Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ombudsmannens lagsökningsdiarier samt de utaf honom afgifna särskilda berättelser, angående fondernas balanserade fordringar, icke funnit något annat att erinrft, än att i afseende å ett bland omförmälde fordringar upptaget, till Fabriksidkaren L. G. Kling, mot säkerhet af inteckning i fast egendom, från Manufakturdiskonten utgifvet lån å 7,200 R:dr, jemte af fonden förskjutna brandförsäkrings-premier till belopp af 39 — 9 - R:dr 5 sk. 2 rst., befunnits, att, sedan Kling afstått sina tillgångar till borgenärers förnöjande, och manufakturdiskont-fondens i konkursen bevakade fordran blifvit till betalning fastställd, har, efter herörde fastighets försäljning, icke någon utdelning a ifrågavarande fordran ur massan utgått; hvilket för fonden menliga förhållande synes ådagalägga, att tillräcklig uppmärksamhet icke iakttagits, vare sig vid pröfningen af säkerhetshandlingarne för lånet eller i fråga om bevakandet, af fondens bästa vid den intecknade egendomens försäljning. Fondernas ägande länehandlingar hafva, vid anställd inventering, befunnits med synnerlig omsorg ordnade och derjemte säkert förvarade. För de uti denna revisionsberättelse förekommande zifferuppgifter ansvarar den Sekreterare, som vid granskningen af de under Kongl. Kommerskollegium ställda fonders förvaltning och räkenskaper varit hos Revisorerne anställd. Slutligen få Revisorerne anmäla, att de, med anledning af sin instruktion, till Kongl. Majit i underdånighet insändt ett exemplar af denna berättelse. Stockholm den 1 December 1851. Högloft. Ridderskapets ock Adelns ledamöter: G. F. LILJENCRANTZ. A. R. LEUHUSEN. G. STJERNGRANAT. .1. Å. NORDENFELDT. C. af GEIJERSTAM. S. G. v. TROIL. Hön/värdiga Presfeständets ledamöter: C. 1) AROSENIUS. Johaf EKSTRAND. L. GRÖNVALL. A. P. TRANEUS. Anders SANDBERG. J. M MALMSTEDT. Väll o/l.
Reservationen lyder sålunda: »Hvad hafva R. o. Ad. samt BondeSt:t beslutat? Svar: att skjutslagen, så väl i stad som å landet, sådane de nu äro eller framdeles blifva indelade, böra bekosta skjutsningens bestridande genom entreprenad; dervid Statsverket dock vill komma skjutslagen till hjelp med en fjerdedel i entreprenad-kostnaden, samt att, till betäckande af Statsverkets andel i kostnaden för skjutsningsbestyrets ordnande genom entreprenad, anvisas å 6:te Hufvudtiteln ett förslagsanslag af 200,000 rdr rmt årligen under nästa statsreglerings-period; och att denna nya reglering af skjutsbefordringen kommer att träda i verket den 1 Nov. 1861, då Statsverket jemväl med en fjerdedel inträder i de förpligtelser, som, enligt då ännu gällande skjutsentreprenad-kontrakt, åligga skjutslagen mot entreprenörerna. Hvad har Preste-St:t beslutat? Svar: att, med ogillande af Utsk:ts hemställan i denna del, till K. M:ts disposition ställes en summa af 100,000 rdr årligen under nästa statsregleringsperiod, att användas till lättnad för skjutsningstungan i de fall, der den genom entreprenad bestrides och kan blifva särdeles tryckande, dock att detta understöd icke i något fall må kunna öfverstiga en fjerdedel af hvad de skjutsskyldige sjelfve betala. Hvad har Borgare-St;t beslutat? Svar: Förkastat alltsammans. Frågas nu: finnes någon gemensam tanka i Adelns och Bonde-St:ts beslut å ena sidan samt Presteoch Borgare-St:ns å andra? Ingalunda; ty hvad de två förra Stånden antagit, hafva Den 3 Oktober f. m. 2» de två sednare förkastat. Till det ändamål, för hvilket de två förra anvisat 200,000 rdr, vilja de två sednare icke anvisa ett enda öre; oell till det ändamål, för hvilket Preste-St:t anvisat 100,000 rdr, har intet annat Stånd anvisat ett enda öre.
Berättelsen för Stockholms Stad 55 Upsala Län 55 Stockholms d:o 55 Nyköpings d:o 55 Östergöthlands d:o 55 Gottlands d:o 55 Calmar d:o 55 Blekinge d:o 55 Jönköpings d:o 55 Kronobergs d:o 55 Christianstads d:o 55 Malmöhus d:o UFVER-STÅTHÅLLARE-EMBETETS uti 01 o c k 1) 01 m 0 0 i a t> tili m.I:T i undertttinighel afgifna E IB ET S-BERÄTTELSE för åren 184S, 1849 oell 1850. STOCKHOLM, 1853. P. A. KORSTEDT & SÖNER, Kongl. Boktryckare. 1 * ■ " Stormägtigsle, Allernådigste Konung l Ofver -Stafhålla re-Embetel, sorn, genom Eder Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse den 22 December 1848, bar sig ålagdt att till Eder Kongl. Maj:t inkomma med underdånig berättelse angående Stockholms Stads tillstånd i ekonomiskt och statistiskt afseende för åren 1848, 1849 och 1850, får, sedan infordrade uppgifter och utlåtanden i dertill hörande ämnen från vederbörande erhållits, härmedelst afgifva samma berättelse, uppställd i den ordning och under de rubriker, Eder Kongl. Majit, medelst utfärdade formulärer, i nåder anbefallt till noggrant iakttagande. 4 I. Om Stadens allmänna beskaffenhet. Hvad Öfver-Ståthållare-Embetet i denna del i de tvänne första femårsberättelserna anfört om Stadens läge och beskaffenhet får Öfver-StåthållareEmbetet nu i underdånighet åberopa, äfvensom hvad de sednare berättelserna innehålla angående sedermera vidtagne åtgärder för Stadens förskönande och införande af allmänna förbättringar.
Om det försvagade hemmanet sedermera icke kunde draga sin ränta, blefve detsamma skattevrak, och kronan finge intet eller ock för - 22 Slals-Utskotlcls Ullålande, IS:o 512. lorade genom förmedling den andel af sin årliga inkomst, för hvars bibehållande hon till förutvarande egaren utbetalt ett kapital; vid morn. d) är åberopadt hvad i afseende på dylika ränteförvandlingar blifvit i allmänhet anfördt; vid mom. e), innehållande, att den till Runna qvarndam i Westmanlands län anslagna dagsverkslösen borde försvinna derigenom, alt, vid qvarnräntans förvandling, samma lösen, efter enahanda beräkningsgrund, som vid nämnde förvandling komme att följas, från qvarnräntan afdroges och således endast återstående beloppet deraf utfördes. I afseende härå är erinradt, hurusom berörde åtgärd möjligen kunde komma att för staten medföra förlust. 1 händelse nemligen, af en eller annan orsak, besagde dagsverkslösen borde, utan sjelfva qvarnräntans förändring, till staten indragas, så skulle, derest denna lösen blefve från räkenskaperne utesluten, lätteligen kunna inträffa, att den ansåges eftergifven och aldrig vidare komme staten till godo. I följd häraf och då det med bokföringen af ifrågavarande dagsverks skyldighet förenade besvär vore alltför ringa, att man endast derföre borde äfventyra statens fördel, har Utskottets förslag i denna del ansetts icke böra bifallas. Från Preste-ståndet är denna punkt i sammanhang med den 23:dje återremitterad. Utskottet får till en början erinra, att, om äfven, på sätt i 13 punkten blifvit tillstyrkt, räntorna af rusthållshemman äfvensom de till båtsmanshåll i Blekinge och Kalmar län indelta räntor, med hänsigt lill sitt ansenligare belopp, må finnas böra uti räkenskaperna fortfarande upptagas, detta skäl likväl icke synes tillämpligt å de föga betydliga räntor, hvarom uti 24 punkten är fråga.
Jag har väckt min motion hufvudsakligen i det syfte, nemi. att förekomma hvad som i sjelfva verket är en abnormitet, nemi. den höga beskattningen af 5 proc., som ovilkorligen föranleder de låga upgifterna, och då det förhåller sig så, som Hr Aminoff nämnt, nemi. att näringsidkare afdraga sin lefnadskostnad innan de upgifva sin inkomst, är detta ett ytterligare stöd för min åsigt. Emellertid, om ingen annan 'understödjer mig, vill jag icke begära jiterre miss, men eljest skulle jag önska den, på det att Utsk. måtte fä tillfälle att ånyo taga saken i öfvervägande. Hr Prytz, Lars Adolf: Då Ståndet nyss återremitterat föreg:de punkt, men icke fästat sig vid, hvad som af en talare då bestriddes, att Hr Schwans motion skulle blifva föremål för Utsk:s handläggning af återremissen, innan Utsk. fått änledn. att nu fästa sig vid de serskilda anmärkn:r, som i Stånden blifvit gjorda före den beviljade återremissen, och Utsk. således har sig öppet att återupptaga afdelms förslag, ang:de nedsättning i bevillningen å embetsocfi tjenstemäns löner, samt ifråga om proc.- beräkningen af bevillningeu å handel och rörelse, tror jag alt dermed öfverensstämmer att äfven denna punkt blir återremitterad, på det att Utsk. må kunna på en gång taga dessa serskilda beskattningsförhållanden i öfvervägande. Den 24 Maj f. m. t Hr von Koch: Ehuru jag föreslagit en nedsättning i t»evillningen för embetsoch tjenstemän till 1 proc., har jag likväl icke yttrat mig i den fråga, som nu är föremål för öfverläggning. Jag hade önskat och önskar, att embetsoch tjenstemän icke ensamme skola under nuvar:de förhållanden åtnjuta en sådan förmån, utan att äfven andra medborgare blifva deraf delaktige;' < men sedan R. o.
Och då, enligt Statssekreteraren Danckwardts ofvanberörde testamente, rättigheten att söka de pensioner, som af fondens afkastning komme att bildas, skulle blifva utsträckt till alla så väl frälse som ofrälse fattiga Enkor och äldre ogifta fruntimmer inom Fäderneslandet, men, på sätt Direktionen jemväl yttrat, det är för dess verksamhet alldeles främmande att förvalta medel, afsedda att tillgodokomma fattiga personer i allmänhet, som icke tillhöra Adelsståndet, delar Utskottet Direktionens åsigt och tillstyrker fördenskull bifall till den af Direktionen uti förevarande hänseende gjorda hemställan. Vid det förhållande, att Adliga Kadettskolefonden, hvars afkastning användes dels till underhåll af tre Kadetter vid Kongl. Krigsakademien och dels till fyra högre och åtta lägre akademiska stipendier samt tvä så kallade näringsstipendier, under de sistförflutna 10 åren vunnit en tillvext af 11,407 Rdr 03 öre, samt vid slutet af 1801 uppgick till 1 43,380 Kdr, samt, enligt en berättelsen bifogad kalkyl, lemnade ett öfverskott för året af 1,338 Kdr, har Direktionen, hvars uppmärksamhet det icke kunnat undgå, att de belopp som för närvarande äro fastställda för ofvanberörde Stipendier eller 30 0 Kdr för de högre samt 240 Kdr för de lägre akademiska stipendierna och näringsstipendierna, numera äro alldeles otillräckliga för stipendiaternes torftiga bergning under studiitiden, ansett det vara lämpligast att använda öfverskottsmedlen till förhöjning af dessa stipendiers belopp och i afsende å förhöjningens storlek funnit densamma, utan något äfventyr för fondens förmåga att bestrida de derå anvisade utgifter, kunna förökas, de fyra högre akademiska stipendierna med 90 Kdr, samt de åtta lägre akademiska stipendierna oeh näringsstipendierna med 00 Kdr, hvarigenom fondens tillökta årliga utgift komme att uppgå endast till 900 Rdr, eller 378
Stånd en gång antagne §:s lydelse till föremål för votering i Förstärkt Banco-Utskolt, måste jag på det högsta reservera mig emot det uppskof vid §:s behandling, som egt rum, då följden deraf visat sig vara, att begagnandet af en i grundlagen anvisad utväg för besluts åstadkommande, nu tillvägabragt det lika vådliga som olycksbådande exemplet af ett utaf Rikets Ständer redan fattadt besluts tillintetgörande. ’' Häruti hafva instämt H:rr Friherre Stjernstedt, J.Th., Mannerskantz, C. A., och Skogman, C. D., Herr Lector Ekstrand, Herr Consul Palander och Herr Grosshandlaren Anders Berg. STOCKHOLM, 1845. P. A. Norstedt & Söner, Kongl. Boktryckare. Banco-Utskottets Memorial, N:o 56. Ank. till Exp.-Utsk. den 2 Maj, kl. 11 f m Memorial, med hemställan, att Hanco-FuUmiigtige må äfven för de kommande åren ega att å deposition i Hamburg emottaga Silfver, utöfver maximi-beloppet, 500,000 R:dr Silfver.
Man har sagt, att genom Utsk:s förslag bränvinsbränningen skulle komma att öfvergå från landet till städerna. Detta äger ingen grund. Städerna hafva förut rättighet att idka bränvinsbränning för sin stadsjord efter jordvärdet, hvilket ej behöft vara högre än 300 R:dr, för att lemna ägaren öppen rätt att anlägga den största fabrik. Således långt ifrån att hafva tillagt ståderne någon större rättighet än förut, har man snarare förminskat den, då man der ej tillåter begagnande af enkel redskap. Landet är derföre ej förnärmadt genom stadgandet och jag röstar för bifall till detsamma. Hr von Hartmansdorff: Jag tror mig redan hafva yttrat mitt gillande af Gr. Mörners förslag. Nu förklarar jag, mig in - Den 26 April f. m 439 stämma i Frih. Raabs. Skälet, hvarför jag anmälde mig, var dock egentligen det, att några ledamöter hafva önskat, det Ståndet icke måtte falla något bestämdt beslut öfver denna §, utan återförvisa honom till Utsk. Jag åter anhåller vördsamt, att Ståndet måtte fatta beslut, ty om denna punkt återförvisas, har Utsk. deraf mindre bestämd ledning. Der upstå dä samma tvister som här, ulan att man på länge kommer till ända med saken. Har R. o. Ad. fattat ett visst beslut och de öfriga Stånden likaså, är det Ulsk:s skyldighet att sammanjemka de olika meniugarne, och man får dervid tillse, att ordalydelsen må blifva riktig. Då några återremisser likväl icke torde kunna undvikas hemställer jag alt Ståndet ville åt Utsk. öfverlemna att granska och rätta de fattade beslutens ordalydelse, der sådant nödigt befinnes. Men på det ingen må tro mig vilja ingripa i Ståndets beslutande rätt, får jag nämna, att jag ämnar här framställa förslag till föräudrad ordalydelse, i händelse jag finner någon tvetydighet i en eller annan §. Emedlertid anser jag Ståndet icke böra frukta för att genast uttala bestämda meningar, ty det är klart, att ordalagen kunna destomera behöfva jemkas, som vi icke åro de enda, hvilka om saken besluta. Ropen på Propos. förnyades.
N:o 109. i anledning af de inom samtliga RiksStånden framställda anmärkningar vid Utskottets under N:o 64 afgifna betänkande, angående lifgifvande från Banken af dess, enligt l83g års bokslut, utöfver grundfonden behållna räntevinst och capitalöfverskott. XVI. 13. 202. XVII. 63. A. 179, 220. XVIII. U. 177. A. i93. B. 225. A. 232. XVIII U. 25g. XIX. A. 328. — N:o 110. öfver en väckt motion om användandet af Bankens, enligt i83g års bokslut, utöfver grundfonden behållna räntevinst och capitalöfverskott. XVI. B. 202. XVII. 63. A. ?5o. — N:o 111. med förslag till sammanjemkning af RiksStåndens beslut, i anledning af Utskottets betänkande N:o 36 och utlåtande N:o 78. XVI. B. 202. XVII. A. 63. XVIII. U. 259. XIX. A. 328 — N:o 112. i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut, i fråga om löneregleringen för Bankoverkets embetsoch tjenstemän, konstidkare och vaktbetjening. XVI. B. 202. XVII. A. 64. XVIII. U. 259. XIX. A. 328. — N:o 113. i anledning af Hr von Qvantens, C., motion om rättighet för större jordägare att erhålla lån från Handelsoch Närings-disconten. XVI. B. 202. XVII. A. 65. N:o 1 14- i anledning af väckt fråga om ändring af § 214 uti nu gällande bankoreglemente. XVII. B. 175. XVIII.. A. 107.
Den Capitutations afgift af 24 skB:o, hvilken hittills afRidderska pet och Adeln blifvit erlagd, lärer inbringa omkring 1000 R:r Banco årligen. Skulle nu 416 Den 82 November f, m. 'HÖglofl. Ridderskapet och Adeln åtaga sig en ytterligare dylik gärd af sk. på person till Riddarhusets brandförsäkrande, kunde man under loppet af 5 år eller innan nästa Riksdag hafva dymedelst samlat den för ändamålet erfoderliga Summan. Det torde ock kunna hända, alt något annat mera tjenligt sätt till ändamålets vinnande kan uppfinnas af Riddarhus-Utskottet, till hvilket jag anhåller att denna min motion må varda remitterad. Lades på bordet. Föredrogs ånyo och gillades Dag - samt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens den i5 dennes under N:o a3r afgifne, samt den iy derpåföljde e. m. på hordet lagde, Förslag till jemnkning afRiksStåndens skiljaktiga beslut i frågan om uppliäfvande af Kongl. Förordningen den y December 1787. angående lifsstraff för obehörige omdömen öfver de af Kongl. Majit vidtagne författningar. Företogs till pröfning Banco-TJtskottet» den 17 dennes under N:o 76 afgifne, samt den 19 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Den 22 November f, m. 417 lagde, Memorial, angående de föreskrifter, sorn uli Instruclioneii för Banco-Förvallningen må lemnäs, angående Utlåning på fast egendom intill nästa Riksdag. Vore liar fråga om att bifalla eller afsiå Fastighels-lånen, skulle jag våga dem afstyrka , men då nu endast är till afgörande, huru ändamålsenligt de skola utgå, kan jag icke underlåta, att göra anmärkning vid Utskottets Betänkande. Tvänne ändamål lära hafva varit grunden för desse Låns bibehållande, det ena att understödja behöfvanda medborgare, det andra att successivt öka Bankens silfverfond.
Den 14 september. nied nödiga förtjcnster sig förskaffa / till bestridande af de mängfaldiga utskyldcr, hemmansbrukaren nu Lugger att upfylla. Om desse anmärkningar winna Herr Ercfwcns och Landt - Marskalkens samt Högloft. Ridderskapets och Ädclns bifall, anhäller jag att Cconomic-Uiskottcts Betänkande mätte till Utskottet ätcrremis terås, till uptaganee och pröfwandc af hwad jag nit haft äran tillstyrka. sif. 6zUIenk,orI. Herr Hic>rZ6N8tdj^e, Austers t Hjers de Momentet af Economic - Utskottets Betänkande lyder, "att Länsmännen i Riket skulle äligga ärligen "uprätta, till rigtighetcn behörigen styrkta Förtccknin^gar, ä de innom hwars och enS district befintliga "hästar hos dem, som äro skyldige att KronvskjutseN "förrätta," hwilka Förteckningar borde i samma forin af Commendcurs - Rullor kill Landshöfdingen inlcmnaS» I hwad afsigt Utskottet fordrar dylika förteckningar, är för mig högst obegripligt. Icke kan det wara för att kunna älägga hwar och en, att äret ut hafwa lika antal hästar. — Manligen förändras ju detta hos de flesta Landtbrukare flere gänger om äret, bäde genom afsalu och olyckliga tillfälligheter. Icke eller äk att förmoda, att meningen warit, att wid upphävande af eN större Kronskjuts, alla i distriktet warande hästar skulle uttagas. Oä hände ju att en gammal Ständspcrson med stor Famille, som för att komma till Kyrka eller nödiga körslor till Staden efter Doktorn eller annat, samt härföre mäste hälla flere hästar, ärt han wärkeljgen som Landtbrukare behöfde, ja, att err Bonde, som i spekulation lade sig till ett
Och då, hvad angår den öfriga jernvägsmaterielen, upplyst blifvit icke allenast att större delen af densamma numera kan, till lika eller bättre pris än utländsk materiel af motsvarande slag, tillverkas inom landet, utan ock att såväl Jernvägsbyggnads-styrelsen, som styrelsen för Statens jernvägstrafik, vid de tillfällen der sådant med fördel för Staten låtit sig göra, gifvit företräde åt den inhemska tillverkningen; får Utskottet, under uttryckande af den förhoppning, att bemälda styrelser, i allt hvad på dem ankommer, äfven framgent skola, der sådant finnes vara med Statens fördel öfverensstämmande, gifva den Svenska tillverkningen företräde, hemställa, att de väckta motionerna, i hvad de afse uppoffringar från Statens sida för att åstadkomma tillverkning af Svensk jernvägsmateriel, icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Beträffande frågan huruvida någon minskning i den provision, som hittills utbetalts till det handelshus, som ombesörjt uppköpen och liqviderandet af den del af jernvägsmaterielen, som från England anskaffats, och hvilket arfvode, på sätt i först omförmälda motion uppgifves, beräknats efter två procent å inköpspriset, så har Utskottet inhemtat, att denna provision afser godtgörelse för besväret icke blott med mottagande af anbud och upprättande af kontrast, utan ock med ombesörjande af fartygs befraktning samt den slutliga liqviden, hvilken får verkställas här i Stockholm i Svenskt mynt efter gällande kurs, så att jernvägsstyrelsen icke behöfver på egen risk för dessa liqvider anskaffa 12 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 67. vexlar. Vid sådant förhållande, och då Utskottet hyser den öfvertygelse, att vederbörande icke förbise vigten deraf att Svenska Staten, — som både med afseende på sin soliditet och beställningarnes betydenhet bör, utan att behöfva anlita någon mindre solid kommissionär, kunna påräkna billiga omkostnader för sina beställningars utförande, får tillgodonjuta all den minskning i dessa omkostnader, som utan äfventyr kan vinnas, har Utskottet ansett framställningen i denna del icke för närvarande till någon åtgärd föranleda.
I följd af Banco-Styrelsens sålunda öfver detta magtpåliggande ämne gjorde framställning, och då för närvarande blott ett enda års lilLgångar äro alt påräkna för anskaffandet af hvad som saknas i den Silfverqvantitet Rikets Ständer förutsatt skola, inom 1831 års slut, finnas i Bankens ägo; hafva Revisorerne i första rummet sökt att noggrannt för sig sjelfva utreda egenteliga omfånget af sina rättigheter och pligter, i förhållande så väl till Nationen och dess Ombud, Rikets Ständer, som till Banco-Fullmägtige. Revisorerne hafva dervid ej kunnat utan uppmärksamhet lemna följande gifne Stadganden, nemligen; a. Rikets Ständers beslut, angående sättet och medlen hvarigenom Bankens Reela Fond skall bringas till det bestämda förhållandet af 5 till 8 emot Sedelstocken, intaget uti Banco-Reglementets 4 Yrt. i Afd. (pag. 48, 4q och 5o), så lydande: ”§. 7. Till beredande af den förstärkning åt Bankens Reela Fond, som blifver erforderlig för att bringa densamma till det nödigt ansedda förhållandet af 5 till 8 mot utelöpande Sedelstocken, berättigas Banco-Fullmägtige att, å de tider Fullmägtige finna tjenligast, till Silfver-uppköp, efter möjligaste bästa pris, använda: a) Det år 1826 lyftade Spanmåls-Creditivets belopp, R:dr 1,000,000 B:co. b) Det af Rikets Ständer år 1828 till Silfverköp, såsom ersättning för uttagne Piastrer, anvisade Stats-anslag af R:dr 66,666: 02 sk. B:co årligen. Och dessutom, i likhet med hvad Rikets Ständer då jemväl beslutat:
Beträffande nu forsta delen af Kongl. Maj-ts Nådiga Skrifvelse, sorn innefattar det af de förvaltande Verken afgifne, förnyade förslag tili reglering af städernes Båtsmanshåll, eller alt fördela detsamma på städerhes innehafvande jord, på hus och tomter särat på borgerlig rörelse efter bevillningsgrund; så ehuru, enligt hvad Rikets Ständer i deras berörde skrifvelse sig yttrat, Kongl. Maj:t, genom Dess Nådiga Bref till Amiralitets-Collegium deir 11 Julii 1780, uttryckligen antydt, att Båtsmanshållet är på stadsjorden grundadt, och det följaktligen synes, sorn detta onus jemväl borde af jorden företrädesvis och i första rummet bäras; likväl och då, i enlighet med hvad de förvaltande Verken sig utlåtit, härvid förekommer, att en sådan ärendets behandling, som Rikets Ständer föreslagit, men hvarmed någon början icke blifvit gjord, skulle leda till en långvarig oeh för den skyndsamhet, hvarmed nuvarande ojemnhet i utgörande af ifrågavarande skattebidrag bör tillvägäbriitgas, högst menlig tidsutdrägt, enär städernes jord lärer uppgå till omkring 63,000 tunnland, till större delen bestående af åker och äng i smärre lotter, hvilkas uppmätning, affattande å charta oeh gradering, måste fordra längre tid och arbete, hvarefter komme skattläggningen och pröfningen af en mängd besvär, sorn deröfver troligen blefvo anförda; då fråga icke utan skäl kunde uppsta om Statens rätt att anbefalla den föreslagna stadsjordarnes uppmätning emot egernes vilja och på deras bekostnad, der jorden redan funnes vara satt till mantal, helst, i afseende på rotering af hemman och jord å landet, en dylik åtgärd icke varit jordegaren ålagd, och ny affallning för de städer, hvilkas egor redan äro på charta lagda, i synnerhet synes betänklig, hvarförutan några städer skola, genom Kongl., Maj:ts Nådiga Beslut, vara ifrån affattningen af deras jord befriade; då, genom vidtagandet af den utväg de förvaltande Verken uppgifvit, den så länge fördröjda fördelningen af städernes Båtsmanshåll . otvifvelaktigt skulle i Stalssamt OeconomieTJlskotlcns Betankande ]S':o aS. betydlig mon underlättas och fortskyndas, hvarigenom ock den af Rikets Ständer serskildt föreslagne provisoriska jemkning i Butsmanshallet kunde undvikas; och, då de omvexlingar, hviika, i afseende å städernas stigande eller sjunkande välstånd, sorn oftast under en kortare tidrymd ega rum, synas böra föranleda lill rättighet för städerne,