Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridr, och skulle således det erforderliga anslaget utgöra omkring 31,000: — hvilken summa, med afseende derå, att något aflöningsbidrag från vederbörande kommuner hädanefter icke lärer vara all påräkna för de pedagogier, hvilkas lärare komma i samma ställning som lärarne vid Elementarläroverken, synes böra ytterligare ökas med ett belopp af 4,000: — Tillsammans 35,000: — Deremot, och då pedagogierna i Arboga, Enköping och Söderhamn numera komma att såsom sådana upphöra, hafva Rikets Ständer ansett sistnämnde belopp kunna, i anseende härtill, skäligen minskas med en rund summa al 7.000: — eller till R:dr 28,000: — ExpeditionsUtskottets Förslag lill underd. Skrifvelse iY:o -/S7. 183 Transporl 28.000; — Och skulle alltså, i stället för Riksstalens anslag till folkskolorna, sorn, med iakttagande af de, enligt 41:a punkten beslutade öfverflytlningar, utgör ^ . 21,713; - komma att för Pedagogier och Folkskolor uppföras en summa af ... 49,713; — Härvid förekommer emellertid, att för de nuvarande pedagogierna i Arboga, Enköping och Söderhamn finnas i Riksslalen anvisade åtskilliga smärre anslag af såväl penningar, som indelta räntor och indelt spanmäl, nemligen: åt pedagogien i Arboga: kontant 54: 97. indelt spanmål, 20 kubikfot 9 kannor, å 2 R:dr 41: 80. yg. 77 åt pedagogien i Enköping: kontant 17: 24. indelta räntor med förslagsvärde 187: — indelt spanmål, 24 kubiklöt, å 2 R:dr. 48: — 252: 24. åt pedagogien i Söderhamn: indelt spanmål, 181 kubikfot, å 2 R:dr 363; 40. eller tillsammans 712; 41.
Jag vågar vördsamt hemställa , om icke i stället för det af Riddarlius-Utskottet föreslagne ordet: ovillkorligenj borde stå; sednast inom 4 månader &c., emedan jag i annat fall befarar, att något missförstånd kunde uppkomma, då det lätteligen kan bända , att en Riksdag är slutad inom 4 månader ifrån dess början. Herr Gref ven och Landt - Marskalken gjorde propotision lill bifall å RiddarhusUtskottets nyssnämnde Memorial, i hvad detsamma angick 48 §• Riddarhns-Ordningen, med iakttagande likväl af deri utaf Grefve von Schwerin föreslagne ordförändring. Bifölls, Hvarefter Herr Grefven och LandtMatskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade i öfrigt gilla 48 §‘11, Ropades J a, §• 4<> Herr von Hartmansdorff ': I första ine - Den 16 November. ningen af ifrågavarande §, står: Har Riddarhus - Secreterare-sysslan blifvit emellan tvenne Riksdagar ledig &c. Jag tillstyrker vördsamt, alt detta må heta: emellan Riksdagarnej emedan det i alla fall icke kan vara annat än emellan tvenne. Herr Riben: Om jag rätt fattade den upplästa §:n står der, att omröstning ovillkorligen skall ske öfver Riddarbus-Secreterarevalet. Jag underställer om vid detta enda fall det är nödvändigt, att omröstning skall ske. Jag tycker, att om Landt-Marskalken framställer proposition, och den blifver med Ja besvarad, kan ingen omröstning behöfvas, i fall icke någon begär votering. Herr von Hohenhausen: När fråga va rit om att offentligen bedöma en persons skicklighet och förtjenster , så har det alltid varit brukligt, att verkställa detta genom omröstning, och med slutna sedlar. Jag får derföre tillstyrka, att delta förhållande äfven här måtte iakttagas, emedan raan i annat fall, emot en person, som man i öfrigt mycket aktade, skulle med skäl finna det påkostande, att offenteligt säga, det man ej ansåge honom rätt skicklig till denna tjenst.
Sparre, Erik: När Ii. St:r vid sistiidne riksdag beviljade ett anslag till den i förev:de pnnktafhandlade kanal-anläggning, bestämdes bland vilkoren, att lånet skulle räntefritt innehafva» till slutet af det år, då hvarje fristående del af arbetet blefve färdig. Man antog då, att detta arbete, i likhet med andra af samma beskaffenhet och utsträckning, skulle erfordra 6 å 8 år. Lyckligtvis inträffade, att bolaget kunde öfvertala Öfverste Ericson att åtaga sig arbetet. Öfverste Ericson åtog sig att utföra arbetet på 2 å 3 år, samt att tillika, i stället för en föreslagen jernväg, anlägga en kanal och aqvaadukt öfver vattenfallet vid Hofverud, hvarigenom hela kommunikationsleden blefve en sammanhängande vattenväg, äf • in* • vensom att i betydlig mån utvidga kanalens och slussarnes dimensioner. Jag bör erkänna, att för nämnda aqvsedukts tillvägabringande lemnades af K. M:t ett anslag af 180,0000 rdr; men emellertid har, genom Öfverste Ericsons nit och skicklighet, utsigt öppnats att hela arbetet skulle blifva färdigt på kortare tid än som annars ansetts skola åtgå för fullbordandet af blott en del deraf. Öfverste Ericson betingade sig att, emedan han vore en gammal man, få göra arbetet färdigt så fort han kunde, dock med vilkor, att tillräckligt penningar alltid hölles honom till handa. Vid förra riksdagen bestämdes endast halfva anslaget att utgå; vid denna riksdag skulle återstoden erhållas. Om man nu endast småningom hade skolat uppbära beloppet, hade det icke varit möjligt att utföra arbetet så fort som Öfverste Ericson önskade, och Staten hade då längre fått vänta på den betingade räntan. Derigenom att nu, på sätt Stats-Utsk:t tillstyrkt, penningarne utbekommas under detta och nästa år, är det möjligt, att hela arbetet redan nästa år kan blifva färdigt, då Staten således från början af år 1868 erhåller ränta. Om deremot 416 Den 18 Maj f. m. arbetet först år 1868 blifver färdigt, inträder bolagets skyldighet att betala ränta först med året 1869.
Då nu dessa skolstyrelsers åligganden jemnföras med det ät kyrkorådet i 1843 års Förordning uppdragna åliggande att till behandling upptaga frågor om vårdslösad barnauppfostran", sä torde det böra inedgifvas, alt skolstyrelsens och kyrkorådets befattningar i detta afseende hufvudsakligen sammanfalla lill ett; och beträffande den möjliga anmärkningen härvid, att olikheten .emellan deni skulle bestå deruti, att skolstyrelsen egde till varning anmäla, men kyrkorådet utdela varningen, så synes ett sådant särskiljande af två till sin natur oskiljaktiga momenter af samma sak icke kunna sägas vara bygdt på väl afvägda grunder. En väl vårdad burnauppfostran lägger den sedliga grunden till menniskans liela framlid, och tillsynen deröfver torde väl knappt med bättre, effekt och mera säkert beräknejiga frukter kunna utöfvas, än om de, hvilka denna tillsyn tillkommer, derjemte ega nödiga medel i sin liand, att omedelbart för de barn, hvilkas uppfostran befmnes, vanvårdad, öppna den väg, hvarpå det försummade må kunna aflijelpas Sådane medel eger kyrkorådet icke i sin hand; de stå deremot i fullt mätt skolstyrelsen till buds.
Cederström: Sedan Ridder/ skåpet och Adeln funnit de gjorde anmärk - I *44 Den 9 Januari i. i ”ningarne hindra antagandet af Utskottets ”Betänkande, och en Ledamot hegart åter”remiss, kan detsamma, enligt formerne, "icke förnekas, utan bör Betänkandet i så"dant fall till Utskottet återremitteras.” ”Friherre Anckar swärd, Carl Henric, "förenade sig med Friherre Cederström.” ”Friherre Wrangel, Henning, erinrade, ”att en af honom, för någon tid sedan, ”på grund af gjord anmärkning, yrkad ”återremiss af ett Betänkande icke blef af "Ridderskapet och Adeln beviljad.” "Uppå derefter af Herr Grefven och ”LändtMarskalken förnyad proposition, blef ”BancoUtskottets ifrågavarande Betänkande, i anledning af de dervid gjorde ain ”märkningar, till Utskottet återremitteradt.” Hvarefter Herr Cederskjöld mundtligen tilladet På detta sätt slutades då denna principfråga. Och jag vågar derföre anhålla, att äfven nu återremiss af Ekonomiutskottets förevarande Betänkande må äga rum, derest de gjorde anmärkningarne skulle hindra dess antagande. Herr Lefren, Johan Pehr: Jag är ej bland dem, som vilja befordra eller hindra återremisser af Utskottens Betänkanden; man bör iakttaga måtta deri, såsom i Den 9 J a n u n r i i. i45 i allt annat. Herr Grefven och LandtMarskalken har till cn början framställt den proposition, om Ridderskapet och Adeln ansåg den förefallna discussionen om EkonomiUtskottets ifrågavarande Betänkande föranleda till dess återremiss; hvilket besvarades med Nej. Ingen har ifrågasatt Herr LandtMarskalkens rätt att göra en sådan proposition; och om den blifvit besvarad med Ja och Nej, samt votering begärd, hade den kunnat utfalla så, att pluraliteten fann anmärkningarne ej föranleda till återremiss.
Sedan Sammansatta Stats-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, uti Memorial JV2 42, angående åtgärders vidtagande för befrämjande af en förbättrad skogshushållning, föreslagit, bland annat, hvarom nu icke är fråga, följande propositioner för omröstning i förstärkt Stats-Utskott, nemligen: »Den som vill. i likhet med hvad Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet beslutat, att Rikets Ständer bevilja ett årligt reservations-anslag af 100,000 R:dr Riksmynt å Riks-statens Sjunde hufvud-titel, att under den tid nu skeende Statsreglering omfattar, och utom det bidrag, som från Skogsplantermgs-kassan kan påräknas, af Kongl. Majit disponeras till erforderlige utgifter för Skogs-institutet, lägre skogs-skolor samt för skogs-styrelsens inrättning, jemte dess och öfrige till skogsstaten hörande tjenstemäns aflöning, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, i öfverensstämmelse med Borgare-ståndets beslut, att uppföras på Riks-statens Sjunde hufvud-titel ett reservations anslag af 75,000 R:dr Riksmynt, att under den tid nu skeende Stats-reglering omfattar och utom det bidrag, som från Skogsplanterings-kasan kan påräknas, af Kongl. Majit disponeras till erforderliga utgifter för Skogs-institutet, lägre skogs-skolor samt öfrige till skogsstaten hörande tjenstemäns aflöning; så har, vid föredragning hos Bonde-ståndet af berörde Memorial, Ståndet, som ansett de af Utskottet föreslagna voterings-proposi - Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Memorial M 49. 15 tioner icke hafva blifvit uppställde enligt de i 69 § Regerings-formen, sådant detta lagrum nu mera lyder, stadgade allmänna grunder, till Utskottet återremitterat ifrågavarande voterings-propositioner.
Det är väl sagdt af hr M. om det svenska språkets framtid här i landet, och man vore honom ännu mer tacksam för denna vänliga konjektur, i fall den icke vore tillkommen endast för att låta den ljusa bildén af fennomanien riktigt sticka i ögonen. Skulle fennomanien ens närmelsevis mortsvara den teckning, som hr M. gifver af densamma, så funnes det väl ej någon hos oss, som vore fiendtligt sinnad mot densamma, och hela partibildningen skulle väl föga existera. Det var eljes en egendomlig ödets ironi att samtidigt med utkomsten af hr Meurmans broschyr ferfnomanska tidningar i sina prenumerationsanmälningar yrkade icke blott på finskans likställighet med svenskan,. utan rent af på dess insättande i svenskans ställe. Och hvad den svenska bildningen angår, är det icke ett attentat mot densamma, då “ Uusi Suometar “, fennomaniens hufvudorgan, förklarar att i det inre af Finland ej vidare behöfvas några svenskspråkiga läroverk, hvarvid tidningen tillika framhåller att “ den nuvarande främmande bildningen “ (den svenska) måste “ re-na^, omvändas och förändras till nationel, det är till rent finsk. “ Då .man hos oss år ut och år in samt dag för dag^ .blifvit van att höra dylika försäkringar och hotelser samt varit vitne till en brådstörtad agitation i denna riktning, så vet man icke här för hvems räkning hr M. skrifver, då han påstår, att fennomanien endast arbetar för den finska bildningen, ej mot den svenska. Innan förf. öfvergår till sin teckningen af partierna, varnar han för att med uppskrämd fantasi befolka motståndarens partiverld med förskräckande troll ' och gastar. Denna sin egen varning hade förf. ej bort glömma, när han gick till teckningen af sina motståndare. Det är nämligen ett fruktansvärdt spöke, hvarmed förf. skrämmer uppsig sjelf, när han gentemot det fennomanska uppdrager en bild af det svenska partiet. Partiets syftemål går, enligt hr M. ut på att tillintetgöra allt det arbete, hvarigenom en finsk bildad klass skapats och hvarigenom den lefver. Den finska literatur som finnes, och som växer med hvarje dag, den skall tillintetgöras, de finska lärda.
Läraren; löneförhöjning 130: — Under-läraren; arfvodesdito 375: — Till materiela behof . 300: — 805: Hernösand: Ordinarie Läraren; löneförhöjning 130: — Under-läraren; arfvodesdito 375: - Till materiela behof 300: — 805: Skrifvelse. — Till materiela behof 300: — 800: — Wisby: Ordinarie Läraren; löneförhöjning 125: — Under-läraren; arfvodesdito 375: — Till materiela behof 300: — 800: — Carlshamn: Ordinarie Läraren; löneförhöjning 325: — Under-läraren; arfvodesdito 375: — Till materiela behof 287: 50 987: 50 Befrämjande i allmänhet af Bergsbruket. års-arfvoden samt reseoch traktaments-ersättningar åt tvänne i kolning och bränntorfs-beredning kunnige personer, som, på reqvisition af brukseller skogsegare, meddela praktisk anvisning för tillämpningen af de härvid begagnade bästa methoder Fiskeri-näringens understöd. För åstadkommande af nödiga förbättringar i fisken-näringen . Skrifvelse, N:o 149. Tal». Tabell öfver Riks - Civil-departcmentct. Stats-råden utan Departementer: 3 å 12,000 R:dr Departements-chefen: Nuvarande anslaget 15,000: — Tillkommer: årlig hyresersättning 2,000: — Departementets Expedition: Nuvarande summan • 14,600: — Tillkommer: Förhöjning i anslaget till gratifikationer åt extraordinarie tjenstemän och vaktbetjente uti Expeditionen 1,000: — Kommers-kollegium: Nuvarande anslaget 88,600: - Tillkommer: löneförhöjning åt 3:ne Vaktmästare, å 50 R;dr hvardera 150: ■ Statistiska Tabell-kommissionen. (Derunder 4 särskilda reservations-anslag å tillsammans 14,250 R:dr.) Nuvarande beloppet 26,200: — Tillkommer:
Nu måste man väl medge, att detta är en obehaglig och olämpelig inrättning: att tjensten skall lida deraf. Men omöjligt kan jag kalla det för privilegium, att arbeta för lön, och mig har det städse förekommit nog motbjudande, att classificera denna befordringsgrund bland Ridd, 0. Ad, Prot. 'VIL g, II, Afd. 4. 5.0 Den 16 Junii f m. Adelns rättigheter såsom Stånd. Deremot har jag aldrig medgifvit, att befordringssättet i detta fall kunde utan Ridderskapets och Adelns eget bifall rubbas, i följd af Contiact^t om Bankens inrättning; men detta bifall skulle jag städse såsom billigt yrka, derest icke Ridderskapets och Adelns redan fattade beslut läge derföre i vägen. Nu åter tror jag, att ConstifutionsUfskottet borde få sig i målet utlåta: ty om de öfrige tre Stånden förblifva vid deras förra beslut, återstår ingen annan följd än densamma, sorn redan ägt rum, att nemligen BrncoUtskottets pluralitet rättar sig efter de 3 Ståndens beslut: att Ledamöteme af Ridderskapefc och Adeln deremot göra protest, och anmälan i Ståndet, samt att vi sålunda komma på alldeles samma punkt vi nu äro. Friherre Boije: Emot CöttstitutiofisUtsköttets hörande har jag visserligen ingen ting att erinra* Herr Påhlman: Jag skulle ej bestrida Friherre Wirséns förslag, att remittera målet t 11 ConstitutionsUtskottet, om icke, jemte det att den ifrågasatte rättigheten är grundad på ett contract, upprättadt. vid Bancolnrättningens stiftande, jag älven funné densamma i 114 §. tydligen vara intagen, der den nödvändigt måste inbegripas under de orden förnioner och rättigheter. Om jag föreställer mig sakernas Gen 16 Junit / in. Vanija marche, så tviflar jag ej, det ju äfvert tre Stånd inom ConstitutionsUtskottet skulle vilja utesluta Adeln från oftanämnde förmån.
146 utan att ständigt öfvervaka dem, dock så att de icke känna det, utan, som j a g på ett annat ställe yttrat, till en viss grad » dresseras i frihet ». Derför få vi ej försumma något tillfälle att studera dem och allra minst försumma att leda deras lekar, så att de blifva oskyldiga och oskadliga, och öfvervaka lekarne, så att karaktärsutvecklingen derunder icke missriktas. Men det är icke blott karaktärsdrag, utan äfven smak och böjelser, som under leken mera osminkadt framträda, och som ofta gifva oss en god ledning för barnens vidare utveckling. Och vill en moder veta » hvar hon h a r sina barn », veta hvad de tänka och känna, då bör hon gifva akt p å deras lekar och draga förståndiga slutsatser af deras uppförande. Naturligtvis kan af allt detta dragas någon nytta, endast n ä r barnen lärt lyda, det vill säga älska sina föräldrar och tro på dem, så att de gerna rätta sig efter dem och lyda med glädje, utan invändningar, lyda strax, och icke först öfverväga, huru vida föräldrarna hafva rätt, och i så fall i nåder och af ren godhet mot de obetydliga personer, som sörja för deras närvarande behof och framtida välgång, uppfylla en och annan af deras befallningar. Der föräldrarna hafva släppt tyglarne så lösa, der är det bäst, att de aldrig mera tänka på att strama dem. Och der måste föräldrarna fritagas från all andel i barnens karaktärsutveckling. Men de kunna, dess värre, dock ej fritagas från allt ansvar derför. Mathilda Lang / et, Literatur. Ofvers. o c h b e a r b. O s c a r L. L a m m s förlag, Stockholm. Sommargäster från Stockholm, hvilka önska få Idan utsänd till sina sommarnöjen, torde med första skriftligen uppgifva sina blifvande adresser till Iduns Medaktion; äfvensom de lä * genheter, med hvilka tidningen bör sändas. Detta gäller dock endast dem, som erhålla tidningen genom stadspostens bud. De, som få Idun genom bokhandeln eller tidningskontoren, böra träffa uppgörelse å de ställen, der prenumerationen egt rum. Följetongen måste bristande titrymme uteslutas. Mängden gör, att vi säkerligen måste gå i författning gens utvidgande.
4 Den 3 October e. m. ten icke läge för närvarande på gåfvan* storlek utan fastmera på Ridderskapets och Adelnä, genom sjelfva stiftelsen, högtidligen lemnade godkännande af den grundsats , att det icke vore oförenligt med Adelig Börd och vårdad uppfostran, att ägna sig åt näringarne; hvarjemte Herr Sparre, till vidare utveckling af sitt i berörde måtto gjorda förslag, på anförde skäl, hemställt, att af de föreslagne Stipendier ne må förbehållas sådane Adelige ynglingar, hvilka ingå i någon Fabriks-, Manufactureller Handtverksrörelse och dertill inhämtat studier vid det Institut för Tecknisk undervisning, som i öfverensstämmelse med hvad Statsoch EconomieUtskotten, i deras omförmäldte Betänkande, tillstyrkt,-framdeles torde blifva i Hufvudstaden inrättadt, eller i händelse ett sådant icke skulle komma till * stånd, skaffa de bevis, att han på annat sätt, och förenadt med verkelig handläggning, söker förvärfva de kunskaper, som höra till det valda yrket, samt att det andra Stipendium måtte tå begagnas af sådane Adeliga ynglingar, ifrån i6:de till 2ode året, hvilka, i brist af någon allmän skolinrättning för Landtbrukets practiska utöfning, på större Landtegendomar, och der Landtbruket vetterligen systematiskt drifves, 6tudera detta yrke; och har Ridderskapet och Adeln förstnämnde dag behagat samma Memorial, tillika med de af Herr Hammarsköld, Lorentzo, Friherre Ankarsvärd, Carl Hindric, Grefve von Schverin, Fredric Bogislaus, Friherre Björnstjerna, Magnus, samt Herr von Hartmansdorff, August, i anledning Dan 3 Oe taber e. nt. Hl deraf gjorde anföranden till Riddarhusutskott tets utlåtande remittera; Då Utskottet nu går, att sådant åligga»* de fullgöra, anser Utskottet sig först böra, efter sin åsigt, bestämma det begrepp Utskottet fästat vid uttrycket Stipendium, och hvad sorn vid tilldelandet deraf egenteligen synss hafva varit åsyftadt.
Hus och byggnader, sa i Stockholm sorn i landsorterna, klefve afgifven, deraf utrönas matte, om och huruvida flera sådana firmas, än som kunde anses för böhofvet oumgängelige, då någon anstalt till. deras nyttigare användande till förmon för Statsverket borde vidtagas; och anhöllo Riksens Ständer derföre, genom underdånig skrifvelse den. 17 Mars 1810, det tacktes Kongl. Majtt i Nåder anbefalla Dess Krigsoch Kammar Cellegier, att, efter infordrade upplysningar från vederbörande, sådan berättelse afgifva, samt att Kongl. Majtt behagade vidtaga de anstalter, som befor, drade alen förmonligasté förvaltning af dessa lius och byggnader genom uthyrande eller ock försäljning af dem, som för Kronans behof vo. ro öfverflödiga; hvarefter Riksens Ständer vid kommande Riksdag kunde om de ännu oförsålda husen taga en närmare kännedom och sig vidare i detta ämne utlåta. Till upplysning om hvad i anledning häraf blifvit tillgjordt, har Utskottet infordrat och fått emottaga åtskilliga Handlingar, samt deraf funnit, att Kongl. Majtt i Nåder låtit uti berörde ändamål anbefalla vederbörande, att inkomma med uppgifter å alla publika hus och byggnader, samt derefter, genom Nådig Skrifvelse den 19 Maj 1813, öfverlemnat de insända handlingar till Dess Slottsbyggriads-Direction, med Nådig befallning, att vidtaga den åtgärd, som på Directionen ankommer; i följd hvaraf Direciionen skalk gatt i författning om åskilliga ytterligare upplys, niqgars införskaffande, men hvilka ännu icke erhållits. Enaedt Den 29 Maj. Emedlertid och då frågan om Kronans pu* blikå byggnader i allmänhet förtjenar Riksens Högloft.
Det var ett trappsteg som såg högt ut nedifrån. Då jag sjelf står der, syns det som ingenting. All den glödande längtan, som fans så länge jag behöfde sträfva för att bli hans jemnlike, är nu död. Ty vi ha vexlat ståndpunkt. Det är det som gaf lif och värme åt mitt bref. Ja, det låter som en paradox, men jag skall gifva skäl. Det ligger något oädelt och lågt i att glömma en vän. Jag har trott att andra kunde göra det, men icke jag. Och nu är det ändå så. Likgiltigheten har kommit. Hade han varit frisk och glad, rik och ärad, då skulle jag utan tvifvel skyllat glömskan på honom – om den kommit. Men nu fins det ingen smygvrå för sjelfbedrägeriet att gömma sig i. Sanningen måste fram: Om inte andra glömma, så glömmer jag sjelf. Det är utvecklingens lag. Jag vet nu att det är en nödvändighet. Men man kan icke tro det så länge individualiteterna gripa i hvarandra som tvenne kugghjul. Så länge tankarne sjuda och pulsslagen hamra, kan man icke fatta, hur dessa gemensamt arbetande hjul skulle kunna tagas i sär utan splittring och förstörelse. Och ändå går det så lätt. Så lätt att man måste blygas deröfver. Mitt bref var ett afsked. Lika mycket om vi komma att höra af hvarandra eller ej. Det var en uppgörelse med hvad som varit. Alla fåfänga försök att dölja hur man glider ifrån hvarandra, äro mig vidriga: det ligger något af falskhet deri. Nej, ärlighet i det sista! Ingen ljumhet, ingen halfhet! Ett varmt farväl och så gå hvar sin väg! Minnet är det enda som man eger gemensamt. Men då det är ofördunkladt och rent, hvad begär man så mer? Var det då underligt, att jag i skilsmessans stund kände behof att säga ett tack för de rika insatser, denna vänskap lemnat för min utveckling! Var det underligt, att jag bredde ut mina armar åt dessa minnen, som alla äro barn af mitt förflutna! Kan man undra öfver, att jag svepte min varmaste känsla kring detta afsked, när det i sig sjelf var så frysande kallt. Bref till Utgifvaren.