Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Preste-Ståndet, som ej länn skäl att denna inbjudning antaga, lade, med vidblifvande af sitt i ämnet fattade beslut, förrberörde Protokolls-Utdrag till handlingarna. S. D. Föredrogos ånyo Konslilulions-UIskottets nedan omförmälda Memorial: N:o 25, i anledning af Riks-Ståndens beslut, rörande det i Konstitutionsutskottets Memorial N.o 13 afgifna förslag till ändring i 11 och 12 ^Regeringsformen. Med vidblifvande af sitt i ämnet fattade beslut lade Preste-Ståndet detta Memorial till handlingarne. N:o 26, i anledning af Riks-Ståndens beslut, rörande det i Konstitutionsutskottets Memorial N:o 14 framställda förslag till ändring i 21 § Riksdags-ordningen. Lades lill handlingarne. N:o 2 7, i anledning af Riks-Ståndens beslut, rörande den i Konstitutionsutskottets Memorial N:o 15 föreslagna ändring i 28 § Regerings-formen. Preste-Ståndet vidblef sitt i ämnet fattade beslut och lade Memorialet till handlingarne. N:o 28, i anledning af Riks-Ståndens beslut om det i Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 16 framställda förslag till ändring i 18 § Riksdags-ordningen. Lades lill handlingarne med förklarande, att Preste-Ståndet vidblifver sitt i ämnet fattade beslut. N:o 29, i anledning af Riks-Ståndens beslut rörande den af Konstitutionsutskottet i Memorialet N:o 17 föreslagna ändring i 5 § 3 momentet Tryckfrihetsförordningen. Lades till handlingarne med förklarande, att Preste-Ståndet vidblifver sitt i ämnet fattade beslut. N:o 50, i anledning af Itiks-Standens beslut, angående det i KonstitutionsUtsuottets Memorial N:o 19 framställda förslag till ändring i 55 § Riksdagsordningen. Ståndet vidblef sitt i frågan fattade beslut och lade förevarande Memorial till handlingarne. N:o 31, med förslag till ändring i 30 § Riksdags-ordningen.
Hvarföre glömde jag nånsin att det finns ett brott, som qvinnan, uti verldens ögon, aldrig kan försona! Ack, ni är ej brottslig, fru grefvinna! Ni är endast grymt bedragen. Det är jag, som har den tyngsta bördan på mitt hjerta. Nej, Berthel. Jag vill icke smeka mitt samvete med denna tröst. Jag känner mitt brott och jag klagar icke öfver det rättvisa straffet. Jag vill endast svalka min själ i minnet af det förflutna. Hvarför rifva upp de gamla såren? Mitt hjerta liknar hafvet. Det lugn, som följer på stormen, är friskare och ljufvare än den långa, qväfvande stiltjen före orkanen. Mitt hjerta behöfver andas ut, storma ut. Derför har jag sökt upp er, gamle Berthel. Ack, att jag hade någon tröst att skänka er, fru srefvinna. BERTHEL. GREFVINNAN. BERTHEL. GREFVINNAN. BERTHEL. Inga bref, inga underrättelser, alltså? Och ännu bindes ni af er ed? Gamle Berthel, har ni ännu hjerta, att neka en olycklig mor glädjen, att en enda gång få se sitt öfvergifna barn? Jag har ju lofvat er tusen gånger att icke upptäcka mig. Jag vill endast se min son, höra hans röst och sedan dö af glädje. Bed mig icke så, fru grefvinna, jag kan ju aldrig bönhöra er. Och ni vill inte heller ännu mottaga den ringaste hjelp för honom eller er sjelf, inte några smulor af det öfverflöd, hvari jag lefver? O, om ni visste huru det känns för en mor, att bäddas på ejderdun, medan hennes barn kanske irrar husvill i storm och vinter! Jag har ju svurit åt salig grefven, åt er döende far, att ingenting mottaga. Derföre blef ert barn ett barnhusbarn, för att befrias från nöd, och för att vidga svalget mellan mor och son. Gud förlåte min far för hans stränghet mot mig. Och jag för min del har intet behof af er hjelp. Det går ingen nöd på mej. BERTHEL. GREFVINNAN. BERTHEL.
Från Stockholmsutställningen daterade sig de till färgnyanser och motiv förädlade imitationerna af väfnader från Kopparbergs län. Stor uppmärksamhet väckte en af fröknarna Videbäck och Västberg komponerad på linne utförd afdelningsskärm, som på ett öfverraskande originelt sätt framställde dagens stunder, morgonen representerad af tjäderlek i talltoppen, galande tuppar och uppåtsvingande svalor, middagen af dinerande ekorrar och fågelungar samt solljusa dagsländor och fjärilar, aftonen af till hvila uppflugna ugglor och nattskärrors mystiska tåg. Bland öfriga representativa arbeten må nämnas fröken Sjöströms af svenska kvinnor som bröllopsgåfva till prins Karl skänkta skärm med vallmor på hvitt siden, en annan dylik med praktfullt tistelmotiv, en portiere med prunkande, stiliserade ärtblommor, en dito med finskväfnadsmotiv, en för Hallwyllska palatset beställd, monumental stol i schattérsöm samt den i Gamla Stockhohn påbörjade och då IDUN 1897 rättvisligen uppmärksammade gobelin, hvars mönster, framställande Gripsholms slott, är komponeradt af fröknarné Gisberg och Sjöström. Ottefåglar. * E n T o r k e l ger i dag fredag den med spänning motsedda reprisen af Strindbergs » Mäster Olof ». Vi återkomma i nästa nummer. Vasateatern Hr. A. Elfåkers o r g e l k o n s e r t i Jakobs kyrka forliden lördag, hvars halfva intäkt var anslagen till Jakobs och Johannes ' skollofskolonier, hade samlat en föga talrik publik. Programmets värdefullaste nummer utgjordes af Bachs preludium och fuga i d dur, i hvilket konsertgifvaren fann tillfälle att dokumentera sig som en solid konstnär på sitt mäktiga instrumentø De öf riga orgelnumren voro mera obetydliga. Som medverkande föredrog fru Dagmar Möllermed innerlig värme Davids ' psalm 39 af Wennerberg och Ave Maria af Svedbom, fick hr Zetterqvist utförde med ädel ton en Air religieux för violin af konsertgifvaren. Hr Lundqvists sångnummer ersattes af en amatör och hr Lindström biträdde med ackompagnementet.
Ständers Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotts Utlåtande, 344 Stats - Utskottets Be tänkanden. i anledning af väckte Motioner om Kongl. Lif-regements HusarCorpsens. reducerande till Infanteri. T ill Statsoch Ekonomiutskottens gemensamma handläggning hafva blifvit remitterade: 1:0 Från Högloft. Ridder skåpet och Adeln Ett Memorial af Herr Ankarsvärd, August, som efter en allmän framställning af Svenska rusthållningens ursprung och oden, särskildt i afseende pä prov ncen Nerike, uppgifver localförhållanden, som skal] gora Rusthållningen derstädes särdeles svår och fryckände.' Af sådan anledning hemställer Herr Ankarsvärd, att dä bättre gynnade och för hästafveln mera tjenlige provincer, såsom Österoch Vestergötland fått emot vacanceafgift för hösten förvandla sin rustnlngsskyldighet till knecktehåll, Nerikes Rusthållare äfven måste förunnas en lika förmån, äfvensom att, i sådan händelse, denna Infanteri' tropp då måtte blifva sammanslagen med Nerikes' InfanteriRegemente, som behöfde denna förstärk - ning, Stats-Uts kof tels Bétänkanden. 345 äning, och hvarigenom en ansenlig besparing uti befälets leiner skulle vinnas, och 2:0 Från Hederv. Bonde-Ståndet Serskildte Memorialer af RiksdagsFullmägtige Fars Andersson från Skaraborgs och Jacob Ericsson från Örebro Fän, ,»hvilka under åberopande af samma skal, som Herr Ankarsvärd framställt, yrka FifRegements HusarCorpsens reducerande till Infanteri, nied tillägg af Fars Andersson, att om rusthållningen ännu en längre eller kortare tid komme att fortfara, Kongl. Maj:t då täcktes tillförordna en Committée, hvari de rustande äfven genom sine ombud jfinge deltaga, för att öfverse nu gällande äldre och nyare Contracter och närmare bestämma gränsorne för de ömsesidiga skyldigheter och rättigheter, befäl och rustande hvar å sin sida hafva att iakttaga
Provision 52: 50- » » 4,223: 75. så att endast återstoden Rdr Rmt 0,276: 25. blifvit af Malmros till Ola Månsson utbetald; samt att Ola Månsson samma dag till Bergman aflemnat denna behållning och derefter med denna affär icke tagit vidare befattning, enär Ola Månsson, såsom han förut nämnt, dagen derpå eller den 17 Juni rest till Ystad och vidare till Stockholm; hvarjemte för att visa det Stridde oafkortadt bekommit berörda af Ola Månsson qvitterade Sextusen tvåhundra sjuttiosex Riksdaler 25 öre, Ola Månsson inlemnade en med nyssnämnde liqvid till innehållet alldeles lika lydande handling, hvilken, efter hvad Ola Månsson förmälde, äfven skulle blifvit af Malmros upprättad och å hvilken Stridde, under den 17 Juni 1858, qvitterat behållningen med Sextusen tvåhundra sjuttiosex Riksdaler 25 öre Rmt; uppgifvande Ola Månsson, det han af Malmros erhållit detta sednare då ännu ounderskrifna exemplar af liqviden vid samma tillfälle som lånet af Ola Månsson lyftades, och att Kommissionärerne i Lånekontoret merendels skrefvo sina liqvider i två exemplar, af hvilka det ena qvitterades af den, som hos Kommissionåren lyftade pengarna och det andra behölls af den qvitterande till sin rättelse Advokat-Fiskalen aflemnade en förteckning å alla nu ifrågakomne lån, hvarefter och sedan Advokat-Fiskalen uppfordrat Ola Månsson att närmare än som skett förklara sig angående den provision, som enligt hvad angifvet vore, af honom blifvit låntagarne påförd, Ola Månsson uppläste följande skriftliga anförande: ”Till Kongl. Maj.ts och Rikets Höglofl. Svea Hofrätt! Af Kongl. Hofrättens Advokat-Fiskal å Embetets vägnar åtalad för uppgifven öfverträdelse af Banko-reglementet vid utöfningen af min befattning som ledamot i direktionen öfver Malmö Lånekontor, får jag afgifva följande förklaring:
Den tiden är nu lyckligen försvunnen, då man i allmänhet betraktade landtbruket med ett visst förakt, och du Sveriges ädlingar ansågo det föga öfverensstämmande med deras samhällsbelägenliet att sig dermed befatta. Denna tid ägde så mycket stort och ärofullt i andra afseende!), alt den gerna kan uthärda denna lilla förebråelse. Den närvar, har andra fordringar, och man inser nu ali på åkerfältet kan äfven skördas ära. De tysta strider som der föras, och seglar, som der tillkämpas, kunna oftast medföra varaktigare fördelar, än de blodiga bragderna på slagfältet. Frih von. Kraemer: Det kan ej falla mig in att vilja Den 19 Februari f. m. besh ida nyttan af institutet på Degeberg, ty den är redan allmänt erkand. Om man genom ett statsanslag kunde beslämina dess framtida fortgång, skulle jag vara den första alt rösta bifall till anslaget; men då det är i enskild persons liand, oell Hr Nonnen, när som helst, kan försälja Degeberg, (rågar jag, huruvida Statens medel vore rätt använda, om de anslogos lill understöd af byggnader derstädes. Jag skulle tro, alt sådant understöd endast borde lemnäs en egendom, som tillhörde Stalén. Äfven jag har varit vid Degeberg och sett fördelarna af institutet, men anser mig likväl böra anföra de betänkligheter, jag hyser i afseende på lämpligheten af ifrågavnr. anslag. Frih. Cederström, Jacob: Om jag icke missförstår meningen af motionen, skall det begärdia anslaget användas till lärare-personalens underhåll, oell det föreslagna lånet till byggnader. Är förhållandet sådant, ser jag icke, huru Frih. von K rami ers invändning 0111 olämpligheten atl. med anslag bidraga till förbättrande af en enskild mans egendom skall kunna vinna afseende, ty Staten återfår dessa medel, för alt kunna använda dem till andra ändamål.
Utlånta „medel 382,905: — Mot Ostgöta Hypotheksförenings 4 % obligationer 33,000 R;dr, efter rabatt inlösta med 30,030: — » Mälareprovinsernas dito 4 % dito 31,500 R:dr, inlösta med 28,665: — » Wermlands dito 4 % dito 25,000 R:dr, dito 22,750: — » Smålands dito 4 % dito 56,000 R:dr, dito 50,960: — » Dito dito 5 % dito, inköpta al pari, 114,000: — » Skånska dito 5 % dito dito 35,500: — » Jern-kontorets 5 % dito dito 43,000: — » Jern-kontorets depositionsbevis 58,000: — S:gr 382,905: — Utestående kronouppbörd den 31 December 1863: Anmärkning. Uti förestående tillgångar, 565,400 R:dr 68 öre, ingår Kristianstads läns flygsandsplanteringsfond med ett belopp af 31,592 R:dr 60 öre. F. d. Kansli-styrelsens handkassa. Debet. Balans från år 1862: Uppbörd: Utgift: För utgifvande af katalog öfver Karolinska-mediko-kirurgiska Institutets anatomiska museum * 1,000: — Gratial - 200: — 1,200: — Balans till år 1864: Utlånta medel mot Skånska Hypotheksföreningens 5 % obligationer, inköpta al pari, 13,500: — Fordringar . 266: 88. 15,256: 15. Fonden För Lappmarks ecklesiastik-verk. Debet. Balans från år 1862: Uppbörd: Arsanslag 11,000: — Räntemedel 1,725: Utgifter: Presterskapets aflöning m. m 11,440: 24. Balans till år 1864:
Hvar morgon hämtade han från stranden kvistade ungträd och ris och granbarkstycken och till sist byggde han en härd af stenar, där han natten lång lät enriset pyra och glöda för att bortjaga myggen. Under sina göromål talade han emellanåt halfhögt för sig själf och låtsades att han var fogde öfver ett helt arbetslag, och holmen kallade han Villerö. Rätt ofta mötte han getpigan. Hon hette Lena, och med sin stickning gick hon och vallade på vindfällen och ängslyckor. Hon lärde honom att sätta giller och snaror. Slutligen råkades de hvar morgon för att efterse, om jaktlyckan varit dem gunstig, och hon gjorde honom till god vän med alla de vilda djuren. – Såg du den granna fågeln? – frågade hon, – och pekade på den blåsvarta orrhanen, som väckte hela skogen med sina dundrande vingslag. – Honom kallar jag Rika ungkarln från Växjö, för han frågar hvarken efter anhöriga eller hem utan sitter bara i sin fina flöjelsrock på värdshusen och smörjer kråset ... – Och nu kan du höra! – sade hon en natt, när ufven tjöt i klefvet. – Honom kallar jag Uppbördsskrifvaren, för när han vänder hufvudet i sin hvita krage och skakar sina hårtestar och rullar de röda ögonen eller smäller med näbbet, då förfärar han både människor och djur. Men gäller det bara de menlöst hvita små äggen i hans eget bo, då skall du se! Då har han fadershjärtat på rätta stället ... Om ingenting kunde hon dock så många sägner som om tranorna. – Aldrig, – sade hon, – har jag ännu fått se de långbenta och skalliga tranorna, när de på sina aflägsna mossar stöta i trumpeterna och hålla höstting för att flytta. Rundt lägret ha de förposter, som sitta med en sten i sin ena lyfta klo, så att den skall falla ned och väcka dem, om de somna in. Men det är det underbaraste, att om någon människa då ser de askgrå fåglarna lyfta, börjar hon själf slå med armarna och längta att få flyga med så högt, att sjöarna nere på jorden bara likna små glindrande vattendroppar. – Tranorna vill jag se, – svarade Johannes.
Memorial, i anledning af Jliks-Ständens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Lag-Utskottets Betänkande N:o 51 och Memorial N:o 59 öfver väckta motioner om förändrad lagstiftning angående panträtt i lös egendom. I förstnämnda Betänkande hade Utskottet föreslagit antagande af en författning angående underpant i lös egendom; och då detta förslag antogs endast af Hedervärda Bonde-Ståndet, men afslogs af Högvördiga Preste-Ståndet samt återremitterades af Höglofliga Ridderskapet och Adeln och Borgare-Ståndet, framlade Utskottet i dess ställe genom Memorialet N:o 59 ett förslag till författning om förlagslån och hemställde, att Rikets Ständer måtte för sin del besluta dels en författning om förlagslån af följande lydelse: »Med upphäfvande af hvad om förlagslån och förlagsfordringars intecknande och betalningsrätt nu är genom särskilda författningar stadgadt, förordnas, som följer: § I Gifver någon förlag i penningar eller varor att dermed drifva jordbruk, bergsbruk, fabrik, handtverk eller fiske, och vill det förlag inteckna, varde afhandling derom upprättad med namn, dag, årtal och vittnen under. I den afhandling skall uppgifvas såväl försträckningens belopp och dess egenskap af förlag för viss uppgifven rörelse samt vilkoren för återbetalningen, som ock stället för rörelsens drifvande eller, om förlaget åt fiskare lemnats, dennes hemvist; och må inteckning icke fastställas, utan att förlagstagaren i handlingen sådant uttryckligen medgifvit. Bih. till R. St. Förlagsgifvare ege att åtnjuta så stor vinst af förlaget, som lian betingat, ändå att den öfver sex för hundrade om året stiga skulle. § 3. Räkning öfver intecknadt förlag skall för hvarje år inom tre månader efter dess utgång förlagstagaren af förlagsmannen bevisligen tillställas. Är räkningen förlagstagaren vederbörligen tillställd, och har han ej, inom tre månader sedan han den mottog, antingen tillsagt förlagsmannen, att räkningen ej godkännes, eller ock klander derå instämt, vare då räkningen lika utmätningsgild som förfallet skuldebref. § 4.
Skrifvelse af den 3o April 1810, deruti medgifves K. M:t alt under hvarje JlufvudTitel fritt och obehindradt disponera AnslagsSunimornej ansett, att äfven hvarje annan öfverflyttning från ena till andra Anslaget inom HufvudTiteln kunnat, i fullkomlig öfverensstämmelse med våra constitutionela Stadganden, anbefallas, i händelse K.M:t pröfvat sådant nyttigt och ändamålsenligt. Öfver den utaf Casper Wijkman anmälte Anmärknings-anledning anser Utskottet sig icke böra något annat Utlåtande afgifva, än att det anmärkte förhållandet redan uti Utskottet varit pröfvadt och uti dess förra Bet. N:o 151 framstäldt. Vid Ilr Grefve Grönstedts och Hr Frih. af Nordins anförande af giltigheten, att till aflöning använda besparde Underhållsoch BeklädnadsMcdel, får Utskottet erinra, att, då Flottans Anslag till Försvarsverket i allmänhet befunnits otillräckligt, det påtagligen varit ändamålsenligare att för brister deruti använda hvad af samma Anslag kunnat besparas. Men, ehuru Utskottet ej kan bestrida, att, enligt R. Sttrs underd. skrifvelse af d. 3o April 1810 K. M:t sedermera inom HufvudTitlarne fritt disponerat Anslagen, kan Utskottet likväl ej medgifva, att R. St:r skulle vara häraf hindrade att föreskrifva vis - Betänkande!!, N:o a5o. 251 sa vilkor för gifne StätsAnslags användande; och har Utskottet, oagtadt sä väl ofvanberörde af llr Friherre af Nordin, sorn hos H. PresteStändet af Hr Professor Geijer och hos V. B or gare Ståndet af Hr Noréus häremot gjorde anmärkningar, ansett sig böra förnya dess hos R.
Gitter han ej eden gå; håfve saken lappat. § 4. Hvad om bevisning för uppgifven rätt till utmätta lösören är genom 3 § stadgadt, skall ock tillämpas i de fall, då tvist uppslår om gods, som i a Brädt bo finnes, men uppgilves tillhöra annan än gäldenären.” Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 28 Oktober 1860. '2(54 Fvp e t/i t io n v - U Is k otte ts Förslag till underd. Skrifvelse N:o SOS. IiT:« »O». Uppläst och godkändt hos Kidd. och Adeln den 27 Okt. ltifio. Presle-Slåndet den 27 — -— Borgare-Slåndel deri 27 Bonde-Ståndet den 21! Rikets Stiinders underdåniga skrifvelse, om förändring af telegramportot. (Allm. Besv.- och Elton.- Utskts Bet. N:o 108.) S. A. K. Hos Bikets Sländer har blifvit anförd!, alt efter det E. K. Maj:ts nådiga Beglemente af den 4 Juni 1859 för Elektriska Telegrafverket trädde i verksamhet, stora svårigheter för allmänheten uppstått alt, utom i yttersta nödfall, begagna sig af Telegrafinrättningen. Ett medelporto af ej mindre än 2 B:dr R:mt hade nemligen blifvit bestämdt för hela Biket, men ordantalet deremot nedsatt till tjngu ord, i hvilka dessutom skulle inräknas adressen, för hvilken förut fått afgiflsfrilt användas fem ord.
Bifölls. S. D. Föredrogos och lades till handlingarne Stats-utskottets memorialer: N:o 185, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 131; N:o 186, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 153; och N:o 187, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 165. Från Hederv. Bonde-ståndet. S. D. Föredrogos och biföllos Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens, sedan deri 27 nästlidne Maj på bordet hvilande betänkande N:o 12j i anledning af väckta frågor om nedsättande af en kommitté tor undersökning, rörande skogshushållningen, om inskränkning i dispositionsrätten af enskild skog, om förhöjd ansvarspåföljd för åver - 436 Prot.-utdrag den 5 Juni 184-8. kan samt om ett förändradt hushållningssätt i afseende på härads-allmänningarne; N:o 13, i anledning af väckt fråga om upphörande af så kallade jura patronatus; N:o 15, i anledning af väckt fråga om ändring i nu gällande stadgande, rörande tiden, då damlucka skall vara öppnad; N:o 16, i anledning af väckt fråga om ändring af de lagrum och författningar, som föreskrifva undersöknings hållande af häradsrätt i åt' skilliga ekonomi-mål; samt N;o 17_, i anledning af väckt fråga om prygels trädets upphörande. S. D. Efter skedd föredragning bifölls Lag-utskottets sedan den 27 nästlidne Maj på bordet hvilande betänkande N:o 51, i anledning af väckt motion om upphörande af fälsemans serskildta forum. S. D. Remitterades till Bevillnings-utskottet ett af Tobias Lind från Götheborgs och Bohus län ingifvet Memorial om krigshjelp af pastorer. S. D. Remitterades till Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskotten Erik Måssons från Blekinge län den 29 nästlidne Maj bordlagda motion, angående ny rotejemkning inom Blekinge. S. D. Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens, den 31 nästlidne
För gossar, som eftersträfva högre bildning än den folkskolan kan lemna, finnas af staten bekostade lärdomsoch apologistskola-, gymnasier, universiteter och flerahanda andra inrättningar, men för flickor har staten icke beredi tillgång till annan bildning än den, som folkskolan kan meddela. Den tid är likväl längesedan förbi, då mannen ansåg qvinnan som slaf, ehuru han i öppen fejd stridde om hennes egande. En sednare lid och mildare seder erkänna öppet hennes värde för samhällets bestånd och utveckling. Det är i familjens sköte som statens religiösa och moraliska lifs yttringar ega sina kraftigaste rötter, och det är qvinnan, som gehom sin ställning såsom maka, mor och husmoder, och framför allt såsom det blifvande slägtets uppfostrarinna, har det största inflytande på religiositetens och sedlighetens utveckling inom denna första samhällsbildning. Mot särskilda undervisnings-anslalter för fruntimmer invändes visserligen, att just derföre, att qvinnans egenlliga verkningskrets är familjen, behöfver hon icke andra egenskaper och kunskaper än dem, som fordras för utöfningen af hennes pligler inom det husliga lifvet. Detta må ock i allmänhet och hufvudsakligen vara sanni, men begreppet om hvad, som utgö» föremålet för qvinnans verksamhet, hvilar dock icke alltid på sanning och 3i rättvisa, da denna verksamhet inskränkes lill blotta förmågan att tillreda de för hushållet behöfliga födooch beklädnads-ämnen, och att tillse, att inom husets ekonomi allt ordentligt tillgår. Högre äro qvinnans pligter.
Med en sådan stam menar jag icke blott en stam af soldater; jag önskar, att den måtte utgöras af fullkomliga instructeurer. En sådan idee, som jag sålunda gör mig af stam i allmänhet för beväring, tror jag icke någonsin kan realiseras med indelta armeens bibehållande. Jag inskränker mig till hvad jag nu yttrat, rörtde de anmärkn:r, som blifvit gjorda vid Utsk:s hetänk., emedan jag ej anser det tillbörligt att nu upptaga tiden dermed, då jag i alla fall i Utsk. får tillfälle att taga närmare kännedom deraf och måhända äfven ingå uti pröfning och besvarande af åtskilliga yttranden, som här, i anleda, af Utskts betänk., blifvit framställda. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att ännu flere talare anmält sig till erhållande af ordet i detta ämne, och hemställde, då tiden nu var långt liden, om Ståndet ville tillåta, att öfverläggningen finge afbrytas, för att på eftermiddagen återtagas. Gr. Frölich: Som jag haft äran alt anmäla mig, sedan en ledamot Gr. Löwenhjelm yttrat sig, och mitt anförande endast kommer att innefatta ettsvar derå; så anhåller jag ödmjukast, att, innan R. o. Ad. åtskiljes, få afgifva detta svai'. Mina orsaker dertill hoppas jag alt R. o. Ad., sedan jag yttrat mig, nogsamt skall inse. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han förmodade, i anledn. af Gr. Frölichs yttrande, lämpligast vara, att plenum fortsattes. Hr von Wahrendorff, Martin, uppläste följande: Till följe af den anledn. StatsUtsk:s betänk, lemnar, alt K. Krigs-co!l:m bör komma att annorlunda organiseras, anhåller jag att R. o. Ad. täcktes tillåta mig alt framdeles framlägga handlingar, som skola bidraga att motionera be liofvet af en sådan reorganisation. Hr von Wahrendorff tilläde derefter muntligen: Jag begagnar tillfället, då jag nu innehar ordet, all söka bestrida hvad Frih.