Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För dagen tillåter oss utrymmet endast att och i backen der uppe hos doktorns är väl, göra en början med praktiska råd och rön i våra som vanligt, svallis, så att hela backen står smala spalter. Då samlingarnas rikhaltighet omöjligsom en spegel — » gör hvarje särskilds offentliggörande i en följd, låta » Ja, hvad hade han der att göra? » sade vi profbitar ur de särskilda kollektionerna följa om hvar andra; signaturerna, som uppgifvits här ofvan, Maria i missnöjd ton. lända våra läsarinnor till ledning. Den unge bruksläkaren var allmänt omtyckt, så att det kunde icke vara honom missnöjet gälde. Men sedan någon tid vistades * $ * hos honom hans syster, en ung skönhet, upp— - .OTO— fostrad hos en rik tant i Göteborg, bortskämd anspråksfull, sade fruntimren, bedårande, Mycket väsen för ingenting. och vacker och qyick, en verklig verldsdam, sade Små broderier på verklighetens botten herrarne. Det påstods, med eller utan skäl, att hon också var en hjertlös kokett, som af Mathilda Langlet. blott ville se alla för sina fötter för att ^f^Yvad är klockan, Maria? » frågade fru sedan skratta åt de arma offren. Huru som - fyÅ Ternitz och såg upp från sin stickhelst afskräcktes ' offren ' icke af dessa oro•&lt;2S ning. » Algot dröjer länge i afton, väckande rykten, utan bringade skönheten oförskräckt sin hyllning. Sjelfva den allvartycker jag. » » Ja, » svarade dottern och såg på sitt ur. lige kamrern och kassaförvaltaren vid bruAlla dessa betraktelser egga oss att noga » Klockan är öfver half sju. Och jag är så ket, välborne Algot Ternitz hade blifvit snärjd taga vara på tiden. Vi kunna aldrig säga, otålig att få höra slutet på vår bok, » tilli tjuserskans nät, sades det, och säkert är, om det nästa år blir en vacker skörd. Men vi lade hon med en blick på en uppslagen bok, att hvarken hans mor eller hans syster med blida ögon sågo hans täta besök hos doktorn. kunna åtminstone genom ett förståndigt bruk af nära lampan. tiden göra vårt bästa att göra det fruktbärande.
Tror man sig ena ögonblicket h a h a fått tag i henne, glider hon det andra en ur händerna. Anser m m sig i hennes e p n ord hafva funnit ett godt argument eiizot henne, svarar hon helt lugnt, att man * ej kan läsa innantills. Medgifvas måste ock, rttt det obestridligen lir svårt att ratt läsa fröken Key innantill, ty hennes senaste skrifter innehKila så många motsiigelser och paradoxer, att man ej alltid kan komma till klarhet, hvsrttt hon verkligen syf&amp;. Fröken Key har likväl sjalf gifvit fingervisning på ett annat l, Missbrukad kvinnokraft^ sid. 78. ' Missbrukad kvinnokraft^ sid. 85. missbrukad kvinuokrnft » sid. 15. satt att liisa henne, då hon i slutet af sin sista publikation, » Kvinnapsykologi och kuininnlig logik)), yttrar: » Missbriikad kvinnokraft var skrifven i korta satser under förhoppning att flertalet kundp läsa icke blott på raderna utan äfven inellan dem ». Nu är det just genom en sådan läsning många af fröken Keys vedersakare kommit till följande slutsatser rörande hennes mening om kvinnans egentliga lifsuppgifter. Dessa skulle vara: 1: o att behaga mannen och uppgå i honom; 2: o att föda och fostra barn. Många tro sig därjämte på samina sätt kunna läsa, att fröken Key anser sig stå så högt inom intelligensens oinråde, att hon med ' öfverliigsenhet kan slcåda ner på alla dem af sina medsystrar, hvillra hon benäilmer kvinnosakskvinnor; o, ~genomsnittslsvinnoF » och » f örsvarskvinnor n. Sl~alle nu gmslrn många, både miin och kvinnor, koinmit till denna uppfattning genom sin. läsning, så frågas, om. felet till missförståelsen ligger så mycket hos dem, som ej fastmer hos den, hvilken ej tillräckligt lrlart och tydligt preciserat sin mening. De finnas, som tro sig kunna läsa ännu mycket mera, men som deras talan med värine och kraft blifvit förd af fröken Mathilda Roos, hänvisar jag endast till hennes broschyr » Ett ord till, f ?ölcew Ellen Key och till den svenska Idnnan)).
Det för länet afsedda stamholländeri af Ayrshire-race, som varit uppställdt å egendomen Kasimirsborg, blef, efter innehafvarens frånfälle, behörigen uppsagdt och i Augusti månad 1860 förfiyttadt tili den i Gladhammars socken belägna och för ändamålet i alia hänseenden särdeles lämpliga egendomen Sundsholm. — 157 — Länets södra hushållningssällskap, som önskat, att, utom det af nyssnämnde holländeri påräknade gagn, kunna än ytterligare verka för boskapsafvelns förbättring inom länet, har, på gjord framställning och enligt upprättadt kontrakt, till sin disposition af Styrelsen erhållit tvenne Ayrshire-tjurar, af hvilka den ene användes på Öland Och den andre på fasta landet, i södra delen af länet. Då Stamholländeri-styrelsen genom dessa tvenne tjurars stationerande inom länet haft till syftemål att bereda nytta åt mindre jordbrukares ladugårdar, har Styrélsen vid kontraktens uppgörande jemväl uttryckt den önskan, att afgiften för tjurarnes begagnande måtte bestämmas till den möjligast lägsta; — en framställning, som hushållningssällskapet äfven beredvilligt efterkommit. Jönköpings län. Inom delta län är under revisionsåret uppställdt ett stamholländeri af Ayrshirerace å Lyckås, hvilken egendom är särdeles passande för uppfödandet af boskapskreatur; och befunnos djuren vid sednast verkställda inspektion i godt skick. Skaraborgs län. Å Gammalstorps egendom, der länets holländeri sedan längre tid varit uppställdt, har detsamma befunnits, såsom vanligt, utmärkt väl vårdadt. Samtliga kreaturen voro under revisionsåret i godt skick. Enligt upprättadt kontrakt hade under året skolat till Kronan levereras 25 stycken kor. af hvilka likväl, på grund af särskildt aftal, endast fem blifvit aflemnade, hvaremot de återstående voro afsedda att under nästpåföljande år användas vid upprättandet af nya stamholländerier. Elfsborgs län. På sätt ofvan omförmäles, är nämnda läns holländeri uppställdt å Gräfsnäs säteri och befanns vid revisionsårets slut i godt skick. Örebro låfi.
Vördsamt tillstyrker jag R. o. Ad. att instämma i PresteStis beslut, i fråga om de, i voter:spropos:n N:o 322 förekommande varor, nemi. fris, frisad och doffel, men deremot vidblifva sina beslut i de öfriga punkterna, äfven i afseende på de i voter:s-propos:n N:o 324 förekommande rubriker. Den inbjudning, som PresteSt. antagit, utgår från förutsättningen af förbudens upphörande, och skulle, om sådant vinnes i förstärkt StatsUtsk., förorsaka en öfverdrifven tull å väfnader, hvilka icke kunna tillverkas här i landet, utan nu införas. Uppå härefter framställd propos. fann R. o. Ad. för godt att i fråga om fris, frisad, doffel och kalmuck frånträda sitt förut fattade beslut och antaga den af Utsk. föreslagna tullbestämmelse, till följd hvaraf voter:s-propos:n N:o 322 ansågs hafva förfallit, men att, med vidblifvande af sitt i öfrigt rör:de ylleväfnader fattade beslut, godkänna voter:s-propos:ne N:is 320, 321 samt 323 till och med 326. Slutligen godkändes jemväl de i fråga om Linneoch Hampväfnader föreslagna voter:s-propos:ne Niis 327 till och med 334. Den 17 Juli. 131 12:o Zink, Ångpannor och Ägg. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Utsk:s, i fråga om dessa artiklar, gjorda inbjudning till R. o. Ad. samt PresteSt., blifvit af sistnämnde Stånd anlagen, så vidt den hade afseende pä den i 335 votcr:s-propos:n upptagne artikeln zink, men att PresteSt. i öfrigt vidblifvit sitt förra beslut.
Nedan här framföre har Constitutions-Utstottet tillkännagifwit, att det ansäg Lagstiftningens ändamal wara, att uttrycka Samhällets allmänna wilja öfwer allmänna förcmäl och allmänna behof, att Memorial N:o 36. 499 följaktligen Representationens fullkomlighet hmilar derpå, att sä mycket som möjligt förena alla enskilda interepen till gemensamt nyttiga ändamål. För att ännu närmare bestämma detta, anser Utskottet sig böra tillägga, att Lagstiftande Magtens »verkningskrets icke får endast inskränkas till den bjudande ätgärd fom ingär uti Lagens förestående och beslutande, men ästven att Lagstiftande Corpsen mäste äga en atcrhällande kraft, för att bctvara Nationens rätt igenom bibehållande af de gjorda Lagars helgd. Det är säsom tolk af allmänna »viljan som Lagstiftande Corpsen bör föreslå och bestämma de allmänna milkoren för SamhällsContractet och enskildes förbindelser; det är säsom föreställande en del af Samhälls-Magtcn, som samma Corps bör kunna hindra att de, ät hwilka »verkställigheten af Lagens bud och »vardén af Samhällets allmänna ärender äro uppdragne, icke östverträda gränsornc af sin besättning och sätta sin »vilja i stället för Lagens bud. Huru desta ändamål skola »vinnas, anser Utskottet mycket bero uppä den Lagstiftande Corpsens sammansättning, mycket uppå de densamma tillagdt rättigheter. Intetdera är i något af desta afseenden likgiltigt, men för det sörsta af desta ändamål torde likwäl beskaffenheten af dest sammansättning »vara utaf mera inflytande, för det sednare torde det mera ankomma uppå de densamma tillagde rättigheter. Genom de i »vär Grundlag innefattade stadgande», sä i afseende pä beskattning fom Embetsmäns anstvarighct, kan Utskottet ej annat än anse den Lagstiftande Magtens rättigheter pä en gang sa bcwarade och sä afmätta, att Utskottet för ändamäletö »vinnande icke har annan önskan öfrig, än att de alltid mätte bibehällas, aldrig mistbrukas.
Då nu dessutom, jemlikt 34 och 36 §§ Riksdagsordningen, hvarje ärende af större omfattning, eller sådant, som icke på visst Utskott beror, obehindradt kan förvisas antingen till något förut i Grundlagen bestämdt, eller till ett särskildt för tillfallet nedsatt Utskott, och då afsigten med de i 43 § tillåtna gemensamma öfverlaggningar bäst torde uppfyllas genom Deputerades sammanträde, hvilket rådplägningssätt Lagstiftaren äfven såsom tjeniigast utmärkt, får, till återförande härutinnan af RiksdagsOrdningens rätta tillämpning, ConstitutionsL tskottet för grundlagsenlig åtgärd, vördsamligen framställa det förslag, att första puncten af 43 ^ måtte sålunda förändras: "Skulle ett Utskott anse nödigt, att till öfverläggning om något ärende af särdeles vigt, med annat eller andra Utskott sammanträda, vare sådant tillåtet, på det sätt hvarom Utskotten öfverenskomma, dock alltid genom Deputeradg, frän det eller de V tiko 11 sorn till - ConstitutionsUtskottets Betänkanden. 327 kallas," samt usta Momentet af 44 § er* hålla följande jemkade redaction: ^Konungens | ropOsitioner, äfven om allmänna frågor, hvarmed förstås sådana , som kunna eller böra komma under samtliga RiksStåndens öfverläggning och pröfning, må ej i Riksens Siänders Plena till omedelbart afgörande upptagas, u an skola öfverlämnäs till utredande åt behörigt Ltskott, hvars yttrande, deraf alltid ett exemplar må hvarje Stånd meddelas, bör, enligt hvad här ofvanföre samt vidare i Regeringsformens 56 § stadgas, föregå Riksens Ständers beslut; och kunna, när så nödigt pröfvas, Riksens Ständer genom Ståndens pluralitet, förelägga Utskottet viss tid till Betänkandets afgif vande,” Stockholm den 9 December 1823. Ankom den 16 December 1823.
Jag hemställer således huruvida icke lämpligt vore att bevilja det anslag, som här blifvit hegardt, eller jemnt och rätt hvad som erfordras för att sätta kyrkan i användbart skick. Jag anhåller att R. o. Ad. måtte till StatsUtskit återremittera frågan. Frih. Åkerhjelm Johan Carl: Till följd af den ofullstän diga utredning, som af motionären blifvit gifven åt denna fråga, har det varit omöjligt för StatsUtsk:t att mera utveckla densamma och framställa något tillstyrkande deraf. Jag anhåller att få fästa upmärksamheten derå, att, om Utsk:t nu skulle hafva tillstyrkt Riksens St;r att bevilja ett anslag till återupbyggande af en kyrka, så skulle sannolikt, ejler -— rättare sagdt — otvifvelaktig!, — deraf inom ganska kort tid framkallas ganska många och stora anspråk på statens medverkan för enahanda ändamål å andra orter. Hvad specielt det för denna kyrka ifrågasatta anslag angår, kan man, uti betraktande deraf, att ifrågav:de församling är så liten, med all sannolikhet antaga, att om nu detta anslag skulle beviljas, R. St:r med all sannolikhet snart nog skulle få erfara framställda anspråk för denna kyrkas framtida underhåll. Jag för min del anhåller om bifall till StatsUtsk:ts Utlåtande. Gr. Björnstjerna: Jag vill icke bestrida att, ifall R. St:r bevilja ett anslag till denna kyrka, möjligen äfven andra församlingar tälla på den idéen att inkomma med begäran om understöd; men det måtte väl bero på nämnde Ständer sjelfva att granska och afgöra huruvida dessa församlingar verkeligen hafva skäl för sin begäran eller icke. Jag tror mig hafva visat att det icke finnes någon församling i Sverige i den olyckliga belägenhet, sorn den goda staden Sigtuna; och på detta skäl har jag förordat anslaget. Jag uprepar ännu en gång: orätt tycks det vara att, då, på sätt Frih. Åkerhjelm sjelf medgifvit, staden icke har råd eller kan underhålla sitt kyrka, man skall tillåta denna fälla i ruiner. R. St:r hafva ofta Den 14 J an uari.
börande detta anslag, tilldess hela skulden blifvit i stadgad ordning betald, årligen utaf Riksgälds-kontorets medel afsättas, hvarvid dock iakttages, att anslaget, under den tid lånemedlen indragas, icke må öfverstiga hvad som motsvarar ränteoch amorteringsbeloppet för de då influtna lånemedlen; 5:o, de uti förestående punkt omförmälda ränteoch amorteringsanslag böra ingå till en särskildt redovisad liqvidationsoch amortissements-fond, hvars behållning skall för det med dessa medel afsedda ändamål oförryckt tillhandahållas och användas, så att ränteliqviderna vid derför bestämda terminer varda ovilkorligen fullgjorda och skuldens betalning i föreskrifven ordning verkställd. De till liqvidationsoch amortissements-fonden influtna medel böra, så vidt ske kan och denna fond åliggande liqvider medgifva, städse på säkert och ändamålsenligt sätt göras fruktbärande; 6:o, sättet och ordningen för verkställandet af skuldens årliga amortering" ega Fullmägtige. att bestämma; 48 Stats-Utskottets Memorial N:o 220. 7:o, de beslut och stadgande», sorn af Rikets rm församlade Ständer meddelas rörande ifrågavarande upplåning, skola underställas Kongl. Maj:ts nådiga fastställelse, med underdånig anhållan att Kongl. Majit vid denna upplånings företagande täcktes lemna Fullmägtige i Riksgälds-kontoret Sin nådiga bemedling och medverkan för den erforderliga lånesummans erhållande emot så fördelaktiga vilkor för Svenska Statsverket, sorn vid lånetransaktionernas uppgörande kunna beredas, samt att Kongl. Majit dessutom täcktes meddela Sin garanti & det eller de lån, som. i öfverensstämmelse med dessa beslut, varda af Fullmägtige upptagna; 8:o, Fullmägtige i Riksgälds kontoret må vara obetaget att, om sådant tinnes lämpligt eller nödvändigt för lånetransaktionernas afslutande, utse ombud för bedrifvande af dervid erforderliga underhandlingar, äfvensom att åt särskilde
Derför synes ej heller något hinder möta, helst utväljandet deraf i de fall, då hittills flere än två blifvit utsedde, skulle, med tillämpning af de uti 1810 års Kongl. Kungörelse intagne föreskrifter, angående valen för BorgareStåndet, kunna ske tourvis emellan Domsagor eller Fögderier, hvilketdera lämpligast pröfvas; hvadan Comiterade underdänigst tillstyrka, att framställning härom måtte af Eders Kongl. Majit i Nåder allåtas. I afseende å pröfningen af besvär öfver markegångssättningen hafva Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse af den 18 April 1845 hemstält, att den framgent skulle af KaramarCollegium och StatsContoret gemensamt utöfvas. Då markegångsprisernas fastställande, serdeles om grundskatternes framtida utgörande kommer att helt och hållet deraf bero, utan att uppsägning kan ega rum, innefattar pröfning af de skyldigheter, som vid fråga om dessa skatter böra de skattdragande åligga, och i nämnde händelse helt och hållet bestämmer deras belopp, vore det, efter Comiterades tanka, icke lämpligt, att StatsContoret, som endast har för ändamål 123 att besörja förvaltningen af Statens medel och tillse, att hvad, som bör inflyta, verkligen kommer Staten till godo, uti en dylik pröfning deltager; Och anse Comiterade derföre, att, så länge det tillhör KammarCollegium att afgöra uppkomne tvister om grundskatterne, lämpligast är, att detta Embetsverk fortfarande utöfvar förstnämnde pröfningsrätt; hvadan Comiterade, lika med KammarCollegium och StatsContoret, i underdånighet afstyrka Nådigt bifall till Rikets Ständers ofvanberörde underdåniga hemställan om förändring uti den i berörde afseende hittills gällande ordning.
Uti häröfver den 10 September sistlidet år afgifvet underdånigt utlåtande har E K. Maj:ts och Rikets Statskontor förmält: — alt Kronans andel uti förra Ost-Indiska kompaniets hus i staden Göteborg inköpts af förra allmänna Magasins-direktionen, enligt kontrakt af den 14 Juli 1821, för 56,000 R:dr Banko och vore i stadens Brandförsäkringsverk försäkrad mot brandskada till värde af 36,402 R:dr 1 sk. 3 rst. Banko, derför alla utgifter blifvit erlagda; — att sedermera år 1840 af Statsverket för 1.333 R:dr 16 sk. Banko lillköpls en af Magasinsförvaltare:! Ingelman å egendomens gårdstomt upplörd uthusbyggnad ; — ali de uti egendomen befintliga lägenheter för närvarande, med undantag af dem, hvilka, på säll E. K. Maj:ts Befallningshafvande upplyst, blifvit upplåtna till Göteborgs Naturhistoriska Museum samt till Elektriska Telegrafverket, utål' Statskontoret disponerades lill magasin för Kronans spanmål, och lemnade i sådant afseende utrymme för 18,350 kubiklöl oriad spanmål; — alt likväl under de sistförfluten 5 åren 1857—1861 derstädes i medeltal förvarats endast 18,900 kubikfot, eller ungefärligen den qvantitet, som för de i Göteborg varande truppers och fångars behof erfordrats, hvaraf, i anseende dertill, ali störst a delen bestått af upphandlad spanmål, sorn terminvis levererats, högst f varit på en gäng i magasinet intagna, i följd hvaraf åtskilliga lägenheter kunnat uthyras, för hvilka under år 1861 uti hyra erlagts 4.520 R:dr 25 öre, som ingått bland Statsverkets ordinarie inkomster under rubrik: "arrendemedel”; — samt att, enligt räkenskaperna, Kronans behållna ränte-, B/h. lill R. St. 4 Höft. 5 34 Expeditions-Utskottets b Ur släp till underd.
Husby Sockens Krutar „ betare i Fahlu iean hafwa rUlserkar Är i8or 2Z88 Ccuiner 28 ii Krut a 6 stjs, 1802 1394 d:o m» < > i8oz 1585 d:o d:o - > 1804 1844 dlo - , - dlo - » 1805 2669 d:o dlo » 1806 r6o d:o af Laa,;hi)r?e Krutwerk och HuSby' 'Sockens Krurarbecare eusamW me Beatoo Christina Aluu:verk i Nerike hlk tilllverkic Ar iZoi 1403 Lunuor Alun a r6 st. 180L iZiI d:o d:o 180,4 1600 dlo d o . I0Z4 Ij82 d:o dl» . i8o>; 1499 dlo . - d:o 'HZoS 1763 d:o dl» !98jL4l ;33!^ok - k 20 zo 467 Slockholm den 4 Nowenrber 1309. Ldmjnkc Memorial! Till följe as Eders E-ccllence och Högloft. Kong', Collrgj^ j u,.ledning of Hon C>nctt!uen B-ron ak W-rrel-Lre6k8 EmdelZ Atemorial af den 28 i sistled»e Ockyder man b grundadt pa Nlksens Högloft.
Detta oaktadt anser jag en hvar bör medgifva, att om någon förändring uti ifrågavide hänseende kommer att ega rum, så måste äfven ett noggrannt protokoll öfver dessa inteckningar föras samt någon åtgärd vidtagas, som garanterar att intecktiingshandlingarne på rätt dag uptagas. Örn någon 1111 för tiden önskar en inteckning, skickar hart ofta endast ett bud derom till domaren, hvilken medtager handlingen till tinget och ombesörjer inteckningsansökningen; irieti på hvilken dag under tinget delta sker, är nu likgiltigt; meri om lagen förändras, på sätt Utskit föreslagit, blir det ingalunda likgiltigt när domhafvande!! behagar i protokit intaga den handling, hvarå inteckning sokea. Jag fortsätter mitt yrkande om återremiss. Gr. Sparre: Då den sista värde talaren yttrat, att det, hvad lagfarten beträffar, är konseqvensen, som hindrar honom att lemna sitt bifall till förevide §, och att man, för den händelse utsigt skulle blifva att, enahanda förändring i afside å lagfart som å inteckning komme att i ifrågavide fall vidtagas, äfven kunde hoppas, att han icke längre skulle motsätta sig detta förslag, så må harn tillåta mig att gifva honom ett råd, att nemi. vidhålla denna konseqvens på så sätt. att om detta blir B. Stirs beslut, med deraf heratad anledn. väcka en motion om tillämpande af samma princip äfven i afside å lagfart. Som Utskit icke haft eller har någon motionsrätt, så ansåg det sig icke berältigadt att gå uti för fatt - 150 D o n 17 Juli. ning härom; men man hörde dock äfven i U t sk: t yttranden om hehöfligheten af en sådan åtgärd. Emedlertid och intilldess detta inträffar, qvarstår min fråga: »Hvad är det värsta, som i detta fall kan hända»? »Jo! just de olägenheter, som nu finnas och hvilka den värde talaren sjelf erkänt. Det är nemi. ganska svårt att man icke kan få sina penningar förrän tingets slut; och detta är just det som nu händer.
Föredrogs och bifölls Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:ts d. 8:de och 16:de dennes på bordet lagde Betänk. N:o 184, i ani. af väckt motion om indragning af Konvojkommissariatet samt öfverflyttande till Statskontrt af de kommissariatet hittills åliggande göromål. Föredrogs Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:ts d. 10:de och 16:de dennes bordlagde Betänk. N:o 188, i aniaf väckta motioner i fråga om meddelande af föreskrifter i afs:de å hypotheksföreningarnes verksamhet. Hr von Koch, Nils Samuel: De skäl, som föranledt en knapp majoritet inom Utsk:t att afstyrka ifragavide motion, synas mig ingalunda tillfredsställande. Utsk:t har afstyrkt sakeu på den grund, att ett förslag hvilan till förändring af hypotheksföreningarna. Men detta förslag är ännu icke antaget, hvartill kommer att enl. detsamma alla de gamla förhållandena komma att qvarstå för de föreningar, som icke ingå i den ifrågaställa hypoteksbanken. Förev:de motion åsyftar ingenting annat, än att någon kontroll skall finnas öfver det sätt, hvarpå hypotheksföreniugarne skött sig. Det är visserligen sannolikt, att. K. M., utan någon påstötning från R. St;r, kommer att vidtaga någon åtgärd i denna riktning ; ty jag tror, att fiuanskomitéen fått ett updrag, sorn antyder detta. Då man nu velat kasta skugga på det sätt, hvarpå hypothekslöreningarne i allmänhet utöfva! siri verksamhet, syues det §S 5? Den 11 Oktober. mig vara en fördel för dera att få tillfälle att ådagalägga, det de handlat författningsenligt. Jag vill således instämma i det förslag, som en mängd reservanter bifogat Utsk:ts Betänk, oeh som jemväl blifvit antaget på afdeluin,. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.r Beho-fvet af så beskaffade upgifter från bypotheksföreningarne, som här blifvit ifrågasatt», förefinnes verkligen.
Hågen för åkerbrukets sorgfälligare skötsel och nyodlingar, särdeles af de fordom dertill onyttige ansedde myror, har tilltagit, hvarigenom under sådane odlingars besående det har varit och blir möjligt och oundvikligt, att i stället antingen träda eller ock lill gräsbärande linda använda större eller mindre del af den gamla åkern, hvilken åter upptages, så snart nyodlingarne, efter gödsling och besående i några år, hunnit blifva gräsbärande. Vid detta växelbruk, måste ett visst förhållande noga iakttagas emellan den öppna åkern och ängestillgången samt möjligheten att väl gödsla den åker, som besås, emedan jorden härstädes i allmänhet icke gifver någon lönande afkastning utan begödsling och öfverdrift i nyodling eljest blir onyttig eller skadlig, i synnerhet om dertill användes svaga och mosslupna ängar, hvilka i deras naturliga skick lemna någon, ehuru ringa afkastning, men upparbetade till åker utan gödsling, ingen äring. De brukliga sädesslagen äro råg, korn, bafra, högst obetydligt ärter samt såkallad blandsäd, bestående af vår-råg och korn. Ortens hufvudsäde är korn, och Tabellen visar ungefärligen beloppet af utsädet och äringen. Vid medelmåttiga år motsvarar afkastningen invånarnes behof, inberäknadt potatis, som allmänt odlas; men då missväxt inträffar, måste bristen anskaffas från lyckligare lottade trakter. Linodlingen idkas med fördel i södra delen af Länet, så att betydligt qvantum årligen afyttras; hvaremot hampa produceras i de norra Socknarne, likväl utan att fylla förnödenheterne inom orten.