Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Häremot kan väl invändas, att mången delegare skall finna svårighet vid anskaffande af hela sin teckningssumma i penningar, i stället för att få aflemna den betydligare delen deraf i säkerhetshandlingar, hvilka han i de flesta fall på förhand har tillreds; men om också icke denna betänklighet i allt fall borde vika för den väsendtliga fördelen för bankbolaget sjelft och för tredje man, som möjligen kan komma i besittning af dess aktiebref, att dessa ej lemna rum för någon tvetydighet, så kan den befarade olägenheten i verkligheten undvikas dymedelst, att Styrelsen träffar öfverenskommelse med de delegare, som önska använda innehafvande värdepapper, att vid aktie-inbetalningen omedelbart öfvertaga dessa i stället för penningar. Någon obeqvämlighet för delegarne skall så mycket mindre af skyldigheten att kontant inbetala hela aktiebeloppet uppstå, som det bör varu bolaget fritt att endast småningom under det första året af bankens rörelse och efter hand som rörelsemedel i denna kunna användas, inbetala nämnda belopp. 6 Sammansatta Bankooch Lag-Utskottets Betänkande N:o 1. Då en del af grundfonden skall utgöra särskild säkerhet för bolagets förmåga att fullgöra sino förbindelser, bör det icke stå bolaget fritt att utöfver ett visst belopp inskränka den härtill afsedda del. I nu gällande författning är väl föreskrifvet, att minst 25 procent skola kontant inbetalas, men deremot icke huru stor del, som minst skall i hypotheker bibehållas, hvadan denna sistnämnda del kunnat huru mycket som helst inskränkas. Till förekommande häraf, anser Utskottet det böra stadgas, att minst sextio, högst sjutiofem procent af grundfonden skola i hypothek på föreskrifvet Sätt förvandlas och bibehållas. Om anlitande af grundfonds-säkerheterna för någon bank blifver behöfligt, lärer dock, i händelse en fortgående kontroll emot vårdslöshet och missbruk i förvaltningen vederbörligen iakttagits, sådant anlitande knappast ifrågakomma annat än under svåra rubbningar i penningeoch affärsförhållandena i allmänhet eiler på någon särskild ort.
Detzurom äro 9 Canonsiupar fullt förtimrade; kölar och spant resta till 3 dylika samt 12 stycken nya Canonjollar färdigbygda. Nödiga lastdragareoch rodd-fartyg hafwa blifwit nybygda samt åtskilliga gamla och odugliga fartyg, dels slopade, dels försänkta uti sund till förekommande af fiendtlig insegling. För öfrigt hafwa stepp och fartyg i allmänhet blifwit efter behof mer och mindre reparerade, försedde med irva canoner i de äldres och odugliges ställe, samt till flottans förråder anskaffade projecnler, byggnads-materialier och andra förnödenheter. (Riködags-DerLttelse, 1840). 8 Wiv Carlskrona Station har stängsel-muren kring nya warfwet blifwit fullbordad; en byggnad upförd till Skeppsgotze-Casern med dertill hörande kokhus, samt ett nytt Corps de Garde wid nya dockan. Wid Stockholms Station är den nya Handtwerks-Casernen fullbordad; ett Canon-jkepps-ffjul för 20 Canonsiupar a Galerwarfwer grundlagdt och färdigbygdr, samt ä Skeppsholmen ett Canonsiupsskjul för 30 Canonsiupar under byggnad. Ett Laboratorium för siagkrut-tillwerkningen har a Galer-warfwet blifwit fullbordadc, och med instrumentalier för rillwerkningen försedt. Pä samma local har ett beck-kokhus blifwit upfördc hwarjemte stängselmuren omkring Gal^rwarfwet blifwit fullbordad, samr grunden lagd, och upmurningen fortsatt till ett nytt wakthus a detta warf. Alla fartygen wid Götheborgs Station äro i fullt complett stand försatte. Fyroch bak-inrättningen har undergalt wäfendtliga förbättringar. Sa äro 2:ne nya fyrtorn af sprängd gråsten upförda, det ena pa klippan Stor-Jungfrun utanför Sraden Söderhamn, inrättadt till stuten stenkolsfyr, det andra pä Söder Armen wid inloppet fran Äland till Stockholms skärgård, försedt med kringgående spegeluplysning, eller blänkfyr.
En natt drömde han, att detta porträtt steg ned ur sin ram, ställde sig framför honom och sade med hög röst: » Du skall gifta dig, Mattsson ». Gamle Mattsson började då genast klargöra för mors porträtt, att detta var omöjligt. Han var ju sjuttio år. — Men mors porträtt upprepade blott med än större eftertryck: » Du skall gifta dig, Mattsson ». Gamle Mattsson hade stor respekt för mors porträtt. Det hade varit hans rådgifvare i många tvistiga fall, och han hade alltid farit väl af att lyda det. Men denna gången förstod han ej rätt dess handlingssätt. Det syntes honom, att porträttet handlade alldeles i strid med förut tillkännagifna åsikter. Fastän han låg där och drömde, mindes han tydligt och klart, huru det var första gången han ville gifta sig. Just då han klädde sig till brudgum, lossade spiken, som porträttet hängde på, och föll till golfvet. Han förstod då, att porträttet ville varna honom för giftermålet, men han lydde det ej. Han erfor dock snart, att porträttet haft rätt. Hans korta äktenskap hade blifvit mycket olyckligt. Andra gången han klädde sig till brudgum, gick det på samma sätt. Porträttet störtade till golfvet då också, och den gången tordes han ej gärna vara olydig. Han rymde bort från brud och bröllop, tog hyra som matros och reste flere gånger jorden rundt, innan han vågade sig hem igen. — Och nu steg detta porträtt ned från väggen och befallde honom att gifta sig! Så god son han var, tillät han sig att tänka, att det dref gäck med honom.mors porträtt. Men mors porträtt, hvilket återgaf det bistraste ansikte, som skarpa vindar och salt hafsskum kunna utmejsla, stod allvarligt som förut. Och med en stämma, som under många år öfvats och stärkts af att bjuda ut fisk på stadens torg, upprepade det: » Du skall gifta dig, Mattsson ». Gamle Mattsson bad då mors porträtt besinna, hvad det var för ett samhälle han lefde i. Alla fisklägets hundra hus hade spetsiga tak och hvit-rappade väggar, alla fisklägets båtar hade samma byggnad och tackling. Ingen brukade där göra något ovanligt. Mor själf skulle varit den första att sätta sig emot ett sådant giftermål, om hon blott lefvat.
och har Kongl. Svea Hofrätt, sedan detta åtal blifvit utfördt, genom utslag den 17 Maj 1854 sig utlåtit, att hvad först anginge behandlingen af målet om barnets försörjande, Kongl. Hofrätten i betraktande deraf, att Rådstulvurättens klandrade förfarande icke vöre stridande emot den rättegångsordning, enligt hvilken tvistemål böra behandlas, samt att lagen icke kunde anses vara så tydlig och klar deruti, att mål af beskaffenhet som det ifrågavarande, då påstående om ansvar för lägersmålsförseelsen icke blifvit deri framställdt, borde såsom brottmål anses, att sådant måls behandlande såsom tvistemål kunde antagas hafva från uppenbar vårdslöshet härflutit, funne skäligt förklara, det ansvar i denna del af saken icke kunde Rådstulvurättens Ordförande och Ledamöter ådörnas; äfvensom Kongl. Hofrätten rörande behandlingen af fyllerimålen, ansåge Rådstulvurättens åtalade förfarande, ätt icke hafva i båda målen tillämpat samma åsigt i frågan om tilltalad persons skyldighet att personligen till svars komma, icke vore af beskaffenhet, att ansvar derför lagligen kunde äga rum, i följd hvaraf åtalet i denna del af saken ogillades. Jag påstår icke, att detta Kongl. Hofrättens utslag bordt få vinna laga kraft; och det är då en försummelse, att så skett. Vid besök uti Rådstufvurättens i Kongsbacka arkif har jag erfarit, att domböckerne för åren 1852 och 1853 varit i så ofullständigt skick, att af förstnämnde dombok efter den 20 September ej funnits uppsatte mer, än för den 27 Sept. 1 §, för den 11 Okt. 1 §, lör den 18 Okt.
Proposition JVs 8. 3 veterligen, genom något öppet förklarande ingått på detta vilkor, de likväl måste anses hafva lemnat ett tyst bifall dertill, enär de, under en längre tidsföljd af nära 30 är begagnat sig af den, endast under berörda vilkor, dem förunnade fördel; då godkännande af det nu väckta anspråket sannolikt skulle framkalla lika beskaffade, icke blott i de öfriga norrländska länen, utan möjligen äfven i andra län, der gamla länshäkten funnits uppförda utom residensen; dä, sä vidt förhållandet för närvarande kunde bedömas, anledning vöre för hand, dels att Westerbottens läns innevånare lemnat bidrag till ifrågavarande fastighets förvärfvande och första bebyggande, och dels att statsmedel jemväl blifvit använda för fängelsets fullbordande; samt dä det icke heller torde kunna medgifvas att ett för allmänt ändamål, om ock, genom tillskott eller med biträde af innevänarne i orten uppfördt hus bör, helt och hållet eller i män af utgjordt biträde eller annat bidrag, anses tillhöra dem, som bidragen lemnat, funne Justitie-Kanslers-embetet sig böra i underdånighet afstyrka bifall till det af Norrbottens läns innevånare väckta anspråk att få disponera de till numera upphörda länsfängelset i Piteå hörande byggnader, hvilka, såvida de icke genom laga rättegång Staten frånvinnas, borde såsom dess egendom fortfarande anses; dock har, med afseende dels derå att Norrbottens läns innevånare otvifvelaktig! sednare, än uti de flesta andra län, lemnat ett betydligt tillskott för uppförande af länsfängelset, hvilket nu vore för fångvården umbärligt, dels ock ä det nyttiga ändamål, för hvilket, enligt läns-innevånarnes tillkännagifna önskan, byggnaderna skulle användas, Justitie-Kanslers-embetet i underdånighet hemställt, om icke Kongl. Majit skulle täckas göra frågan angående byggnadernas öfverlåtande till Norrbottens läns Hushållnings-sällskap till föremål för nådig framställning till Rikets Ständer.
I de för Arméen bestämda beväringsområden, der jemte Infanteri äfven Kavalleri, Artilleri, eller Sappördepoter finnas, bör Mönsterherren utse hvilka beväringsskvldiga, som skola tilldelas 3 pr csq i § 19 § Motiverna till förändringen eller tillägget återfinnas i betänkandet 38 wern ; e o < . C ; co P 3 £ g, S.S S S P H-i O * s 3 ►Ö *-• ^ P p tr* a ^ 2 » H cn_ cr sT. fl £3 jo: P“ e» Si-i CG g 1 E “ i .. 3 Oq g? ■ cg §; £ « 5 a ^ a' ef O B 03 •’ £ CTC, fa Öj »o Oj CD £7 t-4 **■ « g* ; * ' 1 Kavalleriet, Artilleriet eller depoterna, hvartill dock i främsta rum| met böra uttagas sådane, som sjelfva önska tjena vid det ena eller andra vapnet, såvida de i öfrigt äro dertill duglige. § 30. Mom. 1. När rikets försvar det påkallar, skola, på Kongl. Maj:ts ii § derom gilna nådiga befallning, ovägerligen utgå antingen alla bevä- ringsklasserna eller ock större eller mindre del af den elier de klasp. 75. ser, Kongl. Majit pröfvar nödigt uppbåda, vare sig från hela riket p. 76. eller endast från vissa landsorter, utan afseende på huruvida eller till huru stor del beväringen inom rikets öfrige landskap kallas till vapen. Mom. 2. Deremot vill Kongl. Majit i fredstid till vapenöfning I endast uppbåda så stor del af det till första och andra beväringsp. 34. klasserna hörande manskap inom Arméens och Flottans områden, p. 37. som Kongl. Majit finnér erforderlig för att bilda den stående Arméens och Flottans omedelbara förstärkning.
Ständers Justitise Ombudsman och Tjenstgörande vid hans Expedition samt Tryckfrihets-Comitéen. 3:0 Rörande anslag af Eoner för tillökt antal Ledamöter och Betjening i Kongl. Götha IIöf-Rätt. 4:0 I anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande om tillökt anslag för de fria Konsternas Academie. 5to X anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets betänkande om lindring uti Båtsinans-Indelningen i Blekinge. 6-0 Angående Herr Grefve Ankarsvärds och Kammar-Rätts Rådet Stråles befrielse från ansvarighet för aflidne Eandt-Rentmästaren von Sydows balance. 7:0 Om anslag af medel till allmänna Arbetsoch Corrections-lius. 8:0 Om restitution af den Bevillning, Uddevalla Stad erlagt utöfver det genom 1810 års Förordning bestämda belopp. 9:0 Beträffande förvexling af förslitna Bancooch Riksgälds-Sedlar. 10:0 Angående förändringar i Reglementet för General Assistance-Conteiret, samt af skrif - Den 2 y Juli. 2 2 1 skrifning af ea i dess räkenskaper balancerad Summa. n:o Rörande aflöningen för General As* sistance Contoiret. 12.0 I anledning af några af Riksens Ständers Revisorer år 1813 väckta frågor, rörande redovisningen för Stats-Verkets medel. 13:0 I anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande om understöd för ut-, gifvandet af skriften Svensk Botanik. 14:0 Angående rättighet för Indelte Civile-Embetsoch Tjenstemäns Sterbhus, att få. åtnjuta Begtafningshjelpen efter förvandling och markegång. 15:0 Om eftergift af en uti qvarntullen eller mantals-penningarna för Stockholms Stad de sednare åren yppad brist. Ut supra.
Till sjöfartens ytterligare betryggande och underlättande genom förbättringar i fyroch båk-väsendet å Rikets kuster samt vidtagandet af andra för sådant ändamål erforderliga åtgärder, hafva Rikets Ständer beviljat följande lill utgående från Riksgälds-kontoret anvisade anslags-suinmor, hvilka alltså böra, enligt Kongl. Majits disposition och i mån af behof, efter vederbörliga reqvisitioner utbetalas, nemligen: l:o för uppförande af 2:ne fyrar på Gottska Sandön, 65,000 Ridr under hvardera af åren 1858 och 1859 eller tillsammans Etthundratretio tusen Ridr; 2:o för anskaffning och utläggning af ett fyrskepp på Finngrunden, ett förslagsanslag af Sjutio tusen Ridr; 3:o för uppförande af en fyr på Agön, ett dylikt anslag af Femton lusen Ridr; 4:o för en fyrs uppförande på Brämön, eller på annat, af Kongl. Majit lämpligt befunnet, ställe i trakten deraf, Fyratio tusen Ridr; 5:o för uppförande af en fyr på Bjurö- och en på Hernö-klubb samt en på klippan Björn, 44,500 Ricir under hvartdcra af åren 1858 och 1859 eller tillsammans Åttationio tusen Ridr; varande vid nu uppräknade anslag till fyrars uppförande samt lill fyrskeppet på Finngrunden det vilkor fästadt, att statsverket lör dessa fyr-inrättningars framtida underhållande icke betungas med några särskilda utgifter utöfver dem, hvartill fyroch båkmedlen lemna tillgång; och 6:o för sjömärkens anbringande, företrädesvis i farvattnen norr om Stockholm, 8,000 Ridr under hvarldera af åren 1858 och 1859, eller tillsammans Sexton tusen Ridr. § 109. Jemte det vid innevarande riksdags statsreglering särskildt årligt anslag blifvit å Riks-stalens Sjette hufvud-titel uppfördt för ett statistiskt embetsverk, under be - ifi Siats-Ulskoltets Memorial M 281.
A n - gående prisen och prisämnena hafva vi b e - stämt följande: 1) För den bästa novell eller roman om minst femton oktavark vanligt romauformat betala vi ett t u s e n (1,000) kronor. 2) För den bästa novell om ungefär Idunspalter erhålles ett pris af fyrtio f e m Ii u n d r a (5 0 0) k r o n o r. 3) För den bästa utredning af frågan: • » Huru skall kvinnan bäst kunna bidraga till höjande af familjens ekonomi? » — omfång: 20 ä 25 Idunspalter — betalas t r e h u n d r a (SOO) k r o n o r. •4) För den bästa uppsats om 3 ä 5 spalters utrymme i något ämne rörande kvinnan eller hemmet erMUes ett pris af ett h u n d r a (lOO) k r o n o r, och slutligen bestämmes 5) för den bästa skiss eller berättelse 3 å 5 spalter likaledes ett pris af ett h u n d r a (lOO) k r o n o r. om Täflingstiden utgår för de trenne första afdelningarna den 1 nästkommande augusti och för de båda sista den 1 instundande juni. Att hvad som inlemnas till täflingen skall vara svenskt original och ej förut publiceradt faller af sig själft. Manuskriptet bör, åtminstone till de två sista afdelningarna, vara skrifvet på endast en sida af papperet. Till prisdomare komma liksom förra gången att utom redaktionen utses kända och erfarna män och kvinnor med härför erforderliga kvalifikationer. Deras namn komma längre fram att meddelas. Stockholm den 1 mars 1891. Red. af Idun. I f o r n a dagar. Strödda blad ur minnets album, samlade af M a t h i l d a Langlet. Kloekarfar, han skall nu allting bestyra. en typ, som gaf anledning till de bekanta kupletter, hvarur ofvanstående är hemtadt, har antagligen längesedan försvunnit ur verkligheten. Kloekaren, äfven på landet, är nu ofta en ganska bildad och vettig person, som rätt väl kan försvara, om han någon gång skulle komma fram med: » vi presterskap ».
I betraktande deraf, att de Sundshets-kollegii revision underkastade apotheks-räkningar under sednare åren betydligen ökats så väl till antal som belopp, hafva Rikets Ständer funnit någon tillökning uti ifrågavarande arfvode vara af behofvet påkallad; men då en sammanlagd summa af 400 ralr torde motsvara det med granskningen förenade besvär, hafva Rikets Ständer beslutat, att det. såsom arfvode för granskning af apotheks-räkningar å Sundhets-kolle<di stat uppförda belopp 200 r:dr, må förhöjas med en lika summa eller 200 ralr. b) I anseende till den svårighet, som yppat sig att för den ringa lön af endast 432 r:dr 24 sk., hvilken vore å stat anslagen för en Provincial-läkare i Herjeådalens distrikt af Jemtlands län, återbesätta denna nu lediga beställning, bar E. K. M. äskat, att nyssnämnda lönebelopp mätte förhöjas med 234 ralr 8 sk.; och hafva Rikets Ständer, med bifall till denna nådiga framställning beslutat, att en summa af 234 ralr 8 sk. må varda, såsom tillöktiiug i löneanslaget för en Provincial-läkare i Herjeådalens distrikt, å stat Uppförd. c) Då Apothekare-societeten behörigen fullgjort sin förbindelse att med 1,000 ralr bidraga till den i Stockholm stiftade Pharmaceutiska läroanstalt och Sundhets-kollegiuin iutvgat, att densamma utöfvat ett välgörande inflytande på pharmaeiens studium, bar E. K. M. föreslagit, att det af Rikets Ständer vid sistlidna riksdag för nämnda läroanstalt beviljade anslag, stort 638 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, W.ö 232.
R:dr årligen och att Extra Licentfondens af denna afgift ensamt bestående tillgångar alltså blefve otillräckliga for bestridandet af de derå anvisade utgifter, samt efter det Rikets sist församlade Ständer, uppå Kongl. Majits derom till dem aflåtna Nådiga proposition, vä! bifallit, att olvanomförmälda, ÖfversteLieutenanten Nordevvall tillagda pen ion, linge A Allmänna Indragningsstaten uppföras, men deremot förklarat sig icke kunna medgifva uppförandet på samma stat af de 900 R:dr, ofverste Palm såsom FristadsDirectör uppburit, genom Nådigt Eref af den 27 September sistl. år befallt, att bemälde Öfverste, som medelst Nådig fullmagt blifvit 0111 bibehållandet af sina löneinkomster försäkrad, skall, på sätt dittills jemlikt Kongl. Brefvet af den 19 April nämnde år ägt ruin, tills vidare af ManufacturDiscontfondens vinstmedel, för så vidt Extra Licentfonden och anslaget för Manufacturernas befrämjande icke dertill lemna tillgång, uppbära ifrågavarande årliga expeetance-arfvode af 900 R:dr Banco. Revisorerne hafva icke kunnat undgå att härvid anmärka, att, oberäknadt ManufacturDiscontfondens betungande med en årlig, i Revisorernes tanka, för Fondens ändamål alldeles främmande utgift, Öfverste Pahn, sedan, genom Eskilstuna Fristads skiljande från Carl Gustafs Stads Gevärsfactori, FristadsDirectörs-befattningen och med detsamma hans tjenstgöring i sådan egenskap upphört, likväl fått oafkortadt bibehålla hela sin under tjenstetiden innehafda aflöning, ehuru Kongl. Brefvet den 18 Maj 182b uttryckligen tillägger FristadsDirectören en årlig liin af 600 R:dr jemte ett särskildt arfvode af 3oo R:dr årligen, så länge Fristaden och Gevärsfactoriet förblefve under en gemensam Styrelse.
2) å •y.fca fiacflen oo ?i Horn Sen wvuntfca på nan6 San6 fton BEic-liaSe då unSe * 6amt Betacpn. Sj-efcj; t&gt;e otS EtE£a l&gt;fomman » j ?ot 6Kjf £aSe 6 m e H a n S e oen 6amt oefv omt B-oi / iR / aSe ^otpott * lit: » &amp; t Atiiia, min taa nuEEni-ncjf mot! ©c-fi L) m tt-f-E mta, Sit ttnSet.6&amp;-ona EtE&amp;x! 2Du ä-t |os 6B.on att BEomatfca 6 a cpmS utan namn 6a; j ' XsiiEE jki / Pie-t, 6oE oc-fV fj / u6 ^aa ui / EE Sta j; ofca. i SDkjut uefcfSen vaa^ ?&gt;at m-Sa j &amp; Ejmtejp - BEott! lom utt mwi ^-a,cjp Sujp ui-EE EuoliEtCj. aofca. » ©cr \ fiEEa UEomman t^Mnal oeft 6dc~ cpn fiEvfc 6 å ttåncj;. ' tgi / BC 1 / J / U6 ooW Itinet vilt &amp; c ?i servetter ldun, ernålles ett gratlsexemplar för hela den tid, under hvilken abonnementet räcker. Äro de samlade abonnenterna färre än 6, torde prenumerafortet en Så ha vi sängkammaren, som är lätt möblerad m e d de nya vackra engelska jernsängarne, en lavoar med marmoruppsats, ett par stolar, nattduksbord o c h toalettbyrå m e d spegel. Finnas ej garderober, får ett klädskåp anskaffas. E n mörk skotsk matta, som täcker hela golfvet, är tillräckligt fin. och passande. 12 dukar af t. e x.
Transport: 564,454: 16. 9. 515,504: 41. 6 — 17 Transport: betalas, med beräkning af 4 procents ränta å låneåterstoöeli till staden Christianstad, å 100,000 R:dr, för återuppbyggande af den del af staden, som i Juni månad 1847 nedbrann, hvilket lån från Riksgälds-kontoret utbetalts till nyssnämnde stads Drätsel-kommission och efter 1851 års slut återbetalas med 6 procent årligen å ursprungliga lånebeloppet, dervid 4 procents ränta å det ©guldna kapitalet beräknas, (fteviljadt vid 1847 och 1848 års riksdag samt utbe taldt under åren 1848—1850.) » staden Lidköping, för uppbyggande af den vårtiden 1840 nedbrunna del af nämnde stad. Detta lån, beviljadfe vid 1850 och 1851 års riksdag med 66,066 R:dr 32 sk., skulle utan ränta och kapital-afbetalning innehafvas till slutet af år 1854, hvarefter årligen bör inbetalas 6 procent å sagde belopp, dervid 4 procents ränta å det återstående kapitalet skall beräknas. Häraf hafva år 1852 utgått 42,444 R:dr, och kommer någon ytterligare utbetalning numera ej att ega rum » staden Orebro, å 250,000 R:dr, för dess återuppbyggande efter i Mars 1854 derstädes inträffad eldsvåda, hvilket lån, från och med 1860, skall, under iakttagande af enahanda ränteberäkniug, återbetalas genom erläggande af 6 procent å primitiva beloppet. (Beviljadt vid 1853 och 1854 års riksdag, samt utbetaldt under åren 1854 och 1855.) » staden Jönköping, för dito dito, emot lika återbetalningsVilkor med nästföregående lån. (Beviljadt vid samma riksdag och utbetaldt år 1855.) » staden Eksjö, för denna stads återupp byggande efter densamma i November 1856 öfvergången eldsvåda.
Då Utskottet tillstyrkt, att ett år före nästa Riksdag (den tidpunct, hvarförinnan Riksens Ständer i underdånighet skulle anhålla, att den nya Evangeliiboken icke måtte till begagnande i Nåder utfärdas ) ett vederbörligen granskadt och fulländadt förslag bör vara af trycket utgifvet, så är väl för en hvar ganska klart, att denna fulländade granskning endast öfver comitéens och Högv. Preste-Ståndets dervid egande befattning, men ej betager Riksens Höglofl. Ständer sin granskningsrätt. Enär Utskottet sig tillförne yttrat, om den påstådda nödvändigheten af nya Bibelöfversättningens föregående antagning, samt äfven tillstyrkt, att beledsaga den underdåniga Skrifvelsen med en lika underdånig anhållan, att detta verk måtte 1532 Besv. och Ekon. Utsk. Betånkanden. befordras till sin fulländning inora möjligast korta tid, sorn med ett så vigtigt arbetes noggranna utförande står att förena; så anser Utskottet Riksens Högloft. Ständer dervid böra begränsa sin åtgärd, utan att dertill föreslå någon viss tidrymd, hvilket i detta fall synes mindre lämpligt. Beträffande slutligen de socknar, hvilkas innevånare till största delen nyttja det Finska språket, så kunna ds icke sättas i fråga, att antaga någon, på ett för dem fremmande språk omarbetad andaktsbok, förr än de en sådan sjelfve begära; och synes för öfrigt åt en vis och upplyst regerings omsorg säkrast kunna öfverlemnas, huru förhållas bör vid afhjelpandet af dessa socknars behof, uti så nyttiga och grannlaga hänseenden.