Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den enås plats blir väl i Stadsgården eller Jernvägen, den andras i närheten af Nybrohamnen. I Friherre Ericsons sist utkomna skrift finnes ock åtminstone den förra erkänd såsom redan nu nödvändig och ett belopp af 8,000 R:dr beräknadt såsom årliga kostnaden för dess förvaltning. Men i och med detsamma man erkänner vissheten, eller åtminstone sannolikheten af dessa smärre bangårdars uppkomst, förringar man också vigten af den gemensamma bangården vid Röda Bodarne, hvars hufvudsakliga gagn ju skulle vara att,»genom trafikens samlande så mycket som möjligt på en punkt, förvaltningskostnaderna kommo att förminskas. Skola nu, i och för godstrafiken, två andra bangårdar i alla fall finnas, torde det ock vara skäl att under pröfning taga den frågan, om det ej vore lämpligast att till dem förlägga äfven passageraretrafiken, förutsatt att tillräckligt utrymme derför kan vid dem beredas och att de ej ligga alltför mycket aflägset från stadens tätare befolkade delar. Det sednare åtminstone kan väl ej sägas om de ofvan uppgifna punkterna, så att man väl må vara tveksam vid valet. För Stockholms stad och för de närmare eller fjärmare deromkring belägna delar af landet, hvilka hafva denna stad till skeppningsort eller för öfrigt med den stå i varubytes-förhållanden, är den vigtigaste delen af frågan, i dess helhet betraktad, mindre sammanbindningen genom staden af de två stambanorna, än möjligheten att lätt och billigt få till skeppning afsedda produkter nedforslade till beqväm hamnplats vid Saltsjön; för den närmast belägna trakten dessutom, att få sina till förbrukning inom staden dagligen inkommande varor aflastade i närheten af de torgplatser, hvarest de skola försäljas. Det kan väl ej förnekas att de två bangårdarne vid Stadsgården och Nybrohamnen minst lika väl, om ej bättre än den enda vid Röda Bodarne uppfylla detta ändamål; ja, att den sistnämnda i detta afseende är af ganska underordnad betydelse. Hvad deremot sjelfva sammanbindningsbanan beträffar, så är det för landet i dess helhet, ej för Stockholms lokala fördelar, som den är af framstående vigt.
Härvid måste först ihågkommas, att Femte bevärings-klassen vid slutet »f hvarje år afgår från de till krigstjenst skyldiges antal, och att alltså, från början af följande året ända tills den nya Första be värings-klassen hinner inmönstras och vapenöfvas, således under hela förra half-året, blott f vapenöfvade beväring* -klasser äro att tillgå; hvaremot under sednare haltåret, eller från Julli månad, då Forsta klassens öfningar böra vara' slutade, 5 vapenöfvade bevärings-klasser finnas att påräkna till armeens förstärkande och flottans bemanning. Om ock antagas kan, att faran för fiendtliga anfall vintertiden i allmänhet är mindre, återstå likväl af den tid, då blott 4 vapenöfvade bevärings-klasser finnas att tillgå, trenne månader, nemi. April, Maji och Junii, under hvilka denna fara måste anses lika stor, som under de påföljande sista 6 månaderna af året; hvaraf följer: att man vid bestämmandet af den del af Första bevärings-klassen ^ som ärligen vapenöfvas, måste beräkna densamma efter den tillgång vapenöfvadt manskap, som fyra beväringsklasser lemna. Tages dervid i öfvervägande, att Första bevärings-klassen, sedan alla till krigstjenst oduglige blifvit afräknade, nu öfverstiger 21,000 man, och att detta antal årligen växer, i mån af stigande folkmängd, så skulle, om hela Första bevärings-klassen årligen till vapenöfning uppkallades, Fyra beväringsklasser kunna lemna öfver 84,000 man till fyllande af landt-armeens och flottans behof under loppet af årets förra hälft, samt Fem klasser, öfver 105,000 man till samma behofs fyllande under sednare balfåret, sedau årets Första bevärings-klass hunnitj vapenöfvas.
Att framdraga de mänga bevisen, häfderna i detta afseende framlägga, leder lill för mycken vidlyftighet, nian att ändock öfvertyga dem, som icke önska att blifva öfvertygade. Utan äfventyr att begå misstag kan man dock våga påstå, att massan, ulan synnerligt afseende pä verklig förtjenst, företrädesvis väljer den som smickrar densamma, och alt historien knappt vet alt framdraga exempel på, alt massans förtroende fallit pä personer, som vägat säga dem sanningen. Utan ali behöfva framdraga bevisen från en förfluten tid, torde det vara nog alt framdraga dem från den närvar. Afven med erkännande af allt det goda, den democratiska andan åstadkommit i Förenta Staterna, i anseende lill massans intellecluela äfvensom matericla belägenhet, instämma dock resebeskrifvare af de olikaste politiska opinioner deruti, att massan smickras på det osmakligaste sätt; att en fullkomlig despotism i detta afseende är herrskande, fastän den ulöfvas i democratiens intressen; att minoriteten knappt vågar gifva sina äsigter tillkänna, om dessa innehålla några för massan obehagliga sanningar, samt att massans smickrare uteslutande ihågkommas vid representantvalen. Representanlkammaren anses äfven i allmänhet vara lemligen illa sammansatt, sä i intellectuelt som i moraliskt hänseende; roen correctivet ligger i senatens goda elementer; denna åter tillsattes icke directe af folket. En oupphörligt växande budget öfverklagas i alla länder, och äfven här. Det bureaucratiska intresset att ständigt öka så väl tjenster som löner, spelar visserligen härvid en slör röle; men de ökade utgifterna hafva äfven andra orsaker, såsom en oupphörligt tilltagande folkmängd, de af civilisationens framsteg föranledda mera invecklade samhällsförhållandena, befordrandet af samhällets intellectuclla och industriella utvecklig. Ar elt. lands försvarsverk icke ordnadt, äger det ingen trygghet för sin sjelfständighet, och i följd deraf ingen säkerhet för de hufvudsakligast af fredliga förhållanden befordrade intellectuella och industriella framstegen.
N:o 27, i anledning af ett Stånds återremiss af Memorialet N:o 17, innefattande förslag til! ändring i 14 8 Riksdags-ordningen. Lades till handlingarne. N:o 28, i anledning af två Stånds återremiss af Memorialet N:o 18,' innehållande förslag till tillägg vid 46 8 Riksdags-ordningen, äfvensom i sammanhang dermed till ändring af åtskilliga 88 i Riksdags-ordningen och Regerings-formen. Preste-Ståndet, som icke kunde annat än fortfarande anse den mening välgrundad, hvilken Ståndet vid pröfning af Memorialet N:o 18 såsom sin gemensamma tanke uttryckt, beslöt dock att, såsom Utskottet hemställt, så till vida foga sig efter de öfriga Riks-stånden, att det äfven för sin del antog Utskottets i sistnämnde Memorial afgifna förslag, att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästkommande Riksdag, med den redaktions-förändring, hvarom Utskottet, i öfverensstämmelse med Ridderskapet och Adelns i ämnet tillkännagifna gemensamma tanke, gjort hemställan. N:o 29, med voterings-propositioner, rörande Konstitutlons-Utskottets, uti Memorialet N:o 9, afgifna förslag till ändring af 68 8 Riksdags-ordningen. De föreslagna voterings-propositionerna godkändes. i Frän Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Ulskottets Utlåtande N:o 186, i anledning af återremiss å Betänkandet N:o 74, angående reglering af utgifterna under Riks-statens Nionde Bufvudtitel. Framställningar i afseende å 5:te punkten, om pension för Fristads-Uikaren i Kskilstuna A. F. Alfort; och 7:de punkten, om pension åt aflidne Justitiae-rådet M. Toréns döttrar. Lades till handlingarne. Yttrandet i afseende på 8:de punkten, om pension för Landshöfdingen, Grefve F. Ridderstolpes enka.
Det händer ej sällan, att en tillträdare af den betydligaste lideicommiss-egendom befinner sig i största förlägenhet i anseende till bristande förlags-capital, hvilket utgör hufvudvilkoret för att med någon industriel förkofran drifva livad slags större rörelse som helst, således äfven ett vidsträcktare jordbruk. Man ihågkomme äfven fördelen häraf för hypotheksinrättningarna, att nemi. kunna såsom delägare påräkna dessa innehafvare af betydlig egendom, inom nästan hvarje provins. Och då jag vågar hoppas, att R. St. inse behofvet af att, jemte de tysta förmånsrätternas afskaffande (uti motion hvarom jag blifvit af Hr Gr. Horn förekommen), äfven undanrödja alla andra uti våra lagar befintliga hinder för creditföreningars bildande och i ordning bringande, har jag trott mig derpå kunna grunda mitt ofvan framställda förslag, om hvars remiss till LagUtsk. jag anhåller. Dessa fyra memorial lades på bordet. 72 Den i Mars f. m. Hr af Robsahm, Carl Reinh., uppläste 3:ne anföranden, så lydande: i.:o För ett ämne af mycken vigt, ehuru icke nytt, utan tvärtom länge, mer och mindre offentligen, discuteradt, utbeder jag mig för några ögonblick R. o. Ad:s uppmärksamhet. Då man sammanräknar alla de fångar, som nu på Kronans fästningar, på correctionshusen och i andra häkten förvaras, lärer, som jag tror, totalbeloppet stiga till omkring 4ooo. Kanhända irrar jag mig något i denna beräkning; men att de utgöra mer än 3ooo själar, anser jag som säkert. Kär man nu antager, att en sådan varelse nied husrum, vedbrand, ljus, beklädnad, underhåll, bevakning, skjuts, transporter och reparationskostnader å deras hus eller förvaringsrum &c., troligen kostar det allmänna omkring 3a sk.
Efter detta förslag kan den ej bli rotehållare,is skyldighet: den mäste således falla pä K onan och bl, en för henne betydlig dxpence. Ersättningsförsiaget tjl rytén är icke eller nog tydligt ulfördt, Deri hade bort sägas att i-är vefla milkor antagas, uohörg contraeterye om matsäck, stinksoch drickspenningar; femron är ar också en altför lflng lid om gfgsften faststalles til 8 R:dr. Man kan ej rökna pä art myntwärdet för sä läng std fö> hlifwer »varaktigt. Conkracrer hade derföre bort ställas j eff cler och rättigheten hade bort wara styr reisen förbehållen att uvsäga contrgxtej, om den funnit ptt det ej swarar emot ändamälek. anmärk ningar, hnnlkas riktighet af de flesta lärer medgifwas^ föranleda mig alt begära älerremifl pä Utskottets betänkande, dä wid ämnets ytterligare utarbetning Utskottet äfwen niatte komma ihåg huru lifMunderingen bör transporteras. Hörr Landt Marskalken ftamstälde derefter den fragg, öm H-glofl. Rldderfkapet och Adeln ansage dp qf Grefwe 6^IIenbc>r§ och Friherre Leclerström gjorda gnmärkningar hindra antagandet af U-skottero förslag. Beswarades med Ja och Nej. Herr Landt Mgrskalkcn sräggde derefter om Riddeptkavel och Tdetn nnsäge anmärkningarna föranleda memcrialers äterremifl, men dg tankarne häröfwer äfwen wörö delade, anmärktes, att denna stagg flvärligen Ulan genom votering kunde asqöras. Gref - 69tz Den 2- Iunii. Grefwe ^kott, latze, utbad sig att Herr Landt-Marskalken täcktes göra proposition om bifall til betänkandet, i hwilket fall han trodde Ridtzerskapet och Adeln skulle förena sig til bifall. För sin tzel wille han förklara ali han bertil gäfwe sitt bifall.
Jag är ock öfvertygad, att Ridderskapet och Adeln behandlar den såsom sådan, Jag har icke uppstigit, för att yttra mig i hufvudsaken, emedan jag hoppas, alt dagens öfriga göromål skola föranleda frågans remitterande till Riddarhusutskott tet. Men jag anhåller att få yttra några ord i anledning af Friherre Åkerhjelms förslag. Jag igenfinner deruti, Herr Friherrens afsigt, att vilja leda sakerna till ett önskligt mål, och jag tviflar icke, att Herr Friherren ansett sitt förslag enligt med lag. Min enskilda tanka är likväl, att vi ej bö - Den 17 November. 75 ra uppskjuta afgörande! af en fråga, som är af äldre datum, tills en lag af yngre datum, blifvit antagen. Jag tror, att saken bör behandlas efter de §§., sorn funnits stadgade, innan frågan uppstod; icke efter dem , som blifva stiftade efteråt. Jag anser således, att Friherre Åkerhjelms förslag icke leder till ändamålet och att saken blir oafgjord samt ojuridiskt behandlad, om man tillåter tillämpning af en sorn först framdeles b,lifver bestämd. Grefve von Schwerin> Fredrik Bogislaus: Vi sakna i vår representation en utväg, att komma från frågar af ömtålig natur, men af föga vigt och inflytelse på det allmännas rätt, sorn finnes antagen i alla andra representationer; den nemligen, att lemna dem, och gå till Vordre du jour.. Jag skulle tro, att det blef ett besynnerligt phenomen, om vi så skulle fördjupa oss. i denna fråga, att våra förhandlingar deröfver kunde jemföras med förhandlingarne under kyrkomötena på /j:de århundradet, Jag instämmer derföre i Friherre Boyes mening, att saken till Utskott måtte förvisas, och finner icke, att Ridderskapet och Adeln äger rätt, att suspendera en annan mans rättighet, ehuru eventuel. Jag tror att 4 §• i RiddarhusOrdningen kan vara tillämplig i detta fall, och att den, som uttagit sin pollett, må begagna den, till dess en, annan sin bättre rätt styrker. 76 Den 17 November. Grefve Frölich:
Dylika föråldrade stadgar bade längesedan bordt upphäfvas, äfvensom alla de, hvilka, tillkomne under ett annat regerings-^- sätt, finnas ti{1 sin natur stridande mot våra Grundlagars anda, såsom t. ex. Kongl, kungörelsen af den 7 December 1787, hvaruti Kongl. Majt i nåder åtvarnar sina undersåtare, att hvarken skrifteligen eller mundtlejigen fälla obehöriga och vrånga omdömen öfver de Författningar Kongl. Majit vidtagit eller framdeles vidtager, vid äfventyr att varda halshuggen. Denna kungörelse är visserligen, hvad angår fkrifteliga yttranden, upphäfven genom Tryckfrihetsförordningens 1 §. 1 morn. jemfördt med 2 §. 1 mom. och 3 §. 4 mom.; men oagtadt det i sjelfva verket kan synas öfverflödigt, bör den likväl för yttermera visso, ordentligen dödas äfven i förbu-* dst mot de muntliga yttranden. Bibehållandet af dylika föråldrade lagar, är i dubbelt afseende skadligt, nemligen, dels genom det föragt som deras fria öfverträdelse åstadkommer för lagar i allmänhet; och dels derigenom, att dessa lagar kunna tjena till redskap för den enakilta härndén, förföljelsen och vinningslystnad Dt;n i g Febrtiarii, 471 den. Dessa slags lagar böra derföre uppsökas och formligen upphäfvas. Att våra lagar och författningar äro alltför talrika, lärer ingen kunna bestrida, sorn blott vill taga deras massör i ögnasigte, samt förteckningarne på de årligen utkommande förordingar, bref, stadgar, kungörelser, circulair, universaler m. mhvilka allas blotta ämnen, ännu mindre hela innehåll förmodeligea intet menskligt minne skulle kunna uppfatta. De lagar och författningar, som hafva till föremål att befrämja den allmänna välmågan och bibehålla ordningen, hafva liksom ett af motsatta hvirfvelvindar upprördt haf öfversvämmat landet och försvårar fortkomsten af hvarje brodel till*ny kraftutveckling.
15* ©en, forn brifmer fdrjfifbe £anbteringar ocb Köreffer, eridgge 23e. midning af beras fammanrdfnabe inFomg, bmilfen bocf f6r ^trarje Jpanb^ tering fdrffilbt upptages ocb tareraS, 9Jleb SaperingSmdnnenS profning af bege uppgifter förbddeS, fdfom förut gabgabt dr. §. 16, S3orgare, forn ej i laga orbning ecb inom ©ep mdnaber före Upp* börbsdrets ingdng uppfagt 23urffap, erldgge emebtertib afgift i egenffap af 23orgare, faftdn f;an 9?dring eder £anbtroerf icfe ibfar. $it böra ecb kontingentborgare, bmilfa, bd be ibfa ©drbfaribanbel, fd framt benna #anbel fommer att fortfara, begutom berföre taperaS
Derigenom skulle i en framtid blott en StatsBank, eller NationalBureau existera, och all rörelse bedrifvas med silfver, om om ock för Statens räkning af ett serskildt Den 6 Julii e. ra. Verk; aflöningen för begge Verkens betjening bestriddes af LåneBankens vinst. För mig har ock den omständighet synts af vigt, att nu varande sedelmassa skulle inom viss tillräcklig praescriptionstid presenteras för en LiqvidationsCommission, som derföre lem~ nade en fjerdedel i silfver för i R:dr Riksgälds och tre fjerdedelar deraf i invisning på CreditContoret. Kan man på annat sätt upptäcka numerairen af den effectivt utelöpande sedelstocken, hvarförutan en financier famlar i mörkret? Mot det under öfverläggning förevarande Utskottens förslag, hade jag visserligen en mängd utförliga anmärkningar att göra, men jag är dels förekommen af flere värde Talare, och dels är jag ej okunnig om min oförmåga, att uppträda emot en Grefve von Schwerin, Friherre Anckarsvärd, Herrar Hjerta, Stråle och Rosenblad. Jag får endast helt kort antyda, att förtroendet till Banken är genom dess publicitet, i mina ögon, tillräckligt stadgadt, då silfver (Ann ock till en del derföre nya sedlar komma att öka rörelsecapitalet) årligen till högst 128 sk. cours uppköpes; alt således bestämningen ej bör ske, förrän nästa Riksdag; att framför allt de frätande utländska lånen ej böra komma i fråga — likaså litet, som i afseende på NationalBureauen eller DepositionsBanken, de endast för LåneBanken naturliga Statsobljgationerne böra fun - 220 Den 6 Julli e. m. deras. På grund af dessa och en mängd andre betänkligheter nödgas jag, med min röst, afstyrka för det närvarande beslutet om bestämning; helst jag sannerligen ej inser faran, att Sedelvärdet i fredstid skulle synnerligen fluctuera, då förut uppgifna vilkor noggrant iakttagas; åtminstone blir det, i min tro, ej till de ängsliga gäldenärernas nackdel; ty sedelförbättring synes väl ej anledning frukta, men väl möjligen tvärtom.
IO2Z. B r a n >v ! ns - Branni n gc n. Hemliga Utstottets Be, tänkande. 7 >7- föli. Kongl Mains Nådiga förklarande. 7Zl. VentiierknL, 871. föllValerino. 928. Se Neputatinner, Lx träck a gro to colli och U x p e <l i t l 0 » c r. Bröllops-Gard. Om dest utgående ti! Krönings gärd, Bcgrafnings - biclp och Gäswor kil Hennes Main Drottningen samt Hans Äol-igl. Höghet ÄronH): irnen. »iz?. Il unAe, Friherre Larl. zy. ?, n n 8 « n cro n a, 3eiddarhns-8ccretorarc-, angäcndk. Öar lo kon, Herr ktävarä. ty. 1242. Särskillda yttranden i Oöcouomie Utskottet. Z02. 8)Z. 877. L-I pelan, F, H erre stvlmn grecltic. 59. 127 z. L ecl erlte il r. Herr ^oi,.i.<>. ty. IO2Z. LUuLUou för BewillmngH-Ukfrottkt. H4, Legerström, Fi''herrc 'ststvre. lok. Lock, Herr Oeor^ tiermail. 89- >26. Heliiligt! Iltstottrts Be tättk. uite om-deb Gäle. 1216- Veiittleran. izor. selj. iz!4- föli. Sc v t 9 I! r s i i 0 n L I-, VxrrgKa vrotocolii oÄ H X 9 e r! l r l 0 j> e r. L 0 uran l - Sedel st 0 Im t!! a l Is. 4')8> Lovet, .sierr Lall stlSriiic. 1242.
Det skulle vara olidligt att behöfva tala med niskan oftast ej vill se den från mer än en någon i detta ögonblick. synpunkt. Skall en kärlek kallas lycklig, så Tungt gick Edith några steg utför sluttningen är det den som är ömsesidig och som får mot sjön. Vid foten af en tall satte hon sig. Med frånvarande min öppnade hon sin bok, där. älska och bygga bo utan alla svårigheter — visitkortet var instucket, och.läste följande ord: — nå ja, det är lycka, men hvarför skall » Lång är en natt, längre två. Hur skulle jag all annan kärlek kallas olycka? Har det ej i tre tråna! Ofta en månad mig mindre tycks inte funnits tider, då äfven den skänkt en, än en half natt af lågande längtan. » om också kort, sällhet? Hvarför kan den Boken föll igen. Med glänsande, inåtvänd blick satt Edith en lång stund orörlig. Ett vekt, drömdå ej lefva i minnet som en skön dröm, mande uttryck spred sig så småningom öfver heni stället för att förbannas därför att den ej nes drag. Mekaniskt ref hon sönder visitkortet. blef mera än en dröm? Nu hade hon så många andra, viktigare saker att Men jag vill tala mera direkt till dem, som fråga om, djupt allvarliga, varmt inträngande. Papperslapparna hvirflade ned i enen bredvid blifvit » skuffede » i lifvets strid. — Ni ha samt uppfångades af en mellan dess grenar utälskat och väntat troget i ett, kanske i spänd, daggbestänkt spindelväf. Det såg täckt ut, tyckt Edith, när hon sent omsider märkte, tio år, ni voro så säkra på » h o n o m », somhvar lapparna hamnat. Men där fingo de icke liga af eder ha ord och löften att minnas, stanna. Ut skulle de, ut i vattnet, där ingen andra intet bestämdt bevis på hans kärlek, kunde finna dem och tyda deras runor. Edith men ändå nog för att veta, att den funlossade spindelväf ven, samlade flikarna däraf i sin hand och bar den lilla luftiga, påsen nedtill nits, och så ha ni lefvat er in i den förefjärden, där hon tömde dess innehåll.
Såsom en regel likväl, på 38a Den i4 April f. m. sätt jag haft äran nämna, kan jag ej annat än anse förslaget högst nyttigt, just för alt fästa den offentliga myndighetens uppmärksamhet på den varsamhet, som hör äga ruin vid sådana tillfällen före det förslå angreppet. Hr Lefr e'n: Äfven jag delar den åsigt, att orden trumma eller trumpet äro nästan för uteslutande, men det kan dock icke skada att de stå här, ty hela svårigheten kan hjelpas derigenom att ordet helst tillägges framför ordet genom, så att meningen skulle innehålla ”efter det ljud, helst genom trumma eller trumpet, blifvit äskadt.” Hvad åter den tre gånger förnyade uppläsningen vidkommer, så känna vi, att afven i England ett sådant bruk äger rum. Vi känna äfven, att, vid de första uppläsningarna, upprorsmännen göra allt hvad de kunna för att hindra de sednare uppläsningarna. Långt ifrån att något särdeles allvarsamt derigenom uppkommer, uppstår snarare ett spektakel, under det man söker hindra de förnyade uppläsningarna. Men dermed må vara huru som helst; öfverflödigt synes det mig vara att uppläsningen sker tre gånger; men deremot anser jag icke öfverflödigt alt varningen uppläses en gång. Icke derföre att jag tror, att de, som äro i oro, särdeles höra på hvad som uppläses; men det är angeläget att åtminstone den embetsman, som låter uppläsa varningen, må kunna genom tvänne eller flera tillstädesvarande vittnen styrka, att han låtit denna uppläsning äga rum; ty då är han inför domstolen fredad, och kan ingen säga, att han, utan iakttagande af vederbörliga formaliteter, skridit till de åtgärder, som hans pligt bjudit honom alt vidtaga.
Tillverkadt af finaste kamgarnstyg i endast moderna mönster, blusfason med sleif, pris pr st. 3 kr. Order expedieras till landsorten mot efterkraf. [22G9] A. WilliamSOn, Stockholm. Åkta Haarlemer Blomsterlökar. Stockholms Fröhandel, 5 Stortorget 5. [2755] Alla slags verktyg för Läderplastik och Träsnideri hos PER F R O M, Mäst.-Samuelsgat. 54 B, Stockholm. Priskurant på begäran. |2S1G) Snörlif la Coquette, fflimärksamlare l oöfverträfladt i smidighet och elegans, gör utmärkt god figur utan att behöfva hårdt tillsnöras, med fiskben från 3:50. fjösenoch tjänstefrimärken uppkö- pas. Uppgift å ungef. antal af hvarje valör samt pris pr 100 eller 1,000 st. torde insändas till » N.J, Råda. [2813] Skinnbräm, Yllevantar och Muddar. Damoch Barn-Ylle-Strumpor. Ett Tillbehör till Lampskärmar. Broscher, Armband. Hårprydnader, Hornhårnålar. Emma Gjörling, 1 1 Regeringsgatan. 1 1 [2821] nästan nytt, säljes för hälften af hvad det kostat. Vidare meddelar AVara bokhandel, adress Wara. (G. Resväska (Svar på 750). Ett 157 em. långt och 58 cm. bredt tygstycke vikes vid ena ändan till en 29 cm. djup ficka. V i d andra ändan vikes oeh sys en 3 ' / z cm. bred fåll, sedan tyget här blifvit afsneddadt till 42 cm. bredd. Midt på det nu cirka 124 cm. långa stycket fastsys en klaff vid hvarje sida, 40 cm. långa och 30 cm. breda, hvilka mötas på midten, där de knäppas till samman, då man har packat. Mellan fickan och klaffarne fastsys tvärsöfver ett stycke tyg 15 cm. bredt, så att det täcker \ l cm. på själfva vä- skan.