Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med anledning af hvad som förut blifvit an förd t, år klart, att när ett exemplar af Konungens Befallningshafvandes Utslag är påbudet, att till Fattigvårdens kännedom uti någon Församling ölverlemaas, bör det icke heta, till 664- Lagutskottets Betänkande». Kyrkoherden i Får ramUngen * utan till Ordjoranden i FattigDirectio-nen, sora understundom kan vara en annan person. Sedan Utskotten i ofvanberörde måtto framstlldt de tillägg, uteslutanden, eller förändringar uti Committéerades. förslag till allmän Stadga för Fattigvården i Riket; sorn de ansett sig vördsamt böra tillstyrka Riksens Högloft. Ständer att Kongl. Majtts höga profning och nådiga bifall underdå»igst hemställa, böra Uukotten anmäla > att de funnit förslaget innehålla åtskillige Stadganden rörande allmänna PoliceFörfattningar, hvilka icke egentligen tillhöra Fattigvården. Likväl hafva Utskotten icke trott sig böra öka vidlyftigheten af detta Betänkande, med uppgift af sådane stadganden, utan få ytterligare tillstyrka Riksens Högloft. Ständer, alt hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla , det alla dylika föreskrifter, hvilka afse allman Felice, måtte ifrån FattigvårdsStadgan skiljas, och blifva föremål för en särskild i detta hänseende utkommande Författning. Utskotten hafva väl likaledes funnit åtskilliga anmärkningar kunna göra3 vid sjelfva språket och redactionen, särdeles i afseende på större enkelhet, korthet och bestämdare uttryck, hvilka icke voro någon tvåtydighet underkastade]; men de hafva icke ansett lämpligt, att dermed upptaga tiden, då KoDgl. Majit LagUtskottets Betänkandett. C65 icke lärer underlåta, att vid verkställigheten af dess höga beslut, anbefalla och i nåder besörja om alla de billiga fordringars uppfyllande, som i detta hänseende kunna framställas, enär fråga blifver om utfärdandet af en författning, som i synnerhet tjenar till efterrättelse för den enfaldigare och mindre upplysta delen af nationen.
Men här såg henne ingen — • här kunde hon gråta och vrida sina händer i förtvinad sorg. Och det var därför världen sade, att hon var » utan hjärta ». Ingenting kan liknas vid kvinnans uthållighet, ömhet, hängifvenhet. Man glömmes af sina bröder och vänner, misskännes af sina kamrater, men aldrig af sin moder, sin syster, sin dotter, sin älskade. F. A. de Ghateaubriand. &gt;rottninggfatan S V E N S K A D U 197 N FOLKSKOLANS APPROXIMATIV BERÄKNING VISAR, ATT AF NÄRA EN l MILLION BARN ENDAST 6 8, 6 2 8 ERHÖLLO SKOLUNDERVISNING. HALFSEKELSGENOM 1 8 4 2 ÅRS FOLKSKOLESTADGA INFÖRDES NU OBLIGATORISK SKOLGÅNG, HVARJÄMTE STADGADES, ATT HVARJE FÖRSAMLING MÅSTE HAFVA MINST EN FOLKSKOLA, LÄRARNES AFLÖNING BESTÄMDES OCH REGLERADES, EN. MIMIMIKURS FÖR UNDERVISNINGEN STADGADES O. S. V. ÄNNU GÄLLDE DOCK BESTÄMMELSEN, ATT OMKOSTNADERNA FÖR UNDERVISNINGEN SKULLE BESTRIDAS AF FÖRSAMLINGEN. ÄNDRING HÄRUTINNAN SKEDDE FÖRST PÅ 1870-TALET. I SAMBAND MED 1 8 4 2 ÅRS REFORM FÖRESKREFS INRÄTTANDE AF FOLKSKOLLÄ- RARESEMINARIER. TVÅ SÅDANA HADE DOCK REDAN FÖRUT INRÄTTATS: DET ENA EN NORMALSKOLA I STOCKHOLM 1 8 3 0 AF SÄLLSKAPET FÖR VEXELUNDERVISNINGEN, DET ANDRA AF LUNDS DOMKAPITEL I LUND 3 8 3 8. I SAMMANHANG MED REFORMEN UPPRÄTTADE STATEN FOLKSKOLLÄRARESEMINARIER I STOCKHOLM, SKARA, STRENGNÄS, KALMAR M. fl.
Inom sidens stakett finnas 224 hus och tomter, deraf endast 16 äro obebyggde. På eftermiddagen den 24 April 1845 utbröt i stadens största och tälast bebyggda qvarter en häftig eldsvåda, som inom få timmar odelade hela detta qvarter och 2:ne gårdar i ett angränsande, innan man lyckades sätta en gräns för eldens vidare framfart. Tretton gårdar, med dertill hörande uthus, gingo vid denna brand förlorade. Stora, nya och prydliga hus äro i de afbrändes ställe uppförda, och staden har i allmänhet blifvit mycket förskönad på de sednare åren. Stadens yttre hamn bildas, såsom i föregående berättelse blifvit omförmäldt, af tvänne, på nedsänkta faschiner uppförde stenvallar, som sträcka sig från stranden utåt hafvet, i en längd af 1,800 alnar, och hoptvinga strömmen så, att dess egen kraft håller strömfåran öppen, och ador de sandmassor, som förut stängde och uppgrundade mynningen. Den inre hamnen är beqväm och säker för fartyg af 9 å 10 fots djuplek. En mudderpråm är anskaffad, och om sommaren i verksamhet, samt en gråstenskaj anlagd utför staden ifrån bron öfver strömmen till slottet. En lifligare rörelse har i staden uppstått sedan hamnen blef färdig, och välmågan tilltager årligen något. Under den tid, denna berättelse omfattar, hafva i hamn och tolagsumgälder samt tull ingått följande belopp, nämligen: Hamnmedel. Tolagsmedel. Tullmedel. Från utrikes orter inkomma förnämligast rumm, vin, salt, torr fisk, diverse manufaktur-varor samt grof Isländsk och Jutsk ull. Till utrikes orter exporteras: bräder och bjelkar samt något jern och huggen gatuläggningssten på Berättelse öfver Halmstads Län för åren 1842—1847, 5 34 Danmark, boklunnor, ekoch bokestäfver på Norrige, samt torr boksvamp på Lubeck och Greifswald. Ull, vin och rumm äro vanligen de varor, hvilka på kredit-upplag ångifvas och uppläggas.
Barnhuset i Stockholm: angående de vid Police-Ivammaren ådÖmde. ensaksböters disposition • • ”8, *”7* Barthelemy, S.-t: underrättelse om bandelsstäflningen derstädes^ ^ 402. Begrafningshjelp: upphörande deraf för högre civila Embeten 08, 108. Bemanning, Flottans: anslag för kostnaderna dertill • 82, 210, 200. Bennet, J. K., Fi iherre: angående ett commendant-arfvode •u-?' Benzelstjerna, M., Enka, angående pension ... bud. Bergs-Collegium: angående dess Aflönings-stat • . • o, 214. - 4 - Beus N:r Bergslager: nedsättning i tionde-afgiften för tackjernstiliverknin garne . „ Lil. A. 54, 206. Bergsprangnings-arbeten: nedsättning i priset å dertill begagnad t Liut q3, 2 76. Bergström, Häradsskrifvare: ansökning om pension 222. Besigtningar, Medico legala: anslag derför samt förbättringar i föreskrifterna rörande dem 80, 214, aöo, 263. „ för Kronans räkning: ersättning till Städers Borgerskap derför i65, 1Z1. Besparingar å Hufvudtitlarne: alt de ej må anvisas lill bestämda löneanslag 78, 212, 25o, 203. Nådårs: af pensioner å Indragnings-slaten . 53. Belalningsvilkor för erhållne spanmåls-understöd 297* Betjening, Utskottets: tillökning deri 1, 17. Beviilningen, Allmänna: förändring i tiden, inom hvilken den deraf anslagne summa skall i RikgäldsContoret hållas Stats-Conloret tillhanda 38<r). „ , omröstning i afseende på grunderna derföre 246.
Vitterhets-, Historie - och Antiqvitets-akademiens samlingar inrymmas, såsom exempelvis de uti Konung Carl X Gustafs likkista funna regalierna och de Riddarholmskyrkan tillhöriga silfverpjecer, m. m., omförmält detta förhållande för den åtgärd, som i anledning deraf kunde påkallas; och har Kongl. Kammar-kollegium uti sitt häröfver afgifna underdåniga utlåtande på anförda skäl hemställt, om icke på enahanda sätt, som vid ett föregående tillfälle tillgått, bemälda Akademi måtte utse någon person att taga närmare kännedom om de persedlar, som möjligen kunde vara af beskaffenhet att Stats-Utskottets Utlåtande N:o 21. 27 lämpligare böra derstädes än i Kongl. Skattkammaren förvaras och deröfver upprätta förteckning, hvarefter ärendet blefve i skick att till Kongl. Maj:ts vidare nådiga pröfning af Kongl. Kammar-kollegium i underdånighet anmälas. En sådan anmälan har ock, enligt hvad Utskottet inhemtat, egt rum, hvarefter Kongl. Majit under den 24 Februari nästlidet år i nåder förordnat, att ifrågavarande persedlar skulle till nämnda Kongl. Akademi öfverlemnas, för att med samlingarne i Statens historiska museum förenas; och då det af Revisorerne åsyftade ändamål sålunda blifvit vunnet, erfordrar deras i ämnet gjorda framställning ej vidare åtgärd. § 29. Enligt hvad härofvan blifvit anfördt, har Utskottet funnit åtskilliga af de i revisionsberättelserna förekommande frågor ega sammanhang med statsregleringen; och kommer Utskottet således framdeles att i dessa frågor afgifva yttrande. Beträffande åter hvad i öfrigt blifvit af Rikets Ständers Revisorer anmäldt och erinradt, har Utskottet funnit detsamma dels vara genom vederbörandes afgifna underdåniga utlåtanden nöjaktigt förklaradt, dels hafva medfört åsyftad rättelse, och dels icke hafva varit af beskaffenhet, att från Utskottets sida påkalla något yttrande. Stockholm den 11 Januari 1866.
Bilaga A till Prot.-Utdrag till Särskildta Utskottet. Utdrag af Protocollet hållet hos Riksens Högloft. Ständers Särskildta Utskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 18 Maji 1815. S. D. Som vid granskning af de från Kongl. TullDirectionen erhållne Extracter, angående importen af utländskt bränvin under de sistförflutne åren, hos Särskildta Utskottet anledning förekom till den förmodan, att ett större qvantum af nämnde artikel än det i samma Extracter uppgifne under samma tid inkommit; så anmodades de af Utskottets Herrar Ledamöter, som tillika äro Medlemmar af Riksens Höglofl. Ständers ConstitutionsUtskott, att begära och Särskildta Utskottet meddela de upplysningar om förhållandet härmed, som af StatsRådets Protocoller kunna inhemtas. Ut supra. Ex Protocollo W. Pereswetoff-Morath. Bilaga B till Prot.-Utdrag till Särskildta Utskottet. Utdrag af Protocollet hållet i Riksens Höglofl. Ständers Constitutions-Utskott den 19 Maji 1815. Ofvanberörde Protocolls-Utdrag, som till Särskildta Utskottet skulle afgå, justerades och godkändes. Herr Manck af Rosenschöld yttrade: Jemte det jag afstår från votering, anhåller jag få i Protocollet min särskilda mening anmärkt: Om Constitutions-Utskottet finner sig ej hafva tid och icke vara förbundet att lemna de upplysningar ur Stats-Rådets Protocoll, som Särskildta Utskottet begärt, så anser jag dock ej nödigt, utan tvärtom ländande till ett möjligen skadligt prsejudicat för framtiden, att Constitutions-Utskottet förklarar sig oberättigadt att meddela dessa upplysningar. Den emot denna min mening åbe - Bilaga B till Prot.-Utdrag till Särsk. Utsk. 1055 ropade 42 § af Riksdags-Ordningen fÖreskrifver väl, att, om Utskott finner sig behöfva af någon Konungens Embetsman eller af något publikt
Den minskning af omkring 20,200 R:dr ärligen, som Herr Baron päräknat Stats-bristen kunna käla, sä framt Bancomyntet kan bibehålla sitt reela wärde. Utskottet som ägt tillfälle art under loppet af sina gbronläl nästan dageligen mer och mer lära känna Statswerkets beskaffenhet, i dest mängfaldiga delar, magar försäkra Riksens Höglost. Ständer att en sä obetydlig Summa, som den osman* nämnde, icke är af nägon sadan inflytelse pä Starsmerkets bestånd till inkomster eller utgifter, art derä förstenar göras nägot afseende i beräkningen af en ärlig BewillningsSumma af 2^ Millioner, hwaraf de i fräga warande 20,000 R:dr utgöra endast F^:del, och hwad Bancomyntets blifwande warde angär, äger Utskottet hwarken anledning att der genom de gifna Förslag och sätt att anlita Banquen skall försämras, eller att det för Sratsbristcn kan blifwa af nägon skadlig följd, hälst det senare sä mycket mindre i anseende lill Statswerket skulle kunna in - Den 5 Kebrirarli. 2Z7 träffa, som Statswerket, hwilket äger en större det af sina inkomster i Persedel räntor eller deras ärligen gängbara pris, än hwad det af lika bestaffenhet ukgifwer, twärtom i nämnde händelse af Bancomyn. tets försämrande derpä ställe winna i stället att lida nägon förlust, en winst likwäl den Statswerket lika like önstar att erhälla som Utstotket fruktar kunna uppkomma, sedan den dag änteligen uppgätt, som framställer en gladare utsigt för Rikets alla »ränngar och handeln, an de mörka och tungt hwilande tider, wi öfwerleswat i deras dwala och förtryck. 2:0 Har Herr Baron upptagit fullt 400,000 R.dr till fyllnad i den för defensiouswerket i näder ästade millionen, men ock, sä wal derigenom som fle» re högre än af Utstotket beräknade Utgifter, hwaribland isynnerhet afberalningar ä utländsta
Nej, det är nog att skumma, ta det öfversta bara Han hade haft rätt, bara ett lätt och vänt minne af hvar mötande skulle man ha, en fingerborg full af hans eller hennes väsen, så vardt det nog. — Och ändå! N e j, hon trodde honom icke! Hon ville inte lefva en dag längre, om det var sannt hvad han sagt! N e j, det måste finnas några af vandrarne i lifsvimlet, som bjödo dryck till botten, icke att läppja på allenast. Det hade hon känt, att det som icke fanns i hennes sinne förr, det hade han mäktat locka fram; och var det inte så det tedde sig, det stora, kärleken: nya och ständigt nya, rika malmfynd upp ur grufvan af tanke och känsla, två som gåfvo hvarann och vordo allt skickligare att gifva och allt rikare själfva; kanske hade han talat alldeles falskt, kanske var det inte bara älskogen Så hade de skilts åt och nu hade hon kommit hem igen, satt i trädgården som vanligt; och hans tack för den gångna tiOrdspråks-aritmogryf. iföwnt. Bidrag mottagas ' med 1 tacksamhet. Länkgåta. Stundom lif i mig pulserar, Stundom döden i mig bor. l:sta länken: Jag ålderstigna för mycket hetsar, Passar bättre för ungdomskretsar. 2:dra länken: Mitt bidrag ofta jag lämna får Till hvad i salen ej sällan står. Ett samfärdsmedel jag alltid är, På landet brukligt, båd här och där. 4:de länken: Hvad man för snygghet ju alltid har Och därför ofta i handen tar. 5:te länken: Från predikstolen ett ord du hört, Som mångens slummer kanhända stört. 6:te länken: En ann ' benämning nu här mig ge ', Ett namn på skada, om jag får be. 7:de länken: I skogens gömmor bland annat godt Du har nog sett mig. om där du gått. Moster Lisa. Så underligt att hon aldrig tänkt på detta förr! — Tordis! Det var fadern som ropade. Är du där? — Ja, far!
Jag skall då alltid med tacksamhet minnas de många prof af välvilja och godhet, jag af R. o. Ad. erfarit, och jag skall med stolthet ihågkomma, att jag tillhör en i Svenska folket oskiljaktigt integrerande del, som jag hoppas skall, äfven i en långt aflägsen framtid, bära det icke blott af stora minnen och vigliga tjenster till fäderneslandets gagn, utan äfven af fortlefvande ädla tänkesätt, frejdade namnet: Sveriges Rikes Ridderskap och Adel. Hr Leijonancker, Fredr. Willi., anförde skriftligen: Ehuru utan förhoppning alt kunna inverka på afgörandet af den fråga, R. o. Ad. nu har under behandling, må det dock förlåtas mig den önskan jag har, att öppet förklara, det jag ej med min röst bidrager till bifall af ett förslag, som jag anser för mitt fosterland skadligt. Jag kan derföre vara helt kort vid anförandet af de skäl hvarpå mitt afslag sig grundar. Jag ogillar det nu hvilande Representationsförslaget af följande skäl: Det uphäfver i verkligheten Standsförfallningen, utan att i dennas ställe gifva, någon hvarken praktiskt eller theoretiskt antaglig grundval för en ny representation. Vöre en Den 15 Februari f. m. 57 Sl.åndsförfattning effectiv genom blotta namnet af Stånd, så hade det nya Representationsförslaget visserligen rätt att tillegna sig detsamma visserligen ej nu tillkommande namnet: ”Förändringar i våra nuvarande grundlagar.'" Efter mitt förmenande är det dock en lika stor omstörtning af grundvalarne för Sveriges representativa författning, som något af dem R. o. Ad. förut förkastat. Ständsförfallningen, sådan den i Sverige utbildat sig, hvilar ej på några genom våld eller ränkor tillskapade klasskillnader, utan är en produkt af den naturligaste utveckling af de slöra grundprinciper, hvarpå en stats lif beror, en utveckling försiggången under ett sådant lugn, att ingen stat i verlden kan upvisa något motstycke dertill, hvarföre man ock borde hafva en slags rätt att antaga den vara det sannaste uttryck af det samhällsskick, hvartill menniskorna under dess samhälliga fortskridande sträfva.
Äfven för Tullgarns-fordrin^ garne har samma liqvidationssätt varit iakttaget och desamma i enahanda ordning blifvit ersatte. Kär nu Kronan med sine skatterälts-fordringar kan betala sine skulder af dylik beskaffenhet, så är det väl tillbörligt, alt sådant sker häldre, än att derför bortlemna Hennes odisponerade hemman till Hennes stora förlust, då man nemi. kan vägra det med stöd af Författningarne. Desse omtala icke införsel i annat än Kronohemman, och att dylike hemman dertill bestämdes, har bland annat naturligtvis varit det skäl, att Kronan intet derpå förlorade, emedan det varit Kronan likgiltigt, hvem som ägde hemmanet, åboen eller en skatterälts-fordrare. Till införsel i Kronoskatte eller Frälsehemman ge deremot icke Författningarne tillåtelse. — Om man nu vill påstå, att Kronan icke kan äga sådane hemman, utan att de genast, efter det de blifvit af Kronan förvärfvade, bordt förvandla sig lill Krono, så är det likväl, i afseende på hemmanen under Ädelforss, förhållandet, att de bibehållit och åtnjutit sine 4 B. 22 39.8 LStats-U tskottets förre naturer, och att Kronan sjelf skatteköpt till Guldverket ett hemman Skirö, sorn varit Krono. Ett lika förhållande inträffade med Säteriet Sannagården i Götheborgs och Bohus Län, som, ehuru hemfallet till Kronan, bibehållit sin Flälse-natur och derföre af KammarCoIlegium ansågs ej kunna lemnäs i ersättning för skatterätls-fordringar. JNu mera, sedan hvarje Svensk man får besitta all slags jord i landet, synes intet hinder för Kronan att äfven åtnjuta denna förmån. Med de ifrågavarande hemmanen är dessutom det serskilda förhållande, att ägande-rätten blifvit mot reda penningar af Kronan inköpt för ett visst behof, och de äro således icke af lika egenskap med vanlige Kronohemman, som efter Författningarne kunna användas till skatterätts-fordringars betalande.
Ad. låta hero vid hvad Utsk. uti förevar, punkt yttrat. 4!):de punkten, ang:de den bland ”Gjutet jern” förekommande rubriken ”allt annat gjutet arbete, ej specificeradt” ; och 50:de punkten, tagne rubriken ”spik samt allt annat manufacturoch handtverkssmide, ej specificeradt”. R. o. Ad. vidblef sina härom förut fattade beslut och godkände voter:s-propos:rne N:ris 60, 61 och 62. 5Usla punkten, ang:de tullfri utförsel af ”sliickt Kalk” och ”Kalksten”. Gr. Cronhjelm: Som här är fråga om en export-tull, hvarom R. o. Ad. stannat i olika beslut emot de öfriga Stånden, så anhåller jag på samma grund, som gjort sig gällande rör:de artikeln ”Anis” m. fl., att R. o. Ad. ville med de öfriga Stånden sig förena. R. o. Ad. instämde i de öfriga RiksStms fattade beslut, och ansåg i följd deraf 63:dje och 64:de voter:s-propos:rne förfalla. 52:dra punkten, ang:de artikeln ”Kemiskt-techniska preparater, ej specificerade”. Ilr Rosenblad: Hade jag icke varit sjuk förra gången denna fråga här förevar, så skulle jag då haft tillfälle upplysa huru nödvändigt del är, att Ståndet vidblifver sitt beslut i detta ämne. Det rörer den term, som finnes i nu gällande tulltaxa, nemi. ”Kemiskt-techniska preparater, ej specificerade”. Dä vid fråga om de tull-lindringar, som borde göras till förmån för fabrikerna, förberedande arbeten gjordes i Commerceoch Snndhets-collegierna, hvarvid det af lechnologie professoren och en ibland de djupaste kemister uppgafs, hvilka ämnen skulle komma i fråga, så fann man efter långa öfverläggningar att det var omöjligt att kunna specificera mer än de allmännaste, och mäste derföre begagna den allmänna term, som här blifvit använd.
Jag har nu genomgått denna lableau; den ager sin riktighet. Hvad vidare angår fastigtighets - lånen, så finnér jag ganska väl, att de aldrig borde vara tillfinnandes, eller från Banken utgå; ty det är en orimlig princip, att Banken lånar på fastighet, eller annat än rörligt, men sedan man en gång antagit den grundsattsen, att jorden skall vara belänad och intecknad, så tillstyrker jag att det må få fortfara såsom förr skett. Sex millioner är ej en mycket stor summa, om den blir reducerad till silfver. Jag hemställer derföre att så val odlingseller Industriesorn fasiighets-lånen må blifva qvar, och att andra alternativet i Utskottens Betänkande må bifallas, så att ränta och afbetalning förblifva lika som förut, och jag vågar tro, att denna procent är af så liten vigt för Utskotten, att de ej böra derå göra afseende. Friherre Björnstjerna, Magnus: Ehuru jag fullkomligt förenar mig i den åsigt Herr Tham yttrat, angående fastighetsoch odlings-lånen, tror jag likväl, att sedan Bidderskapet och Adeln bifallit de Sammansatta Utskottens Betänkande rörande hufvudgrunderne för finnance-regleringen, i hvilket Betänkande odlingslånens fortfarande var afstyrkt, det numera icke torde gå ann, att tillstyrka deras bibehållande. JDen 19 Julli e, m. För min del har jag också trott, att stor^ skiftesoch enskiftes - lån skulle vara vida nyttigare. Storskiffe anser jag vara första steget på Agriculturens trappa. Enskifte är det andra. Många tusende hemmans.ägare återstå dock ännu, som åstunda att få sina hemman enskiftade, men icke kunna, i brist af förlag, vinna deras önskan. Jag tar mig derföre friheten att, i sammanhang med Statsoch BancoUtskottens Betänkande, föreslå att enskiftes* och storskifte-lån må beviljas, och utgå till så stort belopp, som nu inflyter genom afbetala ningen å de nuvarande odlingslånen, elier åt* minstone till hälften deraf.
Det är under dylika förhållanden, som de konsanguina äktenskapen äro farliga för afkomman, däremot är det ej visadt, att dessa äktenskap i och för sig, ifall båda parterna äro friska och tillhöra familjer utan sjukdomsanlag, skulle vara orsaker till några nerveller andra sjukdomar. I familjer med denna utpräglade nervösa disposition är man ofta ej i tillfälle att konstatera, hvad som från början vållat nervositetens insteg i familjen, men man har fullgiltiga skäl till det antagandet, att någon föregående generation påverkats af några sjukdomsorsaker af samma art, som dem jag nu skall nämna. Ofta ser man den nervösa dispositionen hos barnen i cn familj, där föräldrarna ej företett några nervösa symtom, men däremot varit försvagade och nedsatta af en eller annan anledning. I många sådana fall kan man konstatera, att föräldrarna eller en af dem vid tiden före barnens födelse varit antingen mycket gamla, eller af någon anledning öfveransträngda af arbete eller sorger, eller sjukliga, eller för tillfället brutna af sjukdomar, akuta eller kroniska, eller ock utsatta för någon kronisk förgiftning, vanligen alkoholism. Särskildt alkoholismen är härvid af stor vikt, och genom mycket vidlyftiga statistiska undersökningar är det till fullo bevisadt, att alkoholisters afkomlingar i högsta grad skatta åt de nervösa sjukdomarna. Ärftligheten är som sagdt en viktig orsak till de nervösa sjukdomarne, men den är cj den enda. Ärftligheten är så att säga en lämplig jordmån, där de nervösa sjukdomarna lättare slå rot och trifvas, ifall andra framkallande orsaker tillkomma. En person med ärftlig nervös disposition kan sålunda mycket väl hela sitt lif gå fri från de egentliga nervösa sjukdomarna, men om han blir utsatt för nå- gon af de orsaker, som direkt framkalla dessa sjukdomar, så får han en sådan sjukdom lättare än cn person, som ej har den ärftliga dispositionen, och han får ofta sjukdomen i svårare form äh den sistnämnde. Men äfven förut fullt friska personer utan någon ärfd svaghet kunna, ifall dc påverkas af synnerligen intensiva framkallande orsaker, drabbas af nervösa åkommor. (Forts.) * Iduns byrå och expedition hållas under månaderna j u n i — a u g u s t i öppna hvarje sbekendag k l. * Cre flickor på vandring.