Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Act rörande dess Rådgifvare, samt att Riksens Ständer genom en underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:ts tillkännagif. va deras önskan om rättelse för framtiden uti »ådane omständigheter, som under den För fl u r ne tiden icke alltid vitsordat tillvarelsen af io8 Den io Julii f mi en oafbrutit Constitutionsenligt handlande Mi-1 nistére» Bilagor till Pleni-Proto collet för elen 10 Julix, eftermiddagen. Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus: Då jag anhöll om ordet skedde det för att säga några ord till mitt försvar emot den värde Talaren, som näst efter mig uppträdde på bänken» Jag begagnar dess benägit gifna förklarande af sin aktning för andras öfvertygelse, för att å min eida förklara, det jag aldrig ägt och ej heller yttrat den öfvertygelse, att Ridderskapet och Adeln borde låta en skrifvelse till Kongl. Maj:t afgå, i hvilken ConstitutionsUtskottets Betänkande skulle upprepas. Jag har föreslagit aflåtsndet af en underdånig skrifvelse såsom vehikel åt Betänkandet. Ligger något otillbörligt deri att detta Den 10 Julli e. m. detta Betänkande i underdånighet underställes Konungens uppmärksamhet. Än de Betänkanden tom Revisorerne till Rikets Stander afgifva, sedan de fulländat granskningen af Statsverkets räkenskaper; säger icke Grundlagen, att en afskrift deraf skall tillställas Konungen? Hafva vi icke sett att Styrelsen i anledning derutaf vidtagit åtgärder, som spridt ljus öfver de anmälte förhållanden, innan ännu Ständerna hunnit samlas, och sjelfve tagit kännedom af Revisorernes förrättade granskning. Då lagen stadgat att Konungen skall upplysas öfver hvad som i underordnade räkenskapsverk befunnits anmärkningsvärd! hvarföre skulle det anses otillbörligt att genom en afskrift af ConstitutionsUtskottets Betänkande upplysa Konuogen om de förhållanden, hvarom ConstifutionsUtskottet ansett sig böra upp« lysa Ständerna och Nationen.
Mast Iun. 894. — Kongl. Maj ts nädiqa Swar Aug. 8?.?. Adeliga Iungfru-Stift; se Iunfru-Stift. Adelina privilegier; se privilegier. Adelsfanan, om förändring och indragning deraf, Iun. 8;4. Adelstap, om desi arftlighets inskränkande till äldsta sonen och äldsta grenen Iun. 511. Lin upphäfwande af Kongl. Febr. Apr. nio. Häiorbktii, Iscod, yttranden, tvet. 4172. prov. 1478. Dec. 99. i 4 Register. Hälerenkr, Carl kodan, des, swar pä Standernes Lacksägelsc-Adrest, Maji 40. yttranden Dec. 1241. Friherre,introduction, Mars 700. Häl«?r,-,p!!erc, Oesrg, desi swar pä Standernes Tack, sägclse-Adrest, Maji 41. , Yttrande, tk. Adoption; se Ilniigcl. Adrefi, Tacksägelse, kill H. K. H. Riks-Föreständaren. för stiilsstyrelstns emottagande, Maji 6.11.41. 42. Till Hs Er. Hr Grefwe rciwgsxor, Hr Gen. Majoren ^ällwcreML, Hr Lfwerste Lieutenanten ^illvr^ sparre och alla Swerige v serstilta Armöe - Eorpser, Maji 5. 7- iy. 21. zo. 44. 48. ^ Till Konungen för ätcrwunncn fred, Febr. 185. 469. 471. Apr. 811. 71;. 818, — och Lyckönstnkngs till Konungen d. ig Mark, Mars, 441. 440. 545. Dvs ratt att söka och erhålla skifte i skog och Utmark Sept. 782, Gct. lisl, 1212, 1218. 1424 1-68.
EN SJÄLS UTVECKLINGSHISTORIA AF AUGUST STRINDBERG. STOCKHOLM. ALBERT BONNIERS FÖRLAG. STOCKHOLM. ALB. BONNIERS BOKTRYCKERI 1886. Rädd och hungrig. Fyrtiotalet hade gått ut. Tredje ståndet, som genom 1792 års revolution tillkämpat sig en del af menniskans rättigheter, hade nu blifvit påmindt om att det fans ett fjerde och ett femte, som ville fram. Svenska bourgeoisien, som hjelpt Gustaf III att göra den kungliga revolten, hade längesedan recipierat i öfverklassen under förre jakobinen Bernadottes stormästarskap, och hjelpt till att motväga adelsoch embetsmannaståndet, hvilka Karl Johan med sina underklassinstinkter hatade och vördade. Efter 48 års konvulsioner togs rörelsen om händer af den upplyste despoten Oskar I, hvilken insett revolutionens omotståndlighet och derför vill passa på tillfället att få äran af reformernas genomförande. Han binder vid sig borgerskapet genom näringsfrihet och frihandel, med vissa inskränkningar naturligtvis, upptäcker qvinnans magt och beviljar systrar lika arfsrätt med bröder, utan att samtidigt lätta brödernas bördor såsom blifvande familjeförsörjare. I borgarståndet finner hans regering sitt stöd gentemot adeln med Hartmansdorff och emot presterskapet, hvilka utgöra oppositionen. Ännu hvilar samhället på klasser, temligen naturliga grupper efter yrken och sysselsättningar, hvilka hållas i schack mot hvarandra. Detta system upprätthåller en viss skenbar demokratiskhet, åtminstone i de högre klasserna. Man har ännu icke upptäckt de gemensamma intressen, som sammanhålla de öfre ringarne, och ännu finnes ej den nya slagordningen, fylkad efter öfveroch underklass. Derför finnas ännu inga särskilda qvarter i staden, der öfverklassen bebor hela huset, afsöndradt genom höga hyror, fina uppgångar och stränga portvakter. Derför är huset vid Klara kyrkogård, oaktadt dess fördelaktiga läge och höga taxering, ännu de första åren af femtitalet en ganska demokratisk familistér. Byggnaden bildar en fyrkant omkring en gård.
Uti desse sistnämnde skola icke allenast granskas alla öfver Taxetingarne anförde besvär och reservationer, utan äfven hela förhållandet af LäneTaxeringen i det hela, iså att en billig, jemn och rättvis fördelning af Bevill ningen, grundad på enstämmighet af Hemthänsvärden i särskildte districter och uppgifter af annan inkomst, blifver iakttagen. Intet synes derföre vara af större vigt till säkerhet så väl för påräknade inkomster för Staten, som för de Skattskyldige, än att denna ömsesidiga rätt blir med möjligaste noggrannhet bevakad. Och huru skall BevlllningsVtsiotttts J^tlZrxlatiåtn. 659 fcådant kunna väntas, om, såsom hittills skett, och afveta i denna föreslagna BevillningsFörordning blifvit stadgadt, ett visst bestämdt antal Ledamöter härtill kallas? häraf skall ju alltid inom hvarje Län årligen hända, att ifrån flere Stader ooh Taxerings-distr!ct skola saknas Ledamöter^ hvilka iså val till upplysningars afgifvande, sorn bevakande af de Skattskyldiges rätt synas böra Vara tillstädes. Jag föreslår och yrkatf*défföréj att ifrån hvarje Stad och Taxerings-district en Ledaniot ibland de ifrån TaxeringsComitéerile uppgifna blifver inkallad till Ledamot i hvarje Läns Pröf. ningsComitée. Man torde häremot invähda, att på sådant sätt antalet af PröfningsComitéernas Ledamöter blefve olika i olika Lärl, och ätt svårighet för Herrar Landshöfdihgär härigenom upp.' Står , att kalla ett jemt antal Ledamöter af hvarjö Stånd och Glass; mert det förra anser jag böra vara en laglig följd af Svensk Mannarätt att beskatta sig sjelfve, genom sina Fullmägtige som. aldrig till visst antal äro bestämde för Jtiksdagar, och det senare skall alltid en klok Och för det allmänna bästa nitisk Landshöfding alltid kunna i tillbörlig proportion kalla och bestämma.
Kontant anslag, enligt Kongl. Maj:ts stat, 187,258: 3. 6. Indelta räntor, enligt markegång, på förslag 389: 40. — Skuld, antecknad inom linien, 31,545: 31. 3. Credit. Utgifter: Fästnings-artilleriet 5,630: — •—• Infanterioch kavalleri-regementena samt bevä rings-manskapet 37,260: 47. 2. Indelta räntors debiterade värde 389: 40. Balans till år 4858: Förskotter, upptagna inom linien, 79,301:23. 8. Debet. Balans från år 4856: Uppbörd: Kontant anslag, enligt Kongl. Maj:ts stat, 60,000: Arrende-, jordskyldsoch tomtöre-medel 1,669: 22. 9. Balans till år 4858: Credit. Balans från år 4856: Utgifter: — Balans till år 4858: Debet. Balans från år 1856: Uppbörd: Kontant anslag, enligt Kongl. Maj:ts stat, Ersättningar Bevärings-manskapets utredning Till fiörsvars-verkets fullständigare ordnande Diverse inkomster Balans till år 1858: Anticipation Skuld, antecknad inom linien, 25,488: 2c Credit. Balans från år 18b6 Anticipation Skuld, antecknad inom linien, 2,223: lé Utgifter: Yärfvade Arméens beklädnad Indelta Arméens utredning Bevärings-manskapets dito Musikaliska instrumenter Beklädnadshjelp för under-officerare Sängkläder och servis-medel Medicinaloch instrumental-attiraljen Förrådens diverse behof Hyror Transportkostnader Försträckningar mot ersättning Försvarsverkets fullständigare ordnande Diverse utgifter Balans till år 1858: Kontant behållning Genom kontrakt med Kongl.
Icke ma någon til anteckning anmälas, som sig ej kil Riksdagen personligen inställt, ej eller koster för honom utgifwaS. De, som ej infunnit sig wid sörsta upropet, kunna sig anmäla wid det andra, som börjas dä det första för sig gatt genom alla M Gasterna. §. 12. -5Z §- 12. Dagen förr an Konungen >' Näder kallar Ridderskapct och Adeln cil Rikssalen, jker ä-wen en dylik anteckning med rwä.uie uprop, dock ej under pästäerrde klenum. Sedan ma ingen antecknina tilläta-r, förr än Riddarhus-lkffottet är körordnadt. Dttta U skott bör ock endast för anteckningar sammanträda mmvst kw^n» rre gånger r mockan, undarikaga de ?lom-dagar. Skulle Hufmudmanncn för en ärr, innan Rd» darhus-U Kottet är waldt, sig instina, ma Riddarhus» kstlcalon honom iinlrliwa; men derom wid UijkoltelK första saimngnkräde afl.mna berättelse. Z. N. Den, sem ej npnärt laga ar, ma ej pä Riddarhuset antecknas. Tll utrönande häraf bör den, svar sörsta gängen trl Riksdagsman sig aumä-er, upte dcwrs om sin rätta Lider af Presterskapet, genom utdrog as Kyrkoboken fran den ort, ter han f dd är, hwister demis sedermera med Riddarhusets 6ansaio§rfka Itbelier jamnsöreS. § 14. Ej ma nögrn Fullmagt för gällande anses.- som icke af atrenS H ifw.-dman är urgilw n, egenhändigt, uiidersiktiswen och med är:ens Ligneie betrasiad, samt ställd ester följande k'armu!8ue: Til den allmänna Riksdag, som kommer at taga sin början i k>I. hl. den dil. warder di. harmedelst besustmägtigad, at för .
Den inneslöt hans sista helsning: »Jag är död, Rosa!» stod der ju skrifvet. Se, hvad är det för en himmelsk eld, som förklarar hennes anlete? Hon sätter yxan till sitt klappande hjerta. En sekund – ett hugg – och allt skulle varit slut! O, kärlek, kärlek! Men – hon släpper yxan – med ett anskri af glädje störtar hon i hans öppnade famn. Han var ju der! Han lefde!! »Albin! »Rosa!!!» Tredje Delen. “Ett lyckligt parti.“ Rosa och Albin blefvo gifta! Fjerde Delen. “En nyckfull qvinna.“ Anna var fem år gammal. »Jag vill ha karameller!» sa Anna. Mamma skickade efter två skålpund Hakes N:o ett. Anna rynkade på näsan: »Jag vill ha äplen i stället.» Mamma lät hugga ned ett äpleträd. »Nej, jag bryr mig inte om äplen,» sa’ Anna och stormgret så der bortåt ett par veckor. Anna blef tio år. »Jag vill ha en ponny!» sa’ Anna. Pappa köpte henne en ponny. »Nej, jag tror jag vill ha en häst – en stor häst!» Pappa köpte henne en stor häst. »Usch, hvad det är tråkigt! – Jag vill rida på en åsna.» Och hon klättrade upp i pappas knä. Pappa var kammarherre. Anna blef tjugo år. »Jag vill gifta mig med en husarlöjtnant!» Löjtnanten kom. Hon nöp honom i vaden, men som han ej märkte det, fann hon att han var stoppad. Han fick afsked. Dito en grefve. Dito en baron. Dito en kunglig sekter, m. fl. m. fl. Hon har försvunnit. Jag tycker mig hvarje dag igenkänna henne, men finner alltid en annan. De äro sig alla lika. Femte Delen. “Rosen på Tistelön.“ Förfärligt bröto sig de af stormen piskade böljorna mot de rysliga »pater-nosterskären». Det var ett riktigt smugglareväder. Ensam i sin lilla koja på stranden satt Tistelöns väna ros – en sjuttonårig flicka, och tänkte på sin älskade jaktlöjtnant, som måste vara ute en sådan natt.
Att framställa felaktigheter eller fördelar af andra Nationers sig förcskrefne Representation och Styrelse-Lagar, är dessutom öfwer -mina kunskaper, hwilket äfwen skulle förswära walet emellan desta, om nu derom wore fräga. Att Frankrikes Kejsare kan med den der »varande Representation utöfwa en nästan oinskränkt magt, och Minifteren i England äfwen med sin Representation genomdriswa nästan hwad plan som belst, är hwad jag tyckt mig af erfarenheten hafwa funnit. Allt bör äsyfta derhän, att genom bade Representation och Regerings-Form bidraga att giswa Konungen all magt att bewisa sitt Folk wälgerningar, och icke betaga honom något annat än rättigheten att förtrycka det. Med alla de ofullkomligheter som kunna tillwitas wär nu warande Constitution, och svin efter dest egen föreskrift kunna rättas, har detta warit syftemålet wid dest författande af detta Utskott, och dest antagande af Ständerne, ehuru , stor hastighet tidpunctens kraf dcrwid än älade. Andamalets minnande, Folkets sällhet, beror af Konungens wishet och wilja, och jag anser denna Constitution, werkställd af en sädan Styresman, ganska anwändbar för detta ändamål. Det är sannt, att Constitution och Representation ej äro detsamma. Men de sta dock i den närmaste förening med hwarandra, och en total förändring af den sednare kullkastar åtminstone RiksdagsOrdningen, Rikets andra Grundlag, desta Ständers mart 8 manaders arbete. Att nu strax ester densammas af Konungen skedda antagande och anbefallande till allmännelig efterlefnad föreslå en sadan Expeditioner till Riks-Stäiideu. total föra »dr ing, och endast finna den tjenlig för 5 ar, eller till nästa Lagtima Riksdag, tror jag icke rädligt. Jag kan i fa fatta omständigheter för min enskilda del icke anse mitt anbefallde yttrande i denna tidpunct böra sträcka sig till ett förkastande af den redan antagna Representationen.
Jo, en sådan beväringsskyldig skarpskytt har visserligen hört talas om en lag, som förbinder honom till tjenstgöring i allmänna beväringen, men han har sjelf ett exemplar af sin egen skarpskytteförenings stadgar, hvilka han lofvat efterlefva, och i dessa stadgar står, att han skall öfva sig i exercis och målskjutning. Detta har han så val fullgjort, att han af en officer från närmaste regemente deruti blifvit godkänd. Men i dessa stadgar står äfven, att skarpskytteföreningen endast förbundit sig att försvara den stad eller socken, hvarest den är bildad, och det ligger inom möjlighetens, ja sannolikhetens område, att en skarpskytt 10 år härefter, på grund af dessa stadgar, och på grund deraf, att ingen annan skarpskytt blifvit kallad till tjenstgöring vid armén hela denna tid, verkligen skulle tro sig göra tillfyllest, om han äfven vid utbrytande krig endast uppfyller de åligganden, skarpskytteföreningens stadgar föreskrifva. Hr Ridderstad, hvilken jag härmed får hembära min tacksamhet för det varma intresse, hvarmed han försvarar beväringsinrättningens helgd, yttrar till inledning för sitt förslag, ang:de vissa tillägg till de vilkor, hvarunder, enl. förut väckt förslag, skarpskytt må befrias från ett års beväringsexercis, bland annat följande: »Visserligen förändrar förslaget ingenting af någon betydenhet i den nu fastställda beväringsorganisationen; men icke dess mindre finge den friviliighetsidé, som utgör skarpskytteföreningarnes lifsvilkor, elt finger af sitt lif med i sagde organisation, hvarigenom utan tvifvel den hitintills temligen förstenade eiler Mösa beväringsstommen skulle känna sig en smula elektriserad, eldad till mer omfattande, rask och frisk uppfattning af värnepligtens fosterländska betydelse, väckt till verklig krigisk lefnadslust. Visserligen innebär icke heller förslaget något intrång på skarpskytteföreningarnes frivillighet; men icke dess mindre skulle dessa föreningar, genom det förtroendefulla uppdraget, känna sig mera erkända af och ansvariga inför landet, samt sålunda manade, att ännu ytterligare anstränga sina krafter, för att värdigt motsvara sin hedrande nya ställning.
Men för alla dessa behof skulle alla tillgångar saknas, om Utsk:s förslag bifölls. På aila dessa skäl anhåller jagom återremiss och att dessa anmärkntr malte få medfölja. Hr Nordensköld: Då jag förra gången hade ordet, glömde jag alt erinra om hvad Hr Rosenblad nu nämnt röride otillräckligheten utaf de af Utsk. tillstyrkta 45,000 f:dr för sjöexpeditioner. Jag kan icke betvifla alt Konungen äger rättighet att begagna convojcassans hela besparing för detta ändamål. Nästa är kan det blifva behöfligt, att flere örlogsman visa sig i Medelhafvet, och dét är således absolut nödvändigt, alt Regerrn dertill äger medel i händerna. Convojcassans första upprinnelse grundade sig äfven på den förutsättning, att handeln måtte kunna beredas det stöd och skydd, sorn tinder särskildta förhållanden på olika lider kan erfordras, och som för ändamålet är tillräckligt. Jag hade derföre trott, att hela den summa, hvarmed Norrige bör bidraga till handelns skyddande, borde, utan atti beräkningen upptagas hos oss, afsältas för att begagnas för sådana ändamål, hvilka måhända snart nog kunna uppstå. Jag anhåller, att StatsUtsk. äfven ville taga denna omständighet i öfvervägande. Hr von Troil, Emil: Då jag har mig bekant, att åtminstone ett Stånd beviljat återremiss af detta betänk., så vill jag icke bestrida detsammas återremitterande äfven för detta Stånd, ehuru jag vågar tro, att de hittills gjorda anmärkningarna grunda sig dels på misstag om betänk:s ordalydelse och dels på oriktiga åsigter i sak. Det är måhända en enda anmärkn., som är nödvändigare, hvilken dock blott rör cn formfråga, som kunnat lättas vid riksstatens uppgörande, i händelse R. St. bifalla betänk.; den nemi, huruvida hela anslagsbeloppet för de gemensamma unionella utgifterna skola uppföras på Sveriges Rakes stal, och hvad Norrige lemnar anses såsom ersättning till Svenska statsverket.
Finnarnes namn, skulle således ofvan gifna förklaring innebära en påminnelse om "Guds utvalda," eller "himmelens söner," benämningar som endast Judar och Chineser hittils varit nog anspråkslösa att tilldela sig. Men jemförelserna stanna ej här. Tungus. ajama god nämndes. Att det första a är endast ett eufoniskt tillägg synes af Mongoliskan. Med den förut nämnda vexlingen af konsonanten j mot s få vi neml. Mong. sam, Tibetan. sang, hvilka båda i dessa språk betyda god. Det är just med anledning häraf som Castrén jemför Tibetanarnes Sang-fu, det godas källa, med Finnarnes Sampo; det Tibet. Sangfu uttalas neml. af Mongolerna Sampo, och fu källa, upphof, motsvarar åter det finska pää.59 Det återfinnes äfven under olika former hos andra altaiska folk: Tungus. bulak, Burät. buluk källa, Sojot. pas, Kojbal. bas hufvud, Kamass. Samoj. phâru källa; tydligast visar sig slägtskapen i det Ungerska fö, fej hufvud. Att åter, med kännedom om huru ofantligt ofta de begynnande aspirationerna h, s, j, nj byta plats med hvarandra i de altaiska språken, förneka identiteten mellan det Tungus. ajama god och samma folks njan, njangnja himmel,60 är omöjligt. Begge åter stå både i ljud och betydelse i det innerligaste samband med Samojedernas jama, Lapparnes jabme, Fin. juma-la, Sam. Num Och betydelsen af det mångomtvistade Sampo vore sålunda etymologiskt, icke blott det godas källa, utan äfven himmelens hufvud, guds hufvud, hälla, ursprung Här hade vi således att söka lösningen på denna i finska Mytologin hittils oförstådda gåta, som på detta sätt uppfattad sprider ljus öfver många dunkla ställen i Finnarnes urgamla dikt. Och märkvärdigt nog öfverensstämmer denna förklaring med allt hvad om Sampo i Kalevala-dikten säges, då man neml. serskiljer sednare tiders tillägg.
Frän ExpeditionsUtskottet: 1:0 Af den 23 sistledne Martii, deruti Utskottet utbedt sig Riksens Ständers förordnande, hvarest, antingen i Kongl. Srats-Contoiret eller tilläfventyrs i Riksens Ständers RiksgäldsContoir, Boktryckaren finge anvisas att efter hand och i den mohn Tryckningen skulle be - I i6o Den i April. talas lefverera de exemplar af Bihanget til! Riks-Ståndens Protocoll, hvilka icke lemnäs till Boklådan. 2:0 Af den 28 sistledns Martti, deruti Ut* skottet af anförde skal tillstyrkt en förändring uti Utskottets, af Riks-Ständen redan godkände Förslag till Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Majit, angående anstånd med indrifvande af den å Vesterbo; tniska Lånet ännu återstående del, som skall erläggas af Innevånarne i Norrbottens Län. Upplästes följande från de öfrige RiksStånden ankomne ProtocollsUtdrag, nemil* gen från Högvijrdige PrestcStåndet: Af den 17 sislledne Martil. 1:0 Om Återremiss af Statsoch Banco-LTt* skottens Betänkande, i anledning af den delaf Kongl. Maj;ts Nådiga Proposition d. 16 Decemb. 1817 om allmänna Peninge-rörelsen och Myntvärdets upprätthållande, som angår Malmö-, GöthaCanai-Bolagssamt Götheborgs Discont-Verks utredning. 1 . * 2:0 Om anmodan till Constitutions-Utskotfet att inkomma med uppgift å de Förslag till ändringar i Grundlagen, sorn af samteiige RiksStånden blifvit antagne. 3:0 Den i April. 3:0 Om bifall till LagSamt Allmänna Besvärsoch Oeconomiae-Utskottefts Utlåtande, i fråga om lösens beräknande för Skattehemman, Arfvingar emellan, samt gräns tor Hemmansklyfningar.
alla möjliga slag af blommor och blad (Ribbing, Koskull, EkeDe uppstå genom sköldens olika delning och utgöra de blad samt gamle h e r r Sten Stures från näckrosen hämtade vackraste vapnen, emedan de äro de enklaste och oftast de sjöblad) samt hela träd (Fock, Cederström) eller delar däraf äldsta. Exempel på dylika i Svenska vapenboken äro Natt (Stackelberg, Ekestubbe, von Block, Taube). Bland blommor och Dag, Sparre, Baner, Kagg, Tott, Broms, Bjelke, Königsvilja vi nämna konvaljen (Stake), rosen (von Rosen, Roos) och marck, Marschalk, Soop, Diicker, Kåse, von Schwerin, Falkenmispeln (Hamilton), hvilken i vår gamla vapenbok med orätt berg, Rudbeck, Rönnow, Nordenflycht, etc. h a r förblandats med den förra. Från firmamentet h a r heBland naturföremålen hafva djuren fått den största anraldiken plockat ned icke blott sol, måne och stjärnor (von vändningen, och af dessa hafva föredragits de stoltaste: lejon Blixen, Månesköld, Gyllenstierna), utan äfven regnbågen (von och örn, sedan gammalt ansedda som fyrfotadjurens och fågPfuel). Att i ett land som vårt berg (Reenstierna, Bergenstråhle) larnes konungar. De äro dock på vapenskölden ganska olika och strömmar (Strömfelt) ofta påträffas, ä r ju ganska naturligt, Gotisk örn sina förebilder i verkligheten, och en zoolog skulle blifva % Renaissanceörn Leijonhufvud S:t B i r g i t t a s v a p e n Brahe 29 Grip Oxenstierna IDUNS JULNUMMER Gyllenstierna] Lorraine Beauharnais S t e n S t u r e d. ä:s v a p e n Föremålen i tredje afdelningen, de som hafva mänskligt arbete och verksamhet till grund, äro af alla möjliga — och tyvärr ofta äfven af omöjliga — slag.
Om den svenska qvinnan bryter med inrotade vanor och fördomar, skall ej detta återverka äfven på den svenske mannen, och en ny, bättre tid kanske randas? Frigören Er husmödrar, rycken upp Er, försöken blott ett hälft år att sjelf va vara förstyret i eget hem, att hushålla med ordning och sparsamhet, och I skolen säkerligen derefter ej åt legda händer öfverlemna det rike, I vid altaret fått Er anförtrodt. Hur skall jag tyda. mr skall jag tyda, älskling, att midt i glädjens dag, när lifvet stod lockande ljust och élUii ?i .&gt;:ay.h Å \ &lt; ' '. \ ' " ' Vänt med öppna anletsdrag, när dina röda .läppar intill min varma kind förtäljde ljufva älskogsord i smeksam sommarvind —: 1,; i 1 ett Tidningen nnehålier nästan uteslutande originalbidrag. — Uppgif å närmaste postanstalt namn och adress samt erlägg en krona, sa erhur skall jag tyda den klara tår, som plötsligt föll från ditt ögonhår, den klara, brännande tåren, hvars mening jag ej förstår? Hur skall jag tyda, älskling, att midt i sorgens stund, när tryckande lifvets smärta låg på unga hj er tans grund, när dina blåa ögon fördunklades af gråt och mina tunga tankars tropp ledsagade dina åt — hur skall jag tyda, att plötsligt drog en blixt af glädje, som föddes och drog blixtsnabbt öfver ditt anlet och mig med häpnad slog? » » Så skall du tyda, älskling, att midt i glädjens dag en räddsint aning hjertat grep om väntande smärteslag. Hur må vår unga kärlek, som är så svag och skär, uthärda vreda stormens våld, när mörka natten år när? Men när ditt hufvud böjde sig i sorg — hur gladdes jag innerlig, att åter vår starka kärlek till strid skall resa dig! » Johan Nordling. H e m m e t eller skolan? ÄI|ngenting kan ligga samvetsgranna föräldrar ssU mera om hjertat än omsorgen för deras barns andliga och kroppsliga väl, och i sammanhang härmed står i främsta rummet frågan om barnens undervisning.