Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Efter anställd pröfning af denna fråga och dess behandlingssätt i det Hedervärda Bondeståndet, stadnade Utskottet i det beslut, att uti vördsamt memorial skulle svaras, det Utskottet funnit Talemannen till sin vägran af remiss fullkomligen befogad, enär lagligheten af de åtgärder Riksens Ständer vid en föregående Riksdag vidtagit, ej vid en sednare kan komma under pröfning. Derefter företogs det af Herr Doctor Eric Forssén till Utskottet ingifne och sedan den I8:de sistlidne September på bordet hvilande memorial ang:de sättet att välja electorer i det Högvördiga Preste-Ståndet L Herr Assessor Gahn uppläste härvid sin till Protocollet den [4] sistlidne September, då Herr Doctor Forssåns förra memorial af Utskottet pröfvades, gjorda reservation. Då i anledning däraf skilljaktiga tankar om sjelfva frågan af Utskottets Herrar Ledamöter yppades, begärtes votering, hvarvid Herr Grefven och Ordföranden framställde fölljande voteringsproposition : »Anser Utskottet, att i anledning af Doctor Forssåns memorial någon fråga kan innom Utskottet uppkomma om reglerandet af det enskilda valsättet af electorer innom Preste-Ståndet, eller bifaller icke Utskottet att i detta afseende målet förklaras såsom hörande till den tillgörande Stånds-Ordning, hvilken Utskottet ej tillkommer att pröfva; Den, det vill, skrifver Ja; Den, det ej vill, skrifver Nej; 1 Jfr ofvan sid. 53. Den 5 Oktober 1810 77 Vinner Nej, uppkommer en ny öfverläggning om de reglor, som för hvarje Stånds särskildta Stånds-Ordning skola fastställas.» Sedan denna voteringsproposition blifvit godkänd, verkställdes votering, hvaruti Herr Prosten Doctor Falk förklarade sig icke kunna deltaga, hvilken sålunda utföll: af Högloft.
BÖDELN. Barberare; räcker ut tungan åt Bödeln. BÖDELN. BARBERARN fast jag sett många tungor räckas ut däruppe pekar åt galgen Jag är inte doktorn, men den tungan var ful, men det kan jag säga: håll magen varm! BARBERARN. Och strupen fuktig. BÖDELN. Bagare, I har eri vän som ligger därborta; är det grafölet I dricker? Tala inte om strupen i hängd mans hus! BAGAREN. En vän! Där! Det är väl aldrig... BÖDELN. Jo, det är det! BARBERARN reser sig. Munskänken! FOLKUNGA-SAGAN. BAGAREN reser sig. sista! Vår vän! Gör Er plikt Barberare den BARBERARN. honom, det får jag inte, sa doktorn. Ja, jag skall räkna honom; men att röra vid BAGAREN. Men, om han lefver! BARBERARN. Han kan väl icke lefva när han är död! BAGAREN. Men, om han... BARBERARN. Kanske det är meningen att jag ska raka'n och Så dör han, ty sjukdomen anses obotlig! tvätta'n och svepa'n så att jag sjelf sätter lifvet till! Tack! om pesten är ett Guds straff, så ligge den döde ogill! BAGAREN. Tala sig inte så het! Hetsa inte opp sig! BARBERARN vid rakstugan. kallt, om fötterna i synnerhet; men medan vi tala Är jag het? jag tycker tvärtom det är så FJÄRDE AKTEN flyr tiden... nu är det kallt i knäna stanna där! Tar upp timglaset ur sin väska. ner, och kylan stiger upp, upp! Det är ju som om jag sjönk ner i kallt vatten; hu! Hemta mig hett gare! Hjälp mig hastigt! vin, sjudande hett med Ruta och Fenkol! Ba Hvad är det åt mig... sanden rinner ner, BÖDELN. sjukdom! Pesten! rör honom icke! Det är en obotlig BARBERARN skriker. Nu är jag nere till lifvet... drag opp mig ur vaken... jag sjunker ner, sjunker; jag vill inte; jag för korn. Hjälp mig!
Maj:ts disposition stående medel icke äro att för ändamålet använda, ansåge sig böra underdånigst tillstyrka, det täcktes Kongl. Maj.t för Rikets Ständer föreslå, att för uppförande af ofvanomförmälda nybyggnad ett anslag af 22,000 R:dr Banko må varda åt Allmänna Institutet för döfstumma och blinda anvisadt. I detta underdåniga tillstyrkande förenade sig Stats-rådets öfrige ledamöter, utom Stats-rådet Grefve Mörner, som yttrade: Då den tillbyggnad, för hvars utförande anslag blifvit begärdt, icke synes mig vara af den stora och oundgängliga nödvändighet att, i händelse med densamma något skulle dröja, Institutets fortfarande verksamhet hädanefter skulle blifva hämmad eller besvärad af några andra svårigheter, än som den sednare tidens erfarenhet visat kunna genom Direktionens och Lärarnes samfälda bemödande öfvervinnas, men Direktionens nu gjorda framställning så sent till Kongl. Majit inkommit, att den ifrågasatta summan icke kunnat tagas i beräkning vid Statsreglerings-förslagets uppgörande, och härtill kommer att Statens tillgångar för närvarande äro för högst angelägna och maktpåliggande utgifter starkt tagna i anspråk, anser jag mig icke kunna tillstyrka framställningen om äskande af det begärda anslaget. Kongl. Maj:ls Nåd. Proposition, N:o 65. 13 Kongl. Maj:t behagade i Nåder bifalla hvad SiatsRådets fleste Ledamöter i underdånighet tillstyrkt. Ex protocollo Carl Gust. Brusewitz. Utdrag af Protokollet öfver Ecklesiastik-Ärenden, hållet inför Hans Maj:! Konungen i Siats-Rådet, pä Stockholms Slott den 17 Mars 1S54. Närvarande: Hans Exc. Justitise-Stats-Ministern, Herr Grefve Sparre, Hans Exc. Stats-Ministeru för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Stjerneld, Stats-Råden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Grefve Mörner, Glner, Reuterdahl och Grefve Gyldenstolpe.
Att inom en klass, sådan som R. o. Ad. nu är, inom hvilken, till följd af Ståndets ställning i samhället, kan finnas både materiel och immateriel sjelfständighet, utan deremot svarande borgerliga kännetecken på desamma, är ytterst svårt att bestämma gräusorne för dylika stadganden. Det finnes cj sä få, hvilka ega räntebärande kapitaler och således ej skatta för dessa, som icke hafva något examensbetyg, men dock stå högt i vetande, som icke hafva några titlar, men dock hafva ett högt anseende; skola dessa uteslutas? Andra kunna finnas, de der kunna hafva stor intellectuel bildning och stor praktisk förmåga, men dock gifva obetvdlfg bevillning, till följe af den lefnadsbana de valt; dessa, nyttiga för vetenskapen och industrien, skola äfven de skjutas ä sido ?; flere exempel att förtiga, som här blott skulle uptaga tid att npräkna. Olämpligheten af dylika qualificationer under närvar:de förhållande tyckes mig sålunda vara klar, emedan census, om man vili hafva någon verkan deraf, här alltid mäste sättas väl hög; men medgifver jag gerna, att 'under friare institutioner pä allmännare grunder ställda äro de både rättvisa och nödvändiga. Det är såledas endast i dylika förhållanden, som dessa, jag klandrar dem, ej i en friare Statsform, der de blifva af behofvet påkallade gradmätare. Hr Gr:n har ytterligare föreslagit att R. o. Ad:s representanter skulle aflönas, men så lågt att denna aflöning endast som en städjepenning skulle betraktas, den der de tagit på hand jpr deras qvarblifvande under Riksdagen. Pä detta vis skulle ju endast förmögenhetens målsmän kunna antaga denna städja, eller af hvem skulle den medellöse, men icke dess mindre af intellectuella företräden lysande personligheten, under sin vistelse på en dyr ort, underhållas? Under tider af löslig moralisk halt, sådana som förr öfvergått vårt land, skulle ju hända att penningen och corruptionen fyllde Riddarhusets bänkar. Hade man då fått något bättre i st. f. hvad nu finnes ?!
Maj:t täcktes, i öfverensstämmelse med Dess nådiga förklarande den 6 förutgångna April, meddela beslut rörande accepters tecknande af KonvojKommissariatet å Direktionens anvisningar på anslagen ur Handels oell sjöfartsfonden. Åberopande ånyo hvad till Protokollet den 23 Mars i underdånighet blifvit yttradt oell tillstyrkt, hemställde Konungens Rådgifvare, att KonvoyKom missaria tet måtte bemyndigas att accepter för hela det återstående anslaget af Handels och sjöfartsfonden från och med 1839 till och med 1862 meddela, på sätt och med vilkor vid berörde tillfälle föreslagits. Kongl. Maj:t fann godt i nåder bemyndiga KonvojKommissariatet att genast meddela accepter å af Direktionen för Trollhätte nya kanalbolag utfärdade anvisningar på det af Handels och Sjöfartsfonden bolaget i nåder beviljade årliga anslag, till ett sammanräknadt belopp af 420,000 R:dr, svarande mot lösningssumman för Trollhätte gamla kanal och slussverk ellersedan anslaget för år 1838 redan blifvit utbetaldt — för sju år, från och med 1839 till och med 1845, att successive, på bestämda terminer, med 15,000 R:dr hvarje termin och utan ränta, till anvisningarnas innehafvare betalas. Härjemte ville Kongl. Maj:t hafva försäkrat bolaget, att, så snart ombyggnadsarbetet blifvit fullbordadt och i behörig ordning besigtigadt och godkändt af dertill förordnade sakkunnige personer, och visshet således erhållits om kanalens tillgänglighet för handelssjöfarten enligt fastställda dimensioner, bolaget skulle på en gång erhålla dylika accepter å anvisningar för de öfriga årens anslag från oeh med 1846 till och med 1862, under det uttryckliga vilkor, att bolaget framgent vakade öfver kanalens och slussarnas underhåll, noggrant iakttoge sina åtagna förbindelser och icke förnärmade de Götha kanalbolag, genom nådigt privilegium af den 11 April 1810, tillagda rättigheter.
Lagmansoch Häradshöfdinge-r antan j inbegripne Tingsgästningspenningar neutgår i detta, som i andra Län, med 12 sk. af alla Matlag på Landet, som ej äro antingen genom afkorrtning derifrån befriade eller underkastade Sterbhus-ajgiftensom jemväl utgöres af alla Sterbhus i Städerne, med undantag af Götheborg; men då ej eller de, som sålunda hittills njutit lindring i Lagmansoch Häradshöfdinge-räntans erläggande, icke utgöra några deremot svarande tienstbarheter, har K. M:ts Bef:h:de tillstyrkt, alt äfven denna utskyld hädanefter må blifva lika för alla Matlag på Landet, utan undantag, derigenom icke allenast en jemnare fördelning af skatterne, utan ock en säkrare beräkning af tillgångarne, till det behof, hvartill afgiften är anslagen, skulle åstadkommas. I Nerikes Lån erläggas Mantalspenningarne med 8 sk. för personen af Allmogen i Nysunds Socken af Edsbergs Härad, samt af hemmansägare inom BergsmansStåndet, deras barn, tjenstefolk och torpare hvilka 12 5y8 S t a t s - U t s k o 11 e t s biträda i bergsoch jordbrukshandteringen, i Nora och Linde samt Leke och Carlskoga Fögderier; men med 12 sk. för hvarje af alla andra i Länet skattskrifne personer. Grunden till denna olikhet har ej kunnat igenfinnas, ehuru upplyst blifvit, att de orters innevånare, sorn uti denna afgift hittills njutit lindring, för närvarande icke utgöra några deremot sva-, rande tjenstbarheter. Lagmansoch HäradshöfUnge-räntan med Tingsgästnings-penningarne utgöras af hvarje dertill förbundet Matlag med io sk. i Carlskoga Härad och med 12 sk. i öfriga delen af Länet; och den lindring Carlskoga Härads Innevånare häruti njuta, förmodas härröra derifrån, att Häradet tillförene deltagit uti fångskjutsens bestridande, men hvilket likväl ej kunnat behörigen visas.
Jag kan således icke inse, att propos. kan framställas på Hr Hjärnes nu väckta förslag. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att enl. hans upfattning Prosten Walins ifrågavar. reservation innefattade ett missnöje deröfver 35 * 548 Den 21 Juli. att Utsk. ej velat godkänna ett af afdeln:n föreslagit tillägg i fråga om Folkskole-seminarierne, och alt då R. o. Ad. redan till alla delar pröfvat Utsk:s betänk, samt fråga om reservationen dervid icke förekommit, H. Ex. ansåg sig numera icke kunna framställa den propos. Hr Hjärne begärt. Föredrogs ånyo och bifölls LagUtskrs d. 17 och 19 dennes på bordel lagda betänk. N:o 34, i anledn. af K. M:s nåd. propos., ang:de sältet för fullföljd af mindre brottmål, som med tvistemål ega nära gemenskap eller deraf härflyta. Föredrogs ånyo LagUtsk:s d. 17 och 19 dennes på bordel lagda betänk. IN:o 35, i anledn. af väckt motion om förklaring af lagens stadgande, ang:de rälta orten för lysning till äktenskap. Gr. Sparre, Erik: Ehuru jag i betänk, låtit anteckna, att jag icke öfvervarit delta LagUtsk:s beslut, vill jag likväl för R. o. Ad. redogöra för de motiver, som ligga till grund för Ulsk:s förslag, såvidt jag dem sedermera erfarit. Det nu gällande stadgandet, att lysning skall ske, der bruden lages, är så till vida mindre tydligt, som det äfven kan tydas så, att lysningen skall ske inom den församling, i hvars husförhörslängden hon är antecknad, eller der hon är mantalskrifven.
Aftonens talare ansåg sig ju också böra rigta sitt tal till dem, som för tillfallet upptogo den allmänna uppmärksamheten, och i hvad han sade förekom åtskilligt, som de, hvilka tro, att mellan qvinnan och nykterheten allting ar val bestaldt, säkert skulle hört med rätt stor sorg. Hr E. Wawrinsky, de svenska goodteinplarnas chef,. ar en präktig talare. Han har fitt gåfvan att röra och öfvertyga, det ar lif och fart i allt hvad han säger, orden följa raskt på .hvarandra, tankar och bilder storma fram. Vi kände, att .vi hade framför oss en man, som lefver ett rikta lif, och fattade lätt, då vi hörde honom, det välsignelsebringande och frigörande i att lefva för en idé. Den personliga insatsen i föredraget ar mycket stor, men verkar ej störande; tvärtom bidrager naturligtvis den upplyftande bekantskapen nied en energisk och verkligt praktisk man, som med outtröttlig ifver och hangifvenhet offrar sig för sin sak, att gifva denne mans ord vigt och betydelse. Han ar entusiast på fullt allvar; det är omöjligt, då man står inför honom, att underskatta nykterhetsrörelsens betydelse. Han ställer en hvar öga mot, öga med ett imhallsondt, som måste bort, om ej mänskligheten vill hindras i sin utveckling. Man vill draga sig ur striden nied ett skämt, en axelryckning - nej, säger denne obeveklige chef, dev äro vapnen, der fienden, ni strider för er egen rakning, för egen heder, eget lif. Framåt! De fordringar han ställer på dem, som närmast stå under hans befal, äro mycket stora. I det föredrag, som jag nu delvis vill söka återgifva, förklarade han, att goodtemplarordens medlemmar måste komma att bilda kärntruppen af Sveriges befolkning. Ett strängt och oaflåtligt arbete på egen förbättring fordrar han af dem, för att man en g5ng skall komma a t t peka p3 dem och säga: &gt;Se der våra främste medborgare&gt;. Då den dagen kommer, vet han, att nykterhetssaken skall segra, likasom att framgången snarare kunde vinnas af endast fem tusen sådana man, an af de sjutio tusen, som nu inom vårt land kampa för densamma.
Landtm, kan såsom grundlagsvidrig förvägra mig denna propos., hvilken jag nu bestämdt fordrar. Frih. Boye: Jäg har blifvit märkvärdigt missförstådd af Gr. v. Fersen; ty jag tillåter mig ej den supposition, att han velat bortblanda frågan. Jag får derföre erinra Hr Gr., att jag icke bestridt någon propos. Hela min anmärkn. afsåg ingenting annat än ordningen, hvari proposma skola Den i3 Octo b er e. m. förekomma, och att denna ordning må blifva öfverensstämmande med grundlagens föreskrift. Men, mina Hrr! vi bortblanda frågan, om vi icke distinguera emellan ett hufvudsak ligt beslut och det föregående beslut, som icke algor hufvudsaken, nemi. det preliminära beslut, hvarigenom man vid denna riksdag måste bestämma hvad som är Ståndets gemensamma tanke. Nå väl! nu omfattar min anmärkn. ingenting annat än ordningen att komma till detta beslut. Gr. v. Fersen har till punkt uppläst den mening, deri grundlagen stadgar, att R. St. ej vid den riksdag, ett grundlagsförslag från Constit.Utsk. blifvit framlagdt, derom få besluta; meri jag ber Hr Gr. observera, att det beslut, sorn der omtalas, är det definitiva, som vid nästa riksdag skall fattas och icke det preliminära beslutet. Nu då det är ovedersägligt, att stadgandet derom, att öfverläggning om betänk. skall försiggå, står framför tillåtelsen att deremot göra anmärkn:r, kan jag ej begripa annat, än att den ordning är klart och tydligt stadgad, att vi först böra få propos. på betänk., och att vi sedermera, i fall det ej blifver godländt, skola komma in på anmärkningarna. Jag påminner ännu en gång, att örn vi vända upp och ned på ordningen, bänder, att hvad vi först skola göra, blir ogjordt. Hr Lagerhjelm: En af Constit.Utskrs ledamöter har föranledt mig att önska någon närmax-e förklaring.
Fries, att beräknas och uppbäras från och med den 1 Maj 1839 samt till henne utgå, så länge boil lefver ogift och befinner sig i nödställd belägenhet; f) enligt Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 23 sislledne September, pension af 2,000 R;Jr årligen åt f. d. Stats-Secreteraren m. m., M. G. Danckwardt * att beiäknas och utgå från och med början af sistförflutue år 1840; g) enligt Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 30 September sistlidne år, ett årligt arfvode af 400 R:dr för Adjuncten i Historien vid Upsala Universitet, så länge lian ombesörjer de Professoren m. ra., E. G Geijer åliggande examina och tentamina; h) enligt R kets Sländers underdåniga skrifvelse den 16 sistlidne December, ett årlig anslag af 500 R:dr till Professoren, Doctor Nils Åkerman personligen, alt från och nied början af nästförflulne år 1840 intill nästa Riksdag utgå; i) enligt Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående regleringen af Andra Hufvud-Tilelns anslag, ett arfvode af 400 R.dr årligen personell för Professoren Anders Retziusy så länge lian vid Carolinska Medico-Chirurgiska Institutet tjenstgör, nied v i I köp, att, då arfvodet upphör, beloppet deraf bespåras till Riksgälds-Contoiret; k ) enligt Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående reglerandet af utgiflerne under Riks-Slalens Femte Hufvud-Titel, ett personelt arfvode af Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N-o 177. 6ag 400 R:dr årligen ål Hof-lntendenten von Röök, så länge lian innehar sin nuvarande befattning af Intendent vid Kongl. Museum.
Ändtligen! Senare: Finns inga ord vidare för mina lidanden. Skeppsbrott i själfva hamnen! Vår nya landshöfding ska på inspeksjonsresa, och kronofogden, som spelar den unga döfven, måste resa med! Man talar om konstens törnen — men man borde tala om dess hasselkäppar! Och vi som har anongserat! Jag tror, jag går i sjön! Sjöbotten förefaller mig snart vara det enda naturliga förvaringsrummet för direktörer! Senare: Räddad igen! Och af hvem? Jo af Axel! Jag har inte tid uttala min häpnad! Det tycks, som om han lärt sig rollen bara genom att höra på, och spelar gör han med ett lif och en glöd, så jag bokstafligen gapar — men så spelar han också mot Beda! Där ser man hur uppfostrande det teatraliska är — åtminstone för visst folk. Själfva representasjonsdagen på förmiddagen. Jag sitter instängd i vår stora garderob för att få vara riktigt i fred några timmar. Känner mig förfärligt närvös. Hela stan kommer! Till och med kikuten ska låta bära sig dit. — Alla är så intresserade, utom Vendla Ax, som är ursinnig därför att ingen af hennes döttrar (mycket fula!) fått spela med, men som Kullen påstår, att alltid någon är ursinnig vid ett sällskapsspektakel, så är det ju bra att lotten föll på henne, som är gammal och van! Pepita, raringen, sitter och kammar mig — det är det roligaste hon vet, och det lugnar mig litet att känna hennes små händer glida genom de tunga hårmassorna — för tunga är de. Holmen har åtagit sig alla yttre bestyr — så jag kan vara lugn för allt sådant, som väl är Måtte bara inte Axel rusa på grefven, provisorn inte skjuta ihjäl järnkramhandlaren och skrifvar Svensson inte vrida halsen ur led för att titta efter Alma postmästare i salongen! Alf ska stå i tablån och är så öfverlycklig att ha fått igen sina vingar, att —. Men det var grufligt så orolig jag känner mig! Om jag skulle kalmera mig med att stoppa in kommor i mina anteckningar? Det är det värsta göra som finns, ty sätta dem hvar man vill, så upptäcker man alltid efteråt, att man bort sätta dem på ett helt och hållet annat ställe – men tankar tar arbetet!
Den contradiction som Betänkandet framställer emellan dess ganska vackra och rigtiga erhinran att, hvad en Riksdag gör, bör af den andra agtas heligt j och förslaget att de Fastighets-Låne-Sökänder, som äga 1815 års Ständers löfte att få sina Lån for 4-proCents ränta och 2-proCents afbetalning, eller tillsammans 6-proCent, allt i Banco-Sedlar, nu likväl skulle tvingas att betala inalles 3-proCent i Silfver, som betänkandet anses kunna gå till 7|-proCent, men som, då Siifret såsom mera eftersökt, nödvändigt skulle stiga i pris, också blef mera. Sedan -|;delar af Lån Sokanderne redan fått njuta 181S åts Riksdags Beslut till godo; så tror jag att löftens helgd fordrar, att äfven de andra ftdelarne blifva dervid bibe. hällne. 3:0 Lika med Prosten Fröberg , i dess särskilta mening, anser jag den anstalt, att utgifva underhalltigt Skiljemynt, icke vara af nå* gon endai möjlig fördel, som icke redan ar vunnen genom våra så kallade små Sedlars beskaffenhet, och vårt Koppar-Mynt; men lik* väl kunna blifva skadlig. 4:0 Förslaget att Banquen skulle upplåna 3 millioner i Silfver mot 6 proCents ränta och 2 proCents årlig afbetalning i Silfver, anser jag för ett rakt och aldeles ofelbart Medel att ruinera Den 15 April. 497 ruinera Banquen-, och jag bestrider det derföre i högsta måtto. Siifret har ingen propagations-förmåga, och sunda förnuftet säger alltså, att när Banquen i 10 är utbetalt 8 proCeut i Silfver' årligen, så är go proCent af Låne-Capitalet också återgifvit till Långifvaren, som likafullt har andra 80 proCent af Capitalét att fordrar
Mig betalning lala ds resande fa hus och stallrum, samt nar de blifva otilräckeliga, öfvereirskomma med närmaste grannar, aL de mot billig wedergallning gifva de resande inqvartering. §. 7. Landswag bör laggas', der dct karfvas och Lrndshofdinge wid Tinget lata undersöka, hwrrest den jämnast och beqwämligast göras kan; och stall linds» wäg mara tio alnar bred, men wäg iil Ting, Kyrka och Qwarn, sä ock annor farwäg sex alnar, snut Bro öfver Ström eller Bäsk, lika bred nred wägen; dock pä de orter, der oöfverwinneliga hinder nima eller det eljest onödigt pröfwas, mä de mindre wigar, såsom Byoch Qwarmvägar, warda Mr före» stresna bredd undantagna. Wägrödning bör ste, pä sätt Landshöfdingen nödigt pröfvar, efter hwarje orts bestaffenhet, dä »vägarna böra höjas och fyllas med sand och grus, der sädant är pä utägor at tilgä, samt sä förbättras, at matten pä dem ej stadnar, til hwilken änoa, der det ste kan, diken ä bägge sidor stola göras, med nödiga aflopp derutur; sä stola ock smä bustar pä ömse sidor af lands,vägen ifrån yttre kanten af diket, til fyra, och der ej dike är til sex' alnar borrthuggas; öfwer hwilket allt Kronobetjeningen bör hälla noga upsigt.
S. D, Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets, ej mindre den a dennes, under N:o 422, aflåtnä och, den 3 derpaföljde f. m., på bordet lagda Memorial, med en fortsättning af Förslaget till Reglemente för Riksgälds-Contoi-* ret, än ock den 12 dennes, under N:o 437, äfgifna och, samma dag e. m., på bordet lagda Utlåtande, öfver de vid berörde Memorial gjorda anmärkningar; fann Ridderskapet och Adeln för godt gilla samma Memorial, med de förändringar och tillägg, sistnämnde Utlåtande innehåller, S, D, Föredrogs å nyo och bifölls Statsutskottets, den ij dennes, under N:o 435, afgifna och, samma dag e. m., på bordet lagda Utlåtande, i anledning af gjord motion, angående rättighet för Herrar Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret att försälja Attesterna öfver de£ i Banken på Depositräkning insatte, i låneväg anskaffade, Silfver, S, D. Föredrogs å nyo och bifölls Expeditions-UtsköttetS, dert ir dennes, under N:o 446, afgifna och, den 12 derpaföljde e. rn., pä bordet lagda Memorial, angående en underdå Bih. till R.-St. Utdrag den i3 Mars i83oj nig Skrifvelse om verkställd granskning af La*1 zar£ttsoell Curhus-Räkenskaperne. S. D. Vid förnyad föredragning bifölls Expeditions-Utskottets, den 10 dennes, under N:o 440, afiåtna och, den 1 2 derpåfoljde e, m., på bordet lagda Memorial, med förfrågan, i afseende å verkställigheten af de genom Memorialet, N:o 422, föreslagna åtgärder till förekommande af omtryckning af visse till Bihanget hörande Handlingar. S. D.