Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nordre eif, närmast Kongelfs stad, jemte ombyggnad af en der befintlig bro och särskildt hvad angår elfvens fördjupning nedanför staden till Saltsjön; får jag på anmodan af Kongelfs stads samhälle, härmed vördsamt anhålla det täcktes Rikets Ständer, till utförande af förstnämnde del af det ifrågaställa arbetet, nemligen uppmuddring af elfgrenen närmast Kongelf samt ombyggnad af dervarande bro, bevilja en anslagssumma af 74,500 R:dr R:mt, deraf ^:del såsom lån och §:delar utan återbetalningsskyldighet; och bifogas härjemte alla, ärendet rörande handlingar, utom upprättade kartor, hvilka, förvarade i Vägoch Vattenbyggnadsstyrelsens arkiv, derifrån torde, i fall af behof, infordras af Höglofl. Stats-Utskottet, till hvars behandling denna min motion sannolikt varder remitterad. Stockholm den 28 November 1862. Guslaf Rhodin. Motioner i Borgare-Ståndet 1862, JV? 126, JV$ 126. Af Herr IUlOdill t Om förhöjning af den för Häradsskrifvare bestämda pension ä indragningsstat. Ganska få, om några, tjenstemän i vårt land hafva så trägna, besvärliga, att icke säga, odrägliga tjenstegöromål som häradsskrifvarne, men deremot äro de ingalunda väl lottade i afseende på löneinkomster och pensionsrätt. En häradsskrifvares samtlige löneförmåner uppskattas till 2,000 R:dr, hvaraf en icke obetydlig del åtgår till resekostnader och aflöning åt biträde; och när han vid fyllda 65 år, hvilken ålder, i följd af hans ansträngande, för helsan skadliga arbete, högst sällan upphinnes, erhåller pension på indragningsstat, beaiik nas denna till endast 1,500 R:dr.
Bolren kan med allt sk&amp;l anbefallas åt både siria och stora gossar, synnerligast dock A t ungdomar pA omkring fjorton år. Tom Snwyer soui detektiv, af Mark Tzuain .. Ofversättning af Ermt Lundqvist. Pris 1 lw. Detektivhistorier och kriminalroinaner stå med ratta icke högt i kurs hos den allmanhet, som alskar god lektyr. Det är därför ined en staxlr misstro och en viss motvilja för sjalfva titeln, .som man Anyo g i r att se till, Ilvad den oförbrännelige Tom Sawyer nu skall ha för sig. Redan genoin omslagets vignetter och numret IV, antydes ett sarumanhang inecl de öfriga Tom Sawyer-böckerna. Har in % erinras, att det klsnder, som yttrats om den första af dessa böcker, galler denna typ för en sl~olpojlrshj~lte, icke sjalfva de arbeten, hvilka afven i denna form bara vittne om .Mark Twains berättartalang. Ett rykte sådant som hans, vinnes icke ~ i t m en sarskild begåfning för just det falt han odlar inom vai.lds1itteraturen. i Men man frtigar sig hvarför just ett barn skall väljas till barare af all den kraftiga komik som ai. förf. egen och som illa stammer med ett normalt rent barnasinne. Om man tanker sig Toms framtid s&amp; undrar man hur den skulle gestalta sig och hvarthiin all denna förslagenhet, denna hejdlösa afventyrslusta skulle föra honom; impulsiva rörelser af storsinthet och ädelmod iiro icke motstånd&amp;.rafter att lita p&amp;. Men huru m h g a unga tanka pti sMant då de läsa den lifliga berättels&amp;t, som verkligen handlar om mord, rtin och dylikt, som en detektiv brukar ha att ' syssla med, inen som dock ar mindre sspänriandes än man väntar sig, emedan lasaren hela tiden iir, så att saga, bakom kiilisserna, i sällskap med de båda gossarna.
Angående Fullmäktige tillhörande serskilda åligganden och uppdrag. § 197. Fullmäktige skola, vid början af hvarje år, granska Kommissariatets anteckningsböcker och protokoller, jemte Ombudsmannens diarium, för det näst föregångna året samt genomgå Slats-ltskottets Memorial, N:o 344. 45 och inventera de under Kommissariatets vård befintliga laneoch säkerhetsmed flera handlingar. § 198. En gång hvarje år böra Fullmäktige anställa besigtning å det till lokal för Riksgäldskontoret anvisade hus samt detta verks inventarier. Likaledes bör besigtning ärligen af Fullmäktige anställas å det under deras vård och inseende ställda hus, som begagnas till sessionsrum för liiks-slånden samt Rikets Ständers Utskott; egande Fullmäktige låta verkställa de reparationer och andra arbeten, som för nämnde egendomars vederbörliga underhållande erfordras; och må kostnaderna härför, äfvensom de för samma egendomar hittills utgående årliga afgifter, utaf Riksgälds-kontorets medel bestridas. § 199. Då Rikets Ständers Revisorer öfver Stats-, Bankooch Riksgälds-verken sammanträda, skola Fullmäktige till dem afgifva berättelse om Riksgälds-kontorets ställning och förvaltning under den tid, som Revisorernes granskning kommer att omfatta, och böra vid samma tillfälle serskilda berättelser af Kommissariatet och Ombudsmannen vid detta verk afgifvas och genom Fullmäktige till Revisorerne öfverlemnas. Dessutom skola Fullmäktige, vid nästa riksdags början, till Rikets Ständer afgifva och till Stats-utskottet aflemna en fullständig berättelse för hela den tid, som förflutit, sedan Fullmäktiges berättelse till Rikets nu församlade Ständer afgafs; börande jemväl serskilda berättelser för samma tid af Kommissariatet och Ombudsmannen då afgifvas och till Statsutskottet af Fullmäktige öfverlemnas. § 200.
Jo han Krooh, från och med månaden näst efter den, i hvilken han entledigas från Regements-kommissarie-befattningen, årlig pension... „ konstituex-ade andre Bataljons-läkaren vid Svea Artilleri-regemente Fredrik Adolf Zettergren, från och med månaden näst efter den, i hvilken han entledigas från Bataljonsläkare-förordnandet, årlig pension „ Kommissions-landtmätaren Ber Adolf Toll, från och med månaden näst efter den, i hvilken han ei-håller afsked, årlig pension „ Kronofogden i Norra och Södra Wedbo häraders fögderi af Jön köpings län Nils Fredrih Ekwall, vid afskedstagande!, derest han då styrker sig fortfarande vara af sjukdom hindrad från utöfningen af sin tjenst, årlig pension „ f. d. föreståndaren för Svenska Slöjdföreningens skola, Kapitenen Baltzar Cronstrand, en årlig pension af „ f. d. Landshöfdingen m. m. L. A. Brytz' enka, Fredrika Elisabeth Bosenberg, årlig pension af „ Navigationsskole-inspektören C. A. Betterssons enka.
För min del skulle jag anse, att inga så beskaffade medel af Utskotten borde föreslås; utan allenast att de hinder, som för enskiltas företag af sådan art kunde ligga i vägen, måtte undanrödjas: dock att Staten icke skulle dem med någre Fonder biträda; ej eller vara de enskiltas Commissionair. Säkerhet och garantier böra de enskilte ställa för så beskaffade sammansatta inrättningar, sorti kunna blifva af ett större inflytande på allmänna Crediten, och öfver dem våke allmänt inseende och controll. PrivatBanker, vigtiga för rprelsemedlens utveckling, kunna emedlertid efter min tanke, aldrig få någon annan solid grund, än af en föregående myntbestämning. 2:dra Frågan* Skall Spannmåls uppköp för allmän räkning fortfara? eller beläning deraf äga rum, med hvad modus och med hvad fond? skall, om beläning föreslås, denne Den 7 Jpril f. m. ske med Bancosedlar, med Statsobligationer, eller med räntebärande invisningar? Svar. Såsom permanent anstalt afstyrker jag.- allt sådant inblandande från det allmännas sida. Lån på Spanmål, som skulle förvaras hos låntagaren; anser jag osäkra Skulle åter Spanmålen afföias till NcderlagsMagaziner, kunde ej de längre afskiljda draga nytta deraf: Ingen låntagare kunde vara säker att få igen den spanmål som han belänt; Controllen blefve svår och Förvaltningen kostsam. Spanmål, som funnes upplagd i Städernes Magaziner och brandförsäkrad samt kunde ställas under allmän vård, likasom vid beläning af Jern och på en del andre vahror, må deremot visserligen få tjena som säker underpant för biträde i Discontväg på kona terminer. Undsättningar af Spanmål från Staten till enskilda, kunna komma att höra till omständigheternes befallande nödvändighet. De hafva förut funnits: de skola ätven hädanefter icke alltid kunna undvikas. Det måste i utomordentliga fall kunna blifva den angelägnaste Regeringsomsorg, att med hastiga biträden söka upplyila hvad genom enskiltas förmåga för tillfället icke vore möjligt att åstadkomma. Ett större
Konungen rigtade versbref från Leopold, för att solklart inse, med hvilken vämjelig rökelse hans gunst blef gäldad. Så talar man, emedan man ej känner, eller ej påminner sig, de mönster, efter hvilka dessa bref äro formade. Maneret af de Voltairiska Epitrerna tager sig, oaktadt all på härmningen använd talent, mindre väl ut i den samvetsgrannare och tungroddare Svenskan; men författarens fel är, helt enkelt, en i dessa bref rådande mindre god smak, eller en för vida sträckt inympning af fransyskhet. Önskligt vore visserligen, att hvarken Leopold, eller flere med honom, hade deri gått så långt. Men hvilka skarpa sanningar och dristiga förmaningar samme Leopold kunde djerfvas frambära, äfven offentligen: det visar hans berömda, och äfven i vår öfvertygelse berömvärda, Skaldebref i anledning af Anjala-förbundet. Innehållet af de vackra begynnelse-raderna: Monark! hvars dubbla höjd vi känne, Som konung och som enskild man: Du sanningen ej frukta kan; Din stora själ är gjord för henne – bekräftar sig alltigenom i sjelfva styckets värdiga frimodighet, och bekräftades ytterligare af det sätt, hvarpå Gustaf mottog den. Godt! genmäler man slutligen: men de, som så vittsordat eller bedömt honom, tillhörde likväl alltid hans vittra gunstlingar, hans akademister, hans hofmän; och de, som tala så än i dag, göra det på Svenska Akademiens vägnar; hvilken, såsom sjelf varande ett slags fortsättning af de förra, eller ett föråldradt hof-institut från den Gustavianska tiden, anser sig böra i det yttersta fortplanta ett visst mått af nämnda tids både vittra och politiska fördomar.
Majit behagade, jemlikt Stats-rudets underdåniga tillstyrkande, berörde förslag i nåder gilla, och befallte, att, i enlighet dermed, nådiga propositioner, sådane de finnas detta protokoll bilagda, skulle till Rikets Ständer aflåtas. Ex Protocollo, Carl Gust. Brusevitz. Kongl. Majil-s Nåd. Ant. tiil Exp.-Utsk. d. 25 Jan. 1851 lil. 2 e. m. KONGL. MAJ:TS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående vpplåtande till Romkyrkan i Kalmar aj arren de-inkomster ne utaf jordlägenheter, tillhörande Kalmar f. d. fästning. Gifven Stockholms Slott den 28 December 1850. Sedan Kong).
Då emellertid denna reglering icke kunde ske förr, än åtminstone endera af bemälde tjenstemän algått och, i sistnämnde fall, den återstående förklarat sig villig alt öfvertaga den lill begge befattningarne utsträckta Ijenslgöringsskyldighet, har E. K. Mit föreslagit, att nuvarande Registrator och Aktuarie, så länge de i dessa befattningar qvarstå och den nya Staten å dem icke tillämpades, måtte (å sig emellan lika fördela den sammanlagda aflöningen, utgörande enligt förslaget, för en Registrator och en Kanslist 3,700 Ridr, med 1,850 Ridr hvardera. Med bifall lill ofvanberörde förening af Regislralorsoch Akluarie-tjenslerna, hafva Rikets Ständer, i likhet med hvad rörande Kanslist-beställningar förut blifvit anfördt, ställt de för nämnde Kanslist äskade 1,200 Ridr till E. K. Mils nådiga disposition för alt användas lill biträde vid Aktuarieoch Registrators-tjenstens bestridande. c) Beträffande de af E. K. Mit för sex Kanslister i Kammarkollegii kansli äskade löneförhöjningar, hafva Rikets Ständer ansett nuvarande inkomsterna vid tjensterna Expeditions-111 sko Hels Förslag tilt underd. Skrifvelse N:o 218. 261 böra bibehållas och skillnaden deremellan och 1,000 R:dr för hvardera, eller 2,212 R:dr 50 öre, ställas till E. K. M:(s disposition för Kunslistgöromälens bestridande inom bemälda kansli. d) Då Advokatfiskal fortfarande behöfde ega lill sitt biträde, utom Kanslisten, en person med uppdrag alt på eget ansvar handlägga vissa ärenden, som nämnde Kanslist icke kunde medhinna jemte sina öfriga åligganden, har E. K.
M:s nåd. skrifvelse i fråga om bildande af ett nationalmuseum; N:o 203, i anledn. af väckt motion, att en sjöofficer måtte anställas till biträde vid fortsättningen af framlidne Amiralen af Klints sjö-charteverk; N:o 204, i anledn. af väckt motion om statsanslag för Östads barnhus; samt N:o 210, ang:de förskott å innevar. års stalsfyllnadssumma. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Då det är af vigt, alt det nu sednast på bordet lagda betänk, med skyndsamhet afgöres, anhåller jag, att detta mål måtte uppföras främst på föredragningslistan till nästa plenum. Uppå härefter af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd propos. biföll R. o. Ad., att StatsUtsk:s nu bordlagda mern. N:o 210 finge uppföras främst å föredragningslistan för nästa plenum. Vidare bordlädes ett från Bevilln.Utsk. inkommet mern. N:o 25, ang:de återlemnande af Riksdagsfullm. Fredrik von Zweigbergks motion om ändring i föreskrifterne för vederbörande tulltjenstemäns rättighet lill andel i de medel, som inflyta i följd af anmärkmr vid godsägares tull-angifningar, samt om anställande af en Statens ombudsman vid packhusen i stapelsläderne. H. R. o. Ad. åtskildes kl. 3 e. m. Iu fidem protocolli, Albert Munck. Onsdagen den 26 Februari 1845. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 10 prot.utdr. för d. 22 dennes. Justerades pleniprotm för d. 22 f. och e. m. samt d. 23 och 24 i sisth Januari månad. Upplästes följande af Hr Riben, Carl Wilh, inlemnade mern.:
Den är äfven derföre så mycket sorgligare och mera beklagansvärd. Den är intet annat, än det allmänna inneboende syndaförderfvet, hvilket uppenbarar sig i otaliga gestalter. Profeten Osea säger härom: »hörer, J Israels barn, Herrans ord, ty Herren häfver orsak till att straffa dem, sorn i landelia bo: ty der är ingen trohet, ingen kärlek, intet Guds ord i landelia; ulan Guds hädelse, lögn, mord, stöld och hor hafva fått öfverhanden, och den ena blodskulden hommer efter den andra; derföre skall landet stå jämmerliga, och allom inbyggarena illa gå.» — Hvad månne Profeten hade sagt, om han i våra dagar hade sett vårt land? En af dessa syndens mångfaldiga vederstyggliga gestalter är det, som här blifvit påpekad och sora nu må blifva föremål för den lagstiftande maktens allvarliga behjertande: det svärjes oförsynt, ja gudlöst i Sverige. — Eder och Guds namn missbrukas på ett gräsligt sätt. — Detta måste behjertas, så vida man icke vill stillatigande hylla gudlösheten och dermed draga ytterligare blodskulder öfver sig, öfver Konung och folk. — Man må ej säga: vi hafva lagar häremot; jag vet det med stor bedröfvelse, ty tillståndet är såsom ingen lag funnes häremot. Ar det en tröst att hafva lagar, som offentligen och enskildt stundligen trotsas, öfverträdas och gäckas? Det omnämnda allmänna förderfvet höres icke blott på gator och gränder, vägar och stigar, i hus och kamrar, på land och vatten, af hög och låg, prest och lekman; nej — sjelfva sjukbädden är ej fridlyst ifrån dessa hemska afgrundsljud. — Och — månne dödsbädden är det? — Menar man, att bönerna, om Guds förbannelse, — om djefvulens annammande, äro tomma ljud, hvilka förklinga lika hastigt, som de af hädiska läppar blifvit uttalade? Tror man, att denna »tungans eld» icke brännmärker samvetet, om man än skulle hafva den beklagansvärda förmågan att förqväfva förnimmelsen deraf?
Efter kl. 5 tages emot, och varar samqvä- met till kl. 1 0; inträffar någon särskild högtid samtidigt i familjen, utsträckes tiden till 11. V i d vite som ofvan får endast serveras kaffe med högst 4 sorters bröd (om sommaren lemonad med högst 3 sorters bröd), om vintern frukt, nötter eller apelsin — och vin blott då, som ofvan nämts, extra högtid tillstöter. Supén får bestå af högst 8 sorter kall skuret — häribiand kunna dock, i synnerhet vintertiden, högst tvänne sorter vara varma (t. ex. småbiff eller dito köttbullar) — antingen te, chokolad eller mjölk och blott i fall, som förut nämts, en varm rätt, vare sig stek eller gröt — aldrig båda. D e herrar, som äro öfver 20 år, få ett glas öl och en sup till smörgåsen — men hvad deröfver är, är förbjudet vid dubbelt vite mot hvad förut nämts. HELLBERG. Allra. Telef. » Väl använd arbetsdag gör hvilans timme skön; La societc. utgifvare: 2:dra årg. Utsrifningfstid: hvarje belgfri fredag. Infaller helgdag på fredagen, utgifves tidningen näst föreg. eller nästfölj. söckendag. Prenumeration sker: I landsorten: å postanstalterna. I Stockbolm: bos redaktionen, å Stadspostens bufvudkontor, i boklådorna samt å tidningskontoren tag nöjet ej till skänks, vinn det som mödans lön! » Ingen in trades afgift erlägges, men ingen får inskrifvas i sällskapet förr, än han varit med under minst 3 samqväm och sett, om eget skaplynne och egna böjelser kunna eller vilja underkasta sig de lifsprinciper, på hvilka » La société » är bygdt. Äfven ogifta personer af båda könen få blifva medlemmar, men ej aktiva, d. v. s. de hafva ej att hos sig emottaga » L a société ».
I utsökningsmål, der fråga är om for drings-anspråk, som härleder sig från inrop af varor på offentlig auction och är grundadt på ordentligen för dt auctions-protocoll, ege Konungens Befallningshafvande magt förständiga vederbörande 24 Lag-Utskottets Betankandej N\o 117. Under-executor att, i händelse gäldenären, dä sökandens påstående, enligt hvad i 2 Cap. 1 §. Utsöknings-Balken sägs, varder honom delgifvet, icke bestrider rigtigheten af krafvel, eller deremot något invänder, utlaga beloppet, jemte af Konungens Befallningshafvande bestämd ränta och kostnads-ersättning, samt sökanden detta tillhandahåller5 dock alt utmätning, enligt så beskaffadi beslut, ej må verkställas, innan utmätnings-för rättar en tagit skriftligt bevis, det gäldenär emot krafvel ej gör invändning, antingen af gäldcnären sjelf, eller, derest han ej är skrifkunnig eller ej vill beviset meddela, af två ojiifvige män', äfvensom ett sådant behandlingssätt icke i något fall och således ej eller i den händelse, att gäldenär emot hrafvet gör invändning och målet förthy kommer att fortgå, pä sätt eljest är i allmänhet föreskrifvet, må. för gäldenär medföra någon ökad kostnad utöfver den, som skolat uppstå, derest ofvanbcrörde utmätnings-rcsolution icke varit gifven. Stockholm den 25 Augusti 1840. STOCKHOLM. Tryckt hos A. G. Hellsten, 1840. Lag-Utskottets Betänkande, N:o 118. ^ l N:o 118. Aui., till Exp, Utsi. den 8 September, kl. i e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion, angående en närmare förklaring öfver Lagens stadganden, i fråga om skyldighet alt serskildt lagfara med hvarje öfverlåtelse af inköpt fast egendom. Höglofl.
Dessa sällskapers verksamhet må vara frivillig och uträtta, hvad den kan, men jag tror icke att den genom Statsanslag bör understödjas. Man 254 Den 26 Juni e. m har icke upgifvit, hvaruti den oafbrutna verksamhet skall komma att bestå, hvilken skall underlättas med det äskade anslaget. Om emissarie!' skola kringsändas, så hafva tankarne om nyttan af en sådan åtgärd varit ganska mycket delade, likasom om resultatet af försök i denna riktning. Ar åter meningen, att genom skrifters utdelande, söka sprida nykterhet i landet, så kan detta vara af fördelaktig inverkan men hufvudsakligast på det upväxande slägtet, ty det torde vara mindre antagligt, att de, som äro begifne på dryckenskap, läsa, behjerta och minnas dessa skrifter. Vid sådant förhållande tror jag att denna verksamhet bör öfverlemnas åt det enskilta nitet och omtankan. Frih. Cederström: Då jag nyss till min stora förundranhöVt en ledamot af StatsUtsk. såsom skäl för sitt tillstyrkande af bifall å Utsk:s förslag åberopa ett inkast, som likväl torde redan synas fullt vederlagdt inför hvar och en som utan förutfattad tanka, opartiskt tagit kännedom om innehållet af Hr Lagerhjelms reservation, anhåller jag, att, för den möjliga händelse att icke alla ledamöter tilläfventyrs haft tid och läglighet alt genomläsa denna reservation, densamma måtte, såsom ganska träffande, om än något bitande, blifva upläst, och att jag derefter återfår ordet, för att ytterligare utveckla detta ämne, hvilken utredning jag i mitt förra yttrande ansåg obehöflig, men numera finner till min förvåning nödvändig. Sedan denna upläsning försiggått, tilläde: Frih. Cederström: Den uplästa reservationen torde såsom jag förut antydt, innebära ett tillräckligt svar på Hr von Troils anförda, högst besynnerliga skäl, hvarföre jag deråt icke vill lemna annat svar.
Beträffande äter den sednare tillsatsen , sä ehuru det synes utgöra ett frän sjelfva gransknings - Sigården och hvarje Utskotts allmänna bestämmelse oskilljaktigt villkor att, pä remisoch handläggning af ett mål, utlåtande deröfver mä följa, får likväl, för beredandet af en ytterligare klarhet och fullständighet i redactionen, Utskottet hos Högloft. Ridderskapet och Adeln, Wällofl. Borgai eStändet och Hedervärda BondeStåndet -vördsamligen hemställa, om icke dem täcktes härutinnan jemka deras mening efter Bögvördige PresteSlåndets: 1 hvilket fall 2 dra momentet af 33 §. Riksdagsordningen skulle erhälla denna lydelse: LnzUtskottct tillkomne ock ntt gransta JustitiocOmbuclsmnnnens viel hvarje Riisdag a gifvande allmänna Redogörelse, samt årlign berättelser, äfvensom hans Ämbets Diar ier och Registratur, samt med utlåtande deröfver till R ksens Ständer inkomma. Stockholn^ den *4 October 1823. Constitutions Utskottets Bctänkandcn 265 N:o 66. Ankom den 13 October 1823. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Betänkanden, N:o 9.54. 281 stöd af Förfa Un inga mes bestämda föreskrift, kunnat fästa det afseende att Pension borde Wahlström tilldelas , Utskottet icke heller ansett sig böra dess förra yttrande i ämnet frånträda, utan får detsamma oförändradt till ytterligare pröfning framställa. I anledning af den anmärkning, som Hr Helsingius framställt, att nemligen Utskottet icke lika förfarit vid behandlingen af de Landshöfdingen Järta och Åssessoren Wahlström rörande Pensionsfrågor, får Utskottet förklara, att Utskottet icke kan medgifva samma anmärknings vigtighet, enär emellan desse frågor det olika förhållande ager ruin, att R.
Att denna åsigt delas > af många ledamöter inom detta Stånd, hafva vi på förmiddagen hört och att äfven K. M. Sjelf ansett sin makt icke blifva, genom afhändandet af dylika obetydliga mål, förminskad, derpå tror jag att man har det säkraste beviset uti den omständighet att K. M. vid 1844 års Riksdag aflat till R. St:r en propos., deri, med begäran om tillökning i antalet af Högsta Domstolens ledamöter, det afsågs, att alla administrativa besvärsmål skulle dragas under nämnde Domstol. Då ifrågavande förslag, i fall det af R. St:r antages, kommer att underställas K. M., som derigenom blifver i tillfälle att pröfva, huruvida K. M. anser detta förslag vara af beskaffenhet, bland annat, att åstadkomma inskränkning i Konungamakten, kommer man ju i tillfälle att med bestämdhet erfara hvad K. M. i ämnet tänker. Emellertid skulle jag tro att, till följe af hvad som hittills förelupit, man icke i detta afseende behöfver någonting frukta från K. M:s sida. Man har sagt, att derigenom att Depart:s-Chefen endast skulle vara närvar:de uti denna Regerings-Rätt, men icke ega rättighet att deltaga i 'besluten, skulle han der sitta såsom en stum åhörare. Så har jag icke upfattat förslaget och så bör man icke heller upfatta det, ty han kan, när de under hans Departement hörande ärender i Rätten förekomma, uti densamma taga plats, samt uti öfverläggningarne, ehuru ej i besluten deltaga. Således saknar denna anmärkn, all grund. Enär denna Regerings-Rätt blifvit satt i likhet med Högsta Domstolen, borde, säger man, K. M. äfven hafva uti densamma 2:ne röster. Jag anser detta icke vara af någon vigt, emedan K. M., såsom bekant är, uti Högsta