Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid punktvis skedd föredragning af Sammansatta Bevillms-, Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.tJtskds den 13 d:s bordlagde Mera. N:o 10, i ani. af ltiksSt:ns olika beslut ang. vilkoren för bran vilis tillverkning, blefto, med bifall till Utskits yttranden i afseende å 19 §m och 22 g:n 1 mom. i Förordningsförslaget, de af Utsk:t föreslagne voter.-propostr godkände; och lades Utsk:ts öfriga yttranden och anmälanden till haudlingarne. Föredrogs och bifölls BankoUlskds d. 13 d-.s bordlagde Uti. N:o 24, i ani. af vackt motion om präglande af en skådepenning till åminnelse af H. M. Konung Carl XV:s och Dess Höga Getnåls kröning. Föredrogs, men begärdes af flera ledamöter ånyo på bordet, BankoUtskds d. 13 d:s bordlagde Uti. N:o 25, med förslag till reglering af Bankens laneoch kreditiv-rörelse samt om användande af uplupen odisponerad bankovinst. Ii. o. Ad. åtskiljde» kl. 12 på dagen. In fidem, O. brake Onsdagen den 20 Juni 1860, Plenum kl. 10 f. m. Justerades 3 prot.-utdr. för den 16 dennes samt pleni-protm för den 3 0 och 31 sisth Mars. Uplästes och godkändes nedannämnde, från Exped.Utsk:t inkomna förslag till lt.
Huruvida den omkastning i åsigter bland elektorerna, som kunde blifva en följd af en så vexlande majoritet, skulle verka fördelaktigt på Utskins sammansättning, vill jag hafva lemnat osagdt. Vid sådant förhållande synes mig långt bättre, att man, med afseende å R. o. Adis mindre permanenthet, öfverlemnar elektorernas fortfarande tillsättning åt den en gång för alla vid riksdagens början konstituerade bänkmanskorpsen, som, om också en och annan af dess medlemmar afgår, dock i allmänhet under riksdagen blir af samma anda. Utskins verksamhet skulle nemligen blifva ganska besynnerlig, om majoriteten sålunda tillfälligtvis vexlade och Utskis-ledamöterna komme att tid efter annan tillsättas i en alldeles motsatt skiftning. Man har jemväl påstått, att de mindre valkretsarne skulle lemna åt Regeringen ett allmänt inflytande öfver valen under möjliga partistrider; och en talare har sagt, att man borde söka förekomma ett slikt ingripande i ärendena. Min öfvertygelse är dock sannerligen den, att det icke är från Regeringens sida, 27U Den 3 December f. m. sorn man har att befara något obehörigt inflytande på valen; utan att ett sådant inflytande är att frukta från ett helt annat håll, ett inflytande, som kan öfvergå tili det värsta af allt, majoritetens tyranni; och derifrån vi framför allt böra söka att befriao oss. A motsatta sidan har man vidare anfört, att det skulle vara svårt för R. o. Ad:s ledamöter att tillräckligt känna sina bänkkamrater, samt att det är mycket lättare att utse 25 elektorer inom hela Ståndet. Mig synes dock att det icke bör vara någon särdeles svårighet, att göra sig underrättad om 12 å 16 bänkmäns politiska meningsskiljaktigheter; och jag underställer en hvar härvarande ledamot, huruvida man icke eger eller är i tillfälle att förskaffa sig temmeligen säker kännedom om förberörde förhållande. På dessa skäl anser jag den nu föreslagna förändringen för elektorernas valsätt icke var af behofvet påkallad. Sedan år 1815 har denna fråga vid hvarje riksdag återkommit, men ej vunnit bifall förr än vid den sistförflutna.
icke misstänkas hysa några land, som kännt behofvet starkt, nödgas kvarbland ehuru tårarna trängsökte intressen, så snart henne o c h upp i ögonen, sväljde hon ifrikämpat fadern skulle stanDa framställa hur outlemna systrarna alltid lefver o c h vårdas, och föreföll bland D e t var reste eleverna lemnades sina Mot fadern, nya aftonen och att hon reda sig sutto till bords, spisande på egen hand i den f r ä m - med mande omgifningen. den ungdomlig matlust stekta palten, knäckestad Rovar en gammaldags brödet o c h mjölken, som flickpension, där eleverna bestods till dagens första stodo under ständig uppmål. sikt 40 Därunder riktades par ögon m e d obarmhertig skolflicksnyfikenhet på den lilla lingen. Hur finska dessa främögon af svenska, engelska J rinnor, franska, o c h tyska läraoch där sträng kontroll utöfvades. skåpet stodo I bokFredrika ^ T E A N J^AUL. En utpräglad religiös anda var rådande, ty föreståndarinnan mamsell Fryxeil var själf en varmt troende kvinna. Med den gammaldags strängheten och öfvervakandet förenades mycken välvilja från lärarepersonalens sida. Där nära ett hälft hundrade unga äro församlade, kan ungdomsglädjen dessutom icke utestängas. Den kryper ut här oeh där, den knyter oskyldiga vänskapsband, den sänder undrande, frågande blickar ut i världen och bekläder det enformigaste hvardagslif med sina friska, ännu icke frostbitna förhoppningar. I denna omgifning af å ena sidan sträng ortodoxi och å andra sidan gladt skolflickslif uppväxte den unga finskan. Ramen däromkring utgjordes af de vackra omgifningar med rika parker oeh friska hafsvindar, som karaktäriserade R o s t a d. Efter slutad skolgång återvände hon till hemlandet. Där hade en nyare tids vindar b e - gynt blåsa, och icke häller hon blef oberörd af dem. D e t sätt, hvarpå döttrarna inom embets-: mannafamiljerua vanligen tillbragte sitt lif, med besök, nöjen och grannlåtsarbeten, kunde icke tillfredsställa hennes djupa och energiska natur. H v a d hon ville, var arbete.
Ja, detta är ganska sannt, men lika gaant är, att af dessa 450,000 personer tillhöra omkring 200,000 Christianstads län samt att ett högre läroverk förlagdt i Christianstad, då ett sådant redan finnes i Lund, bättre skulle upfylla provinsens behof än tvenne läroverk i Malmöhus län. Utsk. säger, att Lunds skola redan har 300 lärjungar samt skolan i Malmö, 184. Christianstads skola har 173 lärjungar, så att skilnaden emellan skolungdomen derstädes och i Malmö endast är 11. Det är alldeles gifvet, att om Lunds skola anses hafva ett alltför stort antal lärjungar, så härflyter detta uppenbarligen derifrån, att en mängd föräldrar, som under andra förhållanden skulle låta sina söner begagna undervisningen i Christianstads skola, nu sända dem till Lund. Utsk. säger vidare, att skolan i Malmö skulle, enl. K. M:s Förslag, blifva det enda läroverk, som nedsalta® från ett högre till ett lägre. Detta 8r precist detsamma, som kommer att inträffa med Christianstads skola, ifall Utsk:s förslag antages. Denna skola dimitterar f. n. lärjungar direkte till Akademien, men om den nedsättes till ett lägre läroverk, så blifver detta hädanefter omöjligt. Att real-linien icke varit särdeles bearbetad i Christianstads skola, det visar sig af en upgift, mig meddelad^ af skolans Hektor enl. hvilken under de sista åren 60 ynglingar dimitterats till Akademien men endast 2 fullbordat kursen på real-linien. Utsk. förmäler ytterligare, att Malmö skola har betydliga donationer och hämtar derutaf ett skäl för dess utvidgande. Alldeles samma förhållande eger rum med Christianstads skola, som i denna stund har så betydliga donationer, att de lära upgå till omkring 40,000 Edr Bko och flera af dessa donationer äro gifna med det uttryckliga förbehåll, att klassiska studier der skola idkas. Dessa sednare donationer skulle således rätteligen ej kunna af skolan tillgodonjutas, om den förändrades i enlighet med Utsk:s förslag.
Herr Hall såg ut, som om han hade något att tillägga, men han gjorde det ej. Han drog sin stora guldklocka ur byxsäcken, betraktade uppmärksamt visaren och skakade på hufvudet. – Nu går jag åter på contoiret, sade han. Klockan fem skulle spektaklet börja. Precist på klockslaget samlade sig nere i orkestern de distinguerade herrar, som bildade amatörkapellet. Där stod commercerådet och riddaren Patrik Alströmer vid första pulpeten, jämte majoren och riddaren Silfversparre och herr v. Jacobson. Vid andra pulpeten befunno sig herr Malm, herr Fock och herr Bellinder, alten sköttes af directeuren herr Johan Alströmer, clavecinen af herr Beijer och basunen af kaptenen och riddaren Malmström. Contre-basson, hautbois, valdthorn och de andra instrumenten voro också lika väl besatta. De förnäma herrarne presenterade sig i stor aftontoilett med silkesstrumpor och skor, knäbyxor, spetskrås och broderade sammetsrockar. Herr Hall förde själf herrarne, allt eftersom de anlände, till deras platser i orkestern, där de olika instrumenten stodo vid notpulpeterna. Patrik Alströmer lyfte sin fiol under hakan och lät stråken pröfvande fara öfver strängarne, medan kapten Malmström pröfvade sin basun och v. Jacobson varsamt befriade sin fiol från dess med finaste silke rikt utsydda täcke. Litet längre bort skrufvade herr Kärström ihop sin flûte traversière, och herr Storm slog af dammet på sin hautbois d’amour med den mjuka ostindiska silkesnäsduken, som han för detta ändamål medtagit. Förhänget vid ingången lyftes upp för hvarje inträdande. Först kom Niclas Jacobson Sahlgrens enka, nu mera omgift med kapten Carl Hästesko. Herr Hall bjöd den högt ansedda gamla damen armen och förde henne till en af hedersplatserna bredvid sig – den andra, den förnämligare till höger, var afsedd för landshöfdingskan, generalinnan, högvälborna fru friherrinnan Du Rietz.
Maj:t har i Nåder föreslagit, att uppföras följande årliga summor för Krigs - 62 Den 21 Maji f. ro. Collegii Departementer till Försvarsverkets materieia behof, nemligen: För ArlilleriDepartementet . io3,ooo, „ Utrednings Dito 509,000. Fortifications Dito 5o,ooo. eller tillsammans R:dr 662,000. hvaraf Utskottet inalles tillstyrkt 626,000 R:dr, deruti inberäknadt 34,000 R:dr för kostnaden af krut-tillverkningen i Riket. Utskottet bar, efter eget yttrande, väl fått emottaga speciella uträkningar öfver de såsom behof uppgifne summor, men det oaktadt icke ingått i någon närmare profning af de till ämnet börande mindre detaljer. Huruvida ett sådant förfarande varit för Utskottet upplysande, eller kunnat bibringa Utskottet öfvertygelsen om angelägenheten af att anvisa medel till de uppgifne behofven, lemnar jag derhän; men den öfvertygelse vågar jag hysa, att inhemtad kännedom af de till ämnet hörande så kallade mindre detaljerne säkerligen medfört ett annat resultat, än den föreslagne nedsättningen i anslags-summan. Vid närmare pröfning af dessa mindre detaljer hade Utskottet skolat finna nödvändigheten af materiellens iståndsättande, completterande samt årliga underhållande; och hade nödvändigheten en gång funnits, hvem vill då Den 21 Maji f. m. 63 säga mig, att, i sådant fall som detta, skyldigheten ej skolat erkänna hvad den förra fordrat.
Med de i Taxan förekommande vigtbestämmelser förstås viktualic-vigt, der annan vigt icke särskildt är utsatt. §. ;i. För alla varor, som inkomma med främmande fartyg, förböjes den belöpande tullen med fyratio procent, och för alla varor, som med dylika fartyg utföras, med femtio procent, utom i de fall, då genom särskilda afhandlingar med främmande Makter, undantag härutinnan blifvit öfverenskomna. Till allmänhetens underrättelse utfärdar Kongl. Maj:ts och Rikets CommerceCollegium Kungörelse om dessa afhandlingar vid början af hvart år. Fartyg här i Riket byggda, som för utländsk räkning köpas och utföras, njuta i allmänhet lika rätt som inhemska i hänseende till tullens beräknande för de varor, som med dem första gången utskeppas. §• 4.
Till dessa förhållanden kunna räknas isynnerhet: att de späda barnen, delande de utarmade mödrarnes öde, oftast vid intagningen å Barnhuset äro särdeles svaga och sjukliga, stundom äfven behäftade med följder af föräldrarnes sedeslöshet, samt i sådant tillstånd behöfva både i allmänhet en omsorgsfullare tillsyn och isynnerhet en daglig läkarevård, som af vanligen obemedlade fosterföräldrar icke kunde dem beredas, äfven om, hvad dock naturligen icke är händelsen, fosterföräldrar funnos benägna att uttaga sådana harn; att många späda barn af dessa orsaker först måste någon längre tid vårdas inom Barnhuset, innan de kunna eller böra utlemnas; att utlemnandet af äfven de äldre barnen under den kallare årstiden måste inskränkas till Stockholm och den närmast belägna landsbygden, der åter mängden af redan uttingade barn, mer än annorstädes, minskar tillgängen pa lämpliga fosterföräldrar; att., da, isynnerhet under nämnde årstid, fösterföräldrarnes bergningsvilkor ofta blifva otillräckliga, Barnhuset icke kan undgå att fran sådana fo 4,‘t — 338 — sterföräldrar återtaga förut utlemnade barn, — ett Bambusets åliggande, sorn jemväl af andra orsaker, såsom fosterföräldrarnes frånfälle och isynnerhet barnen akommande sjuklighet eller lyten, icke sällan tages i anspråk; samt slutligen att, äfven under sommarmånaderna, då barnen till aflägsnare orter utackorderas, sjukliga eller lytta barn, för hvilka fosterföräldrar icke kunna erhållas, måste å Barnhuset qvarstadna. Och är dessutom vid den väsendtl igaste, till Barnhusets förmån af enskild person gjorda, stiftelse fästadt det vilkor, att ett visst mindre antal barn alltid skola inom Barnhuset njuta vård. Dessa omständigheter torde tillräckligen ådagalägga oundvikligheten afBarnhusets ordnande på sådant sätt, att Barnhuset alltid är beredt att emottaga och vårda ett större antal barn, och att en förändring, hvarigenom Barnhuset befriades från denna del af sin verksamhet, huru fördelaktig den ock blefve i ekonomiskt hänseende, likväl icke vore med Barnhusets ändamål förenlig.
Det är icke samma publik, sorn läser theaterlitteraturen, som den, hvilken besöker spectaklerna. En skrift fores sällan under bedömande af samma personer, som från galleriet eller parterren åskåda ett theaterstycke. Ungdomen, som från theatern ser depraverade seder, eller hör förvillade politiska begrepp der framställas, behåller intrycken häraf ofta till sin stora skada; men det är deremot icke att förmoda, att en hundradedel af denna samma ungdom kommer att läsa pjesen. I öfrigt och i afseende å den värde talarens förmenande, att det vore bäst stifta en lag emot de ifrågavar. befarade oordningarna, får jag endast fästa uppmärksamheten dervid, att en sådan alltid komme att innebära inskränkning i Tryckfr.-lagen, hvaraf åter följde, att man icke på 5 år kunde åtkomma den eontroll, som Utsk. på goda grunder och lämpligt sätt nu sökt att gifva oss. Hr Dalman: Frih. Boye rnedgaf i sitt förra yttrande, att censuren icke var af någon erfarenhet påkallad, men alt åtgärden likväl borde antagas såsom ett correctiv för theaterns bibehållande vid samma goda hållning, sorn den nu innehar, och hvarmed han trott, att man icke borde dröja i 5 år. För min del skulle jag tro, att det är tid nog att införa censuren, då den börjar visa sig behöflig; och vådligt måste det alltid blifva att införa den på godtyckesväg. För öfrigt synes det mig klart, att lika litet sorn tryckfriheten är inskränkt derigenom, att en jury kan förklara en osedlig skrift förvunnen till stralf, lika litet skulle en sådan inskränkning äga runi derigenom, att man underställde en tvetydig theaterpjes en jurys bedömande.
Med så väl desse, som de redskap, hvilka hädanefter anmälas, må likväl, sedan undersökningen blifvit verkställd, bränvinsbränning utöfvas, under afvaktan på Kongl. Maj:ts Nådiga Utlåtande, emot det att afgiften beräknas från den tid bränvinsbränningen bör 3° §• Skulle Kongl. Majit, med anledning af stadgandet i 7 §. af denna Författning, för en eller flere städer Nådigst tillåta större pannerymd äu 90 kannor, förhålles med beskattning af en sådan bränvins-redskap, såsom i ofvanstående §. stadgadt är. 3r §. Den till bränvinsbränning berättigade, sorn ej åstundar utöfva den i 1 Art. 3 §. bestämda rättighet med så stor pannerymd, Tariffen eftev egendomsvärdet tillåter, betale panne-afgift endast i mon af den pannerymd han nyttjar. .3a §. Vill någon uti flere smärre pannor inom samma verk, ehvad de brukas till drankning eller klarning, fördela den på det hela belöpande pannerymden, vare sådant oförvägradt, dock utan förändring i den fastställde, efter pannornes sammanräknade rymd utgående afgiften; och hvarvid iakttages, att tillökning för mäskvärmare eller rectificator, eller anbringandet af båda delarne, beräknas endast för den panna, hvartill dylika apparater begagnas; dock må denna medgifna rättighet ingalunda tydas till förvexling med de i ^ide Classen afsedde redskap. 33 §. I de händelser, då Kongl. Majit skulle i Nåder finna nödigt, att för längre eller kortare tid påbjuda bränvinsbränningens inställande, skall pannerymds-afgiften förminskas med en sjettedel för hvarje månad ett slikt förbud varar. Bev.-j, Lagsamt Allm. Besv.- och Oecon.- Utsh:s Utlåtande JY:o 8. 3i 34 §• Distilleringspannor af högst sex kannors rymd, kokrummet inbegripet, må utan serskild afgift och beräkning nyttjas på de vilkor och för den tid, sorn 1 §. omförmäler.
De anmärkte ordalagen äro kanske något tvåtydiga; men meningen år, att ej sådan mark skulle få belånas, som redan år till odling färdig. Jag tror således det skulle vara rättare att såga, ”icke till odling redan fårdig mark”, i stället för ”icke odlingsbar mark.’* Herr Lilljejtråle, Gujtaf; Jag tycker Ut-' skotten sjeltye hafva skäligen upplyst meningen med deras yttrande, då de säga: ”företag, hvil-, ka öfverstiga den enskilda förmågan.” Odlingslån till mark, som ej kan odlas, lär ej eller kunna komma i fråga. Således anser jag §;n vara tydlig nog i sig sjelf. Friherre Ceder/trom: Visserligen behötyer redactionen undergå någon förändringj ty att anslå medel till odling af en mark, som icke kan odlas, Ur en rak motsägelse. Kan marken begagnas till odling, så är den ock ej icke odlingsbar. Herr Hjerta'. Utskottens mening är visserligen illa uttryckt. Jag skulle till och med kunna tro, att sammandraget icke fullkomligen öf-< verensstämmer med ordalagen i Betänkandet»* Utskottens tanka har dock bestämdt varit den, att man genom denna fond skulle i stort göra marken odlingsbar. Man åsyftade nemligen att 6? 2 Ben 13 September e. m, stärka nionde Hufvud-Titelns kraft, så att, om till exempel hela trakter voro vattensjuka, man dock kunde göra dem odlingsbara. Uttrycket torde derföre icke vara så alldeles otjenligt. Afsigten har varit att befordra stora, icke små, odJiiigs-företag, samt att befrämja Enskiften; och ingen fara lärer vara, det ju detta kan begripas, till och med så som redactionen nu är. Herr Ce(lerfchjöld} Pehr Gujiaf: Mig vill det synas, att alla adjectiver, som äro bildade af ett verbum, med tillagda ändeisen bar, alltid utmärka en möjlighet att gåras eller Jhe, och att således odlingsbar betyder en möjlighet att od. las. Att kosta penningar på en mark, som är otjenlig till odling, anser jag för det samma, som att bortkasta deni. En physisk omöjlighet lär dessutom icke med penningar kunna förändras.
Printzensköld vid afskedstagande!: I. 153, 194, R. 194 (se vidare Stats-Utskottels Utlåtande N:o 153, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Nionde Hufvud-Titel). —, för framlidne f. d. Landshöfdingen m. ni. L. A. Prytz’s enka: V. 330, 344, R. 344 (se vidare Stats-Utskoltets Utlå tande N:o 153, angående regleringen af utgifterna under RiksStatens Nionde Hufvud-Titel). —, angående sådan för framlidne Rergmästaren, Ofvcr-Intendenten m. m. F. A. von Schéeles enka: VI. 156, R. 162; B. VII. 65, 78, A. 78. E. 335. —, angående förhöjning af den åt Lands-Sekreteraren Olof Henrik Förberg beviljade —; motion af Friherre Rudolf Cederström: se Motioner. —, angående förhöjd sådan för Kassören i Banken C. M. Schön: B. VII. 208, 236, 237, A. 237. —, i anledning af förre Bokhållaren i Riksgälds-Kontoret J. E. Lindbergs ansökan om lörhöjd sådan: B. I. 520, 554, A. 554. —, angående förre Vaktmästaren vid Banko-Diskont-Verket J. M. Eklunds ansökning om erhållande af sådan: B. I. 521, A. 555. —, angående förre Notarien i Banken G. E. Tranas ansökning om lörhöjd sådan: B. II. 198, 207, 210, A. 210.
Med de af Utsk. åberopade extra-inkomster måtte menas den expeditions-lösen, som är åt häradshöfdingar anslagen i ersättning för den ringa lön, eller de 75 rjdr, som på stat tillkommer en häradshöfding; och således kari jag ej annorlunda anse expeditions-lösen än såsom en bestämd lön, ehuru densamma är olika i olika stora domsagor, och om expeditions-lösen framdeles indrages till K. M:s och Kronans disposition, som är föreslaget och 10 II. i3 Den 18 J u 1 i. sannolikt gillas, så måste vedel lag derföre lemnäs, oell denna ersättning kan rimligen ej antagas till mindre än 2,000 r:dr btco, och måhända vida mera i anseende till domsagans mer och mindre aibetsämhet och det skrifvarebiträde, som erfordras till embetets ulöfvande. Jag tror således, alt H. StatsUtsk:? skäl för att afstyrka motionen ej skäligen böra antagas; och då man derjemte betraktar den med visshet inträffande olägenheten, att Rikets flesta domsagor, om StalsUtskrs åsigter vinna framgång, framdeles, måhända inom få år, komma att förestås äf hvar tredje månad ombytta särskilda domare, hvilka domsagornes innevånare, hvars fördelar måste, såsom jag lior, förnämligast befrämjas, ej ens äro i tillfälle känna, hvarken till namn eller vistelseort; så tyckes det vara af ganska stor vigt för Staten, det sådana pensioner beredas åt ålderstigna och sjukliga häradshöfdingnr, alt de kunna i underd. anmäla sig lill afsked från embete! och lemna rum åt yngre skickliga och kraftfulla personer till häradshöldinge-embetens bestridande. Jag talar således äfvenledes för den unga uppväxande embetsmannacorpsen, som har nu högre vettenskapsbildning än fordom fordrats lill domare-embeten, och bör alltså, innan dess bästa verkningstid förflutit, befordras till ordinarie embeten för att kunna göra sitt fädernesland den tjenst, som är nödvändig att påräkna och af den bör förväntas. Då jag är fullkomligt öfvertygad, att K.
Ion,. §. 98. £)å, genom accorb# bemiffanbe, utrebningen af ©otba ©anal*Q3olagS' famt lainio f. b. ©ifconter anfett# funna fortfTpnöa# på ett fått, forn båbe för (Staten oelj meberböranbe galbenårer bor funna blifroa mera förmånligt, ån genom forbringarne# förfåljning, bäfwe (3Bi beråttigat <2Båre ftullmågtige i 9lif#gå(b#*©öntoiret/ att till profning ocb flutligt afgoranbe upptaga infom* manbe accorb#*anbub, i affeenbe på ©otba ©anal*55olag# famt SRälmö f. b.
Betänkandet), N:o 344- *47 Vidkommande sedermera frågorne dels om försäljning af Pauliströms JernVerk med öfrige Hemman och Lägenheter samt dels deras användande till Boställen för Tjenstemän i orten; åberopar Utskottet hvad i desse afseende!) uti Betänkandet N:o 275 anfördt och föreslaget blifvit. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om en Brobyggnads uppförande vid Borgås Sund. (U.-A.) H öglofl. R. o. A. har till Utskottet remitterat ett anförande af Hr Friherre Ridderstolpe, Fredr., deruti Hr Friherren, åberopande dess yttrande vid det tillfälle Hr Grefve Gyllenborg, Joli. Heim., afgaf dess Motion om erhållande af Statsbidrag till uppförande af en Bro öfver Qvicksund, framställt förslag om Brobyggnad vid BorgåsSund, utan Statens direeta betungande; i hvilket afseende Hr Friherren, med förutsättning om fl itt erhållande af nödigt Ekevirke till vasar från Strömsholms Kungsgårds Agor, ansett, att af den för brobyggnadens verkställande å sistnämnde ställe beräknade kostnad, 3ooo R:dr Banco, genom patriotiska bidrag 2000 R:dr kunna anskaffas, så framt följande 2ne förmåner erhållas, nemi.: 1:0 Att Staten på 20 års tid lemnar ett räntefritt lån af 1000 R:dr B:co, lill liqviderande hvaraf StasVerket årligen under lika lång tid skulle innehålla de 5o R:dr B:co, sorn nu af Staten årligen till j/[8 StatsUtskottets * Färjans underhåll utbetalas, och efter hvilken tidsförlopp denna årliga utgift alldeles skulle försvinna samt Staten derigenom tillskyndas en vinst af 5o R:dr B:co örn året; och i:o