Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I afseende å den i ofvannämnda memorials järsta punkt förekommande anmärkning emot rådgifvande åtgärden, hvarigenom Konungens StatsRåd i underdånighet tillstyrkt, att så kallad inqvarteringstolag måtte fortfarande utgå af ull, sorn till Staden Norrköping inkommer, ehuru den vid Riksdagen åren 1834 och 1835 fastställda Tulltaxa innehåller, att ull skall vara fri från tolag, är i förklaringen hufvudsakligen anfördt, att ifrån äldre tider afgifterna till Städerna på handeln och sjöfarten utgått, enligt serskilda Kongl. Privilegier och Resolutioner, under olika benämningar och efter olika grunder, i anseende till både föremål och belopp, i nästan hvarje stad: att äfven, efter antagandet af 1809 års Regeringsform, Kongl. Maj:t, vid flerfalldiga tillfällen, förordnat om förändrade regleringar af dessa afgifter, utan att de på något sätt ansetts inbegripna under 57, 60 och 73 §§. Regeringsformen och utan att, under föregående Riksdagar, anmärkning deremot i grundlagsenlig ordning egt rum; samt att AnsvarighetsLagen för StatsRådet, tillkommen samtidigt med det nya Statsskicket, ådagalade, att afsigten med de åberopade §§. i Regeringsformen ej varit att inskränka Kongl. Majrts beslutande rätt i frågor om Städernas tolag och andra lokala afgifter, hvilka ej bidroge till förökande af Kronans inkomster; med tillämpning af hvilken grund och i öfverensstämmelse med hvad i dylika fall tillförne skett, Kongl. Maj:t varit oförhindrad att, oansedt den befrielse från allmän stadstolag, som för ull äfven vid införsel stadgades i 1835 års Tulltaxa, medgifva fortfarande af den serskilda afgift å samma vara till förmån för Norrköpings stad, som under namn af inqvarteringstolag dittills erlagts.
Innan jag talar om de fördelar eller olägenheter, som äro förenade med detta likasom med hvarje annat förslag, bör jag bemöta den invändning, som sannolikt skall göras, att nemligen, då ifrån början af sextonhundra talet, jemlikt stadgandet i 15 punkten af 1614 års Rättegångsordinantia, underrätternes domböcker skolat insändas till Hofrätterna, derstädes böra finnas exemplar af samma domböcker, som förekomma i stadsoch häradsarkifven. Härvid är dock att märka att, äfven om denna föreskrift i alla tider blifvit noggrannt iakttagen, en betydlig del af dessa äldre handlingar gått förlorad genom den eldsvåda, som i början af detta sekel öfvergick Kongl. Svea Hofrätts arkif; att, hvad Kongl. Göta Hofrätts arkif angår, detsamma, som bör innehålla de äldre domböckerna från de Rätter, hvilka nu lyda under Kongl. Hofrätten öfver Skåne och Blekinge, befinner sig, på sätt jag i den år 1864 utgifna embetsberättelse!! (sid. 99) anmält, till följd af arkiflokalens usla beskaffenhet, i ett så oordnadt skick, att dess innehåll icke kunnat af mig utrönas; samt dessutom att i stadsoch häradsarkifven anträffas domböcker äldre, än förut omnämnda föreskrift.
Bemälde motionär har visserligen aflemnat ett i början af innevarande år uppgjördt förslag i afseende på kostnaderna för uppmuddring af farleden från Pil-sundet till bryggorna vid Piteå stad, hvilket förslag innefattar 4 särskilta alternativer för utförandet af detta nrbets-företag samt upptager följande kostnads-summor, nemligen: 36 Siats-Utskottets Utlåtande N:o 158. för sagde företags verkställande genntn farledens uppmuddring från hamnarmarne nedanför Pit-sundet lill Löfholmen R:dr B:ko 49.950: , „ genom samma farleds uppmudd ring och kanals öppnande från Löfholmen (III Piteå ... , 89,900; , , genom farledens uppmuddring till Monk-sundet samt kanals öppnande gerom della sund och vidare uppmuddring till Löfholmen , 47,550: „ , genom segel-ledens uppmuddring och kanalers öppnande genom Mc ..sundet och från Löfholmen till Piteå „ 87,490; men motionären har hvarken föreslagit något visst belopp, hvarmed staten borde bidraga lill della muddringsarbele, eller uppgifvit hvilketdera af de alternativa kostnadsförslagen efter hans åsigt borde tjena till ledning för statsbidragets bestämmande. Någon upplysning om det sätt hvarpå Piteå stads borgerskap eller dervarande handelsförening, hvilken föranstaltat om uudersökningarne samt koslnadsförslagets upprättande, företrädesvis önskade få ifrågavarande företag utförd!, har Stats-Utskottel ej heller kunnat inhemta af de Utskottet tillställda handlingar. Lika litel upplysa dessa handlingarom stadens magistrat och öfriga röstegande invånare haft tillfälle yttra sig i fråga om stadens åtagande al betalningsskyldigheten för hvad soni i egenskap af låneunderstöd kunde för samma företag komma alt af Rikets Ständer beviljas, samt om staden derjemte ville förbinda sig att, emot erhållande af n tiil beloppet bestämd summa, fullborda företaget i öfverensstämmelse med det ena eller andra af de föreslagna alternativerna.
Emedlertid har stuteriet haft god afgång på de hästar, som derifrån årligen försäljas å Auction om hösten. Skogarne äro i Bergelags oell Salbergs Fögderi af stort omfång, mea förminskningen af Skogstillgången fortfar. Indelningen af Bennbecks Majors Boställes Skog till tråk Huggning bär nu blifvit afEders Kongl. Muj:t i Nåder faststäld. Äfven bär plan till trakthuggning å Snefringe Härads såkallade Bergsoch Lisjö-Allmänningar sedan sista Femårs-Berättelsen blifvit uppgjord och af Eders Kongl. Majit i Nåder gillad. Den tjenade första gången till efterföljd vid sistlidet års utkröning på dessa ?:ne Allmänningar. Det är af högsta vigt för framtiden, att en förbättrad Skogshushållning blifver införd och de af Eders Kongl. Majit för delta vigtiga ändamål vidtagne anstalter skola otvifvelaktigt få god framgång, sedan genom serskilta exempel nyttan af trakthuggningen och Forsterväsendet kommit till allmänhetens erfarenhet. Det vore derföre önskligt; att possesionater, som hafva större skogar och nödiga tillgångar till förskotter, egnade sin omsorg åt Skogshushållningen, efter de föreskrifter, som äro utgångne ifrån Kongl. Skogs-Institutet. Af Allmogen och mindre Skogsägare kan man för det närvarande icke härutinnan vänta något. För uppmuntringen af trädplanteringar har väl Länets Kongl. Hushållnings-sällskap utfäst premier. Men någon allmän åhåga för dessa nyttiga företag har ännu icke vaknat. Få af de militiae Boställen, som kommit under Boställs-Directionernes vård, hafva några skogar, som i stort kunde utgöra exempel för grannarne genom den påbjudna traktliuggningen. Några flera Allmänningars reglering som torde kunna ske i öfverensstämmelse med trakthuggnings-systemet, beror ännu på oafslutade Landlmäteri-förrättningar, hvilka pågå. Andre Allmänningar stå under förbud på tillvext. För införande af en förbättrad
Det är således hufvudsakligen i denea, religionslärarens omsorg egentligast tillhörande del af allmänna undervisningen, som Utskottet ansett förbättrade anstalter erfordra?', men då det icke kan bestridas, att vissa i vårt nu varande samhällsskick, för hvars och ens bildning till sjelfständigs medborgare nödige kunskaper, hvaribland hufvudsakligast skrifkonsten och de enklaste räknemethoderne, äfvensom grUnddrageö af fäderneslandets kännedom, i historiskt, statistisk och ekonomiskt afseende, icke allestädes utgöra föremål för folkundervisningen, ehuru insigterna härutinnan visserligen i sednare tilder tilltagit, skulle Utskottet felat mot sin pligt, om det underlåtit, att härå fästa uppmärksamheten och omtankan, synnerligen i en tid, då förbättrade undervisningsmethoder underlättat utväggrne, att bibringa dessa kunskaper. Om, då det redan genom äldre författningar är bestämdt, att anstalt till barnaundervisning skall i hvarje församling finnas, föremålen för samma undervisning, och deribland de ofvannämnda blifva närmare bestämde i den författning, som angående scholväsendet på landet är att för - i2Ö4 Besv. och Ekon. Utsk. Betänkanden. vänta; så lägges derigenom Iska litet nå göthand på Presterskapets och församlingarnes pröfningsrätt, i afseende på den efter särskilda Jonamia och öfriga omständigheter lämpliga ma* rhoden, till dessa kunskapers bibringande, som en slik bestämning och en dermed förenad anmaning till uppmärksamhet åt vexelun der visn ingssättet och omtanka på dess införande, på de ställen, der hinder derföre icke möta, skäligen lärer kunna, på satt några Värde ledamöter af Högv. PresteStåndet förment, innefatta någon förebråelse emot Presterskapet, för uraktlåtenhet i detta vigtiga ämne, hvilken, om den någorstädes egt rum, visserligen är alltför partiel och tillfällig, att böra läggas hela läroståndet till last.
I stor förbindelse står hon själf till sitt mångåriga, trogna factotum, fröken Karolina Baumeister, en österrikisk dam, hvilken tjänstgör som hennes handsekreterare, husfru och financiére. En af m:me Pattis vänner säger: » En större älskare af musik — just för musikens egen skull — än Adelina Patti känner j a g inte. Hon dyrkar formligen Wagner och Bach, men icke desto mindre är hon förtjust i Strauss och Waldteufel. Ja, sanningen att säga, tror jag hon föredrager den glade Offenbach framför alla andra. Hon småler när hon hör ett positiv på gatan och kan till och m e d stanna för att gnola efter melodien. Jag har sett henne röra sig omkring biljardbordet — hon är särskildt road af detta spel — och med kön i hand fullkomligt omedvetet stämma upp en visa mellan stötarne eller låta bollens försvinnande från den gröna duken ackompagneras af en lärkdrill. » De flesta af scenens och konsertsalongens stora namn äro hvardagsgäster i detta hem, ty härskarinnans käraste tidsfördrif är att sällskapa och hon har drifvit till sin fulländning värdinnans ofta svåra konst. Hennes hjärtegodhet är blifven till ett ordspråk; hundradetals män och kvinnor, hvilka dyrka den sångens genius, hvars största prästinna hon är, kunde omtala månget drag af hjälpsamhet, medkänsla och förstående — • saker hvilka BISMARCKS MAUSOLEUM. U NDER SACHSENWALDES åldriga trädkronor reser sig nu, nyss fullbordadt, den tyske rikskanslärens mausoleum, hans jordiska lämningars sista hvilorum, och vid hans sida slumrar i dess skygd hans trogna följeslagerska på lifvets väg, hans maka Johanna von Bismarck. Det är en i all sin enkelhet värdig byggnad, värdig den store hädangångne. På en mäktig granitsockel reser sig det i romansk stil hållna huset, afslutadt med en åttkantig koppartäckt tornbyggnad. Äfven den inre utsmyckningen är enkelt hållen, men skall nog ej förfela att göra ett djupt intryck på alla besökare. Och dessa komma nog ej att bli få.
Hans figur, hans sätt att bära kappan, formen på hans hatt, som hon tydligen kunde se vid skenet af den nära lyktan, allt föreföll henne så bekant, att hon icke kunde misstaga sig. Ovilkorligt undföll henne ett halfhögt manande: »Fredrik!» men mannen syntes icke lyssna dertill, utan drog sig långsamt undan nedåt strandbryggan. Redan gjorde hon ett steg för att närma sig honom, ty äfven rörelserna voro ju så fullkomligt lika; men då han i detsamma plötsligt stadnade och vände sig mot henne, så greps hon åter af tvekan och snart af förfäran, och hon flydde tillbaka, samma väg hon kommit, så snabbt som de darrande fötterne buro henne. Besöket hos Lina uteblef för den gången. Men knappt var hon åter hemma, förr än all tvekan åter försvann, och hon var säker, att personen var den rätta. Hvarje erinran om hans hållning, hans gång och hans drägt bekräftade denna förmodan, som nu var visshet. Mångfaldiga voro de föreställningar, som nu surrade omkring i hennes snabbtskapande inbillning. Hon hade hittills knappt sjelf trott, att Fredriks nya böjelse var annat, än ett blott löst tycke, ja stundom helt och hållet tviflat att den fanns; men den minsta anledning till misstanke var dock redan ett stort brott i hennes ögon. Aldrig hade hon likväl förutsatt något godt förstånd mellan honom och Lina. Nu var det annorlunda, och allt hennes förlitande på Linas oskuld var i ögonblicket försvunnet. Hemliga möten voro ibland hennes misstankar en stående skräckbild, och deras beskaffenhet och följder bjödo otaliga utvägar att rätt rysligt utspöka densamma, hvilka utvägar också icke lemnades obegagnade under den långa qvällen. Det är omöjligt att afgöra, huru saken verkligen hänger tillsamman, hvad personens identitet angår. Var det Fredrik, så fanns han dock der utan Linas vetskap, det är säkert. Anledningen till hans dervaro kunde vara ett tillämnadt besök, före hvilket han ville hafva reda på, hvilken och hvilka som för tillfället funnos hemma. Eller kanske var det blott en vanlig älskarefantasi, att stå så der och gapa upp till hennes fönster?
Riket med krig, och det större Creditivet behöfver lyftas, skulle ega rätt att till urtima Riksdag kalla, dels synes öfverflödigt, då Förmyndare-styrelse, som Regeringen, i Konungens namn, efter Grundlagen för, utan tvifvel ock i denna punkt eger full Konungslig magt; hvadan Utskottet hemställer, att Bonde-Ståndet ville tillåta, att detta tillägg utur den af Ståndet godkända redaction må uteslutas; och anhåller ConslitutionS-Utskollet, att BondeStåndet mätte, så skyndsamt ske kan, utlåta sig, huruvida det, med de nu af Utskottet, på grund af Ståndets anmärkningar, gjorda, äfvensom med de förut i Memorialet N:o 85 föreslagna, rättelser uti Memorialet N:o 68, tili Grundlagsenlig behandling antager samma Memorial och sålunda äfven godkänner de af Utskottet i nedanskrifna Ja-proposition intagna redactioner. Beskaffenheten af de Tre öfriga Riks-Slåndens här ofvan omförmälda yttranden nödgar Utskottet att i minnet återföra Representationsfrågans föregående behandling vid innevarande Riksdag. I Memorialet K:o 38 framlade Utskottet ett formligt Grundlagsförslag. Utskottet tillät sig icke att, efter det år 1810 gifna exemplet, inskränka sig till uppställande af allmänna grundsatser i förenämnda fråga. De af Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Borgare-Stånden till Utskottet, i anledning af förenämnda Memorial, hänvisade anmärkningar innehöllo deremot endast sådana grundsatser. En bland de så uttalade grundsatserna var den högst vigtiga om ståndsdelningens bibehållande både vid valrättens och valbarhetens bestämning: en grundsats, fullkomligen motsatt den af Bonde-Ståndet godkända, på hvilken Utskottets förslag var bygdt.
Af de få förslag, som af regeringen och enskilda motionärer framlagts i syfte att n %got minska de orättvisor, under hvilka det kvinliga släktet oaktadt alla framsteg under dit senaste halfva århundradet ännu lider och hvilka skarpast framtriida i afseende p % den gifta, kvinnans rättsliga ställning och i det olika sätt, hvarpå staten bidrager till gossars och flickors uppfostran, h a h a nästan samtliga afslagits af riksdagen. Nhgra tusen kronors extra anslag till högre lärarinneseminariet och ratt för kvinliga funktionarer vid ett af statens ämbetsverk att erhålla samma ålderstillägg som deras manliga kamrater är allt, som vunnits på denna del af reformarbetet. N&amp; kvinnors rösträtt för ett par veckor sedan var före i engelska underhnset, var ett af skälen, som anfördes af rnotståndarne, att kvinnorna ej behöfde få något direkt inflytande på lagstiftningsarbetet, då deras intressen i a.Ua fall tillgodosågos af lagstiftime. Vi lämna osagdt i hvad mån detta omdöme om det engelska parlamentet var öfverdrifvet. bIen att Sveriges lagstiftare icke vilja tillgodose de ore ep rese ii te ra des^ intressen, det har 1892 års riksdag kanske tydligare än någon af sina föreghgare visat. H.. Meddelanden fik Fredrika-BremerFörbundet. Fredrika-Bremer-Farbundets årsmöte ägde rum onsdagen den 18 maj i Lakaresallskapets lokal, under ordförandeskap af dokt ' or C. Nyströin. Sedan ksberiittelseii, kassaförvaltarens rapport och revisorernas berättelse föredragits, beviljades styrelsen ansvarsfrihet för det gaiigna årets förvaltning. Härefter förrättades val efter de styrelseledamöter och suppleanter, livilka vor0 i tiu a t t afgk, Iivilket utföll s i, a t t de ordinarie niedlemmarna Iiofintendenten Börtzell, fröken Roos, doktor Nyström ocji revisionssekreteraren Rohtlieb återvaldes. I stället för fru ' Montelius, soin undanbad sig återval, ingick fru Anna Höjer. Till suppleanter valdes fröken Hjelinerus, fra Arwidson, fröken Silow, fru af Klintberg och fru Jolin, saint efter fröken.
Bonde - StaLs-Ut skottets Betänhanden. 377 Ståndet den 28 förlidne Februarii, hvarigenom ärendet alltså, likmätigt 69 §. i Regerings-Formen, är afgjordt. Stockholm den 21 Martii 1823. Utlåtande, I anledning af RiRsdags-Fullmågtigen Longbergs Memorial, om Äng-Fartygs Byggande på allmän bekostnad, till förskaffande af Bätsmans-Commenderingar. Bonde‘-Ståndet till Stats-Utskottet remitterat ett, af Riksdags-Fullmägtigen Johan Longberg från Gestrikland, afgifvet Memorial, deruti han anmält, att Norrlands Rote-Båtsmän årligen commenderas till tjenstgöring i Stockholm och måste då från sine Rotar i Wester-Norrlands och Gefleborgs Län, samt en del af Upland och Roslagen transporteras med Kronoskjuts fram och åter; och då kostnaden vore betydlig, så att den, oberäknad Befälets och Gemenskapernes aflöning, endast inom Gefleborgs Län under fem år uppgått blott för Skjutslegan till 4,581 R:dr 11 sk. 9 rst. hvartill komme det dryga besvär som Allmogen måste vidkän - N:0 66. Ankom d. a5 Mars i8a3. denna månad har Hederv. 378 Stats-Utskottets Betänhanden. nas, ej blott medelst utgörande af Kronoskjutsen, utan ock för inqvartering och förplägning, hvilket allt betalas efter Taxa och således icke på långt när till fulla värdet godtgores. Till afhjelpande af desse olägenheter har Riksdags-Fuilmägtigen Longberg, föreslagit, att Båtsmans-Commenderingarne kunde transporteras på Ångfartyg, som skulle byggas på Kronans bekostnad, derföre Allmogen, sorn nu vidkännes Skjutsnings-och Inqvarteringshesväret, borde med en fjerdedel ersätta Fartygets inköps-summa, emot 2a års befrielse från nämnde besvär; och hafva åtskillige bland Bonde-Ståndets Ledamöter u.ti Motionen instämt, hvaremot andra ansett den föreslagna inrättningen icke för ändamålet, lämplig.
Alldraförst år angeläget att bestämma antalet af de Reclamationer, hvilka högst böra vid pröfningen af detta ämne ifrågakomma; och tror jag detta, antal ovilkorligen böra inskränkas inom de 161 mål, hvilka redan blifvit i sådant ändamål anmälde, men då, efter det Committerade under den 2 Maji igi8 låtit genom Allmän Kungörelse, tillkännagifva, att de, som af den anbefalde Utrednin. gen ville sig begagna borde, inom den i:sta derpåföljde September, hos Comrnitterade sig anmäla och till bestyrkande af Stats-Utskottets Betänkanden* deras anspråk ingifva nödige i kungörelsen tillika omförmålde Handlingar, Committerade uti ytterligare kungörelse af den 14 December 1821 fåreståndigat vederbörande Reclamenter, att de, som åstundade inkomma med någre ytterligare Handlingar och upplysningar, ålåge, att sådant ovilkorligen fullgöra inom den 1 Martii 1822, så vida de af nåmnde förmån ville sig begagna; så enar Reclamenterne således haft en ganska rymlig tid af mera ån 3:ne år, att sine ersättnings anspråk i behörig ordning styrka, böra alla de mål, hvilka icke till Committerade inkommit, inom sistberörde praescreptions tid, från en sådan pröfning uteslutas, utom i de fall då Kongl. Maj:t under det målet hos Committerade förevar, funnit godt att försuten tid återställa. Äfvensom, då ej allenast Kongl. Maj:ts Nådiga proposition vid 1812 års Urtima Riksdag, utan och K:gl, Maj:ts för Committerade utfärdade Förordnande förutsätta, att uppbringningarne och förlusterne skola blifvit Svenska undersåtare tillfogade af Magter, med hvilka Sverige på den tiden var i fredligt förhållande, sådant ock lärer böra foreskrifvas såsom ett oeftergifligt vilkor hvarförutan ersättning för skadan icke kan ega rum. 148 S t ats-Ut skottets Betänkanden.
Inom Kinnevalds härad fortgå betydliga vägförbättringar på häradskassans bekostnad under Kronofogden Anders Weltermarks nitiska inseende. Med anslag af statsmedel lill belopp af 2,000 R;dr Banko samt bidrag af 1,000 R:dr 4 nämnde mynt utaf borgerskapet i städerne Wexiö och Carlshamn samt åtskilige för företaget intresserade socknar inom detta Län har under loppet af åren 1849 och 1850, efter verkställd undersökning, kostnadsförslag blifvit uppgjordt till en kanals öppnande emellan Åsa sjön vid Länets norra ända samt sjön Äsnens sydliga strand på 3 mils afstånd från Carlshamn; och fråga har nu uppstått alt genom så kallad railväg öppna kommunikationen från nämnde kanals ändpunkt till Carlshamns stad, hvarom närmare undersökning kommer att ske, derest Eders Kongl. Majrt täckes i nåder dertill anslå erforderliga medel. I denna särdeles vanlottade landsort, der allmänna rörelsen och varuafsättningen så väl behöfva underlättas, vore det af stor vigt, om denna båtled och vägbana kunde komma till stånd; men den dermed förenade högst betydliga kostnad torde för en lång tid aflägsna verkställigheten, hvarföre det borde vara desto angelägnare, att trafiken underlättas genom vägförbättringar, derigenom nödig arbetsförtjenst äfven beredes mängden af behöfvande. § 2. Invånare. Länets folkmängd, som år 1847 uppgick till 128,411 personer af båda könen, deraf 55,505 mantalsskrifne och 72,906 skattfrie, utgjorde enligt 1850 års mantalslängder: Häraf synes, att folkmängden är i jemnt stigande, hvartill orsaken torde böra sökas uti jordbrukets tillväxt och näringsflitens jemväl tilltagande utbildning. Dessa årens goda skördar och uteblifna farsoter äro äfven inverkande orsaker till stigande folkökning och minskad dödlighet bland allmogen. Genom ytterlig sparsamhet och försakelser har folket sin bergning och är derutöfver i stånd till utgörande af de allmänna utskylderna.
November: N:o 638 I anledning af väckt motion, törande dels nedsättning , dels upphörande af den inom Skärs Skeppare ålagde Lotsoch Båkafgift. Frän Stats-Utskottet: I anledning af årerremiss å Utskottets förut afgifne Betänkande angående upplåtelse till Hedervärda Bonde-Ståndet af den våning Kongl. Allmänna Magazins-Directionen hittills begagnat. Ridd. o. Ad. Prot, XI Band. 53 354 Den 4 December e. m. Från Statsoch Banco-Vtskotten: Af den 4 dennes; N:o 640. Angående förslag till Voteringsproposition i fråga om inlösningen af f. d. Filial-Disconternes ännu utelöpande skuldförbindelser. Justerades följande ; Utdrag af Protocollet hållet hos HögJoflige Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm förmiddagen den 4 December 1823- S. D. Då nu å nyo föredrogs Stats-Utskottets den 21 sistl. November under N:o 615 afgifne, samt den 25 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde , Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeidte Betänkande, i fråga om Arrende-Spannemålens utgörande för Kungsgårdar och derunder lydande Hemman, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, med afslag å berörde Utlåtanden , Kongl. Maj:ts i detta ämne aflåtne Nådiga proposition till alla delar bifalla. Ut Supra. Utdrag af Protocollet hållet hos Högloflige Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm eftermiddagen den 4 December 1823. S. D. Vid förnyad föredragning af Särskildta Utskottets den 2$ sisth Augusti afgift Den 4 December e, m. 355 ne, samt elen 27 i berörde månad eftermiddagen på bordet lagde , Betänkande , rörande Reglering ?.f Rikets Styrelse-Verk ; beslöt Ridderskapet och Adeln , att samma Betänkande borde blifva hvilanda till nästa Riksdag.