Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessa Contracler förbehöllo Soldaten i Contant årlig lön, vid flere Regementet', 20 Daler kopparmynt, vid några a5 Daler, samt vid alla 5 daler samma mynt till släpkläder, så att årliga lönen varierade emellan 25 å 3o Daler kopparmynt. Då medium af markegångspriserne från och med i685 till och med 1696 var 6 Daler per lunna Spannemål, så hade Soldaten derigenom 4dr eller 6 tunnor säd årligen af sin Rote, utom torpet, som efter 1826 års margegång gör 5o, och efter 1828 års circa 35 R:dr Banco. Lätt kunde då Soldaten af sin såkallade hösteoch vårlön, 20 å 25 daler kopparmynt, låta roten afräkna matsäcksvärdet, som Soldalen hade rätt begära, och Roten då var pligtig lemna vid förefallande exercicemöten. Sannolikt bar så tillgått, alt Soldaternas lön blifvit nedsatt, emot det, atl Rotarne underhöllo dem under vapenöfningstiderne, hvilka, utom Kyrko-exercicerne, inträffade i nästan hvarje månad hela äret Den 26 O c 10 b e r f. rn. igenom. Exercicemöten minskades så småningom till antalet, men ökades till längd, i följd af Rolehållarnes klagan öfver de täta exercicerne. Då man omtalar fördelar af återgång till det förra skicket, så hade väl olägen lieterne, som ögonskenligen deraf komma att härflyta, ej bordt förglömmas. Desse äro många och stora, och jag vill nu blott inskränka mig att anföra hvad ett Kongl. Bref från den tiden innehåller. Utdrag af Hiögstsal.
Propos. ang. förändring i grunderna för beväringsinrättningen samt om bildande al en landstorm; samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts Betänkm och Mern.: N:o 81, i ani. af väckt motion om nedsättning af det i gällande taxa för landtmäterigöromål fastställda arfvode; N:o 82, i ani. af väckta motioner om ändringar i Kongl. Jagtstadgan d. 21 Okt. 1864; N:o 83, i ani. af väckt motion om ändring i gällande stadgande i fråga om ersättning åt militie-boställsinnehafvare för å bostället för Kronans räkning huggen ek; och Deu 25 April f. m. 477 N:o 84, med förslag till voteringspropos. i ani. af RiksStåndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskds Betänk. N:o 39 och Utlåt. N:o 75, ang. väckta motioner om utvidgande af qvinnans medborgerliga rättigheter. Fortsattes föredragningen af Bevilln.-ötskits Betänk. N:o 8, ang. tullbevillningen. Salt. Frih. af Schmidt, Carl Johan Georg: Salt utgör för alla inenniskor i vårt land en nödvändighetsvara; denna vara produceras icke inom landet, utan måste tillföras oss från utlandet och den drager en dyr transportkostnad, så att den redan derigenom, i jemförelse med de flesta andra varor, står mycket högt på lossningsorterna emot på lastningsorterna. Af dessa tvenne skäl böra otvifvelaktig! dessa ifrågav:de artiklar, oraffineradt kokoch bergsalt, lå tullfritt införas. Men, Mine Hrr, det är en annan omständighet, som kan gifva anledning, nu som förr, att draga i betänkande huruvida det är klokt att borttaga salttullen eller ej: det är nemi. att den årliga tullinkomsten för salt utgör circa 220,000 rdr, hvilken torde vara ej mindre behöflig hädanefter än hittills.
A den andra v y n i ordningen är ett dylikt storslaget naturskådespel återgifvet, där vattenmassorna, hvitnande af vrede, synas löpa till storms mot PA M I L I T A R K O N S E R T E N. VÅR. — Varm sol, sommarblått haf och rosenångor på det förra stället, is, dimma och snöslask på det senare. Därför har det kommit som en kär sändning sydlandsblomster hit upp hvarje gång vi svenskar fått mottaga budskap från den vackra, franska badorten vid Biscayabukten och från konung Oscars vistelse därstädes. Den ståtlige och älskvärde sveadrottens uppträdande bland sydfransmännen tyckes för öfrigt ha varit ett verkligt événement i Biarritz, som dock ej är ovandt att se regerande furstar i sina eleganta hotell och på sin mondäna hafsstrand. En stor fransk tidning kallar honom sålunda » en af de mest sympatiska suveräner, som existerar, » och tillägger: » svenskarnes konung är den enklaste, välvilligaste och behagligaste människa i världen. Må det mottagande, som beredes honom hos oss, gifva honom glömska af de tunga bekymmer, som vållas honom af Norge. » Också har man formligen täflat om att visa honom all möjlig artig uppmärksamhet, och hos en nation som den franska är det lätt att KONUNG OSCAR I BIARRITZ: VID HAFSSTRANDEN. — 2 — Rocher de la Vierge. I gruppen på stranden återfinna vi konungen med uppvaktning. För öfrigt ha de mest olikartade förströelser stått vår monark till buds. En dag paraderade det 49:de franska linieregementet utanför Grand Hotel, hvilken vackra militärscen framställes å vår bild på 4:e sidan. En annan dag åsåg konungen en släpjakt, anordnad af medlemmar af Biarritz ' societet, och illustrationen här invid visar oss just monarken redo att afresa till jakten. Bakom hovärdiga den lycka, som vinkar. Och vi glädjas åt, att ännu några stunder äro oss gifna att drömma och längta. Ja, det är en tid! Vi bygga gyllene luftslott, vi dikta vår sommarsaga vi se upp mot den blå himlen öfver oss i tack och jubel.
För min del önskade jag visserligen att kunna tillstyrka denna §:s antagande, och måhända det skäl, jag deremot har att anföra, icke är af den vigt, som det vid första påseendet tycktes mig äga, nemi. att i §:n icke står Svenska skrifter. Ulan tvifvel kunna finnas i bokhandeln utländska skrifter af högt värde, utan att boktryckarens namn, tryckningsorten eller årtalet voro derå utsatta, och då skulle bokhandlaren här kunna pliktfällas, som höll sådana skrifter till salu. Frih. von Schulzenheim: Jag tillstyrker antagande af denna §, som afser fyllande af en verklig lacune i Tryckfrih. förordn. Man kan nemi. ganska lätt tänka sig den händelse, att skrifter afyttras, hvarå icke boktryckarens namn, årtalet eller tryckningsorten voro utsatta. Kan man då icke på denna väg tillrättafinna boktryckaren, så står icke heller någon namnsedel att finna, och således, vid blifvande åtal, kommer den svarande parten alt saknas. Det var för att förebygga ett sådant förhållande, som Gonst.Utsk. vid sista riksdag föreslog detta vigtiga tillägg, hvars antagande jag således tillstyrker. Det är visserligen sanut, som den siste talaren anfört, att här icke står tydligen utsatt Svenska skrifter; men jag ber att få fästa uppmärksamheten derpå, att hela Tryckfr.förordn. då icke särskildta undanta" göras, endast angår Svenska och icke gerna kan anses angå några andra, utom i 2 särskilda §§, der det står taladt om Svensk skrift, tryckt utomlands, och skrift på främmande språk. Jag tror alltså, alt man utan betänklighet kan antaga Const.Utskts nu föredragna förslag. Frih. Cederström: För min del skulle jag jemväl tillstyrka antagandet af denna §, om jag ansåg af vigt att söka göra en för brottet främmande person skyldig till en för - Den 28 Mars f. m. brytdse, sorn lian icke begått, endast derföre, att lian försäljer en vara, den lian till försäljning mottagit. Det är något helt annat att mottaga till försäljning varor, och helt annat att sjelf hafva fabricerat dem, åtminstone då de befinnas brottsliga. Jag skulle likväl vid Gr.
P. U. i73. V. U. 981. A. 1124. Skogsplanteringar. Se Planteringar. Skogsåverkan, om dess sättande i samma förhållande som stöld. III. 354* V. B. 526. A. 617. P. U. 63 r. Skogsåverkan, om skärpning i straffet för. III. V. B. 526. A. 617. P. U. 63i. Skola, Bergs. Se Bergs-Skola. Skrifvelser, Konungens Nådiga. Se Propositioner. Skuld, om afdrag för bevislig, vid uppskattning af fast egendom. I. 91. io3. R. 162. 299. II. 102. R. 164. 100 Skulderne efter sista krig, angående liqvid af. III. 797. YL B. 175. E. 240. Skuldfordringsoch Lagsökningsmål, angående förklaring af 3 §. i 1798 års Förordning om. IV. B. 665. V. A. 108. P. U. i43. E. 743. Skuldsedlar, angående skyldigheten att vid lagsökning uppvisa dem i original. III. B. 429- A. 690. P. U. 733. IV. U. 544* A. 654. P. U. 670. V. E. 662. Skådepenningar, om preglnnde af. I. 75. R. 91. III. 435. P. U. 449. Skåne, angående tullfri utförsel af dess Naturalster. III. 493* V. B. 3o4- A. 497. P. U. 518. — angående enskiftesmedlen för. V. B. 985. A. 1138. P. U. 1148. Skånska allmogen, om rättighet för, att antingen lefverera Stockholms BarnhusTiondeSpannemål till nästa Kronomagazin, eller alt altid få lösa den efter Markegången. IV. B. 245. A. 730.
Nådiga stadfästelse öfverlemnas. b) af Herr Stolpe, hvilken föreslagit, ali Rikets Ständer måtte antingen, såvidt vederbörande Utskotts tid det medgåfve, låta utarbeta, för att till Kongl. Maj:ts Nådiga sanktion framläggas, ett fullständigt förslag till författning angående menighels-slyrelse, omfattande såväl ny organisation af en kommunal-representation för länen, som behödiga förändringar uti de, angående den kommunala styrelsen och förvaltningen i städer och landt-kommuner, nu gällande författningar, eller ock bos Kongl. Maj:! i underdånighet anhålla, att, genom dess Nådiga föranstaltande, förslag till en sådan författning måtte varda utarbetadt inom nästa riksdag, för att då tilt antagande föreläggas Rikets Ständer; och c) af Herr Henschen, som, jemte det han framställt motion om förändrad röstberäkning vid sockenstämma, tillika yttrat den åsigt, att bäst vore om en annan med afseende å personliga egenskaper och ej blott hemmantal, fastighetsvärde eller års-inkomst, bestäihd grund för rösträttigheten anloges, hvarom Allmänna Besvärsöcb Ekonomi-Utskottet torde komma till öfverläggning vid föredragning af motionerna om kommunal-styrelse i allmänhet. Inom Hedervärda Bonde-Ståndet: o) af Johannes Johansson från Orebro län, som andragit, att nyttan och behöfligheten af en väl ordnad kommunal-styrelse vore så allmänt insedda och erkända, att allt ordande derom kunde vara helt och hållet öfverflödigt, ulan vore meningarne skiljaktiga allenast i fråga om sättet för en sådan styrelses organisation. Nied de många medel, som stå en regering till huds, och den allmänna öfversigt densamma måste ega öfver slatslifvels särskilta förhållanden, vore regeringen bättre än någon annan i tillfälle att dels lemna ål frågan en förutgående erforderlig utredning, dels ock, sedan en sådan försiggått, uppgöra ett utförligt förslag, som kunde tillfredsställa de skiljda meningarne, och omkring hvilket dessa kunde sammanjemka och sammanknyta sig.
Men med lilla Mea inläto sig aldrig Erik och Curt i lek, ty hon blef så ond och häftig, all bloden rusade upp i hennes ansigte, och när då bröderna skrattade åt henne, sprang hon bort, gömde ansigtet i händerna och grät. Hvarje dag gingo Märtha och Mea till Berghult, der de tillsammans med Laura Klint samt Fanny och Nanny Högfält åtnjöto undervisning af gouvernanten på stället. Mot jultiden skulle det blifva examen med de fem flickorna. För att sporra deras flit hade Nannys och Fannys far, brukspatron Högfält, utlofvat tvenne pris; ett för kunskaper och ett för flit och god vilja. Examen skulle hållas i närvaro af elevernas föräldrar och syskon, och flickorno fingo bereda sig på att ej blott blifva examinerade af sin lärarinna, utan äfven af hvilken som helst bland åhörarne. Märtha började nu att arbeta med största ifver; dockorna fingo afsked på en längre tid, ty Märtha hade nu ej ro att sysselsätta sig med något annat än sina studier. Hela dagarne satt hon i den ännu såkallade barnkammaren, der Mea och hon bodde tillsammans, och hela bordet framför henne var betäckt med böcker och kartor. Märtha hade ett ärelystet sinne och hade föresatt sig att ingen annan än hon skulle taga priset för kunskaper; det andra unnade hon gerna åt Nanny eller Fanny, som hade svårt att lära och derföre aldrig kunde göra henne det första bestridigt. Lilla Mea hade naturligtvis ej ens tänkt på, att hon skulle kunna erhålla något pris; men en afton då hon satt ensam med sin far i salen, han rökande sin pipa vid brasan, hon ifrigt sysselsatt med ett handarbete, som hon fått tillsägelse att hafva färdigt innan dagens slut, afbröt doktorn plötsligt den långa tystnaden, i det han kallade sin lilla dotter till sig. Mea var ögonblickligen vid hans sida. Han tog pipan ur munnen, blåste ut några väldiga rökmoln, satte på sig sina glasögon och fästade allvarligt sin blick på Mea. “Jag ser Märtha ständigt sysselsatt med förberedelser till examen, Mea“, sade han. “Du deremot bryr dig lika litet om din läsning nu som alltid.
Jag kan icke inse hvarföre den nu föreslagna voteringspropos:n icke skulle kunna af R. o. Ad. bifallas. Derigenom skulle visserligen genom voteringen i Först. Stats-Utsk. ett Stånds beslut kunna blifva R. St:rs, men detta kan äfven inträffa genom den voteringspropos., sorn blifvit antagen för afgörandet om den VVerinländska jernvägen. Don 2 Maj, Nagot tvifvel om frågans laglighet kan icke heller uppstå, ty om den varit olaglig, hade Landtm, derå vägrat propos. Jag anser derföre att man ganska väl kunde bifalla punkten, men då två Stånd redan återremitterat densamma, vill jag icke motsätta mig Gr. Sparres yrkande. H. Exc. Hr Gr. Sparre: Om man föreställer sig att R. o. Ad:ns beslut skulle blifva R. St:rs, tror jag det skulle möta svårigheter för K. M:t att använda de medel, 3 Stånd anvisat för organisationen. Deremot anser jag att ett antagande af Preste-St:ts beslut icke skulle medföra något hinder härför, och på denna grund vidhåller jag mitt yrkande om återremiss. Sedan ofverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels godkännande af de ifrågav:de voteringspropos:ne och dels återremiss deraf, framställde Hr Gr, o. Landtm, först propos. på voteringspropos:nes godkännande, hvartill svarades ja och nej i blandning, samt sedermera propos. på deras återremitterande, då svaren likaledes utföllo med blandade ja och nej; hvaruppå Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig nu hafva funnit ja öfvervägande. Gr. Mörner begärde votering. Uppsattes och justerades följande voteringspropos.: »Den som godkänner de af Stats-TTtsk:t i 11 punkten af Mem:t N:o 69 föreslagna voteringsproposcr, röstar Ja; Den det ej vill, röstar J 5 Vinner nej, återremitterar R. o. Ad. ifrågav:de förslag. Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda:
Jfafan nu åligganDe utgifter Diöpo* nibcl tillgång, i följD af föreningen meD <£nfe* od) ^upill^afan viD f. D. ©e* nera! 2löft)lanö^ontoret, förft i en framtiD är att påräfna, meDgifvit, att ett belopp, motfvaranDe neDattnätnnDa (fulDfummor, fjvilfaö afdrifning i ScifögälDö* Sontoreté räfenjfaper *301 bifallit, nemligen: a) utelöpanDe ^Bepel^anco 7. må, efter förloppet af Den för Defa meDelö uttaganDe af £>jj fiaDgaDe prejfrip* tionötiD af ett år från Den Dag, ^ungörelfen Derom förfäa gången blifvit i £Ri* ketö officiella tiDning införD, od> efter afDrag af l>vaD Dejjförinnan fan varDa 83 af meDerböranDe utforDraDt, utaf RifSgälDS-.Contoret till De|j £nfe* odj pupill» .Svajja utbetalas. §. 51. 3 Den orDning, Regeringsformen förejftifmet, Ijafme *2Bi bejlutat odj Äongl. SJaj:t å Rifs
Förslaget åsyftar nemi. att flytta fabriksbränningen inom städerna och jag inser icke något skäl, hvarföre man skall lemna dessa stadsboer en större rätt än de nu hafva. Del förefaller mig eget nog, att det Serskildta Utsk. i Usta Mom. af denna § föreslår en utsträckning af bränvinsbrännings-rältigheten på samma gång Utsk. i ett påföljande Mom. föreslår en inskränkning för vissa personer samt embetsoch tjenstemän. Detta är en motsägelse, egen nog i sitt slag. Det är visserligeu en sanning, att delta icke f. n. utgör föremål för öfverläggning, men jag har likväl velat påpeka denna motsägelse. Jag anhåller om propos. derå, att R. o. Ad. ville besluta att i enlighet med K. M:s förslag rättigheten att tillverka bränvin blifver såsom hittills fästad vid jorden. Hr Hjärne: En talare har sagt att bränvinstillverkningen är en rättighet, sorn tillhör jordbruket och är grundad på häfd, men jag får fästa hans upmärksamhet derpå, att det likväl icke är en juridisk rättighet. Man kan väl säga, att det är en fördel för jordbruket, men ingalunda, att det är en rättighet, som kan hänföras under benämning af privilegium, hvilket efter den talarens åsigt, om jag rätt förstod honom, icke kunde frånhändas jordbruket med mindre än att det jordbrukande Ståndet frivilligt medgaf detsammas uphä^vande. Hade han endast sagt, att bränvinstillverkningen vore en fördel för jordbruket, skulle jag kunnat ingå i discussion med honom, men ingalunda nu. Jag anser, att det beslut, som fattas i fråga om denna § är det vigligaste af alla. Härpå beror, huruvida lagstiftningen i denna fråga blir sådan som allmänna opinionen önskar den, eller om vi skola qvarblifva vid den nuvar:de~ lagstiftningen, som hitintills visat sig olämplig och skadlig. Jag kan icke medgifva, att jordbruket har någon rättighet till eller fördel af att bränna bränvin. Här finnas på detta rum så många jordbrukare, att det vid detta tillfälle vore föga lämpligt att ingå i bevisning derom, att det icke är en fördel för jordbruket att ega denna rättighet.
Från Nyköpings Magazin : 265 T:r 2 K.pr Råg' 318 . 21 . Korn Från Skeppsholms Förråds Magazin: 420 T:r Råg . 1343 T;r 11 K:pr Korn . Från Ladugårdslands Magazin: 396 T:r 21 K;pr Råg . 945 . _ . Dito . 133 . 11 . Korn . På emotftående utlåningar och förfäljningar influtit år i$I2 19350 11 6 Balance till år 18 r 3- Uteftående uti Länet: Enligt Räkningen med Landshöfdingen tn. m. Ulffparre . 652 30 Dito med Lands-Contoiret 1S038 38 10 Vid Nyköpings Magasin , .. .. - På emotflsrifne underftöd afbetalt .7 . W Balance till år 1813. Uteftående uti Länet: Wld Upfala Magasin .. ; 823 147 16 — Summa 975.16 -■ 21, Wermeland s Balance från år i 8 i t Uteftående uti Länet: Enligt Räkningen nied Landshöfdingen Grefve Rofi Erhållit år i g 12 Från Carlftads Magazin; 56 T;r 31 K;pr Korn : : 315 33 8 S16 . 9 . Hafra 4285 23 11 8 • 22 Blandfäd , . 38 5 66 . 26 . Uteftående uti Länet: Vid Umeå Magazin . Vid Umeå Läns Kronobodar Erhållit år 1812. Wefternoniands Har ej erhållit eller behöft någon föxfträckning. ' Län. Afbetalt på emot&rifne underllöd Balance till år 1813. Uteftaende uti Länet: Enligt Räkningen med Landshöfdingen m, m. E. v. Eckftedt Summa Län. Influtit på emotikrifne underftöd Balance till år #813. UtePående uti Länet:
Som omröstningen gifvit lill resultat 93 Ja och 26 Nej, hvadan Ja vunnit, kommer någon förändring icke att ega rum i afseende å den för rubriken helylleväfnader, alla andra slag, nu gällande införselstull. i44:de Voteringen (325:o). Den, som, i öfverensstämmelse med Utskottets förslag, anser införselstullen å halfylleväfnader, alngods, alla andra slag: af 7 qvarters bredd och deröfver, böra bestämmas till 36 sk. skålpundet, röstar den, det ej vill, röstar Ja; Nej; Förstärkta Stad-Utskottets Memorial, N:o 278. 7 vinner Nej, bibehålles nu gällande införselstull derå, I r:dr per skålpund. Denna votering har utfallit med 45 Ja emot 74 Nej. Enär således Nej vunnit, komma ifrågavarande artiklar att vid införsel förtullas i enlighet med hvad för närvarande är stadgadt. 145:te Voteringen (326:o). Den, som, jemlikt Utskottets förslag, anser shawlar, shawletter oell andra dukar af ull, eller ull och bomull tillsammans, af 6 r:dr 32 sk. varde och deröfver stycket, böra åsättas 1 r:dr införselstull per skålpund, röstar Ja; den, det ej vill, röstar N ej; vinner Nej, bibehålles nu gällande införselstull, 20 procent af värdet. Voteringen har utfallit med 49 Ja och 09 Nej samt 1 kasserad sedel. Då således Nej vunnit, bibehålles den i förevarande afseende nu gällande tullsats. 146:te Voteringen (327:oJ. Den, sorn, i öfverensstämmelse med 3 »Stånds beslut, anser införselstullen å blaggarn och kainfas böra bibehållas vid 12 sk. skålpundet, löstalja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, nedsättes införselstullen (ill 6 sk. skålpundet. Vid uppräknandet af voterings-sedlarne hafva befunnits 78 Ja emot 41 Nej, och dä således
Maj t nu i Räder täcktes meddela Riksens Ständer underrättelse om desi i detta ämne redan »vidtagne beslut, sä anser Utskottet icke lämpeligt, att Kongl. Majit med en sädan underdänig anbällan skulle beswäras, dä blott en kort tid »"edan sista Riksdag fram. flutit, och Utskottet desiutcm har sig bekant, att Kongl. Majit i Räder anbefallt en skyndsam reglering af de för »verkställigheten af ifräga»varande Rotering nödige förberedelse-anstallter. Z:o Att Utskottet icke kan annat än afstyr, ka Hans Hanssons Förslag, att Förstärk. nin-S. manskapets antal skulle ä hwarje ort be. stäm - 68 Den ir October. stämmas, icke efter folkmängden, utan efter Be. willnings. Summan, hwilket Förslag är rakt stridande emot den i Oeconomie.Utskottets förra Betänkande stadgade allmänna grundsatlö, att skyldigheten till Fäderneslandets förswar är o, willkorlig för hwar och en Medborgare, som har krafter att dertill bidraga, likasom skyldig, heten att deltaga i underhälls, kostnaden, för desie Fäderneslandets Förswarare är owillkorlig för dem, som äga förmögenhet. 4:0 Att Utskottet finner billigheten deraf, att de orter, som enligt Bewillnings. Förord, ningen, antingen äro helt och hället befriade »frän Bewillnings erläggande eller ock deruti njuta större eller mindre eftergift, men för hwil. ka skyldigheten, att efter fin folkmängd utgöra Förstärknings, manskap, likwäl är gifwev, äf. wen böra bidraga till nämde Manskaps underhäll, utan afseende pä berörde, dem bewilljade befrielse eller lindring; samt att Utskottet af sädau grund tillstyrker, att deras bidrag till denna underhälls kostnad, skulle utrönas genom provlfionela Taxermgar, efter de i Bewillnings» Förordningen stadgade grunder.
Är 18x2 påräknades denna inkomst, likasom, år 180g, till I500 R:d, och sorn den är mycker tillfällig och oviss; så har Stats-Utskottet ej riu kunnat beräkna hägre summa, än 89:0 Stubbören i Vesterbotten. Det är först i sednare åren, som denna afgift kunnat påräknas såsom någon inkomst. Förut har den knappast utgjort 50 R:d; men eenorn ett utvidgadt skogshygge lärer det vara, som den uppgått under den sednaste tiden från 300 till 350 R.d. Från de öfriga Länen har väl understundom influtit någon inkomst för försåld Krono - skog, men aldrig med den säkerhet, att derpå kunnat räknas. Uti 1812 års Riksdag är denna inkomst påräknad till3 5oR:d, och till lika belopp har Statsutskottet densamma nu äfven upptagit 1,300. 3 50- 30:0 Den 12 Juni. 515 30:0 Djekne-penningar i Vesterbotten. Stats - Utskottet har icke kunnat utröna af hvad anledning Stats-Verket endast 1 Vesterbottn har en inkomst af denna år 1654 till den fattiga studerande ungdomens understöd be\ iljade utlaga, som i de öfriga orterna disponeras af Consistorierna. Emediertid har Utskottet nu uppr tagit denna inkomst till enahanda belopp, som åren 1809 och 1812, eller 50» 31:0 Nummer - Dottern medel. Enligt Kongl. Kungörelsen af den 16 April 1771, blef Kongl. Nummer - Lotteriet, som är ett Genueslskt Lotteri, inrättadt med plan efter Lotterierna uti Italien, Frankrike och Tyska Riket.
Konungen och Hans Kongl. Höghet Kronprinsen förklarade, att de icke utan stör högaktning kunde anse ett Folk, för hvilket ingen uppoffring var för stor för att försvara sin frihet; Svenska Folket, i ädla tänkesätt icke eftergifvande det lörenade Erodia Folket, skola vissetlU gen visa, att de utaf samma skäl skola bibi hålla deri nåd och den kärlek , hvarom de h:ttiilå blifvit försäkrade af sin Öfverhet. — I anledning häraf lår jag hemställa Om icke Vid ValeÉ Den g 9 November. 47 'till Ledamöter i Constitutions - Utskottet det måtte iagttagas, att ingen väljcs dertill, som haft hagon Eftrbets - befattning i Konungens StatsRåd inom den tid, sorn tillhörer granskningen, äfvensom sådane Embetsman, hvilka innehafva tjehster, hvarifrån de utan dom och ransakning kunna skiljas. Utom ett sådant stadgande, för att få oberoende Ledamöter , är ConstitutionsUtsköttets förnämsta befattning ett intet, och frihetens palladium förlorat; dervid bör också i betragtande komma, att en sådatt Embetsman Sättes i förlägenhet: att afsäga sig förtroendet är lika äfventyriigt, som att vid sädane tillfällen , då till äfventyrs någon anmärkning kunde äga rum, följa sin öfvertygelse. Friherre Wirsén, Guslaf Fredrik: Ibland de föremål, som fästat den sista värda Talarens uppmärksamhet, var en Vid igxä års Riksdag inträffad händelse, ätt nu meia aflidne Presidenten i Kongl. Stats-Cohtoiret, Friherre Carl Erli Lagerheim, då utsågs till Ledamot i Stats Utskottet.