Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
»Literaturen?» — sade hon högst eftertänksamt — »åhja. Men friheten högst af allt!» »Friheten?» skämtade han. »Ja, naturligtvis! Eftersom din frihetskärlek gjort dig till älskarinna åt en af ditt fosterlands frihetsmän.» Hon blef med ens blossande röd. På morgonen den 5:te Maj stod hon på Nordbanestationens perrong och fäste med darrande händer en liten violbukett i hans rockslag. »Tänk på mig så länge den doftar», sade hon med ett försök att slå bort sin rörelse i ett skämt. »Den kommer att dofta länge — länge.» »Hvem vet? — Man vet ingenting.» »Nej, man vet ingenting. Icke ens, när vi träffas nästa gång. Det blir kanske förr än vi ana nu.» »Kanske! Lifvet är så underligt.» »Då har du glömt mig, Margot.» Hon skakade på hufvudet. »Nej.» Och tåget gick. En kväfvande het sommardag i Juli 1850, gick Alfred Meissner genom Regentstreet i London. Det var vid den tiden på dagen, då den fashionabla verldens damer bruka göra sina uppköp i de eleganta modevarumagasinen. Trottoarerna vimlade af promenerande, hvilka allt som oftast stannade utanför butiksfönstren för att mönstra de rikedomar af siden och spetsar, guld och juveler som prunkade der innanför. Ute på gatan rörde sig ett oafbrutet tåg af lysande ekipage. Ett af dem stannade just framför en juvelerarebutik, och två damer stego ur, en äldre och en yngre. En betjent i livré stod med hatten i hand vid vagnsdörren. Vid första ögonkast hade Meissner i den yngre af damerna igenkänt Margot. Han skyndade fram emot henne och helsade: »Det hade jag minst af allt väntat!» sade han gladt, »att jag skulle återse er här i London!» »Ni misstar er, min herre!» Den unga damen såg på honom med en mycket förnäm min. »Jag har icke det nöjet att känna er!» Och hon försvann in i butiken. Han stod kvar och såg efter henne. Kunde det vara möjligt, att han misstagit sig? Nej! Han kände henne alltför väl.
Kommers-kollegii häröfver infordrade underdåniga utlåtande innehåller, till upplysning om anledningen härtill, alt, då endast så fä, med nödig specialkunskap i bergsärendena försedda personer finnas hos Kollegium anställde, all vid tillfällen af förfall för flere af dem, Kollegium blelve nödsakadt att för dylika ärendens behandling inkalla någon af de i landsorten stationerade bergsstals-tjenstemän, Kollegium ansett sig, enär ett sä beskaffad! biträdes aflönande erfordrade en större kostnad, böra härtill afsätta en del af ifrågavarande anslag, då sådant under något år läte sig göra. Den reserverade behållningen härledde sig således deraf att under de sednare åren ett dylikt extra biträde ej behöft användas, men ett sådant behof kunde lätt inträffa, och då en ej obetydlig del af årsanslaget komme att utgå till arfvode ål detta biträde, skulle Kollegium, utan denna behållning och för öfrigt i saknad af besparingar, svårligen kunna godtgöra de extra biträden, som under vanliga förhållanden erfordrades. Rikets Ständer hafva emellertid, vid pröfning af hvad sålunda förekommit, ansett, det Kommers-kollegium icke bort från Slats-kontoret reqvirera medel till större belopp än Kollegium behöft; Och då det icke kan vara med Statens fördel förenligt, att dylika besparingar förefinnas uti de särskilda förvaltande verken och derstädes förblifva ofrukt - 30 Expeditions-Utsk nitets Förslöf) till underd. Skrifvelse, N:o 127. bara, få Rikets Ständer hos E. K. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kommers-kollegium måtte erhålla nådigt förständigande att berörda besparade medel till Stats-kontoret återbära. Upsala Universitet.
Maj:t framställa den underdåniga anhållan, att Kongl. Maj:t täcktes anbefalla Sina Ministrar och Chargésd’Affaires att med största uppmärk» samhet följa den utländska tilltagande Nationallndustriens framsteg, samt till Kongl. Maj:t inberätta om allt livad som deri synes vara af större vigt, synnerligen med afseende å användbarhet i vårt Land, eller inflytelse på våra näringar. Sedan det ej mera är vid afslutandet af de krigiska strider, hvari en flydd tids6 H. 3 34 Den 17 December f. m. anda införd o vårt Land och våra Härar, sorn Svenska Diplomatien har ett fällt för sin verksamhet; sedan deremot numera det synes vara i de bildade folkens industriella strider, som Svenskarne böra söka bibehålla ett inflytande, som de af så många skäl skulle kunna tillkämpa sig; synes mig, att Industrien bör blifva föremålet för den vederkänsla, som Folket och Regeringen kunde fordra af sine med betydlige Statsanslag lönade Diplomater. Lades på bordet. 10:0 Af Herr Hjerta^ Gustaf: Då betragtaren af samhällsskicket med förundran finner, att antalet af arbetsföre fattige går i beständigt stigande, under det alt, Husbönder i allmänhet öfverklaga bristande tillgång på arbete, synes mig, att det skulle vara af största vigt att undersöka, huruvida i de Stadganden, som bestämma Husbönders och Tjenares ömsesidiga rättigheter och skyldigheter, någon dold anledning skulle finnas lill detta förhållande. Men enär detta säkert blifver ett föremål för enskilte interessens strider och lidens långsamma medling dem emellan, tror jag, att en allmän åtgärd kunde möjligen indirect påskynda ett bättre tillstånd. Denna åtgärd vore nemligen, FattigColoniers a7iläggamle. I Den 17 December f, m. 35 De härjemte lrihtgde Numrer af Arkif för Hushållningen och Näringa me, 1828, N:s 29, 36, 37, 38 gifva derom flera upplysningar. Min vördsamma anhållan är, att Högloflige
Vid 1859 och 18öO årens riksdag var motion jemväl väckt om ändring uti omförmälda lagstadgande, i hvilket afseende var föreslaget att, dä en eller flere jordegare gjorde ansökan om förordnande för Landtmätare till förrättande al laga skifte, det borde öfvert emnås ät en ansvarig myndighet, efter motionärens förmenande, helst Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, att, sedan Förste Landtmätaren i länet blifvit hörd, bestämma hvilken Landtmätare vore till den ifrägakornmande förrättningen lämpligast, antingen den sökanderne sjelfve ästundade eller någon annan, allt efter de kontrollerande upplysningar sorn kunde erhållas, och med (åstadt afseende derpå, huruvida en föreslagen förrättningsman vore af balancerade göromål urständsatt att fullgöra skiftesförrättningar; men förslaget förföll, sedan det af sammansatta Lagsaint Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, genom dess utlåtande N:o 14, blifvit afstyrkt, pä, bland andra, de skäl, att skiftessökande, hvilka i god tid vändt sig till en för duglighet känd och mycket anlitad Landtmätare, pa hvars åtgärd de måhända hellre väntade någon tid. än de äfventyrade att fä alt göra med en person, för hvilken de saknade förtroende, skulle finna sia illa betjcBiL Ull Ii. St. Stats-, Lagsamt Allm. Besvoch Ekon.-Utsk. Bet. 29. nade med ett stadgande, på grund hvaraf man ofta skulle nödgas att till förrättande af uppdraget fiirordna den person, som för tillfället var ledigast: samt att, derest valet af förrättningsman ankomme förnämligast på Länsstyrelsen, hvilken dervid sattes i nödvändighet att sä jemnt som möjligt fördela landtmäterigöromålen, den sporre till framsteg och förkofran skulle förslöas, hvilken förefunnes i den täflan nu gällande stadgande!! i förevarande ämne voro egnade att framkalla.
Härvid erinrade H. Ex. Hr Gr. ö. Landtm., att R. o. Ad. redan som nu af Hr Printzenskjöld blifvit omnämnt. Härefter förekom 28:de punkten, ang:de åtskillige ifragaslällde förändringrar i 11, 12, i3, if och i5 §§ af nu gällande författning. Under uppläsningen af denna punkt, och sedan dervid förekommit Utsk:s tillstyrkande om antagande af en så beskaffad conlroll, som kunde vinnas genom chartans skiljande från den originalhandling, hvartill den hörer, för att tjena till verification derför ali chartseafgiften blifvit både betald och rikligt beräknad, anmälde sig och yttrade 108 Den 8 Januari e. m. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Såvida det nu upplä ste tillstyrkande särskildt föredrages, anhåller jag att få yttra inig derom, men om någon vidare uppläsning bör äga rum, så väntar jag och anhåller att sedermera få yttra mig. H. Ex. Ilr Gr. o. Landtm, yttrade, det han ämnat låta såsom föremål för öfverläggning uppläsa allt hvad Utsk. yttrat rör:de 11, 12, 13, 14 och 15 §§, helst det kunde hända, att (lere ledamöter önskade att derom yttra sig i ett sammanhang, och sedermera i allt fall särskilde propos:r, derest så önskades, kunde i ämnet framställas. Frih. Cederström, Jacob: Jag anhåller, att Hr Gr. o. Landtm, måtte låta uppläsa hela den nu följande punkten tili slut, och att densamma mätte i ett sammanhang företagas till afgörande. Jag anser nemi. att de anmärkn:r, som här kunna göras, böra verka till ålerremiss af det hela, för att i ett sammanhang af Ulsk. kunna behandlas. Ifrågavar. punkt blef härefter uppläst till slut. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Utsk. begynner med att tillstyrka, att principen af en så beskaffad förändrad controll, som genom chartans skiljande från orignalet skulle åstadkommas, mätte af R. St. antagas. Likväl synes
Man håller tyget framför ett brinnande ljus, hvarvid bomullstrådarne se jämna ut, medan linnetrådarne visa sig vara olika tjocka. Man kan äfven slita af några trådar. Bomullstrådarne skola knorra ihop sig, medan linnetrådarne förbli stela och glatta. Gummi, som blifvit surt och förlorat sin bindkraft, kan göras användbart på nytt genom tillsättande af dubbelt kolsyradt natron, som inblandas under omröring, till dess all brusning upphör. Cecilia. Bostaden. Att skura golf, så att de bli vackert hvita. Detta bör ej ske med såpa, emedan denna förstör färgen. I stället för såpa tager man en del nysläckt kalk och 3 delar hvit sand. I denna blandning doppas den våta skurborsten. Detta är mycket billigare än såpa, aflägsoar all smuts, dödar alla insekter och gör golfvet hvitt. Golfvet måste efteråt sköljas med rent vatten. Fett och andra fläckar, som man ej kan få bort på detta sätt, betäcker man med valklera, som upplösts i varmt vatten, och låter den ligga på ett dygn, innan man företar skurningen på ofvan angifna sätt. Nytapetserade rum kunna befrias från klisterlukten, om man för stängda dörrar röker med enbär. Boken skadar ej tapeterna., Maja. Om bränsleförbrukning i järnspisar. Mången anser nödigt vara att elda uteslutande med ved i järnspislar, hvilket är ett stort misstag, ty allt affall vid vedhuggning såsom barkar m. m. är användbart och ett förträffligt bränsle, förutsatt att det är torrt. Hugges veden utanför vedboden, måste man därför tillse, att aflallet genast kommer under tak; bäst är att med en järngrep ruska ur sågspånen och, som sagdt, lägga in det i vedboden, men på en i ögonen fallande plats, att det ej blir afglömdt, synnerligast af tjänarinnor, som ej hafva sinne för sparsamhet. Husmodern måste därför hafva ett öga med äfven här. På landet, där torfmossar finnas, bör man ej försumma att på våren upptaga torf och, sedan den blifvet väl torr, inlägga den uti för ändamålet uppförda torflador för att hemköras efter behof och användas till bränsle i köket.
M. icke anbefalla deras uteslutande ur samlingen, eller ens att de icke skola upläsas, enär i sjelfva författningarne står att de böra årligen upläsas. Jag vill f. n. icke afstyrka bifall på detta betänk., utan tvärtom tillstyrka det; men anhåller att få rättighet alt framställa en motion i anledn. af det beslut, sorn R. St. nu gå att fatta, när det blir R. o. Ad:s och således 3 Stånds beslut. Denna motion afser hufvudsakligen att R. St. må åt K. M. öfverlemna att bestämma i hvilka frågor upläsning af författningen icke behöfver ega rum, å hvilken motion jag, sedan den af mig blifvit skriftligen inlemnad, torde få begära remiss till LagUlsk. Ilr Bråkenhjelm, Pehr Reinh.: Jag föreställer mig icke, att detta betänk, kan bifallas. Jag tror tvärtom, att ingenting är farligare än alt bruka eller verkställa sammandrag af Kongl, författningar och lagar, som skola tjena till efterrättelse. Om Ulsk. hade inskränkt sitt tillstyrkande dertill, alt en förteckning, ett register, en namnlista öfver dessa författningar bordt upsättas, så hade jag deremot icke haft något alt invända; ty saken hade då varit nyttig; men att göra sammandrag af författningar, läsa upp dessa sammandrag från predikstolarne och på grund deraf fordra, att menigheterne skola vakta sig för att bryta emot dem, det tror jag icke går an. Jag fästade Utsk:s upmärksamhet derpå och vill hafva ordet ”förteckning” insatt i st. f. sammandrag, men jag var icke nog lycklig alt dermed vinna mitt ändamål. Jag hemställer till Ståndet, huruvida det kan vara rådligt att underlåta delta utbyte. Jag tror att bifall till betänk, kan vara att tillstyrka, såvida ordet sammandrag utbytes emot ordet förteckning, och jag föreställer mig också, att ändamålet dermed är vunnet. Det invändes visserligen, att nuvar. förteckning uptager sådane författningar, som man icke en gång känner, och hvaraf icke något enda exemplar finnes vid kyrkan, och hvilka icke en gång funnits vid Kongl. Tryckeriet och Föi faltningssamlings-expeditionen i Stockholm, då man derstädes efterfrågat dem.
Rudbecks enka, Magdalena Rudbeck; 24:o angående af Blekinge läns Landsting gjord ansökning om inköp af en Kronan tillhörig tomt i Carlskrona; 25 :o angående berättigande för Sekreteraren vid Öfverståthållare-embetet för Polis-ärenden och åtskilliga Landssekreterare, att för tiden från och med år 1863 och så länge de sina befattningar innehafva, å Allmänna Indragningsstaten årligen uppbära ersättning för förlorad inkomst af passlösen; 26:o angående berättigande för Chefen vid Ottenby stuteri, Hofstallmästaren rn. m. J. W. Beijer, att vid afskedstagandet erhålla pension å Allmänna Indragningsstaten ; 27:o angående åtgärder till behöfvandes undsättning i missvextår; 28:o i fråga om införsel för skatterättsfordran i kronosäteriet Olstorp i Skaraborgs län; samt 29:o angående försäljning till skatte af gatuhusen M 7 Glemminge och M 21 Hannas i Christianstads län. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet ett af Herr Skogman, Carl Johan Alfred, afgifvet anförande i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof, för så vidt den rörer Femte Hufvudtiteln, jemte åtskilliga med anledning af detta anförande afgifna yttranden. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet nedannämnda motioner, nemligen: J\s 13, af Herr Liljenstolpe, Axel Fredrik, om beviljande af 10,000 R:dr årligen till Stora Barnhuset i Stockholm, i och för inlösen af 100 barn efter högst 100
Den rättighet, som i berörde hänseende blifvit andra embetsmyndigheter tillerkänd, lärer, så länge den linnes böra bibehållas, svårligen kunna anses mindre behöflig eller lämplig för Konungens Befallningshafvande, hvars embetsåligganden äro af den beskaffenhet, att de fordra den mest skyndsamma handläggning och således det noggrannaste och punktligaste fullgörande af vederbörande tjenstemäns skyldigheter. Landtstatens tjenstemän synas ej heller, mera än de som äro anställde vid andra embetsverk, der enahanda föreskrifter äro gällande, kunna finna sig förnärmade eller nedsatte af Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänkande N:o TO. 14 ifrågavarande stadgande, af hvilket endast den felaktige och försumlige kan hafva något att befara. Det har af motionärerne förmenats, att Landshöldingarne, i följd af berörde stadgande, skulle vara i tillfälle att fullkomligen godtyckligt begagna ofvannämnde rättighet samt af de obetydligaste anledningar, såsom t. ex. hvad de kunde finna skäligt att rubricera såsom vanvördnad, skilja en tjensteman ilrån tjenstens utöfning. Om närmare uppmärksamhet fästes ä stadgandets lydelse, synes likväl detsamma icke gifva skälig anledning till dylik farhåga. Att ibland de fel, som kunna föranleda åtal, äfven nämnes vanvördnad emot Landshöfding, innefattar icke annat än hvad som är iakttaget i öfrige embetsmyndigheters instruktioner, der, enligt hvad i det föregående är visadt, i enahanda afseende omförmäles vanvördnad emot förmän och således i mera vidsträckt bemärkelse, än blott i fråga om högsta chefen. Den ifrågavarande, liksom andra instruktioner, föranleder likväl ingalunda dertill, att afskiljande ifrån tjensten kan eller hör följa på hvarje åtal, oafsedt felets beskaffenhet, utan innehåller fastmer uttryckligen, att derom endast må förordnas ”då omständigheterna det påkalla”.
Hushyra 5oo: 5oo: Arfvoden till en Translator, 200 Rdr, och en Adjutant i Expeditionen, 200 Rdr, 4oo: — 4oo: —■ Expenser m. m. .. 34o: /\5o: '”■■"~~mnirimM«nn—tw j—11 Summa 1,240: i,3oo: — Härvid hafva Revisorerne icke funnit något att erinra. Stur-Amir als-Embetets Tredje Afdelning, numera benäfnd Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader, hvilken, jemlikt IJbngl. Brefven den 19 Maj 1840 och 11 Aug. innevarande år, fått sig uppdraget att förvalta de af f. d. Stor-AmiralsEmbetets Tredje Afdelning disponerade medel till lättade vattenkommunikationer, har till Revisorerne öfverlemnat berörde Afdelnings fullständiga Räkenskaper för åren 1833 och 183g, hvilka för nämde år blifvit uti Kongl. Kammar-Rätten med anmärkningar granskade. Inkomster och utgifter redovisas på följande sätt: JESebct. ar 1838. år 1S39. Balans från föregående året: Årsanslaget för lättade vattenkommunikationer Observations-medel 5o ooo: 5o,ooo: S:r 00,019: öo ooo: Credit. Gråda Kanal Wäddö Dito Stångåns uppmuddring, och haninbygg nåd vid Linköping Uppmuddring af Köpings å . Drag vägs-anläggningen vid Skoghall Sedie Kana!- oell Slussbyggnad Carlstads Kanaloch Hamnbyggnad Helsingborgs Hamnbyggnad Undersökningar inom .Norra Kanal distriktet „ „ Medlersta „ „ Vestra „ » 99 Södi a „ „ _ Balans till följande året: Kontanta medel . Inventarier och Materialier Oedovisade anslagsförskotter .
Den 28 keligt medel till tnanufacturernes upprätthållande, att belägga de främmands tillverkning garne med sådane afgifter eller en så beskaffad skyddstull, som å ena sidan gjorde det för den Svenske idkaren möjligt, att vinna afsättning på sin vara i bredd med den utland: ska, men tillika å den andra hindrade honom att grunda en oskälig vinst på andre medborgares bekostnad; och såsom bevis på ofelbarheten af den satts, att de inrikes FabrikerUes bestånd skulle kunna väl förenas med en medgifven obehindrad frihet till införsel af främmande Fabrikater af hvilka de fleste inom en inskränkt rymd innehålla ett betydligt värde Och, gynnade af Nationens tycke alltid skulle med begärlighet efterfrågas, har Utskottet anfört, att i/ednar e tider, få forn en följd afboga Tullnfgif. ter, importen aj fpctninål upphört och införseln af Litt of tagit Utan att behöfva ingå i någon gransk Ding hvarken af olämpeligheten af en jemförelse, emellan artiklar af så alldeles skiljaktig beskaffenhet, som desse, ellerafden motsägelse,som för öfrigtröjes i Utskottets åsigter al ämnet, anser jag mig endast böra öfverlemna till Höglofh Riddefskapets och Adelns upplysta bedömande, huruvida det ens vore tänkbart, att, vid det förhållande, som jag redan haft tillfälle anmärka, kunna handhafva en controll, söm medförde tillräcklig säkerhet att de påbundne afgifterne blefvo verkeligen erlagde vid intÖf. sel af varor, sorn så lätt kunna undgå äfven den mäst verksamma bevaknings uppmärksamhet. I afseende på farhågan för missbruk, är en väsendtlig skillnad emellan lurendra* 1 Ben 28 Junii f. m. geti och tullförsnillning.
Hänne tryckfel, som böra rättas, nemligen bland dem, som icke erhållit lönefyllnad Lerberg, hvilket bör bela Lexberg, och ibland dem som undfått understöd /Lifverö, hvilket bör rättas till Hafverö. S. D. Föredrogs ånyo Slals-Utsköllels utlåtande, N^o 200, i anledning af Riks-Ståndens skiljagliga beslut, i fråga om Härads-skrifvaren J. Thysenii frikallande från ådömd skyldighet alt ersätta oriktigt afkorlade krono-utskyldér: Preste-Slåndel vidblef sitt beslut och lade utlåtandet till hwid/in garne. S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-Utskollets memorial, N:o 25, angående återlemnande af Riksdags fullmägligen F. v. Zweiglergks motion om 670 Prot.-Utdrag, den 26 Februari 184b - ändring i föreskrifterna för vederbörande tull-tjenstemäns rättighet tili andel i de medel, som inflyta i följd af anmärkningar vid godsegares tullangifningar, samt om anställande af en statens ombudsman vid packhusen i stapelstäderna : Med godkännande af Utskottets åsigt, att denna motion icke tilhöjer dess behandling, förklarade Ståndet tillika, att det ansåg motionen böra af Statssamt Allmänna. Besvärsoch Ekonomi-Utskotten handläggas. Från Yällofl. Borgare-Ståndet.
— Jag i själfva verket gått tillväga uppåt väggarna, det märkas tör: pä minuten du mitt namn kan säga, sekunderad af hvem helst det hör. En, hvars hela uppgift här i lifvet tvifvelsutan är att göra rätt. Hvad han kan helt utmärkt — det är gifvet (eller blott en smaksak rätt och slätt). Hvad för honom, som för mången annan, ofta nog kan göra lifvet hett. 189S Då reste hon sig sakta för att gå. Men plötsligt vände han sig emot henne, grep hennes händer och betäckte dem med brännande kyssar, medan hans tårar runno ned öfver hennes fingrar. Därpå släppte han dem och kastade sig tillbaka på soffan med händerna för ögonen. Kunde hon lämna h o n o m så? Hon visste icke, hur hon kom ut ur rummet. Hon fann sig själf ligga gråtande på sin säng liksom den dagen, då hon väntade onkel Jonas som fästman. Nästa dag kom det bref, att hennes föräldrar snart voro att vänta hem. Friherrinnan Elisabehts syster, som länge sväfvat mellan lif och död, var ändtligen utom all fara, och föräldrarne längtade nu ifrigt att återvända till Arvidsnäs o c h barnen, som de så länge hade saknat. Samma dag hade också läkaren gjort ett besök och förklarat, att grefven med det snaraste kunde föras till Stockholm, där hans släktingar väntade att mottaga honom, och det blef nu en stor oro på Arvidsnäs för att få allt i ordning till att mottaga baronen och hans hustru, s o m hvilken dag som helst kunde köra fram på gården. Ännu en gång innan föräldrarne kommo o c h grefve Magnus skulle bort, ville Tony sitta hos honom, spela för honom o c h säga h o n o m farväl. Det var en dag i slutet af mars, en eftermiddag, då stormskyar ryckte upp på himlen o c h luften var blodröd emot solnedgången. Då Tony kom in, blef hon stående innanför dörren. Hennes hjärta sammansnördes, ty grefven såg ut liksom den julnatt hon första gången hade smugit sig upp för att se på honom. Han låg med slutna ögon, blek som en död o c h med händerna styft utsträckta framför sig. » Gud i himlen, han är d ö d!
Utgifningstid: hvarje helgfri fredag Lösnummerspris I S öre (vid kompletteringar). Oernandts Boktr.-Jkticb. Anuonspris: 35 öre pr nonpareillerad. För » Platssökande » o. » Lediga platser » 25 öre för hvarje pabörjadt tiotal stafv. Utländska annons. 70 öre pr nonp.-raxl Agrell. hjärta i brand, och så mycket gumma som vignetten vill låta påskina att hon är, vill hon då icke vara — bestämdt tycker hon sig vara i sina bästa år ännu. Skratta måste man åt hennes naiva misstag. Tror hon icke rent af, att kyparne äro fina herrar, därför att de äro klädda i frack! Och likasom hon tar deras frackar på allvar, så ser hon också varietén med husmoderns och hustruns nyktra blickar och blir sedligt harmsen däröfver; hon ser taflorna på konstutställningen från innehållets synpunkt, och när hon finner en, som framställer en strumpstickerska, utbrister hon, att ingen människa stickar strumpor på det viset, och målaren är en klå- pare, förklarar hon djärft. Hon lägger det sunda förståndets kritik på det hela. I början niger hon väl för alla, men snart repar hon mod. Hon har också goda läromästare; hennes förträffliga vänner Willy, en något vrä- kig stockholmslitteratör, ända till brädden fylld med slangord och världsförakt, och den allvarlige Krycke, något för mycket storartadt melankolisk och dystert grubblande. Om det gifves ett erida vekt ställe i ditt hjärta, så vet, att det är därifrån din räddning skall komma. p. Lovisa Petterkvist är en humoristisk karaktär, konsekvent hållen, och uttrycker därigenom en ny sida hos fru Agrell, som vi hälsa med glädje. Orden: skratta på samma gång som hedra skulle kunna begagnas för att uttrycka hela humorns hemlighet; skratta och förakta det är komik; fru Agrell har ofta låtit oss i sina pjäser skratta föraktfullt; skratta och hedra, känna sympati, under det man skrattar, detta intryck af välvillig ironi har fru Agrell ej lyckats framkalla så väl någonsin som i denna sista bok. Fru Agrell hade också förut » gjort sig gemen » i sina bondhistorier.