Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nej, kommer contra-propositionen att innefatta Preste-ståndets beslut, att orden: ”Smeder, gårdseller by-” samt ”Snickare, gårdseller by-”, böra ur nämnde §. uteslutas, och deremot Gårdshandtverkare på vederbörligt ställe, efter alfabetisk ordning, införas med utförd bevillning till samma belopp, 24 sk., som för förstnämnde handtverkare blifvit föreslaget. För votering i hufvudsaken får Utskottet dernäst föreslå följande proposition : 4:o. Den, som bifaller Utskottets af Borgareoch Bonde-Stånden gillade förslag, att uti ofvannämnde förslag må införas följande rubriker och skatte - Bcvillnings-Utskotlets Memorial, No: 21. 11 bestämmelser, nemi.: ”Smeder, gårdseller by-, 24 sk.”, samt ”Snickare, gårdseller by-, 24 sk.”, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej. ,T . , (lista alternativet) Ridderskapet och Adelns beslut; Vinner Ne, anlages: aUernativetj pres[e.slä„ae,s beslut. §. 28. pag. 33. Utskottets förslag, att, vid slutet af lista momentet uti denna §, må införas ett så lysande tillägg: ”Dock befrias från sådan afgift landtman, hvilka afyttra husslöjds-alster (hvarmed förstås sådane tillverkningar, som icke af dertill serskildt antagne arbetare åstadkommas), samt andra sådane varor och tillverkningar, med hvilka, enligt Kongl. Majits Nådiga Kungörelse af den 28 Augusti 1834, jemte flere serskilda författningar, fri handel för landtman är medgifven”, är godkändt af Ridderskapet och Jdeln, samt Presteoch Bonde-stånden', hvaremot Borgare-ståndet ansett detta tillägg böra ogillas. Så vida Borgare-Ståndet icke skulle vilja frånträda sitt beslut, lärer votering böra anställas öfver följande proposition: 5:o.
Att ehuru, genom Rikets Ständers af Kongl. Maj:t gillade Beslut, blifvit förordnadt, att Discont-Verkets alla tillgångar borde den 1 October öfverlemnas till Riksgälds-Contoiret, som på föreskrifvet sätt skulle liqvidera Discontens skulder, Directionen af Cassa-behållningen den 3o:de September innehållit en Summa, uppgående enligt Balance-Extract lill 29,676 R:dr 24 sk., hvilken varit bos en af Directeurerne, Herr Commerce-Rådet Björnberg, deponerad. Och som Directionens förvaltning och dispositions-rätt, i anseende till DiscontVerkets medel, upphört med den 3o September 1818, samt Cassa-behållningen, så - Stats-Utskottets Betänkanden» 1339 dan den då befunnes* skolat oafkorrtad till Riksgälds-Contoiret öfverlennäs» anse Utskotten, att till utgifter, hvilka skolat bestridas efter den 3o September, och för hvilka således icke kunnat, uti de lill berörde lid afslutade Räkenskaper, ordenteligeii redovisas, Direetionen icke egt att af DisconteUs Cassa någre medel innehålla» 3:o I den redovisning, sorn för desse 29,676 R:dr 24 sk* derefter blifvit allein* liad, hafva följande poster icke kunnat godkännas, nemligen t a) Utbetald aflöning till Disconfe-Verkets Betjening för 4 månader af år 1819 och b') Beloppet af arne på Herr Corn* merce-Rådet och Riddaren Broms ställde Mäklare-Rakningar å Courtage för slutade Vexlar i pounds Sterling, utgörande desse poster, enligt Ombudsmannens uppgift, tillsammans i3o4 R:dr 37 sk» Banco.
Ledan Liket8 Ltänder vid 1829 oelr 1830 äreii8 Lik8dag, a dem>a Ilidvud-litel ireviljat en tillökning i ^N8laget till Nilitaire kmLetsoell Ijen8temän8 knkor oelr Larn ak 7,000 L:dr, eller krän 16,000 Lalltill 23,000 klair, att till följande Lik8dag utgå, dä en lre8tämdare reglering kunde kiKet8 Ltänder körelägga8, ekter utrönande ak Irslrokvet i denna del, lr vilket an8ag8 kramdele8 kunna körmin8ka8, i den mon ^rnreen8 Len8ion8-La88a, genoiir Nilitaire Knrlret8- oell ^j6N8temän8 egna lridrag Irlekve i tillfälle att ät klera knkor oelr Larn meddela understöd, men Kdei8 kongl. Naj:t till Liket8 8tänder vid 8i3tl.
Denna §, sorn motsvarar l:stn § i Kommitterades förslag, angår den personliga skydds - algiften, hvilken, enligt 1 § i nu gällande Bevillnings—förordning, erlägges af hvarje mansperson från och med fyllda 18 till och med fyllda 60 år, med 40 öre och af hvarje qvinna från och med fyllda 18 til! och med fyllda 60 år, med 20 öre; samt efter fyllda 60 år af alla dem, hvilka utaf tjenst eller rörelse, eller genom undantagsbeting vid afhandling om öfverlåtelse af egendom, ega ISO R:drs årlig inkomst, äfvensom af dem, hvilka efter 2:dra artikeln utgöra bevillning för fast egendom of öfver 300 R:drs värde. Då Rikets Ständer vid sistförflutne r iksdag medgåfvo, att mantalspenningar ne hädanefter må beräknas från fyllda 18 år och, — i de fall, då, enligt förut gällande stadganden, befrielse derifrån efter 63 års ålder egde rum, — upphöra med fyllda 60 år, torde föreskrifterna om den personliga skyddsa(giftens utgörande numera i allt öfrigt böra ställas i fullkomlig öfverensstämmelse med de stadganden, som gälla för mantalspenningarnes erläggande, helst de olikheter härutinnan, hvilka ännu i vissa fall ega rum, visserligen i afseende på beloppen äro af ringa betydenhet såväl för Staten som för de skattskyldige, men förorsaka icke obetydligt besvär vid uppbörden. Utskottet får derför, lika med Kommilterade, hemställa, att, på sätt 1 § af förslaget innehåller, utaf hvar och en i mantalslängd upptagen person, som, enligt gällande författningar, skall utgöra mantals-penningar, erlägges personlig skyddsafgift för man med ... 40 öre. och för qvinna med 20 » Deremot har Utskottet icke kunnat finna giltig grund att, utöfver personliga skyddsafgiften, ålägga en till viss summa bestämd afgift för den, som drifver sådant yrke, hvarom anmälan enligt gällande handelseller fabriksoch handtverks ord ning bör göras; och Utskottet anser derför att det af Kommitterade väckta förslaget om yrkesafgilt bör förfalla. Art. II.
Då kunde Jedamölerne emellanåt rangera sig, huru de behagade. De skulle naturligtvis äga några bestämda platser, men del kunde väl icke betagns någon att efter öfverenskommelse byta plats med en annan, för att komma närmare sina bekanta. Det är, exempelvis, ett sådant arrangement, som icke torde behöfva Underställas Konungens sanction och införas i’Ridd.Ordningen. Hr Lefre'n: Den siste talaren sade, att den fruktan Hr von Hartmansdorff yttrat för möjligheten af införande af s. k. högeroch venster-sidor* icke hade någon särdeles grund, blott man iakttog, att livar och en satt efter sin nummer; men jag påminner mig, att när förslaget att tillskapa sådana högeroch venster-sidor, hvilket väcktes vid i8a3års riksdag, var under discussion, förslagsmakarne, med mycken fröjd öfver sin fintlighet, nämnde, att de främsta bänkarne på hvardera sidan af Landtm:s-bordet borde 2Ö2 Don ii April c. ra. kallas N:o r, de nästföljande N:o 2, o. s. v., så att den bänk, vid hvilken jag nu slår, skulle hafva samma nummer, sora den dermed i bredd varande på andra sidan af gången, hvarigenom man, med bibehållande af sin plats efter nummer, kunde sälta sig på högra eller venstra sidan. Detta är väl då samma arrangement, som ligger under deras plan, hvilka möjligen kunna vilja hafva en högeroch en venstersida. Jag tror icke, att ett sådant skapande af högeroch venster-sidor vore bra för Riddarhuset. Vi kunna vara af olika tänkesätt, och det mäste hända i många frågor; men det kan icke skada, att de, sorn äro af olika tänkesätt, sitta om hvarandra, hvilket är en liten anledn. att närma sig hvarandra , hvaremot förslaget att äfven i afseende på rummet aflägsna sig från hvarandra, bar en bestämd tendens att frambringa mera skiljda tänkesätt. Jag är Gudnås sjelf något tvistig af mig, men jag håller mycket af att lala med dem, som äro af annan tanke än jag, och tror det ej tjena tili något att framkalla skarpare stridigheter. Hr Hjerta:
Allt hvad Herr von Hartmansdorff anfört, är redan på förhand vederlagdt genom den beviljade remissen af Herr Lefrens motion; ty lika helig som Herr von Hartmansdorff tror sin rätt vara, alt nu få Banko-Utskottets Utlåtande afgjordt, lika helig är rättigheten, att få den remitterade motionen under pröfning. Men då det förra afskär möjligheten för det sednare, inser jag icke, hvarföre den ena rättigheten skall äga företräde på den andras bekostnad. Det är en förtydning af Grundlagen; och af Herr Grefvens och LandtMarskalkens nit för rätt och loyauté, väntar jag, att den nu ifrågavarande delen af Banko-Utskottets Utlåtande får uppskjutas, emedan det är nödvändigt för möjligheten, att få den nyligen remitterade motionen prÖfvad. Herr Ribbing„ Jrvid: Då de värde Talarne, som yrkat uppskof med sakens afgörande, tillräckligt vederlagt sig sjelfve, 8 o Den 2.5 November e. m. vill jag endast inskränka mig tili den, såsom jag förmodar, grundlagsenliga begäran, alt första proposilionen må blifva till bifall å Utskottets Utlåtande. Herr Rosenblad: Jag vill icke återgå till upptagande af Herr Lefrens motion i hufvudsaken, och ännu mindre till dess rättighet att väcka denna motion på i i:te månaden af Riksdagen; jag vill blott till besvarande upptaga frågan sådan den nu är, och i detta afseende tror jag det vara nödvändigt, för att handla loyalt å motståndarnes sida, dit äfven jag räknar mig, att icke afklippa i förväg möjligheten af motionens pröfning, sedan den blifvit remitterad. Måhända var det orätt, att motionen så sent blifvit väckt, äfvensom att remissens beviljande grundades på en alltför vidsträckt förklaring af 56 §.
Hon inträdde därpå i våningen, passé- * råde tamburen och ett rum samt kom därefter in i ett annat, hvarest hon beundrade » så många granna taflor, särskildt en som var så stor »; kom därpå in i ett tredje rum och föll i djup förundran öfver hvad det kunde vara för saker, som hängde på väggarne. Något dylikt hade hon aldrig sett hänga på väggar; det vore förmodligen af trä (väggarne äro behängda med en större mängd antikt porslin). I detta rum såg hon ett fruntimmer, som på beskrifningen befanns vara min hustru, samt en liten gosse, som det var något besynnerligt med, ty han syntes henne - dubbel (ett par tvillinggossar i hög grad liknande hvarandra). I allt detta fann jag ju intet märkvärdigt, då för att lemna dessa uppgifter, hon endast skulle behöft begagna sig af sin känslighet för tankeofver-föring; men härefter började mina tankar och hennes uppgifter att skilja sig. Jag hade i mitt hus ett äldre fruntimmer, och i förväntan att flickan äfven skulle » se » henne, frågade jag, om hon ej såg något annat fruntimmer, då hon svarade, att hon såg ett till, en ung flicka, hvilken hon skildrade så tydligt, att jag på beskrifningen igenkände fröken H. W. Därefter omtalade hon, att min hustru klädde på sig och gick ut samt in i en bod, hvarest hon köpte något. Härmed afslöts försöket. Jag fick nu39° NÅGRA FÖRSÖK MED SOMNAMBULER ". brådt om att genast skrifva till min hustru och fråga, om kl. 12 den ifrågavarande dagen (juni månad 1888) fröken H. W. hade varit uppe hos oss, samt om min hustru sedan gått ut för att köpa något i en bod.
Angående en PensionsCassa inrättning för Civilstaten. Efter SlatsBeredningens hörande föredragen den 20 Septemher 1815, samt Vederbörahde Collegier och Verk anbefaldt, att skyndsammast till verkställighet befordra hvad Kongl. Brefven af den 14 Junii 1803 och den 3 December 1812, i frågan om inrättandet af en PensionsCassa för Rikets Civila Enibetsoch Tjenstemän, innehålla; Hvarefter, och sedan underdånigt project i ämnet inkommit, Kongl. Maj:t ville t häröfver närmare besluta. Vederbörande Verk hafva emedlertid utsett Ledamöter till den för detta ämnes Beredning förordnade Committé. 41:0. Angående ett under vissa vilkor Staden Ystad beviljadt Lån af 25*000 R:dr, till understöd vid fullbordandet af en CassernBygg* nåd derstädes. Detta Beslut förständigadt Landshöfdingen i Malmö med befallning, att till Fullmägtige i RiksgälJsContoiret inberätta, huruvida CasserneByggnaden blifvit inom föreskrifven tid fulländad, sedan bemäldte Fullmägtige först uppgifvit dagen , hvarifrån byggningstiden koinme att] beräknas. Angående ersättning för inqvartering, och bestämmandet deraf i de årliga MarkegångsTaxorne. Öfverletnnad till KrigsExpeditionens föredragning. 39° SfiutiticeOmbudm. EmbetsBer att elser. 43:0. Angående förbättring i Fjerdings, männens Löningsvilkor. Tillställd StasBeredningen , för att vid skeende StatsReglering iakttagas, och den serskildta frägan om desse Tjenstemäns be* frielse från Inqvartering och KionoSkjurs den 16 Augusti öfverleinnad till KammarExpedit ionen. Med Förslag till jemkning i grunderna för MatkegångsTaxornas upprättande , samt Tiondeoch AfradsSpannemålens utgörande in in.
6 Februarii, ternes värde i samma mån kunde höjas; mea icke någon utväg, att i de Län, der, genom ett motsatt förhållande, fastigheterne fallit i Värde, förunna deras ägare en derefter lämpad nedsättning. Följden häraf har ock blifvit, att den af spannemåls-producenten utgjorde skatt, lämpad icke efter dess nuvarande, utan efter dess under föregående tiden ägde inkomst, blifvit, ehuru till numeraira beloppet densamma sorn förut, likväl icke sällan dubbelt så svår att utgöra. Detta har för slättbygden mast vara ganska tryckande och skulle i förening nudden föregående tidens, från och med 1812 ärs dryga och ännu kännbart e£- ierhängande skuldsättning, varit det än merg, om icke Kongl. Maj:t, genom Nådig tillåtelse att in natura afbörda den från Magazinen borgade spannemålen jemte uppgälden derå, meL laokommit med ali elen undsättning, sorn dt\£ berott af Regeringen att gifva. Finneg derföre ej någon utväg att upprätthålla ett minimipris å spannsmålen till lika belopp m?d medelpriset derå under de år, efter hvilka Beviilningens rrwnirrsisummor ärp beräknade: eller vill man ej medgifva, att desse summor förvandlas till spannernåi efter den tidens pris, och denna spannemål åter till penningar efter spannemålspriset under den tid, för hvilken Beviliningen skall utgöras så måste, ehvad Bevillningsgnjnderne i öfrigt bibehållas eller icke, föreskriften om ptt visst totalvärde å fastigheterne i hvarje Län med. derefter lämpad Bevillning förefalla, och jern - Den 6 Februari i, 169 väl allmänna nedsättningar å hemmansvärden tillåtas, då desse vardén i allmänhet fallit» Likaså fordras i afseende på beskattninr geo för Capitaler sådane bestämmelser, att icke äfven den må komma de gäldskyldig? producenterpe till last Anser man sig ej med säkerhet kunna i financeväsendet och allmänna rörelsen åstadkomma en sådan förändring, sorn verkar till nedsättning af räntan å penningar, dymedelst att
Di scont icke järer kunna fortfara i kraft och verkan, sedan sjelfva Discont Bolaget, till hvar* efterrättelse det är gifvit, blifvit upplöst, och att dessutom uti Reglementet icke förekommer något stadgande, i afseende på omsättningar, utan endast låne-tiden. Någre värde Ledamöter af Höglofi. Rid» derskapet och Adeln hafva anmärkt, såsom en uraktlåtenhet, att Götha Canal Actier icke j^lifvit serskildt tillerkände rättighet, att oviU; Statsoch Banco-Utskottens Eetänhanden. 2037 korligen godkännas såsom tillräcklig säkerhet vid omsättningar af Lån, hvilka på dyiike Ac». tier äio meddeldte. Förenade Utskotten anse pröfningen af den säkerhet som, vid Lån-omsättningar er» bjudes, böra, utan någon serskild föreskrift, hvaruti denne säkerhet skall bestå, öfverlemna* till Herrar Fullmägtige, på sätt härom uti Reglementet är föreslagit. En värd Ledamot af Höglofi. Ridderskapet och Adeln har vid 4. morn. 3. §., enligt hvilket Löftesmannen för en på obestånd korn» men Låntagare skulle få inträda uti Låntagarens ställe för Lån-Summan, sedan den förstnämnde, efter skedd Lagsökning, blifvit ålagd Lånet betala, anmärkt, att detta medgifvande skall innebära en fullkomlig orimlighet, enär tillika föreskrifves, att den förre Låntagarens namn uti bockerne bör bibehållas, så länge och intill dess Lånet är tiil fullo betaldt, men alltid med hänvisning till den person, på hvilken Lånet blifvit öfverflyttade Den värde, Ledamoten andrnger, att, då en löftesman, i grund af sin ingangne Borgen, antingen fullt betalar Låntagarens skuld, eller ge» pörn aftemnande af nöjaktig säkerhet, får på sigöfveiflytta
Vid 9:de punkten, angående ifrägastölld förändring i aflöningssätlet för en del af Kammar-rättens personal: af Herr L. V. Henschen: »Så väl Advokat-fiskalens aktorats-arfvode, 12 procent, som Revisions-kommissariernes och Kansli-tjenstemännens inkomster, tillsammans 10 procent af de medel, sorn på grund af slutligen gillade anmärkningar »uti kronans eller andra allmänna kassor verkligen influtit och förutan anmärkningen aldrig skulle kommit dem tillgodo», hade, på det ej rättvisa anmärkningar må tillbakahållas af konsiderationer för förmäns och tjenstekamraters besvär med aomärkningarnes granskning och utskrifvande samt kommunikation, bordt bibehållas, helst obehöriga anmärkningar'ex incommunicato alslås, och i vissa fall redogörarne, enligt 46 § i Kammar-rättens instruktion, sjelfve betala anmärknings-, procenten, så alt desse ej af kronans medel utgå. Minskas aktorats-arfvodet eller borttages något af anmärknings-procenten, så kan tjenstemännens nit att sina tjenstepligter strängt och utan obehöriga konsiderationer fullgöra, lätt försvagas, helst sådana anmärkningar, som de ifrågavarande, ådraga alla vederbörande ökade göromål, Stats-Ulskollcts Utlåtande M 136. 53 mål, och dessutom vissa af dem ofta förtal oell ovilja. Samma förslag, som Utskottet nu framställer, blef sista Riksdagen gjordt, men då af Utskottet afstyrkt och af Ständerna icke bifallet. Vid samma punkt, morn. a, angående Presidentens aflöning: af Herr Björnstjerna, J. M., Biskop Annerstedt och Prosten Berlin. Vid samma punkt, mom. e, af Prosten Berlin: »Vid jemnförelsen emellan löne-regleringarne för Advokat-fiskals-kontoren i Kammar-kollegium oell Kammarrätten, synes mig detta sednare icke hafva blifvit beliandladt med full rättvisa.
Maj:ts och Kronans rätt och fördel, samt V Stats-TJtskottets Betänkanden. samt emot möjligheten af den contröll, som bör finnas, att de af Kronan anslagne medel användas i och för Bruks-driften, och hvarförutan Kongl. Collegium icke skulle kunna handhafva 'Grufvu - brytningen, samt efterse att densamma vederbörligen verkställes. I afseende på Bergslags-Interessenternes för. behållne rätt, att, genom en inom sig vald styrelse, förvalta Bolagets allmänna och enskilda angelägenheter, har Kongl. Collegium upplyst, att Bergslaget, vid åtskillige tillförene haline Commissiofis - förrättningar, icke otydligen röjt dea plan, som komme att följas vid förvaltningen, om Silfver - Verket under egande rätt uppläts, hvaraf Bergsbruket säkerligen icke skulle vinna, 'då Bergslaget för sig funne fördelaktigare, att drifva Silfver-Verket för syn skull, och endast för att bibehålla Krono -förläningarne, genom hvil. kas utdelande till andre, en säkrare enskild vinst skulle uppkomma, än genom deras användande på en Grufvu - brytning, som, utan att styras af skicklige personer, bitr föga lönande; Men, då likväl någon förändring uti närvarande styrelseform torde böra ega rum, och Bergslagets deltagande uti förvaltningen genom valda Deputerade kunde vara nyttig, borde, efter Kongl. Collegii tanka, en sådan reglering i afseende härå ske, sorn lemnade säkerhet derom, att Grufvu - brytnin 4 Samt, 4 Bafot, 4* io Stats -Utskottets Betänkande ti. gen och Bergsbruket fortsattes under styrelse af kunnige Ämbetsmän och under Kongl, Collega inseende, samt att de till Silfver - Verkets drift rnclagne förläningar icke till andre ändamål, än Silfver - tillverkningens befrämjande, användas.
Äfven Ärkebiskopen hade en motsatt åsigt; men det torde dock vara tillåtet, lika väl för mig som för den ringaste, att förblifva vid min öfvertygelse. Hr v. Troil har upplyst, huru det tillgår med religionsundervisningen vid en privat, större skolinrättning. Jag tror ock, att vid sådana läroverk som på Barnängen och vid Carlberg &c., hvarest föräldravården besörjes på stället såsom i en helpension, och der barnen hvarken höra eller se annan lära än den christna predikas eller bekännas, der är det mindre äfventyrligt att låta judebarn undervisas gemensamt med christna; men så är det icke uti allmänna skolor. Hvad som kan vara mindre skadligt vid de förra inrättningarna, upphör derföre icke att vara högst menligt vid de sednare. Jag förnyar min anhållan om återremiss. Gr. Horn, Claes Fredr.: Jag kan ej neka,' att jag med bekymmer hört Hr v. Hartmansdorff med sådan ifver försvara de satser, han drifvit till förhindrande af de Judiska barnens uppfostran i våra Svenska skolor; men jag har deremot med nöje tyckt mig höra, att han ansett det af vigt för undervisningen, att föräldravård är dermed förenad, och då han särskildt nämnt Barnängen, skulle jag önska, att Hr Statssecreteraren behagade med uppmärksamhet följa undervisningen der. Der går judebarns och christna barns uppfostran i bredd med hvarandra utan några olägenheter och utan att någon förvillelse uppstår hos de christna barnen, om de någongång skulle höra, att judebarnen tviflade på en eller annan religionssats. Hvad beträffar Utsk:s förslag uti den ifråga var. punkten, deri jag i Utsk. likväl ej delta - Den 10 Maj f. m. git, tror jag, att Utsk. gått något längre i restriction, än jag skulle anse vara nyttigt. Del står nemi. i Utsk:s förslag, att de af Judiska nationen, hvilka vilja begagna allmänna skolorna, måste underkasta sig gällande skolordning och lagar.
Uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt motion, har Herr D. Silfverstolpe anfört, hurusom aflidne Professoren vid Veterinär-inrättningen i Stockholm, Reinhold Dahlström, hvilken under en tid af 26 år med nit och omtanka utöfvat omförmälda befattning, vid sin nyligen inträffade död efterlemnat sin enka i ytterst knappa omständigheter. Boets behållning utgjorde nemligen, enligt företedt boupptecknings-instrument, endast något mera än 1,000 Ridr; och som Dahlström, i likhet med öfrige lärare vid förenämnde inrättning, intill slutet af nästlidet år innehaft sin befattning derstädes endast enligt förordnande, hade han derigenom varit förhindrad att bereda sin enka rätt till pension af Staten, likasom hans ringa lön icke medgifvit honom att till hennes förmån ingå uti någon annan pensionsanstalt. På grund af dessa förhållanden har motionären hemställt, att Professoren Dahlströms enka måtte beviljas en årlig pension å 500 Ridr. Med afseende å Professoren Dahlströms erkända förtjenster såsom lärare, och då de ringa löneinkomster, som allt intill nästlidna riksdag voro med nämnda befattning förenade, ej kunnat medgifva honom att sörja för sin familjs framtida bergning, har Utskottet ansett billigt, att Dahlströms i torftiga omständigheter efterlemnade enka hugnas med något understöd af allmänna medel, hvilket dock torde böra bestämmas till något lägre belopp, än motionären föreslagit; och får Utskottet i anledning häraf hemställa, att på allmänna Indragnings-staten må för Professoren Dahlströms enka, Maria Wilhelmina Gravallius, uppföras en årlig pension å 300 Ridr. Stats-Ulslcottets Utlåtande N:o 152. 59 75:o.