Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vemilstiori. Z l6. följ. ZZO. följ. Z4Z. Se Oeputstionsr, Txkrsrta kroto 00 lii sH Lxxeäitionrr, , Lag» Utskottet: Om desi formei-s,lils. 17. ZI. Se Lagfart, Lego siam ina, krseleriprionstid. Lagwcrket: Herr polian Lideström» anförande om dess förbättring. 402. Landt-Marstalk. Se k. rabe. I. an n e rsij e r ns. Herr polian Willielm. 1162. Sarstilida yttran den iOceonowie-Utsiotlet'. 744. »746. V-Qamen om en Un>erdänig Tacksagelse-^ärease. 19. Ledamöter deras antal i Riksens Ständers Utstött ang.de wit Uexlacerail, kan bibehällas, sedan han fatt Fullmagt för annan Ätt. 126. följ. izo. följ. Se Wal-l) ep u tr> t i0n e r och LxtiaÄs Ikrotocolli, I^el^eduie, Herr ^sesn. 17F. Legostämma Kongl. Majsis Nädiga Uropolsiion 2z. Lag-Utstottcts Betänkande. 2zo. Sarstilida yttranden i Lag-Utstottet.t. rz6. sölf. Ventilarion. Se Oeputstioner, Lxkrscl» l?rotocolli oH Uxxeclitioner. lie ven b s uxr, Grefwe Lki»rles Lmil. 2Z. Z2Z. Z98- I2Z5. Ordförande hos Niddersta» pe/ och Adeln. 8- >78- >407. Tal til de lelpeLiva Med-Ständen wid LiikSdagenS början. 8. W. Tal til Hans krxceilence Landt - Marffalken wid Riksdagens flut. 1429. Leyondutvuk, Friherre Lutias. Z8- H06.
Ej må under påstående Taxering, i de öjrige Städerne, &c. — De sista fyra orden eller: i de öfrige Städerna böra utgå; ty genom dem lemnäs Stockholms Taxeringsman tillfälle att godtyckligt bortovara från en befattning, som de sjelfvilligt sig åtagit; och jag kan ej inse hvarföre Stockholms Taxeringsman skola äga mera frihet än andra Städers, så mycket mera som följden varit att stundom ingen mera än Ordföranden, stundom blott en Ledamot jemte Ordföranden tillstädeskommit, Vidare står sid. 6y, Momentet g. Tolf Borgare; bör vara Tolf rörelse-idkande Borgare , af samma skäl som j;ig redan anfört om BorgareLedamöter i TaxeringsComiteer 4 §• 3 Momentet sid. $9, Sid. 68, Momentet 11. Föreskrifver alt Städernes Uppbördsman, Häradsskrifvare och öfrige Tjenstemän, hvilka vid Mantalsskrifning och Taxering genom flit och noggranhet gjort sig deraf förtjente, skola erhålla såsom gratificationer 1 procent af hela Länets Bevillning, Men längre ned i samma Moment föreskrifves alt Stockholms Uppbördsverk blott får tillgodonjuta trefjerdedels procent af Hufvudstadens Bevillning, och detta i anseende dertill, som orden lyda, att dit hörande personer erhållit förbättrade löner. 136 Den 17 December f. m. Detta är både alldeles oriktigt och högst obilligt. Om man med orden förbättrade löner menar, att Stockholms Uppbördsverks Tjenstemän år i8i5, ifrån att af Staten ej äga någre löner, då fingo af Statsmedel ett ringa anslag, så har man menat rätt; men att de hafva större ansvar, mycket vidlyftigare göromål, hvaribland t. ex. må nämnas att dagligen i Hufvudstadens innevånares snart sagt otaliga Concurser, bevaka Kronans rätt; och alt de ej äga så stora Löner som Häradsskrifvare och öfrige Tjenstemän vid Uppbördsverket i Riket redan äga, är en obestridlig sanning.
Raabs förslag, hvilka proposir alla besvarades med blandade Ja och Nej, hemställde Hr Gr. o. Landtm, ånyo, såsom den propos., vid hvars besvarande Nej-ropen varit minst starka, om R. o. Ad. behagade bifalla ifrågavaride del af lista momit i Utskins förslag, med den af Gr. Lagerbjelke yrkade förändring, och ropades härvid starka Ja, jemte åtskilliga Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att han ansåg Ja nu hafva varit öfvervägande. Då sedermera propos. till bifall å sednare momit af Utskins hemställan framställdes, ropades Nej, hvarpå detsamma af R. o. Ad. godkändes, med den af Gr. Lagerbjelke yrkade förändring. Sedan härefter Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att nu förekomme 2:dra punkten af Frih. Raabs förslag, och att i sammanhang dermed borde företagas det af Hr von Koch föreslagna nya morn., yttrade Frih. Raabi Jag afstår från milt förslag och förenar mig med Hr von Koch i fråga om 2:dra punkten. Hr von Hartmansdorff! Jag skall icke skilja mig från Frih. Raab. Vi tappa nog ändå. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han, sedan Frih. Raabs förslag i denna del blifvit återkalladt, ansåge sig böra öfvergå till 3:dje punkten af samma förslag, innehållande ”att en i möjligaste måtto fullständig upgift å Kronans ännu i behåll varande skogar R. St. meddelas”, och finge hemställa om R. o. Ad. bifölle ett sådant tillägg vid Utskins uti förevaride punkt gjorda hemställan. Denna propos. besvarades med starka Nej, blandade med Ja, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att han funnit Ja öfvervägande. Frih. Raab begärde votering. Uplästes till justering och godkändes följande votens-propos.: Den 11 November e. m. 377 Den som bifaller Frih. Raabs förslag, alt såsom tillägg vid den i Lagsamt Allm. Desv. o Ekon.Utskms Betänk.
Man kunde sålunda erhålla en Journal öfver alla de serskilda, ofta nog besynnerliga resultater, som upkomma genom riksdagsbesluten och de motioner som under riksdagarne väckas, hvilken journal, om jag så får kalla den, blefve, såsom lärorik, af ganska mycket värde för framlida riksdagsraöteu. Gr. Gyldenstolpe: Om motionären inskränkt sig endast till ett sammandrag af de författningar, hvilka Ständme vid hvarje riksdag utfärda eller förändra i afseende på tulltaxan, så hade arbetet blifvit temligen enkelt och låtit lätt nog utföra sig; men då man tager i betraktande att här äfven begäres sammanförandet af författningar, hvilka Ständme icke ensamt handlägga och ofta förändras mellan riksdagarne t. ex. Seglationsordningen, Slämpelförordningen, Lurendrejeriförordningen, Reglementet för Lotsverkets tjenstemän m. m. så finner man att det blefve ett vidlyftigt arbete, som ingalunda skulle medföra del dermed afsedda ändamålet, ty hvad rörer väl sistnämnde reglemente den trafikerande, del angår endast den vid Lotsverket anställda tjenstemanuapersonalen. Jag uprepar det, icke häfver en handlande gagn af Lolsreglementet, och sammanföringen af så många heterogena ämnen vore sålunda hvarken nyttig eller nödvändig. Jag tror det vara aldeles tillräckligt för den handlande, då lian kan köpa sig lösa nummer af de författningar som för hans rörelses bedrifvande kunna vara nödvändiga att känna. Hr af Dalström: Lika med Frih. Palmstjerna anser jag att motionären gått för långt att vilja sammanföra alla bestämmelser i afseende på tullagstiftningen i 2:ne lagar. Jag skulle tro alt om det updroges åt en Komité' att i ett sammandrag innefatta alla författningar, som åro utgifna i afseende på t ullärenden, så hittade den ganska säkert på det lämpligaste sältet för upställningen af ett sådant sammandrag, och måhända kunde ärendena befinnas vara af beskaffenhet alt kunna sammandragas i 2 eller flere lagar, eller som ungefärligen kan vara detsamma, afdelmr; men den utsträckning motionen fått, hindrar likväl icke nödvändigheten alt ett sådant sammandrag bör finnas.
Då nu Hr Gr. o. Landtm, hemställde om icke, i anledn. af Gr. af Ugglas’s yrkande om upskof med denna punkt lills R. o. Ad. fattat sitt beslut ronde 108:de §:s l:stamom., de ledamöter, som begärt ordet, behagade, lills upskofs-frågan blifvit afgjord, upskjuta sina yttranden, såvida de icke ville yttra sig i berörde fråga, anförde Hr Printzensköld, Carl: Den framställning Gr. af Ugglas gjort om upskof med denna §:s afgörande till dess den 108:de §:n förekomme, anser jag icke böra af R. o. Ad. bifallas, enär den af Gr. af Ugglas anförda § rör taxeringen af hus i städerna, hvaremot den nu föredragna rörer hus, som finnas på landet; dock icke sådana, som ligga på störrejlandtegendomar, utan å s. k. lägenheter eller lustställen, hvilkas hufvudsakliga värde ligger i byggnaderna. Jag anser en jemförelse emellan värdet af dessa byggnader och af dem, som ligga i städerna, till utfinnande af rätta grunden för de förras beskattning, så mycket mindre böra ega rum, som stads-byggnadernas värde hufvudsakligen beror på den hyresafkastning, som för hela året kan beräknas, då deremot värdet af de byggnader, som här åsyftas, endast kan upskattas efter den hyressumma, som under sommaren kan erhållas, hvilket är beroende af serskildta förhållanden, så att det ofta händer att ett landtställe kan det ena året med fördel uthyras, men får det andra året stå outhyrdt. Det vore således orättvist, alt sätta dessa byggnader i samma kalhegori som hus i städerna och att taxera dera efter samma grunder, hvarföre jag för min del anser det upskof, Gr. af Ugglas förordat, ingalunda vara af behofvet påkalladt, utan anhåller, att R. o. Ad. behagade till pröfning företaga den § Hr Gr. o. Landtm, nyss föredragit. Hr Hjärne:
Häruti hafva instämt: till alla delar Herrar af Geijerstam, C., Bogeman, C. A., Friherre Fleetwood, C. G. samt Björnstjerna, 0. M. och hufvudsakligen Herrar Berg von Linde, /., Professor Selander, Prosten Lundblad, ti. A. Almgren, P. J. Lagergren och C. W Palander. 16 Banko-Utskottets Memorial, N:o 12. Af Herr Rdfelt, Anlon, som ansåg, att af den behållna Bankovinsten sedan år 1848, utgörande 2,924,584 r:dr 41 sk. 2 rst banko, 800,000 r:dr samma mynt årligen vid slutet afåren 1851, 1852 och 1853, bör aflemnas till Riksgälds-Kontoret för Slats-verkets behof, och återstoden användas lill Bankens konsoliderande genom inköp af obligationer ställda i utländskt silfverinynt. Af Herr Akerman, Fr.: ”Jag reserverar mig emot Utskottets beslut, enär derigenom ej tillstyrkes, att af den upplupna Bankovinsten till Riksgälds-Kontoret aflemna högre belopp än 700,000 r:dr banko årligen. Min ifrån UtskoLtets pluralitet skiljaktiga åsigt grundas deruppå, att jag anser det för landets industriella rörelse högst menligt, att icke helt och hållet, eller åtminstone i det närmaste, fi nyo utgifva de sedlar, som under nästföljande 3:ne år komma att till Banken ingå såsom räntor å Bankens fordringar, och alt denna utgifning med minsta skada för Banken verkställes, på det sätt, Utskottet för större delen af den upplupna Bankovinsten föreslagil.
Hvad vården beträffar så var den nog bättre än de skulle erhållit i det adliga hemmet, ty grefvinnan brydde sig icke Fabian, ende sonen, faderns och moderns gunstling, påminde på intet sätt om sina systrar, han var vacker, liflig och hurtig, och om man tilllägger att han hade en smula extravaganta vanor och var militär, torde det ej finnas mycket mer att säga om honom. För att han skulle kunna lefva enligt sitt stånd, måste familjen göra hvarje tänkbar besparing. Föräldrarna gjorde det med glädje, systrarna med låtsad beredvillighet, men med inre knot. Uppe i gafvelrummet, som var fröknarnas gemensamma jungfrubur, brukade de tre äldsta beskärma sig öfver kära brors extravaganser, hur de för hans skull blefvo tillbakasatta, hur de måste försaka hvar sin nya nettelduksklädning till midsommar o. s. v. Ann-Lovis, den yngsta, åhörde systrarnas klagovisor med missnöje och otålighet. » Då far en gång dör, » sade hon, » äro vi alla beroende af Fabians godhet, såvida vi inte kunna ta ' oss till någonting. » » Ta ' oss till någonting! » skrek fröken Beate, medan Julie och Ull-Charlotte höjde händerna i stum förvåning. » Ska ' vi kanske bli guvernanter eller husmamseller? » frågade Beate harmset. &gt;Du har då alltid de besynnerligaste idéer, söta AnnLovis. » Inom familjen hade Ann-Lovis alltid ansetts för » egen ». Hon gick häist för sig själf, sysslade i trädgården och ladugården, var med om Hvad kan man göra det man icke vet? Och så ett ting i all dess uselhet. Hvad ungdom plägar i sin vilda yra. Nu sist ett mansnamn med bokstäfver fyra. Eedigeras af Sophie Linge. Bidrag mottagas med tacksamhet. Ifyllningsgåta. ' t * Logogryf. AV Vårt hela visst kan räknas få Till våra favoriter små, Och många nog utaf vår sort Få följa oss båd ' hem och bort Samt röna mycken sympati, Men få ej länge stanna i Ett hem — nej ständigt få de flytta, Till allmänhetens gagn och nytta.
Befordringarna ha varit exempellöst snabba, och derför ha flere af de lycklige att tacka prinsen, för hvilken det måste göras rum. Efter hans giftermål, som här vid lag är att räkna som den verkande kraften, äro fem af de åtta kommendörerna och nio af de elfva kommendörkaptenerna af första graden utnämnda — på två år och ett par månader. Bara i fjol fingo vi två nya flaggmän och fyra kommendörer. — Hvad du nu berättat ger anledning till rätt allvarsamma betraktelser. — Låt höra hvad de gå ut på, sade min vän kaptenen. — Jo, jag tänker att, om prinsen, för undvikande af misstydningar, fortfarande skall befordras i tur, så kan det bli en alldeles for hastig omsättning inom flottans högsta officersgrader. Prinsen kan ju vara en ganska duktig sjöman, men svårligen kompetent att ännu på många år på fulla allvaret ställas i spetsen för vårt vigtiga och dyrbara sjöförsvar. — Du har rätt. Det är nog bättre, så länge man låter de höga unga herrarne taga sin militära tjenst mera som ett nöje, som en sport. På landbacken gör det mindre, om de bafva aldrig så höga gradbeteckningar på sina uniformer, änpå qta, ty der blir det något annat. Der gäller det äfven i fredstid mångas Rf oek ea dyrbar materiel. — Du vill således förmena prinsarna att tjena i flottan? — Nej, inte direkt, men må de då göra det mm prinsar. — Hur skall jag förstå det? Som prinsar? — Ja, som prinsar. Ingen undrar då påt om de vid sidan ha en erfaren preceptor som ger dem goda råd i svårare fall. Men sådant vore ju nedsättande för den som i likhet med oss får ta tjensten såsom en allvarsam sak, ofta fruktansvärdt allvarsam, och för den » honette ambitions » skull kan mycket komma att sättas på spel. — Du kanske håller med mig, att det inte vore så illa, om höga vederbörande rättade sig efter grundlagen och fortfarande erkände yngste kommendörkaptenen af första graden såsom medlem af konungahuset, — Konstitutionella spetsfundigheter förstår jag mig inte på; men kanske vore det, som du säger, inte så illa — för flottan. — Du suckar!
Fl.: ”Emot det af Stats-Utskoltet nu fattade förändrade beslut, i frågan om lindring uti ränteoch återbetalnings-vilkoren för det lån, Borås Stad blifvit af senast församlade Rikets Ständer förunnadt, får jag mig reservera, under vidblifvande hvad Utskottet i dess förra Betänkande föreslagit, enär den dervid tillstyrkta afskrifning och eftergift af de 10,000 R:dr af lånet, hvilka blifvit använde för den nya tomt-regleringen, innefattade ett billigt bidrag af Staten för ombyggande på ett mera säkert och ordentligt sätt af en för Provincen så vigtig Stad som Borås, och hvilket deltagande ifrån stats-cassan hade kommit aamtlige Borås Stads invånare till godo, hvaremot den nu förnyade förlängning i återbetalnings-vilkoren egentligen rörer dem, hvilka begagnat lån till deras enskilde husbyggnaders uppförande. Jag deltager dock i alla fall gerna uti beviljande af årliga afbetalnings-beloppets nedsättande för dem, så väl som för Staden, å dei5,ooo R:dr, som användts lill dess allmänna byggnader, från förut bestämda årliga 10 till 5 procent, dock under vilkor af afbetalningens vidtagande från den förut derför bestämda tid; och anser då, att Borås samhälle varit vida bättre belåtet dermed, än hvad Utskottet nu tillstyrkt.” Häruti instämde Herr Friherre Palmstjerna, C. O., Herr Prosten Stenhammar samt Herr Professoren Hasselroth. Ståts-Utskottets Utlåtande N.O 1S5. Ankom till Exp.-Ulsk. den 5 Junii. Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Memorial N:o 56j angående en grätijication till Commissarien D. Ek_, för dess hafde befattning med reparationen och inredningen af Riksgälds-Contorets förra hus. (R. A.) Uti ofvanberörde Memorial bade Utskottet tillstyrkt, att Commissarie!!
Jag instämmer med Hr von Hartmansdorff i den åsigt, att vi måtte bortlägga långa discussioner om personliga förhållanden, men skulle tro, att grundfrågan här icke rörer personer, utan huruvida ett RiksSt. skall handla rättvist eller orättvist. Rättvist hafva domstolarne handlat, som dömt efter Sveriges lag. De hafva ej kunnat annorlunda dömtna; vi kunna domina på annat sätt, efter billighet och rättskänsla. Jag vill fråga hvilketdera kan för oss vara mera t i I Is tänd ig t, att göra orätt, eller att Iida orätt? Är nu saken tvetydig, såsom den synes mig vara i anseende till de skäl och motskäl, sorn å ömse sidor blifvit andragna ; så skulle jag tro, att det är öfverensstämmande med den starkes och mäktiges skyldighet, att hellre sjelf lida, än att möjligen vara orsaken till den oskyldiges och fattiges lidande. På dessa grunder ämnar jag med min röst bifalla StatsUtskls betänk., och önskar jag, att R. o. Ad. äfven måtte göra det. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, alt plenum komme att fortsättas på e. m. kl. 6. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, örn R. o. Ad. behagade bifalla SlatsUtsk:s utlåt. Ropades starka nej, blandade med ganska många ja. Hr Frih. o. Landtm, förklarade, det han trott sig finna alt nej öfverröstat ja. Votering begärdes af åtskilliga ledamöter. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg ja-propos. böra innehålla bifall till utlät., och nej-propos:n afslag å detsamma. Gr. Horn: Jag har förut ulan framgång tagit mig fri - D c 11 3o Maj f. ra. 477 liden erinra derom, alt jag anser grundlagens tydliga bokstaf föreskrifva, alt då bifall är yrkadt till eli betänk., men anmärkn:r deremot äro gjorda, som hindra dess antagande, så bör betänk, återremitteras. På denna grund begär jag, att contra-propos. må innehålla återremiss.
December 1860, ((angående vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker» bestämt den trakt af en socken på landet hvarinom ställen för utskänkning af bränvin, eller minuthandel dermed må finnas, — hvilka tillstånd få gifvas hvarje gång för 3 år i sender — samt auktion enligt 15 § en gång försiggått, vid de auktioner som, sedan tillstånd, efter de förra 3 årens slut åter beviljats, åter hållas, inga andra spekulanter gemenligen finnas än de förra innehafvarne af rättigheterna, hvarföre de oftast kunna inskränka sina anbud till det lägst tillåtna kannetal, så får jag föreslå sådana förändringar i omförmälda nådiga Förordning, att de i 14 § omnämnda tillståndsresolutioner icke må utfärdas för mera än ett år i sender, samt att med dessa försäljningsställens beskattning må tillgå enligt hvad i 12 § om gamla gästgifverierna stadgas. Om remiss till Bevillnings-Utskottet anhålles. Stockholm den .30 November 1862. H. E. Taube. ÄT:o 2@0, Af Herr BBrakc, Carl Adolf Wilhelm, angående en underdånig anhållan hos Kongl. Maj.t om uppgörande af nya billiga läxor å afgifter för presterliga förrättningar m. m. Det ämne, som utgör föremål lör nedanstående motion, kan måhända af en och annan anses vara af underordnad egenskap och ej värdt uppmärksamhet af Rikets Ständer, de der hafva så många vigtiga ärenden att handlägga, men jag har dock Motioner hos Ridderskapet och, Adeln 1862, N:o 260. 629 velat framställa detsamma, såsom i min tanke förtjent af behjertande. Det angår nemligen de stora onödiga kostnader, som sterbhus i vårt land få vidkännas för begrafningar, särdeles när fader eller moder allidit.
Med anledning häraf har motionären ansett sig böra föreslå: att Rikets Ständer ville dels till Kongl. Majit ingå med underdånig anhållan om förändring af ofvannämnde föreskrift i den syftning motionen innehåller, dels för sin del besluta den erforderliga ersättningen till Kongl. Amiralitets-krigsmanskassan af Statsverkets tillgångar för den inkomst, kassan derigenom förlorar. 2:0 af Riksdags-fullmägtigen C. J. Svensén från Calmar län, med hvilken Nils Magnus Pellersson från samma län sig förenat, som velat fästa uppmärksamheten på nödvändigheten af att afhjelpa de olägenheter befälets inblandande i rotehållarens uppgörande af kontrakt med soldaten, helst dessa, enligt motionärens förmenande, ej allenast icke öfverensstämma med de grunder, på hvilka Svenska folket åtagit sig roteringsskyldigheten, utan äfven äro oförenliga med den innersta tanke, på hvilken Indelningsverket hvilar; och har för ärendets belysning blifvit andraget att, ehuru genom Kongl. Brefvet den 15 Januari 1684 det är medgifvet allmogen att för roten — soldat-, hussareller båtsmansrote — sjelf anskaffa sig dugliga karlar och ackordera med dem i det bästa de kunna, utan det ringaste tvång eller förfång af Officerare, och att Officerarne allvarligen förbjudes att påtvinga dem någon mot deras vilja; och alt, i anledning af åtskilliga Riksdags-fullmägtiges klagan vid 1810 års riksdag, att Officerarne skolat obehörigen blandat sig uti legoafhandlingar rotebönder och rekryter emellan, Kongl. Majit, som då funnit att denna inblandning icke varit någon annan än den, att Kompani-chefen, vid antagandet af ny soldat, fordrat alt ett skriftligt legokontrakt borde företes och detta förfarande vore lagenligt, icke kunnat vid de underdåniga besvären fästa något afseende; samt att — i anledning af Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 6 Februari 1841 »att olagligen förhöjda prestationer skola inom flera delar af riket ega rum vid roteringens utgörande» — Krigs-kollegium, i infordradt underdånigt utlåtande den 4 Juni samma år, upplyst, att, såvidt de hos Kollegium förvarade handlingar utvisade, emellan åren 1830—1841 »hvarken blifvit uppgifvet eller öfverklagadt att befälet vid indelta regementena sökt tillegna sig något inflytande i afseende på de emellan rustoch rotehållare, å ena, samt deras ryttare eller soldater, å andra sidan, afslutade kontrakt», samt att den understundom förda klagan »dels att knektelegan vore för högt uppdrifven, dels att anspråk göras på större löneförmåner och stundom på torpens besittning eller annan bostad efter afskedstagande!»,
S. D. Vid förnyad föredragning af Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den och 19 dennes på bordet lagde Utlålande IST:o 197, i anledning af återremiss utaf Betänkandet N:o 158, angående förändringar uti Kongl. Maj:ts Nådiga Instruction för Beklädnads-Directionerna vid Indeldta Infanteri-Regementena, m. m., blef Utskottens hemställan om en underdånig anhållan till Kongl. Maj:t, att icke KrigsCollegium, utan Kammar-Rätten må pröfva tvister, som uppkommit genom anmärkningar vid Beklädnads-Direclionernas räkenskaper, af Ridderskapet och Adeln afslagen, men i öfrigt blef Betänkandet N*.o 158, bifallet. S. D. Till handlingarne lades Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 17 och 19 dennes på bordet lagde Utlåtande N:o 18, i anledning af återremiss å Betänkandet N;o 9, angående Herr A. Brunnii motion om ändring i nu gällande seglationsordning. Från Högv. Preste-StanDet. S. D. Sedan Riks-Ståndens Herrar Talmän, vid ett med dem hos Herr t. f. Utrikes Stats-Ministern, på Nådig befallning, sistlidne gårdag, hållet sammanträde, förklarat, det de ansågo, att Riksdags-förbandlingarna voro så långt framskridna, att, om icke några nya ämnen tillkommo, Riksdagen borde kunna i medio af nästkommande Juni månad, på den dag, Kongl. Prat. Utdr. den 2 2 Maj I 84 i • Kongl.
R:dr för hvarje person, i hvilken omständighet Bonde-Ståndet, på de flere skäl Herr Nislsous reservation innefattar, beslöt alt maximum 3x4 Fröt. Utdr. d. ta Decemb. 1823,. för fastighets Lån å landet bör upphöjas (ill 4000. R:dr för hvarje Låntagare: uti hvilken enda rättelse Resp. Med-Stånden vördsamt och vänlingen skulle inbjudas att instämma, dervid Bonde-Ståndet gör sig så mycket säkrare hopp om benäget bifall, som denna fråga egentligen angår jordbrukares för. del och således närmast rörer Rikets Allmoge» hvilkas representanter insett angelägenheten deraf att egare till fastigheter af högre belånings värde heldre böra proportionaliter understödjas, än att betydlig andel af Lane anslaget skulle förblifva obegangnadt, hvilket i annan fall sannolikt skulle inhäfta. S. D. Vid föredragning af Högloft, Ridderskapets och Adelns den 10 dennes utfärdade Proto colls-Utdrag med inbjudning, innefattande, att be malde Riks-Stånd godkändt Bevillnings-Utskottets. under N:o 64 me dd eldte förnyade Utlåtande öfver anmärkningar vid förslaget till ny författning, an, gående Bränvins-bränningen och derföte bestämde afgifer, utom i hvad angår särskild afgift för de "räuyins pannor, hvilka vid privilegierade Äftiks - Fröt, Ut dr d, 11 Fe c emtik 1823. 385 fabriker begagnas ; fann Bonde-Ståndet, under åberopande af sitt i ämnet redan fattade beslut, för godt den gjorde inbjudningen afslå. S. DFöredrogs ånyo och Ogillades Bevillningslagsamt Allmänna Besvärsocfi Ekonomi-Utskot. tens under N:o 66 meddelade Utlåtande i anledning af yrkade förändringar i nu gällande Seglations Ordning.