Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det hade synts revisorerne, att med det å 2:dra hufvudliteln förslagsvis »ppförda anslaget till fångvården, hvilket hvarje år blifvit öfverskridet, den förändring lämpligen kunde och borde vidtagas, att detsamma delades uti 2:ne afdelningar, den ena för de bestämda och permanenta utgifterna, såsom styrelsens embetsoch tjenstemäns aflöning, med flera generela förvaltningskostnader, den andra för de fluktuerande, till beloppet endast approximativt beräkneliga, utgifterna, såsom förplägning, fångtransporter, bevakning o.s. v., till bestämmande af hvilken sednare afdelnings förslags-utgifter ett medium af fem föregående års kostnader kunde tagas till grund. För vinnande af lättare öfversigt och beräkning utaf de af ifrågavarande anslag bestridda, bestämda och permanenta utgifter, hafva Rikets Ständer, lika med revisorerne, ansett en fördelning af samma anslag böra ega runi; och fä Rikets Ständer alltså hos E. K. M. i underd. anhålla, det täcktes E. K. M. till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta nådig proposition, med förslag till fullständig arvodesstat för styrelsens embetsoch tjenstemäns aflöning, med flera i och för fångvården nödiga generela förvaltningskostnader, så att utgifterna för dessa ändamål kunna skiljas från sådana utgifter å det nuvarande fångvårds-anslaget, hvilka egentligen äro att betrakta såsom endast förslagsvis beräknade. Af 1845 års revisorer är vordet anmärkt, att fångarnes så kallade fliLpenningar fått till betydlig del användas under sjelfva fängelsetiden, ofta till Bih. till Ii. St. Skrifvelse, N.-o 192. ganska onyttiga effekter och varor, såsom exempel hvarpå blifvit anfördt redogörarens vid södra korrektions-inrättningen rättighet att ur förråderna, emot ersättning efter inköpspris, till fangarne utlemna varor till det pris, han funne godt bestämma, hvadan, i anseende till den icke obetydliga vinst, som härigenom tillskyndades redogöraren, det blefve stridande emot hans intresse att afböja flitpenningarnes användande vid sjelfva inrättningen.
Mynt-Verkets ställning i alla dess delar må genom trycket offentliggöras. Banco-Utskottet har erhållit remiss af följande inom Riks-Stånden väckte motioner, nemligen: 1:0 inom Preste-Ståndet, af Prosten Ödman, som föreslagit, att, enär Kongl. Bergs-Cöllegii förändrade organisation nu lärer vara fullbordad. Rikets Ständer ville, uti underd. skrifvelse, anhålla, det Kongl. Majrts förut fattade beslut om Mynt-Yerkets ställande under Kongl. Bergs-Collegii Öfver-Sytrelse måtte, så snart som möjligt, gå i fullbordan; varandes det såsom skäl för denna hemställan af Prosten ödman anfördt: 1:0 att det uti Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den 34 Juli* 183o stadgade vilkor för Hr Stats-Secreterarens för Handels-och Finance-Ärenden fortfarande befattning med Kongl. Myntet redan upphört; 2:0 att den i Banco-Reglementet föreskrifne Inventering å Kongl. Myntet, hvilken årligen i Januarii månad, eller oftare, der det nödigt pröfvas, bör anställas genom det StyrelseVerk, hvarunder Mynt-Inrättningen lyder, nu vore utan betydelse, enär Hr Stats-Secreteraren ensam utgör Öfver-Styrelsen, och i visst hänseende är sjelf redovisande, samt det Ombud, Banco-Fullmägtige till denna in - ■G Staisoch Banco-Utskolteiis Utlåtande ff.-o 5a. ventering sända, endast eger göra anmärkning i hvad Banken rörer; 3:o ,-itt vid en den s3 sistlidne Januarii hällen inventering det visat sig, att, då i Cassan hort contant finnas 12,902 R:dr 8 sk. 1 r:st, der likväl endast funnits 2,952 R:dr 8 sk. 1 r:st, och att resten, eller 10,000 R:dr, förvandlad i en Stockholms stads Diätsel-Commissions obligation, varit i Hr Stats-Secreteraren m. m.
Den 27 April', Rikets Herrar, f. d. General Gotiverneuren m. m. Herr Grefve Eric Runth utaf Vismar ska Pantskillingen innehar, samt Hans Excellences, i afseende på detta Lån, till StatsUtskottet inkomne ansökning. Enligt Riksens Höglofl. Ständers vid Riksdagen här i Stockholm arén, 1809 och 1810 vidtagne Beslut, har till Riksgälds - Contoiret blifvit öfverflyttadt det Lån af ett hundrade tjugu tusende Riksdaler B:o, sorn En af Rikets Herrar, f. d. General - Gouveneuren m. rn. Herr Grefve E. Bunth utaf Visrnarska Panlskillningen undfått emot säkerhet uti åtskilliga pantförskrifna och intecknade Fastighets - Egendomar, samt särskildt hypotheque af sjuttioåtta Actier uti SienkolsiVerket i Skåne. Uti den för nämndö Lån af Hans Excellenoe och dess Fru Grefvinna, född E. Charlotta von Wahrendorff, under den 28 Januari 1808 uthändigade förskrifning, hafva Låntagar^re, bland annat, förbundit sig att, utom årlig Renta till 5 för hundradet, efter tio års förlopp, återställa årligen en tiondedel af Capitalet, intill dess hela Capitalet blifvit guldet, och att, medan Lånet innehafves, vid hvarje års förlopp Rentan erlägga; vid äfventyr, att, om Rentans liqviderande utöfver trenne månader från dess förfallotid korn att dröja, skulle Capitalet då anses såsom till betalning förfallet, och det Hans Excellenoe och dess Fru Grefvinna lemnade .tillstånd att f^ Capitalet uti tio Den 27 April. 467
Slutligen får jag meddela den upplysning, att betänk, är af i Stånd bifallet; och jag hoppas, att hos R. o. Ad., hvars billighetskänsla aldrig förgäfves åberopas, de skäl, som tala för bifall, icke skola blifvit fåfängt anförda. Frih. von Knorring, Wollrath; Jag vill blott upplysningsvis nämna, att jag såsom en bland arfvingarna efter Enkefriherrinnan Hay gjort en dylik förlust på Landin, som Friherrinnan Eneskjöld; och för att framdeles komma i åtnjutande af samma ersättning, som är i fråga för den sistnämnda, begär jag nu afslag å StatsUtsts betänkande. Hr Stuart: Den siste talaren har citerat ett exempel af enahanda beskaffenhet med nu förevar, fråga, och flera andra exempel finnas visserligen, om man vill undersöka alla de fall, då enskilda fått vidkännas förluster till följd af embetsmäns vårdslöshet. Jag kan dock icke dela Gr. Horns åsigt, ali Representationen bör ersätta alla sådana försummelser hos embetsmännen; och en orättvisa blir således begången, om man beviljar här, hvad man vägrar andra, helst jag icke tror, hvad Friherrinnan Eneskjöld särskildt angår, att, sedan hennes begäran om afskrifning blifvit af K. M. afslagen , R. St. hafva större skäl att derå fästa afseende. Jag har emedlertid nu egentligen begärt ordet för att frångå min anhållan om propos. till afslag å betänk, och förenar mig med dem, som yrkat återremiss. Jag förmodar, att äfven de, som vilja bifalla afskrifningen, skola inse nödvändigheten af återremiss, sedan Hr af Billbergh upplyst, att den af Utsk. föreslagna skrifvelsen är alldeles öfverflödig, och då det dessutom torde vara angeläget, att Utsk. äfven upplyser, om Friherrinnan Eneskjöld icke redan fått någon ersättning på förhand; ty af betänkandet inhemtas endast, att K. M. återförvisat frågan om Revisorn Törnemans ersättningsskyldighet, utan att upplyst blifvit, hvad utgång denna del af saken sedermera fått. Frih. Palmstjerna, Carl Otto:
Majit antaget förslag till lönereglering för Landtoch Landtmäteri-staternc i provinserne samt till Rikets Ständer öfverlemnat alt afgöra, om och hvilka utvägar till beredande af tillgångar för denna lönereglering, kunde vara att vidtaga, samt att Rikets Ständer derefter, uti underdånig skrifvelse den September nämnde år, hos Kongl. Majit anmält, bland annat, att enär angelägenheten fordrade att, för beredande af åsyftad nedsättning uti skattebidragen, iagttaga möjligaste inskränkning uti stats-utgifterne, och dermed icke stöde tillsammans anvisandet af ett så betydligt anslag, sora den föreslagna regleringen i sin helhet skulle erfordra, medförande en tillökad utgift af omkring 120,000 Ridr Banco, samt då, ehuru det i flere hänseenden vore lämpligt och ledande till enkelhet, om åtminstone den förändring kunde tillvägabringa*, att, i öfverensstämmelse med det af KaromarCollegium och Stats-Contoret väckte och af Kongl. Majit i Nåder godkände förslag, de serskilda provisioner, procenter, med flere dylika förmoner, sora ännu vore landtslatens tjenstemän anslagne, blefve indragne och motsvarande bestämda löne-anslag anvisade, hvarigenom någon tillökning i statens utgifter i sjelfva verket icke uppstode, Rikets Ständer ej heller vore i tillfälle alt en sådan åtgärd föreslå, emedan icke utredt blifvit, huru stor del af de för Landlstatens tjenstemän beräknade extra inkomster af alla slag utgjordes af dylika, utaf allmänna medel utgående, ersättningar, så att deraf kunde bedömmas, hvad tillökning uti Staten, emot provisionernes indragning, skäligen kunde och borde uppföras; Rikets Ständer, med undantag af beslutad lönetillökning för Länsmän, och indragning af fjerdingsmans-lönerne jemte andra mindre löne-anslag, ansett sig icke kunna vidtaga någon åtgärd, i anledning af Kongl. Maj:ts högstberörde Nådiga skrifvelse. Kongl.
Uti en af Högvördige Preste-Ståndet till detta Utskott remitterad motion, har Prosten Säve, efter en framställning om förhållandet med Elementar-Läroverken och Gymnasierne inom Riket förr och nu, och det Skolsystem, som vid desamme blifvit följ It och ännu följes, anfört: att, sedan uti den i Stockholm år 1828 inrättade Elemenlar-skola och den tvänne år senare stiftade så kallade Hill ska Skolan å Barnängen, äfvensom Cathedral-skolan i Upsala, ynglingar bibringats de förberedande kunskaper, som erfordras för inträde till Universitetet; så bade häraf visat sig, alt Gymnasierne, hvilka blifvit stiftade för att ersätta El em en tar-sko lornes i äldre tider varande ofullkomlighet och inskränkthet, oell hvilka hittills uppfyllt en vigtig bestämmelse såsom öfvergångs-station från Elementarskolan till Universitetet, skulle blifva mindre af nöden i samma reon , som Lärdoms-skolorné erhö!lo en af Gymnasierne oberoende och för Högskolan eller Universitetet direct förberedande ändamålsenlig organisation; och att dessutom den strängare disciplin, som iagttages vidSkolorne, gjorde det lättare att der bibehålla ordning, flit och sedlighet, än vid Gymnasierne, der, oagtadt Ephorernes och Lärarnes bemödanden, sådant understudom visat sig ytterst svårt, i anseende till den större frihet, lär jungarne i Gymnasierne ega, hvilken, i tidigare åren, menligt inverkar på ungdomens både intellectuella och moraliska bildning. Man hade nemligen hört personer vid en mognare ålder klaga, att flere år af deras bästa ungdomstid blifvit vid Gymnasierne, om icke förspillde, dock genom eget oförstånd Allm. Besv.- och Elon.-Utslottets Betänkande, Avo 60. 9 och oförekommet sjelfsvåld mindre väl använde, så att de vid Universiteten nödgals återtaga en del af de skolstudier, som på förra stället blifvit ej blott icke underhållne, utan äfven ofta förglömde.
Enär likväl det är tillbörligt att församlingen häri i någon mån deltager, så föreslår jag, alt församlingen bekostar halfva lönen, hvarjemte densamma anskaffar nödig lokal, vedbrand, m. m. På del atl läraren i småskolan äfvenledes måtte vinna nödig uppmuntran, föreslår jag tillika, alt etl reservationsanslag måtte beviljas till tillräckligt belopp, hvaraf, efter anmälan al skolstyrelsen och inspektören, gratifikationsvis målto tilldelas löneförhöjning ål sådana lärare, som deraf gjort sig mera förtjente; börande dock en sådan gratifikation för hvarje gång icke öfverstiga 50 R:dr R:mt. 4:o Då den s. k. högre folkskolan är nödvändig såsom en föreningslänk emellan folkskolan och elpmeutarläroverken, bör den bibehållas enligt samma grun der och under samma vilkor, hvari den för närvarande befinner sig. Men då det 624 Motioner i Bonde-Ståndet 1862. N:o 387. år lika billigt som rättvist, att äfven läraren vid den högre folkskolan kominer i åtnjutande af en lämplig löneförhöjning efter vitsordad skicklighet och nit, så får jag föreslå, alt denna löneförhöjning bör utgå enligt samma beräkningsgrund, som för den fasta sockenskolans lärare, eller så, att under femton års fortsatt tjenstgöring, lönen småningom må kunna ökas til! dubbelt mot sitt ursprungliga belopp, eller till ett maximum af 2,000 R:dr Runt; likväl under det vilkor, alt för åtnjutande af en sådan löneförhöjning erfordras skolstyrelsens och skolinspektörens sam manstämmande vitsord om ådagalagd duglighet och nit i tjenslens utöfvande. 5:o Bland de till folkskolans bästa i sednare tid vidtagna åtgärder, tror jag mig med skäl kunna sätta i första rummet förordnandet af de s. k. skolinspektörerna ; men jag hyser likväl den oförgripliga öfvertvgelsen, alt denna i sig sjelf så nyttiga och välgörande institution, uti sitt närvarande, både olämpliga och ofull ständiga skick, långt ifrån uppfyller sin bestämmelse och utöfvar den helsosamma verkan, man med skäl haft rätt att af densamma förvänta.
Grefve von Platen, Baltzar Bogislaus, hemställde, om icke, till ådagaläggande deraf att Ridderskapets Och Adelns ifrågavarande beslut endast hade afseende på Hans Kongl. Höghet ArfPrimen, Jo eph Frans Osca k per sonligen , Hans Kongl. Höghets namn äfven borde uti Ridderskapets och Adelns ProtocollsUtdrag intagas. Uppå derom af Herr Grefven och LandtMarskalken framställd samt af Ridderskapet och Adein bifallen proposition, beslöts, det skulle Hans Kongl. Höghe t Arflhinsen Joseph Frans Oscars namn, å de tvenne ställen i ProtocollsUtdraget, der Hans Kongl. Höghet nämndes, äfven inflyta ; hvarefter och sedan berörde omständighet blifvit uti Protocoils Utdraget iakttagen , detsamma af Ridderskapet och Adeln, gillades. Upplästes och biföllos följande från Statsutskottet ankomne samt den 30 sistledne December på bordet lagde Memorial och Utlåtanden : ito Af den 24 sistledne December, angå* ende RiksdagsFullmägtigens för Landskrona Herr L. L. Edelberg» Memorial om Arbets-och Correctionshuslnrättning i Malmöhus Län. 2:0 Af den 24 sistledne December, i anledning af bemälte Herr L. L. Edelbergs Memorial om underhållandet af Landskrona Stads Hamn. Af den 24 sistledne December, angående bemälde Herr L. L Edelbergs Memorial om lån af Allmänna Medel i och för Landskrona Stads Kyrkobyggnad. 4:0 Af den 24 sistledne December, i anledning af Kongl. Majrts nådiga Remiss af Herr StatsCommissarien och Riddaren Widegrens ansökning örn förskott på arfvode. 5 0 Af den 19 sistledne December, angående kostnaden till tryckning af Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes Embets Berättelser om årsväxten och tillståndet i orterna, Friherre Klingspor, Fredric Philip, anförde skriftligen :
— Då jag således delar Herr Hjertås åsigt, och icke vill taga på mitt samvete, att befria den ena från beroendet af ett vacklande myntvärde, utan att veta den andra tryggad från ett än svårare tillstånd om 2 elier 3 år, kan jag ej annat än önska bifall till motionen, likväl med någon modificalion. Jag tror nemligen, att afbidandet af Konungens sanction till myntbestämningen hvarken är lämpligt eller nödigt. Konungen har sjelf haft initiativet i frågan om myntbestämningen vid denna Riksdag; och då Konungen uti sin Skrifvelse till Ständerna sagt, att Han vill veta ett slut på 1818 års moratorium; att Han ansåg detta moratorium såsom en öfyergångsåtgärd, hvarå Han förväntade ett Den 7 September f, m. i55 snart sint; att Han ansåg utvexling af silfver mot sedlar till det pris, som kunde bestämmas, absolut nödvändig för att bereda och bibehålla ordning i PenningeVerket; liar Ilan tydligen tillkännagifvit, att Han icke förväntar ett uppskof, intill dess man kunde återkomma till en myntbestämningsgrund af l\8 skill. Dessutom har ingen af Konungens Piådgifvare gjort anmärkning emot den föreslagne bestämningsgrunden till 128 sk.; och vi kunna således hoppas, att om Ständerna komma sams om beslutet, kan Konungens sanction derå med trygghet förväntas. Men för att ytterligare undanrödja den befarade tidsutdrägten, vill jag, jemte uteslutande af Konungens sanction, äfven föreslå en annan förändring af motionen. De återstående HufvudTitlarne inkomma oförtöfvadt, men innehålla icke några betydliga förändringar.
Banko, bestående i tomtören och några grundräntor, men hufvudsakligen arrende för stadens publika jordar samt ränta för en del utlånta medel. Af dessa inkomster, hvari tolagsmedlen 444 R:dr 35 sk. 3 rst. äro inberäknade, har, sedan staden för hamnbyggnaden ådragit sig en betydlig skuld, årliga tolagsmedlen blifvit såsom räntefrilt lån anvisade till hamnkassan, utan allt hopp om framtida återbetalning från hamntill stadskassan. Genom 33 Genom subskriberade medel lill belopp af 673 R:dr 16 sk. Banko sliflades år 1836 i staden en Sparbank, hvilken genom ett noggrannt och ordentligt bedrifvande så vunnit i förtroende, att insättningarne hvarje år varit i stigande. Sålanda utgjorde delägarnes fordringar den 31 December: 1848 67,195 R:dr 8 sk. Banko. 1849 75,136 » 35 » » 1850 81,253 » 27 » » och bade insatserne sistnämnde år skelt på- 2,498 motböcker. Sparbankens enskilda behållning utgjorde den 31 December: 1848 3,511 R;dr 19 sk. 6 rst. 1849 4,251 » i » — » 1850 5,135 » ii » 4 » Invid staden är nu uppförd en såkallad Holländsk väderqvarn, som blifvit skattlagd, och å hvilken stadens invånare få sin säd (örmålen. Falkenberg har icke under dessa Irenne år undergått någon väsendtlig förändring. Invänarnes antal uppgår till 917 personer, hvilka hafva sin utkomst genom åkerbruk, inrikes handel och sjöfart, handtverksrörelse och fiske. Åkerbruket är dock mindre lönande i anseende til! jordens magra och sandiga beskaffenhet, och handeln är icke uti tilltagande.
Uti förutnämnda Kongl. Majits nådiga Proposition (införd under M 32 i l:a Samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens Protokoller) har Kongl. Maj:t tillkännagifva!, att jernvägsarbetena å ofvan omförmiilde Unior dåmera så fortskridit, att den vestra stambanan blifvit för trafik öppnad från Göteborg till Göta kanal vid Töreboda, utgörande i längd 17 mil 3,400 fot, och den södra öppnad från Malmö till Sösdala, 6V3 mil, samt i det närmaste fullbordad från Sösdala till Finjasjön, ytterligare omkring 1 mil, och betydliga förarbeten verkställda från Stockholm till Södertelje och Katrineholm, och från Töreboda till Nerikes gräns å vestra, likasom från Falköping till sjön Stråken å södra stambanan. I fråga om fortsättning af Statens jernvägsbyggnader har Kongl. Maj:t, under hänvisning till de upplysningar och den utredning den af Kongl. Maj:t tillförordnade Undersöknings-kommittéens Betänkande innehåller, och med erinran om de skäl Rikets år 1834 församlade Ständer anfört för de då först beslutade stambanornas skyndsamma utförande, yttrat att dessa skäl syntes Kongl. Majit numera hafva erhållit ökad betydelse, sedan en icke ringa del af banorna blifvit färdig eller kommit under arbete, så att desamma, om arbetet kraftigt fullföljdes, kunde inom en icke aflägsen tidpunkt i hela sin utsträckning öppnas för allmänna rörelsen och sålunda bereda allt det gagn, som med dem varit afsedt och hvilket endast i mindre mån kan ernås så länge banornas slutpunkter icke blifvit sammanbundna.
I betraktande häraf och ehuru Utskottet, på sätt ofvanberördt är, finner betänkligt att till den uti Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition och ofvannämnde motioner föreslagna afskrifning tillstyrka Rikets Ständers bifall, har Utskottet likväl trott sig böra hemställa, att Rikets Ständer måtte medgifva, att verkställigheten af Högste Domstolens den 6 Maj 1843 gifne Utslag, i hvad detsamma angår Presidenten af Billbergh, Canzli-Rådet Valerius, KammarRätts-Rådet Winroth och Conlrollören Middendorff ådömd ersättningsskyldighet i och för den efter aflidne Tullförvaltaren Fine'r yppade balance, må på här ofvan anförda skäl anstå, intilldess Rikets Ständer vid sitt nästa sammanträde ånyo företaga frågan om ersättningsbeloppets indrifning eller afskrifvande; i sammanhang hvarmed och på det Kronans säkerhet må behörigen iakttagas, men, å andra sidan, bemälde personer icke, under afbidan af tnålets slutliga afgörande, sakna utväg för egen och familjers tarlliga bergning, Rikets Ständer torde finna lämpligt förordna, att, under tiden och intilldess beslut i detta ämne kan af Stats-Utskottets Utlåtande, N.o 88. Rikets näst sammanträdande Ständer varda meddeladt, den af Kongl. Maj;t i Nåder förordnade qvarstad kommer att fortfarande ega rum å af Billberghs, Valer ii, fVinroths och Midendorjffs fasta och lösa egendom, med undantag likväl, på sätt i likartade fall tillförene blifvit medgifvet, af bemälde embetsoch tjenstemän tillkommande löner och pensioner; och lärer, i händelse denna Utskottets hemställan skulle af Rikels Ständer bifallas, underd. skrifvelse härom böra till Kongl. Maj;t aflåtas. Stockholm den 28 November 1844. Reservationer.
Län under namn af Drottningholms och Swartsjö Län, med sin egen Stat och Betjening. — Stats-Utskottet känner icke hwad som föronläkit benna Inrättning; Men Stars - Utskottet inser - »2 3 4 Den 22 November. ser inkek hinder, hwarföre icke det sä kallaoe Swartsjö Län esser Färentuna Harad nu mä äterföras under LandshösdingenS i Stockholms Län styrelse, och den i följe deraf öfwerflödige Betjening kill Staten indragas. I öfwerensstämmelse med det af Stats-Ust skottek gjorde Förflag om en wist Summa till Kongs. Majns Hofhållning, skulle Stars-Werket hädanefter uphöra akt össtä aflöning för Stächällarena pä de Kongl, sotten med deras Secreterare, och de Last-Slotten underlydande Kongsgärdar med tillhörande Hemman och Lägenheter; som hittills rvarir under Kongl. l'Haj:kS c..Mda disposition, i Mäder öfmerlä! E>- till Riksens Ständer, att vin deras förwalrmng widcaga nödiga författningar, men alt Lusi-Slotten mev dertill hörande Byggnader och Lustparker sörblifwa under Kongl. Majus disposition kill Sommar-sejour för Kongl. Maj:t och veu Kongl. Furillen. Under den förmodan att detta Förslag af Kongl. Maj: c i Mäder amages, och att således Swa.tsjö Lans elier Färentuna Härads äterläggande under Stocholms Län, har Stars-Utskottet uppä sistnämnde Läna Stat flyttat afiöningen för den af ald..- för delta Härad eller Fögderi bestädde LandtStat Betjening bestående af r Krono-Fogde, i Härads »Skriswa.e, 2.'ne Fogde-Tjenare, r Länsman ch 3 FjerdingrmLn', hwilka tillhopa ätnjuta 14Z ^.dr indeidt samt 40 Rdr 3r H. oindelvt eller Contant.
Är det en roman? RÖNNE. Nej, det är en stämning. FRÖKEN SANDGREN. människa. Ja-a... den kan jag inte få låna af någon enda RÖNNE. genom att låna honom. Stackars er älsklingsförfattare, som ni uppmuntrar 80 FRÖKEN SANDGREN och vänder honom ryggen). (reser sig förnärmad Ja, det är aldeles för dyrt att köpa böcker. från vänster, de sammanträffa midt för dörren. Sörling ting i fru Bruhns öra, just som hon står i begrepp att gå in). (Sörling kommer från höger in i kabinettet, fru Bruhn blek och upprörd, böjer sig fram och hviskar enträget någon FRU BRUHN (skrattar). herr Sörling. Åh, det är väl ingenting så angeläget. Men stig på, SÖRLING lägen; håller sig under det följande med nervös oro i fru Bruhns närhet). (stiger in och hälsar; för FRÖKEN SANDGREN synbar blidhet). (hälsar Sörling med God morgon, herr Sörling. Hur står det till? SÖRLING. Jo, jag tackar, bra. FRÖKEN TÖRNBOM. Ni ser dålig ut. STENSTRÖM. Gårdagens ansträngningar hva? FRÖKEN SANDGREN. en blick på Rönne.) Det fins många som kunde ha godt af att lära det. Ja, herr Sörling var en särdeles artig kavaljer. (Med (till Stenström). Där fick du, artifex. Tålar du dig med det? STENSTRÖM. Åhnej, det var nog en annan som fick. DIREKTÖR BRUHN (från fonden). (Får syn på Sörling, som bugar sig.) God dag, herr Sörling; ni far väl med ut? Seså! Om en liten stund äro ekipagen för dörren. SÖRLING (bugar åter). Tackar. DIREKTÖR BRUHN. Vädret är briljant. FRÖKEN SANDGREN. stämdt gå hem först och ta mig en varmare kappa. FRU BRUHN. Men är det inte ändå en smula kallt? Jag får be Altid är Bertha lika förståndig. FRÖKEN LUNDBERG. Ja, jag är kanske också väl tunnklädd.