Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sättet är för mig likgiltigt, då statens säkerhet i båda fallen är försäkrad; men då det af utgiftsafdeln. föreslagna tyckes medföra större fördelar, tillstyrker jag detsamma och begär derå Hr Gr. o. Landtnäs propos:n. Med hvad jag nu haft äran anföra är icke afsigten att framställa några nya skäl för bifall af frågan, ty jag gör mig förvissad, att en hvar, som deröfver går att rösta, långt för detta gjort sig reda för densamma; men jag har önskat att i dagens prot. hafva förvarad min tanke, i händelse R. St. skulle afslå den K. proposm, öfvertygad, att denna saks utgång mera direct koinmer att inverka på alla medborgareclassers välstånd, trefnad och belåtenhet, än de flesta andra frågor, hvilka under denna riksdag varit under pröfning, och att derföre det är en pligt alt uttala sin öfvertygelse. Den är: att i vårt statsskick och i våra administrativa förhållanden mycket fordrar rättelse och förbättring till öfverensstämmelse med närvar, tids kraf; att sådan rättelse icke i längden torde kunna uteblifva utan menliga följder för samhället; att förbättringarna icke fortgå med den hastighet, som mången skulle önska, och att dessa förhållanden till en del vålla stockning och brytning i vissa allm. förhållanden, hvilket åter menligt inverkar på de individuella, man och man emellan, men att den närmaste och hufvudsakligaste orsaken till den mindre belåtenhet, som understundom märkes, härrör af den stagnation och de svårigheter, hvilka möta och lägga hinder i vägen för en verksam industriel förkofrans ernående, som af en hvar eftersträfvas. Att ett stort och troligen det vigtigaste ste-, get till belåtenhetens återbringande i samma mån beredes, som den oundgängliga kraften för alla industriella företags framgång blifver för de idoga och arbetsamma medborgarne tillgänglig, och hvarigenom den individuella omtankan och nationalkraften finner tillfälle till utveckling och användning, hvilket utan tillräckligt rörelsecapital icke är möjligt.
r:st cerade : till införsel för fabrikernes behof efter särskilt anmälan hos Kommerskollegium och af detsamma lemnadt tillstånd 100 R:dr v. 5 _ för medicinska behof, hänföras under Apoteksvaror. Kimrök 100 skålp. 4 — Kläder, gång-, linneoch säng-, ej specificerade: tullen bestämmes efter den å tyget, hvaraf persedeln hufvudsakligen består, med tillägg af 25 procent. Knallhattar 1 skålp. 20 — Knapergall och ekollonj malen eller omalen 1 lisp. 3 — Knappar af sammansatta eller, såsom arbetade, ej 1 skålp. 24 specificerade ämnen — Knif var : 1 skålp, 12 rakoch penn 1 — andra slag, samt gafflar, ej specificerade 1 skålp, 24 — Koppar: ( 1 skepp.d y t stup. v. 1 5 gårad . , t 1 skeppld \ 20 smidd, valsad eller gjuten: ( stäp. v. ) plåtar och andra ämnen för ytterligare bear( 1 skcpp:d y ( släp. v. ( betning 33 16 bleck och spik till fartygs förhydning . £ i skepp:d y > stäp. v. ( 8 16 — Kedjor, till innanverk i fickur; sc Ur, delar, cj specificerade. Kirsbär; se Frugter oell bär. Kli af spanmål; se Spanmål, malen, mjöl. af andra ämnen; se Varor, som ej kunna bänföras under någon af de i införselstarifen upptagna bestämmelser. Klinker; se Tegel. Klippfisk; se Fisk, torr. Kläden; se Väfnader, ylle-. Klöfvar, bänföras under Horn, oarbetad!. Knappnålar; se iNålar. Knytningar; se Snörmakarcarbeten. Kolsyradt natron eller renad soda; se Soda. 17 Qvantitet för tullInförselstull. Banko. beräkningen. Koppar: smidd, valsad eller gjuten: B:dr sk. rist tråd: oförsilfrad 1 skålp. —.— 8 försilfrad 1 skålp.
Fläsk 1 lisp. 36 Fnöske, heredt 1 skalp. 6 Foglar, slag tade: råa 1 skalp. 1 6 insyltade eller rökte 1 skalp. — 3 Folier, Tenneller Stanniol 1 skalp. S •— Formar, Krukor och Potten för sockerbruken Fosfor 1 1 skålp. skalp. o —- 8 Frukter och Bär, ej specificerade: friska 1 tunna 36 — inlagda i bränvin eller ättika 1 skålp. 9 — torra 1 lisp. 32 — Frö, Kanarie1 skålp. 1 — Fyrverkeri-arbeten, lust1 skålp. —-— 6 Färger och Färgnings-ämnen: Blyhvitt 1 skålp. —_ 2 Bresilja, raspad eller malen 1 skålp. —-i — 6 Fogellim; se Lim. Foglar, preparerade lill naturalie-samlingar, hänföras (ill Naturalier. Fransar; se Gulddragareoch Snörmakare-arbelen. Fris; se Väfnader, ylle-, Frukter, insyltade; se Confiturcr. Får; se Kreatur. Fällar; se Hudar och Skinn, Pelsvcr k. I 11 Färger och Färgnings-ämnen: Catechu, eller Terra japonika Cochenille Fernbock Guloch Ljusocker eller Kyllerfärg', och Brunocker Gurkmeja eller Curcuma Indigo ^ . Krapp, Rothe eller Lithzari Monja Ouercitron samt Ockergelb Rödfärg Safflor Sandel, malen . Sappan, malen Schiittgelb Spanskgröna Stocklack Sumack Umbra Vau eller Gaude Yeyde . ' Ängskära andra slag, ej specificerade ... Anin. Färger, med olja eller annorledes beredda, må införas mot den för råämnet stadgade tull. Färg lador, med färger och annat tillbehör, äfvensom färger » gIo“ “ " " A n m. Qvantitet lor tullberäkningen.
Böra ega rum för Slifågälbås SlffTrtfniitgatur Gontoiretå Btanb be crebiterabe £illgångarne uppförba återflåcnbe forbran i aflibnc 91 äfenflopernc. ©tabåmäflaren ©obemanå (Soncttrå; böranbe SReöiforerne, i faimnanBang Bärtueb/ anmäla, att feban hjelmare Sanat* ocf; ©lufroerfå-23olag numera uppfyllt be uti 53 §. af för SRifågälbésSontoiret gätlanbe jRegtemente föreffrifna roillfor för erBållanbe af eftergift ocf; afffrifning utaf 23olagetå ffulb till föanfen ocf; SfifågälbåsSontoiret, famt, till följb bcraf, reban återbefommit be för benna ffulb utgifna görbinbelfer å tillfammanå 730,000 9lbr, få fommer 9fifågälbå*(Sontoiretå anbel, 490,000 3tbr, uti inncroaranbe årå ögmfroub^of att afffrifroaå. SeiifDlifSgcrtbé* 91ifSgälb$s@ontoiretS år 1837 tnbalancerabe räntebäranbe ©fulb utgiorbeS, 6ontoiret tipp blanb annat, af Obligationer för utaf Sllfniänbeten upptagna 2ån, nemligen: sam im-xtts 1833' Clll0t 5 ^rDC’ränta> tiflt ctt ['clow af • • • • sfor 400,000: räntebäranbe // 1834, bito bito „ 540,600: ©fälb i alls „ 1835, bito bito 393,100: mänhet.
Adms beslut i afseende å representationsfrågan skall blifva det skönaste af alla i Adelns häfder; min öfvertygelse är, att om en runa ristas på det bladet till vittnesbörd om Adelns medverkan i de första åtgärderna för upprättande af ett universitet i hufvudstaden, — ett universitet, som inom kort tid bör blifva det yppersta i norden — skall en sådan runa icke misspryda det bladet. Jag yrkar återremiss. Flera ledamöter yttrade härtill bifall. Gr. Björnstjerna, Cari Magnus: Okade tillfällen att inhemta kunskaper kunna icke annat än verka godt. Man kan således endast glädja sig åt den frivilliga insamling, som nu tillämnas, för att i hufvudstaden bilda ett fritt universitet. Det intresse, hvarmed den kommer att omfattas, blir ett prof på den vigt, Stockholm sjelf fäster vid en sak, som bör utöfva ett stort inflytande, om ej på vetenskapen, så dock på befolkningens andeliga utveckling. En helt annan fråga är dock den, om ett statens läroverk här bör inrättas, och om fördelarna deraf kunna uppväga de 12 Den 3 Januari. kostnader och olägenheter, som deraf förorsakas. För att besvara denna måste först afgöras, om ett tredje universitet verkligen behöfves. Jag betviflar detta. Visserligen har motionären nyss anfört, dels att landets befolkning tredubblats, sedan det sednaste universitetet stiftades, dels att elementarläroverkens lärjungar på sednaste decennium flerdubblats, men icke bevisar detta i och för sig, att ett nytt universitet erfordras. För att ådagalägga detta måste motionären visa, dels att studenternas antal vuxit i förhållande till folkmängden och skolungdomen, dels att de nuvarande universiteten sakna utrymme och förmåga att undervisa sina lärjungar. Huru förhåller sig då härmed"? Af sednast utkomna kataloger inhemtas, att i Lund finnes blott emellan 3 å 400 studerande. Antalet der är således på sednare åren snarare i afän tilltagande. I Upsala åter studera 900 personer, eller föga mer än för 30 år sedan. Kan man nu på alvar påstå, att utrymme eller lärarekrafter saknas för denna ungdom. Elementarläroverkens växande ynglingaskara bevisar således blott, att det praktiska lifvet nöjer sig med den bildning, som skolans 5 lägre klasser meddela.
Ibland de flere omständigheter, hwilka härwid kommit under betragtande, har säkerheten för en palitelig Mantalsskrifning, med allt möjeligt förekommande af understes, genom personers oratta utestutande intagit ett hufwudsakeligt rum; och da Hära''sssriswarne redan sysslosatte/ utöfwer h»vad man af en Tjensteman skäligen kan begära, blifwa genom de utwidgade Bewillnings-Artiklar, deras debiterande och uppbärande/ med allt det mera sorn härtill hörer, nu mera, äro till söromalen sä bela - Den zo Julli. sus stade, art de icke hinna, med erforderlig noggranhct, och anwandande af den tid, som härtill ätgav fortfara uti den i senare arén, med deras öfrige tjenstebefattning förenade Mantalsskrifningen, hällst desse förrättningar inträffa under samma lid af aret, som de waniige eller ordinarie Uppbördsstämmvk hällas, och hwarwid Häradsskrifwarnes närwaro icke kan umbäras; sa bar Bewillnings, Utskottet för sin del, ansell af mycken nödwändighet tillstyrka, det Riksens Höglofiige Ständer »ville hos Kongl. Maj-.t i underdånighet anhalla om sarssildte MantalSskrifwares tillsättande mot sadane löne-willtor, hwarom Utskottet har nedanföre anhaller, får desi tankar aflemna. Till befordrande af MantalSskrifningenS fullständighet/ samt till kontroll mot MantalsikrifwarenS förfarande, hafwa de af Wördige Prästerskapet upprattade Husförhörs-Längder blifwit ansedde, såsom dels uräst ljenlige/ dels tillraekelige för änbamälet.
Jag tror att, då fråga blir om verkställighets-åtgärderne, Herr Grefven och Ordföranden kan vägra proposition på allt annat än det, som innefattar enlighet med RiddarbusOrdningen, och jag tror Herr Grefven äga denna rätt lika yäl, om vilkoret skiljes ifrån principfrågan. Det är derföre jag anhåller, att proposition måtte göras på det sätt, som Herr von Hartmansdorff och Friherre Anckarswärd föreslagit. Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Om jag, vid afhörande af Herr GrefvenS och Ordförandes yttrande, rätt ('allat orden, skulle han vara benägen att framställa pro po - Den 3 F e b r u a r i i f. m. 97 position å publiciteten, med vilkor att den. skulle stadgas genom ändring 1 RiddarhusÖrdningen; och jag tycker mig finna af hela sammanhanget, att han skulle tveka att eljest gora det, endast af fruktan att Ståndet skulle vilja tillvägabringa densamma blott genom tillägg i Ordnings-stadgan. Men jag ber att få fästa uppmärksamheten derpå, att denna fruktan är öfverflödig. Om nemligen Herr Grefven och Ordföranden gjorde proposition i öfverensstämmelse med hvad Friherre Sprengtporten yrkat, och i likhet med hvad som skedde vid sista Riksdagen, skulle Ståndet kunna få yttra sig öfver principen. När det sedan skulle afgöras, om verkställigheten borde ske genom ändring i RiddarhusOrdningen, eller genom reglementariske stadganden, då tyckes mig liden vara inne att tilläfventyrs vägra proposition. Men likaså öfvertygad jag är, att Herr Grefven och Ordföranden tryggt skulle, utan att i ringaste måtto träda RiddarhusOrdningen för nära, kunna framställa den begärda propositionen på principfrågan, lika så klart tycker jag mig äfven förutse, alt Slåndet, derest bemälte proposition först framställdes och bifölles, sedan skulle i frågan om verkställigheten komma i en ganska brydsam ställning.
Ehuru en stor skillnad visar sig emellan denna Summa och den af 6415 R:dr hvilken af Herr Öfverste Tersmeden påräknas för hvarje Häst, är jag dock långt ifrån att finna detta resultat tillfrefställande men då erfarenheten tillrätkeligen bevisat ett inga Stuterier, men aldraminst de, som äro belägne uti de mera Nordlige Climaterne, der Stall-fordring åtminstone två tredjedelar af Aret måste påräknas, och där Hästarnes utveckling inträffar ett helt år sednare än uti de sydlige ; kunna utan betydelige uppoffringar underhållas; och då Riksens Höglofl. Ständer vid 1810 och 181 a års Riks - Stats-ZJtskottets Eetiinkanden. dagar icke dess mindre ansett nyttigt och nödvändigt, att till befrämjande och underhållande af en god Hästafvel innom Riket, bibehålla ett Sluteri vid Strömsholm; Anser jag dem härigenom häfva samtyckt till denna uppoffring, hvilken i jemnförelse med hvad i andra Händer på dylika Inrättningar blifvit bekostade är öbetydelig, och som är af ännu mindre betydenhet då man afven tager i betraCktandé den hytta söm tillskyndas kringliggande örtens innevånare, genom tillfället att vid Stuteriet emot fen tinga afgift få sine Stoén betäckte. Jag kän icke förena min öfvertygelse med dfen Herr Öfverste Tersmeden yttrat, att Strömsholms ängarne öfver hufvud tagne gifva det bästa Häst-hö, Deras sanka läde till det mästa »hvid Mälaren) af hvilken de nästan aila år till iner eller mindre del ÖfVérsVämmas, lembar ett tillräckligt bevis att höet på desse ställen mäste Vata af sämre beskaffenhet, Afven fen del af hagarne, hvilka vid den nya regleringen i öcb för närbelägenheten afsattes till detta ändamål Utaf fordna ängar, lemna icke det Smakande och närande bete sorn i synnerhet "fcr tjenligt för uppväxande Hästar. Detta anter jag
M. anhålla, det måtte alla de boställen, hvilka innehafves af civile eller militäre embetsoch tjenstemän undergå en förnyad, med närvarande tidsförhållanden mera öfverensstämmande upskattning och värdering af dertill tjenliga, ojäfviga värderingsman, dertill företrädesvis torde böra användas ledamöter af länens Landthushålluingssällskaper, på det att visshet må erhållas derom, att hvarje tjenstemans löneförmåner icke finnas hvarken högre eller lägre, än hvartill de i Staten äro uptagne, samt att K. M. täcktes sedermera om detta ärendets slutliga utredning meddela R. St:r erforderlig kännedom. Begärdes på bordet. Slutligen upläste Hr Palmcrantz följande motion: Jag tager mig friheten vördsamt föreslå, att R. St:r för deras del besluta: att sportelsystemet inom de embetsmanna-brancher, der det ännu är bibehållet, måtte alldeles uphöra emot fixa kontanta löner att utgå af Chartse-Sigillatae-medlen och att R. St:r i underd. skrifvelse till K. M. anhålla om nådig Propos. till nästa Riksdag i ärendets hela omfång. R. St:r hafva vid en föregående Riksdag förut gjort underd. anhållan rörande detta ämne; och jag får vördsamt åberopa då anförda motiver. Remitterades till Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:t. Hr Anckarsvärd, Theodor, upläste följande motion: Som jag hyser den nsigten, att hvarje individ i samhället bör känna den lag, han skall efterlefva, känna hvad samhället för bjuder och huru öfverträdelsen bestraffas, får jag vördsamt föreslå: det någon åtgärd måtte vidtagas till spridande af en allmännare kännedom af MissgerningsBalken och StraffBalken, s&dane dessa blifvit af nuv:de R. St:r beslutade och af Konungen stadfästade. Hitintills har litet eller intet derför blifvit åtgjord!, enär endast, då någon lagparagraf undergått förändring, densamma från predikstolarne i Rikets kyrkor allmänheten kuniggjorts, dock blott för en enda gång.
Uplästes et af Herr lornerkjolm, Errrl, ittgifwit öiäamen, sä lydande: Länge och ofta har i framfarna tider warit omtält och pätänkt at förbättra i? Z9 ärs lcgohjons-stadga. Aldrig har en sädan förbättring warit nödwändigare än nu, dä sjelfswäld, luxe och immoraiite mer än nägonstn inritat sig ibland ben tjenande hopen. At med rötterne uprycka detta onda, torde snarare ästadkommaS genom en förbättrad urff^-stran ibland allmogen och menige man, än med författningar, hwilka ehuru fullkomlige de än kunna blifwa, föga uträtta i et folkfattig: land. Men fruktcrne af en sädan anstalt, wisscrligcn wärdig en Nädig och uplpst Konung, skulle dock sent nä sin mognad, och lords hända icke fä smakaS af närwarande Zsne-rLtion. En längre tid fordras för at grundlägga och i hela sin widd utföra et sä angeläget werk, och emedlertid ökas Husbönders bekymmer och förlägenhet alt mer och mer. At genom läxor pä Löner och stränga förbud sätta bomar för deras fordringar och öfwerflöd, skulle icke eller bidraga til ändamäleks minnande. En bättre af» passad flyttningstid med en och annan förändring af högst berörde stadga, är dä det enda som til en del skulle undanrödja dr mäst öfwcrklagade olägenheter, Detta har ocksä til följe af Kongl. Maj-.ts Nödiga proposition angäende en förbättrad Lcgohjons-stadga utgjordt et bland de wäsendteliga ämnen som för närwarande sysselsatt Riksens Ständers Lcononiia-Utskott; Men ehuru bemälte Utskott härwid tyckes hafwä fästat all sin upmärksamhct, mä det likwäl tlllätaS mig fä anföra mina tankar rörande Utskottets i detta ämnk inlemnade pro^Ä och betänkande.
Bruka din tid med dine hustru, den du älskar, så länge du behåller detta fåfängeliga lifvet, det ([Gud]) dig under solene gifvit hafver, så länge ditt fåfängeliga lif varar; ty det är din del i lifvena, och i ditt arbete, som dig under solene gifvit är. Allt det dig förekommer att göra, det gör friliga; ty i grafvene, dit du far, är hvarken gerning, konst, förnuft eller vishet. Jag vände mig, och såg huru det tillgår under solene, att det icke hjelper till att löpa, att man är snar; till strid hjelper icke, att man är stark; till bergning hjelper icke, att en är snäll; till rikedom hjelper icke vara klok; att en hafver ynnest, hjelper icke att han sin tingest väl kan; utan det står allt till tiden och lyckona. Ock vet menniskan icke sin tid; utan såsom fiskarna varda fångne med en skadelig krok, och såsom foglarna varda fångne med snarone, så varda ock menniskorna bortryckte i ondom tid, när han hasteliga kommer öfver dem. Jag hafver ock sett denna vishetena under solene, den mig stor syntes: Att en liten stad var, och fögo folk derinne, och kom en mägtig Konung, och belade honom, och byggde stor bålverk der omkring; Och derinne vardt funnen en fattig vis man, den med sine vishet kunde hjelpa staden, och ingen menniska tänkte på den samma fattiga mannen. Då sade jag: Vishet är ju bättre än starkhet. Likväl vardt dens fattigas vishet föraktad, och hans ord vordo intet hörd. Detta våller, de visas ord gälla mer när de stilla, än herrarnas rop när de dårar. Ty vishet är bättre än harnesk; men en endaste skalk förderfvar mycket godt. Onda flugor förderfva goda salvo; derföre är dårskap stundom bättre än vishet och ära. Ty dens visas hjerta är på hans högra hand; men dens galnas hjerta är på hans venstra. Och ändå att den galne sjelf galen är i sin anslag, håller han likväl alla för galna.
Hade pastor förklarats sjelfskrifven ordförande, så hade ännu gällande kyrkolags förbindelse för biskop och konsistorium samt kontraktsprost att hafva uppsigt öfver socknarnes fattigväsende kunnat fortfarande utöfvas och nödig kontroll öfver kassornas förvaltning af offentliga myndigheter utöfvas, hvilket allt genom nu gällande stadga med derå gifven förklaring är omöjligt. En för sina åtgöranden fortfarande ansvarig embetsman hade i främsta rummet varit ansvarig äfven för fattigvården, och större säkerhet för dennas jemna och noggranna besörjande vunnits, än som på många orter nu kan blifva fallet med en ambulatorisk styrelse. Då Utskottens pluralitet varit af en annan åsigt, så finner jag tillägget, att kyrkoherden kan, för bestämd eller obestämd lid, af socknestämma väljas till ordförande i fattigvårdsstyrelsen, alldeles olämpligt. Skall ordförandebestyret icke vara en gifven embetspligt, utan ett fritt lemnadt förtroende, så är hvarje påpekande, hvart detta kan vända sig, en inconsequens. Då det onekligen kan inträffa, att annan person än ordförande i sockneniimnd kan finnas lämpligare att förestå de egentliga fattigvårdsbestyren, borde bestämningen inskränkt sig dertill, att socknestämma är berättigad att utvälja serskild ordförande för fattigvårdsstyrelsen. 5:o. Enär nu gällande fattigstadga icke bestämmer någon annan kontroll öfver fattigvårdsstyrelsens åtgöranden, än den socknestämma årligen utöfvar och denna, på många ställen, icke kan till fyllest handhafvas, af skäl, att de ende lill Lag-» och Ekonomi-Utskottens Velänkande, N:o 33. ett sådant värf tjenlige personer sjelfve äro ledamöter i styrelsen och således redovisande, borde Utskotten hafva varit betänkte att föreslå något medel att uppfylla denna brist, hvartill äfven ingifne motioner gifvit full anledning.
Borgare - Ståndet, med hvilket de enligt litt yrke lynäs mig Hå å någon förbindelfe, tror jag detta vara lika litet till detta Stånds prtejudice, forn det ofvannämnde bör af Prefte-Ståndet illa anfesj äfven forn 2:6 ett lika antal fa kallade ofrälfe Poftesi onater, eller på lin höjd en från hvart Län vald, om de af det Hedervärda BondeStåndet upptoges, med hvilket de hafva gemenfamt näringsfång och enahanda fak att bevaka, lkulle de, långt ifrån att vara detta Stånd till något men, tvärtom blifva med line kundlkaper upplyfande och gagnelige. Härigenom vinnes åtminftone ändamålet med minfta förändring. Vår nuvarande Reprefentation kan hafva lise fvårigheter, men månne alla deffe häfvas genom en föreflagen ny? Vi finna i Engellka Parlamenten oppoiitioner, partier och ftridigheter. Vi finna dem till äfventyrs äfven annorftädes, utom der defpotismen inkräktat på mennifkans rättigheter, och ehvad organifation äfven hos ofs, utom denna, hvarifrån den Högfte bevare Svea Land, lkulle uppftå, komma vi vifferligen att med alla andra Nationer dela gemenfamt öde. Snart genom 4 fekler har Sveriges Reprefentation Ikedt ge-_ norn 4 Stånd. Riket har derunder ftigit till fin höglia höjd och åter fallit djupt ned, hvartill felet, efter min tanke, legat icke i Reprefentationen, utan i Adminiftrationen af den lorn fört Riksftyrelfen , och ehvad Reprefentation forn hällt, ehuru 'jag medgifver det, till äfventyrs bättre än vår närvarande, lärer det komma att förhålla lig på famma fatt. Nation har, forn fagt är, genom flere fekler blifvit van vid den närvarande. Den har vid nu Ikedue Regements-förändring blifvit med allt fkäl bibehållen och af konungen ftadfäftad. Jag tror famma fkäl gälla ännu. Jag tror att om ändring
Allm,Besv.o.Oec,-Utsk Bet,N:o56. 15, fördt och hemstäildt, anse Utskotten, sora tagit kännedom af de åberopade Kongl. Brefven den 2 5 Maji 1819, den ig Augusti 1823 och den 29 Mars 1 82 5, sig böra vördsamt meddela deras innehåll; och få i sådant afseende upplysa : ilo att Bonde - Ståndets Fullmägtige från Skåne och Halland, vid 1815 års Riksdag, i underdånighet anhållit, att, i anledning af stadgandet uti Kongl. Brefvet den 2 Mars 1810, ’’att Rusthåll och hemman i Götheborgsoch Bohus Län, sorn äro indelta böra, om ock en del af räntan tillfaller Presterskapet, af Landshöfdingen bortslå» djas och med Abo förses, samt af Aboerne, under förbehåll af räntans utgörande till Presterskapet, få till Skatte lösas,’’ en lika förmon äfven måtte tillkomma åboer å Annexoch Mensal-hemman i Malmöhus,Christianstads och Hallands Län, samt sådane hemman fa till Skatte inlösas, i synnerhet som de blifvit roterade, och åtminstone i Skåne redan skola vara eller blifva enskiftade, utan att Kyrkoherdarne uti de derigenom tillkomne och fortfarande dryga kostnader deltaga. Äfvensom Preste-Ståndet vid samma Riksdag, och uppå begäran af Hallands Presterskap, med anledning deraf, att de så kallade Kyrkohemman i Hallands Län, hvilka uti Jordeböckema äro upptagne under namn af Geistlige och införde i Krono - 16 Stats-,Lags.Allm> Besv.o-Oec.- Utsk.Bet-N-o^G. column, understundom af Kongl. Majits