Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I afseende åter å grunden för beräkningen af meranämnde afgift, så är förhållandet icke, såsom af motionären uppgifvits, att denna grund för längre tid tillbaka blifvit bestämd, utan finnes härom i 22 § af sednasle, den 21 November 1851 utfärdade, tulltaxa föreskrifvet, att städernes tolag och andre dem på vissa varor beviljade aj gifter uppbäras genom deras egen försorg och skola, intill dess ifrågakomne förändrade grunder för deras utgörande varda stadgade, erläggas efter deför hvarje stad gällande föreskrifter, hvarvid beräkningen bör ske efter de tullvärden, som dels i 1845 års tulltaxa och dels uti en vid förstnämnde tulltaxa fogad särskild förteckning finnas upptagne. I öfrigt är upplyst, att afgiften för varors förseende med Hallstämpel eller såsom den numera benämnes ”Svensk tillverknings-stämpel,” enligt Kongl. Förordningen deri 18 Juli 1850 utgår, på sätt motionären uppgifvit, efter en grund af i allmänhet blott f procent af varans värde, men att denna afgift understundom skall hafva befunnits otillräcklig till omkostnaderna för stämplingen, hvadan ock i 11 § af nämnde förordning stadgadt är, att Fabriks-idkarne i sådant fall skola, i förhållande till värdet af deras året förut stämplade tillverkningar, ersätta hvad som brister. Genom hvad ofvan blifvit an förd t, anser Utskottet det vara ådagalagdt, alt rättigheten till uppbärande af stämpelafgiften blifvit stapelstäderne genom de för dem utfärdade privilegier tillförsäkrad. I följd häraf och då med denna rättighet är förenad åliggandet, alt, utan något bidrag från staten, underhålla packhus-byggnaderna, äfvensom att deltaga i kost - Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 73. 13 naden för tullhusens byggnad och underhåll, samt någon anledning ej förekommit, att denna inkomst är större, än som motsvarar kostnaden för fullgörande af berörde åliggande, finner Utskottet sig höra vördsamligen hemställa, att förevarande motion må lemnäs utan afseende. Stockholm den 16 Mars 1854.
Uti Lifregementets husarcorps’s räkenskaper afföras, för år 1848, 368 Rulr 8 sk samt för år 1S49, 174 Rulr 12 sk. för diverse artiklar, hvaribland talglj us, å 7 Rulr 32 sk. lispundet, lampolja, å 2 Rulr kannan, terpentin, å 10 Rulr 32 sk. kannan, 500 qvastar, å 4 sk., salt, å 10 Rulr tunnan, ättika, å 1 Rulr kannan, 5-tums furuspik, å 36 sk., och 4-tums, å 28 sk. 100:det, samt karduspapper, å l Rulr boken. Likaledes afföras uti Smålands husar-regementes redogörelser, för år 1848, 8 Rulr 7 sk., samt för år 1849, 13 ltulr 32 sk., för hästskor och söm, ehuru denna utgift bordt af rusthållarne godtgöras. — 89 — §. 2. Uti redogörarens vid Lifregementets husarcorps räkenskaper hafva förekommit flerfaldiga felaktiga hänvisningar till verifikationerna, hvarigenom granskningen försvårats. §. 3. Af räkenskaperna inhemtas, att betydligare belopp förskottsvis lyftas utaf detta anslag och längre tider innehafvas, utan att i Landtränterierna insättas; hvilket Revisorerne, till rättelse för framtiden, velat erinra. §. 4. Uti 1849 års hufvudbok förekomma åtskilliga misskrifningar, vittnande om mindre noggrannhet hos räkenskapsföraren. Såsom exempel må nämnas : dels att de i kapitalräkningen, såsom skuld till följande år 1850, balanserade 250 Rulr 2 rst. uppgifvas i den bifogade balansutredningen vara godtgjorda år 1S49, dels att ett i konto för Skånska husar-regementet till 1850 utbalanseradt förskott af 3,800 R:dr upptages såsom utbetaldt för 1849 års möten. Beväringsmanskapets vapenöfningar.
”Underdåniga framställningar hafva blifvit gjorda af: a) Consistorium i Westerås, alt enskilda bidrag, och af Consistorium i Götheborg, att boslälls-rum och hushyres-medel , hvilka Gymnasiioch Skol-Lärare å njöte, måtte från beräkningen af deras löne-inkomster undantagas; men Kongl. I\la.j: t fann, den 21 Sept. i833, desto mindre skäl alt, e - Stats-Utskettets Betänkande N:o 435. 3 mot Stats-Contorels underdåniga afstyrkande, bifalla denna begäran hvad Interims-staLen beträffade, sorn dylika anslag, utgörande, jemlikt StatsContorels uppgifter, i medeltal för åren 1826—i83o, inom Stiften, 9,268 R:dr 33 sk. 10 r:st och uti Hufvudsladen 3,647: 4[> 2-5 eller tillsammans 12,916: 27., redan blifvit, vid upprättandet af 1819 års Inlerims-stat, lagné i beräkning, på den grund, att en hvar skulle, utan afseende på de fonder, af hvilka lönerne ulginge, förhjelpas till det fastställda, efter lillgångarne beräknade minimi-beloppet af löne-inkomst, och som afräkningen af ifrågavarande bidrag skolat, såsom beräkningarne utvisa, göra den nya In terim sstatens utförande overkställbar^ och b') från Westerås Consistorium och till en del jemväl af Consistorium i Götheborg, att Gymnasiioch Skol-Lärares behållning både af Prrebende-pastorat och af Praebende-hemm ans afkastning tillika måtte fiån Im terims-statens tillgångar afdragas, samt löne-förhöjning, utan afseende å dessa inkomster, tilldelas innehafva!ne, såsom åt deras med Praebende-pastorat eller Pinebende-hemman icke försedde vederlikar. Detta af Stats-Contoret bestridda yrkande kunde Kongl. Maj:t, af enahanda skäl, som i nästföregående fråga finnes anfördt, icke bifalla.
Akers och Selebo härader äga i allmänhet skog för behofvet äfven till bruksrörelsen. Priserne uppgifvas för ved 5 å 8 R:dr, kol 3| till 7 R:dr och timmer 24 ä 36 R:dr. Stockholms Län. Öknebo härads skogsprodukter, som ej åtgå till husbehof, konsumeras vid bruk och fabriker inom häradet. Sotholms härad försäljer ved, timmer och brau r i Stockholm, likasom några få socknar i Svartlösa härad. Inom Sollentuna, Wallentuna, Danderyds och Färentuna härader sakna de flesta socknar tillräckliga egna skogstillgångar. Tillförsel erhålles från angränsande skogrikare trakter. Endast Ryds socken uppgifves äga öfverskott af ved och timmer. Från Åkers och Frötuna skeppslag afyttra de flesta socknar i synnerhet ved till Stockholm. Lyhundra, Sjuhundra, Långhundra och Närdinghundra härader äga i allmänhet full skogstillgång för behofvet, och en stor del socknar något till afsalu åt angränsande orter i Stockholms och Upsala län. Inom Erlinghundra och Seminghundra härader sakna endast Wassunda, Skeptuna och Skånella socknar tillräckliga skogstillgångar. Af de öfriga äga Alsike, Knifsta, Haga, S:t Pehr, Markim, Orkesta och Frösunda ved och timmer att aflåta till Upsala-slätten och Stockholm. Inom Bro, Wätö och Häfverö skeppslag konsumeras öfverskjutande skogstillgångar af bruksrörelsen. Frödsåkers härads skogstillgångar underhålla ej allenast ortens bruksrörelse, utan medgifva äfven försäljning af allehanda effekter till Upsala, Norrtelje och i synnerhet Stockholm. Prisen på ved uppgifvas till 6 ä 10 R:dr 3 mån af grannskapet med Stockholm, kol från 4i till 9 R:dr och timmer från 18 till 48 R:dr per tolft. Upsala Län. Bro och Håbo härader afyttra ej obetydliga qvantiteter ved på Stockholm. Trögds och Asunda härader sakna i allmänhet tillräckliga egna skogstillgångar. Bristen fylles från närmaste skogrikare socknar i Westerås län.
Den u Mars e. ro. 379 Tili underdånig skrifvelse af den 29 sisllidne Januarii, håfven J, Gode Herrar och Svenske Män, bland annat i underdånighet föreslagit, att början af 18 Cap. 1 § Ärfda Balken måtte förändras till följande lydelse: ”Hvar som något testamente fått haf”ver, vare skyldig, i staden inom sex må”nader, och å landet sist å det Ting, som ”infaller näst efter sex månader, sedan han ”gifvarens död och testamentet veta fick, ”det inför domaren att uppvisa, och gifve ”in tillika en riglig afskrift, som arfvingar”lie tillställas skall.” Efter Högste Domstolens och StatsRådets hörande, har Jag funnit godt gilla och antaga berörde föreslagne Lagförändringar, hvarom allmän Författning kommer att utfärdas, med förklarande, att Kongl. Resolutionen af den 26 Augusti 1772, angående rättighet för Allmogen i Herjedalen, alt emellan Tingen testamente hos Häradshöfdingen till bevakning uppvisa, varder, såsom nu mera öfverflödig, lill all verkan upphäfven. Uti underdånig skrifvelse af den 1 1 sisllidne Januarii, håfven J, Gode Herrar och Svenske Män, föreslagit: alt Kyrkors, Fattig-Inrättningars, Kronans och Frälsemans hittills gällande vilkorliga företrädesrätt till betalning framför Inteckningshafvare, må varda afskaffad: all den förmåns - 38o Den 12 Mars e. m. rätt, soin i 8 § af 17 Gap. Handels-Balken tillägges barna-arf, må utsträckas lill all en Myndlings egendom, som under förmyndares vård och förvaltning ställd är; samt att den förmånsrätt, hvilken enligt 9 § af samma Capitel tillkommer innehafvare af inteckning i fast egendom, må sträckas äfven till den intecknade egendomens afkastning; i enlighet hvarmed J föreslagit, att 17 Cap. Handels-Balken måtte från och med 8:de § erhålla en, dels lill innehållet och dels i afseende på §§:nes inbördes ordning, förändrad redaction.
Pä de da sistförflutne 5 arén har Swafweltilwerkningen bestigit sig til 227 Skeppund ärligen, och ger medium af de sista ro ären funnits atgä wid Swafwel-kojan och Vickriol-huset i,oz; Stafrum wed, och til Masugnen blifwit afkohlade circa 140, Summa 1,175 Stafrum. Rongl. Rammaroch Bergs-LoNegii Utsiag, as d. Junii r?55 innehåller, at sedan Kongl» 762 De» 15 Mars. Kongl. Mast bibehållit Dylta Bruk wid dest arhällne i rivileZiLr och Förmoner, hwilka funnits dels med stät och billighet öfwerensjtämmande, dels wara öfwer ioo ar gamla, hafwa clvlleZiLrne fa st ställ v c näst förut nämnde 1749 ars upffartning. At de ssogrike Hemmanen i Kihls Socken, de ar da blåsning ej sker, böra om wincren til Dylta framköra 14 Stafrum Wed, men ater igen dä blåsning pägär 10^ Stor-Stig Kohl, alt xsr Henrman, hwarom äret förut tilfages. At deremot de skogfattige Hemman i Kihl skulle aga rätt at köpa eller af Allmänningarne fa utsyning lil Kohlwed; men om ändock Wed skulle brista til Kohlningen, borde det ersättas af BruksAgaren. At Wedpriser skulle förblifwa som förur, men i händelse af brist, borde Kohlprifet wid Bergstings-Rätten stadgas. Ac Rödfärgs-Bränningen får ske äfwen til afsalu, men Kalk-Bänuingen endast til husbehof. At SwafwelVickrioloch Rödfärgs-Tilwerkningen får drifwas sa högt ffe kan, dock wid 100 R:d.
Sker annorledes; varde skolan eller undervisnings-anstalten stängd och föreståndaren för densamma dömd till böter från och med femtio till och med trehundra Riksdaler. Vid enahanda bot vare ock främmande trosbekännare förbjudet att vid sammankomst till andakts-öfning af Svenska kyrkans medlemmar hålla föredrag. § 9- Lysning till äktenskap skall, ändå att såväl mannen som qvinnan äro af främmande trosbekännelse, afkunnas i den till Svenska kyrkan hörande församling, inom hvars område bruden är boende; dock att lysningen, der begge äro medlemmar af tillåtet främmande religions-samfund, af dess föreståndare utfärdas. Vigseln må i det fall, att både mannen och qvinnan tillhöra främmande religions-samfund, som tillåtet är, förrättas efter dess bruk. Är blott endera medlem af sådant samfund, skall vigsel ske af Svenska kyrkans presterskap. Kongl. Maj:ls Nåd. Barn af äkta makar, sorn begge tillhöra främmande, men tillåtet religions-samfund, må af föräldrarne uppfostras i den lära de bekänna. Är blott endera makan medlem af sådant samfund; då skall barnet, om fadren tillhör Svenska kyrkan, uppfostras i den rena evangeliska läran: är modren af denna lära, och har skriftligt aftal om barnens uppfostran blifvit emellan makarne träffadt före äktenskapet och inför Konungens Befallningshafvande eller Öfver-Ståthållare-embetet uppvisadt; lände då det till efterrättelse: har ej sådant aftal skett, vare fadren efterlåtet att uppfostra barnet i den troslära han bekänner. Oäkta barn, som njuter underhåll af allmänna medel, skall, änskönt föräldrarne äro medlemmar af tillåtet främmande religions-samfund, uppfostras i den rena evangeliska läran. § ll Främmande religionsbekännare skall ej anses oberättigad att cmbets-åtgärd af Svenska kyrkans presterskap påkalla; dock att vid sådan förrättning kyrkans handbok brukas. Med lärotvist, som kan samvetet bekymra, må prest i ty fall ej besvära; ej heller skall han sin embets-åtgärd någon medlem af tillåtet främmande religionssamfund påtvinga. § 12- De för särskilda kyrkliga förrättningar stadgade algifter till
Det torde icke kunna nekas, att det är liårdt och obilligt, att en civil embetsman, sorn, efter det han beredt sig 2 ä 3 månaders tjenstledighet, uppchölle sig i någon af rikets sydligare orter ock af någon derunder hastigt påkommen anledning fick sig angeläget att till utrikes ort företaga en resa, som kunde verkställas inom den korta tiden af 14 dagar, sådant skulle under tjenstledigheten hindras honom för den långa omvägens skull att särskildt dertill utverka sig Kongl. Maj:ts Nådiga tillstånd. Då i öfrigt år 1780, en tidpunkt, -under hvilken regeringen öfver sina tjenstemän utöfvade ett vida större politiskt inflytande än nu, man icke drog i betänkande att lemna embetsmännen rättighet att utan särskildt Nådigt tillstånd vistas utrikes i 5 dagar, hade jag icke trott att det nu skulle möta hinder att få denna rättighet utsträkt till 14 dagar. Långt ifrån att lägga hinder i vägen för civile embetsman att vistas utrikes, då försummelse af deras tjensteutöfning icke eger rum, skulle jag för min del tro, att embetsmännen snarare borde uppmuntras att, när sådant låter sig göra, besöka fremmande land, ty de skola derunder lätt kunna blifva i tillfälle att inhemta många Ålim. Besv.- och Ebon.-Utskottels Betänkande, N:o 16'. 7 goda och nyttiga lärdomar och erfarenhetsrön, som icke blott inom embetsmännen» verkningskrets, utan äfven för hela landet, kunna medföra fördelar. Med anledning af hvad jag nu haft äran anföra, får jag för min del yrka br~ fall till hr Dalmans motion. Med sistnämnde reservant hafva hrr Wahlström oeh Stenberg sig förenat., j N:o 16. t Ank. till Exp.-Utsk. den 22 Jan. 1854, kl. 1 t. m. Betänkande, i anledning af vacht motion, att sökande till klockaretjenst mätte befrias frän undergående af examen inför kyrkoherden.
Det behöfves blott ett tillägg, i händelse Hr von Harlmansdorffs mening går igenom, det nemi. att förneka R. o. Ad. att i districtvalen begagna den slutna voteringen. Jag väntar mig, alt ett sådant förslag kommer framdeles. Tager man boit den slutna voteringen inom sådana val och ålägger R. o. Adis ledamöter att vo - 336 Dod aö October t al - tera öppet, så blir det klart hvad nfsigteo varit} •— jag behöfvcr blott antyda detta, och huruvida icke delta fordrar en reaction, ur något, hvarom jag icke torde behöfva yttra mig. I denna fråga iiro mina åsigter så helt och hållet lutande åt ett annat håll, att jag icke behöfver betrakta hvarken den ena eller andra sidan; jag måste dock säga, alt jag söker gifva någon styrka åt Frih. Hamiltons förslag, genom att gifva detsamma min röst, ehuru jag ser att föga derigenom vinnes. Frih. Boye: Jag uppträder för att afbörda mig en skyldighet till Hr Hjerta. Jag erkänner honom äga rätt att vara missnöjd med den oförsigtighet jag begick, att i stället för att säga Aftonbladet, öfverhoppa skrankorna och säga direete Hr Hjerta. Jag erkänner att jag begick en oförsigtighet, men deraf får man ej draga den slutsats, som alt i det begrepp, jag ville utveckla, lag något personligt emot Hr Hjerta. Den är hvad hvar och en, som under 10 a 12 år läst Aftonbladet, — nu har jag ju gjort behörig skilnad, — kan intyga, att denna tidning predikat revolution. Hr Frih. o. Landtm, afbröt Frih. Boye, under hemställan om icke Frih. Boye nu gått något långt från ämnet. Frih. Boye: Jag respecterar lagarna och nämner icke mera Aftonbladet. Nu skall jag besvara Gr. Frölich. Han har sagt, att då jag talar om regeringssättet, så menar jag något annat, oell alt det vore systemet jag ville understödja.
Gerda. Önskas veta, hur bläckfläckar på (garanteras oblanelfenben skola borttagas. Tatla. Kan någon i hufvudstaden bomed genomborradt ende gifva råd eller anvisning pä extra förlock. tjänst for en driftig, praktisk och plikttrogen B o r d s a l t i paket om 425 gram ( embetsman, som rår om sin tid från kl. B e. m. Han har 1,600 kr. i inkomst och skall till flere gånger prisbelönade och fullt jämhösten sätta bo här. Särdeles glada skulle vi förliga med de bästa utländska fabrikat. vara för något hemarbete, hvari vi kunde Tillhandahållas bos Hrr specerihandhjälpas åt. Äfven råd för hushållets skötande mottagas med största tacksamhet af lare. [" 1339] bekymrad fästmö. Skulle någon af Iduns läsarinnor godhetsfullt vilja underrätta en ung matmoder, hur man bereder vin af äppUn och körsbär samt kanske äfven af rabarber? 1) Hur man brygger godt sockerdricka samt g huru hallonoch i öfrigt fruktlemonad tillagas? för damer, herrar och t a m 2) Äfvenså ville jag bedja om beskrifning tillverkas hos undertecknad på fin marmelad. till moderata priser. 3) Hur beter man sig vid insaltning af lax — dels till rökning och dels till grafvad lax. Personer, som hafva öm* Anne. tåliga eller förstörda fötter, kunN:r 5 9 4. Vill någon af Iduns husmödrar na hos mig få skodon, som passa säga mig: väl och äro bekväma att gå med. l j Finnes något sätt att koka in och förHögaktningsfullt [1795] vara hjortron, så att man vid behof kan använda dem, och nämn några användningssätt? 3) Ä r det bekant, om det nyligen annonserade » Preservitas » verkligen håller, hvad det lofvar, och är tjänligt till konservering af födoämnen? Tacksam husmor. Kan man själf förfärdiga någon sorts fina konstgjorda blommor och på hvad sätt? kan man godt reda sig, bara man Skulle någon af Iduns läsarinnor vilja gifva har Praktiken tillhands.
Kungörelsen den 15 Oktober 1828 innehåller, fiirst ingå till Kongl. Slats-Konloret, hafva Revisorerne gjort hemställan om rättelse härutinnan, så alt medlen, sedan de i vanlig ordning inlevererats till Stats-Konloret, af detsamma blefve till Kongl. Krigs-Kollegium anordnade; — och är af Kongl Stats-Kontoret, i anledning häraf, i underdånighet anfördt, att, ehuru genom den omnämnda genare åtgärden Krigs-Kollegium kommit i tillfälle att öfver medlen förfoga på det sätt och till de ändamål, Kongl. Maj:t i nåder bestämt, Stats-Kontoret likväl, derest sådant i nåder anbefalldes, skulle föranstalta om alt dessa räntor blefve insända lill Räntekammaren, för att sedermera, genom anordning derå, KrigsKollegiuin lillgodokomma. Då Utskottet anser den för uppbörden af statsmedel i allmänhet iakttagna ordning, att desamma först böra uti statskassan inflyta för att derifrån till vederbörande verks och myndigheters disposition anordnas, äfven böra i nu förevarande fäll tjena till efterrättelse, får Utskottet tillstyrka, det Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse anhålla, alt Kongl. Maj.t täcktes meddela vederbörande nådig föreskrift om verkställande af den rättelse, hvarom Revisorerne i afseende å uppbörden af ofvanberörde indelningsräntor hemställt. § 31. (Rev.-ber. pag. 102 och 159. Förkl. pag. 270 och 301.)
JV3 178, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående anvisande af medel till betäckande a! kostnaden för iständsättande af åtskilliga broar å den s. k. Carl Johans-vägen i Jemtland rn. m., bifölls; M 179, i anledning af motion om anvisande af medel för upprättande af en fullständig plan till Norrbottens kolonisation, bifölls ; 181, i anledning af motion om anslag till förhöjning i häradsnämndernas s. k. tingsgästningspenningar, bifölls; M 182, i anledning af motion om berättigande för vissa embets-och tjenstemäns sterbhus att erhålla s. k. begrafningshjelp, bifölls; JV2 183, i anledning af väckt fråga om inköp af Medicine Doktor Ak P. Hambergs samlingar af naturoch konstprodukter, bifölls; M 184, i anledning af motion om anslag till ackordsersättning åt f. d. Regementsläkaren, Doktor B F. Lewin, bifölls ; M 185, i anledning af motion om fortfarande anslag för Karne reraren Carl Sandberg, med afslag å Utskottets hemställan biföll Ståndet den af Doktor Collén i ämnet väckta motionen; samt 186, i anledning af motion om iandshöfdingeresidensets i Göteborgs och Bohus län förflyttning från Göteborg till Uddevalla samt anvisande af medel lill derför erforderliga byggnader, bifölls. S. D. Föredrogos Banko-Utskottets Memorial: JV* 71, med förslag till förändring af 4 § af lagen för Rikets Ständers Bank, bifölls; samt M 72, angående instruktion för Rikets Ständers Banko-Utskott vid nästa riksdag.
Om. då jag bemödat mig att förstå Tabellerna, jag misstagit mig, ehuru jag trott mig följa dem , så ligger felet i .Tabellernas otydlighet; och det är då d tta fel, som missfört både mig och alla de flere Talare, hvilka ansett beloppet uppgå till 4 Millioner eller derutöfver. Herr Mannerstam: Herr Friherre Boye har verkligen orätt hört eller förstått m tt yttrande, och jag har icke sagt, att Ridderskåpet och Adeln genom preliminaira åtgärder bundit sin pröfning i hufvudsakliga beslutet, angående FilialDisconterne, till en tendence, stridig mot den i dag allmänt yttrade tankan. 322 Den 17 Martti, e. m’. Jag har endast i fråga om Concours för Disconterne fästat Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå, att sedan Riksens Ständers Fulimägtige vidtagit en åtgärd i afseende på dessa Disconter, hvilken lagt hinder i vägen för deras Liqvider, och Riksens Ständer, under 4 Månader efter deras Sammankomst, låtit den fortfara, torde det af detta och flera skäl, icke nu mera vara lämpligt eller billigt att öfverlemna dem åt sitt öde och låta en Concours uppkomma, hvilken skulle göra oredan större än den nu är, och må hända af alia utvägar vara den mäst stridande mot den Liberalitet , som Herr Friherren i detta afseende synes önska. Förvillelsen lärer så.edes vara å Herr Friherrens sida i detta fall, likasom den otvifvelagtigt är det angående beloppet af TreprocentsSedlarne, hvilkas ännu oinlösta belopp uti alla tre FilialDisconterne icke uppgår till 3 Millioner. Till Herr Friherrens upplysning kan jag nämna , att dess irring torde härleda sig deraf, att han förmodligen inräknat de bokförda Lånen ibland TreprocentsSedlarne. Herr Carpelan, JVilhelm Maximilian, ha* de inlemnat ett Memorial, hvilket upplästess aå lydande: Det sammansatta Stats - och BancoUtskobi tet har för Riksens Ständer framlagt en plan till reglerandet af Disconternas affairer.
bedjande. Var inte ond. ALLAND. När du är feg? LOUISE. Det är jag inte. ALLAND. Inte? LOUISE. Det är inte feghet. ALLAND. Är det motvilja då? LOUISE. Nej, men jag rår inte för det är som om något i min natur uppreste sig mot ALLAND. — mot hvad? LOUISE. Mot det. ALLAND. Hvad vill det säga? LOUISE. Jag kan inte förklara det det är jag menar: att tala om kärlek och inte ge den för lifvet hu! ALLAND. Jag talar aldrig om kärlek. När den fins, lyser den ur mina ögon, strömmar den fram ur mitt väsen. Du vill ha ord och försäkringar. Du vill att jag skall svära vid himmelens stjernor att älska dig evigt. LOUISE. Nej! Det behöfdes inga eder – uppsåtet – den redliga viljan vore nog. ALLAND. Jag har det starkaste uppsåt att lefva, den redligaste vilja att klänga mig fast till lifvet men jag förmår icke lägga en sekund till dess längd. Så är det också med kärleken. LOUISE. Du förstår mig inte. ALLAND. Så säga ni kvinnor alltid Nå – det är möjligt, att så är. LOUISE. Låt oss tala om något annat låt allt vara som förr. ALLAND. Jag kan icke hyckla. Mellan oss blir det aldrig som förr. Antingen mer eller mindre. Det är du som afgör. LOUISE. Utan din vänskap kan jag inte lefva. ALLAND. Sjelfbedrägeri! Kvinnor ljuga bort allting. Tar sin hatt. Men du måste välja nu. LOUISE bedjande. Stanna ännu en stund! Gå inte! ALLAND. Se icke så högtidlig ut. Jag skall gerna stanna, om ni så vill. Men det blir bara pinsamt för oss båda. Han sätter sig och lägger bort hatten; betraktar under tystnad hennes minspel och säger i dämpad ton Det är icke mot mig, du kämpar; det är mot dig sjelf. Se hur förkonstlingen klämmer sina händer kring naturens strupe, för att förkväfva den! — Jag bara ser på; jag skall icke röra ett finger. LOUISE knäpper ihop händerna. Inte så bitter! Var god! Tala till mig som förr – säg någonting. ALLAND.