Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ivon»l. Nu^:t ivun oelc med flädje nunlnu, utt 173-1 urs Lrottnläls-Du», under tiden, i dess tilIsm^nin» Ivunnut väsend tli^en nnldrus ^enoin utotnin»en ut den l^onAl. Nu^:t unlörtrodllu IlenädninASmuAt. De nvu Lriminul-Du»ur, son, män^s Luro^eislvu fvlli de senurs ären t!IIet;nut si», undeiluttu nu meru Iletvllli»en mödun fö,' dem, son, erliullu ujl^dru» utt forfuttu oell Arunslm d^lilvu förslg». De ll välfninAur, föi' llvil1t» Dluro^u vurit en sliädejlluts oell ett oller, looru oelvsä liufvu lemnut lielsosummu lurdomur, derut' vl Iloru dru»u fordel. Vid ^rolnin» lif liilvets 8tunders ofvunnumnde underdäni^u frumstulloivA, liur Ivon»l. Nuj:t unsett det Is^nnerllet vuru nödigt, utt män med ^V:c> 107. 10 ersordeiliA skiekli»liet oel» lediAdet srän annan emdels-desatlninA dlisva utsedde att ulardt^la loislaA till de serskilda Dö, sattuin»ar, som vicl oell sor det n)a Daevel kets anlgAande oel» promulAation mäste utsärdas, äivensom sor att Aranska ile torslaA lii! an,liva Döl satlninAar, som derlorinnan koinma att IvoiiAl.
Dessutom vare det i lörsäljningsrummet befintliga bränvin till och med 60 kannor, tillika med kärl, som för deras alhemtning tjenliga äro, underkastade beslag och förbrutna Har förbrytelsen skett å söneller helgedag, ökas straffet med böter från och med 15 till och med 30 R:dr, utom det ansvar, som, enligt allmän lag, bör för sab batsbrott ådöinas. § 42. Om den, som till minuthandel med bränvin berättigad är, andra gången beträdes med oloflig utskänkning, vare han tillika denna sin handelsrättighet förlustig. Annan handlande, som tredje gången beträdes med oloflig minuthandel med eller utskänkning af bränvin, vare likaledes sin handelsrättighet förlustig. § 43. Öfverträdes förbud, som i § 27 gifvet är, var lag som i § 41 sägs. § 44. Underlåter den, som erhållit rättighet till minuthandel med eller utskänkning af bränvin, att afgift derför i föreskrifven tid erlägga, varde afgiften genast utmätt. Vid sådan underlåtenhet andra gången vare minuthandelseller ulskänkningsrättigbeten förverkad, och varde försäljningen genast inställd, i stad af magistraten och å landel af kronofogden; men näringsidkaren vare ändock pligtig att, under försäljnings-året, afgiften fortfarande utgöra. Den, som idkar minuthandel med eller utskänkning af bränvin under tid, hvarför afgift icke blifvit i föreskrifven ordning erlagd, böle första gången från och med 15 till och med 30, och andra gången från 30 till och med 60 R:dr. § 45. Idkar någon minuthandel med eller utskänkning af bränvin å annat ställe, än dertill uppgifvet är, eller tillåter den, som icke är till utskänkning berättigad, att, då han i parti eller genom minuthandel säljer bränvin, något af det sålda på försäljningsstället förtäres, eller afhemtas i mindre belopp än han är berättigad alt föryttra, eller Exp e dilion sUIs lottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 110. 15 förbryter sig den, som till minuthandel med eller utskänkning af bränvin berättigad är, mot § 25 mom.
«Throntalet innehöll, bland annat, en rätt passande sorgebetygelse öfver Linnés frånfälle vid årets början. Den vann bifall af alla; ty gubben gjorde vårt land heder, såsom sin tids störste vetenskapsman, och blandade sig aldrig i politiska saker, som lågo utom hans begrepp och verkningskrets. Kungen stötte således ingen, då han berömde den hädangångne, och Linné hade dessutom Riksens Ständer att tacka för sin första uppmuntran, många vetenskapliga uppdrag och frikostiga understöd. Sorgebetygelsen var i alla afseenden på rätta stället och gjorde ett angenämt intryck. Förut har kungen sjelf gjort upp ritningen till den skådepenning, han låtit slå öfver Linné. På ena sidan synes den frejdade mannens bröstbild, och på den andra en Cybele i sörjande ställning, omgifven af de tre naturens rikens sinnebilder. Inskriften lyder: ”Deam luctus angit amissi” och i afskärningen: ”Post obitum. A. D. Januarii 1778. Rege jubente.” «Statsverkets tillstånd afmålas särdeles blomstrande. Det skall ej på 50 år befunnits i så förträffligt skick. Detta är naturligtvis en pisksläng åt frihetstiden, som det nu är på moden att smäda. Jag har likväl mina egna tankar om kung Gustafs statshushållning. Alla hans nöjen, lustbarheter, fester, resor, skådespel, smekungar, byggnader, skalder, konstnärer, konsstycken, och upptåg af tusen slag kosta så ansenliga summor, att de, enligt min öfvertygelse, ej kunna bestridas med de vanliga statsintraderna. Vi få väl se huruvida den så godt som enrådande konungen kan efterskänka folket skatterna på samma sätt, som den store statsmannen Arved Horn gjorde i salig kung Fredriks tid.
St:rs pröfning och antagande, Utskottet, jemte Memorial N:o 433, afleranade förslag till stadganden, hvilka' uti Reglementet för R:gsContoiret skola införas, återtsod blott, till detta Reglementes / Betänkande n, N:o 443> 635 fulländande, att afvakta R. II. St:rs Beslut, i afseende på 2:ne af Utskottet hemställdta ämnen, nemi. uti Memorial AT:o ang:de den summa af 70,000 R:dr, som är anvisad för KrigsGoIlegii Departernenters materiella behof och krut-tillverknings-kostuaderne, alt ärligen utgå af öfverskotten på StatsVerkets ordinarie och extraordinarie Inkomster för åren från och med j83o, samt uti Utlåtande Nio 4[9> rörande kostnaderne för den inteckning, som skall tagas uti Götha Canal och dess egande fastigheter. Som nu sistnämnde Utlåtande N:o 419 sedermera är vordet af 3:ne RiksStånd godkändt, så får Utskottet föreslå, alt mot slutet af §. 5i sorn handlar om charteringen af Götha CanalBolags förbindelse, tillägges följande: De öfrige utgifterne för inteckningen må väl af R:gsContoiret förskjutas, men mot ersättning af Bolaget, efter den räkning, som derå kommer att afgifvas; egandes Bolaget, att antingen inbetala beloppet till R:gsContoiret eller ock låta detsamma på anslaget afdragas. Beträffande åter det förstnämnde Memorialet N:o 4i6 så, enär, i denna fråga de respective RiksStänden stannat i skiljaktiga beslut, har Utskottet i Memorial N:o44[ uppgifvit förslag till de alternativa propositioner, öfver hvilka i Försläikta StatsUtskottet voteringar komma att anställas.
Ad. om entledigande derifrån med bibehållande af min riksdagsmannarätt. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall, hvarefter, i följd af dessa afsägelser samt enär Frih. Falkenberg, Melcher, som varit supleant i Riddarh.Utsk. inlemnat sin riksdagsmanna-pollet, och Hr von Strokirch, enl. nu öpnad vallista, blifvit utsedd till ledamot i Bevilln.Utsk., der han förut varit supleant, Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Elektorer att sammanträda till val af en supleant i Bevilln.Utsk., efter Hr son Strokirch, en supleant i Banko.Utsk., efter Hr Falkenstedt, samt tvenne supleanter i Riddarh.Utsk., efter Frih. Falkenberg och Hr Björnstjerna. Uplästes till justering och godkändes nedannämnde från Exp.- Utsk. inkomne förslag till R. St:rs underd. skrivelser till K. M.: N:o 74, ang:de afskrifning af en landtbrukaren C. Th. Skårman, i egenskap af arrendator utaf indragna profossboställe! Bryntesgården Lindärfva, ådömd arrendeskillings-ersättning; N:o 75, ang:de uplåtelse af kronojord invid staden Eskilstuna till hamn-anläggningar m. m.; N:o 76, ang:de afsöndring af jord från åtskilliga krono-lägenheter för utvidgning och Tätning -af vattendraget invid staden Köping; samt N:o 77, ang:de undersökning af Kongl, och Hvitfeldska gymnasii-godsets tillstånd och förvaltning m. m. Anmäldes och emottogs Hr StatsRådet Frih. Carl Gustaf af Ugglas, som å K. M:s höga vägnar aflemnade en Dess Nåd. Skrifvelse till R. St:r.
Då den nya landsväg, som för några år sedan blifvit anlagd från Alingsås till Lerums gästgifvaregård, genom jern vägs-anläggningen gatt till större delen förlorad, i anseende dertill, att annan lokal för banan på flera ställen icke varit att tillgå, så hade denna väg, hvilken af enskildt bolag blifvit med understöd af allmänna medel tillvägabragt, måst inlösas mot 34,923 R:dr 9 slt. 10 rst. T följd häraf hade äfven den äldre, förut begagnade, landsvägen måst åter iståndsättas och förbättras å en sammanlagd längd af 28,280 fot1, hvilket arbete af entreprenör öfvertagits mot en summa af 18,900 R:dr. A två andra ställen hade äfven omläggningar af allmänna landsvägen blifvit en följd af jern vägs-byggnaden. Arbets-personalen hade utgjorts dels af 600 man arbets-kommendering med befäl från Kongl. Elfsborgs regemente och dels af privata arbetare. Sammanlagda arbets-styrkan hade per medium uppgått under Maj månad till 700 man, under J uni till 2,000, för Juli till 2,500, Augusti 2,600, September 2,500, October 1,500, November 900 och under December till 700 man. Arbetarnes dagspenning hade utgjort 40 sk. och under arbete på beting eller ackord i allmänhet 1 R:dr och stundom deröfver.
Jag vill ej upprepa de flere anmärkningar jag förra gången, då detta ämne hos Ridderskapet och Adeln förevar, hade äran framställa. Utskottet har i dess sista Utlåtande väl i allmänhet svarat, men ingalunda besvarat dessa anmärkningar. Jag hoppas likväl, att, i händelse Utskottets Betänkande varder af Riksens Ständer bifallit, Kongl. Maj:t icke lärer åt Beslutet lemi na Dess Sanction, Herr Påhlman, Otto Fredric-. Lika med hvad Friherre Cederström yttrat, vill jag icke eller Dm 7 Jutii, eller nu upprepa de skäl jag förut haft äran anföra till vederläggande af Friherre Ceder-; ströms mening. Om, såsom samma värde talare yttrat, Utskottet besvarat hans anmärkningar, utan att derföre gifva något verkeligt svar, tror jag mig på lika god grund kunna säga, att de anmärkningar, som blifvit fram* ställde mot Utskottets första Betänkande, icke eller varit några verklige anmärkningar. Jag kan ej undgå fästa uppmärksamhet vid dea besynnerliga åsigt af Grund-lagen man nu framställt, så högst skiljaktig från den som hyllades år 1809: då ansågs tryckfrihet och publicitet uti allmänna förvaltnings-ärender såsom frihetens förnämsta palladium. Nu vill man visa att, genom tryckning af Revisorernas Berättelser, man trädt tryckfrihets-lagens stadgande för nära. Jag kan ej dela den sista värde Talarens tanka, att förevarande änu ne beror på Kongl. Maj^ts sanction. Tryckfrihetslagen ger redan tillåtelse för Revisorerne, att låta trycka hvad de anse kunna och böra komma till allmän kännedom, och ett exempel vid sista Revisionen förledit år upplyser tillräckligt förhållandet härmed för den som behagar taga kännedom derom. Då tryckning af en publik handling ej får utan vederbörandes tillstånd verkställas, uppstod vid sista Revisionen stridiga meningar, om ett sådant tillstånd borde lemnäs, hufvudsakligen af c|t skäl, att vördnaden för Revisorernes principaler, Riksens Ständer, tycktes fordra, att, då da korrt derefter skulle sammanträda, man ej borj Ridd, 0. Ad.
Bet.N:o 6* 9000 R:dr 45 Kannor. 10,000 — 5o 11,000 — 55 12,000 — 60 13,000 — &5 14,000 — 7° — ■ 15.000 - 75 16,000 — 80 17,000 — 85 18,000 — och derutöfver 90 — Hvar och en vare obetaget att inskrän* ka sitt bränvinsqvanturn och angifva sig till bränning med mindre panna, än efter egendomsvärdet. Motiv. 2 §. Svårigheten att statuera de ändamålsen. ligaste och tillika i alia afseenden rättsenliga stipulationer för salubränvins-tillverkningarne, kan blott den rätt fatta som försöker det. Mångfalldiga beräkningar, under ämnets betraktande fran dess flere synpunkter och resultatens öfvervägande, hafva bestämt de föreslagne stipulationerne, såsom de rättaste i min öfvertygelse. Mart betänke, att antalet af Kandtegendomar i hög grad minskas i förhållande till deras större värden, att de, Bil■ t. Bevilln.• Lagoch Oec»tsk. Bet. N:o 6. 8<J sorn ej uppgå i värde högre* än 1000 R:dr (ungefärliga värdet af ~ mantal) äro högst talrika och att, om för dem och alle, som obetydligt öfverstiga deras värden , skulle medgif vas större pannerymder, än de föreslagne, — visserligen till räck 1 ige i förhållande till jordafkastningarne i allmänhet af sådane små egendomar, progressionerne i de högre och de högsta graderne hade blifvit alldeles nortnlöse. Då nu hvar och en, som vill göra sig mödan att uppsöka säkra grunder för sina beräkningar och öfverväger förhållandene , skall öfvertvgas, att större pannerytrider, än de föreslagne så för de lägre som för de högre grader af egendomsvärden, icke kunna ändamålsenligt medgifvas, — och dock med nödig inskränkning i branningstiden; så kan man göra sig en redig föreställning om concessionerne hittills och de naturliga följder de måst medföra
UtsökningsBalken, om försäljning af i mät tagen lös egendom, 2:0 Domares och Executorers skyldighet, i afseende på Gäldenär förunnat anstånd i Skuldfordringsmål, 3:o ändring i 1 §. a3 Cap. RättegångsBalken om Domfört antal Ledamöter i Kämners och RådstufvuRätter, 4:o Förmyndares skyldighet, att hvarje tredje år tillöka Myndlingens ArfsCapital med den under tiden derå upplupne ränta, 455. — om gillande af Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Utlåtande om ändring uti 1 Art. 3 §. af Kongl. Förordningen den ao Dec. 1815, rörande Bränvinsbränning, dito. Febr, om Remiss till StatsUtskottet af ett Memorial, rörande skattläggning och försäljning af alla Kronans Skogar, 7 3. — om bifall till Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskoltets Betänkanden rörande, 1:0 det arfvode, som Vederbörande Läkare höra åtnjuta för besigtningar å karlar, hvilka af Rote eller Rusthållare anskaffas för att uti Båtsmans-hållet eller indelta Armeen inskrifvas, 2:0 förbud för TjensteDrängar i Halland och andra orter, alt utvandra från Länen i ändamål att söka arbete, och 3:o förhöjning i betalningen till 186 Inqvarterings-gifvare för det underhåll de lemna tågande Troupper m. m. 70. ProtocollsUtdrag, Ridderskapets och Adelns, om tillsättande af ett särskilt Utskott, bestående af det minsta möjliga antal Ledamöter af hvarje RiksStånd, för att utarbeta de allmänna grunder ne icke allenast för indragning och sammanslående af öfverflödige Embeten och Tjenster, utan ock för en förbättrad arbetsmethod, 100. — om antagande af BancoUtskottets
Detta förslag, efter hvars hufvudsakliga bestämmanden skilnaden emellan de nya pensions-beloppen och dem, hvilka arméens pensions-kassa åligger att utbetala, skulle från Statsverket utgå såsom fyllnadspension, gillades af Rikets Ständer, som tillika anvisade ett årligt kreditiv å Ri k sgäldsk ont o r e t till belopp af 150,000 R:dr, att i mån af behof användas till betäckande af den skilnad, som under åren 1858, 1859 och 18G0 kunde uppstå genom den nya pensioneringens tillämpning, med förbehållen rättighet för Pensionskassan att hvad det ena eller andra året af kreditivet, efter skedda utbetalningar, kunde öfverblifva under löljande år, om sådant beliöfdes, utbekomma; och har, enligt hvad åberopade Stats-råds-protokoll (pag. 10) innehåller, Departementschefen, enär omförmälda förbättrade pensionering för arméen alltifrån dess införande den 9 Februari 1858, då den af Kongl. Maj:t fastställdes, i allmänhet visat sig tillfredsställande och icke heller i tillämpningen medförde några svårigheter, i underdånighet tillstyrkt, att samma pensionering måtte med oförändrade grunder tillsvidare bibehållas; hvarjemte
Orsakerne hvarföre Bränningen år 1815 mindre fördelaktigt utfallit, upplyser Magazins-Directionens för samma år afgifne Berättelse; Och liar Stats - Utskottet, viii anställd undersökning funnit dessa orsaker behörigen grundade. 8:0 Uti Hedervärda Bonde - Ståndet är af en Eedamot erinran gjord vid Utskottets Förslag, att Magazins-Inrättningen ma fä rättighet att uppbära deri förhöjning utöfver Markegängs - pris, som vid vissa tillfallen kan komma att inflyta för den Afradsoch Tionde-Säd, som bordt af Räntegifvarne in Natura aflefvet erås, men fatt med Penningar lösas. Skälen för detta Utskottets tillstyrkande äro i Betänkandet omständeligen anförde, hvilket Utskottet altså vördsammast åberopar. Utskottet får blott tillägga, att, då Kronans behållne Afradsoch Tionde-Säd jemlikt Författningarne, in Natura bör lefvereras, till de behof, hvartill denna säd är påräknad, är 3 9°4 StatsUtskottets Betänk andin'. det med en Räntegifvares ovillkorliga skyldighet förenadt, att, då Spannmål ej af honom kan prsesteras, han i stället betalar det pris, hvartill Säd för dess räkning kan uppköpas å den ort, der den bordt vara af Räntegifvaren, enligt forslings . stadgan , aflefvererad: Om, som oftast händer, detta upphandlings-pris öfverstiger Markegången, skulle ju Magazins-Directionen få vidkännas en förlust, som icke kommit i fråga, sä vida Räntegifvaren sin skyldighet fullgjort,_ att lefverera Säd in Natura. Det är till betäckande af sådane Förluster, sota StatsUtskottet föreslagit, att ifrågavarande pris-förhöjning må Magazins-Fonden till godo komma.
Utskottets uppmärksamhet har blifvit fästad derpå, att agenter för utländska försäkrings-bola,g, hvilka, i denna egenskap, åtnjuta icke obetydliga inkomster, icke finnas omnämnde bland de i § 10 uppräknade personer, för hvilka bevillningen, sä vida den icke, beräknad lill 2£ procent af inkomsten, uppgår till högre belopp, skall med viss bestämd afgift utgå; och sorn Utskottet ansell dylika agenter böra jemföras med Bih. lill B. St. Brot. 1850 & I Afd. 2 Haft. 2 10 Bc vllin i agsLits ko t te ts Betänkande IS: o 5. oell lämpligast besl<ntlas såsom kommissionärer, liar eli sladgande derom blifvit i förfaltningsiörslaget införd!, hvilket stadgande torde al Rikets Ständer godkännas. Under rubriken Handelsexpeditör finnas uppräknade Kassörer, Bokhållare och Betjente samt Inspektörer och Faktorer m. fl. \id Bruk, Manuläktuiier och Boktryckerier; men då personer anställda i dylik egenskap vid bandel, ehuru hänlörlige lill nämnde rubrik, icke finnas derunder upptagne, har Utskottet infört ett sådant tillägg samt åt rubriken i öfrigt gifvit den förändrade uppställning, bilögade förslag utvisar; hemställande Utskottet alt Rikets Ständer måtte härtill lemna bifall. Det uti rubriken Krögare, Krog erskor förekommande ordet bräneins-minulcring, har, såsom oegentlig!, blifvit utbytt mot del i gällande förordning angående vilkoren för bränvins-försäljning begagnade uttrycket bräavins-utHdinkning; hvarjemte 2 morn., hvilket innehåller föreskrift om borgens ställande för afgiflens behöriga utgörande, ansetts böra, såsom egande tillämplighet äfven å hvad i 3 mom. stadgas, nedflyttas efter detta sednare inom.; och torde dessa förändringar godkännas.
Handels-Balken, att Inteckning i Förmyndares fasta egendom ovilkorligen skall gälla framför den förinonsrätt, sorn Barnarf tillkommer, under det vilkor, som Utskottet, i sammanhang dermed, föreslagit, hvilket tillstyrkande af Ståndet afslogs ; N:o 122, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 68» öfver RiksdagsFullmägtigen från Jönköpings Län Petter Petterssons motion om upphäfvande af skillnaden i arfsrätt för arfvingar af olika kön, bifölls; N:o 123, öfver Herr Gustaf Hjertås motion, angående tillägg i 7 §. af 12 Cap. Arfda-Balken, bifölls} N:o 124, i anledning af väckta motioner om ändring af Allmänna Lagens stadgande om Morgongålva och Testaments-rätt, bifölls; N:o 1 25, öfver Riksdags-Fullmägtigen Herr P. Winbladhs motion om stadgande, att den, som i Tvistemål är af Under-Rätt fälld till Viteseller Ensaks-böter, skall, om han vill hos OfverRätt söka ändring, nedsätta böterna eller derföre ställa godkänd borgen, vid äfventyr, att 80 Pr o t. Utdrag den i3 Nov. 182g. hans talan eljest icke varder af Öfver-Rätt till pröfning upptagen, bifölls; N:q 129, 1 anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 6b, öfver väckta motioner om utsträckning af arfsrättt för Sidoarfvingar i fjerde och fjermare led, afslogs; S. D. Föredrogs och bifölls Stats-Utskottets Memorial, N:o 328» angående skiljaktiga beslut i frågan om de serskilda tillgångar, som erfordras, då Riks-Markegångs-priset, på den under lönerne inberäknade Spannmål, öfverstiger 6 Rdr Banco tunnan. Från Hedervärda Bonde-Ståndet. S. D.
I afseende på nämnde, till allmänhetens upplysning om Riksgälds-kontorets ställning, sammanfattade räkenskaps-utdrag, hafva Revisorerne hemställt, att alla bland Riksgälds-kontorets balanserade tillgångar upptagna fordringar, som härledde sig från utbetalningar utaf sådana krediliver, för hvilka någon liqvid icke vore att förvänta, .4 Stals-Ulslcottels Utlåtande J\I 59. måtte under särskilt] rubrik i dessa utdrag sammanföras, så att liela beloppet af dylika fordringar, hvilka, efter afgifna redovisningar för de lyftade kreditiv-summorna, komma alt ur räkenskaperna afföras, Liefve synligt och vid bedömandet af förhållandet mellan Riksgälds-kontorets skulder och verkliga tillgångar kunde afdragas, utan behof af särskildt omslut. Fullmäktige, som föreställt sig, att dessa räkenskaps-uldrag, genom den deruti föreslagna sammanföring af ifrågavarande kreditiv-fordringar, skulle till sin uppställning blifva afvikande från Riksgälds-kontorets hufvudböeker, hafva, för vinnande af det ändamål, Revisorerne åsyftat, föreslagit, alt Rikets Ständer, vid beviljandet af sådana kreditiveller andra på Riksgälds-kontoret anvisade utbetalningar, hvilkas utanordnade belopp icke får genast afföras, utan bör tillsvidare i räkenskaperna upptagas såsom Riksgälds-kontorets vilkorliga fordran, måtte för hvaije särskildt fall föreskrifva, att dylika fordringar böra föras inom linien i Riksgälds-kontorets hufvudböcker, intilldess, efter afgifne redovisningar samt Rikets Ständers derom meddelade beslut, desammas afskrifning kunde verkställas.
Stånd yrkade förlängda befrielse från återbetalnings-skyhligheten för meranämnde 2:ne hamnbyggnads-lån, anser sig Utskottet böra, med frånträdande af sitt härom förut afgifna yttrande, tillstyrka Rikets Ständer att bevilja Cimbritshamns stad det af Kongl. Maj:t i nåder föreslagna anstånd, intill 1856 års utgång, med beräkningen och vidtagandet af de årliga kapitaloch ränte-inbetalningarne å dessa lån. Utlåtandej i anledning af Kongl. Majus nådiga Skrifvelse samt väckt motion angående begärdt understöd för fullbordandet af Norbergs jernväg. (R:gs Afd.) Åf högstberörde, till Rikets nu församlade Ständer, under den 15 nyssförlidne Augusti, aflåtna nådiga Proposition (införd under N:o 95 i lista Samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoller) inhemtas, hurusom, sedan, för anläggningen af en jernväg mellan Norbergs grufvefält i öfre delen af Westmanland och sjön Åmänningen vid Strömsholms kanals segelled, ett bolag blifvit bildadt och, emot tillgodonjutande af ett lån utaf allmänna medel å 100,000 R:dr, genom afslutadt kontrakt förbundit sig att inom viss tid, i enlighet med den af Kongl. Majrt i nåder gillade plan, verkställa berörde arbete, hade detta företag likväl, till följd af felaktiga beräkningar öfver jernvägens anläggnings-kostnad samt försummade inbetalningar för en stor del af de tecknade aktierna, måst i ofullbordadt skick afbrytas, och bolaget varit nödsakadt offentligen förklara sitt obestånd samt till Kongl. Svea Hof-rätt ingifva sin cessions-ansökning.