Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Cederström yrkat ali propos. skulle framställas till återremiss af Exped.Utskts förslag, elium Hr Landtm, förklarat sig anse grundlagarna lägga hinder i vägen för framställande af en sådan propos , enär ifrågävar. förslag vore för andra gången från Ulsk. till R. o. Ad. ingifvct, och det icke kunde förnekas att denna vore en allmän fråga, enligt den definition på allmänna frågor, sorn Riksd.- Oidn. gifver vid handen, finge Hr Landtm, nu hemställa, om R. o. Ad. yrkade, att en sådan propos. mätte framställas. Ropades starka nej, blandade med ja. Hr Frih. o. Landtm, förklarade, det lian trott sig finna, att nej öfverröslal ja. Gr. Frölich: Jag får Mott förklara, att jag protesterar mot den nu försiggångna behandlingen af ärendet, samt att jag lili Hr Frih. o. Lamhults sednasle yttrande saknade de grunder, på hvilka Hr Frih. o. Landtm, funnit sig icke kunna framställa den yrkade propos:n, ehuru 55 §:n Riksd.Ordn. tydligen bestämmer, att grunderna för vägrad proposition skola uppgifvas. Frih. Ce de r s t rom , Anders: Äfven jag reserverar mig mot det fattade beslutet, på den grund, alt om man, i stället för att yrka den vägrade propos:n, hade begärt afslag på betänk., och denna mening vunnit bifall; så bade ämnet i alla fall återkommit till Exped Utsk., emedan ett nytt förslag då skolat uppsättas; och då det kunnat ske, kan jag icke finna, att saken är af beskaffenhet alt icke återremiss kunnat komma i fråga. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, allden contra-propos., som nu för R. o. Ad. torde böra framställas, vore den, som Frih. Hamilton och Gr. af Ugglas begärt. Om Hr Landtm, rätt fattat Frih.
183 ningsGeneralerne hafva på ifrågavarande HufvudTitel blifvit uppförda: Arfvoden för 7 Förste Adjutanter, k 4o°R:dr hvardera, 2800: 6 Andre dito, å 3oo R:dr dito 1800: äfvensom, och då, på sätt uti E. K. M:ts ofvan högstberörda Nådiga Proposition blifvit anfördt, RegementsLäkareLönerne vid de Indelta Regementena i allmänhet genom den föreslagna Löneregleringen skulle komma att jernnäs och betydligen nedsättas, hvarigenom således försvinner den förut begagnade utvägen, att till Fördelningseller BrigadLäkare förordna de bäst lönade RegementsLäkare, R. St. funnit nödigt, att för dem, som till FördelningsLäkare varda i Nåder förordnade, å denna Stat uppföra Sex Arfvoden, å 100 R:dr hvardera, med R:dr 600. Hvad E. K. M. uti Dess ofvan åberopade Nådiga Proposition föreslagit, angående Löner för 2:ne Fältmarskalkar, å 8000 R:dr hvardera, hvartill nu ej några medel erfordras att å Stat uppföras, hafva R. St. jemväl bifallit, dock med det vilkor, att förrbemälde 2:ne Embetsman under activt krig utnämnas samt att de ej tillika få uppbära andra Militaire Löner; kommande det att bero uppå då sammankallade eller först derefter sammanträdande R. St. att anvisa Fond till utbetalande af dessa Löner, hvilka, såsom endast personela, R. St. ansett lämpligast att å Allmänna IndragningsStaten uppföras; äfvensom R. St. funnit blifvande innehafvare af de 9 nu • 164 Exp. Utsk. Förslag till und. Skri/v.
Jag vill endast, i strid med den åsigt, som hos Utsk.-ns såväl civile som militäre ledamöter gjort sig gällande, alt för artilleristens bildande skulle längsta liden erfordras, dernäst för kavalleristens och den kortaste för infanteristens, ytterligare anföra hvad en person härom yttrat, hvilken näppeligen någon af de förenade Utskin lärer bestrida vara en auktoritet. Ar 1846 yttrade sig nemi. i Franska Deputerade Kammaren Hertigen af Dalmalien Soult, Carl XIV Johans frejdade vapenbroder, på följande sätt: ”Mångå, hvilkas tänkesätt jag högaktar, bedraga sig mycket, ”då de anse, alt en rekryt på kortare tid kan danas till infanterist ”än till kavallerist eller artillerist. Den erfarenhet jag under 50 är ”samlat, gör mig böjd för en motsatt lanke; jag skulle nemligen ”vilja påstå, att till och med en längre lid erfordras för infanteristens bildning.” När delta kunnat sägas i Frankrike, i hvars krig Kavalleriet och Artilleriet måste erhålla en ganska hög verksamhetssfer, hvad skall då icke kunna sägas i Sverige, i hvars krig det nära nog uteslutande blifvit på Infanteriet, som Stridens utgång kommer att bero? Anmärknm om minskning af Artilleriets hästar är fullkomligt oriktig. Enligt förslaget erhåller Artilleriet 61 befälsoch nummerhästar utöfver det närvarande antalet, samt dessutom, i händelse af krig, 1,962 reservhästar, hvilka nu helt och hullet saknas. Utskms anmärkn. att förslaget icke skulle medföra någon minskning i kostnaden för Stockholms garnison är oriktig. Enligt förslaget upgår nemligen kostnaden för Stockholms garnison jemte indelta kavalleriets exercissquadroner till 503,011 r:dr 14 sk. 5 r:st. För närvarande upgår kostnaden för samma ändamål till 548,416 r:dr 23 sk. 8 r:st., hvilket allt visar sig af följande jemförelse: emellan kostnaderne för Stockholms garnisons och Indelta Kavalleriets exercis-sqvadroners närvarande och föreslagna kostnad: 8 II. 29 450 Den 16 Juli.
Olof Andersson från Dvärsäther som en längre tid varit sjuk och sängliggnade skulle äfven erhålla en spann korn i fullt mål. För dessa understöds utgifvande, äfvensom för att hafva något i besparing för framtida behof, beslöts att en kanna korn i struket mål skulle uppbäras af hvarje tunnlands skatte inom Rödöns socken. Sexmännen ombedes att hvar och en inom sin rota desse spannmålsbidrag, uppbära och till fattigföreståndaren leverera. Enkan Kirstin Olofsdotter Flink, som begärt något understöd för att kunna hålla sin son på folkskolan ansågs kunna i och derföre erhålla något af de, af afledne Eric Ersson skänkta räntemedels hvilka icke vore för detta år anlitade, men hvilkas disposition dock helt och hållet beror af skolstyrelsen och som således eger att härom afgöra. De af skolstyrelssen närvarande, voro dock med om att hon skulle erhålla en half tunna korn i fast mål eller deremot svarande penningar. År och dag som ofvan. O. A. Staaff t. f. pastor Uppläst och godkänd, opå allmän sockenstämma i Rödön den 2:dra april 1854. O. A. Staaff Å socknemännens vägnar. Nils Nilsson i Kälen, Nils Nilsson i Hufvulsviken. Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 162, ÖLA. Protocoll hållet i allmän sockenstämma i Rödön den 27 augusti 1854. S.D. I ställe för sexmannen Pehr Jonsson i Silje valdes till sexman Jon Pehrsson i Silje och i stället för Jon Olsson i Wike, Edfast Olsson i samma by. 124 Rödö sockenstuga som ofvan, in fidem J. E. Ångman. Å församlingens vägnar Eric Zackrisson i Wike, Eric Ersson i By. Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 162, ÖLA. På allmän sockenstämma i Rödön den 19:de november 1854 blefvo till handtverkare inom socken antagna följande personer. Drängen Pehr Pehrsson i Häste och torpare sonen Eric Thorén från Rödögård till sockenskräddare.
Han har friska kinder och hvita tänder och ett vackert leende. Framför allt har han ett par ögon, som tyckas kunna se igenom henne och läsa hennes hemligaste tankar. Likväl känner hon ingen förlägenhet inför hans blickar, tvärtom. Medan samtalet glider vidare, är det som om hvart ord vidgade den idékrets, inom hvilken det i början rört sig, den lilla världen krymper ihop, försvinner, och någonting stort, vidt och luftigt öppnar sig för tankarna. Han talar om andra länder och andra städer, om människor, som han träffat, och händelser, som han upplefvat i den stora värld, han sett en glimt af under sin resa. Han nämner namn, hvilkas rykte redan flugit öfver jorden, individualiserar för hennes inbillning dragen af dessa berömda franska filosofer, som han träffat i Paris: herr d’Alembert och monsieur Diderot och abbé Condillac och friherre Holbach, skildrar dem som människor med mänskliga svagheter, sådana han sett dem vid det officiella gästabudet i Yorkska palatset, skrattar åt snillenas inbördes afund och enstämmiga smicker för »den nordiske Trajanus». Men samtidigt skymtar det fram bakom hans ord den djupaste beundran för dessa människors verk. Hon lyssnar. Blodet stiger henne åt kinderna och hennes ögon glänsa. Hon frågar efter en man, hvars verk hon just håller på att läsa – en monsieur Rousseau, som skrifvit La nouvelle Heloïse. Nej, monsieur Rousseau var icke närvarande vid gästabudet, och La nouvelle Heloïse känner Struensee icke; men redan för fem år sedan läste han i Altona en bok, som hette Emile. Och deras själar mötas i gemensam beundran för denne olycklige, ensamme monsieur Rousseau, som fått utstå så mycken förföljelse för sin litterära frimodighets skull. Den unga, vackra geheimerådinnan har för länge sedan upptäckt, att konungens lifläkare är en anderik man; bakom allt hvad han yttrar nu, darrar den heliga känsla för frihet, som hon själf går och bär på, och som ingen i hennes omgifning förstår. Hon är rörd, hennes ögon tåras af tacksamhet, och hon skulle velat räcka honom sin hand. Då ser han på henne med ett spörjande uttryck och säger:
Likväl skulle äfven den händelse kunna inträffa att, i likhet med 1111 gällande Riksd.-Ordms 12 § i det, genom trycket kungjorda förslag till ny Riksd.-Ordn., som blifvit utarbetadt inom Const.- Utsk. vid riksdagen 1847—1848, förslaget i detta afseende endast innehölie en hänvisning till Ridd.-Ordn. Jemväl i den tredje föga önskliga händelse att intet förslag till erkändt möjliga jemkningar i nu gällande Riksd.-Ordn. blefve vid denna riksdag till hvilande antaget, och oberoende således af ändring i grundlagarna, synes, genom de vid flera riksdagar väckta motioner och deraf framkallade öfverläggningar, det vara ådagalagdt, att mer eller mindre genomgripande ändringar i villkoret och sättet för utöfningen af R. o. Ad:s representations-rätt, af många dess medlemmar anses erforderliga; hvarom bland andra vittna motioner af Hr Rosenstjerna vid 1844 års, samt af Frih. Palmstjerna vid 1847 års riksdag. Af dessa skäl föreslår jag att R. o. Ad. behagade åt Ridd.- Ulsk. updraga: l:o ”Att till Ståndet inkomma med förslag till de ändringar och tillägg i nu gällande Ridd.-Ordn., som ulan att en mera om - Den 30 December f. m. 265 fattande ändring i Riksd.-Ordn. förutsattes, kunde anses ändamålsenliga. ” 2:o ”Att i förberedande rådplägningar inom Utsk. öfverväga de mera genomgripande ändringar i det hela af Ståndets sammansättning och organisation, som torde i det fall ifrågakomma, att ett sådant af Const.Utsk. upgjordt förslag af omfattande art., blefve af R. St. till hvilande godkändt.” Det inses, att ändamålet af den sednare föreskriften vore det, att i det andra af de tre möjliga ofvannämnde fallen Utsk. icke mätte vara oförberedt utan i tillfälle att innan slutet af innevar. riksdag kunna framlägga det förslag, som af då inträffade förhållanden skulle nödvändigt påkallas.
Uti Betänk, yttras nemi. pag. 3: »De klagomål, som af motionärerna uttalas olver utanllisningens skadliga verkningar och deras på grund deraf väckte förslag till densammas inskränkning eller afskaffande skulle endast i den händelse hafva något skäl för sig, att minnes* kunskapen till sjellva sin natur vore sådan, att tankens verksamhet blefve genom densamma försvagad. Men att så icke är för* hållandet, torde Utsk, så mycket mindre behöfva ådagalägga, som en hvar at egen erfarenhet nogsamt vet, att sanningar, som man säkert och troget fäst uti sitt minne, ingalunda derigenom blifva för förståndet och eftertanka!) otillgängliga, utan tvertom ofta just på detta sätt bana sig väg dertill. Att minnas något och att tänka derpå och lörsta det, kan väl icke utesluta hvartannat, och det vill derföre synas, som skulle den tanklöshet, hvilken motionärerna anse vidlåda katekesens utanläsning, icke stå i något omedelbart samband dermed, helst innanläsningen likaledes kan lida och alltför ofta lider af samma fel.» Att minneskunskap till sjelfva sin natur icke försvagar tankens verksamhet, är visserligen sannt; men lika sannt är ock att en ensidig och uteslutande minneskunskap åstadkommer ett dylikt försvagande eller, rättare sagdt, förslöande. Det är visserligen godt och väl att, såsom Utsktt säger, Sanningar fästas i minnet, blott att de först blifvit upfattade i begreppet, synnerligast i fråga om sanningar af en mera abstrakt natur. Begreppet bör först tillegna sig satsens innehåll, innan dennas formler inpräglas i minnet, om ens sislniimnde åtgärd alls kan anses lämplig i fråga om barn, hvilket jag för min del bestrider. Innanläsningen kan svårligen lida af samma fel som utanläsningen, enär vid den lörra tanke verkar direkt på tanke, utan användande af den tröttande minnesgymnastiken.
459 sannfärdighet uti de betyg, som af Pastorerna meddelas öfver deras åhörares fräjd och förhållande, Doniha/vanderne å Pandet och KämnärsRätterne i Städerna måtte åläggas att till Pastorerna noggranna förteckningar på dem af deras åhörare, sorn. till Lagbrott blifvit förvunne, eller med sannolika anledningar derföre tilltalade, har Kongl. Majit i Högstberörde Nådiga Kungörelse, med förändring i hvad till verkställigheten häraf blifvit föreslaget, förordnat, att å Landet efter hvarje Tings slut, Krono Batjente och Landt-Fiscaler skola af Härads-Rätsens beslut angående alla dem, som för brott blifvit sakfällde eller under framtiden ställde, meddela Presterskapet i den Församling, hvartill de tilltalade lyda, behörig del , och att dornstolarne i irraderna böra vid hvarje halft års förlopp afgifva till vederbörande Presterskap enahanda fullständiga förteckningar, hvarefter Presterskapet ålåge att hålla noggranna anteckningar, till rättelse för de betyg, som af Presterskapet utlärdas. Då under det närmare och förtroligare umgänge med sina åhörare, sorn tillkommer hvarje rättsinnig Lärare, dageliga och rnångfalldiga tillfällen honom berdas att ined säkerhet känna, utom desses Christendorns-kunskap, äfven deraslefnadssätt, böjelser, laster eller dygder, och alla dermed gemenskap, ägande omständigheter, samt således tillika de brottsliges större elfer mindre frestelse, antingen af en yttre oförvållad tillfällighet eller nöd, sorn ofta påkalla skonsamhet i omdömet, eller afdju pare - 460 Den 27 Aprih pare inrotad vanart, som fordrar till hämmande, af utbrott straffets tyngre och öfvervägande motvigt, men deremot Domaren icke kan äga kännedom af dessa omständigheter, utan mäste anse hvarje brottsling 'sadan, som han enligt Dagens ovillkorliga föreskrift bör betraktas, utan att Domaren tillika kan äga tillförlitlig upplysning, dels om ds motiver, sora föranledt det åtalade brottet, dels om den sakfälldes mer eller mindre moralité, har Utskottet funnit, det
Det skulle nästan kunna anses otroligt, att ända intill sista Riksdag, då jag i ämnet väckte motion, ägde ej Skåne och Blekinge rättighet , att fritt begagna den vattenväg, naturen sjelf åt dessa Provincer beredt, och det på samma tid som. man användt millioner Riksdaler på inrättandet genom konst af en annan vattenväg, emellan provincer som mindre behöfva hvarannans producter än de tvänne förstnämnde. Jag har af det nu upplästa Betänkandet inhemtat, att Riksens Ständers önskan blott till en del blifvit uppfylld, och att transporten ännu försvåras derigenom, att det är förbjudet taga mera , än tolf famnar ved i hvarje fartyg. Jag skulle allt för mycket misskänna Riddorskapets och Adelns upplysta åsigter, om jag trodde mig behöfva anföra några ytterligare skäl för bifall till Utskottets Betänkande, hvarmedelst blifvit tillstyrkt en underdånig anhållan I102 Kongl. Majit, att denna transporten försvårande författning måtte upphäfvas. Ty värr Den 31 Ociober f, m, 59* finner man lätt bevis af enahanda beskaffenhet på svårigheter och hinder , sam författningarne, men icke naturen, lagt i vägen för en fri communication Provincerne emellan? och man kan icke nog förundra sig deröfver, att Finland ännu skall äga större frihet, att sjövägen hit införa sina producter, än Blekinge att till Skane samma väg föra sina. Det vore derföre önskligt, att Regeringen ville fästa sin uppmärksamhet åGrefve von Plåtens motion, om upphäfvande af sådana band, som äro hinderliga för den inrikes handeln. Utan ett behörigt afseende härå, kan Rikets välstånd ej tillväxa. Såsom ett bevis på rigtigheten af min klagan, att sådane hinder för communicationen verkligen finnes, må det tillåtas mig att anföra ett factum , hvilket nyligen blifvit mig bekant. Sedan Södertelge Canal blifr vit färdig, uppstod först mycken tvekan, huruvi-i da Skånska fartyg skulle få passera derigenom till Arboga. Lyckligtvis var landets interesse vid detta tillfälle äfven Cartalens, och detta segrade på hufvudstadens interesse.
» Undangömd lycka », skådespel i 3 akter af H e r m. Sudermann, auktoriserad öfvers. från originalet af Frans Hedberg, i hvilket styckes kvinnliga hnfvudroll fru Ida Åalberg började ett gästspel å denna sceu. V i hinna först i nästa n:r närmare skärskåda prem e i ren. Södra teaterns senaste nyhet, som i lördags för första gången gick af stapeln, ett tyskt lustspel af R. Kneisel: » En prisgåta », var af den art, att vi helst utan vidare skulle vilja öfverlämna den åt den snara glömskans välgörande tystnad. Ett mindre lustigt » lustspel » ha vi tillförene aldrig sett — vare det nog sagdt! Föga hjälpte under sådana förhållanden de uppträdandes aktningsvärda b e m ö d a n d e n: hr Warbergs vinnande sentiment, fru Stavenoivs ungdomliga täckhet, hr E. Wagners ädla deklamationer. Härnäst vi mötas på Söder, må vi hoppas att det sker under en lyckligare stjärna I ill * * Tatjana. Skiss för Idun af Elsa Lindberg. 1 ångt inne i själfva » staden » vid en återvändsgränd, s o m mynnar ut i Österlånggatan, där stod ett grått hus — smalt o c h inklämdt m e d gatans stenläggning sluttande till en rännsten utanför porten. Där b o d d e fattigt folk, som måste arbeta dagen lång för sitt uppehälle, o c h bleka ansikten syntes b a k o m grönskiftande rutor. Högst uppe tätt under taket b o d d e » damorkestern » — » Les oiseaux » — » Les gaies oiseaux » —, s o m de kallades på det stora musikkaféet, där de uppträdde v i d aftonkonserten o c h visade sig på den förgyllda estraden under elektrisk belysning i hvita klädningar o c h m e d krusadt hår. Om dagarne sprungo de i grå, fladdrande slängkappor o c h kippande galoscher för att köpa sig litet mat i papper från matvaruhandeln i hörnet.
Till förekommande af sadana för allmänna säkerheten farliga händelser har Herr lckchkoittckulcl, jämte förslag kill fängförftens förbättring och fanaars noggrannare »värd, ansett sig böra fästa upmärksamhet wid Lagens stadgande om brottens ransakande pa stället hwarest de äro begängne, och om den brottsliges asstraffande i orten, der miftgeruingen ,686 Den 27 November - hwilket förmenas föranleda till lids Utdrägt wid broumals assiurande samt fängars förande fram och ä:er, som skalle undwikaS, och den derwid äkgaende kostnad besparas, om ransakningar öfwer flere af en brottsling pä särskild-e ställen begängne brott kunde pa er! ställe för sig gä och han der dömas. Lag-Ni^ottct, som finner sig endast tillkomma, akt öfwer sistnämnde punkt i memorialet meddela urlakande , har noga öfwerwägat de af Herr lefkentclrölst aufdrde omständighekcr; men kan för fin del ing.stlinda lillstyrka, glt ransakning i brottmäl mä hallas annoistädcS, än hwarest broktct blifwit föröswadr, halst ftiffotket filmer det wara bade swärighek o sob'!!ighck underkastade, om Mälsägander och och Wistuen i allmänher ffulle förpligras, att infinna si? ä andra orter, än der de äro boende, äfwen som air manga andra indiciers och omständigheters updagande, de der oftast bero as localen, möjligen tande förfelas, i fall ransakningen pä aflägse ställen fiage förräitas. — Att bestraffningen äter skulle fä ffe i annan ort, än hwarest det gröfsta broktet söröswais eller ransakningen asstutaks, tror Utffotler icke heller kunna tilläkas, ulan lärer böra förblifwa wid hwad 40 Capitlek 2 §. MisigerningS' Balken, 10 Cstp. 2i Z. Ratteganas
ÖfverHofPredikanlen Doctor J. J. Hedréns till RiddarhusUtskottet, den 19 dennes e. m. remitterade Motion, angående anskaffande af en byggnad, sorn innefattade tjenlige Sessionsrum vid Riksdagar. ne, såväl för de 3:ne OfrälseSlånden, sorn för Rikets Ständers Allmänna Utskott, äiV. ven måtte till RiddarhusUtskottet remils-’.? terås. Bifölls. Upplästes och lades på bordet följande från nedannämnde Utskott inkomne Memorial: Från BancoUlskottet: Af den 18 dennes: N:o 5. Angående tillstyrkan, att 600 Exemplar af Grefve von Schwerius, Fredrik Den aa December e. m. Bogislaus, Arbete: Författningar rörande BancoVerket &c. må, efter det af Författaren erbjudne nedsatte pris, inlösas till utdelning bland RiksStåndens Ledamöter. * 'v Från ExpeditionsUtskottet: Af den 18 dennes: N:o 7. Angående en summarisk sammanfattning af innehållet vid slutet af Utskottens Betänkanden. Af den 19 dennes: N:o 8. Angående tryckningen och utdelningen af Bihanget till RiksStåndens Protocoll. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan half till 10 om aftonen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Tisdagen den 23 December. Plenum klockan half till 6 Eftermiddagen. Öppnades Herrar Electorers lista till val af en Ledamot i BevillningsUtskottet, efter a38 Den 23 December e. m. N:o i3^. Herr Eketrä; fullmägtig Grefve Dc la Gardie, Axel; Och befans dertill hafva blifvit utsedd: ]NT:o i gg. Friherre Wrangel af Adinal j Henning. Justerades ett ProtocollsUtdrag, innehållande Ridderskapets och Adelns i Plenum den 22 dennes f. m. fattade Beslut. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållet hos Höglofl.
Pomada, burkarnas vigt inberäknad 1 skålp. — 15 Pomeranser och Pomeransskal 1 skålp. — 6 Pomeransknopp 1 skålp. — 6 Porfyr; hänföres till Sten. Porslin: oäkta, steneller fayence-: hvitt eller enfärgadt, men omåladt: talrickar 1 skålp. — 3 andra pjeser 1 skålp. — 6 5 63 Qvantitet för 1867. 1868. Tullberäk InförselsInförselsningen. tull. Riksmynt. tull. Riksmynt. Porslins R:dr. öre. R:dr. öre. oakta, steneller fayence: måladt eller tryckt: talrickar 1 skålp. 6 andra pjeser 1 skålp. 10 8 äkta: hvitt eller enfärgadt 1 skålp. 10 förgyldt. eller måladt i figurer eller med blommor 1 skålp. 20 Portcmonnaier? se Portföljer. Porter? se Maltdrycker. Portföljer, Penningebörsar, Rcdikyler och Väskor: af heleller halfsiden 1 skålp. 1 — andra slag 1 skålp. 25 Potates Fri Potatesmjöl? hänföres under Stärkelse. Pottaska; se Aska. Puzzolana Fri Pressenningar? tullbehandlas såsom Segelduk. Puder 1 skålp. — 4 Qucrcitron? hänföres till Färger och Färgningsämnen, andra slag, ej specificerade. Qvicksilfver fritt Rabarber? hänföres under Apoteksvaror. Raspar; hänföras under Maskinerier, Redskap och Verktyg, ej specificerade. Rcdikyler? se Portföljer. Redskap? se Maskinerier. Rcsonnansbottnar, hyflade; se Trävaror, mer eller mindre arbetade. Rigabalsani; tullbehandlas efter hvad taxan stadgar för art. Bränvin och Sprit. Ris, oskalad eller Paddy Fri blandad med mer eller mindre fullständigt afskalad ris 1 skålp. 1 Risgryn; se Gryn. Risiujöl; se Gryn. Ritningar, oinfattade; se Målningar. infattade: se Tafvelramar. Ritstift? se Pennskaft.