Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Något annat har jag icke eller sagt, och har således alldeles icke åt R. o. Ad. sagt: ”du skall dö; beställ om ditt hus.” Jag kan icke tilltro den talaren, som tilldömt mig denna afsigt, så liten förmåga i conclusionen, att han icke ganska säkert visste, alt han dervid debiterade mig för afsigter, som jag icke hyst, och jag skulle önska, att icke hans egna afsigter pä andra håll blifva pä samma sätt afsigtsmässigt och skoningslöst uttydda. Den värde talaren har slutligen sagt, att jag sårat Ståndets grannlagenhet med dessa mina yttranden. Jag frågar om sådant är fallet efter den förklaring jag nu afgifvit. Afven frågar jag, huruvida någon inom detta Hus kan bestrida, att den värde talaren sårat min grannlagenhet på ett sätt, som inom detta Hus icke bort äga rum. Det har slutligen blifvit anmärkt, att den af mig önskade besparingen endast skulle utgöra 600 r:dr, och att denna summa vore för obetydlig att taga i betraktande, då fråga vore om en ny organisation och om nya välgörenhetsanstalter. Jag får fästa uppmärksamheten derpå, att jag i det yttrande jag vid början af denna discussion afgaf, icke inskränkte mig till dessa 600 r:d r, utan uppgaf för R. o. Ad., att Riddarhusets stat, direction och tjenstemän inberäknade, för närvar, uppgår till ett belopp emellan 5 ä 6000 r:dr b:co, allting sammanlagdt; och för den händelse att, i enlighet med mitt och Hr Aminolfs yrkande, de tjenster, sorn framdeles blifva vacante, på förordnande tillsättas, skall säkerligen den tidpunkt inträffa, då R. o. Ad., sedan göromålen i och för dess särskilda representation upphört, icke skulle behöfva för sina angelägenheters vårdande mera än högst tre Directeurer och två tjenstemän, med en stat af högst 3000 r:dr b:co, hvarigenom åtminstone lika mycket kunde för välgörenhetsanstalter besparas.
Med poetisk konstnärlighet menar jag här — hvilken betydelse man äljest kan lägga i ordet “konstnärlighet“ — en mer än vanligt rik och djup känsla, förnimmelse och åskådning af inre och yttre lif jämte en däraf följande mer än vanlig förmåga att uttrycka det kända, förnumna och åskådade i lyrisk dikt, roman äller dram, utan att därför någon synnerlig skicklighet i rimflätning, ordsammanställningar, dialog etc. nödvändigtvis behöfver utvecklas i utförandet, om ock vissa yttre värkningsmedel, men kanske här mera oafsiktligt, alltid måste brukas för att ett poetiskt konstverk skall kunna begripas. Jag vet icke om detta är en fullt riktigt uttalad skilnad mällan virtuositet och konstnärlighet, hvilka väl aldrig kunna tänkas fullt skilda från hvarandra — men den må tillsvidare få gälla så godt den kan. Huru som hälst har jag själf en viss benägenhet att inrubricera somliga skalder — romanoch dramförfattare inberäknade — mera under begreppet virtuoser, andra mera under begreppet konstnärer. Hos vissa skalder kan man likväl icke påstå att de icke äro stora virtuoser på samma gång det icke kan förnekas att de äro stora konstnärer — hos andra tycker man sig finna att än det konstnärliga än det virtuosa är förherrskande vid olika perioder af deras lif, i olika värk, äller i olika delar af samma värk. Jag har hört det efter min mening besynnerliga omdömet om Heidenstam, att hans poesi är mäst “konst“, i betydelse af virtuositet med en liten anstrykning af konstgrepp. Jag medgifver att jag på sina ställen i Karolinerna tyckt mig finna något liknande konstgrepp och att hans virtuositet i värskonst på senare tid blifvit starkare framträdande än förut. Men till sitt väsen är han en af de siste jag skulle vilja inrubricera som virtuos och en af de förste jag ville räkna till konstnärernas grupp, om ock hans virtuositet, hur vårdslös den också stundom är, äfven den ibland kan öfverträffa deras, som nästan hufvudsakligen endast äro virtuoser.
[1995] O anspråkslös och gladlynt, musika m en aktad familj eller äldre fruntimmer önskar en ung, vad lektris skrifbiträds, prestdotter som äfven i främ mande språk, som säll o. hjälp, emotses sv. t. » 2 2 », Iduns byrå. vegetabiliska färgämnen använder man först försiktigt utspädd ättikssyra, därefter klorkalk. Blodfläckar söker man först borsta bort med destilleradt vatten och alabasterstoft och därefter bleka med klorvatten, likväl lyckas det sällan att helt och hållet utplåna dem. På samma sätt förfares med gamla oljefläckar, så vida man icke kan doppa hela marmorstycket i renad benzin, i hvilken det då bör få ligga en timme. ercy F. Luck &amp; C:o Stockholm. Anna. C h i n a Blom The. T h e e r. Congou. Tvänne sätt finnas, nämligen att Pris pr kilo antingen genom en operation gifva ögonlocksFinest Moning ._ 11: — kanten en bättre ställning eller också att afKungchow ~. 9: 20 lägsna hären medels elektrolytisk epilation. Hvilket i detta fall är det lämpligaste, måste Oonfa - — - 7: 70 (ögon-) läkare afgora Moning 6: 20 Använd den behandling, som Kaisow n:r 1. 5: 25 linnes föreskrifven för Ella i n:r 3. Farlig är nog er åkomma icke, men troligen står Kaisow n:r 2 4: 30 den i samband med något inre lidande. — Kaisow n:r 3 — 3: 50 Qiycerin är ej att rekommendera, ännu minCongou - _ 2: 8 0 dre kamfersprit; » björkbalsam » är säkerligen ett &gt;; oskyldigt » medel. — Låt bli att äta trä- kol! Som vi antaga, att Ni använder det som Souchong. medel mot » magsyra », så vilja vi råda Er att låta läkare föreskrifva Er en lämplig brunnsFinest Souchong._. 11 och dietkur såsom varande mycket mer raLapseng Souchong 7 tionelt.
Brefvet af den i November i83p blifvit stadgadt, att Rikets Gymnasier höra indelas uti 3:ne Afdelningar med serskilda föreläsningstimmar, Lärarens göromål genom en sådan indelning betydligen ökats; alltså och då, genom nämnde Kongl. Bref, serskilde Lärare-tjenster i de moderna språken samt i Natur-vetcnskaperne blifvit vid Gymnasierne inrättade, och löner för samma tjenster bestämde; samt man först borde låta erfarenheten visa, om någon svårighet mötte att, för de stadgade lönerne , erhålla skicklige Lärare vid Gymnasierne i sistnämnde ämnen; finna Utskotten sig icke kunna tillstyrka motionärens framställda, här ofvan omförmälde, förslag. Stockholm den 29 Juni 1840. STOCKHOLM, Kongl. Ordens - Boktryckeriet, 1840. Stalsoch Banco-Utskottens Utlåtande > N.o 8. i N:o 8. Ank. lill Exp. Utsk. den 15 Juli, kl. i e. m. Utlåtande j i anledning af Prosten Klingvalls ansökning om dagtractamente under den tid, Prosten, som varit en af Rikets Ständers år i83g samlade Revisorer, måst efter slutad Rent is i o 71 s-för rät tning , uppehålla sig i Stockholm. Uti en till Rikets Ständers Fullraägtige i Banken och Riksgälds-Contoiret ingifven skrift, sorn af Fullmägtige blifvit till Statsoch Binco-Utskottens behandling öfverlemnad, liar Prosten J. G. Klingvall anfört: alt han, som deltagit i 1839 års Revision, efter slutad förrättning, skolat återvända till sitt hemvist å Gottland, och, i anseende till erhållne underrättelser från Öland, att Post-communicationen emellan nämnde ö och Gottland blifvit, i följd af den inträffade starka kölden, afbruten, betingat sig platts för öfverfarten å ett af Skepparen L. Nyberg földt handels-fartyg, som från Stockholm afseglat den 16
Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, är berörda aflöning bestämd att utgöra 10,500 R:dr.” 42:o. Utskottets hemställan i 5Usta punkten, i fråga om löneregleringen för de till Civil-departementet hörande embetsverk och stater, är af Rikets Ständer godkänd, utom hvad angår dels Lands-staterna i länen, hvarom Utskottet redan uti förestäer. ' 37:de punkt afgifvit förnyadt yttrande, och dels Civil departeniet. i^.s Expedition, hvilket embetsverk Borgareoch Bonde-Stånden ansett icke böra erhålla definitiv lönereglering; — och får, i anledning häraf, Utskottet föreslå följande voterings-proposition: ”Den som anser, att aflönings-anslaget för Civil-departementets Expedition bör på stat definitivt uppföras — röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer berörde anslag att beviljas endast provisoriskt för nästa statsreglerings-period.” liih. till II. Sjunde Hiiftiid-titcln. Då i afseende å lönerna för Expeditions-chefen och Expeditionssekreterarne i Finans-departementets Expedition, hvarom uti Usta punkten af Utlåtandet N:o 94, mom. litt. a och b förmäles, enahanda förhållande eger rum, som. i fråga om motsvarande befattningar i öfrige Departement, utom Utrikesdepartementet, förut är anfördt, får Utskottet för den votering, som angående ifrågavarande löner bör anställas, föreslå dessa propositioner: ”Den som vill, att aflöningen för Expeditions-chefen i Finans-departementets Expedition bestämmes till 5,000 R:dr, röstar Ja j Den det ej vill, röstar Nej; Vinner
Visserligen är det sannt att Fortepianos tillverkas här i Sverige, men hvar och en som spelar, känner skilnaden på ett Svenskt och ett Engelskt. Jag föreslår således 15 procent som en maximum. En annan sak är. när instrumenter kunna förfärdigas hos oss till lika godhet som utländska. Herr Hjerta: Sedan Ridderskapet och A deln beslutat, att till Kongl. Majit öfverlemna att nedsätta tullen, så tror jag det rätta vara, att icke nedsätta den för mycket. Det står uti Urskottets förslag 50 procent: om man dä nedsatte tullen blott till 35 procent , så vore det en medelväg. Friherre Wrangel förenade sig med Herr Hjerta. Herr Grefven och Landt-Marskalken före - Den 18 Augusti e, m. slog, att Inkommande Tullprocenten å Waldthorn och Trumpeter kunde till 35 bestämmas. Ropades Ja och Nej. I anledning hvaraf Herr Grejven och Landt* Marskalken förnyade dess förut gjorde proposition , att berörde Tullprocent måtte till 30 fastställas. Bifölls. Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMar [kalken framstäldte särskildte propositioner, fann Ridderskapet och Adeln för godt godkänna de af Utskottet ej mindre å andra BlåsInstrumenter, än å alla andra ej specificerade Musikaliska Instrumenter föreslagne Tullprocenter. "Juveler, infattade, alla slag; Inkommande ”Tullprocent 15. Utgående Tullprocent j.” ”Juveler, oinfattade; Inkommande TulH ”procent 2. Utgående Tullprocent 1.” Friherre Cederström', Jag anhåller få hemställa, om juveler böra beläggas med någon tull för införsel. De höra till sådane redbarheter, som vi böra önska måtte inkomma. Herr Cederschjöld; Jag är redan förekommen af den siste talaren, och förenar mig mod honom. Den 18 Augusti e. m. 733 Herr Grefven och LandtMarskalken hemstälde, om Ridderskapet och Adela behagade tillåta, att Juveler, så väl infattade af alla slag, som oinfattade, måtte Tullfritt få införas. Ropades Ja.
Mycken mysticism är således första vilkoret, men ett litet påhäng at vetenskapliga fraser är deijexnte synnerligen nyttigt på grund af deras stora förmäga att imponera på allmänheten, både den lärda och den olärda Den nya lärans öfverensstämmelse med vetenskapens nyaste upptäckter kan då tryggt predikus för en uudrande och beundrande hop. Förhållandet är ju nemligen, att tron p * vetenskapen bland våra dagars halfbildadc är lika djup och okritisk, som tron på religionen hos de obildade. Det år härvid gifvetvis icke fråga om vetenskapliga fakta eller af forskningen verkligen vunna resultat. Derom lefva de, som värfvas för nya religioner, och oftast äfven de, som sätta ihop dem, i lycklig okunnighet. Den vetenskap det gäller äro de mer eller mindre oklara hypoteser, som sig så kallande filosofer och forskare på själslifvets områden uppkonstruera af sitt eget medvetande samt här och der pryda med en uppsnappad bit vetenskaplig iakttagelse. En verklig fördel för alla medför denna vetenskaplighet. Oak-tadt den sällsynta grad af tråkighet, för hvilken de teosofiska publikationerna ulmärka sig, verka de nämligen då och då uppfriskande nöjsamt på grund af den lustiga användning af halft kända eller halft förstådda vetenskapliga upptäckter, hvarmed de briljera — särskildt den nyss * f U. P. Blavatsky, teosofiens störste apestel, ulgifna » Nyrkel tLUteosofien » lemnar ganska talrika bidrag till denna art af den omedvetet komiska literatureu. I de vetenskapliga funderingarne ar det för öfrigt naturligt, att man hufvudsakligen skall stödja sig på de ännu outredda naturkrafter, livilka spela så stor roll i menniskor-nas fantasi. Då magnetismen, om mau än icke känner dess väsen, dock nu börjar blifva oss rätt förtrogen, är den icke längre fullt så lämplig, som då Mesmer uppträdde, att narra folk med. På grund af den stora oräddhet gent emot löjet, hvilken utmärker religion sstiftare och deras adepter, tala emellertid teosoferna ännu en stundom mesmersk jargon.
337:o angående ifrågaställd rättighet för Kinne och Kinnefjerdings häraders invånare i Skaraborgs län att till knektestugors uppförande erhålla utsyning af virke å kronoparkerna Råda Asar, Ledsjömo, Stenåsen, Waraskogen och Kinneskogen (325). 1844 den 26 Juni i underdånighet anmäld i sammanhang med Rikets Ständers i enahanda ämne aflåtna underdåniga skrifvelse sub. N:o (257). 338:o angående några med Statsregleringen gemenskap ägande frågor (332). Efter inhämtande af StatsKontorets underdåniga utlåtande, bar Kongl. Maj:t, jemte förklarande, att Kongl. Majit vid förekommande frågor om användande af å hufvudtitlarna uppkommande besparingar ville besluta, med den rätt, Kongl. Majit enligt Grundlagen tillhörer, uti nådigt bref till StatsKontoret af den 2 Febr. 1842 anbefallt de särskilda verkställighetsåtgärder, hvartill denna Rikets Ständers underdånigå skrifvelse i öfrigt föranledt. 339:o i anledning af Kongl. Majlis nådiga proposition om rättighet för Direktionen af Armeens pensionskassa till ett räntebärande kreditiv i Rikets Ständers Bank (330). Hvad Rikets Ständer härvid i underdånighet anmält, har Kongl. Majit uti nådigt bref af den 22 Juni 1841 Direktionen öfver Armeens Pensionskassa till kännedom meddelat. 340:o om ändring till vissa delar i föreskrifterna rörande förvaltningen af Häradsallmänningarna (331). Till följd af Kongl. Majlis nådiga befallning, har KammarKollegium i detta ämne afgifvit underdånigt betänkande, som nu är på Kongl. Majits nådiga pröfning beroende i sammanhang med åtskilliga af t. f. Chefen för Skogsinstitutet gjorda framställningar i afseende på Häradsallmänningarnes förvaltning.
Lag-Utskottet, som, i öfverensstämmelse med Riksdags-ordningens 24 §, till biträde antagit en Sekreterare och en Kanslist, har derjemte, enär detta biträde ansetts otillräckligt, denna dag, i enlighet med hvad vid föregående riksmöten egt rum, ytterligare antagit en Kanslist; och, då Utskottet förordnat en af Kanslisterne att i egenskap af Notarie föra Utskottets protokoll, samt det dessutom för behandlingen af de ärenden, som under riksdagens lopp komma att handläggas af Utskottet och andra Utskotts deputerade gemensamt, efter all anledning erfordras biträde af en Notarie, föranlåtes Utskottet vördsamt hemställa, dels att utom det arfvode, som varder bestämdt för en Kanslist i Lag Utskottet, ett notarie-arfvode måtte Utskottet beviljas att från och med denna dag utgå, dels ock att, derest vid behandlingen af de ärenden, som af deputerade från Lag-Utskottet och annat Utskott gemensamt komma att handläggas, särskildt biträde skulle erfordras, en Notarie måtte få antagas med arfvode beräknadt från antagningsdagen. Stockholm den 10 November 1865. På Ridderskapet och Adelns ledamöters vägnar: Eric Sparre. På Borgare-Ståndets ledamöters vägnar: L. V. Henschen. O. W. Staél von Holstein. På Preste-Ståndet ledamöters vägnar: C. Petrelli. På Bonde-Ståndets ledamöters vägnar: Olof Pehrsson. Bih, till R. Ank. till Exp.-Utsk. den 23 Nov. 1865, kl. 3 e. m. Utlåtande, i anledning af verkställd granskning af Rikets Ständers Justitieombudsmans embetsförvaltning från sednaste till innevarande riksmötes början.
Som R. o. Ad. förut antagit benämningen: J u st. re visi o n i stället för Nedra * Just.|revision och i stället för Just.departementets Expedition, så hemställer jag, om icke benämningen J us t. re v i s i o n äfven vid denna § bör antagas. R. o. Ad. förklarade såsom sin gemensamma tanka, att nu ifrågavar. förslag borde erhålla följande lydelse: ”1 grund "af hvad Just.revisionen, Öfveroch Underrät ”ter m. m.” Hr von Troil: Sedan alla §§ nu blifvit genomgångna, tager jag mig friheten anhålla, det Hr Gr. o. Landtm, täcktes till R. o. Ad. framställa den propos., att Ståndet såsom dess gemensamma tanka måtte till Constit.Utsk. uttrycka den önskan, att Utsk., vid uppgörande af jcmnkningsförslaget i anledn. af detta mentor., äfven mätte föreslå de redactionsjemnkningar, som erfordras för att i sin helhet bringa förslaget i öfverensstämmelse med de af R. o. Ad. beslutade gemensamma tankar. Frih. Ehrenborgh: Jag föreställer mig, att Constit.- Den 9 Oclobcr c. m. Utsk. icke lärer underlåta att uppfylla sin pligt, så vidt det Står i dess förmåga. Jag inser icke fullkomligen, hvad dea motion, Hr v. Troil väckt, egentligen syftar till. Jag fattar mycket väl hans afsigt att få den största möjliga harmoni i de delar af Ståndets beslut, som blifvit förklarade för gemensamma tankar. Men jag kan icke föreställa mig, att Constit.Utsk. skulle vilja försöka att göra annat, än som ligger till grund för Hr v. Troils framställning. Utsk. är likväl nödsakadt att hålla sig inom den gräns, som är Utsk. föreskrifven. Är denna gräns icke sådan, att Utsk. hindras att göra, hvad Hr v. Troil begärt, skulle jag således tro, att en sådan begäran från R. o. Ad. är öfverflödig.
Maj: t täckts föreslå upphörande af den allmogen inom vissa socknar af Stora Kopparbergs län åliggande skyldighet att till Fahlu Bergslag leverera sina skattekol in natura; men som Rikets Ständer godkänt Utskottets, i anledning af högstberörde proposition, afgifne utlåtande N:o 37, Litt. A, deruti Utskottet, på anförde skäl, afstyrkt bifall till den nådiga framställningen, lärer då i följd häraf Bergslagets rättighet att kolen in natura utfordra och de skattskyldiges förbindelser att desamma sålunda leverera, alltså ännu qvarstå 6:o. någon allmän förändring med grundränlorne inom Stora Kopparbergs län icke kunna för närvarande ifrågakomma. IG Stals-Utskottels Ullålande, N:o 242. 3:o. Angående Fahlu liungsgårds-hjelp. Uti vissa delar af nyss berörde län utgöres en serskild ränta under benämning af Fahlu kungsgårds-bjelp, som i Wika, Thorsångs, Svärdsjö, Sundborns och Skedevi socknar af Kopparbergs fögderi, samt i Tuna socken utom bron och Säthers socken af Säthers fögderi, utgår med ved och stockar, efter markegångspris, äfvensom i Näsgårds fögderi uti samma persedlar, inen hvilka liqvideras efter kronovärdi, utan förhöjning.
Jag skulle tro, att den §, som nit utgör föremål för R. o. Ad:s öfverläggning, behöfver en så beskaffad förändring, som den jag tagit mig friheten föreslå. Men i händelse R. o. Ad. skulle anse 39:de §:n, sådan den af Ståndet genom votering blifvit antagen, innefatta allt hvad som är nödigt i afseende på straffbestämmelserna äfven för förbrytelser, begångna af utminuterare genom alt första gången utskänka bränvin, så vill jag icke vidare påyrka antagandet af mitt förslag, utan afstår derifrån. Frih. Raab: Af Hr Printzenskölds sednaste yttrande synes det, som om han icke skulle vilja vara envis med att yrka bifall till det förslag han framställt, hvilket lian, på de grunder Gr. Lagerbjelke anfört, trott sig finna mindre af behofvet påkalladt än lian måhända gjort, om Utsk:s förslag i föreg:de § blifvit af R. o. Ad. antaget. Jag vill således icke uppehålla mig vid detta ämne; men ber deremot att få fästa R. o. Ad:s synnerliga upmärksamhet på det förslag, Hr von Hartmansdorff afgifvit. Jag anser, lika med honom, ordet ”idka” vara olämpligt, hvarföre det också vore bättre, alt, då man i 39:de §:n talar om den, som olofligen försäljer bränvin, man i 40:de §:n talar om den, som olofligen fortsätter att försälja varan. Jag anhåller fördenskull om bifall till Hr von Hartmansdorffs förslag. Sedan öfverläggningen härmed ansetts fulländad, samt Hr Den 7 Oktober e. m. 109 Frihin o. Ordfiden, efter framställning, att tinder densamma hade blifvit afgifvet ett förslag till förändrad redaktion af Ilr von Hartmansdorff och ett annat af Hr Printzensköld, som dock sedermera afstått från sitt förslag, började framställa propos. till bifall å Ulskis förslag, anmälde sig och yttrade Hr von Hartmansdorff: Sedan jag fått understöd för mitt förslag, anhåller jag att Hr Frihin o. Ordfiden behagade låta upläsa detsamma, innan beslut om §:n fattas.
A. af en del Ledamöter inom Borgare-Ståndet: att då det af 3:ne Riks-Stånd fattade beslut om meddelande af Rikets Ständers garantie å de utaf Hypotheks-Föreningar utfärdande skuldförbindelser, icke tillkommit i den ordning Grundlagen föreskrifter, enär Borgare-Ståndet aldrig varit i tillfälle yttra sig öfver den fråga, detta beslut innefattade, samt berörde fråga dessutom vöre af Bevillnings-natur, och såsom sådan bort vara af alla Riks-Stånden pröfvad och godkänd; så, och för den händelse Stats-Utskoltet ansåge sig böra vidtaga någon åtgärd, i anledning af nyssberörde utaf de 3: neRiks-Stånden fattade beslut, ål åge det endast Utskottet att till Rikets Ständer inkomma med förslag till ämne, på det frågan må genom omröstning 1 Förstärkt na afgöras. Utskottet får i anledning af dessa inom Borgare-Ståndet yttrade meningar anföra, att hvad först angår den föregifna Grundlagsvidrigheten af de 3;ne Riks-Ståndens beslut, Utskottet anser sig icke tillkomma alt bedöma, huruvida de 3;ne Riks-Stånden, på sätt anmärkningarn.e tyckas vilja antyda, öfverskrida t den rätt 5<5 §• Regerings-Formen Riks-Stånden ]einnar, att, då ett förslag efter återremiss från Utskottet inkommit, detsamma med förändringar antaga. Och; att beträffande dernäst frågan derom, att detta mål vore af Bevillnings-natur; så enär 69. §. Regerings-Formen föreskrifver, det frågor, som röra Riksgälds-Contorets inkomster och utgifter samt styrelse och förvaltning, . afgöras genom 3:ne Stånds beslut, Utskottet icke kan, i strid emot nämnde Grundlagsbud, föreslå votering i Förstärkt Stats-Utskott öfver em fråga af dylik beskaffenhet, hvarom 3;ne Riks-Stånd fattat sammanslämmanrdje beslut.. Vid Morn.
Banco, i stället för de förut derå uppförde 90,000 R:dr, blefvo likväl ej mera än 100,000 R:dr samma mynt af Rikets Ständer beviljade, med förklarande, i ofvanberörde underdåniga Skrifvelse, att denna summa bestods, i ett för allt, till missionernes aflönande, och till bestridande af alla dermed förknippade ( <63 ) diplomatiska kostnader, hvaremot CabinettsCassans behof för Courierresor, hemliga eller extra utgifter m. m. i den mohn besparingar å Minister-anslaget icke kunde dertill lemna tillgång, komme att, derefter såsom förut, fyllas af de, till Eders Kongl. Majrts Nådiga disposition, för extra utgifter under Riks-Statens Åttonde Hufvud-Titel uppförde 100,000 R:dr Svenskt Banco. Denna summa har allt sedan 1810 års Statsreglering förblifvit oförändrad, ehuru den, enligt Rikets Ständers StatsUtskotts Betänkande af den 16 November 1809, redan före samma tid befunnits otillräcklig, och ehuru nästan alla andra RiksStatens anslag, i förhållande till varuoch myntvärden, blifvit sedan den tiden ökade; och synas Revisorerne hafva förbisett denna omständighet, vid deras allmänliga anvisningar till extra utgifts-anslagets ålitande. Vid de af Revisorerne under 8, 9 och 10 puncterne gjorde anmälanden, utan all anmärkning, har StatsContoret ej något att tillägga. Charta?