Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bland de till deltagande uti 1855 års revision af Stats-, Bankocch Riksgäldsverken, af Ridderskapet och Adeln valde ledamöter hafva så väl nu mera afl. Landshöfdingen Grefve K. A. Posse, som Kammarherren Nils Tersmeden afsagt sig de dem lemnade updrag, och har RiddarbusDirektionen i deras ställe till revisorer utsett Kaptenen, Friherre Joh. Wilhelm Stjernstedt och f. d. Statsrådet Grefve Balzar von Platen, samt sedermera, i stället för den sistnämnde som anmält sig. hindrad att förtroendet emottaga, Majoren Didric Gillis Bildt. I samma § meddelar Direktionen vidare upgift å de särskilda val som, jemlikt 7 § af Direktionens instruktion, blifvit anställda, dels till Revisorer och Suppleanter å Ridderskapet och Adelns vägnar vid revisionerna öfver Banko-diskontverkets förvaltning aren 1855 och 1856, dels till Revisorer och deras Suppleanter vid Låne-kontoren i Götheborg, Malmö och Wisby för åren 1854, 1855 och 1856. 6 §• Direktionen anmäler, att sedan nu mera frami. En af Rikets llerrar Friherre Johan Lagerbjelke den 5 Februari 1855, i anseende till försvagadt helsotillstånd nedlagt sin befattning såsom lUddarbus-Direktionens Ordförande, dess af Höglofl. Ridderskapet och Adeln utsedde Suppleant, Kontre-Amiralen och Kommendören m. m. Grefve Folcke Magnus Puke såsom Ordförande inträdt; hvaremot samtlige ledamöter i Direktionen qvarstannat i sina befattningar, hvilket förhållande äfven äger rum med RiddarhusDirektionens ordinarie Tjenstemannapersonal. 7 §• I afseende på förändringarne inom Wadstena Adliga Jungfrustift har Direktionen förmält, att efter det sista riksdagsberättelsen afgafs 25 döttrar af Adelsmän blifvit i stiftet inskrifne, hvaremot 59 genom giftermål eller dödsfall derutur utgått samt dessutom en Stifts-jungfru, som icke inom föreskrifven tid anmält sig till utbekommande af sin pension, blifvit utur Stiftsmatrikeln afförd.
St:s Just.Ombudsmis anklagelseskrift lill Hofrin öfver Skåne och Blekinge mot Consistiii åtgärd i denna fråga, så är detta ett ämne som är fullkomligt främmande för R. o. Adis öfverläggningar och blir nog kändt i sinom tid då R. o. Ad. får mottaga Just.Ombudsmis berättelse om hvad sedan sista Riksdag, med afseende på rättvisans skipande här i landet, sig tilldragit, och jag protesterar således mot all upläsning af detta Just.Ombudsmis mein., emedan det aldeles icke bör, kan eller får inverka på saken. Hr Munck af Rosenschöld! Då jag i mitt försvar kom att omtala mot mig begångna nedrigheter, afsåg jag icke Hr Printzensköld; det måste väl vara många andra som kunna begå nedrigheter än Hr Printzensköld, och jag inser derföre icke hvarföre det just skulle vara om honom jag talat. För öfrigt får jag med afseende å det Consistii Acadici utslag, sorn af Hr Printzensköld anförts, göra den anmärkn. mot detsamma, att deruti straffbestämmelser stadgas utan att något brott blifvit begånget. Slutligen vågar jag yttra den förmodan, att, ehuru man valt denna nattliga tid till afgörande af mitt öde, den domstol, inför hvilken jag nu förer min talan, dock aldrig måtte kunna vara någon Inqvisitions-domstol, utan tror jag mig stå inför en lagstiftande församling, för hvilken det borde vara lika angeläget och kärt att lagen efterlefves, som att den stiftas. Jag tror min rätt att få den handling upläst, hvarigenom Just.Ombudsmm visat obehörigheten af Lunds Consistii Acadici utslag, vara lika Den 0 December. £3 stor, sorn den Hr Printzensköld haft att få detta Consist:ii utslag upläst. Frih. Sprengtporten, Ja k. Wilh.: I afseende på formen af detta ärendets behandling, instämmer jag med Frill.
Anslaget å 3:dje Hufvudtiteln till Vedoch/Ljuspenningar för fästningsoch garnisonsorter, i4>°°o Rdr årligen, är öfverskridet: år i838 med Rdr, hafva af 3:dje Hufvudtitelns besparingar utgått: år i838 : « ; 1 Rdr 2,110: — 2. , 1839 *,237: 11. 11, — 103 — S Enligt Kongl. Brefvet elen 19 Juli i83c), har Beklädnads-slitningsersätlning för år i838 blifvit utbetald: till Kongl. Svea Lifgardet med Rdr 5,()42: 4* l°* åt Kongl. Lifgardet till Häst med 4-3o5: — io. och till Kongl. Andra Lifgardet med . „ 6,424: 34» 6. i följd deraf att en del af nämde Regementens manskap , under sednare hälften af sistnämde år, qvarhållils i tjenstgöring, i stället alt enligt gällande passevolanskontrakt vara permitterad!. Likaledes har Beklädnads-slitningsersältning utbetalts: till Uplands Regemente med Rdr i,ii8: i. 8. och lill Södermanlands Regemente med „ 1,069: 3i. 4- för den tid af sommarn år 1838, en Bataljon ur hvartdera af dessa båda Regementen varit till Hufvudstaden inkallade såsom garnisonsförstärkning. § o. Afdelningens till år 1840 balanserade fordringar äro: a) Den af föregående Revisorer omförmälda fordran hos Kongl. Spanska Regeringen å 9909 Rdr 26 sk. 10 r., för utredningspersedlar, som år 1814 lenmals ett i Götheborg varande Spanskt Detachement.
1 så läll får jag nämna, att det redan finnes ett förslag i detta afseende utarbetadt af lagberedningen, sorn nemi. i 3 kap. Jordabalken föreslår åtskilliga förändringar i expropriationslagen, der bland annat äfven förekommer ett tillstyrkande, att H. V. ' 27 418 Den 26 April. SO-proc.-förhöjoingen helt och hållet skulle borttagas, och detta för all expropriation för allmänt behof. Vill man ej gå så långt, som lagberedningen, vet jag dock ej något hinder för att nedsätta beloppet till t. ex. 20 proc. Som jag sjelf deltagit i lagberedningens beslut, skulle jag helst önska, att hela 5 0-proc.- förhöjningen bortfölle och att jordegarne ersattes efter det högsta i orten gångbara värderingspris för jord. Till följd af hvad jag sålunda yttrat, tror jag ett förslag i den riktningen, som här af Utsk:t blifvit frarostäldt, vöre olämpligt och obehöfligt, alldenstund redan ett sådant förslag finnes af lagberedningen utarbetadt. Skulle man vilja vidtaga någon åtgärd i det fallet, tror jag man skulle inskränka sig till att möjligen begära förslag ang:de bestämmande af de belopp, med hvilka de orter skulle till jernvägsanläggningar* nes fullbordande bidraga, genom hvilka desamma komme att en gång framgå. Hr v. Troil, Samuel Gustaf: Frånv:de vid diskussionens början erkänner jag, att jag ej har hört alla de skäl, som blifvit framstälda till kullkastande af Utsk:ts förslag, men det oaktadt vågar jag påstå, att jag finner denna punkt så billig och rättvis, att det i högsta grad förvånat mig, att den eus kunnat möta något motstånd Jag för min del skulle önska en omarbetning af expropriationslagen, icke blott för hvad nu särskildt rörer jernvägsanläggningarne, utan för alla ändamål, der jord skall till allmänt behof uplåtas. Jag tror således, att det är af högsta vigt att en skrifvelse i den syftning, Utsk:l föreslagit, komme att från Ständerna i underd:het K.
Men deremot tror jag mig böra erinra, att detta K. br., (hvilket jag här har till hands, och erbjuder mig att in extenso uppläsa, om så erfordras), alldeles icke kan anses handla om ett fall, sådant som det. här ifrågavar. Detta K. hr. af d. 16 Dec. 1812 åberopar det förut afgifna K. br. af d. 7 Dec. 1796, hvilket innehåller, att de i Skåne belägna domkyrko-, hospitalsoch andra till fromma stiftelser anslagne hemman hädanefter böra hvarken genom skatteköp afsöndräs frun de stiftelser, hvarunder de tyda, eller annorlunda upplåtas än genom arrende på u5 till 3o år, med iakttagande af vissa dervid stadgade grunder, hvilketallt här föreskrifves i det bestämdt angifna ändamål, att de stiftelser, åt hvilka hemmanen blifvit anslagne, måtte, genom successivt förhöjda arrenden i mån af hemmanens stigande odling, af dem vinna en förökad inkomst. Med bestämdt åberopande af denna i nämnde K. br. meddelade föreskrift stadgar nu K. br. af d. 16 Dec. 1812, att det härvid kommer alt förblifva.
Möjligen är den summa,-som jag föreslagit, alltför stor, och möjligen kan den öfverskrida befintliga tillgångar; men någon fara dervid, att fä ett nytt hospital i en stad, som verkligen behöfver del, och som har alla sina hospitaler samlade på eli ställe, kan jag icke inse. Skulle man dä, enl. Hr Ekströmers åsigt komma under fund med, att det vore otjenligt, att ett homöopathiskl hospital här funnes, så hade man alltid genom denna åtgärd fått ett sjukhus i ordning, der den allopatliiska behandlingen kunde införas. Vare sig med den saken huru som helst, så är det dock besynnerligt, att i Preussen det har varit fråga att vid sjukhus begagna homöopathisk behandling. I Paris har nuvar:de Regeringen omfattat homöopathien med mycken välvilja. Allt detta måste gifva menniskor ett skäl all tro, ali del kan vara någonting godt i saken. Den erfarenhet jag personligen gjort deraf är, att till och med uti iuflamationer, så har homöopathien hjelp! mig. Ar det inbillning, sä må jag då i Guds namn få ha den inbillningen, men när det hjelper mig, så må jag hellre hafva hjelper) af inbill_ningen, än af medicamenter, som förut icke hjelpt migf Då det således är af vigt att i sådana ämnen som detta och vid hvilket så många fästat sig, komma till en bestämd erfarenhet, så, om också icke för något annat, får jag vördsamt ännu en gång anhålla om äterremiss. Jag lior för min del och har hört det af flere ibland de Prester, som sittaoi Utsk., att de äro mycket för saken och således oaktadt Frih. Åkerhjelm nämnt, att det blott varit en enda ledamot inom Utsk., som yttrat sig i ämnet, så har jag likväl hört flere, som äro beredda att yttra sig derom, i händelse frågan återkommer. Jag får således anhålla om frågans återremitterande till StatsUlsk. Propos. lill bifall å förevar:de punkt blef härefter framstäld och besvarad med Ja jemte några Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han funnit
I sammanhang härmed föredrogos tvänne prot.utdr., det ena från Borgareoch det andra från BondeSt. af den i5 dennes och den i5 sist 1. Dec., innehållande inbjudningar till MedStåriden till instämmande i de beslut Borgare-och BondeSCn uti delta ämne fattat, nemi. B o r g a r e S t å n d e t: att R. St. böra h.os K. M. i lind. anhålla, att K. M. täckes i nåder befrämja förliknings-comileers inrättande i alla länen, samt låta, intill nästa riksdag, uppgöra och R. St. då förelägga förslag lill stadganden för nämnda comite'er; och Bondestånd el: att uti skrifvelse till K. M. R. St. borde göra und. framställning om behofvet af förliknings-comiteers inrättande, samt för deras organisation och verksamhet, och att Ståndet ansett det. förslag vara lämpligast, sorn af Ståndets ledamot, Fredr, von Zweigbergk, uti dess reservation vid Utslcs utlåt. N:o 166 blifvit framsläldt, dock med lillö":;. alt. så snart communal-stvielser blifva inrättade, förlikningsåtgäiderna borde pa dem ölverllytias. 3io Den ao Januari f. m. Hr von Hartmansdorff, Au g., anhöll, att PresteSl:s beslut i ämnet äfven måtte uppläsas. I anledn. häraf upplästes PresteSt:s prot.utdr. af den 21 sisth Dec., af innehåll att Ståndet afslagit LagUtsk:s utlåt. N:o 166 och beslutat för sin del, det må R. St. i aflåtande und. skrifvelse anhålla, det täcktes K. M. i nåd. propos. lili R. St. meddela en ledning för de reglemeolnriska sladganden, som böra iakttagas vid inrättandet af förliknings—comi leer. Hr von Hartmansdorff:
Magnus TVessing från Vestmanland hafva andragit, att Rotehållarne vid Vestmanlands Regemente vid hållen sammankomst blifvit förständigade, det dem ålåge, att bekläda Regementets manskap, så att endast om sättet stöde dem fritt att öfverlägga; men, dådetta vöre ett nytt onus, hvarifrån 73 §• i Regerings-Normen Roteliållarne fritoge samt de för öfrigt tryggade sig vid Konung CARL XI:s försäkran till den Commission i Vestmanland, som år 4.683 reglerade Roterings - Verket och der orden lyda: ”Kongl. ”Maj:t vill sjelf alla Karlar af vissa talet i be”rörde Län bekläda låta så ofta de andre Kar”lar al detta Regemente i de öfrige Länen be.
Jag har haft den öfvertygelsen, att derigenom, att man lemnade friare händer åt Bancostyreisen, skulle ändamålet lättare vinnas; och jag kan således icke finna, att den rättelse, jag föreslagit, innefattar något bestämdt förbud för Bancofullmägtige alt göra silfveruppköp, då priset, transportkostnaden inbcräknad, skulle gå öfver pari; ty icke är det en förlust för Banken att vid pari cours inköpa silfver under bestridande äfven af transportkostnaden, om Bankens obestånd derigenom kan förekommas. Så har jag icke föreställt mig, att man kunde tyda orden i mitt förslag, hvilket innehåller både hvad Utsk. tillstyrkt och en vidsträcktare rättighet för Bancofullmägtige att för metalliska cassans förstärkning vidtaga sådana åtgärder, som de tro sig inför sina principaler kunna försvara. För min del kan jag icke tro det hafva varit BancoUtsk:s mening, att Bancostyreisen skulle få vidtaga åtgärder, som kunde leda till förlust för Banken. Det tillägg, som Hr Nordenanckar föreslagit, fruktar jag skulle göra saken mera obestämd och lättare gifva anledning till de farhågor, som BancoUtsk. velat förekomma. Hr Cederschjöld: Då nu siifverköp kommit under öfverläggning, torde vara nödigt att göra sig reda för orsakerna, hvarföre Banken skulle köpa silfver. Somliga hafva sagt, att Banken borde köpa silfver derföre, att silfret har stor benägenhet att utströmma ur landet, men obenägenhet att sjelfmant återkomma. Min erfarenhet är helt annorlunda. Vi hafva i många år icke haft silfver i vår rörelse, och något silfver har således icke utströmmat, under det vi tvärtom sett, att ganska betydliga partier inströmmat i Banken, nemi. de stora summor, som sedan 1823 blifvit inköpta till belopp af öfver i-J million, oberäknad! de betydliga qvantiteter arbetadt silfver, hvarmed enskilda personer försett sitt hushåll och hvarmed guldsmedsbodarna blifvit förökade, hvaraf det synes, att silfret inströmmat i landet i samma mån, som industri och näringar tilltagit.
"Mosaisk trosbekännare må ej ega att välja eller kalla prest eller ”kyrkobetjening inom kristna lörsamlingarne, eller att, uti direktioner eller ”kommissioner, som hafva befattning med kyrko-ärenden eller kristna ”undervisningsverket, deltaga i öfverläggningar eller beslut om sådana ”frågor; samt att Kongl. Maj:ts nådiga kungörelse af den 21 September 1838 ”mätte helt och hållet upphäfvas.” Härigenom vore egentligen åsyftadt att bereda judar rättighet att, utan skyldighet att dertill söka hos Kongl. Maj:ts tillåtelse, få bo hvar som helst i riket, samt att derstädes besitta fast egendom. För att lätta öfversigten öfver den behandling, som detta ärende senast undergått och bedömandet deraf, har motionären bifogat, ej mindre föreståndarnes för mosaiska församlingarna i riket underdåniga ansökning, att svenska undersåtare af mosaiska läran måtte tillerkännas samma rättigheter som hvarje annan svensk, än äfven Kongl. Maj:ts och Rikets Kommerse-kollegii underdåniga utlåtande deröfver af den 13 September 1847, hvilket afgifvits sedan yttranden och upplysningar i ämnet blifvit infordrade och afgifna såväl af Öfverståthållare-embetet i Stockholm och Kongl. Maj:ts befallningshafvande uti Östergöthlands, Götheborgs och Bohus samt Blekinge län, som af vederbörande konsuler uti England, Frankrike, Nederländerna, Belgien, Preussen, Danmark och Hamburg. Af dessa samtliga handlingar inhemta hufvudsakligen: Föreståndarne för de mosaiska församlingarna hafva uti sin berörda ansökning i underdånighet anhållit om vidtagande af följande förändringar i rikets grundlagar samt allmänna och ekonomiska lagar, nemligen: Allm.
N:o 122. 7 niserad Municipal-Styrelses inrörande uti vårt samhällsskick, och att man derföre, oaktadt de hinder den närvarande sakernas ordning synes deremot lägga, borde söka, så mycket som möjligt, närma sig det önskade målet, i delia afseende föreslår, att 2:ne besutne, upplyste och allmänt ansedde Adelsmän, 2:ne Ståndspersoner , 2:ne af Presterskapet, 2:ne af BorgareStåndet och 2:ne af BondeStåndet, på öfligt sätt, skulle i hvarje Län väljas att vara Landshöfdingen behjelplige vid utöfningen af den municipal-oeconomisha delen af Landshöfdinge-Embetsbefattningen. Detta Municipal-Båd, för hvilket jemväl en Suppleant af hvarje Stånd borde utses , för att vicariera , då någon af de valde Ledamöterne hade sjukdomsförfall, borde sammanträda den i:sta i hvarje 3:dje månad, under Landshöfdingens prsesidium , och ega att öfverlägga om oeconomiska lörbättringar, såsom sjöars sänkning, öppnandet af nya communicationer, vägars anläggning m. m., samt underdåniga förslag, rörande dylika frågor till Kongl. Majit ingifva. Vidare skulle det hafva sig uppdraget att efterse Hospital-, Lazaretts-, Fång-, Fattigoch Correctionshus, ombesörja entreprenad-auctioner till anskaffande af nödiga förnödenhetsartiklar till dessa inrättningar, äfvensom revidera de sammas cassör, pröfva byordningar och andra stadgar till allmänna ordningens upprätthållande m. rn., S Alim. Be sv', v, Otc. Utsk. Uti. N:o il>3, hvarjemte åt denna Municipal-Styrelse , såsom vigligast, skulle uppdragas markegångssättning! n och alla befattningar af samma natur.
December, rörande den frän Borgare-Ständek fleds de ätcrrcmisi af wälbemäldte Utskotts Betänkande den roche Nowember, om ändring i i»:de §. af Kongl-Stadgan om wärfning och Manffaps lcgande till krigstjenst af den 7- April 1802 fann Ständer, atr,. sedan de öfrige Respective Ständen Kcrör e Betänkande rist alla delar bifallit och Stänhet pä sädan grund redan godkänt den Expedition, som Riksens Högloft. Ständers Expcditions-Ut» flott, efter trenne Stånds sammanstämmande beslut förestagit, nägo serstildt beswarande af Ständets anmärkningar i detta mäl nu mera icke fordrades». Härom skulle de Ncspective Med-Ständen samt Lags urflottct wördsamt och manligen underrättas genom hetta ProtoeollS-Uttrag.. M suxr».. Vroto.eoUs II. Utdrag af Protocolletj,. hällituti Borgare-Stans detS Plenum wid Riksdagen i Stochholm den Sy Januari i8ro. SD, Efter uppläsandet as Riksens HögloftStändr. rs StatssUtflotts den 25, i henne mävnd afgifne för» ny-de utlätande,. i anledning, as hederwärdn Bsnde-Ständets anmärkningar wid Utskottets Betänkande af den 2 ipnewarande, rörande afföningerp för Bönde-Skändets Secreterare, Eancellie och Waktbetjening,. bestöt BorgarcStändet att, till betygande af, den synnerliga wänsta^ och wälwilja, hwarmed Borgar?-Ständet, äswcn wih, hetta tillfälle, will möta det Hcderwärda.
St:r kanske i sitt bedömande af Bokens halt möjeligen voro af aldeles motsatt mening med Regeringen, utan borde, med besparing emedlertid af den föreslagne summan, tiden afbidas då en sådan afhandling blefve alhnängjord , innan man belönade den; hvaremot Utskottet bordt så mycket häldre tillstyrka lifgifvande! på allmän bekostnad af Riksdagshandlingarne, som IJr Cedersehjölds förtjenstfuIla arbete i denna väg nogsamt visade hvad nytta för det historiska Studium deraf kunde hemtas. Va landes Utlåtandet N:o i3g af H. PrästeStandet gilladt, samt af H. BondcStandct i förra delen afslaget och i den sednare bifallet., Då Utskottet ansett Statens tillgångar icke medgifva beviljandet af de flere understöd åt Historiska Författare, hvarom väckta motioner handlat, har Utskottet äfven trott sig böra bland dem urskilja hufvudsakligen den, genom hvilken man åsyftat upphöjandet af en angifven bestämd brist i historiskt hänseende, rörande en af Fäderneslandets mest vigtiga Regerings-perioder, framför sådane arbeten, sorn, ehuru förtjenstfull, dock till största delen innefattade blott sammanförandet af hvad man förut ägde eller ett aftryck af allmänna Handlingar, af hvilkas vidlyftighet en betydlig kostnad för det Allmänna kan förutses, utan alt något direct behof derigenom blefve uppfylldt. Detta med de flere skäl det återremitterade Betäflkuudet upplager, har föranledt Utskottet att före - jg£ Stats-Utskottets draga förslaget af en belöning för erhållandet af en Historia om Konung Carl XI:s Regering, framför beviljandet af understöd, åtminstone för närvarande, till fortsättning af Herr Cederscbölds Arbete äfvensom åt Författaren af Svenska Folket under Konu?igarnc af JYasa Ätten* och Utskottet anser de gjorda anmärkningarne icke vara af den beskaffenhet, alt de bordt förändra Utskottets i ofvanherörde Utlåtande a fg i fria Förslag.
Jag tror likväl att både klokhet och riktig statshushållning borde bjuda, att tili dess den nya statsregleringen blifvit fastställd, medgifva fortfarandet af dylika anslag , på det sätt och till det belopp, de af föregående Ständer blifvit bestämde. Kan och vill man sedermera icke medgifva deras fortfarande för den kommande tiden, välan! så vidtag då de förändringar, som äro af statens tillgångar eller andra omständigheter påkallade; men tvinga icke, genom en förtidig nedsättning i anslagen, eller genom obestämdhet i afseende på deras slutliga belopp, Styrelsen att förändra redan uppgjorda arbetsplaner eller uppskjuta dessas definitiva bestämmande. Första vilkoret för en ändamålsenlig hushållning är att på förband känna den medeltillgång, hvaröfver man har att förfoga. Deruppå beror inköp af materialier, accorders uppgörande, arbetares antagande, m. m. d. Motsatsen leder till misshushållning, och då jag är fiende till sådan, under hvad form den än må framställa sig, heintar jag derutaf en förnyad anledning att emot det nu fattade beslutet nedlägga min reservation.“ Häruti instämde Grefve Mörner, Friherre Stjernstedt, Herrar af Puke. von Celsing och Arrhenius; samt Af Lektor 'Wallman'. ”Då jag borde bestämma mig för det större eller mindre anslag till befästningar ne vid Waxholm, Carlsten och Carlskrona, hvarom inom Utskottet skiljaktiga meningar yppats, har jag icke ansett mig kunna undanskjuta hufvudfrågan, af hvilken mitt omdöme väsendtligt måste blifva beroende. Jag har derföre sökt göra mig reda för vigten, beskaffenheten och omfattningen af de arbeten, Kongl. Maj:ts nådiga proposition afser; och får i korthet anföra de motiver, på hvilka jag grundar min från Utskottets majoritet afvikande öfvertygelse, att det af Kongl. Majit äskade förskott för nästkommande år, beräknadt i öfverensstämmelse med Rikets senast församlade 4 Siats-Utskottets Utlåtande, N:o 13.
För barn under 15 år vidlåder skulden alltid deras föräldrar, hvaremot barnen sjelfva öro frikallade från betalningsskyldighet för hvad dem intill denna ålder påkostas.” Detta inom. innefattar sålunda ett förbud emot allt pockande, då understöd sökes, hvilket är rätt och tillbörligt; men deremot lemnäs bär rättighet till klagan öfver förment felaktighet, då någon lindel stöds-bchöfvande anser sig hafva blifvit orätt behandlad af sockennämnden, hos hvilken han anmält sig till erhållande af understöd. Jag förmodar nemi., att här måste menas sockennämnden, oaktadt det ej står utsatt; ty eljest vore det mer än besynnerligt, om den som af en enskild person begärde allmosa, men, fastän sådant skedde på höfligt sätt, ej erhöll något, skulle förklaras berättigad att deröfver klaga eller anföra besvär. Detta kan väl icke vara Utsktns mening, utan måste det vara nämnden, som här är i fråga, fastän sådant ej är närmare uttryckt; men äfven i detta fall skulle jag tro att denna bestämmelse, som förbjuder pockande och tillåter klander öfver beslutet, kunde uteslutas såsom obehöfligt, enär det följer af sig sjelft, att om klandret icke fullföljes i den ordning lagen bjuder, kan det icke vinna något afseende. i i §:n lyder sålunda: ”Om afkastningen af fattigvården tillhöriga fastigheter och capital, jemte inkomsten af sterbhusafgifter, böter, colleeter, frivilliga gåfvor och andra sådana bidrag, icke äro för fattigvårds-behofvet tillräckliga, skall, till fyllnad af brist, först erläggas en afgift af högst sex sk b:co för hvarje mantalsskrifven person, som fyllt 17 år; dock må undantag härutinnan bero af sockennämndens pröfning. Hvad derutöfver erfordras fylles genom tillskott efter de grunder, som för sådana bidrag äro stadgade i lagen om sockenstämmor och sockennämnder.” Här synas tre bestämdt distincta skiljaktigheter för beslutet och lagstiftningen inom samma §.