Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Brot. löfö och 18ft. 4 Sami. 2 Afd. 33 Haft. 1 3 Statsoch Banco-Utskottens Utlåtande, N.o 1^3. b varigenom desamma ulan svårighet kunde i allmänna uppbörden emottagas; och sedermera genom vederbörande uppbörds-män eller Landt-Ränterien i dessa vexel-conlor emot Banco-sedlar utbytas; 3:o af Stephan sindersson från Slockbolms Län: att alla de Privat-Banks-sedlar, som icke af Rikets Ständers Bank garanteras, måtte genast af Privat-Bankerne inlösas; 4:o af Olaus Eriksson från Götheborgs och Bobus Län: att PrivatBankerne måtte ställas i förhållande af gäldenärer till Rikets Ständers Bank, lika sora enskilde låntagare till Privat-Bankerne, och att följaktligen hvarje Privat-Banks säkerhets-handlingar, åtföljde af Direetionens, å Bolagets vägnar, utgifne förskrifning, skulle komma att deponeras i Rikets Ständers Rank, som i stället tili motsvarande belopp borde utlemna gängse sedelmynt, emot ersättning för papper och tryckningskostnad; 5:o af Lars Larsson från Elfsborgs Län: att alia Pri vat-Banker och Hypotheks-Föreningar måtte åläggas ställa sådan säkerhet, att deras sedlar kunna opåtaldt emottagas, såväl i Kronans uppbörd som vid enskildta iiqvider, och att framför allt dem icke må tillåtas utgifva sedlar till lägre valeur än 10 R:dr B:co, hvarigenom åtminstone de fattige kunde skyddas mot de olägenheter, som dessa sedlars utelöpande förorsakaade; 6:0 af Fredrik von Zweigbergk från Skaraborgs Län: att PrivatBankerne måtte åläggas hålla invexlings-contor i Stockholm och Götheborg; och 7:0 af cinders Larssonj Johan Andersson, Erik Persson och Jolian Pehrsson från Upsala Län, hvilka, uti en serkild afgifven motion, hemställt: att uppbördsman måtte blifva anbefallde att i K r o n ou p p börd en sfven emottaga Privat-Bankernes assignationer och Depositions-bevis, men att derjemte måtte förordnas, det samtlige Privat-Bankerne i Riket skola i Stockholm hafva agenter, hvilkas förbindelse, å Bankens vägnar, det ovilkoriigen vore att genast vid anfordran inlösa de Privat-Banks-sedlar, som blifvit i uppbörden emottagne och till hufvudstaden afsände, vid det äfventyr, att Bankens octrov eljest genast ansågs förverkad.
Hvarefter Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken, jemte Stora Deputationen, afträdde och nedgick från Kongl. Slottet, samt Ridderskapet och Adeln återvände till Riddarhuset. Högloflige Ridderskapet och Adeln åt skiljdes klockan half till 2 eftermiddagen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Tisdagen den 3 Nov. 1829. Plenum klockan half till 6 Eftermiddagen. Herr von Vegesachj Ernst., uppläste följande: Då jag nu begagnar min rätt såsom Representant, att reservera mig emot Ridderskapets och Adelns beslut, i frågan om beviljandet af de serskildte anslagen till Försvarsverkets iståndsättande, gör jag det Den 3 November e. ni. i den öfvertygelse, att ett så betydligt anslag och ett så vigtigt ämne, som detta, då det icke är fråga om mer eller mindre än yVdel af hela vårt Rörelsecapital, hade förtjent att nogare öfver väga S', och måhända en återremiss. Jag tror det så mycket hellre, som jag fruktar prejudikatet i denna del, nemligen om man statuerar den princip i att hvarje Utskotts Betänkande, första gången det till öfverläggning förekommer, skall, utan afseende på dervid gjorde anmärkningar, bifallas. Detta är det andra fallet vi inom kort tid äga af ett sådant förfarande; jag tillstår att, om denna regel fortfar, skall visserligen Riksdagarne ansenligen förkortas; men jag ser då icke eller, hvad som skulle hindra en Styrelse, att möjeligen, i samråd med Utskotten, ensamme afgöra alla Riksdagsärendxerne, ty Ståndens Plena skulle då. endast erhålla naturer af Förstärkte Statsutskott, der man blott eger att votera Ja eller Nej. Så länge jag ännu måste tro mig vara medlem och representant uti ett Constitutionelt samhälle, kan och skall jag aldrig gilla ett sådant förfarande, sorn, efter min öfvertygelse, kunde leda till de betänkligaste följder.
Den lägges i poetens mun: den förnäme motståndarn talar, såsom billigt, i alexandriner. Grefven. Hör, Tête-bleue! dig det är ej svårt att tukta; Que dites-vous, Masette? Vill du ock ha mätress? Jag har Borgander 174 lärt att för mitt puder frukta; Min baton d’or skall snart ge dig en ann caress. Telée (springer omkring theatern, hållande handen på värjan). Spritt, mitt manliga blod, på alla Musernas vägnar! Spritt! och sprittande vis’, att du ej bäfvar för höghet. Hej! kom Mars, du modige, blodige, frodige hjelte: Hjelp en Apollos son, när ej Apollo vill hjelpa! Har Herr Grefven en käpp af guld, jag värja af messing: (drar ut värjan med starkt anskri) Dö och dödas ska’ den, som vågar taga min fästmö! (Grefven blir förskräckt och ställer sig bakom Petis.) Grefven. Karl! kom mig icke när; jag sticker dig ihjäl, Så dobbskon skall gå durk igenom kropp och själ. Telée. Hej! jag ä’ rasande, hi, ha, hej! jag fruktar för ingen! Jag skall sticka, och stöta, och hugga, och piska, och prygla. Jag skall visa, hur svårt det är, att nappas med Skalder; Ty de veta, att sköta perfekt så värja som penna. (Han går närmare inpå Grefven, som med ena armen håller Petis framför sig och parerar framför henne med sin käpp.) Grefven. Håll opp, mordanta fä! ditt hjerteblod skall strömma Jag gör en flanconad – då är din lycka gjord. Håll opp! jag eljest skall din skaldeåder tömma, Så visst min stamfar åt vid sjelfve Odens bord. Jag skall, je vous assure! dig skimpa till kalops, Och hugga näsan af, så du skall bli en mops. Telée. Mopsa mig hit och kalopsa mig dit, jag fäller ej modet; Jag skall låta er känna, Seigneur! det Apolliska blodet.
Föredrogos följande Lag-utskottets sedan den 12 dennes pä bordet hvilande: Betänkande N:o 60, i anledning af väckt motion om upphäfvande af författningarne angående tionde-pennings erläggande af arf, som föres utur stad; Bifölls. Memorial N:o 61, i anledning af återremiss utaf Utskottets betänkande N:o 48 öfver väckt motion om förändring af vittnes-eden; Lades till handlingar i ie ; samt Dito N:o 62, i anledning af återremiss utaf 2:ne punkter i det af Utskottet uti dess betänkande N:o 57 framställda förslag till förordning angående inteckning i fast egendom; Lades till handlingar ne. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Förstärkta Konstitutions-utskottets memorial N;o 33, med berättelse angående förloppet af verkställda omröstningar inom Förstärkta Konstitutions-utskottet. Den 15 Augusti. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogos och återremittarades, på grund af gjorda anmärkningar, Expeditions-utskottets nedannämnde den 12 dennes e. m. på bordet lagda förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelser till Kongl. Maj:t: N:o 173, i anledning af den år 1845 verkställda revision af statsverkets m. fl. fonders förvaltning åren 1842 och 1843; samt N:o 174 dels i uppskjutna frågor, rörande 1845 års Stats-revision, dels ock angående den år 1847 verkställda enahanda revision. S. D. Föredrogos och lades till handlingarne Expeditions-utskottets den 12 dennes e. m. på bordet lagda memorial: N:o 14, i anledning af Hedervärda Bonde-ståndets återremiss af memorialet N:o 11; och N:o 15, i anledning af Högv. Preste-ståndets återremiss af skrifvelse-förslaget N:o 143, samt förslaget N:o 11 till §. i riksdags-beslutet.
ock ej var lika behärskadt; ett stycke nej, ligg för all del stilla, » tillfogade hon ifrigt, emellertid, och det är minsann vackert så. då Oskar gjorde en rörelse att resa sig. » Doktorn Sedan K. Dramatiska teatern på måndagen afsade, att jägmästaren inte får röra sig. - j a g slutat sin ordinarie termin med » Krig i fred », gafs skall skicka in b e t j ä n t e n. » Och utan att gifva å tisdagen en extra föreställning af teaterns elevden unge mannen tid att yttra ett ord skyndade skola till förmån för dess premiefond, efter samma hon ut. program, som följdes vid den nyss nämnda uppSvanström Risings personlighet visningen. Elevskolan har under detta spelar handledts på hufvudsakligen samma grunder o c h med samma lärarekrafter som föregående år. Som föreståndare har premieaktören hr Nils Personne fungerat, o c h h o n o m tiilkommer ej i ringa mån förtjänsten af elevernas delvis verkligt afsevärda framsteg. Idealerna. Berättelse af C. O. Gumoelius. Belönad med hedersomnämnande vid Iduns stora pristäfling. (Forts.) qåoktorn hade flere gånger gläntat på dörren o c h med glädje sett den sjukes lugnahvila. Fram mot aftonen måste han dock begifva sig hem igen, sedan han först lämnat några allmänna föreskrif ter o m behandlingen. Axel följde h o n o m ett stycke på väg o c h gick sedan till bruket. Siri o c h Elsa befunno sig ensamma på verandan, den senare arbetande, den förra drömmande tillbakalutad i hvilstolen. Sedan de öfriga skingrats åt olika håll, hade de att börja med växlat några likgiltiga ord, men sedan försjunkit i tystnad. Nu hördes en rörelse från sjukrummet. Elsa reste sig hastigt. » Han är vaken, » sade h o n sakta. » Gå då in och hör, o m han vill något, » genmälde Siri lugnt. » Jag? » utropade Elsa, rodnande. » Hvad tänker du p å? Det blef j u öfverenskommet vid bordet, fastän doktorn ej just tycktes så lifvad därför, » tillade h o n leende.
Ynglingen lärde sig derunder att känna sjöns natur och den skärgård eller kust hvarest han vistades, till betydligt omfång, att känna kompassen, huru fartyg borde styras och segel skötas samt lotsning. Han komme ibland i tillfälle alt lotsa stora fartyg, som behöfde hjelp, oftast i nödstäldt skick, då skärgårds-boen alltid varit beredvillig, att, med risk af eget lif, i sin bräckliga farkost komma de strandsatta till hjelp. Ett sådant lif från barndomen grundläde mod och rådighet i faran samt det sanna sjömanualynnet. Allt detta förefunnes hos denna talrika befolkning. Den sydliga kustoch skärgårds-befolkningen, liksom den vestra, hade, utom det allmänna sjömanslyunet, en annan karakter, som den fått på en icke laglig väg, men som mägtigt bidroge tili sjömanslyunets utbildaude, nemligen lurendrejeriet. För att vara en skicklig lurendrejare tili sjös fordrades både mod och rådighet, djerfhet och slughet, och lureudrejaren finge ej sky nattens mörker på en farlig kust eller vädrets beskaffenhet, utan fastmera välja de tider och omständigheter då tullstatens tjenstemän icke gerna vågade sig ut, eller kunde med någon sannolikhet följa honom i spåren. Denna praktik vore visserligen icke lofvärd, men orsaken hvarför kust-befolkningen öfvade detta yrke, lage i deras hårda näringsfång som fiskare, och alt. detta sednare gåfve dem oftast en alltför knapp förtjenst tili näring äfvensom att Staten så litet frågat efter att genom andra medel understödja dem. Det vore derföre ur stats-ekonomisk synpunkt i förening med örlogs-tloltans be hof af en rask sjömans-stam, som motionären framställde förslag till enrollering af en särskild sjömans-korps bland kust-befolkningen, pä det att Kongl. Majit, för sin örlogsflotta, likaväl som med handels-flottan redan egde rum, af dessa dugliga ämnen för sjömän, måtte komma i tillfälle att draga all den nytta sorn fäderneslandets försvar så oundgängligt kräfde.
Såsom exempel härpå behöfver jag blott anföra den fråga om stängsel, hvilken i cap. 5 afhandlas; det nya förslaget är i sig sjelf vida rationellare än det gamla lagstadgandet, och lärer hafva varit antaget i Sverige, men för sexhundrade år sedan; ändringen angriper nu såvida hela samhällets rot, som ingen enda jordägare finnes, hvilken ej härigenom kommer i ett för alla contrahenterna nytt förhållande till alla sina grannar. Betänkligheter, sådana som de häraf uppkommande, synas mig vara det väsendtliga hindret för -ett obetingad! antagande af Lag-comite'ens förslag till ny Byggn.balk; och under det att mina ofvanskrifna anmärkningar egentligen aro grundade på den förutsättning, att Hr Sandelhjelms motion i allmänhet godkännes, — anhåller jag, att alla dessa betänkligheter må blifva så sorgfälligt pröfvade, som sakens stora vigt kräfver, och att inom Utsk. må komma under öfverläggning, huruvida det är en ändamålsenlig åtgärd, att vid denna riksdag, som tyckes vara riktad på så stora politiska föremål, upptaga ett sådant ämne, som Byggn b:n, till pröfning, och uti otaliga småfrågor ändra medborgarnes ekonomiska förhållanden. Jag anhåller tillika, att Utsk:s ledamöter må öfverlägga om, huruvida den omtalade sorgfälliga pröfningen kan ske inom den för riksdagarna stadgade period, först i Utsk., och sedan efter remisser i Stånden. Det svnes mig farligast af allt, då man vill göra för mycket på en gång. Remitterades till Lagutskottet. Lades på bordet BancoUtsk:s utlåt. N:o 5, i anledn. afR. St:s sednast församlade re. visorers hemställan , att Landskamereraren i Wermlands län, Kammarrättsrådet Lindberg må erhålla eftergift af ett honom till betalning ådömdt belopp odlingslånemedel, hvilket af f. d. Landssecret. Kleman blifvit förskingradt; och mern. N:o 6, i anledn. af på bankens pensionsstat förflyttade Bokhållaren Gustaf Wilh. Sundbergs ansökning att erhålla pension, motsvarande den lön, han enligt constitutorial inom bancoverket innehaft.
—. tilltalande, angående rättighet för enskilde till, utan behof af allmän Åklagare; Motion, rem. till Lag-Utskottet, s. 1278. — tjenstledighet och skärpning af Lagarne, om ; Motion, rem. till Lag-Utskottet, s. i328. Domstol, om behörig, för upptagande af åtal emot IIof-Rätter m. fl.; Motion, rem. till Lag-Utskottet, s. 1154 * i328. •—. stolars inrättande, om Förliknings-; Motioner, rem. till Lag - Utskottet, s. 1160, 1276, 1286. .—. Högsta, Anmälan af Justitiae-Ombudsmannen, om större skyndsamhet derstädes i Lagskipningen. s. io65. i393 Domstolen, Högsta, om dess Förmanskap öfver Nedre Revisionens Ämbetsmän; Motion, rem. till Lag-Utskottet, s. 1278. >—• •—• om Förliknings - åtgärdernas skiljande från, &c.; Motion, rem. till Lagoch Ekonomi-Utskottet. s. 1043. om upphörande af Konungens 2:ne Röster i; Kongl. Proposition, rem. till Gonstitutions-Utskottet. s. i35i,i352, 1353,1354- Drawback, om införande här i Riket af, &c.; Motion, rem. till Bevillning^- och Ekonomi-Utskotten. Drunknade, om besigtning af, eller annars vådligt omkomne personer; Motion, rem. till Lag-Utskottet, s. 1184* Dryckenskap, om lindring i straffet för; Motioner, rem. till Lag - Utskottet, s. ii65, 1278. Dykeri-Compagniet, om upphörande af; Motioner, rem. till Statsoch Ekonomi-Utskotten. s. 115c>, 1162, 1218. E.
Det har äfven blifvit antydt, att någon olikhet skulle förefinnas mellan mitt yttrande till statsrådsprotokollet och mitt yttrande i gårdagens plenum. Jag får likväl med anledning häraf nämna, att jag med särskild omsorg vid begge dessa tillfällen begagnat alldeles samma uttryck, nemi. att, enligt min åsigt, export-tull, såsom ett hinder mot besinningslös afverkning af ungskog för att uppnå en ögonblicklig vinning, icke rådligen kunde helt och hållet borttagas, intill dess detta hinder — om också ej absolut verksamt — kunde blifva ersatt genom andra garantier mot skogsförödelse, nedlagda i sjelfva skogslagstiftningen. Men jag bar i gårdagens plenum på samma gång uttryckt mitt bekymmer att tiden för dessa garantier genom lämpliga lagstadganden, efter mitt omdöme, ännu icke vore inne, och måhända ej heller så snart skulle inträffa, ehuru jag hyste den förhoppning, attén sådan tid likväl varder kommande. Ty jag tror att man i detta afseende icke kan gå tidsandan i förväg, men att den tid kommer, då man på grund af en ytterligare, bekymmersam erfarenhet skall komma till den öfvertygelse att för allas väl alla måste underkasta sig en inskränkning i afseende å friheten att huru som helst behandla skogen; och först då torde tiden vara inne att i skogslagstiftningen kunna nedlägga garantierna mot våra skogars sköflande. I vårt grannrike Norige har denna opinion numera så utvecklat sig, att Ke - 670 Den 30 Maj. geringen ansett sig kunna till Stortinget framlägga ett förslag, som innehåller ganska stränga bestämmelser i detta hänseende. Så t. ex. är icke blott all försäljning af skog till afverkning på viss tid ogilltig, utan en sådan handling är dessutom belagd med böter af ända till 200 specier eller 800 rdr rmt. Elter dessa korta förklaringar, vill jag nu öfvergå till frågan om den underdåniga skrifvelsen till K. M:t. Skilnaden mellan de båda förslagen, Utsk:ts och Hr Åkermans, förefaller, såsom här redan blifvit nämndt, vid forsta påseendet icke särdeles stor. Båda förslagen äro mycket väl och försigtigt uppställda, ty de medgifva begge modifikationer, men de utgå från motsatta grunder.
Mom. 2 af samma punct innefattar Rikets Ständers beslut upptaget i Förstärkta Banco-Utskollels Memorial JN:o 135. Punct 2g innehåller §. 240 med en efter näst föregående punct lämpad reduetions-föränd ring. Punct 3o utgör Rikets Ständers beslut, i anledning af Utskottets hemställan uti punct 5 af Utlåtandena N:ris 158 och 179. Bih, till R. St. Sy Haft, 3 i8 Banco-UIskottets Memorialj N-o igo« I öfrigt får Utskottet anmäla, aLt, ehuru deri Fahlu Bergslag lemnade Crediliveller Lånerältighet, enligt §. 199, endast är beviljad till innevarande Riksdag, Utskottet ansett densamma fortfarande böra bibehållas, hvadan äfven åberopade §. oförändrad torde böra i Reglementet qvarstå. Slutligen får Utskottet hemställa, alt nedan upptagne § §. uti Banco-Reglemenlet af år 1835 måtte, såsom numera öfvei flödige, få utur det upprättande Banco-Reglementet utgå, nemligen $. 202, 224» 234» 235, 237, 238, 209 och 241. Slockholm den 29 Maj 184 • • STOCKHOLM, Nordslrömska Boktryckeriet, 1B4 < - Banco-Utskotteis Utlåtande, iVio ipt. i N:o 191. Ank. till Exp.-Utsk, den 2 Juni 1841, k!. 3 e. m. Utlåtande öf ver en af Herr Risenblad, Bernh., vacht motion om rätt till delagtighet i Banco-Statens Enke-Cassa för Bar.coDiscontens, Läne-Contor ens samt Tumba Bruks Tjenstemän och Betjente.
Ännu mindre har Utskottet ägt att, såsom nu skett, i Ordnings-stadgan intaga föreskrifter, som göra ändring uti det i 58 § af Förordningen angående bran vinstillverkning införda stadgande, att spriten eller bränvinety (men icke förbränna), skall i sprithållaren inledas, derom Rikets Ständer redan fattat sitt beslut. Af dessa skäl yrkar jag, att ifrågavarande moment mätte utur Ordningsstadgan uteslutas. Antages detta förslag, skulle äfven 21 § komma att utgå.» Friherre von Kraemer har häri instämt. Prosten Carlander: »Särskilda Utskottet hade, efter mitt förmenande, icke bort befatta sig med uppsättande af ifrågavarande Ordnings-stadga, utan, såsom händelsen varit i Norge, öfverlemna detta åt Kongl. Majit; men då så icke skett, hade man åtminstone bordt förebygga, alt den icke råkat i strid med det af 3:ne Stånd antagna Förslag till förordning angående vilkoret) för bränvinstiliverkning, hvilket inträffat i 2 mom. 10 <§ af ofvanstående Ordnings-stadga. Deruti bar, med 6 röster emot 5 inom Utskottet, blifvit föreslaget, att »om i större bränneri enkel redskap begagnas, så att bränvin icke kan genom en enda kokning åstadkommas, vare kontrollören pligtig att minst 2 gånger hvarje dygn från sprithållaren utlemna förbrännan till omkokning, efter hvars fullbordande uppmätningen och graderingen skola verkställas.» Huru rimmar sig detta med föreskriften i 58 § Tillverknings-lagen, der det heter: »att i hvarje större bränneri skall finnas en eller två sprithållare, 12 Särskilda Vlskotlets Memorial, JYt 14. uti hvilka, vid bränvinstillverkning, spriten eller bränvinet genom ett rör från imkylaren inledes», då således endast sprit eller bränvin, men icke någonting annat, får i sprithållaren inledas?! Härigenom lättas underslef, och kontrollen försvåras och fördyras, då en särskild kontrollör blir nödvändig för hvarje sådant verk, och sålunda den i 54 § af Tillverknings—lagen förutsatta möjligheten att, under en sådans uppsigt, förena liera större brännerier, försvinner.
Således anser jag mig blott deremot böra inlägga min protest, för att icke, genom ett förbiseende i detta afseende, någon i framtiden må komma att åberopa detta som ett häfdvunnet beslut. Hvad sjelfva den föreslagna summan beträffar, har jag ingenting mot densamma att anmärka. Men, M. Hrr! jag tinner mig föranlåten, att återkalla i edert minne, att, då vid 1823 års Riksdag, i ani. af en af dåvarande Riksmarskalken H. Exo. Gr. von Essen väckt motion, ett betydligt ökadt anslag för K. M:ts hofhållning beviljades, jag var en bland dem, som tog mig friheten deremot framställa några betänkligheter. Dåv:de Ordföranden i StatsUtsk:t, Frih. af Nordin, biträdde, likasom Frih. Åkerhjelm nu, förslaget med' sin röst, och den begärda tillökningen i K. M:ts hofanslag beviljades, dock till följe af ett hufvudsakligt ingående skäl, att en betydlig del af detsamma skulle utgå till uprätthållande af K. Theatern. I ani. af hvad jag nu yttrat, och med afseende fä stadt på hvad Utsk:t i sitt Utlåt, omnämnt, att raan nemi. vid ett inträffadt thronombyte borde bestämma hofhållningsanslaget så, att några framtida förändringar under en längre tidrymd icke måtte ifrågakomma, vågar jag, till förebyggande af osäkérhet i detta ämne, vördsammeligen föreslå, att till Utsk:ts beslut måtte göras ett tillägg, hvarigenom det i sin helhet komme att lyda, som följer: »— —» och tillstyrker derföre Utsk:t, att H. M:t Konungens hofhållnings anslag måtte, på sätt uti den K. Propos. är föreslaget, bibehållas vid oförändradt belopp 630,000 Rdr; »under förutsättning, det täcktes K. M:t hädanefter, som hittills, med samma frikostiga anslag, som dess höge företrädare, understödja den K. Theatern.» Hr Stjernsvärd:
JR, lned on 135 rik erfareuhet &amp; odd insikt i det svtirbel~a~idlade iimnet., visstt: tnl. att ~iiltaligt och ofvertygande ut~eclila Foreningcn for valgo~ enheteus ordnande idker, hvilka, ehurn vlil kauda genoln foreningens in4nggriga valsiguelserilin verksamhet i yBr hufvudstad, nldrig tyckas nog oftii kunns inskarpas hos v %r allmauhet. For mlngn af do frammancte dhiirarne torde en he1 del af do synpunhter, s o n fru X. fiamlado, verkat soiu ndgot nytt och efterfoljnnsviirlIt. Far a h, fri.imlingar som helumahoraude, var foredraget i hiig grad iutressant och liirorikt. Dot tyckes att vi alln, soul cieltngii; i do sista drum arheto iuom lrvinnorijrelsen i vdrt laud, sknlle yarn v d hemma i det Qmt~e uppkoinst ocli utveclison1 behandlade ~Frodrilia-Bre1ner-Pijrhz1~~1ets liug,) ~ hvilket froken G ' ertwZ Arlclb~~ * y i sitt fijredra.g, clet nndra yc L ' konferensprogran~et utvecklade, men sjiilfva fiirl~iindets vorksamhet a r af sB vidtoinfattande slag, att iifven fiir ciel~, wnl stgr niidt upp i wbetet., oupyhbrligt nyu siclor af detsnmma erl ?jucln sig. Fijr frij1; en Adelborgs fiiredrng, soln inleddes med en liort iifversikt rtf hvact som p&amp; cle sista Brtiondena verlrats for att oppna nya banor for kvinnan, komlua vi sedermera att utfbrlignqe reclogora.