Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I fråga om beloppet af de medel, som till ifrågavarande mindre skolors understödjande kunde erfordras, yttrar slutligen Direktionen, att, då hela årliga kostnaden för en elev vid Allmänna Institutet för döfstumma och blinda, enligt ofvannämnda för Institutets verksamhet uppgjorda plan, blifvit beräknad till något öfver 450 R:dr, skulle, med antagande af att de döfstumma barn inom skolåldern, hvilkas vård ännu påkallar särskild åtgärd, utgjorde ett antal af 65, kostnaden härför kunna betäckas med ett årligt anslag af 30,000 Riksdaler, hvilket ock Direktionen hemställer att Eders Kongl. Maj:t måtte af Rikets Ständer äska, att, efter nådig pröfning, användas till vård och undervisning af elever vid mindre skolor för döfstumma. Med Direktionen öfver Allmänna Institutet för döfstumma och blinda delar jag den öfvertygelsen, att det af Rikets Ständer med anläggande af ett nytt större Bil. N:o 7 till Kongl. Majtts 18 åd. Prop. om Nio 1 Statsverket 1865. 85 institut afsedda syftemål, att bereda utväg till vård och undervisning för alla inom landet befintliga döfstumma barn, på ett både fördelaktigare och vida mindre kostsamt sätt kan vinnas genom understödjande af förhandenvarande och blifvande mindre skolor för döfstumma, än genom inrättande för dessa vanlottade barn af ytterligare en läroanstalt af större omfattning. Vidkommande det antal af 65 döfstumma barn, för hvilka, enligt Direktionens beräkning, ytterligare borde beredas undervisning och vård inom anstalter af denna beskaffenhet, gifva inhemtade upplysningar vid handen, att utrymme för detta antal utan svårighet kan vinnas genom utvidgande blott af en enda bland de ofvannämnda inrättningarne, nemligen den i Göteborg.
Af Herr Grefve Gyldenstolpe; Anton Gabriel, som med uppställda calculer velat styrka den förmodan, ”att hela den årliga Mö”tes-passevolance-summan , 200,000 R:dr E:co, ”skulle kunna såsom Bevillning utgå, utan att ”den vid förra Riksdagen åtagna Bevillning ,’behöfver okas.’’ Af Herr Friherre Anckarsvärd, Carl Hen« rik, sorn, efter att hafva förklarat sig icke kun* na instämma i Herr Tersmedens förslag, enär förminskandet af den indelta eller stående Arméen, för att få nya ressourcer till vapenöfning, i alla fall blefve en tunga för jordbruket, och de öfriga delarne af samhället skulle blifva befriade från en sådan utgift, ansett den tanka, som af Konungens Rådgifvare blifvit yttrad i denna sak, att, om möjligt är, afvända från jordbruket och fördeli en tunga, sorn legat på detsamma, för jordbrukare innebära en verklig anledning till tacksamhet, hvadan Herr Friherren trott sig fela mot sin pligt som Representant, och fela mot sitt interesse, om Herr Friherren ej understödde denna mening framför någon annan. Stafs»' samt Allm. Be$v.o.Oec.Vtsk. Uti. N o 79. »5 b) Inom Hedervärda Bonde-Ståndet: Af Riksdagsfullmäktige Casper Wijkman från Upsala Län, Gustaf Larsson och Olof Pehrsson från .Stockholms Län, Lars Andersson, Anders Andersson och Lars Larsson från Skaraborgs Län, Olof Olsson och Jacob Petter Andersson från Östergöthlands Län, Bils Pehrsson, Anders Bilsson i Tottarp och Anders Bilsson i Isie från Malmöhus Län ; Pehr Jönsson, Tufve Larsson, Pehr Pehrsson och Pål Jönsson från Christianstads Län, Nils Pehrsson från Södermanlands Län, Sune Bilsson och Pehr Ericsson från Kronobergs
St. hvälfva den derifrån, med iakttagande af den högsta fordran på rättvisa,: allmänt väl, hvilket icke kan stå tillsammans med modernäringens förtryck. Frih. Cederström har förklarat, att en bevillning icke kan användas på annat sätt än till fyllande af den statsbrist, som vid statsregleringen uppkommer. Jag skulle tro, att om en landtbruksnäring beskattas, den derutaf uppkommande summan bör i första rummet räknas jordbruket till godo. Hr Cederschjöld: Den siste talaren har förmenat, att jag fästat mig blott vid enskild rättvisa och förbisett allmän rätt. Jag får derföre förklara, att jag icke erkänner allmän rätt kunna stå tillsammans med enskild orättvisa. Frih. Boye, Ludv.: Jag anhåller få understödja det yttrande, Gr. Horn afgifvit. Jag tror, att om man skulle antaga Frih. Cederströms princip, sådan jag fattat den — och har jag orätt i min uppfattning, går jag gerna derifrån —, så skulle inkomsten af brännvinets beskattning användas till fyllande af bristen i statsregleringen; då, säger jag, kunde man sjelf möjligen åstadkomma bristen. Jag tror, att då skatten utgår frän jordbruket, är ingen närmare att njuta förmån deraf, än samma jordbruk. Jag understödjer således G '. Horns yttrande. Remitterades till StatsUtskottet. Föredrogs å nyo Frih. Hjertås, Gust. Adolph, d. 24 nasti. Febr. på bordet lagda motion om ökadt anslag för stohållningarna i Riket samt om ett räntefritt lån till utvidgande af stuteriet vid Ottenby. Frih. Toll, Gust.: Redan vid föregående Riksdag har jag haft äran inför R. o. Ad. yttra mina tankar i ett, som mig synts, af alla interessen högt påkalladt behof, Hendigen Sveriges inhemska remontering. Det bar visats oundgängligt: 1:0 för att undvika de stora summors årliga utgående från rörelsecapitalet, som är en följd af så mycket hästars
Laga förfall i underdånighet anmäla; hwilket förklarande Kongl. Majit wille til framdeles rättelse i krnlocollst lata anteckna, med Ra» dig Befallning, ac utdrag deraf skulle Herr Grefwe» och Landt-Marskalken samt de öfriga Talemännen tilställas, at uti Standens kions upläsas. 17t supra. In 6äem krorocolli L. L. I^sgerkcim. ^sustersäer et Utdrog af Ridderskapets och Adelns krowcoll den 24. Martti rörande ksmils til LsneoUiskottet af den wäckca fragan vin publicitet af ksn^usns tilständ och förwaltnmg. Herr ^älerlpsrre, ^xel, som straxt wid början af detta klenum sig anmält, upropades, och anhöll, at uplysningswis och såsom en tilläggning til krmocollek af den 24. Martii, fa upläsa följande Dittsmen: Twisten om Lagstridigheten af den fragan huruwida Riksens Ständers klena kunna fullmyndigt öfwerlägga och besluta om allt hwad som rörer Riksgäldskontoret härrör hufwudsakeligen af origtighet och hoptraftling af begrep. Rigtighet och ordning i dem mäste göra flutföljden klar. Riksgälds-(lomorer är et Riksens Ständers Eget Werk, för hwars förwaltnmg redowises för dem allena. Orsakerna äro 2'.ne: i:o sakens natur efter det är Riksens Ständer allena, som gsrsmers och bewillja; 2:0 Verbs kormslis j Hemliga Utskottets LxkrsQum krorocolli den 24. Martti 1789. 94 Hr Riksgälds - kontoret Riksens Ständers Eget Werk, sa är ock rättigheten vt bcfluta derom deras veide kunna sjelfwa antaga sig granskningen deraf.
Landtbruks-Akademien, som ansett att för schäferi-handteringens upphjeipande ett nytt system borde försökas, bygdt på den grund att schäferierna skulle till enskilde öfvei låtas emot betalning inom vissa år, — att sedermera får utaf de för närvarande mest omtyckta racer skulle införskaffas och på enahanda sätt till enskilde öfverlåtas samt att Staten således skulle uppträda egentligen endast såsom förlagsman, — hade för genomförande af detta system begärt ett anslag för en gång af 15,000 Ridr. Att detta belopp äfven är det minsta, hvarmed något väsendtligt kan i denna ristning uträttas, lärer ej undfalla den, sorti har sig bekant att en enda spring-gumsé af utmärktare beskaffenhet skulle tilläfventyrs komma att medtaga hela det af Kongl. Majit för ett år äskade anslag och att detsamma således ingalunda är tillräckligt för anskaffande af en hjord äfven af ett blott ringa antal djur. Då ett anslag till så litet belopp att intet väsendtligt kunde dermed uträttas, skulle i det närmaste vara börtkastadf, theil den på sednare tidén vaknade hågen för schäferiernas upphjeipande ger anledning till deu förhoppning att Rikets Ständer ej skola vägra beviljandet af hela den i sjelfva" verket mindre betydliga summa, som för det vigtiga ändamålets vinnande ansetts behöflig, får jag vördsamt föreslå: ett ett belopp af 15,000 Kidr må ställas till Kongl. MajitS disposition att under nästa slatsregleringsperiod utgå med igdel eller 5,000 Ridr årligen, och användas till uppsättning af mindre schäferier af passande och omtyckta racer, hvilka schäferier skola till enskilde öfveriemnas emot skyldighet för dessa att inom vissa genom kontrakt bestämda år återbetala inköpssumman samt att under tiden vara underkastade enahanda uppsigt och kontroll i afseende på schäferiernas handhafvande, som hittills varit gällande i afseende på Statens schäferier. Stockholm den 29 November 1862. Carl G. Mörner. Mto IMS. Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862.
Följande middag väntades hela brudskaran till Byborg, hvarifrån gästerna skulle göra brudparet sällskap till Grafvernas kapellboställe; och först sedan allt detta välsignade stök med skålar och tal för den nye kapellpredikanten och hans fru väl voro öfver, kom Juanna i ro och var tacksammare än ord kunde uttrycka derför att kornetten icke längre än öfver natten dröjde på Byborg. Nu hade man hunnit långt in i november. Intet bref och ingen underrättelse hade ankommit hvarken från kapten Lauritz eller rederiet. Omsider började det gå illa med Juannas höga beslut om tålamod och sinnesstyrka, och det skulle ha gått vida sämre, om hon ej fruktat för sitt barns helsa. Hvad som emellertid mer än allt annat oroade henne var att hennes fader och svärmoder icke pratade bort hennes ängslan. Hon hade blifvit van vid att man alltid skulle låta henne se allt i solljus, men då de stundom försökte sådant, syntes de ängsligare än hon sjelf. Vid denna tid sade sig fru Stefana behöfva göra en resa till Göteborg för afyttrandet af sin drällväfnad. Men Juanna lät häraf icke narra sig: hon förstod att modershjertat mäktiga instinkt, anande fara, hade vaknat och att hon sjelf ville tala med chefen för det handelshus, i hvars intresse Lauritz reste. Under en af dessa dagar, då Juanna bestämdt ville hålla sig uppe med hela den styrka, hon kunde befalla öfver, gjorde hon ett besök på Grafverna och fann då med häpnad att äfven Konkordia, som eljest alltid var tröstrik, såg besvärad ut, när Juanna talade om sitt glada hopp att snart få hem sin make. Derjemte försökte den unga prestfrun slå bort ämnet och i stället tala om sitt eget lif, hvilket, som hon uttryckte sig, var ganska godt och hederligt. ”Se dig omkring, Juanna – är det icke bra här ... vida bättre än jag trott. Den blå färgen på väggarne erinrar mig om troheten, den blommande törnrosen i fönstret om den äktenskapliga kärleken, som, hur ömkligt liten knoppen är, ändå kan slå ut i blomma. Det gula öfverdraget på våra brunmålade möbler varnar mig för faran af falskhet.
Urglas; se Glas. Tutia; hänföres under Apotheksvaror. Bih. till R. St. Prot. 1856 å 1857. 5 Sami. 1 Afd. 11 Höft. 6 42 Förslag till Tull-taxa. ! L. r Jai - ■ Qvantitet för Införselstull. Tullberäklungen. Riksmynt. Ur: Boétter, lösa, förtullas såsom det amne, arbetadt, hvaraf de bestå. Skepps-kronometrar . 1 stycke R-.dr 20 öro. Väggoch Studsare i foder: af Bronz eller annan metall, äfvensom af Alabaster eller Porslin 1 skålp. i 0 af Träd eller andra slag 1 skålp. — 40 Urfoder, lösa, Lod till Ur, äfvensom Tornur eller delar deraf, förtullas lika med det ämne, arbetadt, hvaraf de bestå. Lösa eller oinfattade urverk, eller delar af ur, ej specificerade .. 1 skålp. 3 i Urband och Urkedjor af annat ämne än Guld och Silfver hänföras till Bijouterivaror. Vadd: Silkes ... Tvåhjuliga samt Droskor, Trillor och Slädar 1 stycke 37 50 öfriga slag ... i stycke 100 — * synbart brukade, som af resande medföras eller som blifvit ur riket bevisligen utförda __ Fria Vanilj 1 skålp. 5 50 Vanta.'': tieleller halfsiden . 1 skålp. i 50 Violrot; hänföres under Apotlieksvaror. i Vagn makare-arbeten, ej specificerade; hänföras under Viol-Sirop; häuföres under Sirop. Slöjdvaror, ej specificerade. Vitriol-olja; se Svafvelsyra. | Valnötter; se Nötter, Förslag till Tull-taxa. 43 Handtverkerierna ej pecifi - Vantar: andra slas . O öfverkladda med skinn, lullbehandlas lika med Handskar. Vallen, mineral.
Drätsel-Commissionen ville vara betänkt att anvisa både medel till inköp af mudderverk och årligt anslag till uppmuddriugen af Clarae sjö samt Rörstrands-och Carlhergs-vikarne, under vilkor, att Commissionen, såsom bidrag till kostnaden, finge påräkna dels förenämnde af allmänna medel beviljade anslag, dels det öfverskott, som, efter Carlbergs-canalens fullbordande, framdeles kunde å Finska Tolagsmedlen uppstå; äfvensom Öfver-Ståthållare-Embelet i underdånighet föreslagit, att verkställandet af Carlbergs-canalens upprensning måtte öfverlemnas åt de till kostnaden subscriberandes Comiterade, emot vilkor, att, enligt deras eget erbjudande, först dertill använda alla subscriptions-medel, och alt Drätsel-Commissionens tillskottssumma, sorn derefter finge anlitas, ej öfverstege skillnaden emellan subscriptionsoell förslags-summorne; bar Eders Kongl. Maj:t, enligt Nådigt Bref till ÖfverSlåthållare-Em betet den 16 Juni 183 r, bifallit hvad sålunda i underdånighet blifvit hemställt, samt i Nåder förordnat, att, sedan Drätsel-Commifsionen af besparingarne å de Finska Tolagsmedlen utbetalt hvad till förstnämnde arbete, utöfver den subscriberade summan, enligt kostnads-förslaget erfordrades, och gått i författning om upprensning af det öfriga vattendraget emellan Carlbergs-canalen och Mälaren, samt dertill anvist nödiga medel, det af allmänna medel till företaget förut i Nåder beviljade anslag komme att, uppå skeende underdånig anmälan, till Drätsel-Commissionens disposition anvisas. Under det quinquennium, som nu är i fråga, hafva Finska Tolagsmedlen utgjort: Häraf är, hvarje af omförmälde år, anslaget för sjukvården utbelaldt till Kongl.
Programmens sammansättning vittnar ock om mästarens allvar och gedigenhet. Om allt detta kom man till full öfvertygelse vid tisdagens konsert. Haendels och Schumanns sonater för violin och piano erhöllo liksom Mozarts violinkonsert den ypperligaste tolkning, och i Bachs polyfona chaconne hade hr M. särskildt tillfälle att visa sina solidaste egenskaper, ty denna oerhördt svåra komposition, som under en annan stråke än en verklig mästares lätt skulle bli uteslutande ett bravurnummer, fick här verkligt djup och innehåll. Hr M. biträddes i ensemblenumren af en ung pianist Gabriel Grovlez, som rätt godt utförde Brahms g-moll-rhapsodie, men däremot ingalunda lyckades tolka Beethovens sonat. Violinnumren ackompanjerades mycket förtjänstfullt af hr J. G. Jacobsson. Bifallet var efter hvarje nummer af hr Marteau entusiastiskt och framkallade efter programmets slut ett par extranummer. Första programmet var, som synes, alltigenom tyskt. — Pianisten Harold Baner, bekant från ett föregående besök härstädes, gifver i dag konsert i Musikaliska akademien. * Detta lilla poem baserar sig på en verklig tilldragelse, som enligt tidningarna nyligen passerat i Byske. Bankaktiebolaget Jtojjiivclerart. X Nestlé ' s Barnmjöl. Bästa näringsmedel för. Säljes på alla apotek. Partiförsäljning Instruktionsapoteket Nordstjernan. Prof gratis från HECTOR &amp; C:o, Skeppsbron 18, Stockholm. Qrebro Kex Banyuls Trilles. Bäst! * Billigast! Säljes hos herrar S p e c e r K Dellkatessoch Kaffehandlande. Sparkasseräkning Räntegodtgörelse 5 p r o c. I landsorten boende torde hänvända sig direkt till banken. Aktiebolaget Stockholms Diskontobank Gustaf Adolfs Torg n:r 14, godtgör å sparkasseräkning 6 %. Ä hvarje bok kan lyftas intill kr. l.OCQ i månaden utan särskild uppsägning. Ett aptitgifvande, magstärkande vin, afsedt för konvalescenter och svaga personer i allmänhet. Rekommenderadt af många hrr läkare. Fris p r butelj k r.
Riksdag, fattade beslut, om upptagande, för Statens räkning, af ett lån af 2 millioner Riksdaler i silfver. (RGS. A.) Uti en hos Borgare-Ståndet väckt motion, som till Siats-Utskottet blifvit remitterad, har Herr Halling anfört, hurusom utaf 55 §. af i83o års Riksdags-beslut inbemtas, alt, uppå Kongl. Maj:ts derom gjorda Nådiga framställning, Rikets Ständer stadgat, att, för Statens räkning, ett lån, af högst 2 millioner i Svenskt Specie efter gamla myntfoten» skall af RiksgäldsContoret upplagas och af samma Verk åter utlånas emot inteckning i jordegendom å landet och i städerne. Att det väl icke tillkommer Molionairen alt bedöma de skäl, hvilka föranledt detta beslut, men honom enskildt hade det emedlertid alltid förefallit såsom ändamålslöst, om icke allt för äfventyrlig! för Slaten, att sjelf upplåna, kan bända lill och med af utlänningen, penningar, endast i afsigt att åter utlåna dem inom landet, enär man åtminstone erfarit, huru hvarje rörelse, lill silfverköp för Banken eller till ifrågavarande statslåns upptagande, ofördelaktigt verkat på vår vexel-curs. Stus-iJtshtiets Utl. Nio lyi. Med den erfarenhet man nu eger, att våra allmänna Cassör, Comnuuier, Kyrkor , Sparbanker m. fl., hvilka alla utlåna penningar emot säkerhet uti jord och annan fastighet, om icke just till dess fulla värde, ofta hafva största svårighet att göra sine tillgångar på detta sätt fruktbärande, någon gång till 5 procent årligen; och då härtill lägges, att sedan år i°3o, flere af enskilde associationer bildade allmänna Låne-inrättningar tillkommit, och att så kallade Hy.po theks-i nrä l In i nga r till penningars uppoch utlåningj äro under arbete i någre, och sannolikt snart skola sprida sig till flera af våra provincer, kunde Motionairen icke dela deras tänkesätt, som ännu påstå, att äfven de, sam hafva reel säkerhet alt lemna, med skäl kunna klaga öfver verklig penningeförlägenhet.
I hvad sorn angår en förbättrad vård och reglering af nu varande Ekeskogar i Riket; 2:0 Angående EkeplanteringsParkers inrättande; och 3:o Angående tjenlrga strafflagar för åverkan å Ekskog. Hvad nu angar första delen eller frågan, om en förbättrad vård och regie - 798 S ta t s - U t s k o 11 e ts B e tä n banden. ring af nu varande Ekeskogar, har Utskottet med största sorgfällighet jemnfcrt och pröfvat de olika Asigler, sorn af Committérade samt af Herr Öfverste af Borneman blifvit framstäid, och Utskottet finnér, för dess del, den fria dispositionsrätt öfver Ekeskogen, sorn Herr Öfversten föreslagit mätte tillerkännas egare af Kronoskattejord, i alla afseenden ega företrädet framför det pröhibitiva Systemet, som hittills i denna del varit föijdt och hvars bibehållande Co nj ro i t terade tillstyrkt, endast med de förbättringar, dem de ansett vara af omständigheterne påkallade. Genom na gällande Skogsförfattningar är skattemannen, emot sin vilja, nästan tvungen att vara Eketrädets hatare, Med förtrytelse erinrar han sig att den Ek hans egen jord frambringa)’, eges, icke af honom utan af Staten, och det billiga missnöje lian deröfver erfår, öfvergår till motvilja för trädslaget, enär icke sällan inträffar, att, då han önskar genom arbetsamhet och odling förbättra sin egendom, motverkas denna lofvärda föresatts af förbudet att undanrödja de Ekar, som växa till hans förfång. De utvägar som finnas att öfvervinna dessa och flere dylika olägenheter äro och kunna icke annat vara än förenade med tidsutdrägt och kostnad, stundom öfversliganda både jordegarens förmåga alt
Fröt. j834■ & Sami. 1 Afd. 3 gde Häftet. Baneo-Utskoltets Betänkande If.-o 12. fel, att, vid i83o års Revision, flere män med anspråk på aktning för rättsinnighet och insigt kunnat finna sig förpligtade, att i sina reservationer, såsom afvikelse från Lag och Instruction, inför Rikets Ständer och Nationen angifva de föreskrifter, som pluraliteten af i83o års Revisorer i afseende på silfverköps-åtgäFderna , meddelat Rikets StändersFullmägtige i Ranken; om det varit Lagarnes fei, alt, bland Banco-Fullmägtige, den ena trott, att Fullmägtige, genom förklaranden, gifna af Revisorer i frågan om silfverköp för Bankens räkning, icke behöfde anse sig begränsade i deras rätt, att, med iakttagande af hvad Rikets Ständer sjelfve i dessa afseenden stadgat, ensamme besluta; en annan deremot, att enär Revisorer föreskrefvo, så återstode intet annat, än att i ali stillhet lyda utan invändningar^ dels ock slutligen förklarat, det HerF Justiliae-Ombudsmannen torde finna, att, om Bank-credit vöre något verkligt och behöfde vård, hvilket 4 §• Ansvarighets-Lagen och 18 §. af Banco-Regleraentets i Art* syntes förutsätta, så mäste dylika uppträden och tvister förebyggas. Af hvilken skrift Juslitice-Ombudsmannen femnat Fullmägtige del, och i anledning hvaraf Fulfmägliges Protocoll i ämnet blifvit utskrifne och Justitiaj-Ombudsmannen tillsände; utan att
S. D. Till Bevillnings-Utskoltet remitterades i Ståndet denna dag framställda motioner: l:o af Prosten Wåhlander, om beviljande af fribrefs-rätt åt Kontrakts prostar för embets-skrifvelser, jemte ett af Biskop Björck dervid afgifvet yttrande; Bill. Ull R. St. Prot. 1856 & 1857. 9 Sami. 9 66 Prot.-Utdrag den 29 November i856. 2:o al Kontrakts-prosten Tegnér, angående åtskilliga ändringar i nu gäl lande Bevillnings-förordning; 3:o af Doktor Sandberg, angående portofrihet åt Kontrakts-prostar, Kyrko herdar och Folkskole-styrelser för skrifvelser i emhets-ärender; och 4:o af Doktor Säve, om skatt på hundar. S. D. Remitterades till Lag-Utskottet: l:o Komminister Beckmans motion, 0111 ändring af 1 Kap. .4 § GiftermålsBalken; och 2:o Kontrakts-prosten Tegnérs motion, angående tillägg till eller förklaring af 26 Kap. 9 § Kyrkolagen, åsyftande bestämning derom, att ingen byggnad må uppföras närmare kyrka än 200 alnar. S. D. Föredrogs ilo glo 11. Ridderskapet och Adelns Protokolls-utdrag h:o 28 af den 22 innevarande månad, jemte en dervid fogad, af Herr von Printzencreutz, B. W., väckt och de öfriga Riks-stånden kommunicerad motion, om utarbetande af ett i möjligaste måtto fullständigt sammandrag af administrativa och ekonomiska Författningar; och beslöt Ståndet til! "Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remittera ett af Professor Carlson med anledning af nämnda motion nu afgifvet yttrande, äfvensom att till handlingarne lägga ofvanberörda Protokolls-utdrag. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo motioner af:
Majits Nådiga Proposition, N:o 69. hindrades och stundom nästan alldeles tillstängdes af den trängsel, som merendels der egde rum; och då, i afseende på den föreslagne utvägen för Torgets utvidgande, förekomme, att uppå Beridarebanans Norra del, till en längd af omkring 80 alnar, icke funnos andre Byggnader, utom 4 st. för provisionelle behof af bräder uppförde mindre betydliga hus och bodar, än ett Gjuthus samt utmed Torget ett Hof-Stallet tillhörigt Vagnshus, af hvilka de fyra förstnämnde utan, saknad kunde umbäras, Gjutugnen, om den framdeles blefve behöflig, med ringa kostnad uppsättas på, ett annat ledigt ställe å Tomten, och Vagnshuset flyttas till den nya gränslinien för Tomten, och der åter inrättas, hvadan hela denna andel af Tomten syntes, för Kongl. Majtts och Kronans, behof vara umbärlig, har Öfver - Ståthållare rEmbetet i underdånighet hemställt, att samma Tomt-andel mätte till Torgets utvidgande åt Staden afträdas och upplåtas, samt de derå befintlige byggnader få, jemte Östra och Vestra sidomurarne nedrifvas och borttagas samt Vagnshuset förflyttas intill den utstakade gränslinien, och der, till lika höjd och beskaffenhet som förut, uppföras; för verkställigheten af hvilka förändringar ÖfverStåthållare-Embetet förmodat Stadens 4 Kongl. Moy.ts Nådiga Proposition. Drätsel-CommJssion vara hugad bestrida kostnaden; och skulle, i händelse af Nådigt bifall till detta förslag, Torget, som nu är endast i35 alnar långt i sträckningen från Norr till Söder, erhålla en längd af omkring 210 alnar..