Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
8:o vägomläggning vid och sänkning af Wisbro backe på vägen emellan Stensjö och Wreta gästgifvaregårdar, d:o d:o • » » '1,900: Politisk för fattning. Kammarverk. Härmed hafva några väsendtliga förändringar under den tid, förevarande underdåniga berättelse afser, icke inträffat, utan inskränka sig desamma hufvudsakligen till några skatteköp, anläggning af 9 stycken nya tullmjölqvarnar och 1 d:o såg, utbyte af ^ mantal rå och rör till ecklesiastikboställe, samt några å allmänningarne befintliga lägenheter, som, efter tilländalupne frihetsår, ingått i skatt, tillökning i de oskattlagde bebyggde lägenheternes antal med 162, och i de från hemman på viss tid eller lifstid afsöndrade lägenheters med 151 hvarförutan hemmantalet blifvit till någon del ökadt derigenom, att åtskilliga å allmänningar upptagne och sedermera skattlagde hemman först nu blifvit beräknade, ehuru rätteligen tillhörande föregående fem årsskiften. Den bifogade tabellen utvisar i öfrigt hemmanens och lägenheternes olika natur och beskaffenhet m. m. Hemmansklyfningen har varit ringa, hvartill i betydlig mån bidrager det stora antalet af större egendomar, som finnas inom Länet, och i följd deraf det jemförelsevis ringare antalet sjelfägande bönder. Enligt de af vederbörande häradsskrifvare år 1846, för det, föregående året, upprättade statistiska tabeller, ägde nemligen bondeståndet inom detta Län icke fullt 900 mantal, då deremot de öfrige klassernes hemmantal uppgick till mer än 2,000. Nämnde tabeller utvisa i öfrigt att hvarje mantal af elen allmogen tillhörige jord i medeltal är fördeladt på .3 åboer.
Luneo, <lel nu,neru kunds 8^nu8 lvisvelugligl, Kuruvidu, sedan reuli8ulionen klisvil under sudunu lorkällunden verkslulld oek ullmänkelen nyligen Gunnil klisvu kekunl med siltverm^nlels reduelion lill Luneo eller Lik.sguld, nugol 8erdele8 gagn vore ull skörda us en nv jemkning i Likels m^nlvurde, kvurigenom dessutom ieke någon verkligt genomgripande sorLullring usludkouimes; — ull oin oek, såsom grundsuls korde erkunnu8, ull en /c?»- m^nl-enkel kun i mun^u l,un8eenden oell 8fnnerli,een i ell lund ined rin^u ,o,e>8e-eujnlul vuru sor del ullmunnu sördeluZli^l, mun doek ieke loide kullrida, ull m^nl-enkelen8 ned8ullunde mu8le, ulmin8lone sor nu^on lid, murk8url inverka pu du^8verk8- oeli urbel8-Ioner, 8uml i sörliällunde derlill jemväl pu en del varuvärden: ull 8ulede8, elmru mängden us eon8umenler lill e^el Au^n esler8l,ulvar intorundel us en d^lik lii» m^ulenliel, mu88un us urbelunde oell producenler doek ur us mol8ull lunke; suml undlli»en, ull, om en sorund, !n^ i m^nl-8^8lemel skulle e»u rum, decimal-rukninZen 8^nle8, esler lilllorordnude Le^urlem6nl8-<3li6s6N8 luvku. LÖNA/. ^:o 114. 5 fonslnudssvis
I fråga om befrielse från bevillning af Landt-Räntemästares remisslage, samt för de till Skolors underhåll och skolmästares aflöning anslagne hemman och frälseränlor, får Utskottet endast åberopa de utlåtanden, som Utskottet ali Betänkandet pag. 5, 6, 23 och i anledning af derom •väckte serskilda motioner, afgifvit; och då innehållet af 4:cle och 6:te momenten tillräckligt antyda grunderna för den föreslagna befrielsen för Höganäs Slenkoisgrufva och Sparbanker, samt någon befrielse för aecordsränta till Armeens Pensions-Cassa och Comminislrars socknebuds-hö icke synes kunna ega rum, enär, i afseende på den förra, afdrag för räntan å alla tillåtna accord skulle med lika grundadt skäl kunna göras gällande, och det senare, så vidt dermed afses en extra inkomst, icke kan undgå beskattning; så har Utskottet, som anser de yrkade redactionsjorändtångarne, bland hvilka tillägget om skatlelindringen för arrendatorer och arbetsfolk m. fl. vore mindre lämpligt, då serskilda afgifter, enligt n:dra artikeln, för dem upphöra, idre vara af behofvet påkallade; funnit sig ej böra föreslå någon annan förändring af ifrågavarande än alt, då uti nu gällande Bevillnings-Stadga, i63 §., 2 momentet, hvilket senare, under förutsättning, alt ofvannämnde serskilda afgifter för arbetsfolk skulle försvinna, blifvit från Utskottets förslag uteslutet, förekommer, bland annat, befrielse för lärlingar i handtverk eller manufacturier och fabriker, Udskoltet, till förekommande af misstag vid tillämpningen, skolat hemställa, att, såsom ett nytt moment, må uti 145 §• få införas följande tillägg: 8:0 Lärlingar i handt verk, manufakturier och Fabriker. 146. §. pag. 70S Inom Ridderskapet och Adeln samt Presteoch borgare-Ståndet har blifvit anmärkt: alt senare momentet af denna §. borde erhålla följande redaction: ”af sådan anledning skall bevillning jemväl afkortas, enär, till vinnande af säkerhet och reda tor Statens inkomster, bevillning måst Bevillningi-Utskottets Utlåtande, N'.o 27. 67 erläggas af hemman, verk och lägenheter, som Rikets Academier tillhöra, 1 den nion det behörigen styrkes, att inkomsten deraf antingen är anslagen till lön för vederbörande embetsoch tjentemän och således, enligt 2 §. af denna Stadga, redan beskattad, eller, till betäckande af andra genom Academiens stat och höga vederbörandes förordnanden fastställde behof, blifvit beräknad eller använd”; att 0111 stadgandet uti 2:dra momentet,
Bergströ»), om pension å Allmänna indragningsstaten för aflidne extra Provincialläkaren i Arvika distrikt Doktor J. F. Bergströms enka Jeanna Maria Bergström och deras dotter Jeanna Albertina Euphemia. Motion N:o 334. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 153. R. St. underdån. Skrifv. Betsmail, om utsträckning i tiden för stämpling af del utaf Mekanikus Bäckström uppfunna patenterade. Moiion N:o 402. Bevillllillgs-stadga, om åtskilliga ändringar och tillägg i nu gällande. Motion N:o 379. Bevilln.-Utsk. Betänk. N:o 9, Utlåt. N:o 14 samt Mern. N:is 16 och 21. R. St. underdån. Skrifv. N:o 210. om tillägg i 9 och 10 §§ af nu gällande, angående embetsoch tjen stemäns skattskrifning och taxering. Motion N:o 244. Bevilln.-Utsk. Betänk. Utlåt. N:o 14 samt Mern. N:is 16 och 21. R. St. underdån. Skrifv. Nio 210. om ändring i 83 § af nu gällande, i fråga om bevillning för inkomst af kapital eller arbete, m. m. Motion N:o 270. Bevilln.-Utsk. Betänk. Nio 9, Utlåt. N:o 14 samt Mern. Niis 16 och 21. R. St. underdån. Skrifv. Nio 210. 2 10 Bevillllillgs-sladga. om ändring i formuläret N:o 7 i nu gällande. Motion N:o 269. Bevilln.-Utsk. Betänk. N:o 9, Utlåt. N:o 14 samt Mern. N:is 16 och 21. B. St. underdån. Skrifv. Beväringen, Olli ändring i Kongl, kungörelsen den 13 November 1860 angående allmänna beväringen. Motion N:o 70. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 67. R.
Sillfisket i BohusLänska Skärgården, om understöd för; StatsUtskottets Betänkande, IV 1. s 657 — 661, bif. af Adelli, IX s 167, af BorgareStåndet, IX s 175, af BondeStåndet, ix s 176, af PresteStåndet, ix s i85. Sill-uppköpare-afgift, I 1. s 83g. Sjöfartens, om Svenska, skyddande mot Spanska Kaperier. s 5o2 — 5o4, bif. afPresteStåndet, IX s ii,q3, af BondeStåndet, IX s 1201, af BorgareStåndet, IX s 1208, af Adeln, IX s i2i4- Underd. — Lagens öfverseende, om. LagUtskottets Betänkande, Vll 2. s 885 — 88g, bif. af PresteStåndet, IX s 725, af BondeStåndet, ix s 790, återrem. af BorgareStåndet, IX s 82g. Ytterligare Utlåtande, Vll 3. 2. s 11 — i3, lagdt till Handlingarne af Adeln, IX 3. s i4g, af PresteStåndet, IX 3. s 157, bif. af BorgareStåndet, IX 3. s i5g, lagdt till Handlingarne af BondeStåndet, ix 3. s 175. — mätningsoch Lotsfördelningen. Se AmiralitetsCollegium. 2^3 Sjö- och StapelStäderne beviljade afgifter, om upphörande af de, för Fartyg sorn besöka Landthamnar; Ekon. Utskottets Betänkande, VIII s 5i2 — 5ip, återremitt. af Adeln, IX s 285, bif. af PresteStåndet, IX s 287, af BorgareStåndet, IX s 292, återrem. af BondeStåndet, IX s 294.
Ständer i underdånighet öfverlemnade omsorg , att vid dessa Tullar bibehålla den bevakning, som för vissa exporters controllerande kunde finnas nödig; och då häribland visserligen för de förädlade metallers, i synnerhet var förnämsta export-vara , jernets utförsel , en så beskaffad controll, der den står att erhålla, är så mycket iner nödig, som den icke helt och hållet bär bero af en enda Tjenstemans redlighet och noggrannhet vid sin sysslas förrättande, anser sig Utskottet, som icke är i tillfälle att förskaffa sig fullständig kännedom om alla de skäl och anledningar, hvilka till Högstberörde stadganden föranledt, icke kunna tillstyrka de sammas upphäfvande, utan får i stället hemställa , om icke Riksens Höglofl. Ständer kunde finna för godt, att denna sak till Kongl. Maj:ts Eget Höga skärskådande i underdånighet hänskjuta, då Kongl. Maj:t , efter vederbörande Em betsmäns hörande, i Nåder lärer inse, huruvida de nämnde Stadgarnas upphäfvande eller förändrande kan utan befarande af missbruk verkställas, och derefter lämpa de Nådiga åtgärder, som Kongl. Majit, i sin vishet, med Rikets väl kan finna vara öfverensstämmande. Dock varder detta allt 'till Riksens Höglofl. Ständers Eget ompröfvande vördsamligen. öfverlemnadt. Stockholm den 6 Juli 1815. På Höglofl. Riddersk. På Högv. Prest-Stån - och Ad. Eedamöters vägnar A. Lantingshausen. dets Eedamöters vägnar Bryn. Hesselgren. På Den Ii Juli. lill På Vällofl. Rorgare - Pa Hederv. BondeStåndets Ledamöters vägnar Nils Mänsson. Ståndets Ledamöters vägnar And. Fredin. M. M. Rosbeck. Uppläst hos Högloft. Ridd. och Ad. den n Juli. Högvörd. Prest-Ståndet den 14 ._ Vällofl. Borgare-Ståndet den’il . Hederv. Bonde-Ståndet den II Vördsamt Memorial!
Tusen tack för tillåtelsen att få sända er någon »silhouett» eller bild af verkligheten, jag skall längre fram begagna mig af denna tillåtelse. Fortsättning eller rättare slutet på »Sirénen» skall jag skicka när jag får renskrifvit det, men jag tror att jag måste stryka så många händelser att väl knappast något kommer att återstå och ingalunda kan berättelsen offentliggöras i sin nuvarande form, det blir allt bäst att skrinlägga eller bränna den, kanske kan en ny fågel Phoenix uppflyga ur dess aska. Jag vill visst icke söka att öfvertala er att publicera den, jag längtar icke efter offentligheten, jag längtar att kunna frambringa rediga bilder af det som rör sig utom och inom mig, jag har ej så brådtom och och heter ju – Tardif. Jag öfverlemnar åt er ridderlighet att söka tro mig vara en herre. Åtminstone vill jag långt hellre höra sanning än komplimenter, jag afskyr all sötsliskighet, salt är en nyttig artikel, i synnerhet »attiskt salt». När jag konfirmerades tog jag mig ett valspråk som jag ämnade att följa under mitt kommande lif, detta valspråk är – »arbete och sanning» – jag tänker att vara det trogen. För att alltid hafva en påminnelse derom lät jag gravera »sanning» på den ring, jag då fick2. Men mitt bref är så långt att jag fruktar att ert tålamod blir alldeles uttömdt, jag skall också snart sluta. Ni säger att ni anser er ha rätt att i Eder tur pröfva mitt tålamod – ni pröfvade det visst icke med ert bref – jag ordentligt slukade dess innehåll och sedan har jag läst det omigen flera gånger. Jag har länge tänkt att börja med några små teckningar ur hvardagslifvet, hvilka jag ämnar att kalla »Kolraderingar i spiselvrån», jag skall taga mig friheten – ni har ju sjelf uppmuntrat mig – att skicka någon af dem, då jag hinner skrifva. Om natten går det så bra att skrifva i smyg, men man säger att jag »förstör helsan och bränner ljus.» Det sednare är dock icke sanning, ty jag bränner alltid lampa.
Angående Comministrarnes förseende med boställen, jemte hjelp och understöd i deras byggnadsskyldighet, så är i detta afseende föreslaget, dels att Comministrarne borde få byggnadshjelp likasom Pastorerne, dels att den i lag Kyrkoherdarne tillerkända byggnadsrättighet borde till en tredjedel öfverflyltas på Comministrarne, dels jemväl, att i de pastorat, der Kyrkoherden, utom det egentliga prestbostället, har sig anslagna flera mensaloch stom-heruman, samt jemväl finnas annexer, något eller några sådane hemman inom annexerne måtte upplåtas åt Comministrarne, der de ej redan äro med boställen försedde; dels ock slutligen att, i de församlingar, hvarest Comminister för närvarande ej har boställs-jord eller motsvarande ersättning, honom måtte varda tillslagen sådan jord eller motsvarande ersättning derföre, antingen af församlingen eller af allmänna medel; i sammanhang hvarmed Consistorierna borde få sig ålagdtatt härom med försaadingarue uppgöra. — Att Comministrarne i sådane församlingar, der de icke af dessa erhålla hjelp och lindring i den tryckande byggnadsskyldighet, som lagen dem ålägger, i allmänhet äro i en ganska bekymmersam Allni. Benoch Ekon.-Ulskottets Betänkandej N:0 1og. i5 ställning, lärer lika litet kunna förnekas, som det är ovedersägligt, att denna deras nödställda belägenhet påkallar ett alfvarligare behjertande. Utsk< ttet önskade att i detta afseende hafva några sådana medel och utvägar all föreslå, som kunde säkert leda lill det åsyftade målet, och hvarigenom den öfverklagade förlägenheten till alla delar undanröjdes.
Jag delar icke den siste talarens farhåga, att en sådan olikhet i beskattningen skulle göra det omöjligt att införa fabriks-systemet eller vara hinderlig för handleringen i stort, att såsom högre beskattad kunna täfla med husbehofsbrän - Den -jJuni f. m. 435 nerierna, 0111 dessa sednare också buro ingen skatt. E11 brännvinsapparat, beslående af en panna om 10 k:r, dertill inga tillsatser fnnnos, hvarigenom någon reetilieution eller påskyndande tillverkning agde ruin; en sådan bränning i smått, 0111 den också lämpligen bedrefves, skulle åstadkomma en så ringa production, och, jeuiförebevis med fabriks* rörelse i denna näring, kosta så mycket, att jag ej kantänka mig ens den minsta grad af taflan dessas produciioner emellan, helst jag föreställer mig, att husl» hofsbranningen i så liten scala, som jag tanker mig densamma, skall åstad komma en vara af så dålig beskaffenhet, att consiiuitionen, utan all fråga, icke kommer att omfatta en sådan; blifvande alltså busbehofsbrännvinsbränningen mera att anse sorn en nödhjelp, och dess production i handel icke komma att hafva något värde.
Kommittéen i underdånighet att fa upplysa, att årligen, sedan salpeteruppbörden i Riket slutats och beloppet deraf blifvit tillförlitligen kändt, underrättelse så väl bärom, som ock huru stor qvantitet salpeter, hvarje krutbruk erhållit, från Kommittéens Redogörare-Kontor .aflåtes till Krigs-Kollegii Artilleri-Afdelnings Kammar-Kontor. Då härigenom det samband, som Revisorerne ansett nödvändigt, emellan räkningarne öfver krut och salpeter bör kunna vinnas, hemställer Kommittéen i underdånighet, att Eders Kongl. Maj:t mätte i nåder täckas lemna utan afseende den, af Eders Kongl. Maj:t, efter inhemtandet af vederbörandes underdåniga Utlåtanden i ämnet, genom nådigt Bref den 4 September 1841 afgjorda, af Revisorerne nu ånyo väckta fråga om Kommittéens upplösning och dess göromåls öfverflyttning till annan embetsmyndighet. Revisorerne hafva slutligen, vid inventering af Kommittéens säkerhetshandlingar, i anledning af ett Serafimer-Ordens-Gillets Direktion, den 22 December 1843, meddeladt lån från Salpeterfonden å 22,000 R:dr med 5 procents ränta, emot dess skuldsedel, utgifven å Hospitalsoch Barnhusfondens vägnar, anmärkt, att det icke är med god ordning och kassans säkerhet förenligt, det läxa utgifvas mot så beskaffad! skuldebref, der hvarken hypothek bifogats eller personligt betalningsansvar blifvit utfästadt. Då den fond, för hvars räkning ifrågavarande lån blifvit upptaget, tillhör Staten, och således, i häixdelse af möjligen iråkadt obestånd, icke lärer kunna lemnäs utan bistånd från dess sida, samt då någon sådan händelse icke hittills varit att befara, har Kommittéen icke ansett sig böra lemna detta tillfälle obegagnadt att göra en del af sina ofruktbara tillgångar räntebärande, — 417 — Kommittéen framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste Allernådigste Konung!
Men har Grundlagen först stadgat, att den offentliga Magten ej sär i förwäg lägga nägra hinder för utgifningen af skrifter och dcrige - 438 Expeditioner till RikS-Ständen. noin förbndit alt Censur, ock har Grundlagen sedan stadgat, att efter utgifningen bör, till allmänna lugnets bewarande, alla stadliga skrifters innehåll kunna efter en »vis; tydlig Lag beifras ock Fckrfattarne derföre straffas; Lä har denna Grundlag i sine föreskrifter warit sammanhängig, fullständig och redig. Sädant anser jag ock för min del stadgandet i 86 tz:n Regerings-Formen wara, ock tror mig icke, ware sig här eller inom mitt Ständ, wara tillständigt att derifrån wika i frägan om Trycksrihets-Lagen, der »visserligen de naturliga Lag-prineiper äro noga iakttagne, att det >nä bero af hwar och en att wäl eller illa bruka stna rättigheter, men ock att miffbruket skall straffas, och att möjligheten att det kari straffas förutsätter möjligheten att det kali begäs. För öfrigt förklarar jag upprigtigt att, om jag kunde nied öswertygelse göra en annan tolkning än den jag gjort af Grundlagens föreskrifter, skulle jag gerna inga i den föreslagna modificationen, att Titlarne af Skrifte tal, Predikningar m. m., bwilka popularisera andliga skrifter, skulle göra de fa skrifter underkastade Censur. Men jag tillstår lika upprigtigt, att jag ej skulle dertill samtycka af annat skäl, än för att pä ett oskadligt sätt tillfredsställa dem, som hysa en ärlig och derigenom aktningswärd farhäga för willsamma meningars utspridande bland de lättrognaste folk-elasserne; ty om det först werkligen wore sannt, att inom wär Nation och med wär antagne renade Religion wädan för willomeningars werkan wore betydlig, sä är deremot stadgandet af den modifierade
Utaf de ifrån Controll - Verket erbållne uppgifter har Stats-Utskottet inhämtat, att den inkomst, som Controll-afgiften till Stats-Verket inbringar, på långt när icke är tillräcklig, att ersätta alta de utgifter, Staten i ocji* för Controll-Inrättningen måste årligen vidkännas, hvilket dock vid Verkets första Inrättning varit påräknådt; Och synes det äfven vära billigt, att en anstalt, som egentligen har Allmänhetens säkerhet i handel med de ädlare Metallerne till föremål, bör genom lämplige afgifter, åtminstone bära sin egen kostnad. Den år 1758 faststälde grunden för Con. troll afgiftens beräkning var 2 $ procent af Metallens värde; Men, efter hvad nu erlägges, uppgår denna afgift ej mera än till omkring -jidel af hvad den efter nyssnämnde grund borda utgöra. För Verkets upprätthållande anser derföre Stats-Utskottet nödigt, att Controll-afgifterne varda i någon lämplig mån förhöjde, i jemförelse till myntets och metallernes förändrade värde, och i synnerhet tror Utskottet den si 17-4 Ståts-Utskottets Bctänkandeii, kallade knapphalts - afgiften bör en Sadan förhöjning undergå, emedan i annat fall en obillig vinst skulle på köparens bekostnad tillfalla säljaren vid försäljningen af knapphahige Arbeten, och Kronan jemväl betyd igen förlora i den inkomst hon af stärnplingen på sådane arbeten har rätt att erhålla. Srats-TJtskottet hemställer fördenskull vördsamt, alt Riksens Höglofl. Ständer måtte hos Kongl. Maj t i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit Nådigst måtte täckas låta öfverse ControllPörfattningarne i denne del, samt efter Nådig profning af detta äinn.e fastställa en skälig förhöjning, i jemförelse emot nu varande mynt-och nietail-värde, så väl uti de Ordinaira Controllafgifterne, som knapphål ts afgiften: Hvilket dock vördsamligen underställes Riksens Höglofl. Ständers Egen pröfning.
Skulle åter. vid partiel befraktning, samtlige befraktarne träda tillbaka, då blir bortfraktaren från sin förbindelse fri och får tillfälle att söka ny frakt. Den förutsättning, under hvilken man låtit befraktare af helt fartyg komma ifrån sin förbindelse, med erläggande af half frakt, inträffar här vid den parliela befraktningen, och derföre finnes ej något skäl att i detta fall undandraga sådane befraktare den förmån, sorn blifvit en ende befraktare af helt fartyg medgifven. Förslaget tillåter således att, när vid partiel befraktning samtlige befraktarne träda tillbaka, detta må ske på samma vilkor, som om fartyget vore blott af en ende befraktadt (§ 89). Då godset i allmänhet tjenar till säkerhet för gäldande af frakt och andra befälhafvarens fordringar, har man ansett rättvist att, då äfven i dessa fall dylika fordringar uppkomma, medgifva befälhafvaren samma rätt till godset, som för fraktfordran i allmänhet eger rum (§§ 87, 88 och 91). För den, som bortfraktat fartyget, medgifves deremot ingen lindring i aftalets fullgörande. De stränga fordringarne på honom i detta hänseende äro angifna i § 93. Så snart befälhafvaren emottagit någon del af lasten bör han, såsom hvarje annan depositarie, gifva qvitto derå. Ehuru lastqvittot är ett negociabelt papper, kan dock på grund deraf någon särskild ansvarighet befälhafvaren icke åläggas, utan måste lasiqvittot anses blott som ett vanligt depositionsbevis, emot hvilket bevis - 91 ning måste medgifvns depositarien, emedan befälhafvare*!, vid lastqvittots utfärdande' icke kan antagas kunnat hafva egnat en så noggrann uppinärksa het åt godsets mfingd, beskaffenhet etc., att någon ovilkorlig ansvarsskyldighet bör honom, på grund af denna handling, tilläggas. Denna stränga och ovilkorliga ansvarsskyldighet gör förslaget, i enlighet med nu gällande sjölag och hela europeiska sjörätten, beroende af konnossementets utfärdande.
Som emellertid den för expositions-artiklarnes afsändande till Frankrike och återhemtande derifrån beräknade kostnad blifver betydligt högre om kommittéen icke kan få dertill begagna något Kronans ångfartyg, utan måste söka att förhyra ett af de få härtill lämpliga enskilda ångfartygen, vill Kongl. Majit, då nu på förhand icke kan med säkerhet bedömas, huruvida omständigheterna nästa år medgifva begagnandet härtill af något krono-fartyg, i nåder föreslå, att till bestridande af kostnaderna för sammanbringandet samt afsändandet till Frankrike och återhemtningen derifrån, äfvensom vården i expositions-lokalen, af Sveriges bidrag till 1S55 års allmänna industrioch konst-exposition i Paris, Rikets Ständer måtte på deras Riksgälds-kontor såsom kreditiv anvisa en summa af femtio tusen ridr biko, att af Kongl. Majit, i den mån behofvet det fordrar, för ändamålet användas; kommande af detta belopp otvifvelaktigt en ganska betydlig del att besparas, om, såsom Kongl. Majit önskar och jemväl finnér lämpligast, något Kronan tillhörigt passande ångfartyg kan för transporten blifva att tillgå. Kongl. Majrt förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra, OSCAR. J. F. Fåkromt. Kongl. M j:/s, Aad. rropositieu, N:o 87. 11 Utdrag af Protokollet öfver Civil-ärcnden, hållet inför Ilans Maj:l Konungen i Stats-R lidet å Stockholms Slott den 11 Ju~ li 1S54. Närvarande: Hans Excellens. Jastitice-Stats-ministern, Herr Gröfre Sparre, ätats-Itåden: Herr Friherre Palmstjerna, Fahraeus, Vallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörnes', Ulner, Reuterdahl och Grefve Gyldenstolpe. Sedan föredrog Departemenks-ekefen. Stats-ridet Fåhreeus i underdånighet: 23:o. Den af Kongl. Maj:t den 19 sistlidnc