Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
StatsUtskottet hade inskränkt dess yttrande derom till endast förklarande, att Stats Utskottet anser, för utgörande af det nu föreslående Bevillnings-belopp utaf allmänheten, alldeles nödvändigt, att Banken åter till Näringarnas biträde uti tjenlig väg utsläpper, hvad den igenom sina sainteliga inkomster indrager, på det att såmedelst nu varande Sedelstock bibehålles till dess totala belopp oförändradt, med hvilken princip jag mig visserligen förenar. Det vore derföre troligen tids nog att, till BancoUtskottets inhämtade yttrande, uppskjuta ined allt eget omdöme af de utaf Höglofl. Stats-Utskottets Beredning nu föreslagna grunder för etablerande af det så kallade Daneoch Credit - System; jag anser mig dock skyldig, att nu på förhand yppa de betänkligheter, jag hyser, och de följder, jag föreser af detta Project, sorn, ehuru lofvande de vackraste fördelar, efter mitt om-' döme bereder de största vådor och olyckor för mängden enskilta, således för det allmänna. Man no88 Den 20 Juni. Man Iean taga för afgjordt, att igenom det upplånings .sysfem, som uti sednare åren följts för 3 Det framlockande af sådana Fonder, för att biträda Näringarna med Fän, sorn uti Betänkandet lofvas, borde i stallet heta, hvad det endast är, och hvarken mera eller mindre, än en flyttning af dessa 3 procents medel från de nämnda särskildta DiscontVerken till Statens Fåne-Verk. Beträffande åter. de för högre Renta upptagande Lån, så kunna dessa icke erhållas, utan att lagas från de händer, der sådana nu stå, det ■vill säga, Näringsidkare. Båda dessa Methoder kunna, på sätt de proponerats, omöjligen annat än blifva skadliga i stället för nyttiga.
Och till Särjlildia Ut [kottet; Af Nils Insulins från Stockholms Län Memorial, angående reglering af Embetsverken. 2:0 Återrmitser af från nedannämnde Utskott inkomne Utlåtanden och Betäokanden, nemligen y Från StatsUtskottet'. Angående de så kallade Schlegelska Köpegodsen i Halland; om framtida dispositionen af Wendtholms Hof-Stalläng; i anledning af väckt fråga om inköp af ett hus till Se«- eionsram för BondeStåndet och Rikets Ständers Utskott; angående den ProvincialMedicus, Doctor Kjellman till gäldande ådömde Testamentsbevillning; om bidrag af Statsmedlen till Fångvården i Götheborg; angående KronoFogden , Assessor Hellbergs ansökning om ersättning för liden förlast å en contraherad lefverans af 406 T)cn i4 Juni i f. nu Artilleri-Hästar; rörande Capifainen G. O. Schoughs ansökning om eftergift af Kronan tilldömd immision i hans ex’ra lön; om under stöd för hamnbyggnaden i Lidköping; angående förändrad disposition af räntan å Wermlands Landtvärns Csgsa; i anledning af väckt fråga om de så kallade ImansTafflarneg återställande samt Herrar Talmän* Representationskostnad; angående allmogens aibetsskyldigheter vid särskildte Kungsgårdar och Boställen; i frågan om aflöningen för RiksSrändens och deras Utskotts Secreterare, Canzler och Vaktbetj^ning; om indragning af den så kallade ProsteTunnan; angående belöning till f. d. RiksdagsFullmägtigen Pehr Andersson i Domvalla för dess Curmethod i Veneriska och andra sjukdomar; 6amt rörande Vexelundervisningens befrämjande; Från Staisoch Banco-Utjkottcn'. Rörande prolongation å tiden för FilialDisconternes utredning; Från Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomit Vt /kotten: Om tågande Trouppers underhåll och Stådernes inqvarteringsskyldighet; Från Banco-Ulikottet:
Arfwidson, Alvar, Karneval i Stockholm. Från publicisternas karnevalsnatt. Stockholmsjournalismens första karneval. Katarina af Alexandria. Paulson, Johannes, Legenden om den heliga Katarina af Alexandria. En afbildning af den hel. Katarina af Alexandria. Katolicism och protestantism. Nyqvist, J., Katolicismens och protestantismens olika ställning till det borgeri. samh. Koch. Wallis, C., Om innebörden af Kochs senaste upptäckt. Konst. Göthe, G., Populära taflor. Har di, Konst och politik. Hildebrand, Hans, De inhemska förutsättningarna för vår medeltids konst. Pristäflan om dekorationer till universitetets festsal, af K Rydberg, Viktor, Porträttfynden i Faijüm. Salin, Bernhard, Altarprydnaden från Broddetorps kyrka. — Upmark, GSkara domkyrkas restaurering. Vadstena slott 1545 — 1620. Vadstena klosterkyrka. Af Fjm. Krigföring. ' Nordensvan, C.J Ett fältslag. Moderna vapen. Marscher och andra truppförflyttningar. Något om krigföring. Kulturhistoria. Berömda hundar. Bore, Erik, Bärgsmanslif i början af 1800-talet. Anteckningar från Nora och Lindes bärgslager. Clarinda, Från landsbygden i Sverige. Egendomligheter hos olika folkslag. En fornegyptisk dams lefnadssätt och toalett. En moder till sin sön. Bref från 1500-talet, meddeladt af Ellen Fries. Eriksson, Axel, Om tidräkning och nyårsbruk. — , Ur påskens historia. — Hildebrand, Hans, Kulturhistoriska museet i Lund. Högberg, Olof \ En profet och en fylkeskonung. En kulturhistorisk skildring. Kulturhistoria. Lahn, A. van der, Tidsbetraktelser. UH (i) 16 — 32. Lundberg, Rudolf ', Det stora sillfisket i Skåne under medeltiden och nyare tidens början, dess förhållande till samtidiga sillfisken och till det nutida fisket i Skåne. AT XI (3) 76 s. Till cylinderhattens historia. Wigström, Eva, Allmogeseder i Rönnebärgs härad i Skåne på 1840- talet.
Sedermera har Kongl. Majrt genom nådig Kungörelse den 29 sistlidne Augusti förordnat, att alla de, vare sig menigheter, allmänna inrättningar, tjenstemän eller andra personer, hvilka ansåge sig ega grundade anspråk på ersättning i ifrågavarande hänseende, borde före den 1 Mars 1866 till utbekommande af sådan ersättning anmäla sig hos Kongl. Majrts Befallningshafvande eller Öfverståtbållare-embetet samt dervid med behöriga handlingar styrka hvad de under de sistförflutna fern åren 1860—1861 åtnjutit i andelar af ifrågavarande slags böter, äfvensom, derest rättigheten att uppbära andelar af böter grundade sig å annat än allmän lag och författning eller kunde vara någon inrättning eller menighet för all framtid tillförsäkrad, sådant behörigen ådagalägga, hvarefter, och sedan handlingarne blifvit i vederbörlig ordning granskade, Kongl. Majrt ville i anledning af de väckta anspråken vidare besluta; och har Kongl. Majrt, under åberopande af hvad sålunda förekommit, nu föreslagit, dels att tillsvidare jemväl under nästa statsregleringsperiod måtte, enligt de af Rikets Ständer vid sistförflutna riksdag bestämda grunder, få till vederbörande utbetalas de belopp, hvilka vid den pröfning af väckta ersättningsanspråk, som Kongl. Majrt antingen sjelf företoge eller åt annan myndighet uppdroge, blefve godkända, och dels att Rikets Ständer måtte för sådant ändamål för nästa statsregleringsperiod anvisa ett särskildt förslagsanslag å 250,000 Rrdr, att utgå underrubrik: ersättning till personer, menigheter eller allmänna inrättningar för dem genom nya strafflagens införande frångångna bötesandelar. Enär den för ärendets slutliga pröfning nödiga utredning ännu icke blifvit verkställd samt då Utskottet, lika med Kongl, Majrt, finner olämpligt, att ifrågavarande utgifter skulle å en inkomsttitel anvisas, får, jemte tillkännagifvande att vid statsinkomsternas beräkning titeln “Bötesmedel*' blifvit föreslagen att ökas med ofvanberörda belopp 250,000 Rrdr, Utskottet tillstyrka.
I första mom. af denna § hafva Utskotten bibehållit tillåtelsen att göra pannan af hvad form som helst. Efter den princip, som nu följes, att nemligen bibehålla 1843 års författning i det närmaste oförändrad, gillar jag visserligen denna bestämning i afseende på ali redskap, som redan finnes-mätt och stämplad, men med tankan på en framtida möjlighet att öfvergå till en säkrare grund för beskattningen, föreställer jag mig angeläget att, hvad angår sådan redskap, som hädanefter göres, underkasta den en föreskrift i formen, som begränsar dess afverkningsförmåga och närmar oss möjligheten att antaga en bättre författning. Det är kändt att pannans'eldyta bestämmer i det närmaste dess afverkningsförmåga; eldytan åter beror af diametern i förhållande till höjden. Genom en mycket utsträckt bottenvidd kan således averkningen betydligen påskyndas, men bränvinet blir ofta vidbrändt och botten uppbränd.. Den fördelaktigaste proportion emellan pannans diameter och dess höjd är som 5 till 1. Vidare är 1843 års föreskrift bibehållen om hattens storlek i förhållande till pannan; men deremot hafva Utskotten i nästföljande 12:te § föreslagit en bestämmelse om ångrörens diameter, som är alldeles ändamålslös, hvilket jag i nästa <§ skall visa. ' Den begränsning, som med båda dessa föreskrifter åsyftas, vinnes säkrast, enklast och med minsta förändring, om bottens storlek, inberäknadt röret, varder bestämd. Den ändring, som en för stor hatt behöfver undergå, är föga besvärlig och föga kostsam, alldenstund den icke består i annat än afklippning af en del af hatt eller rör. Jag vågar på dessa skäl föreslå följande redaktion af 11 §:ns 1 morn.: »Med enkel bränvins-brännings-redskap förstås en sådan, som består af en panna för mäskens kokning, af en till pannan hörande så kallad Bih. lill It. St. Utlåtande, N:o 2. hatt och afkylningsredskap för den uppkommande bränsvins-immans afkylande.
Och den där klätterbjörken sen, s o m var så utmärkt att klättra i o c h hade så många präktiga, lummiga små sittplatser, minns du d e n? Det var verkligen en utmärkt härlig park där på Stjärneholm. Själfva slottet låg högt och fritt, med den stora, vackra, gammalmodiga trädgården terassformigt på sluttningen nedanför. Där den slutade, tog sjön vid, o c h efter sjöstranden på sidan o m trädgården sträckte sig parken långt, långt bort utåt ägorna. Där var kuperad och vexlande mark. An öppnade sig en liten grön, gräsbevuxen plan, s o m lyste så saftigt i solljuset, där icke ckarne kastade sin skugga, än trängde träden ihop sig i klungor och snår, glesare o c h tätare, stora mörka, dystra, susande granar, knotiga tallar och späda, hvitstammiga björkar. Än sluttade marken säfligt o c h jämnt så småningom af nedåt " stranden, så att man kunde se långa sträckor mellan stammarne på de uppkvistade träden ända fram till sjön, vassen därute, båtarne, holmarne o c h skogen på andra sidan. Eller också var där backe upp och backe ned, med sten, moras, gröna mossbelupna klintar, klyftor och språng, stora ormbunkar, granar o c h tallar, vilda, ogenomträngliga snår o c h lodräta, stupande berghällar ned emot stranden, där vågorna ideligen plaskade o c h brusade, så snart där blåste aldrig så litet från sjön. Och genom all denna vexlande mark, härs och tvärs öfver äng och backe, mellan furu och björk, under ek och gran voro otaliga små slingrande gångar upptagna. Oberäkneliga såsom naturen där o m - kring, togo de af åt höger, när man väntade, att de skulle gå åt venster, stupade af ulföre, när de borde stretat uppför, nyckfulla och just därför dess mera förtjusande genom sitt så föga lagbundna behag. Att börja med följde Kurt helt tystlåten vid hennes sida; han njöt utan ord af att låta kära gamla minnen väckas i sitt inre af hvarje bekant före mål, de - passerade.
Svensén från Calmar län påkallat Rikets Ständers medverkan till åstadkommande af förbättrad läkarevård inom Aspelands härad af nyssnämnda län, i hvilkeu landsort, såsom motionären anfört, behofvet af egen läkare vore särdeles framstående; till ådagaläggande hvaraf motionären åberopat dels häradets folkrikhet, dels ock att, då läkarehjelp erfordrades, sådan mäste sökas på ett afstånd af 1 till 5 mil utom häradets område, hvilket förhållande såväl i allmänhet, som i synnerhet vid inträffande pestsjukdomar, deraf orten under de sednare åren varit hemsökt, ovilkorligen måste vara förenadt med stora olägenheter och antagligen icke sällan medföra de olyckligaste följder. Motionären har derföre föreslagit, att Rikets Ständer till aflöning åt eu distrikt-läkare inom Aspelands härad med station i Målilla eller trakten deromkring måtte bevilja ett årligt anslag af 1,500 R:dr, samt att Kongl. Sundhets-kollogium måtte förständigas, att om anställandet af denna läkare gå i författning. För bedömandet af de sålunda gjorda framställningarna, och hvilka åtgärder i anledning deraf må finnas af omständigheterna påkallade, har Utskottet ansett sig böra här i korthet anföra do skäl, sorn legat till grund för det af Kongl. Majit till Rikets Ständer aflåtna nådiga förslag i detta ämne. Sedan nemligen Kongl. Sundhets-kollegium, efter en framställning af de åtgärder för hvarje län, som af Kongl. Majits Befallningshafvande eller vederbörande kommuner uppgifvits vara beköfliga till vinnande af en nöjaktigt ordnad läkarevård i sådant hänseende ansett nödigt, att för hela riket inrättades 48 nya provincial-lälcarebeställningar, hade detta underdåniga förslag vid ärendets föredragning hos Kongl. Majit, enligt hvad det den nådiga Propositionen bilagda Stats-Råds-protokollet (pag. 50) utvisar, väl i så måtto vunnit Kongl. Majits bifall, som Kongl. Majit funnit det svårligen kunna bestridas, att ju icke omförmälda antal nya Provincial-läkare nu vore Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123.
Herr Grefven och UandtMarskalken hemr ställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg Statsoch BancoUtskottens förevarande Utlåtande böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återremitteras. Ropades Ja och Nej. I anleduing hvaraf Herr Grefven och LanåtMarskalken gjorde proposition till bifall af Utskottens Utlåtande, hvilken proposition med ja besvarades. Den ig Julli e. m, gg7 Friherre Boye: Sedan nu Betänkandet, angående Disconterne, är bifallit, får iag den äran hemställa, om icke ett Protocolls* Utdrag må få afgå till BancoUtskottet, med anmodan, att skyndsamt inkomma med förslag till Reglemente för DiscontDirectionerne; och jag anhåller derjemte, att det yttrande jag nu går att uppläsa, måfå ProtocolIsUtdraget åffölja. Hvarefter Friherre Boye anförde sk riffel igen (Se Bilagan N:o 2). Herr von Heyne: Jemte det jag förenar mig i Friherre Boyes önskan, att BancoUtskottet må, så snart som möjligt, inkomma med för* slaget rörande det reglemetariska för Discontxörelsen, ber jag att få tillägga några ord om det sätt, hvarpå jag önskar att Utskottet ville behandla ärendet. Jag tror nemligen, att, för att förekomma det ej en person må kunna söka och erhålla lån på tre särskildta ställen, penningar icke böra finnas annorstädes än vid DisContContoiret i Stockholm, och att de öfriga må blifva endast DocumentContoir, hvilka hit inskicka pröfvade och godkände lånhandlingar; då de lårjsökande här kunna lyfta eller på tjenligt sätt få sig de beviljade lånebeloppen tillsände. Derigenom uppstår väl en liten omväg; men den är mindre betydlig, än de oredor jag anser skola äga rum, om verkelig! Disconter inrättas på tre ställen i Riket. <998 JÖé» 19 Julli e. ni. 1 afseende på Friherre
Till säkerhet för afgiften skall statskassan hafva förmånsrätt vid utmätning af samtlige redskaper, nemligen hvart och ett i bränneriet till kokning, mäskning, jäsning eller afverkning hörande redskap, samt det vid bränneriet eller dess magasin varande parti bränvin och de kärl hvaruti detta betinnes. Skatten indrifves genom utpantning. Politimästaren oeh politiets tjenstemän i städerne samt fogden och länsmän å landet, hvilka tillsyn öfver denna lags efterlefvande på grund af embetsoch tjenstepligt Norska Lagen angående Bränvins tillverkning och omdestillering'. 423 åligger, äro skyldige att när helst sådant påfordras vara kontrollörerne behjelpiige vid utförandet af deras värf. Politiets tjenstemän och länsmän åligger det dessutom, att så fort sig göra låter, anmäla hvar och en till deras kunskap kommen öfverträdelse af denna lag, och det sednast inom 24 timiliar i städerne och 8 dagar på landet. Den som företager sådan bränvinsbränning, eller omdestillation, som är otillåtlig enligt denna lag, bestraffas första gången med böter från 40 till 400 Spd, och i händelse af förnyad förseelse med böter från 20 till 200 Spd, eller fängelse vid vatten och bröd. § 52. Den som till försnillning af bränvinsskatten undandöljer något af den under ett bränneris begagnande vunna bränvinsprodukt, eller som nyttjar en bränvinsapparat, hvari äro anbragte dolda öppningar eller aflopp, genom hvilka bränvinet hemligen kan uttagas, eller som bryter försegling, straffas med fängelse vid vatten och bröd, eller straffarbete i 5:to graden. § 55. Vid de i 54:sta och 32:dra omnämnde fall anses dessutom förbrutne de begagnade redskaperne, nemligen hvarje i bränneriet eller destillations-inrättningen befintligt, till kokning, mäskning, jäsning, afbränning eller omdestillation hörande redskap, äfvensom i bränneriet varande bränvin samt de kärl deri detta är förvaradt. Hvad som sålunda är förbrutet försäljes på offentlig auktion. § 54.
Betänkande, N.o 4°- 7 terås nied hästar af alla färger, men icke destomindre, då det gällt, alltid visat sig fullt så duglige och användbare, som trotts någon annan Cavalleri-trupp — ja, jag vågar till och med påstå, att truppen, i stället att förlora, tvertom skulle vinna på förändringen, då truppen derigenom mången gång skulle kunna tillegna sig en duglig häst, som den blott för färgen nu måste försaka och icke så sällan ersätta med en annan af vida sämre beskaffenhet. Då således den föreslagna förändringen otvifvelaktigt blefve välgörande för de rustande och snarare gagnelig än skadlig för truppens tjenstbarhet, återstår intet annat skäl för det af Utskottet nu fattade beslut, än att militär-lyxen fordrar denna uppoffring af de rustande. Vi veta likväl, att till och med Lif gardet till Häst, som torde kunna anses såsom det egentliga parad-regementet inom Cavalleriet, finnes remonteradt med hästar af snart sagdt alla färger; och då härtill kommer, att Rikets Ständer redan vid tvänne föregående Riksdagar gjort underdånig framställning i samma syfte, som motionen afser, ehuru den dåvarande Regeringen af anledningar, dem vi alla känna, ej fästat afseende derå, kan jag icke anse det vara med billigheten öfvensstämmande, att för ett skäl af så ytlig beskaffenhet, som det jag uppgifvit, motsätta sig en reform, hvilken, ulan att betunga öfrige samhällsklasserne, kunde åt de rustande bereda en lindring, hvaraf de i högsta måtto äro i behof. För min del kan jag åtminstone icke biträda en sådan åsigt utan bifaller motionen.” N:o 4°- Ank. till Exp. Utsk. den 8 Oct. kl. 5 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion att Myntoch Controll Werken måtte ställas under Kongl. Bergs-Collegii öfverinseende. Vällofl.
Hvad åter angår denna ränta för framliden, så innefattar förslaget ett efterskänkande af en inkomst, som Staten väl behöfver. Men fastän denna ränta utgått i århundraden och fastän den ännu utgår ifrån eli landskap, hvarest skalterne äro lindrigare än i någon annan del af riket, efter hvad Utsk. sjelf ord för ord säger, så bör den dock, enligt Utsk:s tanke, för vinnande af enkelhet och reda i kronoräkenskaperua, försvinna. Jag hemställer om dessa skäl konna antagas. Pa grund af hvad jag förut anfört emot dylikt efterskänkande, afstyrker jag äfven delta. Uppå härefter framställd propos. afslog R. o. Ad. Utsk:s i 18:de punkten afgifna förslag. Lades till handlingarne. Hr Gr. o. Landtm, yttrade att, då Utsk. i utlåt. N:o 312 frångått sitt i betänk. N:o 242 rör:de denna punkt afgifna förslag, endast Utsk:s tillstyrkande i utlåt. N:o 312 torde behöfva uppläsas. Hr von Hartmansdorff: Jag anhåller vördsammast att förslaget i betänk. N:o 242 hvilket, enligt min öfvertygelse, är redigare uppstäldt, mätte varda uppläset. Hr Printzensköld: För min del anhåller jag vördsammast att Utsk:s i afseende på denna punkt afgifna utlåt, i betänk. N:o 312 måtte varda i sin helhet uppläst. Sedan den uppläsning, som sålunda blifvit begärd, hade försiggått, anförde Hr von Hartmansdorff: Då denna punkt näst den 3:dje, som R. o. Ad. redan afgjordt, onekligen är den vigtigaste bland alla i detta betänk, förekommande frågor, så har jag trott all, till förekommande af en alltför vidlyftig öfverläggning härom, man borde söka, så mycket som möjligt är, förenkla frågan.
Rörande denna § har motionären hemställt, att verkstäder för åstadkommande till afsalu af handverks-arbeten icke måtte få finnas å landet, samt att .hvar och en, som ville idka något egentligt handtverk i stad, derförinnan måste aflägga mästareprof, helst både, utom de i författningen uppräknade yrken, för hvilka mästerskap redan vore föreskrifvet, en mängd andra lika vigtiga och maktpåliggande handtverk funnos och det jemväl kunde antagas, att hvarje rättskaffens handtverks-gesäll, som ville blifva borgare, skulle med nöje anderkasta sig ett dylikt, till hans egen rekommendation och fördel ledande, prof; dock vöre dermed icke menadt, att sådant prof nödvändigt borde erfordras såsom vilkor för rättigheten att idka bageri, bryggeri, slagteri eller öfrige till hamdtverkerierne hörande handteringar, som idkades af fiskköpare, notfiskare, trädgårdsmästare, tobaksplantörcr och hyrkuskar. Och sorn det, enligt motionärens förmenande, vore i högsta måtto otillbörligt, dels att någon i statens, dier i annan allmän tjenst anställd finge befatta sig med idkande af handtverk, derifrån dock undantagne de vid Kongl.
Jag erkänner, alt vi äga denna rätt, och att jag tinner begäran oiu denne ledamots entledigande tillräckligt motiverad af hans åtgöranden vid i838 års Finska tractat, men tror ej, att det är lämpligt, att, innan vi äga ett bestämdt omdöme från Const.TJtsk. öfver del hela , företaga pröfning af denna speciella fråga; ty jag föreställer mig, att vi nu böra behandla saken så, att oss beredes tillfälle att afgifva vårt omdöme öfver hela den gamla råd gifvare-personalen, dess systeme och handlingssätt. Den åtgärd, som jag således under närvar, förhållanden anser mest lämplig och till ändamålet ledande, är ett R. St:s beslut, hvarigenom, i enlighet med ordalydelsen i 107 §:n Reg.Ftn , R. St. förklara, att de, efter pröfning af hvad Const.TJtsk. anmärkt vid de rådgifvande åtgärderna under den och den tidrymden , finna , att Konungens rådgifvare samfäldt — eller blott vissa namngifne af dem, nb. som ännu lefva, — icke uti deras rådslag angtde allmänna mått och steg iakttagit Rikets sannskyldiga nytta, samt att de och de stats-secret:ne eller föredraganderne icke uti uppgifna fall med oväld, nit, skicklighet och drift sina förtroende-embeten utöfvat; men att, då de fleste af bemälde rådgifvare blifvit från sina embeten i nåd. entledigade, R. St. af denna anleda. icke finna någon annan åtgärd lämplig, än att låta till K. M:s kunskap komma hvad emot ofvanbemälda rådgifvare vid granskning af Statsrådets prot. blifvit i grundlagsenlig ordning anmärkt, i hvilket afseende de särskilda anmärkn:na, hvarpå R. St. grundat ifrågavar. utlåt., borde under vissa dassificationer upptagas.
St. åt deras Banco-Fullmägtige unplragit, att, innan någon af de nya sedelsorterne från Banken utgifvas, derom göra underd. anmälan hos E K. M , med anhållan, att, till allmänhetens underrättelse, Kungörelse om formen och beskaffenheten af det nya Sedelmyntet måtte varda på vanligt sätt i Nåder utfärdad. Hvilket allt Rikets Ständer, med hemtad serskild anledning af E. K. M:s Nådiga Skrifvelse af den 6 sisth April, få härmed i underd. anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 26 Muji i835. STOCKHOLM, Ecksteinska Tryckeriet, i835. Reg ister. Öfver de af Rikets Höglojlige Ständers Expeditions-Utskott, under iS34 och i835 årens Riksdag, afgifne jörslag till Rikets Ständers Underdåniga Skrifvelse!' till Kongl. Maj:t, m. m. J\':o 1. Underd. Skrifvelsej med uppgift å utsedde Ledamöter till det af Hans Majit äskade Hemliga Utskott. 2. — angående utgifternes för innevarande Riksdag omedelbara be stridande genom Riksgälds-Contoret. 3. — i fråga om Bankens rätttighet, att erhålla liqvid för aine på densamma öfverlålne äldre Kronofordringar. 4» —• angående Arrendatorernes af Klabböle Krono-laxfiske underd. ansökning om eftergift i i83o års arrende. 5. — angående f. d. Kammererarens vid Strömsholms Stuteri-Intätt ning, Assessoren Lundströms underd. ansökning, om afskrifning af dess skuld till Stuteri-cassan. & — angående Kamereraren Krutmeyers ansökning om befrielse från arrendet af Kronohemmanet Rinkeby i Stockholms Län. — angående enkan Sahlmans ansökning om befrielse från skyldigheten att ansvara för arrendet af Lotten Nio 5i af Upsala Hof-stall-äng.