Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anser detta vara desto vigtigare, som vi innan kort, mine Hrr, hafva ett förvänta ett förslag till en lag, i hvilken blott åt öfvertygelsens makt är öfverlemnadt att strida för hvad i alla fall måste anses vara det rätta, vår nuv:de religion. Och i sanning måste det då vara nödvändigt att så ordna presteus ställning, att han med odelade krafter kan öfverlemna sig åt vården om kyrkan. Det är min innerliga öfvertygelse, att en Komité, tillsatt oberoende af de grunder, som här äro uttalade, ovilkorligen måste föras till skärskådande af en mängd förhållanden, hvilka, på det att presten må kunna upfylla sitt kall, måste på ett ändamålsenligt sätt ordnas; och det är för att åstadkomma ett allvarligt upmärksammande häraf, som jag anser, att K. St:r böra fatta ett enhälligt beslut. Jag anhåller om bifall till Utsk:s Betänk. Hr Carlhei m-Gyllensköld, Henr. Adolf Oscar: Jag instämmer i de flesta delar uti hvad Gr. af Ugglas yttrat. Hans skildring af behofvet utaf en lönereglering för presterskapet, och af ett närmare skärskådande utaf de förhållanden, hvarunder presterna verka, har jag funnit fullt öfvertygande. Men jag kan deremot icke med honom öfverensstämma deruti, att det medel Utsk. föreslagit, är det rätta. Hade Utsk:s mening varit att för en obestämd, ganska aflägsen framtid upskjuta allt afgörande, all närmare utredning af dessa förhållanden, tror jag verkligen, att Utsk. vunnit sitt mål, och detta utbedjer jag mig att med några ord få visa. Frih. Alströmer har visserligen sagt, att de på sednare tider tillsatte Komitéer hafva visat, att sådana delegationer kunna åstadkomma ett godt resultat.
I anledning af Landsfiskalens i Södra distriktet af Hallands län Isak Ulrik Olofanders hos Kongl. Maj:t i underdånighet gjorda ansökning, att, då han, hvilken tjenstgjort 4 9y år såsom Länsman i Faurås härad af Warbergs fögderi i 32 Stats-Utskottets Utlåtande M 167. nämnda län och derefter 26^ år såsom Landsfiskal dels i Stockholms och dels i förstnämnda län, numera vid 70 års ålder saknade fömåga att med vederbörlig drift sköta sin befattning och således vore nödsakad att inom kort tid från tjensten begära afsked, samt Motander under sin tjenstetid, i egenskap af Landsfiskal, icke åtnjutit någon derför af Staten anslagen lön och af de derunder honom beredda tillfälliga inkomster, hvilka åtgått för uppehälle åt honom, hustru och 8 barn, deraf sju numera aflidit, icke kunnat bespara något till egen och hustruns samt en oförsörjd, vanför dotters framtida bergning, Kongl. Majt täcktes i nåder bevilja sökanden pension å allmänna indragnings-staten, har Kongl. Majt, efter det Justitiekanslern och Kongl. Stats-kontoret med underdåniga utlåtanden i ämnet inkommit, uti till samtliga Riks-stånden den 12 nästlidne Februari aflåten, till Utskottet remitterad, nådig proposition (M 64) föreslagit, att Motander, hvilken icke är berättigad till pension å allmänna indragnings-staten, måtte, med afseende derå att han varit anställd i Statens tjenst den långa tiden af 46 år, hvarunder han i 19i år innehaft sådan befattning, som af pensionsrätt åtföljes, vid afskedstagandet från landsfiskals-tjensten å nämnda stat uppföras till erhållande under sin återstående lifstid af en oafkortad årlig pension till det belopp, länsmän för närvarande åtnjuta eller 200 R:dr Banko, att utgå från och med månaden näst efter den, uti hvilken afsked af Motander erhålles; och tillstyrker Utskottet, på de af Kongl. Majit anförda skäl, att högstberörde nådiga framställning äfven må vinna Rikets Ständers bifall. 52:o.
Majus och Rikets oumgängeliga tjenst och bästa fä» hant fordrade, Den 22 November.' n8r Uti Skaten skulle icke allenast den tvisia Summa haudpenningar, som redan war till Kongl. Maj.rs enskildt? behag och disposikion lämnad, uran ock ärligen en Summa anflas till extra utgifter, hwilken skulle anordnaS ester Kongl. M;j:kS befallning, nnderskrifwen och behörigen contrasiancrad, art efter de Instruclioner Kongl. Bref och Förordningar, som revan moro utfärdade, eller lhädanefter utfärdades; bwarjänile Kongl. Maj:t likmätigt Zo i samma Regerings-Form wille lala upwisa SratSWerkets tillständ ät Riksens Ständers Utskott, pä det att De mätte inhämta att penningarne blifwit b.ukade till Riksens gagn och bästa. Utaf Stats-Contoirelö Räkenskaper har StatSUtskottet inhämtat att med medlens Förwalrning och Redowisning sälunda tillgått att alla utbetalningar skett i grund af de faststälde Staterne, samt efter Kongl. Maj:tS Stats - Comoiret för extra utgifter Meddelte särskilda Nädiga befallningar, hwareftee den deröfwer uprättade redogörelse, som innefattas Uti Räntekammar - Huswud-Boken, hwilken »plager StatS-WerketS alla inkomster och utgifter, under sina behöriga Titlar blifwit af Kammar-Natten i behörig tid och ordning granskad och reviderad. Stats-Utskottet tror att något annat förhållande eller nägre ytterligare föreskrifter i denna wäg för framtiden icke blifwa af nöden, hälst om nu tillika warder faststäldl a» de Riksens Ständers Revisorer, som komma att revidera Bancooch Riksgälds Wer, riga Den 22 November. Werten, tillika börk granska Stals-Äöerkets Förwallning och Räkenskaper.
Yrkar kungen ändå på att genomföra sitt beslut skall den föredragande vägra att kontrasignera och till följd härav nedlägga sitt ämbete, tills ständerna prövat hans ärende. Han behåller sin lön under tiden. § 39 Vill kungen resa utomlands, meddelar han sitt beslut till statsrådet. Han får inte befatta sig med rikets styrelse eller utöva den konungsliga makten så länge han vistas utomlands. Den tillfaller statsrådet, som dock inte får utnämna någon till adligt stånd. Lediga sysslor som tillsätts under denna tid är endast tillsvidare ämbeten. § 40 Blir kungen sjuk förhålles lika som under hans resa. § 41 Kungen blir myndig vid 18 år. Dör kungen innan tronföljaren uppnått denna ålder föres styrelsen av statsrådet i konungens namn, tills ständerna hinner sammankomma och förordna om en förmyndarregering. § 42 Skulle den olycka inträffa att hela det manliga kungahuset utplånas skall statsrådet förvalta styrelsen tills ständerna hinner utkora nytt kungahus. § 43 Går kungen i fält eller reser till avlägsna delar av landet förordnar han 4 statsrådsledamöter och däribland justitiestatsministern att föra regeringen i de mål han själv avgör. § 44 Ingen prins av det kungliga huset får gifta sig utan kungens vetskap och tillåtelse. Sker det ändå förverkar han sin rätt för sig och sina efterkommande. § 45 Inga prinsar får ha civila ämbeten. Dock kan de efter gammalt bruk inneha titlar av hertigdömen utan rättighet till de landskap vilkas namn de bära. § 46 Landet skall även i fortsättningen vara indelat i hövdingedömen. § 47 Hovrätter och domstolar skall döma efter lagar. Ämbetsmän i kollegier och verk skall förvalta sina sysslor efter instruktioner, reglementen och föreskrifter, lyda konungen och räcka varandra handen till fullgörandet av allt som i rikets tjänst fordras av dem. De är ansvariga inför kungen. § 48 Konungens hov står under hans styre. Han har rätt att tilloch avsätta efter behag. § 49 Ständerna skall samlas vart femte år. I riksdagskallelsen skall nödvändiga föreskrifter i anseende till riksdagsvalet intagas. Kungen kan sammankalla till urtima riksdag. § 50 Riksdagarna skall hållas i huvudstaden, om inte fienden intränger, pest eller andra hinder gör det omöjligt. § 52 Lantmarskalk och talmän för borgaroch bondeståndet utnämns av kungen.
Hade nu Gustaf, i stället för att läsa Tyska, läst lagen för sin herr måg, så skulle han alldrig vågat bära sig åt på det viset! Nu fick jag höra en förvånansvärd nyhet till. Gustaf spekulerade på att – stänga boden och öppna en slags komissjonsgrosshandel, så att köpmännen på platsen (d. v. s. mågen!) skulle kunna få sina varor för billigare pris! »Gör som du vill», sa jag med darrande röst, ty boden håller jag af. »Ska vi på fattighuset, så gärna för mig. Men dum den som slaktar kon som ger en mjölk!» »Skulle du kunna dricka mjölk, du Lovisa, om Beda, stackare, fick nöja sig med vatten?» Gustaf såg på mig med sina vackra, blå ögon. »Herre Gud!» sa jag, alldeles hvit i ansiktet. »Du har väl inte hört något farligt!» Nej, det hade han då inte; bara att mågen låg vidt ute, och det kan vara farligt nog det, isynnerhet som han alldrig får bondhandeln så länge vi är kvar. Med fattighuset är det väl häller inte så farligt Nå, ja, vi får väl se! En driftig karl är han, men om han beräknat att än vidare »utvidga sig» genom att sluka oss medan vi lefver, så har han betydligt tagit misste! Det var så innerligt roligt att höra Gustaf tala om sina planer så där på en gång. Eljest brukar det komma ett ord då och ett ord då, nästan som om han vore rädd. Nej, den där »lurkan» var bestämdt inte bra: den gjorde folk så tystlåtna. Också ska den alldrig komma på mitt hufvud vidare! Vi ska resa strax efter bröllopet, och för att skingra mig litet efter samtalet, drog jag fram vår stora koffert i tanke att börja lägga ned diverse smått. När jag slog upp locket, så hvem låg i botten, om inte Buckholtskan! Det var riktigt roligt att träffa salig människan! Också började jag genast att bläddra i henne. Men jag vet inte hur det var! Jag tyckte inte alls att hon var så rolig som förut. Resebeskrifningar är bara basch! Nej, en riktig roman ska jag skrifva. »En Ädel Kvinna», ska den heta. Jag ser henne så väl! Snöhvit, med guldsnitt i ryggen och krumelurer på sidorna!
Med t,068 Tunnorsa blifwer rätta beloppet hwarä bewillntngen, ester denna Kongl. Bergs» Collegii meddelw upgift-bör beräknas, enbast z o,i)4r Tunnor differenee; af 126 En Tunttor Alun Upkom» Mr således, för hvilka Bewillning iRäkenffaperne btis Ml Fjetöe Bandel 98. isz6 Den 2i December. wik beräknad uröswer del belopp Kongl. Bergs-Cotlegium upgiswu. Orsaken till denna stiljagtighet härleder sig ofel, bart derifrån, arr Contoiren, för arr kunna ealculera i det hela, warit nödiakade akt för ätskillige Bruk up, laga tillwerkningen för är >806 försiagswis, i saknad af de räkenskaper der debiteringen skett. Beträffande ater Krut-tillwerkningen, sä täcktes Herr Grefwe,, Presidenten och Commendeurcn samt Kongl. Kammar-Nättén af war åberopade förtekning inhämta, alt frän och nied lZoi till och med 1806, bewilining blifwit uti Räkenskapen,e beräknad för 27,026 Centner 49 bwaremvt, enligt KonglKrigsCollcgii upgift, tillwcrknings beloppet för samma tid Upgär till 27,-84 Centner z7 G. Bewilining bär således ester ConioirctS upgiftblifwit för 157 Centner 88 N mindre beräknad än hwarrill tillmerkningen np« gär; Men som Contoiren, j saknad af Räkenskaper äswen bär warit nödsakade, alt för åtskillig? Bruk uptaga Bewillningen för är 1826 pravisionelt, är troligt att denna skiljagtighet aldeles sörswunnit om upgift ren för alla arén kunnat grunda sig pä sielfwa Räkensskaperne. Af hwad Revisions.Contoiren nu i ödmjukhet upgifwit och andragit, täktcs Herr Greswen, Presidenten och Commcndeuren sanik Kongl.
Utskottet borde gifwa desi yttrande derom jemte förhällgndet Riksens Ständer tillkänna; Be - 2273 Den 29 Augustt. Beslutet härom är aldrig motsagt eller förändring dart äsyftad, utan kommer at gä i werk ställighet, men detta Be ut kan dock aldrig, uvhäfwa ett Riks Stånds eller nägon enskilds rätt at i grund af tryckfriheten begära allmän kännedom af det sam ej bör hemligt hällas; at det oftanamnde sammandraget rörande Realisarionsplanen, icke kan förklaras hemligt, dä det genom votering warit stäldtifräga at öfwcttämna Riksens Ständer, har jag förut wisat, och at B urquens Handlingar, dä de icke arv af hemlig beskaffenhets äro mera än andre, undantagnc frän allmän kännedom medgifwer hwarken Regeringsformen, eller äldre tiders praxis, och torde wara mindre rädligt at för Banquen i detta afseende göra ett gencrelt undantag. Wid sadan beskaffenhet har jag ansett mig icke kanske utan egit answar kunna wägra Baron c.Ht.-r8'. rom8 och siere Banco-Utskottets Ledamöters yrkande, at såsom sivar pä frägan om tryckning, luvar» CancellnFördelningcn sig icke uttätit, mätte i Contra propositionen införas, ar det förut af Ban 0 Utskottet icke säsom hemligt ansedde C n elli - Fördelningens sammandrag, kunde blifwa allmänt bekant, om kännedomen däraf nu eller framdeles astundas skulle; warande-forbällandet g urffa olika, vin til enskild uvlysninq, kännedom af desie Handlingar mcdgifwes eller om detta, såsom et Riksdags-ärende ffiille ifrån Banco Utskottet hafwa blifwit, jämlikt första Contrapropositionen til Riksins Ständers pröfning och bedömande bänskjutit, som nu icke kommer r fraga.
Da om 4 ar härefter den förre Realisationen af » s Millioner Credit-Sedlar bör wara afstutad, och om »z ar biträder för sista kriget fulleligen liquideradt, sa bör ock om »o ar, eller »823, wara hwar och en likgiltigt att emottaga en Banco-Sedel pa i Riksdaler, som en sadan in Specie. Om wid en BankegS garantie ändock Riksgälds , Sedlarne skulle längre devalveras, eller ett agio uppstiga emellan Riksgälds - och BancoSedeln utöfwer s:dels difference, sa böra RiksgäldsSedlarne ock lätteligen kunna till sin Credit upphjelpas, och Riksgälds. Werket, om sa behöfwes, emot beräknad ranta, biträdas af Banken; ehuru det da med liquidationen ginge något langsammare. Banken har kunnat inga uti en Realisation af »s Millioner af Riksgächs,Sedlar emot erhållandet af zoo,ooo R:dr i Amortissiments-Fond, den ma emot en lika erhallen Summa, med förstrifwen Pant, kunna till någon del om sa pufordrades, bidraga till Realisationen af sZ Million. Da sa Stats - som Riksgälds,Tontoiren wid alle Penninge-utbetalningar, sa wid Pudlike, som private tillfällen, till 4:del eller Z:de! blanda Riksgälds, Sedlar till BancoPenningar, sa stall de förstnämndes Credit näppellgen förminstas. Alle Lans Rammer kunde ock ser - D en s Augusti. sZztz serstildt förses med de öfwer allt begärlige Riksgälds , Sedlar. Att imedlertid sätta RnsgäidsFullmägtige uppå s ars tid i wada att ej wch påfordran kunna genom ert bekingadt biträde af Banken Realisera sina Credit, Sedlar, anser jag för högst betänkligt.
Hans förslag afsåg icke blott representationens och hennes arbetssätts ombildning, utan uptog jemväl andra icke dithörande stadganden. Deribland förekom äfven det, som nu utgör våra öfverläggningars föremål. När jag först läste Konungens förslag, ansåg jag det riktigt, emedan del öfverensstämde med mina åsigter, att Konungen borde hafva del äfven i beskattnings-och alltså jemväl i bevillnings-åtgärder. Jag fann det ock öfverensstämmande med hvad som iakttages i andra grundlagsbundna samhällen, nemi. alt då Konungens rådgifvare, äska nya anslag, upgifva de ock sätlet för medlens anskaffande. I Sverige har man icke så gjort. R. St; deras StatsRevillningsoch RankoUtsk. hafva egenteligen varit Finans-Ministrar hos oss, hvaremot Konungens Rådgifvare ieke befattat sig med att upgifva, huru medel till Stalsbehofvens fyllande skolat anskaffas. Afven hade jag befarat det R. St., som äro så ömtåliga om beskattningsrätten, skolat med misshag se, om Konungen i Sina Propos:ner yttrat Sig om sättet att medlen anskaffa. Men dä isen i detta hänseende var bruten, om jag så må uttrycka mig, följde jag föredömet och införde i mitt förslag till Svenska folk-representationens ombildning en §, som innehöll ungefärligen samma förslag, som Konungens. Nu då fråga blifvit af Coust.Utsk. väckt, att göra detta förslag gällande, hafva betänkligheter hos mig upkommit, på grund af hvilka jag anser ändringen böra förkastas. Sådane våra författningar hittills varit och ännu äro, finnes intet hinder för Konungen, att, när Han aflåter Propos:r om anslag, äfven upgifva sättet, hvarpå medlen skola anskaffas. Men, på andra sidan, skulle lätteligen kunna hända, att R. St:r vore benägna att bevilja ett hegardt anslag utan att likväl godkänna det upgifna sättet för medlens anskaffande. Då torde betänkligheterna och tvisterna om sättet blifva så långvariga, att anslaget antingen komme att uteblifva eller alltför länge fördröjdes.
Men verkan af detta skäl torde latt förfalla, då man eftersin* rtar, att det föreslagna medelpriset 4 R:dr i Silfver icke är högre, an det, öfver hufvu dräknadt, redan i nära 20 är varit; att Jo.dbrukirens produc. ter ovilkorligen tnåste hällas i högre pris, sedan han sjelf blifvit betungad med högre bevillning; att den arbetande Glassens daglöner val stiga i högre, trien icke i lägre förhållande, än Spannmåls - priset; att alla Fabrikanter oell j.-e Bandet 197* 1 y 8» Siöjde - 157® Den 17 Juli. Slöjde-idkare, sein arbeta för den inhemska eonshmtionen, både beräkna och lätt kunna beräkna priset på sin vara efter det förhöjda priset på spannmål och arbete ; att en förhöjning i det förra, äfven för. penninge-löntagaren och dem, sorn lefva af reman på sitt capital, är af föga betydenhet; att Landtbrukaren® trefnad bereder de öfriga folkclassernas välstånd , och att dessutom ingen anstalt, som befordrar ,Uandtmannanäringen, kan i något afseende sagas vara af menlig påföljd för det allmänna, samt slutligen , att om Bruks-rörelsens bestånd icke kan förenas med de pris å spannmål, som för Landtbruket® trefnad äro oundgängligen nödvändiga, man till den förres understöd måste använda andra och tjenligare medel, såsom lindring i Hammarskaften, i tionde-afgiften på tackjern och koppar, i Bevillningen, samt i tullen på utgående Brukseffecter, och genom upphäfvandet af de föreskrifter, som till vissa qvantiteter bestämma gränsen för till verknirigarnes mängd , den hvar och en Bruksidkare sjelf säkrast bör kunna bedöma efter de utsigter han äger till afsättning på sina producter; och slutligen derigenom, att en fullkomlig frihet uti handeln inom Iliket med dylika tillverkningar medgifves.
Det mesta af der jag hade ärnst anföra, är sä tydligt och wäl af Hans Lxcellsncs Friherre Lilliancrrnr? och Herr von Lageström framställde, at jag stulle lro et wi« dare anförande af mig härutinnan wara ae uppehålla Högloft. Ridderstapcts och Adelns kälamod: och sar jag allsta förklara, at ;ag cil atla delar conkormersr mig med dem. Jag fär allenast tillägga, at om Ridderffapet och Adeln skulle wittja bifalla Hemliga Utskottets LxrrsLium klloivcolli» hvilket likwäl skulle synas.mig wara stridande emot mgängna LontreLler (ty för annat än (AmrsÄ kan jag ej anse den med Branwinsbränningen i Riket hlttilS widtagna anstallr); dä och som i berörda krorocollsUtdrag ej »ämnes om tiden, huru länge den nya inrättningen skulle^räcka, får jag ödmjukeligen under» 888 ställa, ak dm ej matte kunna utsträckas utöfwer de enligt Oovtri->6:LrnL ätcrstae-de ätta ar' Hvarefter min underdåniga öuffan were, ak H m§ Kongl. Majit i NKer stnule tackas ater höra Sina Undersåtar, detta ämne. Herr von HossnstLln, I^ils. Jrg utbeder mig Höglest. RidderskapctS och AdelnS tilstand, fk öfwer det i fraga warande amne fä upgiswa na« gm tankar. Utan at inga i Historisk bttätcelse af hwad med Bränwinet i sednare ttder förefallit, skall )ög endast yttra unn öfwertygelse, at dä Konung den III. genom denna wara sökce nya tilgäu. ar för Sratswerket, war Han bertil brage af en lwragands uödwättdighet, och at den inkomst, som sedermera derigenom ulstuttt samma Statswerk, för dest upränhallaiide omöjeligen kunnat umbäras.
Ant. till Exp.-Utsk. den i3 Mars 1841, kl. 1 e. ra. Utlåtande öfver Capitainen C. F. von Hennigs ansökning om eftergift af öfver-ränta å Discont-lån. Hos UlskoLtet har Capitainen vid Wendes Kongl. Artilleri-Regemente G. F. von Hennigs, uti ingifven ansökning, anhållit om eftergift af återstående öfver-räntor å de lån, för hvilkällan i Banco-Disconlen häftat, och hvilka, genom årlig innehållning af hans halfva lön sedan 1822, blifvit till fulla eapilal-beloppen, samt en del af öfverräntorne, liqviderade, under anförande, att sökanden deslomindre såge någon utväg att verkställa ytterligare liqvid, som han funné sig utaf sjuklighet nödsakad att snart afträda från sin innehafvande tjenst. Directionen öfver Banco-Discont-verket, hvars Utlåtande öfver ifrågavarande ansökning Utskottet infordrat, lrar upplyst, att, i brist af annan tillgång hos Capitainen von Hennigs, införsel uti hans halfva lön vid Wendes Kongl. Artilleri-Regemente år 1822 blifvit sökt och Baneo-Discouten beviljad för Capilainens nedanupptagne förbindelser lill Verket, nemligen : Ett lån å 1,170 R:dr, upptaget i Capilainens eget namn, förfallet den 3 October 1818, hvarå återstod B:co R:dr 837: 12. — Ett lån, upptaget i bemälde Capitaines namn , , 1,200: Ett lån, upptaget af Enke-Grefvinnan E. S. Lindencrona, mot Capitainen von Hennigs borgen, förfallet den i/\
Preste-Ståndet samt Vällofl. Borgare-Ståndet hafva uti ofvannämnde ämnen till detta Utskotts handläggning blifvit remitterade följande motioner, nemligen: i:o af Herr Lector Wallman, med hvilken Herr Biskopen Doctor Agardh sig förenat, att, som, vid ordnandet af folkundervisningen, otillräckligt blifvit sörjd t för det unga slägtets uppfostran, enär uti folkskolorna för närvarande endast meddelades undervisning uti bokliga kunskaper, men ej i practiska yrken, såsom handtverk, slöjder, jordbruk m. m., ehuru des’sa skolor hufvudsakligast vore inrättade för fattiga barn, hvilkas framtida lott och ära arbetet vöre, och derför borde vara på en gång kunskapsoch arbets-skolor, samt de sednare så inrättade, att dermed förenades ett tarfligt kosthåll och beklädnad för de fattigaste barnen, så funne motionären sig både af hvad erfarenheten vitsordat och andra länders tillgöranden i detta hänseende gifva vid handen , föranlåten föreslå , att i alla församlingar, hvaruti fasta skolor komma att inrättas, med dessa måtte förenas arbetsskolor, der alla barnen egde tillfälle, men de fattige , som er hötlo fri kost och kläder på communernas bekostnad , ovillkorligen måste undervisas i de för deras ålder och framtida bestämmelser mest passande handayrken ; 2:0 af Herr C. G. Gustafsson, som föreslagit, att vid alla undervisningsverk och folkskolor, i städerna och på landet, undervisning måtte meddelas icke allenast uti gymnastik och fäktning, utan ock uti dermed sammanhang egande dagliga vapenöfningar, samt att för detta ändamål exercitie-mästarevid alla sådana skolor borde anställas och af Staten lönas'. Såsom skäl för denna sin framställning har motionären anfört, att krigiska öfningar hos våra förfäder utgjorde en väsendtlig del af ungdomens bild - Allm.
Arfvoden m. m. Credit. Utgifter: Statsanslag F) Norrbottens län. Debet. Uppbörd: Credit. Utgifter: Arfvoden ■ | landt langnings kostnader diverse utgifter ..i.. Uti det Rcvisorerne meddelade transsumt af Ofver-direktörens för Landtmäteriet 1 riket tili Kongl. Alaja afgifna underdåniga berättelse för år 1859 linnes intagen felande summariska tablå öfver storskiftesoch afvittrings-verkens fortgång under ^nima år: (Se närlagde tabell.) Någon anmärkning emot räkenskaperna har hos Revisorerne icke förekommit. Dess räkenskap, som för revisionsåret undergått granskning i Kongl. Kammarrätten utan anmärkning, har ej heller å Revisorernes sida föranledt till någon erinran, och redovisas förhällandet mellan inkomster och utgifter sålunda: Debet. Balans frun år 1858: Tillgångar • •• 8.208, 2m Uppbörd: Statsanslag 49,500: Credit. Utgifter: Löner och arfvoden 37,315: 50. Fordran 25: — 11,019: 98- Summa 59,930: 6&. § 1- Beträffande Institutets verksamhet under revisionsåret, inhemta» af Styrels*0^ till Kongl: Maj:t afgifne underdåniga berättelse, att undervisningen fortgått utan an"'1 afbrott, ä* de i Institutets stadgar medgifnc ferier och att eleverne* antal varit: Ordinarie Extra elever. elever. Summa.