Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
R:dr sk. rst. R:dr sk. rst. R:dr sk. rst. R:dr sk. rst. R:dr sk. rst. R:dr sk. [rst. R:dr sk. rst. Kronotionde. Afrad. Mantalspenningar. Gerningsören. Tionde och Räntor af Bruk och Bergverk samt andra Yerk och Inrättningar. R:dr sk. R:dr sk. rst. R:dr sk. rst. R:dr sk. rst. Arrendemedel. Kostnad för Rustning och Rotering. Klereci-Statens underhåll. Fattigförsörjning. Skjuts. Väghållning. Diverse afgifter, onera och allmänna besvär. Summa Statsbidrag. Summa. Pastorers. Kapellaners. Kyrkobetjenings. Summa. R:dr sk. rst. R:dr sk. rst. R:dr sk. rst. R:dr sk. rst. R:dr sk. rst. R:dr sk. rst. R:dr sk. rst. R:dr sk. rst. R:dr sk. rst. R:dr sk. rst. R:dr sk. rst. Tveta, Vista och Mo Härader Norra och Södra Vedbo d:o Östra Härad . Vestra d:o *. Östbo d:o . Vestbo d:o Husbehof s-så g q varnar. Norra och Södra Vedbo Härader Vestra Härad . Östbo d:o . Vestbo d:o . H usbehofs-mjö/q varnar. St ampar. Stångjernsverk. Norra och Södra Vedbo Härader Vestra Härad Östbo d:o Vestbo d:o . Tveta, Vista och Mo Härader Norra och Södra Vedbo d:o Östra Härad Vestra d:o Östbo d:o . ., . ■ . - Vestbo d:o Tveta, Vista och Mo Härader Norra och Södra Vedbo d:o Vestra Härad Östbo d:o Vestbo d:o Tveta, Vista och Mo Härader Tveta, Vista och Mo Härader . Norra och Södra Vedbo d:o Vestra Härad . Östbo d:o .
Jag hemställer vidare, om en sådan afvägning af ordalag ägt rum, som bör vara en gifven följd af den grannlagenhet, man är skyldig Konungamagten, då man tillåtit sig en mellanmening sådan som t. ex. den: ”så snart K, M:s dyrbara tid det medgifver.” Är väl sådant passande? — Men jag öfvergår till frågan om angelägenheten af det ifrågavar, nåd, svaret, Jag frågar; hvilka äro väl de ärender, hvilkas afgörande fördröjes genom uppskofvet? i83o års bankreglemente innehåller 184 sidor; och jag uppmanar hvar och en att visa, hvad deraf icke kan afgöras, förr än K. M:s svar ang:de myntenheten ankommer. Endast 3 punkter hafva sammanhang med nämnde fråga, och äfven utaf dessa endast en högst obetydlig del. Men har väl Utsk, verkligen varit så sysslolöst, eller behandlat öfriga ämnen med sådan skyndsamhet, att Utsk. nu kan äga rätt framkomma med klander för förment långsamhet hos sjelfva Regeringen? Jag hänvisar i detta afseende till Utskis betänk, under N:o ior, med anmälan om hvad 10ro ännu återstår för Utsk:s handläggning. Man finnér då, Den 5 Man f. m. att dertill hörer | eller närmare £ af hela bancoreglementet. — Jag kan likväl icke bedöma, huruvida det är Utsk:s mening att öfverlemna detta till Ständerna, då Utsk. synes hafva tagit för grundsats att till dem endast meddela sjelfva grunderna. Vidare: Hr Lefflers m. fl. motion, angrde förändrade reglementariska föreskrifter i afseende på stångjernsbelåningen för Götheborgs stad. Denna fråga har längre legat på Utsk:s bord, än myntenhetsfrågan hvilat hos K. M.— Vidare: ett förslag af mig, ang:de åtskilliga reglementariska stadganden i gemenskap med utgifningen af nya sedelmyntet från Banken.
Bland de ärenden, som skulle tillhöra Embets-chefen att allena afgöra, förekomma uppgörandet af underdåniga förslag till besättande af lediga ledamots-, kamererareoch sekreterare-befattningar, samt tillsättning af öfriga tjenster inom embetet, äfvensom beviljandet af transport till och från dylika sysslor. Denna förslagsoch tillsättnings-rätt tillkommer dock i sjelfva verket endast Generalintendenten, emedan General-fälttygmästareoch General-ingeniörs-embetena skulle gemensamt ega en civil-ledamot, ett Kansli och ett Kammar-kontor; i följd hvaraf förslags uppgörande till sekreterareoch kamererare-tjensterna vid dessa embeten, likasom för öfriga dithörande tjensters återbesättande, embetena måste sammanträda, och frågans afgörande, enligt Komitéens eget förslag, blifva beroende på omröstning. Samma förhållande kommer äfven att ega rum vid uppgörande af förslag till civil-ledamots-embetes tilleller återbesättande, så framt ej Generalfälttygmästaren och Chefen för Ingeniör-korpsen kunna om en person åsämjas, helst det icke synes lämpligt, att en adjungerad civil-ledamot skall föredraga eller deltaga i ett så beskaffadt ärende. Frågor om befordran eller transport till tjenster inom Advokatfiskals-, Kassaoch Hufvudboks-kontoren, hvilka äro gemensamma för Krigsförvaltningens alla tre embeten, skulle naturligtvis in pleno behandlas och således bero af omröstning; — hvarigenom uppstår skiljaktighet i formen för befordringsmålens behandling. Att frågor om ansvar för fel och försummelser i embetets tjenst skulle af Embets-chefen allena afgöras, synes icke heller kunna tillämpas på tjenstemän inom General-fälttygmästareoch General-ingeniörs-embetena eller de 3 gemensamma Kontoren.
Vid ofvananmärkta förhållande med nuvarande afkastningen utaf Löfås silfververk, hafva Rikets Ständer ansett nödigt att förskaffa sig upplysning om grufvans tillstånd under en förfluten tid, i hvilket afseende hufvudsakligen förekommit: att Rikets Ständer redan vid 1815 och 1818 årens Riksdagar beslutat, att Löfås silfververk, i anseende till dervarande silfver* tillverknings nästan fullkomliga upphörande, borde nedläggas samt de detsamma förunnade förläningar, friheter och förmoner indragas till kronan, ehuru denna åtgärd sedermera icke kommit till verkställighet, enär Kongl. Maj:ls Högsta Domstol, medelst Utslag den 19 December 1820, förklarat silfververkels innehafvare icke kunna anses, efter lag, de lill verkets drift upplåtna förläningar och förmoner hafva förverkat; att Rikets Ständer, derefter, med afseende derå, att
Det är fullkomligen bevist, att den häruti uppstådde brist på intet sätt kan tillvitas hvarken Bolaget, Arbetets förande eller felaktiga förslager och beräkningar , utan den är vållad endast af brottslingars åtgärd, hvilka uti sitt fall dragit med sig Sveriges allmänna Credit-Systeme, 174 Den 9 Februarii. hvilka kuniiat sätta sjelfva Bänquen med all siri soliditet i förlägenhet , om ej serskildta Författningar skyddade den, oell hvilken oväntade händelse, genom Canal Discontens förlägen* het, omintetgjordt en del af det bidrag, sorti iSt) års Lagstiftning fann böra lemnäs till företagets utförande. Allt är i öfrigt uti sitt förra ordendiga skick, att skrida tili fortsättning, sedan Actie ägame åter erbjuda sig fortfara, på redan en gång föreskrifva vis, om Lag* stiftningen finnér för godt att bibehålla dem vid en gång förunnadt bidrag eiler full ersättning derföre, att genom temporaira åtgärder, hvarpå i det hela bör bli ringa, kanske alldeles ingen förlust, sätta Verket i stånd att afhjelpa den iråkade förlägenheten, på ett sätt, som hvarje upplyst man, antingen han ät serskildt iilteressetad deruti eiler icke, äidrig anrät kan än föredraga dert påstådda Banqueroutten, hvars alla olägenheter för både Borgenärer och Gäldenärer aro för väl kände, att har behöfva utredas. Det enda nya , jag Vågar säga, på billighet äfvensom på klokhet grundade förslag är , att Actie Ägarne måtte försäkras Om en Ränta för gjorde uppoffringar, under den, hvilken Capätalisten öfver allt erhållet. Kan detta hopp sä gaS öfverdrifvet för en anläggning af detta värde, af denna vigt, som till största delen redan utförd, starkt skrider till sin fullbordare då 12 proCent gafs dem i hundrade år, som 1740 iemnade medel till företag, hvilket totalt misslyckades? Under farhåga för möjligheten, att utfinna tillräckehga tillgångar har man satt Arbetets indragning och långsamma Den g Felniarn. gång, till och med fortsättning, endast på eli sida i fråga.
Just delta exempel visar att i samma bo har, efter gamla lagen, kunnat komma ifråga ali tillämpa 2:ne särskildte stadgar om giftorätt. Om den, som gjorde konkurs, var en handlande, som hodde i stad, så njöt hans maka vid konkurstillståndet giftorätt efter stadsrätt. Flyttade han sedan ut på landet, så erhöll hon, vid mannens frånfälle eller boets upplösning, giftorätt endast efter landsrätt. Denna omständighet att 2:ne olika lagar, ronde giftorätten, kunde komma att i ett och samma ho äga tillämpning, synes mig vara det bestämdaste bevis pä att giftorätten enligt 1734 års lag icke är orubblig eller ovillkorligen bestämdes af de förhållanden, som vid äktenskapets ingående ägde rum. Till ledning för skiftesmän på landet har Hr Åkerman ansett den föreslagna förklaringen nödvändig. Den förklaring, jag deremot för dem anser nödig, ligger just deruti, att detta betänk, afslås, emedan deraf följer den förklaring, att lagen skall gälla för alla utan åtskillnad, hvilken blir den förklaring som kommer alt leda till den enklaste och för alla lättfattligaste lagtolkning. Hr Åkerman har förundrat sig deröfver att jag, såsom en af dem, hvilka vid förra riksdagen motsatte mig förändringen i arfsoch giftorättslagarne, det oaktadt nu motsatt mig detta betänk. Deruti torde Hi' Åkerman kunna finna ett bevis derpå, alt jag icke är lill den grad bunden vid eller älskare utaf mina enskildta åsigter att jag för att göra dem, om äfven aldrig så ofullkomligt och oredigt, dock åtminstone i någon mån gällande, låter afhålla mig frän alt förorda hvad jag anser vara statens sannskyldiga fördel och nytta. Jag förnyar min anhållan om afslag på Utsk;s betänk. Frih. Cederström, Claes Rud.: LagUtsk:s förevar, betänk. är i min tanka af ett särdeles lärorikt innehåll och bör leda till betraktande af åtskilliga icke ovigliga förhållanden. Vi hafva, lill att börja med, af detta Utsk;s betänk, funnit, att en mängd 2 H, 24 370 Den 9 Februari f. m. motionärer hos R.
Äfvenledes vill Kongl. Maj:t, under åberopande af hvad berörde protokoll vidare innehåller, härmed föreslå, att de för Hunna qvarndam, kungsladan vid Rankhyttan och Ornäs loftsbyggning anvisade anslag, af indeldta räntor till kronovärdi af 13 rdr 37 sk. med markegångsvärde af 98 rdr 19 sk. samt anslaget till kungsladan vid Isala af 30 kappar kronotionde, beräknade till ett värde af 5 rdr 30 sk., må försvinna, emot det att af anslaget till underhåll af kronans hus och byggnader i landsorten till vederbörande kontant utbetalas de derför belöpande ersättningar: börande för sådant ändamål nyssnämnde anslag ökas i kontant med rdr 98: 32. — Genom förutnämnde förändringar skulle anslagen till byggnader och reparationer komma att utgöra: för Stockholm rdr 32,000: — —- och för landsorterne „ 40,233: 16. — hvaremot de båda anslagen för magasinsbyggnader äfvensom de å anslaget till byggnader i landsorterne nu uppförde indelte räntor af spannmål, i värde beräknade till 456 rdr 16 sk. borde uteslutas. 10:o. Anslaget till remisslage. 1 följd af hvad, i sammanhang med frågan om Stats-kontorets organisation, blifvit här ofvan framstäldt, angående upptagande å nämnde embets-verks stat af Transport Rdr 25,695: 16. — 70 Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. om Statsverk. 1850. Transport Rdr 125,695: 16. — ersättning för Kongl. Räntemästarnes remisslage, skulle särskilt anslag derför ej vidare erfordras, och således anslaget till remisslage med motsvarande belopp förminskas; men då, oaktadt denna utgift i medeltal utgjort 2,795 rdr, nämnde förslagsanslag för detta ändamål blott upptagit 1,500 rdr, kan endast sistberörde belopp derifrån afdragas; hvarigenom anslaget, skulle komma att till 2,000 rdr nedsättas. lito. Anslaget till skrifmaterialier ock expenser, samt ved och ljus.
En täckt trappgång leder genom hvalf i blått och guld till ett vackert galleri med gröna bladslingor på gul grund. Det skulle nästan kunna kallas behagfullt spökaktigt. Du måste slå dig för pannan och utbrista: Vid den helige Vladimir! Detta är modern fransk symbolism i gammal rysk fårskinnspäls! – Förstörd genom eld återbyggdes kyrkan 1554 under Ivan den förskräcklige. Bakom dig öfver ingången är en svartnad yta, från hvilken först småningom efter långt betraktande ett öga begynner framblicka och slutligen ännu ett, till dess där skönjas dragen af ett dystert och strängt Kristushufvud. Galleriet viker åt vänster och blir med ens grönt. Slutligen träder du in i själfva kyrkan, som är gulaktig och öfversållad med målningar af plantor och vidunder, grekiska filosofer och ryska helgon. Golfvet är af jaspis, och på ikonostasens guldplåtar synas ännu märkena sedan 1812 efter fransmännens bräckjärn. I skumrasket bakom pelarna befinner sig den trånga nisch, hvilken Ivan den förskräcklige under gudstjänsten begagnade till sittplats. Utanför galleriet visas kammaren, där han nödgades förrätta sin andakt, sedan prästerna, uppbragta öfver ett af hans blodsdåd, vägrat honom tillträde till själfva kyrkan. Sagorna om hans rysligheter öfverrösta berättelserna om de andra tsarerna. Han förefaller sammanvuxen med alla dessa hemskt fantastiska gångar och hvalf, deras förkroppsligade själ, en fantom, som än i dag lefver där inne och sitter hopkrupen i den mörkaste smygen. Han bemäktigar sig hela din inbillning och du tycker att han, krokig, i skarlakansröd kaftan och slamrande, turkosbesatta stöflar, går framför dig som en förevisande väktare. Det är blott några steg till den kyrka, där han fick sitt hvilorum sida vid sida med den son, som han dräpte med ett käppslag på hjässan. Tsar Peters efterföljare ligga i Petersburg bland silfverkransar och lefvande växter, och på de sista tsarernas grafvar brinna små lampor i form af kronor. I grafkyrkan på Kreml råder skymning.
Äfvenledes lära Rikets Ständer, i anledning af hvad uti Kongl. Maj:t Nådiga Proposition är vordet ^ttradt, finna nödigt förklara, att det beslut, som nu varder fattadt, icke föranleder någon rubbning af hittills i Nåder meddelade föreskrifter, i afseende på bildandet af en grundfond för Sockneoch District-magazin inom Westeroch Norrbottens Län, hvilket blifvit stadgadt, såsom vilkor för den förut beviljade eftergift af en del utaf Stats-Verkets undsättningsfordringar inom nämnde Län. Stockholm den 7 September 1840. Arik. till Exp. Utsk. den 8 Sept.j kl. 1 e. m. Utlåtandej i anledning af väckt motion om utfärdande af förnyad Instruction för Rikets Ständers Revisorer j i hvad som rörer deras befattning med Stats-Verket. (I. A.) Genom remiss från Ridderskapet och Adeln, har Stats-Utskottet fått eBih. till R. St. Fröt. 1S40. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 20 Haft. 1 IO Stals-Utskoltels Utlåtande j N;o 3io. mottaga ett af Hen Grefve Anckarsvärd j, Carl Henricj hos bemälde Riksstånd afgifvet memorial, deruti, under anförande, att det i flere afseenden visat sig, att den granskning, sorn Rikets Ständers Revisorer, enligt 68 §.
Sammanjemknings-förslag 999999 Löningssätt, om förändradt för Domare , , , , , Lösdrifveri, om ändringar i författningarne derom Lösen; se Expeditions-löseu, Taxa. A 40 a. a. i 41 b. »• 41 i. U 40 V 41 b. V 40 a. a. V 40 PresteStåndet. BorgareStåndet. b. V 40 b, v 40 t. V 41 b. V 41 b. v 41 b. i 41 b. Y41 b. V 40 b. V 41 b. V 40 å. Magasins-/ondens räkenskaper; se Anmälan 79. Magasins-förvaltare, se Anmälan 147. Magazins-emkostnader och transport-förluster för Stats-Verkets spanmål ; se Anmälan 73. Magazins-ärenden, om upphörande af RevisionsContoiret för dess utredning; se Anmälan 148. Magistrat, om rättighet att upptaga och handlägga lagsökningsoch utmätningsmål mot deni; som lyda under Stadens jurisdiction , , , , , , Magistralspersoner, arfvode till riem för förrättningar för Kronans räkning och Borgare, tractameute till dem vid syner, m. m. , , , Makar, angående behandling af frågor om oenighet dem emellan ,,>>>>>>>> >>>>>>, Malmö, Fångpredikantens vid Correclions-iurättningen aflöning; se Hufvud-'! itel 8:de, sid. 2. Fattig-arbets-inrättning, om öfverlätanrie dertill af Kronans rätt till ett i Malmö fallet dana-arf ,,,,,, „ hamns upprensning; se Anslag lor en gång, g) hamnbyggnad, lån dertill ’ Låne-Contoir; se Låne-Contoiren, Löner.
Under innevarande Riksdag hafva 750, aa Expeditions-Utskottets Memorial N.o 4?. a. eller de för Riks-Ståndens Led a möter bestämda exemplar, blifvit falsade oell häftade före utdelningen. Detta har väl dervid förorsakat i, 2 lill och nied 3 dagars uppehåll, allt efter som häftet innehållit flera eller färre ark; men då det är enda sättet för att, vid utdelningen , kunna åvägabringa ordning, lärer denna utväg böra antagas äfven till begagnande vid kommande Riksdagar, då antalet exemplar, som på sådant sätt skall apteras, äfven kunde för hvarje Riksdag serskildt varda bestämdt. b) Upplagans a flemnande från Tryckeriet. Dermed har, under innevarande Riksdag, förfarits sålunda, att det för hvarje Stånd bestämda antal exemplar, efter, genom Boktryckarens försorg, föregången falsning och häftning, först direcfe aflemnats till Ståndets Cancellie, emotderslädes erhållet qvitto, och har, hvad derefter utaf upplagan återstått, eller 45o exemplar, till RiksgäldsContoiret, äfven emot qvitto, efter hand blifvit aflemnadt. För att för framtiden vinna så val mera enhet äfven i denna del , sorn ock en tillförlitligare controll derå, att exemplaren varda så tidigt som vederbör från Tryckeriet aflemnade, föreslås nu, att hela upplagan vid kommande Riksdagar aflemnas till Expeditions-Utskottets Memorial N.o 4-22. a3 Expeditions-Utskottet emot qvitto, som utgifves genom den persons försorg, hvilken fått. sig uppdraget det närmare inseendet öfver tryckningen; dock så, att först alltid afgifves, behörigen häftadt och falsadt, hvad af upplagan blifvit bestämdt för Riks-Ståndens behof, och derefter återstoden i exemplar, c) Utdelningen till hvarje Riksstånd af de för detsamma fastställda antal exemplar. Denna utdelning bör Expeditions-Utskottet låta utan uppehåll verkställa så snart exemplaren blifvit från Tryckeriet aflemnade.
Visserligen skulle denna rättighet blifva förenad med skyldigheten för den vinnande, att, i händelse han sedermera tappade saken, återbära de medel han sålunda fått lyfta, med ränta derå, och att för en sådan återbäring ställa borgen; men då den andra parten, som sluteligen får rätt, härigenom ingalunda kan anses godtgjord för alla de olägenheter, kostnader och förluster, som ett sådant uttagande på förhand af det omtvistade alltid måste medföra, har jag för min del åtminstone ansett betänkligt att antaga en dylik förändring i vårt rättegångssystem. Jag vet väl, att nämnde princip blifvit af Högsta Domlolen godkänd, och att dess ledamöter temligen enhälligt uttryckt sin mening derom, vid granskningen af Lagcomite'ens förslag lill ny civillag. Men denna comité', hvilken man i sanning icke kan förebrå alltför mycken betänksamhet i fråga om införande af nyheter i vårt lagväsende, har likväl för sin del 6 H. 69 546 Den 28 Januari. ansett det nödigt alt i denna del förblifva vid det gamla, och det torde således åtminstone fordras en noggrann pröfning, innan inan tilltror sig att afgöra, hvilkendera af dessa olika åsigter är att föredraga. Detta är otvifvelaktigt den vigtigaste principfrågan, som förekommer i Frih. Stjernstedls förslag. Men här förekommer också en annan, den nemi. huruvida det verkligen kan vara skäl, att, på sätt förslaget innehåller, borttaga alla den närvarande lagens stadganden ang:de summa appellaLi 1 is, isynnerhet så länge man icke är betänkt på att i sammanhang härmed utvidga hofrätterna till den förökade arbetsstyrka, som en sådan förändring oundgängligen skulle påkalla. Efter de upplysningar, som i Just.-Statsministerns statistiska tabeller innefattas, finner man, på sätt en föregule talare redan anfört, alt utaf de något mer än 3000 mål, som fullföljdes vid lagmansrälterne under år 1841, stannade der 277 mål, i följd af stadgandet rörde summa appellabilis.
495 liera särskildta år blifvit från enä till andra riket inoch utförde, skulle det finnäs, titan allt tvifvelsmål, att Sveriges till fördel för Norrige redan gjorde modificationer af handelssjöfartsoch tullförfattningar äro af vida större vigt för Norrska sjöfarten, än de förmåner, som Sverige, i egenskap af privilegierad nation, åtnjuter i Norrige; och har CommetceCollegium af , sådane anledningar ansett sig icke kunna i Underdånighet tillstyrka, att Norrska regeringens ofvanberörde förslag må i Nåder bifallas. Då Utskottet tagit 1 öfvervägande, hvad sålunda förekommit, har Utskottet trott sig kunna sammanföra de af CommerceGollegium andragne skäl, dels till fruktan för täflan emellan Svenska Och Norrska skeppsrederierna, dels till önskan, att bibehålla 1724 års Productplacat orubbadt, dels ock till den förmodan, att Sverige, i afseende på dess och Norriges inbördes handel och sjöfart, redan gjort större uppoffringar än sistnämnde rike. Men dessa betänkligheter kan Utskottet för sin del icke godkänna, eller för gilltigé antaga, och anser sig nu böra anföra orsakerna dertill. De förluster, som möjeligen för det närvarande kunde tillskyndas Svenska han* deln, sjöfarten och skeppsrederierna, om Norrska skepp behandlades i Svenska hamDarne såsom inländska, synas Utskottet i c - 4^0 Best)» och Ékortt Utsht BetänhaftdsH. ke böra tillekrifvas bevilijandet af en dylik rättighet»
Derjemte har för Utskottet blifvit uppgifvet, att äfven uti andra offentliga boksamlingar inom hufvudstaden skola linnas dupplett-exemplar Stats-Utskotlets Utlåtande, N:o 220. 3 af sådana handlingar, hvaraf besagde arkiv bör bestå, och hvilka exemplar mot ingen eller ringa uppoffring för det allmänna torde kunna för arkivets räkning erhållas. Likaledes förmodar Utskottet, att dupplett-exemplar af åtskilliga för samma arkiv behöfliga tryckta protokoll och handlingar för de äldre riksdagarna skola vara att tillgå inom Riks-ståndens serskilda arkiver, äfvensom i Rikets Ständers Rank. För öfrigt och på det äfven sådana handlingar, sorn böra för detta arkiv anskaffas, men icke kunna från andra samlingar erhållas, måtte, då tillfälle sig dertill erbjuder, genom inköp arkivet tillegnas, synes härför erforderliga medel böra af Rikets Ständer anslås. Då Utskottet anser sig för närvarande hvarken böra eller konna bestämma de serskilda handlingar, hvaraf arkivet-skulle komma att utgöras, följer häraf naturligtvis, att Utskottet än mindre kan meddela någon bestämd uppgift å det belopp, som för besagde inköp kommer att erfordras. Men Utskottet föreställer sig, att en summa af 1000 r:dr b:ko bör blifva fullt tillräcklig, ej allenast för dylika under tiden intill slutet al nästa riksdag ifrågakommande bok-inköp, utan äfven för de öfriga utgifter, som för arkivets bildande och förökande under samma tid kunna förefalla. Beträffande lokalen och inredningskostnaden för det föreslagna arkivet samt detsammas vårdande m. m., så får Utskottet hänvisa till hvad Utskottets här nedan gjorda framställningar i dessa hänseenden innehålla.
S. D. Föredrogs Bevill/ii/igs-Utskottets memorial, N:o 1, med anhållan, all Utskottet måtte tillåtas, utöfver den, jemnlikt Riksdags-Ordningen, af Utskottet redan tillsatta Canzlibeljening, antaga en Canzlist, med åtnjutande at arfvode från och med den 12 dennes, då hans tjenstgöring börjat: Bifölls. S. D. Föredrogs ånyo Expeditions-Utskotlets memorial, N:o 3, rörande ifrågaställd prenumeration å Bihanget till Riks-Slåndens prolocoll samt föreslagna villkor dervid: Bifölls. S. D. Föredrogs ånyo Yällofl. B agare-Ståndets den 10 dennes bordlagda inbjudning till Med-Stånden alt förena sig i Borgare-Slandets fattade beslut, att Lördagen den 24 dennes må företagas val till ledamöter i den i 64 § Riksdags-Ordningen föreskrifna Nämnd, som eger att döma, huruvida Högste Domstolens samtlige ledamöter gjort sig (betjente alt i deras vigtiga kall bibehållas, eller om vissa af dem kunna anses böra från utöfniugeri af Konungens domsrätt skiljas: Ståndet förklarade, att det ansåg sig förhindradt ifrågavarande inbjudning antaga. S. D. Föredrogs ånyo Conlracts-prosten Sandbergs motion, att Bevillningen efter Usta artikeln, eller den personliga skyddsafgilten till Statsverket, ytterligare nedsättes åtminstone till hälften, men dock utgår till det vid sista Riksdag bestämda belopp, hvilket debiteras och uppbäres såsom hittills, men ålerlemnas till församlingarnes skolstyrelser, för att användas till folkundervisningens ändamålsenligare ordnande. Remit - P: 'ot.-Utdrag, deri 14 Augusti 1$44- 41 Remitterades till Bevillnings-Utskottet jemte de i anledning af motionen i Ståndet afgifne yttranden. S. D. Föredrogs Prosten T hudens motion, att Bolins Län måtte lå utgöra ett serskildt