Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bankens verksamhet omfattar: a) inlösen, vid anfordran med silfver, af Bankens sedlar efter deras lydelse; b) köp och försäljning af vexlar och räntebärande obligationer ; c) emottagning, bokföring och tillhandahållande vid anfordran, af medel, tillhöriga såväl Staten samt dess allmänna verk och kassor, som alla öfriga embetsverk, kassor, allmänna inrättningar, välgörenhetsanstalter, konkursmassor och enskilde personer; d) emottagning och vård af kontanta penningar och annan flyttbar egendom, som under försegling inlemnas; samt e) uppoch utlånings-, diskonteringsoch kreditiv-rörelse. I Betänkandet Nio 35 har Utskottet sökt ådagalägga nödvändigheten deraf att Bankens kapital-öfverskott eller grundfond må uppbringas till ett belopp af Tretio millioner Riksdaler och Utskottet har visat att detta uppbringande nu med lätthet kan verkställas, enär Bankens hufvudräkning för nåstlidet år företer, vid samma års slut, ett kapital-öfverskott af 29,628,066 R:dr 10 öre. Redan under innevarande år komme således grundfonden att uppgå till det ifrågasatta beloppet. Vidare kapitalisering af Bankens behållna vinstmedel bör icke ifrågakomma i annan händelse ån att maximum för den del af Bankens sedclutgifning, hvilken ej har motsvarighet i metallisk valuta skulle komma att förhöjas, i hvilket fall försigtigheten bjuder att grundfonden med en motsvarande summa ökas. Rikets Ständer kunna Banko-Utskottets Betänkande N:o 36. 63 således för framtiden, af Bankens behållna vinstmedel, hafva att för Statens allmänna behof, årligen påräkna omkring Två millioner Riksdaler. För att mera bestämdt angifva att Grundfonden icke utgör en för sig afskiljd fond, åro tillagda orden: ”kapital-öfverskott eller'’’, hvilka ord förekomma i den, genom Kongl. Maj:ts nådiga Kungörelse af den 19 Augusti 1845, ändrade 4:de §:n af Lagen för Rikets Ständers Bank den 1 Mars 1830.
Ad. att denna motion skulle remitteras till Allm. Besvärsoch Ekon.- Utsk:t, men att, derest ett särskildt Utskott för läroverksfrågors behandling komme att nedsättas, motionen skulle till samma Utskott öfverlemnas. Föredrogos och remitterades till Lag-Utsk:t Frih. Alströmers, Jonas, d. 29:de dennes bordlagde motioner: N:o 174, ang. upphäfvande af alla lagbestämmelser rörande den Heliga Nattvardens begående m. m.; och N:o 175, om stiftande af en lag ang. endtledigande af sådane till stats-kyrkan hörande embetsoch tjenstemän, som i tal eller skrift visat sig hafva afvikit från den rena Evangeliska läran. Föredrogs och remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t Hr Edelsvärds, Adolf Wilhelm, d. 29:de dennes bordlagde motion, N:o 177, ang. åtgärders vidtagande till förminskande af utvandringar till Amerika. Föredrogs och remitterades till Banko-Utsk:t Frih. Tersmedens, Wilh. Fredr., d. 29:de dennes bordlagde motion N:o 186, om antagande af de utaf särskilde komiterade afgifne förslag till ombildning af R. St:rs Bank och till förordning ang. enskilda banker. Föredrogos och remitterades till Stats-Utsk:t Frih. Tersmedens d. 29:de dennes bordlagde motioner: N:o 187, om utdelning till Riks-Ståndens ledamöter af komiterades betänkande ang. bankväsendet i riket och förändrad organisation af bankanstalterne; och N:o 188, ang. åtgärders vidtagande för befordrande af Svenska statens utländska kredit och höjande af priset å kurserande Svenska obligationer. 248 Den 30 November, Föredrogs och remitterades till Allm. Besvärsoch Ekon - Utsk:t Frih.
— Man kan väl icke misskänna det stora och välgörande inflytande, potatoes-odlingen haft till födoämnenas ökande och följakteligen äfven på den besuttne folkmängdens tillväxt* men beräkningen att lefva nästan ensamt på afkastningen af en potatoes-täppa, eller någre potatoes-land, har emedlertid åstadkommit inånga lättsinniga bosättningar af fattiga hushåll med talrik afföda som ej sällan, jemte föräldrarne, ligger samhället till last; och man kail derföre just icke beklaga ett samhälles tillstånd, som skulle förminska detta onda, om än folkökningen tillika något förminskades, emot hvad den varit under dess starkaste progression. Detta sednare är likväl icke någon nödvändig följd så länge jorden, riktigt fördelad och bättre häfdad, kail, i bredd med nya binäringar, lemna uppehälle åt ett ökadt antal inbyggare. De finnas, som påstå att folkets fysiska styrka i sednare tider äftagit, och uppgifva såsom orsak dertill dels öfverflödig njutning af bränvin, dels det omåttliga bruket af potatoes såsom födoämne, emedan man tror sig hafva märkt att befolkningen mera degenererat i trakter och bland den dass som hufvudsakligen lefver af denna växt. För min del kail jag dock icke antaga sjelfva påståendet äga grund såsom regel, enär det hänföres lill de under sistförflutne 25 åren födde; utan har jag tvärtom flere anledningar, hemtade jemväl från erfarenheten vid Bevärings-mönstringarne, att anse detsamma oriktigt. Meli undantag från detta omdöme mäste jag likväl medgifva, dels för de lyckligtvis ännu sällsporde fall då ungdomen dageiigen och öfverflödigt nyttjar bränvin, dels ock för den ofvanomformälte yngre population, som, tillkommen efter i Backstugor och inhyses bosatte hjonalag, blifvit uppfödd under fattigdom och brist, ehuru jag tror alt dennes svaghet icke kan tillskrifvas någon potatoes-växtens skadeliga verkan såsom födoämne, utan fasthällre föräldrarnes felslagne beräkning att häraf subsistera, derigenom nöd samt economiskt och fysiskt förfall flerestädes blifvit följden.
Kungörelse, .ingående stämplade pappers-afgifteu, meddelade föreskrifter, fortfarande skulle bibehållas; Utskottets förslag 1 17 §, att domare må åläggas vid ling och andra förrättningar vara försedde med stämpladt papper till försäljning, biet, i anledning af gjorda anmärkningar, äterreinilteradt; 1 öfriga delar blef betänkandet af Bonde-Ståndet bifallet; dock, alt den 1 sista punkten af 17 § af Utskottet ibreslagne underdåniga anmälan hos Kongl. Maj t borde rättas efter Ståndets beslut i de delar, I tskottets förslag blifvit af Ståndet ogillade eller ändrade. Från Välloll. Borgare-Standet. S l). Föredrogs ånyo Bevil/n i agsUt skattets betänkande, N:o 12, angående Tull-bevillningen: Härvid förekommo; Utskottets tillstyrkande, pag. 32, att Rikets Ständer, med {åstadt hufvudsakligl afseende på innehållet af Kongl. Majlis Nådiga Skrifvelse af den G Augusti 1844, må vidblifva grunderna för nu gällande Tull-taxa, endast med de föi ändringar, som uti berörda tillstyrkande antydas: 510 Prot.-Utdrag, den 8 Januari 1848. Denna punkt Judes till handlingar ne; Utskottets hemställan, pag. 33, att Rikets Ständer ville biträda Kongl. Maj:ts Nådiga framställning om nuvarande span måls-tull bestämmelsers bibehållande till slutet af år 1847, samt medgifva, att den tull-inkomst, som för utländsk spanmål under tiden inflyter, varder öfverlemnad till Kongl. Maj.‘ts disposition, för att användas till undsättning åt inbyggarne i de orter, som af miss vext hemsökas:
St:s Bankj hvartill förslag hårhos i underdånighet bifogas, och hvarå R. St. i underdånighet anhålla om E. K. M:ts Nådiga stadfästelse lill allmän efterrättelse. Rikets Ständer framhärda etc. Förslag till Lag för Rikets Ständers Bank. $• >• Ifrån den dag, då utvexling af Silfver å nyo vidtager, enligt hvad derom vid denna Riksdag beslutadt blifvit, år Banken skyldig, att, enår så påfordras, sina Sedlar med Svenskt Silfvermynt inlösa, efter den grund, Konung och R. Vägrar Banken, under hvad sken det vara raå, att Sedel vid uppvisandet inlösa med det belopp, ' • • :\ \ Bil. lill Exp. Utsk. Förslag till and. Skrif v.N:o 338. 113 belopp, som genom Lagen om Myntbeståmningen vid denna Riksdag faststålldt blifvit, må den, som Sedel innehafver, derom göra skriftlig anmälan hos K. M:ts och Rikets Svea HofRått, hvilken, efter att deröfver hafva hört BancoFullmågtige, eger att med frågan, enligt Lag och Författningar, förfara. Finnes då, att Sedelns vägrade inlösen härrört af Bankens ofönnåga att genast uppfylla sina förbindelser, göre HofRätten underdånig anmälan derom hos K. M. På K. M. ankomme att pröfva, hvilka utvägar, i öfverensstämmelse med Grundlagarne, lämpligast må vidtagas, för att upprätthålla allmänna förtroendet och återställa Banken i det skick 1 §. stadgar. §. 3. Öfver Hof-Råttens beslut må klagan förås i Konungens Högsta Domstol, på sått i 3o Cap. 1, 6 och 18 §§. RättegångsBalken såges. §. 4. Den summa af 4,4oo,ooo Ridr, som R.
Men äfven under medgifvande att behofvet af och tillfället till nyttig verksamhet för en bank, om hvars inrättande på någon ort öfverenskommes, svårligen lärer med mera säkerhet kunna bedömas af allmän myndighet, än af dem, hvilka vilja i en sådan nedlägga sina kapital, bör likväl tagas i Sammansatta Bankooch Lag-Utskottets Betänkande N:o 1. 3 betraktande att såväl detta bedömande, som utöfningen af frihet uti näringar i allmänhet fordrar erfarenhet till korrigerande af öfverdrifter och misstag i spekulation. Annu torde likväl inom vårt land erfarenheten i fråga om bankväsende icke vara så utvecklad, att denna ensam för sig innebär ett tillräckligt korrektiv; och anledningar torde särskildt, hvad beträffar banker med rätt att utgifva egna banksedlar, icke saknas att, i anseende till den högre vinst, begagnandet af nämnda rättighet antages förmå inbringa, befara, det en öfverdrifven ifver till bildande af sådana banker möjligen kunde till en början föranleda uppkomsten af ett större antal, än som vore i stånd att bibehålla sig, men hvilkas inställande, genom den ofördelaktiga verkan deraf på förtroendet äfven till solida banker, komme att skada både dessa och näringarne öfverhufvud. Under en vidare utveckling af bankväsendet komma sannolikt nya förhållanden att uppstå, hvilka det tillhör lagstiftningen att reglera. Men om regeringsmagtens pröfningsrätt biefve inskränkt allenast till granskning af bolagsreglornas öfverensstämmelse med lag och förordningar, så skulle densamma icke kunna, efter inträffande behof, i bankbolagsreglor, som dess pröfning underställdes, införa bestämmelser, hvilka dock funnes af behof påkallade, men till hvilka ett bankbolag, om pröfningsrätten vore på nämnda sätt inskränkt, icke kunde förbindas.
Akademiens läroverk redan vunnit och än vidare bör erhålla torde dessa konstnärers särskilda åtgärd för bildande af elever icke i den mån anlitas, att bibehållandet af deras Stats-Utskottets Utlåtande N:o 86. skyldighet i sådant hänseende kan anses för det allmänna vara af någon vigt. Då emellertid Utskottet hvarken tilltror sig att i berörda hänseende meddela något bestämdt yttrande, eller har sig bekant, huruvida bemälde konstnärers verksamhet i öfrigt må vara af den beskaffenhet, att den påkallar bibehållande af de för dem i staten upptagna arfvoden, har Utskottet ansett sig endast böra tillstyrka Rikets Ständer att på denna fråga fästa Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet. Utskottet hemställer alltså, a) att nuvarande anslaget till Akademien för de fria konsterna må förhöjas med 11.000 R:dr, eller från 42,000 R:dr till 53,000 R:dr, för att, enligt Kongl. Maj:ts nådiga disposition, användas för meddelande af en fullständigare undervisning i de särskilda skolorna; och b) att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes låta tillse, huruvida de nu å Akademiens stat upptagna arfvoden för konstnärer böra, efter nuvarande innehafvares afgång, fortfarande bibehållas och utgå eller skulle kunna till Statsverket indragas, samt att, för möjliggörande af en sådan indragning, om den skulle befinnas ändamålsenlig, under tiden uppkommande ledigheter vid berörda befattningar icke måtte återbesättas.
Jag tror det hufvudsakliga felet i detta betänk, ligger deruti, att Utsk. icke först häuskjutit till de Stånd, som förklarat Ulslcs förslag oantagligt, att foga sig efter de andra; ty såsom Utsk:s betänk, nu är, anser jag icke gerna att någon jemkning blir möjlig. Det hade ju eljest varit en möjlighet att fä saken pä den goda vägen afgjord. Det hade kunnat hända, att Ståndet funnit sig vid att jemka sig efter de andra Stånden; men jag, sorn eljest alltför gerna skulle foga mig till en jemkning i denna fråga, kan icke göra det nu, dä jag linner Utsk. hafva framställt ett sådant alternativt förslag till jemkning eller afslag, så att con Ira propus: n skulle blifva en framställning, som jag i högsta måtto ogillar, nemi. att saken skulle förfalla. Jag anhåller således, att Hr Gr. o. Landtm, ville framställa propos. pä äterremiss af betänk, till Ulsk. med förklaran, att IL o. Ad. begär voler.propos:r. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Då jag hörde en värd le damot, Hr Cederschjöld, framställa premisserna lili sitt yttrande, så kunde jag icke föreställa mig, att han skulle komma till det resultat, hvaruti han stannade. Jag kan nemi. för min del icke linna annat, än att just de premisser, som han anfört, bevisa emot hans egen conclusion. Sannolikt hafva de rätt, sorn påslå, att meningen år 1809 var den, att åt Const.Utsk. öfverlemna makt och myndighet att föreslå grundlagsförändringar till R. St., öfver hvilka, såsom orden lyda i 29 § Riksd.Ordn., R. St. väl ägde att yttra sina tankar, men icke att derom vid samma riksdag besluta, hvaraf följer, alt ett af Const.Utsk. framsläldt förslag icke kunde af R. St. vid första riksdagen förkastas.
Specfaclernes inställande på de större Höga tidsdagarne, 2,*o Förändring i FörsamUngarnes skyldighet att vårda sina Fattiga} och 3:0 Om Ridder&kapets och Adelns deltagande för deras Hus och Tomter i Städerne uti Kyrko-, PresteScholaeoch Rectors Bo«tällsbyggnad, samt att de Onera, hvilka tillhöra Jordägare bland Städernes Borgerskap, måtte utsträckas till alla Fastighetsägare i Städerne utan undantag, Angående Återremiss af: Dm 17 Marlii e m. 255 i:o BancoUtskottefs Betänkande om förläng. ring uti ptEc-etipt onstiden för låns omsättning i Banco Discont Verket. 2:0 StatsUtskottets Förslag till beräkning af StatsVerkets intrader;, samt 3:0 Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeco* noiniteUtskottens Utlåtande, angående afskaffande af Luderplatsar och allmänna Skallgångar.' Af den 12 Mars, innefattande: Att PresteStåndet, som funnit sig föranlåtit att ogilla den af ConstitinioosUtskottet föreslagne nya § att emellan 37 och 38 §§. i Regerings. Formen införas, ansett sig böra serskildt förklara den önskan, att berörde §. varit så re. digerad, att Riksens Ständer kunnat genom bej viljande af Svensk Medborgarerätt för inflyttande Norrmän, ådagalägga Svenska Nationens vänskap och välvilja för det Norrska BröJ drafolket. Att PresteStåndet instämt uti Ridderskapets och Adelns Beslut om tryckning af Statsoch BancoUtskoltens Betänkande i frågan om Malmö, Götha CanalBolags samt Götheborgs DiscontVerks utredning. Att PresteStåndet antagit de af Utskottet vid sista Riksdag tillstyrkte ändringar uti RegeringsFormens 4., 29 , 41. och 81. $§• men deremot ogillat Utskottets Förslag till förändrade Redactionsr af RegeringsFormens 33., 38 > 53 t 5<S.
Nästan lika angeläget som konungens samtycke var kronprinsens, emedan i brist deraf en brytning hotade att uppkomma inom konungaborgen, som snart kunnat gripa omkring sig äfven i staten, samt förorsaka vådor och hvälfningar af den betänkligaste art; hvaremot, om Gustaf ginge in på förslaget, en kraft mera blef satt i verksamhet, för att besegra konungens gensträfvighet. Hon kände sig således före hos sin son med varsamhet i den grannlaga frågan, men möttes der blott med ett retsamt hånskratt och den bestämda förklaringen, att regerande konungens af Sverige dotter och den efterträdandes syster borde förmälas med ett krönt hufvud eller förblifva ogift. Under en annan tidpunkt skulle denna olikhet i åsigt och afsigt mellan mor och son föranledt uppenbara misshälligheter dem emellan. Men just nu förehade konungaparet och kronprinsen gemensamt så vigtiga, kinkiga och genomgripande politiska planer, hvilkas framgång berodde af deras förenade samverkan och låg dem samtlige så ömt om hjertat, att vid nämnde tillfälle drottningen, emot sin plägsed, sväljde sin förtret och sjelf ledde samtalet med sin son från systerns påtänkta giftermål till andra ämnen: inom sig beslutande, att afbida och iakttaga lägligare förhållanden, att äfven härutinnan gifva sin vilja eftertryck. Ty Lovisa Ulrika var icke den qvinna, som någonsin afstod från en föresats, innan hon användt alla tillgängliga medel och försökt det yttersta, för att göra den gällande. De begge älskandes kärlekshandel fortgick imedlertid, bevakad och hägnad under moderlig uppsigt. Om också den sednare omständigheten ej minskade uppseendet inom hofkretsen, fick saken åtminstone en anstrykning af oskuld och tillbörlighet, som betog hvarje arglistig tungas gift dess skadliga verkan.
Lärares och tjenstemän® ställning är vid Ultuna nästan lika prekär och osäker som tjenstehjonets, hvilket icke kan båta institutet; och i afseende på lärareprof och kompetens finnas nästan inga föreskrifter, hvadan styrelsen alltså härutinnan förfarit olika och efter omständigheterna, så att ena gången undervisningsprof aflagts af lärare, andra gånger åter icke. I afseende på lärarekompetens kan ock uppvisas, att åsigter gjort sig hos styrelsen gällande, hvilka omöjligen lära kunna försvaras, enär derstädes till lärare och alla medlärarnes öfverkontrollant och styresman Motioner i Borgare-Stånd,et 1865. 58 förordnats person, utan några vederbörligen dokumenterade theoretiska insigter eller lärdomsprof, hvarförutan dock svårligen någon bestämd garanti lärer kunna presteras för dylika insigters verkliga tillvaro. Äfven om detta betänkliga experiment icke hittills ådagalagt vådorna deraf, lärer likväl, icke ens vid en så praktisk läroanstalt som ett landtbruksinstitut bör vara, Staten kunna låta den rena praktiken vägleda och kontrollera theorien, hvilket ungefär är detsamma som att låta den blinde leda den seende; hvadan detta förhållande hvarken kan eller bör i längden fortfara, såsom varande med läroanstaltens uppgift, värdighet och bästa alldeles oförenligt. Behofvet af vederbörligt reglemente för och förändrad organisation af både undervisningen och förvaltningen torde härmed vara tillräckligt antydd. Men sakens vigt kräfver kanske en närmare utveckling deraf. Olägenheterna vid nuvarande styrelseformen bestå hufvudsakligen deri, att ledamöterne omvexla och på samma gång äfven åsigterna. Någon bestämd plan för institutets förvaltning, m. m., kan svårligen genomföras. Styrelsen är skyldig att bestämma och fatta beslut i alla vigtigare angelägenheter, som angå institutet. För att kunna göra detta, måste ledamöterne i detalj känna alla dess så väl yttre som inre förhållanden. Men detta blifver för flertalet af dem alldeles omöjligt. Derföre måste styrelsen antingen helt och hållet eller åtminstone till största delen rätta sig efter föreståndarens åsigt och framställning, eller ock försöka handla på egen hand. I båda fallen kan det ofta gå något rasande. Det förra sättet är ej heller alltid styrelsen värdigt: dess kraft förlamas och dess anseende sjunker.
Skulle man nu genom afdrag af 20,000 r:dr på anslagsbeloppet rubba denna plan, så måste en del arbeten afstadnaj andra fortskyndas och hela den plan förändras, hvarefter arbetet alltsedan 1826 fortgått med de för flottan mest tillfredsställande resultater; ty sedan den tiden har flottan fått ett helt annat utseende och för staten blifvit af helt annan nytta än förut. Jag fortfar således att tro, att den summan af 20,000 r:dr visserligen på papperet kan afdragas, men att, om man äger någon kännedom om sättet, huru arbetet verkställes och medlen användas, man icke skall betvifla, att i sakens närvar, ordning det är omöjligt att afpruta dessa 20,000 r:dr, utan att dermed förena stora för - Dea j4 April. förluster för staten derigenom, att arbeten mäste afstadna, som efter en ändamålsenlig plan redan äro påbörjade. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, örn R. o. Ad. behagade bifalla StatsUtsk:s nu föredragna utlåt. Ropades starka ja, blandade med nej. Hr Stuart begärde votering. Hr Hjärne: Sedan votering är begärd, får jag anhålla, att mitt förslag må blifva contraproposm. IL Ex. Hr Gr. o. Land lin. yttrade, att då Hr Stuart begärt votering, H. Ex. förmodade, att det vore han, soln agde rätt att föreslå contraproposrn. Hr Stuart: Jag bar begärt voteriug under den förutsättning, att contraproposrn skulle komma att innehålla afslag till StatsUtsk:s utlåt. K:o 453 och bifall till betänk. Klo 429- JaS få1' således anhålla, att en sådan contrapropos. måtte varda framställd. Hr Hjärne: I fall Hr Stuart icke vill afstå från den contrapropos. han begärt, får jag anhålla öm votering ang:de contraproposrn. "Upplästes lill justering och godkändes följande voterlspropos:n:
»Utgifts—afdelningen hade tillstyrkt 2000 Ridr Rico »till Kongl. Majits nådiga disposition antingen till nämnde skolas utvidgande, eller »till inrättandet af en förberedande afdelning, inom det teknologiska institutet. »Då Slöjdföreningen är en privat inrättning, beroende på årsafgifters erläggande af »ledamöterna, och således i saknad af den garanti för kommunens tillskott, som Slals-Ulskollcls Utlåtande, 87. 35 »ensamt kari försäkra inrättningens bestånd, samt jag i öfrigt gillar utgifts-afdel»ningens betänkande får jag upptaga det såsom min reservation.» Af Herr af Harmens och Doktor Stenhammar. Vid 18:de punkten, mom. 4 angående förhöjning i anslaget till Chalmerska slöjdskolan i Götheborg. Af riksdagsfullmäktige!) Per Persson från Örebro län. Vid 19:de punkten i fråga om anslag till navigationsskolan i Stockholm. Af Herrar Bildt, Fåhreeus och Wcern. Af Herr Gråå, J. F: »Genom beslut af Rikets Ständer vid 1840—41 årens »riksdag bestämdes, att, emot det vissa föreskrifna vilkor, hvaribland anskaffande »af nödig lokal, fullgjordes, skulle, bland andra städer, äfven Stockholm, till be»stridande af kostnaderne för en navigationsskolas underhållande, årligen få upp»bära ett belopp af 2,800 R:dr Banko. Visserligen beviljades detta anslag, lika»som en mängd andra, endast för den tid, då uppgjorde statsreglering omfattade; »men summan biel' icke dess mindre vid nästföljande riksdag, till fortsatt utgående, »anvisad. Innan 1847—48 årens riksmöte inträffade, hade likväl blifvit kändt, »att genom ett af dåmera aflidne Grosshandlande!) Air. Rydberg upprättadt testa»mente, en betydlig penningesumma blifvit för ett likartadt ändamål anslagen. Un»der förutsättning, att den sålunda testamenterade summan skulle för den i Stocksholm inrättade navigationsskolan blifva disponibel, beviljade Rikets sednast för»samlade Ständer endast vilkorligen och för 2 år det till skolan ditintills årligen »utgångna bidragets fortfarande.