Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dertill hafva vi nog upplysningar, då vi veta hvad den be höft - Den 12 Ja unar ii. 3ör> liöft med sådan Riksdaler, som vi liillills haft. Jag förklarar, såsom en annan talar re, att jag kommer i yttersta stunden, att bestrida alla låneutvägar, men medgifver ej talaren någon fördel af detta inkast emot motionen. I sådan afsigt hade jag ej hyllat den, och jag har bjudit lill att vara consequent i mine grundsatser hela min lefnad. Jag hade önskat, alt Ridderskapet och Adeln instämt i Herr Hjertås förslag, att StatsUtskottet måtte i stöd af 44 §• Riksdagsordningen föreläggas, att inom möjligaste korta tid rörande StatsRegleringen afgifva ett Betänkande, som upptager hvad Staten kan tarfva till en fortsatt och oafbruten gång, med undantag af alla anvisningar på öfverskotlen, och med iakttagande af endast den tillökning, som under 8:de IIufvudTiteln är föreslagen i och för fångars skjuts och underhåll, på det Rikets Ständer inom den i RegeringsFormen föreskrifne tid måtte komma i tillfälle, alt åtminstone pröfva cle sålunda uppgifne oundgänglige behofven, och öfver desamma besluta. Jag anhåller om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition på denna min framställning. Jag hemställer till Ridderskapet och Adeln, om Ridderskapet och Adeln vill påtaga sig ansvaret för den tidsutdrägt, som eljest kan uppkomma; om Ridderskapet och Adeln vill påtaga sig det äfventyr, som Grundlagen gifver vid han9 11. H 370 Den 12 Januari!. den, att Riksdagen afblåses den 14 Mars, utan att man reglerat Staten och uppgjort Bevillningen. Det är detta jag tager mig Friheten göra till ämne för öfverläggning, och noggrann pröfning, samt ber Ridderskapet och Adeln inse, i hvilken ställning Ridderskapet och Adeln kommer till folket, om vi ej bjudit till att skaffa oss sådane garantier. Jag vet ej, hvarföre Ständerne böra utsätta sig för en godtycklighet, och tacka såsom för en nåd, om göromålen få längre behandlas.
Om jag un_ dantager de få personer, som uttänkte planen att genom en revolution frälsa landet, emotsågo de öfriga med hemskhet den stund, då Sverige som rof skulle delas emellan sina fiender, då dess sjelfständighet och ära för alltid skulle upphöra. Den lyckliga revolutionen frä'sade vårt fädernesland, pris vare de hedersmän, hvilkas mod, ståndaktighet och patriotisme skaffade räddning: välsignelse och ära följe dem i Svenska häfderne, och måtte Ridderskapet och Adeln aldrig till Riksdag på detta runa samlas, utan att med tacksamhet påminna sig dessa Riddersman! Förlåten mina Herrar, utbrottet af en. känsla, dea jag ej kan tillbakahåila! Den glädje denna lyckliga händelse åstadkom, väckte enthousiasm hos medborgaren. Nationen kände sig åter stark och sjelfständig, den ägde förtroende till sig sjelf och var mägtig till hvarje förelag, sorn ansågs tjenligt, att till någon del ersätta förlusten af Finland. Dä uppgjordes lätt planen till Götha Canal och dess Discont» Förtroendet man 553 Den i4 April, och man emellan stadgade crediten, och systemet grundades på densamma och på en gynnande handels-conjunctur, den landets läge och Europas ställning orsakat. Med det obetydliga creditivetpå Banken af 800,000 Riksdaler Banco uppgjordas en calcul, hvilken, om jag rätt minnes, gjorde troligt, att Disconten efter några års förlopp skulle kunna röra sig med 7,000,000. Så länge en gynnande, handels-conjunctur räckte, gick allt efter uträkning; men då allmänna freden förändrade handelns gång, och de beslut sorn Rikets Ständer år 1816 vidtogo, fullbordade dess skad eliga inskränkning, då försvann. förtroendet tillika med crediten, och det derpå grundade systemet ramlade. Sverige är nu lugnt, dess förening med Norrige, och fredens hopp, orsakar, att Nationen kanske för myckel; känslolöst åskådar andra Nationers olyckor och oroliga tillstånd, och endast sysselsätter sig med kalla cälcnler på vinst, af silfver eller papper. Under sådane förhållanden är det ifrågasatta realisations-systemet uppgjordt.
Att det ät i det skick, atfc böcketne måste förvaras i lårar, är en högst besynnerlig uppgift till föga berömmelse för Åcadetniska Bibliothekets Tjenstmän. Jag ha? sett någorstädes anmärkt, att den skicklige Fältherren nog vet råd, att äfven på den inskränk* tåste tenain uppställa sina troupper, och pä Deri i g September f. m. Samina sätt tror jag att en knapp local icke kan sätta dea skicklige Bibliotbekarien i förlägenhet, Och långlig erfarenhet har inglfvit mig den aktning för Upsala BibiiothekS nuvarande föreståndare, att jag är öfvertygad om, att i-'fall han ej placerat de nya tillökningarne på sitt rätta ställe är förslaget till det nya Bibliöthekshuset ensamt dertill skulden. Ty efter den kunskap jag mig om Upsala Bibliothek förskaffat, är jag viss att Böekerne der lika yäl kunna uppställas som i det Kongl. Bibliotheket med sitt trånga utrymme och siri ringa personal. Dessutom att icke tillgångar* ne skulle till ifrågavarande Byggnad förslå, förefaller mig högst besynnerligt, när jag erinrar mig att Academien under Olof Rudbecks Rectorat uppförde två Orangerier, en Academisk Trädgård, inrättade ett Apothek och etl Boklåda, förbättrade Boktryckeriet, samt byggde nytt Ridhus och ny fäktsal; och detta allt •utan något anslag af Staten, och likväl räckte Acaderniens medel såväl till att Rudbeck kunde skaffa sine Colleger en fiskrätt i hvar vecka. Då tillgängarne yoro så stora på i6oo:ta<* let, så borde de väl också nu räcka till för denna byggnad, som val blifvit företagen på nådig befallning men dock efter AcademienS tillstyrkande; särdeles när Consistorium just för denna byggnads skull så väl hushållat de sista åren, att det till och med nekat Professor Thunberg att köpa Spiritus vini för bevarandet af dess samlingar, hvarföre ock en stor de& deraf måst utkastas. 208 Den 3g September /. ni.
Dessutom hade af Kongl. Stats-kontoret i Oktober månad samma år till Kongl. Förvaltningen af Sjöärendena utbetalts 54,221 R:dr 34 öre för åtskilliga örlogsfartygs hållande i sjön. I öfverensstämmelse med derom aflåtna Kongl. Bref, har hela det särskilda kreditiv å 3,000,000 R:dr, som i slutet af sistförfiutna riksdag anvisades till Kongl. Maj:ts disposition, för att, i mån af behof, användas till försvarsverkets fullständigare ordnande, blifvit af Riksgälds-kontoret utbetaldt; varande dessa kreditivmedel reqvirerade och lyftade af Kongl. Krigs-kollegium: i Januari 1864 med R:dr 550,000: — i Mars med » 700,000: — i Maj med * 680,000: — i Augusti med » 580,000: — samt i Februari innevarande år med » 400,000: — och i sistlidne Augusti med det derefter återstående beloppet « 90,000: — Summa R:dr 3,000,000 Riksdags - StatsUtskottets Memorial N:o 3. 25 Riksdagsoch rcvisionskostnadcr. (Reglementets §§ 183—186.) De under den sedan 1862 års början förflutna tid af Riksgälds-kontoret bestridda kostnader för riksdagar och statsrevisioner hafva uppgått till ett sammanräk nadt belopp af R:dr 710,446: 87. hvaraf under år 1862 utbetalts R:dr 122,512: 05. under år 1863 utbetalts i> 506,068: 90. under år 1864 „ 46,874: 41. och under innevarande år » 34,991: 51.
Vid förnyad föredragning' af Kongl. Maj:ts nedannämnde den 29 sistlidne Februari e. m. på bordet lagda Nådiga Propositioner och Skrifvelser blefvo remitterade till Stats-Utskottet: l:o Dess Nådiga Proposition, angående åtgärderne till behof vandes undsättning i missvextår, tillika med de, i anledning deraf, denne dag afgifne yttranden; 2:o Dess Nådiga Proposition, angående beloppet af den behaglig tids förlänings-spanmål, som vid ledigblifvande Pastorat bör bibehållas, och om återstodens användande; 3:o Dess Nådiga Proposition, angående Öfverlåtelse af krono-ängen Skinnarvrån, såsom ersättning till Kyrkoherde-bostället i Westra Tollstads socken för en jord, som derifrån till kyrkogårdens utvidgande komme alt upplåtas; Bevillnings-Utskottet: 4:o Dess Nådiga Skrifvelse, angående bestämmandet af stadigvarande tullafgifter å spanmål; 5:o Dess Nådiga Skrifvelse, angående grunderne för brån vins-bränningens utöfning, med hänsigt till förekommande af biänvinels omåttliga bruk, tillika med de, i anledning deraf, denne dag afgifne yttranden S. D. Ånyo föredrogs och remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet Kongl. Maj:ts den 26 och 29 sistlidne Februari på bordet lagda Nådiga Skrifvelse, angående skjutsväsendet i Riket, tillika med de, i anledning deraf, denna dag afgifne yttranden, S. D. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet Herr Le/rens, Johan Pehrj denna dag afgifne yttranden, i anledning af Pierr Hjertås, Lars, den 26 sistlidne Februari till samma Utskott remitterade motion, angående förändring i författningarna rörande mått, mål och vigt. S. D. e. m. Remitterades till Constitutions-Utskottet en af Herr Rosenqvist, Bill. till R. St. Fredrik Leonhardi i den ordning, 29 §.
Utanför kyrkans port är du prokonsul af Akaja, men icke här. Här vore din rätta plats bakom de döpte. Har kejsaren påbjudit religionsfrihet, så är denne kejsare icke längre Konstantins, utan en annan. Men religionsfriheten bjuder, att ingen gudstjenst må störas, ingen helgedom skändas. Hvad du har att förkunna må således ske efter gudstjenstens slut. Då vilja vi äfven se, om verlden i sjelfva verket så plötsligt förändrat sig, att en embetsman ostralladt kan trampa lagen under fötterna, kan tillegna sig ett befäl öfver kejsarens trupper, hvartill han icke är berättigad, och befalla att lösa fångar, hvilka han sjelf förhört, funnit skyldige och dömt till döden. – Min Petros, du bör märka, att här icke är tid att tala, utan att handla, inföll Annæus Domitius och skyndade att med återställande hand ingripa i det kaos, hvartill omgifningen hotade gestalta sig. Prokonsuln och den beväpnade styrkans ankomst hade likasom blifvit förorsakad af Theodoros’ böner. Sjelf var han derom öfvertygad, och medan de händer, som fattat i honom, för att rycka honom bort, släppte honom vid deras egares öfverraskning öfver soldaternas inryckande i koret, utsträckte han sjelf sin arm och pekade på desse såsom bekräftelsen på sin bönhörelse och Guds beslut att sätta gräns för de rysliga gerningar, som skedde i hans namn. Bland de församlade Homoiusianerna uppstod den största förvirring. Många stodo slagna af häpnad; andra trängde sig fram, för att höra hvad som var på färde – hvad prokonsulns ankomst och besynnerliga uppträdande betydde; andra åter stormade fram mot Theodoros, som med djerfva händer börjat lösa en fånges band. Legionärerna, som emottagit förhållningsorder af prokonsuln, förrän de inryckte, försökte hålla menigheten tillbaka. Det uppstod konflikter mellan dem och massan, som hotade öfvergå till blodiga uppträden. Kyrkan genljöd af förvirrade rop. Det var i detta ögonblick prokonsuln af Akaja steg fram i midten af koret och bjöd tystnad.
Fri herren sjelf medgifver i afseende på Carlbergs local nära Hufvud fladén, sorn fäster uti ynglingarnes hjertan och sinne så många intryck för flärd och fåfänga för Spectacler, Dineer och Soupéer, och borttager med detsamma ihärdigheten och allvaret för Studier och redbara sysselsättningar, att förtiga många andra förförelser och olyckor för ynglingarnas framtid, som Hufvudflcfden mer än någon annan Stad* vanligen medför. Ändtligen yrkar Friherren, att ”alla våra offentliga undervisningsverk äro behäftade med lika stora om ej större bristfälligheter, och framför allt icke stå i det sammanhang med hvarandra, så väl för den medborgeliga, som för den lärda bildningen, man med skäl borde förvänta.” Denna anmärkning tillkommer icke mig att lefv ar a, icke att jakat icke eller att nika} dertill fordras långt iner erfarenhet och Den 21 Maji f m :, kunskaper än jag beklagligen har; irnen daen omarbetad Skolordning, författad af Statens ut^ märktaste personer hvad lärdom och erfarenhet beträffar, nyligen utkommit och blifvit satt i verkställighet kan man latt komma i villrådighet hvad roan derom bör tro eller icke tro» Men huru dermed än må vara, instämmer jsg likväl helt och hållit i Friherrens slutliga yrkaode, ”att Riksens Höglofl Ständer må hos Kongl.Maj;t i underdånighet anhålla, detffongh Majtt täcktes ej allenast låta undersöka Krig,- Acadniiitns nuvarande skick, mea äfven tillika alla Våra offentliga undervisningsverk ifrån Och med Universiteterne till och med pedagogiernö samt af sakkunnige och redliga män (utan afseende likväl af hvad opinion de äro) till bästa Riksdag låta utarbeta ett Förslag till deras förbättrande och ställande i system och Sammanhang med hvarandra, om nemligen Ri* kets Ständer emot min förmodan icke nu genast skulle finna skäl, att i underdånighet begära KrigsAcademiens upplösning och förening med de öfriga Acadmmrm och Gymnafierrte på sätt jag, i min motion under den 3 sistledne Mars, vördsamt föreslagit.
O anspråk, samt att förfogande borde vidtagas till kungörande uti Kågeröds och Qvistofta församlingar, att den uppenbara kyrkoplikt, som Lindström och Stark tili följd af Luggude Häradsrätts elen 25 Februari och 24 April 1841 meddelade utslag kommit att undergå, varit dem emot lag ådömd i stället för enskild skrift, som rätteligen skolat för deras snatteriförseelse åläggas. Öfver de ofvan upptagna särskilda åtalen har Kongl. Hofrätten genom utslag den 13
Riksmarskalks-embetet den 16 innevarande månad meddeladt förständigande, Ståthållare-embetet på Ulriksdals slott underdånigt yttrande afgifva. — 333 — Hitintills har, endast i mån af något nytt kontrakts utfärdande, detsamma blifvit i afskrift bifogadt samma års räkenskap, med i allmänhet deruti införd hänvisning, rörande de äldre kontrakten, till räkenskapen för de år, derunder hvart och ett af dem blifvit upprättade; genom hvilken åtgärd den fördel hufvudsakligen varit afsedd, att icke belasta räkenskapen med lika lydande bilagor till enahanda antal som arrendeåren, vanligen trettio år; skolande, med anledning af hvad sålunda blifvit anmärkt, hädanefter iakttagas, att i redogörelsen för årets räkenskap meddela uppgift å tiden, då hvarje kontrakt blifvit upprättadt. Med djupaste vördnad, nit och trohet framhärdar, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåte, C. A. MANDERSTRÖM. Wilh. Ingelotz. Stockholm den 19 November 1861. Kongl. Vitterhets-, Iiistorieocli antiqvitcts-akademieiis underdåniga utlåtande, i anledning af hvad Rikets Ständers Revisorer anmärkt rörande samma Akademis räkenskaper för år 1859. Stormäktigste, Allernådigste Konung! Med nådig befallning att inkomma med underdånigt utlåtande, har Eders Kongl.
I anledning af hwad Eder Ma:jt sälunda i Näder yttrat, hafwa Riksens Ständer funnit de af Eder Maj:t framställde grunder i afseende pä skyldigheten till de fattigas sörsör. jande, och sättet att bestämma de dertill erfor, derlige afgifter, enlige sä wäl med ännu gäl. lande Författningar i detta ämne, som med samhälls ordningens ostridiga fordringar, och derföre ansett sä mycket mera stäk, att till alka delar bifalla och gilla detza grunder, som, dä de inom hwarje Stad eller Församling ä Län. det i följd deraf widtagne beslut, om afgifter till de Fattigas underhäll böra af Eder Mast prölwas och fastställas, all farhäga för deka afgifters ojemna och egenmäktiga fördelning, synes förftvinna, och de ivid Socknestämmor förut ingängne friwillige öfwerenskommekser om de Fattigas försörjande, emedlertid kunna, pä sätt manligt warit, tjena till efterrättelse: dock hafwa Riksens Ständer trodt till större tydlig, het, det böra bestämt uttryckas, att pluralite, ten wid fattande af ofwannämde beslut stall be» räknas efter det ä hwarje ställe i sädane frägor manliga omröstningssätt. Riksens Ständer framhärda rc. Utdrag Den r6 October. 295 Utdrag af Högloft. RidderskapetS och Adclns Protokoll wid Urtima Riksdagen i wrebro de» 16 Octob. igro. S. D. (§edan Ridderstapet och Adeln denna dag gilladt Bewillninqs. Utskottets utlätande af den r.g Vennes, i afseende pä TjenstehjonBe» willnings-afgift, fann Ridderstapet och Adeln sig ej kunna instämma i det Wäuofl. BorgareStändcts genom Protocolls Utdrag af berörde dag meddelta bestut till förändring af Utstottets förslag i detta ämne, och beslöt i anledning häraf att denna sräga skulle, enligt Regerings» formen, till afgörande af det förstärkta StatS» Utskottet förwisas.
S. Di Föredrogs å nyo och återremitterades Bevillnings-Utskottets> Betänkande, Nio 29, angående Stora Sjötulls-Bevillningen, S.. DFöredrogs å nyo Stafis-Utskattefis Utlåtande, Nio 258, i anledning af erhållen återremiss på Betänkandet, N:o 1:28, rörande väckt fråga, att Kronan måtte bekosta handtlangning vid Kronohemmans oell Nybyggens afvittring, i sammanhang med hvilket Utlåtande till pröfning förekom Hedervärda Bonde-Ståndets Prolocolls-Utdrag, af den 9 dennes, med inbjudning att instämma i det af Bonde-Ståndet fattade beslut, det borde Rikets Ständer hos Kongl., Majit i underdånighet anhålla, alt Kongl. Majit, täcktes i Nåder meddela den förklaring eller det tillägg i 16 §. af Stadgan, den 1:0 Februarii 1824, rörande Afvittrings-Verket i Vester-Norrlands, Vesterbottens och Norrbottens Iian, att handtlangning vid afvittring af Kronolägenheter, hvilkas åboer sakna förmåga att den utgöra, må af de lill afvifelringens befrämjande redan bestämde medel bekostas, i den mon vederbörande Landshöfdingar, med fäsladt afseende äfven på afvittrings, snarare befordrande till slut, kunna pröfva billigt och erforderligt; Bonde-Ståndets inbjudning antogs. S. D. Föredrogs å nyo Banco-Utskottets Memorial, N.*o 55, i anledning af de beslut Riks-Stånden fattat, i afseende på Utskottets, under Nio 29, framställde förslag till jemkning af de skiljaklige meningar, uti hvilka Riks-Stånden stannat, vid afgörandet af Utskottets under Nio 1.4 afgifne Utlåtande; Förslaget till voterings-propositionen godkändes. S. D. Föredrogs Expeditions-Utskottets Memorial, N;o i5, till Högloflige Eidderskapet och Adeln, med. öfverlemnande å nyo till juste - Trot.
Reservationer. 34 Bevillning* Utskottets Betänkandej N.o tt. finnes stadgadt, alt ingen bevillning ifrågakommer förr, än årliga inkomsten uppgår lill 200 R;dr, synes mig så mycket mindre någon bevillning hafva bordt åläggas medlemmarne af den samhällsklass, hvais bela capital uteslutande utgöres af den råa arbetskraften, sorn desse personer, oaktadt det trägnaste arbete, endast högst sällan kunna bereda sig en dylik inkomst, och således torde, genom mantalspenningarnes oell skyddsafgiflens erläggande, få anses tillräckligt elsalia det skydd, dem af samhället lemnäs; 2;o. I afseende å capilalers beskattning, delar jag helt oell hållet de i Herr von Kocks reservation anförde åsigter, ehuru jig nogsamt inser, alt, med anledning af den återstående korta liden för Riksdagen, någon förändring deruti icke for närvarande kan tillvägabringas; 3;o. Beträffande bevillning för testamenten, enligt § 3^, anser jag, alt af all beskattning utgår den, som erlägges för testamenten, gåfvor och fideicommiss, med minsta olägenhet för den skattskyldige; oell då en beskattning oundvikligen för stalsutgifternes bestridande måste ega rum, men det på samma gång torde få anses billigt och gagneligt, att samhället mera uppmuntrar den förmögenhet, som bildas genom eget arbete, än den, som endast genom arf förjlyttas i nye egares händer, hade jag ansett, alt, vid fråga om bevillning elter denna §, undantag åtminstone ej bordt göras till förmon för syskon och deras barn; 4:o. Då det väl icke lärer kunna på rationella grunder bestridas, att Lvarje årlig bevillning å ett af Konungen förlänadt nådebevis utgör ett indirect ogillande eller motverkande af den ifrågavarande nådebevisningen, betraktad såsom belöningsmedel, hade del visserligen varit att önska, att den i § 37 stadgade bevillning aldrig kommit i (Våga.
Då man ser, att förra föreskriften måst så långt öfverskridas, och då här endast är fråga att utlemna dessa lån på namn mot DirecCs solidariska ansvarighet samt mot vilkor, att det blott sker, då icke tillgång finnes på goda inteckningar eller säkra statspapper, ser jag intet hinder att lemna Direct. rättighet att i nödfall utsträcka namnbelåningen till 5o,ooo r:dr; och jag fortfar således att tillstyrka bifall till detta förslag, med förklaring, att jag ej här något emot det tillägg, att en sådan utväg endast må i sista handen vidtagas. Gr. Cronhjelm: Uti instructionen bar Ridd.Direct. sig redan ålagdt att, först då öfriga utvägar saknas eiler i sista handen, vidtaga utlåning på namn; och således behöfVer man icke nu intaga något särskildt tillägg derom. Jag anhåller derföre endast om den proposition, att maximisumman må bestämmas till 5o,ooo r:dr, och är öfvertygad, att Direct. ändock icke skall tveka att nedbringa den ända till noll,-såvida det är möjligt, särdeles som Direct. derigenom slipper egen ansvarighet. Hr Printzenskjöld: Då Hr v. Hohenhausen ännu ytterligare, lika som förut Frih. Boye, talat om Direct:s solidariska ansvarighet och derpå grundat sitt påstående om maximisummans utsträckning, synes det, som min uppgift icke vore trovärdig. Jag får således uppläsa instructionen, der det i den delen, som handlar om nllåningsreglementet, står i näst sista mom. af 3 §.: "Finner Direct. sig "icke kunna mot säker inteckning göra cassans medel fruktbara, må den äga att på högst ett halft års tid utlåna dem "mot säkerhet af hypotheker eller borgen; dock vare i så"dant fall de i beslutet deltagande directörerna, hvilka böra "vara minst fyra, ansvariga såsom för egen skuld för lånets "återbetalning,” Der står ej en för alla och alla för en, som likväl erfordras för solidarisk ansvarighet. Hr von Hartmansdorff:
Betänkandet, N:o 124* och Memorialet, N:o 148, lades till handlingarne. Nio 14,9, i anledning af återremiss å Betänkandet, N: 0 66. Lodet till handlingarne. Nio 15o, i anledning af återremiss å Betänkandet., Nio ii3. Betänkandet, Nio 113, och Memorialet, Nio i5o_, lades till handlingarne. N*.o 15r, till Ridderskapet och Adeln, i anledning af återremiss å Betänkandet, N:o 68. Lades till handlingarne. N:o i52, till Borgare-Ståndet* i anledning af återremiss å Betandet, N;o 74» angående köpings-privilegier för Trelleborgs by. Betänkandet, Nio 74, och Memorialet, Nio 102, lades till handlingarne. Nio i53, till Ridderskapet och Adeln, i anledning af återremiss af Betänkandet, N;o 94. Memorialet, N;o 153, lades till handlingarne. N:o 154, till Bonde-Ståndet, i anledning af återremiss å Betänkandet, Nio 101. Lades till handlingarne^. N:o 155, med förslag till sammanjemkning af Riis-Ståndens skiljaktiga beslut, i anledning af 6ite punkten af Belänkandena, Nl’S \1 och 110. Godkändes. och Nio i 56, till Borgare-Ståndet, med besvarande af återremiss å Betänkandet, N;o 96, i anledning af motioner om inskränkning af Landtmanna-seglationén. Betänkandet, Nio 96, och Memorialet, N:o 156, lades till handlingarne. fröt. Utdr. den 8 Maj 1841. Från Heder v, Bonde-Ståndet. S. D.