Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Gränsen för denna måttlighet bestämmer 9:de g, som bjuder, att husbonde, vid tjenstehjons bestraffning, icke må strängare förfara, än 36 Kap. 2 § M:sB:n innehåller; och detta sistn:da lagrum lyder sålunda: »Slår husbonde eller matmoder legohjon sitt, »så att det varder deraf lamt eller lytt, ligge det i laga bot, som »förr är sagdt. Näpsa de det skäliga för brott dess, vare ogildt.» Det vill säga: så framt en husbonde eller matmoder, vid husagans tilldelande, blott icke tilltygar tjenstehjon så, att det förlorar någon kroppsdel, eller blifver ofärdigt för framtiden, så hörer allt öfrigt, enl. ännu gällande författning, lill måttlig husaga. Härtill kommer ytterligare, enl. 8 g, att husbonde äger tillsätta annan person i sill ställe, »och tillkommer denne samma hörsamhet, husbonde äger af tjenstehjon fordra, vid den påföljd som i 10 § läses.» Häraf är det en klar slutföljd, huru godtyckligt en hård husbonde kan, om han så vill, handtera en tjenare utan ansvar. Det är motbjudande för känslan, att mera specielt fullfölja föreställningen om huru långt detta kan leda; men för omdömet om befogenheten af en sådan makt, är det likväl nyttigt att ej dölja, hvad som är en sanning, att hvarje husbonde här i Sverige ännu i dag kan, sjelf eller genom andra, låta ordentligen piska större eller mindre del af tjenarens kropp biå eller blodig, så framt han blott nyttjar den försigtigheten, att icke obotlig skada tillfogas honom. Anses detta påstående innebära öfverdrift? Nå väl, vittnesbörd lemnäs af åtskilliga mål, som förevarit till och med så nära som vid Poliskammaren i hufvudstaden, der ingifna läkareattester intygat om svåra blodviten, till och med sönderslaget ansigte, lillfogadt af husbonde, men af den beskaffenhet, att det ansetts kunna botas inom så eller så många veckor; och detta har blifvit förklaradt för husaga, och tjenaren eller tjenarinnan icke ens berättigats att få lemna tjensten.
Om således Utsk. endast undanröjt denna undantagsförfattning, så att utvidgningen i närvar, afseende inskränkts inom gränsen af det äldre stadgandet af 1776 eller tillåtelsen att remontera med mörka hästar i allmänhet, skulle jag instämt med Utsk.; men att medgifva be gag - Den 17 September. 201 gagnande af hvilken färg sorn helst, och således hvita, blackar och schäckar anser jag oriktigt. Men det var egentligen icke denna utan den sista punkten, ang:de synerna ä rotetorpen, hvarvid jag ville flista mina anmärkningar, emedan Utsk. icke så utförligt behandlat denna punkt, som jag tror, att den förtjenar. Utsk. säger, att tillsynen öfver soldattorpen i afseende på åbyggnadens vidmagthållande och laga bestånd åligger compagnicliefen, och att han, i följd deraf, äger, när behofvet så klafver, låta derå hålla syn. Enligt praxis hållas dessa syner hvart 3:dje år, så vidt jag känner, vid alla regtter; men vid båtsmanshålien äger ett annat förhållande rum, ty der hållas synerna icke oftare, än de af behofvet påkallas. Motionerna hafva åsyftat, att enahanda förhållande mätte äga rum inom armeen; och jag tror, att dessa ofta påkommande syner endast leda till tunga för rustoch rotehållärne. Af dessa skäl önskar jag, att detta betänk, måtte återremitteras för att i denna punkt undergå en jemnkning. Särskildt har jag mig bekant, att 2:ne Stånd af dessa skäl redan återremitterat betänk. Jag anser ålerremissen så mycket mera nödvändig, som Utsk. i slutmeningen säger, att i händelse dess uti betänk.
Sid. 25 säges, att Barquens operationer icke gå ut på Cours-operationer, men för att bevara sina Sedhr emot ytterligare försämring och Agiotage, hvilket vidare motsäges af usta Puncten Sid. 39, der det yrkas, att Växel-Fonden , nät Silfver ej kan inköpas, bör åter utgifvas, hvilket måtte betyda Cours-Operationer. Sid. 37 säges, att Sedel-Myntets Silfvervärde e» skall bestämmas, men sid. 34, att Silfver-värdet bör bestammas till ett Maximum; men hvar hafva vi ett Minimum? och hvar finnes gränsen för Myntets förbättring? Den 15 Amii. och kan man .kalla sådant att införa stadga? Sid. 31 såges, att man ej bör uppmuntra att på Discont-vägen återkomma, och likväl tillstyrker man Riks-Discontens utvidgning. Att, såsom Utskotten sid. 32 föreslå, | Million af Banquens årliga inkomst användes till inlösande af de genom SjöTulis-Uppbörden inflytande Växlar, anser jag ganska lämpeligt och nyttigt. Att Silfret blifver liggande i Banquens hvalf, har jag förut yttrat ej vara skadligt, så länge det representeras af motsvarande Pappersmynt, och då vi nu en längre tid drifvit Utländska Handeln med förlust, bör väl förmodas, att vi af erfarenheten skola blifva klokare, samt minska vår Import; och i sanning är detta, jemte ökad Production, det enda verksamma medel till förkofran. 250,000 R:dr i Silfver är i och för sig sjelf en så obetydlig Summa, att den utan betydlig känning årligen bör kunna införas , i synnerhet om man eftersinnar, att långt större Sutnma fordom geck utomlands, till betalning af Räntor å Utländska Lånen, utan att synnerligen nedtynga Handelsvågen. Deremot afstyrker jag helt och hållet, att Banquen skall använda denna Växel-Fond, som det heter, till hindrande af Agiotage. Vårt Fäderneslands och alla Länders erfarenhet hafc visat, att dessa konstiga opera, tioner icke tjena till annat, än att framkalla och öka antalet af Växel vinglare.
Att tillsägelsen hos desse Tjenstemän Lagutskottets Betänkandtn. lör ike så tidigt, att de måtte kunna, innan Thomee, dag, sådant Tion de-1 a gar en kungöra, vid ansvar att i annat fall ersätta den kostnad och skada, som genom försummelser häraf möjligen kan uppkomma. ,3:0 Att, när FösUttnicgen icke bestämmer buru förhållas bor, då Tiondegif» vare eller Tagare, ehuru om levereriogen in natura behörigen tillsagde, underlåta, de förre, att å utsatt tid leverera sin Tiondeparty och de sednare, stt utfärda forsedlar, den försumlige borde för pligt es , at.t, efter skäligt och i orten gångbart prisgifva eller taga lösen j hvilket af Konungens Befallningshafvande borde bestämmas. 4:0 Att Författningen, som äfven är obestämd i afseende pl tiden, då lösen af Spannemål skall erläggas, måtte erhålla följande tillägg: Att då hvarken å Tiondeta» garenseller Gifvarent sida någon tillsägelse om levering in natura skett f öre Thomee dag, och således losen efter Markegång, med förhöjning af den stadgade for lönen, skall af den företagas, och af dens ednar e gifvas, bör sådan lösen erläggas genast efter årets början, så snart derom af 'Tionde»eller Ränte-tagaren tillsäges.
Med iei~miarn es a.iitd li.aor iinc !er aret stigit fr811 1,593 iiiiMeillem~antnl. del: föregbende b.ï till 1,635, &amp; imf f.st$iiicliga niecllernmar 276. Förbundets aiigel.iigenli etel.- linha ståt t under l.e (lniiig af dels förbuildsstyrel.sen, dels speci.a.lstyrelser och koiniteer. Redogörelse f ~ i: cle resp. stysel.senias och koiniteeriias .rerksaiiilie.t följ er II iir n edan. ri1~santil; varien - H. H i l.ilebran.cl, orclfiism.cle; Iiofiiiten deil teii A. Hörtzel.l., vice or~ !flOi ?&amp;n de; doktor Ca.]:]. Nys trörn, kassaf~~:? ' al.tare; frii S. Adleiyar~: .e, f i x E. Anlmsvärcl, fiökeii. L. Engström-, frölceii M. Porsel. l., tMcei~. E. Fries, 6111 A. Höj er, se.c-isionsselcreteïare H. Rolitlieb, fi: ölcen. A. Roos samt frii S. G. Elfving, frölren L. Dahlgreii, frii A. Kerfstedt, professor P. G. Roseii, fru Th. Gyldén, frökeii M. Silow, frii J .. Joliii, frii G. af I311 tberg, f~: öIcei~ G. Hj elai.ei: ns, fröken C. och 1 ' i: ökeii S. Ulrich (som iiider Aret varit Fiiybnndets sekret erare).
Kronan en del krut, och betalar i Norrskt Specie, hvad här betalas i Svenskt Banco. Detta är en omständighet, som är till stöd för den skrifvelse jag föreslagit. Just på det Staten icke skall behöfva, för det att förråden ofverfyllas, göra handelsexpeditioner, och så godt som skänka bort krutet, har jag tagit mig friheten fästa Konungens uppmärksamhet derpå, att sådana contracter icke måtte uppgöras, hvarigenom Kronan skaffar sig mera krut, än den behöfver. Förhållandet är för närvarande sådant, att Staten förbundit sig att, ifall tillräcklig saltpeter kunde produceras, emottaga 6100 Centner krut. Kronan behöfver, efter de beräkningar jag gjort, ej mera än 1000 å 1200 Centner. Hvad skall Den 7 September f. m. 19c den då göra med resten? Är det billigt, att Staten skall ingå sådana contracter, att den får så mycket mera än den behöfver? Hvarföre då icke heldre öfverlemna näringen åt enskildta personer? Hvad skall väl Staten göra med det öfriga, annat an samla det på sig och skicka ut det? Jag har ej föreslagit någon ändring i tillverkningen, blott att, vid de contracter, som uppgöras, Staten ej må hinda händerna på sig. Jag anser, att i politiskt afseende det kanske är nödvändigt, att ej handlöst lemna näringen, och att man måste försäkra sig att äga krut, när man behöfver; men det ges utvägar, hvarigenom man kan göra det. Kronan kan ju för sitt behof hafva egen kruttillverkning, likasom den har tillverkningar af andra saker. Det finnes ju icke monopolium på tillverkningen af t. ex. ammunitions vagnar och annan materiel, som Staten behöfver. Staten tillverkar af dessa effecter hvad hon behöfverj men icke mera. Hvarföre skulle det ej kunna tillgå efter samma grunder med kruttillverkningen? Jag tror således, att jag har goda skäl för det tillägg jag föreslagit lill den underdåniga skrifvelsen. Jag tror ej eller, att man kan säga, att detta icke har sammanhang med Utskottets Betänkande.
Majit har nemligen, på sätt den nådiga Propositionen (pag. 53) innehåller, endast alternativt föreslagit att, derest icke vederbörande inom 1863 års utgång i behörig ordning afslutat kontrakt om utförandet af arbetet för segelleden emellan Hattefura och sjön Stora Lee, den för detta arbete under denna statsregleringsperiod afsedda lånesumma af 450,000 Ridr skulle få användas såsom lån för utförande af Kinda kanal, derför arbetskostnaden syntes påkalla statsbidragets fördelande på 2ine statsregleringsperioder. Granskar man närmare innehållet af Kongl. Majits ifrågavarande nådiga Proposition, så kan man dervid icke undgå att finna, att de på Sjette Hufvudtiteln föreslagna statsbidrag till produktiva arbeten äro ytterst knappt tilltagna. Väl är det lätt att inse att, då Staten i så många andra rigtningar tarfvar stora anslagssummor, tillgångarne måste blifva hårdt anlitade; men då man af ifrågavarande nådiga Proposition derjemte inhemtar, att Rikets Ständers Bauk eger ett behållet öfverskott af icke mindre än 6 millioner Ridr, hvilket icke tagits i beräkning för de uti den nådiga Propositionen föreslagna statsutgifter, torde man kunna hysa den säkra förhoppning, att tillgångar skola kunna beredas äfven för andra produktiva arbeten än anläggningen af Statens jernvägar, hvilka, enligt hvad föregående Rikets Ständer antagit, förnämligast böra byggas med upplånta medel, så att icke ensamt samtiden får vidkännas kostnaden för deras utförande. Jag vågar ock föreställa mig att, så vida jernvägarne skola erhålla tillräcklig trafik, måste landet samtidigt upparbetas äfven i 382 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 186'2. N:o 147. andra orter än dem, der jernvägarne blifva förlagde. Ty ett ensidigt bearbetande af endast jernvägar genom de delar af landet, som dermed kunna gynnas, kan icke annat än blifva skadligt för sädana af naturen mindre väl lottade trakter, som icke ega tillräckliga medel att sjelfva utföra storn kommunikations-anläggningar, men som med bidrag af Staten kunna tillvägabringa nödiga förbättringar i de af naturen anvisade farlederna.
1 afseende på hvad Hr von Hartmansdorff sagt rörrde vinsten af besparingar för statsverket, i följd af utskyldernas erläggande inom föreskrifven tid, får jag erinra derom, att bär endast är fråga om resterna, men att de större skattebidragen sällan eller aldrig komma under rubrik af restantier, emedan de vanligtvis inflyta före den 1 Maj. R. o. Ad. beslöt, att Hr von Hartmansdorff; samt Frih. Rnabs sednaste yttranden skulle åtfölja remisseu lill Beyilln.- TJtsk. af Frih. Raabs skriftliga anförande. Hr v o n Schantz, Malcolm Gustaf: Vid förrättandet af bänkm.valet i början af innevar. riksdag, inträffade att åtskilliga valsedlar blefvo casserade på den grund, att de icke voro på vederbörligt sätt imättade. Orsaken dertill torde böra sökas deruti, alt 18 §:n Ridd.Ordn, sorn föreskrifver huru vid bänkm.valen skall tillgå, icke innehåller någon tydlig bestämmelse om valsedlarnes beskaffenhet. I afsigt att afhjelpa denna brist, hvilken genom valsedlars underkännande stundom kan gifva valen en oväntad utgång, och för alt tillika bringa nämnda § af Ridd.Ordn. i närmare öfverensstämmelse med Riksd.Ordn., tager jag mig friheten föreslå, att uti berörde 18 § af Ridd.Ordn. måtte elter orden: ”hvarvid hvar och en in lem nar en sluten ”sedel,” i stället för sistnämnda 2:ne ord, införas orden: ”enkel, sluten, hoprullad och omärkt sedel.” I sammanhang härmed och då §:n icke bestämmer, huru många af dem, som de flesta rösterna erhållit, äro bänkman, föreslår jag äfven, att ordet ”två” måtte insättas emellan orden "de” och ”som;” i följd hvaraf, med iakttagande af begge dessa rättelser, redactionen komme att lyda sålunda:
Hans Excellence Justitiae Stats-Ministern Herr Grefve Rosenblad, Hans Excellence Stats-Ministern för Utrikes Ärendena Herr Grefve af Wetterstedt. 6 Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition N.-o 34- Stats-Råden: Hans Excellence Herr Grefve Mörner, Hans Excellence Herr Grefve Lagerbjelke, Hans Excellence Herr Grefve Löwenhjelm, Herr Grefve Adelsvärd, Poppius, Friherre Åkerhjelm, Hof-Cancelleren Friherre von Schulzenheim, Stats-Secreterareu Skogman. Stats-Secreteraren uppläste till justering ett, jemlikt Kongl. Majits förut meddelade Nådiga beslut, uppsatt förslag till Kongl. Majrts Nådiga Proposition till Rikets Ständers Stats-Utskolt, angående de åt f. d. Eskilstuna Fristads-Directeurerne, Öfverste-Lieutenant Nordevall och Öfverste Palm anslagné pensioners öfverflyttande på allmän Indragningsstat. Kongl. Majrt täcktes, enligt Stats-Rådets Ledamöters underdåniga tillstyrkan, berörde förslag, sådant detsamma finnes Protoeollet bi lagd t, i Nåder gilla. Och Kongl. Maj:t befallde, att dess Nådiga Proposition i ämnet skulle, i enlighet dermed, till Rikets Ständers Stats-Utskott under denna dag expedieras. Ex Proiocollo S. G. Schyberg. Antom i afskr. tili Exp.-Utsk. den 23 Fehr. kl. 1 e. m. KONGL MAJ.TS Nådiga Proposition till Rikets Ständers Stats-Utskott, angående grunden för liqviden af framlidne Pastorn vid Svenska Förs amiingarne i Pensylvanien Doctor Collins hos Statsverket innestående lön ej or dr an; Gifven Stockholms Slott den 8 Februari i i834- Hos Kongl. Majrt har 1111 mera aflidne Pastorn vid Svenska Försumliiigai ue i Pensylvanien uti Norra America, Prosten Doctor Nils Gollin Kongl.
Det är nu snart 100 år sedan detta Sl°^ gick upp i rök och lågor och de vackra qvarlefvorna af dess befästn*0^ Hessa dyrbara minnen af forntiden måste lemna rum åt öppna pl får handel och vandell Stadens handtvegener bedrifvas af ioq Skråmästare y3 Gesäller oC^ f?4 Lärlingar. Af nämnde Mästare äro 20 Skomakare, q Skräddare, 7 Carduansmakare och Garfvare, 6 Hattmakare, 6 Smeder, 5 Guldsmed J ' - 4 5 - samt lika många Kopparslagare, Målare och Sadelmakare. I de öfriga professionerna är personalen af Mästerskap mindre. Under Hall-Rätt lyda: Borstbindare, Färgare, Knappmakare, SpegelFabrikörer och Urmakare, utgörande 9 Hallmästare, 7 Gesäller och 6 Lärlingar. Näringsidkare, som hvarken höra under skrå eller Hall, äro 1 Apothekare, 4 Bagare, i Bryggare, 1 Källarmästare, 2 Spitqvartersliållare, 1 Schveilzer-bagare, 2 Socker-bagare och 3 Slagtare. De fyra förstnämnde af dessa rörelser sysselsätta elfva biträdande personer; dessutom äro 2 Boktryckerier i daglig verksamhet och sysselsätta det ena 10, och det andra 6 personer. Den ofvannämnde Kortfabrikens årliga tillverkningsvärde uppgifves till circa 1,000 R:dr Banco och fem Snusfabrikers årliga tillverkningsvärde är hos Magistraten uppgifvet till blott 3 k 4,000 R:dr Banco: loen då, enligt hvad ofvan är närandt, Staden importerat 3i 1,213 Skålp. Tobaksbiader och stjelk, inträffar en stor lucka emellan det importerade råämnets stora och aen förädlade produetens uppgifna alltför ringa qvantitet. Misstag eller missräkning lär alltså vidlåda berörde uppgift.
De för dessa lån bildade särskilda liqvidationsoch amortissementsfonder hade vid samma tid följande behållningar, nemligen: amortissementsfonden för 1855 års lån R:dr 5,113: 10. dito för 1858 års lån „ 723,275: 1. dito för 1860 års lån » 506,293: 4. dito för 1861 års lån » 25,876: 76. Till ränteoch amorteringsliqvider för nu ifrågavarande lån hafva under tiden från 1862 års början till slutet af innevarande års förra hälft utaf dertill anvisade medel utbetalts: 6 Stats-Utskottets Memorial N:o 3. för 1855 års lån för 1858 års lån för 1860 års lån för 1861 års lån R:dr 76,193: 09. » 4,107.214: 44. De för Svenska statslånen utgifna, hittills icke förfallna, fonderade obligationer utgöras af: 197 st. 4 procents-obligationer, daterade den 30 Juni 1855, å 1,000 R:dr R:mt hvardera; 9 st. dito dito samma dag å 300 R:dr hvardera; 88 st. 3 1/2 procents-obligationer, daterade samma dag, å 400 R:dr hvardera; 5,593 st. Pr. Courant hvardera; 11,533 st. dito dito å 500 Thaler hvardera; 9,326 st. dito dito å 200 Thaler hvardera; 18,646 st. dito dito å 100 Thaler hvardera; 209,850 st. premie-obligationer, daterade den 1 Maj 1860, å 10 Thaler hvardera; 1,000 st.
Dessutom torde det böra bemärkas, att om det skulle inträffa, att tvenne makar söka att på ifrågavande sätt vinna skiljsmässa från hvarandra på kortare tid än den lagliga stämningstiden, bör denna omständighet gifva domstolen anledning att förklara, att ett egenvilligt öfvergifvande i sjelfva verket ej egt rum, och att ej bevilja äktenskapsskillnaden. Eli tillägg af besinningstid under sex månader från öfvergifvandet, skulle således efter min tanke vara den egentliga fördelen af denna lagförändring, men om denna fördel motväger de af hr Carleson framställda betänkligheter vid förslaget torde vara tvifvelaktigt. Min förnämsta betänklighet är likväl en annan. 13 kap. 4 §. Giftermåls-B:n sönderfaller nemi. uti tvenne mom:r. Det första lyder sålunda: »Ofvergifver och förlöper mannen af ondsko och motvilja sin hustru, och far utrikes i det upsåt att ej mera blifva och bo med henne; håfve ingen rätt sin lott i boet eller fasto gods sitt att råda. Vill hustrun ifrån honom skiljas: tage då stämning hos domaren.» Vidare heter det: nVct man ej hvar mannen sig uppehåller; läte domaren å predikstolarne lysa efter honom öfver hela häradet eller i staden, om han der boende varit, så ock i de närmaste socknar derintill, och förelägge honom natt och år. Kommer han ej etc.” Enligt min upfattning af lagens mening, fordras ej i det sednare fallet, eller då man ej vet hvar mannen sig uppehåller, att det skall ådagaläggas, att han begifvit sig till utrikes ort, utan blott att han af ondska och motvilja öfvergifvit hustrun, och jag stöder denna tolkning dels derpå att det vore föga rimligt att lägga vigt vid bevisning derom att den bortvikne rest utrikes, då hans vistelseort är alldeles obekant, och det kan vara lika omöjligt alt bevisa att han rest ut - D en 7 F ebruari. 339 rikes, som att få reda pä hvar han är och dels derpå, att lagen föreskrifver, att lysning efter den förlupna skall ske i boningsorten och i de närmaste orterne derintill, hvilket vore föga ändamålsenligt ifall den förlupna vore att söka utrikes.
Såsom hufvudsakliga skäl för underdånig anhållan att erhålla läroverk har anförts: för Oskarshamn dess folkmängd, dess afstånd från andra läroverk (8V2 mil från Kalmar, 9 från Westervik, 7 från Wimmerby), dess läge i en ort som har flere köpingar, hvilka alla, utom Figeholm, hafva närmare till Oskarshamn än till annan stad; för Arvika dess afstånd från närmaste städer (från Carlstad 7 '/j, från Åmål 8 mil), dess folkmängd och läge i en ort med omkring 60,000 menniskor, som hafva närmare lill Arvika än till någon stad. p Om Eders Kongl. Majit täckes bifalla denna anhållan, torde för närvarande skolor med två klasser i Oskarshamn och Arvika inrättas, och således till hvar-* 38 Bil. M 7 till Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. M 1, om Statsverket 1886. dera, utan beräkning af öfningslärare, behöfvas ett anslag af 2,800 R:dr eller tillsammans 5,600 R:dr Riksmynt. 4) Med åtta Lektorer: Underdånigt Förslag till Stat för Rikets allmänna Elementarläroverk. Högre Element ar-lär ov er k. 2,000. » » » » » » » _20,800. Rektorsarfvode Sådana läroverk inrättas i städerna: Upsala Gefle Linköping Skara Strengnäs Örebro Westerås Wexiö Lund Götheborg Kalmar Carlstad 8,400. 800. 30,000. Sammanlagda kostnaden för dessa 42 läroverk utgör R:dr R:mt 360,000. Sådana läroverk inrättas i städerna: Sammanlagda kostnaden för dessa 3 läroverk utgör » *2,000. 3) Med fyra Lektorer: Transport » » 452,000. <52 Bil. M 7 lill Kongl. Moj:ts Nåd. Prop. M 1, ont Statsverket 1836. Transport R:dr R:mt 432,000. Sådana läroverk inrättas i städerna: Piteå (Luleå) 4. östersund 4.
Uträkning å beloppet af hvarje regementes och corps’ aflöning vid indelda kavalleriet, enligt den föreslagna nya normalstaten. Staben: Ofverste, Regementschef » Corpschef Ofverstelöjtnant, Förste Major Major, Corpschef Andre Major Major i Regementet Arvode Regementsqvartermästare Förste Regementsadjutant Andre » Regementsstallmästare Reridare Arvode Regements-pastor » auditör » skrifvare Regements-hästläkare » » Arvode Mönsterskrifvare ... Regementstrumpetare, jemte n:r!ön Sadelmakare Pistolsmed Sqvadrons-Stateu: Sqvadronschefen Andre Ryttmästare Förste löjtnanter Andre » Underlöjtnanter Fanjunkare 5 Förste Sergeant ( ■ . .. , n > jemte nummerlon Andre » f 1 Tredje » ) Sqvadronshästläkare Förste Korporaler ( An ode Tr , 1 ' d:o Korporaler Vice Korporaler (. o'^ i K ) tareailomng d:o Förste Trumpetare, jemte nummerlön Andre » nummerlön För musikpersonalens aflöning och musikens underhåll Summa Skånska Hussaroch Dragonregementena. för Lifregementets Dragoncorps . 88,715 — n d:o Hussarcorps och Smålands Husarregemente 89,715 — Jemtlands Hästjiigavecorps. Sammandrag: Skånska Hussarregementet. » Dragon » Lifregementets Dragoncorps » Hussar » Smålands Husarregemente Jemtlands Hästjägarecorps . Ii. Uträkning af sammanlagda aflöningen vid indelda Kavalleriet jemlikt föreslagen ny normalstat. Antal löntagare.
Banco; hvarförutan, i nödens yttersta stund, Spanmål blifvit utlånad till sådane behöfvande, som ej förmått ställa säkerhet för återbetalningen, till ett ungefärligt värdes belopp af 12,128 R:dr Banco; och kan med visshet antagas, att Spanmålsundsättningen, sora, under ifrågavarande tid, sträckt sig till Femtio Sju Pastorater, eller Två Hundrade Tjugufyra Socknar, kommit på dessa nyssnämnde sätt minst 25,500 Hushållare och Jordbrukare till godo. — Betalningsterminen för undsättningsskulderne, förut i Nåder bestämd intill den l:ste nästkommande Mars, har Eder Kongl. Maj.'t nu mera, uppå min derom i underdånighet gjorda anmälan, täckts genom nådig skrifvelse af den 26 sistförlidne October således förlänga, att dessa sladder få under loppet af Tre år med en tredjedel årligen gäldas; och är första årets afbetalning redan under uppbörd och indrifvande. I afseende på de, från Eder Kongl. Maj:ts och Kronans Magaziner, till min disposition för undsättningsbehofvet öfverlåtne 5,581 Tunnor Spanmål, hvilka uti nu afgifne Redogörelse äro inbegripne, skulle det väl hafva ålegat mig, i öfverensstämmelse med Nådiga förordnandet under den 25 nästl.