Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag medger, alt det är högst oparlamentariskt; men i valet emellan att antingen begå något oparlamentariskt, eller skära öfver en bank dem, som handlat rätt, och dem, sorn handlat orätt, har jag ej varit tveksam. Gr. Posse har sagt, att det vore obegripligt, huru jag kunde känna dessa facta. Jag åter får förklara, att det är för mig obegripligt, att Hr Gr. ej känner dem. Pröfningsrätten af Constit. CJtskrs betänk:n har, såsom Frih. Boye riktigt anmärkt, visserligen icke blifvit Ståndet betagen genom förmiddagens votering. Jag tror således, att om, hvad Frih. Cederström uppgifvit, går an, Ståndet har sin pröfningsrätt öppen. Jag vill blott visa, huru det går, när man per analogiam och genom 3 å 4 SS-s sammanställande tolkade grundlagen. De värda Hrr, som göra tolkningen, komma till slut sjelfva icke öfverens. Nu hafva Gr. Posse och Frih. Cederström stadnat tvärtemot hvarandra. Uppriktigt sagdt var detta just hvad jag önskade till bevis uppå, att dessa värda personers principer i denna fråga ej tilläto consequens. Jag anser Ståndet hafva sin rätt öppen att göra, hvad det behagar; och då nu någon åtgärd ej kan komma i fråga, må man gerna hafva den hila rolighet att se den af Frih. Cederström framställda fråga afklippt genom en vägrad propos. Jag ber derföre att få förena mig med Frih. Cederström och Gr. Horn i begäran om Hr Gr. o. Landtm:s propos., huruvida Ståndet anser Rikets väl kräfva, att anmälan om Statssecret. för krigsärenderna göres enligt 107 §. Lika med Gr. Horn förklarar jag, att jag, om propositionen blir framställd, voterar nej; men det är för formens skull, som jag begär denna propos., och Gr.
Frölichs anmärkn. får jag erinra, att orsaken hvarför jag framställt mitt project tili gemensam lanke uti mera allmänna satser, är den, att jag fruktade, att denna stora och vigliga fråga skulle kunna gå förlorad, derest Const.Ulsk. blefve bundet vid för många och för olika detaljbestämmelser, Hvilkas utarbetande jag ansett böra blifva en omsorg för Const.Utsk., inom hvilket de inomjSlånden uttalade särskilda principerna i alla fall torde behöfva ytterligare generaliseras för att uti bestämda satser innehålla Ståndens olika åsigter, hvilken operation i samma mån skulle försvåras, som hvarje Stånd ville företaga sig att nedstiga uti specialiteter. För öfrigt har jag framställt till Hr Frih. o. Landtm., huruvida, enär mitt förslag innefattar hufvudgrunder, sorn icke utesluta hvarken Frih. Hamiltons eller Hr von Harlmansdorffs förslag, det må anses stridande mot formen alt först pröfva mitt förslag och, derest detsamma antages, sedermera inom gränsen af de deruti uttalade hufvudgrunder ingå uti pröfning utaf de närmare bestämmelser, som förekomma uti Frih. Hamiltons och Hr von Harlmansdorffs förslag. Denna mening har jag i första rummet velat underställa Hr Frih. o. Landtm:s pröfning, och om Hr Landtm, linner den stridande mot formen, skall jag icke vidare yrka derpå, ehuru jag för min del finner det fullkomligen rationelt och öfverensstämmande med R. o. Ad:s redan fattade beslut, att, sedan man antagit en allmän grund, sedermera vara berättigad att dervid göra sådana tillägg, som icke stå i strid med den antagna grunden. Jag yrkar likväl icke propos. härpå, med mindre Hr Frih. o. Landtm, finner denna åsigt öfverensstämmande med sin egen Den 27 Octo ber f. ra. 221 öfvertygelse om hvad som fordras för redlighet uti före dragningen. Bifalles denna min mening, så är Gr.
Hvad särskildt ämnet angår, skulle jag instämma meri Herr von Hauswolff, så vida fråga vore om en ändring uti allmänna Lagen; jag har äfven flere gånger yrkat, att ej partiella förändringar deruti böra vidtaga*; men då frågan nu blott år örn undanrödjande af ett Kongl. Bref, så tvekar jag ej att tillstyrka den Den lo Julli f. m. 359 begärde ändringen. Mig synes obilligt, att jemte tjenstens förlust, spö-straff äfven skall åläggas. Tjenstens förlust borde för vållande till fångspillning alltid vara en oundviklig följd, men hvaremot det borde bero på vidare pröfning, om tillika böter, vatten och bröd eller spöstraff böra åläggas. Det är visserligen sannt, att leuterationer ägt rum, men detta kan blott ske i ÖfverRåtten, hvilket förorsakar omgång och lidsutdrägt. Hos förste Domaren linnas ej andra alternativer, än att frikänna fångvaktaren med bibehållande af tjensten, eller att ålägga spöstraff, jemte tjenstens förlust. Jag tillstyrker på dessa grunder, och ehvad 1786 års bref tillkommit efter Riksens Ständers tillstyrkande eller icke, attdetsamma måtte upphåfvas, och stadgandet i Allmänna Lagen återställas lill sin kraft, Herr von Hauswolff: Jag vill visserligen icke jäfva andras öfvertygelse, och har således ingenting att påminna, om Ridderskapet och Adelil beslutar återremiss af Betänkandet, med de anmärkningar, som dervid blifvit gjorde• utan får blott äran nämna, att man ganska riktigt har gjort distinctioner, och att af desse bland annat, ett öfverläggnings-åmne blifvit, om hyad kraft och verkan, de Författningar böra ilga, som emanerat ifrån 1772 intill Regementsförändringen år 1809.
Plenum hvari alla Utskottets Ledamöter, utom de som i förra Pleni Protocollet finnas antecknade, voro närvarande. Följande från de Respective Riks Stånden till Utskottet ankomne Protocolls-Utdrag uplästes, nemi: 1 :o Från Högloft: Ridderskapet och Adeln af den 12. innevarande, huruledes de från föregående Riksdagar på bordet hvilande, slut beredda Förslag till ändringar i Grundlagarne blifvit afgjorde.1 2 :o Från Wällöf!: Borgare Ståndet af samma dato och i samma ämne.2 3 :o Från Hedervärda Bonde Ståndet äfvenledes.3 4:0 Från Högvördiga Präst Ståndet med bifall till Coustitutions Utskottets Betänkande rörande Grundlagsfrågornes uptagande af alla Fyra Riks Stånden.4 5 :o Dito angående Utskottets yttrande om 3 :ne från Hedervärda Bonde Ståndet dit remitterade Memorialer.5 Protocollet för den 14. innevarande justerades; och fann Ut - 1 För klargörande av de olika ståndens beslut i grundlagsfrågorna har det synts påkallat att in extenso återgiva detta och de övriga ståndens protokollsutdrag i förevarande ämne. De återfinnas såsom bilagor efter detta protokoll. Protokollsutdraget från R. o. A. återfinnes nedan såsom bilaga n:o 1 2 Från Borgarståndet föreligga två protokollsutdrag av den 12 juni, det ena signerat n:o 2, det andra 2V2. Det förra avtryckes här nedan såsom bilaga n:o 2, det senare såsom bilaga n:o 3. Se bilaga 4 efter föreliggande protokoll. Se bilaga 5 efter föreliggande protokoll. Beträffande själva sakfrågorna fattades prästeståndets beslut beträffande flertalet vilande grundlagsändringsförslag samma dag som de övriga ståndens beslut eller den 12 juni, beträffande vissa förslag först den 19 juni. Emellertid hava dessa prästeståndets beslut icke anmälts till konstitutionsutskottets protokoll förrän den 3 juli (se nedan sid. 678). Detta har ej hindrat utskottet att i sitt memorial av 30 juni redogöra även för prästeståndets fattade beslut.
Men som det finnes en gräns för alla förbättringar, torde det kunna hända, att icke hela öfverskottet kan med nytta dertill användas. Jag anser derföre olämpligt, att R. St. sålunda skulle tvinga K. M. att bortslösa öfverskottet på hvad sorn kanske vore onödigt. Jag får derföre hemställa, att R. St. må förbehålla sig, att, i fall något öfverskott skulle uppkomma på hvad som erfordras för postinrättningens förbättrande, sådant må komma Staten tillgodo och icke användas till onödiga företag. Den 2 Maj f. m. Hr von Hohenhausen: När Bevilln.Utsk., på hvars 3:dje afdelning postmedlen och inkomsterna undersökas, inkommer med betänk, i ämnet, torde det vara tid att tillse, liviIka anmärkningar dervid kunna göras. StatsUtsk. är icke i tillfälle att i detta afseende föreslå något för närvarande. Jag får dock upplysningsvis nämna, att det torde vara skäl att ej vara så sträng vid beräkningen af postinkomsterna, när vi nyligen fått en postcommunieation med England, som kommer att föranleda till vår industris förkofran i framtiden. Delta har jag endast i förbigående velat upplysa. Gr. Horn: I följd af en mängd motioner röitde skjutslegans förhöjande, som från särskilda Stånd blifvit öfverlemnade till Oecon.Utsk., skulle det vara en möjlighet, att R. St. besluta en sådan förhöjning, hvilket kunde hafva ett sådant inflytande på Postverket, att inkomsterna komma att lemna brist i stället för öfverskott. Jag tror, att man således ej bör beräkna stora inkomster, enär i sådan händelse större ersättning äfven skulle lemnäs till dem, som fortskaffa posten. Uppå derom gjord proposition blef StatsUtsk:s utlåt. N:o 54 återremitteradt. Upplästes till justering och godkändes nedannämnda från Exped.Utsk. inkomna förslag till R. St:s und. skrifvelser till K. M., nemi: N:o 24. ang:de beviljad afskrifning af några Statsverkets fordringar hos allmänna hospitalsfonden, äfvensom curhusinrättningarna i Södermanlands samt Götheborgs och Bohus län. N:o 25. ang:de ändring i 3 cap.
Tvärtemot hvad Herr Ofverste Lif utenan» teti Friherre Lagerbjelke yttrat, kan Utskottet ej inse, att någon oreda skulle derigenom Uppkomma, om de särskildta ä obuden, sorn, innan auetionens slut. böra vara ingifna, införas i Au« ctions-Protocollet ; utan, då dessa anbud kunna .ises såsom ett skrifteligt inrop, och således en. dast framställningssättet skiljer den från de muridteliga, synas de båda lämpligast böra upptagas på ett och samma ställe, hvarigenom äfven en lättare öfversigt deraf beredes; och då Utskottet för öfrigt tillstyrkt, att Auctions-Protocollet skulle cominuniceras de orter, der en dylik auction i samma Den 7 Juli. 9*3 samma ändamål blifvit hållen , torde denna åtgärd ej vara så utan nytia eller ändamål, då Utskottet i sammanhang härmed föreslagit, att deh Leverantör, som efter jemnförelsen af alla gjorda anbud funnits hafva erbjudit sig att för bästa priset fullgöra leveransen , derest han ställt fullgiltig borgen , bör vara försäkrad om anbudets antagande; igenom hvilken rättvisa norm , och då alla aga lika rättigheter, men ingen förnärmas genom den andras företräden , concurrence och industri torde lika mycket uppmuntras. Hvad för öfrigt angår den anförda omständighet, att afseende bör göras på transportkostnaden vid anbudets antagande, så försvinner denna af sig sjelf, igenom Utskotiets tillstyrkande att Leverantören skall kostnadsfritt aflemna sin vara på förbruknings-orten. De erinringar, som emot sistnämnde förslag blifvit uti 3 punkten framställta , hafva föranledt Utskottet, att härvid göra det undantag, att alla tyngre saker, såsom skeppsankare, canonér, bultjern och gröfre skeppsvirke, hvilka medföra större svårigheter vid transporten och derigenom skulle kunna mindska concurrenternas antal, böra på Kronans bekostnad få till närmaste hamn transporteras; äfvensom då Kronans fartyg äro att tillgå, desamma alltid företrädesvis böra till vidare transporter begagnas; och bör denna transportkosttiad alltid vid anbudens antagande komma i beräkning.
Arfvode för bestridande af de renskrifningsm. fl. göromål, som ålegat den vid Fullmäktiges Expedition tillförene anställde Kanslist . — 900 — 900 230 1.150 — Summa R;dr 30,825 - 6,900 37,725 - 0,975 - 48,700 — Anm, Skulle nuvarande Registratorn och Arkivarien före nästa Riksdag afgå, kommer denna tjenst icke att dessförinnan återbesättas; dock må den för densamma anslagna lön användas till ytterligare arfvode för tjenstgöring inom Fullmäktiges Expedition. 20 Utlaga lill Slats-Ulskollels Utlåtande Jt?|270. IJf, B, Uppgift å de löneförmåner Riksgdlds-konlorets tjenstemanna-p er sonal och vaktbetjening åtnjutit under år 1857. Löner. Arfvoden. Ljuspenningar. Särskilda arfvoden för uppl:gn emot fond. Stats-obl:r. Summa Riksmynt. Uträkning d den i Stats-Utskottets Utlåtande JM 270 dt Riksgäldskontorels Embelsoch Tjensteman samt Vaktbeljening föreslagna löneförhöjning för dr 1857. Uppburet arf33'/3 proc af vode för uppÅterstående lönen på stat. låningen mot fond. obligat. löneförhöjning. It:dr. ö. K:dr. ö. R:dr. ö. Sekreteraren hos Fullmäktige 1,000 820 180 3:ne Kommissarier tillsammans • . • 3,000 — 2,460 540 — Kamreraren i Boksluls-kontorel 600 — 530 — 50 — Kamreraren i Revisions-konloret • • • 600 — 300 — 300 — Regislratorn och Arkivarien • » • 600 600 — Ombudsmannen 400 400 — Notarien hos Kommissariatet Ank. till Exp.-Utsk. d. 18 Febr. 18S8, kl. 2 e. m.
Om Directeuren skall emottaga penningarne, kan ju ej Ka1* mereraren vara ansvarig derföre; om Kamereraren skall besörja insättningen, år det svårt för Directeuren att längre vara ansvarig för dem, Ett således deladt ansvar, och osäkerhet, hvilken detsamma rätteligen tillhörer, torde ej vara ledande till Cassans säkerhet, och för min del tror jag, att det är bäst, att låta en person taga befattning med uppbörden och redovisningen. 2 §, innehåller, att alla mål, som inkom* ina, skola antecknas i ett Diarium och deruti infö. ras, sedan en Directeur låtit påteckna slaten ^ Ankomstdagen samt dess Ordningsnummer• Uti alla andra verk år det Seereteraren eller Registratorn, som å inkommande Mål anteknar Ankomsteller Ingifningsdagen, och som i kraft af sin EmbetsEd åger vitsord, att anteckningen år rigtig. Om en Directeur skall kunna veta, hvilken dag ett mål år inkommet, måste han Den 2 Junii. dagligen vara å Riddarhuset närvarande; och jag fruktar att har9 befattning, rätteligen iagttagen, skulle förvandlas till en slags RegLtratorstjenst. D t torde deremot, i den händelse, att förhållandet i sjelfva veiket blef sådant, somt hittills, ej v ra rätt, att låta Secreteraren emottaga och för Directeqren uppgifva ingifnirsgsdagen af en skrift, hvarefter Directeuren skulle vara ansvarig för det praesentatum, somblif*i ver skriften åsatt. Af stadgandet uti 3 § synes det. såsom RiddarhusContoiret borde upprätta Förteckningar äfven i afseende på de Genealogiska Sanv lingarne, hvilket hittils ej skett, utan torde ensamt tillhöra Cmtzhet. Om meningen icke är sådan, torde redactionen af $:n något böra lörändras. Någon uppgift å de medel, sorn uti Copitationsafgiiter under det löpande året böra till Directionen ingå, kan omöjligen af RiddarhiisCoutoiret i början af året afgifva-*.
Skrifvelse, IS: o 8 K ia7 Balk samt till lag om verkställighet af fängelsestraff; men då emcdlei lid ännu återstodo flere arbeten, sorn påkallade nämnde Berednings fortfarande verksamhet; hade E. K. Sig föranlåten att hos Rikets Siänder framställa behofvet af ytterligare anslag till aflöning för de arbetande ledamölerne, jemte Secreterare!!, äfvensom för erforderliga expencer; och enär antalet af desse ledamöter hädanefter borde kunna inskränkas till hvad Rikets Ständer vid sistlidne Riksdag föreslagit, eller fem personer, fann E. K. M. det belopp af 12,000 R:dr B:co om året, som dä för berörde ändamål beviljades, äfven nu vara tillräckligt, och föreslog alltså Rikets Ständer att nu till E. K. M:s Nådiga disposition ställa en lika summa, att, med beräkning från och med detta års början, årligen utgå till och med slutet af det år, då nästa, vare sig lagtima eller urtima, Riksmöte inträffar; hvarjemte E. K. M. till kostnaden för tryckning af Lag-Beredningens återstående arbeten äskade 3000 R:dr. I anledning häraf hafva Rikets Ständer godlfunnit att, i enlighet med E. K. M:s Nådiga Proposition, till arfvoden åt ofvannämnde Lag-Beredning, från och med början af innevarande år, samt lill slutet af det år, då nästa Riksdag infaller, å Riksgälds-Contoret anvisa 12,000 R:dr årligen. Hvarjemte och då, enligt vunna upplysningar, af det äldre anslaget till tryckningskostnader 3000 R:dr redan åtgått 2,140 R:dr, och dessutom erfordras omkring 200 R:dr för bokbindare-arbete, Rikets Ständer ansett sig böra bevilja ett förslagsanslag af 3000 R:dr, att, till tryckningsm. fl. kostnader, af Riksgälds-Contoret utbetalas. Hvilket Rikets Ständer få härmed till svar hos E. K, M. i undardånighet anmäla.
Den är en af de ståtligaste och vackraste af världens befolkningscentra. Såsom lämplig mark för mottagandet af civilisationens sådd är Chicago kanske mera lofvande än någon annan stor amerikansk stad. Utställningens finanser äro så godt som oinskränkta. Alla förberedelser äro vidtagna i den mest storartade skala. Arbetet på expositionsbyggnaderna har redan tagit sin början, och komma dessa att vida öfverträfFa alla från föregående internationella utställningar. I hvad mån vårt lilla fosterland kan kom • ma att göra sig gällande bland de jättekrafter, som här en gång skola mäta sig, beror ej minst på hvad den svenska kvinnan efter sin förmåga vill verka. Goda tecken hafva redan visat sig. Som en liten påskyndelse för det intresse, som utan tvifvel redan i vida kretsar är väckt, hafva vi i dag velat bringa mrs Potter-Palmers bild. Den vackra årets tid den år Och ingen fågel Framför förfluten, mer sin visa slår. dem vintern blott, i köld och mörker En hjärtats Föreni Hos sluten, vinter utan hopp om vår. Jag såg ett annat par. de två. Ej ljuflig trolldomssång Den heta kårleksbranden dem ej rubbat blodets lugna Helt nyktert, gång. om du vill, hvarann de räckte handen Att dela trofast allt hvad lifvet ger Af sorg och fröjd, Hur sällsamt! De två vänner blott, ej mer. Lifvet, som så ofta bryter vackra löften, dem vi litat på, Som mången kärleksvår i tidig vinter byter, En lycka, aldrig drömd, består det dessa två. Af plikten De trädde an sin vandring. Stunder blida Och stunder mulna kommo. Vänfast bröst Hvar fröjd ledda, vid hvarandras sida ett genljud gaf och fann för smärtan tröst. Den T v å par. såg Vid de två i deras kårleks Famn emot famn Mot Dit Där skönt svaj, det blåna underland, himlakustens rand. Men ack, för slik seglats till barlast icke duger En flyktig stämning, svärmisk blott och vek.
Då nu å ena sidan Cornmissarien Silfverstolpes Historiska Verk, såsom uppgjort efter en alltför utförlig, äfven smärre detailler och bi omständigheter innefattande plan, ej kan fullkomligen motsvara ett sådant ändamål, heldst som, oaktadt denna utförliga behandling, önskvärd fullständighet då arbetet betraktas under en mera allman synpunct, likafullt i vissa delar torde saknas, samt å andra sidan den år 1800, derutur i korrthet sammanfattade Berättelse, hvilken från dåva» rande BancoUtskott aflemnades till Ilikets Stander, är för mycket hopträngd och ytelig, att i förenämnde afseenden kunna tillfredsställa det medborgerliga kunslcapsbegäret ; så har BancoUtskottet ansett sig böra hos Rikets Ständer vördsamt hemställa, det Herrar BancoFullmägtige nu måtte autoriseras draga försorg, att enligt de synpuncter, som här ofvan finnas antydde, ett sammandrag af Cornmissarien Silfverstolpes Historiska Arbete, äfven med iakttagande af tilläfventyrs behöfliga tillägg, måtte blifva uppgjordt, samt Historien om BancoVerket vidare, efter en lika plan, till närvarande tid fortsättas. Börande dervid, på Herrar BancoFullmägtige ankomma att, efter hvad lämpligt pröfvas, Uppdraga denna befattning, antingen åt en elle£ flere personer, inom tif Banco Vt »kott *tt Bettini andén . eller utom BancoVerket, ho» hvilka kan förutsättas den urskiljning, sak-kännedom och v®^ tenskapliga bildning, sorn för ett sådant arbete erfordras.
N:o 37, med förändringen enligt Utlåtandet N:o 68, bifölls; och N:o 69, i anledning af anmärkningar vid Utskottens Betänkande, N:o 57, rörande väckta frågor, dels om inrättande af Arbetshus i Länen, och dels om nödvändigheten af åtskilliga uppgifna åtgärder och bestämmelser i allmänhet, till förekommande af lösdrifveri, m. m.: Betänkandet N:o 57 och Utlåtandet N:o 69 bi föl los. S. D. Vid förnyad föredragning af Kongl, Majlis Nådiga Skrifvelse, i anledning af väckt fråga om lättad utväg till lånebidrag af Fastighetsegare, blef samma Kongl. Skrifvelse, jemte hvad i ämnet inom Ståndet yttradt blifvit, remitterad till Stats-Utskottet, med anmodan till Utskottet att, så skyndsamt möjligen ske kan, öfver ärendet sig utlåta, S. D. Af de uti Högloflige Ridderskapets och Adelns ProtocolIs-Utdrag, för den 27 sist!. November, hvilket nu å nyo föredrogs, omförmälde irenne inbjudningar, i anledning af Banco-Ulskottets Utlåtande, N:o 82, angående grunderna för Bankens lånerörelse, fann Ståndet, som förblef vid sina uti de tvänne första punkterna fattade beslut, sig ick,e kun - Prot. Utdrag den i5 December 1829. 51 na antaga inbjudningen att förena sig uti Ridderskapets och Adelns beslut i dessa punkter, hvaremot Ståndet instämde uti der beslut, som Ridderskapet och Adeln, enligt tredje punkten af Protocolls-Utdraget, vidtagit. S. D. Efter förnyad föredragning af Högloflige Ridderskapets och Adelns Protocolls-Utdrag, förden it gistlidne November, innehållande inbjudning tilläde öfriga RiksStånden, att sig förena uti Ridderskapets och Adelns beslut, i anledning af Lag Utskottets Utlåtande, Nto io5, om ändring eller förklaring af 18 och 19 §§. i Kongl.
Len för bruken behöfliga skogen till ställe för dm Den 13 Inlii. 3"5 ringa summan af sex ärs ranta, som de ett ögnablick more pä wägen ga förlustige wid 1809 ärsRiksdag, och som annu ar i framtiden osäker för dem, intill dest de genom stattelösen hafwa laga fäng ä denna jord, tyckes mig de mä gerna till den upgäende kosina» den bidraga för att winna säkerhet; härjemte fär jag anföra, att som Kronostogarne enligt 77 tz. i Regeringsformen, äro till Riksens Ständers disposition öfwerlätne, detta ärende tillhör, Stats-men icke Befwärsoch Occcnomiä-Ukstotlet, hwarsöre jag om remist ull Slats-Ulstoltets behandling, anhäller om alt der som ^rörer detta ämne, samt, arr Riksens Ständer genom Stats-Utstottet mätte fä kännedom och uplysning, huruwida redan nägon del af desta Kronoffogar blifwit till skatte köpte, huru mäng» tunneland pä hemmanet blifwit beräknade, samt huru stor stattestilling derföre blifwit erlagd, samt om den i nägra räkenskaper är beräknad, sami om pä auction till den mäst bjudande något är sörfält, ty omöjeligen kunna bruk om de an äga 2 a booo stepp:ds smide erfordra, 50, 60 a 70,002 tunneland skog till kolning, och wore sä, tyckes wara bärtre nedlägga bruken och anwända jorden annorlunda, ty ehuru sterilt ctr tunneland än mande wara fä framt det intet är rena gråberget, mätte det dock i ärlig afkastning kunna öfwer hufwud tagit, dä iso sammanräknas gifwa ^ R:dr per tunneland, dä kronan ärligen skänker det bruk som har 50,022 tunneland skog 25,002 R:dr, hware. mot erhällas genom utlagarne kan hända par tusende äter. hwilken hushållning icke är pastande hwar.
Och när önskningar hos allmänheten göra sig gällande eller behof visa sig af förbättringar i postväsendet, af nya kontor, tätare brefafsändningar eller moderation i porto, och det invändes att sådant icke kan bära sig, är denna invändning stödd pä sanna grunder, så länge Staten icke allenast fortfarande beräknar den ifrågavar:de indirekta fördelen, utan ändock derutöfver gör anspråk på kontant bidrag, då det rättsenligaste i alla händelser vore, att porto för alla bref, som fortskaffas genom postverket borde beräknas och krediteras detsamma, och den summa, som tillhör den fria brefvexlingen, sedermera afskrifvas såsom ett bidrag lill Statsverket för att fä postväsendets balansconto upgjordt i enlighet med verkliga förhållandet? Hade della räkenskapssätt varit vidtaget för de förflutna åren, så synes det sannolikt, ja glänsande till visshet, alt R. St. redan före detta hade insett billigheten af, alt åtminstone tillfälligtvis göra någon eftergift i sina anspråk på bidrag från Postverket för alt tillvägabringa ett medelporto, som utan någon underbalans ä postverkets egen räkning, med största lätthet kunde åstadkommas, om detta verk åtminstone på papperet finge räkna sig till godo hvad detsamma rätteligen tillkommer. Men hvad sora i delta afseende hittills icke skett, kan i alla fall förtjena att icke lemnäs ur sigte vid pröfningen af den nu förevar:de frågan, och måhända skall Höglofl. Bevilln.Utsk. icke finna alldeles oskäligt hvad jag nu haft äran derom anföra. Men det finnes ännu en annan sida af saken som förtjenar att tagas i betraktande vid frågan om bestämmandet af ett rättvist medelporlo för brefs befordrande, nemi. att [\\\se, hvad sjelfva transportkostnaden för desamma utgör. Efter den ännu gällande gästgifveri-ordningen utgöres betalningen för hålloch reservskjuts med 16 sk. b:ko milen för hvarje häst på landet och 20 sk. från städerne, der entreprenader icke åro inrättade, och enl. de kontrakter, som ligga till grund för postföringsskyldigheten, lärer det kunna antagas, alt de onera, från hvilka postföringshemman blifvit befriade i utbyte mot denna skyldighet, icke äro eller varit högre beräknade än efter samma grund.