Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I i6f series, beräknad uti Engelska skill ingar. 2f 73 till hvad högre pris som hälst 1 sk. Och under medelpriset 62 skillingar, nemligen ytterligare skyddstull, Från 61 sles pris till 62 betalas i tull 25f sk. från fulla . • 0 . 6*0 . • 261 • • . B9 . • • 27f . -• * . 58 . -• 3if—• .4 2f 43 . • . .43|- Jag har fortsatt denna beräkning till gränsen, då 100 procents tull först kommer i fråga, eller då varan fallit till ungefärligen f af medelpriset; hvaraf synes att, ehuru betydligt Landtnianna-interesset i Den 11 December f. m. 11 Englalif} inverkar på besluten i denna del, det dock icke kunnat åstadkomma den orimliga tullafgiften af hela varans värde tidigare. Grundsatsen för dessa afgifter ar visserligen den rigtigaste, sorn kunnat uttänkas, och, som nämndt är, tvisten; derom i England inskränker sig endast till bestämmandet af medelpriserne, en sak, som altid skall väcka disputer, der Systemet antages och intressenas spel har utrymme. Jag vill dock tänka mig inuti möjligheten, att Kongl. Maj:t i öfverensstämmelse med sm höga rätt, uttryckt uti Regeringsformens 6o §., skulle, på underdånig framställning härom, Nådigst besluta ett sådant bestämdt böjande och sänkande af tullafgifterne för införskrifven utländsk spannmål, samt, för alt göra systemet antagligare, grunda beräkningarne på ganska höga medelpriser till skydd för Svenska Landtmannen. Frågan blir då, under förbis tringen i våra priser, hvad är högt pris? Jag skulle tro det alltid vara högt pris, att betala i Banco hvad man kunde få för Riksgälds, och förmodar i anledning deraf, att om landtmannen, äfvensom hvarje annan näringsidkare, hvars product är i tillräcklig mängd att tillgå, har ett skydd af 33^ procent vid täflan med utlänningen, han bör finna sig belåten.
Af denna anledn., och på grund af hvad jag bär i korthet anfört, anser jag att man för framtiden, jemte det man drager all möjlig fördel af hvad redan vid Carlsborg i befästningsväg är verkställda inskränker arbetet lill hvad som är nödigt för ingeniörvapnets tillbörliga öfning, och att fästningsbyggnadsanslaget, hvilket således hädanefter endast blefve alt anse såsom ett exercisbehof, nedsättes till hvad jag föreslagit; att det begärda anslaget till Topografiska korpsens arbeten 36.000 r:dr mätte nedsättas till 18,000 r:dr för 3:ne år, eller 6,000 r:dr ärligen, eller det belopp, hvilket jag anser motsvara hvad som erfordras för personalens tillbörliga öfning och verkställandet af dess arbeten. I sammanhang med den yrkade nedsättningen torde det icke vara ur vägen, att fästa upmärksamheten deruppå, att af korpsens, med lön på stat varande 11 Officerare, äro icke mindre än 4, oaktadt de fortfarande upbära lön vid korpsen, af dels allmänna, dels enskilda updrag, antingen helt och hållet eller till en del befriade från tjenstgöring vid korpsen, hvaraf följden blifvit behofvet af andre serskildt atlönade personers biträde till förrättande af korpsens arbeten och hvarigenom statsverket således tillskyndas en ytterligare opåkallad utgift.
Äfven om en kvinna utför alldeles samma arbete som en man, erhåller hon likväl icke samma lön därför, utan måste nöja sig med hälften däraf, oftast ännu mindre, detta grundadt pä den förutsättning, att denna fördelning är den rättvisaste, eftersom hennes lefnadsomkostnader äro så obetydliga och långt understiga mannens. Såsom de viktigaste grunderna till denna förutsättning hör man oftast anföras, att mannen har en familj att draga försorg om, då kvinnan däremot blott har sig själf att försörja, att hon dessutom kan göra besparingar genom att på sina fristunder utföra vissa arbeten för egen del, hvilka mannen måste betala för, och slutligen att hon för sitt uppehälle i det hela taget har långt mindre kostnad än han. Häremot finnes dock mycket att invända. Hur mången man förblir icke ogift, utan att någon därför kommer på den tanken att minska hans lön, och hur ofta har icke kvinnan anhöriga att hjälpa, utan att detta föranleder någon höjning af hennes aflöning? Att hon kan inbespara något genom att göra åtskilliga arbeten åt sig själf, kan visserligen ej förnekas, men väl den anmärkningen däremot gö- ras, att hon efter en dagslång, ofta mycket ansträngande sysselsättning lika väl som mannen behöfver sin hvilotid oafkortad, så framt den skall kunna uppfylla sitt ändamål, nämligen att ersätta den under dagen förbrukade kraften. Att långt in på natten efter slutadt dagsarbete sysselsätta sig med söm och dylikt måste inverka skadligt på hennes hälsa, och de » besparingar », som därigenom kunna göras, torde blifva allt för dyrt betalda. Att hennes uppehälle är så mycket billigare än mannens får väl skrifvas på nödvändighetens konto. Hon måste lefva njuggt och sparsamt, icke därför att hon ej behöfver något bättre, utan helt enkelt därför att hon tvingas därtill just af sin för knappt tillmätta inkomst. Den lön, som för närvarande här i Sverige kommer den arbetande, bildade kvinnan till del, torde kunna bestämmas från » fritt vivre », det minsta möjliga för att hålla kroppen vid lif, upp till kanske ett par tusen kronor, detta senare dock jämförelsevis ytterst sällan.
Med hänseende till den stora vigt, som för undervisningens befrämjande och ungdomens vård ligger derpå, att skolornas närmaste styresmän kunna egna sina bästa krafter åt det magtpåliggande uppdraget att med oafbruten uppmärksamhet följa och leda undervisningen och disciplinen inom de i omfång alltmera tillvexande läroverken, synes förslaget att bereda dem biträde vid fullgörandet af deras öfriga göromål vara förtjent af bifall; och då för rikets 30 högre elementarläroverk det föreslagna beloppet icke synes vara för högt beräknadt, tillstyrker Utskottet, att det begärda anslagsbeloppet, 3,000 R:dr, må af Rikets Ständer beviljas. 50:o. Sedan med anledning af Rikets sednast församlade Ständers medgifvande, “att de lärare, som, innan de blefvo till lektorer utnämnde, haft full 30 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66. lektorsundervisningsskyldigliet, få. beräkna denna sin tjenstgöring, med undantag at fem år, vid löneförhöjning inom lektorsgraden, i likhet med hvad andre extra lärare, duplikanter och vikarier inom adjunktsoch kollegagraden fått sig tillerkändt", Kongl. Maj:t från vederbörande infordrat uppgifter å samtlige de lärare, som på grund af sagda medgifvande skulle vara berättigade att under innevarande statsregleringsperiod i högre lönegrad uppflyttas, så hade, enligt hvad iuhemtas af ett den nådiga Propositionen bilagdt Statsråds-protokoll öfver Ecklesiastikärenden den 27 Maj 1864, de inkomna uppgifterna gifvit vid handen, att ej mindre än 22 lärare anmält sig till erhållande af ifrågavarande förmån, och att de fleste äfven blifvit dertill af vederbörande skolstyrelser förordade.
Vid förnyad föredragning af Bevillnings-Utskottets Betänkande, N:o 37, angående Stora Sjö-Tulls-Bevillningen, jemte förslag till av Tull-TäXa, blefvo nämnde Betänkande och Förslag, på grund af dervid gjorda anmärkningar, till Bevillnings-Utskottet återremitterade, S. D. Constitutions-Utskottets Memorial, N:o 33, med Utlåtande i anledning af åter-rerniss på Utskottets förslag till ändrad redaction af senare punkten i 15 §. Riksdags-Ordningen, och N:o 35, med föreslående af ett tillägg vid 15 §. Riksdags-Ordningen, rörande Riksdagsmanna-Valen för Bonde-Ståndet, blefvo, vid förnyad föredragning, hvilande till Grundlagsenlig behandling nästa Riksdag. S. D. Föredrogs till justering och lemnades utan anmärkning den af Constitutions-Utskottet uti Memorial, N:o 34, öfverlemnade uppgift på de af samtlige Riks-Stånden godkända Grundlags-änd ringsförlag. S. D. Vid förnyad föredragning af BancoUtskottets Memorial, N:or8> i anledning af hvad Revisions-Berättelsen år 1825 innehåller, rörande val af Suppleanter för Bonde-Ståndet uti Province - Prat. Utdrag den ii Junti 1829. 97 Province-Låne-Contoirens Directioner, beslöts, att Ståndet, vid hvarje Riksdag, utom Directeuren, väljer tvänne Suppleanter för hvarjé af de i Provincerne inrättade Båne-Contoir, och att, i händelse antingen Directeuren oell en Suppleant, eller ock
M:s autorisation, uttagit ett lån å Bai thelemy-fonden, stort 5o,ooo r:dr Hamb. btco, och H. E. Hr Gr. Wetlerstedts qvitto derå; 3:o Extract af den efter Commercerådet Eileen den 24 Mars i83o förrättade bouppteckning; 4:o K. M;s d. 27 Febr. ■ 836 aflålna nåd. skrifvelse, angtde uppbärande afFile'nska testamentsmedlen, m. m ; samt 5:o K. M:s den 19 uti innevarande månad lill R. St:s StatsUtsk. aflåtna nåd. skrifvelse, ang:de ön S:t Barthelemy. Ut supra. Rätteligen utdraget ur conceptprot. intygar R. af Sillén.’-’ 1 Härvid finnes ingen reservation. Under ett kort uppehåll, som af Frih. Cederström gjordes, började nu Gr. Frölich, David, att tala, utan att vara uppropad, men afbröts af Hr Frih. o. Landtm., som erinrade honom att han borde vänta tills han blefve i sin Ordning uppropad. Frih. Cederström fortfor derefter: Den 32 Maj f. lii. Elt Const.Utsk:s prot.utdr. af ele n 3o Mars 1840, så lydande : ”Utdrag af prot., liållet hos R. St:s Const.Utsk. den 3o Mars 1840. S. D.
Jag skulle tro alt K. M. i detta fall bör kunna hafva den närmaste kännedomen om, hvilken näring inom landet, som bäst förtjenar att skyddas; och just det förhållande som Hr Lagerhjelm anfört, nemi. att denna knappfabrikation uppstått sedan sista riksdagen, styrker mig i den tron att den åtnjuter tillräckligt skydd. 5 H. 23 354 Den 3 Juni f. m. Jag kan ej föreställa mig, att en fabrikant inrättar en fabrikation under förutsättning af, att dess fabrikater ej skulle kunna säljas inom landet för deras verkliga värde; oell då måste han väl vid sin beräkning göra afseende å det skydd, han af den beslående tullen eger. Har nu således, och man måste förutsätta det, den ifrågavar:de fabrikanten tillverkat sina knappar, i förhoppning att kunna afsätta dem med det skydd som 1845 års tulltaxa lemnar; så måste också deraf följa, att 1845 års taxa lemnar tillräckligt skydd åt fabrikanten, så att han deraf ej kan blifva lidande. Jag har således ingenting emot, att tullen förblifver hvad den är nemi. 32 sk. i st. f. de föreslagna 24 sk. Jag tror detta vara en obetydlighet. Gr. Lagerbjelke: Jag är i väsendtlig mån förekommen af Gr. Gyldenstolpe. Då man sett, pä sätt Hr Lagerhjelm omnämnt, en fabrik uppkommen under de sednare årens tullbesiämmelser; sä är det ju tydligt alt dessa tullbestämmelser ej kunnat vara skadliga för fabrikationen. Jag får således, pä sätt Gr. Gyldenstolpe yrkat, anhålla att 1845 års taxa i delta fall mätte fortfarande förblifva gällande. Hvad åter tullvärdet beträffar, så vill jag visserligen hvarken bestrida eller misstro Hr Lagerhjelms uppgift; men om det skulle förändras så vore det väl bäst att återremittera punkten, om man anser frågan vara af den vigt, alt den förtjenar en återremiss; ty för min del anser jag det ingalunda lämpligt, att här, pä enskild ledamots uppgift, ändra tullvärdet, ulan skall man göra afseende på denna mindre betydliga sak, så skall man väl göra det genom återremiss. Hr Ribbing:
Q. vid Artilleri-afdelning, Krigs-kollegii, Bilagorna litt. L., M. och N. vid Artilleri-läroverket vid Marieberg Avesta Krono-inspektion Balanser, proprieBilagorna litt. A., B. och C. vid Balans-relationer, Fångvårds-styrelsens — Krigs-kollegii Barnbördshuset Barnhus, Stockholms allmänna Barnhus-fonden, allmänna B ammor ske-undervisningsan stalten i Götheborg ii — Barthelemys, kolonien S:t, räkenskaper Begrafningskassa, Kongl. Theaterns arbetares •••• Behållningar, reserverade å hufvudtit larne, Behållningen, kontanta. Bilagan litt. A. vid Bergsskolan i Fahlun Berättelser, emottagna af Revisorerne Besigtning af spanrnål vid krono-maga sinen ••••• Besparingar, fjerde hufvudtitelns. Bilagorna litt. L., M. och N. vid — statsverkets, Riksgälds kontoret tillgodoförda,.. Beväringsmanskapet, bestridda kostnader för sid. 73. Bilagan litt. N. vid » 73. Bibliotheket, Kongl » 194—195. B lesser atle officerares pensionsfond » 14. Blindas och döfstummas institut » 264—265. Boställskassan, Militie» 70—71, 72. Bilagan litt. M. vid » 73. Brandväsendet och yttre lyshållningen å Stockholms slott » 176 — 177. Bref, med posterna expedierade » 40. Brister å förslagsanslagen » 9, 19. 1■ å statsanslagen » 7—8. — å statsverkets inkomster » 8- 9. Bilagan litt. D. vid » 5. Byggnader och reparationer, anslagen till » 50 — 53. Byggnadsmedel, Stockholms slotts » 175—176. Böda skogs-skolas räkenskap » 34. Bötesmedel, General-landtmäteri-kontorets » 35—36. Carlbergs Krigs-akademi » 74—75.
Skyldigheten för Rusthållarne vid Östra Härads så väl som vid ca Majorens, Sunnerbo och Jönköpings Esqvadroner af ofvanberörde Regemente, att erlägga HästVacance-afgift, grundar sig på Kongl. Brefvet den 32 April 1812, hvarigenom Kongl. Maj:t i Nåder godt funnit antaga Rusthållarnes underdåniga erbjudande att, mot befrielse i 3o års tid från underhållandet af Hästar och Sadelinunderingar, utreda, bevara och bekläda sine karlar till Iufanterister, samt derjemte, utom den vanliga Trosspassevolancen, lill Kongl. Maj:t och Kron ill erlägga 7 Tunnor Spannmål, hälften Råg, och hälften Korn, för hvarje Nummer årligen; Varandes derjemte i Nåder stadgadt, alt denna Häslvacanceafgift, utan tillökning af Forsel-penningur, Sta ts-Utsko t tetets Betänkande n. 3i i må betalas i Contant efter årlig Marke» gäng Enligt Räkenskaperne har nämnde afgift, på siitt Riksdagsmannen Sandsten uppgifvit, för år 1821, blifvit erlagd af en tiel Rusthållare i Contant, och af andre åter in natura; Men hvarifrån denna skiljagligliet i levererings-sätlet sig härleder, ar Utskottet ej i tillfälle all bestämdt ut reda; Dock är den troligen en följd af det olika begrepp, som vederbörande, livilke haft indrifningen af Hästvacanceafgiften sig uppdragen, fästat vid den i högstberörde Kongl. Bref lemnade föreskrift, att afgiften i Contant årligen betalas må. Del tillkommer väl icke Utskottet, alt ingå i bedömande om tillämpningen af Kongl. Maj:ts Nådiga stedgande i förevarande fall; Men Utskottet tvekar icke yttra den tanka, att en öfverensstämmelse härutinnan synes både billig och rättvis; Och Utskottet hemställer alltså, det Riksens Höglofl.
Uti den häröfver afgifne und. förklaringen har blifvit anfördt, att ifrågavarande behållning, ehuru hittills icke använd, såsom otillräcklig för betäckande af kostnaderna vid någon särskild beställning, desto mindre kunde anses obehöflig för det afsedda ändamålet, som flera behof för bildande af en belägrings-artilleri-materiel ännu återstode ouppfylda; och finnér, med afseende härå, Utskottet sig under nuvarande förhållanden böra hemställa, ✓ ' att ifrågakomne anmärkning icke för det närvarande må till någon åtgärd af Rikets Ständer föranleda. : ‘ - ; : § It " (1851 års Rev. Ber. pag. 84, förkl. pag. 267. — 1853 års Rev. Ber. pag. 54, förkl. pag. 178.) I afseende å den af 1851 års Revisorer omförmälda efter f. d. Fortifikations-bokbållaren å Carlsborgs fästning K. N. Hallström år 1839 yppade - Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 801. 9 pade balans, utgörande 1741 R:dr 39 sk. 8 rst. till ordinarie anslaget, 26,972 R:dr 2 sk. till extra anslaget och 71 R:dr 12 sk, 8 rst. kommendantskaps-medel, hvilka belopp, tillsammans 28,785 R.dr 6 sk. 4 rst., blifvit genom Kongl. Kammar-rättens utslag den 11 Juli 1850 fastställde att jemte ränta å de två förstnämnde beloppen Kongl. Maj:t och Kronan återgäldas med den rätt, som genom laga konkursdom blifvit bestämd, hafva 1853 års Revisorer, med lem nåd upplysning, att någon förändring med balansen intill slutet af år 1851 icke inträffat, men ått, enligt hvad Revisorerne inhemtat, tillgång sedermera yppats och ett belopp af 2,277 R:dr 16 sk. 11 rst. influtit; äfvensom att genom Kongl.
Man bör likväl i allt vara billig och jag tror mig med skäl kunna tillägga följande: en del nödvändighetshandtverk, såsom Skomakare och Skräddare; böra minst vara skråtvång underkastade. En allmännare Näringsfrihet, ari anseende till dem lämpelig, och skulle den tillåtna concurencen, troligare i desse yrken medföra lindrigare pris och kan hända bättre arbeten. Men med öfrige handtverk förhåller det sig efter min tan-, ka annorlunda. Äfven jag hyser den öfvwtygelseri att Den 5 Martti. 52? Skråordningen ej är ett Stånds - privilegium. Men det goda, af vise och store Konungar Stiftade, gillade eller tillåtne i ordoingarne ingår likväl väsendtligen uti en betydlig del af ett aktadt Med-Stånds, Vallöf]. Borgerskapets friheter, förmåner, näringar, bestånd och välfärd. jag anhåller ödmjukeligen att detta mitt énkla memorial, måtte åtfölja de öfrige i ämnet och till vederbörligt Utskott remittras. N:o io. Grefve Gyllenborgs Johan Henning: Då Herr von Hartmansdorff, såsom följder af tillämpningen af 89 §• Regeringsformen, framställt flere stadganden af synnerlig märkbar beskaffenhet, som synas mig böra hänföras till beskattningsfrågör, såsom Expeditionslösen och skjutslegans förhöjning, bro, vägar, mätareafgifter äfvensom flere, andre stadganden 60m till allmänna hushållningsärender icke böra beräknas, men Herr von Hartmansdorff likväl begärt remiss af detta anförande till Oeconomieoch Besvärs-Utskottet, att i önskningsväg, deri söka rättelse, får jag deremot anmärka, att i anseende till beskaffenheten, af de omförmälte stadganden, pröfningen af motionen äéke synes OeconomieUtskottet tillkomma, sorni troligen, med anledning af 44 §. Riksdags - Den 5 Mart ii. Ordningen, densamma icke upptager.
Af sådan anledn. har också colhm gjort tind. anmälan om behofvet af en vice-adv.fiscal, och jag vet icke orsaken, hvarföre en sådan tjensteman icke i K. M:s propos. blifvit upp* tagen. Behofvet är nu af en motionär i laglig ordning framstäldt hos R. St.; och jag begär, alt StatsUtsk. måtte behjerta detta behof samt jemväl taga notice om, huruvida en vice-adv.fiscal behöfves i Stats-cont., som aldrig förr haft någon sådan, och hvarest hans befattning med magazinsärendena, hvilka egentligen lära utgöra hvad som nu åligger honom, säkerligen ej kan jemföras med den ^befattning, hvarföre han är behöflig i Kammar-colbm. Hr Lagerhjelm: Jag tror, att StatsCJtsk. kommit i någon förvillelse, hvarvid jag icke märkt, alt någon talare ännu fästat sig. Utsk. har åberopat sednaste Ständers yttrande, hvilka Ständer återigen stannat i det resultat, att ifrågavar. colhm borde kunna med nu ägande tillgångar förse sina behof. I detta afseende har man åberopat de regleringar, som skett förut, samt såsom exempel uppgifvit Bergsoch Commerce-coibnas reg!er:r. Med Bergs-colbm var förhållandet, att der var en större personal än numera derstädes finnes anställd. Den mindre ansenliga mängden af göromål har tillåtit det, och alla domstols-göromål hafva blifvit skiljda från Bergs-collegii handläggning. Allt detta har bidragit till en reduction af personalen, som icke kan ske i Kammar-colbm. Med Commerce-colbm åter är händelsen, att en hel division, den juridiska, derifrån afskiljdes. Dessa begge verk äro således i olika cathegori mot Kammar-colbm, hufvudsakligen i följd deraf, att domsrätten redan för 12 år sedan togs från dessa collegier och förflyttades till Hofrätterna.
På höjderna eller i dalgångarna stå byarnas hvita små trähus, flockvis som betande hvitulliga får. Muntra skyttelag kommo i hastigt tramp med löfkransade slokhattar, gevär och stora dryckeshorn. Lustfarande ungdom i vacker appenzellerdrägt stojade i festsmyckade långa, öppna vagnar. Alla sjöngo. Deras sång var icke skrål utan verklig, flerstämmig sång. Alpstupornas ekon svarade. När och fjerran hördes byarnas kyrkklockor, och inne i skogsdungarna gökens hoho. Några spännande reseäfventyr voro just ej att vänta midt ibland så mycken lugn glädje. Har jag någon gång råkat ut för sådana, ha de dock icke synnerligen frestat min skildrareifver. Det är eget det der, hur somliga motiv oemotståndligt tvinga en att söka fram pennan medan andra, oftast vida rikare på innehåll, lemna en oberörd. Den här söndagen var kanske den betydelselösaste i mitt lif och likväl roar det mig att beskrifva den, just den och ingen annan. Det var en tid, då jag tänkte utbilda mig till figurmålare. Jag låg nere i Rom och i Orienten och strök duk, och så långt gick allt väl. Men så blef jag elev hos Gérôme på Ecole des Beaux Arts i Paris. Då kunde Gérôme säga ungefär så här: »Hvad ni framställer är mindre vigtigt än hur ni framställer, ni må nu afbilda en kloss eller ett fruntimmer». Hans yttrande retade mig obeskrifligt, men han hade rätt. Om en tafla föreställer en messingsljusstake mellan två morötter eller en lotus-pelare mellan två danserskor betyder i sjelfva arbetets stund mindre än att det hela blir sant samt en glädje för ögat. Det lustiga är emellertid, att då jag nu sitter här vid min aftonlampa i en gammal förfallen herrgård på Tiveden och ordnar beskrifningen om en söndag i Appenzell, märker jag att Gérômes regel ibland också kan tillämpas, då det gäller att måla med ord.
Vid dessa förhållanden, då två Stånd bestämdt förkastat Utskottets förslag och de flesta ledamöter hos Ridderskapet och Adeln, som derom sig yttrat, äfven talat emot förslaget, anser Utskottet sig böra, med frånträdande af samma förslag, hemställa, atjt de partiella tull-lindringar, som i 30 § af gällande taxe-uu - 16 Bevillning s-Utskottets Utlåtande, N:o 27. derrättelser äro medgifna, måtte, mot här förut föreslagna vilkor, fortfarande bibehållas. I följd häraf måste ock den, i sammanhang med nu frånträdda förslaget om tulllindringarnes upphörande, af Utskottet ifrågasatta motsvarande nedsättning af införsels-afgifterna å sådane artiklar, derför tull-lindringarne åtnjutits, förfalla. Då Utskottet, på sätt här ofvan förmäles, ansett sig böra tillstyrka bibehållande af nu gällande partiella bestämmelser för siden-, halfsidenoch bomullsväfnader, som direkte införas från Ostindien, af 10 procents införselstull, föijer ock häraf att det i gällande 30 § af tulltaxe-underrättelserna för dessa artiklar, gjorda undantag från tull-lindringarnes åtnjutande bör bibehållas. Under förutsättning af bifall till hvad Utskottet sålunda tillstyrkt, hemställer Utskottet, att 3:dje punkten af 25 § i det vid betänkandet N:o 13 fogade förslag Lill tulltaxe-underrättelser, må erhålla följande ”af 33| procent för svenska produkter och tillverkningar, sorn i Svenska skepp utföras direkte från orter på andra sidan Goda-hopps-udden, äfvensom till hamnar å andra sidan Gap Horn, samt för dessa orters produkter och tillverkningar, sorn direkte derifrån i Svenska skepp införas, oc/i för hvilka ickej såsom från Ostindien inkommande, serskilda införsels-afgifter äro i taxan bestämde; komma tills vidare att fortfara —;’J samt att denna § i öfrigt måtte godkännas.
Sm Att i sista meningen af 11 §. orden: "Riksens Ständer fjelfwe flulle förtpdligas i enlighet med Preste - och Borgare-Stöndens sammanstämmande tanka, att det borde endast af hmart Ständ sjelf bero, huruwida de af detsamma tillsatte Fullmägtige, som genom dom ifrön förtroendet blifwit ffiljde, deri ä npo kunna insattas. Lch ffulle de öfrige Rcspcctive Standen genom Utdrag af Protocollet härom manligen underrättas. lid suprs. Utdrag af Protocollet, höllit r Högloft. Nidderffapets och Adelns Plenum den 14 April I81O. S. D. Företogs a npo och afflogs Allmänna Beswärs - och Oeconomie Utflottets den 6 dennes pä bors det lagda Betänkande, angående sättet för werkställande af upphandlingar för Kronans behof samt försäljning af dest umbärliga persedlar, bil supra. Ut - Lidö sch Ad. Prst. S:te Dan-d. mchr» Afd. Den 16 April. Utdrag af Protokollet, hällit i Högloft. Rids derffapets och Adelns Plenum den 14 April 1810. S. D. Företogs till afgörande Allmänna Leswarsvch Oeconomie - Utffottes sedan den Z i denne Mänah smilande utlåtande af den 10 Mars, angäende Jns rättningar för fattige barns upfökande, hwilket bifölls, med undantag af 7:de puncten deraf, hwilken blcf, säsom innefattande Åläggande af en Bewillnrng, af Högloft. Ridderffapet och Adeln ogillad» Ht supra. Utdrag af Protokollet, hällit i Högloft. Nid» derffapets och Adelns Plenum den 14 April 18 tv. S. T).