Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Standar i öfrigt anhålla, att kostnaden härtill matte bestridas af Stats - Verkets Öfverskotts-medel på Intraderne. Hvilket allt vördsamligen underställes Riksens Höglofl. Ständers bepröfvande. Stockholm den 38 Junii 1818. Riksens Högloft. Ständers Stats -Utskotts Utlåtande, i anledning af Återremiss utaf frågan om Gratiftcation åt Herr Vice Presidenten m. m. Billberg. Sedan Stats-Utskottet uti afgifvet utlåtande deri ■ja.7 i nästlidne månad, öfver Riksens Höglofl, Stati-TJtsiotteis Betänkanderil 398J Ständers Deputerades Berättelse, rörande Revisionen af Krigs-Räkenskaperne för år 1810 och följande åren, bland annat, i anseende till Herr, Vice Presidentens m. m. Billbergs inhämtade nitfulla och noggranna bemödande vid den ho-, nom af Kongl. Maj t i Nåder uppdragne Liqvi» dation med Preusiske och Tyske Staterne, öf-J ver försträckningar till Svenska Arméen under, sista Tyska Fälttåget, hvilken liqvid så lyckligt och för Riket förmånligt utfallit, att nära En million afgått på hvad hemälte Makter af Sverige fordrat, tillstyrkt Riksens Höglofl. Ständer att icke allenast hos Kongl. Majit i underdånighet anmäla Herr Vice Presidentens berömvärda förhållande i berörde värf, utan ock såsom ett bevis af den erkänsla, hvartill Herr’ Vice Presidenten såmedelst gjort sig berättigad* åt honom anslå en Summa af Tio Tusende Riksdaler; så har Högvördige Präst-Ståndet, i anledning af gjorde anmärkningar, återremitterat denna fråga till Udskottets yttrande. Desse anmärkningar innefatta den af någre
Hvad sålunda förekommit hafva Utskotten öfvervägat, och funnit, att budo billigheten och lältvisan af Jemtländska voteringens bringande tili likhet med hvad som eger rom i det öfriga Sverige blifvit ej mindre i Betänkandet än uti Rikets . Ständers ä förra Riksdagen i ämnet aflåtne Stats sa m t Alim. Besv« och Oecon.-Utsh U llktnncle iho 45. § underdånig» skrifvelse, som i Betänkandet åberopas, så fallsliindrgt utvecklade och ådagalagde,- ali Utskotten anse något i afseende derå icke vara af t förändra eller tillägga; äfvensom, dåroleringskostnaderncs olika belopp j olika provincer lärer bero på hemmanens beskaffenhet samt tillgången ]>§• torplägenheter åt manskapet, och, efter Utskottens förslag, hemmanens godhet skall vid den nya rotejemkningeil i Jemtland afses; så torde, hvad i denna del blifvit anmärkt, jemväl böra förfalla. Beträffande anmärkningnrne, rörande det af Utskotten tillstyrkte anslag; lå Ul>kotlen erinra, att, på sätt Betänkandet äfven utvisar, den nurmi ande roteregleringen i Jemtland endast blifvit för en lid af 8 år, räknade från 1828 års början, af Bolehållarne antagen, och således tilländalcper med år i835-, samt att, enligt 80 §. Hegelings-Uormen, någon förändiing i Indelningsverket icke kan ega rum utan bägge Stats-magternes Infall.
Naturliga, för finulliga får passande, betesmarker äro här högst sällsynte, och jorden är här uti allt för högt pris för att man deraf i allmänhet kan utlägga något betydligt till fårbeten. Andre landsorter, hvilka äga motsatte förhållanden, t. ex. Westergötland, komma troligen att producera fin ull för bättre pris, än hvartill den här kan lemnäs, och derföre skall förmodligen blott vid en och annan dertill mera lämplig egendom, de finulliga fåren bär komma alt bibehålla sig, såsom inkomstgifvande. I allmänhet skall det ullrika slag, som tillika ger god slakt, blifva för denna landsort fördelaktigast och bäst passande, i de föga talrika fårhjordar som hvar och en underhåller på sin inskränkta jordvidd. Häst-afveln bibehåller sig ungefärligen vid hvad den en längre tid här i orten varit, och de anstalter, som till dess förbättrande vidtagits genom 16 stationerande af 12 a 15 Stuteri-hingstar hvarje år, samt genom anskaffande af enskilte, hafva visat sig medföra denna nytta. Inträffande förbättring eller förädling af hästslaget är ej att förmoda annorlunda än småningom, och genom långsamt fortskridande på den bana som blifvit beträdd i sådant ändamål, med mindre än att remontpriserne så skulle höja sig, att större hästars uppfödande blefve en lönande spekulation. Nu åstundar bonden ej att uppföda större hästar, emedan hans hushållning och belägenhet gör det fördelaktigare och nödvändigare att äga flera små hästar än ett inskränktare antal stora. Våra backiga vägar, våra ojemna åkrar och ängar, våra bergiga betesmarker, utstaka ock vägen för vår landthushållnings gång uti della afseende. Afveln af svinkrealur och fjäderfä står på en ganska lag ståndpunkt, hvarföre ock deras produkter äro af mindre god beskaffenhet, lnsigterna uti sådane djurs skötsel och begagnande äro särdeles inskränkta; men då varorna det oaktadt äro jemngode med dem från andre orter i riket, och begärliga till höga priser, så utgör afsättningen derutaf en ej obetydlig inkomst för invånarne i detta Län.
4:&e momentet : ©otfjelwg fdnbe ^re egna 5uömdgtige; ©ta# bottia af forfa (Hafden Omarbeta ^md; £)e af 2lnbra (llafen, meb ratt att falla £må, Omarbeta minft £n, famt ©tdDerna af tErebje (Bafcn, dfmen# forn ga&lu 25erg$fag, Omarbeta @n gullmdfltfg. ©tdberne af be öfrige (Elas# ferne ega att fdnba bwarbera en Jullmdgttg; bocf meb rättighet att for# ena ftg, ^md t?6gft ^re, om en petfort, l;milfen beef mdfte mara till SKif&> baggman mali) fot en af be£a ©taber, ber fean fjelf ^agifirat^perfon eller borgare dr. JUfsbagsfullmdgtig för Stab af ITrcbje (flafen ma jemtvdl funna tiCfifa emottaga fullmagt för en annan Stab, af lägre Glaf, T;tc momentet: 3ngen må för ©täberne till SKtWbagéman utfe#, forn icfe, minji: tre dr före ben bag, fjmartill 9vt’F$bagen blifmit pål#, mätit SföagijtratSperfon eller borgare i ©tabén, ef briier för galjlu SBergélag någon, forn tcfe lifa tib marit berfdbe£ brtifanbe berggman; cd? berdfnas benna tib, för VHagiffratspcrfon od? borgare, från cEfcrtflc^ eller Bor# gare*ebcns afldgganbe, famt för Bergeman, fran ben bag, bd han, genom (5rufrre#2Uttenö bejlut, blifvit till Bergsbrufs tbfaube be# v&ttigab.
Vi ha här ofvan anfört två prof på Charlotte Seuerlings vackra poetiska begåfning. V i meddela ytterligare ett par. Det ena ett litet poem » Öfver H r Kongl. Secreter Borgs porträtt », hvilket poem i original ännu som en dyrbar relik bevaras af hennes välgörares åldrige son, direktor Ossian Borg, hvilken ock haft godheten att till Iduns julnummer lemna i afskrift detta alster af själsodling och tacksamhet: Dygden, mildheten och redligheten hufvuddragen uti bilden är — sanningen, förent med mänskligheten, visar styrkan af dess karaktär. Ur dess öga himlens godhet strålar, visheten man på dess panna ser, i dess blick sig själens storhet målar, snillet skämtsamt på hans läppar ler. Det andra en sång, hvilken länge i Sverige sjöngs till ackompagnement af klaver eller guitarr och flere gånger — i skillingtryck och visböcker, senast 1852 — trycktes, men väl nu är förgäten: Från det höga ingen stråle lyste. Hemsk var natten, mörker omgaf mig. Ensam stod jag och för mörkret ryste; törnbeväxt och ojämn var min stig. Djup var natten, som sig kring mig bredde; vilse jag i öknen irrade; ingen vän mig öfver branten ledde; kring mig våldsamt stormen rasade. I mitt kval jag ville söka döden, redan gripen af förtviflans hand; för att sluta mina sorgsna öden själf jag ville slita lifvets band. Meteoren lik uti mitt hjärta hoppets stråle hastigt fladdrade, men försvann uti min djupa smärta. Äter utan tröst jag i r r a d e. Skall då evigt detta kvalda hjärta — så jag tänkte — sucka efter tröst? Jag om lindring himlen i min smärta bad, men han var sluten för min röst. Då, lik morgonrodnans första ljusning, ett eteriskt sken ur dimman bröt: Vänskap kom, och vid dess milda tjusning lugn och sällhet till mitt hjärta flöt. * Den 25:te september 1828 slog hon upp blicken till de renare, klarare synerna ofvan jordlifvets töcken. Birger Schöldström. Stor i det lilla. ter i det lilla — då du fylla skall din plikt såväl s©m någen Kär i världen.
A den öfriga nästan alldeles skoglösa och öppna samt af sandig jordmån bestående del af Kronoparken hafva tid efter annan flere omkringboende hemmansegare och andre enskilde personer, i grund af Konungens Befallningshafvandes och Kronobetjeningens Städjebref, fått begagna större och mindre trakter och inhägnader, om hvilkas återställande och utläggande till Kronoparker, äfvensom om Skatteköp å någon del af dem, samt i öfrigt om rätta gränsorne, för Kronoparkens område flere frågor och Rättegångar uppstått, hvilka till en del ännu äro oafgjorde. Sönnarlöfs Kungs Ohra, som består af 5i3 Tunneland, med en båttre jordmån, och belägen 2* mils väg från Bruket, har deremot icke varit af detsamma i mannaminne tillitad, sedan Skogen derå, för längre tid tillbaka, för Skoglöse Hemmansegares behof till Saltpeterkokning nästan helt och hållet skall 1700 Stats-Utskottets Betänkanderi. 'T^TK-r1 blifvit uthuggen och derefter icke kunnat vinna någon särdeles återväxt för den betesrätt derå, sorn åtskillige hemman i otten begagnade, och hvilken betesrätt blifvit vid dessa hemmans Rusthålls-indelning såsom Augmenter beräknad; Dock hade denna Kronopark, år 1769, genom Bruksbetjeningens åtgärd] med allmogens biträde blifvit instängd och der O . » efter år 1776, en plantering derpå verkstäld till 20 Tunneland, som ännu är fredad, och egde en Skogbevuxen delaf 11 Tunne-12 Kappeland.
Menen wärd Ledamot har prvfwosrsr, at Lenna gäswa skulle tagas af Ofwecflokker af den Bewillning, son, Bewillnings U-.stotkel föreslagit; härwid får jag den äran gifwa Niddeiskåpet och Adeln tilkälina, at detta öfwerfkoctet ej bliswer öfwer n,QOa Riksdaler om äret; men tillika, at ingen afkorrtning af Utffottct är päräknad, ehuru sadana ej Mera ntt stn hitintjls lära kunna undwtkas» Hertz Hsrr8teclr,^c>h»n ^xsl. Don uplvö/ rNtjg Grefwe lävvenbsuxk nu gifivit Ridderskapet och Ädcin -vors mycket oförwänmd; hon hode föreställt sig, or öfwerskottet af Beivilb ingen skulle biifwa ganska berydeligr och derföre tillika med Grefwe lck-nckbnri a-ckerr vetta biifwa de» säkraste och möjeligaste kilda!^. men stadnade nu aker i förlägenhet, hwadffor.ä sem häiril skulle urieS. Beqärte, nt Ridder skåpet och Adeln wille afbida hwad pairie de öfriga Sränden i denna fak kunna taga. Man kunde gifwa dem kilkänna, at Rederskapet 06) Adeln wal wille hjelpa, unn ku'.de bestämma Medle-i der lil. friherre Drivs, klric^nbans-inn. Ridr derstayet och Adeln tycke? wara fullkomligt enige t hnswudfakeiir af de har upgifna satt til i frägawaran» de Summas anskaffande, kior jag der af H rr lVäffoc k-jrvkönffiälä förestagna wara lättast wcrkstölidt.
Oct. 2 A. P. 451,589. Nov. P. 399, 451. — om utsträckning i Seglations-friheten emellan Blekinge och Skåne. Oct. 2 A. P. 4^2, 56o, 5go, 622. Nov. P. 3q5. — i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande, rörande befrielse för Gottlands Hemmansägare att underhålla Lastagebryggor vid de på ön varande Landtliamnar, samt de for Tullbevakningen in - 31 rättade så kallade StraiulridareBoställen, Oct. 2 A. P. 4^2, 55a, 570. Nov. P. 3p5. Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betänkanden, Memorial och ProtocollsUtdrag, angående RiksStåndens särskilte beslut i frågan om jemkning af Extra Roteringen i Riket. Dcc. P. 791. — i anledning af Motioner om skyndsammare verkställighet af en anbefalld åtgärd till beredande af utvidgade handelskol hållanden emellan Sverige och NorrigeNov. P. 113, 3p6, 45o. — i anledning af väckt Motion om behofvet af nya åtgärders vidtagande lill förekommande af oäkta Barns långsamma förstörelse i Stockholm genom nöd och elände. Nov. P. 113, 396,45f. Nov. 2 A. P. 128. angående RiksStåndens skiljaktiga beslut, i frågan rörande nödvändigheten af krönta Kohlskrindor och angående Kohlmätare. Nov. P. 444* Nov. 2 A. P. 70, i36, 635. — angående RiksStåndens beslut i fråga om en Köpings anläggande i Fryksände Socken af Wermlands Län. Nov. P. 445* Nov. 2 A. P. 3t, 134» 32i. •— i anledning af väckt Motion om byggnader å SoldateTorpen vid Östergöthlands LifGrenadierRegemente, samt desse Regementens befrielse från bevakning vid Wadstena Correclionslnrättning.
Sin ' kära gamla kamera flek han icke med sig. Hvilstolen står kvar — olåst, men den gamla rutiga schalen, han ständigt bar öfver axlarna, sändes hem till England. Iduns läsarinnor minnas väl » Tvärviggen på Peterhof »! Han är en europeisk ryktbarhet, som det nästan ingår i allmänbildningen att ha reda på. På sommaren 1895 utkom på svenska miss Harradens b o k: » Skepp som mötas i natten »; en fängslande skildring af lif vet i Davos, de bröstsjukas stad på Graubiindens alper. Davos-namnet hade bytts nt mot Peterhof, en onödig och fruktlös maskering, som genomskådades af alla dem den var afsedd att förvilla. I hela Davos fanns ingen, som läste miss Harradens bok, utan att känna igen, hvad som doldes under förklädnaden. Och de, som icke gjorde det själfva, hjälptes af sina skarpsyntare vänner. De minnesgoda pekade ut ej blott Davos som Peterhof, utan äfven den bleke stamgästen i Kurhaus mr Miquel som mr Alliston, enstöringen, tvärviggen, » the desagreable m a n », bokens hjälte. » Skepp, som mötas i natten » berättade — jag upprepar det för säkerhets skull — om en ung engelska, som k o m till Davos för att hvila ut och där i ett af pensionaten mötte en gammal landsman, som för sin trumpenhets skull döpts till tvärviggen. Ingen hade sett honom öppna sin mun, annat än då han var därtill alldeles nödd och tvungen, och hans ord föllo ständigt bittra och hårda. » Han var hvarken ful eller vacker, hvarken lång eller liten, hvarken ljus eller mörk. Han var mager och spenslig och något böjd. Men denna beskrifning kunde passa in på hvem som helst i Peterhof. Det fanns ingenting hos honom, som uppväckte medlidande, ej heller något poetiskt drag, som annars kunde skänka en viss helgd åt lidandet, såväl det andliga som det kroppsliga. Liksom hans ansikte saknade hans ögon uttryck. Där fanns ingen obestämd längtan, ingen trånad efter något aflägset, intet som kunde väcka vemodsfull sympati.
Ut, Den 24 Julli. -v,; Utdrag af Hrotocollet, hället hos Häglof!. Ridderskapetoch Adeln, wid Urtima Riksdagen i Orebro den 24 Iulii 1812. S. D. Instämde Högloft. Ridderskapet och Adeln i Walloch Borgare - Ståndets och det Hcderwärda Bonde-Scandets beslut att at Expeditions. Utssotlek uppdraga att författa underdånig ffrifwelse t il Kongl. Ma,:t med anhållan, det KonglMaj:t i Noder täcktes af de till Riksdags, kostnaderna anslagna finede! lata anordna hyres - afgifternc för RiksStåndens Klubbrum. Vt supra. klx krotocollo, 6. 5i I v erst olpe. Utdrag af protocollet, hällct hos Häglof!. Ridderskapet och Adeln, wid Urtima Riksdagen j Arebro den 24 Iulii iZra. SD. §öredroaos a nyo och biföllos Stats, Utskottets den 2; sistledne pa bordet lagda utlatanden: i:o. Angående Arfwoden för Respective RiksStandens samt Utskottens Secreterare och öfrige Tjenstemän. 2:0. Angående Arfwoden för Herr StatsCommitzarien Itzö delius och Öfwer - CommiSsarien Ek. Vt suprs. ^-x krotocollo, 6. Silverstolpe. soi4 Den 24 Julik. Utdrag af prstocollet, hället bos ^Zglofl. Ridderskapet och Adeln, wid Urtima Riksdagen i Orebro, den 24 Julik »812.
Verkställes ej inbetalning å bestämd tid, är låntagaren pligtig att för det till liqvid förfallna oguldna beloppet erlägga sex procent årlig ränta, intilldess betalning sker. 16:o. Alla kostnader, af hvad namn de vara må, som i följd af erhållna anslag eller lån föranledas för Riksgälds-kontoret, skola utan undantag bestridas eller godtgöras utaf den eller dem, som statsbidragen erhållit; och bör erforderlig föreskrift derom uti kontraktet införas. Derjemte anser Utskottet sig böra hemställa: att Rikets Ständer, vid anmälandet af sitt beslut rörande de af Utskottet nu föreslagna stadganden, måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes låta underrätta Fullmägtige i Riksgälds-kontoret ej mindre om de terminer, då beviljade statsbidrag böra utbetalas, än om sådana förändringar uti de för statsbidragens lyftning m. m. meddelade bestämmelser, som under arbetenas fortgång kunna varda i nåder medgifna. 64 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 79. I händelse af bifall härtill, torde i nu föreslagna § af Riksgälds-kontorets reglemente få införas följande tillägg: Jemte det ofvanstående stadganden blifvit i underdånighet anmälda, hafva Rikets Ständer anhållit, att Kongl. Maj:t täcktes låta underrätta Fullmägtige ej mindre om de terminer, då beviljade statsbidrag böra utbetalas, än om sådana förändringar uti de för statsbidragens lyftning m. m. meddelade bestämmelser, som under arbetenas fortgång kunna i nåder medgifvas. Stockholm den 3 Maj 1866. Stockholm, tryckt hos II. StatsUtskottets Utlåtande N:o 80. 1 ,1:0 NO. Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Maj 18G6, kl. 11 f. m. Utlåtande, i anledning af vädtla motioner, dels om fortsättande af arbetena å redan påbörjade stambanor, dels om anläggning af nya sådana banor, dels och om anvisande af statsbidrag för enskilda jernväg s-anläggning ar. (Rgs.-Afd.)
De kreditanstalter, som, med namnet Enskilda Banker, under sednare tider här i landet upkommit, hafva hitintills icke förmått förvärfva sig den stora allmänhetens förtroende, ett förhållande, som otvifvelaktig! antyder, att i sjelfva grunden för anordningen al ifrågav:de inrättningar finnes något eller mycket, som icke tillfredsställer allmänhetens rättvisa anspråk på trygghet i afseende å ett fortfarande fullgörande af dem åliggande förbindelser. Rättvisligen torde hvar och en böra vidgå, att den verksamhet, som sagde kreditanstalter utvecklat, varit välgörande under den stora delen af tiden förderas tillvaro, samt att de alltså kraftigt bidragit till den glädjande förkofran, som åtskilliga nyttiga näringar vunnit; men detta medgifvande bör ingalunda föranleda oss att förbise de stora vådor, som sjelfva beskaffenheten af dylika anstalter innebära, så framt deras verksamhet ej bevakas och begränsas. Såsom ett bevis härför må anföras, att under 1855, då Riksbankens utelöpande sedelstock, alldeles oberoende af BankStyrelsens tillgöranden, hade upnått det ditintills oerhörda beloppet af 80,4(10,000 rdr rmt, ansågo de enskilde bankernes styrelser en gynsam konjunktur för dem till skörd vara för handen, och utvidgade derföre, fastän helt frivilligt, sin sedelstock till det ditintills likaledes oerhörda beloppet af 31,600,000 rdr n. m., så att landets hela sedelstock sagde är alltså utgjorde 112 mill., då den under den föregående tiden, året 1854 undantaget, vanligen utgjorde emellan 60 och 6 5 mill.
Att ifrån den dag, som jordegare i vederb. ordning anmäler sig, för sitt eller sina hemman vilja, på sätt här ofvan sagdt blifvit, inbetala sin skatt, och.samma förpligtelse nogsamt fullgör, alla andra skattebidrag än den stipulerade grundskatten upliöra att från jorden affordras honom. g) Att skäligt afseende genom någon viss kapitalrabatt fästes på den blifvande bevillningens belopp, som lösegifvare måste åtaga sig, och som, sedan den blifvit fullt utredd och sednast 10 år efter skattelösens början, måste till siffra bestämmas. Jag vet alltförväl att man skall invända, att de sålunda beredda inkomsterna icke skola blifva tillräckliga till jernvägarnes bekostande, men jag svarar derpå, att man då är oförhindrad att tillgripa den utväg, som man nu tänker begagna, eller statskuldssystemet, ty man kan ju fondera dessa lån på löseskillingen för ifråga var: de grundskatter, fondera på desamma ett särskildt skuldsystem för sig, då man i allt fäll icke blifver förhindrad, att fort sätta det för landet angelägna jernvägsföretaget. Gr. Posse: Innan jag till besvarande uptager de anmärkmr, som blifvit framställda emot mitt förslag, ber jag att få afgifva en förklaring, hvarföre jag icke aflemnade motionen i ett mera fullständigt skick. Då man vill behandla en fråga af större betydenhet, kan man förfara på tvenne sätt. Antingen framlägger man frågan i ett fulländadt skick, utarbetad och utredd i alla dess specialiteter, hvilket sätt jag skulle vilja kalla det tlieoretiska; eller ock framställer man saken i dess enkla nakenhet, under förutsättning, att den sedermera, för att så säga, utarbetar sig sjelf. Jag har valt det sistnämnda sättet af den anledn., att jag ieke egt tillgång till de materialer, som fordrats för att till alla dess detaljer fullständigt utreda frågan, samt dessutom befarade, att om jag framkomme med ett detaljeradt förslag, så skulle mina motståndare kasta sig öfver dessa detaljer och fördränka hela hufvudfrågan i ett haf af små anmärkmr, hvilket sätt att mörda lifsfrågor ofta med mycken fördel begagnats.
Uti en hos Ridderskapét och Adeln väckt motion angående förbättring i de vid arméen anställda Läkares löneoch pensionsförhållanden har Herr F. A. Ge - Stata-Utskottets Utlåtande N:o 84. 27 derschiöld fastat uppmärksamhet å det ofördelaktiga skick, hvari arméens helsooch sju k vårds-väsende, i anseende till brist på läkare, sig befinner, och att sådant i icke oväsendtlig mån berodde af den omständighet, att arméens läkare, i fråga om löneoch pensionsvilkor, vore sämre lottade än med rättvisa och billighet öfverensstämde; i hvilket hänseende motionären anfört, bland annat, att dessa tjenstemän icke allenast under hela sin tjenstetid åtnjöte ringare aflöning än de officerare, vid hvars sida de tjenstgjorde och hvilkas faror de under ett krig måste dela, utan äfven voro utsatta för en styfmoderlig behandling, då, efter tjenstetidens slut, deras pensionering vidtoge, äfvensom vid tillfällen, då de till särskild tjenstgöring bortkommenderades; och hvad särskildt Bataljonsläkarne beträffar, vore dessa uteslutne från all delaktighet i de s. k. öfverskottsmedel, hvilka vid Indelta regementen funnes att tillgå och deraf alla öfriga vid regementet anställde såväl militäre som civilo tjenstemän komme i åtnjutande, — ett förhållande, sorn, enligt motionärens åsigt, saknade all skälig rättsgrund, helst bland do lägenheter, hvilka till bildande af omförmälda medel leinnado afkastning, eller ock af regementena på annat sätt disponerades, inginge ursprungliga indelningar, som förut tillkommit dels do kompanifältskärer, hvilkas plats på regementets stat intogos af Bataljonsläkarne, och dels Bataljonspredikanterne, hvilkas boställen blifvit indragne och anvisade till bestridande af aflöningen för de samtidigt med sistnämnda tjenstebefattningars upphörande tillkomne bataljonsläkare-tjensterne.
Dessutom får jag fästa uppmärksamheten derpå, att då, i afseende på dessa Verk, Rikets Ständer äro af samma natur, som hvar och en enskilt till sin cassa, måtte Rikets Ständer kunna föreskrifva hemlighet, när de det vilja, och huru som helst. Jag skulle tro, att ingen annan ändring erfordras, än att man borttager från orden StatsRådets protocoller, de derefter följande orden och dertill hörande acter, hvilka jag anser omöjligen kunna vara af den beskaffenhet att de icke böra återlemnas till Verken, till Cabinettet, GeneralÄdjutantsExpeditionen eller de adrni - 302 Den 29 Januarii e. m. nistrerande Verken, och då höra de vara offentliga, annars komraa vi till samma resultat, som hittills, då det var fråga om ett försäljningsföretag. Herr von Schulzenheim: I anledning af Herr Munck af Rosenschölds anmärkning, får jag fästa hans uppmärksamhet derpå, att jag ingenting föreslagit om KrigsExpeditionens protocoller; så mycket mindre, som de inbegripas ibland StatsRådets protocoller i allmänhet. Jag har blott föreslagit, att till nomenclaturen af de åtskilliga uppräknade Verken, måtte tilläggas KrigsExpedi~ tionen, emedan derstädes, likasom i de andra, förvaras handlingar, hvilkas offentliggörande kunde medföra våda för Riket. Friherre Cederström: Öfvertygad att ConstitulionsUtskottet väl lärer veta att med tillämpning af 56 och 81 §§ Reg.-Formen afskilja de i Ståndens Plena grundlagsvidrigt Väckta frågor om förändringar i grundlagarne, från de, i enlighet med grundlagens föreskrift, af Utskottet sjelf, eller af någon Riksdagsman, directe i Utskottet väckte frågor derom, samt Kongl. Propositioner, hvilka ensamt grundlagsenligt kunna komma under pröfning, att såsom beredde hvila till nästa Ständers afgörande, har jag ej deltagit uti discussionen häröfver: men hvad angår den nu förevarande frågan, så är det några yttranden, hvilka jag anhåller att få \ Den 29 Januarii e. m. 3o3 vederlägga.