Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om programmet ha vi däremot bildat oss en mening, då vi sågo detsamma i förväg, och den meningen lyder, att det var vida mer ägnadt att ge ett typiskt uttryck för den numera ökända småfnaskigheten och splittringen i denna teaters konstnärliga ansatser än någon glans och lyftning åt en galaföreställning. Tre små enaktspjeser — först en italiensk komedi, » Jephtas dotter » af Cavalotti, åt hvars skrufvade och skäligen karamellsliskiga innehåll hvarken fröken Jansons behagfullhet, fru Seelig-Lundbergs dämoniskhet eller hr Skånbergs salongspatos lyckades gifva något intresse. Därpå Kexels gamla hederliga » Kapten Puff », där hr Bæckstroms förbluffande munvighet som » storp ra taren » dock beredde ett oförfalskadt skratt. Och så kom » russinet i botten », Frans Hedbergs jubileumspjäs, » Mästerlotsens minnesdag », en folkligt symboliserande hyllning af » den höge lotsen vid statsskeppets roder ». Hos den för hyllningsstämning väl preparerade publiken väckte det habila lilla tillfällighetsstycket anklang och mottogs med respektfullt tyglad entusiasm. Första allmänna svenska sångarfesten är nu ett minne blott, men ett af de bestående. Åtminstone torde säkerligen ingen af åhörarna glömma de sånger, som sjöngos af den samfälda kören, uppgående till inemot 1,600 man. Och bland dessa sånger står i främsta rummet Wennerbergs härliga » Hör oss, Svea », som framkallade en sådan entusiasm, att den måste omtagas — äfven i detta fall var den enastående Att för öfrigt så långt efter de båda konserterna ingå i någon närmare granskning af de utförda numren, torde vara öfverflödigt. Vi vilja endast nämna, att den samfällda kören på ett förträffligt sätt leddes af director musices I. E. Hedenblad, samt att af de enskilda körerna det å den första konserten var Upsala studentkårs allmänna sångförening, under anförande likaledes af hr Hedenblad, som tog priset, och å den andra Lunds studentsångförening, anförd af hr Alfr. Berg. För öfrigt böra särskildt framhållas sångsällskapet O. D. i Upsala (anf.
N:o 169. Motion N:o 315, med förslag till förordningar, dels angående en Hypo teksbank för rikets städer och köpingar, dels angående allmänna grunder vid bildande af Hypotheksföreningar mellan egare af stadsfastigheter, m. m. Stats-Utsk. Utlåt N:o 208. Lansdbygd, angående underdånig anhållan i fråga om dess förening med stad till gemensamma samhälligheter med lika rättigheter och skyldigheter. Motion N:o 316. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Landskrona, om utvidgning till fem-ldassigt af elementar-läroverket i, och om anslag till löner åt ett förökadt antal lärare derstädes. Motion Nu 27. Stats-Utsk. Utlåt. R St. underdån. Skrifv. N:o 169. om upplåtelse af en viss del utaf Kronans fästningsverk omkring, förden tillämnade jernvägen mellan södra stambanan samt Helsingborg och Landskrona. Motion No 135 Stats-Utsk. Utlåt N:o 113. R. St. underdån. Skrifv. N:o 103. och Eslöf, om anläggning af jernväg mellan. Se Jernväg. Landstorm, angående utarbetande af förslag i och för ordnande af en verklig. Motion N:o 224. Sammans Stats-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk. Betänk. Landtbrnks-Akademien angående löneförbättring åt Intendenten vid dess experimentalfält Motion N o 171. Stats-Utsk Utlåt. R. St. underdån. Skrifv. Laiidtbniks-iiistitut om inrättande af ett i Skaraborgs län. Motion N:o 191 StatsUtsk. Utlåt. Landtvärnsman, om anslag till årligt understöd för 1808 års, i behof stadde. Motion N:o 16. Stats-Utsk. Utlåt. No 153 och Mern. R. St underdån. Skrifv. Lazarettsläkare, angående pension för. Motion N.o 89. Stats-Utsk. Utlåt.
- ~ ~ ~ - ._ t midd. &amp; ~ - ~ ~ .. och. llos. - &amp; &amp; - e ~. A _.. - f or thoïoughlF - 1eainingthg Eiiglish language. O pa&amp;~~.irlars apply to Miss Pidcock lastoniBecton ' y Winchester_ - IJngligi. - or to Fröken Elisabeth Qarlsoni; 5 Observatoireg_ata~~8tockholm. kapitaliste P, särskildt fruntiininer, liar det länge va.ri t ett önskningsrnål a t t kiinna öf~~et~lamna vården af sina värdepapper och skijtseln af sina affarer &amp; t nbgon person eller instit~itioii, som rnetl: iBsoliit säkerhet förenade punktlighrt och noggi~aiinliet i utförandet af det anförtrodda iippdraget 2f \ 7ensoni prisbillighet. E n sidan iiistitiitioii iir F Ör Stockholms Enskilda Banks Notariatafdelning ' (Lz ' llcu 2P7yygcuta3a 2 Y, expeditionstid 10-41, soiii iiiider garanti af Stockhol~ns E ~ i s k i l d Bank ~ åtager sig vkrtl .och förvaltning af ensl&lt;ilda personers och kassors varclepapper. Oiii en person Iios Notariatafcleliii~iger~ clepcinei.aiBv obligationer, iiikasserar Xotariatafr1eliii1ige.11 vid förfallotiden knpuii ger ocli tilll~aiidalzåller depoiienteii iiiflutiia inedel. Vidare efterser Not; iriatafdeliiiiige11 iitl.ottiiiiigar 31 ' obligationer och iinderi-attar depoiienteri i god tid, ifall en denne til.lhörig obligation blifvit iitlllttad. Eseiiipel. Om iiiteclriiiiigtii.
49 — d:o d:o på viss tid 11 — Tuli-mjölqvarnar 7 — Husbehofs-såg 1 — Stampar 3 — Jernmanufakturverk 1 — Tegelbruk 1 — Kumminolje-fabrik ... 1 —• Garfveriet2 — Färgeri 1 — Jerngjuteri 1 — Bomulls-tryckeri 1 — Tobaksoch Snus-fabriker 3 — Summa 348 stycken. 6 hvaremot hafva blifvit nedlagde Torp, oskatllagde 150 Husbehofs mjöiqvarnar 13 Tegelbruk ^164 återslå tillkomna lägenheter och inrättningar 184 stycken Hemmansklyfningen har fortgått i öfverensstämmelse med nu gällande författningar. Så vida utsträckt kan hemmansklyfningen också vara välgörande, men derutöfver mäste den ovilkorlig! medföra en motsatt verkan; ty den inlockar då på en sysselsättning, som hvarken fullt upptager personens arbetsförmåga eller medgifver honom, att den på annat yrke ostörd använda, och föranleder således endast till för tidiga äktenskap, lättja och armod. De flesta hemman inom Länet hafva redan undergått laga skifte och dessa skiften, fastän de medfört stor kostnad och sällan kunnat afslutas ritan långvarigare rättegång, hafva dock varit ganska nyttiga derigenom, alt de bidragit till jordens uppodlande i så målto, att betydlig odlingsbar jord, som, i anseende lill sitt aflägsna läge från bolstaden, tillförene varit använd endast till betesmark, nu genom de med skiftet förenade utflyttningar kunnat med både lätthet och fördel uppodlas. Statsbidrag. Enligt underdånigst bifogade tabeller, deri statsbidragen äro särskildt för hvarje slags hemman och näring upptagna, utgöra dessa bidrag, så vidt de tili Kongl. Maj:t ock Kronan ingå: för landet 181,725: 7. 8 „ städerna .. 69,12/: 3. 11 250852" 44 7 hvilken förökning härleder sig från folkmängdens tillväxt, olika markegångsoeh egendomspris, tillkomne inrättningar och ökad rörelse. Alla statsbidragen äro af sådan beskaffenhet, att någon ändring deri, särskildt för detta Län, icke synes vara af behofvet påkallad.
Ett ljusbrunt lockigt hår, i hvilket kam varit hvar enda dag, och som växte till lika fort som compagnichefen befallde att det skulle saxas utaf, krusade sig omkring den hvita öppna pannan. Det tycktes likasom gå i fortsättning till kindbensskägg, och detta möttes under hakan. De mörkblå ögonen skuggades af långa ögonhår, och hans blick var fullkomligt analog med munnens rörelser, ty var den allvarlig och litet utstående, sådan som den under all exercis det blir, då låg äfven något lite bistert i ögonen, men drogs den förra till ett leende, så följde blicken sjelfmant med. Betraktade man den ädla, fria pannan med denna aningsförmåga, som yttre föremål stundom väcka, om hvad som bor derunder, så trodde man sig med visshet kunna säga att här funnits rent guld, hade det blott blifvit framlockadt ur råa malmen. Svenska bondens vanliga prydnad, perlhvita tänder, prydde äfven vår unga stridsman. Han satt der nu med skjortan öppen i bröstet, öppen hängande vest, men med ordentligt hängslade underkläder af gamla kaserade munderingspersedlar, således ännu försedda med sina röda lister, fast dessa voro betydligt nötta. I olikhet med hustrun, hade han ej allenast stöflor, utan äfven bastanta ullstrumpor. Stina, den unga hustrun, var en tjugo-årig gestalt af medelmåttig storlek. Hon var ej liten, hon var ej stor, men hon såg lätt och rörlig ut, och man kunde ganska väl märka, att hon hade af naturen en vacker rund och formlig växt, fast den nu var alltför rund och mindre smidig än vanligt. Det rika mörkbruna håret hade om morgonen varit ganska sirligt benadt öfver den hvita pannan, och flätadt i nacken, men af värman och bakningen hade alla de kortaste hårstråen lätt friserat sig, och utgjorde nu lika som ett litet moln öfver det liggande och släta håret, och öfver allt detta var en lätt stoft af mjöl, som gjorde, att man ovilkorligt skulle kommit ihåg vackra pudrade porträtter af länge sedan i jorden slumrande tanter, tagna i deras första ungdom. De penslade ögonbrynen skulle så mången i högre kretsar afundats henne, och ögat, det bruna klara skälmska ögat sen!
Äfwensom Ridderffapet och Adeln i anledning af det Hederwarda Bende-Ständets Protocolls-Utdrag, af den 25 Augusti, instämde uti desi yttrade tanka att hänwisa den af Riksdagsmannen Oxelberg till befordrande af Riksdagens förkortande gjorda motion, till det särskilta Utskott som i afseende pä en fräga af lika äsyftning, förut blifwit förordnad Oi supra. Före - Den 7 September 14Z Föredrogos ä nys de den Z-.dje dennes pä bordet lagde forsing afHEonstitutions-Utskottet till Riksens Ständers Hyllnings-Ed ät KronPrinsen, samt till Kron-Prinsens Ed, hwilka forsing godkändes, och hwarjetnte pä gjord Proposition, ' bifölls, Constitutions-Utffottets, i det widfogade Memorial af den 31 Augusti gjorda hemställan, det mätte upprättandet af KronPrinsens titulatur, uti alla de, i följd af Thronföljare-walet, frän ConstitUtions-MKottet inlemnade och i Riks-Ständcn godkände Acter> ät H^f-Canzlers-Embetet öfwerlännäs. Afwenwäl beflöts, det skulle ExpeditionsUtskottet anmodas, att uppsätra den ffrifwelse till Kongl. Maj:t, hwarigenom berörde Handlingar borde till Hans Majit i underdänighet öfwerlemnas, med anhällan om nädig Sanction ä de bland dem hwilka en sädan ätgärd fordra. Föredrogs ä nyo 'Lag-Utskottets > den 3 bennes pä bordet lagda Memorial, innefattande utlätande rörande Justitia - Ombudsmannens Riksdags-Berättelle, hwilket utlätande afHöglosiige Ridderffapet och Adeln Bifölls.
Kammar-Collegium till Öfvcr-Intendenls-Embelet af bestyret med Kronans hus och byggnader, äfven i landsorterne, för närvarande beror på Kongl. Majlis JNådiga pröfning. i5:o I anledning af Utskottets förklarande, det Utskottet icke för närvarande kunde tillstyrka den af enskild Motionair (öreslagne tillökningen i Tabell-Commissionens anslagssumma, hafva inom Preste-Ståndet Doctor More'n och Prosten Stenhammar anmärkt, alt om man icke i tid vidtoge någon åtgärd till underlättande af den mödosamma befattning, som nu åligger Tabell-Commissionens Secreterare, komme, då han lemuar sin plats utan att en skicklig efterträdare är inöfvad, detta nu så utmärkt Yäl ordnade Verk sannolikt att med mindre noggrannhet skötas, eller ock ett helt Conior för detsammas utförande att tillsättas, och Stats-Verket derigenom få vidkännas vida större kostnad, än som nu blifvit begärd. Utskottet har öfvervägat hvad sålunda blifvit anfördt, samt tillika tagit kännedom af den Berättelse rörande Tabell-Commissionens göromål oell åligganden, som Biskopen Doctor af Wingård i Presle-Slåndet afleranat, och funnits återremiss-handlingarne bifogad; men Utskottet, sorn ingalunda underkänner utan tverlom gör fult rättvisa åt det nit och den skicklighet, hvarmed Tabell-Commissionens arbeten skötas, finner dock icke sådane skäl vara anförde, som kunna föranleda Utskottet att frångå dess Beslut, att åtminstone icke för närvarande tillstyrka bifall å den i motionsväg begärda tillökning i Tabell-Commissionens anslagssumma. 16:0 Den från Bonde-Ståndet meddelade återremiss å i6:de punkten, till följd af Vice Talmannen Jon Jonssons yrkande, alt Skogs~ och Jägeri staten må förflyttas på Indragnings-Slat, på det att icke, vid inträffande ledigheter, tjensterne må, medelst fullmagter, åter tillsättas, finHill. till 11. St.
161, 210, A. 211- Stats-Revision, 1863 års, afsägelse att å Ridderskapets och Adelns vägnar deri deltaga: se Afsägelser. —, angående uppdrag åt Riddarhus-Direktionen att icke allenast utse en Ledamot uti 1863 års stats-revision, utan äfven att fylla de ytterligare ledigheter, som bland Ståndets medlemmar i samma revision kunna uppkomma: IV. 647, 687; V. 255, A. 255. Stats-Rådet, dess hörande öfver förbund med främmande makter, om förslag till ändring i 11 :te och 12:te §§:na RegeringsFormen, angående —: B. I. 132, 133, 333, A. 344. Stats-Rådet, angående fullbordad granskning af de derstädes förda Protokoll: B. II. 255, 315, 345, A. 348. Stats-Rådets décharge för dess åtgärder, om ändring i 76:te §:n Riksdags-Ordningen, angående —: B. I. 180, 194, 395, 440, A. 449 Stats-Råds-Ledamot, om förordnande af en sådan för utöfvande af den befattning med Riksdags-ärenden, som, enligt 36:te och 42:dra §§:na Riksdags-Ordningen, en Ledamot af StatsRådet tillkommer: I. 48, A. 48. Stats-Utskottets Ledamöter: se Lista. Stats-Utskottets Memorialer, Betänkande!) och Utlåtanden: — N:o 1, med anmälan, att Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof blifvit den 31 Oktober till Utskottet ölverlemnad, äfvensom att ett tryckt exemplar af den Nådiga Propositionen med tillhörande bilagor blifyit hvarje Riks-Stånd tiliställdt: B. I. 45, A. 45. — N:o 2, angående tillökning af Utskottets tjenstemanna-personal: B. I. 46, A. 46.
Debet. Balans från år 1859: Uppbörd: Arrendemedel och diverse inkomster 5.185: 61. Levereringar: Från Kongl. Ränte-kaminaren och länen 252.393: 59- Balans till år 1861: Ored i t Balans från år 1859: Utgifter: Leverering: Till Kongl. Ränte-kaiumaren, Fångvårds-styrelsen, sjöärendena samt länen Förvaltningen af 68,486: 74. Balans till år 1861: Sedan niistlidne års Revisorer, som vid granskningen af krononmgasinens räkenskaper för år 1859 funnit, att vid leveranser till slottsoch proviantmagasinet i Stockholm af sådan spanmål, sorn å auktion upphandlats, någon besigtningsman icke varit af Slottsproviantmästaren tillkallad, utan denne ensam besigtigat och godkänt den levererade spanmålcn, hemställt, huruvida ej, när levereringar till slotts-och proviantmagasinet af uppköpt spanmål egde ruin, dervid för framtiden kunde förfaras på enahanda sätt, — 22 — sorn vid en del af landsortsmagasinen, der en magistratsperson och en borgare vid dylika leveranser varit tillkallade, så liar Kongl. Stats-kontoret, uti häröfver afgifvet underdånigt utlåtande, med anmälan, dels att någon författning ej funnes, som bestämde huru det borde tillgå, när levereringar af spanmål till Kronans under Stats-kontoret ställda magasin ifrågakomme, och dels att någon skada eller förlust icke uppstått genom de dittills vid slottsmagasiuet å Skeppsholmen brukliga förfaringssätt, väl till Kongl. Mnj:ts nådiga pröfning öfverlemnat, huruvida denna Revisorernes hemställan borde till någon åtgärd föranleda, men tillika i sammanhang dermed, enär något anslag till besigtningsman ej vore uppfördt å 7:de hufvudtiteln, föreslagit att, för den händelse besigtningar å spanmål ansåges böra för framtiden af en eller tvenne sakkunnige män verkställas, Kongl. Maj:t måtte i nåder anvisa tillgång för kostnadens bestridande.
En värd talare har väl sagt, att Konungens Bef:b:de vid ett sådant tillfälle lätteligen skulle kunna finna en actor inom landshöfdinge-embetets eget sköte; men jag ber att få fästa uppmärksamheten deruppå, att inom landscontoret finnas icke flera tjenstemän på stat uppförde, än landssecreteraren, landskamereraren, räntmästaren, en cancellist och en notarie. Dessa personer äro så behöfliga vid embetet, alt all deras skicklighet och förmåga icke är tillräcklig för att uppfylla deras åligganden, utan flera andra, alltid lönlösa personer, äro jemväl tjenstgörande vid landshöfdinge-embetet. Då man nu påstått, att en lönlös tjensteman skall vara otjenlig att vid sådana tillfällen begagna, så förfaller naturligtvis frågan att dertill begagna någon af landscancelliels lönlöse tjenstemän, och de på stat upptagne kunna icke ifrågakomma att utöfva sådana actorater. Kronofogdar och länsmän äro ofta icke så qvalificerade, att sådana uppdrag böra åt dem öfverlåtas; ty äfven om de äga stora förtjenster i afseende på den befattning de sig åtagit, så är det icke derföre sagdt, att de hafva den juridiska underbyggnad, som erfordras för ett actorats utförande. Under min korta tjenstetid såsom landshöfding, hafva icke mindre än 3 särskilda gånger sådana förordnanden varit nödvändiga, hvartill ingen annan Konungens Bef:h:de underlydande tjensteman, mera än landsfiscalen, varit att tillgå. Jag anhåller derföre om afslag å Ekon.Utsk:s betänk. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bifölle Utsk:s förevar, betänk. Ropades nej. Propos. till afslag å detta betänk, blef härefter framställd och besvarad med ja, jemte ett eller annat nej, hvarpå H. E. förklarade, att detsamma blifvit af R. o. Ad. afslaget. Föredrogs Allm. Besv.- o. Ekon.Utskts den 27 sisth Nov. f. m.
Förhållandet med embetsrummen derstädes är för närvar, sådant, atl på deri s. k. caneellisidan finnas blott alne stora rum och ett litet, som möjligtvis kunde begagnas till tambur, men sorn måste användas lill ett slags arch i v, emedan något sådant icke finnes vid cancelliet utan är beläget så långt borta sorn det i den staden är möjligt, d. v. s. vid inkörsporlen. Silin iida, när det lilla rummet begagnas . såsom sagdt är, lill ett slags archi v, så återstå de 2 öfriga, hvaraf det ena är sessionsrumrnet, der landshöfdingen och landssocreteraren sitta, det andra är på en gång skrifvarei urn och tambur för vaktmästaren. Uti detta måste de af länets innevånare, som bafva något att vid cancelliet andraga eller uträtta, afven samlas, lill trängsel och svårighet för länsnotarien och skiifvarne, sorn der sitta och förrätta sina tjenste!'. Men icke nog härmed: det finnes icke något liim, hvaruti lösdrifvare och förbrytare kunna vistas, under afvaktan på de föihör, som med deri ena eller andra af dem höta austalius, eller under det att pass och dylikt skola utfardas. Om nu dessa personer skola i skrifvarernmmet trangas med länets innevånare, så finner en hvar huru olrefligt det måste vara för de sednare att vara omgifna af brottslingar, sorn ofta stinka och hafva ohyra. Om nu dessa olyckliga varelser åter måste hållas i den öppna förstugan, hvilket ofta är händebeii, så plågas de der i sina slarfvig» kläder vintertiden af köld och blåst. Hvad är då all göra? Jo, nian måste skaffa utrymme, och della vinnes icke ulan anslag. På contorssidan är ungefär förhållandet likadant; der finnas ej heller mer än 2 rum, utom arch i v rum litet och ränteriet.
Hvad folkets moralitet angår, så står den visserligen icke på någon hög ståndpunkt, men torde icke vara sämre än i de Heste öfrige provinser; fyllerilasten herrskar olyckligtvis ännu bland många, och i dryckenskap begås/ brott, som eljest skulle uteblifvit; särdeles är detta förhållandet i afseende på brott och våldsamheter emot person. Antalet af häktade har emedlertid under de ifrågavarande 3:ne åren varit ringare än den närmast föregående tiden. De till verkställighet hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande inkomne utslag i brottmål utgjorde 186 för år 1848, 162, deraf ett i lifssak, år 1849 och 241 år 1850; antalet deraf var år 1845 ]%Jär iny arne. Jordbruket har ytterligare för k ofra ts genom fortsatta nyodlingar och brukningssättets förbättrande, jemväl medelst användande af vexelbruk och trädesjord; men mycket återstår ännu att i dessa afseenden tillgöra, enär dels vidsträckta fält på många ställen inom Länet, som för närvarande äro vattensjuka, kunna genom vattnets aftappning göras odlingsbara och fruktbärande, äfvensom något hvarstädes linnas obegagnade odlingslägenheter å hög mark; samt dels det förbättrade brukningssättet ännu på långt när icke är allmänt; hvarföre man anser att genom bägge omförmälda åtgärder i förening jordbrukets afkastning inom provinsen skall kunna flerdubbelt ökas. Hufvudsädena äro råg och koin jemte potates samt, ehuru i mindre mån, bafra; äfvensom utsäde af hvete allt mer och mer tilltager, så vidt jorden dertill är tjenlig. Vårråg begagnas i skogstrakterna; ärter, vicker och bland säd utsås huf vudsakligast för eget behof, och enahanda är förhållandet med lin och hampa. Potutesodlingen är i allmänhet, i förhållande till det öfriga utsädet, för stor, men har, i anseende till den ofta återkommande sjukdomen hos detta rölsing, under sednare åren något minskats.
Om nu detta stöd, lvm huswudsakeligast destär lili HusvifttaliLner borttages, och säsvm en nödwändig följd der - Den ro Januari». 56; d-raf Fobriqueuren b!iswer utur ständ att fortsätta tillwerkningen, sä mäste hans werkeligen kostsamma inrättningar förfalla och bltswa onyttiga, och de derä anwände summor gä alldeles förlorade; r anseende hrvartstl och dä det icke med billighet kan begäras att för ostadighet och hastiga förändringar uti Statens Orconomista stadgar, ensttldte Personer skola »vidkännas förlust af all sin egendom, det dlefwe en vundwikcltg nödwändighet att för ägare af antagde Fabriker, nägon Fond af allmänna mebel mä utses och anfläs till ersättning och stadeslöshällande. 2:0 Om Husmsitakioner skulle upphöra^sä blifwer det aildrig möfeligt alt i Rikets »vidsträckta Skärgärdar förekomma och upptäcka olaga lostningsoch Tuiiförsnillnings-brott; och hwarigenom Kronan stall nödivändigt blottställas för betydande förluster i Tull-tnkomster. z:o Till Fabriks-handteringarnes bättre fullkomnande, hafwa under bestå sednare ären kunniga Artister, Arbetare och Tstnsterverks Idkare, de>s pä Fabrikernes egen, dels ock vä Pubiici bekost, nåd blifwit anstaffade och tilldanade. Om nu Fabrikerne mista sitt hufrvudsakeliga stöd och uppmuntran , sä gär ock allt detta förloradt; det stora steg som redan är gjordt till fullkomligheten stall asbrytas; Slöjderna mäste förfalla, utan hopp att äter bltswa upprättade, sedan genom ombytlighet och tära omstiflelser i märt Hushälls-ystem, förmögnare Medborgare assträckes, att till sä osäker rörelse anmanda och uppoffra sin egendom. 4'v Wid Fabrikerne fystlvsättas och underhällas en mäligdfFolk af arbetande kloster, som minst kan ta - 564 De» lo Januari,'. tagas till ett antal af yooo Personer.
Jag tänkte slutligen att hjertat med sin instinkt kan döma säkrare än förnuftet med sin logik, jag kände mig i behof af ledning och hjelp, på samma gång djerf och ödmjuk skref jag till er, beredd på – ovänlighet, men »malgrés moi» hoppandes något litet. Ni var god och öfverseende emot mig, jag såg upp till er ungefär som hunden till sin herre; hur skulle jag kunna hindra mitt förtroende att tillväxa? Jag träffade er i Stockholm och till min glädje märkte jag att många af våra åsigter voro öfverensstämmande, ja mera än jag vågat hoppas ty jag hade föreställt mig er mycket allvarlig, ja nästan sträng och jag var så rädd för er – nå ni må icke tro att jag är rädd för sanningen, det är endast för kalla, stränga onda ögon jag är rädd, det hade inte ni – Gud ske lof! Nå väl, när jag kom hem ifrån Stockholm saknade jag det mycket; mina vänner voro borta, jag fann mig så främmande och ensam, ladugårdskonversationen föreföll mig ännu tråkigare än vanligt, ingen intresserade sig för detsamma som jag, jag saknade lust att skrifva och hade ingen att utbyta en tanke med (utom om jag velat tänka på pengar eller åkerbruk) jag vet inte hvad jag skulle velat gifva för ett par rader från er! – Så begick jag den kolossala dumheten att sända er min lilla hoprafsade skizz, blott för att få höra någonting ifrån er. Jag insåg sjelf, att skizzen endast var ett värdelöst skräp och detta medvetande gjorde att jag obetingadt tolkade er tystnad som ett uttryck af förakt och vrede. Tiden gick, veckorna svällde till månader, jag var alldeles säker på, att jag aldrig mer skulle höra något från er. Hur detta smärtade mig kan ni väl knappast föreställa er. Ni har icke som jag lefvat uteslutande bland menniskor, hvilkas hela diktan och traktan går ut på att förtjena penningar eller på vackra kläder – intet annat.