Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då Ridderskapet och Adeln, genom bifall till Allmänna Den 24 April, Besvärs och OeconomieUtskottets Betänkande öfver en Riksdagsmans motion rörande den inhiberade rättigheten för Fryksdalen* invånare att på andra orter i Riket söka arbete, frågan är ansedd icke af Ständerna kunna upptagas, sådan den af honom blifvit väckt; så får jag, med öfvertygelse om den nytta frihet för arbeten och näringar medförer Samhället, proponera, ait Allmänna Besvärs och OecoEomieUiskotiet anmodas inkomma med förslag till en underdånig anmälan, hvari Riksens Ständer hos Konungen anhålla, att hvarje Svensk medborgare ina komma i åtnjutande af den rättighet att på hvad ort sorn. helst inom Riket söka arbete, o,cb att ingen embetsman hädanefter må få för något Län särskildt förbjuda det, utan att, i fall i framtiden någon prohibitif författning i detta afseende kan erfordras. den då alltid af Verkställande Magteti bör utfärdas generel för samtlige Landets innevånare. Remitterades till Allmänna Besvärsoch. Oeconomie Utskottst. Upplästesett Memorial från StatsUtskortet, af den 22 April, rörande den af Hr vm 1'crne gjorda motion, angående portofritt försändande med posten af sådana Tidningar , 50m anses bidragande till spridande af upplysning, så väl i ceconomiska, som vetenskapliga ämnen. Utskottet yttrar sig anse frågan vara af den beskaffenhet, att det beror på J}m 24 April 61? Kongl. Majit att derom, efter sig företeende omständigheter, förordna; man tror, att, om Riksens Ständer skulle täckas i detta ämne göra någon underdånig anmälan hos Kongl. Majit, den underdåniga önskan dervid borde fogas, att Kongl. Majit, vid ansökningar om postfrihet för Tidningar, må täckas i synnerhet fästa nådigt afseende å sådana, som kunna vara af allmän gagnelighet, samt ledande till upplysning i de af Herr von Turne omnämnda ämnen. Lades på Bordet.
Maj:ts nådiga Cirkulärbref den 21 Augusti 1786, tillkommer konsistorierna i riket, att, vid upprättande af förslag till kyrkoherde-lägenheter, ej allenast taga i betraktande de sökandes lärdom och tjensteålder, utan äfven göra afseende å den kännedom, försigtighet och nit, hvarmed de skött sina anförtrodda kall, ej blifvit inskränkt genom hvad sedermera i detta ämne utkomna författningar innehålla, — dels ock att, med ändring af hvad berörda nådiga Bref stadgar i fråga om upprättande af förslag till kapellansoch andra sådana beställningar, enahanda rätt och pligt skall konsistorierna vid upprättande af dylikt förslag tillkomma.» Enligt hvad särskilda från Riks-Stånden till Utskottet aflåtna protokollsutdrag utvisa, har denna Utskottets hemställan blifvit allenast af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet bifallen; hvaremot Borgareoch Bonde-Stånden, med afslag å densamma, för deras del beslutat, »det skola Rikets Ständer, i underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, anhålla om utfärdande af en förordning, hvarigenom, i afseende på tillsättandet af presterliga sysslor i konsistoriela pastorat och sacellanier, stadgas: att, sedan Domkapitlet, enligt gällande befordringslagar, uppfört tre prestmän å förslag, och desse sina prof aflagt, valförrättaren skall å frågodagen tillspörja församlingen, om hon, änskönt ingenting vore att mot de föreslagnes lära och lefBifu till R. St. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Memorial N:o 21. verne anmärka, ändock vill hafva ännu en profpredikant, för utrönande hvaraf bör iakttagas hvad 30:de § i Kongl.
Vi hafva under fortgången af öfverläggningarne ronde detta Utlåt, beviljat många och stora anslag, och jag tror att dessa anslag haft skäl för sig; det beror blott på, att man vid deras bestämmande går tillväga så, att de blifva fullt rättvisa. En af hufvud frågorna har varit, att i anseende till de i följd af stegrade varupriser förhöjda lefnadskostnaderna, bereda vissa tjenstemän en för deras bergning tillräcklig löneinkomst. Jag tror att detta är fullkomligt öfverensstämmande med hvad rättvisan kräfver. Men man får icke föreställa sig denna fråga så, att man blott och bart ser individen, utan man måste hufvudsakligen hafva den af individen beklädda tjenstebefattningen för ögonen, ty det är denna, som bör erhålla den föreslagna lönetillökningen. Jag hade helst önskat, att StatsUtsk. gifvit denna tillökning ett annat namn, t. ex. dyrlids-anslag; ty jag tror att om vi använda denna benämning, skulle mycket krångel vid en blifvande Riksdag kunna undvikas, enär, derest samma förhållanden som nu fortfara, och dyrtids-anslag följaktligen blifver af nöden, kommer det också troligtvis att gifvas; under det att å andra sidan, om den dyra tiden uphört, det blifver ganska lätt att borttaga förhöjningen. Gifver man deremot anslaget namn af löneförhöjning, kan man möjligen genom hårklyfveri gifva det en annan natur, än som varit E. St:rs afsigt med dess beviljande. Jag vill emellertid icke fästa mig härvid, utan vid vissa brister, som jag tror förefinnas i denna punkt. På sätt jag nyss nämnde, är det befattningen och icke individen, som bör tilläggas löneförbättring, och på denna grund tror jag, att det skulle vara med full rättvisa öfverensstämmande att genom ett tillägg till denna punkt bestämma, det ingen eger upbära den ifrågav:de löneförhöjningen, som icke aktivt tjenstgör i den befattning, för hvilken förhöjningen blifvit beviljad, hvarvid dock icke något afdrag bör ske för händelse af sjukdom.
Till den fond, hvarigenom detta företag utfördes, lades grunden genom de betydliga penningebidrag som å nämnda högtidsdag tecknades af medlemmar af Westerås kommun. Visserligen rönte den fosterländska planen deltagande äfven inom andra landsdelar, men — liksom initfativet till denna åtgärd, som eger en långt mera allmän och nationel, än lokal eller kommunal karakter, utgick från Westerås — så har äfven detta samhälle i vida öfvervägande grad burit kostnaderna för det monument, som för framtiden skall bära vittnesbörd om vår tids vördnad för ett stort historiskt minne. Då nemligen de inom rikets öfriga kommuner insamlade bidrag uppgå till 2,738 R:dr 78 öre R:mt, utgöra Westerås stadsbidrag till Wasa-monumentets ijresande) i dels subskriberade, dels af kommunen anslagna medel, 5,387 R:dr 68 öre, samt för platsens aptering 6,336 R:dr 75 öre, eller en sammanlagd summa af 11,724 R:dr 43 öre R:mt. Ytterligare har Westerås åtagit sig en årlig utgift af cirka 500 R:dr R:mt för vård och underhåll at monumentet och den omgifvande parken. Dessa omständigheter synas göra den önskan billig och rättvis, hvilken är syftemålet för denna framställning nemligen att Westerås samhälle måtte befrias för den ytterligare detsamma ålagda utgiften för sjelfva platsens användning till det ändamål, som Westerås stad kan räkna sig till heder att hafva väsendtligen främjat, men som tvifvelsutan måste erkännas ega en öfvervägande allmän och nationel betydelse. 304 Motioner i Borgare-Ståndet 1865. Den ifrågavarande platsen, den så kallade Kungsträdgården, är Staten tillhörig och var tillförene anslagen till lön åt en Statens embetsman, Landshöfdingen i Westerås län, och var dess afkomst upptagen till 224 R:dr 50 öre Ruut.
Måtte nu lilla I d a snart k o m m a hem ur skolan! Fru Stålblad sprang röd o c h svettig mellan köket o c h matsalen; hon ville själf lägga hand vid sin mans favoriträtt, så att han fick den just sådan ban ville. N u kunde han k o m m a när som hälst, o c h hans hustru ville innan dess ordna sin toalett. H o n mötte D o k t o r n såg trött ut och var fåordig till en början. » frågade han slutligen. » D e ä ' inte hemma än, men jag förmodar vi få höra dem i trappan snart, » sade hustrun leende. » Å h j a, det brukar höras, när de k o m m a; än Selma då, är hon borta o c k s å? » I n t e t telegram från såg orolig ut. Hjalmar? » — doktorn » N e j, ingenting alls. » » H m — sudd oeh slarf och trassel! Han har väl inte gått igenom sin tentamen nu heller. D e där sångöfningarna få allt bli slut, ska ' jag säga gunsti ' herrn; det här duger sannerligen inte längre. » Doktorn mätte golfvet med stora steg. » M e n, söta pappa, vi veta j u ingenting ännu, » dristade sig Selma till att säga. » N e j, det förstås; v i veta inte, att han blef kuggad i höstas heller, o c h att jag fick punga ut för hans fina cigarrer o c h fina punsch o c h handskar o c h allt möjligt; men allt, hvad unge herr Hjalmar gör, är så rart o c h iörträffligt i mammas och dina ögon, o c h bevare väl den, som inte ser hans förtjänster genom ert förstoringsglas. » D o k t o r n s godmodiga ansikte fick ett nästan komiskt uttryck, när han på detta sätt sökte reta upp sig själf. Hjalmar, äldste sonen, låg i Upsala o c h studerade juridik. Han var en glad själ, god sångare o c h favorit hos kamraterna. Detta hade menligt inverkat på hans studier, o c h han hade inte så liten del i, att en o c h annan silfvertråd glänste i moderns vackra, mörka hår, o c h att ett o c h annat djupt veck fårat faderns breda panna.
I Stockholm och Götheborg.- Grosshandlare P>:dr 30: Handlande, Skepps-Bedare, Mäklare, Skepps-Clarerare och Apothekare 20: —- Fabrikörer och Manufacturister - 15: —- 1 Första Glassens Städer.- Handlande etc. 20: —- Fabrikörer etc. * 25: — 1 Andra Glassens Städer: Handlande etc. 16: 32. Fabrikörer etc. 13: 16. 1 Tredje Classens Städer.- Handlande etc. 15: — Fabrikörer etc. 12: 1 Fjerde Classens Städer: Handlande etc. 13: 16. Fabrikörer etc. 10: ~ 1 Femte Classens Städer. 10: Handlande etc. Fabrikörer etc. 8: -— 3 Mom. Bryggare, Handtverkare och andre Borgersman, hvilkas rörelse och näringsfång egent* 85& Den 2 Juli. egentligen är rigtadt på inhemska producter, deras tillverkning och afsättning och alitsa , det; ena året mot det andra, ej synnerligen bero, af Handels-Conjuncturerna, skola, med bibehållande af den i allmänhet faststälda grund, fem procent af inkomsten , taxeras i anledning af nedanstående , till närmare rättelse faststälda Classification, nemligen: 1 Stockholm och Götheborg Tolf Glassér • Första Classen Andra dito Tredje dito Fjerde dito Femte dito Sjette dito Sjunde dito Åttonde dito Nionde dito Tionde dito Elfte dito Tolfte dito R:dr 266 : 200 : I 50 : 120: 90: 70 i - ' 5«: 40: 30: 20 : 1 5 : 10: I Städerna af Första Glassen -• Första Classen Andra dito Tredje dito , Fjerde dito Femte dito Sjette dito Sjunde dito Tio Glassér 15° 120 9° 75 60 4 5 3°,:
Maj på bordet hvilanda Protokolls-utdrag N:o 263, innehållande inbjudning till Med-Stånden att instämma uti Preste-Ståndels beslut om en i vissa delar förändrad lydelse al olvanberönia förslag, besjöt liidderskapet och Adeln alf, med antagande af inbjudningen, godkänna den af Preste-Ståndet beslutade lydelse af ifrågavarande §, med den rättelse deri, sorn af Exp edäionsUIsko tiel föreslagits.. S, D. Vid föredragning af så väl Expedilions-Utskollels den 14 dennes bordlagda Memorial N:o 10, i anledning af återremiss af Utskottets förslag till underdånig skrifvelse om befrielse lör åtskilliga stapelstäder att hålla ständigt upplag af salt, sorn ock ifrågavarande till Rikets Ständers pröfning ånyo öfverjemnade skrifvelse—förslag, biel' detsamma af Ridderskapct och Adelli godhändl. S. D. Remitterades lill Stats-Utskottet Herr Printzcnskölds, Carl, den 11 dennes bordlagda anlörarde, innefattande hemställan, att det för Arméens embelsoch tjenstemän redan beslutade stadgande, att vid sjukdomsförfall, som fortfar utöfver två månader, löne-aldragel må, när särdeles bevekande omständigheter äro för banden, kunna antingen nedsättas eller belt och hållit eftergifvas, mätte til! Flottans civile embetsoch tjenstemän utsträckas. Frän llögv. Presle-Ständet. S. D. Vid förnyad föredragning af Lag-Utskottets Betänkande N:o 34, i anledning af väckt motion, angående antagande af ny lag o,m tioårig preskription och om års-slämning, bl.efvo §§ 11 och 10 jemte ingressen till Förlåtlnings-förslaget återremitterade, men deremot återstående §§ ulan anmärkning Jemuade.
Att, ehuru Riksens Ständer vid sista riksdag beviljade ett ytterligare låneunderstöd till ifrågavarande arbete, det icke dessmindre erfordras 97,000 R:dr innan arbetet kan blifva så fullbordadt, att intressenterne kunna hemta någon fördel af landvinning eller båtled. Att större delen af intressenterne äro mindre bemedlade och måhända skulle nödgas sälja sina små hemmansdelar, derest de redan erhållne lånen skulle tvångsvis indrifvas utan att arbetet vunnit fullbordan. Alt detta nyttiga företag, ifall det vinner sin fullbordan, lemnar eu jordvinning på mera än 2,000 tunnland och frambringar en 7 mil lång båtled i en på skogsprodukter rik — men på kommunikationer vanlottad — del af Östergötland. Att hvarje tunnland jordvinning kommer att kosta strandegarne omkring 240 R:dr och att Staten hvarken härföre eller för båtleden, bekostat det ringaste annorledes än genom låneunderstöd. Det Stats-Ut.skoitets Utlåtande N:o 120. 61 Det torde dessutom böra tagas i noga betraktande att företag, sådane som detta, il ro främst värde understöd från det allmännas sida, helst då sådant kan åvägabringas utan direkte anslag. I anledning häraf och då jordbruket och dess förkofran är rätta källan till landets välstånd, hyser jag ingen betänklighet att hos Rikets Höglofl. Ständer hemställa, det Fullmägtigen Lars Magnus Knutssons motion om låneunderstöd måtto vinna bifall. Det lånebelopp, tillhopa 390,000 R:dr, som strandegarne redan erhållit kan visserligen anses stort; men om man anställer en jemförelse mellan kostnaderna för en lika lång jernväg, så visar det sig huru fördelaktigt det är att befrämja detta företag. — Summans storlek kommer dock i sjelfva verket att drabba strandegarne, som förbundit sig densammas återbetalande, och om medlen skulle hafva blifvit mindre sparsamt använde, på sätt inom Utskottet påstods, så bidrager detta till att än hårdare trycka de i företaget inlockade strandegarne som till sist nödgas återgälda så väl ränta som kapital.
Dig, dessa rättigheter såsom ett offer, och Du skall snart finna alt det ej är någon uppoffring! Häng upp Din anborna vapensköld i minnets ljusa tempelgårdar! Du behöfver den ej längre till skydd, hvarken i striden mot yttre flender, der det gäller att kämpa man mot man och bröst mot bröst, ej heller i de inre striderna för utveckling och framåtskridande, ty dess valspråk »Noblesse oblige» är tillräckligt djupt inristadt i Ditt hjerta, för att ej kunna glömmas, och — så länge Svensk frihet lefver och Svensk historia läses — skall äfven Svenska folket med glädje och med stolthet i sina främsta leder skåda ättlingarne af sina hugstora män! Af det nu anförda framgå tillräckligt mina åsigter i frågan; de äro icke från i går eller i dag, utan frukten af en mogen och allvarlig pröfning, hvarunder jag kommit från tvekan och oklarhet till full och lefvande visshet. — Af innerligaste öfvertygelse ocb med glad tillförsigt lägger jag min röst i urnan för förslagets antagande. Detta yttrande framkallade många bifallsrop. Hr Tersmeden, Per Reinhold: 1 en fråga af så ge nomgripande, så omätlig vigt som den, hvilken nu står på dagordningen, har jag ansett för en pligt att äfven för min ringa del afgifva ett öppet, motiveradt votum. Det lärer ej för någon ibland eder, Mina Hrr, vara en hemlighet, att den stora frågans slutliga afgörande beror på det beslut, R. o. Ad. i dessa dagar kommer att fatta. Det är således på eder, Mina Hrr, på eder allena, som det beror, huruvida vårt dyra fosterland ännu för en tid skall fortfarande kringvaggas i ett svälvande, föga afundsvärdt tillstånd af oro, misstro och split, eller ock på en gång taga ut ett jättesteg på sin utvecklingsbana, ombilda sin representation till en nationel enhet och göra begynnelseorden i vår R. 0:S första § till en sanning. Vigtig och betydelsefull är derföre stunden; den bär inom sitt sköte fröet till Sveriges framtid, till kommande slägters väl eller ve, till en stilla, jemn, välsignelsebringande utveckling, eller ock till söndringar, hvilkas följder äro oberäkneliga.
Ingen hade kunnat med så mycken sakkännedom, så mycken fullständighet, som han, besvara de framställningar, som här blifvit gjorda, och måhända komma att ytterligare göras. Utan allt anspråk att på minsta sätt kunna ersätta hvad som, i afseende på ämnets fullständigare utredning, genom hans frånvaro är förloradt, har jag dock trott mig pligtig att framlägga de få upplysningar jag kunnat åstadkomma, och det återstår nu endast för mig, att utbedja mig Ridderskapets och Adelns benägna undseende med det mindre fullständiga, och det möjligtvis mindre väl ordnade i en vederläggning, hvartill jag saknat tid att bereda mig så, som jag skulle hafva önskat. Jag anhåller om Herr Grefvens och LandtMarskalkens Proposition till bifall å gide Punkten af StatsUtskottets Betänkande. Herr Tham: Såsom skäl för klander af Utskottets Betänkande i denna del, och för sitt förslag att nedsätta MinisterStaten till 76,000 R:dr Hamb. B:co, har Grefve Horn åberopat flere af de i sednare lider afslutade tractaters skadlighet för landet. För att Den 28 September f. m; 33 att bedöma dessa tractater, tror jag;, att man behöft icke allenast egen skicklighet i diplomatisk väg, utan ock kunskap om alla de omständigheter, som inträffade, då tractaterne blefvo afslutade. Jag tilltror mig icke dessa egenskaper; men alt jag icke kan dela Grefve Horns tanka, att de varit skads liga för fäderneslandet, dertill har jag det skäl, att de blifvit af Konungen ratificerade, hvilket jag är öfvértygåd icke ägt rum, om Konungen funnit dem skadliga. Till denna tanka föres jag afven af ett annat skäl. Jag bar vid denna Riksdag Varit i 'tillfälle, alt taga närmare kännedom af 2 tractater; den ena oni ersättningarna för Sveriges fordringar i Finland, och jag tror det vara bevisadt, att den bär tillskyndat Svenska Kronan all den förmån man deraf kan vänta sig. Den andra bar det blifvit en pligt för mig att taga i närmare skärskådande, då den verkat på Tullbevillningen. Jag menar Handelstractaten med Ryssland.
I anledning hvaraf Justitise-Ombudsman anför: Att förklaring synes då först äga rum, när olika följder kunna dragas af Lagens icke nog bestämdt uttryckta mening; men då dess bokstaf är tydelig ock klar, när allmänt vedertagna begrepp om Nåd, brottmål och straff ännu mera stadga begreppen om dess klarhet, der synes föreskriften vara tydelig och verkställbar efter en och samma princip utan behof af förklaring; och af sådan beskaffenhet anser han innehållet af ifrågavarande § vara. Till ytterligare ådagaläggande hvaraf Justitue-Ombudsman anför allmänna begreppen om Nåd och straff: Hvad är Nåd i brottmål? Förskoning från straff. Hvad är böter? Straff — och drager deraf den slutföljd, att Konungen af Nåd måtte kunna förskona från böter, som likväl ej böra förblandas med skade-ersättning; samt sluteligen yttrar: »Riksens Höglofl. Ständer torde således upplyst finna denna § vara af så tydelig beskaffenhet, att den hvarken tarfvar förklaring, förändring eller tillägg». 418 Riksdagen 1812. Herr Kammarherre Silverstolpe anmärkte, att, så ofta denna fråga hos Högsta Domstolen förekommit, vittnade de nu genomläste Protocoll öfver Justitia:-A render, att Konungen aldrig eftergifvit målsägandens andel; och ehuru den anklagaren såmedelst bibehållne rättighet att af ådömde böter njuta sin dol troligen blifvit ansedd som en uppmuntran till upptäckande af brott, vore likväl Herr Kammarherren af den tankan, att det sätt, hvarpå Riksens Ständers Justitise-Ombudsman utvecklat , denna fråga, fullkomligt öfverensstämde med det begrepp, som af ordalydelsen af Regerings-Formens 25 § borde dragas om beskaffenheten af böter i brottmål, och tilllade, att om nu frågan behandlas i enlighet med JustitiaeOmbudsmans deröfver afgifna yttrande, förfölle målet, men om åter något vidare bestämmande af ifrågavarande § skulle anses nödigt, borde frågan hvila till nästa Riksdag.
Jemte det samtliga Riks-Stånden lemnat bifall till hvad Bevillnings—Utskottet uti Bränvin och sitt, angående tullbestämmelserna för artikeln bränvin och sprit, m. m. aflåtna bespriu tänkande, N:o 17, föreslagit, såväl i alseende å ifragaställd förändring uti det vid införtullning af bränvin, för dess afprofvande och uppmätning stadgade förfaringssätt, som ock om ändring i artikelns nuvarande redaktion, hafva deremot, beträffande sjelfva tullsatsen, hvaruti förhöjning blifvit genom väckta motioner yrkad, men hvilket Utskottet ansett sig icke kunna tillstyrka, utan hemställt alt den nuvarande införselstullen, 45 öre per skålpund alkohol, måtte bibehållas, endast Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet godkänt denna hemställan, men Presteoch BondeStånden, med ogillande deraf, å artikeln bestämt en till 55 öre per skålpund alkohol förhöjd införselsafgift. Utskottet inbjuder de begge sistnämnda Stånden att från detta deras beslut afstå och förena sig med de två andra Stånden om den nuvarande tullens bibehållande, men får, för motsatt fall, föreslå att frågan må afgöras genom omröstning i Förstärkt Bevillnings-Utskott efter en så lydande voteringsproposition: Den som, med bifall till Utskottets af Ridderskapet och Adeln samt BorgareStåndet gillade förslag, anser att å de särskilda slagen af den genom Riks-Ståndens sammanstämmande beslut till sin lydelse redan bestämda artikeln ”bränvin och sprit” bör bibehållas nuvarande införselslull, 45 öre per skålpund alkohol, röstar Ja ; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer tullen derå att, i enlighet med Presteoch BondeStåndens beslut, höjas till 55 öre per skålpund alkohol. Bih. till B. St. BevillningsUtskottes Memorial N:o 22. Ättika.
Men om du icke utgår till Konungens Förstar af Babel, så varder denne staden uti de Chaldeers händer gifven, och de skola uppbränna honom i eld, och du skall ej heller undkomma deras händer. Konung Zedekia sade till Jeremia: Jag befruktar mig, att jag må varda gifven de Judar i händer, som till de Chaldeer fallne äro, att de skola bespotta mig. Jeremia sade: Man varder dig intet gifvandes; käre, hör dock Herrans röst, den jag dig säger; så skall dig väl gå, och du skall lefvandes blifva. Men om du icke utgår, så är detta det ord, som Herren mig undervist hafver: Si, alla de qvinnor, som ännu qvara äro uti Juda Konungs hus, de måste ut till Konungens Förstar af Babel; de samma skola då säga: Ack! dine tröstare hafva bedragit och förfört dig, och fört dig neder i träcken, och låta dig nu ligga. Alltså skola då alla dina hustrur och barn utkomma till de Chaldeer, och du sjelf skall icke kunna undkomma deras händer; utan du skall varda gripen af Konungenom i Babel, och denne staden skall med eld uppbränd varda. Och Zedekia sade till Jeremia: Si till, att ingen får dessa orden veta, så varder du icke dödad. Och om Förstarna få veta, att jag hafver talat med dig, och de komma till dig, och säga: Säg, hvad hafver du talat med Konungenom? dölj det icke för oss, så vilje vi icke dräpa dig; och hvad hafver Konungen talat med dig? Så säg till dem: Jag hafver bedit Konungen, att han icke skall låta mig åter komma uti Jonathans hus igen, att jag icke blifver der död. Då kommo alle Förstarna till Jeremia, och frågade honom; och han sade dem, såsom Konungen honom befallt hade. Så öfvergåfvo de honom, efter de intet kunde förfara af honom. Och Jeremia blef uti gårdenom för fångahuset, allt intill den dagen då Jerusalem vunnet vardt; och der var han, då Jerusalem vardt vunnet.
Den totala uppbörd Staten haft af LandtTullarne före ar 1809 war, efter ett tagit medium för de 5 nästföregående arén ärligen 300,916: ro, z. Deraf gär hwad Riksens Stander Transport 302,916: ro, z. >054 Den 3 Juli,'. Transport. 300,916: ro, Z. Uti denna Summa ansagv wara sa» dane medel som ej kunna paräknas och följakteligen ej eller inga i ersättningsberäkningcn — 9,422:10,1. Omkvstningar för Landt-Tullarne — 24,800:32,8. Restitutioner cch afkortningar — 22,828:20,7. Samt ändteligen Landt-TullsochAccisBetjeningenö aflöning 66,660:37,3. Kronans arliga Behållning war således ej större an 177,204: 5. 8. Hwarpa annu asdrages, hwad deraf utgatt i Finland, eiler — 20,335: si, n. Återstod att ersatta — R.dr 156,863: zi, 9« Hwaremot bcwiliats och ingått följande: Den Staderne alagde Accis, Qwarn-Tulls 06) Landt-Tulls ersättning oafkortadt med R:dr B:co 90,000: — Af Landets Hemman har en, Ngt Sammandraget öfwer allmän, na Bewillningen, >6,320 hela Hemman, ansetts till wärde af soea R:dr och derunder, me> svin till Landt-Tulls-Slfgists erläggande denna Clafl ssulle delaS ytterligare uti sme, Caleuleras till vch med >s,oos Hemman af wär - Den z Julli. 1055 de till IQOO R:dr och derunder, hwaras 14 fl. afgift gör 3500: