Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Häraf blef en följd, att stations-hufvudböckemas balanser visade tillgångar, hvilka, om stats-summorna till fullo måst Stationerna godtgöras, hade varit riktiga, men genom det motsatta förhållandet förblefvo falska, ty om de i Förvaltningens — 187 — samt Stationernas hufvudböcker upptagna tillgångar sammanräknades, hvilka, med afdrag al skulderna borde hafva utgjort 5:te hufvudtitelns behållning, så uppkom en summa vida större, än den behållning, sorn i verkligheten forefanns å nämnde lxufvudt. it Denna redovisningsgrund är bibehållen jemväl i de nya formulären och medför der samma olägenhet, hvilken likväl svårligen kan undvikas, så länge Stationerna skola betraktas såsom sjelfständiga redogörelseverk och följaktligen upprätta hvar sin hufvudbok. Eldigt nu gällande formulär, skall Förvaltningens af sjöärendena hufvudbok, med uteslutande af lefvereringarne till och från Stationerna, visa 5:te hufvudtitelns behållning vid årets början, anslagens belopp och derutöfver influtna medel, äfvensom den verkliga utgiften hos Förvaltningen af sjöärendena samt vid flottans Stationer, hvarigenom ock, såvida den ingående balansen är riktig, en sann utgående balans måste erhållas. Af hvad jag ofvan i underdånighet anfort synes emellertid, att de i stationshufvudböckerna upptagna behållningar, långt ifrån äro sådane, att de kunna läggas till grund för ingående balansen i Förvaltningens af sjöärendena hufvudbok, men härtill kommer ytterligare, att det nya formuläret åsyftar uppläggandet af särskildt konto för hvarje summa, som till olika ändamål å riksstatens 5:te hufvudtitel anvisas, såsom t. ex. för nybyggnad, underhåll, beklädnad etc., utvisande hvad för ändamålet under året influtit, utgifvits och besparats eller öfverbetalts. En sådan föreskrift var ej genom det gamla formuläret gifven. Att numera utreda, huru stor del af de i stations-kassorna befintliga kontanta behållningar tillhör den ena eller andra af dessa special-titlar, blir ett ganska omfattande arbete. En sådan utredning måste dock ovilkorligen föregå det nya formulärets tillämpning i sin helhet.
Garn, kamulls-, kardulls-, streich-, Unne-, segeloch bind Ulsk:s i afseende på dessa slags Garner afgifne förslag biföllos, Ur. I fråga om denna artikel yrkades dels bifall till Utsk:s förslag, dels den förändring deri, att införselstullen å Skepps-chronometrar måtte bestämmas till 30 R:dr pr stycke; och då, efter med blandade Ja och Nej framställde propos:r å dessa yrkanden, förnyad propos. till bifall å Utsk:s förslag blef framställd, ropades starka Ja,-jemte åtskilliga Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att lian härvid funnit Ja öfvervägande. Urband och Urkedjor samt Uerktyg. Utsk:s i fråga om dessa artiklar gjorde förslag biföllos. Härefter upskjöls fortsättningen af förevar:de måls pröfning till nästa plenum, samt åtskiljdes H. R. o. Ad. kl. 10 på artonen. In fidem protocolli, Alberl Munck. Thorsdagen den 11 Maj 1854. Plenum kl. 6 e. m. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr,: anförde skriftligen: För föga mer än 2:ne månader sedan atled här i Stockholm, uti sitt 80:de lefnadsår, Samuel Owen, född i England och sedan 50 år i Sverige bosatt. Han tillhörde vårt fädernesland icke blott genom de medborgerliga rättigheter, han här förvärfvade, och de familjförbindelser han här knöt, utan fastmera genom sitt snille, sin ihärdiga arbetskraft och liela sin mannaålders gagnerika verksamhet. Hans namn skall i Svenska National-industriens historia länge forllefva. Det var pä frami. Presidenten, Frih. Edelcrantz’s föranledande, som Owen är 1804 ankom till Sverige med en redan då förvärfvad kunskap och skicklighet i mekanik, serdeles för ångkraftens användande.
Majus Befallningshafvandes i Elfsborgs Län den 23 December 1735 utfärdade Resolution, hvilken förklarar extra Postbönder berättigade till följande dem beviljade förmåner, nemligen s frihet 4 Stats-samt Allm. Btsv.o.Oec. Utsi. Uti. N:o 58* från fångskjutsning, Herredagspenningar, Kronotiondes förande långt bort, med rättighet deremot att lösa densamma med penningar, frihet från Tingshusoch Gästgifveri-byggnad, hållskjuts vid Gästgifvaregårdarne, värfning samt skallgång; och har Motionairen i öfrigt anmärkt, att, genom Krono-brefbäringens ställande på tvänne vissa dagar i veckan, den förmon kunde vinnas, att enskilde, i Kronobrefbärarens grannskap boende personer, erhölle deras bref på samma gång, emedan det borde vara Brefbäraren likgiltigt, om han fortskaffade flere eller färre bref; uti hvilken sistnämnde tanka Anders Anderssson från Skaraborgs Län och Nils Mänsson från Malmöhus Län med Ariders Danielsson sig förenat, men hvaremot Erit Pehrsson från Gefleborgs Län förklarat, att han, för sin del, icke kunde medgifva den föreslagna rättigheten att med Krono-breibärare afsända enskildes bref , enär Brefbärarne äro skyldige redovisa och ansvara för de bref, som genom dem fortställas, Af Pehr Andersson från Nyköpings Län, hvilken, efter en omständlig beskrifning af de stora besvärligheter, som genom Kronobrefbäringen skola tillskyndas Kronooch Kror no-Skaftehemmans-egarne i Motionairens hemort, föreslagit: att Krono-brefven måtte en gång i veckan fortskaffas uti en dertill inr Stats• samt Allm.Besv.o.Oec. Utsk. Uti.
Hon kunde omöjligt låta bli att klappa dem innan hon gick uppför trappan. När hon kom upp i salongen fans der ingen menniska. – Jaså, satt patronen nere hos farbror? Ja, då hade hon inte lust att gå dit och fråga efter brefvet. Hon gick i stället in i matrummet för att se om der fans något kaffe att få, men det var redan drucket. Hon öppnade ett af fönstren, lade sig på knä öfver en stol och stödde armbågarne i fönsterkarmen för att bättre kunna se ned på hästarne. En ställning, som var mera beqväm än graciös. Hvad i all verlden kunde patronen göra nere hos farbror så länge? Annars brukade han ju alltid komma upp i salongen för att spela schack med henne. Och alltid blefvo de ovänner, det var då säkert. Hon undrade om han den här gången blifvit förargad på fullt allvar, derför att hon så bakslugt tog hans drottning i sista spelet. Riktigt nog hade han inte varit der sen. Men hvad i all verlden skulle han bry sig om det, han hade ju i alla fall gjort henne matt! Stiliga hästar! Måtte vara roligt att åka efter dem! Hvad det såg präktigt ut när de nickade så att de små silfverspeglarne mellan öronen blixtrade i solen! Det var sant, hon hade ju inte träffat patronen sedan den der qvällen hos doktorns. Han hade dansat tre danser med henne. Han, – som annars var så lat! Hon skrattade dervid. Han dansade bra i alla fall, och förde så stadigt. Men hvad var det för ett sätt han tagit sig? Hvar gång han vände i salen lade han armen fastare om, ett enda tag, så att hon tvingades att sluta sig till honom. Hon rodnade nu, när hon tänkte derpå. Undras om han gjorde så alltid? De andra flickorna sade att han dansade så bra, och de hade brytt henne för de tre danserna. Men så hade hon ju också haft sin nya klädning, den med atlasbesättningen, den, som är så stiligt sydd och så lång. Hon böjde sig ned och såg på sin kjol; den var kort, så att fötterna syntes. Och de voro stora. »Det vet jag då visst, att om jag bara hade pengar, så gick jag inte med denhär gamla trashanken en enda dag längre», tänkte hon.
403 motioner om rättighet att köpa skattejord till frälse, samt bildande af en fond utaf de för dylika fiälseköp inflytande medel. S. D. Föredrogos och biföllos Stats-Utskottets nedannämnde den 19 dennes f. m. på bordet lagde Utlåtanden och Memorial: N:o 232, angående sökt anstånd med ränteoch kapital-inbetalningarne å de för hamnbyggnads-arbetena vid Cimbritshamn beviljade lån; N:o 233, i anledning af väckte motioner om odlingslån åt innehafvare af mindre jordegendomar och lägenheter; N:o 234, i anledning af väckt fråga om en utredning för jemförandet af nuvarande statsinkomster och utgifter med enahanda inkomsters och utgifters belopp år 1809; N:o 235, angående restitution till Regements-skrifvaren J. C. Kant af oriktigt debiterad lönebevillning vid Uplands regemente; N:o 236, angående restitution till Regements-skrifvaren P. G. Hanngren af oriktigt debiterad o-ch derefter erlagd lönebevillning vid Dal-regementet; N:o 237, i fråga om verkställigheten af beviljade restitutioner utaf Riksgälds-kontorets medel; N:o 238, angående arfvode för utdelningen och redovisningen af de för Riks-stån dens och Utskottens räkning uppköpte skrifmaterialier m. fl. effekter; N:o 240, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga remiss å Kammar-kollegii berättelse, angående Sala silfververks ränte-ersättningsfond för redogörelsetiden från och med den 1 November 1846 till samma dag 1849; N:o 241, i anledning af väckte motioner, angående nedsättning uti afgiften till Wad stena Krigsmanshussamt
23 från 1867 års början anbefallda inskränkning i Statens åtagande att inlösa inom riket tillverkad salpeter kommer, enligt hvad af ofvan åberopade redogörelse inhemtas, Statsverkets årliga utgifter för inlösen af sådan salpeter att minskas med omkring 40,000 Riksdaler, men, enligt Komitéens för salpeterärendena beräkning, skulle likväl, för att bereda Kongl. Maj:t nödig tillgång af medel för inköpande inom landet åtminstone af största delen utaf den för Staten behöfliga salpeter, fortfarande erfordras, utöfver nuvarande anslaget 60,000 Riksdaler, ett årligt belopp af minst 50,000 Riksdaler; hvadan och då Kongl. Maj:t nu, i anledning af Rikets Sländers derom gjorda framställning, föreslagit att salpeterfonden, utgörande omkring 600,000 Riksdaler, må till Rikets Ständers disposition öfverlemnas, årsanslaget torde böra bestämmas i enlighet med Kongl. Maj:ts i afseende derå nu gjorda förslag. De belopp, som, dels i lösen för salpeter, dels i transportkostnad för densamma, utgått till Westerbottens och Norrbottens län, hafva under sednast förflutna tio åren i medeltal utgjort för det förra länet 69,472 R:dr och för Norrbottens län 21,424 R:dr; och i betraktande af dessa ej obetydliga belopp samt med hänseende till hvad i Komitéens betänkande är vordet anfört angående salpeternäringens vigt och betydelse för innevånarne i nämnda län såsom deras förnämsta hjelpkälla under missvextår, torde det finnas med nödig omtanka för dessa län bäst förenligt att, på sätt Kongl. Maj:t nu täckts förordna, inlösen af salpeter må i berörda provinser tillsvidare fortfara; men Utskottet har dock ansett skäl förefinnas för en närmare undersökning, huruvida salpetertillverkningen under nuvarande förhållanden är i nämnda begge län en så väsendtlig binäring att innevånarne deraf hemta fördelar som motsvara den förlust, hvilken inlösningen förorsakar Statsverket, med afseende å nu gällande låga pris å utländsk salpeter.
Der ett fiendtligt förråd eller magazin fanns, dit framträngde han. Ingen kan med större glädje än jag erkänna Hans Exellence Fältmarskalken m. m. Grefve Sandels förtjenster såsom Befälhafvare; men äfven han kunde icke göra omöjligheter, hvarföre han också af den ädle Författaren i sinom tid, får uppbära andelen af tadlet beskyllning för falsk Rapport. Voro nu omständigheterna lika för Fältmarskalken Grefve Klingsporrs Armé-Corps? Visserligen hade han med all lätthet kunnat rycka fram för Ryssarnes Militairestyrka i norra delen af Österbotten, Hans corps utgjorde omkring 7,000 man stridbare; men hade han alla förnödenheter för denna här? kunde han med de utsvultne och utkörde Artillerioch Tross-hästarne framskaffa Artilleriet och Ammunition, ägde han transportmedel att framskaffa nödig subsistance i fall sådant icke funnits i de blifvande qvarteren som vid Finska Arméens och Ryssarnes frammarsch i det hufvudsakligaste var medtagen och som Ryssarne troligen skulle ytterligare förstört då de funnit att deras eget väl derpå berodde. Ehuru från 1:sta, 2:dra och 3:dje Brigaderne intill denna tid inga nödrop hade hörts öfver bristande föda under tåget, så hade sådant likväl så lätt kunnat hända, i synnerhet om bristen blifvit alltför stor och sedan den otåliga tjenstförrättande Presten hade blifvit ett bihang till denna Armée-Corps. Redan i Gamla Karleby skulle Grefve Klingsporr nödgats dela på sin styrka om han icke velat löpa fram såsom en tjenstförrättande Prest. Ju längre fram Grefve Klingsporr med sin här hade trängt, ju mer hade han nödgats dela den, i mohn som communicationsvägarne blifva flera. I Wasa, Åbo och vid Hangöudd stodo större och mindre Ryska Corpser utom den Grefve Klingsporr hade emot sig på sjelfva stridsbanan. Grefve Klingsporr skulle således aflägsnat sig ifrån sina med säkerhet påräknade och förberedde tillgångar, medan fienden närmade sig till sina egna och de förstärkningar han väntade som sedermera inträffade.
Da ändanrälet med en Votering ej kan wara annat, an det at utröna Pluralitetens tanka, och Herr Grefwens och Landtmarffalkens Preposition blifwir med ett nästan allmänt Ja beswarad, wagar jag i ödmjukhet hemställa, om icke de Herrar som prkat Votering, hwilken wist ej kan dem nekas, likwäl r afseende pa Pluralitetens redan gifna yttrande, wille derifrån afstä. Grefwe Os 1-r Oaröis. Jag är fullkomligen öfwertygad at Utflaget af en Votering skulle blifwa emot det tänkesätt jag i förewarande ämne pttrat. Men om jag samtyckte at r Votering ej ingä, ffulle jag i sakens närwarande stick, tro mig hafwa medgifwit sjelfwa buftvudfrägan om tiden, och pä denna grund kan jag icke begifwa mig. Ä nyo upkommo rop af blandad beskaffenhet. Herr Grefwen och Landtmarffalken srägade om ej de Herrar som wäckt inwändimrgar r anseende til Liden, skulle behaga af jiä Den 18 Julik. 347 stä ifrän Votering och finna sig tillfredsställde genom en reservation af sina tankar i Protocvllet. Under de förnyade rop, som härwid upkommo, yttrade sig: Herr äitvei 8to1^e , ?rear>c, at om Votering kunde ej fräga blifwa, emedan Herr Gre swens och Landtlnarstalkens Proposition hade bliswit btfallen. Hans Excellcnce Herr Grefwe I'. nuck, frägade hu-u det kunde stigas, at Riddcrstapet och Adeln ej skutte fä votera, när äfwen Nej hade bliswit ropadt. Gansta mänga ropade at de ej kunnat höra, annat än Ja, och ej hört votering askas.
Län, under det sålunda bestämda värdet, intill dess ny Bevillnings-Förordning utkommer, icke nedsättas. * 0 Bevillning aF Handel, Rörelse, Handtverk, Näringar, Fabrication, Konstflit och Arbets-förtjenst, i Städerne och på Landet, utgöres med vissa procent af inkomsten, efter de afdrag, som i ny Bevillnings-Stadga bestämmas, med iakttagande af dylika minimi-summor och olika classificationer, som finnas intagne i 1823 års Bevillnings-Förordning, samt med det tillägg, att Taxeringsman, må ega rättighet uppföra den person till Bevillning emellan tvänne af de stadgade classer> som de pröfva icke 68 Bevillningi-Utskottets Utlåtande IV.o 28. lämpligen kunna påföras afgift efter några af classerna, 5:o Enär afFastigheter efter deras värde, samt af Handel, Rörelse och Näring efter inkomsten, Bevillning utgår, så komma alla utlånta Capital, af hvad beskaffenhet som helst, icke att serskildt beskattas; men Låntagare, som afgiften till Staten förskjutit, är vid liqvid af ränta, då densamma är förskrifven till mer än 5 procent, berättigad att afdraga ett sådant förskott, hvarvid gälla de controller 1823 års Bevillnings-Förordning innehåller, utan annat undantag än det deruti medgifna för så kallade Sparbanker, 6:0 Bevillning utgöres af de inkomster utöfver ett hundrade Riksdaler B:o, hvilka, i egenskap af Lön, Arfvoden, Sportlar eller tillfälliga förtjenster , tillfalla de personer, som äro i Kongl. Maj:ts och Rikets eller serskilda Inrättningars tjenst. y‘.o Bevillning utgöres af de i 3:dje Morn, 6 , 2 Art. af 1823 års Bevillnings Förordning uppräknade Actie-Bolag, Societeter, Cassör, Verk och allmänna Inrättningar, efter det närmare bestäm - Beitillnin2fS~TJtskottets Utlåtande N.-o 28. maude, som kommer att i Författningen inflyta. 8:0
Januarii innevarande år, har E. K. M. fästat Riksens Ständers uppmärksamhet derå, att de under RiksStatens Sjunde Hufvud-Titel bestämde Pensioner för Enkor och Barn, sotn Civile och Militaire Embetsoch Tjenstemän uti fattigdom efterlemnat, äro i allmänhet otillräcklige} hvarjemte E. K. M. i Nåder yttrat dén öfvertygelse, att Riksens Ständer, som, vid sist lid ne Riksdag, beviljade någon tillökning af Pensions-beloppet i de 3:ne lägsta Classerne å de för ändamålet upprättade Stater, äfvenledes nu skola, taga i serskildt behjertande detta föremål för Statens utgifter, och, så vidt tillgångafrne möjligen tillåta, anslå den deruti af behofvet påkallade fö r hoj n ftig. Underdåniga Skrifvelser. *5<* I anledning häraf hafva Riksens Ständer inhemtat: att, sedan det anslag , sorn , likmätigt Kongl. Kungörelsen, den 29. Junii 1798, disponerades för ifrågavarande Pensioner, och hvilket, till 1818 års slut, utgjorde 20,290 R:dr årligen , samt utdelades bland Embetsoch Tjenstemäns Enkor och Barn, i g Classer, äfvensom bland Under-Officerares och deras vederlikars Enkor och Barn, uti 2:ne serskilda Classer, blifvit, på sätt Riksens Ständer, uti Skrifvelse af den 30. April sistberörde år, i underdånighet gifvit tillkänna, förhöjdt till ett belopp af 26,000 R:dr Banco, E. K M., genom Nådigt Bref till Dess och Rikets Stats-Contoir, den 3 December 1818., rörande en förnyad reglering af Pensionerne, i nedannämnde Classer, meddelat följande, uti Stats-Contoirets Kungörelse, den aa i samma månad upptagne, stadganden : läno.
CaaeellieStyrelsens bandcassa mätte öfverlemna,stilt Kiksgälds-Contoret» jemte de, i anledning deraf, denne dag a fö i Ine yttranden, 10:0 Grefve Cronhjelms, Otto August, motion, om löne-ersättning för Capitainerne Sjöbohm och Tilosius, 14:o Grefve Cronhjelms, Otto Augustmotion, om förändrad orga nisation af Tullverket, och i5:o Herr Dahlfelts, Carl Ludvig,. motion, om anslag lill Stipendier för skicklige lönlöse Lärare vid Mikels Academier; BevillningsUtskottet .* 1:0 Friherre Sprengtporten, Jacob Wilhelm, motion, rörande Bi än vins-bränningen, jemte det, i anledning deraf, denne dag afgifne yttrande, 2:0 Herr af Rob saluas, Carl Reinhold, motion, om förhöjd tull å ifrän Finland inkommande varor, 3:o Herr von Wahrendorffs, Martin, motion, om bränvins-brän nings-rättighetens inskränkning tili do jordegare, som hafva eget skogs fång» 4:0 Herr Gripenstedts, Jiacob,. anförande, rörande spis-inrältnHignruian spirituosa, och bränviuets lord yrande,- 5:o Herr Svedenborgs, Garl, motion, om upphörande af skillnaden» i Charlas Sigillatae-afgiften lör olika medin» gare-cdasser„ 6:0 Herr Hjertås, Lars, motion, om ändringar i imi gällande luli - taxa,. 7:0 Herr af Robsahms, Carl Reinhold, motion, om upphörande af Släsnpel-afgiften för Tidningar; Banco -Utskottet :■ 1:0 Grefve Pipers, Carl Fredrik, motion, om cn ersättning till Ölverste-Lieutenanten G. N. Adlerstam, 2:0 Herr Rosenblads, Bernhard, motion, 0111 granskning af befordrings-iagarne inom Banken, Trot.
A. A. Berger. Borås. C. G. Rydin. Halmstad. Göran Hammar. Helsingborg. F. Rooth. N:o 27. Hernösand. Pehr Staaff. N:o 28. Wenersborg. J. Börjeson. Sundsvall. E. Berggren. L. S. N:o 30. Warberg. Alfred Grenander. Arboga. A. Ludvig Holmqvist. Christinehamn. Rich. Carlén. Köping. Oskar Schenström. N:o 34. Wexiö. B. F. Söderköping. C. F. Carlson. L. S. N:o 36. Hudiksvall. Julius Brun. N:o 37. Mariestad. P. G. Alander N:o 88. Sala. J. A. Bovin. L. S. N:o 39. Wadstena. Gust. Lallerstedt. Hedemora. A. J. Fahlcrantz. Bergsbrukens 5:te Valdistrikt. Nils Sundin. Söderhamn. L. R. Kistner. Umeå. G. W. Cygnseus. L. S. N:o 43. Piteå. L. R. Kistner. Luleå. G. W. Cygnseus. L. s. N:o 45. Eskilstuna. Oskar Schenström. Lidköping. Gustaf Rhodin. Eksjö. L. F. Aschan. Sölvesborg. C. Bomansson. L. s. N:o 49. Marstrand. Gust. E. Widell. Skara. P. G. Alander. Skenninge. F. G. Isberg. Nora. Oskar Schenström. Askersund. Alfred Grenander. Philipstad. N:o 55. Wimmerby. L. F. Aschan. Kongelf. Gustaf Rhodin. Engelholm. J. Odmansson. Strengnäs. Rich. Carlén. Thorähälla. Kuno Låstbom. N:o 60. Enköping. L. R. Kistner. Sigtuna. Carl Gustaf Rosén. N:o 62. Öregrund. Kuno Låstbom. N:o 63. Södertelje. Rich. Carlén. Norrtelje. F. G. Isberg. Lindesberg. A. Ludvig Holmqvist. Ulricehamn.
Riksdag beviljade anslag 6,800 R:dr må fortfarande intill nästa Riksdag utgå. 5:o Folkundervisningen. Beviljade Ståndet, att det för Vexelundervisningens Normalskola å stat uppförde anslag, 2,000 R:dr, må bibehållas. 6:0 Tillämpnings-skolor. a) Gymnastiska Central-Institutet. Ståndet, som godkände, att utöfver de redan beviljade 2,000 R:dr ett ytterligare anslag af 2,400 R:dr må varda för Institutet å Stat uppfordt, och som i öfrigt biföll, hvad Utskottet yttrat, rörande aflöningen af en ökad Lärare-personal, ansåg likväl, det borde de Elever, hvilka, försedde med vederbörande Stifts-styrelses förord, sinnade äro anmäla sig till vinnande af Gymnastik-lärare-befattningar vid Elementar-läroverken, för competence dertill, kostnadsfritt vid Institutet erhålla, så vidt tillfället sådant medgifver, den för ändamålet nödiga undervisningen. b) Hvad Utskottet i denna del tillstyrkt och vidhållit, godkändes. c) Hvad Utskottet här föreslagit, godkändes, med undantag afattdelOO R:dr, som varit anvisade till Stipendier under Landtbruks-Akademiens disposition, må fortfarande för samma ändamål användas och å Academiens stat Tapplöras. Utskottets hemställan, att i de punkter, sorn ej omnämnde blifvit, men till Titeln höra, anslagen må förblifva vid enahanda belopp, som de å Tabellen finnas uppförda, godkändes. Den af Utskottet i Utlåtandet N:o 218, pag. 18, gjorda hemställan fann Ståndet för närvarande ieke erfordra någon åtgärd. Fröt. Vtdr. d. i3 Aug. 184.0. 5u S. D. Då nu i elt sammanhang förekommo Stats-Utskottets Utlåtande N:o 63, angående reglering af Allmänna Indragnings-stateu, och Utlåtandet No 219, i anledning af återremiss å det nyssnämnda, fann Ståndet skäligt latta följande beslut: l:o Ansåg
Summa R:dr R:mt 1,865,519: 57. eller i medeltal 373,103: 91. årligen. 2) Härunder är inbegripen den afgift, som, enligt Kongl. Brefvet den 23 Februari 1838, för alla till Stockholm sjövägen ineller utrikes ifrån ankommande målbara våta varor i fat"), såsom Brooch Kajafgift, till stadskassan influtit och hvilken utgjort: Utan afdrag af uppbördskostnader. Uppbördskostnader. Efter afdrag af uppbördskostnader. Stadens inkomster och utgifter. Jemförelsen emellan Stadskassans inkomster och utgifter visar: för år 1856, ett öfverskott af 168,763 R:dr 68 öre; för år 1857, en brist af 29,301 R:dr lo öre; för år 1858, en brist af 17,935 R:dr 76 öre; för år 1859, en brist af 71,382 R:dr 17 öre; för år 1860, ett öfverskott af 54,418 R:dr 14 öre, eller, då medeltal räknas för dessa fem år, ett årligt öfverskott af 20,912 R:dr 56 öre Runt. Fortsättning af Tal). Litt. U. Summa. Medeltal. Aflöning för Magistraten, dess tjenstemän och betjente samt de under De hufvudsakligaste byggnadsföretag, som af ofvanstående belopp blifvit bekostade, äro följande: hamnoch lastageplatsen, roddareoch tvättbryggors, passagebroars och afloppstrummors nybyggnad, underhåll och förbättring 119,626 R:dr 1 öre; duc d’Alber och moringar i hamnarne 8,562 R:dr 7 öre; nybyggnader och reparationer å allmänna reservoirer 7,025