Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med skär belysning öfver nutid, framtid, Och tyder, när den målar hvad som varit, Derur ock, hvad som är och varda bör. Så, utur skumma grifters innandömen Föryngringsämnen hämtar andens lif; Liksom de nyss på mumier funna korn Af Faraoners hvete, sådt ånyo, Som ur mångtusenårig död stått upp Till gyllne skörd på dagens åkertegar. Välan! I Svenska Vitterhetens bildsal, Till flygtig genomvandring – tidens knapphet Förnekar annat – vågar in jag bjuda. Arm, liksom Norden sjelf, men arm likväl Med gömda, omedvetna skatter, – fattig På stora verk, men rik på stora utkast, Han stolt ändock kan uppslå sina portar: Med Odin börjar han, med Brage, Vala, Och lyktar med Stagnelius och Tegnér. Förtörnens icke, höga föremål, J, sångens, talets drottar, om ert lof Jag tolkar matt, och med ett sken af dom! Af allt i verlden, lättast är, att mästra; Af allt är svårast, vara mästare. Det finns en granskning, – tadlets lumpna konst Att se i allting, endast eller helst, De värden, som det icke har; det finns En annan ock, som i hvart mått af snille, Det minsta som det största, skönjer gladt En själ af skaparkraft, en blick af sol, En grad af Skönt, en ton af Harmoni. Har detta slag jag valt, helt visst J då Från himmelskt brödralag med blidhet lyssnen, Om jag er kallar med ett Kellgrens-ljud, Om jag begynner med en känd accord: Ädla skuggor, vördade fäder, Sveriges skalder och siarmän! Om ännu dess sällhet er gläder, Tänden Skönhetens lif igen! Kommen, att vårda dess helga gnista! Skulle väl hjertat i döden brista, – Glömma, hvad fordom dess kärlek drog? Nej! det vidgas – att famna jorden; Nej! det vidgas – att slå för Norden Ännu högre, än här det slog. Sångens tempel är rikt på gudar; Edra throner beredda stå. Minnen, i snöhvita offerskrudar, Till er hyllning med kransar gå,
989, 409. — om yrkad rättighet till inqwartcring i städcrne äfwen för sädane tjenstgörande militaire personer sorn der innehafwa egna hus, Nov. 157. Zoi. 97,. gyo. 909. — om föreslagen underh, anhällan hos Kongl. Mast, att Spanncmäls införsel fran utrile? orter »natte pä sex mannder förbjudas, Nov. 186. 925. 9^7. Zyi. 408. — om Fattigwarden i Riket, Növ. 190. Z02. 408. 426. om föreslagen allmän in äktning af Sockne-Magastncr, Nov. 199. 990. 423. 421. — i anledning af Kongl. Majtts Nädiga 'Proposition angäende ätffilliga af Allmänna Magazins Dirc tionen uppgifne behof och omständigheter m. rn. Nov. 196. — angående ätskilliga förändringar uti Kongl, förordningen om förlag void Dergö- och Lriiksbanc,- teringen, Nov. d. XIV. 96. 1827. Dec. 4.424. — angäcnde Westgötha Dragone Regementes förändring till Indelt Infanteri Nov. 1698. Ian. 106. 679. — rörande Bonde-Ständets yrkande om rättighet för allmogen att hwar som helst pä egna ägor, der lägenhet dertill finnes, fä inrätta »väderoch wattenqwarnar samt Sägar för eget behof, Nov. 1644. Maji. 1267. 1080. — om Lotsoch Bäkafgifterna, Nov. 1648. Ian. Io8. — rörande ätffillige till Ut»kottet remitterade Memorial om Rikets Förswarswerk, Nom 1674. Dec. 102. 184. — oin de emellan Församlingarne flyttande fattige och »vanföre personers försörjande, Nov. i8zv.
Om vid föreningens ingående anledningar möjligen förefunnos för Norges folk att 1 Grundlagen stadga inskränkningar i Konungens rätt till lika disposition öfver Norges försvarsmedel, som den Svenska Grundlagen lemnar honom Öfver Sveriges, så lära väl dessa anledningar nu, efter ett halft sekel, hafva förlorat all betydelse och således deras upphäfvande böra villigt medgifvas. Vigten deraf att båda rikenas försvarsanstalter efter gemensam plan ordnas, torde ej behöfva närmare utvecklas, då det uppenbarligen utgör vilkoret för att föreningen skall för de båda rikena uppfylla sitt hufvudsakliga syftemål. Grunderna för bestridande af kostnader för gemensamma ändamål finnas nu icke de båda rikena emellan genom lag stadgade. Att denna brist trängande kräfver ad afhjelpas lider intet tvifvel. Den sammanhänger dock sä nära med grunderna för förenings-fördraget i öfrigt, att den lämpligast och bäst synes 1 sammanhang med öfriga delar af förenings-akten böra ordnas och fastställas. Till föreningens bestånd synes likaledes oundgängligen nödvändigt att, då i gemensamma angeägenheter de båda rikenas representationer stanna i olika beslut, en utväg finnes att med begges rätt slutligen afgöra frågan. Detta kan icke ske på annat sätt, än att representanter från båda rikena sammanträda och efter hållna öfverläggningar slutligen afgöra frågan. En sådan unionel kongress eller representation saknas nu alldeles - Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottels Betänkande N:o 37. 53 deles och frågan om sättet för dess bildande och verksamhet synes Utskottet böra blifva ett af de vigiigaste föremålen för en blifvande revision af föreningsfördraget. I öfverensstämmelse med hvad sålunda blifvit yttradt. får Utskottet tillstyrka, att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse till Kongl. Maj t anhålla, det Kongl. Maj:t måtte täckas genom en af Svenske och Norske män beslående Kommitté eller på annat sätt, som Kongl. älaj:t pröfvar lämpligare, låta verkställa revision af stadgarne för föreningen mellan Sverige och Norge och uppgöra förslag till ett nytt fullständigt förenings fördrag samt derefier till Rikets Ständer och Norges Storling aflåta nådig
Nov. P. 654- Nov. 2 A. P. 4i3. Regeringsformen och 63 §. Riksdagsordningen. Nov. 2 A. P. 322. •—• rörande sättet för sluteliga behandlingen af frågan om inlösen af FilialDisconternes utelöpande Skuldförbindelser. Nov. 2 A. P. 322, 3q6, 4°7- — rörande en till besvarande i Förstärkta StatsUtskottet föreslagen, af BorgareStåndet förkastad, Voteringsproposition. —• angående förslag till ändring af 5g §. Riksdagsordningen. Nov. 2 A. P. 672. Dec. P. 464, 478. 7 98 ConslitutionsUtskoltets Memorialer, i anledning af återremiss å Utskottets förslag till ett tillägg i 28 §. Riksdagsordningen. Dec. P. 264, 336, 358. — om förändring af 25 och 26 §§. i JustiticeOmbudsmansIustructionen. —- angående förslag till ändring i 43 och 44 §§. Riksdagsordningen. Dec. P. 520, 794, 816. öfver tre Stånds återremisser på Utskottets förslag i anledning af de uti Särskilta Utskottets Betänkande om StyrelseVerkens reglering förekommande Grundlagsfrågor. Dec. P. 806. Dec. 2 A. P. 6, 3a, 170, !77> 199> 2°5- -— rörande sättet för slutliga behandlingen af frågan om Allmänna BrandförsäkringsVerkets Lånerätt i Banken. Dec. P. 806. •— i anledning af återremiss å Utskottets förslag till ett tillägg i 56 §. Regeringsformen. Dec. P. 806. Dec. 2 A. P. 4> 3o. — om sättet till slutliga behandlingen af frågan, rörande orasättningsbeloppet för Diseontlån. Dec. 2 A. P. 27, 36, 5o. — angående förslag till ett tillägg i 29 §. Riksdagsordningen.
Uti Rättens protokoll öfver inteckning i fast egendom varde ock förlagsinteckning intagen. § 8. Denna förordning träder i verksamhet från och med den 1 Juli 1849. Förut meddelade förlagsinteckningar bedömas efter ditintills gällande föreskrifter, men böra hos Rådstufvurätt inom ett år från nyssnämnda dag och hos Häradsrätt sednast vid det lagtima ting, som infaller näst efter samma års utgång, samt deruppå vidare, enligt hvad i §§ 5 och 6 stadgadt är, förnyas för att bibehålla sin förmånsrätt. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Stockholms Slott den 16 Oktober 1847. OSCAR. A. Posse. Kongl. Maj:ls Nåd. Proposition, N:o 15. 27 Utdrag af Protokollet öfver Justilie-Departementsärenden, hållet inför Hans Majit Konungen uti Statsrådet å Stockholms Slott, Lördagen den 16 Oktober 1847. Närvarande: Hans Excellens Justitie-Stat,sministern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Ihre; Statsråden: Friherre Stael von Holstein, Munthe, Friherre Peyron, Silfverstolpe, Wceril, • / Friherre Gyllengranat, Faxe och Fåhreeus. Justitieråden: Grefve Snoilsky, Grefve C. Sparre, Hans Excellens Herr Grefven och Justitie-Statsministern anmälde i underdånighet : att sedan det i Statsrådet den 10 sistlidne September i underdånighet föredragna förslag till förordning om inteckning tor förlagslån, till följd af Kongl. Maj:ts då gifna nådiga befallning, blifvit till Högsta Domstolen öfverlemnadt för afgifvande af underdånigt utlåtande i den ordning, 87 § Regeringsformen föreskrifver; så hade, på sätt Högsta Domstolens protokoll den 23 i samma månad utvisar, Högsta Domstolen, efter förslagets granskning, för dess del icke funnit något deremot vara att erinra.
Vid pröfningen af ofvan omförmälde motioner, hvilka ingendera afsa något allmänt upphörande af Curhusafgiften, har Utskottet, hvad först angår Eric Nilssons och sanders Mårtenssons motion, trott sig böra anmärka, att då, enligt sista Revisionsberättelsen för Jemtlands Län, Curlius-inrättningen i Östersand varit under ett nr begagnsd af 5^ patienter. Motionairerne synas hafva vaiit mindre väl underrättade om forhållandet, enär de uppgifvit att veneriska smittan der i orten alldeles upphört, äfvensom, att Utskottet anser det icke kunna förenas med en skyldig omtanka för allmänna sjukvården, att först vid påkommande behof åstadkomma bidrag, som, just i motsatts af Motionairernes åsigt, böra, jemte sjukvårdsanstalterne, vara förberedda och redan då finnas att tillgå, så vidt det dermed åsyftade ändamålet ej skall förfelas, — samt beträffande dernäst Sven Jonssons framställning, så synes den desto mindre förtjena afseende, som det för Herjeådalen hittills inträffade lyckliga förhållande, att veneriska smittan der ej skall varit gängse, otvifvelaktig!, jemväl är en följd deraf, att smittan blifvit hämmad-i angränsande orter, hvilka derför likväl icke Lilligtvis böra mera betungas än Herjeådalen, sorn deremot af nämnde förhållande kunde hemta en ytterligare anledning, att ej vilja undandraga sig en afgift, hvarmed åsyftas att befrämja en gemensam och allmän fördel; hvadan Utskottet ock anser sig böra vördsamt afstyrka Motionairernes förslag, att Curhus-afgiften inom Jemtland med Herjeådalen skulle upphöra.
välkommen till oss! Ah, Ni är redan här, herr doktor! Hjertligt FÖRSTA AKTEN. DOKTORN. mig att göra en så berömd vetenskapsmans bekantskap. Herr ryttmästarn! Det är högst angenämt för RYTTMÄSTARN. inte några djupare forskningar, men jag tror mig ändå vara en upptäckt på spåren. Så! Ser Ni jag har underkastat meteorstenar spekRYTTMÄSTARN. Åh, jag ber. Min tjenstgöring tillåter mig DOKTORN. tralanalys och jag har funnit kol, spår af organiskt lif! Hvad säger Ni om det? Kan Ni se det i mikroskopet? DOKTORN. RYTTMÄSTARN. Nej i spektroskopet för tusan! Spektroskopet! Förlåt! Nå då kan Ni snart säga oss hvad som händer på Jupiter! Inte hvad som händer, utan hvad som händt. RYTTMÄSTARN. DOKTORN. Bara den välsignade bokhandlaren i Paris skickade mig böckerna, men jag tror att alla verldens bokhandlare ha sammansvurit sig. Tänk Er att på två månar har inte en enda svarat på reqvisitioner, bref eller ovettiga telegram! Jag blir galen af det här, och jag kan inte begripa hur det hänger ihop! FADREN. DOKTORN. ta saken så häftigt. Åh, det är väl vanligt slarf, och Ni ska inte RYTTMÄSTARN. handling färdig i tid, och jag vet att man i Berlin arbetar med samma sak. Men det var nu inte det vi skulle tala om! Det var om Er. Vill Ni bo Ni bo på gamla bostället? Alldeles som Ni vill. Nej som Ni vill! Säg nu! RYTTMÄSTARN. Nå, men för fanken, jag kan inte få min af här, så ha vi en liten våning i flygeln, eller vill DOKTORN. Det får ryttmästarn bestämma! RYTTMÄSTARN. DOKTORN. ska säga hur Ni vill. Jag vill ingenting. Ingenting alls! Nej jag bestämmer ingenting. Det är Ni som DOKTORN. Nej, men jag kan inte bestämma...
I denna inrättning halva under dessa vintrar emellan 70 och 100 sjömän varit sysselsatte och genom arbete förvärfvat sin bergning, så att de ej legat någon annan till last. Sjömanna-sällskapet har således, sedan denna inrättning kommit i gång, årligen lemnat tillfälle åt i medeltal några och åttatio sjömän att på nyttigt sätt tillbringa sin vinter, och af alla der intagna eller derifrån afgångna sjömän har, t. ex. under den förra vintern, icke mer än en varit anklagad för någon polis-förbrytelse, hvilket måste vara uppmuntrande för sällskapet, då man vet, huru ofta tillförene sjömän, som kringstryka här på hufvudstadens gator, varit underkastade dylika anklagelser. Härjemte har sjömanna-sällskapet inrättat en skola, dels för dessa sjömän, som bo på sjömanshemmet, dels äfven för andra sjömän, som önska begagna sin tid för att erhålla större bildning i sitt yrke. Denna skola har visserligen icke varit starkt besökt, men dock så mycket, att det uppmuntrat sjömanna-sällskapet att fortfara dermed. Det har varit emellan 20 och 3o personer, som under vintrarna der inliemtat undervisning, Sjömans-sällskapet har äfven genom kunnige mäns biträde gått i författning om utarbetning af en fullständig lärobok i navigationen; så fullständig, alt den kommer att omfatta fyra dryga torner och innehålla alla de vettenskaper, som tillhöra den nautiska kunskapen, ej allenast i dess första elementer, utan äfven uti dess fullständigare utveckling, så att ej allenast skeppare skulle kunna ur denna lärobok inhemta allt hvad de behöfva för sitt yrke, ulan äfven att den skulle innehålla en fullständig kurs af allt hvad man fordrar för sjömäns bildning. Tryckningen af denna kurs är redan börjad; men som den är vidlyftig och kommer alt hafva flera tabeller, så fordrar den ett ganska drygt förlag af omkring åttatusen riksdaler.
Cederström som Hr von Hohenhausen hafva väl förklarat, att det var olagligt alt Utsk. skulle komma att på något sätt behandla, och följaktligen äfven rösta om sådana förslag, som de af Borgareoch BondeSun afgifna; mea de hafva icke sagt skälen, hvarför det skulle vara olagligt. För att bevisa detta, hade de skolat ingå i en analys af 56 §:s Beg.F. innehåll, hvilket hade varit så mycket mera angeläget, som, på sätt eu talare förut yttrat, denna § hittills alltid, så väl af samtlige Talmän, som af enskilda ledamöter af RiksStm, varit så tolkad, att det varit Ståndens rättighet alt i form af gemensamma tankar framställa åsigter, som, så väl i grundsatser som detaljer, varit alldeles skiljaktiga frän Const.Utsk:s första gången yttrade åsigter. Och äfven jag tror, att huru de Herrarne än vilja tolka den 56 §, sä skola de icke eller kunna förneka detta, så vida de, som grundlagen äfven föreskrifver, vilja hålla sig till dess bokstaf. Coust.Utsk. ensamt tillhör det alt väcka frågan om eu förändring af grundlagen skall ske eller icke; deruti har Const.Utsk. initiativet; men när eli förslag från Utsk. om sättet för en sådan förändring till Stånden inkommer, så äga de rätt att deremot göra de anmärkmr, som de finna för godt. Vilja nu dessa Hrr påslå, alt dessa anmärkmr icke få innehålla någonting, som i grundsatser eller detaljer strider emot hvad Const.Utsk. föreslagit, sä skall del åligga dem att visa, genom hvilka uttryck i dea 56 § det är Stånden förbjudet att göra hvad slags anmärka, i form af en gemensam tanka som helst.
I anseende till resultatet af den nu slutade voteringen torde det tillåtas niig att få lyckönska ej allenast majoriteten, utan äfven minoriteten; ty om den sednare hade segrat, hade den säkert fått sig uppdraget att verkställa sitt förslag, och då hade den råkat i icke obetydligt bryderi. Förslaget innehöll nemi., att silfverutvexlingen skulle taga sin början dagen efter det bancolagen blifvit promulgerad. Det lärer vara en allmänt känd sak, att lagen för Banken redan blifvit promulgerad i Mars månad l83o; och aLt åstadkomma, att det först framdeles sker, som redan blifvit verkstäldt, lärer vara omöjligt äfven för den allsmägtige Guden, åtminstone står sådant i rak strid med menniskoförståndet, och minoriteten torde derföre ursägta, om man sätter dess förslag i samma kategori. Frih. Cederström: Då det icke kan vara den siste värde talaren obekant, alt fråga om lag för Banken är ett ämne för R. St:s öfverläggning på grund af K. M:s till R. St. derom aflåtna nåd. propos., torde det hvarken för honom eller någon annan af R. o. Ad:s ledamöter vara möjligt att misstaga sig derom, att en sådan lag skall vid denna riksdag förekomma och, sedan den blifvit beslutad, jemväl promulgeras. Hr von Troil: Jag får blott fästa uppmärksamhet derpå, att då man talar om lagen för Banken, kan dermed icke förstås annat än den lag, sorn existerar. I fäll dermed skall förstås någon annan icke stadfästad lag, kan det lika i o H. 4 Den 23 Juli f. ni. Jiitt vara den 3:dje, 4:c^e eder ioo:de i ordningen af dem, sorn kunna antagas, sorn den lista. Föredrogs sista mom. af BancoUtskls tillstyrkande i utlåt. P?:o 17. Gr. Cronhjelm: Under voteringen har jag hafi tillfälle att noggrannt genomläsa det redactionsförslag till aldra punkten af Utsk:s betänk., som Gr.
R:dr 30 sk. 2 rist b:ko eller 699 R:dr 94 öre Riksmynt, årligen, och 114 R:dr 52 sk. banko eller 172 R:dr Riksmynt, för en gång, för 14:de sexpundiga batteriet i Hernösand, hvilka kostnader dock, hvad beträffar sistnämnda batteri, skulle kunna, med Rikets Ständers medgifvande, lämpligen utgå från Norrbottens Hästjägare-sqvadrons-fond, som förut bekostar utgifterna för nämnda batteri: — allt att beräknas från innevarande års början. I sammanhang härmed och då passevolantörerne vid Götha Artilleri-regemente med förlidet års utgång uppsagt passevolnns-kontraktet med kronan om beklädnadens underhåll för manskapet, samt Kongl. Majit, efter inhemtande af Krigs-kollegii utlåtande i ämnet, genom nådigt beslut af den 6 sistlidne Februari ansett passevolantörerne böra tillkomma ett för ändamålet förhöjdt belopp af 3,608 Ridr 29 sk. 5 rist banko, har Kongl. Majit, ehuru slutligt yttrande från bemälde passovolantörer ännu icke lill Kongl. Majit inkommit, likväl och enär Kongl. Majit ansett ej längre böra fördröjas med anmälandet af denna anslagsfråga, nu jemväl velat framställa behofvet af ett förhöjdt beklädnads-anslag i ornförmälda hänseende för Götha Artilleri-regemente med 3,608 Ridr 29 sk. 5 rist banko eller 5,412 Ridr 91 öre Riksmynt, hvartill likaledes tillgång hos Krigs-kollegium saknas.
Yäl hafva för närvarande desse tjenstemän lika pensionsrätt ur Civil-stateus pensionskassa; men då den ena nedsättningen, det ena förbiseendet oftast föranleder det andra, så torde med tiden Häradsskrifvarne äfven i detta fall blifva erinrade om sin nedtryckta ställning, sä vida nemligen densamma ej dessförinnan upphjelpes. Utgifterna i och för tjensten äro förut antydde samt visa mer än tillräckligt obefogenheten af den ifrågavarande skilnaden i löner och pensioner. Då slutligen ernbetsvärdigheten tages i betraktande, så afses dermed ingalunda så kallad rang, hvilken, i sig sjelf en luftbild, icke kan vinna tillämpning beträffande så anspråkslösa befattningar, som de här förevarande; men besynnerlig och utan all motivering förefaller likväl den nedsättning i värdighet, som genom Kongl. Brefvot den 10 November 1855 drabbat Häradsskrifvarne, då desse äro Kronofogdarnes kontrollanter; samt båda i och för uppbörden dela samma ansva - Motioner i Preste-Ståndet 1862. 109 righet; äfven ur denna synpunkt kunna icke Häradsskrifvarnes ringare löneförmäner försvaras. På grund af alla dessa förhållanden får jag vördsamt föreslå, att Rikets Ständer måtte bevilja lika lönevilkor och samma pensionsrätt åt Häradsskrifvare, som Kronofogdar åtnjuta. Om remiss af denna motion till Höglofliga Stats-Utskottet anhållcs. Stockholm den 22 November 1862. J. M. Ahnqvist. Af Professor F. F. Carlson: Angående utarbetande af en lag, sorn bestämmer konstnärers eganderätt till deras verk och skydd mot efterbildningar aj dessa. Med en stigande kultur-utveckling utvecklas äfven rättsbegreppen; de erhålla, i samma mån som nya lefnadsförhållanden och nya behof uppstå, en vidsträcktare tillämpning och en bestämdare gestalt. På detta sätt har begreppet om eganderätt. ursprungligen tillämpadt blott på materiela föremål, i nyare tider gjort sig gällande äfven inom tankens område. Lagen har erkännt såsom en författares egendom frukterna af det tankens arbete, hvarigenom han lyckats finna något sanni eller bilda något skönt.
Herr Lector Silverstolpe föreslår, att Riksens Ständer skulle till Kongl. Maj:t inkomma med sin underdåniga tacksägelse för de mått och steg, som redan äro tagna till Undervisnings-anstalternas förbättrande. Må det tillåtas mig att endast föreslå, att Riksens Ständer hos Kongl. Maj:t måtte anmäla sin underdåniga önskan, att Kongl. Maj:t i Nåder ville anmana Kongl. UppfostringsComitéen att med mera drift, än hittills, påskynda sina göromål, så att Kongl. Maj:t snarligen i Nåder måtte vidtaga anstalter till UppfostringsVerkens förbättrande, på det att ej ännu en Undervisnings-period till må gå förlorad. Herr Lector Silverstolpe försäkrar väl i sitt Memorial, att han känner att det hädanefter star i Styrelsens magt, att gifva vära Allmänna Skolor den inrättning, som för Nationens höjande till en sann velenskaps-bildning Aan vara af nöden. Härvid får jag endast förklara min önskan, att denna hans försäkran måtte vara fullkomligt sann, och att hans samt allas vårt hopp om snar verkställighet snart uppfylles. Emedlertid, och för att få fullkomligt ljus i saken, samt erhålla de upplysningar, som till ett rigtigt afgörande af Herr Lector Silverstolpes gjorda förslag äro nödiga, får jag föreslå, att Riksens Höglofl. Ständer så snart som möjligt ville hos Kongl. Maj:t Pen 8 Maji i underdånighet anmäla sin önskan, att Kongl: Maj t täcktes i nåder genast anmana Kongl-, UppfostringsComitéen att, det snaraste sig göra låter, inkomma till Riksens Ständer med en fullständig Berättelse, om allt hvad intill denna dag vidgjorts, till undersökanj de af Undervisnings-anstalternas tillstånd och förbättrande; och förrän denea Berättelse in* kommit och blifvit granskad, anser jag intet Beslut böra eller kunna fattas öfver Herr Lector Silverstolpes förslag. Herr Silverstolpe, Gustaf Abraham7 Hvarken är jag beredd, eller anser jag tiden nu vara inne, att besvara de recensioner, som här blifvit gjorda öfver mitt Dictamen.
Komitén har deremot utsträckt denna skjutsskyldighet till något öfver 20,000 hemman, som aldrig varit till skjuts indelade, med en årlig afgift, till en början förslagsvis beräknad till 10 R:dr 33 öre, under förutsättning, att denna afgift framdeles skulle försvinna, hvilket äfven är troligt, sedan den hunnit regleras öfverallt. Efter mitt förmenande borde Staten åtaga sig denna afgift, i stället för att, såsom nu, lyfta skjutsbördan från somliga, deraf hårdare tryckta, för att lika fördela och lägga på andra, deraf mindre eller icke besvärade; men dessa sednare utgöra kungsoch kronoskjuts med tillägg af bref bäring, hvarifrån de nu indelade reservskjutsskyldige äro befriade. Det må tillåtas ifrågasätta med hvad rätt man vill utföra denna skattejemkning inom landet, ty hvart och ett hemman står i värde efter dess inkomster, sedan skatter och andra utskylder blifvit derifrån afräknade. Ett hemman med skjutsbörda af t. ex. 80 R:dr köpes efter 5 procent räntefot för 1,200 R:dr billigare, under för öfrigt likartade förhållanden, än ett hemman, som exempelvis betalar 20 R:dr. Skillnaden blir ännu större för ett hemman som aldrig afvetat någon afgift i och för skjuts väsendet. Må man åberopa hvilket lagrum som helst, så finnes i lag härtill ingen anledning, ty vidare än hvad natura-prestationer ålägga kan man icke vid skattens påläggande genom kontanter påtvinga. Af denna anledning har jag icke kunnat instämma uti Komiténs beslut, helst instämmandet deruti skulle hafva haft till följd en ny beskattning på alla från skjutsstationen aflägse hemman och således icke reservskjutsskyldige eller till skjutsning indelade. Rättvisa och billighet fordra, att skjutslegan motsvarar den skjutsandes uppoffring af tid och kostnad i och för skjutsens utgörande, och det är påtagligt, att sådant varit afsedt vid alla de tillfällen då skjutslegan blifvit ökad. Likaså billigt måste det vara, att den resande, som vill blifva fortskaffad med andras hästar och åkdon betalar hvad skjutsen verkligen kostar, och det är af detta skäl, som Staten betalar skjutsen för alla dem, hvilka resa i det allmännas ärenden.