Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
om det skulle vänta på odlare och ägare, tills hans ofödda barn och barnabarn hunnit få kraft att bruka yxa och plog. Och dock upplät han ingen bit af jorden åt någon ung dräng, som kunde hafva lust och kraft att där skaffa sig hem för sig och någon älskad flicka. För att bevara jorden åt sin släkt vågade han låta den ligga utan nytta för något af dess ende rätte ägares barn. Det hade kommit ett slags medlidande in i hennes kärlek. Hon längtade att upplysa och rädda Erik Ivarsson. Hon, den fattiga flickan, skulle blifva honom dyrköpt. Hon var vorden ett med läran om ett lif i själfförsakelse, i tjänande kärlek, i känsla af allas sanna broderskap, i vetskap om att all egendom är gemensam och att man, tills denna sanning är genomförd, har skyldighet att afhjälpa hvarje mötande behof, så långt man det förmår. Visserligen skulle hon aldrig göra någon åsikt till villkor för en yttre förening dem emellan. Och hans frihet att handla efter sin öfvertygelse skulle alltid af henne vara okränkt. Men det skulle alltid fattas full harmoni dem emellan, tills han forstode sin plikt vara att använda rikedomen till allas väl, att, såsom Kristus sagt, medels orättfärdighetens mammon förvärfva sig vänner. » Ett fattas dig, » ljöd det inom henne. Så hade Kristus sagt. Och han hade sett på ynglingen och älskat honom. Så skulle äfven hennes tunga och öga och hjärta tala till den hon älskade. Men hvad kan hon nu göra för att lyfta honom upp ur tanklöshetens och själfviskhetens dunkla afgrund? Huru skulle rösten af Guds och hennes tankar nå honom? Öfver det mörka, tunga berget!? Det ligger för henne underbara löften om bönens kraft. Ja, hon vill bedja. Hon är icke blott en kroppslig varelse, stängd af murar och afstånd. Hon är äfven ande. I anden kan hon vara Erik Ivarsson nära. Öfver honom skall komma den välsignade inflytelsen af denna andliga närvaro. Han skall omgifvas med den hypnotiska kraften af hennes vilja, med hela dess styrka fäst vid Gud och från honom mottagande hans vilja och öfverförande den till Erik Ivarssons väsen. Så skall hennes bön slå omkring honom en skyddsmur mot allt ondt. Tre ljusa ringar skall hon slå omkring honom.
Proposition Ni 11. att, vid så beskaffadt förhållande, otvifvelaktigt vöre attjhemmanet, derest skatta läggning derå ifrågakommit först efter utfärdandet af Kongl. Brefven den 14 Juni 1826 och den 9 November 1836, skulle blifvit skattlagdt efter Lappmark s-m ethod och i sådant fall, på grund af Kongl. Maj:ts nådiga bref den 26 Januari 1847, jemväl bort vid den provinsen Jemtland öfvergångna förnyade rotering från dylik skyldighet befriasj så funne Kammar-kollegitim sig böra i underdånighet tillstyrka den ifrågasatta roteringsbefrielsen, dock så att; enär, enligt hvad Kongl. Maj:ts Befallningshafvande uppgifvit, annat hemman, som kuhde roteringen öfvertaga, för närvarande saknades, hemmanet Ansätt måtte intilldess lämpligt utbyte kunde ega rum, samma rotering tillsvidare utgöra emot den ersättning, som tillkomme hemman, hvilka, ehuru innehafvande frihetsår, likväl åtagit sig att under tiden i rotering ingå. Kongl. Maj:t har detta ärende i nådigt öfvervägande tagit och viii, på grund af hvad härvid utaf Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Jemtlands län äfvensom Kammarkollegium anfört och upplyst blifvit, härmed i nåder föreslå Rikets Ständer, att Ansätts kronohemman må från den åsätta roteringen varda befriadt så snart annat lämpligt hemman kan densamma öfvertaga, men att ifrågavarande kronohemman emellertid må tillgodonjuta den ersättning, som tillkommer hemman, hvilka, ehuru innehafvande frihets-år, likväl åtagit sig att under tiden i rotering ingå. > De till detta mål hörande handlingar skola blifva öfverlemnade till det Utskott, som med målet kommer att taga befattning; Och Kongl. Mäj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. € A K L. J. M. Björnstjerna. Kongl. Majds Nåd. Proposition JVs 11.
I händelse StatsSecreterarnes värdighet skulle komma att upphöjas till likhet med StatsRådens, och de tillika hade ett Departement, så hemställer jag, oni det icke vore billigt, att de finge beräkna större löner, ån de StatsRåd , sorn icke hade något Departement. I alla constitutionella länder, åga alltid de Ledamöter af Conseillen , som tillika hafva Portfeuille och Departement, högre lönevilkor ån de öfrige. Detta anser jag äfven hår böra tagas i betraktande och anhåller i sådant afseende om återremiss af Betänkandet. Herr von Hartmansdorff: Jag delar den åsigt Friherre Björnstjerna yttrat , men ber om ursäkt, för det jag inledt Ridderskapet och Adeln på ett ämne , som icke hörer till närvarande Öf_ verlåggning. Då meningarne synas vara så delade, anhåller jag nu, att Betänkandet må återremitteras. »9* ptn 5 Julii c, m. Herr Grefven och TjandtMarjkathen hemställde å nyo, otn icke Ridderskapet och Adeln behagade tillåta att Stats-Utskottets Utlåtande finge, tillika med de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteras. Ropades starka Ja, jemte några Nej. I anledning hvaraf Herr Grefven och LandtMarskulken förklarade, att sorn, efter hvad han tyckt sig finna, Ja öfverröstat Nej, propositionen blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen. Då nu i ordningen skulle till pröfning förekomma StatsUtskottets den 27 sistledne Junii under N:o 244 afgifne, samt den 28 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, om StatsVerkets tillstånd och behof, uti hvad som rörer RiksStatens Tredje Hufvudtitel, yttrade sig: Friherre JVrangel, Henning':
Då blef kristendomen katholsk, och kättare förföljdes. När Kyrkans förtryck hunnit stegras till ytterlig grad och dess skändligheter blifvit olidliga, då höjde sig mäktiga röster med protest deremot. Efter dess seger upkom den Protestantiska kyrkan, som till en början, i öfverensstämmelse med sitt ursprung, predikade samvetsfrihet. Väl blifven Statskyrka, började den falla i samma fel, som den Katholska; med den skilnad likväl, att den sednare handlar konseqvent, men den förra åter med tvetydigheter söker dölja motsägelsen. Katholska kyrkan säger rent ut, att man icke får tro annat, än hvad den tillåter. Den Protestantiska Statskyrkan kan icke rimligen förneka forskningens frihet samt förklarar sig också tillåta sådan; men påstår dervid, att all verklig forskning måste leda till samma resultat, som Kyrkan funnit, och att ali annan upfattning af bibelordet är villfarelse, som bör undertryckas. Så småningom har således den Protestantiska kyrkan anlitat den verldsliga makten om mellankomst med dess straffande svärd. Den har misströstat om kraften af den inneboende sanningen i dess satser. Genom att beträda och fortgå på denna bana har Sverige, ifrån att vara en af samvetsfrihetens väldigaste förkämpar, blifvit noteradt såsom ett intoleransens hemvist. Nu tyckes det, som tidpunkten vore inne, att återgå till fordna förhållanden. Och vill jag härför till de redan anförde lägga ännu ett skäl, som jag icke vet huruvida motionären omnämnt. Enl. min upfattning, har nemi. sekterismen hos oss vunnit så stort insteg till en del just derigenom, att lagar funnits, som hotat den med straff. Dessa hemliga, förbjudna sammankomster, dessa slutna sällskap hafva något särdeles frestande och lockande, just derigenom att de äro med ansvar belagde. Att derutöfver för godt köp kunna blifva martyr; att, utan några större lidanden och försakelser, få af de sina benämnas en sanningens martyr, en Kristi värdige efterföljare, -t detta är i sanning något, som måste retande framstått för mångas sinne, hvilka, i fall lagen icke haft något straff - Den 19 November.
Med E stp editionslits kött e ts Förslag till Underd. Skrifvelse, N:o 448. Med godkännande af embetsverkens förslag hafva Rikets Ständer beslutat, att den under bokstafven C i nu gällande taxa vid rubriken ”Cacao och Caffe rn. fl." lemnade anvisning till bokstalven K må ur taxan uteslutas. I likhet med hvad embetsverken föreslagit, hafva, i stället för den i nu gällande taxa såsom bufvudrubrik upptagna artikeln Dividvi eller Libidvi, till hvilken rubrik för den svenska benämningen garfskidor hänvisning är lemnad, garfskidor blifvit upptagna såsom bufvudrubrik, till hvilken de mera främmande benämningarne hänvisas. Den vid rubriken ’fartyg och båtar"‘ förekommande benämningen ”utländska”) har, på sätt embetsverken hemställt, blifvit såsom obehöflig ur taxan utesluten.
Om remiss lill vederbörligt Utskott anhåiles. Slockholm den 30 November 1862. August Carlberg, från Hallands län. 734 Motioner i B onde-Ståndet 1862. Åf Angnst Carlberg från Hallands län, om åtgärders vidtagande tili skydd för kronolaxfisket vid Åsbro i Wiskeän. Uti Hallands län, Wiske härad och Åhs socken är belägen och för Statens räkning på 30 år utarrenderad, Kungsladugården Åhs kloster jemte ett fordom ypperligt laxfiske i Wiskeån vid Åhsbro, arrendetiden räknad från midfastan år 1837, emot årlig afgift af 355 tunnor spanmål af hälften råg och hälften korn jemte fem tunnor lax. Innehafvaren af detta arrende, så väl förre som nuvarande, hvilken från vårflodens början, eller så fort tillfälle dertill gifves, vanligen först i Mars månad, stundom före denna lid, intill den 1 Oktober stänger Kungsådran med laxgårdar och fiskredskap, har härigenom förminskat fiskets ymnighet till oerhörd grad, hvilket således synes vara af allmän uppmärksamhet påkalladt. Genom den tidiga och ständiga sättningen blir all den lax, som dels öfvervintra! och dels lagt sitt yngel i strömmen, då den mager skall passera till hafs för att stärka sig, fångad vid laxgårdarne till oberäknelig skada icke allenast för framtida arrende utan äfven för det allmänna, synnerligast laxbarnen derjemte äro i tillfälle att dels blifva förstörde och dels äro hindrade uti deras fria lopp upp och ned i strömmen, då sådane bottenluckor icke hållas öppna, som föreskrifvas i gällande Fiskeri-stadga. Då egendomen Åhs kloster är af beskaffenhet att fisket utgör en binäring, kan man heller icke begära att något nyttigt skall af innehalvaren, som endast sträfvar för momentel förtjenst och behållning, iakttagas och verkställas tili fiskets framtida bestånd och förkofran.
Uppå derefter af Herr Grefven och Laiidimarskalken gjord proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att OeconomieUtskottets ifrågavarande Utlåtande, på grund af de der - vid gjorde anmärkningar, till Utskottet återförvisa. Vid förnyad föredragning af ExpeditionsUtskottets den 23 sistledne Maj aflåtne samt den 30 i samma månad eftermiddagen på bor; Den 3 Junii e. ni. 9 det lagde Memorial, innefattande Utlåtande öfver Ridderskapets och Adelns återremiss af Utskottets förslag till Riksens Stånders underdåniga skrifvelse N:o 43, angående prestanda till Bruken af Åboerne å de Hemman , sorn Bruksidkare till Skatte inlöst j fann Ridderskapct och Adeln för godt, att , enär berörde förslag redan blifvit af de öfrige Irenne RiksSiåndcn godkändt, för dess del dervid låta bero. Upplästes till justering och godkändes ExpeditionsUtskottets insända Förslag till Riksens Ständers underdåniga adress till Hennes Kongl. Höghet Kron-Prinsessan, med lyckönskning öfver Hennes Kongl. Höghets ankomst till Sverige. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besväisoch OeconomieUtskottets den 20 sistledne Maj under N:o 97 afgifne, samt den 27 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, i anledning af de hos Fråsteoch BorgareStånden gjorde anmärkningar vid Utskottets den 8 sistledne April meddeldte Betänkande, angående tidens förlängande för de allmänna utskyldernes erläggande; fann Ridderskapet och Adeln att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskap.et och Adeln 'bifalli*, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till Handlingarne. 10 Dtn 3 Junii e. m. Företogs till pröfning Allmänna Besvärs och O-conomicUtskottets den 2^ sistledne
Justitiae-deputationcns d:o. , N:o 9. Kammaroch Ekonomire-de putalionens d:o. Kammaroch Ekonomiac-deputationens d:o. 12. Urskillnings-deputationens d:o. 20. D:o d:o d:o. 13, 14. Handelsoch Mannfaktur-deputationens d:o. N:o N:0 N:o N:0 N:o Nro Hyllan Hyllorne Tvärhyllan Hyllorne Tvärhyllan Hyllorne Tvärhyllorne N:o Tvärhyllan N:o Tvärhyllorne N:o D:o Hyllorne N:o N:o 21. D:o d:o ,d:o. 23. Tnll-deputationens d:o. d:o Besvärs-deputations d:o. 33, 34. Riddarhusets genealogiska d:o. 35, 36. Riddarhus-Utskotlets och Direktionens protocoll och handligar. Riddarhus-Utskottets och Direktionens protocoll och handlingar. Handlingar öfver fältläget i Finland 1741. Ridderskapet och Adelns protocoller och handlingar. Kistan N:o 1. Lådan N:o 1. Frarafarne Konungars och Drottningars försäkringar, valakter ra. ra. „ N:o 1. Framfarne Regenters nf Ridderskapet och Adeln utfärdade privilegier. „ N:o 1. , N:o 3 o. 5. Riksdagsbeslut. N:o 1. Fundamental-lagar. „ N:o 1. „ N:o 6. a) Diverse handlingar enl. förteckning. b) Handlingar ang:de Riddarhuset och dess privilegier: Kistan N:o 2. Original-diplomer. N:o 2. , N:o 3. Prolocoll och handlingar hörande till Revisorerna af Riksgäldsoch Diskontverken från 1792 lill 1809. II. R. o. Ad. åtskiljdes kl. j 3 e, m. In fidem protocolli, Albert Munch. Onsdagen den 9 Juli 1851.
Stånd antagit Utskottens förslag, anse sig Utskotten böra inbjuda Rjdderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet att förena sig deri, hvad beträffar 5 §. samt 6 §. 1 moment, och om ingendera Ståndet antager denna inbjudning, hemställes till Borgareoch Bonde-Stånden att instämma i hvad Ridderskapet och Adeln och Preste-Ståndet i denna del beslutat. Skulle äfven denna inbjudning af både Borgareoch Bonde-Stånden afslås, få Utskotten föreslå votering i Förstärkt Ekonomi-Utskott om följande proposition: Den, som antager Utskottens förslag i Betänkandet N:o 29, till 5 §, och 6 §:s 1 moment, så lydande: 5 §. Afgifter för socknens eller församlings gemensamma behof skola, då annan grund för bidraget icke är serskildt stadgad, utgöras efter årlig taxering, hvartill Taxeringsman väljas å Socknestämma i Mars månad; och i sådant val deltaga å landet alla fastighets-innehafvare, i mon af fastigheternas hemmantal, jemte andra socknens invånare, som i bevillning för lön och rörelse erlägga minst 10 R:dr; och beräknas rösträtt för hvarje fulla 10 R:dr sådan bevillning lika sorn för |:dels mantal. I stad deltaga i valet alla, som del - Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Förslag, JV:o 75. 5 taga i de vanliga stads-afgifterne och rösterne beräknas efter afgiftens belopp. För hvarje medlem af samhället, som icke står under annans husbondevälde och annars är i de vilkor, att han anses höra i de allmänna bidragen deltaga, bestämmas i mon af egendom, tjenst, rörelse och öfrige vilkor, vissa fyrk, hvarefter afgifterne för året komma att beräknas. Inom April månads slut skall i socknens eller församlingens kyrka kungöras, huru hvar och en blifvit taxerad.
Betänkande, i anledning af väckt motion om återinförande af tullstämpling å varor, som från utrikes ort inkomma. Sedan, med föranledande af dels enskild hos Kongl. Majit gjord underdånig an sökning om upphäfvande af gällande föreskrifter i afseende å s. k. tillverkningsstämpel ii vissa fabriksvaror, dels Rikets Ständers underdåniga framställning om revision af de om liandtverksvarors stämpling gällande författningar, Kongl. Majit den 13 Juni 1862 utfärdat Förordning om upphörande i allmänhet af Svenska fabriksoch handtverksvarors stämpling, så blef ytterligare genom Kongl. Förordningen den 22 Maj 1863 stadgadt, att all tullstämpling af varor, som från utrikes ort inkomma, skulle från och med år 1864 upphöra. Skälen till sistnämnda stadgande äro i den nådiga Förordningen anförda, nemligen: att sedan genom ofvanberörda författning de angående stämpling af vissa inhemska fabrikstillverkningar förut gällande föreskrifter blifvit upphäfda, dessa varors särskiljande från olofligen införd utländsk vara icke kunde genom tullstämplingens bibehållande åstadkommas, i följd hvaraf denna stämpling såsom kontroll i afseende på oloflig införsel af utländska varor till största delen förlorat sitt värde: att tullstämplingen emellertid medförde ej obetydlig kostnad, besvär och tidspillan, samt således förorsakade rörelsen väsendtliga olägenheter, utan att något motsvarande gagn för det allmänna deri genom vunnes: att för öfrigt tullstämplingen, hvad många varuartiklar beträffade, varit afskaffad, utan att likväl detta förhållande visat sig medföra några anmärkningsvärda olägenheter: och att den tullstämpling, som dittills qvarstått, redan måst, i anseende till rörelsens tillvext, anordnas på ett sätt, som gjorde, att den dermed afsedda kontroll till stor del förfelades. Nu har, uti en till Höglofiiga Ridderskapet och Adeln inlemnad motion (N.-0 138), som blifvit till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets behandling remitterad, Herr von Mentzer,C. F, föreslagit, att omförmälda Kongl.
Rikets Ständer anse, att Kronan icke längre bör sålunda släppa ifrån sig denna för Slaten nödvändiga egendom, utan att kraftiga åtgärder ofördröjligen böra vidtagas till densammas bevarande för det allmänna. Ett sådant steg är visserligen taget genom ofvanomförmälda Kongl. Skrifvelse af den 25 Maj I800, som i öfrigt fullständigt angifver anledningarne till det onda och den rigtning i hvilken botemedlen böra sökas; men Rikets Ständer befara, att de föreskrifter, som innefattas i denna Kongl. Skrifvelse icke ega den omfattning, att de i och för sig kunna medföra någon kraftigare verkan. Den Kongl. Skrilvelsen handlar nemligen endast om de redan afvittra de öfverloppsmarkema, och ehuru det visserligen någon gång torde inträffa, att äfven å dem finnas trakter, som med fördel kunna af Kronan bibehållas, lära dock dessa, sedan vid den föregångna afvitlringen de enskilda intressena ensamme fått göra sig gällande, i allmänhet vara till gränsor och belägenhet så beskaffade, att de hvarken kunna bevakas eller med någon fördel för Kronan användas, hvaraf blir följden, att äfven de måste, efter undersökning om förhållandena, tillspillogifvas. Skall något genom föreskrifterna i nämnda Kongl. Skrifvelse verkligen kunna uträttas, måste, enligt Rikets Ständers öfvertygelse, de stadganden, som deri innehållas, utsträckas jemväl till de oafoitlrnde skogarna. Derigenom blefve Kronan i tillfälle alt, innan hinder af enskild jordeganderätt mötte, åt sig förbehålla sådana till skogsvext tjenliga, mellan naturliga begränsningar och flottningsleder belägna trakter, hvilka både kunde bevakas och tilläfventyrs nu, men ined all visshet i en framtid, inbringade Kronan full ersättning för de kostnader, hvilka deras vård och förvaltning komme att medföra. De enskilde, hvilka icke till dessa kronoskogar kunna åberopa annan rätt, än den sorn Kronan lill dem upplåtit på sådana vilkor, att den äfven kan genom en förändrad lag - 8 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Maji inbegärda uppgifter öfver Möteskostnadernes belopp för vissa uppgifna år, genom Herr HofCancelleren blifvit i skrifvelse den 7 dennes öfverlemnade, upplästes nu Kongl. Ma j:ts under den sisllidne Februari till Rikets Ständer aflålna nådiga proposition, angående den så kallade Mötespassevolancen för indelta Infanteriet och Cavalleriet, hvarefter fortsattes till Fol. 3?. med läsning af de i berörde ämne från de respective RiksStånden ankomne motioner och scrskildte yttranden. Den 12 Augusti. §• 2- S. D. Fortsattes och slutades läsningen af de, i !\ §. af protocollet för den 11 dennes, nämnde handlingar, angående mö - Den 26 O c t o b e r f. m. T9 tespnssevolance-afgiften; hvarefter Beredningen , i anseende till utsatt pleni-sammankomst för StalsUtskottet, åtskiljdes. Den i5 Augusti. S. D. I anseende till Secieterarens sjukdom, fördes Protocollet af Notarien Roos. §. 2. Sedan, på sätt föregående protocoll utvisa, Beredningen genomläst ej mindre den till Beredningens behandling öfverlemnade Kongl, propositionen, rörande Passevolance-afgiften , än ock de i anledning deraf inom RiksStånden gjorde anföranden och hemställanden, deraf allt Beredningen tagit en noggrann kännedom, och funnit sig under åtskilliga få puncter kunna sammanföra livad uti förevarande ämne förekommit; så öfverlades 1:0 Huruvida Staten kan anses äga förbindelse, att någonsin under fred vid årliga möten och mönstringar underhålla indelte Ryttaren och hans häst, eller om ej detta måste åligga Rusthållaren, samt på samma grund Rotehållare!! tillkomma underhållsskyldighet af Soldaten, eller lim livida skillnad äger rum mellan Rustoch Rotehållare, med afseende å de med dem afslutade olika öfverenskommelse!-: och om
Mycket ctyrbara varor finnas, som man lätt till betydligt värde kan införa i fickan. Om sådana beläggas med högre än 5 å io procents tull, förorsakar det, att ingen tull erlägges. Således är det förmånligare, alt bestämma den låg för sådane varor. Jag bestrider derföre belt och hållit, att skyddstullens belopp ej skall k unna betydligen nedsättas under 33 y procent vid granskningen af de föreslagna särskilta tullbestämmelserne. Herr af Billbergh: Af discussionen i detta ämne befarar jag något missförstånd om Utskottets mening i uttrycket. Här hafva förut vid i8a3 års Riksdag varit bestämde 5o å ioo procent såsom skyddstull. Tullstyrelsen har nu föreslagit 5o procent; Utskottet åter 33fprocent, men ej såsom ovilkorlig. Det står i slutet af punkten: ”Utskottet k an således icke frångå sin me”ning, att den föreslagna skyddstullen till ”en tredjedel af värdet öfver hufvud är ”den mest passande;” det vill säga i allmänhet. Således förekommer här samma förhållande, som i p:de Grunden, alt detta förslag ej hindrar Ridderskapet och Adeln att kunna både höja och minska tullen; men en utgångspunkt måste man hafva, för att säga hvad som är högre eller lägre, och denna utgångspunkt är 33-f procent. Jag finner derföre, att med detta uttryck öfver hufvud eller i allmänhet bar Ridderskapet 384 Den 3o October f. m. och Adeln full frihet att öka eller minska tullen. Jag tillstyrker alltså bifall å framställningen. Herr Cederschjöld: Jag får för min del hemställa, om denna punkt alls behöfver afgöras, och om den icke blott kan läggas till handlingarne. Den innehåller endast en redogörelse af Utskottet, hvarom något beslut icke behöfver fattas. När man kommer ihåg, att i första BevillningsGrunden är beslutadt, att alla varor få inoch utföras emot tull, med rättighet blott för Konungen att förbjuda, så skulle jern också få föras in och ut; och jag hemställer då, om 33f procent är tillräcklig tull för exporten af tackjern.
Ridderskapctoch Adeln wille täckas, efter föregången ompröfning, uti bestämda uttryck förelägga desi RiddarkusDircction, att med ett noggrant afseende, sä wäl ä Rid, darhus-Castans tillgångar, sorn ä bibehållandet af Architccturcns anseende sä utanpä sjelfwa Byggnaden som inuti sjelfwa Salen, samt grundmurarnes bestånd, öfwerlagga och undersöka, hwilketdera af ds förenämnde zme Förflag more med den lindrigaste omkostnad till utförandet mast werkställbart samt närmast upfyllande ändamålet, att upwärma Stora Riddarhus-Salcn och d t således antingen genom immrörs anläggande under golfwet och deras upeldande frän de i nedra rummen befintlige eldstäder, eller ock borttagandet af siiljomurarne i deste rum och deras sammanfläende till ett enda, eller i z:dje fallet inrättande af Kakelugnar inuti sjelfwa Salen, i hwilket sistnämnde fall golfdraget likwäl icke annorlunda, än pä det sätt Utskottet redan förut tillstyrkt, synes kunna företommas. Hwilket allt Utskottet bordt till Högloft. Riddcrsiapets och Adelns mognare bedömande och afgörande underställa. Stockholm dea i j April igro Pä Högloft. Riddarhus Utsiottcts wägnar K^ell Lkrist. Lennst. k. köni§. Vecklin. IVl. O. k»Idenberg. Herr Den ik April. Z45 Herr Grefwen och Ordföranden hemstälde om icke Ridderstapet och Adeln behagade bifalla detnuupläste Memorialet, hwilket säsom innefattande ett Nidderffapets och Adelns enskifta oeconomieum han icke trodde nödwän, digt behöfwa laggaS pä bordet. Ätstillige ropade Ja, men af Friherre Ecäerrtröm, Z-cob, begärdes Memorialet pä bordet.