Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
d-9 simar deraf arr den a nyo infordrades genom Kongl, Brefwet den Zi Augusti 1779. Huru dct sedermera tillgält med ransecingen af Earlswärds Fästning pä Gottland och der warande necr och mindre dugelige sörrädcrö ffingrailde, hörer ej till förewarande staga, och har sä aldeles tillkommit af en Mjlikaire Conseilles hemliga åtgärder; att det ej lönar mödan gista sig fram i den wägen: Men i an, ledning af hwod nu uplyst bliswit, och dä ester d/t sist fattade bcsiurck hela detta ärende kommer, att i nn« derdänighet öswcrlämnas till Kongl. Maj:t. hwadan älerremittering af Utskottets betänkande ej äger runi, kunde ester min tanka ej stada, vin den afgäcuke expeditionen sä inrättades, akt Veste redan gifne förordnanden, som genom tiden lätteligen kunnat koni ma i glömska deri äberopades; Hwilket dock underkastas Högwälborne Herr Grefwen och Landt-Marstalkens samt Högloft. Ridderstapct och Adelns godtfinnande, och bwarom de andre Riks,Ständen dä böra fä underrättelse. Herr von kksussvolst, Larl 6usrgk kern bo lä. De ätstillige af den wärde Ledamoten Herr Krigs-Rädct Umicks nu anförde Konunga-Dres tror jag i afseende pä denna stägn nu mera för ingen del kunna äderopas. Ester 1772 ärS Regerings-Forin agde Konungen en hel annan magt än nu, i sölje hwaraf alla stadgar och förordningar, hwilka af Konungen i stöd af den samma blifwit utgifne, enligt ruin öfwertygelse, ej synas mig hir kunna lampas, sä att Gottland nu skulle kunna äläggas en Conscriprion, när densamma ej i de öfrige Rikets Provincer kan m, förås.
Utdrag af Prokocollek, hältet hos BondeStändet den 6 September iZoy. S. D. Pä sätt Banco.Utskotlets afgifne sär. flilte Protocolls-Utdrag under den 22 ststledne Augusti utvisar, har detta Utskott i anledning af dit remitterade Memorialer stg utlätit: 1:0 Att den ansökan hvarmed Fullmägtigen för Arboga Stad inkommit, om urrdfäcnde af ett Län pä Tre Tusende Riksdaler Specie till förbättrande af Stadens publique Bygnader, för det närwarande ej kunde till bifall understödjas. 2:0 Att Utskottet ej eller kunde tilstyrka hwad Götheborgs Stads Riksdags-Fullmägtigc andragit, rötande förflvttning till Banque» eller fortfarande af det Län Den 19 September. -;85 Län stork 222,222 R:dr. Banco, som berörde Stad efter den derstädes timade eldswäda i RikSgäldS-Contoirct sätt uptaga. Z:o Att ehuru ömmande omständighcterne äa kunna befinnas, har Utskottet likwäl med afseende S DanquenS för Rikets uprätthällande oumgängclige biträden ej ansett sig kunna bifalla, hwad Uddewalla Stads Riksdags-Fullmägtig begärt, eller att till äter» upfdrande af Stadens afbrände' publique Byggnader, erhälla ett Banco-Län af 25,220 R:dr. Att i anseende till Jern-BergslagernrS !räkade, och än fortfarande svära belägenhet, dels genom saknad af nödigt förlag till samma närings bedrifwanbe, och dels genom bristande afsättning, har Utskottet vid öfwerwägande af Riksdags-Fullmägtigens frän Nora Stad gjorde anhällan, om Banco-LänS beviljande pä Tackjern, till Riksens Ständers ompröfning hemstält, om icke vid den tid dä Banqucns omständigheter medgifva, verkställighet af den utläning som vid 1822» ärs
Majit i underdånighet anhållit, att enär omförmälda lidande, hvaraf hans förmåga att fullgöra det med Kameral-Departementschefs-befattningen i Fångvårds-styrelsen Expeditions-Utskottets Förslag till anderd. Skrifvelse, N:o 186. 11 förbundna ansträngande arbete under sednare åren förminskats, numera lemnade föga förhoppning att kunna afhjelpas, så länge den dertill i synnerhet verkande orsaken, ögonens öfveransträngning, fortfore, E. K. Maj:t måtte täckas genom nådig framställning till Rikets Ständer bereda sökanden å allmänna indragnings-staten enahanda pensionsrätt, som tillkomme embetsman i allmänhet vid 65 års ålder, derest han, som den 18 September 1862 uppnått 60 lefnadsår, blefve af fortfarande sjuklighet nödsakad att från nämnda befattning begära entledigande. Jemlikt företedd tjensteförteckning hade Kruskopf, som den 8 Februari 1826 inträdt i Statens tjenst, blifvit den 13 Juni 1844 befordrad till Notarie och Revisor i Krigs-kollegium, samt den 3 September 1845 erhållit nådigt förordnande såsom extra Kameral-ledamot i Styrelsen, och den 30 Oktober samma år medelst Konstitutorial till Kameral-ledamot derstädes förordnats, hvarefter han fortfarande qvarstått uti sin tjenst hos Krigs-kollegium, den han dock, i följd af gällande föreskrifter, icke under tiden utöfvat.
Landshöfdingen Friherre Fock, så är frågan derom, genom Preste-, Borgareoch Bonde-Ståndens bifall till Utskottets förslag, afgjord. 27:0 Med anledning af Kongl. Maj:ts aflåtna Nådiga Proposition om beviljande af någon fortfarande vedergällning åt de 3:ne arbetande Ledamöterne i f. d. Lag-Comiteen, Herrar Commerce-Rådet Zenius, Förste Expeditions-Secreteraren Richert och Advocat-Fiscalen Staaf, hade Utskottet i Betänkandet N:o 89 tillstyrkt, att desse Ledamöter under deras återstående lifstid må från detta års börian hvardera få åtnjuta ett årligt arfvode af 833 R:dr 16 sk., oberoende utaf den löne-inkomst de i öfrigt* uti Statens tjenst kunna ega eller erhålla. Och har detta tillstyrkande blifvit godkändt af Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden, dock med tillägg af Borgare-Ståndet, att, i händelse de omnämnde 3:ne Ledamöterne af f. d. Lag-Comiteen komme att inträda i activ befattning i och för Lag-Verket, de, så länge sådant fortfar, böra uppbära enahanda arfvoden, såsom hittils, hvar emedlertid pensioner icke ega rum. Ridd. och Adeln har, jemte summans ökande från 833 R:dr 16 sk. till 1000 R:dr, tillika bestämt, att för det fall, ått Kongl. Maj:t skulle finna för godt än vidare begagna de omnämnde 3:ne Ledamöterne af f. d. Lag-Comite'en vid det njm Lag-Verket, de, så länge sådant fortfar, böra uppbära enahanda arfvoden, som hittills, hvaremedlertid pensionerne icke ega rum.
Då Ständerna vid sista Riksdagen beslöto en anhållan om ändring i KammarRättens Instruction, och nu äfven få samma ämne under öfverläggning, måste jag bestrida, att nu isoleradt besluta den ifrågavarande skrifvelsen. Dessutom tror jag det ej vara riktigt, att framkomma med en enskild framställning derom. Grefve Horn: Jag fruktar ej att bryta emot qo §. RegeringsFormen, då jag i denna fråga alldeles instämmer med Herr Ribbing. Lika med honom bär jag äfven varit i tillfälle i KammarRätten inhämta, det åtskillige KrigsCollegii fonder blifvit sammanblandade med PassevolanceCassan, och att anmärkningar deremot blifvit utfärdade. Det är ej eller obekant, hvarföre desse anmärkningar blifvit nedlagde; och tror jag man kan skylla ConstitulionsUtsköttets tystnad derföre, att ej andré åtgärder, än dem Herr Rib 5j Hi 18* 276 Den 18 J a n u a r i i f. m. bing föreslagit, blifvit under denna Riksdag vidtagne. Herr Ribbing: Det kan ej annat än på det högsta förundra mig, att Herr af Billbergh, sorn. äger inflytelse på anmärkningars utfärdande, motsätter sig att de medföra verkan. Här är ej fråga om Statsrevisionen, ty den har hitintills ej haft med PassevolanceCassan att göra. Då Herr af Billbergh erkänner, att det varit på facta, som jag stödt mitt förslag, och jag tillika bär framlagt några af dessa facta, tror jag det ej vara skäl att låta mitt förslag förfalla. Antingen måste en anmärkning, väckt emot en redovisande, vara af den beskaffenhet att den bör förfalla, eller också bör den fullföljas, till nytta ej blott för det Verk, som gjort den, utan äfven för Staten; Revisionen måtte för öfrigt hafva skedt af hvem som helst.
Bko; men nu har KammarR:n föreslagit en löneinkomst för Adv.Fiskalen och Kanslisten af 4,100 Rdr, hvadan Ådv.FiskalsKont. sålunda af sin ordinarie inkomst fått släppa till 8 Rdr 44 sk., utom den sjettedel af aktorats-arfvodet, som förut tillkommit detsamma. Det är på sådant sätt, som detta kont. blifvit belnandladt. Att F’öredragandcn icke gjort någon förändring deruti, förvånar mig ingalunda af skäl, dem jag tillförene anfört. Det enda han kunnat göra, naturligtvis till följd af den allmänna tillökningen i lönerna, har varit, att han föreslagit Adv.Fiskalens lön till 3,000 Rdr i stället för 2,600, som KammarR:n föreslagit. Måhända skulle det kunna tillåtas mig att görn den vördsamma erinran, att en jemförelse här kunnat ega rum emellan KammarR:ns och KammarColhii Adv.Fiskal, och att det således ligger en slags obillighet deruti att det förra verkets Adv.Fiskal blifvit försedd med 500 Rdrs mindre 201 Den 21 Oktober f. m. inkomst än det sednare verkets. Jag vet väl, att man svarar mig, att Kammarllms Adv.Fiskal i sina aktorats arfvoden eger en tillgång, som den andre icke kan räkna sig tillgodo. Men jag hemställer likväl, om det är lämpligt, eller ens bort ega rum, att anse Sveriges upbördsmannakorps vara så qvalificerad, att man med visshet kan och bör antaga att balanser årligen skola inträffa, hvilka till fördel för Adv.Fiskalen gifva en inkomst af 500 Rdr. Detta är, enl. mitt förmenande, ett sätt att betrakta Adv.Fiskalens inkomster, som icke tyckes stå tillsammans med det förtroende man bör hysa till tjenstemän, hvilka Regeringen sjelf tillsätter; och det ser verkligen ut som om man ville stämpla dem derhän, att de årligen skola skatta till Adv.Fiskalen, i stället för att jag föreställt mig, att man borde betrakta upbörds-balanser såsom sällsynta tillfälligheter, hvilket också är händelsen.
Likaså torde den i förhållande till varuvärdet alltför höga tullsats, sorn nu är bestämd för Såpa, skäligen kunna nedjemkas till 1 öre per skålpund. Införselsafgiften för Säckar, nya, tomma, bestämmes enligt nu gällande taxa efter den för väfnaden, med 10 procent förhöjning; men då behofvet af dessa artiklar är i ständigt stigande och afgiften för det å dem nedlagda enkla sömnadsarbete synes alltför hög, hemställer Utskottet, att tilläggsafgiften måtte nedsättas till hälften eller 5 procent. I afseende på förtullningen af Tafvelramar i allmänhet är visserligen redan stadgadt, att desamma böra förtulla? lika med det ämne, arbetadt, hvaraf de hufvudsakligen bestå, utan afdrag i vigten för taflan, derå anbragt glas m. m.; men då en närmare bestämmelse rörande tullbehandlingen af tafvelramar för fotografier funnits vara behöflig, hemställer Utskottet, i enlighet med KommerskoHegdi och General-Tullstyrelsens förslag, att under hufvudrubriken »Tafvelramar» må tilläggas: »för fotografier, af papp, ensamt eller med sammanbindning af glas; se papparbeten, olackerade, af bronseradt papp; se papparbeten, lackerade.» Derjemte hemställer Utskottet, i enlighet med Kommers-kollegii och General-Tullstyrelsens förslag, Bih. lill K. St. S Sami. 1 Afd. 6 Iläfl. 7 Sprutor, brand-. Spännhals dukar. Supa. Säckar. Tafvelramar Tagel surrogat. 50 Bcvillnings-Utskoltcts Betänkande N:o S, Tandpulver. Tobak. Tran. Tråd. Strängar. samt att tagelsurrogot eller s. k. artificiell tagel samt till sloppningsmaterial preparerad mossa, hvilket användes till samma ändamål som »gräs, färgadt, trensadt eller upprispadt», måtte, på sätt bifogadeförslag utvisar, i taxan införas; att Tandpulver likaledes måtte i taxan uppföras med hänvisning till sista rubriken i införselstarifen.
Om Kongl. Majrt i Nåder gillade Inrättningen af en sådan Schola, och Riksens Högloft. Ständer, till denna Inrättning, ville upplåta någon Kungsgård, Drottningholms hemman, eller annan Kronans lägenhet, som hittills varit under Arrende utlemnad, kunde Konungens Befallningshafvande i Stockholms Län erhålla Nådig befallning, att uppvisa en sådan som kan vara tjenlig och tillika snart ledig. Stället bor hafva i5o å 160 Tunneland odlad och odlingsbar jord, utom betesmark och skog, så alt derpå i stort kan etableras åtskilligc ci rcul a t i o ns-m e tli oder med Foder och Rotväxter. Om möjligt vore borde en Lagen - Betankanden. 4% het sökas, som medgåfve anläggning af Tegelbruk och Vattenverk. Trädgard och åtminstone något egne jordfäste arbetare borde äfven vid denna Egendom finnas. 2 §. Till Elever i detta Institut, antagas Ynglingar af minst 16 års ålder, hvilka förut i andra Scholor eller genom privat Undervisning inhemtat nödig och vanlig underbyggnad i Christendoms-kunskap, Moral, Historia, Mathematik, något Natural - Historia, och som fullkomligen kunna räkna och i skrift uttrycka sina tankar, samt kunna läsa och förstå ett af de trenne språken Tyska, Franska eller Engelska. Afsigten är ej att härmed hjelpa fattige; ett behöfvande tillstånd skulle således icke gifva någon förmånsrätt till inträde; utan antagandet skulle ske, utan afseende på stånd och vilkor, genom Examen en gång om året, hvarvid den finge företräde till inträde, som kan ådagalägga de mesta kunskaper och den mest vårdade uppfostran. 3 §. Elever skulle vid Institutet fritt njuta Logisy Ljus och Värma. Genom Inrättningens försorg skulle pä stället mathållning finnas , men Eleverne sjelfve betala sin förtäring. Om någon får publikt understöd skulle det ske genom Stipendier. Hvarje Elev skulle få vistas 3 å 4 ;°,r vidInstitutet. 4 §• Institutet skulle ställas under en Directeur, som tillika är Professor i Practiska *) Så läses i ordagrant i den Exped.
Raab yrkat bifall till sin vid Betänk, fogade reservation, men sedermera afstått derifrån och förenat sig med Hr von Hartmansdorff, hvars Den 5 Augusti e. ni. 75 förslag, deri flere ledamöter instämt, var af följande lydelse: ”Vill någon väcka fråga, att annan utskänkning än den, som kan gästgifveri tillkomma, må i socken å landet få idkas, gore derom framställning hos socknenämndens Ordförande före utgången af Mars del år, då försäljningen skall börjas. Socknenämnden afgifve deröfver yttrande innan slutet af April med utsättande, i händelse bifall till utskänkningen tillstyrkes, af den trakt, hvarinom det må ske, hvarefter yttrandet till Kyrkoherden öfverlemnas. Denne inhemle innan Maj månads utgång, på socknestämma, som blifvit två söndagar å rad pålyst, socknemännens Utlåt, i ämnet. Inom 3 veckor från det socknestämma blifvit hällen, insände Kyrkoherden socknestämmo-prot. och socknenämndens yttrande jemte eget Utlåt, i ämnet till K:s Beflnde, som derom fatte sitt beslut och gifve det socknenämndens Ordförande tillkänna”. ”Fråga huruvida i sådan ordning tillkommen utskänkningsrättighet bör uphöra, sedan tiden för dess tillvaro tilländalupit, skall likaledes väckas och behandlas”. ”Der fråga upstår, att rättighet till minuthandel med bränvin i socken må beviljas, eller ock beviljad sådan rättighet uphöra, förfares på lika sätt, sorn om utskänkning nu stadgadt är”. Hr Gr. o. Landtrms härefterter först till bifall å Otsk:s och sedan till antagande af Frih. af Ugglas’s förslag framstälde propos:r besvarades med starka Nej, jemte några Ja, och den sedermera till antagande af Hr von Hartmansdorffs förslag framställda propos. besvarades med starka Ja, blandade med Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han härvid funnit Ja öfvervägande. § '4.
Bonden ärfver efter landsrätt lösören öfver allt och borgaren ärfver efter stadsrätt lösören öfver allt, utan afseende då boningsort; ty om en borgare bor på landet, och der har ett betydligt lösörebo, men fortfar att vara skattskrifven som borgare i stad, så kommer ändock hans lösa egendom att skiftas efter stadsrätt, oaktadt han intet äger en skilling i staden. Likaså bonden, om han fortfar att vara skattskrifven på landet ehuru han bor i staden och har aldrig så stor förmögenhet i lösören der hopad, så ärfver han ändock hvad dessa angå efter landsrätt. Skillnaden emellan Adelsmannen och dessa består således deri, att bonden upphör att vara bonde när han låter mantalsskrifva sig i staden, och borgaren upphör att vara borgare i stad när han upphör att der vara skattskrifven, men Adelsmannen fortfar alltid att vara Adelsman, han må bo och vara skattskrifven hvar han behagar, och det är just denna Adelns företrädesrätt, som är ett privilegium —ej den att ärfva lösören i stad efter landsrätt, tyden bär, som jag nämnt, äfven bönder och ofrälse personer på landet. Härmed tror jag mig tillräckligt hafva vederlagt allt hvad som i den und. skrifvelsen blifvit åberopadt för att bevisa arfslagarnes privilegii natur. Jag öfvergår således till 3:dje delen af min protest emot den föreslagna und. skrifvelsen. Man har anfört såsom axiom den satsen, att Adeln är så behöflig för konungadömet och det sednare sä beroende af det förra, att hvarje försvagande af Adelns anseende och rikedomar hotar den conslitutionella monarkien med upplösning; likaså har man påstått, att Adelns rikedomar och bestånd är beroende af nu gällande arfslagars bestånd. Jag förklarar begge dessa satser vara falska, likasom de hitintills blifvit obevista. Det gamla Rom, det största välde historien vet att omtala i verlden, var i många hundrade är republik, oaktadt en talrik Adel, benämnd Patricier, der existerade, och fortfor under dess republikanska tidskifte att oupphörligt växa i makt och rikedomar.
Julii under -N;is 33 och 34 afgifne, samt den2g derpå fö!jde eftermiddagen, på bordet lagde,Utlåtanden, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddelte Betänkanden; Den g Augusti e, m, 199 i:mo angående Bankens lånebiiräde till Skar» Stads Consistorium; 2:do Rörande en och annan fråga, i af-, seende på Bankens odlingslån; Fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallne, Utskottets ifrågavarande Utlåtanden borde läggas till handlingarne. Ut Supra. S. DFöredrogos å nyo och återremit-i terades, på grund at dervid gjorde anmärkningar, följande StstsUtskottets den 18 och si sistledne Julii afgifne, samt den 29 derpå följde eftermiddagen på bordet lagda Utlåtanden: N:o 345- Ofver väckt motion, angående de för Beklädnaden vid Nerikes Regemente anslagne Hemmansräntor. N o 346. I anledning af Kongl. Majrts Nådiga proposition om pension för Enkefru Grefvinnan Adlercreutz. Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning ej mindre af StatsUtskottets den 27 sistledne Juoii, under N:o 277 afgifne, samt den 5 derpå följ-a de Julii eftermiddagen på bordet Iagde, Utlåtande, angående Höganäs StenkolsVerks understöd af Staten, än ock af Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets den 30 sistledne Juli! under N:o 153 meddelte, s»mt den 1 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, angående fortfarande understöd af Ststen 200 Ben 5 Augusti e. m, för Höganäs Stenkolsverk; fann Ridderskape^ pch Adeln för godt, att berörde tvenne Utlåtanden, på grund af dervid gjorde anmärkning, gar, till Utskotten återremittera. Ut Supra. S. D.
De vilja gerna leka med slangen, och glasröret, som är fäst vid den, kan lätt komma olycka åstad. Da kunna nämligen få lös en glasskärfva och svälja ner den eller, i lindrigare fall, skada sig i munnen dermed. Fin fiskrätt. Gädda, gös eller hvad fisk som helst urbenas och skares tvärs öfver ryggen i tumsWeda bitar. Saltas något och får ligga / på hvarandra en stund. En smet tillredes på följande sätt: Tvänne äggulor röras med 4 å 5 matskedar vatten, 2 matskedar fin matolja, litet salt, sedan iröras de båda till skum slagna hvitorna samt hvetemjöl, till det får en tunn pannkakssmets tjocklek. Fiskbitarne doppas häri, stekas sedan IjusbruDa i kokande flottyr. Garneras med brynt persilja. Rullader af strömming. Färsk strömming urbenas, två och två rullas samman och omlindas med tråd, få derefter ligga en stund, beströdda med salt och peppar, och kokas sedan i vatten, tillsatt med något ättika. Tvätten. Att tvätta gardiner. För att i tvätt möjligen förhindra det obehagliga sönderslitandet af hvita gardiner är följande förfaringssätt mycket att rekommendera. Sedan de hafva blifvit väl afdammade, lägger man hvarje gardin i fyra delar, fäster dem till samman samt lägger derefter gardinerna flere timmar i kallt, rent vatten. Nu tillreder man ljumt tvålvatten, lägger deruti de försigtigt urpressade gardinerna, låter dem långsamt draga, under det att man så småningom stegrar temperaturen, dock får det ej komma i kokning. Samma förfaringssätt upprepas ännu en gång med nytt tvålvatten, och sedan äro gardinerna fullkomligt rena. De skola nu, som vid all annan tvätt, sköljas, blånas och stärkas. Man drager dem först trådrätt, innan man börjar att stryka dem. Efterrätter. Äggkräm. Till \ stop söt grädde tages 8 äggulor. Grädden kokas först upp med kanel eller vanilj, afredes sedan med äggulorna och ilägges så mycket socker, som behagas. Hvitorna slås till hårdt skum och iröras sakta, då krämen är nära kall, hvarefter den upphälles och garneras med bisquiter. Fanny — g.
Tersmeden deruti, att det icke finnes tillräckliga skäl, för att så lågt, som till 2 proc. bestämma räntan för de Filialbanker, som på de här föreslagna vilkoren komma att inrättas; utan jag anser att räntan på deras lån bör blifva lika med räötan på deras kreditiver. När de nya Bankerna få betala samma ränta, som de nuvar:de, så undviker man afundsjuka Bankerna emellan, och denria räntefot skall säkerligen icke hindra upkomsteu af Filialbanker på de orter, der enskilda Banker komma att uphöra, ty denna skillnad i ränta, då lånebeloppet är nedsatt till en tredjedel af Bankens försträckning, blir icke så betydlig, att den omständigheten kan lägga hinder i vägen för Filialbankers upkomst. För en Bank på 500,000 R:dr, reducerar sig denna skillnad till 1,666 R:dr 32 sk., och detta är icke ett sådant belopp, att det kan verka på upkomsten af en Filialbank. Hr Aminoff: Rättvisan fordrar, att om den af R. o. Ad. föreslagdb lagen för Filialbankerne, blefve af R. St. antagen och gällande, böra de nnvande Filialbanker lemnäs rättighet få begagna sig af densamma, så framt sådant öfverensstämmer med deras intresse. Frih. Tersmeden: Jag hemställer om icke denna fråga är alldeles för tidigt väckt vid punkten litt. g.; blifver det fråga om de redan bildade Filialbankerna, så är det sista eller 4:de morn., som handlar derom. Gr. Sparre, Erik: Mig synas de skäl, som den siste värde talaren, äfvensom Frih. Palmstjerna framställt för den åsigten, att räntan må bestämmas till 3 proc. för Riksbankens försträckning till . Filialbankerna, både såsom lån och kreditiv, vara så väl grundade, att deremot icke kan vara något att anmärka. Det synes vara en alldeles tillräcklig vinst, som aktie-egarne i en Filialbank skörda, om de af Riksbanken erhålla lån emot 3 proc:s ränta, och sjelfve utlåna dessa medel emot 5 proc. Jag vet icke hvarföre en större vinst skulle dem beredas.
De af Ridderskapet och Adeln, samt magistratsoch andra personer, som i någon stad hafva sådan handtering och rörelse, att de, i anseende dertill, kunna räknas bland grosseller andra handlande och idkare af borgerlig näring, ehuru de burskap icke antagit, skola, ehvad de äro löntagare eller ej, serskildt taxeras, i förhållande till deras rörelse, lika med borgare. l:o. Borgare eller borgareenka, som ej i laga ordning och inom sex månader före uppbördsårels ingång uppsagt burskap, erlägge emellertid afgift i egenskap af borgare, fastän näring eller handtverk icke idkas. 2:o. Likaledes åligger hvar och en, man eller qvinna, som eljest författningsenligt idkar handel, fabrik eller handtverk, samt icke inom sex månader före uppbördsårels ingång dermed upphört, och sådant behörigen anmält, att under samma år för rörelsen utgöra bevillning. till fem procent af inkomsten beräknade bevillningen icke uppgår till högre belopp, bestämmas sålunda: Advokater och Sakförare, i sex klasser: § 14 l:o. För följande till städerna hörande personer skall afgiften, så vida den Första klassen Andra d:o Tredje d:o Fjerde d:o Femte d:o Sjette d:o B:ko R:dr 100 » » 75 » » 50 » » 30 » » 20 » » 10 Bih, lill R. Sl. Brot. 1850 cfc 185 L 5 Sami., 1 Afd., I Höft. 2 10 Bevillnings-Utskottet Betänkande, JVs i. Aktörer och Aktricer, Musikanter, Sångare, Sångerskor, Dansmästare, m. 11., som tillhöra de Kongl. Spektaklernes stat, taxeras, då de njuta inkomst af infor mation, i fyra klasser: Första klassen B:ko R:dr 25: — Andra d:o » »45: — Tredje d:o » » 8: — Fjerde d:o ® » 5: — och för löneförmånerne serskildt efter förut stadgad grund.