Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S6rfåljmng0;prorijton. l:o 3BiD reDogörelfeS afgifmattDe för på creDit emottaget flämplaDt pap* per, mare ftg tiU förfäljning eller till anwänDanDe i och för utöfningen af inne* hafmanDe embete eller tjenjl, ege Den reDomifanDe att, fåfom erfättning för möDa, ffrifmaterialier, poflporto m. tu., beräfna ftg till goDo, i ©torholm fpra och i lanDSorterne fern procent af Det förfålDa eller anmänDa djartse*beloppet. 2:o vfjäDanefter, fåfom hittills, erlägges för ftämplaDe mepel*blanfetter icfe någon betalning utöfmer flämpeléeloppet; men för oflämplaDe mepehblanfetter, hmilfa af allmänheten begäras och erhållas, ifall erläggas lifa belopp, font i 19 §. för maculeraDt ftämplaDt papper beftämmeS, eller en (filling banco. §• 19. Utbyte af maculeraöt flåmplaöt papper. l:o Utbyte af maculerabt flämplabt papper tiUdteé, när bet är fpnbart, att mijjjFrifning eller annan orfaf wållat d)artanö obrufbarljet, famt bet blab, f>warå (Fämpeln är fatt, finneö ojFpmpabt; fyärwib (Fall liftpäl för papperet betalaö en (Filling banco. 0amma (tabganbe gälle äfroen röranbe djartor, fywarmeb (Fulbfeblar wib intecfningar, till lané erfyåHanbe ur £3anFen eller ptiblifa cajjor, warit belagbe, bå meb weberböranbeö betyg (FprFeö, att anföfningarne beröm blifwit af(Iagne.
Oeeon.Utsk:s d. 9 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 75 , i anledn. af erhållen återremiss å Utskts betänk. N:o 28, rör:de Arieplougs och Arfvidsjaurs Lappmarkers förläggande till Norrbottens län, m. m. 1 Ista punkten: Hvad Utsk. i betänk. N:o 28 i denna del föreslagit blef af R. o. Ad. bifallet. Frih. Ehrenborgh, Gasp. Wilh.: I detta ämne tog jag mig friheten att yttra mig, då det förra gången var före. Om R. o. Ad. gillar Utsk:s betänk., får jag blott deremot reservera mig, emedan jag anser denna önskar, redan af förra Ständer vara till K. M. framförd, samt K. M. redan gjort allt livad i detta afseende kunnat tillgöras, och säkert ej skall underlåta hvad som möjligen vidare kan tillgöras, hvilket dock, med iakttagande af det vilkor, Utsk. nu tillagt, att nemi. den nya indelningen ej må till förökning af länens eller dess embetsmäns antal föranleda, skulle blifva nästan omöjligt; ty troligen skulle genom en förändrad indelning sådana förhållanden uppkomma, som skulle gifva anledning till dels minskning och dels förökande af tjenstemänneris antal i länen. Ifrågavar. reglering af länegx-änsorna är jemväl till den grad svår att åstadkomma och involverar så många förändringar, att jag anser, att den största noggi-annhet dervid bör iakttagas. Ehuru jag så mycket sorn möjligt söker undvika att här ingå i specialiteter, ber jag att uti ett särskildt fall för R. 0. Ad. få förklara, huru de mest oöfvervinnex-liga hinder möta de föi-ändiingar, Utsk. åsyftat. Jag vill taga till exempel de båda Skånska länen, hvilka hafva den * Den !•) Juni f. m. a6ä den mest oriktiga reglering, som något län kan hafva.
— Mister Hofrätten denna absolut nödvändiga tillökning i ledamots-personalen, så skall den årligen tilltagande mängden af mål innan kort vålla en balanee, som måste väcka oro och bekymmer. K. Götha Hofrätt, från början utgörande allenast en division, har sedermera blifvit organiserad på tvänne, derefter år 1801 på Irenne, och slutligen år i8i5 på fyra divisioner. —- Pä hvarje division sitta alne Hofrättsråd, eller numera tillsammans 8 Hofrättsråd. Ifrån början lära alla xao Den i5 Februari e. tu. Hofrättsråden haft lika lön och till högre belopp än Assessorerne. Detta förhållande blef likväl förbisedt, då Hofrätten år i8ot fördelades på 3:ne divisioner, och har sedermera icke blifvit rältadt, under det K. Svea Hofrätt en längre lid haft på slat anslagne sex Hofi ättsråds-löner, eller 2:ne mera, än Götha Hofrätt. Jag har föreslagit full Hofrättsråds lön för alla åtta Hofrättsråden, eller fyra nya löner af detta slag, hvarigenom särskilda löner för de af K. M. nådigst föreslagne fyra nya Assessorerne uti Gotha Hofrätt icke blifva behöfliga. De personer, som befordras till ledamöter uti Hofrätt terna, hafva, med ytterst få undantag, alltid uppnått en ålder af emellan 3o och 4° år.— 16, 18 å 20 år åtgå vanligen, innan en ledamot får tillträda den högre Hofrättsrådslönen. — Närlagde förteckning visar, att af de nuvar. fyra Divisions-eheferne i Götha Hofrätt; en varit 3i år, en nära 32, en 34, och en 36 år, då de utnämndes till Assessorer. Samma förteckning visar ock, att alla dessa ledamöter redan ingått på 5o-talet, innan de fått tillträda full Hofrättsråds lön.
En värd ledamot har emot den princip, som finnes nedlagd i irsta capitlets 2:dra §, gjort den anmärkt)., att lagstiftaren ej vore berättigad att göra inskränkningar i hvars och ens rättighet att fritt disponera öfver sin egendom; men den värde ledamoten torde dock medgifva, att de med samhället afsedda ändamål alldeles icke skulle, ulan alla sådana inskränkningar, kunna ernås. Likväl tror jag, att det förslag, som i 2 §:n af irsta capitlet är framstäldt, alltför mycket gör ingrepp i äganderätten. Jag anser det vara högst nödvändigt att med varsamhet tillvägagå i detta afseende. I förra plenum tog jag mig friheten fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på följderna af en sådan öfver höfvan sträckt inskränkning, äfvensom på de olyckor, som otvifvelaktig! skulle uppstå, i händelse 2:dra capitlet, som handlar om jordafsöndring, blefve antaget. Jag tager mig nu friheten åberopa hvad jag då yttrade, nemi att den föreslagna högre besuttenhets-beslämmelsen för hemman medför, om den antages, en inskränkning för de fattigare folkclasserna i möjligheten all förvärfva sig egen jord, och att det ingalunda är ådagalagdt, att denna åtgärd att försvåra hemmansklyfningarna utgör ett nödvändigt villkor för ernåendet af de flestes trefnad och en allmän säkerhet inom landet, utan att motsatsen häraf snarare skulle komma att inträlfa. Jag ansåg derföre förslaget i denna 2 § innefatta ett, ej allenast rättsvidrig!, utan ock samhällsskadligt förnärmande af hvarje persons dispositionsrätt öfver hvad han äger. Dessutom nämnde jag, att jag ansåg det högst inconseqvent alt för den fattigare delen af folket försvåra förvärfvande af eget jordbruk, så lange några andra utvägar för dess försörjande ej vore beredda. Jemte det jag får åberopa dessa yttranden, täger jag mig friheten till ytterligare stöd för min åsigt för R. o. Ad uppläsa hvad en ledamot inom den särskilda comiteen, nemi.
Till undanrodjande af härmed förenade olägenheter och förluster, har Kongl. Maj;t, genom Dess Nådiga Kungörelse den 26 October sisth år, lemnat vederbörande tillfälle, alt komma i åtnjutande af ilen för Wisby och Götheborg medgifne förmon, att hos Konungens Befallningshafvande ega tillgång på Commerce-Collegii Fribref; och ehuru en utväg sålunda är öppnad för borttagande af det hinder och svårigheter, sornaf passhandlingarnes uttagande i Collegium följa;# likväl, och då såsom vilkor stadgas, att visas bör det uppehåll eller olägenhet inträffat af bristen på dylika Fribref, och flere medborgare, lill följd häraf, innan fördelen linge åtnjutas, skulle nödgas •vidkännas förluster, som genom tillståndets utsträckning kunde förebyggas, anser Utskottet sig böra i så måtto förändra sitt yttrande i detta afseende, alt Utskottet vördsamt tillstyrker: att Rikets llögloflige Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att, på sätt genom Kongl. Brefven den i5 Augusti 1829 och den 5 November 1831 för städerne Wisby och Götheborg finnes medgifvet, samt under enahanda vilkor, ett tilli äckligt antal blanquetter till Commerce-Collegii Fribref måtte för skeppsredare, som sådant äska, blifva alt tillgå hos Konungens Befallningshafvande i de Län, der stapelstäder finnas. I afseende på Turkiske pass, har Utskottet inhemtat, att tractaterne med Marocco och öfrige Bai baresk-Staterne bestämdt innehålla, att Svenska fartyg böra vara försedde med Commerce-Collegii pass, hvilket genom 1804 års Kgl. Reglemente jemväl är föreskrifvet lill iakttagande af farling, sorn i krigstid segla utom Östersjön.
Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande JW (il. 13 Afseende å de i denna punkt berörda frågor hafva följande framställda förslag: Af Per Nilsson i Espö: »att, så framt ej pastor och församlingen derom särskildt öfverenskomma, skola de här ofvan föreslagna förändringar ej vidtagas förr än efter nuvarande Pastorers afgång från af dem innehafda lägenheter.» Af Prosten Arrhenius: »att ifrågavarande löneregleringar skola i hvarje pastorat företagas och utarbetas, så fort ske kan och utan afvaktan af pastorsledighet» Af Friherre Cederström: »att de af Kongl. Maj:t i Dess aflåtna nådiga Proposition omförmälda regleringar af Presterskapets aflöning, på det i öfrigt föreslagna sätt, må till uppgörande företagas, så snart ske kan och utan afbidan af inträffande pastorsledighet, dock att verkställighet ej derå följer, förrän sådant, utan förnärmande af mnehafvares rätt, sig göra later;» och Af P. Eriksson från Wermlands län: »att de ifrågavarande lönereglermgarne måtte förrättas, så snart ske kan och utan afvaktan af pastorsledighet, fastän de icke, der öfverenskommelse ej kan träffas, träda i full verkställighet förr än efter sådan ledighet. Med anledning af den vid sistförflutna riksdag af Rikets Ständer uttalade åsigt, att löneregleringen borde sålunda uppgöras, att den må kunna vinna tillämpning i mån af nuvarande tjensteinnehafvares afgång och gällande konventioners tilländalöpande eller upphäfvande, yttrar Departements-chefen: »Uppställningen af denna punkt synes nästan antyda en föreställning att regleringen af Presterskapets löner skulle kunna på en gång för hela riket verkställas, ehuru den endast småningom kunde vinna tillämpning. Att detta likväl icke ligger inom möjlighetens gräns, utan att derigenom skulle åstadkommas den största orättvisa eller alltför stor tidsutdrägt, anser jag alldeles uppenbart. Uppgifter rörande
A. von Matern söka ersättning för den förlust eller brist i concoursen, sorn RiddarliusCassan förment honom böra vidkännas i och i anledning deraf blef han stämd till Carlstads KämnersRätt, hvarvid å RiddarhusDirec'. tionens vägnar androgs hufvudsakligen följande, Riddarhus-Diréctiotieil förmenade, att då KÖpeContractet, uti hvilket Aspeberg med underlydande år skiljdt från Rud, hvarå ock särskildt salubref år utfårdadt, bestämmer betalningssått och tid, utan förbehåll om inteckning för återstående köpeskilling, samt köpebrefvet på Rud ej innehåller något derom, och de för återstående köpeskilling af Herr Majoren A< Printzenskjöld utgifne skuldebref ej eiler lemnade tillstånd till inteckning, samt åndtligen det särskildta qvitteneef, långt efter köpebrefvet utfårdadt, sedan första afbetalningsterminen föriidit, uttryckligen bestämde, att Herr Majoren Printzenskjöld och Herr Majoren von Matern betalt fulla köpeskillingen enligt köpebrefvet på Hemmanet Rud, hvilken dermed qvitterades; så hade, enär Herr Majoren von Matern å ett så lydande qvitto gifvit den tydning, att det ej skulle innefatta annat erkännande af betalning, Dtn 11 yfugusli t. m. ån sjelfva köpebrefvet, Herr Majoren, hvilken icke kunnat vara okunnig om anledningen hvarföre Herr Majoren A. Printzenskjöld begärdt särskildt qvitto på köpeskillingen, ådagalagt antingen en obetänksam lättsinnighet, att utfärda en handling den han sjelf ansett betyda intet, eller . ock ett så stadgadt uppsåt, att med en handling, som han med flit och efter eget begrepp tillskapat tvetydig, förleda RiddarhusDirectionen eller någon annan, att Herr Mjoren von Afatern i hvilketdera fallet som hålst, ej kunde undgå att derföre ligligen ansvara.
Vid ett sådant förhållande och då det lärer vara ett misstag, att actieägarne skulle vara berättigade till utdelning af t. o. m. 10 proc., emedan octrojen stadgar endast 9 proc., så länge farten kan förbättras, och utdelning ägt rum af 8Tsr proc., samt afsättningen till bildande af förenämnde fond är ganska betydlig samt lemnat tillfälle lill betydliga reparationer de sednare åren, och bolaget erhållit nära nog all den utdelning, det lagligen kunnat få, anser jag någon vidare eftergift icke böra medgifvas. Jag kan ej heller, på de af Hr v. Hartmansdorff uppgifna skäl, biträda en återremiss af betänk., helst det måste vara bolagets ensak att uppgöra transactionerna actieägarne eller man och man emellan, hvarmed It. St. icke lära kunna sig befatta. En anmärkning är gjord af ett granskande verk, att bevilln. för de uppgifna åren icke kommit K. M. och Kronan till godo för utdelningen å Trollhätte canaloch slussverks-bolags adier. K. M. har hänskjutit målet till It. St. att sjelfva förklara sin förordning. Utsk. har grundligen förfarit och visat, att det varit bolagets pligt att erlägga en slik bevillning. Skulle nu It. St., sedan domen är gifven, likväl säga, att denna bevilln. icke komme att utgå, så tror jag, att R. St, icke blott beginge en olaglighet till förmån för bolaget, utan äfven en orättvisa mot de tjenstemän, som hafva rättighet till, men gingo i mistning om sina sportler eller anmärkningsprocenten. På dessa grunder, och då di ectionen alltid har i sina händer att vid en blifvande utd Ining på dividenden afdraga bevillnrsbeloppet för de föregående åren, får jag anhålla om bifall till betänk., som jag, för mindel, icke kan finna annat, än fullkomligen väl grundadt. Hr von Hartmansdorff: Jag har icke bestridt riktigheten af den i Utskts betänk, uttryckta satsen, utan förklarat, att jag gillar densamma.
InvalidhusFondens Cassa-behållning är en reserv till de år, då högre markegångspris förminska inkomsterne,. utan att utgifterne kunna derefter indragas. -K Invaliil-Inrättningens pä Ulriksdahl Räkenskaper , som för bägge åren blifvit af Kongl. KammarRätten granskade utan anmärkning, utvisa en Adminislrations-kostnad af ungefärligen 3,ooo R:dr årligen, hvilken dock för en framtid blir nedsatt, enär Kongl. Maj:t, under den 9 September i83o, i Nåder förordnat, att, efter nuvarande Commendantens afgång, Commendtintsoch Administratörs-tjensterne böra förenas i en person, med icke högre Arfvode än nuvarande Commendantens. Frågan om de i Räkenskaperne ännu balancerade, af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Wermlands Län oredovista GratificationsMedel, ( 112 ) 147 R;dr, liar blifvit öfverlemnad till handläggning af Kongl. KaminarRätten, ] sorn / genom dess AdvocatFiscals-Embcte, emot Landshöfdingen anställt det åtal, hvartill sakens beskaffenhet, Lag och Författningar ne likmätigt, kan föranleda. CivilStatens PensionsCassas ännu ej i Kongl. KammarRätten granskade Räkenskaper för åren 1829 och i83o hafva utvisat: Inkomster: Statsanslag till Embetsoch Tjenstemäns Pensioner 10,000. 10,000. „ Ersättning för Centonalen . 18,000. 13,000. —• —1 „ till Allmänna Enkeoch Pu pillFonden 10,000. 13,000. Utgifter: D:o till ur tjenst gångne Delägare 2,781: 5. /[. D:o å Allmänna Enke-och Pupill Fonden 13,000. 13,000. Under ifrågavarande tvänne år har denna Fond således ökats, år 1829 med 61,358: 20.
Borås-bolaget fritt att antaga eller förkasta de af Rikets Ständer vid sistförflutna riksdag fastställda lånevilkor, anser sig Utskottet, på grund af hvad sålunda blifvit anfördt, sakna skäl att till Grefve Sparres ifrågavarande motion tillstyrka bifall. Stockholm den 24 September 1863. Rättelser i Stats-Utskottets Utlåtande N:o 153. Sid. 8 rad. 10 „ har „ hvarföre STOCKHOLM, TRYCKT HOS ISAAC MARCUS, 1863. Stats-Utskottels Utlåtande N:o 157. ’i KJ:o 151?. Ank. till Exp.-Ctsk. den 1 Okl. 1863, kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af Kongl. Majis nådiga Proposition om full dispositionsrätt för Stockholms stad och län till den åt stadens och länets gemensamma kurhus-inrättning år 1815 upplåtna egendom å Kungsholmen. (I. A.) Enligt hvad inhemtas af högstberörda nådiga Proposition, införd under N:o 118 i Irsta Samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens protokoll, hade Rikets sednast församlade Ständer, i öfverensstämmelse med då gjord nådig framställning, medgifvit, att den genom Rikets Ständers skrifvelse den 27 Juli 1815 till begagnande för den gemensamma kurhus-inrättningen för Stockholms stad och län upplåtna tomt med åbyggnader å Kungsholmen, finge af kurhus-inrättningen, såsom hade densamma blifvit tillerkänd full eganderätt till berörda tomt och åbyggnader, öfverlåtas åt all männa barnhus-inrättningen i Stockholm emot den ersättning, som kunde bestämmas af de för barnhus-inrättningen samt Stockholms stad och län för ändamålet utsedde deputerade och derefter af Kongl. Majit i nåder gillas.
Utlåtande, i anledning af Grefve Wr angels, T. H., motion om ersättning åt vederbörande hemmansegare i Lofta, Gamleby och Törnesfalla församlingar i Linköpings Stift, för hvad de förmenats hafva oriktigt utgifvit i Socknegångsspanmål. cU. J.f Uti en af Höglofl.j Ridderskapet oell Adeln till Stats - Utskottet remitterad motion, har Grefve Wrangel, T. H., i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående befrielse för Lofta, Gamleby och Törnesfalla församlingar i Linköpings Stift från utgörande af Socknegångsspanmål eller så kallad Skolmästare-skäppa till Rector och Collega Scholae i Westervik, yrkat: att, då vederbörande hemmansegare i nämnde församlingar varit, i följd af Rikets Ständers beslut vid 1834 och 1835 årens Riksdag, om upphörande af Djeknepenningar, berättigade att ifrån och med sistnämnde år tillgodonjuta befrielse från utgörande af den under namn af Socknegångs-spanmål eller Skolmästare-skäppa utgående afgift af alldeles enahanda beskaffenhet med Djeknepenningarne, ersättning af Statsmedlen måtte dem lemnäs, antingen i spanmål eller penningar efter hvarje års markegångspris, för hvad de oriktigt i flere år erlagt. Då anspråk på en sådan ersättning icke blifvit väckt af de ifrågavarande hemmansegarne och de, i fall deras rättighet dertill, enligt hvad motionären förmenat, skulle vara klar och ostridig, hafva sig öppet att göra densamma i laga ordning gällande, finner Utskottet ej skäl att till motionen tillstyrka bifall. Stockholm den 23 September 1844. Ank. till Exp. Utsk. den i3 Sept. kl. 6 e. ni. Utlåtande, i anledning af Friherre C. Hermelins motion om anslag till en förbättrad sjukvård vid Kongl. Krigs Academien, m. m. fU. Af) Från Ridderskapet och Adeln har Utskottet erhållit remiss å Friller - Stats-Utskottets Utlåtandej N:o 32. 7 re C.
Malmö Escaders eller Södra Commistariatets fö >8o8 och 1809 - » iz man Samma Commitzariats Förråds,räkning för 1509 , - z dike. Förwaltningens af Sjö,arenderne Hufwudbvk för iZo8 och 1329, , Z dito. ArmeenS Flottas Stockholms Esiadres räkning för ar 1803 , - , 6 dito. Dito Malmö och Strålsunds Escadres för arén 1828 och >829 - , z Lito. Armeens Flottas WarfsArtillerieoch Commifl-Kammare-räkningar för 1803, samt Hvf,Iaktwarfwets dito , 2 dito. örlogs »Flottans Huswudbok med tillhörande SkcppSräkningar för 1808 - 42 dito. Armeens Flottas särskilte bokför >828 — Finska A mcens Flottas rakningar för 1828 och 1829 tillika med särffilte Casta-räkningar wid Södra, Norra och Wästra Armeens Flottas Commisiariater för nämde är dito. Hwartörutan en ytterligare tillkommen del of Annccns Flottas räkenskaper funnits swarande emot - , , , 8^ mÄ Ägandes således 4:de Afdelningen tillsammci» 98 manaders arbete för en Ncvifor eller för ar ali beräkna a hela arbets,styrkan. För Deputerades i öfrigt aliggande wärfbai wa flere hinrer mött, hwaribland ej bör förtigas ol nödige Arbetsrum en längre tid saknats, samt a> rawn betjening för Deputerade icke blifwit tillföre ne påtänkt, men sedan runi erhållits inom det ti Kongl. Kammar, Ratten upplatne hus, samt c Se Den 25 April. 151 Secreterare som dageligen fört Deputerades Protokoll, blifwit konstituera!), äfwen som nödig
Till förstärkning af de fyra, i denna § sist nämnda, Utskott, då sådan nödig finnes, äf vensom till andra Utskott, än de i denna och nästföljande § omförmälda, skola ledamöter väljas till hälften utur hvar af Riksförsamlingens båda Kamrar. Yppas, antingen mellan båda Hamrarne inbördes, eller mellan Kammare och Utskott, skiljaktig mening om Grundlagens rätta tillämpning, då skola Stats-, Banco-, Lagoch Expeditions-U'tskotten, eller så många af elem, som i frågan ojäfviga äro, sammanträda och afgifva utlåtande, hvarvid sedan kommer att bero. § 66. Äskar Konungen af Riksförsamlingen ett serskildt r. f. §. 54. Utskott, alt med Honom öfverlägga om Ärenden, hvilka icke till §*35. 20 Constitulions-Utslcotlets Memorial, JYi 2. R. O. § 41. R. F. ?. 55. R. O. §. 27. moai. 1. Ny s Ny §. de i nästföregående § nämnda Utskotts befattning höra och Han pröfvar böra hemliga hallas, utnämne båda Hamrarne till ett sådant, hvar sina, Sex ledamöter. Detta Utskott åge icke makt att fatta beslut, utan endast att till Konungen afgifva yttranden öfver de mål, Konungen detsamma meddelar. Sekreterare och annan betjening i detta Utskott förordnas af Honungen. § 67. Stats-Rådets och Högsta Domstolens ledamöter, Justitie-Canzleren och Justitie-Ombudsmannen kunna ej i Utskott eller val till Utskott deltaga; ej heller någon, af hvilken Riksförsamlingen kan fordra redo och ansvar, inväljas i Utskott, eler redovisning för hans egna embets-åtgärder kan förekomma; börande för öfrigt och i allmänhet iagttagas, att Riksdagsman i mål, som personligen rör honom, väl må deltaga i öfverläggningen, men icke i beslutet. Omyndig Konungs Förmyndare må icke Riksdagsmannarätt utöfva, ej heller Stats-Rådets ledamöter, när de med Konungslig makt styra. § 68.
R:dr succesive i mån af behof skall upplagas i ändamål alt dermed betacka kostnaderna intill nästa riksdag för stambanorna och tjena lill låneunderstöd för enskilda företag i denna rigtning; och har motionären vidare föreslagit, dels ali obligationerna skulle ställas i sådana mindre valörer, ända till 4 00 l\:dr, att de blelve föremål för allmänhetens ”åtrå och behof”, dels alt obligationerna, som skulle tillhandahållas vid postkontoren, Landtränterierna och hos Kronofogdarne, borde löpa med 4 pro cents ränta och 4 procents amortering och försäljas med kapitalrabatt efter omständigheterna samt af Riksgälds-kontoret hållas i kurs genom dertill anvisade anslag, dels att af tullmedlen måtte anvisas erforderliga belopp för den årliga räntans och amorteringens bestridande, och dels att, ifall upplåningen till en början icke skulle motsvara jernvägs-styrelsens behof af penningar, särskildt anslag af tullmedlen eller annan Statsverkets tillgång måtte härtill anvisas; af Friherre Tersmeden; W. F., som (uti motion N:o 4 88) föreslagit, att vederbörande Utskott må erhålla uppdrag alt, i sammanhang med frågan om ett nytt jernvägslåri, taga under öfvervägande och föreslå de åtgärder, som böra och kunna vidtagas för att i utlandet befordra Svenska Statens kredit och böja priset å kurserande Svenska obligationer, i hvilket afseende motionären exempelvis hemställt, om ej utväg lunnes, att, utan för ust, före amorteringstidens slut inlösa de många serierna af Hypolheks-löreningarnes obligationer; — om ej förvaltningen af Rikets Ständers Rank, Riksgälds-kontoret och llypolheks-banken kunde i viss mån understödja hvarandras financiela bemödanden; — om ej kännedom angående Sveriges ekonomiska och financiela förhållanden kunde på utländsk ort befrämjas; — om ej hindren mot spridning af Svenska kreditpapper till andra länder med större kapitaltillgång kunde undanrödjas genom, bland annat, utverkadt medgifvande hos vederbörande af notering å de större Börserna utaf de Svenska obligationerna, samt StatsUtskottets Betänkande N:o 89.