Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hofrätter anbefallas att, sedan lagfarts - Den 8 Mars e. m. 265 protrne inkommit, göra utredning af och lemna upgifter på hvad verkliga beloppet har utgjort af den denna kassa tillkommande andel af den nya charta sigillata-afgiften, och att i händelse afgifterna öfverstiga förslagsanslaget, så bör kassan erhålla öfverskoltet, men om de understiga, så godlgöres det af nästa års anslag. Hvad 3:dje punkten beträffar: ”att för de till indragning ifrågaställda inkomsterna, med iakttagande af de utaf K. M. föreslagna afdrag, ersättningen nu definitift fastställes, och sålunda å stat anvisas: för de äldre medlen 2,800: — och för de nyare dito 666: 32. med tillhopa r:dr 3,466: 32.” så tillstyrker jag bifall dertill. Pä den fjerde punkten begär jag ålerremiss för all få den jemkad i öfverensstämmelse med hvad jag yrkat vid första och andra punkten. Den 5:te punkten får också lof alt i anledn. deraf återremitteras. På den 6:te och 7:de punkten tillstyrker jag deremot bifall. Jag får såledeles hos Hr Frih. o. Landtm, anhålla om återremiss af l:a, 2;a, 4:de och 5:te, och bifall pä 3:dje, 6:te och 7:de punkterna. Hr Printzensköld: Hvad' beträffar den af Utsk. föreslagna indragning till Statsverket af den till Wadstena Kriksmanshus-kassa anslagna spannmål, så lärer något försök att få ändring i samma förslag icke kunna lyckas sedan R. o. Ad. vid ett föreg:de tillfälle godkänt den princip, som Utsk. derutinnan uttalat. Jag vill således icke uppehålla mig vid denna del af frågan, utan öfvergår till Utsk:s förslag om indragning af kassans öfriga inkomster, emot hvilket jag utber mig alt få framställa åtskilliga anmärkmr, dem man icke torde böra lemna utan upmärksamhet.
georgiska kvinnan ä r verkligen .beiindransvfirdt vacker, diiri liar ryktet r a t t; men jag vet icke, om det är därför a t t man har för mycket vackert a t t se på, eller om det beror på a t t typen är s i s t m ~ t utvecklad, a t t t. o. 111. deras, uttryck förefaller typiskt nog af p&amp; mig verkade kvinnornas utseende i lsngden något tröttande. Dock inåste jag tilliigga, att nar inan narinare lärde känna nigon af dem, d&amp; försvann det typiska, och det individuela bröt fram. D å kiinde clet i dessa ögon, som vanligen sågo så drömmande ut, Iiomnia e t t. uttryck a l personligt rikt lif, af yster lefnadsgladje, af djup, stark kiinsla - något S&amp; strålande,. a t t innn blandades. Typen ar helt österlandsk. Långa svarta ögonfransar gifva det inaiidelforiniga ögat ett uttryck af svilrineri, som il0~1.i aldrig blir sinäktande. Brynen äro svarta och kraftiga, men fint tecknade. Den lilla och förtjusande inuniieii liar ett allvarligt, bestainrit uttryck, och när den öppnar sig, ser inan två rader af de vackraste tänder man kan tänka sig. Hyns färg är varm och präktig, ansiktsforinen fin, men något rund. Kvihnornas satt att föra sig .ar s å naturligt, som om. de aldrig ens: drönit om koketteri, ocli .det a r allti.genorn stiinipladt af kvinlig en. värdighet och behag. Men man säger, a t t niar de bli uppbrakta, iir det förbi med värdigheten, ja, a t t de d % förvandlas till rasande liycnor. Detta fick jag dock aldrig tillfalls att se. Personer, som kanna dem väl, påstå ocksh, a t t det ingalunda alltid ar med silkestassen, som de georgiska hustrurna beliarska sina man.
Ränta godtgöres icke å medel, som kortare tid än tretio dagar å räkning innestått. Mom. 2. De medel, som inflyta på uppoch afskrifningsräkning, få af Fullmäktige användas, dels i första rummet till diskontering och utlåning för handel och näringar samt till kassakreditiv, efter den fördelning emellan de särskilda Diskont-verken Fullmäktige bestämma, samt dels, i händelse Bankens ställning och öfrige omständigheter dertill föranleda, till inköp af räntebärande obligationer; dock alltid under iakttagande, att af de upplånade medlen i kassa eller på räkning bibehålles det belopp, som för skeende uttagningar må anses erforderligt. Skulle vid något tillfälle ultagningarne öfverskrida det i kassa eller på räkning varande belopp, skall bristen fyllas genom försäljning af de för upplånade medel inköpte obligationer samt genom de i låneoch kreditiv-rörelsen influtna och infly tande medel. Morn. 4. Fullmäktige bemyndigas att till efterrättelse fastställa de föreskrifter, som i och fö.r verkställigheten erfordras, samt att anvisa oundvikligen nödiga arfvoden för ökadt tjenstemannabilräde. Under förutsättning alt Rikets Ständer gilla Utskottets ofvanupplagna förslag om öppnande i Ranken af uppoch afskrifnings-räkning, hemställer Utskottet, alt stadgandet i 206 §. af regementet, angående Spar-bankernes rätt att mot ränta insätta medel, må, näst efter ofvanberörda föreskrifter om uppoch afskrifnings-räkning, pä lämpligt ställe i blifvande reglemente införas, af följande lydelse: 46:o. Spar-bankerne i riket tillåtas, att, mot tre procent ränta, insätta kapital hos Banken, att återbetalas efter sex veckors uppsägning; dock må Stockholms Spar-bank ej kunna ega utöfver 100,000 lt:dr, Götheborgs Spar-bånk icke utöfver 20,000 R:dr och de öfrige Spar-bankerne icke någon utöfver 10,000 R:dr sålunda mot ränta innestående. Insättningarne från Spar-bankerne få ske i Jemf. §. 206.
Sparre deri, att samma försök helt oeh hållet misslyckades vid den Riksdag, då det förra gången gjordes; tvertom var det en ganska lång tid som det ganska väl lyckades, och jag mins specielt, att man å alla sidor var ganska belåten så länge vi hade några skickliga Kanslister, som gjorde referaterna, men jag tror att en af dem blef hindrad af andra förrättningar. Sedan blef det svårt att få skickliga Kanslister, och vid slutet af Riksdagen, då jag var här uppe, hörde jag talas om att man blifvit missnöjd med de referater som gjordes, men det var en ganska lång tid, till och med ett par månader, som det gick ganska väl och många voro ganska belåtna med desamma. Med afseende på Gr. af Ugglas’s förslag om tre dagars dröjsmål, så är Gr:n redan besvarad af Gr. Sparre. Jag tror icke att det kan gå an dröja så länge, om det skall kunna kallas nytt hvad som kommer i Tidningarne. Jag tror det vara bättre att icke hvar oeh en ledamot finge gå och tumma om hvad som en gång blifvit sammandraget af hans yttrande; ty det skulle kunna hända att de s. k. sammandragna referaterna blefve så långa, att det blefve en omöjlighet för Tidningarne att införa dem. I så fall finge vi nöja oss med det sätt, hvarpå Tidningarnes egna referenter behagade uptaga den ene eller andre talarens yttrande. Vi må väl icke föreställa oss att det ena eller andra Ståndets egna Kanslister afsigtligen göra dem sämre. Jag hemställer vidare till Hr Cederschiöld huruvida det icke är något tidigt att väcka motion i allmän fråga, då Riksdagen ännu icke kan anses öppnad; ty i 27 § Riksd.-Ordn. heter det »Riksdagens början räknas alltid från då K. M:s Nådiga Propos. af R, St. eller StatsUtsk. mottagen blifvit.» Den '22 Oktober. 23 Gr. Sparre: Efter Frih. Eaab har bestridt mitt yttrande, så tillåter jag mig förklara, att jag bestrider Frih.
Skuldernas belopp i stället för • , - . 2,630,000 till . , , , 2,5^1,7QQ Skiljer , 48,500. När dessa , , > ” 85,300- R:dr fråndragas, så återstår, aom missräkning , , ; . R:dr 54,300. Hvarmed alitsa åter Götha CanalDiscontens til gångar förminskats oqh den uppgjorda förlusten ökats. Höglofl. Utskotten hafva behagat, att, med ordagrann framställning af sin fråga till Actieöolagen, yttra ; Men pä denna fråga hafva ActieÅgarne uti Gotha CanalBolag saint Malmö Discont icke lemnat undra , än obestå inda och vili korliga svar, innefattande blott anspråk emot Staten• Utan kännedom af hvad andra inblanda* de eller ej inblandade Bolag svarat, torde det tillåtas mig få upprepa CanalBolagets svar, Den 17 Martti, t. ml 153 då det hade att svara, ej endast för enskilt vinning, utan ock för den anläggningens bestånd och fortgång, som nitiskt uppfyllda förbindelser ålägga det att vårda , ehuru ett så* dant upprepande äfven af de uti detta svar åberopade, Utskotten förut bekanie Handlingar, vore för vidlyftigt. Vördsamt Memorial! ”Den fråga, hvilken uppå Höglofl.
Antager man, att en så låg ränta icke kan uppkomma, utan att ett, större rörelse-capital fiunes, än behofvet fordrar, så lärer man icke kunna få höra samma nödrop, som nu, nemligen brist på penningar med hög ränta. Enär upplåningen sker emot obligationer, sorn gå i allmänna rörelsen, hvaraf följden blir ett ökat rörelse-capital, hvilket icke är fallet med Cassans intecknings-handlingar, så måste det medverka till och icke motverka räntenedsättningen. Äfven denna vinst vore icke att försmå, men den kan gerna fördub - Siats-Utskottets Utlåtande N.-o ./oj. las med tillägg af alla omkostnader» som no åtfölja fastighetslån. Alt Staten ej bör blanda sig i en Det samma åsyftas genom Hypo skildas affairer. theks-föreningar. Att Rikets Ständer ej böra frångå Detta har redan skett, då Ständer ledan fattade beslut. na återkallat sitt beslut om 2 milli oner R:drs lån. Nu är egentligen endast fråga om garantie, hvarom Ständerna ännu icke fattat något beslut. Ätt Riket ej utan tvingande nödAfdelningens förslag har ej åsyf vändighet bör indragas i utländsk tat någon Rikets skuldsättning, skuldsättning.
Med anledning af Revisorernes gjorda erinran, att åtskilliga embetsverk, på sätt expensmedcls-räkningarne utvisade, uppköpt betydligt större antal Stats-kalendrar, än som vid jemförelse med hvad uti andra embetsverk iakttagits, syntes vara behöfligt, och då, efter hvad Rikets Ständer inhemlal, äfven i afseende å antalet tidningar, som af de särskilda embetsverken hållas, samma olikhet eger rum, utan alt dessa förhållanden blifvit genom särskilda stadgande!) bestämda, hafva Rikets Ständer ansett lämpligt oell ändamålsenligt, att sådana bestämda föreskrifter blefve för framliden meddelade, angående det antal Stats-kalendrar samt hvilka tidningar och huru många exemplar deraf, som vid hvarje embetsverk må utaf expcns-medlen bekostas; hvadan Rikets Ständer underdånigst anhålla, det E. K. M:t läcktes i Nåder vidtaga den åtgärd, sorn, för åstadkommandet af ifrågavarande bestämmelser, må finnas lämplig. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 22 April 1857. 128 Expeditions-Utskottets Förslag lill underd. Skrifvelse N-.o 62. i\ o #3. Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, i fråga om anslag till upprätthållande af den Arméens Pensionskassa åliggande pen - sionering. (Stats-Utskottets Utlåtande N:o 52.j Uppläst och godköndt hos Hidd. och Adeln den 22 April 1857.
I 7 stycket föreslås att efter orden »ömsesidiga tillstånd» tillägges: eller derest Parterne är o döde ej förrän 50 år efter deras död; samt i 9 stycket i stället för ordet »förevarande» ordet: förekommande. 3 §• l:sta stycket föreslår Utskottet till sådan förändring: - 64 Riksdagen 1810. Under de förutsatta villkor, att vid pröfningen af en Skrift eller ansvaret för densamma, de, på hvilka en sådan pröfning ankomma kan, i fall, som tvetydiga synas, häldre fria än fälla, alltid mera må fästa sin uppmärksamhet på ämnets än på uttryckets lagstridighet, på Skriftens klara åsyftning än på utföringssättet, och alltid utan rättighet etc. I 3 Moni. föreslås, att orden »klart uttryckt» må utgå. 1 7 Mom. att ordet »tydlig» utgår och i stället sättes: Uppmaning etc. 9 Mom. 1 puncten. Insättes eller i stället för »ock». 2 puncten. Föreslås följande förändring: Förbrytelsen skall straffas enligt 6 Gap. 5 § Missg.-Balk.,jemf. med Kongl. Förordningen af den 20 Januarii 1779; och att i sista puncten, efter orden »må den» insättes: utan Rättegång. Af 10 Mom. föreslås en så lydande ny Redaction: Allt kungörande i tryck af hvad som rörer Statens å fätde varande underhandlingar med Främmande Magter eller eljest af Konungens, i sammanhang med dem, tillärnade beslut och afsigter, samt Dess Ministrars, Råds och Sändebuds värf, om det ej sker med Regeringens tillstånd eller med officiel tillåtelse eller anledning. Förbrytelsen straffes i likhet med hvad i föregående Moment stadgadt är. Sker sådant kmtgörande af den, som Konungens och Statens hemligheter betrodde äro, straffes brottet enl. 4 Cap. 5 § Missg.-Balk., och i båda fallen confsqueras Skriften. 12 Mom. Tillägges: och Skriften confsqueras. I slutmeningen af denna § skulle i stället för orden »Domstolen, som sist i Målet dömt», införas Nämnden. 4 §• Ordet »utkomna» utgår.
ArfFurstarne enahanda summa, som förut varit af Rikets Ständer i sådant afseende beviljad, eller 20,000 R:dr, äfvensom att anslaget till Hennes Majit Enke-Drottningens Hofhållning, hvilket vid 1818 års Riksdag bestämdes lill 60,000 R:dr, hvarförutan vid Riksdagen år 1823 åt Hennes Majrt anvisades såsom Enke-Säle Kongl. Lust-Slottet Rosersberg, måtte, då nämnde anslag nu icke motsvarar hvad, som dermed afsågs, då det beviljades, ökas med 20,000 R:dr eller till 80,000 R:dr årligen; 2:o Att sedan, med anledning af Rikets sednast församlade Ständers gjorda anhållan, att från det i Titelns Esta Afdelning uppförda anslag för Kongl. Slottets Polis-, Lysoch Renhållning, 16,417 R:dr, till den 2:dra Afdelningen måtte öfverflyttas hvad som utgår i och för brand väsendets underhållande samt Slottets yttre lyshållning, utredt blifvit, det sistnämnda kostnad per medium under fem år utgjort 5,791 R.’dr 11 sk. 5 rst. årligen, under denna Titels 2:dra Afdelning måtte, i och för nämnda ändamål, upplagas 5,800 R:dr, samt återstoden af det nuvarande anslaget för Kongl Slottets Polis-, Lysoch Renhållning qvarstå under den lrste Afdelningen med 10,617 R:dr, jemte derunder inbegripne 317 tunnor spanmål; samt 3:o Att till Första Hufvud-Tilelns 2:dra Afdelning måtte från Sjunde Hufvud-Tileln öfverflyttas så stor del af anslaget för byggnader och reparationer i Stockholm, som motsvaras af dels det deruti inbegripna anslaget för Stockholms Slolt, 25,000 R:dr, jemte de för reparationer å Kongl. Hof-Stallet årligen anvisade 2000 R:dr, dels underhållskostnaden förföljande, för Kongl.
Riksdag beslutat, att, så framt kassornes styrelser framdeles kunde ådagalägga, att, genom fortfarande af ifrågavarande afgifter, ökad inkomst för kassorne uppkommit, en derefter lämpad förhöjning i ersättnings-anslagen borde vid blifvande Riksmöten ega runi, och att detta beslut icke kunde, i «noghet med Utskottets tolkning deraf, så tydas, att ersättning skulle meddelas kassorne för den minskning i inkomster, som de, i följd af afgifternes indragning, under innevarande Stats-reglerings-period fått vidkännas, utan borde nn endast tagas i betraktande, huruvida anledning vöre för handen att för den kommande tiden öka nämnde ersättnings-anslag; varande den åsigt af en ledamot utaf Borgare-Ståndet yttrad, att den sedan nästlidne Riksdag förflutna tidervmd varit för kort för att nu med någon säkerhet kunna bedöma behofvet af anslagens förhöjning, och att sådant först efter en längre tids följd. t. ex. 5 eller 10 år. kunde ske. Ifrågavarande utlåtande är deremot, bifallet af de öfriga tvenne Riksstånden. eller Riddcrskapet och Adeln samt Preste-Ståndet; och har Utskottet vid sådant förhållande, och då Utskottet af de gjorda erinringarne icke hemtat anledning att frånträda såa i frågan redan uttryckta åsigt, funnit sig böra sitt förra utlåtande vidblifva. Stockholm dem 13 Oktober 1854. tS/n/s-l (»kaffets l flätande, *Y.« 324. Aok. till Exp.-Utsk. deta 14 Okt. 1854, kl. I e. in. Vtid lande, i anledning af äterr emis s å Betänkandet N:o 57 8, angående förhöjning i lireditimt för Arméens Pensions-kassa. (U. A.)
Uppläst och godkandt hos Ridd. och Adeln den i Dec. 1840, Preste-Slåndet den 2 Borgare-Ståndet den 4 Bonde-Ståndet den 8 Rikets Ständers underdåniga Skrif velse _, angående den uppenbara kjrkopliktens anskaffande. (Lag-Utsk. Bet. N:ris 26 och '70 samt Mera.
IX. E. 3. — Nio 120. i anledning af väckt motion om Oresnndska tull afgiftens upphörande för Svenska fartyg. VIII. B. 559, 585, 589, A. 594. IX. U. 233. A. 252. E. 183, 188. A. 271. — N:o 121. i anledning af väckte motioner rörande skjulsnings besväret. IX. E. 57. — N:o 122. i anledning af återremiss utaf Betänkandet N:o 61 i fråga om inskränkning af den genom Kongl. Förordningen den 22 December 1846 beviljade fri het att å landet idka handel m. m. VIII. B. 518, 559, 579. A. 585. IX. E. 183. — N:o 123. i anledning af väckt motion, om åtgärders vidtagande för verkställighet i Sverige och i Norrige af Svenska myndigheters beslut. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden. — N:o 124. i anledning af väckt motion om undersökning af förhållandet med klockarejordarme på Gottland. — N:o 125. i anledning af väckt fråga om optionsrätt för Arrendatorer af annexoch raensal-hemman, eller för hans enka eller barn vid nytt arrendes afslutande. — N:o 126. i anledning af väckt motion, att rasering af någon rikets fästning icke måtte vidtagas, innan Rikets Ständer kommit i tillfälle att sig deröfver yttra. — N:o 127. i anledning af väckta motioner om inrättande af Socken-bibliothek. IX. B. 56. A. 79. — N:o 128. i anledning af väckt motion, om grundräntornas fördelning och nedsättning. — N:o 129. angående ytterligare minskning i Utskottets Kanslipersonal. IX. B. 198.
Tillkomna under tider, då begreppen om nödvändigheten af det borgerliga samhällets enhet äfven i kyrkligt hänseende så väl hos oss, som i flera andra länder, alstrade och underhöllo en ofördragsamhet i trossaker, hvilken måste betraktas såsom stridande mot den protestantiska lärans väsende, kunna dessa lagstadganden ej vidare försvaras, sedan den åsigt, hvarpå de hvila nästan öfverallt annorstädes och jemväl i de katholska länderna mast gifva vika lör en sednare tids begrepp om hvarje samhällsmedlems rätt till samvetsfrihet och dermed förenad religiös bekännelsefrihet. Dessa i K. M:s Proposm vid densamma uttalade motiver äro fullt tillräckliga för mig, att bifalla det Kongl. Förslaget. Jag har icke kunnat öfvertyga Den 31 Ok to ber e. ra. 305 mig, att i fråga om tolerans Svenska Folket behöfver stå tillbaka för nästan hela den öfriga bildade verlden. Jag har icke kunnat göra mig begripligt, hvarföre Svenska Folket i fråga om tolerans skall stå tillbaka för hela den civiliserade verlden. Jag har icke heller kunnat öfvertyga mig. hvarföre till skydd lör vår tro tvångslagar skola finnas mera i Sverige än i andra länder, och då K. M. samt Dess Regering ansett Sig kunna aflåta en Proposm om utvidgad religionsfrihet, finner jag icke något skäl att afslå densamma. Jag röstar således för det Kongl. Förslaget, emedan det öppnar en väg för oss att frånträda intoleransens styggelse. Jag anser mig vara så genomluttrad lutheran, att jag icke fruktar dessa under våra öfverläggningar så ofta framhållna möjligheter till affall från vår troslära, och just denna säkerhet ålägger mig fördragsamhet emot mina medmenniskor och bröder af en olika trosbekännelse med mig, såvida de icke vid utöfningen af deras lärosatser åstadkomma förargelse. K. M. har i Sin Propos. föreslagit borttagande af landsförvisnings-straffet för affall till främmande troslära. Jag bifaller äfven detta.
N:o 88, ytterligare, i anledning af anmärkningar vid Utlåtandet N:o 62, rörande väckt fråga, om befrielse för allmogen på Gottland från skyldigheten att bygga och underhålla boställshus åt Tullbetjeningen vid landthamnarne derstädes; Lades till handlingarne; och N:o 89, i anledning af gjorda anmärkningar vid Betänkandet n:o 34, angående väckt motion derom, att de 124 tunnor spanmäl, som under benämning af Domkyrko-tunnor nu årligen gå ifrån Hernösands Stift till Upsala Domkyrka, hädanefter måtte tillfalla kyrkan i Hernösand; Lades till handlingarne. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. I anledning af gjorde anmärkningar, återremitterades Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Betänkande JN':o 3, angående grunderne för förändrade föreskrifter om bränvinsbränningen och hvad dermed har gemenskap. För öfrigt förklarade Bonde-Ståndet, att det fann öfverflödigt, att deltaga i Högvördige Preste-Ståndets inbjudning, om föreläggande för Utskotten af viss tid med afgifvandet af deras ytterligare Utlåtande i ämnet; äfvensom och då något dröjsmål hitintills icke egt rum vid Bonde-Ståndets Cancellie, i afseende på expeditionen af remisser och återremisser Bih. till R. St. TO Trot. Uldr. d. j Ttdii iS34. till Utsi otten/ Ståndet ansåg sig icke eg;>_, likasom Högvördige PresteStåndet, anledning att vidtaga något serskildt beslut för beredandet af. skyndsamt expedierande: utaf återremissen i förevarande mål. Den 7 Juli 1834» Från Höglofl.. föpDEUSKAPET och S.. D.
Domstolen älven pröfvat de anklagade skyldige till dödsstraff, sedermera och slutligen, anlin - 69 «en de snkfällde sökt nåd eller icke, blifvit i underdånighet hos Konungen i Dess Statsråd anmälda, och hvarom för åren 1841—1843 i sednaste årsberättelsen en kort uppgift förekommer, hämtad ifrån meddelade underrättelser, hvilka dock befunnits ofullständiga och icke tillförlitliga; bar jag ej underlåtit alt nu, då den egentliga och närmare redogörelsen äfven för dessa mål bör gifvas, anställa den i sådant hänseende nödiga och noggranna undersökning ej mindre för nyssom för mälda år, än för året 1844, hvarigenom med full tillförlitlighet är utredt: beskaffenheten af de brott, för hvilka dödsstraff blifvit ådömda: antalet af de sakfällda, understundom tvä eller flera för delaktighet i samma brott: skillnaden emellan sakfällda af man-och af qvinnkön; samt ändtligen, huruvida de blifvit benådade eller icke, i hvilket sednare fall dösstraffet samma år eller ock det nästderpåföijda gått i fullbordan; visande förhållandet sålunda: Efterapning eller förfalskning af sedelmynt Mord, dråp, förgiftning eller försök till sådant brott Barnamord Blodskam Mordbrand • Röfveri, rån Embetsmans öfverfallande Is £ ! i" Efter hvad förra Embelsberättelserna, sednast deli lör åren 1840 och 1841. sifva vid handen, hade, ifrån och med år 1830 till och med år 1839 9 ö * 70 eller under loppet af tio år, blifvit till dödsstraff dömda 603 personer, ibland hvilka icke benådade 169, hvaraf 140 män och 29 qvinnor, undergått sådant straff, men de öfriga 434, hvaraf 314 män och 120 qvinnor erhållit nåd; visande ett medeltal, för år räknadt, af 60 dömde, 17 ej benådade och 43 benådade.
Ty när man närmare begrundar saken, huru förhåller det sig i sjelfva verket med dessa fördelaktiga hypothekslån, hvarmed nu hundratals äfven mindre jordegare i alla landsorter äflas att belasta sin jord, sig sjelfva och sina barn för en tid af bortåt ett halft århundrade? Hvad göra de väl annat än medelbarligen genom Hypotheks-föreningarne pantförskrifva sina hemman till utländska kapitalister, som genom räntor och amortering skola utsuga landet, och den så kallade egaren blir på sin fädernejord ej annat än utländningens arrendator. Och detta fortgår och skall fortgå år från år, så länge Sverige har någon kredit i främmande land. — Andra må högt prisa de åtgärder som inledt och befordra denna rigtning såsom höjden af financiel visdom: Jag kan det icke. Och de förträffliga, lätt realisabla Hypotheks-bankens obligationer, som Rikets Ständers Bank skall emottaga i stället för sina säkra inteckningar uti Svenska jorden, huru vanskliga och äfventyrliga kunna de icke i en framtid blifva! Då penningemarknaden blir öfverfylld af det fordom skuldfria, nu skuldbelastade Sveriges oräkneliga massor af obligationer af allehanda slag och en stor del af dessa i nödens stund måste på en gång försäljas, antingen under ett krig eller efter ett missväxtår, eller för att upprätthålla myntvärdet och förekomma strypning, eller snarast för att fullgöra någon af det gäldbundna Statsverkets pressande förbindelser till utlandet — månne det då icke är sannolikt att dessa lätt realisabla obligationer måste afyttras till vanpris, och hvaruti komma dä de förespeglade fördelarue af den stora förändringen att bestå? Jag kan för min ringa del ingalunda biträda det förslag, som detta Betänkande innehåller, och det grämer mig att de goda grundfonds-hypotheken, som nu äro Rikets Ständers Banks egendom, på denna väg skola komma i utländningars händer.-» I Doktor Sandbergs reservation instämde: Riksdagsfullmägtige Olaus Ericsson från Göteborgs och Bohus län, Nils Svensson från Blekinge, Lars Olsson från St. Kopparbergs län, Per Östman från Wester-Norrlands län, Lars Gustaf Andersson från Elfsborgs län, Ola Nilsson fråu Westerbottens län, J.