Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af de cessioner, som på sednare åren inträffat här i landet, torde dock knappt l/3, kanske icke mera än %, vara gjorda af köpmän, utan af det stora flertalet af jordbrukare, närings-idkare och andra samhällets medlemmar. Hr Grin har också sagt, att konkurs icke skulle innebära något annat än att gäldenären ställer sin egendom under administration; men detta strider till och med emot Utskits egen upfattning, som i sitt Betänk. utgått från den rigtiga grundsatsen, att konkurs är en liqvidations-åtgärd, hvilket är något helt annat. Vid en blott administration har man nemi. icke utan särskild fullmakt rätt att afyttra de befintliga tillgångarna, hvilket deremot kan ske vid en cession. Afven har Hr Grin sagt, att de borgenärers fordringar, hvilka anmält sig i konkursen, borde betraktas såsom mera heliga eller såsom innehafvande bättre rätt än de andra; men härtill gifva våra lagar ingen anledu., såvida icke gäldenären skall betraktas som omyndig eller rättslös derigenom att han gjort cession. För öfrigt vill jag blott fråga, hvilketdera som är det bästa och rättaste, antingen att helt och hållet försätta cessionanten i overksamhet, eller att ställa så till, att han kan ingå i aftal med andra och försöka att åter komma på grön qvist. Jag för min del anser det sednare alternativet bättre, och anhåller derföre om återremiss af denna g. Gr. Sparre: Då man i fråga om lagstiftning står i begrepp ntt omfatta ett alldeles nytt system, så måste man framför allt och innan dess arbeta sig ur den tankegång, hvaruti man förut befinner sig; det blir eljest omöjligt att rätt fatta det nya. Hittills är det söl och långsamhet, som gällt hos oss i fråga om konkurser. Blott den omständigheten att, när en konkurs anmäles, stämningen utställes på 6 månaders tid, visar att man icke åsyftat ett snart slut, och den har äfven gjort, att det bör till undantagen, om en konkurs afslutas på mindre än 3 å 4 år.
Sådana skäl äro> icke uppgifne, förmodligen af anledning att de i sjelfva verket icke kunna uppsökas, ty lika billigt det är att utmark, af hvad värde och beskaffenhet den är, skall hägna emot utmark, lika billigt är det äfven att slik mark skall fullgöra enahanda skyldighet, då den möter åker och äng. Bä' detta förhållande, efter Utskottens tanka, ligger för öppen dag, torde några ytterligare motiv icke behöfva anföras för Utskottens tillstyrkande: att ifrågavarande anmärkning må utan afseende lemnäs. Utskotten hafva icke föreslagit, liksom det icke heller genom någon Lag - eller Författning lärer vara stadgadt, alt innehafvare af intägter på Landseller Härads-ailmänningar ega vitsord att stänga emot inleressenlerue i dessa skogar, hvadan yrkandet om allmänningars fri ka Ilande från sådan stängsel-skyldighet torde böra förfalla. Deremot erkänna Utskotten rigtigheten af den anmärkning, sorn blifvit framställd emot den föreslagna delnings-grunden för stängsel, då skog eller utmark möta in-egor, ty det är ostridigt, att egare lill förstnämnde slags egor, som gränsa till ett förmedladt hemmans in-egor, olla skulle nödgas hålla en större andel uli stängseln, än som vore med billighet öfverensstämmande. Men då Utskotten ansett hemmantalet böra; bibehållas såsom allmän delnings») und , och det vöre hvarken verkställbart elier lämpligt, att för ifrågavarande händelse antaga en serskild måttstock för fördelningen, måste hemmantalet såsom sådan, jemväl här biifåhiing. till It Stt Brot. 1.834 oc/i 1835T, T Sami. 1 AfiL lij.di: flit £ te L. _2> Jtrtgtittut Ailm.
Specification åtföljer, som af nyckelvårdarne för mindre Generaleassan undertecknas och till Cassa-Afdelningen återgår, samt der såsom verification qvarstannar. c) Cassa-Commissarien aflemnar till de honom underlydande Casséarer hvad en hvar af dem reqvirerat, dervid reqvisitionerne med behörigt qvitto förses. d') Till Cassorne för inoch utbetalningar aflemnar Cassa-Com* missarien, efter behof och åtgång, blanquetter för insättnings-bevis, i enlighet med de för en hvar af dem stadgade numerföljder. e') Cassa-Commissarien har att för hvarje skeende ombyte i Dagvexlings-cassan låta af den, som till vexling sig anmäler, uppgöra specificalion med Debet och Credit, såsom verification för Dagvexlingscassans Special-bok. f) Derest Cassa-Commissarien finner rörelsens obehindrade gång erfordra, att, i och för det hårda myntets uppräkning och fördelande i lämplige portioner, en serskild penningeräknare antages, samt vill ikläda sig ansvaret för denna åtgärd, må en sådan person, emot erhållande aflöning, anställas; och beror det af Cassa-Commissarien, så väl att dertill bland Bankens Tjenstemän, med dess eget begifvande utse den, för hvilken han hyser det mesta förtroende, som att honom ifrån samma befattning, efter godtfinnande, entlediga. g) Cassa-Commissarien har att hvarje söcknedags middag, efter slutad expedition, äska och ©mottaga afslutning öfver dagens rörelse från en hvar af de speciela Cassorne. Dervid skall åtfölja: 1:0 Inlösta Invisningar a) Från Låne-Banken. Bancc-TJlskoltets Utlåtande N.o 38. 17 b) Från Deposilions-Banken. 2:0 Interims-qyitteneer från Sedel-Contoret. a)
Emot bibehållandet af stadgandet i 14 §., att Jordegare, som, till beredande af odlingsbar mark, åstundar sjö sänka eller uttsppa, Ström eller Å af* leda, eller derifrån Skyrlar eller Realar gör, bör, äfven då sådant utan förnärmande a£ annans rätt ske kan, vara pligtig att gifva det Kongl, Majus Befallningshafvande tillkänna, föranlåtes jag reservera mig, och får förklara, det jag anser en sådan anmälan vara utan ändamål, samt endast ledande till kostnad och hinder för en Jordbrukare^ som, genom dylika åtgärder, vill förbättra sin egendom. Och skulle dessa anföranden såsom in* gefattande förenämnde Ledamöters reserva* Lagutskottets Betånlanden, 533 tioner, pl begäran åtfölja Betänkandet till Respective RiksStånden. Ut Supra. Ex Protocollo, Joh. Jac. Kleman. Ankom den 4 Julii I823.' Betänkande ofver flere Memorialer, innefattande yrkande, att Gäldenär bör vara pligtig sin skuld vied arbete aftjena. Da i detta ämne till LagUtskottets åtgärd remitterade Memorialer, hafva blifvit ingifne hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln, af Herr Friherre Fredric Ridderstolpe , samt hos Hederv. BondeStåodet af RiksdagsFullmägtige Nils Nilsson och Jonas Håkansson från Calmare LånJ J. Gråberg, J. Nilsson, Anders Nilsson och Olof Olsson från Carlstads Län; samt Johan Andersson från Skaraborgs Län. Herr Friherre Ridderstolpe har, för att ådagalägga nödvändigheten af ArbetsDomars återinförande, andragit: att säkerhet om
Län inflytande Curhus-afgiften, och hvad i lika afseende inflyter i de öfriga Länen jemväl torde förslå, till fyllande af behofven vid de Ambulatoriske Curhusen, hafva Riksens Ständer ansett detta Stats-anslag böra med 2000 R:dr förminskas och således hädanefter utr gå med endast 6000 R:dr. d) Sedan särskildt anslag numera är vordet beviljadt för Veterinaire-Inrättningen och Medicinal-Staten erhållit en efter närvarande förhållanden lämpad reglering, hafva Riksens Ständer äfvenledes beslutit, att af de, enligt deras underdåniga Skrifvelse den 14 April 1810, för Medicinal-Werket anslagne och till E. K.' M:ts Nådiga disposition ställde 10,000 K:dr böra indragas, ej allenast de 339* R:dr 13 sk. 4 r:st., som af berörde medel finnas odisponerade, ulan äfven de på samma anslag anviste 266 R:dr 3a sk., hvilka, jemnlikt E. K. M:ts Nådiga Bref den si October 1818, blifvit Assessoren i Kgl. Sundhets-Collegium, Doctor Carlander tillagde,’ såsom Löne-fyllnad, så langö Assessoren Doctor Hartman innehar ordinarie Assessors-Lön, efter gamla Staten, till enahanda belopp; i följd hvaraf återstående Stats-anBlaget blifver 6411 R:dr 2 sk. 8 r:st. Deremot bör Assessoren Hartman af Allmänna Indragnings-Staten uppbära dess innehafvande a66 R:dr 32 sk., och Asses - 640 Underdåniga Skrivelser. sorén Carlander sålunda komma i åtnjutande a£ hela ordinarie Assessors-Lönen. 7:0. Hvad angår den af E. K. M. i Nåder föreslagna ersättning till åtskillige Tjenstemän i Norrbottens Län, för, genom sista Fredsslutet med Ryssland förlorade Hemmans-räntor, sorn under deras indelde Löner varit inbegripne, anse Riksens
honom hag för öfrigt d e t s a m m a, Det gjorde det var intet obed ä r m e d, snarare dröjde han afsiktligt kvar A. Blomberg honom, gång Han d e t en att v a r a rolig omkring längtan få känna Men han lät ligga, d e föllo ner ur hänpå En det känslosam. att oroch han slöt grät han Det var i början, när det första brefvet k o m. dölja. så kan, läsa — • e n honom bitterheten. derna ful s o m h a n, t ä n k t e om man vara hvilket å t r å att visste det att bonom skrifbordslådan. emedan han m e d d e m var hans kora öfver kuverten, öfver brefven vilseleda d e m, i synnerflickor, han kom t a l a till d e m p å e t t sätt, s o m m e - nade rifgrimaåt o c h lät under En lustigt, alltid o m h o n o m o c h skrattade barn stela, fyrkantiga pappersbitarne, läsa sitt främmande grus lekte två i rockfickan. Uppe i likadana hans bref, i &gt;Ni ser dem. ut, som gråtit, » och att knappt han förstod, att att var det han om hade han sade: ni hade blygts, Han alla v i d b o r d e t sågo, n å g o t särskildt Han t r y c k i mildare tonfall, det låg talet röra lågo två alldeles brukade foto KOMP. AF E. JOSEPHSON. ibland små- t rö- det — men med m e d ett m e d l i d a n d e, s o m t o g sig skrifbordslåda nyfikenhet, deras när man bjöd sorgliga ämnen. ningom på med Någon hvita terriervalpar o m - Det var tunt liksom de andra. FURUMOBEL, ondt i början kände obrutna. haft honom, skydd. — 5 — och sin mot tacksamhet dem för ras v ä n l i g a Hela dagen sedan devoro de tillsammans; afsikters de skull. sällskapet.
Hvarom de Respectiva Medstånden skulle vörd» samt och vänligen underrättas. Ut Supra. Ex Profocollo Olof Werlin. Dito Dito. S. D. I anledning af vice Talmannen Hyckerts derom gjorda hemställning, beslöt Bondeståndet inbjuda Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt öfriga Stånden till deltagande i anmodan till Stats-Utskottet, att icke allenast så fort sig göra låter till Riksens Höglofl. Ständer inkomma med Utlåtande öfver beräkningsgrunderna, det specifika beloppet och sättet till utgörande af Dagtractamenten för samteliga Riks-Ståndens och deras Uttskotts Secreterare, Cantzlier och Vaktbetjening, samt om och i hvad man de böra erhålla resepenningar och ersättning för hushyra, utan ock att framdeles afgifva yttrande öfver beloppet för hvar och en, af de arfvoden, sorn efter erfarenhet och pröfning af arbetet kunna komma att bemälte Secreterare och Cantzlier af Eiks-Stånden anslås. Och skulle Pretocoils-Utdrag härom till Respectiva Med-Stånden och Stats-Utskottet expedieras. Ut Supra. Ex Profocollo Olof Werlin.
Maj:ts Nådiga Proposition om Calmar Läns fördelning i tvänne Län. S. D. Beslöt Ridderskapet och Adeln, att ett af Herr Dalman3 Wilhelm Fredricj denna dag afgifvet yttrande, i anledning af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 41, frågan om aflönings-ersättning för adjungerade ledamöter uti Kongl. Götha Hof-Rätt skulle få åtfölja den förut beslutade återremissen af samma Utlåtande. Från H ö g v ö r d. Preste-Standet. S. D. I sammanhang med de ingångna och nu upplästa Protocoll vid det sistlidne gårdag hållna val, jemnlikt 97 och 98 §§. Regerings-Formen och 63 § Riksdags-Ordningen, dervid till Rikets Ständers Justitioe-Ombudsraan utsedd blifvit IIof-Rätts-Rådet i Kongl.. Maj:ts och Rikets Svea Hof-Rätt, Riddaren af Kongl. Nordstjerne-Orden, Carl Ludvig Landin j och till hans efterträdare, i händelse han innan nästa Riksdag skulle afgå, Lagmannen, Krigs-Fiscalen Lars Johan Rhodin; ville Ståndet anmoda Expeditions-Utskottet att upprätta och inkomma med förslag till de förordnanden, som i anledning häraf böra sagde män meddelas. Trot. Utdr. d. 7 Maj 184°• 243 S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets följande Utlåtanden, den 29 April sisllidne, oell den 2 dennes å bordet lagda: l:o N:o 79, i anledning af erhållne återremisser å Stats-Utskottets Betänkande N:o 32, angående den löne-reglering, som erfordras, i följd af StatsRådets förändrade organisation.
Och som jag af en 1 5-årig erfarenhet känner svårigheten, ja nära omöjligheten att under nuv:de förhållanden kunna åstadkomma en fullständig och pålitlig renovering af Registraturet i sin helhet, kan jag icke af de skäl å motsidan blifvit anförde finna mig öfvertygad. Under den tid jag i Just.Revisionen haft tillsynen öfver Registraturens renovering, har jag funnit en möjlighet att få en stor mängd renskrifvet, men dermed är icke allan rättfärdighet upfyld. Man måste äfven ega säkerhet derom att det renoverade är korrekt och med originalet öfverensstämmande. Och att åstadkomma något sådant, har jag funnit nära nog ogörligt. Till verkställande af kollationering finnas icke disponibla annat, än unga och oerfarna tjenstemän, hvilka lätt förbise misstag och be - G54 Don 23 November e. m. gångna Pfel 'vid utskrifningen; — och sådant så mycket snarare, som medvetandet deraf, att de äro utan kontroll och att begångna misskrifningar möjligen aldrig komma att updagas, — lätt föranleda dem till slarf och oupmärksamhet. — Hr Frih. Alströmer har anmärkt, att koncepter lätt bortkomma, hvarföre renovation vore nödvändig. Härpå torde det tillåtas mig genmäla, att, i händelse konceptet är bortkommet, kan någon renovation deraf icke ifrågakomma; att en skingring af koncepterne är vida mer att befara, ju längre man fördröjer deras renovering; att sådan renovering af de vigtigare Expedme sker vida hastigare, om alla utan undantag skola renoveras; att, om efter renovation de Exped:r, som röra intressantare och vigtigare beslut, konceptet till ett ringare och mindre betydande skulle gå förloradt, förlusten icke vore så särdeles kännbar, helst besluten igenfinnas uti StatsRådseller Högsta Domstolens protocoll. På grund af hvad jag anfört, yrkar jag antingen afslag till förev:de punkt, eller, om sådant icke låter sig göra, att de föreslagna medlen måtte användas till renovering af sådana vigtigare eller i ett annat afs:de intresse egande Exped:r, som, efter granskning, utpekas af dertill förordnad sakkunnig person. Frih. Stjernstedt, Au g. Wilh.:
Derjemte få Utskotten anmäla, alt det af motionären åberopade, af kommilterade, dem bolaget utsett, utarbetade förslag till underdånigt yttrande, angående åtgärder för rörelsens underlättande å Götha kanal, blifvit till Utskotten aflemnadt; innehållande berörda förslag ej mindre en utveckling af de förhållanden, af hvilka trafiken å Götha kanal är beroende, än äfven uppgift å inkomsterna för den inre farten å kanalen under loppet af flera 4 Sto'ssimi Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 2. år, jemte en fianställning, rörande nedsättning af taxan för denna del af trafiken; oell liade kommitterade, af aidörde skäl, föreslagit, bland annat: 1:0 ali bolaget matie hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t läekles bevilja något understöd eller premium för hvggnaden af för kanalfailen mera lämpliga segelia) tyg, än sorn i allmänhet begagnades, och serdeles för sådana, hvilka, såsom ett biträdande befordringsmedel, använde ångkiaft medelst s. k. piopeller, 2:0 att bolaget målle erbjuda sig alt, med afslående af den bolaget 1 2i § af dess privilegium tillförsäkrade rätt emot nedsättning i taxan ulan dess 'medgifvande, åt Kongl. Majit öfverlåta rättigheten ali för framliden efter godtfinnande nedsalta afgiflerna för inre falten å Götha kanal, emot åtskilliga i föislaget uppiäknade vilkor; och 3:o alt bolaget matte jemväl under vissa vilkor erbjuda slaten att inköpa Götha kanal med dess tillhörigheler. Med anledning af detta förslag, som blifvit af bolaget till Kongl. Majit ingifvet, har Kongl. Majit, rörande den föreslagna nedsätlningen uti fö; tina 111 iida taxa och vissa dermed gemenskap egande fiågor, under den 11 i sistlidne Februarii månad behagat infordra vedel hörandes yttrande, som dock ej ännu hunnit till Kongl. Majit inkomma.
De förut maranDe äro, t motfmaranDe Delar, tin all fraft od) merfan upljäf# ne, att dädanefter fåfom ©runblag gälla: tKegering^gormen. 63 §. ©egutom böra, för oförfeDDa fjänbelfer, tmänne ferfftlDa till# rädliga fummor anflåö, od) till -utbetalning å fXifeté ©tänberö Slifö* gälDö#€ontor anmifaö; Den ena att mara tillgänglig, Då konungen, till fetö förftoar eller an£>ra bögft wigtiga od; angelägna änDamål, feDatt t>ela ©tatö*9låbetö tanfar Deröfver blifwit tnf>eintaDe / finner Den roa* ra ounDroifligen nöDig; Den anDra, att, roiö infallanDe frig, af ^o* nungen Ipftaö, feDatt djjan ©tatö*fXåDet in pleno f>ört odj ERifetö ©tänDer fammanfallat. SKifetö ©tänberö förfeglaDe attorDntng å ftft* nämnDa fumnta må ej förr brptaö, eller finnman af §ullmägtige i 3ufögälDö*€ontoret utbetala^, än feDan SXiföDagöf allelfen blifroit i åpufrouDjlabenö fprfor weDerbörligen fungjorD. 9ttf$&ag$*JDrbntngen. 15 §. lifta pertonen. SlUmogen i b«Mt £ärab wälje, efter bemmantalet, till SXiffr Dagöman af Q3onbe*©tånDet Än, inom «f)äraDet boenDe ocf> befuten, frönö*, fronojfatte*, frålfe* eller frälfeffatte*bemmanöägare, ^wottfen ide tillförene i SKifetö tjenft innehaft. 2:bra perioben.
Någon minskning i denna tillverknings-qvantitet torde visserligen för nästkommande år vara att emotse, i följd af den öfverproduktion, som vid de mindre brännerierna under innevarande höst är att förvänta, dock torde kunna antagas, att tillverknings-beloppet. per medium under åren 18G1 — 1863 icke bör understiga 12,500,000 kannor. Med beräknande af iletta tillverknings-belopp, skulle alltså brutto-inkomsten af bränvinsbrännings-afgiften å 60 öre per kanna för år uppgå till . 7,500,000: -— och. om härifrån afräknas kontrolluppbörds och redovisnings-kostnader 500,000: -— skulle nettobehållningen för år blifva 7,000,000: —- hvilket belopp Utskottet alltså hemställer måtte beräknas såsom behållen inkomst af bränvinsbrännings-medlen. Summa P:mt Hulr 20,800,400: — Ehuru Utskottet vid de nu uppgjorda beräkningarne ansett sig böra iakttaga enahanda uppställning, som icke allenast vid sistförflutna riksdag, utan ock i Kongl. Maj:ts den 27 Oktober sistlidet år afgifna nådiga Proposition, angående Stafs-verkets tillstånd och behof, i afseende på de extra ordinarie inkomsterna blifvit följd, har det dock icke undgått Utskottets uppmärksamhet, att. denna uppställning i vissa delar afviker från den, som vid Iiiks-statens uppgörande i allmänhet iakttages i afseende på (öfriga inkomsttitlar. Piks-staten har nemligen i allmänhet den uppställning, att, å ena sidan, inkomsterna upptagas till sitt brutto-belopp, hvaremot likaledes utgifterna, utan att å någon viss inkomsttitel afuragas, finnas under de särskilda Hufvudtitlarne upptagne.
Den nye äkta mannen halflåg på soffan med en avisa i handen, och den lille Lauritz sof i andra hörnet på en fiol, som hans styffar gjort åt honom, och på hvars trådsträngar han gnidit, tills han öfverraskades af sömnen, ännu hållande stråken mellan de små fingrarna. Ett par gånger hade Engelbert lagt bort bladet och sett forskande på hustrun, men hon såg endast på korten. ”Min bästa Juanna, hvad kan så mycket intressera dig i den der sysselsättningen?” ”Det intresserar mig icke mycket, men den är en hjelplig förströelse. Man tänker på något, om man har något i tankarne, och man ser om det slår in.” ”I alla fall”, återtog mannen, ”skulle man förmoda att en blott hjelplig förströelse kunde vara närmare till hands. Det borde ju finnas tusen saker att tala om för ett nygift par.” ”Jag skall säga dig, Engelbert, att jag aldrig ansett oss som ett nygift par. Vi ha så länge känt hvarandra, vi äro syskonbarn, uppfödda i slägtskap, och det der allt bidrager till att vår förbindelse icke har någonting nytt, hvilket skulle förefallit, mig åtminstone, oändligt mera tråkigt.” ”Det är således att hoppas, min goda Juanna – du ser hur troget jag håller det löftet jag gaf dig på vår första lysningsdag, att icke besvära dig med onödigt kärleksspråk – det är således att hoppas att du icke finner din ställning alltför odräglig?” ”Jag finner den sådan jag på förhand visste att den måste bli, nemligen mycket bra, sedan jag tagit mitt parti att betrakta den som sådan.” ”Det vill säga” – Engelbert ryckte häftigt till bakom avisan, som han syntes tanklöst leka med – ”att du sjelf skapat vår ställning, innan den ännu börjat.” ”Naturligtvis.” ”Föreställ dig emellertid att jag varit nog tokig att inbilla mig att jag genom mitt öfverlagda väsende, mina få pretentioner och framför allt genom de känslor af aktning och undseende, hvarmed jag möter din torra likgiltighet, haft någon del i detta förhållande, som du gifvet rubriken af mycket bra!” ”Det glömde jag att i orden erkänna, men du kan vara viss att jag ser ditt förnuft.” ”Min gud, du ser det, du erkänner det?”
Carlberg: ”Sorn Högloft'. Stats-Utskottet, Afdelningen för Riksgälds-Verket, öfverlemnat till min serskildta granskning åtgärderne af de sedan sistlidne Riksdag förrättade ändringar och reparationer i Rikets Ständers hus; så har jag, så vidt omständigheterne det tillåtit, fullgjort mitt uppdrag och till Afdelningen deröfver ingifvit skriftligt memorial, som upptagit åtskillige anmärkningar vid utförandet af ifrågavarande byggnads-arbeten, hvilka äfven gifvit mig anledning att påyrka behofvet af en besigtning å ifrågavarande byggnadsåtgärder, hvilket jag anser vara så mycket mera nödvändigt, som förslågs-summa 11 8,000 R:dr till mera än dubbla beloppet blifvit öfverskriden, utan att Fullmäktige redogjort för orsaken dertill, samt att ingen besigtning, i grund af entreprenad-contractets 12 punkt, försiggått, då entreprenaden anmältes vara färdig; så får jag, jemte det jag reserverar mig emot 4 Stats-Vtskottets Memorial, N.o i52. Höglofl. Stats-Utskottets nu fattade beslut, anhålla, att denna min reservation måtte till samtlige Riks-Stånden Betänkandet medfölja, emedan jag icke kan frångå min redan fattade mening om behofvet af en ordentlig besigtning å omförmälde byggnads-arbeten. Ank. till Exp. Utsk. den 27 Maj j kl. 12 mield. Memorial j angående decharge för Full magt ige i Riks gälds-Contoret. (Rgs. Afd. Under åberopande af Utskottets under N:ris 45 och 148 afgifna utlåtanden, i anledning af Rikets Ständers åren 1835, 1837 och 1839 församlade Revisorers berättelser 0111 granskningen af Riksgälds-Verket och den åt Fullmägtige i samma Contor uppdragna utredning af Götha Canal-Bolags och Malmö f. d. Discont-Inrättningar, äfvensom Utskottets Betänkande!!
Häruti instämde Herr Grefve Sparre. 2:0 Af Riksdagsfullmägtigen Nils Strindlund: ”Emot det af Ut skottet fattade beslut får jag mig reservera: först på den grund, att det af Kongl. Maj:t nyligen fattade Beslut rörande skjutsväsendet icke ännu blifvit satt i verkställighet, och det således icke eller ännu kunnat visa sig, hvilka ändringar eller förbättringar äro af nöden; dernäst derföre, att gällande Författningar äro ganska tillämplige, för att tillvägabringa de förändringar, som, utan enskildes förnärmande, kunna vidtagas, och för det tredje, att Utskottet ej uti Betänkandet tillstyrkt att de, som skola blifva ålagde gästgifveri-besväret, må erhålla någon ersättning för de nya mödor och besvär, som på dem öfverflyttas. Och som möjligen på sina ställen gästgifveri-hållningen skulle medföra en fördel, så må icke eller en sådan, utan att densamma blifvit ftjrverkad, innehafvaren orättvisligen fråntagas, hvadan jag anser den före - Allm. Besv. och Ekon. Utsk. Betänkande, N.-o I I slagna underdåniga skrifvelsen onödig, för tidigt framställd och orättvis till sina följder. Häruti instämde Riksdagsfullmägtige Matts Persson, Johan Andersson, Hans Persson, Efraim Larsson, Pengt Ericsson och Jonas Kylander. N:o \i. Ank. till Exp. Utsk. d. 9 Oct. kl. 12 midd.