Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Delta beslut, i hvad det angick Banko-Deputerades Sekrete Relationer, har af Direktionen omedelbart till verkställighet befordrats; men hvad åter beträffade de Hemliga Utskottets Protokoll och Handlingar, som Ridderskapet och Adelns beslut, med rättelse af det uppenbarligen utaf förbiseende influtna ordet »sednare» till ordet »äldre», numera omfattar, eller Utskottets Protokoll och Handlingar vid Riksdagen i Stockholm åren 1809—1810, vid Urtima Riksdagen i Orebro år 1810 och vid Urtima Riksdagen i sistnämnde stad år 1812, har Direktionen, vid öfvervägande af ej mindre det uti 4 mom. af 2 § i Tryckfrihets-Förordningen förekommande stadgande, att, ibland andra. Hemliga Utskottets Protokoll och Handlingar icke kunna till tryckning fordras eller, utan vederbörandes tillstånd, utbekommas, än äfven innehållet utaf 54 § R. F. och 35 § R. O., ansett sig böra inhämta Kongl. Maj:ts Nådiga vilja i afseende å Utskottets ofvanomförmälde Protokoll och Handlingar, samt derföre uti underdånig skrifvelse anhållit, det Kongl. Majit täcktes i Nåder gifva Direktionen tillkänna, huruvida något hinder för verkställigheten af Ridderskapet och Adelns beslut uti ifrågavarande hänseende kunde förefinnas; och sedan Herr Justitie-Statsministern, i skrifvelse den 13 sisth Maj, underrättat Direktionen, att Kongl. Majit vid ärendets föredragning funnit godt i Nåder förklara, det hinder ej mötte för ifrågavarande handlingars öppnande, in bindning och uppställande bland öfriga på Riddarhuset befintliga Riksdagshandlingar, har Ridderskapet och Adelns beslut äfven i sednare hänseendet blifvit behörigen verkställda
Hr Nordenfelt liar ansett behölligt bibehålla rättigheten för Bankofullmäktige att låna, men icke nedsätta beloppet från 3 mill. till 2,500,000 r:dr, skillnaden är således ^ million. I stället har Hr Nordenfelt önskat, att Fullmäktige skulle få ett kreditiv på 1 mill. Fullmäktige skulle då få tillsammans 3,500,000 i st. f. 3,000,000 r:dr att i nödfall begagna. För min del anser jag temmeligen likgiltigt, antingen det lån Fullmägtige få uptaga är 2,500,000 eller 3,000,000 r:dr, men jag anser icke likgiltigt om Fullmäktige skola derjemte få hålla ett kreditiv på 1,000,000. Fullmäktige kunna icke fä ett sådant i Hamburg eller London utan kostnader, ty det är klart att om något hus derstädes skulle hälla Sveriges Bank 1,000,000 tillhanda, så äro dessa medel i bankirens hand fästade för ett visst ändamål, utan att kunna för något annat fritt begagnas. Ilan måste följaktligen hafva någon godtgörelse för den rättighet, Svenska Banken eger. Således får Banken i händelse eli kreditiv lages, antingen delta begagnas, eller icke, likväl betala något derför, huru mycket vet jag icke. Bibehålla deremot Ständerna nuvarande stadgande, nemligen att Fullmäktige må, när Bankens säkerhet det klafver, låna ända till beloppet af 3,000,000, så hafva de utväg att vid behof uplåna penningar, men Fullmägtige nödgas icke dessförinnan påkosta något för Bankens räkning. Det är icke sagdt, att Fullmäktige skola låna hela det medgifna beloppet, utan delslår i den gamla § följande: ”Fullmäktige berättigas att då Bankens säkerhet det kråfver å utrikes ort uptaga lån till ett belopp, motsvarande högst 3,000,000 r:dr silfver. Men vilja Fullmägtige icke låna mer än 500,000 r:dr så kunna de äfven göra så, samt efter omständigheterna höja summan.” Jag tillstyrker att R. o. Ad. måtte bibehålla stadgandet sådant det är.
Här är nn hwarken lid eller tillfälle att jnga j någon pröfning huruwida den i Regerings »Formen bestämda hiyilotjd för tpackta frågor om förändringar j qrundlagarne är nödig och nyttig; om icke Regerings formen bordt stadga, att bestå förändringar när som hälst, kunna företagas och afgörgs, sä snart p? 5 i lagstiftningen deltagande magter, Konung och Ständer derom i bestmet sammanstämma; om icke egenskapen af en statsförfattning eller wara egenteliga grundlagar, bör innebära en prinrip af psiränderlighet, af fortfarande helgd, som endast af en statshvälfning bör kunna bryta»; 0M, dä veste lagar sjelfwe medgifwa successtva förändringar , likwäl den allmänna grgnskningsrätr öf. wer deras warde, som är hwarje författare öppen jemnad, icke i mer eller mindre mon minskar ben wördngd de böra wäcka oä^ det anseende som befästar deras efterlefnad, och om fluteligen icke, till undwikande af flere olägenheter, hela tryckfrihets, lagen kunnat inskränkas till hwad i 86 §. af Regerings-Formen finnes stadgadt, och ali der regle. mentarifka för uröfningen af en fri y frände rätt utgöra en Civil och Criminal lag, som af Konung och Ständer efter förekommande omständigheter kunds bestämmas. Deir s Irmii» Men för gtt nn återkomma till mitt ämne, hwarifräv jag rörhända för länge aflägsna! mig, och hwarsöcc jag fär utbedja mig Högloft.
Den, som tvisten lappar, skall Expeditions-Utskottets Förslug lill irmerd. Skrifvelse i\:u i2;j. 327 gälda sä väl den af uudérsökningeri uppkommande kostnad, som vederpartens utgifter och besvär. § 60. Bränvins tillverkning eller distillering i större bränneri må ej företagas innan bränneriet, blifvit af vederbörande kontrollör besigtigadt och befunnet icke vara annorlunda inrättadt, än denna författning och ordnings-stadgan medgifva. Sådan besigtning bör anställas, innan tiden för bränvinstillverkningen infaller. Varder besigtningen af kontrollör fördröjd, förhålles som i ordnings-stadgan (öreskrifves. Vid besigtningen skall kontrollören öfver bränneriet upprätta beskrifning i tre exemplar. Dessa skola af honom och bränvinstillverkaren undertecknas. Eli exemplar insändes lill Kongl. Majits Befallningshafvande; och skola kontrollören och bränvinstillverkaren ett hvardera till sig laga. Då redskap i större bränneri ombytes eller förändras, skall kontrollören likaledes, innan bränvinstillverkning eller distillering der företagas må, öfver de verkställda förändringarne upprätta en beskrifning i tre exemplar, hvarmed förfäres på enahanda sätt, som ofvan stadgadt är. § 61. Kongl. Maj:ls Befallningshalvande förordue behöfligl antal personer att hafva tillsyn vid distillering, som enligt § 20 utöfvas, och beslämme, hvilka distilleringsverk under hvarderas tillsyn ställas må äfvensom huru mycket tillsyningsman bör i arfvode erhålla för hvart distilleringsverk, som är under hans uppsigt, hvilket arfvode genom Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes försorg i behörig ordning utbetalas af de för sådant ändamål utaf distilleringsverkets innehafvare uti Landt-ranteriet insatte medel. Art. Om ansvar för ö/verträdelser af författningens föreskrif ter. § 62.
Ror 133 16 Contant 7,429 45 4 , , _^^6t,4t9 27 4 ArmLens Llottas och Dest EsauadreS Nybyggnadsoch Underhälls Stat. 18S9 ärs Stat »pläger: Zjerde Band. i62« 1386 Den 22 November. i8o Tunnor Näg a Rör s24o §i Tr kp Sps. a z§ Rdr i ^7 7 4 Contant 15,447 18 8 Zyrings Staten - 1829 ärS Stat uptager killFyringarnes underhällande Contant 8,!?9 18 8 Rör 85,473 24 — Till beklädnad för Orlogs och ArmLens Flor-or har ä 1809 ars Skal icke warit något npfördt eller bestadt, emedan behofwet skulle af krigsfonden besörjaSi äfwensom alr hwad i öfrigt erfordrades till Flottornas underhälls byggnad och utredning, skulle af samma fond ulga. Uppå 1810 ars projekterade Star har: Till Flottornas nybyggnad och underhällande. Volontair Regementernes och Skeppsgosarnes m. m. beklädnad : Till full betalning af den Spanncmäl, som till Handrmerkare, Timmerman och Arbetsmanskap erfordras: samt kill Fyringarneö underhällande, blifwit npfördt en Summa i ert för alt af 526,000 , som d».. Den 22 November. !Z5" soM är' uptagen ä Allmänna Utgifts Staten, att esree behoftvet anwandas och fördelas. Til! grrlnd för delta anslag har Stats - Utskottet tagit hwad härtill warit ä Stat bestädt ve fvi - gående arén, La Riket haft fred; Och det är l jan: förclse dermed, som Urstvllet föreslagit oswanberörde Summa, såsom dcn möjligen minsta, hwarmed desto behof synas kunna bestridas.
Grof, eller af till och med 16 sk. yärde skålpundet — 1 skålp. 2 sk. i 11 förselst ull. Medelfin, eller af öfver 16 sk. till och med 32 sk. värde skålpundet — 1 skålp. 8 sk. införselstull. Anm. Grof och medelfin ull må införas endast till släderne Stockholm. Götheborg, Norrköping, Malmö, Halmstad och Helsingborg; och ankommer det på General-Tullstyrelsen alt föreskrifva de serskilda con t roller, som kunna anses nödiga till förekommande af finare ulls infot tullning såsom gröfre, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, antages Preste-, Borgareoch Bonde-Ståndens beslut, alt lydelsen och tullbestämmelserna för aitikeln Ull böra blifva: Ull, okammad eller kammad; Tullvärde Införselstull — 20 — Grof Jutsk och Isländsk, eller annan härmed jemförlig 1 skålpund 2 sk. 1: ali annan 1 skålpund 8 sk. kommande i hvarje händelse tullfrihet att ega rum vid utförsel, och ull, alla slag, att vara fri från tolag, äfven vid införsel. Föisliir'. a Stats-Utskoitets Memorial, No 2j4* Voteringen har utfallit med 35 Ja och 83 Nej samt en casserad sedel; i följd hvaraf och som Nej vunnit, Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med contraprnposit inneus lydelse. 27:de Voteringen (43:o) Den, som vill, att till contra piopösition i hufvud voteringen om infirselsafgifterne å de vid kardulls garn förekommande två rubriker ”ojärgadt, otvinnadt och odubbleradt’’ samt ”färgadt, otvinnadt och odubbleradt” skall antagas de al Ridderskapet och Adela stadgade belopp, nemligen 18 sk. för det förra och 20 sk. skålpundet för det sednare slaget, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner
Att vägraden i »hemske medborgaren, hvars hela välfärd det ofta kan gälla, och således om någonsin är part, alt öfverklaga första instansens Utslag, men tillåta varuegaren, hvilken egentligen icke är att betrakta annorlunda, än sorn utlänningens härvarande commissionär, att gå alia instanserne igenom, är icke allenast i högsta grad stridande mot alla rättsbegrepp, utan innebär äfven ett öppet erkännande att befordra utlänningens fördelar på Svensta medborgares bekostnad.” Af Herr ärnberg: ”Emot det Höglofl. Utskottets Betänkande vå gar jag vördsamt anmäla min reservation. Jag fäster mig långt mindre vid de Tull värden och de Tullbestämmelser, Utskottet föreslagit, än vid den planlöshet, hvarmed Utskottet behandlat detta vigtiga ärende, hvarigenom besluten, äfven der de äro de rätta, verkligen mera äro det af en slump, än af en klar uppfattning af ämnet. I stället att börja sina öfVerlSggningar med den frågan, huruvida Utskottet skulle afhända sig rättigheten att tillstyrka förbud för någon varas ineller utförsel, skulle Utskottet, efter mitt förmenande, hafva gjort sig reda för den långt större, hern vida ett laad, som Sverige, i längden kan beslå med sjelfständighet och inre belåtenhet, om dess näringar undertryckas och uppoffras. Hade denna fråga blifvit med Ja besvarad, så hade Betänkandet lätteligen kunnat erhålla en bestämd, consequent följd, form, utan att vara besväradt af de ofta återkommande frihels-spasmer, hvaraf det nu lider. l>å hade det äfven varit klart, att rättvisan fordrat varsamhet, på det icke någons rätt måtte våldföras, att kickheten fordrat, att icne oeftertänksam t bortskänka en rätt, som andia länder gerna skulle tillbyta sig mot någon fördel åt Sverige. Hade Ut4- skoltet besvarat frågan med Nej, så hade ock Betänkandet otvifvelagtigt, blifvit utmärkt af det sambälbs-skyddande nit, som genomgår företrädesvis Englands och Preussens tull-lagar.
Hon må gärna åtaga sig öfvervahon genom oförståndig behandling förvärrat nöje, som uppoffras, ett ovänligt svar, som kandet af den dagliga städningen, så att henen kanske från början obetydlig krämpa och undertryckes, en kär önskan, som af hänsyn nes blick skarpes och ögat vänjer sig att gemed själfforebråelser får erkänna, att hennes till andra ej uttalas, i allt sådant kan den nast upptäcka fel mot ordning och renlighet. eget oförstånd möjligen vållat hennes älsklings unga flickan visa sin sträfvan att öfva sig i A f stor ekonomisk vikt är en riktig beofärd. Hur kommer det sig väl, att så ofta kärlek och eftergifvande af det egna jaget. handling af tvättkläderna, hvarför det är hö- de förstfödda barnen dö i späd ålder? Sä- Likaväl som fästmön söker uppfostra sig geligen angeläget, att den unga flickan söker kerligen mången gång en följd däraf, att desjälf, bör hon ock inverka förädlande på sin skaffa sig insikt däri och lär, hur tvätten bör ras mödrar, af falsk blygsamhetskänsla eller D e hvad det nu vara må, försummade att, mefästman och äfven hos honom söka väcka skötas för att minst skada kläderna. håg för en moralisk framåtsträfvan. Vägen rena klädernas vidare behandling genom utdan tid var, förbereda sig för sitt blifvande går här ej genom många och långa tal, utan gedragning, mangling och strykning bör naturmoderskall. exemplets makt och genom ett oeh annat kärleksfullt ord i sinom tid. Den förlofvade flickan bör dock äfven gärna ock med tacksamhet taga emot ett allvarligt sanningsord från sin trolofvades läppar och ej anse sig själf fullkomlig. Så nödvändig denna ömsesidiga uppfostran än är, så måste dock varnas för det begär, som ofta framträder, att vilja göra våld på den andres individualitet. Hvar och en bör få utveckla sig i öfverensstämmelse med sin egen natur, ty blott så kunna lycka och harmoni bestå i äktenskapet. Slutligen skulle vi i detta sammanhang vilja gifva den unga förlofvade kvinnan en vink om att, oaktadt all kärlek, dock vara sparsam med sina ömhetsbetygelser, utan att därför visa sig kall eller på minsta sätt frånstötande.
Kyrkan sjelf har deremot alltid egt bestånd, i kraft af vår herre Kristi löfte att rädda henne lijcsom en Noaks ark ur denna verldens stormar. Med en oändlig massa citat, ur nya testamentet, ur kyrkofaderna o. s. v. förfäktade doktor Gordier vid den i fråga varande kongressen riktigheten af sin och sin monarks uppfattning, och detta med den framgång att motståndarne alldeles nedtystades samt både den skotske konungen och de skotska prelaterna erkände att doktor Gordier hade rätt. Vid tanken på denna triumf egnar förf. i sin reseberättelse ett särskildt hedersomnämnande åt konung Jakob * och åt hans mångsidiga kunskaper (gifvande honom epiteten “ multiscius et multarum liter arum plurima pollens pruden-tiau). Hvad särskildt beträffade det tilltänkta kyrkomötet i. Pisa, der Julius II skulle tagas i upptuktelse, fann hans skotska majestät att detta var af behofvet väl påkalladt, i synnerhet då han förnam att Julius icke dragit i betänkande att till den allra kristligaste franske konungens underkuf-vande förse sig med direkt understöd af sjelfva de otrogna (turkiska hjelptrupper, som påfven i sin förbittring uppbudat). Konung Jakob lofvade derför att för sin del skicka sändebud till synoden i Pisa, hvarom han ock genast medelst ett handbref underrättade den franske monarken. Efter väl förrättadt ärende rustade sig alltså doktor Gordier att lemna Edinburgh och fortsätta sin resa till Danmark. Emellertid drog Nordsjön till en början ett streck öfver räkningen, ty isbelagda vågor och stormande vindar qvarhöllo honom på Skotlands gästvänliga kust ända till midten af mars. När han ändjtligen uppbröt, medförde han följande bref från den skotske konungen till den danske *: * Till den mäktige och lysande fursten Hans, med Guds nåde Danmarks konung etc. sänder Jakob, med samma Guds nåde skottarnes konung, sin helsning med tillönskan om allt godt. Högt ärade herr broder och morbror!
Då de företag, hvilka afsäge kommunikationernas befrämjande, vare sig lili lands eller i våra (alrika vattendrag, toge i anspråk ej allenast vetenskapliga, statistiska och tekniska insigter, utan äfven mångfaldiga förvalt nings-bestyr, oell detsamma gällde äfven 0111 öfriga arbeten, sorn för landets uppodling eller andra industriela ändamål till allmänt gagn verkställas antingen af Staten eiler med understöd af statsmedel, samt under offentlig uppsigt, så vore det, ju mera omfånget af dessa företag vidgades, desto angelägnare, att alla frågor, sorn hade afseende härpå, hänfördes under en egen gemensam styrelse och ledning, i likhet med hvad som redan skett i andra länder, der större uppmärksamhet egnats åt komuiuuikationsanstalternas förbättrande. De ärenden, som omfatta skjutsväsendet, gästgifveriet-, underhåll och byggnad af allmänna vägar, broar, färjor, kanaler och andra kommunikation»- anstalter, postoch (elegraf-inrättningarne, hvilka ärenden, med undanlag af de (vänne sistnämnde inrättningarne, tillhörde Civil-departementels handläggning, utgjorde genom sin beskaffenhet en särskild afdelning af stats-förvaltningen, hvars mångfald och betydenhet otvifvelaktig! inom kort skulle (illvexa i den grad, att dess vård med erforderlig drift ocii sakkännedom icke stöde att förena med de öfriga hvar för sig vigtiga föremål, som dessutom tillhörde nämnde departement, der antalet af mål numera för äret uppginge (ill nära dubbelt mot hvad de utgjorde första året efter ärendenas nuvarande fördelning mellan stats-departementen. Det synes Utskottet vara ovedersägligt, att de jeruvägs-arbeleu, som för Statens rökning blifvit i stort omfång och i olika delar af Riket företagna, fordra en gemensam ledning, oell att förvaltningen af de högst betydliga medel, sorn för dessa företag mäste användas, påkalla en tillsyn, som lika litet kan undandragas regeringen, som den kan åläggas något särskildt af de utaf andra göromål redan nog betungade stals-departementen.
X Utskottet har jag anmält att det beslut tyckés mig likna oförtjent afvurid mot större egendoms - ägare, hvaruti jag intet kan förena mig, och får således vördsamt anhålla att detta mitt yttrande fnå få följa Utskottets Betänkande till Riksens Höglofl. Ständer. Med Herr Öfversten Drufva förenade sig Herr Kammarherren Uggla. Herr Justitia Cancellaireri af Klinteberg Uppläste <^t så lydande Anförande t ill Protoco! let: Då hos Höglofl. Bevillnings-Utsköttet å sistlidne Sessiohsdag förevar örn Bevillning å Brännevins pannerymden, hade jag äran gifva - Ben 2 5 Juli. m va tillkänna, att jag för egen del begagnar Brännevinspänna af 60 kannor, och att jag ic* ke dess mindre ansåg den derå af Beredningen tillstyrkte afgiften vara för ringa i jemförelse till största pannervmden af tjo kannor. Detta ådagalägger åtmindstone, att jag må vara fri från den tanka att hafva afsett egen fördel, och att min öfvertygelse om nödvändigheten af en mera jemn fördelning följakteligen endast och allenast föranledt till min berörde hemställan. Jag hade trott det ligga i öppen dag, att då en 50 å 60 kannors panna och derunder kunnat anses för husbehof å en mindre -egendom, å ett boställe, sorn sällan stigeröfverett helt mantal, så kan en enda 90 kannors panna icke anses annorlunda an såsom husbehof å en större Egendoin eller Hufvudgård, utgörande 5 å 6 hemman och derutöfver, hvarest ett i lika förhållande befintligt antal Kreatur fordra föda, och hvarest en i lika förhållande befintlig production af Spannernål ärattanvända (ill förädling,dåejannan utväg finnes för productens afsättning. Jag hade trott, det en livar skolat finna rättvisan i beskattningens fördelning så, att den ej ofver höfvan och billigheten hvälfver å en enda Class skattdragare till en disproportionerlig lindring för andra.
Riksdags-Ordningen, jemte deraf härflytande bestämmelser i 1.9 och 22 §§., röste Ja;” ”Den det ej vill, röste Nej.” ”Vinner Nej, anses dessa nya föreskrifter böra ur förslaget utgå.” 2. "Den, som gillar det af Constitutions-TJtskottet föreslagna nya eller 3:dje momentet i i3 §. Riksdags-Ordningen, jemte deraf härflytand» bestämmelser i iq och 22 röste Ja;” ”Den det ej vill, rosie Nej.” ”Vinner Nej, anses dessa nya föreskrifter böra från förslaget uteslutas.” 3. ”Den, som gillar, oförändradt, det af Constitutions-TJtskottet föreslagna nya eller 6:te momentet i i j §. Riksdags-Ordningen, röste Ja;” ”Den det ej vill, röste Nej.” ”Vinner Nej, komma, i delta moment, orden: ”Kronoutskylder, jern förda', att förändras till: "Bevillning för egendom och rörelse3 jernjord m m, ” Stockholm den 4 November i83/j. 4 ConJtitutiont-Utskottets Memorial iYio 51. Antoni till Exp. Uts'-. den 11 NoV. Memorial till Ridder skåpet och Adeln samt Borgare-och Bonde-Stdnden, i anledning af åter remiss erne gä Memorialet iK:o 36, angående Landtdagar. Enligt ankomne Protocolls-Uddrag för den 6, 7 och 16 näsllidne Oclober har Conslitulions-Utskoltets Memorial N:o 36, med Betänkande och föislag, angående Landtdagar, blifvit ifrån Ridderskapet och Adeln samt .Borgareoch Bonde-Stånden åter rem itteradt, på grund af anmärkningar, dem hvarje
Om deremot man retar de motsträfvige genom hotelser om straff, så skall detta underblåsa fanatismen, och många flera affalla än eljest, samt betänkliga oordningar upkomma, i samma mån, som man inser orimligheten af att straffa någon för sin religiösa öfvertygelse. Det är af dessa skal jag önskar, att den sedan sista Eiksdagen utgifna och högst felaktiga Sacramental-lagen måtte uphäfvas. Många ledamöter hördes ropa på propos. Hr Tham: Jag lofvar E. o. Ad., att vara så kort som möj ligt, men jag har ej kunnat förbigå sådana yttranden, som jag tyckt Blig höra fällas af Frih. Cederström. Jag sitter olyckligtvis på en sådan plats, att jag icke riktigt kunnat upfatta dem, men till en början Den 19 November. 257 början föreföll det mig, som om han sagt, att han ej ansåg det rätt och bra, att någon blandar sig i hvad en annan tror eller icke tror. Jag hemställer till den värde talaren och till E. o. Ad. om denna sats verkligen håller streck. För min del tror jag det icke. Jag anser, att just denna satsen öpnar dörrarne vidast och gör vägarne bredast för indifferentism, och att den utsläcker all möjlig sanning och frihet inom Kyrkan och Staten. Jag tror icke, att Kristus har öfverlemnat åt menniskan att tro hvad som helst, utan att hon skall tro hvad som är sanning; och hvad Han har förklarat för sanning, det måste vara sanning, och det är icke likgiltigt, huru vida jag tror det eller icke, eller på hvad sätt jag tror, utan det måste tros i anda och sanning för att blifva saliggörande för menniskan. Ett annat uttryck tyckte jag mig höra fällas af Frih. Cederström i afseende på försoningen, nemi. att om icke sacramenterna skulle försona, sfi skulle man ega rättighet att söka försoningen så och så. Jag hemställer till E. o. Ad. om försoningen är mer än en enda, och om man kan blifva delaktig deraf på mer än ett sätt.
Prinsessan 8c>plii-c ^idorUiiL tillagdt ersättning för förlorade inkomster af Stiftet Quedlinburg, Mars 54?. 788. 1085. Yttrande i anledning af frägan om nödige anstalters misstagande till hämmande af WerelCourscns stigande, Mars 552, 82;. 868. Apr. 666. 766. 8;g. utlätande, rörande Friherre Kmol von Holstein; motion, att uti Obligationers eller skuldsedlars betalande man och man ew.-llan, en fixerad cours mätte bestämmas, hwarcfter betalningen kunde sie, Mars 554. 1347. 1414. Register. igz — med anmälan att twä Ständ stadnat emot twä i frägan om. KungsgärdarneS anwändande eller för»vältning, Mars ^48. 588.' »rtlätande öfwer Hr. bllllwerUstt, sbflag, att den Gtäderne föruttd-te Tolag »nätte till Kronan indraga-, Mars §59. 82Z. 873. med ntlätande i anledning as Kongl. Maj:ts nädiga Proposition, angäende Allmänna Brandförsäkrings-Werrct, Mars 671. rizo. »»88. med ^yttrande öfwer Riksdagsmännen -^nclk-r; ^näorsson ^berg; och ilon; KcrwLv»,oiis frän Westerbotten ansökan om prolongation ä äterbctalningstiden af det till de olycklige mnewättakne i Westerbotten af Riksens Högloft. Utlakande i anledning af yrkande, att alla klubbar och tafflar, som under Riksdagar wanligtwis hällits pä Statens bekostnadätmlnstone wid en kommande .Riksdag »nätte aldeles upphöra, Mars 798» 1263. 1349; Apr, 278. 343. 361. 678, 706. 775. 82g.