Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
[6T9] En nicka om 2 2 år, med godt lynne och små pretentioner, söker sig anställning i familj. Kunnig i handarbeten och road af husliga göromål. Svar till » 753 », Gefle, p. r. Hvarj ehanda. CD [24] En flicka, som med goda betyg gePelte B. nomgått fullständigt elementarläroverk samt Smedmans handelsskola, önskar plats som biträde å kontor, helst i landsorten. Benägna svar adresseras Jack Derson. (G. 11) [OJ Sonja. TT m Breflåda. Metmaskar och hvifa maskar synas genast på ytan af jorden i blomkrukorna, om man påhäller vatten, i hvilket upplösts ett stycke kamfer af en valnöts storlek till en mindre vattenkanna. Phyllis. plats i Stockholm eller landsorten som skulle hafva läst o m t a l a d e sällskap, lektris eller musiklärarinna. Svar torde godhetsfullt sändas till » A. allt för. bättre En ung flicka a f god familj (présttunna Detta dotter) önskar nu genast eller till våren rund t 1 plats såsom sällskap eller ock att gå sättes O o Prenumerant • Läkareråd. Hilma. » Rusé ». Albert alltid Alma. fcrolja bolmörtsolja • » Einar ' ». och skarp delar af salvan morgonen. 1) pensel InneMllsförteckning: ling. Svea. Alvar Arfvidsson. — » en frågar, 1). D:r - d. Frågor. N:r I. Svar emottages m e d tacksamhet i Idun. DIVERSE Annonser. Annonspris: Doktor A. Afzelius Lilla Vattugatan 24, 9-10 o e h 2-3. Ingen annons införes under 1 kr. Hvardagar ' / z3 — ' jzé. Behandlar företrädesvis BarnsjukLEDIGA PLATSER. J i ä r a r i n n a, skicklig och van att undervisa större o. mindre barn i vanliga skolämnen, språk, handarbeten o. nägot musik, anspråkslös och af ett mildt sinnelag, erhåller nu strax plats hos familj nära jernvägsstation i Norrland. Ansökan med lönepret. sändas till » Skogen », Iduns byrå.
Rikets Ständer, som nyligen beslutat en sådan påbyggnad och förändring af Rikets Ständers hus och f. d. Hebbeska huset, att desamma må blifva användbara för inrymmande af den blifvande Riksdagens båda Kamrar med dertill hörande Utskott och Kanslier m. m., hafva ansett sig icke kunna för närvarande medgifva någon upplåtelse till Stockholms stad af de till dessa båda egendomar hörande tomtområden, helst i allt fall, så länge arbetena pä den del af sammanbindningsbanan, hvilken sträcker sig öfver Riddarholmen, icke hunnit fullbordas, någon upplåtelse till Stockholms stad af der belägna, Staten tillhöriga tomtområden icke synes vara af behofvet påkallad. — Af dessa skäl, och då del synts lämpligast vara, att Rikets nu församlade Ständer icke frånträda tomtdelar, sorn åtminstone för den närmaste framtiden äro behöfliga för representationens behof, hafva Rikets Ständer funnit sig förhindrade att bifalla den af E. K. Maj:t i ofvanberörda nådiga Skrifvelse gjorda framställning. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 28 Maj 186fi. 38 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse. Uppläet och godkåndt hos Ridd. och Adeln den 2 3 Maj 1866 Prcste-Ståndet den 23 Borgare-Ståndet den 2 6 Bonde-Ståndet den 2 8 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, rörande åtgärder i afseende pä tillämpningen af vissa stadganden angående landväga varuförseln mellan Sverige ock Norge. (Sammansatta Bevillningsoch Ekonomi Utskottets Betänkande N:o 2.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har blifvit föreslaget, det Rikets Ständer måtte hos E. K. Majit i underdånighet anhålla, “alt E. K.
Den i Geptenibev. dos, utan om sä skulle hända, det nägon ssZutsssyk» dig, utm laga sömall, försummade att stg inställa, borde det Man lia p eller de persedlar, som sakna ekfor, berlig stjvis , fördclaS ä de rilstäd.s warandr äkdon, so?n det bäll kunde käla, med rättighet för ägarne dertill, akt af den ircdstandc crhälla nöjaktig ersättning, samt ändteligen, 6'0 Att Kongl. Mst:t i Räder täcktes utl dc§ ukkofwadr förnpade nädiga Tagordning utsätta huru stok tyngd, som ivid durchräg och marcher hädanefter högstfär läggas pä hwarjc latz, hwilken ty-gd mätte lämpas ef, ter ärstidernas beskaffenhet, wägarnaS längd och tillo ständ samt marcheus längsammare eller hastigare fart, Htvilkct dock till Riksens Högloftige Ständers eget godtfinnandv wbrdsammeligcn bfwerlemnas. Stockholm den 7 Augusti 1309. Pä Högloft. Ridd. och Pä Högw. Preste» Adelns wägnar, ^ok. 6. Oxenstjerna. St. wägnar, Klagn. Llsgnelinr» Pä Wällofl. BorgareSt. wägnar, L. 8ckön!rerr. Pä Hederw. BondeSt. wägnar, L. Lricksron. k. I. SabeS pä bordek. LdrebrogS Dm t September. 1? Föredrogs följande nf Herr Biskopen M. m. DoÄor Larl von Kosenliein i Hbgwördige Preste s Ständet inlemnade och med de öfrige Rcspective Ständen comwunitcrade och af Preste - Ständct till Allmänna Besrvärsoch Eeonomic - Utstottet kemit» Made Memorial med dertill hörande Bilagor. Wördsamt Memorial!
Er unga hustru är ju endast tjugufyra år, och vid den åldern har naturen en märkvärdig motståndskraft. Läkare prata så mycket — var ni lugn. Blir det ej snart bra, så afvakta fullbordandet af de lungsotssanatorier, som på vår nådiga konungs tillskyndan hålla på att iordningställas. Jag skall gärna ge mitt förord, att er fru där får en friplats. Och i afvaktan därpå kan ni ju arrangera ett konstlotteri, som nu är så brukligt. Ni målare skaka ju ur armen ett tiotal taflar på ett par månader. Till ett lotteri är det ej så noga, hurudana de äro. Man skall vara praktisk, förstår ni. Teckna mig för en tjugufem lotter med detsamma. Arthur bugade sig stum och gick med döden i hjärtat. Här hade han varit så säker om att få hjälp — nu var allt svart omkring honom. Andtligen kom hjälpen, och den kom från ett håll, som Arthur alls icke väntat. En gammal enstöring, en ogift borgare, för hvilken Arthur berättade sin förtviflan, hörde under tystnad på hans sorg, under det tårar glittrade i hans ögon. Han slog Arthur ett kraftigt slag på axeln och sade: &gt;Kom hem i morgon, skall ni få pengar, och res sedan med Gud. Jag har ingen att spara åt, och kanhända de slantarne kunna bli till välsignelse. » Så ilade Maria och Arthur fram öfver snöigt Sverige, öfver vinterligt Tyskland och vidare öfver Alperna dit ned till det blå Medelhafvets kust, där milda vindar susade och allt bebådade en tidig och härlig vår. Maria njöt, och en och annan ros färgade åter hennes kind, men den hårda hostan och slemafsöndringen ville icke gifva med sig. Krafterna ville heller icke ökas, och den späda figuren blef allt tunnare. Och så längtade hon åter hem, till sitt lilla kära hem, där borta fyra trappor upp. Nu var sommaren varm och ljuf därborta vid Mälarens strand. och eå ville hon ej bäddas i den främmande jorden. I maj reste de åter, och ju längre de kornrno mot norden, dess gladare och lyckligare kände hon sig. När de andtligen voro hemma, flyttade de ut till en liten stuga, omgifven af doftande barrskog, och här i den stilla naturen utvecklade Maria hela sin medfödda tjusningsförmåga.
Det har dervid ej kunnat undfalla Utskottet, hvilken väsendtlig skillnad sig företer emellan den Allmänna Redogörelse för förvaltningen af Justitias-Ombudsmans-Embetet, hvilken 100 §. uti Regerings-Formen samt 14 §. uti berörde Instruction ålägger Justitia Ombudsmannen att vid hvarje Riksdag till Rikets Ständer afgifva, och de serskildta ZMlätanden, sorn han, enligt samma §§., är skyldig att emellan Riksdagarne ärligen genom trycket kungöra; ty då dessa senare synes ämnade endast att gifva Allmänheten enkla berättelser öfver de ämnen f Lngl/tskoitfts Betänkande N:o 44. 3 som varit föremål för Justitias-Ombudsmannens uppmärksamhet, under elen tidrymd iivarje Berättelse omsluter, lärer deremot den förra böra innefatta en till föremål för Rikets Ständers öfverläggningar ämnad allmän öfversigt af Lagskipningens tillstånd i Riket, under loppet af den tid, som förflutit, sedan Rikets Ständer senast hade tillfälle att om detta tillstånd taga kännedom, jemte anmärkning äf de brister , sorn, under samma tid , antingen i allmänna hushållningen eller i gällande Lagar och Författningar, tilläfventyrs sig yppat, samt förslag till de rät» telser eller förbättringar , Justitise-Ornbudsmannen kati anse af nöden. Att Justitia - Ombudsmannen sjelf gjort denna skilnad emellan Arsberättelserne och den Allmänna Redogörelsen, derom vittnar inledningen till Embets-Berättelsen för åren 1846 och 1847.
Directionen, derest olägenhet derigenom ej uppstår, sådant tillåta, och bör Directionen i sådan händelse meddela nödige föreskrifter för verkställigheten, samt tillse, att den med Cassans medel infriade Skuldgedeln genast varder försatt i det skick, att densammaa ej vidare kan blifva gällande, äfvensom, att Inteckningen inom ett års förlopp varder i laglig ordning dödad. Skulle|Directioen sakna tillfälle till penningars utlånande mot första Inteckningen näst Banken, på sätt ofvan cämndt är, må det vara Directionen tillåtit, att så länge detta förhållande fortfar, och sedan ett allmänt beslut derom blifvit af Directionen fattadt, bevilja Dm 5 October c. m., lån mot inteckning efter annan allman Cassa, af aådane, hvilka vanligen icke uppsäga sine utestående fordringar, hvarvid dock bör iagttagas: Att beloppet af de förr varande Inteckningar, jemte å hvarje Capital-summa beräknad Tre års ränta, sammanlagdt med det lån, som af Cassal utgifves, icke må öfverstiga tvåtredjedelar af det värde hvartill enligt 2 §. fast egendom högst må belånas: Finner Directionen sig äfven pådettasätt icke kunna mot säker inteckning göra Cassans medel fruktbara må den äga, att på högst ett halft års tid utlåna dem emot säkerhet af hypotheker eller borgen; dock vare, i sådant fall de i beslutet deltagande Directeurerne ansvarige, såsom för egen skuld, för Lånets återbetalning. På detta sätt må dock ej utlånas mera än högst 10,000 R.dr Banco. 4 §• Skuldebref hvarå Lån meddelas, bör innehålla: 1:0. Förbindelse, att efter högst 6 månaders uppsägning lånet återbetala. 2:0. Åtagande, att'hvarje halftår tills betalning följer betala ränta k 6 procent för åz Den 5 Octohei' c. rn. 3:0.
Som jag tyckt den föreslagna propositionen blifwik beswarad med bäde Nej sch Deri 21 Dctokek. 452? och torde dek wara mig tillsit att ännu ykterli» gare anföra na.,vt, Dm/ hwad en wärd Ledamot spntS tro, detta tillägg blott more dfwcrflödigt, kunde bet lätt mcdgifivas; men jag har yttrat den tankair att det Wore skadligt och wädligt att i afseende pä redowisningen sätta Stats - Contoiret i parire med Banco-och Riksgälds - werten. R-visioncn deröfwer lnästc ske pä ett helt annat sätt. Wid revisionen as Stats, Contoiret kunna Ständerne ej bfwcrse annat än det hela att medlen efter peras anordningar blifwit rätt anwända mm icke mera. Denna revisions, rätt grundar sig i Ständernas BcwiltningS»rätt. Men att kontrollera detaillerna, att inga i speciel granskning af räkenikapcr af personers fbrhällande, det kan ej af Riksens Ständer medhinnas eller tvcrksiäll-S. Det kan dem icke ens tillkomma. Det wore att göra in» träng i K.nungcns förwaltnings - rätt af allmännci medlen, hwilken ej täl nägvtt annait inskränkning, än be allsnänna anordningar Ständerne göra wid Sta» tens upprättande, och hwilkas efterlefnad således är dek enda de ödra och kunna kontrollera. Att Medes kalla Stats - Contoiret lika rcdowisande som S ändernas egna Werk, wore att confundera begrep och skulle leda till en wcrkelig skada. Herr d-Ioratk: Jag tror och är fk>rwi§ad att Stats - Contoirets räkenffaper äro alltid sä i ord» ning att Ständerna derifrän lätt kunna erhålla nödiga upplysningar. Derföre begär jag proposition pä H oförändrad.
Cederström framställt förhållandet, så skulle följden af voteringens utgång, i enlighet med Friherrens votum, blifva den, att StatsUtsk. funne sig, jemlikt ett sådant R. o. Ad:s beslut, böra närmare öfverväga, om icke hemmantalsräntan lill vissa delar borde försvinna; och vid sådant förhållande är det likgiltigt, om betänk, afslås eller återremitteras. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Då fråga under förmiddagen uppstod, huruvida på en gång skulle afhandlas både hufvudbetänk. N:o 64, ang:de beräkning af statsverkets inkomster och de särskildta utlåCn, som under samma nummer detsamma åtfölja, var jag af den mening, att de borde behandlas hvart för sig. Dervid kunde jag ej fatta annat, än alt denna mening Öfverensstämde både med Hr Frih. o. Landtmrs samt R. o. Ad:s åsigt. Denna mening vidhåller jag nu, och yrkar, att ifrågavar. ullåtm måtte föredragas och behandlas, hvart för sig, såsom särskildta betänkanden. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, så snart någon ledamot af R. o. Ad. begärde att dessa särskildta betänkrn guille hvart för sig föredragas och disculeras, Hr Landtm, ansåg sig pligtig att på det sättet föredraga dem, och tilläde alt, utan att R. o. Ad. enstämmigt förklarade dessa utlåt: n böra samfäldt återremitteras, sådant icke, efter hvad på förmiddagen blifvit beslutädt, kunde äga rum. Frih. Cederström: I sådant fall får jag erinra om hvad jag nyss nämnde, nemi. att jag i afseende på betänk. Litt. A. anhåller om votering, och, på grund af 56 §:n Reg.- F:n, som innehåller, att då ett betänk, första gången förekommer, detsamma skall framställas lill bifall eller afslag, begär att contra-proposm må blifva afslag. Föredrogs StalsTJtsk:s den a och 16 dennes på bordet 7 H, |5 1 Den ao Maj e. m. lagda ntlåt.
Maj:t i Nåder föreslagne ändringar och tillägg, i afseende å.14 och 17 §§. samt med iagtlagande deraf att, såsom redactions-förändring, till förtydligande uti den i 14 §- intagna tariff, 8 classen, efter orden: ”och må berörde inqvarterings-penningar för manskapet”, inflyter: ”med corporaler”; lärande i Öfrigt den nya regleringen om inqvarteringens utgörande icke böra leda; till rubbning i de emellan inqvarterings-tagare och gifvare ingångna öfverenskommelser eller contract, lika litet sorn deraf hör uppstå hinder för afslutandet af nya frivilliga öfverenskommelser om Sättet att, inom hvarje garnisons-ort, till inqvarteringens. utgörande använda! de för sådant ändamål från Staten utgående medel.. Hvad nu hän efter angår dén af Herr Åkesson, inom Vällofh Borgareståndet väckta fråga, att Staten för 20,000 R:dr skulle inköpa den staden 1 Ystad tillhöriga casernbyggnad, med hvad dertill hörer, för att begagnas till inqvartering af dem i-staden förlagda garnison, så anse Utskotten, vid det här ofvan anmälda förhållände, i afseende på ett förut från stadens sida framstäldt, hos Kongl. Majit i underdånighet anmäldt, enahanda anbud, det nu af Hérr Åkesson gjorda, kunna lika litet sorn det förra,antagas, hvadan frågan derom torde böra förfalla. Beträffande åter hvad af HérrÅkésson t för öfrigt blifvit anfördt, tilli beredande af lindring uti staden Ystads inqvarterings-besvär, så få Utskotten i afseende härå yttra: Enligt beslut vid 1828—i83o.årens Riksdag, erhöll staden Ystad, i likhet med hvad som beviljades staden Malmö, befrielse från ränteoch capital-afbetalning å 16,000
Jag får ödmjukast anhålla att detta mitt memorial mätte blifva remittteradt till Lagoth Oeconomie Utskotten; äfvensom med de öfrige respective Stånden coir.municeradt; kan» ske borde äfven StatsUtskottet hafva del häraf i anseende till Statsobligationerna* s66 Den 10 Februarii, Bilagor till PleniProtocollet för elen io Februarii, eftermiddagen, N:o i. Herr von Francken, Angust \ Att uppträda i ett ämne, der så många lycklige talare förut hafva ordat, vore betänkeligt, om ej min Riksdagsmannaskyldighet ålade mig, att ehuru medvetande al ett ej lika lyckligt framställningssätt, ändock yttra mig; och tår jag i förbigående nämna, att jag aldeles icke kan med Grefve von Platen och Friherre Anckarsvärd dela den mening, att financeproject endast böra komma från Regeringen och ej kunna af hvarje Riksdagsman meddelas; äfvensom jag ej med Grefve von Platen kan instämma deri, att en i allt fullkomlig handelsfrihet vore nyttig, då äfven fäderneslandets förnämsta produet Spannemål skulle tillåtas att fritt ut och införas. Det är mycket sorn låter förträffligt då det kommer från en vältalig, men sorn vid nogare eftersinnande ej alltid så directe kan antagas. Lika obehörig jag finner öfverdrift vara i afmålandet af ett verkeligt ondt, lika klandervärdt och sårande anser jag det vara att vilja öfvertyga dem om ett allmänt välstånd, sorn sjelfve hardt tryckas af en oförmånlig con - Bert 10 Februarii, 267 juncfur. Då jag årligen genomreser åtta Län och lemnar min uppmätksamhet åt deras tillstånd , anser jag mig berättigad att yttra min tanka, det landtmannens vilkor i fyra år varit i jemt antagande och att, om ännu fyra år på samma sätt tillåtas framskrida så kan ordet nöd då appliceras på sitt rätta ställe, ehuru det nu tyckes vara något för tidigt.
Huru litet lärjungarne i dessa läroverk begagnat sig af den hittills medgifna valfrihet, synes af följande, mig meddelade, upgifter på antalet af de lärjungar, som vid de begge förstnämnda läroverken begärt dispens från de klassiska språken, och de, som vid de begge sistnämnde begagnat sig af rättigheten att studera desamma, alltsedan vårterminen 1850, då denna rättighet beviljades apologistakolorna. Vårterminen. Klara. Maria. Jakob. Katarina. Lärjungarnes antal. Icke Latinläsare. Lärjmigarues antal. Icke Latinläsare. Lärjungarnes antal. Icke Latinläsare. Lärjungarnes antal. Man har äfven uplyst mig om, att från Jakobs skola under nämnde tid endast tre lärjungar afgått till gymnasium. Någon skada skulle således ej upstå genom denna reform af de omnämnda läroverken. Nyttan deraf vore deremot flerfaldig, hvaribland främst bör anmärkas, att fyra af de utaf K. M. i uåder föreslagna lärareplatserna skulle kunna indragas, och de öfriga lärarnes verksamhet koncentreras i en rigtning, utan att man behöfver frukta en styfmoderlig behandling af någondera linien, hvilket under nuvar:de förhållanden skall bli fallet med den, som innesluter minoriteten. M an skall kanske invända, att detta förslag går ut på att återbringa dessa läroverk till hvad de voro före 1850, och således innebär ett tillbakaskridande i bildningen. Men liksom bildningen i vår tid gör framsteg med hvarje decennium, så måste äfven undervisningen följa med både i afseende på metbod och omfattning. De klassiska läroverken skola bestå, sfi länge Staten behöfver embetsman med grundlig lärdom, och så länge menniskor finnas med intresse för ett vetande, som ej inbringar materiel valuta. För realskolornas bestånd har man en säker borgen i de nästan dagliga uptäckter, som göras inora naturvetenskapernas och industriens områden, hvilka förutsätta en stegrad bildning hos dem, hvilka vilja egna sig åt dessa yrken. Man behöfver således ej frukta, att nämnde läroverk, genom denna föreslagna ändring, skulle blifva hvad de voro, innan läroverksreformen med allvar påbegyntes.
Hans Excellens, Herr Justitia; Statsministern, Grefve Sparre, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Friherre Stjerneld. Stats-Rådcn: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Gripenstedt. Grefve Mörner, Reuterdahl och Grefve Gyldenstolpe. 12 Kongl. Maj:ls Nåd. Proposition, N:o 60. Departements-chefen, Stats-Rådet Reuterdahl, uppläste i underdånighet till justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts förut fattade beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående anslag för uppbyggande af ett kapell i Korpilombola by af Ofver-Torneå socken, samt understöd för atlönande af en kapell-predikant derstädes. Och täcktes Kongl. Majit, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, berörde förslag, sådant det finnes protokollet bilagdt, i Nåder gilla, samt befallde, att, i enlighet dermed, ifrågavarande Nådiga Proposition skulle till Rikets Ständer expedieras. Ex protocollo Carl Gust. Brusewitz. STOCKHOLM, f. d. Schultze^ Boktryckeri 1854. Kongl. Maj.ts Nåd. Ank. till Exp.-Utsk. den 20 Mars 1854, kl, 6 e. m. Iiongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående den å de Förenade Rikenas vägnar afgifna Neutralitets-förklaring samt de, med anledning deraf, frän främmande magter ingångne svar; Gifven Stockholms Slott den 15 Mars 1854.
Ätt i sina sista stunder förordnat, kunna öfverlemnas åt glömskan ,och anses icke förtjena ringaste afseende, blott för alt få lumpna i5o R:dr Btco besparade i några få år stid. Jag anhåller vördsamt om Remiss häraf till Statsutskottet jemte det jag får begära att H. StatsUtskottet täcktes låta denna min motion ostympad och ordagrannt intagas uti det afgifvande Betänkandet, så att icke blott excerperade bitar, utan hela motionen oafkortad, kommer till R. H. St:rs kännedom. F. L. Rosenqvist af Åkershult. Som Utskottet uti Utlåtanden N:is i5a och 254 afgifvit yttrande öfver Hr Grönhagens, G. L., hos H. R. o. A. gjorde samt till Utskottet remitterade motion, 0111 återfående af dess förut innehafde PageLön, och R. H. Sttr i anledning deraf äfven fattat deras beslut i denna fråga samt uti berörde Betänkanden lika yrkande med det Hr Rosenqvist uti ofvan intagne motion framställt, eller om meranämnde PageLöns utgående ifrån år 182g blifvit behandladt; anser Utskottet Hr Rosenqvists förrberörde motion böra förfalla. Den 19 Januarii r83o. 342 Stats-Utskottets N:b 375- Utlåtande, i fråga om förändring i sättet för K. RänteKammarens Assignering på Banken och RiksgäldsContoiret. I* rån H. R. o. A. har till Utskottet blifvif remitterad en af Hr von Hartmansdorff, Augustq afgifven så lydande motion: "De medel, hvilka till Stats-Contoiret inflyta, skola, såsom bekant är insättas i Banken; och uppgå ofta till behållningar af 1 million, och derutöfver. För att åter uttaga större eller mindre del deraf eller alltsammans behöfves, efter nuvarande bruk, endast assignationens underskrift af en Kongl. Räntmästare och contrasignation af en Bokhållare eller Kammarskrifvare.
Den redan under en längre tid minskade koppartillverkningen af slagg, sofrad ur äldre varp, har deremot 13 fortfarande nedgått, i följd så väl af minskad tillgång på gifvande slagg som stegrade kolpris, hvarigenom denna förut ganska lönande handtering numera gifver dess idkare endast en ringa vinst. Af malm från Tomtebo koppargrufva har tillverkningen något ökats, hvaremot vid Garpenberg ett motsatt förhållande ägt rum, så att derstädes ej fram brukats mera än vid pass 49 skeppund i medeltal om året. Den tiondefrihet, som förut åtnjutits för koppar af malm från dessa grufvor, har sedan år 184-7 upphört för Tomtebo, men fortfar ännu för Garpenbergsverken. Jerngrufvor, större och mindre, hafva blifvit bearbetade till ett antal af 134, som lemnat 199,248 lass malm om 2 skeppunds vigt. Genom ett allmännare begagnande af gasrostugnar ocb andra vid blåsningen införda förbättringar, har tackjernstillverkningen kunnat ökas med 9,300 skeppund i medeltal, fördelade på de tre år denna berättelse angår, och har tiondebeloppet, så väl dermedelst som i följd af den från och med år 1849 stadgade förhöjning i tionden med femtio procent utöfver den är 1844 bestämda nedsatta afgift, från 2,532 skeppund 2 lispund 14 marker år 1847 uppgått till 3,163 skeppund 9 lispund 13 marker är 1850. Ehuru under nu ifrågavarande period endast ett nytt stångjernsverk blifvit inom Länet inrätladt, har dock genom det tillökade smide, som uppstått i följd af den genom Kongl. Förordningen den 27 April 1846 medgifna oinskränkta tillverkningsoch vågföringsrätt, hvartill af de inom Länet befintlige 182 härdar 78 blifvit anmälde, stångjernsoch manufaktur-tillverkningen uppgått från 90,831 till 101,165 skeppund om året. Oaktadt detta ökade smide här dock tackjern kunnat utom Länet afyttras lill omkring 8,900 skeppund årligen utöfver hvad under de fem förutgångna åren ägt rum.