Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Slutligen biföll Ståndet Utskottens framställning, dels att de i Lagen uti B: lr Banco bestämda penningebelopp höra utföras i R:dr Courant, i händelse denna valeur blifver af Kongl. Maj:t såsom myntenhet i Nåder antagen, dels angående utfärdandet af serskild Kungörelse, i afseende på en föreslagen förklaring, rörande Kongl. Kungörelsen den i4 Januari 1824. S. D. Föiedrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtanden; N o .4x, i anledning af återremiss å Be änkandet N:» 116, om upphörande af dubbla års-hei älningen vid befordran till Ecclesiaslike embeten och tjenster. Ståndet vidblef sitt beslut vid Utlåtandet N;o 1 1S, och afslog således, hvad Utskottet i senaste Utlåtandet tillstyrkt. N;o 142, i anledning af ei haline ålerremisser å Betänkandet N:'o 119, angående Sta pelstads-rätt för Köpingen Dödei hultsvik. Ståndet bilol 1 Utlåtandet N:o 119, och lade Utlåtandet N:o 142, till handlingarne; samt N;o i43, i anledning af motion, att en de! göromål, som nu tillhöra Kammar-Collegium, må åt Kongl. Maj;Is Befallningshafvande öfverlåtas. B fölls. S. D. Föredrogos Bevillnings-Utskottets Utlåtanden: N:o l\i, i anledning af anmärkningar emot Utskottets M moria! N:o 3g, angående Hiks-Ståndens i vissa delar fattade beslut öfver Utskottets uti Memorialet N:o 34, afgifne förslag till sammanjemkning af de Bih. till B. St. Utdr. den 5 April 1841. skiljagtige besluten, rörande grunderne för den blifvande allmänna Bevillningen, samt föreskrifterne för tillämpningen deraf. Lades till handlingarne. N:o 43, i anledning af Riksdags-fuilmägligen Didrik Weströms från Sto»a Kopparbergs
Bruksegendom, skulle hafva äfventyrat nöd och elände i saknad af brödföda, då det fartyg, som af Öfversten örn hösten år 1819 härifrån hlef afsändt med Spannmål, under vägen infrös. Så beskaffade omsättnings»tillfällen, som ifrågavarande, när afsättning helt och hållet saknas, och, då de, som nu var händelsen, kunna ske ytan riirgaste förlust för Ma ga zins» Inrättningen, och utan förfång för undsättningstagares rätt i allmänhet, böra efter Directions öfvertygelse icke åsidosättas, enär Inrättningens förmån derigenom heredes. i/j-o Vid det här ifrågastälde utbyte af Spannmål, beräknades i liqvid alla utgifter, såsom Bärare» och Mätare-penningar, Magazins-afskrifning m. m. utom fragtkostnaden , hvilken af Direction icke ansågs höra ega rum, enär genom utlevereringen från Boleå Magazin, den utväg bereddes, att från Qefle Magazin kunna till Luleå afsända en qvantitet Spannmål , sonr annars uti Gefle, i anseende till Sädens långvariga magazine» ring, hade i saknad af utrymme för lagrets behöriga vård och omansning, s$mt för att Riksens Ständers lunna verkställa Magazinshuset nödige befundne reparation , måst instundande vår och sommar sannolikt till underpris afyttras, hvarigenom en betydligare förlust för Magazins-Inrätlningen hade uppstått, än hvartill kostnaden för den i utbyte erhållne Spannmålens transport från Christianstad till Luleå kunde uppskattas. i5:o Direction har på det sorgfälligaste vakat och vakar deröfver, att de obetalde förskotten varda indrifne; Och bör Direction underdånigast upplysa, att nu mera endast återstå omkring 6000 R:d., hvilka, efter hvad af skuldfordringsmålens fortgång är att förmoda, innan korrt blifva betaldte. 16:0 Enär tillgången i Westerås Magazin sådant medgaf, erhöll Riksens Ständers Justitise-Omhudsman m. m.
De för dylik inlösen sednast mottagna medel böra vederbörligen redovisas samt de infriade obligationerna och kuponerna till Riksgälds-kontoret öfversändas eller å öfverenskommet ställe deponeras före slutet af nästföljande Juni eller December månad. Jemte de inlösta obligationerna böra alla till samma obligationer hörande, icke förfallna, räntekuponer aflemnas. § 13. Derest till betalning förfallna obligationer och räntekuponer icke, inom Två år efter deras förfallotid, varda till inlösen företedda å någotdera af de i obligationerna angifna betalningsstälion, varda de endast i Stockholm hos Riksgälds-kontoret inlösta; hvadan de, enligt § 8, för ränteoch amortissementsliqviderne från Riksgälds-kontoret remitterade medel, sorn före sagde tids förlopp icke blifvit för härmed afsedt ändamål använde, skola derefter, jemte vederbörlig redovisning, ofördröjligen till Riksgälds-kontoret återställas. § 14. För obligationer, hvilkas kapitalbelopp icke hos Riksgälds-kontoret uttagas inom Femton (15) år efter deras genom utlottning eller uppsägning bestämda och vederbörligen kungjorda förfallotid, äfvensom för räntekuponer, hvilka icke blifvit till inlösen hos Riksgälds-kontoret företedda inom Tio (10) år efter det desamma till betalning förfallit, hafva innehafvarne förlorat ali rätt till betalning. De medel, som äro afsedda för inlösandet af sådana inom nu stadgade preskriptionstider icke aflemnade obligationer och räntekupbner, hemfalla till Riksgälds-kontoret, — 78 — § 15. ®ie StnlefyenS^X&erttefyttter erlegen bet bent 9léitb§ 2Ba§ betrifft bie £tqutben flir au»ge Obligationen unb fattige ,3tn8
Ack, herr Löjtnant! vi äro lika olyckliga ... men herr Bellman har lofvat att hjelpa oss allihop. Barnsligheter! Hur skulle han kunna det? Han kan ju inte annat än sjunga (för sig) Nog har jag hört att tonerna förmå mycket, att Thebes murar restes vid sång; men mina luftslott hafva ramlat... GYLLENSTORM. MAJKEN. GYLLENSTORM. OLOF. GYLLENSTORM. MAJKEN. 22 det finnes ingen Amphion, som sjunger det brustna helt, inte en gång den, som kallas nordens Anakreon. (Högt) Nej, kära Majken, jag har kommit hit för att taga afsked; jag lemnar Stockholm, kanske Sverige... Jag har fallit i onåd genom intriger af Evas stolta slägt... Tack, tack kära Majken för alla dina tjenster... Var huld och tillgifven mot din Fröken. Du har lidit nog för vår skull. Tala inte om det, nådig herr löjtnant... Säg inte att ni skall resa. Jag måste... Nu får jag ju träffa henne här hos dig? Gud låte bara herr Bellman komma... Jag är alldeles utom mig af ångest, att mor skall komma in och få se Olof... Skynda dig! Låt henne komma du, så skall jag nog sjunga ut för henne och tala ur skägget ... för att tala reson i goda ord, det hjelper inte med ett gammalt giftasgalet qvinnfolk; nej, man skall bara ha ruter i sig. Min Gud! så jag bäfvar! MAJKEN. OLOF. MAJKEN. GYLLENSTORM. MAJKEN (gråtande). Stackars flicka! du har haft mycket bekymmer för min skuld... Måtte du till belöning få den du älskar. Ack, jag har ett godt hopp, att allt skall gå bra ... Nådig Löjtnanten skall inte vara utan hopp heller. MAJKEN. GYLLENSTORM. 23 Tro, och allting klarnar Endast tro man eger. Mel.: »Vin fördrifver galla. Nej, mig fruktan varnar Slut! mitt öde säger. OLOF. GYLLENSTORM.
Att den Allmänna Bevillningen kommit på afväg från StatsContoiret och inflyter till RiksgäldsContoiret, härleder sig ifrån Carl XII:s olyckliga krig. Riksens Ständer inrättade då RiksgäldsContoiret för att betala räntorna på Rikets gäld, samt inlösa mynttecknen och mynt-sedlarne. Den Bevillning sorn dertill åtogs öfverlemnades å Contoiret, och dervid förblef det tills vidare. Under tvedrägtstjderne drogo Riksens Ständer åt sig allt hvad de kunde af StatsFörvaltningen. och insatte i hvarjehanda EmbetsVerk sina deputerade, såsom ombud mellan Riksdagarne. I RiksgäldsContoiret gick det så långt, att de, sorn hade löner att fordra, fingo sig dem anviste i RiksgäldsContoiret, hvars Fullmagtige till ock med erhöllo domsrätt. När delta missbruk nått sin höjd, och Riksens Ständer vid 1765 års Riksdag sökte återbringa enhet i Statsförvaltningen, och inskränka skaran af Ernbetsinän, anhöllo Ständerne hos Kongl. Maj:t, att RiksgäldsContoiret måtte indragas under StatsContoiret, och uppbörden ske genom det sednare. Så skedde äfven , och Bevillningen ingick sedan till StatsContoiret, och har ej, som Herr Hjerta förmenat, alltid ingått till RiksgäldsContoiret, Detta förhållande fortfor till 17781 då Kongl. Majst åter skilde Riks-i gäldens liquiderande från StatsContoiret, och upprättade den såkallade Kongl. RiksgäldsDirection. Den utgjorde ett slags fördelning af StatsContoiret till 1789, då kriget och de skulder, som Regeringen sig åsamkat, föranledde henne, för Den 17 (fetober f, m. att förmå Ständerne åtaga sig skulden, att åt dem sjelfva öfverlemna dess liquiderande, och då inträdde oordningen i Statsförvaltningen å nyo. Den fortgick till statshvälfningen 1809, och har äfven sedan för bl i f v i t sig lik.
Låt honom ej vara föremålet för Dina tankar, förskingra dem genom arbete: lust för arbete och dugliga böcker är det qvinliga hjertats skyddsengel mot många faror. Den gamla fruns bekantskap inger mig ingen sådan fruktan; men namnet Sylvan har hos oss väckt smärtsamma hågkomsten. Påminner Du dig icke en Ulrik Sylvan, som var en medlem i vårt hus, under den julhelg Du var hemma från pensionen, året förut innan pappa dog, och hvars tidiga, olyckliga död gick oss alla så mycket till hjertat. Kanhända är den goda frun en nära anförvandt till honom. Gör dock inga förfrågningar, hvarföre med vilja upprifva gamla sår, hvarpå tiden lagt sitt välgörande förband. I fall Wermells icke, som de likväl borde, betala skjutsen för Din hemresa, likasom de alldeles icke lådsa om ditresan, så medföljer här en liten summa för detta behof. Din Anna. Allting reder sig och klarnar, det må nu vara huru intrassladt och mulet, blott man ger sig tålamod att reda, och vänta på bättre tider; så äfven med väderleken, detta aldrig förgående, aldrig uttorkade ämne för konversationen, och tidningsspalterna. Under helgens första dagar hade fallit ymnig snö på den skarpt tillfrusna marken, slädföret lofvade således bli varaktigt, och hvar och en, som har en resa i tankarne, vet huru äfven de sjelfva klarna af denna omständighet. Det var tredjedag jul, pendylen i salongen visade half tolf, visitlådan var intagen, ty herrskapet tog emot; men ännu voro damerna ensamme. Då inträdde en betjent och anmälte assessorskan Sylvan. En hastig blick växlades mellan fru Wermell och dess äldsta dotter, och den förra intog temmeligen skyndsamt en beqväm, halfliggande ställning i divanens nedersta hörn, hvarifrån hon sedan endast reste sig och med den henne egna matta, sötsura minen visade den ankomna plats på den bredvidstående stolen, medan favoriten, spitshunden, efter att på sitt sätt hafva mottagit den fremmande, lade sig bredvid sin herrskarinna.
Memorial, med hemställan alt ett af Kongl. Maj.ts och Rikets Kammar rätt afgifvet underdånigt utlåtande måtte få tryckas för att bland Riks-Ståndens ledamöter utdelas. Samtlige Riks-Stånden hafva till Bevillnings-Utskottet remitterat den nådiga skrifvelse, deruti Kongl. Maj:t till Rikets Ständer öfverlemnat det af särskildt i nåder förordnade Kommitterade upprättade förslag till ny författning angående Allmänna Bevillningens utgörande. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln var denna remiss åtföljd af ett yttrande af Herr Grefve Mörner, Carl Göran Detlof som fästade uppmärksamheten å det underdåniga utlåtande, hvilket, enligt den nådiga skrifvelsens innehåll, Kongl. Maj:t och Rikets Kammar-rätt afgifvit öfver bemälde Kommitterades förslag; och då, efter Herr Grefve Mörners åsigt, detta utlåtande innehölle åtskilliga anmärkningar, hvilka torde befinnas af den vigt att de borde komma till samtlige Riksdagsmännens kännedom, hemställde Herr Grefven, huruvida icke Utskottet skulle anse tjenligt att detta utlåtande, som komme att Utskottet tillhandahållas, blefve tryckt och till Riks-Ståndens ledamöter utdeladt. Bevillnings-Utskottet, som af det åberopade utlåtandet redan erhållit del, skall icke underlåta att vid pröfningen af Kommitterades förslag egna Kammar-rättens anmärkningar all den uppmärksamhet, desamma, med hänsigt så väl till det ifrågavarande ärendets vigt, som sin egen beskaffenhet kunna förtjena. Men också för Utskottet vill det emellertid synas, som skulle det icke vara utan nytta, om dessa anmärkningar vore af Riks-Ståndens ledamöter kända, innan Bevillnings-Utskottets Bi/i. till R. St.
Proposition N:o 61. utöfning anses af väld, mannamån eller annan orsak hafva någon olaglighet begått eller underlåtit att sina embetspligter behörigen fullgöra. Denne Riksdagens Justitie-Ombudsman, hvilkens rättigheter och åligganden ytterligare såväl i Regeringsformen som genom särskild instruktion utstakas, väljes af fyrtioåtta för tillfället nämnde valmän, af hvilka hvardera Kammaren inom sig utser tjugofyra. Desse valmän, hvilka böra till valförrättningen sammanträda samma dag, då de blifvit utsedde, och ej må åtskiljas förr än valet är fulländadt, skola först samfäldt, medelst slutna sedlar, hvar för sig föreslå den man, som de anse böra komma under omröstning. Falla dervid rösterne till mer än hälften på en man, är han behörigen vald. Aro åter rösterne så delade mellan flera, att sådan pluralitet lör någon icke eger rum, anställes ny omröstning med slutna sedlar till antagande af den, som de flesta rösterna erhållit, eller, om han icke antages, af den, som näst honom blifvit af de fleste kallad o. s. v. Skulle sedan alla omröstningarne sålunda försiggått, likväl ingen hafva erhållit den här föreskrifna pluralitet, anställes ny omröstning öfver alla dem, som vid den första omröstningen blifvit satte i fråga; skolande den, som erhållit de flesta rösterna, anses behörigen vald. Yalmännen böra vid samma tillfälle, då Justitie-Ombudsman utses, och på enahanda sätt, välja en man af de egenskaper, som hos denne embetsman erfordras, för att honom efterträda, ifall han, innan nästa Lagtima Riksdag anställt nytt val af Justitie-Ombudsman, skulle med döden afgå, samt att utöfva embetet under den tid Justitie-Ombudsmannen kan vara af svår sjukdom eller annat laga förfall derifrån hindrad. I händelse Justitie-Ombudsmannen, under det Riksdag är församlad, afsäger sig förtroendet, eller med döden afgår, insätter Riksdagen genast i embetet den man, som blifvit till hans efterträdare utsedd.
Och de som Herran hata, skulle fela uppå honom; men deras tid skulle evinnerliga vara, Och jag skulle spisa dem med bästa hvete, och mätta dem med hannog utu hälleberget. En Psalm Assaphs. Gud står uti Guds församling, och är domare ibland gudarna. Huru länge viljen I döma orätt, och föresätta de ogudaktigas person? Sela. Skaffer dem fattiga och faderlösa rätt, och hjelper dem elända och torftiga till rätta. Hjelper den föraktada och fattiga, och förlöser honom utu de ogudaktigas våld. Men de låta intet säga sig, och aktat intet; de gå allt i mörkret; derföre måste alla landsens grundvalar falla. Jag hafver väl sagt: I ären gudar, och allesammans dens Högstas barn; Men I måsten dö såsom menniskor, och såsom en tyrann förgås. Statt upp, Gud, och döm jordena; ty du äst en Herre öfver alla Hedningar. En Psalmvisa Assaphs. Gud, tig dock icke så, och var dock icke så stilla; Gud, lid det dock icke så. Ty si, dine fiender rasa, och de som dig hata, sätta upp hufvudet. De hafva listig anslag emot ditt folk, och rådslå emot dina fördolda. Kommer, säga de, låter oss utrota dem, så att de intet folk äro; att på Israels namn icke skall mer tänkt varda. Ty de hafva förenat sig med hvarannan, och ett förbund emot dig gjort: De Edomeers hyddor, och de Ismaeliters, de Moabiters, och Hagariters, De Gebaliters, Ammoniters, och Amalekiters, de Philisteers, samt med dem i Tyro. Assur hafver ock gifvit sig till dem, och hjelpa Lots barnom. Sela. Gör dem såsom de Midianiter, såsom Sisera, såsom Jabin vid den bäcken Kison; Hvilke förderfvade vordo vid Endor, och vordo till träck på jordene. Gör deras Förstar såsom Oreb och Seeb; alle deras öfverstar, såsom Seba och Zalmunna; De der säga: Vi vilje intaga Guds hus.
Hvar och en, som utan burskap författningsenligt idkar bandel eller annan näring, uppföres likaledes i manta! och erlägger skatt för sin person i den tfevillniiigs-UtikoUels Betänkande M A. ort, der han eger sitt hemvist eiler är bosatt, samt taxeras för handtering och rörelse, der han densamma idkar. 6:0 Gårdfarihandlande mantalsskrifves och taxeras, både för sin person och gårdfarihandels-rörelsen, der han är boende. 7:o Då fråga uppstår om den ort, der någon skall skattskrifvas, pröfvas den af Konungens Befallningshafvande, med besvärs-hänvisning till ort och ställe som vederbör. Om Taxcrings-Kommitté på Landet. §■ 56. Utan laga förfall samt anmälan derom, må den, som till Ledamot i TaxeringsKommittéen blifvit vald, detta förtroende sig icke afsäga eller från Kommittéen uteblifva. Sker det likväl, vare den uteblifvande förfallen till eli vite af 8 R:dr R:mt till Socknens fattige, och lidkälle Kommittéen genast annan Ledamot af samma klass, som den uteblifne, hvilken ersätter den tillkallades resekostnad och traktamente, delta sednare beräknadt till 3 R:dr Runt om dagen. Taxerings-Kommittéen fortfare likväl med sina göromål, så vida, Ordföranden inheräknad, Sju ledamöter äro till städes. §. 57. l:o Häradsskrifvaren skall, om han ej är lagligen hindrad, i Taxerings-Kom mitléen vara tillstädes, men i händelse af laga förfall, som hos Konungens Befall ningshafvande tidigt anmälas bör, eger Konungens Befallningshafvande, efter Häradsskrifvarens förslag, en skicklig man i hans ställe förordna.
Det är en skamlig sanning, att personer gifvas, som begärligt hopskrapa all denna foeda diluvies och tro sig sätta Historien i stor förbindelse, då de göra henne till arfvinge deraf”. Det finnes ingenting så hiskligt och så befängdt, men dermed ock så förståndlöst och genom inre motsägelser sig upphäfvande, som ej har berättats om hans politiska bedragarlynne och enskilda osedligheter. Vi vilja ej försvara honom med att påminna om ett tids-skick, som ansåg ett visst lättfärdigt sjelfsvåld, så i moral som orthographi, höra till både förnämheten och snillet127. Joh. v. Müller yttrar i anledning af Polens delning: ”Gud ville då visa de Storas moralitet på jorden”; och äfven i andra afseenden blef den visad, lika litet till sin förmån. Men jemnföres Gustaf III, icke blott med en Ludvig XV och dylika, utan just med de största af den tidens Stora, med en Catharina eller med sjelfve sin morbroder Fredrik: månne hans moralitet ej då framstår såsom en långt renare än deras128? Fritt må enhvar, som vill behålla sin tro på hans gräsliga gemenheter, äga den oqvald. De, som antagit slika trosartiklar, borde likväl studsa när de besinna, att om än ingen Konung har varit bittrare hatad, ja såsom en Tiberii och Heliogabali sammansmältning afskydd, så har dock äfven (samt liktidigt) ingen Konung varit varmare och mera intill förgudning älskad. Och af hvilka älskad? Var han det icke, oaktadt hela skriandet om hans yppighet, liderlighet och gudlöshet, just – hvad jag från mina första barndomsår ganska väl minnes – af sina tarfligaste, sina dygdigaste, sina frommaste undersåter? Var han det icke af sitt lands ädlaste och upplystaste medborgare? grundligaste vetenskapsmän? yppersta snillen? Äfven då, när de i mycket ogillade (och slutligen i det mesta beklagade) honom, ansågo väl desse honom någonsin för en krönt komediant? eller för en skurk? eller för annat, än en drott af kungligt hjerta och sinne?
Jag anhåller derföre om den förändring i Voteringspropositionen, att om Nej vinner, kommer all fråga om pension för H. E. Herr Grefve Rosenblad, att förfalla. Herr Hjerta: Jag kan icke instämma iden siste Talarens åsigt, och tror, att StatsUtskottet gjort rätt att icke sätta i fråga, att förbjuda ett penningeanslag, som Konungen i alla fall kan bevilja, om lian finner det kunna beredas, af Extra Utgiftsmedleu, eller i annan väg. Något annat förslag af Utskottet hade varit att öfverskrida den gräns, inom hvilken Utskottet bör hålla sig. Den 3 November e. m. .43 Herr Crusenstolpe: Jag är i sanning förundrad att höra den sista Talaren yrka så liten helgd åt Rikets Ständers heslut, att Förstärkta StatsUtskottet skulle helt och hållet votera om Påfvens skägg. Konungen kari väl af extra inkomster, eller egna medel, bevilja IJ. E. Herr Grefve Rosenblad en pension; men om Nej vinner 1 Utskottet, måste man väl förutsätta, att den icke kan hvarken på Rikets Ordinarie Stat eller TullStaten uppföras. Hans Ex cellen ce Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adelil förblef vid dess i ämnet redan fattade beslut. Ropades Ja. Hvarefter Hans Excellcnce gjorde Proposition till återremiSs af den i ämnet förcslagne Voteringspropositionen. Ropades starka Nej, blandade med Ja. Uppå derefter framställd Proposition godkände Ridderskapet och Adeln ifrågavarande Voteringsproposition. Friherre Cederström: Sedan Fiidderskapet och Adeln nu godkänt Voteringspropositionen, får jag för ruin enskildta del förklara, att jag icke kan i detta beslut instämma. Först och främst emedan den alldeles icke innebär del vilkor, sorn en Voteringsproposition bör innefatta, att om Nej vinner, kommer arfvodet att upphöra, utan »44 Den 3 November e. m. det kan ändock utgå af en annan fond; och sedan emedan den innehåller ordet arfvode , sorn icke ens kan af Rikets Ständer åt ett StatsRåd beviljas.
Maj:t bestämmes; llio att af postmedlen ej mer än Etthundratusen riksdaler årligen må påräknas att såsom behållen inkomst till Statsverket ingå; hvaremot blifvande öfverskott hädanefter, såsom hittills, får af Kongl. Majit disponeras till postanstalternes utvidgande och förbättring, äfvensom till ersättning, efter ofvanuppgifne grund, åt postförvaltarne för förlorad inkomst af lösbref, jemte arfvodcn för lösväskor, räknings hållande, m. m.;' 12:o att, sa snart Kongl. Majit finner Postverkets inkomster vara dertill nog tillräckliga, eger Kongl. Majit att fastställa porto-afgiften för inrikes brefvexlingen till fyra skillingar per lod för alla afstånd; utan att sådant medför någon rubbning i öfrigt, hvarken uti stadganderne rörande lösbref, portomoderation m. m. eller uti andra föreskrifter; 13:o att dessa stadgandens tillämpning skall taga sin början med den I Juli 1855. De detta ärende rörande handlingar skola tillhandahållas det Rikets Ständers l tskott, till hvars handläggning frågan varder öfverlemnad; och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. C. 0. Palmstjerna. Bih. till K St. Fiol. J Afd. 19 Hafi. 3 18 Kongl. MajUs Nåd. Proposition, N:o 72. Utdrag af Protokollet öfver Finans-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Jlädel ä Stockholms Slott den 21 Mars 1854. Närvarande: Hans Excellens, Justitia? Stats-Ministern, Herr Grefve Sparre, lians Excellens, Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Stjerneld, Stats-Råden: Herr Friherre Pältnsfjerna, Fähraeus, Wallensteen, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl, och Grefve Gyldenstolpe.
Ständer nu voro i tillfälle att pröfva ett sådant af Utskottet afgifvit Betänkande, hvilket i ett systematiskt helt omfattade ifrågavarande ämne, och detsamma vore af den beskaffenhet, att det möjligen kunde antagas, så skulle jag ej vara emot, att Riksens Ständer nu derom definitivt beslutade. Men då Utskottet i sitt Den 22 Junii e. m. 407 Betänkande endast framkastat idéer till en refor me i StyrelseVeiken, utan att de likväl äga något riktigt sammanhang sins emelian, så påstår jag, att det är mycket för tidigt, att i detta ämne taga något beslut, utan förnyar min anhållan, att alltsammans må öfverlemnas till en Comitté för att närmare granskas. Kerr Munck af Rosenskjöld: Det förefaller mig besynnerligt, att man ej kan finna sammanhang emellan grunder, utan att defaillerne äro uppgifae. Således skulle ej grunderne för Bevillningen kunna pröfvas, förrän hela BevillningsFörordningen blef uppgjord. Särskilta Utskottet hade dessutom sig uppdraget, att utarbeta endast grunderne. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg öfverläggningen fulländad? Ropades Ja. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg lämpeligt, att en underdånig anhållan borda göras hos Kongl. Majtt, det en Comitté i afseende åenny reglering af Rikets Embeten och Tjen. Ster, jemte en förkortad Arbetsmethod, samt utarbetande af ett sammandrag och förändrad redaction af de Allmänna Ekonomiska Författningar må af Kongl, Majit i Nåder förordnas, för att genast och verksamt företaga arbetet, så att detsamma vid nästa Riksdag kan för 408 Den 22 Junti e. tu. Riksens