Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
LagUtskottets Betänkande N:o 6s). att ifrågavarande edsformulaire är, såsorn Hr Ribbing erinrat, i flere afseenden inveckladr, i inånga fall för vidsträckt och i andra åter ofullständigt} att borgenärs försäkran, det gäldenär fått tillgodonjuta de af honom qvitterade bevillnings-afdrag, är öfverflödig, enär borgenären ej kan, om qvittencet är sanningslöst, på samvete betyga, att hans bevakade fordran är rigtig och med uppgiften enlig} att enahanda anmärkning gäller i afseende på betygandet, att ej mer än laglig ränta blifvit beräknad eller I fordringen inbegripen ; att borgenärs-eden bör, lika som eder i allmänhet, vara enkel , tydlig och lättfattlig, och ej innehålla mer, än hvad som fordras för dess ändamål, som är att vinna öfvertygelse derom , att borgenärens anmälda fordringsanspråk ej är falskt och origtigt, eller på underslef eller olaglige aftal eller åtgärder grundad!} samt att, då alla möjliga olika fall ej kunna förutses och i det allmänna eds» LagVtskottets Betänkande N:o 62 67 formulairet upptagas, tiel bör lemnäs ät Domarens pröfning, om och hvilka tillägg eller ändringar i detta formulaire må, i anledning af förekommande serskilda omständigheter, utan upphäfvande af edens hufvudsaklig^ bestämmelser, ega rum. Dessa åsigter hafva föranledt Utskottets förslag t l:o att Kongl. Förordningen den 22 October 1818 , om edsformulaire i concursmål, måtte upphäfvas j 3:0 att det kortare och enklare edsformulaire, Utskottet anser lämpligt, måtte intagas i ConcursLagen samt ig:de § i 5:te Capitlet af denna Lag till den ändan erhålla följande redaction .'
Några skygga kvinnosilhouetter syntes på de platta taken, och dalen genljöd längre bort af näktergalens toner, ibland utbrutna af schakalens tjut. Och så en djup tystnad. Hudens vintervård. fjE » oktor J. Kastan skrifver följande om hudens vård nnder vintern: Vårt kroppsliga välbefinnande är i första rummet beroende af tillvaron af en bestämd o c h jämn kroppsvärme. Hvarje förändring känna vi strax såsom något obehagligt, men vi ha äfven i vår organism en hel rad hjälpmedel alt hålla kroppstemperaturen på samma höjd, o c h en af de viktigaste värmeregulatorer är hudväfnadens öfversta lager, den känslolösa o c h nervlösa ytterhuden. Till följd af sin sammansättning är den en dålig värmeledare, hvarigenom den å ena sidan hindrar en oproportionerlig värmeutstrålning till den oss omgifvande kallare luften och samtidigt skyddar oss mot ett alltför intensivt upptagande af värme. I ytterhuden utmynna emellertid en talrik mängd afloppskananaler från svettoch fettkörtlar, som utgjuta sitt innehåll på den fria hudytan, där det fördunstar. Denna fördunstning försiggår mycket fortare om sommaren än om vintern, hvilket har sin naturliga förklaring däri, att den varmare väderleken framkallar en lifligare afsöndring af vatten och upplösta fettsyror och en hastigare afdunstning på ytterhuden. Ehuru i den kärlo c h nervlösa ytterhuden icke kan vara tal om någon aktiv stoffväxlan, medför naturligtvis likväl den lifligare vattenafsöndringen om sommaren en rent mekanisk bortskaffning af förbrukade delar af ytterhuden, sä att organismen själf i förening med allmännafysiska förhållanden om sommaren utför en god del af hudreningen eller åtminstone underlättar denna i icke oväsentlig grad. Ansåge man icke en noggrann hudvård om sommaren såsom nödvändig af hänsyn till ens välbefinnande, behöfde man af hygieniska skäl icke skänka hudens skötsel så aRf ' IDUN mycken vård då som o m vintern. Detta låter i första ögonblicket löjligt, men är dock riktigt. Hudens vård är om vintern ojämförligt mycket nödvändigare än om sommaren.
Dä en olycklig erfarenhet alltid nog känbart meddelar kunskapen om bristerna, tror jag ock att Statens wäl fordrar Medborgarnes beständiga uppmärksamhet pä sättet att afhjelpa desta brister; det fordrar att hjelpmedlcu dertill upptäckas och uppgifwas; och det fordrar iner, att Nationen genom egen pröfning sär öfwcrtygelse om desta hjelpmedels nytta och rigtighet. Sä danas ett allmänt tankesätt, och endast detta allmänna tankesätt »verkställer sörbättringarne, utan sönderbrytande af Staten. Gä en motsatt »väg; lät ingen uppmärksamhet spännas pä Statens Grund-Försattningar; eller lät äfwen. ett litet antal Wise monopoliskt betrakta och uttänka förbättringsmcdlen; bjud sedan desta, äfwen högst fullkomligt uttänkta, medel helt twärt till Nationens antagande; Hon skall afslä dem, derföre att hon ej begriper dem: »välj äter att päföra Nationen dem genom öfwerrumpling eller »väld; Hon skall blifwa sörbättringarnes uppenbara fiende. Jag anser säledes de allmänna tänkesättens oafbrutna upplysande för den förnämsta trollkraften till Stats-Författuingars upp rätt hällan de och förbättring: den fullkomligaste skulle thy förutan ej 72 Expeditioner till Riks-Ständen. Lära sig, och den bristfälliga skulle nödvändigt Llifwa det ännu iner. Under hwilkendera af dessa titlar wi kunna föra den Constitution, ivart Fädernesland nu genom tvär åtgärd skall erhålla, är lätt att afgöra, dä wi för nägra fä weckor sedan blifwit tivärt wäckta nr Len försoffning, som Despotismen medför, till förhoppningen om en laglig frihets och dä tvärt Fäderneslands närwarande belägenhet är sädan, att vss ej möjligen kunnat tilldelas mer än ett ännu ringare antal wcckor till utarbetande af ett werk, som likwäl ärnäs att, Åtminstone genom sina hufwudgrunder, blifwa för Sekler gällande.
– Men hvarför stannar ni icke, utbrast Adolf häftigt, – och levererar batalj? Denne usling bör näpsas. Våra krafter äro väl föga eller intet underlägsna hans. Låt oss invänta honom! – Er önskan öfverensstämmer blott alltför mycket med min egen böjelse; men har ni glömt, för hvilka mål vi föresatt oss att lefva och verka? Skola vi, om icke nödvändigheten bjuder det, uppoffra de ringa krafter, öfver hvilka vi bjuda, i en strid, genom hvilken vi i händelse af seger blott vunnit hämd för en enskilt oförrätt? – Nej, sade Skytte och tryckte Drakes hand, – ni har rätt. Drake lemnade sin plats och började promenera öfver däck, utdelande ordres, samtalande med manskapet och alltemellanåt mätande afståndet mellan Scylla och dess förföljare. – Parker, sade han, – varsko rorgängaren och se till, att masterna på dender hålla ens! Löjtnant, låt släcka på stag och barduner Min vän, fortfor han till Skytte, – den omtalade nödvändigheten kan infinna sig. Scylla är en skarp bidevindseglare, men sålänge brisen icke är friskare, håller dender henne stången. Afståndet minskades synbart under förmiddagen. Vinden hade blifvit ojemn och under korta mellanskof så svag, att den knappt fyllde segeln. Man gjorde den iakttagelse, att förföljaren med sådan vind seglade bättre än Scylla. Drake var tyst och förbehållsam. Han besvarade helt kort de frågor, Skytte stundom ställde till honom. För att lätta Scyllas rörelser befallde han att flytta ankarne längre akterut och omstafva barlasten. Detta verkade något. Under den följande timmen höll Scylla trallen med Algernon Sidney, och afståndet förblef oförminskadt. Emellertid gjordes bogsertågen klara för den sannolika händelse, att stiltje skulle inträffa. Besättningens sinnesstämning var, såsom Ligelius anmärkt, dyster och nedslagen. Drakes ögon riktades tillfälligtvis på en karl, som med korslagda armar stödde sig mot bastingeringen och, hvarje gång han passerade förbi, betraktade honom med trotsiga blickar. Drake stannade hastigt framför honom. – Skjut upp dender trossen! befallde han. Mannen rörde sig ej ur stället. – Fort!
Lagas i nådigt öfvervägande och delaktighet i civilstatens pensions-inrättning kommissions-landtmätarne, jemte deras enkor och barn, medgifvas, med begagnande af de för detta ändamål anvisade medel; hvarjemte, för den händelse Kongl. Majit 4 Kongl, Maj.ts Nådiga Skrifuelséj N.o 72. skulle finna de utaf civil-statens fullmäktige uppgifne omständigheter påkalla någon åtgärd till pensions inrättningens fullkomliga betryggande emot hvarje häraf befarad olägenhet, Öfver-direklören i underdånighet hemställt, om icke tillika kunde stadgas, att kommissions-landtmätarne skulle utgöra en serskild afdelning med egna tillgångar, utan beröring i öfrigt med inrättningens tjensteinanuasamt enskilda enkeoch pupill-fonder. Kongl.
Ljus strömmar ut från de upplysta boningshusen, som begränsa torget, men ännu starkare från ett ungefär på midten upprest öppet tempel, och vid skenet kan han urskilja alla dessa olika figurer, dem man ej kan påträffa annat än i en sådan ort som Mentone, der sjelfva befolkningen är uppblandad och främlingstilloppet från alla håll och kanter låter en iakttagare få betrakta alla de olika ländernas ansigtstyper. Solbrynta, italienska flickansigten, omgjutna af svarta lockar, med stora bruna ögon och skälfvande, röda läppar skymta fram bredvid fina Gretchen-profiler, och hostande utmerglade sjuklingar med hektisk rodnad på de bleka kinderna och lugnsigtighetens tecken kring de insjunkna pupillerna sticka af mot traktens egna, kärnsunda bondfolk. Samma mångfald, som råder i utseendet, herrskar ock i tungomålen; franska och italienska korsas af tyska och engelska. Plötsligen börjar det stojande sorlet att minskas, allas blickar spana mot den gatöppning, hvarifrån processionen skall anlända. Man reser sig på tåspetsarne och bemödar sig att se öfver sina grannars hufvuden, ljudet af blåsinstrument höres, de troende blotta sina hjessor – tåget är i annalkande. Först kommer en rad unga karlar, klädda i svart från topp till tå, med stora förgylda lyktor fästa på långa stafvar, och efter dem municipalmusikens medlemmar, spelande en sorgmarsch. Härpå följer en lång skara svartklädda personer med långa brinnande ljus i händerna, och medan de gå sakta framåt sjunga de en entonig, latinsk korsång. Grånade, krökta gubbar gå här med stapplande steg bredvid arbetsföra män, blomstrande qvinnor, hvilkas fylliga ansigten man kan urskilja genom de svarta doken, och små femtill sex-åriga pojkar, som med spänd uppmärksamhet bära sina ljus och endast då och då våga kasta barnsliga, undrande blickar omkring sig. Det är till största delen folk från stadens lägre samhällsklasser, dessa lekmän som i qväll, inhöljda i de svarta mantlarne, taga del i den traditionella processionen, men huru olika de än äro till ålder, utseende och kön, ett hafva de gemensamt – andakten.
43 eller utgörande in natura uppsägas, eller varit af markegång beroende, må bibehållas, nemligen i Östergöthlands län: hvete, råg, korn, smör och dagsverken; i Hallands, Örebro och Vermlands län: råg, korn, bafre, smör och dagsverken; i Upsala, Stockholms, Södermanlands, Calmar, Gottlands, Jönköpings, Kronobergs, Elfsborgs, Skaraborgs, Vestmanlands, Götheborgs och Bohus samt Gefleborgs län: råg, korn, smör och dagsverken; i Stora Kopparbergs län: råg, korn, dagsverken och kol; i Christianstads, Blekinge och Malmöhus län: råg och korn; samt i Vesternorrlands, Vesterbottens, Jemtlands och Norrbottens län: korn och smör; ulan annan förändring, än alt persedlar af enahanda slag sammanföras för hvarje serskildt i jordeboken upplagen egendom, med iakttagande dervid, dels att alla ifrågavarande dagsverken förvandlas lill drängedagsverken efter förhållandet mellan desse sednares och öfriga dagsverkens värde, beräknadt till medeltalet af det för kronans så beskaffade räntor gällande maikegångspris för de 20 åren 1824— i843; dels ock alt endast helt dagsverke och öfrige räntepersedlarne, icke mindre än 1 kappe af spanmålen, 1 skålp. smör och 1 lunna kol utsättas; hvaremot det öfverskjutande, tillika med allt öfrigt af ordinarie räntan, förvandlas i penningar till ett för hvarje serskild i Jordeboken upptagen egendom sammanfördi belopp, med iakttagande, alt den del af räntan, som beror af markegång, beräknas efter medium af det för kronans räntor gällande markegångspris för ofvannämnda 20 år, likväl med jemnkning till fullt ski 11 ingial på det sätt, att till och med 6 rst. uteslutas, men högre runslycketal beräknas lill full skilling, samt att den sålunda uppkommande nya räntan endast utsattes i riksdaler och skilling, men öfverskjutande mindre tal försvinna; 2:o att alla lill embelsoch tjenste,nans aflöning samt allmänna verk och inrättningar, kyrkor och fromma stiftelser anslagne räntor och kronotionde, äfvensom rusthållens augmentsräntor, de ränte-och tionde-anslag för gästgifveriet färjor och färjkarlar, postbönder och brefbärare, som icke utgå af de hemman, med hvilka sådant onus, hvarom nu är fråga, finnes förenadt, samt räntor och tionde, som städer åtnjuta af andra än dem underlagda hemman, till statsverket indragas, på sätt och med de iakttagelser,
Efter att hafva omtalat, hurusom i den storartade, under utgifning varande engelska ordbokens tjänst ställt sig icke mindre än 1,300 frivilliga samlare, de flesta utan annan lön än äran, yttrar professor Gustaf Cederschiöld i sin för ett par år sedan utgifna broschyr » Några meddelanden om Svenska akademiens ordbok »: » Säkert är, att arbetet på den svenska ordboken skulle gå betydligt lättare och fortare, om företaget vunne större understöd från den svenska allmänheten; som det nu är, fördröjes ej sällan redigerandets fortgång däraf, att i samlingarna yppa sig luckor, som redaktörerna själfva i sista stund måste söka fylla. Ibland är det helt vanliga ord eller betydelser, på hvilka nog goda eller nog gamla eller nog unga exempel fattas. Här skulle frivillig hjälp hafva kunnat lätta väsentligt. Då Svenska akademien - för ett par år sedan i tidningar ställde en uppmaning till allmänheten att bidraga med insamlande af språkprof ur litteraturen, efterkoms denna uppmaningblott af några få personer. » Denna uppmaning lästes förmodligen då företrädesvis af män. Få se, hvad den nu har för verkan, då den genom en ordbokens ringa tjänarinna härmed upprepas för kvinnor! Tora Kjellberg. # Ett hjärtligt tack ber jag all härmed få uttala Ull alla de många, som i dessa dagar med anledning af tidningen Iduns 10-års-jubileum visat mig personligen och det företag jag leder så talrika prof på vänskap och välvälja. Enär den sistförflutna veckans nummer Idun utgjordes af julnumret, af hvilket långt i förväg måste göras färdigt, har jag ej förrän nu kunnat frambära detta mitt enkla, men varma tack. Med utmärkt högaktning Frithiof HellTberqr, IDUN 400 På julaftonen. » J.
Vidkommande det af Rikets Ständer anmärkta förhållandet med Landtrnäteri-Direktören Brandenburg, hvilken, ehuru utnämnd till Stads-Ingeniör i Götheborg, icke dess mindre fått uppbära lön som Ingeniör vid GeneralLand i mäteri-Kontoret, fann Kongl, Majrt, vid underdånig föredragning af denna 223 punkt af revisionsberättelsen den 12 Januari 1849 godt förklara, att vid det af Öfver-Direktörs-einbetet vid Landtmäteriet, uti dess afgifne underdåniga utlåtande, upplysta förhållande någon vidare åtgärd härvid icke erfordrades. Beträffande Rikets Ständers anhållan om reglering i afseedde på Norrska Statens andel i de samfälda kostnaderne för Svenska och Norrska handelns skyddande, har Kongl. Maj:t vid underdånig föredragning häraf den 4 Maj 1850, med särskildt fästadt afseende å beloppet af Norriges bidrag till andra för de förenade Rikena gemensamma utgifter, i nåder förklarat att, enär grunderna för de båda Rikenas ömsesidiga bidrag till alla förkommande unionella Statsutgifter lämpligast böra i ett sammanhang bestämmas, och frågan derom vore beroende på pröfningen af det förslag, Unions-Kommitteen i sådant hänseende afgifvit, Kongl. Maj:t, som ville taga nämnda förslag i nådigt öfvervägande, sedan detsamma hunnit genom Justitiä-departementet lill föredragning beredas, fann någon åtgärd i det nu anmälda ärendet för närvarande ej böra vidtagas. 1l2CD:o af den 16 September 1848, angående behofvet af särskilda föreskrifter om skyldigheten att bygga och underhålla sådana vägar, som i följd af laga skiften blifvit behöfliga (199).
Sin del icke funnit godt att härtill lemna nådigt bifall, samt staden och läroverket sålunda gått miste om de förmåner, som derigenom kunnat beredas byggnadsföretaget genom erhållande af fri tomtplats och bidrag till kostnadernas bestridande genom det gamla lärohusets försäljning, funnes härtill icke andra medel, än hvad som utaf stadens ringa tillgångar icke vore ovilkorligen behöfligt för andra ändamål, förutom de bidrag, som af enskilda personer kunde påräknas, helst stiftets byggnadskassa, som, enligt Skolstadgan, borde till skolbyggnader åtminstone bidraga, numera vore alldeles uttömd samt kyrkooch skolekassan, hvilken hittills nödtorftigt underhållit byggnaden, hade skuld utöfver tillgångarne. Åf sådan anledning har motionären, med förmälan att den 28 December 4850 uti Marstrand aflidit Mamsell Andrietta Lundborg, efter att hafva tillbra.;t hela sin lefnad i nämnda stad, äfvensom att, då, oaktadt derom utfärdade kungörelser, någon arfvinge till henne sig icke anmält, hennes qvarlåtenskap, 578 R:dr 41 sk. B:ko eller 808 R.dr 28 öre R:mt, hvilken innehafves af hennes förre förmyndare Rådmannen A. J. Boustedt, komme att såsom daua-arf tillfalla Kongl. Majit och Kronan, föreslagit att, för möjliggörande af ofvanberörda byggnadsföretag, Rikets Ständer måtte afstå Kongl. Majits och Kronans rätt till detta daua-arf, 808 Ridr 28 öre Runt med derå upplupna räntor, till lägre elementarläroverket i Marstrand, för ifrågaställde ombyggnad och utvidgning af dess läroverkshus. Af Stats—Utskottets Utlåtande N:o 54. 17 Af de vid motionen fogade handlingar har Utskottet inhemtat, att, enligt den 7 Februari 1851 förrättad bouppteckning å Mamsell Lundborgs qvarlåtenskap, behållningen i boet utgjort 578 R:dr 41 sk.
Det är en känd sak, att den förmodan länge varit rådande, att riksdagsärendernas afslutande bero på BancoUtsk. Denna har blifvit förstärkt af tidftingarna; och då en tilldragelse i Utsk. sisth tisdag, åsyftande att åt berörde opinion gifva en ogemen fart, blifvit inledd af en ledamot i PresteSt. och understödd af flera andra, är af beskaffenhet att kunna gifva en ytterligare förvillad riktning åt omdömet i denna del, så hoppas jag, att JL o. Ad. med tillfredsställelse skall emottaga underrättelsen derom, att sistl. gårdag blefvo alla inom Utsk. till föredragning färdiga ärender afgjorda. På financeafdeln. äro äfven alla ärender färdiga, med undantag af det enda, ang:de sedlarnas beskaffenhet. Jag har ansett mig skyldig upplysa detta i anledn. af tidningarnas oriktiga framställn:r i ämnet. Hr Dalman,-Wilh. Fredr.: Jemte det jag får förklara Gr. Frölich min tacksamhet för den meddelade upp - De» 9 April f. m. 7 5 lysningen derom, att alla till föredraga, färdiga mål inom BancoUtsk. äro afgjorda, får jag tillika lios Hr Gr. anhålla om uppgift på de mål, som icke äro färdiga till föredragning. Gr. Frölich: Då jag icke ur minnet vågar lemna den begärda uppgiften, torde det vara tillräckligt, att jag lofvar på e. 111. meddela densamma. Upplästes och lades på bordet nedannämnda inkomna ullåtin från Statsoch BevillningsUtskotten: IST:o 57. i anledn. af återremiss å betänk. N:o 56; N:o 58. i anledn. af väckt fråga om åtgärders vidtagande, för att upphjelpa fisket i Bohuslänska skärgården; BancoUtskottet: N:o 118. i anledn. af de inom R.iksSt:n gjorda anmärk:r vid Utsk:s memor.
Föräldrarne skola icke allenast tillhöra någon af Hufvudstadens Församlingar, utan äfven vara antingen döde eller intagne på Sjukhus eller annan Barmhertighets-Inrättning eller för brott arresterade, en partiel ändring redan blifvit vidtagen genom Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Kongl. Sundhets-Collegium af den 27 Februari i83o, hvaruti nemligen förordnas: ”att om vid utskrifning ”från (Allmänna) Barnbördshuset af en i fattigdom stadd Barnaföder”ska, anledning sig visar, att hon saknar utväg att förskaffa sig am”metjenst eller annan utväg till sitt och barnets försörjande, bör fö”reståndaren vid Barnbördshuset genast derom göra anmälan hos Öf”verStåthållare-Embetet i Polisärender, som, efter det omständigheterna ”blifvit undersökta och bestyrkta, äger att foga anstalt om Barnets ”intagande pä Allmänna Barnhuset • • Stuteri-Ofver-Styrelsen. Enligt dess Räkenskaper, som för år 182g blifvit granskade i Kongl. KammarRätten, med anmärkningar, men för år i83o ännu ej hunnit tillfullo revideras, utgjorde åren 182 9 och 18 50. Behållning-en 160. 2,540. ■ y 1 ' eller för begge åren tillsammans 2,500. utbalanceras till år 1831, såsom förskott för Ottenby Stuteri; men för hvilka medels användande redovisning ej blifvit aflemnad, enär förvaltningen derstädes ej tagit sin början förr än mot slutet af året i83o och detta Stuteries räkningar afslutats första gången med år i83i. * ( *45 ) Strömsholms S tu t c r i s Redogörelser hafva visat År 18 2 9. År 1830. i Debet.
Nåd, lika noggrant hafva de ock ingått i pröfning och öfvervägande, huruvida Statens tillgångar kunna medgifva så beskaffade bidrag, som Eder Kongl. Maj:t i Nåder föreslagit,' och om dessa bidrag möjligen stå att förena med de allmänna grunder, som ovilkorligen synas böra följas, då de Stadens fonder , som till Allmänna Magazins-Direktionens förvaltning blifvit öfver-1 lemnade , mäste användas för att afvärja en ho-; ande nöd , föranledd , endera af inträffad missväxt Eller andre händelser, derigenom stora och ovanliga behof kunna komma att uppstå. Efter den kännedom , som Riksens Ständer om Allmänna Magazins - Inrättningens tillstånd haft tillfälle inhemta , och i öfverensstämmelse med de principer, som synas böra ligga till grund för detta Verks styrelse och förvaltning, anse väl Riksens Ständer å ena sidan , att MagazinsInrättningens åliggande vara bör, att tillhandahålla Undsättnings Spanmål för de orter, som deraf äro i behof, men finna doek å den andra, att, så vida grunderna för Inrättningens-åtgärder i detta afseende ej så tili efterföljd bestämmas , att Inrättningen varder skadetös för dess utlag-’ de förskotter , skola fonderna småningom medtagas och Inrättningens obestånd deraf omsider blifva en oundviklig följd. Dessutom hysa Riksens Ständer för sin del den öfvertygelse, alt lika principer vid. undsättnigärs meddelande böra iakttagas, och att följaktligen invånarne i en Underdåniga Skrifvelser' gol Provins eller Stad icke må vederforas större förmån , än hvaraf en annan ock kan komma i åtnjutande , helst all rubbning i denna princip synes stridande bade mot rättvisa och billighet. Annorlunda än i enlighet med dessa skäl och grunder synes , efter Riksens Ständers tanka » Stockholms och Rikets öfrige Städers framtida rättighet till Undsättnings-Spanmåls erhållande, då en verklig nöd sådant fordrar , ej böra medgifvas, och efter andra förhållanden lärer ej heller Magayiins-Inrätfningén anses böra kunna med denna medverkande åtgärd sig befatta.
Åttonde Hu f<v udT it el n. 1823 års \nslag. Tillökning. Minskning. Lyshållning m. fl. utgifter för Kronans publika hus i Stockholm 4ooo Ackords-förskotter och ersättningar 6000 Fångars skjuts, underhåll m. rn 120000 Tillökning 40000 Remisslage 35oo Observations-och Uppbörds-proeenter 10000 Alanta Is-skrifnings-provision ... io5oo Restitutioner 4ooo Byggnader och Reparationer: i Stockholm, Kongl. Slottet 20000 d:o d:o öfrige Puhlike hus 2ÖOOO Tillökning . 12000 d:o d:o i Landsorterne . 35108 12 — Tillökning genom indelta räntornes rättande till verkliga förhållandet . . 861: 44* 6. Minskning genom indelta räntornes rättande till verkliga förhållandet . 323: 9. 7. d:o genom TiondeSpanmålens d:o och nedsättning i förslagspriset , 18: 44> 3. 342 5 10 Gästgifvares Dito 8860 Y 1 Minskning genom indelta räntornes rättande till verkliga förhållandet 240: 4* 9' d:o genom TiondeSpanmålens d:o och nedsättning i förslagspriset ... i3. 6. 240 18 3 Färjor och Färjekarlar 4* — Minskning genom indelta räntornes rättande till verkliga förhållandet , . i4o: 2. 10. d:o genom TiondeSpanmålens d:o och nedsättning i förslagspriset 1: 3g. 9.