Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I anseende till de sistnämve är ett Beslut redan af Riksens Ständer enhälligt fastställa; men den för dem ingäende Skatte-lösen lärer icke kunna räknas till annat an Statens tillfällige. Inkomster, som aldrig i ett Bewillnings förslag kunna ingä. Om äfiven Riksens Ständer skulle bifalla att de större Krono-Lagenheter säsom Kongsgärdar, Kronoängar och Allmänningar fördeltes och försälldes, får Utskottet likwäl i förbigäende anmärka, att detta alldrig för del narwarande eller inom kort tid kunde göra nägon betydelig tillgäng, dä dek more likasä omöjeligt, Den Z Zebruarii. 219 som oförsiktigt art pä en gäng elter i tätt pä hwarannan följande tidstiften uplära desta Krono Lägenheter till försäljning. För att uran stada kunna bestämma deras warde, borde man först derom hafwa inhämtat en noga knnstap och detta fordrar naturligt wis bade tid och omwägar. För att intet förlora i försäljnings priset borde ej sä mänga pä en gäng utbjudas, att tillgängen minstade warder. Om Riksens Ständer skulle widtaga den utwäg att försälja veste Krono-Lägenheter, kunde efter Skats-Utstotters tanka Köpeskillingen derföre icke bättre anwändas, an att Len i Banquen insattes för atk der förwaras, antingen till ett sadant ögonblick dä Rikets Handelsställning stulle tilläta nägon betydelig afbetalning pä Statens Utländska skuld, eller till nägot wigtigt och trängande behof dä Riksens Ständer stulle finna för godt densamma dertill anordna. 6:0 Ofwerstott pä hwad Banquen uppburit af Förmögenhets-afgiften, sedan Riksgalds-Sedlarne realiserades till ZZ^- prpcent i stallet för i6H:dels hivartill de efter första realisations-plan borde inlösas. Om ocksä Banco-Utstotket wid 1800 ärs
Dessa upplysningar hafva dock i allmänhet blott angått de under de sednaste åren genom födsel, giftermål, dödsfall eller befordringar timade förändringar och endast undantagsvis haft afseende på den ofullständighet och de misstag, som tvifvelsutan mången gång, i följd af bristande upp - 6 lysningar eller felaktiga anteckningar sedan äldre tider förekomma. Rättelse derutinnan kan också endast i sällsynta fall vinnas, utan att slägternas medlemmar sjelfva söka upptäcka bristerne samt meddela de till deras afhjelpande nödiga upplysningar, och då jemväl tillfället dertill synes vara underlätladt, sedan numera en allmännare kännedom om slamtaflornes innehåll blifvit vunnen genom den på dem grundade Adels-kalenders utgifvande af trycket, anser Direktionen sig icke böra underlåta att vördsamt hemställa, det llöglofl. Ridd. och Adeln behagade likasom vid flere föregående riksdagar skett, besluta och i Riddarhus-Salen låta anslå en uppmaning till Ståndets medlemmar att ang:de kompletteringen af deras ätters genealogier meddela alla de uplvsningar som af dem kunna anskalTas. § 4. Introduktion å Riddarhuset har efter sednaste Riksdags-berättelses afgifvande endast blifvit meddelad för Adliga ätten N:o 2323 Isberg, hvilken dock, enär introduktionslagaren aflidit barnlös, redan utslocknat och derjemte hafva nedannämnde ätter funnits böra a___ - .i» afföras såsom utslocknade: N:o 110. Grefve von Lantinghausen. Friherre von Lantinghausen. Friherre De Geer till Tervik N:o 318. Friherre Lilliehorn. Friherre von Rehausen. Herr Sabelhjerta. B Herr Lilliehorn. N:o 1771. Herr von Delvig. Herr Sjöholm. N:o 2159. Herr af Wingård. Herr Ljungsvärd. Herr von Tuné.
Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.Utskits den 24 dennes bordlagde Betänk. Nio 48, i ani. af väckta motioner om förändrade föreskrifter i afside på lekmannaoch kolportörsverksamlieten inom församlingen; samt Mern. Nio 49, angide särskildt arfvode åt den person, hvilken i egenskap af Sekreterare biträdt Utskit. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, BiddarhusUtskits den 24 dennes bordlagde Utlåt. Nio 20, i ani. af Hr Anreps, Gabriel, Mern. angide det åt honom anslagna arfvode för utgifvande af Svenska Adelns Attartaflor. Uplästes och lades till handlingarne ett från Vällofl. BorgareStit ankommet prot.-utdrag N:o 594, innehållande en af nämnde 356 Den 26 Oktober, EiksStånd för dess del beslutad underd. skrifvelse till K. M:t, i fråga om representationssättets ombildning. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 10 e. m. In fidem, 0. Brakel. Fredagen den 26 Oktober 1860. Plenum kl. 6 e. m. Justerades 5 prot.-utdr. för den 25 dennes. Uplästes och godkändes Exp.Utsk:ts skrifvelseförslag N:o 196, ang:de regleringen af utgifterna under Riksstatens Sjunde Hufvudtitel; samt N:o 197, ang:de regleringen af utgifterna under Riksstatens Attonda Hufvudtitel. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:t» den 24 och 25 dennes bordlagde Mern. N:o 203, i ani. af RiksSt:ns olika beslut vid behandlingen af Utskits förnyade Betänk. N:o 201, i fråga om det af komiterade upgjorda förslag till förordning om landsting. Utsk:ts till R. o.
— kunna fruntimmerna själfva laga i ordning af ett par historia som dess tillverkning, och jag har elastiska kautschukband, som kosta en spottstyfver. därför på ort och ställe gjort några studier, Det Alla strumpeband att spänna kring benet äro som jag ber att här nedan få meddela. lika förryckta, de elastiska, uttänjbara äro icke en torde väl knappast behöfva här nämnas, att bit bättre än de af segelgarn, tyg, virkade etc. mina iakttagelser endast röra den svenska anAlltså bort med de hälsofarliga strumpebanden! jovisen, då detta tydligt nog framgår af det följande. verkligt trefliga, nya och originella handarbeten. I de dagliga tidningarna berättades för nå- gon tid sedan, hurusom en bohuslänsk anjovisfirma J. J. Hallgren pä det nu rätt ansenliga Grullholmen i år kunde fira sitt trettioårs-jubileum, i hvilket äfven hela denna industri på västkusten skulle kunna deltaga, enär Hallgren var den förste, som i handeln släppte ut anjovis. Denna uppgift är emellertid så tillvida oriktig, som det, redan långt innan denna firma uppträdde i marknaden, existerade en bohuslänsk anjovisindustri, om än i mindre skala och efter en annan konserveringsmetod. Redan länge hade nämligen den s. k. Fjällbacka-anjoviseu varit en efterfrågad läckerhet på smörgåsbordet. Den förvarades i små träkaggar och inlades på den mellan Lysekil och Strömstad belägna lilla platsen Fjällbacka. Hallgrens uppslag gjorde emellertid en fullständig revolution inom denna förut så blygsamma industri. Idén med inläggningen i prydliga, hermetiskt slutna bleckkärl, försedda med färgrika etiketter, visade sig vara en synnerligen god spekulation. Allmänheten tilltalades som alltid af en vacker etikett, och de små bleckburkarnes innehåll jäfvade ingalunda hvad densamma lofvade. Ännu större uppseende väckte det, då Hallgren började föra i marknaden den skinnoch benfria anjovisen i de små ännu brukliga lådorna. Snart blef varan observerad och rönte stort erkännande och stark efterfrågan.
Det är icke blott ett inbillningens foster att framställa denna förmodan, ty vi hafva i alla länder sett att sådana försök till inskränkningar blifvit gjorda, som den K. Propos:n tyckes åsyfta, eiler att lagens särskilda bestämmelser skulle utgå ur grundlagen och blifva föremål för en civil-lag. Då det blott vore fråga om de s. k. missbruken under vanliga förhållanden, då allt går sin stilla gång, är det möjligt, att sådant icke kommer i fråga; men så snart andra förhållanden skulle inträda, skulle man snart få se ett sådant sträfvande göra sig gällande. På hvad sätt skulle detta kunna ske? Jag lemnar till R. o. Ad. att bedöma, huruvida icke de som ville inskränka tryckfriheten, hade en ganska stor utsigt att lyckas deruti. Med den stora aktning för de utmärkta egenskaper som man finner hos många ledamöter af Rikets första Stånd, så känna vi dock alla, att till följd af dess ledamöters samhällsställning, Regeringen här i allmänhet räknar en högst betydlig majoritet; på samma sätt är det äfven hos PresteSlåndet. De sednare 25 årens erfarenhet har visat att hosBorgareStåndet finnes ett serdeles rörligt temperament i politiska konjunkturer; detta Stånd älskar lag och rätt och en sansad frihet; men det vill också hafva freden till hvad pris som helst, och det önskar framför allt, att affärerna skola kunna gå sin lugna gång. Det är således färdigt att kasta de allmänna rättigheterna i Regeringens händer, så snart oroligheter upstå, blott den skyddar lugnet för tillfället. Detta hafva vi sett i många andra länder; jag vill blott såsom exempel åberopa den lätthet, hvarmed September-lagarne i Frankrike genomdrefvos af den blott få år förut tillkomna Juliregeringen. Man talar om tryckfrihetens missbruk; ja, det är onekligtatt sådana äga rum; men jag tror, att flertalet icke besinnat, att i sjelfva begreppet tryckfrihet ligger att den måste kunna missbrukas, och vill man utrota alla missbruk deraf, då måste man gripa till censuren; men det har Regeringen icke åsyftat genom sitt förslag; den har tvertom sagt, att icke någon censur skall äga rum.
Dessutom wägar jag hemställa, om man bör föreställa sig, att ett Utskott, sammansatt af Ständernas egna walda Fullmägtigc, answarigt för sitt förhällande inför Ständerna och Nationen, skulle wäga afflä en billig begäran» en nyttig proposition, gagnande för det allmänna och enlig med> ConstitutionenS äsprit. Endast i tider när allmänheten, eller Pluralitcten innom nägot Ständ skulle wara böjd för Demagogiska satkser, när frägor kunde wäckat svm wörö wädlige för det allmänna lugnet; och sädana företag af en mägtig faction kunde skpddas, endast för sädana tider är ConstltutionS-Utstottets äterhäl, lande kraft beräknad, endast dä har det warit Lagstiftarens ändamäl att, genom längsamhctcn i formaliteterna, befordra sans och ordning, samt alldeles kunna afwända tilltag som leda till Statens upplösning genom grundlagarnas G r r f w e O e la 6 nräie: Wistigen har Constitutions-Utffvttet föreflagit längsamhet wid alla frägor om förändringar i grundlagarna, och jag prisar högeligen denna försigtighet: Nägot klokare kunde ej finnas, och jag önskar att alla kommande Con.stitutions, Ulskott mätte göra sig förtjente af det wigtiga förtroende som i detta afseende genom grundlagen äk betta Utskott är öfwerlämnadt. Ett stal kan jag boch anföra hwarföre wid tillfälle ett undantag frän den här sä längt sträckta försigtigheten synes mig kunna äga rum. Det kuRde hända, att en fräga innom Utskottet fbrekomme, som misshagade de andra Ständcn, Tredje Band. Den 13 October. l>H sälcdcs af Pluraliteten förkastade-, men dä dm r det fjerde Skändct förcdrogcS ej mötte hinder utan trunne understöd. Genom fräganS framförande till Ständen wunncs sälunda ett medel att förebygga wigtiga Propositionerqwäfwande af ensidiga motiv.
Hr von Koch har redan anmärkt att denna §, såsom den af Utsk:t är föreslagen, förutsätter att jordbrukares inkomster skulle uppskattas, så snart de hafva någon annan inkomst än af sitt jordbruk, och anser jag, lika med nämnde talare, att en sådan uppskattning skulle medföra stora olägenheter, och visst icke bör införas för vinnande af ett så litet ändamål, som ifrågav:de. Men äfven utan afseende på denna olägenhet, anser jag att den ringa inkomst, som för närv:de är skattfri, fortfarande bör få förblifva det äfven för jordbrukare, emedan eftersökandet af dessa små inkomster gör vida mera besvär och olägenhet vid taxeringarne än sjelfva saken kan vara värd. Mera skäl är det visserligen, att när annan förmögenhet finnes, icke medgifva afdrag för 300 rdrs inkomst, men om man med LFtsk:t vill hafva en sådan bestämmelse, så kan det ej ske annorlunda än att man presumerar, att en viss kapital-förmögenhet i fastighet gifver en viss inkomst, och stadgar att den, som har sådan förmögenhet, ej får tillgodonjuta afdrag, på sätt Hr von Koch föreslagit. Hvad beträffar de embetsman, som hafva boställen, så kan man visst på likartadt sätt hjelpa sig fram med dem, men här blifver, såsom förut flere gånger anmärkts, enda verkliga botemedlet att befria boställena från fastighets-bevillning och i stället öka embetsmannens beskattade löneinkomst med en viss proc. af boställets taxaringsvärde. Af *lla dessa skäl yrkar jag afslag å lista punkten, med bibehållande af gällande stadgande, och återremiss å sednare punkten. Den 6 Juni f. a. 77 Frih. af Ugglas: Ehuru jag, efter att hafva hört Hr von Köchs förslag, icke kan för mig göra fullt klart huru detta förslag skulle kunna afhjelpa den öfverklagade bristen, tror jag likväl, att det vore skäl att Utsk:t finge taga denna fråga under förnyadt öfvervägande, emedan förfa11n:n, sådan som den nu är, lätt åstadkommer orättvisor i förhållandet mellan särskilta löntagare. En kronofogde har enligt stat 2500 rdr i lön.
Den sora bifaller ^'.de punkten af StatsBancooch Oeconom ieUtskot tens första Betänkande, rörande anslående af en million Riksdaler, såsom creditiv till beredande af undsättning åt behöfvande vid inträffande missväxter, under de af Utskotten stadgade villkor och förbehåll, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer berörde creditiv att öfverleronas till Kongl, Maj:ts Nådiga disposition, för att på tjenligaste sätt användas till, undsättning åt behöfvande vid infallande missväxter. Hvilken voteringsproposition af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt anslogs. Sedan 43, 44, 45 och 46 §. § i Riddarhusordningen blifvit uppläste, börjades voteringen, klockan tre qvart till 2 eftermiddagen och befunnes vid voteringens slut, sedan en voterinssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voterinssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit som följer; Ja 90. Nej _ 50. Ven 27 Octohcr 383 I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen serskildt förde Protocoli blifvit uppläst, Herr Grefven och Landt-Marskalken förklarade, att 4:de punkten i Utskottens Betänkande således blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen. Högloft. Ridderskapet och Adeln åtskiljde* klockan tre qvart till 3 eftermiddagen. In fidem Protocolli O. J, Lagerheim. Måndagen den 27 October. Plenum kl. half till 6 eftermiddagen.
Herr von Platen, Achates Carl} hade inlemnat följande, som upplästes: Högloflige StatsTJtskottet har tillstyrkt, att blifvande innehafvare af de g till uppförande å Stat föreslagne Generalslöner i penningar må erhålla rättighet att lika med Landshöfdingar, och i enlighet med hvad Författningarne om afskedstagande Civile Embetsmäns pensionerande föreskrifva, vid 65 års ålder efter erhållit afsked, till pensions åtnjutande för den öfriga lifstiden uppföras å Allmänna IndragningsStaten; dock att på en gång ej flere än 2;ne sådane pensioner bestås. Denna inskränkning till ett visst antal pensioner kan af mig ej finnas vara öfverensstämmande med billighet och rättvisa. Hos de Generalspersoner, hvilka till ifrågavarande höga och ansvarsfulla beställningar på Stat utnämnas, måste förutsättas bepröfvade och utmärkta förtjenster, och böra derföre alla dessa Generaler, när de efter en lång tjenstetid hunnit till den ålder, då vanligen hälsa och krafter börja aftaga, vara försäkrade om lika fördelar vid afskedstagande^ så att det ej må bero af slumpen, att den ena erhåller anständig utkomst under sina återstående lefnadsår, och den andra åter blir i saknad af denna utkomst. Den 21 Maji f. tu. Utskottet, som funnit en reglering till förbättrade lönevilkor för en stor del af indeldta Armeens Befäl vara af behofvet påkallad, bär i afseende på denna reglerings verkställande, föreslagit: Att löneregleringen för bela indeldta Armeen bör göras generel, så att de bättre lottade
Lrekvet den 23 ^kpril 1793, kakt 8ig an-. 16 slagne 800 R:dr 8peoie ärligen, oek äfven sedan 8peeie nedsjunkit till Lanoo, kätt i Likets 8tänders Lank med 800 L:dr Laneo utvexla en lika summa 8peoie, vid sistkörlidne Riksdag körlorst denna rättigket, kvarigenom kör Veademien uppstått en ärlig förlust ak 833 L:dr 16 Lanoo, den Longi. Naj:t likväl täekts ak Lgen kandoassa akkjelps, med tillkännsgikvande, att Lroposition om kallanäs ak den salunda uppkomna kristen skulle vic! nästa Liksdag i Mder kramställas; kar bemälde Veademie, anseende derjemte, att Iron bords kunna lemna understöd till vetenskapliga resor oell korståg samt sä förböja sina tjenstemäns löner, att 8eor6t6raren, kviiken tillika vore Riksantikvarie sek 6arde des medailles, i likket med Lkekerne kör kiks-Vrokivet seli Longi. Likliotkeket, erkölle 1,800 R:dr, Amanuensen 300 till 600 R:dr, oek Vaktmästaren 100 R:dr Lanes, i underdänigket uppgifvit sig ärligen bekökva: Lill 8amlingsrne k:dr 1,000: » Löeker . » 300: » Irvokning ak Voademiens ksndlingar ook körteokningar ök - ver 8amlingsrne 333: 16. — » Leiser oek jettoner 1,300: » Resor oek andra litterära företag 600: » Löner . 2,300: 8umms L:dr 6,433: 16. — ook dessutom, kör en gäng, till Libliotkekets eompletterande 1,333 R:dr 16 sk.
I werkelig tjenst warande Militaire-Boställcn, ifrän och med Capitains och deröfwer, deltaga till hälften mot ofwannämnde grund; de mindre och sämre lönte Militaire-Boställen ware frie, och en del hemman i Halland njute ocksä, r anseende til sinswaghet, en billigjämnkning likasom någre Säterier nästan i hwarje landsort, hwilka för secler tillbaka afen dä fä fäng Adel, blifwit upgifne til et allt för högt nummer och mantal i jämnförelse mot andra hemman i fain ma Landsort. Adelns förbindelse, at upsatta Adels-Ryttare kunde kan, ffe härefter förswinna. Af en, sa snart beslutet härom wore fat, tadt, i hwarje Län, under Landshöfdingens eget prX.<>6ium nedsatt CommiAion, ffulle denna rotering efter ofwannämnde grunder förfgttas och rverkstallas, och Befäl til denna trouppe utom 686 Den i3 Junlr. utom i Skäne och Halland, kunna glfwaö tikrackligt af de i hwarje Landsort indelte Jnfanterie-Regementer. Npa Noteringen i Blekinge kunde förenas med de der förlagde Båtsmän. Fulltalig, ej under so och ej öfwer 36 ärs alder, af de kropps-egenskaper, som Författningarne för antaglige Soldater stadga, skulle denna Trouppe samlas, efter de förut upgjorde fördelningar, Bataljons-wis, aldrig, aldrig, under fred, icke en gäng til erercise, men före et säkert, oundwikligt, altid wid början af ett oförmodadt krig; Äf Rotarne för' första gängen beklädde, mottagas af förut anordnade Befäl, genast af Kronan förses, med be väring och utredning, lika med indelte Infanteriet, samt om 5 a 4 weckor wara färdig at upbrpta til Armeen, eller dit Rikets tjenst er fordrade.
R:dr till detta ändamål å Stat må varda uppfördt; äfven-» som Utskottet förnyar dess förra hemställan, att R. Sttr hos K. M:t måtte i underd:het anhålla, att Passevolance om dessa Utgifters bestridande, må, så vidt sådant kan ske på hilliga vilkor, med Ve-» derbörande uppgöras. I afseende på den Brist i FourageringsAnslagen af 132,352 Ridr 37 sk. 2 rist., som uppkommit sedan sista Riksdagen, och deraf 57,985 Ridr 3 sk» 10 r:st. redan från HufvudTitelns Besparingar utgått, men återstoden 74,367 Ridr 33 sk. 4 rist. ännu ej är ersatt, har, enär Utskottet afstyrkt någre serskildteMedels beviljande härtill, Hr Frih. af Nordin anfört: att hvad vid sista Slatsregleringen af R. Stil' härtill uppfördes, väl var grundadt på då gällande PassevolanceContracter, men sorn 4 B. ‘ 10 ,46 Stats-Utskottets dessa uppsades, linde en brist uppkommit som sålunda vore en tillfällig, vid SlatsAnsIagets fastställande, icke beräknad Utgift, för hvilken crsättniag icke borde med billighet kunna nekas; att Utskottets anvisning, det Summan kunde liqvideras af Besparingarne för de tvenne sisla åren, visserligen kunde öga rum, derest icke de blifvande besparingarne redan af K. M:t vore afsedde för andra högst vigtiga ändamål, hvaribland må nämnas, att för complettering af Indelta Armeens brukbara Gapotter erfordrades, utöfver den årliga afgången, 53oo stycken, eller det antal, hvars anskaffning under de sista 4 åren måst uppskjutas , och hvarom en jemnförelse emellan KrigsCollegii Reqvisitionsförslag och K. Mits Nåd.
Ack, han hade icke hyst något agg till honom, om han vetat, att i djupet af ynglingens hjerta bodde en stolt, men tillika ödmjuk ande, som lät honom bittert känna hans beroende ställning, och som tidigt uppväckte hos honom en brinnande håg att genom eget arbete komma fort i verlden. Holmén deremot såg i hans sträfvande blott trotsighet och motsägelseanda, ty han förmådde ej begripa, att någon kunde finnas, som icke älskade handeln, detta hans lifs lif. Dock lät han brorsonen fritt följa sin böjelse och sparade intet, som kunde underlätta hans studier. Men om Ferdinand stundom hos sin fosterfar fann sträfhet och missnöje, såg han deremot endast kärlek och välvilja hos hans dotter. En innerlig vänskap förenade de båda kusinerna och i Elisabeths bifall fann han alltid uppmuntran i sina studier. Hans största glädje var, då hon med klappande hjerta och en hög rodnad af deltagande på de sammetslena kinderna, lyssnade till hans berättelser ur Roms och Greklands historia, eller då han talade om Trojas fall eller Israeliternes storhet. Huru lycklig var han ej att, då de ströfvade vida omkring, ute bland skärgårdens skogbevuxna holmar, kunna, vid hennes frågor om blommor och gräs, nämna deras namn och beskrifva deras egenskaper, eller, då de en stjernljus afton sutto tillsammans vid något fönster och beskådade den klara himmelen, kunna säga henne hvad dessa ljusbilder hette, och beskrifva deras eviga vandring på sina strålande banor. Detta var hans stolthet och glädje, och huru belönade ej Elisabeths tacksamhet hans möda och ansträngningar. Så lefde de lyckliga tillsammans ända till den tid, då Leonhards och Elisabeths böjelse för hvarandra blef mera märkbar; då på en gång blef Ferdinand förändrad. Hans lynne, förut allvarsamt, blef nu dystert och tungt, och var han fåordig förr, blef han nu stumm och sluten, ehuru alltid lika vänlig och öm mot Elisabeth; och då hon blyg förtrodde honom sin kärlek till Leonhard, önskade han henne varmt lycka och sällhet, och sade många ord af beröm öfver den, hennes hjerta utvalt, hvilket var en stor fröjd för Elisabeth. På hennes bröllop var han äfven, men straxt derefter for han till
- Anghende lagen om skydd mot yrkesfara, må namnas, att tre fabriksinspektörer komma att tillsättas, och synes meningm vara att dessa skulle s i val bereda sig för, som uteslutande egna sig &amp; t sitt ansvarsf~da varf. - Den af Rongl. Maj: t föreslagna lagen om yttrandefrihet, slidaii den af riksdagen blifvit modifierad, ar f. n. u d e r ompi-öfning hos Högstó Domstolen. - Vidare torde böra. niimiias att döfstimiiu~dw visningen blifvit bättre ordnad, att frågan om fideikonimissernas upphiifvande icke heller denna g h g lyckades vinna 1: sta kammarens bifall, att den sh länge srafvande teaterfragan nri tyckes närma sig en tillfredsställande lösning. Slutligen m&amp; namnas ett förslag om varors kringförande till försäljning af hustru eller hemmavarande barn, hvilket sarskildt för den lilla industrien och hemslöjden p&amp; landsbygden torde w r a af be tydenhet .. Den nya förordningen angående kvinnas inviiljacde i fattigvArdsstyrelse och skolråd ar dock det för kviimofrágaii vigtigaste resultatet af 1889 Brs riksdag. H \ - arje steg, om &amp; n så litet, som g l r i ratt rigtniiig m l ju helsas med tillfredsställelse. Men det behöfves ännu mycken allvarlig strafvan, mycken sj alfuppfostran å ena sidan, mycken sj alfuppogring ti den andra innan kvinnofrhgans problem blifva lösta, så att det icke h g r e med ratt skall kunna sagas, att i samhallhlifvet kvinnan är r o r Herres stedbarn p i jorden. " Fredrika-Bremer-Förbundets meddelanden. redr rikarem erf örbundets &amp; möte egde rum i läkaresällskapets lokal den 20 Maj kl. 6 e. m. Sedan utdrag ur årsberättelsen upplästs och decharge beviljats styrelsen, uppstod en liflig diskussion om ett af styrelsen väckt förslag, dels om den förändring af mom. 2 af S 4 i stadgarne att inträdesafgifter, i stället för att uteslutande kapitaliseras,.