver den då verkställde granskning af Scats-Verkets tillstånd, styrelse och förvaltning åren 181 7 och 181S. Till fullgörande häraf får Stats-Contoiret, i de delar denna berättelse föranleder, till dess yttrande, i underdånighet anföra följande: 1) I anledning af hvad om Riks-HufvudBoks-arbetet blifvit andraget och hemstäldt, åberopar Stats-Contoiret i underdånighet dess, i den dermed sammanhängande frågan om Rnkenskapsmethodens förändring, fattade underdåniga tanka, ankommande uppå Eders Kongl. Majts Egen nådiga pröfning, om Collegiernes gemensamma utlåtande må, till ämnets närmare utredande, vid detta tillfälle allmängöras. a) Sedan de äldre Anticipationerne nu mera blifvit utredde, och Stats-Contoiret derigenom 3a Riksens Ständers kommit i närmare tillfälle än hittills, att mänadtligen controllera Eders Kongl. Maj.ts Befallningshafvande^ dispositioner af Stats-Verlcets medel ur Landt-Ränterierne, låra anledningarne till erinran dervid utan tvifvel blifva mera inskränkte ån förut. Huruvida det oaktadt, såsom följd deraf att förskotter i åtskillige orter funnits meddelte till ändamål, som för Stats-Verket varit främmande, Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i allmänhet skola, på sått Revisorerne hemställt, förståndigas om ett noggrannt iakttagande af hvad Kongl. CirculaireBref den 30 November 1810 innehåller, beror på Eders Kongl. Maj:ts Egen höga pröfning.
Bej vårsoch OeconomieZ/tslottet1 Af det Förslag till Allmän Stadga för Fattigvården i Riket och tiggeriers hämmande, Kongl. Maj:t i Nåder meddelat Rikets Ständer; af Prosten Doctor Svedelii Anförande om medel till förekommande af det skadeliga landstrykeriet, tillika med de tillägg, hvilka af flere Ledamöter inom Ståndet blifvit, rörande detta ämne, gjorde; af Prosten, Doctor Fryckstedts Memorial, angående ändring i flyttnings-tiden för Tjenstehjon, tillika med flere i detta ämne inom Ståndet afgifne yttranden; af Prosten Bexells Memorial, angående Hospitalsoch Dårhuslnråttningar; af Prosten Doctor Stenhammars Memorial, i anledning af Extra Roteringen och de Roterades åtagande att underhålla hästar i stället för Manskap, jemte flere Ledamöters rörande sistnämnde tvenne ämnen afgifne yttranden; af Prosten Grevillii med flores anföranden i frågan om rättighet för Torpare att tillverka brännvin; af Pro. Dm 27 Maji/. rn. sten Östbergs Memorial, om bestämmande af en viss tid för bortvandrande personers uteslutande ur Husförhörs-längderne; af Professoren Fröbergs Memorial, om upplösning af Allmänna Magazins-Inråttningen under dess nu varande form; af Prosten Sundii Memorial, örn afskaffande af GårdfariHandeln; af Professorer Fröbergs Memorial, om ändring i Lurendrägeriförfattningen, af Prosten Doctor Lofflers Memorial, om särskilda Markegångar för öfre och nedre Dalarne; af Biskopen Doctor Almqvists Memorial, om inrättande af en tecknisk Undervisningsanstalt eller ludustriSkola i Stockholm, samt LancasterSkolor i Landsorterne; af Prosten Horsters yttrande, angående nödig jemkning af Tjeristehjons löner och lönings-sått; af Professoren Doctor Franzéns hemställan, om rättighet för de Finnar, hvilka bebo den så kallade Finnskogen i Wermland och Norrige, att bjrgga egna Kyrkor, utgöra egna Socknar och löna egna Prester; af Prosten Almgrens Memorial, angående förbättrad undervisning för Allmogens barn; af Prosten Doctor Stenhammars Memorial, örn den åfventyrliga hastigheten af den så kallade Kungsskjut.sen; af Prosten Arbmans Memorial, angående PassevolanceVerket i Jemtland; samt af Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse till Riksens Ständer, om föreslagen jemkning i Extra Roteringen.
Ridderskapet och Adeln. S. S. D. D. Vid föredragning af Konstitutions-Utskollet^ den 26 och 50 sistlidne November på bordet lagda Memorial N:o 2, med uppgift på de från sistlidne riksdag hvilande förslag till ändring i Grundlagarne, antog Ridderskapet och Adeln Kongl. Maj:ts under punkten N:o 1 upptagna nådiga Proposition af den 6 Oktober 1857, angående ändring af 5 och 6 §§ Regerings-formen, i afseende å Stats-Rådets sammansättning; och sedan genom erhållet utdrag af Bonde-Ståndets protokoll inhemtats, att bemäide Riks-Stånd förkastat den förenämnde Kongl. Propositionen, blef det under punkten N:o 2 framställda förslag till ändring i ofvanberörde § af Regerings-formen, angående ett nytt Stats-departement, af Ridderskapet och Adeln jemväl antaget. Utaf de öfriga i Memorialet förekommande förslag antogos: N:o 4, angående det tillägg till 12 § Regerings-formen, alt Konungen icke må utan Rikets Ständers samtycke blifva regerande Furste af utländsk stat; N:o 5, angående ändring uti 17 och 22 §§ Regerings-formen, åsyftande förstärkning uti antalet af Högste Domstolens ledamöter; N:o 9, angående ett tillägg i 59 § Regerings-formen och 27 § 1 mora.
Domareu ålagdt att, så snart konkurs inträffar, tillkalla allmän åklagare, att i saken föra talan, hvilkel tillkallande vore utan ändamål, om dermed ej åsyftats, att åklagaren borde af böcker och handlingar taga en på egen forskning grundad kännedom om gäldenärens förhållande. Dertill saknade dock desse tjensteman tid och i allmänhet den insigt och vana i sådana ämnen, som för en dylik forskning vore nödiga. Blefve åter det i denna del framlagda förslag antaget, så vore att hoppas, att ej allenast det allmännas fordringar bättre motsvarades, utan äfven att samtlige borgenärernes rätt och basta på ett verksamt sätt befordrades, genom en fortgående kontroll å de enskilde sysslomannen. Hvad Utskottet i denna del yttrat kan dock Utskottet icke frångå. Utskottet betviflar emedlertid icke, det ju en inrättning af omförmälda art, sådan den i andra länder finnes, kan vara ändamålsenlig; men deremot anser Utskottet densamma ej förenlig med bär i landet gällande lagstiftning i öfrigt. Här uppträder nemligen Domaren i konkursmål endast såsom dömande. Han pröfvar borgenärers anspråk så väl emot gäldenären, som inbördes emellan, men från all förvaltning är han skiljd. Så är deremot icke förhållandet i de länder, hvarifrån motionären synes hafva hemtat sitt förslag. Der finnas serskilda myndigheter, som upptaga och behandla konkurser. De ingripa omedelbarligen i förvaltningen och äro i sjelf va verket att betrakta såsom utredningsmän eller egentligen skiljesjmin. På sådant sätt blifver visserligen konkurs-behandlingen mera enkel <• :h tilläfventyrs med mera hastighet afslutad; men huruvida samtlige borgenärers rättigheter blifva lika betryggade, är en oafgjord sak. Derpå .lana deremot stiftarne åt gällande Konkurslag haft oullatligt ögonmärke. 8 Lag-Utskottets Utlåtande, N:o 122. Hyllande den åsigt, att Domaren ej har annat mål, än att skipa rätt, och att staten, så vidt möjligt är, bör undvika inblandning i enskildes angelägenheter, har man ansett förvaltningen af gäldbundet bo helt och hållet böra bero på borgenärernes omtanka och pröfning.
Tältet tillerkändes diplom för hedersomnämnande vid allmänna konstoch industriutställningen i Stockholm 1897. Pris 18 kr. st. Allt mot förskottslikvid eller efterkraf. Ingående rekvisitioner expedieras samma dag, de anlända. Till Direktör C. H. Liedbecks institut för UIISIOJASSAO antagas fortfarande elever, damer och herrar i skilda kurser. Undervisning i anatomi, fysiologi och sjukdomslära meddelas af läkare och medicine amanuenser. Fullständig undervisning i elektriska och den nya lättoch tystgående dubbelaxlade handvibratorns användning för sjuka. Kapten W. Amans symaskinskoppling till Direktör C. H. Liedbecks vibrator säljes äfven vid C. H. Liedbecks institut. Rikstel. 4165. Allm. Inträde när som helst, önskligast vid terminernas början, 15 aug. och 9 jan. Moderata afgifter. Plats anskaffas i flesta fall. Holmqvists skrifmetod är landets mest spridda och af staten antagen som normalmetod. Skrifkramp behandlas. Begär program. Filip tfolmqvist, Öfverlärare vid Tekniska skolan i Stockholm, lärare vid Ghalmersska institutet. I SÉT Albert Detta utmärkta medel, hvarigenom de svå- raste liktornar inom trenne dagar upplösas och borttagas, försälj es å 1 kr. pr sats i Stockholm endast hos C. F DufVa, Drottninggatan 41. Till landsorten franko mot 1 kr. 20 öre i 10-öres frim. af M. Malmström, Upsala. Se utförlig annons jämte läkareintyg i Idun för den 20 maj. sjukgymnast. Prospekt pä begäran. Adr. : Stockholm, Mästersamuelsg. Allm. (S. T A. 61910) böra för billigt pris tapetsera väggarne med enfärgadt tapetpapper. Profkartamed många fina färgnyanser erhålles mot 10 öres porto af CARL STENBERG, Norrköping. Rikstelefon. (G. 85492) Begär prospekt. VÅFNADER Skyddsstämpel. Bankaktiebolaget Stockholm — Öfre Norrland, Drottninggatan 6. Hushållsräkning 5 %. BRANE T NORRKÖPING.
Frid, frid! (Faller i vanmakt mot pelaren). Tionde scenen. Daniel Hjort. Johan Fleming. Arvid Stålarm. (med en brinnande fackla) STÅLARM. Här har du facklan. Redan man från borggår'n oss trängt till slottets dörrar. Hertigen själf stormar fram. På borggår'n står han redan. Så snart du hör i hvalfgången signalen, tänd an de där. Farväl! (Går). Elfte scenen. Daniel Hjort. Johan Fleming. JOHAN FLEMING (lyser med facklan på Daniel Hjort). I vanmakt fallen! Naturn är altför god. DANIEL HJORT (uppvaknar). (De fixera hvarandra med en lång, stum blick) JOHAN FLEMING. Förmätne, djärfs du än uppå mig se! DANIEL HJORT. Min blick dig följer som ett samvete. JOHAN FLEMING. Be bort till Gud och gör din sista bön! DANIEL HJORT. Din hand förvissne! Jag har bedt min bön. JOHAN FLEMING. Fins ingen Gud, då så en usling dör. DANIEL HJORT. Ej för ett sådant värf, du här utför. JOHAN FLEMING. Ljud snart, signal! Du räddar kung och tron! DANIEL HJORT. Dö bort, signal! Fördärfvets, mörkrets ton! JOHAN FLEMING. Du fram den kallat och med den du dör. DANIEL HJORT. Men er med mig i afgrunden jag för. Tolfte scenen. De förra. Sigrid. SIGRID. Det är en lögn, en nattsvart lögn, hopspunnen att oss fördärfva alla. Nej, han har, han har det icke gjort. JOHAN FLEMING (kallt). Du, Sigrid, här? Hvad vill du här? SIGRID. Få visshet och få dö. JOHAN FLEMING. Olyckliga, vanära icke dig, ditt namn, din far! Med brottslig känsla tig! SIGRID. Hvad är mig far och namn och alt mot honom, i lifvet falskt, i dödens stund ändå, engång, vill hjärtat fritt och öppet slå!
Grefwe lVlöi-ner, ^clolpb Loran, förmälte sig med tillfredsställelse och högaktning hafwa afhört de tänkesätt, af patriotism och sorgfäU lighet för medbröders wal, ^om i Bonde-Ständets Protokolls-Utdrag, och Deputatwnens Ord^ förandes Tal, warit uttryckta. Han trodde gtt r en tid, sadan som denna, dä Fäderneslandet unker wista synpunkter kunde anses swäfwa i en cwist belägenhet, det torde wara af wigt, att Riksens Ständer pä ett friwilligt sätt inffränkte antalet af föremålen för sina bandlägg uingar, wid detta Riksmöte. Han finge pä sädan grund hemställa, att Ridderffapet och Adeln mätte behaga lemna sitt bifall till den af Bondeståndet gjorda Proposition. Men tillika utbad han sig fä yppa den önskan, att i allmänhet, sä sparsamt, som möjligt wore, och icke utan för tydligen wigtiga orsaker, nya frägor mätte i Riks-Ständen, under detta Riksmöte, blifl rwa Den 11 Augusti. wa till afgörande framställda. Detta äsyftade han mätte yttras fasom en önskan, wisierligen icke såsom ett beslut; och detta sä mycket häldre, som en sädan önskan fullkomligen instämde i esprit'n af Bonde-SLändets proposition. För öfrigt skulle Herr Grefwen bäldst hafva önskat, att detta mäl kunnat afgöras utan - remisi; men dä Bonde-Ständet yttrat sin åstundan derom, wille han ej densamma afstyrka , utan begärde blott uti Protokolls-Utdraget som torde komma att innefatta Ridderstapets och Adelns bifall, tilläggningen af den önskan, att ej nägra nya motioner utan yttersta nödvändighet mätte wäckas. >^err Baron oclr L.andk-M<rrskalk>m gjorde Proposition till bifall ä Bonde-Ständets framställning, med den tilläggning Herr Grefwe lVlörner föreslagit. Beswarades med ett starkt Ja.
J Scmte Älafjena 0täöer: för öem, forn minna bur|Tap pä utrifeé fyanöel 3: 16. — anöre 3j)anölanöe ocf) §abrtförer . 2: 28. — 0jöi^aptener od) £oopoaeröie>0£eppare l: 16. — äDanötmerfare 1: 8. — anöre borgare l: 4. Sertificater för till utrifeö ort gäenöe öppna bätar . — 4. — in[)em(!a öäcfaöe fartyg . — 16. — mlänöjfa öiro — 32. §olfpafö för 0feppare od) föefättuing pä refor till ut rifeö ort — 24. fribref 9 fribref för $artt;g ed) 33åtar Derom tttgifne förbittbelfer . ©e fä 11 bref SiqoiDatiotier öfroet Äronoforbringar . Sftäflare»flutfeblar, f>roarje 3)Mftare>bref till ^abrifé* od; äpanbtroerférörelfe: i Stocholm odj ©örneborg famt förgå flagent?
Värdinnan, hos hvilken hon bodde under sommaren i en af förstäderna, var väl något tvifvelaktig om hvad hon skulle tänka om henne, då hon ibland klockan två om natten kunde se en man komma ut från hennes rum och klättra öfver den höga muren, som omgaf trädgården. När därtill kom, att denne unge man tillbragte hela dagarna hos Sonja och alltid fördröjde sig till sena natten, samt att hon vid denna tid ej umgicks med någon annan, måste man medge att saken såg misstänkt ut. Och likväl var detta förhållande af det mest idealistiska slag man gärna kan tänka sig. Den unge mannen var polack och revolutionär, för öfrigt matematiker och skald. Hans och Sonjas själar voro två brinnande flammor, som möttes i en enda låga. Aldrig hade någon förstått henne som han, aldrig så delat hvarje hennes stämning, alla hennes tankar och drömmar. De voro oupphörligt tillsammans, och dock använde de de korta stunder de voro skilda till att skrifva till hvarandra långa utgjutelser. Tillsammans skrefvo de poesier och hade äfven begynt en lång, romantisk roman. De svärmade för idén om att människorna äro skapade parvis, så att hvarje man och kvinna blott är en half människa, den andra halfvan, som skulle göra henne till en helhet, finns alltid någonstans på jorden, men det är blott i sällsynt lyckliga fall som de två halfvorna sammanträffa här i lifvet, i de flesta fall sker det först i en kommande existens. Hvad vill man begära af mer fullblodsromantik. Här i lifvet kunde de icke förenas, emedan lifvet redan förstört villkoren för en verklig förening. Äfven om hon kunnat bli fri, så hade hon dock tillhört en annan, och detta kunde den unge mannen, som bevarat sig ren för dens skull, som en gång skulle blifvit hans enda kärlek, icke försona sig med. Icke heller hon kände sig äga rätt att tillhöra en annan, ty bandet med mannen var icke fullständigt slitet, de skrefvo till hvarandra någon gång, det var alltjämt tal om att återse hvarandra, och hon var honom ännu i grunden tillgifven. Förhållandet till polacken bestod således uteslutande i tankeutbyte och i en tämligen abstrakt känsloanalys.