Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nå, men hv arför bor frun inte i en bättre trakt då, det kunde f run ha råd till! R E D E R . Hur myck et? F R U P Y L O . Jag? Nej , j ag får lof att lefva mycket billigt, annars så räcker det inte. 44 R E D E R . För frun som är så gammal? F R U P Y L O . Åh kors, f ör mig räcker det nog .. men min sonsons-son ska väl ha något han också, när gumman faller ifrån. Han skall läs a till kapten nu bara han kommer h em, och sedan behöfs det fyrk ar för att få sig ett f artyg . R E D E R . Är han skicklig och sköter sig, så kan han få föra en af mina medelhafsbriggar. F R U P Y L O . Tackar, men jag vill helst att gossen skall ha sin egen skuta, om den också är liten .. det är inte mycket tacksamt att segla för andra. R E D E R . Åh! både er son och sonson seglade för mig, och j ag tro r inte att de h ade något att beklaga sig öfver. F R U P Y L O . Nej , nog fick de rätt , men inte h eller en bit mera. Hur mycket är det jag får för halfåret? R E D E R . Fyrahundra ri ksdaler. F R U P Y L O . Men gross handlaren lof te ju mig att jag skulle få 5 procent från och med förra nyåret. R E D E R . Om penningeställningen vore god, j a! Men i år är den inte det och vill frun inte vara nöjd, så s ätt in dem på något annat ställe .. det är bara för fruns sons och sonsons skull som jag har besvär med fruns penningar! F R U P Y L O . Ja, då är det väl bäst att jag säger opp dem nu då .. fö r j ag ä' bjuden sex procent om jag vill sätta in dem h os en annan! R E D E R . Som drar frun vid näsan, ja. F R U P Y L O . Åhnej , gu mman ser nog opp, hon! jag får en god inteckning i pant.. R E D E R . Nåja, för fruns skull så sk all jag ge f em från och med nästa år.
Af denna anledning och enär, såsom skäl för det nu ifrågasatte stadgandet, uttryckligen åberopats syftemålet att bereda större säkerhet åt köpare af fastighet på landet, att han icke efter köpets ingående måtte genom skyldigheten att fullgöra vid detsamma förlegade contract om undantag, dermed fastigheten varit belastad, få vidkännas opåräknåde utgifter, samt stadgandet följaktligen måste anses egentligen tillkommet till fördel för jordegarne; så och då, vid sådant förhållande, det icke synes mig vara med billighet öfverensstämmande, att icke allenast besväret med inlecknings-sökandet, utan äfven kostnaden derför skall drabba fördelstagaren och delta ej eller i allmänhet är händelsen vid andre inteckningar, om h vilkas anskaffande gäldenären merändels måste gå i författning, innan några penningar till honom utlemnas, får jag föreslå, att vid slutet af 3 § må göras ett så lydande tillägg: Och vare jor degaren skyldig att vidkännas kostnaden för inteckningens beviljande och förnyande , der ej annorlunda är öfverenskommet. I öfrigt tror jag äfven, att den uti 1 § förekommande mening "för att emot egandeeller inteckningsrält, hvilken tillkommer annan, än den, som upplåtit, eller lika med honom förbunden är, hafva bestånd” skulle erhållit elt nödtorftigt förtydligande, om den blifvit af följande lydelse: för att den, som jorden upplåtit eller lika med honom är till köpe-aftalets uppfyllande förbunden, hafva bestånd.” STOCKHOLM, elmén & granbergs tryckeri. 1844. Ank. till Exp. Utsk. den 7 Oct. kl. 1 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om rättighet för fordrino-segare att hos Konungens Befallningshafvande erhålla så kalladt Promotorial i lagsökningsmål.
Mitt namn är Gylling, och jag är lycklig öfver den tillfällighet, som fört m i g i er väg. » H a n hejdade sig här o c h betraktade Anna helt frågande. Synbarligen väntade han, att hon också skulle säga sitt namn, men det var en sak, som inte föll lilla A n n a in. A n n a s föräldrar hade beredt sitt enda barn två sorger i lifvet, den ena, att de så tidigt gått bort o c h lämnat henne ensam o c h värnlös; men det var ju länge sedan nu, och A n n a tröstade sig m e d u n g d o m e n s vanliga spänstighet, fast hon n o g m å n g e n gång saknade ett eget kärleksfullt h e m. Den andra sorgen var på sitt sätt bittrare att bära, det kändes s o m en tyngd öfver hela hennes tillvaro o c h kunde ej ändras, det var, att det enda arfvet efter föräldrarne b e s t o d i det namn h o n bar, det rysliga namnet Pettersson. främmande herrn vandrade otåligt fram o c h tillbaka. Åter stannade han vid trappan, så vände han hastigt, han tycktes ha fattat ett beslut. Han gick fram till A n n a, bugade artigt och tilltalade henne m e d sin välljudande röst. » Min fröken, » sade han » det synes s o m o m vi båda drabbats af samma öde. Ni har blifvit strandsatt på ert sällskap, jag likaså, och jag hoppas ni icke finner det ogrannlaga, om jag erbjuder er en biljett, som var ämnad för en annan. » » Jag tackar, » stammade Anna, » det är så rysligt vänligt af er. » » Nå, då är saken afgjord o c h vi gå in i salongen. V i ha allt redan förlorat bra m y c k e t af föreställningen. Vill vaktmästaren k o m m a o c h öppna för oss! » Denne skyndade till o c h såg helt undrande ut. Han ö p p n a d e emellertid dörren helt beredvilligt, sedan han mottagit biljetterna, o c h så stego de in, A n n a o c h hennes kavaljer.
Den del af landet, hvarigenom Norra och Nordvestra stambanorna, jemte föreningsbanan mellan den förstnämda och den Vestra äro ämnade att anläggas, på sätt såväl Eders Kongl. Maj:ts nådiga proposition vid sistliden riksdag, som ock den för Kommittéen utfärdade nådiga instruktion angifver, innefattar hela trakten emellan Östersjön och Norska gränsen, norr om en linie som drages från öster till vester genom Orebro, allt intill en dylik dragen öfver norra ändan af sjön Siljan i Dalarne. På hela arealen, innefattande 20 mils längd i norr och söder, med från 25 till 35 mils bredd från Östersjön till Norska gränsen, eller omkring 600 qvadratmil, bo 870,316 personer, Stockholms stad inberäknad, motsvarande något mer än tredjedelen af invånarnes antal söder om Örebro, och mindre än fjerdedelen af hela rikets befolkning. Ehuru i allmänhet glesare spridd, finnes dock denna befolkning något mera koncentrerad omkring norra Mälarestranden, på några punkter i Wermland, samt i Dalarne längsefter Dalelfvens stränder. 83 Om man på kartan skärskådar detta landområdes belägenhet och derinom befintliga kommunikationer, så finner man, att detsamma, i förhållande till folkmängden, är vida bättre lottadt än isynnerhet landbredden söder om sjön Wettern. Det begränsas nämligen i öster af hafvet, hvarifrån i dess norra del Gefle-Dala jernväg leder 9 mil rakt i vester inåt landet, och i söder af sjöarne Mälaren, Hjelmaren och Wenern, från hvilka flere dels vattenvägar, dels dylika och jernvägar i föreningleda högt upp åt norr genom de inre trakterna. Utom Mälarens vikar, af hvilka dock segelleden till Upsala uppgår 5 mil, sträcker sig Strömsholms kanal jemte derifrån utgående mindre jernbanor 1(U mil åt norr ifrån Mälaren, och ifrån Wenern utgå fyra särskilda kommunikationsleder, nämligen från Kristinehamn uppåt Filipstads bergslag 6 mil, med utgrening åt Karlskoga 3 mil, från Karlstad uppåt Ivlarelfven 3 mil, samt till norra ändan af Fryken 9 mil, slutligen Säffle kanal mot Arvika och Eda 9 mil.
Reparationer å Stockholms Slott med flere för de Kongl. Hofven upplåtna byggnader Brandväsendet och yttre lyshållningen vid Kongl. Slottet och Arfprinsens palats: Nuvarande beloppet 10,000. Drottningholms och Svartsjö Slott . Ulriksdals Slott Haga Lustslott och park: Strömsholms Slott 3,000. Anm. Minskningen k Hufvudtiteln blifver således 48,400 R:dr. Hör till Stats-Utskottets Utlåtande, 1862—1863, N:o 38. litti. It. Tabell öfver MV.ictra Sta ts - It et/ler i ngs - a n s I a g under åtiksStatens JFörsta Hufvud-Titel. Statsutskottet föreslår : Anslag för En gång. R:dr R:mt. Till komplettering och omarbetning af Staten tillhöriga inventarier af silfver och koppar samt till inköp af porslin och glas . 60,000. Till reparation af den åt nordvestra, norra och nordöstra sidorna af Kongl. Slottet belägna del af första stora våningen 75,000. Till anbringande af vattenledning i Kongl. Slottet samt utvidgning af gasledningen derstädes 24,075. Till igenfyllande af kanalerne vid Haga lustslott och ordnande i sammanhang dermed af parken derstädes 23,000. Till nödiga reparationer å Haga lust-slott 17,000. Hill. till K. St. Prat. 1S6S & ISfa. 4 Sami. 1 Afd. 14 Haft 3 TÖCKHOLM, TYPOGRAFISK A FÖRENINGENS BOKTRYCKERI, 1 863. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 39. Ank. lill Exp.-Utsk. den 19 Jan. 1863. kl. 11 f. m. Utlåtande, angående regleringen aj utgijterna under Riks-Statens Andra Hufvudtitel.
Då det emedlertid icke 19 H. 12 9° Dea lB Januari f. m. kan vara motionarens mening, att ett arbete, hvarpå lian nedlagt så mycken möda, icke skall komma till nytta, och då jag anser, lika med honom, omöjligt alt inom BancoUtsk. vinna bifall dertill, åtminstone såvida ej tillfälle gifves att dessförinnan bereda närmare kännedom om förslaget, än som vinnes genom uppläsning i Utsk.; så tror jag att den värde ledamoten borde låta trycka sin motion. Jag vet alltför väl, att det medför kostnad, men jag tror, att hans patriotism är så stor, att han ej anser en sådan kostnad illa använd. Jag har ansett mig böra på detta sätt lemna min gärd af uppmärksamhet åt detta ämne; men om ej, vid denna tidpunkt af riksdagen, Heres uppmärksamhet riktas deråt, kan förslaget omöjligen vinna verkställighet. Hr Nordenanckar: Hvad angår tidpunkten för väckandet af motionerna, så erkänner jag, att det varit mera ändamålsenligt om de förr framkommit, ehuru jag icke anser någon lid försutten , då BancoUtsk. ännu ej behandlat de ämnen, hvarmed motionerna äga sammanhang. Beträffande åter i hvad mån jag sjelf, såsom ledamot i BancoUtsk., skulle kunna bidraga till det med motionerna afsedda ändamålet, äfvensom detsammas befordrande förmedelst den ifrågaställa tryckningen, så får jag blott förklara, del jag är öfverlygad att utgången i BancoUtsk. icke skall hindra Stånden att å motionerna fästa det afseende de förtjena. Gr. Horn, Claes Fredr.: Då jag med djupt intresse afhört Hr Nordenanckar motion, tager jag mig friheten beledsaga remissen deraf lill BancoUtsk. med den önskan, att Utsk. ville taga densamma i allvarligt öfvervägande. Jag anser den innefatta för Bancostyrelsen så vigtiga och genomgripande satser, alt det vore illa om BancoUtsk., af den anledn. att riksdagen så långt framskridit, skulle med mindre noggrannhet behandla densamma. Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh,: Jag är förekommen af Gr. Frölich.
Coll. att pröfva beskaffenheten af det hypothek Pochet för ofvannatnnde förlagslån erbjuder, samt tillse huruvida berörde hypothek till större eller mindre del innefattade tillbörlig säkerhet för lånesumman, i hvilket fall Pochet endast för återstoden vore pligtig alt ställa vederhäftig borgen. Pochet har derefter i nämnde ändamål hos K. Comm. Coll, erbjudit: 1:0 inteckning för 5ooo It:dr uti dess i Stockholm å Kungsholmen i Qvarteret Traktören under N:o 3 på fri och egen grund belägna, för 7638 B:dr 16 sktr brandförsäkrade fasta egendom, med tomt, jord, hus och åbyggnader samt dervarande väggfasta tilihörigheter och brandredskap; uti hvilken egendorn likväl en äldre inteckning för en summa af 3ooo It:dr redan egde rum. 2:0 inteckning för 11,000 R:dr i de byggnader, hvilka u berörde egendom kommo altför Fabriks-inrältningen uppföras, äfvensom i de dertill hörande machiner och redskap; och 3:g en af GeneralMajoren L. Camps ingången borgen, att nämnde 11000 B:dr verkligen skulle användas till byggningars uppförande saint Machiners och 3 B. i5 226 Stats -ti tskottets Redskaps förfärdigande ock inköp till ifrågavarande Fahrikslnrättning, äfvensom, att densamma skulle sättas i gång inom loppet af 5 månader, räknade från den i Maji 1827. Men som K. Comm. Coll. genom ProtocollsUtdrag af den 8 i berörde månad, uppå anförde skäl förklarat, att då omförmäldte Fastighet ej kunde anges innefatta säkerhet för mer än 3ooo R:dr, K. Coll. vid sådant förhållande funne sig ej kunna det beviljade Förlagslånet till Sökanden utbetala; så har Pochet uti ytterligare underd. ansökning anhållit, att K. M:t i Nåder måtte meddela K. Comm. Coll. befallning, alt den af Sökanden erbudne borgen och säkerhet, såsom fullt giltig och tillräcklig antaga; i anledning hvaraf K. M:t genom Nåd.
Under så väl detta sorn förra Riksmötet äfven som uti Sainhällslifvet, utropas Hushållning såsom nott plus ultra för Folkens uppkomst och sällhet; detta ord så ofta användt, men i min tanka lika ofta missbrukadt giiver mig anledning att inför Ridderskapet och Adeln utvekla det begrepp jag -gör mig derom. Med hushållning förstår jag, de Capitaler som samlas, för att genast utgå i allmänna Rörelsen till reproöuction, således äfven den som genom luxe utsprider sina inkomster verkar reproduction på dylika inom Landet tillverkade Luxartikiar, och ät’ en nyttig medborgare: då först får han namn af misshushållare, då han tillgriper Capitalet för att tillfredsställa sitt luxbehof, och jag kallar den hushållningsprincipen, att bära valmar, då msn har råd att bära kl le leda tili en för det allmänna, stor misshushållning. 7:0. Den medelväg man bör följa, föranlåter mig att göra Ridderskapet Och Adeln uppmärksam deruppå, att dä man ständigt och med 6käl beklagar penningekarlens minskade förmögenhet, genom ett försämradt mynt, Den 11 September j. m, 107 bör man icke aflägsna från sin tanka, landt-’ mannens ännu svårare belägenhet, som får för sin vara i nominalt värde hälften så mycke, sorn han förr erhöll i bättre mynt. De små Capitalisterna och Jordägarn® äro mäst att beklaga och då de sednare utgöra det största antalet och deribland vår aktningsvärda Allmoge, sorn mäst bidrager till Statens bestånd, så lämnar jag åt Herrarnas eget bepröfvande, huru man rättvisligen bör behandla Financerna. För den större Capitalistea, och större Jordägaren, bör det vara likgiltigt, hvad Financeplan som användesj deras öfvervigt är gifven, det gifves ingen conjunctur som de ej kunna molsta, då de förstå att rätt använda de håfvor, som Försynen lemnadt i deras händer. För dem bör samvetets fordringar utgöra högsta belöningen. 8:0.
Silst tver, som beräknas efter dest enligt myntfoten ägande »värde af 20 stillrr Specie för lodet, tillika med Medailler, controlleiaclt Silfwer, aflyst inrikes och allehanda utrikes myntsorter, efter behörig uträkning öfwer finleken relativt til Specie - myntet, borde jämwäl til afgiftens afbördande, kunna anwändas Guld, Koppar, StängMinullxckur-och Tackjern, samt torr Spannemäl, enär dessa waror lefwereras pä de orter och ställen, som af wederbörande utsättas, samt til sädana tillika utsatta pris, hwarföre den för en hwar belöpande afgiften i Riksdaler Specie eller Lod Silfwer kan anskaffas, pä hwilken grund jämwäl Lrellit-Sedlar kunna til denna afgifts erläggande anwändas, sä wäl som goda Wäxlar pä utrikes myntsorter.. Enär kaninen i Silfwer erhållit et sädant förråd, at Realisationen katt företagas af de Adelar Utaf Lreäit - Sedelstocken, som pä en gäng borde inlösas, anser Hemliga Utskottet nödwändigt 2:0, At Riksens Ständers Riksgälds - Lontoira befattning med Lreftit - Sede! utgifmng uphörer, samt at Riksens Ständers Landus updrages, at såsom i Lonrmisllon^ bestyra Sedel - utgifningen äst wen för den återstående 4:del, hwarä Sedlar, under namn af Ri sdaler courant skulle blifwa i rörelsen gängbara.
LXVI. A. 26. BankoSedelns silfvervärde, om bestämmande af. XXX. B. 109, 167. XXXI. A. 6g. A. 172. XXXII. i3. XLII. Å. 171. XLVII. LVIIT. B. 396. LIX. E. i5g. BankoSedlar, om utvexling af nya mot förslitne, vid LåneContoret i Götheborg. Se Sedlar. • BankoSedlarne, om vissa förändringar deraf till valeurer, text, format, m. m. Se Sedlar. BankoStalens löne-inkomster, öm en förbättring ad interim deruti. LXL B. 302. LXII. A. 273. BankoUtskottets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden: i fråga om formulaire till den Ed, som Leclamöterne af samma Utskott och de vid dess Canzli anställde Tjenstemän under nuvarande Riksmöte böra aflägga. I. B. 6’45. II. A. 24. P.U. 168. ■— om tillåtelse att antaga Notarier lill besörjande af Prolocolls-föringen vid Utskottets fördelningar, samt om aflöningens, för Utskottets Canzlioch Va k t betje 11 ing, anordnande af de för Riksdagskostnaderne anslagna allmänna medel. I. B. 647- II. A. 24. P.U. j68. X. B. 260. XI. A. i47. XXIV. B. 70. A. 83. ■— i anledning af väckte motioner om rättighet för BankoFullmäglige, att, i afseende på det inträffade coursförhållandet, vidtaga anstalter om Silfverköp. III. VII. U. 359. VIIL A. 68. BankoUtskottets Betänkande!!, Memorialer och Utlåtanden angående tryckning af den från BankoFulimägtige till BankoUtskottet afgifne RiksdagsBerättelse.
Men slöjan, som betäcker detta vidunder, skall sönderslitas, och vägen öppnas för sanningen, denna högsta makt, som, en gång vägledd, nog skall bryta sig igenom det snår af intriger och smädelser, hvari man sökt snärja henne. Rättvisan inom R. St:rs Bank skötes i de flesta fall endast af tvänne instancer. Vid UnderStyrelsen, såsom den lägsta, anhåller jag att först få fästa mig. De ii 16 November. 486 Denna Styrelse är sammansatt af 6 ledamöter, hvilka hvar för sig äro s. k. chefer för hvar sin afdelning. Denna myndighet är hälften Påfvehiilften Bacha-välde. Den heliga Statens makt, som hvar man vet stödjer sig på principen om egen ofelbarhet, och tror sig ega rätt öfver själarna i det kommande lifvet. Samma ofelbarhetsprincip oell samma makt öfver själarna återfinnes hos Bankens UnderStyrelse; i det sednare fallet i så måtto skiljaktig från den helige fadren, att UnderStyrelsen, osäker om väldet öfver anden i ett kommande lif, har tagit vården derom under vår lefnad, derigenom att UnderStyrelsen söker blifva herrar öfver vårt personliga anseende. Denna del af UnderStyrelsens myndighet upriitthålles på följande vis: Sannolikt under form af samtal framkastas då och dä en och annan uplysning om någon viss tjensteman inom Verket; dessa uplysuingar intagas oförmärkt, föremålet derför fullkomligt ovetande, uti Styrelsens prot:r. Sedan förrådet af dessa uplysningar hunnit den mognad, att de blifvit en slags trosartikel, och all raotbevisning en omöjlighet, så användas de vid förekommande tillfällen, då Baclia-väldet eller lifegenskaps-principen skall tillämpas På det att min berättelse icke måtte få utseende af en smädeskrift, känner jag mig skyldig en bevisning, oell för att framställa en likhet i vissa delar och en skillnad i andra, mellan förr oell nu, anhåller jag att få hemta mina första bevis ifrån några och tjugo år tillbaka.
I förra hänseendet och då det syntes lämpligt, att alla för Arméens pensionering afsedda medel äro ställda under samma embetsmyndighets vård, har krigsbefälet alltså vid öfverlåtelsen fästat följande vilkor, nemligen: l:o. att Arméens Pensionskassa städse skall, under särskild redovisning och bokföring, förvaltas af det Statens embetsverk, som förvaltar Wadstena Krigsmanshuskassa, eller får Arméens pensionering sig anförtrodd; och 2:o. att en omfattande pensioneringslag, byggd på de af Rikets Ständer angifna grunder, att underlätta afgången för det äldre befälet och förskaffa Arméen en fullt tjenstbar befälspersonal, af Konung och Rikets Ständer antagas. I sednare hänseendet åter, så enär det måste ligga i sakens natur, att, i det Staten, i öfverensstämmelse med krigsbefälets nu gjorda medgifvande, öfvertager dispositionen af Pensionskassans alla tillgångar, den äfven måste ikläda sig alla dess förbindelser, såväl hvad angår kassans tjenstemän och betjening, som i öfriga fall; — då vidare deraf att Staten ensam komme att öfvertaga Arméens pensionering, borde blifva en gifven följd, att bidrag från denna Armées befäl och tjenstemän till samma pensionering icke vidare ifrågakomma; —och då slutligen, så snart förvaltningen af Arméens Pensionskassa, hvars fonder innefatta garanti för ackords-amorteringsfondens obligationer, af Staten öfvertagits, förvaltningen af sistnämnda fond äfven lärer böra tili Staten öfverflyttas; — har krigsbefälet till ofvannämda två vilkor trott sig böra foga ytterligare följande, nemligen: 3:o. att Staten öfvertager Arméens Pensionskassas alla förbindelser af hvad namn och beskaffenhet de vara må; 4:o. att Arméen icke vidare betungas med afgifter för sin pensionering; samt 5:o. att Arméen befrias såväl från förvaltningen af ackords-amorteringsfonden, som från garantien för uppfyllandet af dess förbindelser.
Utskottets öfverläggning om min motion om lån af Rikets Ständers Bank till understöd för kyrkobyggnader, blifvit öfverröstad, har jag derföre icke blifvit öfvertygad, alt något gillligt skäl förefinnes, som talar för afslag af denna min motion: då det icke kan uppgifvas Bankens oförmåga att meddela dylika lån, eller att sådane låne-bidrag skulle föranleda till rubbning af Bankens öfriga functioner, eller alt den af mig föreslagna säkerheten för Banken blifvit underkänd och icke eller, alt ett sådant låne-understöd är någonting främmande för Bankens rörelse, ty de äro bestämdt af samma beskaffenhet, som fastighets-lån, som Banken meddelar, endast med den skilnad, att efter mitt förslag skulle en del smärre jordbrukare och verkligen behöfvande komma i åtnjutande af en förmon, som nu endast tillkommer större fastighets-egare; ulan Höglofl. Utskottet har derföre åberopat några beslut af Rikets senast församlade Ständer, som jag icke anser för någon regel för nu varande Ständer, ty i sådant fall, om man stride skulle hålla sig lill hvad föregående Ständer beslutat, så skulle ju naturligen deraf följa, att ingen förändring i hvad som helst skulle kunna ega rum; dock har jag erfarit, alt Ledamöter inom Höglofl. Utskottet, som åberopa desse skäl, sjelfve väckt fråga om förändring af hvad sisla Ständer beslutade, i afseende på lån mot guld och silfver-panter. Vidare har Höglofl. Utskottet icke kunnat förbise olämpligheten deraf, att låne-rörelsen droges från dess naturliga föremål och produetiva företag.
Han började redan tala o m bröllop o c h ville redan i afton göra visit h e m m a hos henne, o c h när de k o m m o till Eilas port, o c h hon stannade för att säga adjö, sprang han s o m en pojke in före henne. I W o l g a s famn Mång flod månd gå, Sök finna två. En g u d så stor. E n stor mans bror. Två land, tre djur, Och hvad natur Samt m a m m a är. H v a d hvar man här Vill gärna bli. Dess motsats. Ni Nog också får En v i n d så svår. Mång ' o r d än ni fann, Men säg blott till sist hvad ej mera ni kan. GUttel. * — Innehållsförteckning: Drottning Luise af Danmark. (Med porträtt). — Soliga dar, som flyktat, farväl 1. Idun N:r 41. l:sta årg. Gör Styrk g o d t, endast Redaktör o c h utgifvare: 1 krona för qvartalet. postarvodet inberäknadt. Ingen i tysthet det gömda mod, ryck HELLBERG. Träffas a b y r å n k l. Allm. Telef. } ösnummerförsä !jning! följ här ett krossadt FRITHIOF qvalets fjät, der en dygd ur nöden. TJtgfifniu^stid: hvarje helgfri fredag. Sista numret i hvarje m a n a d innehåller en fullständig modeo. mönstertidning. Det gifs Gör godt, ett sätt, Prenumeration sker: T landsorten: å postanstalterna. I Stockholm: hos redaktionen, å Stadspostens hufvudkontor, i d e större b o k - lådorna samt å tidningskontoren. m i n son, att mildra — och tro mitt sjelfva o r d: det gifs ej fler döden: än det! JCarl OuMaf af Eeopold » och mycket annat dermed sammanhörande en obehaglig jargon att yttra sig skeptiskt äro herrarne i allmänhet nog ridderliga alt om qvinnorna, med en lätt anstrykning af lemna de himmelska förtrollerskorna i lyckringaktning — det skall låta så erfaret, Byrå och Expedition lig ovetenhet.