Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Också i alla Stater, jag vill t. ex. nämna Österrike och Dannemark, der man ställt penningeväsendet i ordning och stadgat Banco62 II. 11 Den 17 Februarii f. m. Sedel värdet, hav man förklarat, att BancoSedlarne aldrig skulle såsom betalningsmedel i stället för mynt kunna påtvingas. Jag anhåller vördsamt, att detta må framställas till Ridderskapet och Adeln, för att blifva ett tillägg till deras gemensamma tanka , i hänseende till den ifrågavarande grundlagsförändringen. Herr Rosenblad: Jag skulle ej ytterli gare upptaga Ridderskapets och Adelns tid, om cj, ehuru den talare, sorn framställt förslaget, förklarat detsamma ännu ej vara lämpligt, en annan talare dock upptagit detsamma. Här visar sig, huru man motarbetar saken, då man går in i speciella detailleföreskrifter, hvarigenom man aldrig tror sig hafva gifvit dem nog fullständiga. Genom Herr von HartmansdorfFs förslag skulle uteslutas att vid laga liqvid använda Bancosédlar, och följden deraf skulle blifva, att, antingen vid nästa Riksdag den §, som skulle stadga Bankens säkerhet afslogs, eller och att, sedan realisationen vore börjad, och innan allmänheten hade kunnat förse sig nied klingande mynt, en mängd chicaner skulle i landsorten tillvägabringas, till den grad, att nio tiondedelar kunde öfverlemnas åt chicanen. Då jag inser omöjligheten af att ingå i de finaste specaliteter, och dessutom anser 79 § RegeringsFormen tillräcklig, förblifver jag vid min tanka, och förnyar min anhållan om proposition att Ridderskapet Den 17 F e b r u a r i i f. ra. 163 och Adeln ville, såsom sin gemensamma tanka anse det redactionsförslag, jag haft äran föreslå. Herr Rosenqvist: Jag anhåller om Hr Grefvens och LandtMarskalkens proposition, att Ridderskapet och Adeln ville såsom sin gemensamma tanka antaga, att nu varande 72 § i RegeringsFormen hör oförändrad bibehållas. Den föreslagna nya § innehåller ytterligare coneessioner, och sådana hafva vi tillräckligt under denna Riksdag gjort, utan att antalet behöfver ökas.
— STRIDEN OM HJÄRTAN; Svenska UR ETT KVINNOLIFS HISTORIA; AF Johan Nordling. (FORTS.) — GÖR EN GOD GÄRNING; AF Mathilda Eoos. 64,35 78,66 95,45 i rödt och guld, dels i blått och guld. Priset är endast att O. Williamson, Borås, säljer prima helylle marinblå Gosstricotkostymer från 3 till 10 års för 3: 50. Priskurant å yllevaror sändes franko. G r l ö m SS A HUFVUDKONTOR FÖR SVERIGO: fullkomligt oskadlig, ej att förblanda med de vanliga hårfärgningsmedlen, som alltid innehålla de skadliga beståndsdelarne bly och ättika. Försäljes i Stockholm hos apotekaren C. F. Dufva, Drottninggatan 41; Fanny Oelin, Malmtorgsgatan 5; Louise Blomberg, Vesterlånggatan 39; i landsorten å de flesta apotek samt i parti hos C. HJ SVENSKA NEWYORK BOLAG. 38 HAMNGATAN, STOCKHOLM. ETSADE Glas OCH SEJDLAR, passande TILL presenTER, hos AUS. VOGELS KONSTGLASSLLPERL, UTAN ÅTERBETALA. VID DÖDEN 55 65 75 I Hår-Svärta, BREFLÅDA. Deposition i Sverige Rmk 400.000. R SISTA FÖDELSEDAG medel, oumbärligt vid toaletten, som rätt användt, efter föreskrift (som finnes anbragt å flaskans etikett), borttager s. k. lefverfläckar, fräknar, finnar och solbränna, gifver hyn en vacker och frisk färg, förtager den skarpa inverkan af vinterluften samt bibehåller huden smidig och fin. Detta utmärkta medel är äfven verksamt mot arm-, handoch fotsvett, klåda i huden samt är särdeles välgörande till rengö- ring af håret, då det stärker hårrötterna och befordrar växtligheten. [17271 ÅLDE: R SISTA FÖDELSEDAG. Bör ej saKias i något lem!!! ADR. LUNDSBRUNN. ÖDA.
Sprengtporten: Sedan II. R. o. Ad., uti ett föregående inom., antagit den grundsatsen, att de bidrag, som Staten lemnar, för att befordra odlingsföretag och aftappning af sanka trakter, enligt de beslut, som K. M. vid hvarje särskildt tillfälle äger att fatta, må kunna utgå, antingen i form af lån eller i form af anslag; så biträder jag visserligen i så måtto den mening, hvilken Hr von Hartmansdorff framställt, att jag tror det skäl förefinnas att öfverlemna åt K. M. det ifrågavar. anslaget till Emmåns och Stångåns upprensning, att af K. M. kunna efter omständigheterna på enahanda sätt disponeras, och således antingen till det hela, eller till större eller mindre del, i egenskap af anslag, eller ock till större eller mindre del i egenskap af län. Att deremot nu bestämdt förklara, att liela denna summa ovillkorligen skall utgå i form af anslag, är en åsigt, hvaruti jag ingalunda kan förena mig. Det synes visserligen - Den 29 Mars f. m. 4s9 gen möjligt, att, vid närmare pröfning af saken, verkställighet af företaget äfven skulle kunna äga ruin, äfven om en del af anslagssumman utgick i form af lån, och jag skulle tro, att det vore mest conseqvent handladt, om R. o. Ad. ej visade någon större förkärlek för dessa företag, än för de återstående ännu onämnda, för hvilka anslag blifvit tillstyrkta, och lemna denna summa under alldeles enahanda villkor, nemi. att pröfningen kommer att bero af K.
Preste-Ståndet den 7 Borgare-Ståndet den 11 Bonde-Ståndet den 11 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse om åtgärders vidtagandej för att befordra skyndsamhet vid ärendens handläggning i Rättegångs-Vzrken. (Lag-Utsk. Bet. N.o 6'7 och 121.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har blifvit anmärkt olägenheten deraf, att för rättegångs-ärendens behandling och slutliga afgörande understundom åtgår längre tid, än som skäligen bör behöfvas eller synes förenlig med parters billiga anspråk att skyndsamt varda till sin rält förhulpne; och då Rikets Ständer hysa den öfvertygelse, att rättelse kan till stor del tillvägabringas, om, jemte stadgande af lämplig controll emot obehörigt uppskof med rättegångars afdömande, arbets-ordningar upprättas, hvarigenom, utan mehn för rättvisan, göromålen i Domstolarne må kunna påskyndas; få Rikets Ständer, som anse nämnde controll kunna åstadkommas medelst åläggande för vederbörande embetsmål! att, rörande anledningar till uppehåll med ärendens afslutande, offentligen redogöra en gång hvarje år, då sådant ulan hinder af andra göromål, beqvämligast ske kan, hos E. K. M. i underdånighet anhålla; l:o att stadgas måtte, som följer: Under-Domstolarne å landet och i staden skola, inom den 1 September hvarje år, till vederbörande Öfver-Rälter insända förteckningar öfver alla den 1 nästföregående Juli oafgjorda mål förande dessa förteckningar, i serskildta columner, upptaga parternes namn, en kort rubrik af målen, när de blifvit anhängige gjorde, om och när desamma äro vordne completta till afgörande, samt hvad hinder, som för doms eller utslags utfärdande mött.
Institutets verkstäder, Konduktören Per Christoffer Recin, hvilken, enligt hvad motionärerne anfört, vore född år 1795 och alltifrån yngre år, under särdeles knappa vilkor och svåra försakelser, sökt utbilda sig för det yrke, hvartill naturen kallat honom och deruti han såväl vid nämnde Institut, der han under mera än 20 års tid varit anställd, som ock vid utförandet af de enskilda företag, för hvilka hans biträde varit anlitadt, utvecklat en verksamhet, som gjorde honom väl förtjent utaf att, då han i följd af sin ålder sannolikt snart måste lemna sin befattning vid Teknologiska Institutet och saknade alla utsigter att kunna under återstående dagar bereda sig och sin familj ens den tarfligaste bergning, komma i åtnjutande af något understöd från det allmännas sida, hvarom motionärerne ansett sig desto hellre böra väcka förslag, som det kunde antagas att, derest Recin icke har någon hjelp vid afskedstagandet att påräkna, Institutets Styrelse icke osannolikt komme att af välvilja för Recin vida utöfver den naturliga gränsen för tjenstemanna-dugligheten uppskjuta Stats-Utskottets Utlåtande N:o 152. 47 Recius entledigande, hvilket tvifvelsutan skulle för Institutet blifva af menligt inflytande. Af dessa skäl och med åberopande af åtskilliga dels utaf nyssnämnda styrelse, dels af enskilda utfärdade intyg om Recins ådagalagda gagnande verksamhet, nit och uppförande, äfvensom under meddelande af den upplysning, att Recins nuvarande löneförmåner vid merherörda Institut utgjordes af 1,000 R:dr i lön, jemte kostnadsfri bostad med vedbrand och lyshållning, hafva motionärerne, manade af de särdeles ömmande omständigheter, som i detta fall sig företedde, föreslagit, att Recin, efter erhållet afsked från sin befattning vid Teknologiska Institutet, måtte på allmänna Indragnings-staten uppföras till åtnjutande af årligt underhåll, hvars belopp Komminister Beckman och Riksdags-fullmägtigen Per Mattson önskat måtto bestämmas till 1,000 R:dr, hvaremot något förslag i afseende å summan icke blifvit af Herr Lindeström afgifvet.
Skillnaden i dessa stadganden är således den, att nytt val bör ske, enligt E. K. M;s Nådiga Förslag, om endera parten så yrkar, men, enligt förslaget till ny Civil-lag, endast i den händelse, att parterne derom äro ense. I delta sednare stadgande instämma äfven Rikets Ständer. Då skyldigheten att biträda i serskild Nämnd bör utgöra en medborgerlig pligt, som ej någon må, utan laga förfall, draga sig undan, synes den, som dertill blifvit kallad, äfven lunna och böra tvingas alt fullgöra denna sin pligt, derest han tredskas och någodera parten sådant påstår, och denne sednare således ej, emot sin Tilja, vare skyldig att i val af annan, i den tredskandes ställe, deltaga. Sådant torde endast böra bero på parternes åsämjande, och ej på enderas godtfinnande; och då det blifvit ålagd t den af Nämnden, som genom tredskande vållar uppehåll, att ersätta de kostnader, han dymedelst förorsakar Rätten, parterne och de öfrige män i Nämnden, anse Rikets Ständer det sednare stadgandet om enahanda förbindelser, i händelse någon af Nämnden eljest obehörigen uppehåller målets pröfning, och derigenom kostnad och förlust annan tillskyndar, vara obehöfligt och desto heldre böra uteslutas, som det stundom kunde föranleda lill framställande af hvarjehanda obehöriga ersättningsanspråk, i händelse någon af Nämnden påyrkat besigtning eller annan förberedande åtgärd. Detta tillägg igenfinnes ej eller i den motsvarande 10 § 28 Capitlet Rältegångs-Balken af Förslaget till ny Civil-lag. 11 §. Som Rikets Ständer ej kunnat godkänna det i 3 § föreskrifna sätt för bildande af serskild Nämnd, är deraf en följd, att § 11, som hvilar på de i § 3 bestämda grunder, ej eller kunnat af Rikets Ständer gillas. 18 §. Med afseende å Härads-Rätternes organisation, deras arbetsordning och liderne för deras sammanträden, har det ej synts Rikets Ständer lämpligt att ovilkorligen stadga, det Nämndens beslut skall, efter anslag, till parterne utgifvas.
Gelbgjutare, Gördelmakare och Köp - Betänkande?!. 20g Kopparslagare, hvilka arbeta i metaller, lika ädla som tenn, icke betungas med någon ControllA fgift; föreslående Motionären att Taxan måtte åter nedsättas till hvad 175?. års Stadga bestämmer, helst Lagstiftarens afsigt med den år 1743 först införda ConlrollAfgift endast varit att betrygga köpare af Guld-, Silfveroch Tenn-arbeten om varans äkthet och goda beskaffenhet. Utskottet får i anledning häraf upplysa: att, sedan R. H. St:r vid SlatsRegleringen år 1818 funnit, det ControllStämpeJAfgiften å Guld, Silfver och Tenn, hvilken först bestämdes genom K, ControllStadgan den 7 December 1752, då den påräknades att motsvara de med Controlleringen förbundne kostnader, och sedermera, likmätigt K. Brefvet d. 18 Julii 1758, ansågs böra beräknas till 2§ procent af metallens värde, icke uppgick till de för ControllVerket erforderliga utgifter, som Staten finge vidkännas, samt icke eller till mer än f af hvad den efter nämnde beräkningsgrund borde utgöra; så anhöllo R. St:r i underd. skrifvelse d. 11 Junii 1818, det K. M:t i Nåder täcktes låta öfverse ControllFörfattningarne i denna del, samt, efter Nådig pröfning, fastställa en, i jemförelse med dåvarande myntoch metall-värde, skälig förhöjning i ControllAfgifterna; hvarefter K. M:t, genom Nådigt Bref d. 16 Dec. samma år, fastställt den, genom K. StatsContorets och K.
Vår statsförfattning är af ålder så innerligt förenad med formen af vår representation, att man ej kan rubba den ena, utan att skaka den andra. Vidare är här framstäldt, nära nog som ett axiom, att dessa nya former, denna omskaptiing skola bereda vårt samhälle en ökad utveckling, befordra dess väl och en större vexelverkan mellan konung ock folk. Häri är man oss ännu skyldig en bevisning, som ej jäfvas af erfarenheten. Af dessa påståenden har nu redan i det allmänna uppstått ett städse upprepadt tal, hvilket ock detta Betänk, ger vid handen, att det, för att erhålla dessa fördelar, blott fordrades uppoffringar från R. St:rs sida, besynnerligen från tvenne Stånd. Sorn en följd häraf upprepas det lika flitigt att största motståndet mot detta förslag ligger uti en ängslig omtanke för egna rättigheters bevarande. Detta är en hård dom, Mina Hrrl Förslagets motståndare lifvas af lika stor kärlek som någon till vårt fosterland, och de tro fullt och fast att uppoffringarna snart kunna gälla just detta fosterland och dess väl. Den ena sidans farhågor, med stöd af historiens och samtidens vittnesbörd, synas mig väl kunna motväga den andra sidans teorier och ljusa förhoppningar. Att vårt land nu är starkt och lyckligt och går framåt med säkra steg, är en obestridd verklighet. Att deremot den här tilltänkta omskapning kan sätta vårt inre lugn och vårt väl på spel, är en bestämd möjlighet. Spelet är för högt, insatsen för stor att lemnäs åt slumpen och lyckan. Himlen bevare oss nu och i allan tidt Flere ledamöter hördes härtill yttra bifali. Den 18 Mare f. m. Hr Dalman, Wilhelm Fredrik, anförde skriftligen: Jag hade visserligen icke haft för afsigt att vid detta tillfälle utveckla skälen för min åsigt uti den lörev:de frågan eller ens att annorlunda än genom tystnad ge tillkänna mitt bifall till det af Kolningen afgifna representationsförslaget; men daen preliminär diskussion i den högvigliga frågan blifvit öppnad, må det tillåtas äfven mig att i korthet antyda grundlinierna för min åsigt i motsats till den siste värde talarens. Jag vill härvid icke inlåta mig på de s. k. filosofiska teoriernas område.
Louis de Châteauneuf helsade djupt men stelt på regeringens chef, Bonaparte något kort, men höfligt. De hade förresten sett hvarandra förr genom Monsieur de Talleyrand. Madame de Châteauneuf hade rest sig upp. Louis presenterade Berthier och Duroc för sin mor, som helsade dem med ett graciöst småleende. Hon var icke särdeles aristokratiskt difficil — Madame la cidevant comtesse de Châteauneuf — hennes enda dröm var, att sonen skulle göra karrière, vare sig under det nya eller det gamla systemet, var henne numera rätt likgiltigt. Hon respekterade det bestående. De gingo allesammans i sällskap tillbaka genom parken. Berthier underhöll artigt Madame de Châteauneuf, Duroc och Louis, som förut träffat hvarandra några gånger, pratade rätt lifligt om kriget i Tyskland och om gemensamma bekanta från sällskapslifvet. Förste Konsuln gick bakom med Edmée. Han gick så långsamt, att hon hade all möda att icke gå ifrån honom. — Hvad det är längesedan jag sett er, Mademoiselle de La Feuillade. Hvarför ser man aldrig er och er tant i Tuilerierna? Är ni för rojalistisk att umgås hos oss? Han smålog och såg på henne under de stora hattskyggena. Den grå kappan, som hängde löst öfver axlarne med tomma ärmar, höll han lätt ihop med begge händer. Edmée rodnade. Hon gick ett par ögonblick tyst utan att svara. Han betraktade ihärdigt, från sidan, hennes ungdomligt mjuka profil med de långa ögonhåren mot den röda kinden, och det lefvande, krusiga håret, som föll ned under den hvita suffletthatten. Hon var icke frusen som han, utan hade blott öfver skuldrorna ett kort, grönt sammetslag, kantadt med pelsverk, «à la Lodoiska». — Nå, ni svarar inte? Hans röst var låg, smekande, retsam, som om han talade till ett barn. Plötsligt höjde hon beslutsamt hufvudet och såg rakt och fullt på honom. Åh — ni vet inte ... Der är något jag så gerna vill säga, men jag vet blott icke, hur jag skall uttrycka det.
S. D. Uppå hemställan af Per Nilsson från Malmöhus län beslöt Ståndet att de af Ståndet vid riksdagens början valda Suppleanter i Ordinarie Stats-Utskottet skulle, i händelse sådant blifve erforderligt, äfven vara suppleant i Förstärkt Statsutskott, hvarjemte Ståndet ytterligare utsåg till Suppleanter i detta Förstärkta Utskott: Johan Persson från Upsala län, Johannes Anderssoon från Jönköpings län, Anders Johan Sandstedt från samma län, August Pettersson från samma län, Erik Malmin från Westmanlands län, Bätter Sven Ersson från Kopparbergs län, Anders Persson från Nerikes län, Jö ris Persson från Blekinge län, Anders August Andersson från Ostergötlands län, Petter Larsson från Gotlands län och Liss Lars Olsson från Kopparbergs län; hvarom protokollsutdrag skulle uppsättas och i vanlig ordning expedieras. S. D. foredrogos ånyo ett från Flöglofliga Ridderskapet och Adeln ankommet, den 28 nästlidne Oktober hållet och sedan den 30 i samma månad på Ståndets bord hvilande protokollsutdrag, JM 486, deruti förstnämnde Riks-Stånd, med anmälan, att det vid föredragning af Stals-Utskottets Utlåtande, JM 194, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, i fråga om kostnadsersättning till militäre, civile och ecklesiastike tjenstemän för en del resor i tjensteärenden, afslagit Utskottets hemställan och antagit det förslag, som Friherre af Ugglas uti sin vid utlåtandet fogade reservation framställt, endast med den förändring, att ordet »statsmedel» å 6:te raden, sid. 9, utbyttes emot orden ofvannämnde anslag, — inbjudit de öfriga Riks-Stånden att i nämnda beslut med Ridderskapet och Adeln sig förena.
Skulle Staten icke åtnöjas med den motgaranti, som på detta sätt och dessa grunder blifvit erbjuden, hade motionären föreställt sig att ingen synnerlig svårighet torde möta för dess tillvägabringande på annat sätt, så att den kunde blifva antaglig. Rörande behofvet och fördelarna af den föreslagna jernvägsförbindelsen finnes i Kyrkoherden Ternströms motion följande, till ett helt sammanfattade framställning. Enligt Jernvägs-undersöknings-kommittéens, af motionären anförda och åberopade yttrande skulle nyttan af den ifrågaställa bibanan emellan Christianstad och södra stambanan vara lätt insedd vid betraktande af den bördiga och Stats-Utskottets Utlåtande N:o 160. 15 folkrika ort, som den genomskure, äfvensom deraf att den satte stambanan i förbindelse med Christianstad, som vore säte för Landshöfding och Hofrätt, samt hvarest ett betydligt militäretablissement. med en del af södra Sverges krigsförråder vore förlagdt; hvarjemte förmedelst grannskapet med Blekinge gagnet af denna bana sträckte sig äfven till nämnde provins. Då äfven upplyst vore att landsvägen mellan Christianstad och Malmö vore en af de mest befarna i landet, kunde det förutsättas, att persontrafiken på en jernbana, som direkt förenade de båda städerna, borde blifva särdeles liflig och i betydlig mån öka rörelsen och inkomsterna på Statens södra stambana; och då dessutom riktningen af bibanan till Christianstad på ett tillfredsställande sätt öfverensstämde med afsigten att utsträcka verksamheten af Statens stambanor till folkrika och produktiva orter, hade på grund häraf Kommittéen ansett denna bibana vara förtjent att af det allmänna understödjas. Till dessa af Kommittéen anförda skäl har motionären ansett sig böra tillägga följande, nemligen: att Kongl. Maj:t i Sin nådiga Proposition utmärkt denna bana såsom blifvande af stort gagn för orten; att Staden Christianstad, jemte det, att den vore säte för Landshöfding och Hofrätt, bade ett högre elementarläroverk, som droge många lärjungar till sig och att nämnda stad vore ståndläger för hela Wendes Kongl.
Liljehöök, under åren 1846 och 1847, enligt uppdrag, verkställt ny undersökning i ämnet och aflemna!, med anledning deraf, upprättade kartor, betänkande och kostnadsförslag, blifvit, i enlighet dermed, ansedd uppgå till 1,925,886 r:dr, deraf för ännu återstående arbeten sig belöpte 1,113,768 r:dr, hvartill likväl borde tilläggas 45,000 r:dr för åtskilliga af bolagets nuvarande öfver-mekanikus uppgifna behof, samt 202,602 r:dr för bolagels skuld af 46,800 r:dr och öfrige utgifter under den till 1859 års utgång nu föreslagna, förlängda arbetstiden, hvadan alltså och under förutsättning, att kanalens utlopp i Mälaren blefve, såsom hittills, vid Strömsholm, det belopp, som för utförandet ännu vore erforderligt, utgjorde 1,361,370 r:dr banko, hvilket af uppgifna anledningar, likväl skulle vara det maximum, hvarutöfver de återstående kostnaderne icke borde kunna sig bestiga ; och har, med 8 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 213. åberopande häraf oell då till dessa utgifters bestridande bolaget, uti redan beviljadt statsanslag, inkomster till 1859 års slut och öfriga tillgångar, icke kunde påräkna större belopp än 601,600 r:dr, och således en brist af 759,770 rtdr banko komme alt uppstå, samt aktie-egarne i bolaget, hvilka redan skola hafva tillskjulit 215,600 r:dr och dei igenom för hittills ombyggde 11^ slussar och andra arbeten bekostat 139,313 r:dr 41 sk. 8 rst. mera, än derå efter det fastställda förslaget belöple, icke kunde, i strid mot 2 § uti de för bolaget den 28 April 1842 i nåder utfärdade reglor, åläggas att utöfver redan å hvarje aktie inbetalda 400 r:dr, utgöra något ytterligare tillskott och icke heller finge kanaloell slussverket lagligen inteckna, i följd hvaraf det, i brist på säkerhet att erbjuda, deslomindre vore tänkbart att större eller mindre del af de bristande medlen skulle kunna i låneväg anskaffas, som bolagets framtida tillgångar, så vidt de nu kunde beräknas, efter ombyggnadens fullbordande icke syntes medgifva 5 procents ränta på utgifvande nya aktier eller skuldsedlar för mera än högst 124,000 r:dr, bolaget vid dessa förhållanden, och då annan utväg till arbetets fullbordande icke funnits återstå, hos Kongl. Maj:t i underdånighet framställt följande tre alternativa förslag, nemligen: 1:o att Strömsholms kanal och slussverk af staten mä öfvertagas, mot förbindelse å statens sida, a) att inlösa de nu gällande 539 aktierna till deras nominela värde 215,600 r:dr banko med obligationer,
Med afslag å Utskottets hemställan, beviljade Ridderskapet oeh Adeln det af Kongl. Maj:t för uppskattning af Indelta Arméens boställen äskade anslag. 49:de, 50:de oeh 51:sla punkterna. Utskottets tillstyrkanden biföllos. Den 14 April. Frän Höglo fl. Ridderskapet och Adeln. \ S. D. Vid föredragning af Stats-Utskottets den 31 sistlidne Mars och 4 dennes bordlagda Utlåtande N:o 115, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Femte Hufvudtitel, stadnade Ridderskapet och Adeln uti följande beslut. i: st a punkten. Med afslag å Utskottets hemställanden i mom. litt. a och b bestämde Ridderskapet och Adeln aflöningen för Expeditions-cbefen i Sjöförsvars-departementets Kansli - Prof.-Utdrag den 11 April 1860. 337 Kansli-expedition till 5,500 R:dr samt Expeditions-sekreterarens i samma Expedition lön till 4,500, hvaremot Utskottets hemställan i mom. litt. c bifölls. 2:dra punkten. Utskottets hemställanden uti mom litt. a, b, c, e, g och h. biföllos. Den uti mom. litt d gjorda hemställan bifölls, med den förändring, att meningen: ”dels ock att vid denna korps ledigblifvande tjenster tillsvidare och intilldess korpsens organisation blifvit slutligen bestämd ej mätte återbesättas” utbyttes emot följande mening ”dels att tillsvidare och intill dess korpsens organisation blifvit slutligen bestämd inga nya officerare må vid denna korps utnämnas”.