Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förenande mig fullkomligen med den vårda Ledamot, som sist tälade deruti, att discussionen aflågsnat sig ifrån sitt rätta föremål, och från den enkla frågan om remiss Öfvergått till Finans-vetenskapens grund-principer, torde Ridderskapet och Adeln f afseende å ämnets vigt, likväl ej ångra den derpå använda tid, hvarföre äfven jag anhåller att få yttra några ord; utbedjande mig Ridderskapets och Adelns öfverseende, då jag munteligen och oberedd inlåter mig i ett ämne, som med så mycken skicklighet af Herr Friherre Wirsén akrifteligen blifvit framståldt. Ben 7 April /. nt. i 65 En realisations iner eller mindre nytta, utgör egenteliga ämnet för discussionen, och beror hufvudsakligen derpå, om Bankens Silfverfond efter skedd realisation möjligen skulle kunna gå ur landet eller ej; ehuru jag visserligen ieke anser denna Silfverfond af större vårde, ån all annan motsvarande förmögenhet, år den såsom utgörande egentliga garantien för hela vårt RörelseCapital likväl i detta afseende af särdeles vigt. Den af Stats-hushållningens namnkunniga författare Say, Ricardo och Ganilk uppstålde princip, att ett metalliskt RörelseCapital ej kan gå ifrån ett Land, och att i händelse så vore, det snart måste återkomma, år fullkomligen sann i de Länder, hvarest dessa Författare skrif vit # men fullkomligen oriktig, då principen användes på Sverige, Om t. ex. allt i Frankrike befintligt Silfver skulle utgå till närgränsande Länder, är det gifvit att massan deraf skulle fälla Silfverpriset i dessa Länder, liksom ali annan vara, hvars tillförsel år ymnig. Att dess sällsynthet i Frankrike der åter skulle stegra dess värde, hvarföre det snarligen dit skulle återvända, detta år onekligt; men jag vill hemställa, om samma resultat kan förväntas af vår Banks 4 å 5 Millioner, hvilka successive utförde till continenten, 'knappt skulle förmårkas på Europas Handelsvåg, och således ej eller der kunna åstadkomma den reaction, ofvannåmnde författare med skäl förutsätta och på hvilken de byggt deras theori.
Sparres argumentation. Icke måtte den omständigheten, att en eller annan borgenär vägrat att ingå på ackord, bigga hinder i vägen för de öfriga att, om de så önska, antaga detsamma. Det är väl icke dessa, utan gäldenären, som blifver lidande derpå att tvångs-ackordet ej kommer till stånd. Men kan gäldenär hafva lagligt anspråk att såsom rättighet påyrka befrielse tran sina ingångna förbindelser förr, än han gjort rätt för sig? Han har ju utfäst sig att betala sina skulder, och förr än han verkställt detta, har han ju ingen rätt att derifrån blifva befriad, ~ Också säger Ulsk:t i sitt Betänk, bland motiverna, att det är ett lagligt accessorium; men derpå har Utsk:t icke lagt någon särdeles vigt, Orsaken, hvarföre det skulle vara så vigtigt, att ifrågavide stadgande antages, skulle vara, att cessionanten måtte åter försättas i tillfälle att börja sin rörelse, och dymedelst förhoppning beredas fordringsegarue om erhållande framdeles af större utdelning. Det skulle således vara för dessa framtids-förhoppningars skull som man skulle tvingas att ingå på ackordet. Det vore ett slags hazard-spel, hvilket i afstde på köpmän möjligen kunde någon gäng hafva utsigt för sig att kunna lyckas, men som i öfrigt torde förefalla borgenärerne föga inbjudande. De ledamöter, som gjort anmärkmr emot Utskrts förslag, hafva ansett ackordet böra ega rum i afs:de å köpmäns konkurser. Detta vill jag ej heller motsätta mig, emedan jag tror att det tilläfventyrs kan hafva något skäl för sig. Men för den stora mängden andra personer, hvilka kunna råka i cessibns-tillstånd, vill det förefalla mig att förhållandet är betydligt olika. I dessa personers konkurser har man merändels ingen utsigt, att det för framtiden kälf vara af någon fördel för borgenärerna att ingå på ackord, och då må dem väl förunnas den tillfredsställelsen att det må bero af deras fria vilja att afsäga sig denna s. k. förmån eller icke. Gr. Sparre' har lagt mycken vigt på det omdöme, som han hört yttras under den tid, han var i Preussen, rörande fördelarne af ackordet.
467 öancle ak ile ärliga, mioclre bet^cllige, unöerbällskostnslierne. I kraga sluteligen om ilen till, som kan s^nas erkorllerlig kör ssmlancle sk en reparationslonö till kärenämocle belopp bakva Iltskotten i betraktancle tagit, att, ekter Oirectionens anmälan, Lolaget till Oireetionens clispvsition, i ocb kör b^ggnsösarbetet, upplätit ej minclre clen ränta a teeknacle actie-capitalet, som, enligt 9 §. ak Lolagets privilegier lien 3i lulli 1816 skulle ärligen sk Ltstsmecllen bållås Oirectionen tilllianöa, till ocb mecl slutet ak ilet är, uncler bvilket danalocb Llussverks-b/ggnaclen blifvit brag! i bebörigt skick; än ock inkomsten ak canallärten nnöer cle äterstäencle sein b)'ggnaösären, ekter skclrag ak aklöningar m. m., cslc»Iera>Ie till 26,600 L:clr; Viel bvilket körbällancle
Ständer fastställda belöning för prof på ett förbättradt sedelmynt, några besvär ej blifvit hos Utskottet anförde; att Utskottet redan 3:ne veckor, innan den af Andreas Bengtssor: först väckta motion kom Utskottet tillhanda, forehade till preliminär behandling den del af decharge-betänkandet, som angick belöning för sedelprof; att nämnde motion så mycket mindre blifvit för Utskottet undanhållen, som densamma, genast efter ankomsten, hos Utskottet föredrogs och lill vederbörande afdelnings handläggning hänvisades samt derefter intill behandlingen funnits upptagen å afdelningens föredragningslista; alt den af motionären omförmälda af Åkerberg ingifna skrift till Utskottet inkom efter det merberörde motion förevarit till pröfning hos afdelningen, samt att så väl denna, som en annan skrift af Åkerberg i Utskottet föredrogos samtidigt med afdelningens, i anledning af motionen, uppgjorda förslag till utlåtande. Banko-V tsk:s Utlät andr, jV:o 65. 5 Till undanrödjande åter af den föreställning, motionären synes hysa, att Åkerberg blifvit af Rikets Ständer och deras delegerade förledd att uppoffra tid och möda i och för åstadkommande af prof på ett ändamålsenligare sedelmynt, får Utskottet hänvisa till det vid j844—>845 årens riksdag af dåvarande Banko-utskott till Rikets Ständer under n:o 5i afgifna utlåtande, hvaraf inhemtas, att Åkerberg sjelfmant erbjudit sig att, under vissa vilkor, aflemna prof på ett aproximativt åtminstone oefterapligt sedelmynt, och att, ehuru bemäldta Utskott till en början ansåg sig icke kunna fästa afseende på Åkerbergs omförmäldta erbjudande, ett beslut dock tillvägabragts om en belönings utfästande Berörde utlåtande lemnar jemväl upplysning om en del af de ersättningar, Åkerberg af Banken uppburit i och för hans anställda försök med tillverkning af sedelmynt; men då af motionären nu är vordet antydt, att
Jag får således allt framgent reservera mig från hvarje beskyllning mot Exped.Utslct, att hafva ådagalagt den minsta långsamhet i afs:de på ärendernas expedierande. Eöredrogs till fortsatt behandling Allm. Besvärso. Ekon.- Utsk:ts Utlåt. N:o 161; i sammanhang hvarmed förekom Vällofl. BorgareStrts den 13 dennes bordlagde prot.utdr. N:o 525, innefattande, bland annat, inbjudning till R. o. Ad. att biträda BorgareSt:ts beslut rörande §§:na 47, 48, 49 och 61 uti förslaget till Eörordning om Landsting. Den 15 Oktober. 229 Sedan H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att beslut först torde böra fattas öfver inbjudningen ang:de den 47:de af R. o. Ad. redan pröfvade §:n, uplästes BorgareSt:ts derom fattade beslut, som lydde sålunda: »At § 47 gafs följande lydelse: »De afgifter, som af lands tinget blifvit till uttaxering beslutade, utgå i förhållande till taxeringsvärdet af den fasta egendomen inom hvarje kommunalsamhälle, på det sätt, att den summa, som af landstinget blifvit till uttaxering bestämd, jemföres med hela det för länet sednast fastställda taxeringsvärde, då sig visar, huru många rdr rint i landstingsskatt belöpa sig på hvarje kommun. Inom kommunen fördelas denna skatt såsom andra kommunalutskylder.» Derjemte beslöts, det skulle 2:dra mom:t af denna §, enligt komiterades och Utskits förslag, uteslutas.»» Gr. Sparre: Då R. o. Ad. efter en långvarig diskussion och genom votering fattat sitt beslut i afs:de å 47:de §:n, så förmodar jag, att det Höglofl. Ståndet ej nu är sinnadt att frånträda detta sitt beslut, hvarföre jag för min del aubåller, att BorgareSt:ts förev:de inbjudning mätte läggas till handlingarne.
N:o 132. Motion No 153, om afskaffande af de i nu gällande tulltaxa förekommande utförseltullsatser. Bevilln.-Utsk. Betänk. N:o 8. R. St. underdån. Skrifv. N;0 148. Motion N:o 291. angående revision af gällande tulltaxa till afskaffande af ännu bibehållna skyddstullar samt förtydligande af vissa rubriker i samma taxa. Bevilln.-Utsk. Betänk. N:o 8 samt Mern. R St. underdån Skrifv. N o 148 Mynt om ändring i remedium af vigt och finhet i Rikets. Motion N:o 212. Sammans. Statsoch Banko-Utsk. Utlåt. MyUtlÖrilÖIIUIIllcll angående likhet i de Skandinaviska ländernas. Motion N:is 198 och 255. Banko-Utsk Betänk. Allm. Besv - och Ekon.-Utsk. Betänk N o 71 och Utlåt. N:o 109. R. St. underdån. Skrifv. Målsmansrätt, angående mannens för hustrun. Se Giftermåls-Balken. Mått och vigter, angående utfärdande af en förordning, innefattande alla erfor derliga stadganden i fråga om, samt deras justering och arfvodet derför 32 Motion N:o 276. Allmän. Besv.-och Ekon.-Utsk. Betänk N:o 71 och Meni. N:o 109. R. St. underdån. Skrifv. Mått-, vigtoch lliyilt-systeill • angående åtgärder till åvägabringande af ett gemensamt för de förenade Rikena samt Konungariket Danmark Motion N:o 255. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk N:o 71 och Mern. N:o 109. R. St. underdån Skrifv. N:0 115. \. Nathhorst, om pension för tre oförsörjda döttrar efter aflidne Sekreteraren vid Landtbruks-akademien Johan Theophil.
Jurisdictionernas bestämmande saknar tillförlitlig grund, hvilket åter skulle kunna föranleda till jemkningar i långliga tider. Den beqvämlighet, som derigenom kunde vinnas, att parter ägde närmare tillfälle att bevaka sina angelägenheter vid HofRät* terna, synes mig ej vara betydlig, enär sådant alltid måste ske igenom Fullmägtige, och således tyckes besparingen endast bestå uti en mindre postporto; och jag tror, att Staten skulle vinna ansenligen, om den alldeles efterskänktes för Rättegångshandlingar, emot den kostnad, som erfordras i afseende på förändringen. Ftt annat skäl.‘ att om HofRätternas jurisdictioner voro inskränktare, så skulle ledamöternas närmare bekantskap med orten bereda för dem mera lättnad att kunna pröfva de förekommande mål. I anledning häraf blefve den frågan ej olämplig: År en tvist från Norrbottens län svårare att utreda, än ifrån Stockholms län? Jag tror, att hvar och en erfaren Domare skall utan tvekan Ridd, och Ad. Den 5 Maj. t. >n.' säga tvärtom. Desto närmare HofRätterna, desto flere Advocater, och det kan ej vara allmänheten obekant, att dessas väsendtliga förmoner äro förenade med mängden af tvister och längden af deras utförande; erfa. renheten visar derföre, att från afsides orter vid HofRätterna anhängige tvister äro mer. andels enkla, deremot de närmare finnas mera invecklade, och att invändningar medtaga ofta mera tid och papper, än hufvudsaken. HofRätternas inskränktare jurisdictioner skulle medföra bekantskaper med hela tråk. ter, och dessa leda till närmare relationer och ändtligen upprättande af vänskapsför. hund. Mutor och hämndlystnad måste endast vara retande medel för bofven och ni.; dingen, och deras erbjudande skola blott hos den ärlige mannen väcka hans uppmärksamhet att med kraftfullare nit söka Rättvisans starkare förvarande. Men, Mine Herrar! en god väns lidande och den olyckli, ges flödande tårar — lägge hvar och en upprigtig och redlig man sin hand på sitt hjerta, och svare mig, om icke dessa omständigheter skulle tungt falla på hans annars lätta pröfningspligt!
4 Sami 1 Afd. 4 Rand. 21 Höft. 3 18 StatsUtskottets Memorial N:o 220. med en tredjedel, eller 15,166 | R:dr, under hvartdera af åren 1864, 1865 och 1866; . 5:o, för Ultuna Landtb ruks-institut, till uppförande dels af en stallbyggnad af gråsten, Aderton tusen It:dr, att utgå under år 1864, dels af ett boningshus med lärosalar, laboratorier, rum för elever m. m., Etthundra nio tusen R:dr: 6:o, för Alnarps LandtbruJcs-institut, utom den årliga anslagssumma, som finnes å Riks-staten för detta Institut uppförd, dels Aderton tusen R:dr att med en tredjedel under hvartdera af åren 1864, 1865 oell 1866 utbetalas, dels såsom bidrag för tillbyggnad af Lomma församlings kyrka, Sju tusen femhundra R:dr; 7:o, till utdelande, vid landtbruksmöte», af högre prisbelöningar för husdjur, redskap och maskinerier samt ladugårdsprodukter, sädesslag och andra jordbruksalster, 6,000 R:dr under hvartdera af sagde år, eller tillsammans Aderton tusen R:dr; . 8:o, till införskaffande af goda afvelsdjur af utmärktare boskapsracer, Tre tiotusen R:dr; 9:o, för fortsättning af de geologisJca undersölcningarne inom riket samt utgifvande af derpå grundade kartor, 50,000 R:dr årligen under samma tid, eller tillsammans etthundrafemtio tusen R:dr; 10:0, Trehundra tusen R.dr att utgå med en tredjedel eller 100,000 R:dr under hvartdera af åren 1864, 1865 och 1866, för att, tillika med det af Stockholms stad utlofvade bidrag och de medel.
Vidkommande först Revisorernes anmälan’ om nödvändigheten af en bestämd Instruction för Allmänna Magnzins-Inrättningen och den tillika gjorde hemställan att redovisningen för Kronans afradsoch Tionde-Spannmål måtte pä ett ställe uppgöras, så innefattas desse ämnen uti Stats-U'skottets här nedan anförde Förslag till grunder för Allmänna Magazins-Xnrättnin-' gens organisation, och fordra således ej hilr någon serskild behandling. Hvad Revisorernes Berättelse i öfrigt in", neliaIIer får Stats-Utskottet efter dess om Ma-* gjzins-Inrättningen vnndne närmare kännedom^ och i den ordning hvartill Berättelsen föranleder meddela de upplysningar och Förslag, som Utskottet i anledning af hvad Revisorerne anfört, ansett bö a Högloft. Riksens S,änders pröfning och god 'fi nnande vördsam mast underställas. 6:0 Uti Revisorernes sanna och grundade framställan om f gente/ig a orsakerna lill de förluster som uppstått d Allmänna Maga zins Inrättning gens rörelse årin 1813, 1814 och 1815 instämmer äfven Stats-Utskottet till alla delar, och har derjemte ansett sig böra ingå i en närmaae undersökning, om icke genom någon förändring af Magazins Directionens Redogörelse-method, åtminstone de förluster för framtiden skulle kunna afböjas som hittills synes hafva blifvit föranledd© deraf att åtskillig* Magazins-ut - StatsUtskottets Betänkandenl 1517 gifter icke blifvit lagda å Spannmåls-Lagret, och följakteligen ej kunnat i pris berakningarne ingå, och på detta sätt Inrättningen godtgöias. Förslag till ändring af MagazinsDirectionens Räkenskaper.
Detta kan hafva sin objectiva orsak, möjligen uti bristerna af det framställda förslaget; men grunden för ogillandet kan äfven vara subjectiv, d. v. s. att man i allmänhet äger mera benägen - D c i» 9 Maj e, m. 497 nägenhet att erkänna principer, än deras tillämpning. Att det tvifvelsutan, då man betraktar saken blott från ena sidan, för vårt försvarsverk vore bättre alt bibehålla liela indelta armeen utan nduction, det bestrider jag ej: men frågan är relativ och har afseende derpå, huruvida, då svårigheter och betänkligheter från de skattskyldiges sida möta, att, med bibehållande af armeen till dess fullkomliga stvrka, kunna bereda bevärtn en större utsträckning oell mera öfning, det är rikligare att reducera en ringare delaf armeen och derigenom bereda sig tillgång för bevärtns exercis och aromens vapenöfningar, eller att bibehålla aromerna uti sitt nuvar. skick ocil försaka de utsträckta öfningarna för stam och beväring. — StatsUtsk. har för sin del antagit del förra alternativet, och Utsk. har ej trott, att den säkerhet för landets försvar, som derigenom förvärfvades, vore för dyrköpt med uppoffring i fredstid af i ,600 rotar af det indelta infanteriet, 600 man cavallen och Wermlands Fall jagare, oaktadt man icke ett ögonblick kan misskänna värdet af detta regtte, ur den militäriska synpunkten enskildt betraktadt. StatsUtsk. har för öfrigt i denna fråga endast gått ett steg längre, än K. M:s propos. Äfven den K. proposm är grundad på principen af utsträckt beväring och någon indragning af indelta armeen. Jag erkänner dock, att denna indragning icke varit så stor, sorn -StatsUtsk. afselt; men den omfattade likväl 5 a /[°o rotar infanteri.
Krigs - Collegii Anordningar wara nägot olämpclig; Ty Manufactur - Fonden är en skänk af Ständcrne, och Ständerne stola wä' draga försorg om betalningen af Kronans Skulder. Äro nu Kronans andrbningar icke säkre sä synes wäl billigyeheten fordra at förlusten icke drabbar en priwat man, sädan som jag, utan snarare den Fond sou, Skänderne stänkt till mitt och mine mcdbröders understöd. Jag har utan förmögenhet, och utan at r ungdomen lärt Fabriqucs - packet letat mig fram sjelf, och kan nu mera utan handledning sjelf bäde göra och stöta bela mitt Machincrie. Jag har ock tillika sökt sam - 1SZ2 Den 4 Gctsber. sammanbinda jordbrukets glada yrke med Zabriquesrbrclsen och de 2vo Liggare jag hopsamlat, och nu mera utan andras belastande kunna förtjena deras fö, da, har min egen jord pä * hemman i g Är under, hällit halfiva tiden med Bedd, dricka, Brännan, mjbl? och Potatocs, och mitt egit siffe har glfwit dem ström» ming> — Sjukdom har ocksä hos mig warit sällsynt, at Läkare ej mer än z gängor pä Z Är behbft tilkallas. Deras Contributioner h«fwa likwäl mäst wara min egen förlust, ty dä et fattigt Arbets - Omnfolk, som sjelf har möda at skyla sig, blifwit taxerad till 404 §- eör Landtwärn-keklädningen,'war en sädan ta» xcriag sbrmodeligen rigtad ät Husbonden sjelf. Om nägre af Riksens Högloft. Ständers uplyste
„ Läroverk, lön åt en Lärare derstädes i Vattenbyggnadskonsten, m. m.; se Anslag för en gäng, g~) Marieholms och Cathrinebergs Landshöfdinge-boställen, ersättning till de dagsverks-skyldige derunder ,,,,, Markegangssältningarnej de årliga; angående; se Regerings-Formens 75 §. >» förändrad indelning af Stock holms Län, med afseende „ , derPä >>>•>>>>.>, M»rkegangssättning, angående , , , ,,,, Svar på äterremiss ,,,,,, Sammanjemknings-försiag ,,,, Mårkegangs-taxor, om besvär deröfver; se Motioner, Markegångssättningar. Marstrandj hamnförsvar; se Anslag för en gång, e) , om nederlagsrätt för staden ,,, Mat-inrättningar, Garnizons-Regementenas i Stockholm Svar pa aterremis ,,,,,, Matton, <->•, Kamererare, om restitution af lön samt erhållande af pension Maule, L, se Eftergift. ’>>>>>>* Medailler och mynt, angående öfverlemnande till Bankens Mynt-Cahinett af åtskilliga i Géneral-Cassau N:o 1, förvarade medailler och mynt , »’ otn öfverlemnande från Bankens till Rikets Mynt-Cahinett af medailler och skådepenningar , ,,,, , Medico-Theologiska Slipendierne , angående; se Htifvud-Titel 10:de, sid. 6. Meijer , Major; se Anmälan 4?. Mellby sandfälts planterande med träd, angående; se Anslag för en gång, e) Menigheter, om anslag till |än för ,,,, , Meteorologiska observationer, inköp af instrumenter dertill; se Anslag för en gang i) Menn,er, Hofmästare, om pension ti’ll honom; se Indragnings-Staten 24.
Maj:ts Nådiga Proposition i denna fråga; men Preste-Ståndet fann ej skäl att denna inbjudning antaga, utan lade, med vidhållande af sitt i ämnet fattade beslut, ofvanberörde Protokolls-utdrag till handlingarne. Bih. tiU R. St. Frän Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Sammansatta Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 9, i anledning af väckta motioner om dels post-hemmanens och de gästgifveri-skjutsskvldiges befrielse från post-forsling, och dels åtgärder till beredande af lättnad i nämnda besvär. Utskottets hemställanden biföllos, och beräkningen näst efter 4:de yttrandet (sid. 12), jemte åberopad tabell, lades till handlingarne. S. D. Ånyo föredrogs Sammansatta Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotlels Betänkande N:o 10, i anledning af väckt motion om rättighet för innevånarne i Wermland att uti lösväskor med posten sända paketer af till och med ett skålpunds vigt; hvilket Betänkande bifölls. S. 1). Föredrogs ånyo och bifölls Bevillnings-Ulskottets Memorial N:o 30, angående förändringar i de till den blifvande nya Bevillnings-stadgan hörande formulärer; och blefvo formulärerna till handlingarna lagda. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 31, angående post-bevillningen. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 32, i anledning af väckta motioner dels om utvidgning i den Presterskapet tillerkända fribrefs—rättighet, dels om en sådan rättighets meddelande åt Skolstyrelser, Sparbanker och inhemska Brandstods-bolag. S. D. Ånyo föredrogs Sammansatta Bankooch Lag-Utskottets Betänkande N:o 4. i anledning af väckta förslag, i fråga om lagstiftning för enskilda banker.
Ständ godkända förslag, alt införselstuilen å kaffe må vid tuil-lindringarnes upphörande bestämmas till 2 sk. 8 rst. skålpundet, röstar Ja; den det ej vill, röstar ' Nej, vinner Nej, varder tullen å kaffe från och med tull-lindringarnes upphörande fastställd till 3 skilling per skålpund. I enlighet med Utskottets förslag, hafva Presteoch Borgare-stånden beslutat, alt å ”hudar och skinn, ej hänförliga till pelsverk, oberedda, torra” vid tull-lindringarnes upphörande nedsätta införsels-tullen från 2 sk. till 1 sk. 10 rst. skålpundet, hvaremot Bidderskapct och Adeln samt Bonde-ståndet fortfarande bibehållit nu gällande tullsats. Derest sistbemälda tvänne Stånd icke vilja med de öfriga förena sig om antagande af Utskottets förslag, lärer följande omröstning böra ega rum: 3:o Den, som vill, alt, på sätt Utskottet föreslagit, införselstullen å ”hudar och skinn, ej hänförliga till pelsverk, oberedda, torra,” må vid tull-lindringarnes upphörande nedsättas till 1 sk. 10 rst. skålpundet, röstar •Ia; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, kommer nu gällande införsels-tull för nämnde artikel att äfven vid tull-lindringarnes upphörande oförändrad bidehållas. Presteoch Borgare-stånden hafva bifallit, men Riddcrskapet och Adeln samt Bonde-ståndet ogillat Utskottets förslag, alt vid tull-lindringarnes upphörande nedsätta införselstullen å ”Ris, oskalad eller Paddy”, från 1 R:dr 24 sk. till 1 R:dr 12 sk. tunnan; och lärer, så vida Ridderskapet och Adeln samt Bonde-ståndet icke vilja med de öfriga Riks-stånden sig förena, omröstning öfver följande proposition böra anställas: 4:o
F. WIRSÉN. M. El aal. Georg B.af Wåhlberg. iV« Frodelius* A, Soderholm. C. Tunelius. Li S* L.» C* G. Norléen. J, G• Ahlbom* Stockholm den 22 Februarii 1821. Till lyongl. Maj:t underdånigst, angående foräudring i Cliartae-Sigillatae-Redovisniugen till förekommande af Balanccr. 42 Riksens Ständers Stormägtigste Allernådigste Konung! Under den 16 Augusti 18 • 3 har Eders Kongl. Majit, med öfverlemnande af Riksens Ständers underdåniga skrifvelse den 2 i samma månad, angående det af framlidne Stats-Commissarien m. m. Em. Widegren uppgifne förslag till RiksHufvud-Bokens uppgörande samt en förändrad method för Landsoch Militiae-Råkenskapernes afslutande, anbefallt Dess och Rikets KammarCollegium, Stats-Contoir samt Kammar-Rätt, att ofver den foreslagne methodens användbarhet och nytta afgifva underdånigt utlåtande, på det Eders Kongl. Maj:t sedermera måtte komma i tillfälle, att målet i hela dess vidd till nådig profning företaga. Till underdånig åtlydnad häraf få KammarCollegimn, StatsContoiret och Kammar-Rätten härmedelst denna nådiga befallning fullgöra; hvarvid Kammar-Rätten, som redan den 11 Martil i 8 t 7 forehaft detta ärende i det skick det dervid befanns, utan någre ännu upprättade Riks-Hufvudbocker, skolat i underdånighet antora dess då fattade underdåniga tanka härutinnan. Som för Eders Kongl. Majit och Riket rict är af yttersta vigt, att kånna och vid tillfa 11«. i r så af disposition som beräknande af Sta - Revisorers Berättelse.