Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om till exempel för hvarje lokal betalas en årlig öfverenskommen hyra, i medeltal beräknad till 75 Hulr för arrestoch Vaktrum, och om den upplåtna lokalen på Statsverkets bekostnad mredes så ätt den blifver för ändamålet lämplig, torde hinder icke möta för erhållande af fullt antal lågenheter. De förhyrda lokalerna böra, så vidt sig göra-låter, sökas på Fanjunkarecller Sergeants-boställen, som af innchafvarne sjelfva bebos, på det dessa sednare 88 Bil. Nto 3 lill Kongl. Maj:ts Nåd. Prog. Nto 1, om Statsverket 1862. må, mot åtnjutande af en billig ersättning, förslagsvis beräknad till 50 R:dr hvardera årligen, kunna hafva tillsyn deröfver att arrestetraffet behörigen tillämpas samt förse arrestanterna och bevakningen, då sådan anbefalles, med deras dagliga underhåll. Skulle icke tjenliga lokaler kunna till erforderligt antal förhyras på militär-boställen, bör det åläggas närmast boende Under-officer att, emot före * nämnda arfvode, handhafva kontrollen öfver arreststraffets tillämpning. För den hyresersättning som öfvercnskommcs, bör det jemväl åligga hyresvärden att med sängkläder och nödig servis förse så väl arrestanterna som bevakningen, äfvensom att ombesörja lokalernas renhållning, eldning och upplysning.
Det, för inhemska fårskötselns och ullproduktionens befrämjande, å Riksgälds-kontoret anvisade kreditiv må, inom ett till Etlhundrafemtiotusen riksdaler nu nedsatt belopp och emot tre procents årlig ränta för derå lyftade summor, fortfarande intill nästa riksdags slut, begagnas för låne-understöd åt schäferi-egare, m. fl.; kommande Ulldiskont-fonden att äfven framgent vara Riksgälds-koritoret ansvarig för återbetalningen af hvad å detta kreditiv är eller kan blifva lyfiadt, äfvensom för godtgörande af derå upplupna eller upplöpande räntor. § 146. Det till underlättande och befrämjande af ackords-regleringen inom arméen beviljade och å Riksgälds-kontorét anvisade, räntefria, kreditiv må för detta ändamål, emot Direktionens öfver Arméens Pensionskassa fortfarande ansvars-förbindelse för de lyftade kreditiv-medlens behöriga återbetalning, begagnas till ett belopp af högst Etthundratusen riksdaler, deruti inberäknade den häraf for närvarande uttagna summa. De å detta kreditiv lyftade medel skola ovilkorligen Riksgälds-kontoret ersättas, i den mån dertill afsedda tillgångar blifva för bemälte Direktion disponibla. Vid kreditivets ytterligare anlitande, eller då Fullmäktige eljest så äska, böra, genom Direktionens försorg, de handlingar Fullmäktige tillhandahållas, hvarigenom ådagaläggas ej allenast de ackords-liqvider, till hvilka kreditivmedlen blifvit begagnade eller skola användas, utan ock huruvida några för de redan lyftade medlens godtgörande påräknade tillgångar till ackordsfonden influtit. § 147. Jemte det Rikets Ständer, enligt derom under denna riksdag till Kongl.
Drottningholms slott utvisa, hafva under revisionsåret skördats å slottets ägor af ärter, hvete, råg, korn och hafra. icke mindre än 221 tunnor 21 kappar, men någon hahn efter nämnde sädesslag finnes ej på annat sätt upptagen och redovisad, än att 408 lispund blifvit försålda. Men då, efter låg beräkning af denna gröda, bort erhållas cirka 3,500 lispund halm, och någon halm ej finnes upptagen i den utfodringsstat, som finnes uppgjord för de kreatur, som under året utfodrats, så har jag ansett, dä upplysning saknas huru återstoden af årets tillgång på detta foder blifvit använd, det Revisorerne härå bort fästa uppmärksamhet, helst jag ej kan finna förvaltarne af Drottningholms slott mera befriade från sådan redovisningsskyldighet än förvaltande vid andra likartade lägenheter, enär kostnaden för jordbrukets skötsel vid Drottningholm uppgått till 6,075 R:dr 10 öre Runt, till betäckande hvaraf det ej synes osannolikt, att icke någon de! af statsanslaget för slottets underhåll måst användas.» 7:o viii berättelsen angående Natiunal-museum. Transsumt af Protokollet, hållet hos Pikets Ständers Herrar Revisorer den 8 Oktober 1862, klockan tre qvart till 12 förmiddagen. S. D. Sedan, vid anmäld föredragning — • tillkännagaf Kiksdagsfullmäktigen Paul Hedström, att han såsom sitt förslag till tillägg i berättelsen angående Nationalmusei-byggnaden upptoge Riksdagsfullmäktigen Lars Rasmusons ifrågavarande anförande och anhöll nu, att Herrar Revisorer ville taga detsamma i öfvervägande. - hvarefter, och sedan en kort diskussion egt rum, Herr Grefven och Ordföranden framställde proposition på bifall till samma förslag; hvilken proposition med öfvervägande nej besvarades, 276 Emot detta beslut reserverade sig Riksdagsfullmäktige Paul Hedström, Lars Rasmuson och Nils Svensson, åberopande dessa ledamöter i sådant afseende det nu föredragna förslaget, så lydande: »Ehuru jag icke förbisett, att nu församlade
Utskotten tillsammans skulle kunna stadga ett gemensamt Utlåtande, men, genom ProtocollsUtdrag af den 10 nästpåföljde, lät sist bemälte Utskott tillkännagifva Oeconomie-Utskottet, att det antagit ett annat project till yttrande rörande Allmänna MagaziusXnrättningen, hvilket, såsom utgörande Särskildta Utskottets enskilta mening och fattade beslut, med Oeconomie-Utskottet communieexades, och, sedan detta yttrande blifvit inför Oeconomie-Utskottet föredraget, samt befunnits helt och hållet afvikande fran det uti detta Utskott författade Project, ansåg Utskottet något gemensamt Utlåtande af sig och Särskildta Utskottet icke kunna till väga bringas, utan stannade den 15 dennes i det Beslut, att, ef-i ter några mindre betydliga jämkningar uti det project, som blifvit inom Oeconomie-Utskottet författadt och med Högloft. Särskildta Utskottet communiceradt, det samma, såsom Sitt Utlåtande, antaga och till Riksens Högloft. Ständer för sin enskilta del afgifva; hvilket Utlåtande härofvan ordagrant blifvit infördt. Härefter har äfven Högloft. Särskildta Utskottet, jämte Protocolls-Utdrag för sistberörde dag, innehållande yttrad förmodan, att ett gemensamt Betänkande rörande ifrågavarande mål från bägge Utskotten icke torde kunna äga rum, till Oeconomie-Utskottet öfversändt 5 Exemplar af Särskildta Utskottets enskildt fattade yttrande, med anmodan till OeconomieUtskottet, att samma yttrande vid sitt Betänkande - Den 2 5 Juli, fcande bifoga; och, af sådan anledning, varder nu ett Exemplar deraf härvid vördsamligen bilagdt. Dessutom har Oecononiie-Utskoltet till Riksens Höglofl.
Huset att äfven under Konungens lifstid, alternerande med hvarandra, i mån af den enes eller andres anmälda förfall, inträda i utöfning af Konungslig makt och myndighet. Endast denna tanke är så oformlig och så olämplig, efter mitt sätt att se saken, att jag icke tror, det man ett enda ögonblick kan tveka om att förkasta den. Det är således sjelfva denna princip, son) jag anser vara alldeles förkastlig, och som för mig utgör ett tillräckligt motiv att afslå hela den Kongl. Propostn. Hvaruti det olämpliga och oformliga ligger, bchöfver alldeles icke närmare specificeras, emedan det är klart och tydligt, att Successionsordmn icke kan afse andra förhållanden, än då Konung är död. Men principen å sido är den föreslagna redaktionen af § dessutom i formelt hänseende behäftad med sådana felaktigheter och oregelbundenheter, att tillämpningen deraf ovilkorligen skulle leda till trassel och oreda. — ja, möjligen något ännu värre. §:n innehåller nemi. icke någon bestämd ordning för Konungamaktens eller Regentskapets öfverflyttande från den ena till deri andra Prinsen efter arfföljdsrätten till timonen, ulan detta har helt och hållet ställts i beroende af en mängd s. k. hinder, hvilkas beskaffenhet icke ens är i lagen beskrifven. Vidare finnes i redaktionen, bland annat, t. ex. den brist, att oaktadt, enl. Reg.-F:ns 43 §, endast Konung är myndig vid 18 år, det här blifvit förklaradt, att de vid samma ålder enl. lag omyndige Prinsarne kunna förordnas eller vara sjelfskrifne till Regenler. En ung Prins, som icke med inför lag gällande kraft kan underteckna ett kontrakt eller ingå någon enskild förbindelse, skulle således anses myndig att regera öfver tvenne folk under någon viss tid, efter hvars uphörande lian åter vore samme omyndige Prins. Detta är ock ett ganska anmärkningsvärd! förbiseende; ty om Prins skall anses behörig att blifva Regent vid 18 år, bör jemväl grundlagen i allmänhet förklara Honom myndig vid samma ålder, hvilket dock här icke blifvit iakttaget.
Hr von Troil, Sam. Gustaf: Äfven jag anhåller att, i anledn. af det nyss afslutadc betänk., få väcka en motion, så lydande: Flera i fäderneslandets välfärd och sjelfbestånd djupt ingripande anslagsfrågor, hafva af R. St. vid innevarande riksmöte blifvit afslagne, hufvudsakligen af brist på nödige medel att dem bestrida. 1 första rummet räknar jag dertill det af K. M. föreslagna bidrag lill en canalbyggnad emellan sjöarne Wessman och Barken, hvarigenom en möjlighet öppnats att til! verldsmarknaden utföra Westerdalarnes omätliga skogsoch bergverksproducter, och att, genom lifvandet af dessa vidsträckta trakters, i brist på communicationsmedel, slumrande industri, uppbringa desamma till ett nu icke anadt välstånd. Men det är ej blott Dalarne och det derintill gränsande Westmanland, som af denna canalbyggnad skulle skördat stora fördelar. Hela Riket skulle i väsendtlig mån deraf kommit i åtnjutande, ej blott genom ökad export och förhöjd productionsföi måga, utan äfven i afseende på den allmänna säkerheten. Det är för ingen obekant, hvilket högst betydligt antal kronoarbetskarlar och correctionister detta år komma alt ifrån fängelserna och arbetsinrättningarna spridas öfver landet. Med ovilja 532 Den 18 April f. m. tillbakastötta ifrån samhället, skola större delen af dessa, kanske endast halft förbättrade likar, innan kort återfalla i laster och brott, så framt ej utväg beredes dem alt på ärligt sätt försäkra sitt uppehälle — och medlet dertill kan endast sökas i större offentliga arbetsföretag, hvarest de, organiserade i frivilliga arbetscorpser, vänja sig vid ordning, duglighet och sedlighet samt dymedelst småningom återförenas med samhället.
Motion N:o 72. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 51. om utvidgning af dess högre elementarläroverk till fullständigt, äfven på den klassiska bildningslinien, samt anslag till en Lektor i klassiska språk vid nämnda lärovei-k. Motion N:o 46. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 66. R. St. underdån. Skrifv. Hudiksvalls jernväg, om statsbidrag för dess utsträckning från Forssa station till sjön Södra Dellens strand vid Näsviken. Motion N:o 71. StatsUtsk. Utlåt. Hundskatt, angående sättet för verkställande af kummuners beslut om. Motion N:o 175. Allm. Besv.- och Ehon.-Utsk. Betänk. Hvetlanda och Serarp, om väganläggning emellan. Se Serarp. 16 Håkantorp och Lidköping, angående jernväg emellan. Se Jernväg. Häst-afveln, om anslag till dess förbättring inom Jemtlands län. Motion N:o 94. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 60. R. St. underdån. Skrifv. N:o 76. J. Jagtstadga, angående ändring af § 12 i. Se Ejderfogel. Jernväg, angående låneunderstöd för anläggning af jernväg från Dalkarlsbergs grufvor i Nora socken till sjön Möckeln i Carlskoga bergslag. Motion N:o 21. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 80. om anslag för Örebro—Arboga jernvägs fortsättande till Köping. Motion N:o 96. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 80. R. St. underdån. Skrifv. N:o 83. om anslag till en jernväg från Hemgrafven i Medelpad till Sundsvall. Motion N:o 142. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 80. om ett amorteringslån för anläggning af jernväg från Mariestad till Moholm vid Vestra Stambanan. Motion N:o 24. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 80. angående låneunderstöd för anläggning af jernväg mellan Sölvesborg och Christianstad.
Emb. Ber. den i5 Jnu, 1334. 58 :0 Rikets Ständers skrifvelse af den 5 Februarii i83o, an gående åtskilliga bestämmelser till förekommande af lösdrifveri. Författning utfärdad. 590 Rikets Ständers skrifvelse af den 11 Februarii i83o, med förslag till ändringar och tillägg i Allmänna Lagens och enskilda Författningars stadganden, angående bysättning. 1800 den 12 Mars; svar å Riks-Salen, och förordning expedierad. ÖOiO Rikets Ständers skrifvelse af den 11 Februarii i83o, med svar å Kongl. Maj:ts Proposition, angående ordning och sätt för överklagande af Under-Rätts beslut i tvister om Husesyn och Fardag å Kronohemman. i83o den 12 Mars; svar å Riks-Salen, samt förordning expedierad. ÖKO Rikets Ständers skrifvelse af den ii:te Februarii i83o, med. svar å Kongl. Majrts Proposition, angående ändring i 25 Gap. 1 §. Rättegångs-Balken, och i sammanhang dermed 12 Cap. 2 §.2111001. i samma Balk, sådant det lyder i Kongl. Förklaringen den 10 September 1823. i83o den 12 Mars; svar å Piiks-Salen, och förordning expedierad. 62 •O Rikets Ständers skrifvelse af den 18 Februarii iS3o, med svar å Kongl. Mapts Proposition, angående rättighet för Patrull, Post, Vaktkarl eller Fångförare, att genom bruk af skjutgevär förekomma fånges flykt. 63 .0 Rikets Ständers skrifvelse af den 18 Februarii iS3o, med svar å Kongl. Maj:ts Proposition, angående ansvar å den, som borlförer eller undanhåller andras minderåriga barn. 64,0 Rikets Ständers skrifvelse af den 26 Febrnarii r83o, med Bil. till R. Jt. Just. Omhudsm. Emb. Ber. den i5 Jan. 1834.
Akademien hade nog under flere år sökt ett lämpligt sätt att hedra denna ovanliga kvinna, hvars skygghet för offentligheten emellertid försvårade hvarje sådant steg från akademiens sida, då omsider 1797 man genom en öfverrumpling beredde sig tillfälle att visa henne en utmärkelse, enastående i sitt slag. På högtidsdagen nämnda år i närvaro af konungen och drottningen samt en talrik och lysande åhörareskara, bland hvilken äfven fru Lenngren befann sig, riktade till henne en af akademiens ledamöter grefve Gyllenborg en hyllning, som började med orden: » Fåfängt trädens skugga väljes Af en blygsam näktergal, Stämman känns, ehvar hon dväljes, A f de ljufsta toners val. » Den öfverraskade skaldinnan besvarade några veckor senare akademiens artighet med den fina och kvicka dikten » Dröm », som af Leopold upplästes i akademien den 11 januari 1798, och som återfinnes i fru Lenngrens tryckta diktsamling. Då 1799 en pension å 150 rdr specie blifvit af konungen ställd till akademiens disposition för att förlänas nå- gon författare utom akademien, skyndade man att tillägga fru Lenngren densamma. År 1801 öfverlämnade akademien till henne sina handlingar, nya upplagan, och hon betraktades, för att begagna Franzéns ord, såsom » akademiens osynliga ledamot. » Är 1803 lät akademien två af sina ledamöter vid ett för ändamålet aflagdt besök hos fru Lenngren underrätta henne om » det nöje, hvarmed akademien skulle se i allmänhetens händer en samling stycken, som med bifall mottagits och som röjde snille, talang och en lycklig smak. » Hennes svar blef artigt undvikande och akademiens framställda önskan utan påföljd. Då fru Lenngren 1817 afled, kondolerade akademien genom två af sina ledamöter och uttalade då till hennes efterlämnade make » sitt hopp, att den aflidnas förträffliga skaldestycken måtte samlas och utgifvas » — något som äfven omsider skedde 1819.
A de sedermera dem tillfallna intägter på Allmänningen Stöpen, har således af hemmansegarne sjelfva blifvit vederbörande Domstols pröfning underställd, hvarefter densamma är genom slutlig Dom afgjord. Vid sådant förhållande kan UlskoLtet följaktligen icke, emot Regerings-Formens uttryckliga föreskrift, ingå i någon ytterligare pröfning, i anledning af Domstolarnes rörande detta ärende meddelade skiljaktiga beslut. Och då Utskottet, af skäl, hvilka torde lika litet böra förbises som förnekas, finner högst betänkligt att, för nu uppgifne fall, föreslå Rikets Ständer, att, genom beviljad eftergift af en i vederbörlig ordning serskild pröfvad och fastställd skatt, helt och hållet tillintetgöra verkan af ett, efter anställd rättegång, utfärdadt och lagakraftvunnet Domstolsbeslut, anser Utskottet sig föranlåtet tillstyrka, det Riksdagsfullmägtigen Sven Andersons ofvanomförmälde hemställan må förfalla. Stockholm den 16 April 1840. Ank. till Exp. Utsk. den 24 April, k1, 2 e. na. * - Utlåtande, i anledning af sökt afskr ifning af de staden Borås beviljade byggnads-lån. (Rgs. Afd.) Vällofl. Borgare-Ståndet har till Stats-Utskollet remitterat eli anförande af Herri?. G. Rydin, innehållande en omständlig framställning af den betänkliga och bekymmersamma belägenhet, deruti staden Borås befunne sig, i följd af de staden, i senare lider, cfvergångna a:ne förfärliga eldsvådor, samt de tryckande belalnings-vilkor, som blifvit föreskrifna för de af Rikets Ständer till stadens återuppbyggande beviljade lån.
Landtbooch arrende-kontrakter om arfvejord, angående ändring i Kongl, Förordningen den 13 Juni 1800 i fråga om beståndet af dylika kontrakter; motion af Friherre Fabian Casimir Wrede: se Motioner. Landtbruks-Akademiens experimental-fält, angående löneförbättring åt Intendenten derstädes; motion af Herr Mauritz Constantin Wolffelt: se Motioner. Landtbruks-Ingeniörerne, angående förbättring af deras lönevilkor; motion af Grefve Carl Göran Detlof Mörner; se Motioner. Landtförsvaret, i anledning af väckt motion om dels öfverlemnande till Kongl. Maj:t af Herr G. M. Stjernsvärds förslag till 124 — L — detsammas ordnande, dels förändradt tillsättande tills vidare af Regements-Chefer m. fl. befattningar: B. I. 491, 519,523, A. 537, 539. Landtförsvars-Departementet: se Riks-Statens Fjerde HufvudTitel. Landt-gillen af klockare-bol samt klockare-pensioner, i fråga om de till åtskilliga stadsskolor inom Lunds stift äfvensom Hallands län utgående —: II. 505; III. 8, R. 8; B. VII. 98. 142, A. 142, E. 265, 286, 335. Landthandlare, angående förbud för dem att sälja bränvin elier andra spirituösa drycker; motion af Herr Patrik Oscar Reutersvärd: se Motioner. Landtmarskalken, Herr Grefve Gustaf Lagerbjelke, dess utnämnande : I. Landtmarskalken, angående förfall för honom att i Ridderskapets och Adelns plenum föra ordet: II. 344. angående förfärdigande af ett porträtt öfver honom, för att 126 L ~— bland den å Riddarhuset befintliga samling af Landtmarskalks porlrätter förvaras: VII. 22. Landtmarskalks-stafven, angående dess återlemnande till Hans Majit Konungen vid Riksdagens slut: VII. 400, 408.
Som vi ännu någon tid torde komma alt hafva banko-sedlar med skillings-tal, sä måste vi också, för att upfylla Banko-lagens fordringar, hafva 1 R:dr Specie, hvarmed dessa sk:s-sedlar kunna jemföras. Man kan visserligen säga, att Ulsk. har förmodligen utgått från denna synpunkt, alt £ R:dr Specie i sedlar motsvarar 1 R:dr Specie i silfver; men lagar måste tolkas efter ordalydelsen, och en sådan tydning, sorn BankoUlsk. förutsatt, är, efter min öfvertygelse, oriktig och dessutom obehöflig. Någon olägenhet att bibehålla en R:dr i silfver finnes icke. Utsk. säger visserligen, alt detta icke iugär i systemet, emedan decimal-systemet fcrdrar, alt i mynträkningeu en enhet finnes, som motsvarar 1 R:dr r:gs; huru stora dess multiplar skola blifva, må vara likgiltigt. I all räkning kommer likväl ändå endast 1 R:dr rgs och multiplar deraf alt begagnas, och det kan således icke föranleda någon svårighet, eller ens strida mot systemet, att mynt-enheten utgör en multipel deraf, allrahellst som evalvationen är ganska lätt, då myntenheten är 4 gånger 1 R:dr, när denna är räkne-enheten. En annan erinran kan äfven göras mot Utsk:s förslag i denna del. Enl. detta förslag skulle nemi. remedium i finhet för 1 R:dr och \ R:dr i silfver skilja sig med TÖ4off på hvarje R:dr, hvilket är föranledt af omöjligheten att så noga bestämma silfverhalten i silfverviglen i det mindre myntet, som man kan göra i det större. Skillnaden är väl icke serdeles betydlig; men om R:drn i silfver borttoges hell och hållet, och man endast myntade motsvarande £ R:dr i silfver, så skulle inlösningen af Bankens sedlar icke kunna ske på det sätt, man enl. den år 1830 bestämda myntfot har rätt att fordra.
Dragning af tjenjFer vtD ©fogs# od; 3iägeri#@tatema; 102:o af famma Dag, angåenDe Äongf. SFaj:tS RåDiga Remt0 å åtjftllige 2llunverfs#ägares unDerDåniga anhållan om uppfjäfvanDe eller neDfättning af utförfeltull å 5l(un; 103:o af famina bag, angåenDe rättighet för kongl. 3ftaj:t, att, i fafnab af tillväcfligt ärligt anflag till SSewäringenS befläbnaD, för Detta änDamål anroänDa refero^förråDen; I04:o af famina Dag, angåenDe unDerftöD till Slfa 0ocfnemän, för liDeti flPaDa genom f>agel; 105:o af famma Dag, angåenDe utbptet af Den utaf f. D. ©e* nerab2lSfijtance<€ontoret begagnaDe egenDotn, emot Det ©todfholmö 0taD tillhöriga, fa fallaDc ^gje^cnfleinffa åöufet; 106:o af Den 22 januari!, ont tillökning t lånebiDraget tiO^a* nufactur*difcont*$onben; 107:o af famma Dag, angåenDe »erfjläHD reoifton af 'SJpntroer* fets 3cäfenjfaper för år 1831; 108:o af famma Dag, i anleDning af roäcft fråga om förän* Dring af Den förut ftabgaDe tiD, inom hvilfelt Den till ©tatsbehofroenö fpllanDe, utaf Alllmänna SSenoillningen anjlagna fumma fkall uti £Ktfö* gälDS
Han stod med hatten i hand och vred den mellan händerna, som om han ej rätt visste, hvad han skulle säga. Men plötsligen grep han sig an och började: – Jag är en rik mans son. Ingenting vardt mig nekadt, allt fanns till öfverflöd, alla mina önskningar tillfredsställdes och uppfylldes af en öm fader ... John höll inne ett ögonblick som för att hämta andan. Men innan han hunnit fortsätta, sade prästen, i det han knackade askan ur pipan: – Och denne ömme fader är nu död, och du har så illa förvaltat ditt arf, att du blifvit fattig. John svarade ej på frågan om faderns död. – Nej, nej, så var det icke. – Jag skall tala om hur det var. Sedan de stora rikedomarne blifvit mina, ville jag ytterligare förkofra dem, och jag gjorde det. Jag hade större vyer än köpmännen omkring mig. Jag vågade mera än andra, och jag vann mera än någon annan. Jag hade lyckan med mig i allt hvad jag företog. Allt hvad jag rörde vid förvandlades till guld. Min ömme faders gamla vänner bistodo mig med råd och dåd, hans contoirspersonal, som insåg att, om jag än ej ärft hela min fars duglighet och erfarenhet, jag dock ärft hans goda vilja, arbetade för mig lika troget och redbart, som de arbetat för honom. Jag blef allt rikare dag för dag. Men då greps jag af tanken: »Hvad båtar dig all denna rikedom, du, som redan förut har mera än nog! Du är en man med enkla vanor, du frågar ej efter granna kläder eller ett yppigt bord eller de stores gunst. Du har tillräckligt studerat den Alpiske filosofen för att älska naturen, du dyrkar vetenskaperna och de sköna konsterna, och du skattar friheten från allt tvång högre än annat. Nu har du tillräckligt visat, att det arf, din fader efterlämnat, fallit i händer, som kunna förvalta och förkofra det så som han önskade, nu har du också rättighet att njuta däraf efter ditt eget skön. Jag såg mig omkring, öfverallt möttes mina ögon af nöd och elände, alltjämt sårades mina öron af uslingars klagan och späda barns rop efter bröd. Jag ömmade för mina likars nöd, jag ville bättra deras villkor.