Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stycket, som utan författarinnans vetskap anonymt trycktes i Ostgöta Correspondenten, gjorde mycken lycka. Man trodde nämligen att själfva Onkel A d a m var dess upphofsman. » O, hur vackert han skrifver, den gode, älsklige Onkeln, » ljöd det i chorus på kaffekonseljerna. När sedermera skvalret började hviska, att mamsell " Wadsberg var författarinnan — ja, då svalnade enthusiasmen betydligt, och de goda fruarna funno nu, att meranämnda verser på det hela taget voro rätt underhaltiga Sådana äro människorna — i synnerhet fruarna! Under den följande tiden skref Augusta " Wadsberg åtskilliga stycken, dels i bunden, dels i obunden form, till förströelse för sig själf och vänkretsen. Några af dessa stycken framvisades för Onkel Adam och författarinnan Lea, och af båda rönte hon uppmuntran och mottog vänliga råd. » Skrif mera, » heter det i Leas första bref, » läs ändå mera, men gör aldrig skrifvandet till ert yrke! Det är en sorglig bana i vårt land äfven för dem som » lyckas ». — Alltifrån denna tid inleddes emellan Lea och » Ester » en liflig brefväxling och knöts en trofast vänskap — ehuru de båda damerna aldrig personligen gjort hvarandras bekantskap. När så Lea började utgifvandet af den illustrerade veckotidningen Svalan, blef Ester genast en flitig medarbetare i densamma och fortfor i denna egenskap, så länge nämnda tidning utgafs. Ett stående uttryck i Leas bref från denna tid är: » Svalan öppnar näbben efter dina småbitar. » — Under årens lopp skref » Ester » desslikes i en mängd kalendrar och tidningar, såsom Miniatyralmanack, Nornan, Hemvännen, Barnens Tidning, Förr och nu, Allehanda för folket, Norrköpings Tidningar m. fl. Augusta " Wadsberg hade skrifvit sina första dikter och berättelser under signaturen. » Tutti Vibrato », men Lea utbytte på eget bevåg denna » svårhandterliga » psevdonym mot » Ester ».
Det var ej utan svårighet som vi under sådana förhållanden kunde komma i land genom bränningarna på den för oss alldeles okända öppna redden och derpå i kolmörker utan någon lykta leta oss fram från stranden genom taggiga busksnår till den jernväg, som här framgår längs kusten. Vi hade derpå att följa jernvägen ett godt stycke, innan en station nåddes, der telegrammen kunde aflemnas. Knappast hade vi inträdt i stationshuset, förr än vi omgåfvos af misstänksamma banoch kustvakter, och vi skattade oss lyckliga, att de ej märkt oss under ditvägen, ty då hade de helt säkert tagit oss för smugglare, hvilka kustvakten eger rätt att helsa med skarpa skott. Äfven nu öfverhopades vi i början med högljudda, i befallande ton framstälda frågor, men när de sågo till hvilka höga personer våra telegram voro adresserade och fingo af sin i uniform klädde landsman Bove upplysningar om det fartyg vi tillhörde, blefvo de mycket förekommande. En af dem följde oss tillbaka till vår båt, sedan han försett oss med ypperliga facklor, hvilka spredo ett rikt ljus kring vår stig. Det var väl behöfligt, ty vi måste nu dela vägvisarens förvåning, att vi i mörkret lyckligen framkommit öfver de med kaktusplantor och busksnår betäckta oländiga backarne mellan jernvägen och hafskusten och öfver en jernvägsviadukt, som vi under ditvägen passerat, utan att hafva haft någon aning derom. Det var Vega-resans sista äfventyr och min första landning på Italiens härliga jord. Den 14 februari kl. 1 e. m. ankom Vega till Napoli. Vid Capri mötte en flaggprydd ångbåt från Sorrento, något senare en annan från Napoli, hvilka båda följde oss till hamnen. Här saluterades den svenska expeditionen af ett amerikanskt krigsfartyg, Wyoming, med 21 kanonskott. Hamnen vimlade af flaggprydda båtar. Knappast hade Vega ankrat eller rättare förtöjt vid en boj, förr än envoyén Lindstrand, svensk-norske konsuln Clausen, presidenten för geografiska sällskapet prins Teano, befälhafvande amiralen Martin Franklin, comm. Negri m. fl. kommo om bord.
Jag vill nu icke gå så långt, att jag yrkar ett genast skeende upphäfvande af Passevolanceafgiften; men jag yrkar, och jag tror mig yrka det i mängdens af Rustoch Rotehållarnes namn: 1:0 att Passevolanceafgiften, som visat sig vajra mer än tillräcklig för de kostnaders bestridande, som, enligt Contract, åligga Rustoch Rotehållare, må nedsättas till 5 R:dr Banco årligen, och, i händelse detta icke skulle finnas tillräckligt, återstoden må af allmänna Statsmedel fyllas; samt att den, på sätt beslutadt är, i öfrigt må användas och redovisas; 2:0 alt den del af möteskostnaderna, som, enligt Knekte-Conlraeton, icke åligga Rustoch Rotehållare, måtte af Statsmedlen utgå; 3:o att, derest någon Province skulle önska, att hålla sig vid KnekB(h, till R. Besvoch Oecon.-Utsk. Utlåtande N.-o 35. te-Contracten, hellre än att betala denna således nedsalta mötesafgift, det står densamma öppet att sådant yrka; börande likväl, i sådant fall, de fleste rösterna ibland Rustoch Rotehållare, upptagne vid sockenstämmor och vederbörligen uppgifne till Konungens Befallningshafvande, derom afgöra; 4:o att den reserverade behållningen af gamla Passevolancefonden må, jemte hvad nu finnes öfver af den nya, begagnas till bestridande af de tillfällige kostnader, som öfverstiga årets inkomster af mötesafgiften; hvaremot blifvande öfverskott deraf böra för Rustoch Rotehållares räkning reserveras. Genom ett sådant beslut återförsättes denna obehagliga sak i ett rättsenligare förhållande, pmt kan vid nästa Riksdag slutligen behandlas på det sätt, att allas-rätt blir förenad med den allmänna fördel, som genom Arméens vapenöfning åsyftas.” STOCKHOLM, E CKSTEinsKA Tryckeriet, 1834- Statssami Allm. Besv. och Oecon,-Utskottens Utlåtande N.o 36, i N:o 36. Ankom till Exp.-Utskottet den 21 Nov.
Jag kan icke röra mig. Det är som om någon tagit min Jag vill, men jag kan icke; det är någon i mig som gläds åt DAMEN. Tänk på ditt barn med glädje... - DEN OKÄNDE. Det kan jag icke heller, ty det kommer att binda mig vid jorden! DAMEN. Ha vi felat, så äro vi straffade! Himmel, är det icke nog snart! DEN OKÄNDE. Icke snart; men väl en gång! DAMEN (sjunker ner). O, hjelp mig! Barmhertighet; jag förgås! DEN OKÄNDE (räcker henne handen såsom löst ur en stelkramp). DAMEN (kysser hans hand). DEN OKÄNDE (lyfter henne upp och leder henne mot dörren). _______ AUGUST STRINDBERG TILL DAMASKUS ROSENKAMMAREN. (Se: Till Damaskus I.) Ett rum med rosafärgade väggar; små fönster med jerngaller och med krukväxter. Gardiner rosaröda; möblerna i hvitt och rosa. I fonden dörr ut till en hvit sängkammare; när dörren öppnas ser man en stor säng med tak, och hvita omhängen. Till höger dörr utåt. Till venster spis med koleld. Framför elden ett badkar öfverhöljdt med en hvit duk; en vagga i hvitt, rosa och ljust blått. Små barnkläder utbredda här och der. En grön klädning hänger på väggen till höger. Fyra barmhertighetssystrar på knä vända mot fonddörren. (Drägt Augustinernunnornas svartoch hvita.) Barnmorskan, svartklädd vid elden. Amman i Bretagnisk folkdrägt, svart och hvit. Modren står lyssnande vid fonddörren. Den okände (sitter i en stol till höger och läser i en bok.) Bredvid honom hänger en hatt och en brun kappa med pellerin och kapuchong, på golfvet en liten kappsäck. BARMHERTIGHETSSYSTRARNE (psalmodiera: de andra, utom Den Okände instämmer då och då). Salve, Regina, mater misericordiæ; Vita dulcedo, et spes nostra, salve, Ad te clamamus, exules filii Evæ:
Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. Transport R:mt R:dr 16:o för uppsökande och aftecknande af runstenar samt dessa tecknin - gars utgifvande '1,500: — för undersökning af fornlemningar och upprättande af förteckningar öfver sådana £,000: — O ' ' för fortsatt utgifvande af planschverk öfver fornsaker och andra historiska märkvärdigheter i statens historiska museum samt svenska sigill från medeltiden 2,000: — till höjande af Vitterhets-, Historie - och Antiqvitets-Akademiens å stat uppförda anslag till vetenskapligt bildade biträden 1,500: — för tillökning i Akademiens vaktbetjening 1,936: — för vårdande af fornlemningarne i Wisby 1,500: — 17:o för inköp af en orgel åt Musikaliska Akademiens läroverk 18:o för fortsatt utgifvande af arbetet ”Svenska språkets lagar” 19:o för bekostande i hufvudstaden af offentliga vetenskapliga föredrag i ämnen, som företrädesvis tillhöra allmän bildning 20:o för fortsatt utgifvande af sådana i Riksarkivet och andra samlingar befintliga handlingar, som äro af vigt för fäderneslandets historia och offentliga förhållanden samt att återstoden af det för samma ändamål tillförene beviljade belopp fortfarande må derför användas, och 21:o för tillämpning jemväl under åren 1864—1866 af bestämmelsen, att lärare, hvilka, före deras utnämnande till lektorer, haft full lektors-undervisningsskyldighet, ega att i fråga om löneförhöjning inom lektorsgraden beräkna, på sätt här ofvan förtnäles, sådan tjenstgöring sig till godo, — ett anslag af Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. 55 Nionde Mlufvudtileln, innefattande Pensionsoch Indragningsstaterna, upptager i nuvarande Riksstat de I afseende härå vili Kongl. Majit föreslå: dels, att, då det såsom Bidrag till Kongl. Tlieaterns pensionskassor nu uppförda anslag af 6,000
Det ökar besväret af tillsynen till de betande kreaturen, ökar hägnadsbesväret och tillfällen till ofred, och vållar sålunda daglig olägenhet under ali den tid af året, då betet begagnas. Af ålder hafva derföre våra byar och hemman varit så anlagda, att deras bostäder legat invid betesmarken. Att i de nyare skifteslagarna, hvilka påbjuda enskiftande och utflyttningar, detta vilkor för ett hemmans rätta anläggande icke blifvit i ali dess vigt afsedt och gällande gjordt, lärer väl få betraktas såsom en väsendtlig brist i dessa författningar. Ett annat vilkor för vältrefnaden i en menniskoboning är tillgång på drickbart vatten. Der sådant inom ett stort skifteslag finnes endast på ett ställe, och samtlige delägarnes bostäder äro nära detta ställe anlagda, huru då derifrån utflytta ett antal af dessa bostäder? Säkerligen är detta en bland de allvarsamma betänkligheterna emot den mångfald af enstaka bostäder, som våra nyare skifteslagar åsyfta att tillvägabringa. Till detta byarnes upprifvande och hela enskiftessystemet har den hufvudsakliga, om éj enda verksamma driffjädern varit föreställningen om den stora vinst, som skulle uppkomma från hvarje enskild jordägares idoghet, när han visste sig arbeta endast för egen räkning, — 14 — utan att behöfva deraf vänta större gagn åt andra än sig sjelf. Den sjelfviskhet, man härvid förutsatt, är icke ogrundad, och om lagstiftaren någonsin förbisett den, så har han begått ett groft misstag. Men hvad som deraf följer, har ock sin gräns. Om ingenting annat, än ren isolering, hjelper för missunsamheten och bristen på oegennytta, så lärer det blifva svårt att säga, hvar isoleringen skall taga slut. Skulle menniskor icke hafva med hvarandra att göra; så lefde de ju ej heller i samhälle. För särskilda individer kan det vara fördelaktigt att få sköta sin landthushållning oberoende af deras grannar. För andra, och troligen flera, är detta icke fördelaktigt. 1 detta så väl som andra ämnen måtte det rätta vara att göra friheten beroende af ordningen, men icke deri göra någon onödig inskränkning.
Lertspgitier merendels afstmas om sa ringa frakter, at ofta någor OontrgU ej uprättas; och tror Ucssottet sig altja böra förblifwa wid sitt förra yttrande i denna del. 14. §. Flere anmärkningar emot Utssottets Förslag rörande Lb-rna Ligillrita a LontrsÄeihafwa förekommit sä wal hos Högloch Nidderssapct och Adeln, som Högwördige Prafte-Srändet och Walloch Boraare-Stander, och ehuru en del derpä egenreligen urga, at härutinnan ffulle förfaras aldeles lika såsom hittills stadgadt warit, kan dock Utffottet icke annat an hufwudsakligen stadna wid de grunder, som dest förra Betänkande derom uptager, men får endast, jemte urestutande af de i§ms i:sta Moment qwarstående orden Lön och med mera, nu förestå följande mo-ilticatlon och ändringar. Widkommande Högwördige Praste-Standtts och flere Ledamöters af Wäiloch Borgare-Ständet yrkande, at i afseende pa (lontrackors clim-torinA och upwisande i sadant ändamål för Domaren, den rättelse i Utssottets Förstag mätte iakttagas, som Heer Lagmannen Grefwe Lylleuboii; uli särskildt detsamma bifogadr anförande hegart; sä finner Ucssotlet billigt, at fran stadgandet om berörde skyldighet undantages de Lonn-.-Äee och Afhandsingar, som af husbönder afslntas med under - Den 17 Mars. 8Z7 hafwands Bönder, Torpare, Tjenstefolk etter andra arbetare, inti! dest de för Domaren eljer Lxeeutorn Lii laglig aegärd kunna förekomma ; vch lärer härmed den hos Högloft. Ridderstapel och Adrin stedde anmärkning om LMirm ä an tagnings-sedlar för Torpare och Aboer ä offattlagde Lägenheter förfalla.
Johansson, Regementsskrifvare, » 951. Johannes Larsson i Karson, » 1126. Lars Jönsson i Norra Hult, » 1147. L. W. Dassau, Landtbrukare, och )) 1087. J. Bergelin, Apothekare. Utskottet har i anledning häraf infordrat utlåtande af Banko-Fullmäktige, hvilka, efter Kommissarierues i Läne-Kansliet hörande, meddelat följande upplysningar: l:o angående lånet N:o 968: alt lagsökning anställdes redan den 11 September 1827 för indrifvande af lånets hela primitiva belopp 669 R:dr, jemte ränta; hvarpå sedermera influtit 62 R:dr 6 sk.; att låntagaren, Nämndemannen P. O. Hallander gjort cession och allidit före utredningen af hans massa, som ej lemnat ringaste godlgörelse; att af löftesmännen den ene, Hökaren A. Holmgren, som jemväl afträd t sin egendom till borgenärer, allidit år 1851, såsom Fång-gevaldiger, i största fattigdom, och att den andre, Landtbrukaren D. Ii. Björnberg, som för begånget dråp varit dömd till arbete å Malmö fästning, allidit år 1844, utan att efterlemna några tillgångar; 2:o angående lånet N:o 1100, att lagsökningen började den 11 Mars 1853 för hela primitiva lånesumman 2400 R:dr med ränta; att derå sedermera till Banken ingått tillsammans 1273 R:dr 44 sk. 11 rst.; att låntagaren, Häradsskrifvare!) J. Ahlenius, var död redan vid lagsökningstiden och att, genom bevakning och utredning i hans konkurs, en del af nämnde afbetalning erhållits, samt att återstoden deraf inllutit medelst de hos löftesmännen, Krono-länsmannen C.
Fria Fria 40 30 25 20 2 Fri Fri Fria Fritt Fri Fri 65 Saxar: till klippning af plåtar och bleck, äfvensom skräddare-, trädgårdsoch ull-; hänföras till Maskinerier, Redskap och Verktyg, ej specificerade. andra slag: opolerade polerade Schellack; hänföres till Gummi, alla slag, ej specificeradt. Segel; förtullas lika med väfnaden, hvaraf de bestå; bergade från främmande förolyckade fartyg; se Inventarier, skepps-. Segelduk; se Väfnader. Sejlcrgarn; se Garn, segeloch bind-. Senap: omalen malen och preparerad Scnetsblad; hänföras under Apoteksvaror. Serpentinsten; se Sten. Shawlar, Shawletter och andra Dukar; se Väfnader. Siktar och Såll; tullbehandlas såsom Maskinerier, Redskap och Verktyg, ej specificerade. Siktduk: af sammansatt metall; se Metaller, sammansatta, andra slag, arbetade, af jern; se Manufaktursmide, af koppar; se Koppar, andra helfärdiga arbeten, af stål; se Stålarbeten, af annat material; se Väfnader. Silfver: oarbetadt arbetadt, förgyldt eller oförgyldt bok-, äkta och oäkta musiv-, målare-, pudereller unsenSilfverglitt; se Glete. Silfvertyg ; se Väfnader, siden-. Silke, rått, ofärgadt färgadt Sirop, alla slag Sjökort; se Kartor. Skafgräs Skedvatten; se jSalpetersyra. Skeppsinventarier; se Inventarier. Tull-Komitéens Betänkande. Qvantitet för Tullberäkningen. 1867. Införsels tull. Riksmynt. Införsels tull. Riksmynt. Tullberäk InförselsInförselsningen. tull. Riksmynt. tull. Riksmynt. Skiffer; se Sten. R:dr. öre. R:dr. öre. Skinn; se Hudar och Skinn. fisk-; se Fiskskinn. Skjiilspäck; se Tran. Skomakarenrbcten: af siden 1 skålp.
PresleSt. ansett frågan, och fördenskull remitterat den till sistnämnde Utsk. Den talare, som sednast yttrade sig, har uttryckt sin glädje öfver den K. propus., i anseende dertill, att arrendatorerne ieke skulle komma att för framtiden se sina arrenden förhöjda. Manne det dä skulle vara tillåtlig'! för någon här, att yttra sin glädje, 0111 enskild man, hvilken pä en eller annan gruud ägde hemman, betoges rättigheten att öka arrendet för sin jord, utan nödgades för alltid åtuöjas med hvad bans arrendatorer nu betala? H. 1. 24 186 Den 14 Augusti e. m. Hi* Rosenblad: Jemte det jag instämmer i Hr von Hart' mansdorffs anmärkt!., får jag fästa uppmärksamheten derpå, att ehuru Frih. Hamilton tyckes hafva tagit kännedom af hvad förut passerat i detta ämne, sä synes det likväl som han förgätit att, efter af K. M. redan ulfärdadt beslut, kommer, vid auction a dessa hemman, desamma ingalunda att öfverlätas åt den högstbjudande, emedan ett maximum och ett minimum äro utstakade, till följd hvaraf arrendesumman icke får öfverstiga, likasom icke eller understiga ett visst belopp, och äger härvid förre åboens arfvingar optionsrätt. Jag hemställer, huru ett sådant lagbud skulle betraktas, om det tillämpades på enskild mans egendom. För öfrigt vill jag blott flista uppmärksamheten derpå, att då Svensk lag tillåter hvar och en, som tror sig äga någon rätt, alt i laglig ordning göra densamma gällande; så bör det ske medelst uttagande af stämning och resolution derå. Då nu de, som önskat att för en ringa afgift åtkomma ifrägavar. hemman, äro så i sakuad af all rätt, alt de icke ens kunna sätta i fråga att pä ofvannämnde väg styrka några anspråk; så om man lät Kronan träda upp i alla sådana fall, skulle delta vara ett ytterst vådligt prejudieat, om det blefve tillämpade root enskilda personer, t. ex. mot inuehafvarne af de s. k. Seblegelska hemmanen, der säkert Kronans rätt vore bättre grundad.
Ständers underdåniga Skrifvelse härom, den 2 Julii 1818, innefattar icke någon annan eller mera bestämd anhållan, än att den Committé, som för nyssnämnde ändamål kunde tillförordnas, skyndsamt skulle företaga den nödig ansedda Regleringen, så att Förslaget dertill vid nästa Riksdag, för Rikets Ständer måtte kun. na framläggas; varande, för att Coinmiuéen tillställas, nedannämnde Handlingar berörde underdåniga Skrifvelse bifogade, nemligen: Det vid sista Riksdagen satte särskildta Utskottets Betänkande, om grunderne för den önskade Allmänna Regleringen; 2-.ne Riks-Stånds anmärkningar vid detta betänkande; samt Utskottets utlåtande deröfver och dess Betänkanden, angående ej mindre en föreslagen ändrad Reglering med aflöningen för KronoUppbördsmännen i Rikets Städer, än en projecterad tillökning af Betjeningen vid' LandsCancellierne och Lards-Contoiren. Några ytterligare föresksifter i afseende på de grunder, som vid den åsyftade Regleringen borde följas, eller om gränsen för befattningen med denna Reglering, hafva Cornmitterade icke erhållit.
M:ts och Rikets Bergs-Collegii Advocat-Eiscals-Embete anstälde åtalan mot nuvarande innehafvaren af SilfverVerket, Bergs-Fogden Forslind, samt tillse, stt denna åtalan och de åtgärder, som i anledning deraf kunde och borde vidtagas, blefve till slutlig handläggning befordrade; så har E. K. M. uti Nådig Skrifvelse af den 18 sistl. Januarii gifvit Riksens Ständer tillkänna, hurusom, efter hvad Tillförordnade Justitias-Cantzleren i underdånighet anmält, berörde Erabets-åtal, uppå Bergs-Fogden Forslinds underdåniga Klagan öfver Bergs-Collegii den 24 December 1818 i målet gifne beslut, hvarmedelst Forslind förklarades hafva förverkat de SilfversVerket upplåtne Krono-Förläningar och förmåner, blifvit genom K. Mets med Dess Högsta Domstol, under den jij. December 1820 meddelade Nådiga Utslag, slutligen afgjordt, uti hvilket Utslag K. M. Sig yttrat, att, som Riksens Ständers beslut den 30, Januarii 1770., hvilket den 5. April samma år af K, M. i Nåder blef gilladt, innehåller^ det Innehafvarne af Löfås Silfver-Verk skulle från 1769 års början få njuta dem beviljade förmåner till godo, samt dervid allt framgent oqvalde föiblifva, så länge de Verket behörigen och efter de af Bergs-Colleglum bestämde föreskrifter vidmakthöllo; alltså och emedan de af bernäldte Collegium, s.å väl i afseende på nödiga försöknings-arbeten, som malmbrytningen, meddelcla föreskrifter blifvit vid. Silfver-Verket behörigen verk - Underdåniga Skrifvelseri verkställde, samt, ehuru, på sätt Bergscollegium anmärkt, betydlig olikhet för flera år funnes emellan beloppet af det Silfver , som , enligt i Gesellvorner-relationerne gjorda anteckningar, förmenats vara vid Löfås tillverkadt, och beloppet af det till
Riksdagsfullmägtigen från Stockholms Län Nils Insulin har uti ett till Hedervärda Bonde-Ståndet ingifvet Memorial framställt de hinder, hvaraf den del af Roslagens invånare, som idka sjöfart, efter nu gällande Seglalionsoch Tull-Författningar, skola vara besvärade, dels derigenom att, å allmogens båtar af i5 lästers drägtighet och derutöfver, Tull-pass för hemresan mäste i Stockholm tagas, dels emedan odäckade båtar och fartyg mäste vid inrikes seglation anlöpa Blockhus-udds Tullkammare, eBuru de redan undergått tullbehandling i inloppsorten samt betalt alla afgälder, och dels genom skyldighet att, vid utgåendet från Stockholm till Rikets norra provincer, för afherntning af dessas träd varor och andra producter, anlöpa Utlopps-Tullkammaren, samt yrkat, att alla dessa hinder för allmogens sjöfart mätte i möjligaste måtto undanröjas. Då likväl de Städganden och Författningar, sorn föreskrifva controler för inrikes sjöfarten, äro af helt och hållet administrativ egenskap och kunna* af Kongl. Majit ändras eller upphäfvas då sådant befinnes nödigt och förenligt med tillbörlig säkerhet för missbruk och underslef, hafva Utskotten, ansett sig, böra tillstyrka, B evsamt Allm. Besv. och Oecon.-Utsk. Utlatandde N:o ir. 3 att Rikets Högloflige Ständer icke mä fästa något afseende å nu? ifrågavarande af Riksdagsftillmägtigen Nilsin ulin väekta motion». Stockholm den 7 Febr. i835. N:o i rv Ank. till Exp. Utsk. d. 9 Febr«- Xktldtande, i anledning af en utaf Riks da g sfu Ilma gti gere Lars Gezelius frän Kopparbergs
Inbundne Chartyr Stora Kopparbergs Län z6 kol, - Westerbs Län 8 sol. so. 24, Inbundne Chartor Arebro Län 22 sol. ZZ. 46 2OI. 74» Stockholms Län 49 sol. 6z. ^ Inbundne Chartor Upsala Län 12. Stockholms « - 2. Skjärgärds Charta emellan Grihelhamn och Söderhamn ören 1778, till -781 - « - 8. Stockholms Skjärgärd 1. Hrebro Län - « 17. Transport: 40.—417. 7:dr Volumen: 8:de Volumen: y:be Volumen: ro:de Dolumen: ritte Volumen: rrrke Dolumen: Den 16 October. 4211 Transport: —417. Watkudragen och Sjöarne, emellan Hjelmaren och Wenern af Lolin och Lran 1754 7. 47° Inbundne Chartor Nyköpings Län 6s sol. ^6. Inbundne Chartor Gottland 14 sol. Y4« Götheborgs och Bohusläns Skärgärds-Chartor efter mätning 180Z Bohus Läns Chartor 19 sol. 8Z« Halland 28 sol. - 41. 227. Inbundne Chartor Wermeland 97 sol. - 146. Inbundne Chartor Skaraborgs Län 85 sol. izo. Inbundne Chartor Elfsborgs Län 28 sol. zr. Jönköpings Län , 27. Kronobergs Län - 2s. z^.' Oinbundne Chartor östergötland zo. Skärgårds - Chartor, blad iz. Chartor öfwer Wattudrag af koön - » ro. Kalmare Län iz. Transport: 66.—-nz6- Ven 16 October Transport: 66.-«Iiz6, Jemte serskilda Chartor för Kalmare Län för hvarje Härad a 1000 aln. pä Dec. tum, tom e) ännu äro transporterade circa , » » 2o. Smälands och Blekinge Skärgärd, Blad. 12. ^ rzrdk Volumrnr Oinbundne Chartor Blekinge , » sf.