Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
om sökt Löneförhöjning för KronoFogdarne’oeh Harads-Ski ifvarue i Götheborgs och Bohus Län; angående uplåteKe af en under Gripsholms Kongs-Ladugård lyd mule Lägenhet, kallad Tegel hagon; om yrkad förhöjning af Djeknepenningarne; rörande vackt fråga om Löneanslag för Lärare i Statshushållnings Vetenskapen , samt de Fria Statsforfattningnrnes eril iska Historia ; angående gjord Motion om inrättande af en gemensam Klubb för alla Riks-Slånden; örn sökt ExpeclanslÖn för Cornette» Friherre Casemir Sparre; rörande skattelösen af Jerkö Holme; om sökt löneanslag för en Expeditions Kronofogde i Vesterbotten; om uppförande på Indragniogsstat af 3:ne Lärarelöner vid Skeppsgosseskolan i Carlscrona; i anledning af särskilde väckte frågor om Kronans fisken; örn Pensions anslag för aflidne Stals-Commissarien YVidegrens oförsörjda Döttrar; angående nedsättning i Arrendet af Högsta och Lunda hemman; om Accords-ersattning för Öfverste Silfversköld; angående anslag till kostnaderna för Myntverkets iståndsättande; l fråga om betalning för den så kallade Eckerdtske Obligationen; om årlig underhålls - D n i g November f. m, siq Summa och Enkosäte för II. K. H. KronPriwsässau, i händelse Hén-né?
Hvad beträffar det, af motionären föreslagna alternativ, att all upbörd skulle öfverflyttas på kronofogdarne, så har olämpligheten af detta förslag, enligt mitt förmenande, helt och hållet blifvit i den, till Bet;det fogade, reservatio - 234 Den 18 April. lien ådagalagd, och tillåter jag mig afven, med den erfäVenhet jag, som gammal indelt officer, hunnit förvärfva, att förklara, att det alldeles icke skulle låta sig göra att öfverflytta upbörden på kronofogdarne. Det andra förslaget, att hos K. M. begära, att regementsskrifvaren skulle åläggas hålla sina upbördsstämmor på samma gång och på samma ställe som kronofogdarne, hvarigenom det ändamålet kunde vinnas, att räntegifvarne kunde på samma upbörds stäfnma erlägga hvad de skulle betala, anser jag ej vara utan tillämplighet. Det är visserligen saunt, att regementsskrifvarne utsätta sina upbördsstämmor till Januari eller Februari månad, och att detta är något tidigare än kronofogdarne vanligen förrätta sina up börder, men jag vet ingenting som hindrar dessa att äfven upbära kronotionde och hemmansräntor på samma gång som de förra. Dessutom förhåller det sig i allmänhet icke så, att regementsskrifvarne resa från sina hem vid hvarje förefallande upbörd af mindre betydenhet, utan har den praxis ofta iöljts, att de fått sig medlen tillsända. Att således hos K. M:t begära en generell förändring i upbördssättet för hela indelta arméen, finner jag ingalunda vara lämpligt, enär i de södra provinserna distanserna, i anseende till deras korta utsträckning, ej kunna förete några synnerliga svårigheter för upbördsresorna.
Då arbetas i degen mera mjöl, så att den blir mycket hård, samt 50 gram uppgjord pressjäst och lika mycket surdeg. Sedan får degen stå och jäsa till följande morgon, då den arbetas mycket, först i baktråget och sedan på bakskifvan. Då den åter jäst upp, bakas stora kakor, som sättas i varm ugn, då de äro uppjästa, och få stå der i 2 timmar, hvarefter de uttagas, öfverstrykas med varmt vatten och läggas mellan linne. Vill man ha limporna riktigt goda, uppkokas 1 liter sirup med \ liter kummin, som ställes att nästan kallna, och arbetas i degen, innan man bakar ut kakorna. O b s. Degen måste vara mycket hård och arbetas mycket, eljes blir brödet ej bra. Drycker. Enbärsdricka kan på följande sätt erhållas äfven i ett stadshushåll. 5 liter krossade enbär läggas i en stenkruka, derpå hälles lika mycket vatten (helst destilleradt). Då detta stått två dagar, hälles massan att rinna genom en handduk. Lagen bör ytterligare två gånger rinna genom bären. Derefter tagas nya 5 liter vatten, hvilka likaledes tre gånger få rinna genom bären. Detta tillika med den förra lagen kokas i 2 timmar, hälles sedan i en stenkruka att kallna och, när den är ljum, tillsättes för 5 öre pressjäst. Efter ett dygn hälles drickat i ett nytt kärl, så att ej bottensatsen medföljer, hvarefter det slås på buteljer. Kan användas efter åtta dagar. Teff. Smultronpunsch. En kanna vackra och väl mogna smultron hälles i ett större glaseller väl glaseradt stenkärl, derpå hälles 1 kanna fin och god arrak, hvilket får stå några dagar tills bären bli hvita. Bären få icke sönderstötas, och kärlet täckes väl, så att ej arraken förlorar sin kraft. Derefter kramas bä- ren, litet om sender, försigtigt genom en grof linneduk, så att allt det flytande blir för sig. Under tiden uppkokas 1 kanna vatten, hvari upplöses 4 il 5 " 8 fint socker. Sedan blandar man arraken och sockerlagen tillsammans, hvarefter punschen är färdig. Hallonpunsch göres på samma sätt. Efterrätter.
Utom hvad den Nådiga Propositionen härom innehåller, hafva Collegierne sig utlåtit, bland annat: att då Landt-, Statsoch Häradshöfd inge-boställen, enligt Författningarne, voro underkastade ordinarie rotering, hvarifrån någon befrielse icke vore för hemmanen al denna natur i Jemtland medgifven, samt, hvad Augmentshemmanen serskildt vidkomme, destomindre kuiide eller borde ega rum, sorn de icke vidare än med den dem åsatte ränta, utan förvandling, hittills bidragit till rustningens understöd, samt således från Iinektehållet obehörigen njutit befrielse; då de i orten varande inqvarterings-hemman ej heller kunde hädanefter få behålla deras hittills åtnjutne rotefrihet, enär nya löne-regleringen för indelta Armeen blifvit uppgjord med hänsigt lill öfveroch underbefälets skyldighet alt hemma i landet sjelfve förskaffa sig husrum, hvarföre nämnde hemman hädanefter icke annorlunda än emot ersättning syntes vara pligtige att inqvartering bestå; då de Kopparverket lill betjening underlagde hemman genom detta besvär icke fullgjorde någon emot roteringen egentligen svarande tunga, och följaktligen icke heller borde i och för samma betjening vidare från rotering undantagas, utan, om de till någon ersättning pröfvades berättigade, borde dertill i annan väg förhjelpas; så funno Collegierne, att alla desse nu uppräknade hemman, ieke-kunde ifrån beräkning Siatsftnit Occonomia-Vtskoltéiie Betänkande Sto 2 gr.'
Det är dess pligt, att pröfva, huruvida det finnér sina åsigter dermed öfverensstämma, eller ock att uppgifva skälen, när det finner afvikelse!’ derifrån böra ega rum. Den verkställande makten är icke tillåtet, att skilja emellan en Stat , som blott vegeterar och en Stat, som lefver. Sådan är dock syftningen af Friherre Anckarswärds förslag att göra skillnad emellan hvad Staten behöfvertill sin jemna gång, och hvad den kan behöfva, för att utveckla sina krafter i lika mån med andra Stater i Europa, att Statens medlemmar måtte kunna följa det stora budet, att växa till och föröka sig. Jag bekänner, att jag icke kännes vid någon sådan theori. Jag ser Staten, sådan den är i det ögonblick, då mig ålägges skyldigheten, att sörja för Staten och dess framtida tarfvor. Friherre Anckarswärd har 36 Den i 5 J a n u a r i i sagt, att penningens utgifvande eller till» bakahållande är den enda maktutöfning, som Ständerne ega. Att bevilja pennningar är, som ordet lyder, ett samtycke, icke en maktutöfning. Är fråga om att vägra penningeanslag, då kan termen vara riktig; men må det tillåtas mig säga, att det gifves andra krafter att göra gällande, än dylika maktutöfningar. Det finnes intet land, intet folk, der icke moraliska krafter kunna användas. Det är dessa moraliska krafter, som jag tror verka och uträtta mera för det stora målet att växa till och föröka sig, än att bevilja en penning eller afslå den. Sådane krafter äro verksamma i Folkförsamlingar; de yttra sig i deras öfverläggningar, deras beslut; och må det vara mig tillåtit säga, hvad jag är innerligen öfvertygad om, att nemligen under 20 år hafva dessa krafter• verkat, och med framgång. Jag ser en annan tid än jag har sett, och jag anar en bättre än jag nu ser. Jag vill heldre hugnas af detta hopp, än lefva i den misströstan, att det vore genom nekade penningar allenast man bör framtvinga det goda. Vill man tala om de förflutna tiderna, så vöre mycket att säga så om den ena som om den andra.
Med anledning häraf och då Utskottet jemväl för sin del anser minnet af ifrågavarande högtidliga och för så väl det Höga Konungaparet som Nationen betydelsefulla akt, hvilken Rikets Ständer, uppå nådig kallelse, öfvervarit, böra, på nu föreslagna, med äldre tiders bruk öfverensstämmande sätt, åt efterkommande bevaras, får Utskottet hos Rikets Ständer vördsamt hemställa, att, i anledning af Deras Kongl. Maj:ter Konungens och Drottningens Kröning, en skådepenning, med lämplig inskrift och sinnebild, måtte, i likhet med hvad som vid dylika högtidliga tillfällen förut egt rum, genom Banko-Styrelsens försorg och uppå Rikets Ständers Banks bekostnad, präglas till enahanda storlek, som i sådana fall tillförene varit bruklig, och att exemplar deraf måtte, på vanligt sätt, å Rikets Ständers vägnar, öfverlemnas i guld till Deras Kongl. Majtter och öfriga medlemmar af det Kongl. Huset, och utdelas i silfver till Deras Excellencer Rikets Herrar, Svenska och Norska StatsRådets Herrar Ledamöter, Herr Landtmarskalken och de 3:ne ofrälse Ståndens Talmän vid detta riksmöte samt Universiteterna i Upsala, Lund och Christiania, Kongl. Myntkabinettet, de högre elementar Bih. till Ii. St. Prot. 1859 & 1860. 6 Sami. 1 Afd. 15 Höft. 1 Banko-Utskottets Betänkande JYs 25. läroverk, som hafva myntsamlingar, Kongl Vitterhets-, Historieoch Antiqvitets-Akademiens Sekreterare och Bankens Myntkabinett, samt genom Riddarhus-Direktionen och de ofrälse Riks-Ståndens KansliDirektioner, tillställas i bronz hvar och en af de vid innevarande riksdag antecknade Riksdagsmän. Stockholm den 29 Maj 1860. Ank. lill Exp.-Utsk. den 1 Juni 1860, kl, 3 e. m.
Utsk. säger slutligen, att man icke behöfver befara det ifrågavarande anstalt skulle kunna låna sig till hjelpmedel att sprida och underhålla politisk oro i landet. »I detta hänseende», säger Utsk., »kan om denna institution stigas allt detsamma, som om det kon»stitutionela samhällsskicket i allmänhet; men då invändningen »icke får gälla såsom bevis för förkastligheten af systemet i sin »helhet, bör det ej heller få åberopas mot detta systems tillämp»ning på mindre kretsar af landet». Man måste likväl fästa upmärksamheten vid att dessa provincial-ständer skulle utses genom allmänna val, hvarigenom en demokratisk anda lätteligen i dem kunde blifva rådande. Det skulle kunna hända (hvartill jag alltid nödgas hänvisa), att dessa smärre församlingars åsigter kommo i konflikt med national-representationens; och då kan man väl icke säga, att den anmärkn., som icke gäller med afs:de på systemet i sin helhet, den gäller icke heller med afs:de på nu ifrågavide institution. Slutligen säger Utsk, att inom dessa mindre kretsar skulle komma att behandlas ämnen af vida ringare omfattning och långt mindre ömtålig beskaffenhet, än vid de allmänna Riksmötena. Hvar finns någon garanti härför? Den finns åtminstone icke i Utskis Betänk.; och motionerna äro af den omfattning, att dessa kommunal-representationer eller styrelser fastmera skola ega att befatta sig med alla möjliga, kommunen rörande, frågor. Men hvem svarar för, att icke bland dem förekomma sådane som, ehuru de närmast hafva afside å en provins, dock ganska djupt kunna ingripa i hela landets väl eller ve? På grund af dessa i största korthet anförda skäl,"anhåller jag vördsamt, att R. o. Ad. ville afslå Utsk. Betänk. Gr. Björnstjerna, Carl Magnus: Då detta Betänk, redan vunnit tre Stånds bifall, torde man icke behöfva mycket orda om detsamma. Kommunal-styrelse fanns i Sverige redan under hednatiden; den fortlefde sedan, till största nytta för landet, ända till en-väldets införande. Den utplånades då, men allt som frihetskänslan återvaknade, biet' begäret lifligare efter den gamla folkstyrelsen, nu fordrar nationen den och måste äfven få den.
Utskottets hemställan bifölls; 21.de Voterings-propositionerna godkändes. 30:de punkten. Utskottets yttrande lades till handlingarna. Utskottets inbjudning afslogs och voterings-propositionerna godkändes. 32:dra—37:de punkterna. Voterings-propositionerna godkändes. Yttrandet lades till handlingarna. 39:de punkten. Voterings-propositionen godkändes. 40:de punkten. Yttrandet lades till handlingar ne. 4i:sta—47:de punkterna. Voterings-propositionerna godkändes. S. D. Efter föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotlels den 45 och 48 dennes bordlagda Betänkande N:o 446, i anledning af väckt motion om Prot.-UIdrag den 28 Augns ti 1860. 661 förändring i sättet för upprättande af statistiska tabeller, som nu i Justiitie—StatsExpeditionen uppgöras, blef detta Betänkande af Ridderskapet och Adeln afslaget. S. I). Vid föredragning af Lag-Ulslwllels den 22 dennes på hordet lagda Memorial N:o 46, med förslag lill voterings-propositioner i anledning af de inom Riks-Stånden fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande al Utskottets Utlåtande N:o 39, innefattande yttrande öfver gjorda anmärkningar samt skiljaktiga beslut inom Riks-Stånden i anledning af Utskottets Betänkande N:o 20, öfver Kongl. Maj:ts Proposition med förslag till förordning angående mord, dråp och annan misshandel m. m., blelvo de i Memorialet föreslagna voterings-propositioner godkända. S. I). Föredrogs och bifölls Stats-Utskoltets den 25 dennes bordlagda Utlåtande N:o 162, i anledning af väckt motion om pension på Allmänna indragningsslaten åt enkan efter förre Lands-Sekreleraren i Gottlands län L. Hambraeus. Frän Vällofl. Borgare-Ståndet. S. 1).
Ty begynte vi först att blifva domare i äktenskapssaker, så drager strömmen oss med sig, så att vi också måste dekretera straff, och till slut dömma öfver lif och gods, och blifva sålunda dragna in uti och likasom öfverhöljda af verldsliga bestyr. Nu vet ju, Gud ske lof, hela verlden väl, med hvilken flit och möda jag har arbetat och ännu arbetar på, att de 2 regementer, det verldsliga och det andliga, må skiljas och söndras från hvarandra, och hvart och ett för sig undervisas om sin gerning och hålla sig dertill; ty det var just Påfvedömets både »Nöd» och »Bröd», Ren 8 Februari f. m. 321 »Bröd», att man förvirrade begge delarne och blandade dem så tillsammans, att intetdera af dem begge behöll sin makt och kraft och ratt, och att ingen rätt nu kan skilja dem från hvarandra. Det är det jag bedröfvar mig öfver, och skall väl med Guds hjelp vakta mig för, och blifva vid mitt embete, som Herren säger: »låt de döda begrafva sina döda, men gack du och förkunna Guds llike (Math. 8: 2.2). Sålunda vill jag nu ock svara eder, och derefter skolén .) göra». Till motsats mot dessa tänkesätt, som i sin innersta grund äro protestantismens egentliga kärna, upträdde reaktionen i det Tridentinska mötet (1563).
N:o .3 gjorda förslag till förändrad ly^ delse af 38 § i K. förordningen till förekommande af oloflig införsel och utförsel af varor, af d. 22 Dec. 1841, voterar ja; Den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. Utsk:ns ofvanbcrörde förslag. Efter det voteringen, hvarunder II. Ex. IlrGr. o. Landtm, bortgick och lemnade klubban till främste närvarande ledamoten Gr. Posse, Erik Arvidsson, blifvit slutad, befuunos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 22. Nej — 12. Fortsättningen af målets pröfning uppskjöts till eftermiddagens plenum. Lades på bordet nedannämnde från Utsk:n ankomne utlåt., mern. och betänk., nemi. från ti II. Stais - U l s kottet: N:o 159, i anledn. af K. M:s nåd. propos. till R. St. om anvisande af medel till arfvoden m. m. för lagberedningen Be v ilin i ngs-Uts kottet: N:o 19, ang;de ett af Hr Rosenblad, Bernh., hos H. R. o. Ad. väckt och af H. Ex. Hr Gr. Björnstjerna, Magnus, såsom motion upptaget förslag, i fråga om bevillningen för embetsoch tjenstemän, hvilka af Sverige och Norrige samfäldt åtnjuta aflöning eller traclameute; N:o 20, ang:de minskning i Ulsk:s cancellipersonal och vaktbetjent"; N:o 21, i anledn. af RiksStms olika beslut, ang:de grunderne för den blifvande allmänna bevilluingen, samt föreskrifterne för tillämpningen deraf; Lag-Utskottet.: N:o 65, i anledn. af gjorde anmärkn:r vid Utsk:s betänk. N:o 14, öfver dels K. M:s nåd. propos., ang:de förändrad lydelse af ]:a § i 23 cap.
Propos, anslaget för skrifmaterialier och expenser samt extra utgifter å 3:dje PIufvudTiteln, måtte bestämmas till 70,000 Itdr Ernt årligen, blef propos. till bifall å Utsk:s förevar:de hemställan först framstäld och besvarad med starka Nej, blandade med Ja, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemstälde om K. o. Ad. behagade bifalla K. M:ts Nåd. Propos. i denna del, samt sedan svaren härvid utfallit med starka Ja jemte åtskilliga Nej, förklarade det han ansåg Ja nu hafva varit öfvervägande. S-.le punkten. Denna punkt bifölls. 6:le och 7:de punlctcrne. Dessa punkter ansågos ej föranleda till annan åtgärd än alt läggas till handlingarne. Frih. Stael von Holstein: Jag får blott anmäla min reservation mot Ståndets beslut i 4:de punkten. II. E. o. Ad. åtskiljdes kl. nära 12 på natten. In fidem protocolli, Albert Munck. 414 Den 26 Mars. Thorsdagen den 26 Mars 1857. Plenum kl. 6 e. m. Justerades 3 prot.-utdr. för d. 23 och 24 dennes. Upliistes till justering och godkiindes ett från Exp:sUtsk under N:o 51 afgifvet förslag till R. St:rs underd. skrifvelse till K. M. ang. regleringen af utgifterne under RiksStatens Första HufvudTitel - Eöredrogs ett från ExpisUtsk. inkommet Mern. N:o 5 i enl. af återremiss å skrifvelse-förslaget N:o 46. Erih. Cederström, Rudolf: Det anmärkta förbiseendet har icke, på sätt en ledamot i Preste-St. yttrade vid ärendets föredragning, egt rum i följd af ett tryckfel, utan det har uppkommit deraf, att LagUtsk., som på begäran erhållit rättighet att sjelf läsa korrektur på sitt Betänk., i det handskrifna konceptet öfverhoppat detta ord, och ej heller märkt sådant vid korrekturläsningen.
Utskottet bar tagit detta ärende i öfvervägande; och då Rikets sednast församlade Ständer, jemte beslut att en afgift för hvarje mantalsskrifven person, af 12 sk. banko för man och 6 sk. samma mynt för qvinna, svarande emot den uti personliga skvddsafgiften beviljade nedsättning, skulle till folkundervisningens befrämjande utgöras inom hvarje socken i riket, tillika, enligt underdånig skrifvelse den 15 Maj 1845, enär flere socknar likväl, i anseende till fattigdom, eller ringa, eller på en alltför vidsträckt jordyta spridd, befolkning, komrae att i detta afseende fortfarande behöfva understöd af staten, å Riksgälds-kontoret anvisat en summa af 20,000 r:dr banko årligen, att, i mån af behofvet, utgå, till understöd R>ij folkskolelärares aflöning inom de socknar, der, enligt Kongl. Maj:ts nådiga pröfning, statsbidrag för sådant ändamål, i följd al särskilda omständigheter ochför!ulli anden> kunde blifva erforderligt, samt, enligt hos Utskottet vunnen upplysning, Kongl. Maj:t af berörde anslag, hvaraf, enligt Slats-kontorets räkenskaper, omkring 8,000 r:dr, för år räknadt, ännu linnas odisponerade, den 20 Januari 1847 i nåder beviljat understöd till betydligt belopp åt flera af de ifrågavarande socknarna, anser Utskottet något särskildt anslag i det af motionären uppgifne ändamål icke erfordras, hvadan hemställes, att Doktor Norströms motion icke måtte till någon åtgärd af Rikets Ständer föranleda. Stockholm den 5 Januari 1848. STOCKHOLM, rlmks & oranieeg* tuv1848. Stats-Utslc. N:o 16. t Arik. till Exp.-Utsk. d. 14 Jan., kl. 8 e. rn. Memorial.
Directionen trott sig böra bevilja ert understöd för den skadade karlen utölver dess pension eller för dess enka och barn, elter som skadan vant mer eller mindre betydlig, omständigheter mer eller mindre Ömmande; ej, som Riksdagsmannen Nils Erics, son förmenar, af orsak att fråga är om ett enskildt arbete, utan i likhet med hvad sorn lemnäs af Kongl. Maj t och Kronan. Herr Erkorn, Pehr /Idolph; Såsom Ledamot af Besvärsoch Oeconomieötskottet kunde jag ej finna CanalBolaget skyldigt till något skadestånds lemnande, utan ansåg det beroende af Bolagets ädelmod, att kanna sig Den 15 Juni. 297 förbundet till ersättning. Men efter de af Grefve Platen jemnade upplysningar finner jag att all fråga derom bör förfalla. Friherre Stael von Hollstein: Det är nu upplyst af Grefve von Platen, att vilkoret, det ingen ersättning skulle gifvas åt Rotehållare ne, ej från början varit beviljadt, emedan det sedermera genom Kongl. Resolutionen tillkommit. Härvid får jag äran nämna, att för skador vid Trollhätte Canalarbeten ersättning ägt rum; och då undantaget för Götha Canal ej varit ett primitivt vilkor, utan något som man sedan förskaffat sig, så äga Riksens Ständer begära ändring uti en dylik af CanalBolaget tillvägabragt beskattning på andra medborgare. Pensionen , som några sägas erhålla, är blott en fördel för Soldaten och ingen ersättning för Roten, som förlorat sin karl och har svårighet att få lega en annan i stället. Jag förny. ar alltså min begäran om återremiss af Utskottets Betänkande. Och blef, uppå derom af Herr Grefven och LandtMarskalken gjord proposition, den äskade återremissen af Ridderskapet och Adeln bifallen. Föredrogs å nyo StatsUtskottets den 12 dennes upplästa och pä bordet lagda Betänkande af den 9 dennes, angående Statsverket inkomster och deras beräkning i RiksStaten 298 Den i5 Juni. för nästkommande och påföljande år intill nästa Riksdag. Fiiherre Wirsen , Gustaf Fredrik, uppläste till Protocollet följande Dictamen: I anledning af Högloft.
Bcsn. och Ekon.-Utsk:s Helänkamle^ Av o 85. 5 muler de sednare åren blifvit tilldelad Gefle, Norrköping;och Malmö, skulle, om den lemnades rikets samtliga stapelstäder, påkalla en. så stor tillökning i bevaknings-perso 11 a le 11 i oell för dervid erforderliga kontroller, alt kostnaden derför icke motsvarade den fördel, sorn derigenom tillskyndades de mindre betydliga handelsplatserna, från hvilka staten icke kunde påräkna motsvarande ersättning i en högre tullinkomst. Utskottet, som alltså icke ansett sig kunna tillstyrka bifall lill motionen i sin helhet, har deremot icke kunnat undgå finna, det åtskilliga af de rikets stapelstäder, hvilka för närvarande äro 1 saknad af en sådan rättighet, likväl, med hänsigt lill den betydligare utrikes sjöfart, de idka, boule deraf komma i åtnjutande; och har det synts Utskottet billigt, alt de stapelstäder, hvilkas tullintrader uppgå lill de belopp, att kredit-upplagsrätt blifvit dem beviljad, jemväl måtte erhålla för 1-berörda af motionären yrkade rättighet, hvadan Utskottet ansett sig böra tillstyrka, att Rikets ^tänder måtte hos Kongl, Majit i underdånighet anhålla, att den några bland rikets stapelstäder redan lemnacle rättighet att få i annan stapelstad, utan föregången tullbehandling, omlasta och hemföra sina med skeppslägenhet till den sednare staden inkomna tullbara varor, måtte beviljas samtliga de stapelstäder, hvilka, enligt 1 4 § af underrättelserna lill 1845 års tullsta xa, ega kredit-upplagsrätt. Ank, till E\j).-4.'tsk. dea 9 Maj, ld. 5 e. ni. Bet ankar de, i anledning af väckt: motion, om af skaffande af skyldigheten för Rotehållare att inställa sig vid roleringsliqvida tion s-möten m. m. Från Uederv Bonde-ståndet har lill delta Utskott remitterats ett af Riksdags-/nl!makt i gen lierman Öbom från Norrbottens län ingifvet me - 6 Allm.