Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det intyg tillförordnade Besigtningsman och Revisorer den 7 i samina månad leinnat, så lydande: ”Undertecknade vederbörligen förordnade Besigtningsman och Revisor rer hafva fullgjort uppdraget af Götha Canal-Verks besigtning samt afsyning, och få, i anledning af den noggrannaste undersökning i detta afseende, förklara: att Götha ,Canal, ifrån och med dess ena ändpunkt vid Sjötorp utmed Wenern i Westergöthland till och med dess andra ändpunkt vid Meni utmed Slätbacken i Östergöthland, är i alla afseenden färdiggjord och fullbordad, enligt de skyldigheter Götha Canal-Bolag ålegat, tili följd af Bolagets utaf Kongl. Maj:t under den 11 April 181 o fastställde privilegium, samt det år 1828 upprättade och till Rikets Höglofl. Ständer afgifne General-förslag, äfvensom enligt alla de af Kongl Maj:t tid efter annan i Nåder gillade arbels-planer. Götha Canalen, som numera lemnar en obehindrad coinnmnication från haf till haf, har således i alla afseenden de föreskrifne dimensionerne, och anse vi oss, på grund af den noggranna detalj-kännedom vi 0111 Canal-verket och dess utförande inhemtat, äfven böra, såsom en rättvis gärd åt Bolaget och dess verkställare Directionen, förklara, att arbe Le t är utfördt på ett sätt, sorn lemnar intet öfrigt att önska för detsamma» varaktighet och bestånd, äfven i en aflägsen framtid, samt vittnar om ospard möda att följa alla den senare tidens förbättringar i Canalbyggnadskonst, samL alt uppfylla de äf Bolaget åtagne skyldigheter.
Svaret Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk, Betänkande N:o 70. 25 Svaret på denna fråga ligger uti det af Instruktionen och andra lagar och författningar bestyrkta förhållandet, att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande (Läns-styrelsen) är en icke blott administrativ och exekutiv myndighet, (som blott verkställer ostridiga föreskrifter och laga kraftvunna beslut), utan fast mer och förnämligast en lagskipande, uti en mängd, kommuner och individer rörande rättsfrågor, beslutande och dömande myndighet, såsom § 3i mom. 2, 3, 6, 7, 8, 9, II, 12, 13, 16, 17, 18, 19 och 20 med Hera ställen nogsamt utvisa. Att så väl theoretisk-aka demisk embetsmanna-bildning i lagfarenhet och kameral-kunskap, som längre praktisk öfning vid så mångfaldiga ärendens handläggning, oundgängligen utkräfves, bör vara klart för hrr1- Då De,:rar Landshöldingar icke behöfva vara och i allmänhet icke äro sä qvaliiicerade sam1 deras allmänna åligganden hindra dem att egna sin tid åt speciel handläggning af så mångfaldiga ärenden, så har man af ålder ansett både allmän och enskild trygghet kräfva, att vid Landshöfdings sida konstituera en i lagfarenhet och en i kameral-kunskap behörigen examinerad och praktiskt öfvad embetsman, af Konungen utnämnd och befullmäktigad, att hvar för sitt Departement, under eget ansvar, fungera såsom medlem af Läns-styrelsen. Berörde myndighets så beskaffade sammansättning har man lenmat orubbad under flera skiftande, stundom enväldiga grundlagsformer i vårt statsskick, och man borde så mycket hellre lemna den oförkränkt, som ärendenas både mångfald och vigt ständigt öka sig i Läns-styrelsernas händer. Efter den utredning jag sålunda sökt åstadkomma för att befria frågan ifrån de hägringar, hvaruti hon med skicklig hand i Utskottets Betänkande blifvit insvept, öfvergår jag 3:o att visa huru den nya Instruktionen omskapar och tillintetgör de lagstadgade förhållanden, som jag förut halt äran påvisa.
Frågan om förbud eller införselsfrihet kan således, på sätt jag nu hoppas i korthet lia visat, icke behandlas såsom en allmän princip utan såsom en helt och hållet practisk detalj~ och tillänipningsfrågaj hvilken, nästan Tior till Bevillnings-Utskotlels Utlåtande TV.-o 45. ii för hvarje enskildt fall fordrar en pröfning af mångfaldiga egna och olika förhållanden, som endast af erfarenheten kunna upplysas. I enlighet med denna, som jag föreställer mig, rigtiga åsigt, hade ock Utskottets förra Betänkande blifvit uppställdt, hvilket bibehöll förbuden och icke etablerade en skyddsafgift i sådana falls der inhemska industrien kräfver ett verkligt skydd, samt den utlofvade skyddsafgiften endast innebär ett gäckeri. Ifrån denna åsigt utgick också Tull-Comiteen, likasom äfven i83o års Tull-taxa och alla föregående Tull-tariffer hvila på samma grundsats. Jag kan således ej annat än önska, alt Riks-Stånden, vid frågans slutliga afgörande, måtte, med förkastande af Utskottets nu afgifna Utlåtande, antaga de grunder Utskottet i sitt första Betänkande hade framställt, innan dess pluralitet genom ett så stort antal nyinkomne Ledamöter blifvit förändrad. Utskottets första Betänkande, med åtföljande förslag till Tull-taxa, hvilket blott undantagsvis bibehåller förbuden i några, jemförelsevis ganska fä fall, hvarest förbuden ännu äro oumbärlige och ej kunna ersättas af skyddsafgifter, lärer icke med skäl kunna förtjena tillvitelsen att vara prohibilivt. Jag tror för öfrigt icke på något, utan erfarenhetens ledning på förhand utur abstraction härledt system, det må kallas prohibilivt eller liberalt, hvarefter man vill administrera alla länder med åsidosättande af ländernas egen olikhet samt de serskilda folkens mångfaldigt modifierade skaplynne. Hujvudsaken, hvarpå det ankommer, är att vårt Tullsystem är Nationelt och Svenskt, passande till Sveriges läge och naturförhållanden samt öfverensstämmande med våra näringars fördel och graden af vår industriela utveckling.
Jag har föreslagit, att stipendiet skulle i fyra år få innehafvas med en sammanlagd summa af 800 R:dr, dels emedan jag vet, att den skicklige Hr Nonnen på sitt institut, för en curs, sorn räcker 2 år, fordrar 600 R:dr, och dels på det ynglingen må äga 200 R:dr derutöfver, hvarmed han antingen kan bekosta de förberedande studierna, eller hvilka han kan använda till nödiga kostnader första året efter sedan han från institutet utgått. Jag öfverlemna!' åt Utsk. att bestämma de mera speciella vilkoren för stipendiets erhållande. Jag anhåller pm remiss häraf till Ridd.Ulsk. I öfrigt hänvisar jag till mitt i detta ämne inom Ridd.Direct., vid början af detta ur, afgifna yttrande. 7:0 Utgående från den allmänna synpunkt, att ingen jordägare bör af tvångsband i äganderätten vara hindrad från företag till egendomens odling och förbättring, och under förutsättning, att hypotheksföreningar här komma till stånd, föreslår jag vördsamt, att det må vara innehafvare af lideicommitterad jord, som kan visa, att han antingen å samma egendom, samt till dess förbättring, nedlagt förlagskostnader, eller ock, att genom dylika kostnader ett sådant ändamål kan vinnas, tillåtet att, till en tredjedel af fideicommissets värde, i hypoteksförening ingå, och der lån upptaga, under vilkor af lånets amortering, på sätt föreningens stadgar kunna medgifva, och under förbindelse för den Hofrätt, under hvars jurisdiction fideicommisset är beläget, att tillse, det blifvande fideicommissariers rätt, genom fideicommissets förskingring, icke lider. Om remiss häraf till LagUtsk. anhållcs vördsamt. 8:0 Hos R. St. får jag framställa den motion: alt rättigheten till utgifvande af skuldsedlar, ställda till innehafvnren, mätte upphöra, och att alla löpande sedlar matte, tor att vara lagliga, ställas till viss man eller ordres samt Den i Mars c. m. 85 man frun man vederbörligen transporteras.
Afven med förhöjning af 1 sk., skulle den verkligen erläggande afgiften knappast komma att uppgå till det i Norrska tulltaxan stadgade belopp af 3 sk. Norrskt per ti, men lemna en ökad inkomst, troligen öfverstigande 100,000 r:dr. Jag får sålunda föreslå, alt iuförselstullen å caffe förhöjes till 4 sk. ti. I afseende på den i allmänhet beviljade tullindring vid direct införsel från vissa länder utom Europa, anser jag ingen annan förändring böra ske, än alt om Förenta Staterne skulle uppsäga den med Sverige och Norrige nu kraftägande haudelstrnctaten, och derigenom den deraf för vår flagga härflylande fördel upphöra, bör sådan lindring i afseende på iuförselu från detta land alldeles upphöra. Begärdes på bordet. Derefter uppläste Hr Rosenblad, Bernhard: Ehvad man må besluta om systemet för vår tullagstiftning, står den grundsats fast, att de gällande lagarne böra eflerlefvas och den redlige köpmannen skyddas emot intrång af lagbrytaren. Visserligen försvåra våra vidsträckta kuster, med deras skärgårdar, en noggrann tullbevakning; men exempel både frän vårt eget land och våra grannar visa oss dock, att mycket i denna väg kan uträttas. Sedan douanier-corpsen i Skåne inrättades, hafva inkomstcrne vid denna provins tullkamrar blifvit fördubblade och i en högst betydlig män lurendrejeriet från Seland aftagit. Under mitt vistande på denna ö en längre lid 1841 och 1842 varin jag den öfvertygelse, att insmuglingen derifrån på Skåne var obetydlig, hvaremot den af bränvin från Jutland ät Götheborgska kusten blifvit så betydlig, att man i Danska statistiska beräkningar för denna slags rörelse på Sverige och Norrige påfunnit ett eget konstord af Alborgs handel. Hvarföre icke utsträcka användandet af denna nyttiga corps?
För alt befordra skyndsamhet vid behandlingen af de flerfaldiga olikartade mål, sorn till Allmänna Besvärsoedi Ekonomi-Utskottets åtgärd öfverlemnas, har Utskottet inom sig utsett Irenne Berednings-Divisioner för ärendenas bearbetande, innan de tili Utskottets slutliga handläggning förekomma; till följd hvaraf Utskottet, enligt 24 §• af Riksdagsordningen, eger antaga Irenne Canzlister, af hvilka en vid hvardera Divisionen kommer alt biträda; men då derjemte oundvikligen erfordras ett pålitligt biträde vid Diariernas förande och att gå Secreteraren tillhanda, äfvensom att bestrida förefallande Notariegöromål, så får Utskottet hos de Respective Stånden vördsammast anhålla, alt Utskottet må tillåtas, utöfver hvad Riksdags-Ordningen bestämdt medgifver, antaga en Canzlist, med åtnjutande af enahanda aflöning, sorn för de öfriga Canzlislerna kan bestämmas. Stockholm den 6 Februari 1840, k Högloft. Ridderskapets och Adelns Ledamöters vägnar H. Hamilton. k Högvördige Preste-Ståndels Ledamöters vägnar J. A. Butsch. k Välloflige Borgare-Ståndets Ledamöters vägnar C. Abom. A. Hedervärda BondeStåndets Ledamöters vägnar Anders Larsson. Bihang lill R. St. Fröt. I$40> $ Samt. Hafi. 1, G, A Mollen i 2 Allm, BesvocÅ Ekon.-Utskottets Memorial, IV.-o 2, N:o 2. Ankom lill Exped. Utsk. den 17 Febr. kl. 6 e. m. ' Rikets Högloflige Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotts Utlåtande, i anledning af väckt Motion , angående serskilda bestämmelser i afseende på grunderna för befordran till Embeten och tjenster.
Det är allmänt kändt, att många Ordförande i Egodeiningsrätterne oskäligt fördröja återställande till Landtmätarne af ingifne konceptkartor och handlingar, hvaraf följden blifver, att Landtmätarne, när skifte skall rättas, ej härmed kunna snart gå i författning, och när skifte är faststäldt, att de ej inom utsatt tid medhinna sin ofvannämnda renovationsskyldighet till jordegaren och Kongl. General-landtmäterikontoret. Och emedan Landtmätarne aldrig få del af Egodeiuingsrätts eiler Kongi. Maj:ts 84 Motioner i Bonde-Ståndet 1862. N:o 64. nådiga Utslag i skiftesmål på annat sätt, än genom vederbörande parter; men det ligger än i den parts intresse, som fått Utslaget, alt, till skada för öfrige delegare, fördröja Utslagets aflemnande till Landtmätaren, och än i dennes intresse att förneka Utslagets mottagande, antingen belt och hållet, eller på den dag, sådant verkligen skett, samt härtill kommer den högst väsendtliga omständigheten, att, när parten vill aflemna Utslaget, delta är förenadt med både stor svårighet, emedan Landtmätarne, upptagne med förrättningar på skiijda håll, säiian träffas i sina hem, och följaktligen betydliga kostnader samt tidspillan för resor till Landtmätarens hemvist och åtskilliga förrätlningsslällen; så och då det, för vinnande af erforderlig säkerhet, år nödvändigt, att hvarken konceptkartor med tillhörande handlingar eller Utslag tillställas Landtmätarne utan emot rediga och tillförlitliga qviltenser om tiden när sådant sker och om kartornas samt handiingarnes beskaffenhet eller åtminstone fullständighet, — det sednare så mycket heldre som konceplkarlor eller handlingar icke sällan förkommit under transporter från vederbörande embelsmyndigheter till Landt* mätaren,. — vågar jag anse ett fullständigande af den nu gällande lagstiftningen i åmnet af högsta behof påkalladt. I sådant ändamål får jag vördsamt föreslå, att Rikets Ständer behagade för sin de) besluta: l:o alt 11 § i 18 Kap. Kongl.
Öfver anbud och ansökningar, som af Banco-Discontens galdenärer bos Utskottet kunna blifva gjorda, i fråga om accord, har Utskottet alt definitivt besluta, så vida dervid blott afses förlängning i den föreskrifna tiden för skuldens betalande, ulan minskning eller afskrifning å sjelfva fordrings-beloppet; hvaremot, om verklig afkortning å capitaleller räntefordran anses böra få eg a rum, sådant skall af Utskottet till Rikets Ständers slutliga pröfning och afgörande anmälas. Så skall ock, i allt hvad, som afser oppeller utlåning genom Banken, eller de utstakade allmänna grundel ne för Verkets förvaltning och styrelse, eller nya anslags beviljande, eller balancerade fordringars afskrifning i räkenskaperne, intet förordnande af Utskottet meddelas utan Rikets Ständers föregående bifall; hvadan Utskottet åligger att, i afseende på de förändringar, som i dessa ämnen kunna pröfvas nödiga, ingå med utlåtande och förslag lill Rikets Ständer, iagltagande dervid, uti dess tillstyrkanden, deri öfverensstämmelse med hufvudgrunderne för Banco-Inrätlningen, hvilken uti 3 §. bär ofvan finnes föreskrifven. Börande Utskottet, så vidt ske kan, i ett sammanhang behandla alla frågor, som angå Bankens Låne-rörelse. §. 6. Utan Rikéls Ständers vetskap och samtycke må icke någon ny stat eller lön vid Banco-Verket fastställas.
Den, som begär lån, bör till förvaltningsutskottet aflemna en skriftlig försäkran af tvänne trovärdige och vederhäftige män af sina grannar, hvilka icke allenast intyga, att han äger hos sig inneliggande det uppgifna beloppet af spanmål, utan äfven gå i borgen för, att denna spanmål, som fortfarande kommer att blifva under ägarens vård, icke afyttras, utan att skulden, sednast i4 dagar efter försäljningen, blir betald, vid äfventyr för borgesmännen att annars häfta för lånet, såsom för egen skuld; 4:o Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den 19 Augusti. 311 N:o 79, med förslag lill Instruktion för R. Sl:rs Revisorer öfver BankoDiskontverken samt LåneKont:n i orlerne. Föredrogos oell lii föllos BankoUlsk:s d. 16 dennes på bordet lagde mern.: N:o 80, med förslag till Ansvarighetslag för de af R. St:r förordnade Direktörer för LåneKonl:n i orterne; och N:o 81, om kungörande af åtskilliga föreskrifter i BankoReglementet. Föredrogs men bordlädes ånyo, på begäran af Frill. Klinkowström, Rud. Mauritz oell Frih. Stjernstedt, Aug. Willi., Allm. Besv.- o. El:on.Utsk:s d. 16 dennes första gången på bordet lagda mern. N:o 133, i aril. af RiksStms olika beslut, angrde Ulk:s utlåt. N:o 131, i fråga om förändring af mått, mål och vigt samt mynt. Föredrogs och lades till handlingarne Const.Ulskis i gårdagens plenum på bordet lagda mern. N:o 30, med berättelse om resultatet af den inom förstärkte Const.Utsk. anställda omröstning ang:de de uti Const.Ulskrs mern. N:ris 7 och 10 framstäklta förslag. Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af Frih.
Alt, på sätt nu blifvit föreslaget, förordna, det ifrågavarande behållning skall i stället för att, såsom hittills, från postverket direkte levereras till Stats kontoret, hädanefter aflemnas till Riksgälds-kontoret och sedermera genom delta verk komma Stats-kontoret tillhanda, synes således innefatta en i alla hänseenden ändamålslös och onödig omgång. Hvad karta-sigil/ata-afgiften beträffar, så kan Utskottet icke annat än instämma i de skäl, på grund hvaraf 1840 års Stats-utskolt afstyrkte karla-sigillata-mecllens ingående till Riksgälds-kontoret, helst samma skäl fått en ökad vigt och tillämplighet genom de nya stadgandeii, i afseende på denna afgifts redovisande och kontrollerande, sorn genom Kongl, kungörelsen den i5 Maji 1846 blifvit meddelade. Emot. bränvins-briinnings-afgiftetis inlevererande lill Riksgälds kontoret och slalsfyllnadssummans ökande med ett samma afgift motsvarande belopp förekomma, med hänsigt till Riksgälds-kontorets nuvarande finansiella ställning, enahanda betänkligheter, som i fråga 0111 tullmedlen redan äro anförda. Härjemte torde likväl Utskottet äfven höra fästa uppmärksamheten derå, alt, i händelse statsfyllnads-summan skulle förökas med det ansenliga belopp, hvartill bränvinsbrännings-afgiften, på grund af den nu föreslagna nya författning, förmodligen kommer att beräknas, det Riksgäldskontoret beviljade och i första rummet för statsfyllnads-summans liqviderande afsedda kreditiv å Rikets Ständers Bank lärer för della ändamål blifva Stats-Utsk:s Utlåtande, ZV:o 174. 9 blifva alldeles otillräckligt. Men som en ökning af samma kreditiv torde anses mindre förenlig med de vid sednast© realisation fastställde grunder för Bankens framtida rörelse och förvaltning, så vill Utskottet icke ens ifrågasätla någon förhöjning af besagda kreditivs då bestämda belopp, 1,000,000 riksdaler.
Sädane personliga rättigheter, gällande dels för Ständ efter Födsel, dels för Ständ efter Tjenst eller Näring, hwilka synas innebära orättwisa eller enskildt interesse. Exempel: Adelns rättighet att aga sina bönder; Adelns Pri - 460 Expeditioner till Rikr-Siänden. vilegier 31 §. Friheten frän all borgerlig tunga för Presterskapets ärfda och köpta gärdar i Städerne; Preste-Ständets Privilegier lO Z. Att Bonde-Ständets Secreterare skall wara ofrälse; Boudeständets Privilegier 3 §. Adelns privilegierade sorum; Adel-Ständets Privilegier ti §. Den nu mera assagda Adeliga rättigheten att exclusist äga Frälsejord; Adel-Ständets Privilegier 27 H. 7:o. Sädana personliga rättigheter, gällande för Ständ efter Födsel eller Näring, hwilka, enligt allmän Samhällsrätt, synas ej böra luara exelusiva. Exempel: Att om nägon Adelsman sörwerkat sitt gods under Kronan, skall det esterlätas nägon i Slägten; Adelns Privilegier 26 Att ingen Adelsman sär blifwa Borgmästare; Kongl. Resolutionen den 3 December 1630. Att Adelsman sär frän landet ät inhemska eller främmande afsätta och utskeppa afkastningeu af sin egendom; Adelns Privilegier 19 tz. Att, med exclusion för Adeln, Borgare-Ständet sär handla i minut; Adelns Privilegier 19 tz. 8:o. Oeeonomiska rättigheter, i sin natur icke personliga hwarken för Stand i Representationen, eller för Stand efter Födseln, utan blott för olika Näringsfång, såsom Jordbruk, Tjenster, Handel, Mauufacturer och Slöjder, af hwilka yrken Näringsoch Tjenstemanua-Ständen alstras. Exempel: Alla stadgande» om Frälse-jordcns rättigheter; Adelns Privilegier 8 §. Alla om Preste-Ständets löuingssätt. Alla rörande Borgerlig Handel och Näringar. Alla rörande Skatte-jordcn.
Permission för hela den förestående Riksdagen, ifrån den pubiiqua Tjenste-befattning han innehafver 3 hvarigenom Utskottets hemställan, att Riddarhus-Directionen måtte äga efter sig företeende omständigheter bestämma, huruvida en af Riddarhus-Directionen tillförordnad RiddarhusSecreterare, finge intill Ridderskapets och Adelns nästa Sammankomst i utöfningen af en förut innellrfvande Tjenst, fortfara, eller icke, kommer att förfalla, 2:0 Att Utskottets Yttrande rörande Ma demoiselle Knibergs Pension återremitterades, med anmodan till Utskottet, art upplysa huruvida Stjerncreutska Fonden medgåfve någon tillökning ä berörde Pension. q:o Att frågan, rörande Nichernes i nedra Förstugan decorering, uppsköts till nästa Riksdag. 4:0 Att Frimurare-Barnhus-Directionen erhöll tillåtelse, att årligen å Långfredagen i Riddarhus-Salen låta uppföra Concert. y:o Att underrättelse om Ridderskapets och Adelns beslut, att en Guld-Medaille af omkring 60 Ducater komme att Herr Hof-Marskalken Friherre Fredric Philip Klingspor till - Ben i April. 175 ställas, borde genom Utdrag af Ridderskapets och Adelns Protocoil t Friherre Klingspor meddelas. 6:0 Att den för Riddarhus-Vaktmästaren Björkholm föreslagne vedergällning ökades från 25 R;dr till 33 R:dr 16 sk. Banco-; samt 7:0 Att den till bestridande af Riddarhusets Reparation anslagne Capitations-afgift, må utgå intill nästa Riksdag. Ut supra. S. D. Beslöt Högloflige Ridderskapet och Adeln, att, till betygande af Ridderskapets och Adelns agtning och välvilja för Herr Hof-Marskalken och Riddaren Friherre, Fredric Philip Klingspors verksamma och nitfulla befattning vid Riddarhusets Reparation, ett Exemplar af Riddarhusets större Medaiile i Guld af omkring 60
Ofta nog har jag med nöje instämt i del votum, sorn llr von Hartmansdorff afgifvit uti förekommande frågor, och ofta nog har B. o. Ad:s pluralitet dermed förenat sig; men då de, såsom nu, utgå ifrån mindre vanliga grundsatser, så kan jag för min del icke deruti instämma, och jag hoppas, alt B. o. Ad:s pluralitet icke eller dermed instämmer. Ett exempel endast vill jag nämna, nemi. llr von Harlmansdortfs förutsättning, att B. o. Ad. icke skulle hafva något emot, om K. 51. tillsatte B. o. Ad:s Sekret. Något vidare yttrande i afseende på den frågan torde icke vara bchöfligl; men jag vill se ifråga var, sak ifrån en något vidsträcktare synpunkt. Hvar och en af oss torde erinra sig att vi vid riksdagens början af BondeSt:s deputerade rooltogo en välkomsthelsning, som väckte allmän tillfredsställelse och som innefattade den önskan all åsigter och intressen ej måtte splittras, utan fast mera allas tankar samdrägteligen mätte samverka lill fäderneslandets väl. Vi erinra oss äfven Hr Frih. o. Landtnäs af ögonblickets ingifvelse förestafvade svar, som så väl öfverensstämde med B o. Ad:s känsla, nemi. alt B. o. Ad:s och BondeSt:s sauna fördelar äro så nära förenade, att de icke kunna åtskiljas; deras pligter emot fäderneslandet äro enahanda och för B. o. Ad. är det synnerligen tillfredsställande att med full tillförsigt kunna påräkna BondeSt:s medverkan. Denna medverkan uteblef icke eiler d. 18'Dec., då riksdagens vigli - Den 25 Januari f. m. 163 gaste fråga behandlades. BondeSt. visade då, att det bade fullt •allvar med sin helsning, och att det stud profvet då det gällde.
Hur ska jag vara då, du lilla, tokiga barn? ROSA. FRUN. honom kyssa er så mycket han vill jag såg och ni inte ville. och då tänkte jag Jag kan inte säga det! Men ni ska låta er nog i trädgården här om dagen, då han ville ­ 46 ­ Tredje scenen. DE FÖRRA. BARONESSAN. BARONESSAN. med er tillåtelse komma in i mitt skåp! FRUN (reser sig). Förlåt, fru, att jag stör er, men jag måste Var alldeles ogenerad, min goda baronessa! BARONESSAN. trodde du låg sjuk! Gå genast och läs på dina läxor! Se där är Rosa! Är du oppe; och jag som du väl vet, mamma. Det är fest i morgon, så att vi ha skollof, ROSA. skapet. Gå ändå, och var inte här och stör herr BARONESSAN. goda vänner man gärna kan bli... Nu skulle vi just ned i trädgården och plocka blommor... hon skall bära i morgon! för att sedan profva Rosas hvita klädning, som Ack, Rosa stör oss inte alls, och vi äro så FRUN (drar sig åt fonddörren). ­ 47 ­ ROSA (ut genom fonddörren; med en nick af hemligt förstånd till frun). Tack, fru! Ni skämmer då riktigt bort min Rosa! FRUN. BARONESSAN (till Frun). och allra minst Rosa, som är en flicka med både ett sällsynt hjärta och ett ovanligt förstånd. Litet vänlighet skämmer ingen, kära baronessa, Henn synes inkomma från vänster dörr; växlar en blick (Baronessan gräfver i skåpet; Frun står i fonddörren; med Frun, hvarpå båda leende betrakta Baronessan. Herrn medför några paket, som han lägger i kappsäcken; Frun går.) Fjärde scenen. HERRN. BARONESSAN. ett ögonblick... Förlåt att jag stör er... men det är bara för BARONESSAN. Var alldeles ogenerad, fru baronessa! BARONESSAN (fram på scenen). HERRN. Ämnar ni resa igen, herr Brunner? ­ 48 ­ HERRN. Ja! Reser ni långt? BARONESSAN. Kanske! Kanske inte! HERRN. Ni vet det inte själf? BARONESSAN.