Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 11 Mars f. m. ningars meddelande oell förberedande åtgärder, af de för hvarje af arméens hufvuddelar årligen sammanträdande pröfnings-comitéer. Landlförsvars-depart. tillkommer: l:o Ärenden, som röra landtförsvarets ordnande och vidmakthållande samt den dervid anställde personal, dispositionen öfver de till landtförsvaret anslagne medel och persedlar, fästningars byggnad och underhållande, äfvensom alla undervisnings-anstalter, kyrkooch sjukvårds-angelägenheter, pensionsoch välgörenhets-inrättningar för landtarméen och dertill hörande stater: 2:o Frågor om landttruppers kommendering lill tjenstgöring eller användande till erfordeliga allmänna arbeten; 3:o Vården om de för landtförsvaret upplåtne boställshus och byggnader; samt det kronan tillkommande inseende öfver styckebruken, gevärsfaktorierne och krut-tillverkningen. Under Landlförsvars-depart. lyda: l:o Alla till arméen och landtförsvaret hörande stater och corpser; 2:o Krigs-vetenskaps-akademien, det högre militär-läroverket, krigs-akademien samt alla öfriga militära bildningsoch undervisningsanstalter; 3:0 Alla till landtförsvaret hörande milda stiftelser; 4:o Comitéen för salpeter-ärendena. Expeditions-chefs befältningarne vid deparl:ls 3:ne expeditioner innehafvas endast på förordnande, hvarföre den befattning, hvilken vid förordnandets erhållande innehades, bör stå öppen att återtagas då förordnandet upphör, dock åtnjutcs under tiden af nämnde befattning ingen slags inkomst; så länge förordnandet påstår medför del för innehafvaren generalsvärdighet. Departements-chefens Expedition. «) Till denna expedition ingå alla mål som tillhöra Landtförsvarsdepart:tet och hvilka, sedan de blifvit inregistrerade, af expeditionschefen fördelas på vederbör, expeditioner: vidare handläggas af denna expedition alla kommandomål. För hvarje af berörde afd:r är en viss dag i veckan bestämd, då de densamma tillhörande mål föredragas.
Nedanstående stafvelser rätt sammansatta bilda elfva ord, hvars begynnelse och slutbokstäfver bilda namnen på tvänne mycket framstå- ende musici: — tyra — fot — ire Äro dessa ord rätt. lösta, ifylles den tomma rutan i hvarje rad med en bokstaf, så att ett nytt ord uppstår. Åro dessa bokstäfver i sin ordning rätt funna, bilda desamma, lästa uppifrån och ned, namnet på en svensk stad. Moster Lisa. " Ar den rätta lösningen funnen, gifva de bokstäfver, som infalla i de sju hörnrutorna samt de båda ändrutorna — rätt ordnade — namnet på en stad i Palestina. Sibylla. Ifyllningsaritmogryf. Logogryf en: Julkalas: sju, ask, kal, ljusa, Ulla, Julia, Lukas. Klas, ull, slak, sjuk, Kajsa kula, skala, ja, sal, Ullas, aska, jul, ljus, kull, alla, skal, sluka, skall, kall, kaja, sjal, skjul. En nödvändig följd häraf blir då också en motsvarande kvantitativ tillökning. Från och med nyåret kommer nämligen IDUN att utgifvas. t v å gånger i veckan i • •••; " ' med ett minst 12-sidigt nummer hvarje onsdag och lördag. Formatet kommer samtidigt att något ökas och papperets kvalité, särskildt med hänsyn till de hädanefter talrika illustrationerna, att förbättras. Det ökade utrymme, vi härigenom vinna, skall i främsta rummet tillgodogöras för att på ett underhållande och lättläst sätt följa, hvad dagskrö- nikan i inoch utlandet har att erbjuda af mera allmänt intresse. Och för att gifva ytterligare åskådlighet och värde åt denna afdelning skola vi i betydligt större utsträckning än hittills anlita det skrifna ordets bästa kompanjon: illustrationen. Idun skall med andra ord, på samma gång den fortfar att vara den gamla omtyckta » damernas egen », därtill blifva något nytt och vida mer, nämligen • en rikt illustrerad familjetidning. • Men, som sagdt, för det nya ämna vi ingalunda släppa det gamla. Som hittills skola våra läsarinnor beständigt finna oss med synnerlig omsorg behandla alla hemmets och kvinnans intressen.
Nu hafva Statsoch EkonomiUtskotten tillstyrkt, att Tynderö Socken må vid extra Roteringen bibehållas. Om detta gillas, så uppkommer härigenom ett nytt slags privilegierad jord, nemligen skattejord , som ej är ordinarie roterad, utan endast vidkännes extra Rotering, ehuru sådan endast kan åläggas frälseoch annan privilegierad jord. Jag finner således, att ett bifall till hvad Utskotten tillstyrkt, skulle medföra en oformlighet, helst Tynderö Sockens frihet grundar sig endast på äldre Konunga-försäkringar, som vid hvarje ny Regents uppstigande på Thronen mäst förnyas. Kanske kunde sådane gälla före 180g; men nu kunna väl inga sådana försäkringar vara gällande. Mig synes det vara betänkligt, att gifva exempel af en sådan ny privilegierad jord, helst de i Konung Carl XI:s försäkran anförde skäl, hvarföre Tynderö Socken blifvit från Rotering befriad, nemligen att hemmanen skulle vara så svaga och bära andra motsvarande onera, numera alldeles 176 Den 7 Maji f. m. förfallit, enär ett godt fiske ersätter hemmanens möjliga svaghet i öfrigt. Jag vågar derföre anhålla om återremiss af detta Utlåtande, med begäran, att Tynderö Socken måtte ordinarie roteras, lika med all annan skattejord. Friherre AnckarswärdCarl Henrik: Jag kan ej biträda de skäl Friherre af Nordin anfört, till vinnande af återremiss utaf detta Utlåtande. Jag finner tvertom det i Konunga-försäkringarne anförda skäl, hvarföre ifrågavarande hemman ända ifrån Konung Carl IX:s tid njutit befrielse från ordinarie Båtsmanshåll, nemligen hemmanens svaga beskaffenhet, vara så giltigt, som möjligt. Om dessa hemman sedermera tilltagit i godhet och styrka, så se vi också, att de icke eller blifvit bortglömde med ökade onera, då de blifvit ålagde extra Rotering. De bära således redah en roterings-tunga; och jag kan då icke se någon olägenhet af, att befria dem från ordinarie Rotering. Följaktligen tillstyrker jag bifall å Utlåtandet. Friherre Cederström_, Jacob:
Statens tunga, af ersättandet till civila pensionscassan af den begrafningshjelp, som afskedstagande tjenstemän icke återfå, blir iså målto ingen, att denna ersättning kan ulan känning anvisas å besparingarne. Det son» jag 1111 föreslår och för t jenstemännen begär, nemi.: tjenslelönens tillträdande med månaden efter den, då tjensteförrättningen tilltiädts, liar redan skett vid Tullverket; — se K. brefvet af den »4 Maj i8åi — och jag föreslår det i sammanhang med det äldre förslaget, att statsverket öfvertager uppbärandet af all uppbörd, som nu ingår till petisionscassor, under namn af vacanceoch liggetids-, samt af nådårs besparingar. Liqvidatiunen af redan aftjent begiafningsh jelp kan härvid komma i fråga; men skeende på en gång, blef den för staten kännbar. — Lämpligast skulle jag anse, att den, på sätt nu tillgår, sker i mån af afgång. I alla fall tarfvas en undersökning, af hvad verkligen blifvit afljenadt, hvarförutan beräkningen icke blifver tillförlitlig, och hvarigenom arbetet betydligen underlättas. Circulaire skulle aflåtas lill vederbör, auctoriteter att inkomma med uppgift öfver personer som aftjent, och öfver aftjenla belopp; och dessa uppgifter, efter bellö: ig granskning af vederbör., utställas till de enskildas controll, genom offentliggörande i statens tidning. Jag hoppas bifall till min motion i den mån mig lyckats bevisa, att den deri afklagade anstalt är radikalt orättvis; vanmägtig i sin välmening, och deremot alltför kraftig i sin menliga verkan å tjenstemännen och följaktligen å statstjensten. Må jag, med stöd af tillförlitliga, mig skedda meddelanden, tillägga, att alla dessa innehållningsoch uträkningsbestyr sammantagna bilda en fjerdedel, om ej en tredjedel, af vederbör, ernbelsverks mödor. Remissen, 0111 den Di fa lies, lärer böra ske till SlalsUtskottet. Ii. Ex. tilläde derefter muntligen: 1.
Jag tror att han snarare skall söka qväfva sin sorg, än, genom anlitande af af kriminal-lagens hjelp, bringa skandal öfver sitt hus. En talare har sagt, att om Frankrike äfven har qvar giftomanna-rätten, så har England det dock icke, och att detta land kunde täfla med Frankrike i civilisation. Jag gratulerar den värde talaren, som har så noga reda på de Engelska lagarne i detta afseende; för mig äro de mycket dunkla, oaktadt jag sträfva! ganska mycket att taga reda på dem, Engelska lagen stödjer sig nemi. i detta afseende på den allsmäktiga seden; men ett faktum, som tycks bevisa att seden måste hafva infört någon slags giftomannarätt i detta land, är att de, som vilja gifta sig emot föräldrarnes samtycke, resa till den beryktade smeden i Gretna-Green och låta viga sig af honom. Jag tror icke att vi böra brådska med att följa Englands exempel i det fallet. Man har frågat, om det skulle vara skäl att sätta fämiljelifvet på samma löt som i Frankrike; nej! det anser jag icke vara skäl. Jag vill endast bibehålla familjelifvet sådant det är i Sverige, ty här är det ganska bra. Jag tror att vi i detta afseende göra bäst uti att hvarken tänka på Frankrike eller England, utan att vi böra tänka på oss sjelfva, om den närv:de lagen har gjort oss nytta, samt om vi böra andra denna lag, under hvars skydd vi sett så många väisignelserika frukter uppspira. Man har påstått att det gjorde ingenting, om en qvinna försummar att göra äktenskaps-förord, fy hon kunde ju få boskilnad. Ja, det är i sanning en skön rätt hon vinner genom boskilnaden; det vet hvar och en, som är jurist. Jag har så många gånger befattat mig med detta ämne, att jag anser att qvinnan, under nuv:de rättsförhållanden, i intet täll är sä litet skyddad, som just i afseende på egendomsgemensamhet i bo. Slutligen har man talat om den makt och myndighet, som fadren skulle hafva att göra sin dotter arflös, när hon gifter Den 13 Maj e. ra. 367 sig mot hans samtycke, och att deri skulle ligga en så stor fördel.
Han slöt henne hjertligt till sig och sade: „Margaretha, du är ju helt upprörd, sansa dig min syster!“ Göran hade i sin glada ifver ej blifvit varse den djupa blekhet, som fallit öfver fru Catharinas ansigte, då han nämnde Malm vid namn. Det oförmodade af hans inträdande träffade henne först som ett högst obehagligt slag. Dock, sedan hon ett ögonblick hunnit sansa sig, fann hon att hon borde säga något, men emot vanan hos en person af hennes bestämdhet fann hon nu alldeles icke det lämpliga ordet. En djerfhet utan like syntes henne detta besök vara, äfven om den ovälkomne vore der för att afsäga sig alla anspråk i afseende å Margaretha. Men som en verklig fräckhet ansåg hon det, om han ännu ville göra några påståenden gällande. Magnus blef dock den, som först fann sig efter öfverraskningen. „Nådiga fru,“ sade han, „icke skulle jag så här inträngt mig i edert hus, och det dertill på en helig afton, men till min ursäkt måste jag anföra, att jag ej visste hvart jag fördes af den, jag nu först finner vara unge herr Göran Boije. Men då jag nu engång kommit, ehuru på ett mindre passande sätt, kan jag hvarken qvardröja, eller skiljas hädan, utan att hafva framfört det ärende, som jag i alla fall inom få dagar här skulle hafva andragit. Jag är nemligen rest hit till orten, för att hos min Margarethas slägtingar anhålla om deras samtycke, att få hemföra henne, som redan i flere år, genom Herrans välsignelse, varit min maka.“
Utsk. har velat gifva den bestämda föreskrift, att när cessionanten företer bevis derom, att han sina borgenärer till fullo förnöjt, är han berättigad att inträda i Representationen, emedan, efter min tanka, största svårighet skulle uppstå vid att upplysa, hvad som menas med på sätt lag förmår, emedan det icke linnes stadgadt, huru man skall styrka, att man förnöjt sina creditorer; och detta är skälet, hvarföre Utsk. valt ett bestämdt bud framför det evasiva. Likväl har jag icke emot, att memor. återkommer till Utsk., på det frågan må blifva ytterligare pröfvad. Frih. Boye: Jag ger fullkomlig rättvisa åt den siste värde talarens framställning, ang:de anledningen till båda buden, såväl det gamla som det nya. Det är sannt, att det nu gällande öfverensstämmer med ordalvdelsen i förra concurslagen, och det är äfven sannt, att det af Constit.Utsk. nu föreslagna öfverensstämmer med ordalydelsen i närvar, concurslag; men det ena är icke destomindre lika felaktigt som det andra. Om uti en concurslag ett ord införes, som, utan att gifva anledning till misstydning, likväl kan vara tvetydigt, medför det ingen menlig följd. Här åter kan det gifva anledning till inskränkning af cessionantens rättighet. Hvad åter angår frågan om de uti Hr Cederschjölds förslag förekommande orden: på sätt lag förmår, mäste jag skilja mig från den siste talarens yttrande derom. Lag förmår ingenting, som lägger hinder för, att qvittens är lagligt be - Den 20 Juni. 3‘9 tis. Jag skulle tro, att hvar och en cessionant, som företer prot. öfver proclamadagen, som visar, hvilka hans creditoreräro, samt qvittens af dem för deras fordringar, har, på satt lag förmår, visat sig vara befriad från ifråga var. hinder för intrade i sin representationsrätt. Men j.ig återkommer till hvad jag förut nämnt, att det ligger en tvetydighet uti uttrycket, lill fullo förnöjt, för hvars undaurödjande jag anhåller om återremiss. Hr Cederschjöld, Pehr Gust.:
Slott den 23 December 1817. ”Protocoll, hållet inför Hans Majtt Konungen i Siats-Rådet. ^Närvarande i ”Hans Excellence » Justitias-Stats-Miniftern, Herr ”Grefve Gyllenborg. Hlans Excellence , Stats - Ministern för Utrikes ”Arenderne Herr Grefve von Engeström. ”Stats - Råden , Hans Excellence Herr Grefve-s ”Rosenblad. ”Hans Excellence Herr Friherre Fleming. ”Herr Friherre (Jederström. ”Herr Friherre Skjöldebrand. ”Herr Grefve Mörner ”Undertecknad Hof Cantzler, ”Undertecknad Hof-Cantzler uppläste 1 underdånighet ett på Kongl. Majus Nådiga befäl 1— ”ning författadt förslag till Kongl. Maj:ts Nådiga ”Skrifvelse till Riksens Ständers Stats - Utskott, ”om närmare bestämmande af den årliga ränta,’ ”sorn är Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen och ”Dess Arfvingar , enligt Successions-Ordningen ”af den 26 September 1810, tillslagen. Bihang till Bikt-St. N:r 53-$4, 418 Stats-Uiskottets Betänkunden, ”Kongl. Majit, sorn, på Stats-Rådefs underdå”niga tillstyrkande, i Nåder täcktes gilla detta ”Förslag, sådant det vid närvarande Protocoll ”flnneJ bilagdt, befallte i Nador, att en med detsamma enlig Skrifvelse, skulle, på vanligt sätt, ”utfärdas och till Riksens Ständers Stats-Utskott ”öfverlemnas.” In fidem ”Gr. af ]fjetterset dt.” .”Kongl. Majtts Nådiga Skrifvelse till Riksens ”Ständers Stats-Utskott, om närmare bestämmande af den årliga ränta , sorn är Hans ”Kongl. Höghet Kron Prinsen och Dess Arfvingar tillslagen. Gifven Stockholms Slott ”den 23 December IH17. ”Kongl.
Kohl, om upphäfvande af allt tvång i afseende pä skyldigheten att till vissa bruk försälja eller leverera. XIII. B. 3o, A. 5g. Kohlrånlor, om skyldighet för Ortala Bruk och Norrtelje Gevärsfactori att betala vissa, efter markegångspris. VIII. B. 2r A. 337. Kort, Spel-, angående stämpling af. IX. B. 433. XI. A. 83. XVI. U. 327. XVII. A. 70. XIX. E. 3. Kopparskiljemynt och Ducater, angående utmyntningsgrunderna för. II. 56. R. i4o. VII. B. 36i. KrigsAkademien vid Carlberg, om upphörande af. Se MilitairLärare, .— om löneförhöjnin" för Leklorerne vid. III. g4- B. 288. KrigsAkademiens räkenskaper, angående verkställd granskning af. Se Revision. KrigsCollegii oell derunder lydande Cassors redogörelser för år 1831, angående verkställd revision af. Se Revision. KrigsIIofRätten och BorgRätterne, om förändrad organisation af. III. 3. R. 265. X. B. 3g6. XI. 112. XII. A. 10. ( “3 ) KrigsSkepp, rörande försäljningen af Kronan tillhöriga, och redogörelsen för derför inllutne medel. VII. B. 3io. VIII. A. g5. E. 2Öi. Krogar, om upphörande af Ridderskapets och Adelns rättighet att å frälse ägor anlägga. V. B. 3g. Å. 121. IX. A. 232. E. 366. Kronans effecter, att transporter af, måtte ske sjöledes. Se Transporter. Kronobergs Län, om befrielse från öfverrotering för åtskilliga hemman i. Se Vacanceafgift. Kronobrefbäring, om frälsehemmans skyldighet att utgöra. VI. B. 207. A. 437. VII. E. 79.
För att sätta Utsk. i tillfälle att yttra sig i frågan, så mäste det väl hafva något att yttra sig öfver, ty i annat fall har det ju ingenting att säga, hvarföre jag tror det vara bäst, att till dess granskning öfverlemna ett redan upgjordt förslag, hvaröfver det får utlåt, afgifva. Enl. hvad jag i dag inhemtat, har BorgareSt. återremitterat nästan hvarje § i detta Betänk., äfvensom ifrån PresteSt. åtskilliga §§ hafva blifvit återremitterade. Ett enda Stånds beslut binder icke Utsk., och jag får således äfven af detta skäl anhålla om bifall till Gr. Lagerbjelkes förslag. Hr Braunerhjelm, Ferdinand: I anledn. af den utaf Frih. Creutz gjorda anmärkmri, att Kyrkoherdarne icke borde inblandas uti sådana ärenden som detta, får jag för min del förklara, att jag gerna skulle hafva velat undvika sådant, men att jag varit dertill nödsakad till följd af den redan antagna 13:de §:ns innehåll. toen 9 Augusti f. m. 133 Frih. Raab: Af Gr. Lagerbjelkes sednare yttrande har jag lärt mig inse litet närmare, än förra gången, hvad som menas med detta förslag. Jag erfor sålunda, att meningen skall vara den, att den Taxerings-Kommité, som hålles näst efter det att sådan rättighet, som här är i fråga, blifvit beviljad, skall på en gång åsätta taxering för alla de år, som rörelsen kommer att drifvas, så att, om K. M:s Befh:de beviljar en sådan rättighet för 3 är, så skulle Taxerings-Komitéen bestämma afgifterna på en gång för alla 3 åren. Nu har likväl R. o. Ad. godkänt den grundsats, som ligger i 8:de och 12:te §§:na, deri det heter, att Taxerings-Kommitéen skall för hvarje år bestämma det kannetal, för hvilket afgift skall erläggas.
Enligt det med arrendatorn af nämnde kungsgård den 28 November 1831 afslutade kontrakt skall arrendatorn, för åtnjutande af arbetsskyldigheterr utaf hemmanen Akarp, Tågarp, Winstorp, Karstorp, Lomma, Kyrkoby, Burlöf och Kabb arp, till indelningshafvaren årligen erlägga 400 tunnor korn, efter årlig markegång, å den dag i Februari månad hvarje år, indelningshafvaren dertill utsätter, samt dessutom för sjelfva kungsgården 1,000 tunnor spanmål, V3 råg, Vi korn och !/:s hafre, hvaraf hälften inom lika tid skall till indelningshafvaren, efter årlig markegång, betalas och hälften till honom levereras in natura inom den 25 Februari året efter då skörden fallit. Då någon rubbning i den nuvarande landshöfdingens, i afseende å löne-förmåner, genom ofvanberörde arrendekontrakt, tillförsäkrade rätt icke utan dennes eget medgifvande lärer kunna ega rum, har Utskottet endast kunnat föreslå några föga väsentliga förändringar härutinnan. I sådant afseende har Utskottet, som funnit mindre, lämpligt att Institutets styrelse erhåller befattning med uppbörden af den från ofvan uppgifne, Stats-Utskoltels Utlåtande JYs 96. i under kungsgården lydande hemman, emot arbetsskyldighetens upphörande, utgående spanmål, trott sig böra föreslå, att denna spanmål må till Statsverket ingå; dock som, i följd af åtskilliga mellan nuvarande arrendatorn och de hofveriskyldige hemmans-innehafvarne triiffade öfverenskommelser, hinder lärer möta lör sådan indragning före nuvarande arrendetidens utgång, hemställer Utskottet, att Statsverket först från och med år 1862 må ega uppbära den härför belöpande afgälden. För öfrigt och då Utskottet inhemtat, att den del af arrendet, som ej in natura erlägges, redan för närvarande, på grund af derom mellan vederbörande särskildt träffadt aftal, utgår efter medelmarkegång, i stället för årsmarkegång, såsom Kammar-kollegii kontrakt innehåller, och detta sätt dessutom numera lärer vara antaget för de flesta arrenden, har
Sammanlagda beloppet af de från Banken under år 1859 utgifna förskott till invexling af förslitne småsedlar i landsorterne uppgår således till R:dr 861,750: samt de vid åi'ets slut oredovisade till 73,700 R:dr. § 28. Uppå gjord anmälan af Understyrelsen, att, efter det åtskillige af Bankens tjenstemän under sommaren detta år undfått ledighet, de 3:dje och 4:de graderna tillhörande tjenstemän, hvilka egde att kontrasignera Bankens sedlar å 10, 5 och 1 R:dr, icke medhunne att underskrifva berörde sedlai’, hvaraf understundom erfordrades 2000 å 3000 bundtar i veckan, hafva Fullmägtige, den 5 nästlidne Juli, tillåtit, att, under tiden till den 1 i denna månad, de Bankens extra ordinarie tjenstemän, som af Fullmägtige, eller af Understyrelsen blifvit eller blifva förordnade att förrätta ordinarie tjenst, finge, lika med de ordinarie tjenstemännen, deltaga i kontrasigneringen af Bankens sedlar å 10, 5 och 1 R:dr. 31 § 29.
Med hänseende till den stora vigt för rikets försvar, som användandet af de till anskaffandet af gevär och andra vapen gifna anslag innehar, och då det, för bedömande af våra gevärsfaktoriers och öfriga vapenverkstäders förmåga att fylla krigsmaktens behof i detta afseende, torde vara nödvändigt att ega närmare kännedom om den verksamhet berörde verkstäder i sednare åren utvecklat, hafva Revisorerne från General-fälttygmästare-embetet förskaffat sig nedanstående uppgift, angående tillverkning och öfrige arbeten vid statens gevärsfaktorier, kanongjuterier och artilleriverkstäder m. m. under de sistförflutna fern åren; dervid Revisorerne likväl, beträffande arbetena a Artilleriets verk - — 79 — städer, få erinra, att uppgifterna derom endast äro approximativt beräknade och ingalunda upptaga alla de arbeten, som blifvit under berörda tid derstädes utförda: Gevärsfaktorierna. Under åren 1860 — 1864 äro tillverkade: a) vid Kronans faktori, 4.108 refiiade gevär af 1857 års modell. » » » 5,988 » » » 1860 » » Summa 10,096 refflade gevär. b) vid Husqvarna, 3,250 refflade gevär af 1857 års modell. » » 6,992 » » » 1860 » » Summa 10,242 refflade gevär. Vid hvardera af faktorierna äro således något öfver 2,000 gevär tillverkade per år. Dessutom äro vid Eskilstuna, under de 3 sista af ofvannämnde år, tillverkade 5,000 sablar och, under år 1864, 4,000 faskinknifvar. Kanonoch projektil-gjuterierna. Under år 1860 äro tillverkade: a) vid Aker, 4 stycken 9-tums mörsare, » » 3 par tappskenor till dito, b) vid Hellefors, 15 stycken lavetter af jern till IS-tiia kanoner. » » 15 » kursörer » » » » Under år 1862 äro tillverkade: vid, Finspong, 7 stycken försöks-kanoner af olika kalibrar.
Bank innestående behållning af undsättningsmede), som hvad genom återbetalningar å meddelade undsättningslån kan inflyta: 2:o att af de sålunda till Kongl. Maj:ts förfogande ställda medel en summa af högst Etthundra femtio tusen (150,000) Riksdaler Riksmynt må under tiden för nästa statsreglering få begagnas till undsättningar, utan återbetainingsskyldighet, åt sådane behöfvande, som icke äro i tillfälle att sjelfve förskaffa sig arbete eller i stånd att af egna tillgångar återgälda de undsättningsanslag, hvilka dem tilldelas: börande dylika understöd företrädesvis tillgodokomma de kommuner, som tillförbinda sig att så använda desamma, att för dithörande fattige och arbetslöse personer beredes sysselsättning och möjlighet att genom eget arbete förtjena sitt uppehälle; 3:o att ofvan omförmälde tillgångar för öfrigt må. användas endast till räntefria låneunderstöd med bestämda återbetalningsterminer och mot vederbörande större eller mindre menigheters gemensamma ansvarighet eller annan af Kongl. Majit godkänd säkerhet; 4:o att, sä vidt omständigheterna medgifva, tillfällen skola för de behöfvande beredas att erhålla sysselsättning och förtjenst vid allmänna arbetsföretag; samt 5:0 att de för undsättningar vid missvexter och felslagna skördar afsedda medel böra, till den del de icke äro för anvisade utbetalningar erforderliga, till Riksgäldskontoret öfverlemnas emot skyldighet för detta verk att det sålunda emottagna beloppet, vid skeende reqvisition, för dermed åsyftade ändamål Kongl. Majit tillhandahålla. Kongl. Majit förbiifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Ar och dag sorn ofvan. CARL ./. A, Gripenstedt. Bih. lill R. St. Proposition N:o 30. Utdrag af Protokollet, öfver Finans-Ärenden, hållet inför Hans Maj.t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 51 Oktober 4862. Närvarande: