Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
(Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 12). S. A. K. Rikets Ständer, som inhemtat att protokoll rörande förordnande eller entledigande af förmyndare tillförene drogo en lösen af 36 sk. b:ko eller 1 R:dr 12) öre R:mt, men att samma handlingar, enligt gällande Expeditions-taxa, nu böra lösas med 2 R:dr sistnämnde mynt, hafva funnit denna skilnad vara alltför betungande för fattige eller mindre bemedlade omyndige, helst utfärdandet af ifrågavarande handlingar, hvilka sällan innehålla mer än några rader och ej heller äro svåra att uppsätta, kan ofta förekomma flera gånger i afseende på en och samma omyndiga person, hvarföre Rikets Ständer anse en nedsättning i berörde lösen hafva lika mycket skäl för sig, som den i Expeditions-taxan utsatta lindrigare lösen för protokoll öfver aflagd borgenärsed. Men då det skulle medföra svårighet att för olika bemedlade omyndige tillämpa olika lösen, samt den enhet och enkelhet, som alltid bör finnas i uppställningen af en Expeditionstaxa, skulle rubbas genom antagandet af två olika slags lösen för enahanda legala handling, hafva Rikets Ständer funnit lämpligare alt alla dessa handlingar böra tillgodonjuta samma lindring, hvilken Rikets Ständer trott billigtvis kunna åstadkommas om den nu stadgade lösen för protokoll rörande förmyndares förordnande nedsättes till enahanda belopp, som för bevis öfver aflagd borgenärs-ed i Expeditions-taxan finnes utsatt, eller 1 R:dr; och Rikets Ständer få, på grund häraf, i underdånighet anhålla, det E. K. M:t täcktes i nåder göra den ändring i Expeditions-taxan, att lösen för protokolls - Expeditions-Utskotlets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 78. 165 utdrag, som endast innefattar förordnande eller entledigande af förmyndare, eller begge delarne, nedsältes till enahanda belopp, som nu finnes för bevis öfver a ilagd borgenärsed stadgadt. Rikets Ständer framhärda etc.
Lönerne för Bytes-Contoirets 4 tjenstemän 7^7" 12 -— ehuru göromålen inom Collegium qvarstannat samt lönerne för Redu ctious-Cantoiret, hvarmed förhållandet vore enahanda utgörande 681: 2, 8 eller ett sammanlagdt belopp af 5o42t ax, x. som, med tillägg af de, enligt äldre Kongl. Bref, för ärendenas behöriga gång anvisade 4000 R:dr, öfverstiger den för Kongl. Colegii löne-reglering äskade summa af 7,532 16 sk. 1 rst.; att, då Kongl. Kammar-Collegii Ledamöter aldrig utgjorts af Assessorer, och förut väckte frågor, att några Råds-Embetcn i detta Embetsverk skulle mot Assessors-tjenster utbytas, blifvit jemväl af Rikets Ständer afslagna, det så mycket mindre vöre lämpligt att en sådan förändring nu införa, helst, i senare tider, Assessors-platscrne, der de funnits, utom i Hof-Rätterne, blifvit indragne, samt då hvarje Collegii-Ledamot förestår sitt Departement, och bar lika magtpåliggande göromål, det ej med billighet instämde, att några af dem erhölle ringare värdighet och löne-villkor, i hvilket fall svårighet äfven skulle möta att, till dessa vigtiga Ledamots-platser, som fordra serdeles vana och insigt i Kammerala ärender, erhålla skicklige personer; äfvensom slutligen att rättvisan syntes fordra, att embetsoch Ijenstemännen uti detta med trägna och magtpåliggande göromål öfverhopade Embetsverk, hvilka nu äro sämre lönte än vederlikar i öfrige Embets-verken, undfå enahanda löne-förmoner med desse senare. Bik. till R. St.
Såsom ett bevis på de upplag, hvilka finnas att skydda i de Norrländska hamnarne, vill jag här endast exempelvis nämna att, enligt hvad mig är specielt bekant, invid Sundsvall och de derintill närmast belägna hamnar och lastageplatser finnas i medeltal liggande så stora lager af bjelkar och plankor, att dessa, tillsammans med dervarande ångsågar och öfriga etablissementer, kunna uppskattas till ett värde af minst 6,600,000 R:dr R:mt, hvartill kommer värdet af det minsta antal fartyg, som samtidigt befinnes inne vid nämnda platser och hvilket, lågt beräknadt, stiger till 3,000,000 R:dr R;mt; lägges härtill ytterligare cirka två och en half millioner R:dr som utgöra brandförsäkringsvärdet å de af staden Sundsvalls byggnader, hvilka äro försäkrade i Städernas Allmänna Brandstods-bolag och i Seandia, så fås ett sammanlagdt belopp af tolf millioner etthundratusen (12,100,000) R:dr R.mt, För Hudiksvall, hvars folkmängd utgör omkring 3,000 innevånare, eller endast cirka | af staden Sundsvalls, uppgå de likartade summorna tillsammans till tre millioner ('3,000,000) R:dr, deri dock ej är inberäknadt värdet af den från denna stad inåt landet sig sträckande jernbana med bangård i Hudiksvall, materiel, m. m. Till dem, som måhända invända att Norrlands innevånare sjelfve böra bekosta sitt försvar, får jag hemställa huruvida det är billigt, att de, som på kusten äro mest utsatte för en inkräktande fiende, icke allenast skola kläda skott vid anfall af densamme, medan längre in i landet belägna orter äro skonade från anfall och plundringar, utan att innevånarne derstädes också ensamme skola betala omkostnaderna för de åtgärder, som vidtagas för att afvända faran icke allenast från dem sjelfve, utan äfven från deras af ett tryggare läge gynnade landsmän. 60 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865.
Om å ena sidan de i flere afseende» fördelaktiga följder, sorn af förslagets antagande otvifvelakligt skulle uppkomma, förtjena en serdeles uppmärksamhet, möta å den andra betänkligheter af dea beskaffenhet, att Utskotten anse sig icke kunna understödja motionen. Det åligger Konungens Befallningshafvande, enligt 6 § i Landshöfdinge-InsUncLionen, att föranstalta om verkställighet af Uislag i brottmål samt att låta den brottslige undergå det honom ådömde straff. Konungens Befallningshafvande eger, enligt 5 §. i nämnde Instruction och t Gap. 2 §• Utsökning.'-Balken, tillse, att Lag och rätt vid Under-rätterna tillbörligen skipad varder, hvilken skyldighet i senare tider vunnit ännu mer betydelse, genom stadgandet i Kongl. Förordningen den jo April 1810, alt Domare bör inom viss kort tid företaga ransakning med för brott häktade personer. Vidare tillhör det Konungens Befallningshafvande att hafva uppsigt å Kronobetjeningen, samt, så vidt möjligt är, rälta de fel, sorn kunna vara begångna. Om således olaga häktning skett, är det Konungens Befaitningshafvandes både skyldighet och rättighet, alt genast försätta den oskyldigt lidande i frihet, och dymedelst lill en del förekomma följderna af en olaglighet, som siört allman och enskild säkerhet. Dessa, så väl sorn öfriga åligganden, skall. Konungens Befallningshafvande, hvar, inom sitt Län, fullgöra, men det är icke tillåtet den ene, att blanda sig uti den andres embetsutöfning. Derhän torde likväl den föresDgne förändringen leda. Osäkerhet skulle uppstå, hvilkendera Konungens Befallningshafvande borde iakttaga ofvannämride, jemte åtskillige om allmänna fångvården meddelade föreskrifter.
Då Utskottets förslag grundar sig på den förutsättning, att Kongl. Krigsllof-Rättens göromål må kunna öfverflyttas till de Kongl. Ilof-Rätterne, vid hvilka, då mål af ren militärisk eiler disciplinär beskaffenhet förekomma, Bih. till R. St. Fröt. 1840. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 1 Haft. 2 io Stats-Utskotlets Utlåtande, N:o aoj. Militär-Ledamöter, om så erfordras, kunna adjungeras, i enlighet med hvad redan hos Konungens Högsta Domstol eger rum, då sådane mål der förekomma, har Utskottet icke kunnat inse de svårigheter, som för denna Domstols upphörande förments uppstå. Hvarjemte Utskottet får erinra, att, då, enligt Utskottets tillstyrkan, Rikets Ständer endast skulle komma att hos Kongl. Majit i underdånighet anmäla deras önskan, att Kongl. Krigs-Hof-Rätten måtte kunna upphöra, det jemväl skulle på Kongl. Maj:t ankomma att pröfva, ej mindre nyttan och ändamålsenligheten af den sålunda föreslagna förändringen uti den militära lagskipningen, än äfven, i fall denna Rikets Ständers åsigt af Kongl. Majit gillades, föreslå de åtgärder, som i sammanhang dermed kunde erfordras; och, enär vid sådant förhållande och innan den förändrade organisationen blifvit Grundlagsenligt tillvägabragt, Kongl. Krigs-Hof-Rättens nuvarande anslag icke kan upphöra, har Utskottet ej funnit skäl att i det ena eller andra afseendet frånträda dess redan afgifne yttrande.
Stockholm den 18 juni 1821 C KLINTBERG Universal angående böters beräknande för olovlig utminutering av brännvin på helgdag, en fjärdedels mil från kyrka. Stockholm den 18 juni 1821 Förordningen av den 20 december 1815 om ansvar för sabbatsbrott skall inte gälla om förbrytelsen är försäljning av brännvin inom en kvarts mil från kyrkan. Då gäller böter på 20 riksdaler för brännvins minutering på helgdag. Stockholm den 18 juni 1821 H A v STROKIRCH Kungörelse angående förändring i benämning av Carl Johans stad och Oscars stad. Stockholm den 26 juni 1821 Carl Johans stad kommer hädanefter att heta Haparanda och Oscars stad Arvika. Stockholm den 26 juni 1821 C KLINTBERG Kungörelse angående skyldighet för ordförande i Gränstullrätt, att om Rättens sammanträden underrätta Kongl Maj: ts Befallningshavande, samt om sättet till Ledamöternas kallande i sådan Rätt. Stockholm den 26 juni 1821 Liksom häradshövdingen vid utsättande av tid för såväl lagtima som urtima ting är skyldig att meddela Befallningshavanden, vore det i överensstämmelse härmed skäligt att samma åliggande vilade på ordförande i Gränstullrätten. Kronobetjäningen, som står under Befallningshavandens omedelbara lydno, må icke utan hans vetskap och samtycke kallas till några för Befallningshavanden okända förrättningar. Därför förklarar Vi, att varje gång ordföranden i Gränstullrätten anser att domstolens sammanträde är nödvändigt, först underrätta Befallningshavanden och även meddela platsen för sammanträdet. Därefter skall Befallningshavanden ensam utan dröjsmål kalla ledamöterna och kronobetjäningen. Stockholm den 26 juni 1821 C KLINTBERG Kungörelse angående ändring i nu gällande föreskrifter i avseende på restoch undersmides återtagande. Stockholm den 26 juni 1821. Brukssocieteten har anhållit att någon viss tid för återtagande av restoch undersmide inte bör äga rum. Enligt tidigare förordningar skulle det ske inom 6 år. Men till bruksägares förmån samt den frihet i utövningen av deras hantering som huvudsakligen bidrar till densammas upprätthållande och förkovran har Vi medgivit ändring.
De, som ega en för framtiden ordnad skogsvård, äro så få emot det stora antalet misshushållare, att deras skogar knappast kunna tagas i beräkning, då man talar om Sverige i sin helhet. Vi hafva i Westergöthland några öde hedar, med det sorgligt ryktbara namnet Svältorna. Dylika svältor finnas nu kringspridda på mångfaldiga ställen i vårt land, och kunde man sammanföra alla de svältor, de kala stenskärf och öde ljunghedar, hvilka fordom varit klädda med den härligaste skog, sä skulle vi finna dem upptaga en vidd, hvaröfver vi måste häpna. Och svältorna tillvexa i antal och storlek med hvarje år. Medan bränvinspannorna i de södra provinserna förtära qvarlefvorna af våra björkoch bokskogar, exporteras från hela riket milliontals unga träd, under benämningarne sparr, läkten och pitprops. Lagen hos oss tillåter: att man kan köpa ett skogshemman, indela hela skogen i små lotter, på auktion försälja hvarje lott, med vilkor att träden inom viss, ganska kort tid bortföras, med de influtna penningarne betäcka köpeskillingen, och derefter sälja den kala marken. Sådana spekulationer hafva lyckats förträffligt. I Danmark har man vetat att sätta gräns för dylik förstörelse, genom en lag som säger, att ingen som köper skog får, under de första tio åren efter köpet, af skogen hugga annat, än till egen och godsets nödtorft, såvida han ej inför räntekammaren styrker att hygget ej är menligt för skogen. Men hos oss kunna hela provinser ödeläggas på skog utan att lagen förmår sätta något hinder deremot. När någon anmärkning framställe» mot denna förfärliga vandalism, får man till svar den skenfagra ursäkten: att skogens bevarande är ett ingrepp i eganderätten. Vi måste dock tåla vida större ingrepp i eganderätten, t. ex.
För vitterhet och konst gäller, såsom för andra yttringar af det menskliga bildningsarbetet, att det är ej blott former, som förbrukas, hvilka ej längre duga och måste ersättas af andra, utan att också ett gammalt innehåll, med all den långa häfdens rätt på sin sida, kan befinnas uttömdt och liflöst samt får lemna rum för ett nytt, hemtadt från förut ringaktade områden och glömda källor. Derför har ock i den nyaste tiden, som företer i de flesta riktningar en mera intensiv nationel utveckling än någon föregående, den vittra litteraturen, der hon gått en förnyelse till mötes, sökt och funnit sin nya lifskraft i de tillgångar, som obrukade och förbisedda legat gömda i de folkoch samhällsklassers inre skaplynne och yttre lif, hvilka förut af dikten ansetts för profana och ej användbara för annat än bi-ändamål. Allt ifrån början vände sig Blanche åt detta håll, vare sig han skref stora romaner eller mindre berättelser eller arbeten för scenen.» Innan jag, efter ofvanstående anförande, vänder blicken från Blanches författareskap till det enskilda lifvet, kan jag ej finna en lämpligare öfvergångspunkt att förena dessa båda skiften än beröringen af hans förnämsta produkt: Sonen af Söder och Nord. Många år hade flytt sedan Blanches första teaterpjes, »Positivhataren», i början af 1843, uppfördes på Lindebergs teater. Man räknade nu 1850, och han hade icke mera, ehuru verksam han var, samma håg för romanoch teaterverlden, som han förut haft. Men det hindrade ej att han gjorde sin sak förträffligt, och att hans namn alltid med glädje helsades då det återfans på affischerna. Men, med ett ord, det gick en lätt drömmande trötthet öfver hans själslif. Jag erinrar mig huru mången eftermiddag, då jag arbetade i mitt kabinett, som låg intill min mans arbetsrum, hela 10 minuterna, ja väl hela qvarten ibland, kunde förgå innan någondera af de båda männen derinne yttrade ett ord. Blanche satt beqvämt utsträckt i gungstolen, försänkt i sina drömmar, min man hade väl anteckningar, vare sig för Familjboken eller Bellmans-upplagan eller något annat verk, ty han låg med glasögonen öfver en mängd handskrifter.
Vid förnyad föredragning af Constitutions - Utskottets Memorial (N:o 33), i anledning af yttrad önskan, att Haudlingarne måtte tryckas , uti målet rörande de genom Föredraganden af Commando-Arender för Armeen, utfärda-' de General-Ordres, om villkoren för approberandet af Recruter vid sådane Regementer, der Rotehållare ej samfält Ingått beting, om Soldat-be-' klädnaden, beslöt Borgare-ståndet för sin del, att hos Kongl. Majn matte i underdånighet anhållas, om utbekommande till trycket af de inför Kongl. Majit haline Protokoller, uti ofvannämnde Cornmando-mål; hvilken underdåniga ansökning borde genom Expeditions. Utskottets försorg uppsät-1 tas ; äfvensom , att tryckningen af så väl desse Protokoll som öfrige Handlingar i målet, skulle genom sistnämde Utskotts föranstaltande verk-, ställas. S. D. Föredrogos å nyo nedannämnde ifrån Utskottten inkomne Utlåtanden : 13ankoUtskotLets Nio, 40 , i anledning af de hos Ridderskapet' och Adeln gjorde anmärkningar vid bemälte Utskotts den 10 sistlidne Mars afgifne Betänkande, P/Of. Utilr. d. 13 Maji 1818. ’ 419 angående rättighet för en och hvar att emot Svenskt Speciemynt af Banken tillbyta sig guld och silfver i Stänger och Tackor. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets N:o 100, 1 anledning af de inom Hedervärd da BondeStåndet gjorde anmärkningar vid:
Kerstin Cardon h a r också målat ti c original porträtt af konung Oscar den andre samt två sådana af kronprinsen Gustaf och med ledning af ett af Amalia Lindegren utfördt originalporträtt en bild i hel figur af drottning Lovisa, hvilken tan a beställdes som motstycke till det af norske målaren Arbo utförda originalporträtt af Carl den femtonde, båda afsedda fejr kungliga slottet i Kristiania. F r ö k e n Cardon utöfvar, såsom man finner af ofvanstående dock mycket sammanträngda framställning, en ganska omfattande verksamhet i porträttmålning. Men detta är likväl icke hennes enda sysselsättning. Med lika stor talang som aktningsvärd ihärdighet h a r hon under en lång följd af år gifvit undervisning i teckning och målning, och antalet af hennes elever bevisar det förtroende hon äfven på detta område äger. R e d a n vid femton års ålder började hon undervisa i den fruntimmersskola, d ä r hon fått sin skolbildning. Sodan h a r hon under nio år varit lärarinna i Högre lärarinne-seminariet, liksom hon meddelat undervisning i Franska skolan med flere läroanstalter, och det är nu två årtionden sedan hon öppnade sin särskilda teckningsoch målarskola i samma atelier, som hon ännu använder både för egen porträttmålning och för elevers undervisning. K e r s t i n Cardon h a r under dessa år samfäldt undervisat omkring ett tusental elever, och bland dem h a r mer än en sedan banat sig en egen väg äfven på konstindustriens område, tacksamt erkännande den säkra grund som lagts af den insiktsfulla lärarinnan. E n så samvetsgrann verksamhet i den fosterländska konstens tjänst förtjänar allt det erkännande, som den också tillvunnit sig. Claes Glömmen ej skollofskoloni Lundin. Iduns! De minsta bidrag mottagas tacksamt. Vid försändelsen bör tydligt angifvas, att densamma är afsedd för » Iduns skollofskoloni». Alla inflytande medel redovisas i Idun. IDUN 1894 " Sveriges Framtid. " ¥ iden är ond. Det är iDgen ny upptäckt minsann, det är tvärtom en gammal klagan, som, om man riktigt gingo till botten med saken, antagligen skulle befinnas äga lika många anor som tiden själf. D e t är därför inte meningen, att särskildt utpricka vår tid som ond, då jag anför det gamla ordet.
Haga Lust-Slott och Pari 16,000 1.470 5,500 3,000 1.470 16,000 1.470 5,500 3,000 1.470 — S:r R:dr 27,440 27,440 Summa B:co R:dr Utom Indelningar och Spanmål in natura till samma belopp, som sednaste Ständers Riks-Stat upptager. 718,750 718,750 Andra Hufvud-Titeln. Civile och Landt-Staterne. Rikets Högsta Embeten * Stats-Miuistrarne, (Tillökning enligt Utlåt. N:ris 32&79, 4,000: ) . Stats-Råden (D:o, 17,000: ) . Justiti.x-Rådcn (D:o, 4,000: ) . Rikets Allmänna Ärenders Beredning . Jlistitice-Revisionen jemte öfrige fördelningar af Kongl. Majits Canzliz. Skilnaden emellan Stats-Utsk:s Förra och Sednare Förslag. Förliö ilin -* Minskning. IN: ris 32 & 79 Stats-Departementernes serskilda Expeditioner (jemte till deåCanzliets La ndt mäteri-S t n ten Jiigeri-Statcn Tull-Vcrket Landt-Statcrne (enligt Utlät. Tillkommer för Länsmännen, enligt Utlåt. Reseoch Tractaments-Penningar i Civile Ärcndcr. ... _ Summa B:co R:dr 2,073,842 17 11 2,131,335 j 41 3 86,379112 10 28,885 j 37 6 Utom Indelningar och Spanmål in natura, enligt scdnaste Riks-Slat, med de förändringar, sorn af Utlätanderue N:ris 40 och 42 föranledas. 8 Stats-Ut skottets Utlåtande, N.-o 234. Tredje Hufvud-Titeln.
Vidare och för det tredje ”föreslås att saltpetterfondens tillgångar, hvaraf ”hälften öller 150,000 åro i Götha Canal-Dis”cont insatte, måge blifva disponible för inrättningen allena och aldeles sk iljas ifrån, för den”samrriä främmande föremål, hvartill en stor del ”förmodeligen i låneväg blifvit använd; som äf; ”ven i Revisorérnes berättelse om StatsWerket ”omförmäldt och tillstyrkt blifvit. Sluteligen, ”och dä af Räkenskapérné uplyses att jemte nå”gra Tusende R:d i provisioner, remisslage m, ”mför vederbörande EmbétSoch Tjenstemän ” in ellan 3 å 4,000 R:d . ärligen erfordras till ”Reseoch Transportkostnader för Saltpetter, så ■ ”får jag hemställa om icke, jemte granskningen ”af Räkenskäperné, granskning borde ske i hvad ”mohn desse äfven för de skjutsskyldige betungande utgifter kunde inskränkas, och der lämp”ligt vorfe, SaltpetterTransporter sjöledes verkställasJag anhåller att desse anmärkningar, ”innefattande förbehåll ne tillägg till min till ”StatsUtskottets handläggning remitterade mo. ”tihe; måtte äfven till bemälte Utskott remitteras.” StatsUtskottets Betänkanden. j;4f Öfver livad af Herr Grefve Gyllenborg sålunda blifvit anfördt, får StatsUtsköttet dess Utlåtande nu afgifna. Sedan Kongl. Majit genom Nådig Kungörelse af den ånsta Februarii 1798 sökt rätta de missbruk och oofdningär, som tid efter annan insmygt sig vid Saltpetter-tillvérkningärné i Riket, samt återföra SaltpetterSjud ningen till dess ursprungliga skick, då alla Hétnrnari utan undantag; vörö underkastade lasteri Och bé^ svaret af Korigl.
R:dr, om dess iaberäknande i Bankens metalliska Cassa .. i Hamburg, utöfver det bestämda beloppet af 5oo,ooo R:dr Specie . Discont-Verket, om revision af dess räkenskaper för år 1844 „ dess räkenskaper, om årligt arfvode för och biträde vid afslutandet deraf ^ . , „ Om tillökning i löneinkomsterna för Regi stratorn derstädes Adolf von Ehrenklou . Dess Tjenstemän, om ökade löneförmoner för dem .. E. Eftergift, af Bankens samt Banco-Discont-Verkets och LåneContorens fordringar eller ersättnings-anspråk, hos följande personer, nemligen: Lithner, M. C. Kyrkoherde , Memorial i anledning af gjorda anmärkningar Wennergrens, J., Enka . Hegardt, P. Johrson, Grosshandlare . Forsslund, Carl, f. d. Fändrik . "Winberg, E. S. Kamererare . Soldin, A. Ii., Fabrikör . Jan Pehrsson i Guldsmedshyttan Lindgrens, Johan, Sterbhusdelegare , . , Ahlbom, W. L., Bruksidkare . Malmström, H. P., Repslagare Ehrenklou, Adolf, von, om tillökning i hans löneinkomster såsom Registrator vid Banco-Discont-Verket . Embetsoch Tjenstemanna-persoualen inom Banken, angående förändrad reglering . Enskilde Banker, se Lag för dem. F. Fastighets-lån, se Lånerörelsen. Forsslund, Carl, f. d. Fändrik, se Eftergift. 4 G. Gratification åt Bankens Vsktbetjente samt åt Vaktmästarne i Banco-Discont-Verket . 77. Grundfond, Bankens angående . 2Q Svar på återreroiss . 44' Sammanjemnknings-förslag och Voterings-proposi tioner ... 55. Om verkställd votering i förstärkt Banco-Utskott 60. H. Hegardt, P. J:son, se Eftergift. Heidenberg, L., Uppbördsskrifvare ansökning, se Sedlar. J.
Vid 2 mom. af den ifrågavarande 46 §, som förut innehåller, alt embetsoch tjenstemän skola skattskrifves och taxeras för sina egna personer, der de hafva tjenst, har Utskottet, till närmare förtydligande, efter ordet ”personer” tillagt orden ”och löner,’' hvarvid anmärkning inom Borgare-ståndet blifvit framställd af herr Ekholm, som ansett möjligheten af miss'ydning ändock icke vara förebyggd, utan tvister äfven framdeles kunna uppkomma om rätta skaltskrifnings-orten för sådane embetsman, som t. ex. hafva tjenster i städerne, men boställen på landet, hvadan momentet blifvit återremitteradt; men då den föreslagna ordalydelsen uttryckligen innehåller, att det ställe, der embetseller tjensteman är i tjenst anställd, för honom utgör rätt skattskrifuingsoch taxeringsort, såväl i anseende till hans person som löneförmåner, inser Utskottet icke huru större tydlighet skall kunna i stadgandet inläggas, och hemställer alltså att anmärkningen må lå förfalla. Emot den i 3 mom. af oftanämnde 46 § af Utskottets förslag till bevillnings-stadga i allmänhet bibehållna föreskrift, att kofferdi-skeppare och sjökaptener skola för den inkomst de i sådan egenskap åtnjuta taxeras uti den stad, eller å den ort, dit fartyget hörer, har af åtskillige ledamöter inom Borgare-ständet blifvit erinradt: än att burskaps-egande sjökaptener borde, i händelse fartyget ej tillhörde den stad, hvarest burskapet innehafves, vara berättigade till afdrag å sålunda påförd bevillning för de minimi-dfgifter, som de i sistnämnde stad alltid böra utgöra; än att de borde till bevillning taxeras endast i den stad, dit fartyget hörer, samt utskylderna påföras rederierna; och än att de borde skattskrifvas och taxeras der, hvarest de äro borgare.