Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Riks-Discont-Verket, hade f. d. Capitainen D. R. Wenner q vist, som hos Verket häftar för ett den 9 September 1815 förfallet lån, i återstående Capital, R:dr 1 i83 : 16 sk., anhållit, att den mot honom fortsatta execuliva åtgärd för samma lån finge hvila, hvaremot han åtoge sig att inom slutet af år 1828 afbetala 4o R:dr B:co och sedermera allt framgent 20 R:dr samma mynt vid hvarje qvartals slut, intill dess hela Skulden blefve godtgjord. Revisorerne, med Prötocolls-Secreteraren Dahlströms begifvande, hafva, under fästadt afseende å Wenner q vists kända oförmåga att hela skuld-beloppet på en gång gälda, och sedan i hans Concurs ingen tillgång för oprioriterade funnits, ansett sig böra hos Banco-Utskottet tillstyrka, det Lagsöknings-åtgärderna mot Wennerqvist finge tills vidare hvila, under förutsättning, att han å bestämda tider fullgjorde sitt åtagande och emedlertid, genom erläggande af för - 56 Banco-Utskottets Betänkande N.a 72. sta afbetalningen inom årets slut, visade sig dertill ega vilja och förmåga.
Doctorer, Medirinä, med practik, urom Tjensten, i Fyra Classer: zs, zo, 20 och ro Rt)- Fiskare, som äro Borgare, i Fem Classen LS, i2, 8, r R:d. och 2 R:dlr 24 ss. Fiskare, som icke äro Borgare, Mätare, packare, Windragare, Rlampare, Lin-, Hampev6) Tjärn - wräkare, packhusoch WaAkarlar, lika med ArbetSkarlar. FZrfäljerskor, sa kallade Brödjungfrur i Bagarebodar samt alla »frige sadane personer af O.WINkönet, som förestå försäljning i Bodar eller pa d7äringsstä8en för andras räkning, i Fyra Classen 6, 4, 2 och i R:dlr. Gesäller, Werk, Gesall, eller den förste pä Werkstad, der minst z finnas, 2 R:dlr 16 ss. Alla öfrige Handtverks, i N:dlr Z2 ss. Gouvernante och Informations Fruntimmer i Private Hus, l R:dlr 24 ss. Fruntimmer, som hemma hos stg halla Pensions-Inrättningar eller Scholor, betala ingen afgift efter denna Artikel. Handels - Bokhällare och Betjente samt Iuspertorer och Factsrer med flere wid Städetnes Bruk och Manufacturier, jemte Apothekares och Fältskärs-Gesäller, i Stockholm och Götheborg samt Första Classens Städer, i Sfit Classer: 2; R:d. 16 N:d. 32 ss. 12, 8, 6, 4 vch z R:d. Och Den 18 Augusti. S7Z5 Och i de öfrige Städerne, i Sex Classer: rz, ro, 7, e, z och 2 R:d. ^andtwerkare, Kronans wid Amiralitetet, Artilleriet och Fortificationen med flere Stater, betala elter deras Lönewillkor, ifrån 2 Riksdaler till 24 siillinciar.
Det är för en talare af högsta vigt att lätt förstås uti ett så magtpåliggande ämne som detta. Huru långt det är från mig att misskänna conscriptionens värde har jag ådagalagt, då jag oinskränkt förenat mig med II. Ex. Hr Gr. Brahes anförande. Icke heller har jag åsyftat en jeinnförelse emellan legda och icke legda trupper, helst jag ingalunda medgifver någon moralisk skillnad vara att uppdraga dem emellan. Val minnes jag den tjenstetid , då jag, under fullt erkännande af våra raska värfvades varde under den egentligast militära synpunkten, misströstadfe att någonsin se deras sedlighet i bredd med våra indelta soldaters. Men detta ses nu af mig och af alla, som känna vår närvarande värfvade arme'. Jag begagnar detta tillfälle alt offentligen hembära denna hyllning åt det Generaloch Reg:tsbefäl, som åstadkommit denna vackra förändring och gjort, att nu är Svenska soldatens individuella frejd densamma, antingen han är värfvad, indelt eller conseil beråd. Hvad jag med min argumentation åsyftat, har Hr General Lefren bättre än jag uttryckt, då han sagt fullständig soldat. Att i fält sända ofullständiga soldater är mångfaldig misscalcul. Man ökar krigskostnaden utan motsvarande krigsnytta; man skadar krigsordningen; man försvårar armeens födande i krigsorten; man förstärker blott siffran i förslagen; man vållar farliga illusioner, öfverdrifna anspråk och bedrägliga beräkningar af alla slag; man försvagar produetionen i landet, utan nytta för dess försvar, och förringar sålunda landets förs vars k raft. Min ide', åter upprepad med all den eoncision jag förmår, är, att vi böra och måste bereda den talrikaste försvarsstyrka, som kan behörigen bildas och regelmessigt utrustas; men att uppbud af stridsfolk utöfver denna norm sker utan nytta, ja, sker till skada. En talare liar anfört Frankrikes framgångar med conscriberade harar. Utan Carnot’s då nya krigssystem hade conscriptionssystemet allena icke alstrat dessa framgångar.
Orsaken hvarför jag begärt ordet, är att jag anser det vara min skyldighet att fästa uppmärksamheten på att det är ovanligt att i en fråga, der K. M. redan tillkännagifvit att han ville handla, R. St:r ändå ingå till K. M. med en uppmaning att handla på det eller det sättet. Jag tror äfven att det är högst ovanligt att R. St:r bestämma icke allenast materielens beskaffenhet, utan äfven sättet huru den skall användas. Såsom J)ep:ts-Chef anser jag det vara min skyldighet att nämna, det jag för min del icke kan gilla ett sådant steg. Slutligen vill jag tillägga en anhållan, att om Hr Rrakel inom kort skulle få se ett ytterligare förverkligande af sin älsklings-idé derigenom att skärgårdsflottans materiel blef minskad, han då icke må anse att detta sker till följd af det yrkande, han framställt, utan han må taga det som ett fortgående på den bana, hvilken K. M. utstakat och som jag vill följa såväl i den ena riktningen som i den andra. Hr Rrakel: Jag får på det högsta tacka Gr. von Platen för den sista delen af hans yttrande. Det är mig verkligen kärt att höra, det han kommer alt ingå på den bana, som jag föreslagit R. St:r, och det har aldrig kunnat falla mig in att tro det mina åsigter på något sätt skulle inverka på honom. Om han vill att de ifrågav:de sluparne så småningom skola slopas, så skulle han få ett ytterligare stöd för sina åsigter, om R. o. Ad. lemnade bifall till det förslag, som jag framställt. Hr Hjerta: Hr Rrakel har framställt en fråga till mig om hvar jag ansåg att man skulle placera kanonsluparne, i fallen Rysk flotta kryssade emellan Gottland och Norrtelje. Det torde H. lil. 34 530 Den 18 April t. m. vara lämpligast att jag enskildt upplyser honom om mina åsigter i det fallet.
ADOLF BONNIER - ADJUNKTEN. ANNO FYRTIÅTTA Nej, han spelar tragedi! . LARSSON. Fy fan, hvad skulle han här att göra då? ADJUNKTEN. sjelf! Han skulle "hedra" din sons döpelseakt, skref du ju DINA och PER. DINA. Hur står det till med herr Nygren? Han ser så klen ut! PER. Tackar, inte bra! DINA. Herr Nygren ska' hålla hög diet; dricka porter om morgnarne och ett glas vin till middagen! PER (generad). Ja, läkarn sa' så han också! LUNDQVIST (kommer tillbaka med näsduken; knuffar till PER så att denne tappar pipan; Allas LUNDQVIST utropar:) uppmärksamhet fästes på PER; Det brinner! kappan i handen. Alla skratta utom ADJUNKTEN, K. SEKTERN och AKTÖREN, hvilka taga sig åt halsarne och justera linnet. PER rycker åt sig nattkappan och störtar ut). (och ränner sin hand innanför PERS vest, rycker till och får natt LINDA. Hur kan Lundqvist bära sig så illa åt! - LUNDQVIST. ANNO FYRTIÅTTA Han föraktar mig, den stackar'n, han som inte har råd att äta middag mer än en gång i veckan! LINDA. Det kan jag inte tro! LUNDQVIST. Vet mamsell Linda, att jag också tänker bli något? LINDA. Såå! LUNDQVIST. Jag tänker bli aktör, konstnär! LINDA. Tala inte om det för pappa; då vet Lundqvist hvad det vankas! LUNDQVIST. Mamsell Linda tror att patron vågar ta' mig opp på vinden och slå mig, som han gjorde när jag ville gå på seminarium. Det är slut med det! Ni skall få se! DE FÖRRE utom PER och DINA som dragit sig ut. Patron, patron! LARSSON. Hvad är det för skrik! Kylskeppet har sprungit! - LARSSON. ANNO FYRTIÅTTA O, du min evige skapare! (Störtar ut.
N:o 55, i ani. af väckt motion, att folkskole-inspektor måtte dels för anställande af inspektionsresor berättigas till ledighet från annan ordinarie tjenst, dels förklaras för sjelfskrifven medlem och föredragande i domkapitlet vid behandling af folkskoleväsendet rörande mål m. m. Föredrogs sammansatta Stats-, Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 12 dennes bordlagde Mern. N:o 56, i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga om lydelsen af 18:de §:ns sista mom. i förslaget till ny Jagtstadga. Frih. Gripenstedt, Joh. Au g.: Jag anser att R. o. Ad. bör antaga Utsk:ts inbjudning i denna punkt. Jag vill icke bestrida, att icke kattor kunna förorsaka skada på vildt i annan mark än skog och hage; meri å andra sidan tror jag icke, att man bör gå så långt, att man ställer kattor, som dock äro nyttiga husdjur, utom allt skydd. Vill man strängt tilllämpa R. o. Ad:s föreg:de heslut i detta afseende, så kunde det stå hvar och en fritt att skjuta en annans katt, äfven om den vore endast 10 steg utom huset, och en sådan ytterlighet, för att ej säga orättvisa, tror jag icke att man hädanefter, lika litet som hittills, hör tillstädja. Ett annat skäl till antagande af inbjudningen, är att derigenom undvikes den omgång af tidsutdrägt, sorn eljest skulle blifva en följd af votering i förstärkt Lag-Utsk. Frih. Armfelt: Då jag hvarken är jägare eller landtbru kare, kan jag i denna fråga icke tala af egen erfarenhet.
Den som bifaller upptagande af lån genom RiksgäldsContoiret, till de i 11 .‘te punkten omförmäldte ändamål, med förbehåll att sedan få bestämma på hvad sätt desse lån skola Upptagas, voterar Ja; Ridd, o. Ad. Pr. VID. Band* 53® Ben i? September f, m. .r Dea (let ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer något lån för Statens rakning i nämnde afseende icke att upptagas. Hvilken voterings-proposition af Ridderskapet och Adeln godkändes samt anslogs. Herr Grefven och Landt Marskalken tillkännagaf, att Plenum komme klockan half till 6 i eftermiddag att fortsättas. Sedan 45, 44, 45 och 46 §. i Riddarhus; Ordningen blifvit uppläste, börjades voteringen klockan tre qvart till 12 förmiddagen, och befunno6 efter voteringens slut, klockan i eftermiddagen, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, som foijer: Ja __ 127. Nej — 58. I följd hvaraf och sedan det öfver voteringen särskildt förde Protocoll blifvit uppläst, Herr Grefven och LandtMarJkalken förklarade, det Ridderskapet och Adeln således beslutat upptagande af lån genom RiksgäldsContoiret till de i Jitte punkten omförmäldte ändamål; och komme nu sättet, på hvilket dessa lån skola upptagas, att af Ridderskapet och Adeln bestämmas. Den iZ September f. m. 53« Grefve af Ugglas: Då jag nu förmodar att discussionen redan så fortgått om valet emelian 5- och 5-procents-obligationer, att votering snart kan företagas, viii jag blott med ett ziffer-exempei söka ådagalägga den difference i kostnad, sorn 5-procent-systemet skulle åstadkomma för Staten, i jemförelse med o-procents, systemet.
Af hvad Rikets Ständer i detta afseende beslutat har Kongl. Maj:t, under den 29 April i83o, lemnat vederbörande till efterrättelse del. 83:0 Decharge för Stats-Rådets Ledamöter samt Rådgifvar Gommandomål. 1800 d. 20 April i underdånighet anmäld och lagd till handlingarne. 84:0 Vidtagande af anstalter för upphjelpande af Bergshandte-, ringen i Norrbottens Län. Bil, till R. St. Just. Omhudsm. Enik. Majit funnit hvad Rikets Ständer härutinnan hemställt, dels icke vara erforderligt,.dels icke kunna bifallas. 85:0 Förändrade grunder för uppskattande af Sågqvarnar samt Walkoch Stampverk, jemte hemställan, om ny skattläggning ej må ske, då flera mjölqvarnar på ett ställe sammanbyggas. I afseende på förra frågan har Kongl, Majit, under den ag April i83o, utfärdat Nådig Kungörelse; och hvad den senare beträffade, har Kongl, Majit, genom Nådigt Bref den 19 Ju ni i samma år, förord nät, att, då tvänne eliel’ flera å ett och samma hemmans egor belägna Tullmjöl-qvarnar med behörigt tillstånd sammanbyggas till en, ny skattläggning derå icke må ega rum, så vida icke större eller flera pär qvarnstenar, än förut i de serskilda qvarnarne varit begagnade, vid den nya qvarnen insättas. 86 :0 Ett vid reglering af åttonde Hnfvudtiteln lemnadt anslag af 8000 Ridr Banco årligen, att användas 1000 Ridr lill löneförbättring åt Tjenstemän vid Stuterien och 7000 Ridr till Hästafvelns förbättrande.
Landtbruks institut afstå arrendet med underlydande, jemte gröda, foder och byggnader, emot en afträdes-summa af 30,000 R:dr B:ko, och att samma kommitterade derefter hos Kongl. Majds Befallningshafvande föreslagit kungsgårdens upplåtande tili Landtbruks-instilut för alltid, eller så länge dylik inrättning derstädes komme att finnas, emot det att Institutets styrelse, som borde ega att uppbära den för befrielse från arbets-skyldighetens utgörande af de fordom hofveri-skyldige hemmanen utgående afgäld i ett för allt till indelningshafvaren erlade ett årligt arrende af 1,600 tunnor spanmål, »y råg, i/s korn och »y3 hafra, äfvensom att 40 till 50 tunnland af den med löfträd bevuxna hårdvalls-ängen, kallad Alnarps-skogen, efter år 1862 från arrendet fråntoges och förbehölles indelningshafvaren till begagnande. Kongl. Maj:ts Befallningshafvande hade vidare yttrat, att Alnarps kungsgård, som är belägen vid jernvägen mellan Malmö och Lund, på ungefär fika långt afstånd från begge dessa städer, och, med fullt tillräcklig areal och jordmån af olika slag, erbjöde förmåner, hvilka sällan på ett och samma ställe funnes förenade, onekligen vore till inrättande af ett högre Landtbruks-läroverk särdeles lämplig, hvadan Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, från allmän synpunkt, funne skäligt att understödja det härom väckta förslaget. Hvad åter anginge nuvarande och blifvande indelningshafvares härvid ifrågakommande rätt, ansåge Kongl.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken föreslog följande Voterings-proposition: Den, som bifaller det af Riddarhusutskott föreslagna 2 Moment i 2 §. af nya RiddarhusOrdningen, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, bifalles berörde förslag, likväl med tillägg, vid slutet af Momentet, af följande mening utur nu gällande Riddarhusordning: ”Under Riksdagarne må likväl ”introduction ej beviljas, förrän Riddarhus”Directionen hos Riddarhusutskott tillkän”nagifvit, och Riddarhusutskott hos Rid”derskapet och Adeln anmält, det vederbörliga praestanda blifvit fullgjorda, samt Rid”derskapet och Adeln derefter till introduc”tionen in Pleno tillstånd gifvit.” Herr Lefren: Om det är medgifvit, att utur gamla RiddarhusOrdningen bibehålla några ord; måtte det också vara medgifvit, alt till förtydligande tillägga några nya ord. Om rättigheten dertill medgifvcs 102 Den 3 Augusti f. m. så inåtte det vara omöjligt, att få in de ord jag föreslagit, utan upprifvande af ett redan fattadt beslut, så vida de ej nu införas i Contra-propositionen. Jag anhåller derföre, att Herr Grefven och LandtMarskalken ville inhemta Ridderskapets och Adelns yttrande, huruvida icke mina ord må, i sällskap med Herr von Hartmansdorffs, få införas i Contra-propositionen. Herr Elben: Det är mig verkligen okärt, att i en preliminair fråga behöfva yttra mig mot en person, med hvilken jag i sjelfva hufvudsaken ämnar votera lika; men jag måste hemställa till Herr Lefrén, om icke i händelse de ord, lian åslundar insatte i Contra-propositionen, der verkligen blefvo införda, han just hade tillvällat sig den rättighet, som han för några dagar sedan bestred Herr Rosenblad, den nemligen, att dictera båda propositonerna. Herr Lefren:
Ridderskapet och Adeln Herr af Georgii, C. E., uti afgifven motion hemställt, att rubriken »ralfineradt Salt» jemte dess nuvarande tullsats måtte alldeles utgå och att, med undantag af medicinskt Salt, allt annat Salt, matsalt eller koksalt m. m., måtte under en enda rubrik och med en enda tullsats af 10 öre per kubikfot blifva i taxan uppförd. I afseende på artikeln Kokoell Bergsalt inf räffa ungefär enahanda förhållanden, som här ofvan blifvit i fråga om saltad Sill anförda. Förstnämnde artikel utgör nemi. en bland de oundgängligaste förnödenhetsvaror för alla samhällsklasser, äfvensom ett ytterst behöfligt råämne vid icke blott vissa fabriksnäringar, utan ännu mera vid jordbruket och ladugårdsskötseln samt fiskerierna. Men enär tullen derå, fastän låg, likväl inbringar en betydlig statsinkomst, hvilken med så mycket mera säkerhet är att påräkna, som koksalt hvarken kan umbäras eller smugglas, samt då denna tull dessutom icke i någon väsendtlig mån inverkar på de särskilda varuprisen för den stora förbrukande allmänheten, synes någon särdeles giltig anledning lill dess afskaffande icke vara för handen. Det var ock hufvudsakligen på dessa skäl, som Rikets Ständer vid sednaste riksdag ansågo sig icke Bevillnings-Utskottets Betänkande J\s 23. 39 kunna biträda Kongl. Majrts då gjorda framställning om salt-tullens upphörande, och Utskottet hemställer vid sådant förhållande äfven nu, om icke, med afslag å den härom väckta motion, nuvarande införselstull för Kokoch Berg-salt må bibehållas oförändrad. Beträffande härefter Herr af Georgiis förslag om nedsättning af införselstullen å raffineradt salt till samma belopp som den å koksalt, anser Utskottet sig icke kunna tillstyrka en dylik nedsättning af tullen på den förädlade varan; och hemställer alltså, att icke heller sistnämnde motion må till någon förändring i nu gällande tullbestämmelser för artikeln Salt föranleda; hvaremot, och då s. k.
Det vill säga, att i fall uti Disconterne låg en större summa obegagnad, Köpmän, söm egde goda och specificerade varor att prestera såsom säkerhet, då kunde få beläna dem på korrt tid och ovilkorlig återbetalning, med en större summa af t. ex, 10 å 12,000 R:dr. Jag har åtminstone den erfarenhet af Götha CanalDiscont, der dylike lån utgåfvos ända till be^ lopp af 18,000 R:dr å hvarje låntagare, att desamma medförde största förmån för Verket, för handeln, och äfven för Landet i allmänhet. Jag anhåller, att dessa mina anmärkningar Dpi 16 September f. ni räkning och förlaster, jemte en dryg Jcpstnafl vid transporterne af alla de sedelmassor, sorn k°n|* ina at* begagnas i lånrörejsen, Det är sagdt, att Oassan skulle förvaras inont 5 lås; men man har svårt att få en så stor Ca§-s sakista, att millioner i större och mindre sedlar kunna der förvaras, och till en sådan kan mata knapt öppna locket. Dessutom skulle tjufyar alltid yara att befara. När Riksens Ständer funnit, att 8* millioner böra i Discontväg utgå, så lärer ock meningen vara, att dessa millioner skola circulera; mera då den större delen deraf blifvit antagen för (Stockholms Discont, så tyckes billigheten fordra, att, om här yppades öfverskott, rpen i Dandsor* ternö åter brist på lånmedel, deras lånsökande då fingo adressera sig hit; eller rättare sagdt, att örn ett minimum bestämdes för de båda DiscontContoiren, de^uppdroges åt BancoFuIlmägtige, att i. fall öfverskott här vid Stockholms Discont uppstod, detsamma då nedsända till DiscontContoirens disposition, i mon af den säkerhet, sorn kunde pras steras.
Lika som en tjuf kommer till skam, då han gripen varder; alltså skall Israels hus på skam komma, samt med deras Konungar, Förstar, Prester och Propheter; Hvilke till trät säga: Du äst min fader; och till stenen: Du hafver födt mig; ty de vände ryggen till mig, och icke ansigtet; men när nöd är på, så säga de: Upp, och hjelp oss. Hvar äro då dine gudar, som du dig gjort hafver? Bed dem stå upp; låt se, om de kunna hjelpa dig i dine nöd; ty så många städer, så många gudar hafver du, Juda. Hvad viljen I ännu gå till rätta med mig? I ären alle ifrå mig fallne, säger Herren. All hugg äro förgäfves på edor barn, de låta dock intet tukta sig; ty edart svärd uppfräter likväl edra Propheter, såsom ett grymt lejon. Du onda art, gif akt uppå Herrans ord: Är jag nu vorden Israel till en öken eller ödemark? Hvi säger då mitt folk: Vi äre herrar, och vilje intet löpa efter dig? En jungfru förgäter dock icke sin krans, eller en brud sina hedersgåfvo; men mitt folk förgäter mig evinnerliga. Hvad bepryder du mycket ditt väsende, att jag skall vara dig nådelig? Under sådana sken bedrifver du ju mer och mer ondt. Dertill finner man de fattigas och oskyldigas själars blod när dig i all rum; och det är icke hemligit, utan uppenbart uti de samma rum. Och du säger ännu: Jag är oskyldig; han vände sina vrede ifrå mig; si, jag vill gå till rätta med dig om det du säger: Jag hafver icke syndat. Hvi hvekar du så mycket, och faller nu hit och nu dit? Men du skall till skam varda med Egypten, lika som du med Assyrien till skam vorden äst. Ty du måste ock dädan draga, och slå dina händer tillhopa uppå hufvudet; ty Herren skall låta ditt hopp fela, och intet skall lyckas dig när dem. Man säger: När en man skiljer sina hustru ifrå sig, och hon far ifrå honom och tager en annan man, tör han ock taga henne till sig igen?
Ståndet remitterade samma motion till handläggning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet. S. D. Föredrogos och remitterades till Stats-Uiskottet följande motioner af: 4:o Jonas Andersson från Östergötlands län, om aflåtande af underdånig skrifvelse med anhållan det Kongl. Maj:t täcktes låta inställa befästningsarbetena vid bufvudstaden samt att härför beviljade medel måtte Statsverket besparas; 2:o A. Söderholtz från Södermanlands län, angående ersättning lill Häradsskrifvaren C. E. Ruckman för den förlust, han lidit derigenom, alt hans innehalvande boställe blifvit lör högt uppskaltadt; 5:o Måns Mänsson från Kalmar län, om upphörande af Landtogsgärden; och 4:o Nils Fredrik Andersson från Östergötlands län, om förökning i anslaget till Söderköpings skola. 70 Prot.-Utd.rag S. D. Vid skedd föredragning remitterades till Bevillnings-Utskollet motioner af: l:o Josef Oscar Almqvist från Norrbottens län, om utförselförbud för eller utförseltull å läkler och sparrar; skolande de vid motionen gjorda anmärkningar äfven åtfölja; 2:o Lars Ersson från Södermanlands län, om bestämmande af lika införseltull å humle, som den i 1651 års tulltaxa stadgade; 3:o Ola Lasson från Christianstads län, om afskaffande af böter för lurendrojeri och straffets inskränkande till konfiskation af varan m. m.; 4:o Jöns Persson från blekinge län, om förbud mot införsel af utländska spritdrycker, eller ock förhöjning i tullen derå; samt 5:o Johannes Andersson från Elfsborgs län, i samma ämne. S. D.
Sedlar * är det deremot ovilkorligen dess skyldighet, att hvarken till liandels-Spectilatiotter eller andra mot dess inrättnings ändamål stridande företag} använda den reela Fond* Som förvarad i Bankens hvalf, utgör dess styrka, och en fast grund för den Opinion, att Banken i sinom tid skall kunna återföra ordning i sitt penn inge-v asen de. Detta är äfven en skyldig rättvisa mot medborgare, hvilka med en adel och Värdig fosterlandskänsla i tysthet afbida Bankens lägenhet att uppfylla sina förbindelser; och hvaremot Banken på intet billigare och värdigare sätt kan svara, än genom bibehållandet af den fond, hvarpå de genast hafva en rättmätig pretension, för sina ägande invisningar, elniru de låta den hvila intill dess Fonden kan blifva tillräckelig att göra lika rätt åt alla. Bankens deltagande i Discont rörelsén härleder sig ifrån den både af Konung och Ständer erkända nödvändigheten, att till ett visst Värde inlösa Riksgälds-Sedlarna, och derigenom återföra en så väl för Kronans inkomster som Undersåtarnes säkerhet angelägen stadga uti Myntväsendet. Konungen erböd att till företagets lättande - Den 19 Juni. 769 tande afstå den Discont-inrättning, som för Kronans räkning förvaltades, Ständerne etnottogo anbudet, oell uppdrogd Kanken, åt hvilken Realisationen af Riksgälds - Sedlarna anförtroddes, att begagna Rikets hela Discont Rörelse, dels för att, genom Privata Actie-ägares deltagande deruti , erhålla silfver, dels ock, att genom den efter hand inflytande vinsten lindra den ersättning Nationen eljest varit nödsakad genom directa pålagor aflemna. Då Discontens öfvertagande af Banken inbragte Silfver för de privata delägarnes Actier, och hela rörelsen ändå kunde bestridas uti Bankens Sedlar, så gick man härigenom rakt och säkert till målet att genom reela Fondens förökande stadga Realisationen, och genom vinsten påskynda ersättningen af Bankens meddeldta Förskott.