Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Någon närmare jemförelse af våglängd och anläggningskostnader för denna linie och de öfriga till Robertsholm eller Korsnäs ifrågasatte kan dock i saknad af fullständig undersökning af den förstnämnde nu icke ega rum. Att denna riktning af norra stambanan från Sala till Gefle—Dala jernväg emedlertid betingas icke blott af det antagna stambanesystemets tillämpning och den betydliga bergshandtering, hvilken idkas inom orten och i liniens närhet, utan äfven och i ännu högre grad af rättvisa emot hela Norrland och af statsklok omtanke för detta stora, af en hög odling och utveckling mäktiga land, äro de skäl, sorn bestämt min röst för stambanans anslutning vid Storvik, för hvilken mening jag äfven eger lyckan att kunna åberopa omdömet hos den man, som under innevarande sekel mera än någon annan gjort sig förtjent om Norrland, numera framlidne Landshöfding Widmark. Då något definitivt beslut om norra stambanans fortsättning från Sala, enligt min tanke, hvarken torde kunna eller böra fattas förr, än nyssnämnde jernvägslinie blifvit fullständigt undersökt, vågar jag slutligen tillstyrka, att en sådan undersökning måtte varda i nåder anbefalld. Reservation af Generalmajor Hazelius. Då jag, endast i följd deraf, att den efter min tanke förmånligaste sträckning för en jernväg mellan Stockholm och Sala, icke inom Kommittéen vunnit afseende, kunnat biträda den segrande meningen, som bestämt riktningen vester om Sigtunafjärden, bör jag för dessa mina skäl i korthet redogöra. Vore frågan blott om att bestämma den förmånligaste riktning för en jernväg från Stockholm till Upsala, antingen öster eller vester om Sigtuna-fjärden, så vore frågan lätt afgjord, enär den östra är kortast, lättast anlagd, således minst kostsam, samt derjemte obestridligen, såväl genom den kortare vägen, som derigenom att denna endast på ena sidan om sig har segelled, täflar lättare med sjövägen än den vestra, som på två sidor är af segelled omgifven, hvarföre den förra således bör få större sidotrafik och lemna mera inkomst än den senare.
Nå väl, är icke en tryckt skrift vida farligare än ett löst tal? Och fordrar man då för mycket, när man begär uppskof med häktning för den, som anklagas för tal brott, intilldess ransakningen blifvit börjad, eiler första stadium i ali rättegång passerat, d. v. s. att stämningen och åtalet blifvit lagligen anbefallda? Eller är det icke tydligt, att ett förbud att anställa åtal i och med detsamma innefattar förbud att häkta? Och hvad skulle väl följderna kunna blifva af Utskts ifrågavar. lagtillämpning? Skulle icke, snart sagdt, hvilken person som helst, äfven den försigtigaste, äfventyra sin frihet, om han råkar att äga en, vare sig politisk eller annan, låg eller hög fiende, nog djerf att sjelf eller genom en köpt usling, en falsk vän, anklaga honom för utlåtelser, framställda, om icke i en fullkomligt diktad, åtminstone alldeles vanställd dager? Han kastades omedelbart i fängelse, saken inberäftades lill Konungen, hvars rättskänsla eller mildhet utfärdade förbud mot åtal. Den anklagade blefve visserligen då utsläppt efter en eller flera månaders fängelse; men under liden kunde håde hans helsa, hans välfärd och hans själs krafter hafva lidit oersättligt. Och när ransakningen icke får fortsättas, huru kari han då ens få ådagalägga sin oskuld, eller för arresteringen fordra ansvar, hvarvid han naturligtvis alltid skulle mötas med den invändning, att saken, emot Konungens beslut, icke Gck undersökas och alt angifvaren således ej ägde tillfälle att med bevis styrka sin angifvelse, jag betviflar åtminstone, att ett dylikt behandlingssätt kan stå tillsammans med 1734 års lag och 1809 års grundlagar. Det gäl - Dan 23 Mars, ler i denna fråga Svenska medborgares säkerhet till person och välfärd, och det torde icke vara rådligt att åt hvarje illasinnad medborgare eller åt en ung, oerfaren, menniskofruktande eller fördomsfull domare öfverlemna en magt, hvaraf den personliga frihetens förlust, för längre eller kortare tid, skulle kunna blifva följden, vare sig af ett uppdiktadt eller missförstådt omdöme eller yttrande om Konungen eller hans gerningar.
Dervid får jag äran anmärka, att som Konungens Regemente endast utgjordes af 800 man, och 600 man Artille rister utöfver de nu befintlige skola uppsättas, och naturligtvis äfven hafva beklädnad, uppkommer å kostnaden för bekläd - Den 7 O c t o b cr e. ni. naden vid Konungens Regemente endast en behållning af värdet utaf 200 mans beklädnad, hvilket just är den behållning Utskottet ganska riktigt i sin calcul upptagit och beräknat. Jag har endast till förekommande af misstag velat upplysa detta. Uppå derefter gjord proposition, blef i^rde Punkten af Ridderskapet och Adeln bifallen. i8:de Punkten. liemonter ing, skoning och medicamenter m. m. för värf vade Cava Ileriets och Artilleriets hästar. Denna punkt bifölls af Ridderskapet och Adeln. ig:de Punkten. Artilleri-hästars underhåll af Rusthållare vid afsutna Cavalleriet. Friherre Anckarswärd: I anseende till det nu föreslagna belopp af 2865 tunnor spannmål för Artillerihästars underhåll af Rusthållare vid afsuttna Cavalleriet, kan jag ej finna skäl att för närvarande bevilja mera, än hvad som uppkommer genom reduetion af Konungens Eget värf vade Regemente. Friherre af Nordin: Det har ofta ordats om nyttan af att hafva Armeen organiserad på en fredsfot, olika med krigsfoten, och det är, utgående från denna åsigt, 262 Den 7 Get ober e. m. sorn Kongl. Maj:t föreslagit Artillerihästars underhåll genom contracter med Rusthållare vid afsuttna Cavålleriet, hvarmedelst underhållskostnaden för det antal hästar, som erfordras för hvar och en af manskapets Öfning, är nedsatt till en fjerdedel af det eljest vanliga och under krig nödiga antal Artillerihästar för sjelfva pjecerne. Jag är öfvertygad, att detta nödiga antal hästar icke kunnat erhållas till lindrigare vilkor, än 7J tunnor spannmål per häst.
Har ni anledning att befara, att en viktig sanning blifvit undertryckt eller en orättvisa blifvit begången mot författaren genom bokens konfiskering, läs den då, förbudet till trots, och låna ut boken till edra vänner och bekanta, men gäller det blott att skaffa er ett nöje, må vara af estetisk art, eller tillfredsställa er nyfikenhet, visa då, att ni kan offra något för god lojalitet och som god medborgarinna! Hj. Cassel. * trotjänarinnor. Reflexioner i tjänstflyttningstiden af Bell. Och D e periodiska stöktiderna medförde kanske äfven något mera arbete då än nu, m e n lifvet i n o m hus var lugnare än i våra jäktande, tågtidspassande dagar. * ^vinnokongresgen i Berlin. Bref från Iduns korrespondent. (Forts. o. slut.) Den första talarinnan, s o m af ordföranden anmäldes, var fru Stritt från Dresden, hvilken hade att afgifva en berättelse o m kvinnofrågans ställning inom Tyskland. H o n är en talare af första rang, likaså behaglig s o m kraftig o c h klar, o c h understöddes v i d hvarje framträdande af publikens synbara belåtenhet. Utgångspunkten o c h målet för den moderna kvinnorörelsen äro, yttrade talarinnan, lika bland alla folk, o c h de vägar, på hvilka rörelsen slår in, skilja sig blott m e d ringa o m v ä x l i n g från hvarandra, emedan den mänskliga naturen o c h de eviga lagarne för dess utveckling öfverallt äro desamma. I n o m alla kulturstater visar sig samma förvandlingsprocess, stundom snabbare, stundom långsammare. I intet annat land var kvinnofrågan teoretiskt så grundligt undersökt i alla riktningar som i Tyskland, o c h i intet annat land stod den praktiska utvecklingen däraf så tillbaka. Ingenstädes träffade man en sådan obekantskap angående dess betydelse o c h dess mål som i talarinnans fädernesland. Den öfvervägande teoretiskt doktrinära behandlingen af ämnet hade gifvit föga klarhet, fastmer hade den bidragit att förvirra begreppen, hämma rörelsens sunda utveckling o c h försvåra arbetet för dem, s o m gingo i spetsen.
Marianne hade aldrig haft så godt om penningar som nu; lite mer eller mindre gjorde föga till saken, då fadern i alla fall måst taga upp ett lån för tillrustningarna. Under nästan hela förlofningstiden kunde man från ett af smårummen höra symaskinens flitiga tickande; en skicklig linnesömmerska satt der och arbetade dag ut dag in. Marianne hade sjelf öfverinseendet öfver det hela. Modern fann henne beundransvärd och sade det i tysthet till så många som ville höra på. Vackrare var hon också än förr. Det hade kommit ett djup i ögonens färg, ett lif och en mjukhet i alla rörelser. Och hvilket outtömligt koketteri hade hon icke att ödsla på alla dessa peignoirer, morgondrägter, nattlinnen och allt hvad det var! Skrattande och smågnolande gick hon dagen om i detta kaos af spetsar, broderade remsor och finstrukna garneringar. Hvar lördagsqväll kommo bröderna, och om söndagen Börje. Den sistnämnde såg på all denna härlighet med den en tredjedel intresserade, en tredjedel skamsna och en tredjedel fiendtliga min, hvarmed en maskulin hund betraktar en valp. Men från brödernas sida kunde Marianne påräkna det lifligaste intresse och den mest oförbehållsamma beundran för alla dessa detaljer. Familjens qvinliga umgängeskrets råkade i en liflig rörelse vid underrättelsen om ett stundande bröllop, och ingen dag förgick utan att det kom visiter. Mariannes goda lycka framkallade en lika varm genklang som hennes fina utstyrsel en nyfiken beundran. Det var Walters stora förnöjelse att få vara närvarande vid dessa fruntimmersbesök eller att – ännu hellre – från ett af de angränsande rummen kunna uppsnappa ett och annat ord, i synnerhet när han fick höra något som alldeles icke var beräknadt för hans öron. Han hade gjort den iakttagelsen, att det fans en märkbar skilnad mellan de äldre damernas förtjusning och de yngres.
229 termiddagen pä bordet lagde Utlåtande N:o 368, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga remiss uppå för delta vice Kronofogden M. Dahlgrens underdåniga ansökning om eftergift af honom till betalning ådömde balancemedel. Herr von Hartmansdorff, August: Jag åberopar min reservation mot Utskottets ifrågavarande Betänkande; men då detsamma lärer redan vara af tre Stånd bifallet, inser jag nogsamt, att ingenting skulle uträttas med bemödandet att söka bär göra min åsigt gällande. Föredrogs ånyo StatsUtskottets den 3i sistlidne December under N:o 3^0 afgifne och den 20 derpåföljde Januarii eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, i anledning af återremiss på Utskottets under N:o .278 förut meddeldte Betänkande, i frågan om upphörande af Nyeds Sockens Bergslagsfrihet. Herr von Hartmansdorff, August, anliöll få veta, i hvilka beslut, rörande detta Utlåtande, dc öfrige BiksStånden stannat, i läll sådant vore officielt bekant. Undertecknad Riddarhus-Secreterare upplyste, att enligt ankomne Protocolls-Utdrag Högvördige PresteStåndet afslagit StatsUtskottets senare Utlåtande, men Vällofligc Den 4 Februarii e. m. BorgareStändet bifallit detsamma samt Hedervärda BondeStåndet lagt det till handlinga rne. Friherre Cederström, Jacob: Förhållandet är sådant, att StatsUtskottots första Betänkande i ämnet eller N:o 278 blefåterremitteradt af Ridderskapet och Adeln samt BorgareStändet, men bifallet ef Presteoch BondeStånden. Det senare Betänkandet åter är af PresteStåndet afslaget, af BondeStåndet lagdt till handlingarne och af BorgareStåndet bifallet. Frågan är således i ett ganska brokigt skick, och det beror på Ridderskapets och Adelns beslut, huruvida någon jemkning kan äga rum.
För anläggning af väg emellan Storbacken i Ofver-Luleå socken, ock sjön Waikijaur 40,000 — 40,000 „ brobyggnad öfver Umeå eif 27,500 — 55,000 82,500 Till fond för understödjande af mindre hamnbyggnader ock årensningar 60,000 — 60,000 För hamnbyggnad vid Grenna — 90,000 90,000 „ förbättring ock utvidgning af Helsingborgs hamn ... — 230,000 230,000 „ hamnbyggnad vid Amål — 16,000 16,000 „ hamnock kanal-anläggningen vid Carlstad — 70,000 70,000 „ jflottneåns upprensning och fullbordande af jetéebyggnaden vid åns inlopp — 10,000 10,000 „ bortsprängande al llöda Berget i Göta eif 40,000 — 40,000 „ uppmuddring af segelleden emellan Piteå och denna stads lastageplats Löfholmen — 26,000 — 26,000 Till fond för befrämjande af uidikningar ock aftappningar af sanka trakter ock sjöar till beredande af odlingsföretag — 150,000 150,000 Summa R:dr R:mt 617,500 — 647,000 - l,264,500jSTOCKHOLM, tryckt lios Isaac Marcus, 1860. Ståls-Utskottets Memorial N:o lil. 1 N:o ±21. Ank. till Exp.-Utsk, den 8 Juni 1860, kl. 2 e. tn. Memorial, med förslag till allmänna vilkor och stadganden i afseende på de under denna riksdag beviljade statsbidrag till väg-anläggningar och vägförbättringar samt hamnbyggnader och vattenaftappningar m. fl. arbetsförelag. (R. A.)
reglemente förstipendiefonderns och för stipendieutdelning, hvilket frainlagts för förbundsstyrelseii för att af densamnla granskas och stadfästas. Vidare har komit61is sekreterare i liklie6 ined föregående Br genom föredrags liBllan.de bidragit till hkal Iromit6ers bildande i .landsorten - clenna g h g inom Ostergötlands och I&lt;ristianstads Iiin. G1ä.jaii.de är a t t meddela det under h e t iiioin lokalkoinit6eraa B flera orter, under lediiing af franistaende, intresserade personer, kraftiga initiativ tagits för att pBslc,~mda färdigbildan det af l$i,iis foiiderna. ' Särskildt liar Södemanlmds lan haruti gifvit ett godt exempel genom anordnmiiet af ett lotteri för ändamålet, hvartill gåfvor iii - flutit i riklig mängcl *). Lokalkomitkli inom Kristianstads lan har följt exemplet, och d5 detta sätt att pB en g&amp;nq få iii det behöfliga ' uelop) et till läi~sfondeii visat sig synnerligen praktiskt, enär stipendie-. utdeliiingeii oniedelbaxt därefter kan börja inom liinet, vore det önskligt att flere lokakoinit6er anorcli~ade lotterier efteir smnrnn ' plali. FrBn Donatio iisfonden för kvinii o r s0112 studera. 111 edicin lim Förbiiiidets vabiämnct under Bret utdelat tvenne stipeiidier K, 500 och 400 l\ ronor. Samtliga iiiider Bret till foiideriia iiifliitna ghfilor, till styrelsen 61.- ghende till Ix. 10,419: 65, Iiafva ~f ' ve~läninats stil~endiefonclerilas förval.tiiing, Imars o d k c r i e ~ ?redbmznt. gro: fru Alina Wallenberg, f. von Sydow, generaldirektör Alb. Anderssmi, fröken Matilda Silow, professor P. G.
5:o ^tt kullmägtige mäga berättigas, att före >83> ärs slut verkställa förvexling till 8ilfver utaf förenämnde unöer kitt. ä. oeb c. upptagne 8ummor, för arén till oeb med >834, oeb till följe deraf kullmäktige, vid den före anmälandet anställde beräkning öfver Bankens 8ilfverkonds förbäilande tili 8edelstoeken , tili utrönande buruvida reela konden bnnes motsvarande H sk den sednare, fa afdraga förskottsbeloppet gf anslagen för de 3:ne äreo >832, 33 oeb 34» de der successivt eller med ^ för bvarje af desse aringä, frän den verkeligen utelöpande 8edelstoeks8umma, vid den tid dä kulina, anmäla att Lanken är färdig till 8!Ifverutvexlings öppnande. 16 222 8tatsoell banco-ktskottens 6:0 ^tt tidpunkten sör 8illverutvexlingens liörjan, ej mä al Ii. 8t:r närmare bestämmas, än genom meddelad föreskrift ät LankoXullmäktige, att, este,- fullbordandet sk sils löreskrilne förberedande atgäider, sednast vid 18Z1 ärs sint, lios X. ltl:t görs »nderdäuig bemställan, om utsättande al tiden ds utvexlingen skall taga sin början. 7:0 lätt Lanken, elter olvanupptagna bestäm ningsgruuder al 128 sk. i Lanco8edlar tor i X:dr i 8illver elter 1664 ärs l^I^ntlot, skall 8i!lver mot 8ed1ar invexla. 8:0 Xtt 8illverm^nt elter denns bestämningsgrund ms tillstås till emottagande i all Xronoblppbörd.
Som alla känslans strängar inom henne icke brustit, kan hon undergå en stor förändring, d5 dessa strängar sattas i rörelse såsom vid ett barns sjukbädd eller inför en döende fader. Instinkten ar för denna kvinna en säkrare ledare an förståndet. En annan orsak till hennes snobberi ar aflandet att efterapa aristokratien, det som vi kalla)) vilja men icke kunnan, ett ondt som ar fullkomligt okändt hos det verkliga folket. Daraf härleder sig det intresse och den nyfikenhet hvarmed hon slukar tidningarnas s fashionable newss, en genre som fordom odlades endast i L a &amp; boca, det konservativa partiets organ, men som nu återfinnes i alla tidningar. Det finnes sefioras som kunna utantill förteckningen på markisinnan de la Lagunas juveler och veta på sina fem fingrar de favoritfarger som baras af hertiginnan af Alba, som de helt familjert kalla Rosario Fernán-NGez. P5 senaste utställningen i Barcelona kunde man lagga märke till det febrila intresse med hvilket medelklassens kvinna följde de mest obetydliga handlingar af aristokratiens damer. När drottningen for ut på en åktur eller begaf sig till teatern, stodo tusentals kvinnor (mannen voro proportionsvis mycket få) i timtal väntande, ingalunda af nagon dynastisk hänförelse utan af ren kvinnlig nyfikenhet för att sedan kunna utbyta sina tankar om hennes och hofdamernas klädsel och koiffyrer. sFernán-Nuiiez har nästan lika klädning som den du beställde från Parisr. - rNej, se på Sástago, hennes kappa är vidare an drottningens)). - r Hvilken förtjusande parasoll! r, -)) Se p5 elfenbensskaftet !~ Så lat det öfverallt, hela tiden. Det var ett ängsligt noggrant studium af den modell, efter hvilken man skulle kläda sig - så mycket man 1iu.nde. Den som i Retiro ser två seiioritas - den ena dotter till en ämbetsman med tio barn, den andra arftagerska till en titel och 70,000 kronors arliga rantor - skall. till en början taga dem för två systrar.
I. föreslagna "sätt, skulle ej i och för denna utskrifning åtgått mer än "af den summa, som, enligt hvad nyssberördt är, under in"nev. riksdag utgjort utbetalning för renskrifning; till följd "hvaraf de öfriga eller allraminst hälften af denna kost"nad, kunnat uppföras såsom besparing å tryckningen afbi"hanget. ” "Med föranledande hvaraf tyckes kunna antagas, det "kostnaden för ifrågav. renskrifning, verkställd på sätt i ofvannämnda punkt föreslås, vid blifvande riksdagar ej bör "uppgå till högre belopp, än hvad som motsvarar 6, högst "8 cancellistarfvoden, hvilket således förslagsvis uppgifves så"som kostnad för ali erforderlig renskrifning af Utsk:s memorial och utlåtanden, i händelse densamma, enligt för"slaget i denna del, skulle ensamt genom Exped.Utskrs för"sorg bestridas." Huruvida det är denna punkt, som Frih. Cederström åsyftat, känner jag ej. Men ifall Frih. åsyftat det nu ur memorialet N:o 422 upplästa, kan jag härutaf likväl icke finna, att Ständerna upphäft den uti Riksd.Ordn:s 24 §■ Utsk:n förvarade rättighet att till Stånden inkomma med begäran örn större cancellipersonal. Hvad för öfrigt Bevilln.- TJtsk. angår, vill jag blott upplysa, att det icke är för renskrifningen, som förstärkningen i cancellipersonalen begäres, utan äfven för biträde vid protocollsföringen och öfriga göromål, på det något afbrott i ärendernas jemna och skyndsamma behandling ej må äga rum. Frih. Cederström har De 11 i3 Mars c. m. ansett concépten kunna insändas till Exped.TJtsk., hvarest utskriften skulle verkställas. Men jag fruktar, alt Exped.- Utsk. understundom icke skulle kunna val taga reda på de justerade coneepten med de der befintliga mångfaldiga rättelser och tillsatser.
Med afseende på Rikets Ständers Riksgälds-kontors utaf dess offentliggjorda räkenskaps-utdrag fidagalagde fördelaktiga ställning, och då det syntes kunna antagas, att, sedan alla dessa verks obligationer för upplånta medel till utbetalningar å det för 1848 års krigsrustningskostnader anvisade kreditiv blifvit inlösta^ samt erforderlig tillgång beräknats för alla andra Riksgälds-kontoret redan ålagda och före detta års slut möjligen ifrågakommande utbetalningar, samma verk, vid nyssnämnda tid, skulle komma att äga en disponibel behållning af omkring 700,000 108 Expeditions-Utskottets förslag till und. Skrifvelse, N:o 63. R:dr, utom den för år 1851 belöpande och under nästa år ingående allmänna bevillning, har E. K M:t, i dess nådiga proposition rörande statsverkets tillstånd och behof, behagat till Rikets Ständer öfverlemna, huruvida icke Rikets Ständer finne lämpligt förklara, att, från och med innevarande år, debitering af den för krigsrustnings-kostnadernes godtgörande föreskrifna serskilda bevillning icke vidare skulle äga rum och att följaktligen denna afgift, efter uppbärande af hvad för sistlidet år belöpte, komme att upphöra.
Så har i dag jag velat sjunga En strof for dig så godt jag kan. Den röst, som nått din barndoms öra — - Fast länge ' se ’ n på välljud tom Jag trott du gerna skulle höra På tröskeln till din ålderdom! » Volontaire.Grefvinnan Zoé. Under ett par dagar förvandlades nu Räflinge till hög-qvarter. Expeditionen förlädes på nedre bottnen; det var ett ständigt kommande och gående af adjutanter, ordonanser och officerare af alla grader. Utanför slottstrappan gick dag och natt en soldat på post, och Zoé vaknade om morgonen vid att reveljen gick i lägret på andra sidan parken. Vid frukosten var grefvinnan aldrig närvarande, men gjorde deremot les honneurs vid middagsbordet. Och det var glada middagar med mycket vin, mycket skratt och många befängda qvickheter, skjutna ut i luften i kapp med champagnebuteljernas korkar. Den ljusa, rymliga matsalen erbjöd då en präktig anblick; uniformerna togo sig så bra ut, verkade så artistiskt mot väggarna, hållna i hvitt och guld, med sina läckert utförda stilleben och jagtstycken i glada, friska förger. Glasdörrarna till balkongen stodo alltid öppna under middagen, och som salen vette utåt parken strömmade sommarens doft af nyslaget hö in och fylde luften med en svag parfym. Detta jemte den utsökta maten och de dyrbara, äkta chåteauvinerna födde stämningen — en animerad, hjertlig stämning, som tog sig uttryck i täta helsningar med glasen och ytterst lifligt samspråk. Alla dessa officerare, som suttit till häst från klockan fem på morgonen, frånräknadt frukosten, hängåfvo sig nu odeladt åt bordets nöjen, de solbrända kinderna fingo så småningom teglets varma fårg och skåltalen en flygt, hvars vingar hemtade sin styrka ur Pomardens blod och Pommeryns guld. Zoé hyllades vid dessa middagar som en drottning. Generalen förde henne till och från bordet med den galanta artighet, som några af våra äldre officerare ännu äga qvar från kung Karls dagar. Och der hon gick fram, bugade sig löjtnanterna som den högväxta vassen, när sommarvinden stryker smekande fram.
Jag anhåller, att blott med få ord få bestrida Herr Grefve Löwenhjelm® mening, att afgift till SpectaclerUe blefve frivillig, på den grund, att det sto - Den 2 5 Maji. 255 de hvar och en öppet att afsäga sig njutningen af allt, sorn stadgades som öfverflöd 5 den, sorn vill dricka Caffe, må derföre betala afgift, men det vore i högsta måtto obilligt, örn man skulle tvingas att betala till Spectaclerne för det man ville dricka Caffe och så vidare} det synts ju tydligt, att afgilien för Spectaclerne måste blifva directe erlagd för sitt ändamål, om den skall kunna nämnas såsom frivillig} så snart afgift-m skall härleda sig ifrån begagnandet af någon annan njutning, så blifver det ett sammansatt förhållande, och Spectacle-afgiften aldrig frivillig, utan alltid tvungen, i den händelse 5 procents förhöjning på allt öfverflöd, som Spectacle-afgift, skulle blifva Landet pålagd} hvarföre jag aldrig kan förena mig om annat än frivillig Subscription till sådant ändamål. Jag anhåller, att dessa mina anmärkningar må till Utskottet få åtföt ja Grefve Löwen hjelms Memorial. Hans Excellence, Herr Grefven och Landt. Marskalken hemställde, huruvida Ridderskapet och Adeln ansåge de emot Utskottets Utlåtande framstälda anmärkningar föranleda till återremiss, samt på sådan grund behagade ifrågavarande Utlåtande , jemte anmärkningarne, till Utskottet återremittera} hvilket bifölls. Företogs till pröfning StatsUtskottets den 13 dennes afgifna Utlåtande, i anledning af b 256 Den 25 Maji. väckt Motion, så väl om fördelningen af aN beiet emelian Riksens Ständers Revisorer af StatsBancooch RiksgäldsVerken, som skyndsam tryckning af dessa Revisorers Berättelser. Friherre Boye, Ludvig'. Vid den punct, som rörer tryckning af Revisorers Berättelser, ville jag göra *n anmärkning.