Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Otn och när tillfälle möjligen kan sig erbjuda, alt förminska eller bespara något af de i förestående §§. uppräknade anslag och arfvoden, bör, i den mon omständigheterne medgifva, sådan förminskning eller besparing verkställas; och får sammanräknade beloppet af så beskaffade anslag icke i något fall öfverstiga den summa af 4>9§6 R:dr, hvilken, enligt ofvanstående §§., nu är för sådant ändamål anvisad. 5:o Till personer utom Banco-Verket, för meddelandet af erforderlige upplysningar och biträden m. m., må tills vidare följande hittills bestämde årliga gratificationer af Bankens Omkostnadsräkning i vanlig ordning utbetalas, nemligen: a) Till Advocat-Fiscalerne i Götha Hof-Rätt och Hof-Rätten öfver Skåne och Blekinge, för biträden uti Bankens Rättegångsoch Utsöknings-ärenden, den förre 100 R;dr' och den senare 33 R:dr 16 sk., eller tillsammans B:co R:dr i33: 16. — ö) Till Actuarien i Svea Hof-Rätt och Stockholms Rådhus-Rätt, för uppgifter å derstädes anhängiga concursoch ärsproclamamål, hvardera *6 R:dr 32 sk., eller tillsammans 33: 16. — c) Till Yaktbetjeningen i Svea Hof-Rätt för kallelser i Bankens Rättegångs-ärenden 6: 3a. — d) Till Tjenstemännen vid Stockholms GeneralPost-Contor, för afläggandet af Bankens bref och förandet af dess posträkning 5o: *— *— e) Till Presterskapet och Klockaren vid Storkyrko-Församlingen i Stockholm så kallade Påskpenningar, enligt följande fördelning: Pastorn 20: 3 Comministrar, hvardera 6: 3a. 20: Klockaren 2: 10. 8. eller tillsammans 43- to* under iakttagande, att, då nuvarande innehafvarne af de under litt. a och b omförmälde Advocat-fiscalsoch Actuarie-tjenster från deras befattningar afgå, dessa gratificationer indragas. 6:0 Följande årliga välgörenhets-bidrag nemligen; Banco-Utsholtels Memorial N.o m. i,5oo: — 1,000: — 3 00: 100: — 100: — 100: — 133: ,16. aj) Till Frimurare-Barnhuset i Stockholm .
Genom tillsättandet af en tjensteman, som vöre till daglig tjenstgöring förbunden, och som ej, i likhet med Departementets öfrige tjenstemän, understundom anbefalldes, att vid någon beskickning utomlands tjenst - göra, vöre denna brist i väsentlig män afhulpen, hvarföre Statsministern i underdånighet hemställde, huruvida Kongl. Maj:t skulle täckas uti des nädiga Proposition till Rikets Ständer, angående Statsregleringen, göra nådig framställning derom, att en Archivarie uti Kongl. Utrikes Departementets Expedition, med Atta Hundrade riksdaler banko årlig lön, må varda på stat under Tredje Hufvudtiteln uppförd; hvarigenom det å samma hufvudtitel sednast uppförda anslag af lillsammans 225,650 riksdaler banko skulle lill 226,450 riksdaler hanko förhöjas. 1 öfrigt ansåg Statsministern sig börs i underdånighet anmäla, att återstoden af den för Rikets Ständers Stats-utskott vid 1840 års Riksdag, till belopp af 775,966 riksdaler 32 sk. banko uppgifna Kabinettskassans brist, hvilken vid sednaste riksdag, till följd af de så väl utaf högstsalig konung Carl XIV Johan, som af Kongl. Maj:t, af egne medel, gjorde afbeialningar, nedgått till 132,633 riksdaler 16 sk. banko, fortfarande från Kabinettskassans utgifter hållits afskiljd. Kongl.
Nästa år — låt oss se — nästa år, hvem hoppas ej som vi, att den käcka lilla friskaran redan då med goda och barmhärtiga mänskors bistånd nått de närmaste af sina önskningsmål: fri transport, säkra krigsfonder och ett enkom uppförät sommarkvarter, hvars doftande virke aldrig genompyrts af den instängda vinterluften i ett gammaldags allmogehem. Tora Kjellberg. * " Som hundra gånger ... " Skiss för Idun af Elin Am een. - Bröken Sandberg hade nyss återkommit r från sin vanliga sommarrekreationsresa till badorten Ugglebo. Mer än sex veckor hvarje år kunde hon ej offra af sin dyrbara tid, men det gjorde hon regelbundet för att få den besvärliga gikten att något ge med sig i de svullna fötterna. Fröken hade nämligen restauration och särskildt middagsspisning för en del kontorister samt några-af tjänstemännen vid järnvägen, posten och telegrafen. Det gick just inte så bra, — » ur band i m u n », — brukade fröken säga, och det slog nog in hvad det som serverades .beträffade. Någon behållning blef det ej vidare heller, men » människan måste ju arbeta och sträfva », och det gick ändå ihop, och fröken mådde själf godt, hade sin lilla våning, sitt » dagliga b r ö d », en svart sidenklädning hvart tredje år och en badresa hvar sommar. Ordentligt och bra höll hon det för sina spisgäster, det satte hon sin ära i; men mån och noga om sitt var hon, det kunde ej förnekas. Hon hade en stark misstro till människor i allmänhet och tjänstfolk i all synnerhet. Tummen höll hon på ögat på sina jungfrur och i selen höll hon dem hela dagen och en god del af natten. Hon tilltrodde ingen annan än sig själf öfverseendet öfver det hela, litade icke på någon annan och var alltid öfvertygad om att allt skulle gå på tok, när hon reste bort. Men det gjorde det aldrig, tack vare Lovisa, frökens trotjänarinna och högra hand sedan tjugu år.
Jag får dessutom fästa uppmärksamheten på huru det medgifvande, som allmänt anses ligga i mom. 6, upphäfver föreskriften i mom. 3 och att den tid, som för ett låns återbetalning skulle åtgå enligt mom. 5, genom detta medgifvande utsträckes från 30 månader till 35 månader eller nära tre år; en oegentlighet som, i och för sig anmärkningsvärd, är lika så skadlig för det allmänna begreppet om vigten af en ingången förbindelse, som för den mängd andra, kanske ordentligare, lika berätti gade lånesökande, som långa tider få afvakta att penningar inflyta innan deras ansökningar kunna beviljas, en naturlig följd af att de försumlige låntagarne begagna sig af 5 månaders längre lånetid än reglementet egentligen medgifver. Sägas kän visserligen att ifrågavarande mom. icke positift medgifver en månads uppskof med liqviden af en förfallen skuld, utan endast innehåller huru Styrelsen vid ett förutsatt fall bör tillvägagå. Men då denna förutsättning om en månads uteblifven betalning blifvit ställd främst och blott i slutmeningen talas om Styrelsens rättighet att genast efter förfallodagen göra Bankens rätt genom lagsök - 30 Banko-Utskottets Memorial N:o 10. ning gällande, har detta, som hvar och en vet, blifvit så tydt, att en månads uppskof anses medgifven, som ock derföre allmänt begagnas. Ehuru jag helst skulle se att all föreskrift i nu ifrågavarande särskilda fall uteslöts och att § 68 i Bankoreglemente!, som ålägger Fullmägtige att »vidtaga de åtgärder hvilka till befrämjande af Verkets rätt, säkerhet och förmån finnes vara af nöden», äfven för detta fall ansågs tillräcklig; får jag dock, om en särskild föreskrift bär måste finnas, på grund af här förut anförda skäl, föreslå följande lydelse: Uteblifver å förfallodagen betalning eller omsättning af lån, läte Styrelsen, om så nödigt prölvas, utan uppehåll beloppet lagligen utsöka; —längre än fjorton dagar efter forfallodagen må dermed icke fördröjas. Deri finnes ingen bestämd termin förutsatt för liqvidens uleblifvande, och gifver således ej anledning till den hittills brukliga tydningen.»
Dessa fördelar syntes Kongl. Majit åstadkomna i de föreskrifter, som i detta hänseende redan blifvit tillämpade å ersättningar för tjensteresor vid statens jernvägar, ithy att godtgörelsen utbetalades med visst lika belopp för hvarje mil, oberoende af förhållandet att ömsom landsoch stadsskjuts, ömsom reservoch entreprenadskjuts varit begagnad. Ett sådant medelbelopp ansåg Kongl. Majit, — med afseende å den olika lega per mil, som för hvarje häst nu utginge med 80 öre, I Ridr och 1 Ridr 20 öre, jemte 6 öre milen i lega för åkdon med fjedersäte, färjoch bropenningar å en del ställen, samt godtgörelse för skjutsbudning och till medföljande körsven, hvilka sistnämnda två afgifter, ehuru icke i lag påbjudna, dock genom häfd numera vore af beskaffenhet att desamma i de flesta fall svårligen kunna af en resande undvikas, —lämpligast kunna fastställas till 1 Ridr 25 öre milen för hvarje häst; och skulle, med undantag af hvad i resereglementet angående dagtraktamente finnes bestämdt, föreskrifterna deri för öfrigt gälla till efterrättelse. Då den af Kollegierna föreslagna kontroll att vid ersättningsräknmgen borde fogas, icke blott förordnande till förrättningen af vederbörande embetsmyndighet, utan jemväl, för uppgifna särskilda fall, antingen utdrag af förrättnmgsprotokoll eller instrument, eller ock intyg af förrätlningsman att ombudet vid förrättningen varit tillstädes, syntes, hvad beträffade sistnämnda utdrag eller intyg, vara mindre af behof påkallad, enär det icke borde hos de till ifrågavarande uppdrag förordnade embetsoch tjenstemän förutsättas sådant bedrägligt förfarande, alt de skulle afgifva räkning å godtgörelse för resor till förrättningar, vid hvilka de icke iakttagit inställelse, — ansåge Kongl. Majit föreskriften härom böra kunna inskränkas till biläggande endast af förordnandet.
Stämningen och sorlet höjdes rätt efter rätt – alldeles som bevillningen, sa Villy, – och när vi var vid champagnen och de blandade kötträtterna, hade doktorn riktigt svårt att göra sig hörd, när han knackade i sitt glas och i helt knappa ord föreslog en skål för – »Brukspatron Hägervinge och hans unga svägerska som i dag firade sin förlofning.» Jag trodde jag skulle svimma! »Hur är det, tant Lova?» frågade Villy ifrigt. »Mår du illa!» »Ja – nej – det var – bara en fiskfärs – som fastnade mig i halsen!» Att tänka sig att jag hade kallat fästmannen för något så fasligt, och det inför hans blifvande svärmor till! Kan jag då alldrig lära mig att hålla mun!» Alla bord steg upp och drack med de nyförlofvade. Det blef ett klingande, ett nigande och bockande utan all ände. »Nå, fröken», frågade Krycke i detsamma Villys unga dam, som också varit borta och skålat med de nyförlofvade, »hur tar sig fästmannen ut på nära håll? Förgyllningen är väl äkta? Den unga flickan rodnade. »Jag tror nog han är mycket snäll», sa hon sedan undvikande. »Och ung och vacker – bara 60 år!» Nu var han riktigt i håntagen, det hördes på rösten. »Det kan ju vara ett konvenangsparti.» »Ja, konvenangspartier har ta mig tusan rättighet att vara till de med», högg nu Villy in. (Det var första gången han svor under middagen, eljest hade han varit alldeles ovanligt hyfsad och städad.) »Samma rättigheter som ålderdomsförsäkringar, menar du», sa Krycke och höll sitt vinglas mot ljuset, »skada bara att premierna är – så dyrbara. »Jag känner många, jag, som tycker om fiskfärs», inföll jag ifrigt, men teg i detsamma och blef blodröd ända upp i pannan. Alla skrattade, och som jag inte kunde förklara hvad jag menade, så fick jag hålla till godo med, att Villy föreslog en skål för tant Lovas ku-li-nariska (slås upp!) distraksjoner.
Maj 1844 blifva befriad från utgörande af berörde bidrag till rektors aflöning, under önskan att få detsamma till sockenskolornas nytta använda, dels ock, att bemälde rektor i stället måtte erhålla motsvarande kontant ersättning af ofvannämnde å riksstaten uppförde anslag, hvilken ersättning, efter medium af 10 års markegång, skulle uppgå till 165 R:dr i5 sk. b:ko. 38 Häröfver hörde, hafva Nora stadsförsamling och kyrkoherden derstädes, prosten M. Snederus, väl funnit billigt, att ifrågavarande tackjernsafgift frän rektorslönen indroges och finge af bergsförsamlingen för dess eget skolväsende användas, men ansett angeläget, att ersättning i annan väg åt rektor beredes, hvarvid blifvit erinradt, att beloppet deraf rätteligen utgjorde omkring 45 skeppund tackjern årligen, enär afgiften utginge med 2‘ lispund af hvarje matlag, och matlagens antal inom bergsförsamlingen, enligt en af häradsskrifvaren i orten meddelad uppgift, utgjorde, efter 10 års medeltal 464^ st.; och har konsistorium i Vesterås å ansökningen i underdånighet tillstyrkt nådigt bifall, med det vilkor, att rector scholae i Nora af statsmedel erhölle en efter markegångspris beräknad ersättning lör den honom derigenom frångående löneförmån; men Eders Kongl. Maj:ts befallningshafvande i Örebro län, som i frågan jemväl infordrat vederbörande kronofogdes och häradsskrifvares underdåniga yttrande, uti afgifvet underdånigt memorial, med tillstyrkande af Nora bergsförsamlings befrielse från utgörande af den öfverklagade afgiften, till Eders Kongl. Maj:ts nådiga afgörande blott öfverlemna!, huruvida och hvilken ersättning må rector-scholae derför tillerkännas. Med förmälan, att, sedan dessa handlingar inkommit till Eders Kongl.
Ni är ung ni herre, jag deremot är gammal och erfaren och vi se derföre förh ållandena i olika ljus. G u s t a f . Ung eller gammal bör blott ha ett mål: sitt fädernesl ands välgång, en pligt: att söka befrämja densamma. Om hvar och en handlade så som ni talar, så skulle allt se annorlunda ut i l andet än nu. G u s t a f . Det låter sål edes illa i er hembygd? Der såsom här, förtroendet är borta, missnöje och oreda öfverallt. G u s t a f . Och hvem ger man skulden härför? Skulden faller på alla parti er: Ständerna för sin oeni ghet och si tt käbbel; Rådet för sina hämndepl aner och sitt partihat och Kungen för sin overks amhet och sin liknöjdhet för rikets angel ägenheter. G u s t a f . Ni har rätt; hvad är väl Sverige i det här ögonblicket? en kastboll emellan de olika partierna, ett vilsefarande sk epp utan styre, en handels vara för främmande makter som sinsemellan köpslå om dess Och hvad kunde det deremot icke blifva; betrakta histo rien! s e hvi lken rol det spelade under Gustaf Adolf och C arl XII, hur dess namn flög äradt och anseddt genom Europa och främmande makter darrade för dess bud. Och hvad är det deremot nu? föraktadt af utl änningen, en lekdocka för kabinetterna, en nullitet fö r andra, en olycka för sig sjelf t. E r i k J a n s s o n . Ni målar sk arpt, unge man. G u s t a f . Se hur andra länder frodas i financi elt afseende, hur h andeln blomstrar, hur fabriker uppväxa, hur åkerbruket f örbättras, hur industrien går framåt med jettesteg.
KRuru, mecl anledning al Rvad sälumla förekommit, Kongl. Nuj.t i ljäder funnit clet klen 29 ^pril 1812 Restämda Relopp as ,00 tunnor spannmål, lör en K^rkoRerdes Reliällna inkomst, förutan Rvilket ingen indragning as ReRaglig tids lorläningar linge ske, vara, vid sä lorändraclt sörliullands, för ringa; likväl oolu som detta Relopp ldisvit utsatt till gräns för nämnde indragning, när Rikets 8täncler om clerus utkommande tillgångars användande, vid i8>5 oell 1818 Arens Riksmöten, lörordnade, sä Reslät Kongl. Napt, under den 2 ReRruari i838, att ieke, utan att tlasva Rört Rikets 8tandsr vid deras näst» sammanträde, göra någon ändring i Rerörde Relopp. Uen som 8tats-verket, as redan indragna ReRsglig tids sörläniugar, dä Återfall, de 1000 tunnor säd, Rvilkas godtgörande as denna tillgäng, Rikets 8tänder, den 28 I>Iaj 1818, päräknat, prölvade Kongl. Alapt pro/io^i'n'o/1 /^.c> 2.5. 5 Zen 29 ^suil 1812 lag6e grumlei', iläilanekter, oell intilliless kl ägan slutligen akgjoiiles, blekve beslutaile, skulle veikställas enclast lilis viclare, jiä likt all veclerböranile K^rkobei clar mätte, om en rinnan gi lins än 100 tunnor utsattes kor inclragningarne, kunna genast clerekter, ulan rubbning ak gamla anslags-körbällanclen, ätertiäöa i ilen bögre inkomstens ätnjutancle, livarom Kongl. Naj:t, uniler sistnämncle ilag, lätit lXäcliga Lireulaire-Lrek lill samtlige
M. begära, att vid fortsättningen af den negociation, som nu äger rum, kraftigare åtgärder må vidtagas, än Ständerne anse Regeringen kunna anlita med de medel, som finnas till dess disposition, så måste Representationen förklara, att den ställer till Styrelsens disposition hvad dertill fordras. Dess allmänna termer äro tillräckliga; men mine herrar! alt ingå i specialiteter, att tala om att skicka ut några beväpnade fartyg i Sundet, sådana förslag passa sig icke och skulle sannerligen icke föra till ändamålet, ty några fartyg hindra icke, att flera fartyg på andra sidan om Danska öarna hindra fartyg att der passera genom Bälten, och i sjelfva Ölesund är farvattnet sådant, att jag tviflar på, att några fartyg på Svenska sidan kunde förhindra att från fästningen tvinga Svenska fartyg att anlöpa Dansk hamn, och Den 3 Juni e. ra 63 dessutom är det deras pligt alt göra det, hvarföre sådant äfven framdeles måste ske Jag får derföre fästa Ekon.- XJtsk:s uppmärksamhet på nödvändigheten att vara varsamt i de termer, som efter återremiss komma att föreslås för R. St:s beslut, helst jag är öfvertygad, att, under iakttagande deraf, ett godt ändamål möjligen kan vinnas; men vid motsatt förhållande, eller med användande af hvad som af några Ståndets ledamöter blifvit föreslaget, skulle jag tro, att man, långt ifrån att gynna, skulle skada den negociation, som nu är förhanden och hvilken möjligen går till fullbordan Sländernes åtgärd förutan. Det har blifvit yttradt, att Ekon.Utsk. borde göra sig underrättadt om hvad vid fredstractaten i Kiel blifvit tillgjordt i afseende på Öresundska tullen. Delta är en fråga, som icke angar Ekon.Utsk.. och hvilken jag icke heller tror kan blifva föremål för Ständernes öfverläggning. Denna tiactat är en handling, som RiksSttns ledamöter kunna tryckt genomläsa, och de handlingar, som lågo till grund för detta fredsslut, äro icke heller okända. Jag instämmer i begäran om återremiss. Hr Rosenblad, Bernh.:
Vidare har blifvit anmärkt och yrkadt: 3:o hos Ridderskapet och Adeln: att Utskottet icke fästat nog afseende å behofvet att hafva Colonial-varor för godt pris, utan i allmänhet åsatt desamma för hög tull; samt icke iagttagit den grundsats, att lägre tullafgifter bordt sättas, dels på sådane varor, hvilka väl ej äro egentliga råämnen, utan primära tillverkningar i sig sjelfva, men dock utgöra malerialier för färdiga fabricat, såsom garn, talg, m. m., i hvilken händelse tullen å det häraf förfärdigade fabricat kunnat något sänkas; —■ dels på de artik - Bevillnings-Utskotlets Vllalande, IV: o 30. 3 lar, som draga en dryg transportkostnad, såsom lefvande kreatur, eller lätt kunna sönderslås, såsom glas, porcellaine m. m.; äfvensom att exporttull å förädlade inhemska varor ej bör ega rum; — hos Pre ste-Ståndet: att ej någon högre tull borde vid införsel tillämpas, än a5 procent af varans värde, med undantag likväl af socker, tobak och bränvin; — att vid utförsel så få varor som möjligt, borde med lull beläggas; — samt att, vid import af råämnen tullen må blifva ytterst låg och ingen förädlad vara draga högre tull än dess råämne; — inom Borgare-Ståndet: att i allmänhet (or höga tullvärden och i följd deraf jemväl for höga tullafgifter blifvit åsatte; —• alt ingen vara borde beläggas med högre införsels-tull än 20 procent, eller någon vara vid införsel åtnjuta tullfrihet; — samt alt ingen utförsels-tull bör ega rum på färdiga af landets alster tillverkade fabriks-, handtverksoch manufaclur-varor, jemte stångjern, bräder och tjära; och inom Bonde-Ståndet: att all utförsels-tull hör försvinna och Kongl.
Län motioner, om utarbetande al en Exeoinionf-Stadg;, * Ståndet ansåg utan ändamål, att för denna gång något vidare härvid åtgöra, utan lät vid Utskottets Utlåtande ben; N:o 142, i anledning af återremisser utaf ålskil lige från Utskottet afgifne Betänkankanden, rörande ulsöknings-ärenden; Ståndet bi föl l de häruti omnämnde Betänkande!) Arris /\ö, 4^, 47» 4^> 4f> 5°, 5i, 5i, 53 och 55; N;o 143. i anledning af återremiss utaf Betänkandet, N:o 62, öfver Herr Friherre Kantzows motion, att bysatt gäldenär, sorn ali sin egendom till borgenärerne afstårt, genast derefter må från bysättningshäkte lösgifvas, lades till handiingarne; N:o i \i, 1 anledning af anmärkningar vid Betänkandet, A’:o 65, öfver motioner, om ändringar i nu gällande stadgande!) angående bysättning; Ståndet biföll Betänkandet N:o 65, utom i hvad rörer tillökning i urderhållet för bysatt person, i hvilken del Betänkandet afslogs; A:o i45, i anledning af remiss till Lag-Utskottet af sista mom. i Banco Utskottets Betänkande N:o i4', lades lill handiingarne; AT:o 149. i anledning af anmärkningar vid Betänkandet, N:o 92, öfver motion, af Herr Uggla} om förtydligande af föreskrifterna rörande behofvet af fullmagt vid besvärs-skrifters och ansökningars ingifvande till Kongl., Maj:t samt Hofoch Öfvei-Rätter, och om upprättande af forrnulaire till besvärshänvisningar, lades lill handiingarne; N:o 15o, i an len ning. af återremiss å Betänkandet AT:o 98, öfver väckt motion, om återställande af rättigheten al1- i ringare mål begagna muntlig stämning; Ståndet lät bero vid Utlåtandet AT:o 93; N:o i5i, i anledning af anmärkningar vid Be.- tänkandet, N:o 102, öfver väckt motion, om förlängd tid för invånarne i Lappmarken, Norrbotten och Vesterbotten att fullfölja rältegängs-ärenden från Hof-Rätt till Kongl. Maj:t; äfven lät Ståndet härvid bero; N:o i52, öfver Herr Emi von Troili motion, om anstfars-bestäpimelse för den, som med uppsåt origtigt upprättar räkenskaper och handlingar, sora till allmän nytta» och rättelse äro, bifölls; N:o i53, öfver väckt motion;' Ii Fröt.
Lika med fullmäktige i Riksgälds-kontoret, finner Utskottet Rikets Ständer icke ega skäl till upphäfvande eller förändrande af de vid föregående riksdagar meddelade beslut och stadganden angående ansvarigheten för och bestyret med erforderliga bevakningsoch förnyelsesamt indrifnings-åtgärders vidtagande i afseende på de Hjelmare kanaloch sluss-verks underhålls-fond tillhöriga och till förvarande under Riksgälds-kontorets vård aflemnade låneoch säkerhets-handlingar; hvadan och enär Rikets Ständer icke synas behöfva genom särskildt beslut eller förklarande berättiga Hjelmare kanal-direktion att, med fullmäktiges begifvande och under de af dem uppgifna vilkor och förbehåll, anlita den vid Riksgälds-kontoret anställde ombudsmans biträde, vid de fall, då omförmälde handlingar måste förnyas eller på dem grundade fordringar bevakas eller indrifvas, Utkottet anser sig böra hemställa, att den under innevarande riksdag af Herr Anckarsvärd väckta motion i fråga om befattningen med dessa låneoch säkerhetshandlingars bevakande och förnyande ra. m. icke må föranleda någon Rikets Ständers åtgärd. Stockholm den 17 Juli 1857. Reservation: Siats-Utskottets Utlåtande M 05. ■».) Reservation: Af Herr C. C. Hörnstein, som ansåg räntan icke böra bestämmas högre än Staten sjelf högst förskrifver uti sina blifvande stats-obligationer, hvarigenom förvaltningen förenklas samt omkostnader, besvär, omvägar m. fl. svårigheter, som åtfölja inteckningar, helt och hållet undvikas. Bih. till R. St. Ank. till Exp.-Utsk. d. 24 Juli 1857, kl. 2 c. m.
Nathhorst, då ban lemnar sin Sekreterare-befattning; 2:o af samme motionär, om ställande af 8,000 R:dr R:mt lill Kongl. Maj-.ts disposition att, i den mån Kongl. Maj:t pröfvar nödigt, utbetalas till Magister 0. Torell lör fortsättande af hans forskningar samt ordnande af hans samlingar och iakttagelser; 3:o af Komminister Åsbrink, om anslag af 37,000 R:dr R:mt för reparation af S:t Mariae Kyrka i Sigtuna; 4:o af Kyrkoherden Otterström, angående ersättning för förlorad lönetillökning för år 1857 åt de Elemenlar-läroverks-lärare, som då uppburo någon del af sin lön in natura eller efter årets markegång; 5:o af Prosten Ljungdahl, angående pension af 1,000 R:dr R:mt åt framlidne Professor Zedritzs enka; G:o af Prosten Modigh, om anslag för tilleller nybyggnad af skolhus i Jönköping; 7:o af Prosten Berlin, angående beviljande af 300 R:drs årlig pension åt framlidne Professor Bolmcers enka; 8:o af Doktor Säve, om ett amorterings-lån å 20,000 R:dr R:mt för kyrkobyggnad i Ullerfvads annexförsamling i Skara stift; 9:o af Kyrkoherden Wennerström, angående 500 R:drs årlig pension åt e. o. Kammarskrifvaren i f. d. Kongl. Magasins-direktionens Kammar-kontor P. E. Palmqvist; J0:o af Prosten Collén, om fortfarande anslag af 500 R.dr R:mt till Kamereraren i Kongl. Kammar-kollegium C.