Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidkommande förslaget om upphäfvande af bysättning för gäld, med undantag af vexelskulder, är det utan tvifvel följdriktigt att der ränteaftalet är fritt och borgenären alltså dervid får betinga sig så stor praemie för försträckningsrisken, som han sjelf finner lämplig, rättigheten att i sista hand hålla sig till gäldenärens person bör upphöra. Emedlertid torde en öfvergång från den nu gällande rättigheten att på obegränsad tid hålla en insolvent gäldenär bysatt, såvida underhållskostnaden af borgenären kan bestridas, till ett fullkomligt afskaffande af bysättning vara för rask, särdeles så länge förordningen rörande lösöreköp jemte åtskilliga andra på krediten inverkande stadganden icke undergått erforderlig revision; och torde alltså till en början det vara nog, att en viss kortare tid bestämdes, hvarutöfver insolvent gäldenär ej må kunna i gäldfängelse hållas. Om ock ansvaret för ocker upphäfves, följer deraf icke, att, der borgenären kunde öfverbevisas att genom bedrägliga förespeglingar eller uppgifter, sanningens fördöljande eller 28 förvridande, m. m., hafva förledt gäldenären till skuldförbindelser med högre ränta, än han eljest varit benägen att gifva, eller hvartill de verkliga förhållandena då skulle hafva gifvit anledning, den förre för ett sådant bedrägligt beteende bör få förblifva strafflös. Lagen mot bedrägeri eger här full tillämplighet. J. J. Nordström. För att vid öfvergången ifrån bunden till fri ränta, och intill dess de gamla egendomsförhållandena hunnit i mera lugn reglera sig efter de antagna förändrade grunderna för kreditväsendet, vid den fasta egendomen, utan alltför stor ränteförhöjning och deraf föranledd sänkning i alla egendomars värde, söka bibehålla åtminstone de stora publika kassornas utlåningstillgångar, äfvensom alla andra kapital, som företrädesvis söka realsäkerhet, då de skola utlånas, anser jag att, utöfver hvad af komiterade i öfrigt blifvit föreslaget, det tillägg borde göras: Att högre ränta än sex procent ej genom offentlig myndighets åtgärd skulle kunna utkräfvas för sådan förskrifning, för hvilken på inteckning i fast egendom grundadt hypothek hade blifvit lemnadt. Carl Axel Mannerskantz. 1860.
De skrattade och pratade högt och ifrigt, men det hade icke varit så hela aftonen. Vi hade denna qväll arrangerat oss för att vara alldeles för oss sjelfva, och sutto vid hvar sitt skrifbord, när det med ett kraftigt tag ringde på tamburklockan och strax derefter en stadig, djup röst lät höra sig. Det var Braun, som då bodde på malmgården hos Blanche. »Det var hederligt» ropade värden. – »Du ser inte på väderleken.» »Jag hade ledsamt, Blanche är på en sammankomst och er station låg närmast till hands.» Värdinnan skyndade att i sin tur välkomna gästen, men märkte genast att det var en af de aftnarne, då Braun befann sig under inflytelse af sin tungsinthet – då han var så trög, att han fullkomligt kunde smitta ett helt sällskap i fall deltagarne deri ej egde någon storartad motståndskraft. Det »nödvändiga» kom in, men samtalet ville ej flyta, det hörde jag medan jag gick af och an för några små anordningar. »Det var ett fasligt väder. – Hvad det lär bli för ett maskeradtåg i afton, när spektaklet slutar.» »Ett hundväder ... Hvad skall folk då på spektaklet?» »Har du träffat ...» Värden, med snusdosan i ena hand och prisen mellan tummen och pekfingret, tycktes, i tankspriddhet öfver sitt afbrutna arbete, dröja med slutsatsen. »Menar du den svarte (Crusenstolpe) – nej, jag har inte träffat honom nyss.» »Jag tänkte inte nu på honom, jag menade Johansson Argus.» »Han har blifvit omdöpt, vet du väl, sedan han en dag frågade någon: »Hvad var Sverige, när jag tog emot det? – Sådana publicister äro roliga. Också heter han nu» ... »Hvad för slag?» »Hvad för slag! Jaså, jo, Argus är omdöpt till Hvalfisken.» »Det var så sant – men har du träffat honom sedan han blef hvalfisk?» »Ja, i går förmiddag midt på Norrbro, och då ropade jag emot honom med munnen full af häpnad: »Hvad ser jag, hur har du kommit upp i Mälaren? (Sedan bekant skämt af Braun.)
Indelta räntor, tillhörande f. d. chefslönen vid Adelsfane-regementet, beräknade till ett årligt medelvärde af R:mt R:dr 10,500: — Lösen för exproprierad jord från skansen Lejonet vid Göteborg 9 4 3: 44. Salpeterfonden, utgörande omkring 600,000: — Hvad derefter angår de Landtförsvarets behof, för hvilka erfordras tillfälliga eller extra anslag, finner Kongl. Majit, på grund af hvad uti förut åberopade Stats - Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. 23 Råds-protokoll öfver Landtförsvars-ärenden blifvit utredt och upplyst om hvart och ett af nedannämnde föremål, hvartill medel behöfva för år 4867 anvisas, Sig föranlåten att af Rikets Ständer äska beviljandet af följande extra anslag: Till 4:o. För Artilleribehof. skjutförsök R:dr R:mt 30,000: anskaffning af refflade kanoner och spetsprojektiler, ammunitionsvagnars inredning, riktinstrumenter, m. fl. mindre utgifter 65,000: Ammunitionsvagnar 4,470: med tillstånd att härtill jemväl använda de 14,235 R:dr, som finnas besparade på anslag för dylikt ändamål vid 1856—1858 års riksdag.
Is kottens Utlåtande, N:o 16. 5 vidare, uti den andra af berörda motioner, Herr doktorn, under anförande, hurusom föreskriften uti föreuämnda Kongl, kungörelse, att i afseende u folkskole-afgiften skulle iakttagas hvad i öfrigt om undanlag från, lindring uti, samt afkortning utaf personliga skyddsafgiften finnes stadgadt, vållat villrådighet; i hvad mån folkskoleafgiften borde minskas med det afdrag, som föräldrar med ringare förmögenhet enligt 147 § bevillnings-förordningen egde åtnjuta för fyra eller flera minderårige barn, utåt hvilket afdrag de visserligen i allmänhet kunde vara i behof, men hvarvid dock förekom, att det ock vore dessa barn, som mest behöfde begagna sig af undervisnings-anstalterna, hemställt, huruvida något tillägg eller förtydligande härvid ansåges vara behöfligt, eller om föreskriften borde så förstås, att af sagda lindring i bevillningen, 4 sk. för hvart barn, hälften skulle afdragas på skvdds-afgiften till staten och den andra hälften på folkskole-afgiften; hvarjemte motionären, med anledning deraf, att sjömän, hvilka med hustrur och barn vore boende på landet, men för sina personer skattskrifne vid sjömanshuset i närmaste stad, der erlade så väl bevillning som folkskole-afgift, yrkat, att till rättelse härutinnan uti meranämnde Kongl, kungörelse måtte göras det tillägg, att folkskoleafgiften skall tillfalla den församling, der den skattskvldige med hustru och barn är boende, eller i hvars husförhörsböcker han finnes kyrkoskrifven, och att samma afgift af kronans vederbörande tjenstemän derstädes skall påföras och*uppbäras. Likaledes hafva, inom Hederv.
Under sådant förhållande föreställer jag mig att R. St. lära blifva, till följd af det prejudikat, som redan är gifvet, snart sagdt nödsakade att eftergifva försellönerna på all den spanmål, som Kronan ripbär. Här är 1111 blott fråga om eftergift af dessa 26 r:dr b;co och beloppet af hela den eftergift, som kunde komma i fråga, utgör 102 r:dr b:co. Hr von Hartmansdorff har sagt, att dessa penningar tillsam mans motsvara en vaktmästarelön. Jag hemställer, om detta kan vara af den betydenhet att R. St. skola fasthålla det med all den kraft, som Hr Printzensköld för några dagar sen ville fasthålla hvad han kallade Kronans fasta egendom. Jag tillstyrker bifall till betänk, i denna del. Hr Printzensköld: Jag lior, lika med Frih. Palmstjerna och Frih. Raab, att möjligen R. St. kunna blifva nödsakade att eftergifva forsellönen jemväl å sådan kronans spannmål, som blifvit anslagen till löntagare samt till åtskilliga verk och inrättningar. Men derföre att man kan blifva nödsakad att göra en sak, kan jag icke inse att del är rättvist: jag skulle likväl tro att den der nöden 262 Den 8 Mars e. m. i förevar, fall icke är så Serdeles stor, ty för att fullfölja det exempel, som Frih. Raab nu har anfört, så vill jag antaga att en frälseliemmans-egare och en skattehemman s-e gare äro grannar i samma by. Den sednare erlägger sin spannemålsränta, om den är kronan behållen, efter markegång utan forsellön. Denna förmån saknar deremot frälsehemmans-egaren, ty han får betala sin frälseränta, såvida den utgår i spannmål, med tillägg af forsellönen och har således en drygare skatt än hans granne skattebonden, utan att R. St. lära kunna hindra ett sådant förhållande, alldenstund jag icke föreställer mig att R. St. hafva lust att anslå medel för att. göra frälsehemmans-egareus ställning lika med skatlehemmans-egarens. För det att R.
Att en set betydlig contant Cassa hos JJiscontContoiren, sorn den Utskottet föreslagit , kunde medföra, lange större olägenheter och tilläfventyrs jemnväl vådor t än en gå vissa vil• kor grundad och till viss summa inskränkt Åssignations-rät tighet på Banquen 9 hvaröfver ert saker controll sS mycket lättare borde kunna ega rum, som LåneContoiren skola ega ett Banquens Ombud närvarande, postdagligen brefvexla med. Banco Styr elsen , blifva underkastadet utom årliga, äfven improvisoriska revisioner* och icke drifva annan Benninge-rörelse än deri Banquen medgifver, och således icke kunna utsträcka densamma utöfver föreskrift och summa; har Utskotter funnit en närmare uppmärksamhet böra lemnäs åt sättet huru dessa ifrågavarande DiscontContoirs utlåning skali verkställas, äfvensom huru vid skeende inbetalningar förfaras bör , och med den för Då* ne - rörelsens oafbrutna gång oundvikelig© contanta Cassan, må förhållas. Utskottet anser , efter en noggrann pröfning af anmärkningarna i denna del, äfven tjenligast och mest beredande tillfälle för Saur coStyrelsen tili controll på de särskilde Di» »contFörvaltningarnes åtgärder, om i stället för de större contanta Gassorne, dem må lemnäs rättighet, att för meddelande Dan utfärds Assignationer på Banquen, uppå vissa fastställ de Valeurer, hvilka till summan bestämmas så, att deras utelöpande längre tid ibland a36 Banco Utsiottets Betänianden. Allmänheten förekommes, och atten mindre contant tillgång hos Contoiren erfordras.
Deri 14 Julu 1179 Uppläst hos Samtliga Rilts Stånden den 14 Juli. Kongl Maj-.ts Nådiga Skrifvelse till Riksens Stander, angående deras vid i 812 urs Riksdag i underdånighet gjorda hemstållan ovi stiftande af en Lag, sorn förp ligt ad c ågare af sådana Vattenverk, hvilka genom uppdämning hindra Landets uppodling, att derföre taga lösen. Sedan vid 18I2 års Biksdag fråga blifvit hos Biksens Ständer väckt om behofvet af en Författning , som bestämde de omständigheter och grunder, enligt hvilka ägare af sådana Vattenverk, som genom uppdämning sätta odlingsbara landsträckor under' vatten och såmedelst hindra landets uppodling, blefvo förbundne , att taga en skälig lösen för dessa Vattenverk och anläggningar; hafva Biksens Ständer, sedan de infordrat sitt Lag-Utskotts Betänkande, i underdånig skrifvelse af den ra Augusti 1812, med förklarande af deras öfvertygelse om den väsendtliga nytta, sorn skulle .Landet genomen lämplig föreskrift härom tillskyndas, saint öfverlemnande af Utskottöts förslag, i underdånighet anhåljit, att KonglMaj:t täcktes låta detta ämne undergå den breredning och granskning, att en Författning derom på säkra grunder kunde Vid nästa Biksdag beslutas. Kongl, Maju har val redan, i anledning häraf, infordrat Kammar-Collegii utlåtande, samt från arbetande Ledamöterna i Lag - Coinmittéen ett förslag Il8o Den 14 Juli. förslag till Lag i ämnet och deröfver hört Hög* sta Domstolen. Men sorn Kongl.
Dec. 2 A. P. 34. — angående ändring och tillägg i Kongl. Förordningen den 26 Febr. 1817 angående SockenStämmor och KyrkoRåd. Dec. 2 A. P. 34- — med en förnyad Förordning om stämplade Pappersafgiften. Dec. P. 34* — angående Bevillningarne i allmänhet, samt med förordning oro Allmänna Bcvillningen för 148 år 1824 och de påföljande åren intill nästa Riksdag. Dec. 2 A. P. 35. Expeditioner till Konungen, Riksens Ständers, i anledning af Konungens Proposition om inrättandet af ett Correctionshus i Rufvudstaden, i stället för det i Wadstena varande m. m. Dec. 2 A. P. i6f. — om Kronofogdarnes skyldighet, att afgifva redogörelse för utestående Undsättningsspannemåls-medel. Dec. 2 A. P. 162. — om upphäfvande af Böter och Vitén fördem, som förfallolöst uteblifva från Uppbördsstämrnor samt Aflöningsmöten. Dec. 2 A. P. 162. — angående Bränvinspannors mätning och stämpling samt ansvar för oriktighet dervid. Dec. 2 A. P. 162. — angående åtskilliga förändringar i SeglationsOrdningen. Dec. 2 A. P. 162. — i anledning af Konungens Proposition angående ett underdånigt förslag till Allmän Stadga för Fattigvården i Riket och för tiggeriers hämmande. Dec. 2 A. P. 162. — angående BergsTingsRätternes afskallande. Dec. 2 A, P. 162. — angående ändring i 25 Gap. 8 27 Cap. f) §. ByggningaBalken, samt 10 Gap. 16 §. RättegångsBalken. Dec. 2 A. P. 162. — angående vården och förvaltningen af Kyrkornes fastigheter och medel, samt granskningen af redogörelsen derföre. Dec. 2 A. P. 162. —■ i anledning af Konungens Proposition med förslag till Författning om fast egendoms försäljning å Lotteri.
'Tå de skäl, Utskottens Betänkande N:o 5o upptager, har jag Utskottens nu fattade beslut icke biträdt, utan får emot samma beslut mig reservera.” STOCKHOLM, Eiméns och Granbergs TRtciERi, i84r. Statsoch Banco-JJtskcttans XJt'', åt inde, N:ö i3o. i N:o i3o. Ank. till Exp. Utsk, den 27 Dec. kl. 2 e. ra. Utlåtande, i anledning af motioner, angående ar/vodet för Rikets Ständers Fullmäktige i Banken och Riksgälds-Co./Janet lili en frän Prestc-Slåndet lill Slalsoch Banco-TJtskotlens gemensamma behandling remitterad motion, har Herr Prosten Ahaqvist, med afseende derpå, att de honorarier, som för närvarande, till belopp af 666 R:dr 3a sk.
Mr Kenyon sammanförde med storartad gästfrihet betydande personligheter inom den litterära och artistiska världen; han förmedlade bekantskaper och beredde genom sin fina förståelse och sin äkta välvilja alla slags möjligheter för unga förmågor. Med stor sympati omfattade han sin kusin, lånade henne nya böcker, placerade hennes dikter och införde henne i sin krets, där hon nu fick se många af de storheter hon beundrat på afstånd och där hon själf väckte ett lifligt intresse. Genom författarinnan Miss Mitford har man från denna tid en lefvande bild af Elisabeth Barrett, hvilken miss Mitford skildrar som i hög grad intagande, skygg, blyg och anspråkslös, trots sin sällsynta lärdom och sin redan uppmärksammade diktning. Hennes gestalt var späd och fin, med utsökta, små händer och fötter; ansiktet sällsynt uttrycksfullt, med en ädel panna, en stor men skönt formad, rörlig mun med djupröda läppar, jämna, hälsofullt hvita tänder och ett leende som en solstråles. Stora, ömma ögon skuggades af svarta ögonhår, så långa, att de hvilade långt nere på kinden då de voro sänkta, och nådde ögonbrynen då de lyftes. Den brunetta hyn hade en rosig friskhet och ansiktet omgafs af ett rikt, lent, mörkt locksvall. Hennes dräkt var smakfull och dyrbar men mycket enkel. »I umgänget, säger Miss Mitford, gjorde behaget i hennes väsen och samtal, hennes lifliga lynne, hennes tusen älskvärda egenskaper ett sådant intryck, att man nästan glömde hennes lärdom och snille för känslan af att hon helt enkelt var den mest intagande kvinna, man någonsin träffat. Jag njöt ofta af hennes sällskap, och trots skillnaden i år fattade vi för hvarandra en förtrolig vänskap, underhållen genom en länge regelbunden brefväxling. Äfven hennes bref voro just, hvad bref böra vara: den skrifvandes samtal satta på papperet.» För Elisabeth Barrett – den så ojämförligt större personligheten – blef vänskapen med miss Mitford mindre en utveckling än en hjärteglädje, genom den ömhet och stolthet med hvilka den äldre kvinnan omfattade den yngre, just vid den tid då denna började känna tomheten efter moderskärleken, som hon så tidigt förlorat. Under denna tid skref Elisabeth Barrett en del af de dikter hvilka utgåfvos 18383.
Då Grundlagen stadgar, att Utskottet skall läsa, oell att Utskottet skall bestå af 524 Ledamöter, så förminskar man kraftert af detta bud, då blott 8 Ledamöter verkställa läsningen. Med hvad Herr Grefve Gyllenborg sig nu härom yttrat förenar jag mig i allo. Friherre Cederström, Jacob: Den egentliga anmärkningen Grefve Gyllenborg gjort emot Utskottet är, att man arbetar på afdelningar, och likväl har han sjelf föreslagit, att Utskottet måtte arbeta på afdelningar, ehuru med dén större personal af 524 personer på hvar afdelning. Ytterligare har han påstått, att läsningen skall ske iri pleno om ej Utskottet förstärkes. Detta står ej i Grundlagen; der står blott att Utskottet skall äska och granska vissa Protocoller, men sättet är ej stadgadt, om det skall ske på afdelningar eller in Pleno. Detta har hittills vanligen ej skett in Pleno; man har funnit bäst och lättast att göra det på afdelningar. Jag hemställer således till Ridderskapet och Adeln , hvartill det skulle tjena att förstärka Utskottet, och om sådant ens vore möjligt i de andra Stånden, samt yrkar derföre bifall å Utskottets yttrande. Friherre Anckarfvärd, Carl Henric'. Då jag ej har något att tillägga, hvad Grefve Gyllenborg yttrat; vill jag ej upptaga Ridderskapets och Adelns tid, med upprepande deraf. Jag förenar mig till alla .delar med samma värde talare, men medgifver i enlighet ian* "ad flere anfort, att Constitutionén visser - Den 25 Mar t ii. 655 ligen ej genom bestämd föreskrift utstakar huru läsningen bör föregå. Då fråga derom nu väckes, hemställer jag oin det icke vore lämpligast, ait Ridderskapet och Adeln, med gillande af hvad Grefve Gyllenborg yttrat, till Utskottet framställde den önskan, att i enlighet med hvad han föreslagit, läsningen måtte ske in Pleno. Min öfve^rgelse är, att ändamålet säkrast vinnes, om läsningen sker inför hela Dtskottet.
Skrifvelse, N.-o 170. a) Extraoch Expektans-stalen R:dr 9,393: b) arfvode för undervisnings meddelande i praktisk astronomi m. m. åt kadetter och under-officerare » 500: — —_ c) arfvode åt tygmästaren vid Drottningskär . » 182: 24.— d) arfvode till posthafvande sjuk-officern på sjukhuset i Carlskrona 60: e) beklädnad åt mariner, matroser, kanonierer och skeppsgossar, enligt medelpris . » 60,160: f) skeppsgossarnes inkasernerin enligt d:o . 3,568: 36. — g) applikations-skola i Carlskrona 1» 1,000: tillsammans utgörande 74,864: 12.— har E. K. M:t ansett, att dessa poster, hvilka icke egde gemenskap med flottans underhåll och nybyggnad eller förrådens förstärkning, borde från anslaget till materielen skiljas, och de under litt. b) och g) förekommande summor öfverföras till rubriken ”utgifter till diverse behof'’ under titeln ”diverse anslag” samt återstoden 73,364 R:dr 12 sk. Öfverflyttas till anslaget för ”ajlönings-stalema.”
Om än denna för Landet vundna betydliga förkofran skulle fördra flere arbetande armar vid jordbruket än förut fordras ock tillika delfi, som i egenskap af tärande, gifva jordbrukaren afsättning af sin vara, på det han må kunna erhålla nödige medel för näringens vidmagthållande, enär det e lärer löna mödan, att försända säden till utrikes ort, och” den alltså måste, förvandlad i bröd ellar bränvin, consumeras hemma i landet icke af de närande allena, utan äfven af ett proportionerlig! antal tärande Samhällsmedlemmar. Hvar och en upplyst lärer väl inse, att 150,000 Tunnland tillkommen åkerjord med dubbelt ökad gräsvall 0 sv. böra förskaffa födoämnen för flere andem, sorn med frambringandet af jördens alster utaf desse odlingar hafva att skaffa. Stockholm hyser förmodcligen en tredje - 846 Dm ig Martti, del af Rikets tärande folkmängd, för ögonblicket tillökad af Riksens Höglofl. Ständers här" varö; men exempel halva ändock gifvits i dessa dagar, att landtmanoen icke utan mot en nog ringa penning blifvit utaf ntt^d sin vahra och att vissa föryttrade producter knappast lönat transportkostnaden.
N:o 45, i anledning af gjorda anmärkningar mot Utskottets Betänkande N:o 15, öfver väckt fråga om nytt formulär till vittnesed. Utskottets i Betänkandet N:o 15 gjorda och i förevarande Utlåtande vidhållna tillstyrkande blef af Preste-Ståndet afslaget. N:o 46, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 33, angående religions-friheten. Lades till handlingarne. N:o 47, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition med förslag till Fridlysnings-stadga för allmänna kanal-, sluss-, jernvägsoch telegraf-anläggningar. Bifölls, med erinran om iakttagande af den rättelse, att det å 4 sidan, 2 raden nedifrån, förekommande ordet ”arbels-inrättning" ändras till ”slraff-inräitning.” S. D. Vid förnyad föredragning bifölls Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o 25, i anledning af väckt motion om meddelande af lagfart och fasta å åboers besittnings-rätt till de under bruk skatteköpta hemman, m. m. Från Vällofl. B or g are-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Banko-Utskottets Utlåtanden: N:o 56, i'anledning af förre handlanden B. Petterssons ansökning om eftergift af öfverränta å Diskont-lån. Bifölls. N:o 57, i anledning af förre bokhållaren S. O. Billmanssons ansökning att åter varda insatt uti befattningen af förste bokhållare vid Tumba bruk, eiler ock få uppbära ett årligt belopp, motsvarande de med nämnde tjenst förenade löneförmåner. Ett understöd af 600 R:dr Banko bestämdes till förre bokhållaren Billmansson. och N:o 58, i anledning af förre fabriksidkaren P. C. Dihlströms ansökan om afskrifning af skuld till Banko-Diskont-verket. Godkändes. S. D.
Hvar och en torde inse till hvad grad - notarial-embetet, så begagnadt, skulle minska antalet af rättegångar, och aflägsna behofvet. af ökadt antal domare. Jag föreställer mig att om detta mitt förslag antages, hvarje hofrätt finge sig npdragit att upgöra vissa distrikter inom hvilka 2 eller 3 Not.-Publici kunde anställas, när de nemi. upfylla alla föreskrifna vilkor för qvalifikation dertill. Hos oss, der inga permanenta domstolar på landet finnas, vågar jag t. o. m. framkasta den tanken alt de kunde bemyndigas att vid vissa tillfällen fungera som Polismästare i orten, och då gröfre brott blifvit föröfvade kunna kallas att skyndsamt begifva sig å ort och ställe till företagande af preliminärt konstaterande af alla förhållanden. Visserligen böra de då af Staten derföre retribueras, men nyttan af en undersökning förrättad genast efter brottet af laglig person, lärer tillräckligt ersätta sådan Statens kostnad. Ehuru förutseende att det motstånd detta mitt förslag måste röna, hvars ofullständighet jag villigt i förväg vidkännes, vågar jag likväl tro att hvar och en som blifvit närmare bekant med denna skall vitsorda dess nytta äfven i Sverige. Då R. St:r icke uti ett mål af denna art kan ega någon beslutande rätt inskränker jag min motion derhän: ”Att R. St:rs underd. önskan är, att H. M. ville taga detta ärende i nåd. behjertande, och derest det vunne R. Stms bifall, K. M. ville i nåder härom meddela Ständer förslag lill lagstadgande härom. Dessa motioner begärdes på bordet. H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm, anförde sedermera mundtligen : Då liden medgifver, anhåller jag få kasta en återblick på en motion, som här är väckt, att fördubbla stämpelafgiften på tidningar. Jag får dervid äran förklara, att jag hvarken tillstyrker fördubbling af bevillningen ej heller af sjelfva stämpelafgiften, såsom en onyttig och osäker åtgärd. Deremot anser jag att ett modereradt postporto är rätta sättet att beskatta tidningarne.