Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Här välkomnades jag på det hjärtlisatt sig i Spanien, emedan hon ej tålde vid det min kavaljer därpå öfvertog konversationen med gaste, icke blott af Grace, utan af hela den öfnordliga klimatet. Jag behöfde således icke frukta, henne, blefvo kapten L. och jag hänvisade till riga familjen, som om jag varit en gammal kär att ett förnyadt sammanträffande skulle rifva upp vän till dem alla, hvilket gjorde att jag också mitt gamla hjärtesår, som tiden så småningom hvarandra. läkt. Eiktigt hade jag dock aldrig kunnat glöm» Jag visste icke, att kapten var gift, » sade jag snart kände mig som sådan.] för att säga något. Det var nära nog min första intimare bekantma, aldrig kunnat fästa mig så vid någon annan » Jo, sedan ett hälft år. Jag däremot var öfskap med ett hem och detta var ett hem i orman. Därför hade jag också föredragit att förvertygad om, att fröken för längesedan var det, » dets rättaste bemärkelse. Här rådde en sådan blifva ogift. Men behaget och trefnaden af ett svarade han i en kallt gäckande ton, som sårade kärlek, sympati och harmoni mellan alla och en eget hem behöfde jag ju därför icke försaka. Jag var nu icke så ung längre. mig ännu djupare än själfva orden. Kanske frid och en glädje, som mycket sällan afbrötos. Och så köpte jag den bär egendomen, som jag märkte han det och veknade, ty han tillade vänHär erfor jag, såsom aldrig förr, fattigdomen ligare: » Fröken har förändrat sig mycket. » af min egen ensamhet, men på samma gång bestämde mig för af två skäl, dels för dess na» Ja, jag vet det, » sade jag bittert. » Jag börjar glömde jag nästan mig själf för att lefva upp i tursköna belägenhet, och dels emedan folket här det nya, friska lifvet omkring mig. Nu först var så fattigt och försummadt. Jag fann häribli gammal och ful. » » Det menade jag inte, » sade han allvarligt. lärde jag också riktigt känna Grace och hvilken genom ett verksamhetsfält och det har rikligen » Jag tycker, att fröken har förändrat sig till sin liten pärla hon var.
Tanken gjorde henne förlamad, maktlös. Hvad hade hon gjort? Hvad skulle han tro? Icke en enda gång under aftonen vågade hon se på honom, icke ens då hon räckte honom handen till god natt. Nästa dag visade sig Pål som om ingenting förefallit mellan dem. Han var sig alldeles lik, satt vid brasan hos Marianne, talade som han brukade, hvarken varmare eller kallare än eljes. Men Marianne var förändrad: – tyst, förlägen, och hon vågade icke se upp. Äfven hennes röst hade blifvit så underligt skygg och färglös. Under schackspelet satt hon hos Börje som vanligt, men såg icke upp, och sydde ihärdigt. Det var som om hon icke funnits. Hon gaf intrycket af en tom plats. Pål märkte att hennes ögonlock hade en rödaktig kant, som af hotande tårar. Ännu en dag gick, och det blef icke annorlunda. Hon visade en nedslagen tillbakadragenhet: för Börje fick den gälla som hufvudvärk. Pål försökte att muntra henne, men hon ville icke låta sig ryckas med. Hvad skulle han tänka? Det var hennes enda känsla, – qvinlighetens marterande skam öfver att ha blottat sig. Hon måste på ett eller annat sätt visa honom att han misstagit sig, att hennes blick alldeles inte sagt ... »Marianne!» Hon hade trott att han icke skulle komma, det var så sent redan, och brasan var nästan nedbrunnen. »Marianne, hvarför undviker ni mig?» Han hade kommit alldeles oväntadt, utan att hon hört honom. Rösten lät brådskande, andfådd, som om han gått fort. Hon blef så skrämd både af den öppna frågan och hans häftiga inträde, att det var som om andedrägten ville förgå henne. Hjertat bultade så hårdt, att det dröjde några sekunder innan hon kunde svara. »Jag undviker er inte.» »Låt oss inte tvista om ordet. Jag menar inte att ni går ur vägen för mig. Men ni vet, att ni undviker mig.» Han kastade sig i stolen och såg på henne med en min som om han väntade hennes ursäkter. Men hon svarade icke, satt blott och såg ned. »Har ni rätt att behandla mig på detta sätt?» återtog han med hetta. »Har jag någonsin förnärmat er, har jag skrämt er genom att vara rå?
I^Iaj:ts lVädiAa proposition om 8tats-5^erkets till8tänd oell dellof, i livad den kominer att röra nämnde Ilulvud-Htel, samt dervid bilä«- §as; Ilvarjemttz XonAl. lV1aj:t i Mder befallde, att de till millet börande bandlinAar skulle till vederbörliAt Utskott ölverlemnas. - bix protoeollo t?. 6. /rnmn. Lii. :V.'n 2 ti/i L^on§/. M«l/Nr .Vack. ?rc>jio«. //// L L/t. t 814. 7 810LXH0IM, xraLn öc 1844. cr/ ^vo^oeo//er d/nev it////rv /voo/e >/,v2?c/en ^ /r«//et nr/on //on^ d/o/.t /vo,rnn^en / ä'tcr§§- o ä/oc^/cv/?tts ^/ott c/en sv /n/r Närvarande: ?lan8 Ilxeellence dn8titias-8tat8-Mni8t6rn Hörr l^rilierre 6///en/ccro/^ Ilan8 Ixxeelienee 8tats-IVlini8t6rn för Utrikes Xrendena Herr l?rilierre //n'v. -8tat8-lläden: /^c/nxens / l^rilmrre Äne/ -von //o/^s/n,' d/n,n/ce^ fdiicerre /^^eo?r ^ riller ro ^onc/en/cr//?/ ^///oe/v;^o//-6 / //Unn/ I^riliorro 6///e-r^/'crna^.
Vid förnyad föredragning biföll Ridderskapet och Adeln StattTJtskottets den i5 dennes på bordet lagde Utlåtande, N:o 3:6. i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående Prest-rältigheternas utgörande på Gottland, och dermed sammanhängande frågor, om en förändrad indelning af dervarande Pastorat, m. m,; Memorial, N:o 3rg, rörande tiden, ifrån hvilken den nu verkställda Stats-regleringen skall taga sin början; Utlåtande, .N:o 320, i anledning af erhållen återremiss å Me - / 44 Trot. Vt dr. den a4 Nov. i$3j. jnorialet, Järö 283, angående gratification åt Stals-Commissarien Tauvon, samt Berättelse, N:o 3a r, angåendeden innevarande Riksdag verkställda granskning af Stats-Verkets, samt andre af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse oell förvaltning. S, D. Vid förnyad föredragning af Lag Utskottets den i5 dennes på bordet lagde Memorial,. N:o i6o‘, med förslag till sammanjemkning af de inom Riks-Slånden fattade skiljaktiga beslut, vid förehafvande af Utskottets Utlåtande, N:oro8, i anledning, af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande, V:» 72, öfver väckte motioner, angående inrättande af Förmyndare-kamrar, fann Ridderskupet och Adeln för godt att antaga Utskottets uti nämnde Memorial, Jä:o 160, till Ståndet gjorda inbjudning, i följd hvaraf den föreslagna voterings-proposrtionen skulle förfalla. S, D. LagUtskottets den i5 dennes på bordet lagde Memorial, N:o i5c), i anledning, af återremiss af Utskottets Betänkande, N:o 107, öfver väckta motioner, angående förändring af Högsta Domstolens organisation, samt arbetsordningen för Högsta Domstolen, IIof-Rälterne och JustitiaeRevisionen, m. nr., blef afRidderskapet oell Adeln lagdt till handliugarne.
Den, som bifaller den af StatsUtskottet i Sjette punktentillstyrkte tillökning af tooo R:dr Banco i anslaget för ArtilT leriStaben, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses berörde af StatsUlskottet tillstyrkte tillökning hafva blifvit af Ridderskapet och Adeln afslagen. Hvilken Voterings-proposition af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt anslogs. Voteringen börjades klockan 12 middagstiden, och befunnos vid voteringens slut, sedan en Voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige Voteringssedlarne öppnade, fcösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 122. Nej — 4o. Den 2 O c t o be r f. m. 59 I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskildt förde Protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att den af StalsUtskottet tillstyrkte ofvanberörde tillökning i anslaget för ArtillériStaben således blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan ett qvart till 2 Eftermiddagen. In fidem Protocolli O. J. Lagerheim. Fredagen den 2 October 1829. Plenum klockan half till 6 Eftermiddagen. Fortsattes pröfningen af StatsUtskottet. s ej mindre den 16 sistlidne April under N:o i32 afgifne, och den 7 derpåföljde Maji e. m. på bordet lagde Betänkande angående regleringen af utgifterne under RiktStatens Tredje Hufvudtitel, än ock under N:o 23c) meddeldte, och den 2q sistlidne Augusti f. m. på bordet lagde, Utlåtande öfver de vid berörde Betänkande gjorde anmärkningar. Commendants-Staten. 6o Don i October e. m. Grefve von RosenAxel:
M. ingifva en sådan skrifvelse som StatsUtsk. i 2:a mom. af l:sta punkten i sitt utlåt, tillstyrkt. Det är väl sannt att den idée, som Hr Den 24 April. 79 von Hartmansdorff yttrat, icke i berörde 2:a mom. uttryckligen är framställd; men mig synes att man kan öfverlåta påtinnandet deraf till K. M:s visa bepröfvande. Följaktligen återstår mig icke annat än att framhärda i mitt yrkande att begge momme, hvart för sig, mätte bifallas. Säkerligen skulle det lända R. o. Ad. till stor heder om Ståndet, genom ett bifall till StatsUtsk:s hemställanden i dessa hänseenden, bevisar sig verkligen vara villigt alt iakttaga besparingar, der besparingar kunna göras. Gr. Posse, Erik Arvedsson: Ehuru jag fullkomligt instämmer uti den äsigten att Bergs-och Commerce-colbne lätteligen kunde förenas under en Chef, så anser jag dock StatsUtsk:s förslag vid detta tillfälle om indragning af anslaget vara alldeles för tidigt väckt. Jag tror det vara R. St:s egen skuld alt icke reorganisationen är gjord, den har varit i fråga nära 30 är. Jag önskar att densamma må blifva verkställd, men icke att SlatsGlsk. pä förhand, genom indragning af anslagssumman, bestämmer att den mäste ske, hvilket skulle blifva en följd om Utsk:s förslag antogs; StatsUlsk. har icke sträckt sitt förslag till bestämmande af hvilka embeten, som böra indragas eller om det skall ske genom minskning af lönerna för de nuvar. embelsmännen. Med den organisation Collnn nu har, anser jag oriktigt alt bestämma något minskadt belopp. Lika med flere föregtde talare, anhåller jag om återremiss af hela punkten; ty jag tror att återremiss af den sednare delen är nödvändig, emedan den måste hafva en annan ordalydelse för att vara lämplig. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Några föreg:de talare hafva ifrågasatt StatsUtsk:s behörighet att, ulan väckt motion eller framställning i K.
Det väckta förslaget utgör en stor tanke, — om ock kanhända ännu endast en framtidstanke. Derföre hafva ock hvarken möda eller kostnad sparats för frågans bringande i det skick, hvari hon sig nu befinner, och ett allmännare deltagande för företaget, och dess framgång, har bevisat sig derigenom, att de flesta kommuner, genom hvilka banan får sin sträckning, erbjudit sig att kostnadsfritt afstå den för ändamålet nödiga jord, äfvensom örebro läns landsting lemnat ett icke obetydligt bidrag för undersökningskostnaderna. Denna jernvägsanläggning, med en sträckning af ungefär 14f mil, är med materiel, verkstad. stationshus, banvaktarestugor, stängsel, elektrisk telegraf m. m., beräknad att i kostnad uppgå till 16,417.298 R:dr 14 öre. De för företaget nitälskande och inom orten ansedde män, hvilka låtit verkställa undersökningarne, uppgöra kostnadsförsiagen och beräkningen af inkomsterna för trafiken å banan, ämna för utförandet af det stora företaget öppna en aktieteckning och bilda ett bolag. Men innan anmälan härom kan göras och teckning börjas, önskade de vara förvissade om att från Riksgälds-kontoret kunna bekomma ett lån, motsvarande en tredjedel af den beräknade anläggningskostnaden af banan, eller, i rundt tal, 5,500,000 Riksdaler. Vilkoren för lånet ankommer på Rikets Ständer att bestämma, och hoppas man, att de blifva enahanda, som hittills förunnats, eller vid innevarande riksdag komma att förunnas bolag i dylik syftning; och hvad tiden åter beträffar för erhållandet af lånet, om det beviljas, ankommer denna derpå huru snart bolaget för denna jernvägsbyggnad kommer att bildas, och de reglor, som af detsamma komma att uppgöras, varda af Kongl. Majit i nåder fastställda. Undersöknings-direktionen döljer icke, att den hufvudsakliga aktieteckningen förväntas från England, hvarigenom några millioner Riksdaler skulle i landet inkomma, och äfven der kunna få qvarstadna, då man kan hoppas och antaga, att jernvägs-materielen, i allmänhet, både nu och ännu mera hädanefter, bör kunna inom vårt eget land tillverkas och anskaffas.
Jemte tillkännagifvandq af detta Beslut , få hos E. K. M. Riksens Ständer i underdånighet anhålla, att vederbörande, Som besörjer Riksdags-' utgifterne, varder i Nåder förständigad, att hvad uti förrberörde måtto förordnadt blifvit, behörigen iagttaga. Riksens Ständer framhärda etc. Uppl. ö. godkänd hos Ridd. o. Ad. d. 5. Maji t 823! Preste-Ståndet den 7 - Borgare-Ståndet den 7 Bonde-Ståndet den 12 — •— Riksens Stunders underdåniga Skrifvelse, angående förändrade grunder vid bestämmandet af Itlarknads-tiderne. S. A. K. I anledning af åtskiliga hos Riksens Ständer väckta frågor, rörande nödvändigheten af förän - 134 Under Jani ga Skrifvelser. drade grunder vid bestämmandet af tiden för de årliga marknaderne i Riket, hafva Riksens Ständer inhemtat: att, sedan hos E. K. M. Riksens Ständer vid sisth Riksdag i underdånighet hemstält, att den uti Kongl. Resolutionen på Presterskapets besvär, den 12 Januarii 1757 §. 1 gifna föreskrift, det ingen Marknad, semi endast ea dag påstår, finge begynnas dagen före elier näst efter någon Söndag eller Helgedag, måtte till full kraft och verkan varda upplifvad, samt vederbörande, som besörjer de årliga Allmanackornes utgifvande, i Nåder anbefallas iakttaga hvad sålunda stadgadt blifvit, E. K. M., genom Skrifvelse af den 5 Maji 1819, i Nåder förordnat, att, i den händelse , en marknad, som påslår endast en dag, genom misstag blefve i Allmanaekorne utsatt alt hållas dagen före eller efter en Söndag eller Helgedag , E. K. M:ts Befallningshafvande egde att, med afseende å öfiige Marknads-Terrniner inom Länet cch uti nästgiänsande
Regerings-Formen erhållit, numera ej linner tillämpning, må utur samma Lag utgå. Stockholm den 26 April 1841. Ank. till Exp.-Utsk. den 27 April, kl. 1 e. 1». Memorial, i anledning of äterremiss utaf Betänkandet, N.o 116- Detta Betänkande, afgifvet, i fråga om praescriptions-liden för fordringars utsökande hos Stats-Verket, har blifvit återremitteradt af Bonde-Ståndet; men som detsamma är af Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Borgare-Stånden den a3 sisllidne Januari bifallet; så, enär, enligt 87 §. Regerings-Formen och 3;dje punkten af 49 §• Riksdags-Ordningen, tre Stånds mening i dylika frågor utgör Rikets Ständers beslut, kan af den således afgjorda frågan någon vidare behandling å Utskottens sida icke ega rum. Stockholm den 26 April 184 *• STOCKHOLM, LlmcLns och Giuneergs Tryckeri, 1841 - StatsLag-samt Allm Besv-och Ekon.-UtskoUens Memorial, N:o 194- * N:ö i94< Änk. till Exp. Utsk, den 1 Maj., kl. X e ra.
Jag för min del anser för en owitlkorttg plicst, sä wäl för den ena Medborgaren emot den andra, sim Medborgaren emot Samhället, som ock Samh.llet emot hwarje Statens Medlem, at lutlkomligt halla det som en gäng blifvit lofwadt. Den lag som i denna delen skutte pålägga Medborgare et åliggande, för hwilkct Regeringen eiler M igtägande Ständer frikalladcS, wore i högsta matto obillig. Med en dylik lag kunde et Samhälle ej lange äga bestånd, häldst dea större d n dyrbara ägande rätten, hnilken warit ibland Hasund-orsakerne, hwarsöre mennistorna ingätt uti Borgerliga Samh tilen. Rubbningen deraf kunde leda til de wädeligatts följder. Tideböckerna wilna sa derom som ock at kailiklemont i kinancernL ganska ofta wättak hos andr» Nationer de clyckligaste upträden. Matte sätedes bade dylika anledningar och påföljder fran wart kä'» Fädernesland asiägsnas/ löfte, om rörer ens Egendem, bör derföre anses ibland de heligaste, och deru i aldrig kunnaske ändring, förr än oförmögenhet hindrar löftets upfyllande, hwilket har ej inträffar. Riksens Ständer wto t?Zp ärS 64; Riksdag Rl^Sg^lds-ftdlarna, med dei uttryckeliga förkarmde, ar om de 620,022 R:d., som pä försök dä u lemar, e-, löp.e mes upgäld e ler L^io, sa fla.llcde » §e' :st i'löja"'. Me) hwad Mm'? Ao mes l-rruco Slae e Zpscie. Anna^ Mynt gass intet.
Register belöpande kostnader må bestridas af Betänkanden, N:is 44°> 44r* de för utgifterne vid denna Riksdag anvisade medel. Memorial, i följd af skiljaktiga beslut inom RiksStånden, i anledning af Utskottets hemställan i Memorial N:o 4*6, angående de 70,000 R:dr, som äro anvisade för KrigsCollegii Departementers Materiella behof och Krut-tillverknings-kostnaderne, nemi. att denna Summa måtte årligen utaf Öfverskotten på StatsYerkets ordinarie och extraordinarie Inkomster för åren från och med i83o från RiksgäldsContoiret utbetalas, så vidt de dertill lemna tillgång; men att någon ersättning, för hvad som för ett år brister i berörde 70,000 R:dr, icke får tagas af Öfverskotten för ett annat år. Af RiksStåndens den 3, 4» 11 och *3 innevarande månad i detta ämne allåtne ProtocoIlsUtdrag har Utskottet inhämtat, att 'det blifvit förklaradt: Af Högv. PresteStändet ”att det med dess mening och afsigt är öfverensstämmande, att det belopp, hvarmed Öfverskotten det ena året möjligen understiga ifrågavarande 70,000 R:dr, får af de påföljande, 632 Stats — U tsko ttets innan nästa Statsreglering, förflytande årens Öfverskott ersättas, derest desamma dertill lemna tillgång.” Uti hvilket förklarande, Hederv. BondeStändct, som gillat Friherre Silfverskölds vid Utskottets Memorial N:o 416 fogade reservation, instämt» Hvaremot Höglofl. Ridd. och Adeln funnit för godt, ”att, på de i Utskottets af samtclige RiksStånden redan bifallne Betänkande N:o 387 stadgade Grunder, hvilka jemväl i afseende på ifrågavarande åt FörsvarsVerkets Materiel af Öfverskotten årligen anvisade 70,000 R:dr Banco böra tillämpas, ogilla Ut* skottets gjorda hemställan.”
Flere Ledamöter hafva dock i denna fråga varit af skiljaktige åsigter, med pluraliteten, af hvilka Ledamöter a:ne afgifvit härhos bifogade reservationer. B. Förändringar med Bankens Sedeloch D eposilions-Skuld, samt den Reella Fondens förhållande till samma Skuld. Förändringarne med Bankens Sedeloch Depositions-Skuld äro uti Reyisions-Berättelsen af år 183^ (pag. 12) redovisade, lill och med den 3o — '.9 — November samma år, då liela denna Skuld, efter den af Rikets Ständer bestämde beräkningsgrund, uppgick till Ducater 2,284 och Riksdaler Banco 34,300,536: 8. 6. Nämnde Skuld, på enahanda sätt beräknad, bar sedermera, under här nedan upptagne tidpunkter, förändrat sig på sätt, som följer: Ducater.
Allmänna broars och vägars underhåll kan beräknas till omkring 10 Riksdaler af hvarje helt hemman. 22 Jordskalten utgör omkring 110 å 115 R:dr för ett helt mantal krono eller kronoskatte, och dessa hemman få, jemnförelsevis med hemman af andra naturer, vidkännas en kännbar tunga, genom kronoskjutsens utgörande, som, vid forslandet af länets båtsmän, ofta förekommer, hvarvid de aflägse boende, så väl som de, hvilka ej hafva hästar, måste, utom tidsspillan för anskaffande af skjuts och erläggande af den skjutslega staten beslår, till den legde betala dessutom 5 å 6 gångerskjutslegan. Diverse onera, såsom allmänna byggnader m. m., äro i tabellen upptagne. Uppbördsverket är med drift och ordning hand häfd t, och, ehuru det leder lill stort besvär och mycken tidsutdrägt, att den utfattiga klassen skall skattskrifvaS och debiteras, samt deras ulskylder derefter gemenligen afskrifvas, sedan afkortningslängderne derå blifvit verificerade, hvilket besvär ännu mer ökat sig genom de särskilde afkortningslängder och anbefallde redovisningar af folkskole-afgifterne, så hafva uppbördsmännen dock, vid den årliga majredogörelsen, restfritt redovisat alla de krono-utskylder, för hvilkas exekutiva uttagande lagliga hinder icke mött. §. 6. Hammarverk. Under de år, denna berättelse omfattar, har icke något hemman blifvit från öde upptaget, eller till ödesmål förfallit, och särskild skattläggning har något hemman ej heller undergått; hvadan de jordeboksförändringar, som inträffat, beslå dels af ågångne skatteköp, och dels af nya tull-mjölqvarnar. Genom de laga skiften, som fortgått och ännu fortgå i alla trakter af länet, har jordbruket betydligt förbättrats, och totalsumman af hemmansvärdet stigit från 7,808,311 Riksdaler till 8,161,898 Riksdaler Banko; dock hafva hemmansklyfningar och jordafsöndringar icke ovanligt tilltagit.
Följden af Utskottets beslut att nedsätta den summa utaf hvilken, bland andra, dessa utgifter skola utgå, mäste emellertid hafva lill följd att i della fall eli hämmande band liigges på Regeringens verksamhet, då hennes omsorg naturligtvis måste framför allt fästas derpå, att de knappt alimina lillgångarne må räcka lill. Man fordrar I. ex. alt Regeringen skall uppträda med värdighet, med kraft och sjelfständighet, och jag instämmer af själ och hjerta i denna fordran, likasom jag aldrig liali anledning att betvifla alt Sveriges Regering och dess Representanter varit genomträngde af känslan af denna pligt; men jag leninar åt en hvar alt bedöma med hvad kraft en Regering skall handla, sorn tvingas alt framför alli betänka huru debet och kredit skola gå ihop. Hvad jag här vtlrat i afseende å den för telegraf-omkostnader beräknade summan, gäller äfven för den hvilken uppförts lör hemliga utgifter. Att en Regering måste ega sådanc medel till sill disposition, lärer ingen bestrida, så mycket mindre soni Rikets Ständers Revisorer, åtminstone vid ett tillfälle och om jag ej alltför mycket misstager mig äfven vid (lera, yttrat samma åsigt. Det kati vara påkostande mången gång tilt nödgas laga sin tillflykt till användandet af dylika medel, men så länge andra Stater ej tveka alt göra det, lära de öfrige och helst Sfats-Utskottets Utlåtande N:o 45. 13 de mindre Staterne icke kunna helt och hållet bannlysa dem ur sina budgeter. Hvad derefter angår Eijuiperings-penningarne, hvilka Staten består Minislrarne vid deras första anställning, så synas de hafva blifvit beräknade efter hvad de i medeltal utgjort under föregående 5 år eller 16,000 R:dr. Under dessa år inträffade likväl inom vår Diplomatie blott några få vakanser, hvaremot endast under sistlidne år 3:ne sådane egt rum, så att det mer än dubbla beloppet måst utgå; och då ingen lärer på förhand kunna beräkna huru snart nya ledigheter skola uppstå, förefaller det mig som äfven den här upptagna summan vore snarare för låg än för hög.
Ridr ansågos böra fortfarande bibehållas. Vid Veterinär-Inrättningen i Skara, som för närvarande vore försedd med en Lektor och en Adjunkt, hvilka endast af den enskilda donationen njöto aflöning, behöfdes lön af Statsmedel för en Andre Lektor med 666 Ridr 32 sk. och för Adjunkten 533 Ridr 16 sk., hvarförutan till underhåll för 3 frielever erfordrades 400 Ridr, allt för år räknadt; och skulle den Förste Lektorn tillika vara Inrättningens Föreståndare. Bilt. lill It. St.
Den, som, i öfverensstämmelse med tre Stånds beslut, anser införselstullen »Blaggarn och Kanfas» böra bibehållas vid 12 sk. skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, nedsättes denna lull till 8 sk. skålpundet. 146:o. Den, som, i enlighet med hvad tre Stånd beslutat, vill, att införselstullen å »Bolstervahr» skall fortfarande bestämmas til! 21 sk. 4 rst., röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, nedsättes inföfselstullen till 16 sk. skålpundet. 147:o. Den, som instämmer i det af tre Stånd fattade beslut, att införselstullen å »Buldan» skall bibehållas vid 9 sk. 4 rst. skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, nedsättes denna tull till 8 sk. skålpundet. 88 Bevillnings-Vtsliollets Memorial, M 14. 148:o. Den, som vill, att, pä sätt tre Stånd beslutat, införselstullen å »Damast» skall bibehållas vid 2 R:dr skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Yinner Nej, nedsältes tullen till i R:dr 24 sk. skålpundet. 149:o. Den, sorn gillar det af tre Stånd fattade beslut, att införselstullen å »Kammar duk och Batist» skall förblifva 3 R:dr 32 sk. skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, nedsättes denna tuli till 5 R:dr skålpundet. ISOro. Den, som anser, alt, i enlighet med tre Stånds beslut, gällande införselstull å »Linön», 1 R:dr 40 sk., bör förblifva oförändrad, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, nedsältes denna tull till 1 R:dr 24 sk. skålpundet. 1S1:o. Den, som vill, att, på sätt tre