Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ett mindre vindsrum, mycket tarfligt, men rent och smakfullt. I fonden en hög, uppbäddad tältsäng med hvitt täcke. Därpå ligga ett par halffärdiga balklädningar. Till venster om åskådaren, ned i rummets hörn, en smal ingångsdörr. I motsatta hörnet åt höger en veckad gardin af blå domestik, som räcker från taket till golfvet. På venstra väggen ett fönster med några törnrosträd i servet, spegel och ett par askar af porslin. Midt på lerburkar. Längre fram på samma vägg en byrå med hvit högra väggen en gul kakelugn och på stenen framför den samma en liten kaffekittel och en bleckpanna. Längre fram till höger en soffa och framför den ett bord. Därpå böcker. Vid sidan af bordet en gammal länstol med en tänd lampa, en medikamentsflaska, sysaker och några högt ryggstöd. Öfverdragen på soffan och stolarne äro mattgångar. af bomullstyg och golfvet delvis betäckt med hemväfda I länstolen sitter Elisabet, omgifven af hvita dynor. Hon är klädd i en mörk klädning, en hvit duk sticker upp vid halsen. Ansikte och händer äro likbleka. Hon 66 håller händerna sammanknäpta, ögonen tillslutna och hufvudet hvilar mot ryggstödet. Lång paus. till och slår upp ögonen. Det knackar sakta på dörren. Elisabet spritter ELISABET (med svag stämma). ser sig forskande omkring. Elisabet söker resa sig, men faller matt tillbaka i stolen.) ANNA (mildt). på en stol vid dörren och skyndar fram.) Kära Elisabet, hur är det? ELISABET (matt). ville komma! Jag hoppas det snart är slut. Tack för att ni ANNA (oroligt). Slut! Känner ni er då så mycket sämre? ELISABET. krafterna bli mindre och mindre. Jag har inte Ja, de sista dagarne ha varit mycket svåra, och Var stilla! (Hon aflägger hastigt sina ytterkläder Stig in! (Anna i ytterkläder kommer sakta in och förmått få färdig de där. (Hon gör ett tecken med oroar mig så mycket. handen emot sängen, där balklädningarna ligga). Det ANNA. Åh, tänk inte på det! 67 ELISABET. så onda (Flämtar.)
Då sålunda blifvit föreslaget, att för nästkommande statsregleringsperiod icke blott anvisa en viss summa för befrämjande af utdikningar och aftappningar af sanka trakter och sjöar till beredande af odlingsföretag inom riket i allmänhet, utan ock att till Kongl. Maj:ts disposition anslå medel att användas såsom anslag utan återbetalningsskyldigbet för understödjande af myrutdikningar och vattenaftappningar inom de norra länen; anser sig Utskottet böra i Rikets Ständers minne återkalla huruledes vid 1840 och 1841 års riksdag Rikets Ständer för vattenaftappningar eller dammbyggnader till motverkande af frost samt till förberedande af sådana större odlingsföretag, som öfverstege menigheternas förmåga, inom Norrbottens, Westerbottens, Wester-Norrlands, Jemtlands, Gefleborgs och Stora Kopparbergs län samt Elfdals, Frykdals och Jösse härad i Wermland anvisade ett anslag af 120,000 R:dr B:ko eller R:dr R:mt 180,000: — hvarvid åt Kongl. Majit öfverlemoades att för hvarje särskildt föremål bestämma, huruvida statsbidraget skulle utgå såsom anslag eller lån; hvarförutan vid samma riksdag, för befordrande af vattenaftappningar eller andra förberedande odlingsföretag inom rikets öfriga delar, beviljades, att såsom lån utgå, 100,000 R:dr B:ko eller
Hi, att Frågan om böter för de skattskyldige T som underlåta att vid a:dra UppbördsStämman sin oförmögenhet tillkännagifva, synes tillhöra Bevillningsmen icke Allmänna Besvärsoch E» konomiUtskottet, då det Förstnämnde föreslår bölter för dem som förfallolöst från Mantals-skrifningar uteblifva; Att skyldigheten till inställelse vid UppbördsStämman, der man ej är tvungen att betala, innefattar ett lika obilligt som ändamålslöst tvång, i synnerhet tryckande för den fattigare Médborgare-classen , som snarare är i behof af lindring, och hvilken dessutom ofta saknar kännedom om en mängd icke alltid på naturlig billighet grun*; dadé författningar; att erfarenheten visat det ett betydligt antal innevånare , till större delen obemedlade Torpare och Backstuguhjon, blifvit hemsökte med utmätning för uteblifvande från ett TJppbördsMöte, utan att ens ana förbindelsen att sig der inställa; att den lindring Utskottet till.' styrkt synes förknippad med allt för många svå* righeter och omgångar för att ej blifva, om icke stundom omöjlig, åtminstone mer dyrköpt, än sjelfva Böterne, och att det för uteblifvande ränteutgifvare från de af BegenaentsSkrifvare utsatte Bestmöten likaledes borde på anförde skäl försvinna; af Herr Grefve Mörner, Carl Stellan, att då nationen i allmänhet gerna uppfyller sina skyldigheter och de uteblifvande endast äro af den fattigaste classen, böra de icke åläggas vitén för att inställa sig vid UppbördsStämman, för att der tillkännagifva sin oförmögenhet, då de i alla fall straffas nog, genom den dem öfvergående pantning; och att anjedpingen till denna fonjglällning Bevillriings-Utskottets Betiinkanden. 469 var deri nödvändighet , hvaruti den värda .Ledamoten sig förlidet år befunnit , att pliktfälla öf> ver 1 oco:de Tiggare, hvilket förhållande kunde efter den nu gällande författningen ofta inträffa ; af Herr Grefve Lagerbjelke , Axel:
<2 -<2 Z-» ^ <2 § Z <O > ^ rs - ^ L - L. v-r> r-» ^ <2 ^ .8 8 ^ s s <2 G r-» «L» B «L> f«>-» ^-» Z - « ^ r2 c: « c; Z L3 r - <2 « ^ (12. L LA.^ Största beten af, om e) hela, Finsta ExpekkansStalen, utgörande, efter Statsförslaget ,» - R:dr 105713: — L7Z or oo 00 OI o oo O 00 r-» o o .«-> o S or r: O K ^ »-« <2 «2 i ^» r2 A) ^ <r L *L, -'oä G L: « ve». Z ^ ^ « <L) L c: ^ "Z" c>k^ n d 00*0 o « L ^ ^ -§ d 4: r ' Ä2 Ol r-o 'i-^- oo c> 0§ o O - or oo 00 ^7) 00 OO r <2) - s <r Z>.L ^ —- L ^ VL^ r>. - L r« ^ ^ L ^2 cr. ^ G7 ^ — r: x - <- Q>-< >2 L-. L-» xi o^ 22 ^2 <2 ^ - «L» ^-»L» !Ä 2,-<r o .2^ kr ^ DE ^ G Z "S .S S «^j .rr ^ L2 ^ ^ > »» -r2> rr <5- O O O r^. 0> >^- O 00 -ri ol - Q r2- L2 <2: Q <2 ^ A-» 22 -L.
Sedan, med anledning af Sammansatta Statsoch Banko-Utskottets i Memorialet J\° 35 gjorda framställning rörande votering i förstärkt Sammansatt Statsocb Banko-Ulskott öfver beloppet af det Fullmäktige i Banken och Riksgälds-kontoret tillkommande honorarium, Rikets Ständer beslutat, att särskildt borde röstas öfver honorarium till Fullmäktige i Banken uti förstärkt Banko-Utskott och öfver honorarium till Fullmäktige i Biksgälds-konloret uti förstärkt Stats-Utskott, har, efter det Sammansatta Utskottets i Memorialet JVe 41 afgifna förnyade förslag till voterings-propositioner, enligt Utskottet tillhandakomna Protokolls-utdrag, blifvit af Bikets Ständer godkändi, förstärkta Banko-Utskottet denna dag anställt omröstning olver följande proposition: »Den, som bifaller Sammansatta Statsoch Banko-Utskottets, af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet gillade hemställan, alt det Fullmäktige i Rikets Ständers Bank tillkommande honorarium må, från och med år 1858, få utgå med 2,000 R:dr Biksmynt årligen till hvardera, röstar J a ; den det ej vill, röstar Nej. Yinner Nej, kommer, enligt Bonde-Ståndets beslut, Fullmäktiges i Banken honorarium att, från och med år 1858, utgå med 1,500 R:dr Riksmynt årligen till hvardera». Voteringen har utfallit med 7 Ja och 99 Nej; och enär Nej således vunnit, hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med iVe/-propositionen. Hvilket förstärkta Utskottet skolat för Rikets Ständer tillkännagifva. Stockholm den 4 Februari 1858. Bih. lill R. St. Ank. till Exp.-Utsk. den 6 Febr. 18S8, kl. 2 e. m. Utlåtande ofver ett af f. d. Krono-fogden, Assessoren A. G. Morén gjordt ackords-anbud.
Herr Kammarherren Silverstolpe var af samma tanka som Herr Öfverlntendenten Edelcrantz i anseende till de betänkliga följder, som genom Utskottets ifrågavarande yttrande skulle kunna i framtiden äga rum, men förklarade sig icke kunna med Herr Öfverlntendenten i afseende å prsemisserne i dess dictamen förena. Herr Lagman Sandberg instämde till alla delar uti hvad Herr Öfverlntendenten Edelcrantz anfört. Herr Grefven och Ordföranden yttrade: »Det kan vara möjligt, att erkänslan för en så förtjent embetsman som f. d. StatsSecreteraren Järta fört oss längre, än vid ett närmare eftersinnade det egenteligen tillhört Utskottets omdöme, hvarför ock jag till Utskottets pluralité öfverlemnar att afgöra, hvad afseende förslaget om ett offentligt uttryck af Utskottets gillande af Herr StatsSecreteraren Järtas förhållande, hvilket utlåtande i anseende till följderne synes betänkeligt, må förtjena, men jag håller före, att det blifver det i mindre mon, om man uti den decharge, som genom Utskottets till Riksens Ständer afgående skrifvelse meddelas StatsRådet och Föredraganden, med anförande deraf, att uti ifrågavarande mål, såsom StatsSecreteraren Järta trott sig kunna förutse, funnits någon anledning till upmärksamhet, man skulle kunna utan att därmed förnärma StatsRådet låta inflyta, att Utskottet gillade den skicklighet och det nit, hvarmed StatsSecreteraren sökt sammanställa Riksens Ständers rätt med hvad dåvarande omständigheter fordrade.» Herr RegeringsRådet Rallenstjerna ansåg lika med Herr Grefven och Ordföranden, att om det vore förenligt med RegeringsFormen, att Utskottet efter granskningen af protocollerne afgåfve ett yttrande till bifall för någon viss sak, förtjente den ifrågavarande det, och kunde jemte StatsRådet, som antagit och instämt i tillstyrkandet, StatsSecreteraren Järta, hvilken upgifvit och väl utredt förslaget, nämnas, hvarigenom Utskottet ägde tillfälle att offenteligen erkänna hans förtjenst, utan att någon derigenom kunde anses förnärmad.
Jag anhåller att härom få bestämd upplysning. Den 3 Felruariit 99 ' Herr Munck af Rosenschöld, yrkade att, i Stället för utrycket; Disconternas egna Sedlar, ordet Discont-Papper måtte i Voterings-Propositionen inflyta. Härefter upplästes, godkändes och aflsloga följande Voterings-Proposition: Den som bifaller Banco Utskottets Betänkande skrifver Ja. Den det ej vill skrifver Nej. Vinner Nej, antages Banco-Utskottets Betänkande, med den förändring,att äfven Omsättningar af Lån få med Discont-Papper verkställas. Herr CedersköldJag för min del anser denna Voterings-Proposition högst olämpelig} helist Contra-Propositionen ej innefattar någon rigtig motsatts mot Bifalls-Propositionen, utan endast uttrycker några få af de värde Talares mening, som nu behagat i ämnet yttra sig. Skall Högloflige Ridderskapets och Adelns vilja fullkomligt kunna utrönas, torde Contra-Propositionen böra utrryckss sålunda : Vinner Nej, Hommer Betänkqndet att punctevis af göras. Då åtskilliga härvid yttrade deras ogillande, tilläde Herr Cedersköld. I Votering öfver den Proposition, som Herr Grefven och LandtMarskaU ken framställt, finner jag mig omöjligen kunos deltaga; ty både Ja och Nej äro stridande 3- mot min öfvertygelseJag näWgas derföre «* 100 Den 2 Februarii. mot den samma Protestera samt anhålla , att denna min Protest och Reservation måtte blifva i Protocollet antecknad. Herr Lagerhjelm: Anmälte äfven emot Voterings-Propositionen sin Reservation och Protest, samt förklayade, det han undandrog sig att deltaga i Voteringen. Sedan 43, 44, 4? och 46 § §. af Riddarhus-Ordningen blifvit uppläste, börjades Voteringen kl.
Krigs-kollegium bestridda kostnader för byggnadsoch reparations-arbeten vid Arméens utredningsförråd å Skeppsholmen till der förvarade persedlars skyddande mot eldfara, Sex tusen sjuhundratio R:dr; 9:o fyllnads-anslag till Indelta Arméens utredning, 4,963 R:dr 83 öre årligen under åren 1861, 1862 och 1863, eller tillsammans Fjorton tusen åttahundranittioen R:dr 49 öre; 10:o ersättning dels till Kongl. Krigs-kollegium och dels till Jemtlands roterings-kassa för do, utöfver härtill anvisadt belopp, under åren 1858, 1859 och 1860, utbetalda medel till kostnader för Jemtlands Bästjägare-kårs beklädnad, Tre tusen sexhundrasjutton R:dr 20 öre, nemligen 158 R:dr till hemälda Kollegium och 3,459 R:dr 20 öre till roterings-kassan; ll:o till förhöjning i beklädnads-passevolansen vid Svea och Andra Lifgardesregementena, Lifgardet till Bäst, Bussar-regementet Konung Carl KV och SäppörIcompaniet, 35,113 R:dr 78 öre årligen under åren 1861, 1862 och 1863, eller tillsammans Etthundrafem tusen trehundrafyratioeu R:dr 34 öre; 12 Stats-Utskottets Memorial N:o 214. 12:o till ökade beklädnads-kostnadcr vid Svea oek Göta Artilleri-regementen, 15,187 R:dr 91 öre årligen under dessa 3 år, eller tillsammans
Herr Grefve Adolf Eugéne von Rosen, — såsom en gärd af högaktning för den förtjenstfulla verksamhet i afseende å jernvägars befrämjande i vårt land, — uppå då stadgade vilkor och grunder, förunnade pension till en summa af 5,000 R:dr Runt om året. Om remiss till Höglolliga Stats-Utskottet anhålles. Stockholm den 26 November 1862. R. Cederström. Af Friherre Cederström* lindolf* om förändrad lydelse af 23 § i Kongl. Förordningen, angående inteckning i fast egendom, den 13 Juli 1818. Kongl. Förordningen angående inteckning uti fast egendom af den 13 Juli 1818 innehåller icke något stadgande huru med inteckningars postponerande må tillgå. Det har således blifvit åt domaren öfverlemnadt, att, efter hans egen uppfattning, bestämma proceduren. Häraf följa olikhet i lagskipningen och osäkerhet för dem, fl t/t. till R. St. N:o 85. som deraf äro beroende. Ena domaren finner sig tillfredsställd deraf, att postponenten förfar i likhet med hvad 23 § i högstberörda Kongl. Förordning stadgar angående sättet för inteckningars förnyande, d. v. s. tillåter att inteckningshandlingen, i ändamål att erhålla postposition, uppvises vid annan Under-rätt, än den, som beviljat inteckningen, och der uppläses, åtecknas bevis härom och förses med protokollsutdrag öfver preesentatum, samt att endast detta protokollsutdrag, men ej originalreversen, iulemnas till domstolen (der den intecknade panten ligger), för att i intecknings-protokollet intagas. — Andra domare anse sig härmed obelåtna och fordra original-reversens framvisande vid den Rätt, der postpositionen begäres få ega rum.
Dä de sexton är förflutit, hwarwid Capr Den i September. 67 Capitalist skall wara bctaldt, har af Allmänna Med» leir Utgätt mera än hälften af hela summan endast k räntor, ehuru desse med en för hundrade understiga den, som Leverantören till äfwcntyrS för för samma penningar sjelf betala, och desse räntor, Utgörande m ny förut okänd utgift, skola säkedes med en aldeles krossande tyngd falla pä Jordbruket och Näringarne. För betalningen af be projcckerade Länen mot fem procents ränka är enahanda grund lagd, som för föregäcndc skulder, att de nemligen innom sellön är skola wara betalte, och samma anmärkning har säledes äfwcn emot dessa blifwit gjord. Af Allmänna Medlen skulle uttagas räntorne, hwilka icke komma andre än Capitalisterne till godo, och Bonde-Ställ» det, som altid af Dewillningarne fält widkännas drygaste andelen, komme derigenom att answara för en betydelig del af Ränkcmedcl, hwilke knapt komma någon enda af dess Ledamöter till godo. Dä den summa af 4,000,000 R:dr Banco, Hwarpä Stats - Utskottets Förslag har afseende, och som genom förenämnde Län samt de sä kallade Annu!» tcterna skulle inbegripas, utgör ett nödwändigt behof till bestridande af innewarande ärs ännu äterstäende utgifter, är dek af yttersta wigk, att ben säkra och 0- felbara anstalt widtagcs, som icke lemnar rum för den farhäga, att Staten sättes i förlägenhet och af bristande tillgängar en ny oreda i -Pcnningcwerket ge» nast upkommer. Dä nu desse sä kallade Annuitets» Län icke i Swerige äro kända, och ofelbart nägon tid erfordras innan sädant kan ske, torde det icke u» tan skäl wara att befara, det den päräknade Suni» man icke sä hastigt som nödwändighetcn kräfwer, kan erhällas.
Slutligen uppläste Stats-Secreteraren ett, på Nådig befallning författadt föislag till Kongl. Majits Nådiga Skrifvelse till Rikets nu församlade Ständer, angående förhållandet med indelta; Infantérie-Regementenas beklädnadsmedel; och som detta förslag var öfverensstämmande med hvad Kgl. Maj:t förut i frågan beslutat; alltså täcktes Kongl. Maj:t detsamma, sådant det vid Protocollet finnes bilagdt, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkan, i Nåder gilla, och tillika befalla, att Skrifvelse, i enlighet dermed, skulle till Rikets Ständer afgå,. Ut supra.. Ex Protocollo L. A. Arnoldson.. Kongl. Majus Nådiga Skrifvelse N:o 45. Ankom i Afskr. till Exp. Utsi, den 25 Mars kl. 11 f. m. KONGL. MAJsTS Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständerrörande ettj på Rikets Ständers begäran utarbetadt förslag till en Låneinrättning till understöd för Bergsmansliandteringen i Riket. Gifven Stockholms Slott den 8 Mars i834- Uti skrifvelse af den 10 September 1829, bade Rikets då församlade Ständer, i anledning af bos Rikets Ständer väckt fråga om tillvägabringande af en Låneunderstöds-inrättning, till lättnad och understöd för Bergsmanna yrket, i underdånighet anhållit, att Kongl. Majit täcktes låta utaibeta ett förslag eller plan till en sådan inrättning, samt sedermera genom vederbörande autoriteter lemna Bergsmännen tillfälle alt sig yttia, iöj ande de ämnen, deröfver sådant kunde pröfvas nödigt, hvarefter förslaget, sålunda fullkomligen förberedt och utarbetadt, kunde Rikets näst sammanträdande Ständer i Nåder föreläggas.
Hon finner det så meningslöst, sa eget, att hon gick här, gick och förspilde tiden — » nu, då hon var på höjden af sin talang och då hennes stora tafla, den som skulle bli hennes lifs hufvudverk, stod oäfslutad i Rom! Gick här utan att uträtta någonting och utan att egentligen behöfvasU Icke ens moderslyckan åstadkommer någon ändring. Tvärtom * är det med afsky, som hon minnes, hvad hon genomgått. Här gjorde hon, för första gången, bekantskap med plågorna, och det, hon måste uthärda, syntes henne så afskyvärdt, » att hela hennes själ uppreste sig häremot, och det föreföll henne, som om detta minne för alltid skulle kasta en skugga öfver hennefs lycka. » Dessutom var det för henne mycket smärtsamt att amma barnet. Helst ville hon slippa det, men Falk fordrade det. Derigenom kände hon sig blott kränkt och ännu olyckligare. Mer och mer fjermas hon från mannen och hans arbeten. Utflykten till Kristiania, samvaron med artisterna, besöket i konstutställningen, målningen af porträttet — allt detta eggar upp hennes lidelsefulla konstnärsåtrå. Slutligen blir den öfvermäktig, då hon misslyckas i Stockholm, då taflorna, hon exponerat på emigranternas utställning, endast väcka medlidande. Brytningen är oundviklig. Ullavill bort fråi) Falk, bort från hemmet, som binder henne, bort för att ånyo blifva, hvad hon en gång varit. » Jag kan inte mer vara din hustru », säger hon, » vi kan lefva tillsammans som två vänner — men inte som man och hustru mera — vi skall inte hålla mindre af hvarandra för det — men på ett annat sätt — vi måste tvinga vår känsla att förändra natur. » Hon reser, hon blir konstnär, hon målar ett härligt mästerverk — och dock är hon ej lycklig, ty hon längtar efter de älskade. » Jag vet bara », skrifver hon, » att jag aldrig kan helt rifva mig loss från dig, meil heller aldrig helt lefva med dig. » Detta är hennes förbannelse, faran i alla äktenskap med en qvinna, sådan som hon, och dervid hade det stannat, om hon egt en annan make.
St:rS tvä Imil ja, har UtfFottet liftväl meb hänftgt tid be olägenheter forn för ÄungSgSrbenS hrufanbe på bet hflä ffude, enligt (jwab i anmärfningarne blifvit yttrabt, möjligen funna ttppfomma genom SBallaflättenS och Jg>err ®t:r maga tiderfänna honom och hanö rätts innehafware ben förmon, att, tvib utgSngcnafnu waraube Slrrenbc, tidgobonjuta en förlängning i Son* tractet beröm pS io Sr, och fSlebeS imber berörbé tib hela StungSgarben jemte be ifrSgatvaranbe Sägenhcterne 2i3 afta fl ätten och errfjöängen ytterligare, imber lifa midfor forn nu, obelabc innehafva och begagna; böranbcS tvib benna upplStelfe i öfrigt iafttagaS be fä» ferhetS»mStt, forn tvib bortarrenberanbet af kronans Jafiigheter, i affeenbe pS lagliga häfben, tvårben och ffötfeln beraf manligen ega rum. Söeträffanbc
Upplästes till justering och godkändes Expeditions-Utskottets insände förslag till Förordnande för de till Tryckfrihetens vård utsedde Committerade, i afseende på Grundlagarnes och Riksdags-Beslutets felfria tryckning. Upplästes till justering och godkändes Riddarhus-Utskottets afgifne förslag till Ridderskapets och Adelns underdåniga skrifvelse till Kongl. Maj:t, angående betalning af 2:ne Boktryckares räkningar för tryckning af en del utaf Ridderskapets och Adelns Protocoll för 1817 och 1818 årens Riksdag. £Se Bilagan N:o 1.) Uppropades ej mindre de 4& Ledamöter af Ridderskapet och Adeln, hvilka anmält sig att deltaga uti Ridderskapets och Adelns underdåniga uppvaktnings-Deputation till Haus Maj:t Konungen och de öfrige Kongl. Huset tillhörande Höga Personer, än ock de Tolf Ledamöter, hvilka skulle deltaga uti Ridderskapets och Adelns Afskeds-Deputation lill de öfrige Riks-Stånden. 408 (Deri sa December f. mi Herr Grefven och Landt-Marskaiken tillkännagaf, såväl att Ridderskapets och Adelns Taffel i dag inträffade i Cour-Salen å Kongl. Slottet, som ock att Ridderskapets och Adelns underdåniga Afskeds-uppvaktningar hos Hans Maj:t Konungen och de öfrige Kongl. Huset tillhörande Höga Personer komme alt, efter Ceremoniens slut å Riks-Salen, äga rum; och hemställde Herr Grefven och Landt-Marskalken, om icke Ridderskapet och Adeln vid utgången från Riks-Salen behagade vid Kongl. Slottet åtskiljas; hvilket bifölls. Föredrogs å nyo och bifölls ExpeditionsUtskottets den 20 dennes aflåtne, och följande dagen på bördet lagde, Memorial, öfver väckte motioner innefattande förslag till förändrade åtgärder vid tryckningen af Hillänget till Riks-Ståndets Protocoll.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 26 Aug. 1857, kl. 10 f. m. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om eftergift af Direktören A. L. Hård af Segerstad ålagdt ersätlnings-belopp. (I. A) Uti högstberörde den 22 sistlidne Juni till Rikets Ständer aflåtna och af samtliga Riks-stånden till Stats-Utskottet remitterade proposition, har Kongl. Majit behagat i nåder meddela, hurusom, medelst utslag den 21 Mars 1853, Kongl. Majits och Rikets Kammar-rätt ålagt numera Direktören vid straffoch arbets-fängelset i Norrköping för qvinnor, August Leopold Hård af Segerstad, att med Niohundra Åttiofem Riksdaler 7 sk. 6 rst Banko ersätta Kongl. Majit och Kronan den brist, som uppkommit i Norra Korrektions-inrättningens i Stockholm, under Inrättningens Kamererares förvaltning ställda, proviant-förråd från den 30 September 1840 till 12 Stats-Ufskoltetn Utlåtande M 119. den 1 April 1841 , under hvilken lid Hård af Segerstad, hvilken då var Materialbokhållare, innehaft förordnande att Assessoren Anders Wallbergs Kamererare-befattning vid Korrektions-inrättningen bestrida. Uppå af Hård i underdånighet häröfver förd klagan hade Kongl. Majits Högsta Domstol, genom utslag den 1(3 Januari 1855, förklarat sig ej finna skäl att i Kammar-rättens utslag göra ändring.