Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Betänkande angående ändringar och tillägg i 10. och 60. §.§. Regerings formen samt 5. §. 1. och 2. morn: Tryckfrihets Lagen jemte förslag till en ny §. mellan den 37. och 38. ang :de Naturalisation företogs och ankomne Protocolls LTtdrag lästes 40. f[0] 1: 448. Justerades Memorial ang :de Dechargen jemte åtföljande Protocolls Utdrag. — Förslag till ny §. mellan 37. och 38. Reg:sformen samt tillägg i 60. § Reg :formen. — Memorial ang :de ändringar i Tryckfrihets Lagen samt Protocolls Utdrag till Rådmannen Kjellander i enahanda ämne 41. f [0] 1: 464. Ankomne Protocolls Utdrag, Friherre Staél von Hollsteins motion ang :de anmärkningar mot Stats Secreterarne Grefve Mörner och Friherre 1 Virsén. — Lagman Rönqvists Memorial 1815 års Riksdags Const. Utskott 759 angående tillägg i 29. §. Reg :s formen och Lagman Stenhoffs angående ändring i Tryckfrihets Lagen uplästes. — Beslöts angående jemkning i 42. och 94. §.§. Regerings formen — ang:de 5. §. Tryckfrihets Lagen — ang:de ändring i 41. §. Regerings formen och om Landt Marskalkens vägran att framställa Proposition att Constitutions Utskottet borde upgifva skälen hvarföre enskildte Ledamöter ej fått afgifva sina Meningar till Riksens Ständer, och föreslogs en ny anmälan om ordet och i 4. §. Reg :s formen f[0]1: d: 19 Julii Justerades Utskottets svar ang:de Friherre Stael von Hollsteins anmärkning. — Ang :de Landt Marskalkens vägran. — Å Präst Ståndets återremiss af dechargen. — å Biskoppen Almqvists förslag ang:de en åtgärd vid Riksdags Besluten föredrogs och justerades Memorial. — Ang:de 42. och 94. §.§. Regeringsformen.
Vår ynnest etc. Jemte anmälan hurusom, under tillämpningen af stadgandet i nu gällande ehn rtse-sigi Hatat-förordning, angtde portofrihet för såtlane i behörig ordning stämplade broehurer, som icke öfverstiga 4 ark, någon gäng inträffat, alt skrifter, hvilka utgjort delar af en bok, tryckta bref med prenumeratiouslistor med mera, som icke rätteligen kunde benämnas brochurer, likväl blifvit under denna titel portofritt med posten afsände, håfven J, uti skrifvelse af den 8 sisth Oct., i und. hemställt, om icke, till förekommande af dylika missbruk, Oss skulle i nåder täckas förklara utgifvare af brochure, som till portofrihet för densamma sig anmäler, hädanefter vara ovillkorligen skyldig att dervid aflemna ett exemplar af den tryckta skriften, hvilken, då anmälan sker bos Vår Bef:h:dc eller magistrat, borde åtfölja den underrättelse derom, som lill eder ingår, hvarefter på eder pröfning skulle ankomma, om portofrihet för den anmälda skriften kunde på grund af Vår nåd. kungör, om stämplade pappersafgiften beviljas, eller icke; Och länder eder härå till nådigt svar samt egen och vederb. und. efterrättelse, det Wi, jemte bifall till eder i omförmälda afseende gjorda und. hemställan, funnit godt att, såsom ytterligare tillägg i fråga om beskaffenheten af de såsom brochurer ulgifna skrifter, för hvilka postfrihet må, enligt chartm-sigillataeförordningeus ofvanberörde stadgande, tillgodonjutas, i nåder förklara, alt med benämning brochure endast må förstås en mindre tryckt afhandling, fulländad i ett häfte; börande detta nåd. ben 24 Augusti e. m. 435 beslut, genom eder försorg, i Postoch Inrikcs-Tidningen införas, för att komma lill allmänhetens kännedom. Wi befalle eder Gud allsmäktig nådeligen. Stockholms Slott d. 2 Nov. 1833. CARL JOHAN. C. D. Skogman.
Vid öfvervägande af dessa nådiga framställningar har hos Rikets Ständer blifvit anmärkt, att hushållningen vid anskaffandet af varor och persedlar för Arméens förråd skulle vara i så måtto bristfällig, att, i anseende till vissa alltför strängt tillämpade formela bestämmelser, den uti författningarne (Kongl. Reglementet angående försäljningsupphandlingsoch entreprenad-auktioner af den 3 Juni 1824 § 3) åsyftade allmänna täflan i verkligheten blifvit i väsendtlig mån inskränkt, så att endast få spekulanter vågade inlåta sig uti dylika företag, hvarigenom varorna blefvo för slaten dyrare, på samma gång som näringsidkarnes anspråk förnärmades, och skulle härtill isynnerhet bidraga, dels att de uti Reglementet (§ 14) föreskrifna prof och modeller å alla varor vore på förband och för en tid af flera år till de ringaste detaljer fastställda, utan afseende derpå, alt mången gång varor af något afvikande beskaffenhet från det bestämda profvet, men billigare till pris, skulle lika väl uppfylla ändamålet, hvaraf följde att endast de personer, som under en längre tid arbetat på att inrätta sina tillverkningar i enlighet med de föreskrifna modellerna, kunde åstadkomma för Krigslörvaltningen antagliga varor, dels äfven den omständigheten, att de personer, som bade att verkställa varornas besigtning (Kongl. Förordningen den 20 December 1825) vore utsedde efter sådana grunder, som icke lemnadu full trygghet derför, all leverantörer - Expeditions-Ulskollets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 146. 487 nas rätt och fördel blefve behörigen bevakade, hvilket förhållande jemväl måste afskräcka från en allmännare täflan. Enär Rikets Ständer likväl icke kunna bedöma, i hvad mån de sålunda gjorda anmärkningarna lämpligen kunna och böra föranleda till ändring af hvad hitintills blifvit i berörda hänseende stadgadt, men de uppgifna omständigheterna likväl synas vara af den beskaffenhet, att de förtjena närmare utredning, hafva Rikets Ständer ansett sig böra hos E. K. Maj:t i underdånighet anhålla, det E. K.
Uppå af Hans Excellence Herr Grejven och LancltMarskalken framställd proposition blef Statsoch Banco-Utskottens ifrågavarande Utlåtande af Ridderskapet och Adelil bifallit. Herr Rosenqvist: Jag reserverar mig, och skall ej för denna gången besvära med votering. Företogs till pröfning Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets den 19 sistlidne December under ]N:o 170 afgifne, och den 8 derpåföljde Januarii e. 111. på bordet lagde, Förslag till jemkning uti RiksStåndens beslut, rörande Kyrkors sammanbyggnad, så vidt frågan angår beräkningen af Försam linga rnes röster vid votering, i händelse af delade meningar. Herr Tham, Wolrath: Då Ridderskapet och Adeln omfattat alia tillfällen, sorn kunna bidraga till Undervisnings-Verkens upphjelpande, hoppas jag att Ridderskapet och Adelil icke låter gå sig ur händerne den anledning, som inbjudningen att förena sig med BondeStåndet gifver, hvarigenom det blir 3 Stånds beslut deruppå, att Consistorium, efter Församlingarnas hörande och i samråd med dem och med KronoOmbud, bör uppgöra förslag till den ledigblifna lönens fördelning emellan Församlingar nes Skolor och Pastor , hvilket fördelnings för slag skall till Kongl. Maj:ts Nådiga fastställelse öfverlemnas. Antages icke denna inbjudning, så förfaller detta nyttiga förslag, då 2 Stånd stadnat emot 2, och frågan icke genom förstärkt Utskott kan afgöras. Den andra frågan, som skulle genom Utskottets förstärkning afgöras, synes mera likgiltig, och skulle jag tro, att Ridderskapet och Adeln kunde antaga det förslaget, att öfvergå till Presteoch BondeStåndens beslut, att de tvänne församlingarnes gemensamma pluralitet skall bestämma resultatet, i stället för att det skulle bestämmas genom särskilt pluralitet i hvarje församling. Skulle Ridderskapet och Adeln bifalla dessa båda saker, behöfves ingen votering, och då vinnes den förmån, att man kan bidraga till understöd för Skoleinrättningarne inom församlingarne. io8 Den i Febr u a l ii e. ra.
Lill odling af de i södra delen inom nämnde Län befintlige vidsträckta Mossar, hafva anmärkningar blifvit gjorde hos Vällofliee Borgare-Ståndet, sorn, i anledning deraf, återremitterat ämnet lill ytterligare handläggning af Utskotten; Men härvid få Utskotten vördsafpligétl anmäla, att berörde dess yttrande blifvit bifallet af Bögloflige Ridderskap pet och Adeln den i i samt af HögvÖrdige PresteStålidet och Hedervärda BondeSlåndet den 6 i nasti, månad; Hvarföre och då likmätigt 6g §. Regerings-formen, ärendet sålunda är afgjordt, Utskotten icke kunna detsamma under vidare åtgärd taga. Stockholm den i5 September i8a3. Stats-U ts kottets Betänkande!!. ^3i ,N:o 486. Ankom den 27 S^pt. 1823. Riksens Högloft. Ständers Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-£/tskotts Utlåtande, i anledning af vice Talemannen Jon Jonssons Motion, om ändring uti de angående Mörums Krono-Laxfiske utfärdade författningar* Från Hedervärda Bonde Ståndet har tili Statsoell Ekonomi-Utskottens gemensamma handläggning blifvit remitleradt ett at vice Talemannen Jon Jonsson från Blekinge, till Ståndet ingifvel Memorial, deruti a 11 fores, att, sedan Kongl Maj:t uti Rådig skrifvelse tili Karamar-Collegium at den October sisth år, förklarat sig icke 7 3-i Stats-Uukettets Betänka uden. vilja laga omedelbar befattning med den lif iUskdiige Strandboer ocii Fiskare i Listers noll Bräkne Härader inom ofvannämnde
— Jag tager slutligen detta förslag utan fruktan för följderna, emedan jag hyser förtroende till det Svenska folket, emedan jag ej fruktar att initiativ till brådstörtade förändringar och våldsamma omstörtningar skall utgå från den kategori af samhällets medlemmar, som man hittills snarare beskyllt för en hårdnackad konservatism, än för kärlek till omogna nyheter; emedan jag ej fruktar, att konungamakten skall kringskäras i ett land, der kärlek till Konungen alltid gått hand i liand med kärlek till friheten, — friheten, som ej är något nytt eller ovanligt för detta folk, ty det har från urminnes tider sjelft stiftat sina lagar och sjelft deltagit i deras tillämpning; och vi kunna till detta folk hysa förtroende, ty dess historia är ren och obefläckad; der finnes blott ett nedsudladt blad: J veten väl när det skrefs, Mina Hrr! det var för omkring hundra år sedan, och vi kunna ej neka, att det då fanns ett starkt Riddarhus. Jag lemnar min röst för det hvilande förslaget. Många ledamöter yttrade härtill bifall. Hr Stjernblad, Jules Edward: Jag anhåller, att med blott några ord få angifva min ståndpunkt i denna fråga. Min verksamhet har visserligen hittills endast varit inskränkt till kommunen, men äfven der kan man stadga sin öfvertygelse i vigtiga frågor, och i den nu föredragna har jag kommit derhän, att, ehuruväl den nuv:de representationen innehåller mycket 35a Ben 6 December. godt, innehåller den äfven mycket, som är absolut onyttigt. Den är ej tidsenlig, och den är absolut dålig, emedan den är orättvis och emedan den beröfvar landet många krafter, som ej under nuv:de förhållanden kunna verka till dess tjenst. Detta bevisas bäst deraf, att tid efter annan nya förslag till representationens ombildning blifvit framlagde. Det nu afgifna bar i mina ögon den stora förtjensten, att det uppställer samfälda val i stället för klassval. Det är framlagdt af en populär Regering, det omfattas af en massa bland landets tänkande män, och det älskas af folket. I dessa förhållanden hemtar jag stöd för min åsigt, att förslaget bör antagas.
Ayrshire-racen lyckades tillvinna sig allmänhetens förtroende och att, af detta skäl, Pembrokeshire-, Koigtländeroch Allgäuer-stammarne ej med hopp om framgång kunde användas till uppställande af nya slamhjordar, hvarjemte endast låga pris kunde erhållas för arrendedjuren af sistnämnde stammar; — alt i Avrshire-holländerierne, fyra till antalet, hvilka uteslutande kunde komma i fråga att förökas, morlaliteten bland kalfvarne under de första åren var ovanligt stor, så att de unga qvigornas antal behöfdes för den ärliga insättningen i sjelfva stamhjordarne och icke lemnade något öfverskott till uppställande af nya holiänderier; — samt att den återstående utvägen, eller att från England inköpa djur, försl var stängd genom den derstädes gångbara lungsjukan, hvilken här i Riket föranledde det införselförbud för engelsk boskap, som gällde från 1849 till 1856, och sedermera, då detta förbud sistnämnda år modifierades, ansågs så länge som möjligt böra undvikas i anseende till den fara, som, oaktadt alla försigtighetsmått, dock måste åtfölja inköp af djur från ett land, der inga sanitära föreskrifter för busdjuren ega rum, och hvilken fara ökades genom de i Sverige gällande föreskrifter som icke tillåta användande af andra botemedel, än dödandet ej blott af de sjuka djuren, utan äfven af de friska, som med dem kommit i beröring.
Det är väl så länge önskan att göra Kronans tjenst är så stor att man tjenar för mindre aflöning än den bestämda; men om denna önskan småningom aftager af skäl, som för något hvar äro kända, så lärer väl icke återstå något annat, än att betala den vicarierande lika så mycket som den ordinarie tjenstemannen; ty om det händer alt den vicarierande förklarar sig icke vilja göra någon annan tjenst än den han innehar, — hvad skall verkets chef, eller någon annan, vidtaga för åtgärd, då det är förbjudet att förflytta någon, mot sin vilja, från den tjenst han innehar och hvilken han är berättigad att göra, så länge han dertill äger nödig skicklighet? Jag fruktar derföre, att det förslag, som Utsk. nu gjort, i verkställigheten förfelas. Jag tror ock, att när Kammar-collim har, på sätt som förut inhemtats, framlagt med öfvertygande skäl behofvet af flere ledamöters biträde i stället för dem som äro sjuklige och hvarken kunna uppföras på indragn.stat, eller för sjukdoms skull från deras tjenster afsättas, sä har man ingen annan utväg qvar, än att antingen bevilja det ifrågavar. anslaget eller ock se ärendena ligga nere i ett embetsverk af den vigt som Kammar-collim, genom hvilka uppskof och hinder i göromålens gång Röket i allmänhet blifver lidande. Om R. o. Ad. bevil jäv det anslag, som K. M. äskat, så är det ju klart, att, i den händelse sjukligheten för de personer , som innehafva ordinarie tjenster, skulle upphöra ; så upphörer äfven anslagets begagnande, och då är ingen skada skedd; men i annan händelse inträffar hvad jag redan sagt. För Regerin är det visserligen lätt att lemna saken derhän och blott framdraga beslutet sådant som R. St. det fattat för att tirsägta förlamandet af Rikets tjenst. Men det bör icke kunna vara R. Stis vilja att, för den ringa besparingen af några tusen rsdr, låta så vigtiga göromål som Kammarcollegii ligga oafgjordo. Jag anhåller derföre vördsamt, att R. o. Ad. måtte återremittera betänkandet.
Stamholländerier, hvilka på vissa vilkor, och deribland erläggande af ett, i förhållande till stamhjordens storlek, bestämdt antal goda racedjur skulle öfverlåtas till enskilde, för saken nitiske och skicklige, jordbrukare, mot förbindelse att fullgöra de föreskrifter, som kunde finnas 4 Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande3 N:o 46• tjenlige för att befordra det afsedda ändamålet oell gifva Kronan säkerhet för Inrättningens ändamålsenliga vård och framgena bestånd; i hvilket afseende Aeademien föreslagit, att, till en början, Åtta Stam-holländerier, af omkring 20 djur hvartdera, på lämpliga, någorlunda jemnt öfver hela Riket fördelade, ställen måtte inrättas, och att sedermera af de från dem lefvererade djuren ytterligare Stam-holländerier malte bildas, så att småningom alla Länen dermed kunde hlifva försedde. Lika med Landtbruks-Academien ansåge Kongl. Maj:t det vara af stor vigt, att Stam-holländerier af utmärkt hornboskap och af sådane racer, som för olika orters localförhållanden kunde anses vara bäst passande, blefve på allmän bekostnad anskaffade, äfvensom att dessa Holländerier, som till en början kunde inskränkas lill ett antal af Åtta, lämpligast inrättades på det sätt och med de vilkor, som Landtbruks-Academien föreslagit, för att sedan, i mon af stammarnes tillväxt, utsprida racerne genom organiserandet af dylika Stam-holländerier i Rikets alla Län.
Kx protoeolio, L. ^ac^zzrazr. M-r/.rL lV»r^/A-r lV.o 2<?. 7 k/tdna^ a/ /^rotoeo/Zer d/nen ^ee/e^rrr^tr^-^nerrderr ^ /rd//et rrr/ö> /drrrr^ d/cr/:L XorrrrrrAerr r Ltcrt^-/löder derr /A drrrrrrrrnr rddd. lVär vars nde: llan8 Excellens du8titiss-8tat8-^lini8tern, llerr Orekve /lo§errö/rrd^ 8tat8-dädei>^ IIan8 l3xeellen8, llerr Orekve /^dwerr/r/e/nr ^ llerr Orekve ^/de/vnö>d^ lissi l^rilierre ^e,'/r/e/,rr^ Ilok-Oanrileren, l?>ilieri6 norr ^e/rrr/Lerr/rerrrr^ 8tat8-liädet, Orekve ^köed^ 8tat8-8eer6teraren norr //a,r,rrcrrrLdor^v 8tat8-8eeret«r3ren koredroA i underdäniZIiet - 5:o dlppZikt om l>eloppst »k indragen köi IäninA8-8panm3l ökver liela Riket. 8edan 8tat8-8ecr6t6raren, ak körekommen anledning oell med liäN8eende till Ronell.
M. behagat till Rikets Ständers Stats-utskott öfverlemna att vidtaga sådan åtgärd, hvarigenom de förskotter, som, enligt 2:ne af lands-kontoret i Götheborgs och Röhus län upprättade slutliqvider öfver 1831—1834 årens utbetalningar, i anledning af cholerafarsoten, blifvit utgifna, af landtränteriet med 1,823 r:dr 13 sk. 6 rst., samt af vederbörande redogörare med lil r:dr 1 sk. 2 rst, 48 Expeditions-Utskottets Förs'ag tid und. Skrifvelsej Ä.-o 3o. eller tillsammans 1,934 r:dr 14 sk. 8 rst., måtte varda i behörig ordning ersatta. Utaf högstberörda nådiga skrifvelse och dervid fogade handlingar hafva Rikets Ständer inhemtat, att, sedan fråga om dessa ersättningars liqviderande tid efter annan blifvit framställd, ej mindre hos Kommers-kollegium och Stats-kontoret, än ock hos Rikets Ständers Fullmägtige i Riksgälds-kontoret, äfvensom inför Rikets sednast församlade Ständers Stats-utskott, hade derefter, vid det förhållande, att ärendet, af anförda orsaker, likväl förblifvit oafgjordt, Stats-kontoret, som från Riksgälds-kontoret fått emottaga handlingarne i ämnet, uti underdånig skrifvelse den 13 Maji 1845, hos E. K. M. i underdånighet hemstält, att, enär de afgifna räkningarnes rigtighet icke kunde ifrågasättas, helst någon erinran deremot af Kommers-kollegium icke blifvit gjord, och då angeläget vore, att berörda, mer än 10 år gamla, fordringsposter blefvo liqviderade, deras belopp måtte få förskottsvis godtgöras af öfverskotterna å statsinkomsterna och vid nästpåföljde riksdag till afskrifning härå anmälas, så vida icke E. K. M. funne för godt att å extra utgiftsmedlen under riks-statens 8xle hufvudtitel denna godtgörelse i nåder anvisa.
Berättelse JV2 40, angående förrättad revision af Banko-diskontverkets räkenskaper och förvaltning för år 1862. Hvad i lista och 2:dra punkterna blifvit tillstyrkt godkändes, hvaremot Utskottets anmälan om Direktionen för Diskontverket meddelad decharge lades till handlingarne; och Memorial M 41, med hemställan om en gratifikation till vaktraästarne vid Ba n ko-disk ontverket. Bifölls. S. D. Föredrogs ånyo Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, J\s 12, i anledning af väckta frågor om förändring och förklaring af gällande stadganden, angående skyldighet att bygga och underhålla kyrko-, prestgårdsoch andra i 26 Kapitlet Byggninga hålken omförmälda allmänna byggnader. Betänkandet Infötts, med undantag af förra hemställan, sid. 7, hvilken återremitterades. Frän Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets följande Utlåtanden: M 121, i anledning af motioner i fråga om grundräntornas ka pita lisering. Det af Utskottet i ämnet framställda förslag (sid. 22) blef af Ståndet godkändt, dock med uteslutande af de på åttonde raden af samma förslag förekommande orden: lunika ingalunda böra rubbas.» M 122, i anledning af dels Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående för säljning till skatte af de s. k. Halländska kyrkohemmanet), och dels enskilde motionärers framställningar i ämnet. Bifölls. J\s 123, i anledning af dels Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående afsöndring af jord från Häradshöfdingebostället Hvetlanda Thomas och Kullagården i Ostra härad af Jönköpings län, dels enskild motionärs framställning derom. Bifölls. JVs 124, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, i fråga om ned sättning i räntan för åtskilliga skogslotter å kronoparken Kella Tall på Öland.
»Ja, så är det!» sade Elfrida och smög ändå närmare till makens bröst. »Allt går nu så lätt och så roligt. Allt är så behagligt, så angenämt. Vi vakna och vi somna ej numera i bekymmer, och mörka utsigter för framtiden och sjelfva den gryende morgondagen. Jag känner mig nu alltid glad, alltid lycklig, aldrig trött och uppgifven, hungrig och utvakad, som det väl i fordna dagar någon gång kunde hända.» »Ja, du må tro,» sade Waller, »att det var en syn som mången gång, de första åren af vårt äktenskap, höll på att slita hjertat ur bröstet på mig, när jag såg dig, du sybaritiskt uppfödda varelse, du fina späda orangeriblomma, som med dina små silkesfingrar förut aldrig vidrört annat än piano’ts elfenbens claviatur, guitarrens strängar, penseln och den subtilaste synål, att se dessa samma små händer förrätta grofva, hårda värf, att se dig i dessa förnöta dina dertill alldeles opassande lätta fina kläder, och icke hafva den ringaste utsigt att kunna skaffa dig nya, att se dig sträfva hela dagen och ofta fukta din hufvudgärd om natten med en tår, som du förgäfves försökte dölja för mig, för mig som ändå såg den, och, hvad värre, kände den bränna på mitt samvete, ty detta anklagade mig mången gång, att jag omvärft dig med min kärlek och mitt armod. »Ack, så du talar!» sade Elfrida. »Och hvad du misstog dig, om du den tiden verkligen kunde tro, att mina tårar flöto för mig, för min egen skull. Nej, nej, ur samma källa derifrån all den lycka flöt, som vi dock i rågadt mått egde, oaktadt all brist och fattigdom, allt saknande af hvad vi fordom varit vanda vid, ur samma källa flöto äfven mina tårar, ty de voro endast af kärlek.
Jag vill således icke nu ingå uti någon speciellare granskning af det förslag, som Landthruksacademien framställt, att här i landet, till hoskapsafvelns förbättring, inrätta 8 holländerier; och är för öfrigt öfvertygad, vid betraktande af den uppväxande hågen för landtmannayrket och den sakkännedom, som säkerligen finnes inom ett samfund, der så många kunniga och erfarna landtbrukare numera förena sina bemödanden att. utforska hvad som för jordbruket må vara nödigt, att det af Academien framställda förslaget förtjenar all uppmärksamhet. Jag vill således uteslutande hålla mig lill principen, och fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på vigten deraf, att i närvarande ögonblick icke blott en utan äfven flere utvägar begagnas, för att om möjligt upphjelpa den gren af vår landthushållning, som säkerligen hitintills varit mest eftersatt, nemligen boskapsskötseln. Det är visserligen ingen ibland oss, som icke har sig bekant den ogynnsamma ställning, hvari nästan alla våra näringar beklagligtvis nu befinna sig, och hvilket har sitt egentliga ursprung ifrån ett missförhållande emellan inoch export, föranledt af vår förnämsta exportartikels fall och rörelsecapilalels deraf uppkomna minskning. Knappast torde någon annan eller bättre utväg återstå för oss att afhjelpa detta, än derigenom alt vi bereda oss tillgång inom landet på produeter, som, utifrån införda, nu betunga vår handelsvåg; att vara betänkta på jordbrukets förkofran; och ingen gren deraf lofvar oss ett rikare fält, på hvilket vi kunna använda våra bemödanden, än just boskapsskötseln, emedan det är derifrån som medlen skola hemtas till upphjelpande af landlbrukets öfriga grenar, och emedan ladugårdsprodueter till eli belopp af flere millioner nu årligen utifrån införas. Dessa omständigheter hafva af K. M. säkerligen blifvit tagne i betraktande, och vågar jag hoppas, alt äfven R. St. måtte inse nödvändigheten af att i denna del icke alltförmycket inskränka de anslag, som för ändamålet erfordras.