Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Man kan vä! bär hafva några vackra Ekbackar, men norr om Östergöthland och Westergöthland kan ej Ekplanteringen drifvas till den höjd, att den kan uppfylla behofvet af Ekbark. Friherre Wrånge,V. Jag ömmar allt för mycket för de fattige, för att vilja, att de för min skull skulle gå med trädskor; men jag tror, att om man för ögonblicket ock skulle höja prisen pä lädret, skulle det snart hafva en öfvergång, när de, sorn hafva Ekskogar, hade fått uppmuntran att producera Ekbark, och lemnade erforderlig mängd. Jag kan således icke afstå från den votering jag begärt. Herr Grejven och LandtMatjhalken gjorde proposition till bifall af den utaf Utskottet å Ekebark så väl malen sorn omalen föreslagne Tull. Ropades Ja och Nej. Hvarefter Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, om Ridderskapet och! Adeln behagade å Ekebark i allmänhet antaga den inkommande TuUproctnten till 10 och den utgåesidn till 5. fien. 18 Augusti t. m. Herr Tham: Jag snhåller endast att, i händelse »f votering, få föreslå, att i contrapropositionen införsel tullen sättes till 5 procent. Friherre Wrangel'. Jag afstår från min begäran om votering, i händelse införseltullen bestämmes till 10, och utförseltullen till 5 procent. Herr Grefven och LandtMarskalken förnyade den af honom sist gjorde proposition, hvilken af Ridderakapet och Adeln biiölls. Friherre Cede* ft'öm : Jag anhåller att en ny artikel måtte tilläggas , nemligen Bark af af Utländska Trädslag , hvilka ej växa inom Riket, ej specificerade, och att tullen lör sådan Bark måtte blifva densamma, som lör Ekbark Herr Lafrén: Da fråga är om sådane barkSOrter, hvartill ej träd finnas hemma i landet* ser jag ej, hvarföre man skulle belägga sådan bark med så hög tull som Ekbark. Man motarbetar ju den näring sorn behöfver en sådan vara.
— R:dr 8,456: io. 3- vid Bctnco Discont-Direct. Berättelse. g~i vid slutet af i8a4 eher forsta året efter Discont-fondcns fördelning var lånbalancen: På natan och Reverser i På publiqUe Papper! R:dr 5,3j5,861: 33. 7. — R:dr 163,696: 10. 3. 1825 5,255,o8i: 41. io. 175,588: 19. 7. 1826 — 5,326,623: 33. 11. 207,408: 19. .7, 1827 — 5,322,962: 22. 10. 33i,468: 19. 7. Till undvikande af allt missförstånd bör härvid anmärkas, aLt hvad i Balancen af Lån på namn och Reverser finnes för hvarje år öfverskjuta den anslagna fonden af 6 Millioner, Riksdaler .år r8a3, och derefter af 5 Millioner, tillkommit genom utlåning af den disponibla andelen i Verkets egen vinst, och att Verkets skuld till Vexel-Banken vid ingen tidpunkt öfverskrida den bestämda creditiv-summan. Till utlåning åter på publika Papper hafva de särskildt anslagne 5öo,ooo R:dr aldrig fullt ut varit begagnade, ehnru äfven i denna utlåning visar sig en successiv, icke obetydlig, tillväxt från 1824 års början, härrörande hufvudsakligen deraf, alt Actier i Götha Canal och Södertelje Slussverks-Bolag, hvilka förut hos Discont-Verket icke antogos såsom hypothek för Lån, sedermera, eldigt Rikets Högloflige Ständers föreskrift blifvit belänte, de förra med i6^:dels och de senare med 10 procent af det tecknade Capitalet, och upptaga i närvarande stund förstnämnde Actier största delen af ifrågavarande utlåning. H 2 Hvad Banto-Disconb Dirtct. Berättelse. Hvad angår den egentliga
Kommande ali sådan Bevillning att innehållas, der afkastningen och vinsten utdela® ; hvavefier den fran desse "Verk directe insattes i Riksgälds Contoiret, der beräkningens rigtighet skall af Revisorerne granskas. §• 7. Bevillning af Sterbhus, Testamenten, Gäfvor och Fidei Commisser. 1. Mom. För Gåfva , Testamente och Fidei Commiss af lös och fast Egendom, Capital eller Fordringar, sorn tilldelas andra än Ito Maka eller Arfvingar i rätt uppoch nedstigande Eed ; a:o Allmäna» Undervisningsoch Scholae - 212 Bevillning Utsk. Betänkandeti, Inrättningar , Stipendier , Arbetshus , Hospitaler och Fattigförsörjnings-anstalter och i allmänhet fromma Stiftelser, skall, då det gifna uppgår i värde till Tre Hundrade Riksdaler och deröfver, Bevillning erläggas med Sex för Hundradet. Arfvinge i fjermare Led, än ofvan sagt är, betalar lika Bevillning af det Testamentseller Gåfvovärde, som öfverstiger dess egen Arfsdel. För Testamente eller Gåfva af årlig ränta eller afkomst , u an ägande rätt till sjelfva e* gendomen, vare Eevillningen Två Procent af Capitalsumman. Af FideiCommisser och Arfsmedel i lös och fast Egendom, Capitäler och Fordringar, som tillfalla andra Arfvingar, än i rätt upp. och nedstigande led , eller Syskon och deras Barn , Tre Procent. Efterlefvande Makars rätt i Boet likväl från afgift undantagen. Af FideiCommiss. som hädanefter stiftas till Arfvinge , skyld eller oskyld Person , Tio Procent, utan att Domstolarne, efter Stiftarens död , må Fi.teLCommissBrefvet till bevakande i Protocollet intaga , förrän styrkt blifvit att afgiften är gulden , eller säkerhet för densamma hos Uppbördsmannen ställd.
Jag vågar derföre tro det förslaget, att vid ett sådant tillfälle heldre sätta Banken under en adininistratif åtgärd, än att lemna åt en Domstol att domina den till Concours, vara påkalladt af den omsorg, som den Lagstiftande Makten bör lemna åt samtelige landels innevånare, så att icke allt lemnäs åt den förstkommande. Jag bar arbetat emot denna lag, derföre att jag anser i den ligga något, som kommer att väcka misstänka, att de åtgärder, hvilka äro vidtagne, skola rubba närvarande förhållanden. Men sedan denna lag förekommit, och måste blifva sanctionerad i sammanhang med Myntbestämningen, hvilket jag ej åsyftade, då jag gaf min röst lill hufvudfrågan, är det nu blott fråga om att göra förhållandet mindre vådligt, än om saken behandlas efter juridisk form. Det. förslag Herr Skogman gjort, anser jag grundadt på nödig omsorg för landets bästa och för det hela. Jag hade väl önskat, att det stod: i öfverensstämmelse med Grundlagen och allmänna lagen; emedan, då det endast står Grundlagen, vi återkomma till 72 §, hvarvid den tydning deraf, som inom Representationen blifvit gjord, äfven skulle kunna göra sig gällande inom Conseillen, så att man icke afsåge, hvad som kanske är bättre bestämdt i de allmänna Förfatlningarne. Jag under - Den i3 Januarii e. m. io3 släller likväl Ridderskapet och Adeln sjelf om ett sådant tillägg behöfves, och yrkar ej särskild proposition derå, om ej någon finner det nödvändigt. Herr Rosenblad, Bernhard: Det är naturligt, att då man stiftar en ny lag, skall man, ju längre uppmärksamheten följer stadgandet, desto bättre äga tillfälle att gifva den erforderlig syftesenlighet. Således måste jag medgifva, att Herr Skogmans förslag fullständigare, än Utskottets, uppfyller ändamålet, nemligen ett erkännande af lagens oafbrutna fullföljd emot Banken, såsom mot hvarje enskild man. Derjemte gifver det tillfälle åt Konung och Ständer, att förekomma lagens verkställighet, på samma sätt som den ordentlige enskilte mannen gör, om han någon gång skulle råka i förlägenhet, då han drager försorg att bristerne blifva betäckte.
Å andra sidan åter, enärSchol-Lärarne, genom deras dubbla tjenstår, betaga det i församlingarne arbetande Presterskapet utsigt lill befordran, vilja ynglingar med utmärkta natursgåfvor sällan ifrån begynnelsen egna sig åt den Presterliga tjenstgöringen, för hvilken blott enkel tjenstårs-beräkning eger rum. På dessa skäl och då härtill kommer, att Kongl. Maj:t, i Dess Nådiga Proposition till Rikets Höglofl. Ständer den 27 sistlidne Februarii, i Nåder förklarat, att, derest de af Kongl. Maj:t nödiga ansedda förbättringar i Schol-Lärarnes lönevilkor af Rikets Hoglofl. Ständer beviljas, Kongl. Majit skulle komma i tillfälle, att bereda upphörande af den, både för undervisnings-verket Desv. och Oecon. Utsk. Vtl.cle. N.-o io5. 53 oell Presterskapet i allmänhet» så menliga beräkningen al' dubbla tjenstår; kan Utskottet icke tillstyrka, att en sådan beräknings-rätt hädanefter valder någon Lärare vid Lancaster-Scholorne beviljad. Hvad derefter angår, dels den af Herr Valleij väckta fråga om vederbörandes rätt, att till Lärare vid Lancaster-Scholan i Gefle kalla en Prestman och dels Herr Lefflers hemställan, att det måtte vara Directionerne öfver Lancaster-Scholorne fritt, att lill Lärare antaga Prestman, eller andra skicklige personer, får Utskottet vördsamt tillstyrka, att så väl kallelser och utnämningar af, som inseende öfver ifrågavarande Lärare-personal må, utan afvikelse från nu gällande former, utöfvas på sätt hitintills varit föreskrifvet.
Jag iS4 Den 15 S e p t e m b o r. kan ej fatta det. Man må vara öfvertygad, alt der sjukdomen rasat, är stagnationen i alla fall sådan, att några oinsättningar icke kunna äga ruin. Alla executionsåtgärder livi la der både för allmän Och enskild räkning; och frågan är således icke att förminska Bankens incasseringar, utan endast derom, att genom de otvifvelaktig! uteblifvande omsättningarna inom laga tid liela eapitalet likväl icke ina anses hemfallet till inbetalning, utan möjligen vidtagande lagsöknings»tgärder icke må kunna (träcka sig till mera än omsättningsbeloppet. Jag ber Utsk. taga detta i noga betraktande; och då motionen verkl. är af stor vigt, samt alla bref, jag erhållit från ifrågavar. orter, med hvilka jag står i närmare relationer, visa såsom högst angeläget, att en skyndsam behandling må åt saken lemnäs, hemställer jag till ordföranden i BancoTJtsk., om man icke kunde hoppas att fä Utsk:s utlät, i frågan inom denna veckas utgång, i händelse af löfte livarom jag afstår från yrkande om särskildt föreläggande för Utsk. att ofördröjligen handlägga ärendet. Jag förutsätter, att Uaneostvrelsens hörande blir nödigt, och förväntar, att svaret derifrån icke må afgifvas på den beqväma väg, sorn vanligen lärer följas, att nemligen dermed dröja till ordinarie sammankomst, utan att Styrelsen anställer en extra session för frågans pröfning. Jag har mig bekant, att Bancostyrelsen låtit remisser ligga obesvarade under längre tider; och för alt förebygga sådant i närvar, fall har jag gjort denna erinran. Hr Gunther: Det förhållande, Frih. Boye anmärkt, Var framkalladt af Ständernas egna föregående åtgärder och blef derföre nödvändigt, samt tillämpades då gcnerelt; men skulle man nu gå in på de begärda pautiella undantagen, skulle frågor af samina beskaffenhet alltför ofta uppstå och verka oreda och osäkerhet.
Men som enligt F" Z. Regeringsformen af den 8 Iunri innevarande är, Lag-Utskottet endast tilkommer, -t utarbeta Förslag til C.vilCrimina! och Kyrko Lagarnes förbättring ; hmartil ofwanämnde Memorial ej synes föranleda, utan det samma fast mera anmärker brister uti en allmän Hushällninasnstglt och förestår förändringar der iiu, hwilket enligt nytz åberopade §. utgör Riksens Högloft. Ständers allmänna Bcswärsoch Oceonomie - Utstötts föremäl; altsä ansäg Lag-Utstottet stg böra ifräga warande Memorial til Hogwördige Preste-Ständet äterlämna, med wördfam hemställan, om detsamma ej kunde til Högloft. Oeconomie-Utskottet förwisas; hwarom de öfrige Respettive Ständen skulle genom Utdrmg af Protoeollet, wördsammeligen underrättas. Stockholm ut supra In ststsin krotocolli, stoft. IllolmfterZson. Word - Den 29 Äugiksti. 1-DL Word samt Memorial l Stats - Utffottet, som , sedan Let erhällit Kongl. Maj ts Nädiga Proposition VM StatsWcrkets tilständ, samt hwad til desi uprärthällande ärfordras, warit oafbrutit sysielsatt med utarbetandet och reglerandet af de til desin ämnen hörande ärender, hade^ ingen ting högre önffat, än at til Riksens Högloft. Ständer nu kunnat afgifwa et omständligt och detailleradt yttrande, ej mindre om Stats Werkets tilständ och belägenhet i hela sin widd, än om desi förwaltning och grunderne hertil för en framtid; men dä flera uplysningar ifrän ätskilliga Werk och Slana fe! si mäste inhämtas, och Calculer därefter urgör 's, samt Resultalcrne deraf sedermera noga caämsktis och öfwerwägas; sä lära Riksens Högloft.
Hvad beträffar sjelfva beskattningen, får jag erinra, att denna endast kan drabba theatern såsom minskning i dess vinst, men icke publiken, enär billetprisen icke lära kunna ökas efter behag; och dä det är polismyndigheternas rättighet att tillåta spectakler eller icke, måste det äfven vara dessa myndigheter medgifvet att bestämma vilkoren för ett sådant tillstånd. Då nu detta är sålunda utfästadt, att det mäste inverka till konstens förädling, måste deri icke innefattas någon obillighet. Jag förnyar altså det tillstyrkande, jag i mitt sednaste yttrande framställde. Gr. Horn: Till den siste talaren hemställer jag, om icke uti bevilln.förordn. finnas intagna jemväl actörer, samt en särskild beskattning för dem fastställd. Är det så, kail jag icke inse, huru denna beskattning kan höjas genom K. bref. Ginge det an, så funnes icke någon Corporation, som ej på samma sätt kunde beskattas, om någon contrasignant ville låna sig till utfärdande af ett sådant beslut, och det vore så mycket farligare, som summan aldrig komme att synas i någon budget; hvadan användandet måhända äfven kunde komma att förtjena sin critik. Hr Silfverhjelm: Jag vill blott upplysa, att Gr. Mörner ådagalagt en fullkomlig obekantskap med förhållandet i landsorterna. Vinsten är nemi. ej större, än att konstnärerna knappt kunna lefva för dagen. Då afgifterna ökas, är det naturligt, att äfven billettprisen höjas och detta åter drabbar publiken. Hr von Hartmansdorff: Mig synes discussionen hafva frångått sitt egentliga föremål. Man har tvistat om riktigheten af K. bref; och sådant får, enligt Reg.F., icke utgöra ämne för öfverläggning inom Stånden, utan föregången granskning af Constit. Utsk. Nu är frågan blott, om It. o. Ad. bifaller Utsk:s förslag eller icke. I afseende derpå skall jag framställa några ytterligare anmärkningar. Man bör ihågkomma att för att vara en stor scenisk artist erfordras så stora egenskaper, att en sådan person är högst sällsynt, och att, då han linnes, utgör han ett lands heder.
Tagen därför allvarsamt i öfvervägande, huruvida icke lika rösträtt för man och kvinna för framtiden bör utgöra nationens politik. — n. Hvad kostar en pariserfärd? Kostnaderna bli naturligtvis betydligt olika för olika personer. O c h i Paris? f on hade växt upp mellan kulisserna. Bakom den tidpunkt, då balettmästarens taktkäpp obarmhertigt började stöta till hennes små fötter och hans fingrar nypa hennes magra skuldror, hade hon knappast ett minne. Hennes blick kunde aldrig erinra sig ha mött ett stolt fadersöga eller en moders hulda leende. Borta vid den stora stastadens utkant bodde hon hos en gammal madam, som hon kallade » moster », och som, vare sig af medlidande eller beräkning, tagit ett slags vård om den ensamma lilla. » Sådana fula ungar det kan finnas till! » sade balettmästaren för sig själf och såg föraktligt på den lilla flickan, som stod bakom fonden bland de andra balettungarna, alla klädda i » sida, hvita kläder » och änglavingar. » Nu är dödsduetten slut! » ropade regissö- ren. » Passa på nu där i tablån! Upp! » Och nu stod hon där bland de himmelska härskarorna och stirrade ned på Edvard och Kunigunda, som, den ene med gift i magen och den andra med dolken i hjärtat, slutat sin dödskamp i a-moll. Så förflöt hennes lif, och hon stod inom kort på gränsen mellan barn och jungfru. Ren till håg och sinne var hon, trots allt det lätta lefverne, hon dagligen såg omkring sig. Det finns sinnen, hvilka hålla sig fria från det orena, hvilka likna den fagra, snöhvita parnassian, som spirar upp midt bland kärrets dy. sinneD, Känslorna och tankarna kommo och gingo i oredig vexling. Baletten blef henne odräglig. Alltid fick hon dansa å sekonden — hon var ju så ful. Men i den värld, där Valborg älskade, Julia glödde och Maria Stuart led, lefde hon med större lif; och skå- despelerskorna kunde ej ha någon mera hängifven åhörarinna än den bleka flickan i snäfva klädningen, som af gunst och nåde fick stå mellan tredje och fjärde kulissen.
Sedan Rikets Ständer med anledning af en under sislförflutna riksdag gjord framställning, att hemmanet Fångåmon N:o 1 om } mantal i Undersåkers socken af 16 KxuediUons-L Inko!teln Förslag lill underd. Skrifvelse. N:o 7. Jemtlands län. i anseende tili sin ofruktbara jordman och särdeles svaga beskaffenhet, måtte varda från åsatt rotering befriad!, uti underdånig skrifvelse den 16 Maj 1863 anhållit, att E. K Majit, efter verkställd undersökning och derest skäl dertill förefunnes. täcktes till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta nådig Proposition om hemmanets befrielse från rotering, hade E. K. Majit, enligt hvad den nu i detta ämne den 27 Oktober sistlidna år aflåtna nådiga Propositionen innehåller, anbefallt Krigsoch Kammar-kollegierna att låta verkställa den ifrågasätta undersökningen samt derefter med underdånigt utlåtande i ämnet till E. K.
N:o 2 anmäldle förslag till ändring i grundlagarne; och förekommo härvid: punkten N:o 13, innehållande förslag lill tillägg i 4 6 § Riksd.Ordnm, ung:de sammanträde af RiltsSltn för gemensamma öfverläggningar, äfvensom, i sammanhang dermed till ändring i 110 § Reg.F.n samt A8 och 78 §§ Riksd.Ordn:h ; punkten N:o 14, innehållande förslag lill ändring i 68 § Riksd Ordn:n, ang:de tiden för Revisorernc af Statsverkets, Ban kens och Riksg:sKont:s tillstånd, styrelse och förvaltning ; samt punkten N:o 15, innehållande förslag lill tillägg i i09 § Reg.F-.n och 80 § Riksd.Ordn:n, ang:de upskof i Riksdag. It. o. Ad. antog de i förenämnde punkter uptagne förslag. Föredrogs men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, LagUtsk:s d. 13 dennes e. m. på bordet lagda Utlåt. N:o 5, i an - 686 Den 1 7 December. ledn. af verkställd granskning af R. St:rs Just.Ombudsmans embetsförvaltning från sednaste till innev:de Riksmötes början. Föredrogs ånyo RiddarhusCtsk. d. 29 sistl. Nov. och d. 10 dennes på bordet lagda Mern. N:o 2, ang:de särskild tryckning af RiddarhusUtsk:s Mern. och handlingar. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Det förslag, som af RiddarhusUtsk. blifvit afgifvit, är i min tanke ganska godt och ändamålsenligt, men deri finnes en detalj-bestämmelse, hvars behöflighet jag ej rätt kunnat fatta, nemi. att uplagan af Bihanget till R. o. Adis prot. skulle beslå af 700 exemplar.
M:t skänkt till kommunen flera tusen tunnland mark, och der äfven skogarne blifvit fritt upplåtna till afverkning. Likadant är förhållandet med Herjeådalen, hvilket kan finnas, om man går tillbaka till riksdagsförhandlingarne för åren 1850—51. Det torde då vara skäl att betänka, om dessa eftergifter, som blifvit beviljade under helt andra förhållanden, nu böra fortfarande qvarstå. Hr von Koch: Jag har begärt ordet för att upplysa, att innebyggarne uti ifrågav:de trakter af Herjeådalen verkligen äro befriade från alla dessa utskylder. Jag föreställer mig derföre att det vore nog att göra undantag för vissa andra orter, som nämnas i början af § 145. Gr. Lagerbjelke: Det tyckes genom diskussionen vara utredt, att några lindringar icke behöfva särskildt ifrågakomma för andra än dem, som utgöra den s. k. aKungsgårdsbjelpen. » Hr von Koch och Gr. Mörner hafva upplyst, huruledes stora förmåner kommit öfriga ifrågavide orters innebyggare till godo; och det återstår då icke något skäl att återremittera frågan till Utsk:t. Jag vågar derföre anhålla om bifall till Utsk:ts framställning i denna punkt och dess åtgörande att ur bev:s-stadgan utesluta alla hittills varande lindringar, så vida ej B, o. Ad. anser nödigt att till särskild handläggning af Utsk:t öfverlemna frågan om lindring för dem, som utgöra Kungsgårdshjelpen. Hr Eeutersvärd: Mitt yrkande gick endast ut på att från bevillning befria dem, som hafva ett motsvarande onus sig ålagdt. Jag förenar mig således helt och hållet med Gr. Lagerbjelke i anhållan, att R. o. Ad. ville bifalla §:n, och öfverlemna till TJtsk:ts behandling frågan om lindring för de innebyggare i Dalarne, som utgöra den s. k. Kungsgårdshjelpen. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade H. Exc. Hr Gr. o. Landtm., att någon anmärkning icke blifvit gjord emot den ifrågav:de §:n, hvartill Gr.
Preussen, gifvit oss ett varnande bevis derpå. Vi hafva sett lagstiftande makten i detta land genom ett penndrag uphäfva sälerifrihelen ulan ali lemna den samhällsklass, som var i åtnjutande Den 6 Augusti. 151 af denna frihet någon ersättning fur densammas förlust. Den dag, då något sådant skulle kunna inträffa här i vårt fädernesland, der aktningen för lagen och för de af densamma helgade rättigheter ännu är rotfästad hos större delen af nationen, anser jag visserligen vara långt aflägsen, men jag anser äfven det tillkomma en viss lagstiftning att i tid undanrödja alla de missförhållanden, som möjligen skulle kunna framkalla en sådan dag, ty Mine Hrr, det är bättre att förekomma än förekommas. Del förslag, som här blifvit framlagdt för att bereda likhet i Svenska jordens beskattning, nemi. att den beskattade jorden skulle gifva och den skattfria emottaga ett efter vissa grunder bestämdt kapital såsom ersättning för å ena sidan minskad och å andra sidan åtagen grundskatt, samt att den kapitalskuld, hvari den ena delen af jorden sålunda råkade, skulle under tidernas lopp genom årlig amortering dödas, anser jag vara en tjenlig och på rättvisa grunder bygd medelväg emellan de i detta afseende så skarpt åtskiljda intressena. Jag gillar således sjelfva tendensen af förslaget och skulle önska att deråt skänktes mera upmärksamhet, men jag måste beklaga, att det icke blifvit i afseende å de närmare delaljbestämmelserne bättre utarbetadl än som skett af Ekon.Ulsk. och i detta fall delar förslaget lika öde med de många andra som af nämnde Utsk. under denna riksdag blifvit handlagde. Då jag således måste erkänna, att detta förslag är hehäftadt med många och väsendtliga brister, af hvilka en del blifvit af Frih. Palmstjerna påpekade, nödgas jag icke utan verklig afsaknad förklara, att jag icke kan med min röst bidraga till förslagets framgång i dess närvarande skick. Att R. St. skulle lill K. M. aflåta en så ofullständig, så litet sägande, jag ville nästan säga, så löslig skrifvelse, som den hår föreslagna, anser jag icke vara R. St. värdigt.
Straff-Balken innehåller, att lifssaker och andra grofva missgerningar utan uppskof skola för rätta angifvas, och att, om sådant icke sker af målseganden, denne då är förfallen lill böter, och den, som å Konungens vägnar kära bör, förpligtad alt missgerningen åtala, vid äfventyr af tjenstens förlust eller böter elter omständigheterne, samt det följaktligen åligger de allmänna åklagarne att, å tjenstens. vägnar, utan serskild ersättning beifra och åtala brott, någon annan vedergällning i berörde hänseende, å Statens sida, än den anpart, som åklagaren tillkommer af ådömde böter, hvarken lärer erfordras, enär det står Statsoch Lag-Utskottens Betänkande} N.o 10Q. livar och en fritt, som ej sjelf vill åtala ett brott, att detsamma för allmän åklagare angifva, eller ens vara lämplig, emedan en dylik uppmuntran för enskilde att upptäcka och beifra brott möjligen skulle föranleda till angifvelser utan skäl och ett obehörigt spioneri med deraf följande hat ooh misstroende medborgare emellan, samt dymedelst mera skada än gagna; och få Utskotten således vördsamt hemställa, att motionen måtte lemnäs utan afseende. Stockholm den 3 April i845. Ank. till Exp.-Utsk. d. 9 April kl. 6 e. m. Betänkande, i ättledning af väckt fråga om inrättande af en Advocat-Corps på Stat. Hos Högloft.