Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Tillökning i hushyran för pro vince - Underdåniga Skrifvtlser» LandtmäteriContoirets rum 25. — Landt-Räntmästaren lönetillökning 650. Gefleborgs Läns} Stat. Landt - Räntmästaren tillökning .550. Fång-Predikanten ny Lön 50. WesterNorr} lands dito Landt-Räntmästaren tillökning . 4ooi Hushyra för X.andshöfdinge-Recidencet 200. — 2 Fång-Predikanter nya Löner 66:32. / " 697: 16. 600. — Underdåniga Skrifvelse?} 3 Skarprättare ny lön . 16. Jemtlands Länsstat. Landt-Ränt-’ mästarentillökning . 300.—■ 1 Länsman ny lön. Westerbottens dito. LandtRäntmä. staren tillökning 450. Predi — kant ny Lön . 33: 36. —> 1 Skarp - 682: 33* 356. rattare Underdåniga Skrif velter. '129 rättare, tillökning 4. gJi; g. *2 Norrbotten* Läna: Staf. LandtKäntmast a ren tillok• _ ning . • 300. —. t FångPredikant , ny lön • S. afgår hitfiyttadt Be miss-lage 5,500. Återstå 8,268: 16. 2, Tillökning t anslaget till skrif, tnaterialier och Expenser samt Ved och Ljus för Kongl. Collegierne och öfrige publike Werken » 7,6 fio. Tillsammans 62,578: 36. 8. hvartill komma: de, i följd af denna reglering, från fi:de Hufvud-Titeln hit» flyttade anslag till kostnader för döda kroppars - _ besigtning . . jool — -— och Remiss.Lage 5,hool ^ » brad utom Stat förut utgStt; nemligen: £<4«of till MHi-St.
Herr Kammar-Herren Lrnunersijelm jemte Hcderwärda Donde-Ständets samteliga Ledamöter, utom blktksn kekrsson, instämde uti Herr Friherre kocks efwan anförda yttrande. Uti Herr Kapiten kkrenbeims anförande förenade sig Herr Bniks-Patron von VVLkrenäorst samt Riksdagsmannen k^aksn kekrsson. Herr Profctzoren Doctor ^Im^vist wille härmed till Protocollct hafwa anmärkt, att dä, under ben 14 Aug., ätskillige Banco-Utskottets Herrar Ledamöter öfwer det ventilerade ämnet wörö af skiljaktig mening, samt votering, till följe deraf skulle ske, borde och kunde ben i sädant afseende äskade propositionen af Utskottets Respcclive Ordförande icke wägraS. Herr Biskopen Friherre Klöraar ansäg för ända mä - Den iz September. Z7L damälet af Ncmlhen blifwa närmast tjenande, att, till fullständig upplysning öfwer det ena och andra, Banco.-Ulikottets Protocoll för den 14 sistl. Augusti, samt för denna dag, detta ämne angäende , de Nespe» ttlve Ständcn meddelas. Berörde hemställan blcf af Högloft. BancoUtstottet bifallen. Hwaröfwer likwäl Herr Profeftoren Dockor /elmyv^c förblcf wid be§ förut i denna delen yttrade mening. Till följe af ofwan anförda beslut, kommer Protocollet för den 14 sistl. Aug. och för denna vag j allt hwad nu förehafva ämne angar, att med görligaste första utstrifwas, för att derefter, jemte sär, skilt Utdrag af Protocollet till be Rcspective Slän, den afgä. Ladcs pä bordet. Justerades följande? Utdrag af Protocollet, hältet L Högk. Ridderffapets och Adelns plenum d. iz
Stånd fattat sitt beslut i denna fråga, och detta således är IL Stirs, samt det dessutom är långt lidet på natten, får jag hemställa till llr Dalman, huruvida han icke villo afstå från den af honom begärda voteringen. Uplästes till justering och godkändes följande votis-propos. Den, som bifaller StatsUtskis Utlåt. N.o 55, röstar Ja, den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, bifaller R. o. Ad. StatsUtskis i Utlåt. Nio 55 framställda förslag, så vidt det angår de för fortsättande afStatens Jernvägsbyggnader efter Maj månads ingång erforderliga 1,350.000 Rdr Rmt, och varder Utlåt, i öfriga delar, på grund af deremot gjorde anmärknir, till Utsk. återremitteradt. Sedan härefter Hr Gr. o. Landtm, bortgått, och ordfide-platsen blifvit intagen af främste närvide ledamoten, Fullmäktigen för Grefliga ätten Nio 8, Oxenstjerna af Korsholm, Frih. Åkerhjelm, De n 18 April e. m. 327 Jahan Carl, företogs voteringen, och vid dess slut befunnos rösterna hafva utfallit sorn följer: Ja — 5!. Nej — 16. Frih. Stael von Holstein, Fab. Wilh.: Jag får anmäla tnin reservation mot det nu fattade beslutet, och tillika mot det sätt, hvarpå Fullmäktige i Riksg.sKont. blifvit anfallna i en fråga, deruti de redan erhållit decharge. Hr Dalman: Jag får anmäla min reservation emot det sätt, hvarpå StalsUtsk. behandlat denna vigtiga fråga, samt emot det beslut, R. o. Ad. fattat, genom hvilket detta behandlingssätt blifvit godkändt. Hr Stjernsvärd: Jag anhåller att få instämma uti den af Frih. Stael von Holstein nu afgifna reservation.
Den opinionsyttring, som omnämnes, tyckes mig vara tillräcklig och vida rättvisare än den , som kommer att kosta andras penningar. Jag skulle måhända varit - Den 7 Octobcre. ra. 169 rit tyst vid delta tillfälle, om jag trott att det medel, Beviiln. Utsk. föreslagit, skulle afhjelpt det onda; men jag är öfvertygad, att det icke hjelper. 37 §:n blef derefter af R. o. Ad. afslagen. 38 §:n. Sedan R. o. Ad. afslagit 37 §:n, fann Ståndet den 38:de böra förfalla. Forsättningen af delta måls pröfning uppskjöls till nästa plenum. Lades på bordet nedannämnda från Utsktn inkomna ul!åt;n , betänk:n och memorialer, nemi. från StatsUtskottet: N:o 324, med förslag till voter.'s-propos. i anledn. af skiljaktiga beslut öfver utlåt. N:o 258, ang:de löneersättning för f. d. Slatssecreterarne Grip och von Hartmansdorff; N:o 325, med förslag till voter:s-propos., i följd af skiljaktiga beslut öfver utlåtandena N:is ig5 och 3o4, ang:de lönereglering för stats-departementens expeditioner; N:o 326, i anledn. af återremiss å utlåt. N:o 170; N:o 327, i anledn. af återremiss å ut låt. N:o 177; ]V:o 328, i anledn. af återremiss å utlåt. N:o 178; N:o 32g, i anledn. af återremiss å utlåt. N:o i85; N:o 33o, i anledn. af erhållen återremiss af StatsUtsk:s utlåt. N:o 227; N:o 331, i anledn. af K.
Hr Lagerhjelm, Pehr: Som jag har åtskilliga anmärkningar att göra vid den K. proposm, men icke nu vill upptaga R. o. Ad:s tid dermed, får jag hemställa, huruvida icke R. o. Ad. antingen ville låta den hvila till nästa plenum, eller också, ,0111 mina anmärkningar få öfverlemnas till det Utsk., dit motioneu blir remitterad. Hr von Hartmansdorff, August, förenade sig med Hr Lagerhjelm. 8 Den 4 Mars f. m. Remitterades till Bevilln.Utsk. K. M:s den 29 sistl. Febr. e. in. på bordet lagda nåd. propos., ang:de bestämmandet af stadigvarande tullafgifter å spanmål. Till remiss föredrogs K. M:s den 29 sisll. Febr. e. m. på bordet lagda nåd. propos., ang:de åtgärderna till beliöfvaudes undsättning i missvextår. Hr von Knorring, Carl Henr., uppläste följande: I anl'edn. af K. M:s nåd. propos. örn undsättnings beredande under missvextår, anser jag mig böra fästa R. St:s uppmärksamhet på en del af de medel dertill, den nåd. propostn innehåller, såsom anläggande af enskildta och districtsmagaziner, alt genom fixerad tull å inkommande säd, och deraf härflytande lifligare spanmålshandel, bereda tillfälle för den enskilde speculanten attgenom sina spannmålslager kunna undsätta de behöfvande, m. fl. åtgärder, och sålunda öfverlemna till den enskilde speculanten detta maktpåliggande kall.
Som ledamot af detta Stånd, biträder jag derföre Fiih. Cederströms och Hr Lefrens mening. 364 Den t> September c. m. Hr von Hartmansdorff: I den händelse håde PresteBorgareoch BondeShn hade bifallit Ulsh:s förslag, sa hade det verkligen funnits 3 Stånds beslut, och Utsk. hade varit förhindradt att göra afseende å detta Slandets anmarkn:r. Men enär i det sednare betänk, uttryckligen står att läsa, alt det förra blifvit utan anmärkning lemnadt af PresteSt., och detta icke vill suga detsamma som att hafva blifvit bifallet, så synes mig vara klart, att Utsk. icke bort säga sig ej hafva kunnat fasta afseende på de gjorda anmärkningarna. Utsk:s förslag i 116 §:n ufslogs. 117 §:n. Utsk:s yttrande i 25:te punkten af utlåt. N:o 289 upplästes äfven. Hr Peyron hade inlemna t följande: Vid 25:te punkten får jag, åberopande hvad jag den 27 sistlidne Maj på detta rum i samma amne anfört, tillstyrka att colbm fortfarande får lemna anstånd, i afseende å upprättade entreprenad-contracter. Långt ifrån att tillskynda betänkliga följder, är detta af nytta och gagn för Kronan. Hr Lefre'n: Jag sorn stundom har alt skaffa med sådana ärenden, som detta, känner nogsamt huru besvärligt och svårt det är att i vårt land, med den mindre vana vid punktlighet, som leverantörer vanligtvis iakttaga, komma till rätta vid sådana transaelioner. En sådan rättighet, som här är i fråga, är af verkligt gagn för det allmänna, och det förtroende lärer man likväl böra hysa för ett administrerande verk, att detsamma icke i oträngd t mål, utan då skäl och billighet äro för handen och då Kronans rätt och bästa icke deraf lider, tillämpar denna rätt, att nemi. kunna gifva anstånd med fullgörandet af levereiingar.
Till nödig Controlls winnande bör efter hwarieMänads förlopp Coltationering anställas emellan Läne-Bokcn i Stats-Contoirct och den i Riksgälds-Contoiret i närwaro af en Stats - Contoirets Ledamot och en af RiksgäldsContoirets Fultmägtige, hwilka bora till hwardera af besia Werk inlemna berättelse, sym uti Protokollet in» tagcs. is:o. Uti denna Länc-Fond inäga äfwcn Riksgälds-sedlar efter den faststälde Realisations-grunden insätlas och anwändas, ästvensom de Patriotisse Länen om någon Längifware det ästundar, Jemte underdänig anmälan om hwad Riksens Stan» der säledes wid denna Lane-operation ansett böra iagttagas, anhälla Riksens Ständer i underdånighet, det täcktes Eder Kongl. Maj:t läka Nädig kungörelse härom till Allmänhetens underrättelse utfärdas, sanik lika Nådig Befallning och Föreskrift Stats - Contoiret, uti hwad p§ desi åtgärd härwid ankommer, meddela. Riksens Ständer framhärda rc. Förs - 124 Den Z April. Föredrogs Z nys Stats - Ukstottets den 2 bennes pä bordet lagda Memorial, innehällande Utstottets förklaring, rörande tiden för uptagandet af Inrikes Län. Friherre lllljencrsntr, ^obLN Miidelm, Upläste i aris ledning häraf följande: Med wcrkelig bcdröfwclsc har jag last Höglofl. StatsUtstottets Memorial af den 1 bennes i anledning af den Niotio» jag i Ridderstapets och Adelns plenum den s sjstiedne Mars ansäg mig nödsaiad att gköra. Om detta Utskottets Betänkande af Höglofl.
Operettgenren här alldeles oafsedd — och lika oafsedt den pjäs, som för aftonen stod på programmet, gällde det emellertid att hylla en skådespelerska, som vetat genom sin kvinnlighet och en förfinad konst adla äfven det vulgära, och hvilken nu — efter en triumffärd utomlands — återvände till sina vänner i hemlandet. En ytterligare betydelse fick detta lysande premiérehus för Vasateatern genom den omständigheten, att samtidigt en osund nyfikenhet fyllt det franska ambulatoriska sällskapets salong å Blasieholmen. Så att konkurrens dock är möjlig!! Och slutsatserna göra sig själfva. Fru Norrie hyllades med ett sannskyldigt regn af blommor och applåder. Den senaste tidens hvila har gjort hennes röst godt; den har förundransvärdt förvärfvat åter af den ungdomliga fraicheur, på hvilken en allt för forcerad tjänstgöring en tid hade frätt. Och den dramatiska framställningen utmärktes nu s o m alltid af en intelligent och humoristisk uppfattning. Fröken Grönborgs Paris trädde värdigt vid sidan af fru Norries prestation. I öfrigt var rollbesättningen densamma som vid uppförandet under fjorårssäsongen, och vi ha intet att ändra i vårt gillande utlåtande från den tiden. Så som i sin helhet denna » operetternas operett » nu föres fram å Vasateatern, kan den betraktas som en mönsterrepresentation, hvilken ingen torde ångra att bevista. D:s matiné å Musikaliska akademiens stora sal annandag påsk får väl betecknas som den gångna helgens förnämsta musiknöje såväl med hänsyn till arten af hvad som presterades som sättet, pä hvilket det skedde, samt publikens talrikhet och ymniga bifall. Redan från de första tonerna af inledningssången, den sedvanliga » Hör i Orphei drängar », kom man i en högtidsstämning, som bevarade sig ända till det omvexlande programmets sista nummer. Det illustra sångsällskapet dokumenterade sig fortfarande som den förnämsta representanten i vårt land för en konstnärlig kvartettsång, och den fulländade samsjungningen, den delikata nyanseringen och den öfverdådiga kraften i de stora körnumren voro alla förtjänta af varmt beröm.
Man har emot detta inkast anfort, att den sorn talar inför 500 personer, till en stor del okände och vanligen utgörande det mest upplysta och vördnadsbjudande fäderneslandet äger, kan tala inför 100 till, då dessa i alla fall en gång kunna läsa hans tal tryckt. Man har å ena sidan sagt, att talareskickligheten är i Sverige för litet uppöfvad; man har påmint om saknaden af undervisningsanstalter för talarekonst; att här ej, såsom i England, någon debattering af allmänna ärenden hör till det offentliga lifvets bruk; att således svårligen inom en menniskoålder klanderfrie improvisatör vore att förvänta. Men deremot skulle å den andra kunna svaras, att det enda rätta sättet att tala, är, då sak och sanning framställas, och att det är just känslan deraf, sorn både hos Representanter och allmänhet bör utbildas, innan det constitutionella samhällslifvet kan visa hvad det förmår åstadkommaj att de ovane Talarne sjelfve icke äro ens duglige Representanter, om de tiga med en nyttig sakåsigt derföre, att de misstro sin talarekonst ; och dessutom kan, efter lemnadt tillträde af åhörare, så väl den vane som ovane Talaren, emellan tvenne särskildta debatter öfver samma ämne, inhämta vigtiga upplysningar 6j6 t)en II Martil, af medborgare utom Ståndet, som nu ofta forst lära känna hvad som förefallit, sedan beslut redan är fattadt, 2 .‘o. Lemnadt tillträde ät åhörare skalle stå i strid med de talandes justerings-rätt. §» Riksdagsordningen förvarar Riksdagsmannen rätt, att vid Protocollets justering göra tillägg, hvarigenom ingen ändring i beslutet uppkommer, samt stadgar, att med Ståndets bifall, och den talandes eget begifvande, må uteslutas dess egna uttryck och äfven deliberationer, som deraf följdt.
Med bibehållande af det uti lönings-stalerna uppförda antal af notarier inom hvarje lönegrad, hafva Rikets Ständer funnit aflöningen i den andra skäligen kunna något förhöjas, hvarföre densamma ökats från del föreslagna beloppet af 1,200 till 1,400 R:dr, hvarige nom äfven skillnaden mellan de särskilda lönegraderna blifva lika, eller 400 R:dr, i stället alt den, enligt de föreslagna stalerne, utgör 200 R:dr emellan lägsta och andra graden samt 600 R:dr emellan denna sednare och den högsta graden. Hvad åter beträffar de i löneslaterne uppförda e. o. Notarier, kan det, i Rikets Ständers tanke, icke vara gagnelig! att. personer, sorn nyligen inlrädt på tjenstemannabanan, fästas vid en sådan slags verksamhet, som den ifrågavarande, derigenom att lör Ijenstgöringen fastställes ett bestämdt årligt arfvode. Rikets Ständer föreställa sig, att det vore af vida större nytta, 638 ExpeditionsUtskottets Förslag till underd. Skri frelse N:o 192. om tjenstemänuen vid denna tidpunkt kunde, oförhindrade af en dylik stadig tjenstgöring, bereda sig tillfällen alt genom en mera praktisk verksamhet förvärfva sig de insigter och den erfarenhet, som äro nödvändiga för deras utbildning för domare-kallet, hvadan, af sådan anledning, Rikets Ständer funnit fasta årliga arfvode» lör ifrågavarande slags tjenstgöring icke lämpligen böra bestämmas. Då emellertid något biträde vid nolarie-göromålen torde blifva för de ordinarie notarierne af nöden, hafva Rikets Ständer beslutat, att de belopp, E. K. M:t i förevarande hänseende äskat, utgörande för hvardera af Svea och Götha Hofräller, 2,500 R:dr och för Skånska Hof-rätlen 1,000 R:dr, må anvisas och ställas till E. K.
Då varande Banco-Utskott hade nemligen i dess Utlåtande N:o 16 föreslagit i aldra 'punkten: ”att Bankens Metalliska Gassa, eval verad efter myntbestämningsgrunden till Rdr Banco, må ej bibehållas i lägre förhållande mot sedelstocken, än som ett till tre;’" samt uti io:de punkten: ”att då Metalliska blassan, hvaruti äfven omyntadt silfver och guld finge inberäknas, ei öfverstiger i/3 af sedelstocken, må denne sistnämnde i intet fall ökas, och att, så snart förhållandet blifvit derunder nedsatt, Banco-Styrelsen åligger att vidtaga tjenliga anstalter till återställande af den emellan Metalliska Cassan och sedelstocken nödiga proportionen af ett till tre.” Deremot hade Rikets Ständer, som i dessa afseenden icke delade Utskottets åsigter, afslagit 2:dra punkten uti ofvanberörde Utlåtande N:o 16, samt beslutat, på sätt Utskottets sedermera afgifna sammanjemnknings-memorial N:o 3o gåfve vid handen, att, i stället för den af Utskottet föreslagna proportion af ett till tre, meddela den föreskrift, som igenffnnes i 111 §. af sednast utfärdade Banco-Reglemente; hvarjemte Rikets Ständer, i anledning af ro:de punkten, rörande nämnde proportion fattat det beslut, sorn ifrågavarande 120 §. innehåller, och i följd deraf afslagit sednare delen af Utskottets 1 sistberörde punkt gjorda tillstyrkan, som afsåg förläggandet för Banco-Styrelsen, att, så snart förhållandet sjunkit såsom i 2:dra punkten blifvit föreslaget, vidtaga tjenliga åtgärder till återställande af samma proportion.
Fel har jag väl, som alla andra, men ^iriig är jag. Du har också dina svagheter, käre bror, det kan du lita på, och om någon skulle dra fram " dem och låta dig schavottera på Öppet torg, så tror jag inte du häller skulle vara så vidare förtjust. Adjö med dig, jag har inte tid längre. — Sannerligen, jag begriper ett ord af det här. Adjö! Dahlman stängde dörren efter Röning och gick ett par hvarf upp och m ner i rummet. Hvad menade karlen? Fanns det något i » Balluft », som Röning kunde taga åt sig. Tullförvaltaren? Ja, men han var ju » fruns man », och Röning var ogift. Oj, oj, nu hade han det! Vigilanshistorien! han hade kännt sig träffad af vigilanshistorien! Nå ja, visserligen hade Röning dålig ekonomi, men kunde han ej, om han läste med förstånd, se att den där lånetransaktionen var särskildt karaktäristisk för tullförvaltaren och aldrig, kunde passa in på någon annan, än en dylik toffelhjälte! Skulle man inte få skrifva om dåliga affärer, därför att somliga af ens bekanta ledo af kronisk kassabrist. Sådant där kunde bara hända i en småstad! Hvad han varit naiv, som hade trott, att han skulle behöfva väpna sig emot en värld — beredt sig på klubbslag och värjstyng. Åhnej, man skulle pricka ihjäl honom me (J knappnålar, och för hvad? För » Balluft » till på köpet! Han höjde föraktligt på axlarne. När Dahlman trädde in i det Vallinska förmaket, voro de andra gästerna redan komna. - Det blef dödstyst i rummet, när han gick fram och hälsade på värdinnan, och han märkte, att man uppmärksamt iakttog honom. Nå, de flesta hade väl läst hans » Stämningsbilder » och tyckte, att han var en bra samhälls vådlig individ. Han försökte se så ogenerad ut, som om han .aldrig skrifvit en bok, när han gick fram till unga fru Borg och bjöd * henne armen för att föra henne till bordet. Dahlman var glad, att hon just fallit på hans lott. Han tyckte särdeles mycket om henne, det var något så friskt och ursprungligt i hennes väsen och sätt.KRITIK.
Prol. 184.0. 4 Sami. 1 dfd. 3o Haft. 8 58 Stats-Vtskottets LJtidt ande j N.-o j6. hemställan om behof af undsättning för Länet efter i83a års missväxt, redan under hösten samma år, till följd af afslutadt contract med Grosshandlaren Liljevalch, blifvit afsände till Sundsvall, icke det lingaste kunnat för det påräknade ändamålet, Jemtlands Läns undsättning, hvarken mot borgen, på credit, eller till district-magasinen användas, uppgående den förlust, som genom spanmålens uppköp, magasinering och öfriga omkostnader Stats-Verket tillskyndats, till ett sammanräknadt belopp af 8,240 R:dr 41 sk. 11 r:st.; hvarjemte förekommit, att, sedan, uppå Landshöfdingens i nämnde Län M. von Törnes anmälan om brist på dugligt frökorn inom Länet, 471 tunnor dylikt korn blifvit på Statens bekostnad år 1833 uppköpte, så hade samma frökorn fått utan redovisning qvarligga hos försäljarne, till dess en del deraf blifvit för ändamålet otjenligt och slutligen, sedan Kronan fått vidkännas flyttningsoch magasinerings-omkostnader, försålts med en förlust för Stats-Verket af 1,763 R:dr 2. sk. 1 r:st.
St. Utdrag af Protokollet Öfver Justitie-Departemenls-Ar enden, hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Stats-Rådet å Stockholms Slott Tisdagen den 15 Mars 1860. I närvaro af: Ha ns Excellens Herr Justitie—Statsministern Friherre De Geer, Hans Excellens Herr Stats-Ministern för Utrikes Ärenderne Frih. Manderström, Stats-råden: JPallenstéen, Gripenstedt, Almqvist, Eknemark, Herr Grefve Hamilton, Lagerstråle, Björnstjerna och Malmsten. Hans Excellens Herr Justitie-Statsministern hemställde härefter, att Kongl. Majit, i sammanhang med den under denna dag beslutade nådiga Proposition till Rikets Ständer om antagande al stadga lör Kongl. Majlis Högsta Domstols tjenstgöring på två afdelningar, täcktes till Rikets Ständer göra särskild framställning om anvisande af de medel, som till följd al den ^föreslagna förstärkningen af Högsta Domstolen erfordrades till allönande al ej mindre fyra nya Justitie—råd än ock ett förökadt antal föredragande och tjenstemän i Justitie-Revisions-Expeditioqen, i afseende hvarå Herr Justitie-Statsministern anförde: att, då Justitie-råd enligt Grundlagen ej må tillika annat embete innehafva, vore nödigt att fyra nya ordinarie Justitie-råds—löner anvisades å Atta Tusen Riksdaler Riksmynt; att deremot, med afseende å möjligheten af en blifvande reduktion, den nu behötliga förstärkningen af Nedre Revisionen och dess Expedition lämpligast syntes böra tillvägabringas genom förordnanden på obestämd tid, men att det likväl vore angeläget, att de, som tillförordnades, erhöllo arfvoden motsvarande lönerna i samma grader, på det de embetsverk, hvarifrån desse förordnade kunde komma att utses, måtte under tiden få disponera deras löner åt vikarierne; Kongl. Maj:ts Khil. Prop. N-.o 104. 3 att sålunda arJYoden åt fyra t. I'.
Johanna låter onekligen en smula prosaiskt, men försvinner icke all tanke därpå, då vi erinra oss den odödliga Johanna af Orleans, hvilkens odödlighet om möjligt befästats af Sehiller i hans odödliga drama — och hvilkens namn skändligt släpats i smutsen af hennes egen landsman Voltaire? Mod tyckes för öfrigt ha varit en utmärkande egenskap för historiens Johannor. En Johanna, drottning af Navarra, vann i egen person ett fältslag. En annan ryktbar Johanna lär väl emellertid höra till legendens område. Jag syftar nu på den Johanna, som skulle ha varit påfve åren 8 5 5 — 8 5 8. Den musikaliska diktningen har äfven begagnat sig af Johanna af Orleans ' personlighet. En af Verdis mindre bekanta operor bär nemligen titeln Giovanna Darco — Johanna Darc. Magdalena har fått sin betydelse som en af nya testamentets mest poetiska typer, en typ, hvilken ofta möter oss så väl i literatur som konst. Särskildt torde väl Correggios framställning af den läsande Magdalena vara allmänt bekant för sin brist på det som man väl bort vänta sig i ett dylikt alster — nämligen uppbygglighet. Historiskt har detta namn blifvit genom den olyckliga Magdalena Rudenschöld. Emma, som har den föga afundsvärda förmånen att inleda rötmånaden, för dock min tanke på en af de täckaste vintersagor. Den stammar från gråaste medeltid och utgör en vacker illustration till den gamla satsen om trogen kärleks belöning. Har ni lust att höra sagan, så låter hon i korthet så här: Bland Karl den stores många döttrar fanns en med namnet Emma. Hon bevärdigade med sin kärlek faderns sekreterare, den unge Eginhard. En vinternatt satt den store kejsaren vid det, som på den tiden gällde för fönster. Men han var ej den ende, som vakade i slottet. I prinsessans jungfrubur sutto nämligen de unga tu och talade om sin hopplösa kärlek. Det blef tid att skiljas. Men, o, ve! Den förrädiska naturen hade spelat de unga ett fult spratt — marken hade höljts af ett tunnt snötäcke! Och om en stund skulle man få se manliga fotspår, ledande från Emmas jungfrubur!