Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rakning jemte de förut afven omnämnde afskrifterne af Fogdarnes och Magistraternes Uppbörds-Råkningar kunde umbäras; hvartill Eders Kongl. Maj:t, efter Stats-Contoirets hörande, jemväl täcktes lemna Nådigt bifall i skrifvelse den 35 September 1816; och skulle det, med Eders Kongl. Maj;ts Nådiga tillstånd , härstädes verkstäldte Omslut af 1809 års Lands-Bok för Stockholms Lån, tjena Lands-Contoiren till formulaire vid desse arbeten, för hvilka, sedan Uppbördsmån och Redogörare förut voro i visse fall tillagde arfvoden i och för deras Räkenskapers omslutning, nu äfven bestämdes enahanda belopp af 200 R:dr för Lands-Contoiren eller tillsammans 400 R:dr i hvardera Lånet, derom Circulaire-Bref af Stats-Contoiret den 1 x October samma år utfärdades. Genom de sålunda vidtagne åtgärder och föreslagne formulairerne för Omsluten af LandtRåkenskaperne utvecklades efter hand med skeende förändringar, planen för utförandet af det särskildte Riks-Bokslut, som Stats-Commissarien 84 Riksens Ständers Widegren hos Riksens Stander uppgifvit sig kunna på ett enkelt sått skyndsamt tillvägabringa ; men för verkställigheten af det härigenom uppkomne, samt på Lands-Contoir, Uppbördsman och Redogörare i alla Lån öfverflyttade arbetet med Råkenskaps-Omsluten, begårdes af Lands-Contoiren i åtskillige
Hyresmedel 662. 3o. 3 Bidrag af Manufakturmedlen, enligt Kongl Brefvet dea g November 1836, 1,200. Balans till år 1841 • Carl G. Kasel. Bilaga Litt. E. Sammandrag af Inkomster och Utgifter vid Ullmagasinshuset i Utgifter. Räkningen öfver Ullmagasinsbyggnaden afförer, fol. loj extra utgifter, reparationer och intressemedel , skillnad utöfver utgifter i 5 Summa B:co Rdr | 662|3o| 3 Sammandrag af Inkomster och Utgifter vid Ull-Kontoret i Norrköping, Utgifter. Räkningen med Ull-Kontoret i Norrköping afförer, fol. 9: extra utgifter samt för uppköp af inventarier, under år i84o, i9o 34 5 Aflönings-conto, fol. 4> till Ull-Kontorets tjenstemän och betjening 3,o f 6 32 Summa B:co Rdr | 3,137 18 J 5 Summarisk Uppgift på hvad Gamla Ull-Diskontfondens HufUtgifter. bestående Sammandrag öfver inkomst och utgift vid Ull-Konto Norrköping utvisar brist i tillgång vers undervisande, . ings-conto, fol. 6, resekostnader för af Direktören Hofman Bai verkställda besigtningar vid schäferierna, åren i83g ecb i84o, leir Stats-Rådet G. Poppius meddeladt förskott till trycknii m. m. af skrifter, rörande Ullkulturen, gen med Herr Piesidenten G. D. Skogman, fol. 8, upptager, f en år i84o inlöst aktie i Ullmagasinshustt i Norrköping, 423 3i 9 1,000 1,200 1,287 26 3 5a3 7 4 i5o 1 4>634l 17I 4 Summa B:co Rdr | Stockholm i Manufaktur-Diskont - Norrköping', enligt Ga irla Uli-Diskontfordens Hufvudbok för år i84o. Inkomster.
— Det är mig icke obekant, hurusom den tanka velat göra sig gällande, att brännvinsbränningen borde vara fri, eller med andra ord, endast belagd med hög skatt, då en hvar vore berättigad att bränna; och ehuruväl jag, efter min enskilda åsigt härom, vore färdig öfvergå till denna princip, tror jag densamma för närvar, icke skulle blifva den gällande. — Vid alla ekonomiska lagstiftningsåtgärder vore det särdeles önskansvärd!, att man icke för mycket kastar sig iu på iheoriernas område, utan fast mer tager till rättesnöre hvad den praktiska erfarenheten lemnar (vid handen, då man enkelt, och säkrare vinner målet. Jag tror derföre, att man bör uti denna af mig väckta fråga för närvar., så litet som möjligt, förändra hufvudgrunderna af 1335 års brännvinsförordning; och då jag utgår från denna synpunkt, vore nu endast att få till det af R. St. blifvande förslag lill grunderna för brännvinsbränningens utöfvande och beskattning, föreslå till förändring sådana paragrafer, der oformligheter förefinnas, och hvilka jag skall hafva äran uppgifva. Tiden för brännvinsbränningens utöfvande föreslår jag alltså skulle från 1841 och intill nästa riksdag inskränkas till 3 månader om året, eller November, December och April. S 2. Rättigheten till bränningens utöfvande skulle, på sätt denna § af 1335 års förorda, omtalar, åtfölja jorden, men med ett minimi taxeringsvärde af 5oo r:dr b:co i stället för 3oo. Till denna förändring hemtår jag anledn. deraf, att i ganska många orter förhållandet är sådant, att just mängden af dessa små pannor om 14, 16, 18 högst 20 kannors rymd, äro de, som mest bidraga till massans af folket demoralisering, och icke heller lemna innehafvaren någon vinst, enär det ej sällan händer, att han, jemte sin omgif - Den 26 Februari e. rn. 443 ning, förtär livad den lilla pannan för dagen kunnat afverka.
Ehuru Rikets Ständer genom beslut af den lö:de September 1857 anvisat medel till fortsättning af arbetena å denna stambana intill norra ändan af Finjasjön, kunde dessa arbeten likväl under år 1859 icke utsträckas längre än till södra ändan af nämnde sjö, emedan de alternativa linier, hvilka den nådigst tillförordnade kommittéen för undersökningar angående stambanornas lämpligaste sträckning ansett sig böra särskildt undersöka och med hvarandra jemföra, i och för stambanans fortsättning genom Småland, vid denna punkt möttes och det således blef beroende af då instundande riksdags beslut i hvilken rigtning den redan utstakade linien komme att fortsättas. Arbetena å denna stambana under år 1859 voro således inskränkta till sträckan emellan Höör och södra ändan af Finjasjön, eller på en längd af omkring 2,3 mil, hvaraf linien mellan Höör och Sösdala, 1,3 mil, fullbordades och öppnades för allmän trafik. Den terräng, hvaröfver banan mellan Höör och Finjasjön blifvit framdragen, är särdeles jemn och företer inga terrasseringsarbeten nog anmärkningsvärda att särskildt omnämnas. Den enda bro, som å samma linie förekommer, är den vid Tormestorp öfver ett i nyssnämnde sjö utflödande mindre vattendrag; den är helt och hållet af sten, har trenne hvalf af 14 fots spännvidd hvartdera och fullbordades under November månad. Vid December månads utgång var sträckan mellan Sösdala och Finjasjön färdigterrasserad, till största delen ballastad och belagd med sliper och räler. De särskilda slags arbeten, som under året blefvo utförde, upptagas här nedan i ett sammanhang: 33,000 kubikfamnar jordarbete, 2,950 längdfot färdigbildad bana genom gräfning af mer än 8 fots djup, — 115 — 2,675 längdfot färdigbildad bana genom, bankfyllning af mer än 8 fots böjd, 15,775 dito dito å jemnare terräng, eller tillsammans 21,400 längdfot fårdigterrasserad bana.
S. D c^^ifölls af Ständet Stats, och Oeco. nomie UlstottenS, i förening med Banco-Unkottet, afgifne, pä bvrdet lagda, nu ä nyo före. dragne Utlätanoen af den z och ,g dennes, i anledning af Kongl. Maj ts Nädiga Propvsition, angäende Allmänna MagazinsJnrättnin, gen. Ot suzrrs. k^x ?rotoco!Io 6sbnel 06msnn. Utdrag af Protocollet, hältet hos Bon. de Ständet wtd Urtima Riksdagen i Orebro den »6 Oktober 1810. SD ^ anledning af gjorda anmärkningar wid Allmänna Beswärs» och Oeconomie-Ulskottets den i e dennes meddelade Utlätande öfwer de flereS Memorialer angäende dels Allmänna Magazins. Inrättningens St,» else och Förwalt. ning, dels utwägar att afhjelpa Spannemälens närwarande wanpris, besiöt Ständet äterremitz med anmodan till Utskottet att öfwer anmärk, ningarne med sitt yttrande ofördröjligen inkomma. evyr». Lx ?rotocol!c» ^slxrioi Öämsnn. Utdrag Den 16 Oetter. ZOZ Utdrag af Protocollet, hältet hos Bo», de-Etänder wtd Urtima Riksdagen i Orebro den »6 Oktober i8ro. S. D. konstitutions'UtlkottetS i Memorial af den rs dennes, att af kommande Ständer prkif. was och afgöras, till Ständet öfwerlemnade Anmärkningar wid, och Försiag till förändrin. gar af Regeringsformen och Riksdags. Ordn in. gen, skulle till nästa Riksdag blifwa hanlande. Lx ?rc»tcicollo Linnel Octmsllv. Utdrag af Protocollet, hältet hoS Bonde.
Dervid har icke någon tvekan uppstått om olämpligheten att vidare bibehålla en inrättning sådan som den ifrågavarande, hvilken, för öfver ett århundrade sedan tillkommen, med afseende å sidenfabrikshandteringens dåvarande stånd - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 64. 13 punkt och de då rådande föreställningarne om lämpligaste sättet att befrämja näringarne i allmänhet, numera alldeles icke uppfyller sitt ursprungliga ändamål. Grundsatsen att Staten icke bör inblanda sig uti industriela företag, har äfven, enligt Utskottets tanke, vunnit så allmänt erkännande, att nutidens åsigter om ändamålsenligaste sättet att befrämja industriens utveckling, kunna anses vara i fullkomlig motsats till de föreställningar i frågan, som hystes vid den tid, nämnde inrättning kom till stånd. I fråga åter om bestämmande af beloppet utaf den löseskilling, som nuvarande innehafvarne af nämnde egendom skäligen böra till Statsverket erlägga, för att erhålla egandeoch fri dispositionsrätt deraf, visa sig deremot flerfaldiga svårigheter, som kunna gifva anledning till olika meningar. Å ena sidan bör vid icke förgätas att nämnde egendom blifvit till Odel och hans efterkommande upplåten med afseende å de af honom ådagalagda förtjenster om den inhemska sidenfabrikationen i de delar, som tillhörde hans yrke, samt att hans efterkommande å verkets förbättrande nedlagt kostnader, för hvilka de, genom erlagd betalning för det obetydliga appreteringsarbete, hvarom de varit anlitade, måhända blott i ganska obetydlig mån hittills erhållit godtgörelse.
Skall den, frågar han, » befordra invasioner af inhemska hunnerV » Svaret blir hänvisning till tron » på det godas förmåga att uppträda i nya, oväntade former. » Återstår omnämna uppsatsen En Elxevicr samling, som är af specielt bibliognostiskt intresse. Den gör läsaren på ett angenämt sätt bekant med boktryckerioch bokbinderi industriens faaate läckerheter. Ifrågavarande samling är den största och mest utvalda i sitt slag och kommer genom egarens — en svenskman — generösa dispositioner att framdeles införlifvas med riksbiblioteket. » Stilen är mannen ». Kichard Bergströms stil är en af de intensivaste hos nutida författare. Få inneha som han konsten att säga så mycket och så korrekt som möjligt i så få ord som möjligt. Stundom närmar han sig nästan vresig karghet. Men å andra sidan är han, trots sin ovanliga kunnighet, fri för allt tomt lärdomsskrammel. Hans hänvisningar äro, hvad sådana böra vara, verifikationer till framställningen. Hvad andra ha att säga, pressar han ur dem i en enda droppe. Han har starka antipatier och sympatier, och det är ej utan, att de förra någon gång råka i kollision med hans fördomsfria syn på kulturfbre-tcelserna. Men han är osvikligt öm äiven om det lilla och undan * gömda, der han finner äkta slag. Vi lyckönska författaren till hans bok, och läsaren till författaren. E. v. Q.Ett uttalande om Sveriges politik 1864. (Utdrag: ur ett b ref från all. justitierådet Chr. Naumann. íüm det mellan vederbörande samtalsvis varit fråga undor sistl. år att anmoda mig ingå i Statsrådet, så var det ju i mångfaldigt afseende en lycka för mig, att sådant ej kom till verkställighet. Jag skulle nämligen ingalunda hafva kunnat förekomma den lumpna politik, hvilken man fbljt i afseende på Danmark, och hade till följd däraf måst efter kort tid afgå.
De skulle nemi. blifva ett slags kommissionärer åt bränvins-tillverkarne. Då jag amer det vara i högsta grad olämpligt att drifva det derhän att landshöfdingarne skola emottaga en del af uppbörden, gör R. o. Ad., i min tanke, alldeles rätt, om R. o. Ad. i detta fall skulle afslå Betänkit; och får jag, i likhet med Gr. af Ugglas och flere andra talare, anhålla om den gamla paragrafens bibehållande. Gr. Mörner: Då jag hört en talare lägga vigt derpå, att motstånd mot ilrågav:de förslag icke blifvit gjordt af någon annan än af dem, som voro landshöfdingar, så vill jag förstärka den sidan och instämma med dem, som anse den föreslagna förändringen för hvarken nödig eller nyttig. Den värde talaren sade sjelf, att vinsten för bränvins-tillverkaren af denna förändring vore ringa eller obetydlig. Under sådane förhållanden, och då de olägenheter, som för det allmänna kunna uppstå, äro ganska hetvdliga, tror jag det icke vara lämpligt att vidtaga en sådan åtgärd, som den il'rågav:de. Då så många talare förut uppträdt och utvecklat de olägenheter, som kotnme att uppstå, derest förändringen antages, så vill jag icke längre uppläsa R. o. Ad:s tid; utan har blott velat gifva tillkänna alt jag röstar för afslag. Frih. Gederström, Rudolf: 1 likhet med Hr Lager hjelm, hvilken lika litet som jag innehar någon landtstatstjenst, är jag af den tanka, att R. o. Ad. borde afslå ifrågav:de förslag och vidblifva den nu gällande §:n. 108 Den 6 Maj e. m. Jag anser nemi. det vara mindre lämpligt att göra Konungens Beftude till en slags komissionär åt bränvinstillverkaren; och hvad beträlTar de 2 rdr, som skulle tillfalla landträntmästaren, så förefaller detta temligen besynnerligt, ty, huru jag än ser saken, tror jag ej, att han behöfver denna inkomst eller att den kan utgöra någon lämplig ökning i hans löneförmåner.
Jag hade förmodat att denna fråga skulle hafva blifvit behandlad ej vid 8:de, utan 9:de Hufvudtiteln; men då nu icke så skett och 3 Stånd redan godkänt punkten, har jag ej något yrkande att härvid framställa, utan hoppas att på annan väg godtgörelse skall Mamsell Octavia Carlén kunna tillgodokomma för hennes ifrågavxle förtjenstfulla bemödande att, ehuru gagnlöst för sig sjelf, hafva gagnat det allmänna. Gr. Posse: Jag inskränker mig till att helt enkelt yrka bifall till Utsk:ts hemställan. Öfverläggningen ansågs härmed slutad och Utsk:ts hemställan bifölls. 1.44:de, 145:te och 146:te punkterna. Utsk:ts hemställanden biföllos. 147:de punkten och i sammanhang dermed ett från Högvörd. Preste-St. ankommet prot.-utdrag N:o 186, innehållande inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att biträda Preste-St:s rörande denna punkt fattade beslut. Gr. Posse: På grund af de skäl, som Stats-Utsk:t i den nu föredragna punkten åberopat, anhåller jag, att Preste-S:ts inbjudning måtte läggas till handlingarne. Den 1 Mai. 31 Frih. Hamilton, Hugo: Jag medger visserligen, att Stats-Utsk:t haft skäl för sitt afstyrkande af anslag till Diakoniss-anstalten, isynnerhet deruti, att frågan härom ej gått den regelmässiga ordningen i form af framställning från K. M:t, men man kan dock icke neka, och Utsk:t torde icke heller kunna det, att denna anstalt håde gjort och gör mycket gagn. Den har tillkommit genom ganska ringa enskilda bidrag och har derifrån uppvuxit till hvad den nu är; till landets alla orter hafva från den utgått lärarinnor och sjuksköterskor med sådan utbildning, att de uppfylla alla rättmätiga anspråk. Då nu anstalten häftar i en skuld af 44,000 rdr, anser jag K. St:r för en gång kunna låta nåd gå för rätt och bevilja denna summa.
Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 13 och 17 sisth Maj på bordet lagda Betänkande, N:o 89, i anledning af väckta motioner rörande skjutsnings-besväret, afslogos Utskottets, i fråga om förhöjning i skjutslegan vid landt-gästgifverierne och i städerne, gjorde tillstyrkanden; lades sista punkten, angående förändring af den beräkningsgrund, hvarefter ersättning för resor i embetsärende!' utgår, till handlingarne, och blef Utskottets Utlåtande i öfriga delar af Ridderskapet och Adeln bifallet. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedannämnde den 13 och 17 sisth Maj på bordet lagda Betänkanden: N:o 90, i anledning af väckt motion, angående rättighet att vid Gudstjensten eller andra presterliga förrättningar begagna äldre andaktsböcker; och N:o 91, i fråga dels om posthemmanens befrielse från postförings-skyldigheten och dels om åtgärder till beredande af lättnad i nämnde besvär. S. D. Föredrogs och bifölls Banko-Utskottets den 17 sisth Maj f. m. på bordet lagda Memorial, N:o 33, i fråga om öfverlemnande från Bankens Myntkabinett till Kongl. Myntkabinettet af 517 st. mynt och medaljer af guld. S. D. Föredrogos och biföllos Stats-Utskottets nedannämnde den 20 sisth Maj f. m. på bordet lagda Utlåtanden: N:o 106, i anledning af väckt motion, angående bidrag till underhållande af Hallsnäs bro i Jönköpings län; N:o Prot.-Utdrag den 1 Juni 1854. 241 N:o 107, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående understöd till Hospitals-fonden; och N:o 108, i anledning af väckt motion om anslag till premier för skogsplantering.
1 detta afseende bör erinras derom att begreppet om rättighet in potentia och rättighet in actu lika mycket böra, efter min tanke, tillämpas i flaga om arfsrätt, som beträffande giftorätt. Detta är emellertid hufvudinnehållet af Hr Gr. Sparres förr väckta motion, och ett hufvudsakligt föremål för hans i dag framlagda åsigter i ämnet. Då Hr Åkerman icke funnit de personer yttra sig, som han önskat, så har han i stället nödgats hålla sig till dera, som verkligen yttrat sig; — det var visst ett missöde alt ej få några andra att vända sig emot. Något måste, såsom det vill synas, emot desse framkastas, till förringande af förtroendet till hvad de yttrat. Bland dessa framkastade antydningar, ber jag få vidröra en. Hr Akerman har nemi., hvilket jag icke kan misskänna vara rigtadt emot mig, behagat klandrande framhålla det förfarande som iakttoges då man bekänner sig lill den maximen, att ”ändamålet helgar medlen”. Detta yttrande var tydligen framkalladt deraf, att jag sade mig icke kunna ur juridisk synpunkt biträda Gr. Mörners åsigt, men likväl ansåg hans politiska skäl äga sin riktighet. Det synes mig alldeles klart, att lagstiftaren bör hafva för ögonen icke blott det juridiska betraktelsesättet; sådant blefve lätt en ensidighet; lian bör jemväl undersöka sakerne med hänseende till deras politiska och ekonomiska beskaffenhet; må han ur alla dessa särskilda synpunkter Den 9 Februari f. m. 381 skärskåda de vigtiga ämnen, han har alt behandla, då först befriar han sig frän faran af ensidighetens skadliga inflytelse. Må han tillse hvilka skäl som äro de för fäderneslandets välfärd mest betydande. Den stränga juridiken tål väl vid att, i tillämpningen, ronde statens angelägenheter, tempereras af hvad klokheten och behofvet bjuda. Den värde ledamoten torde påminna sig ordspråket: ”summum jus, summa injuria”. Jag tror för öfrigt och uttalar det gerna och med tillförsigt, att den tid varder kommande, då den nya arfslagen kommer att till sin verkliga och beklagliga halt allmänt uppskattas.
För nya pistolers anskaffande » slagkrutshufvars dito - • » aflöning af Lärare och underhåll af elever vid Skeppsbyggeri-institutet i Carlskrona » hamnbyggnaden vid Wisby \ v » hamnarbete vid Cimbritshamn » hamnbyggnad vid Engelholm samt upprensning af Rönne-å » dito vid Kalmar » dito vid Hjo » kanalanläggning mellan Filipstad och Sjöändan i Warnums socken af Wermlands län » dito genom Tjufhoimssundet vid farleden till Luleå » upprensning af Ljusne eif mellan sjöarne Or och Warpen i Helsingland » 1 anläggning af nya och förbättrande eller omläggning af backiga eller eljest mindre goda vägar, samt för mindre strömeller årens ningsarbeten, äfvensom smärre hamnoch brobyggnader, » utdikning och aftappning af sanka trakter och sjöar, till beredande af odlingsföretag, » aftappning och sänkning af sjön Möckeln inom Kronobergs län » anläggning af jernväg mellan Örebro och Nora » slöjdexpositioners befrämjande » inköpande af Kanslirådet Krulmeijers gravyrsamling » utvidgning och förbättring af Wexiö hospital » betäckande af brist i hospitalsfonden » ny tomtreglering i Lidköping » återuppbyggande af den nedbrunna delen af samma stad För Folkskole-Iärares aflönande » Folkskole-lärare-seminarierna . » Stipendier åt elever vid dessa Seminarier Afsatt fond för Folkskole-Iärares pensionering Bilaga Litt. C, till Sta IsUtsko t tets Memorial, år 1854, N:o 371. i Rikets Ständers Riksgälds-kontors ränte-utgi/ter och skuld-afbetalningar samt förvaltningsoch upp b ords-kostnader, äfvensom från detta verk omedelbart utgående loner och pensioner, jemte riksdagsoch revisions-kostnader samt restitutioner m. m. I I Hafva utgjort A n t a g is komma att utgöra Summa Under Januari Under September Summa Är 1851. Ar 1853. under åren — Augusti månamed December Ar 1855.
Derföre har ock följden blifvit, att blott de sämste inom socknen åtagit sig detta bestyr, eller också har möjligtvis, om en eller annan socken varit lyckligare lottad och haft en duglig fjerdingsman, detta varit en aspirant för framtiden till länsmanstjensten och endast derföre börjat med att bestrida den lägre befattningen, för att sedermera arbeta sig upp till den högre. Orsaken dertill, att man haft sådan svårighet att få skicklige fjerdingsman, har verkligen varit, att, som här redan är uppgifvet, man aldrig varit rätt säker om hvilka bestyr som varit honom ålagde, utan den gräns hvarinom han rört sig i sin befattning har varit alldeles för vidsträckt och obegränsad. Han har för länsmannen varit, som Hr Rääf uttryckte sig, ett verkligt fac-totum. Jag skulle tro, alt om också ingen instruk 32* - 500 Den 10 Maj. tion finnes för länsmannen, (hvilket jag anser vara oriktigt), det dock icke destomindre är orätt att det ej finnes någon sådan för fjerdingsmannabefattningen, i synnerhet då den skall af kommunerna bestridas. Jag tror att om denna befattning kommer att gå i tur inom socknarne, så komma alla duglige jordbrukare att undandraga sig den, och att för sig lega den sämste inom socknen, så länge de ej bestämdt veta hvad de skola göra. Jag får således instämma med Hr af Harmens, och yrka bifall till betänk. Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad, hemställde Hr Gr. o. Landtm. om R. o. Ad. bifölle förevar, punkt af Utsk:s betänk., och besvarades denna propos. med starka ja, blandade med nej; hvarpå Hr Landtm, förklarade, det han funnit ja hafva öfverrösta! nej. Hr Rääf begärde votering. Upplästes till justering och godkändes följande förslag till voterings-propos. Den som bifaller Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s, i dess betänk.
För öfrigt hafva Rikets Ständer, med fästadt afseende å den af E K. M. anmälda otillräcklighet af anslaget för Silfver-myntningens bedrifvande, bifallit, att de å Koppar-myntningen möjligen uppkommande besparingar må, på sätt E. K. M. i Nåder föreslagit, till Mynt-Verkets behof disponeras. Beträffande sedermera präglingen af Ducater, så hafva Rikets Ständer, med bifall till hvad E. K. M. i afseende härpå föreslagit, jemväl för deras del beslutit: 1:0 att en Svensk Ducat skall innehålla åttatio tiotusendels (■—) 1» . VlOOOO/ skålpund fint guld, hvarigenom ett skålpund victualie vigt sådant guld alltså kommer att utmyntas till jemnt 125 Ducater, i stället för att hittills deraf blifvit präglade 125—Vö^ Ducater; kommande sålunda i,25o nya Ducater att motsvara i,25ii gamla Ducater, och följaktligen hvar och en af de nya att blifva litet under |:dels procent bättre än de nyssnämnde; 2:0 att Ducaternes haltighet bibehålles i det närmaste lika med den de hittills haft, så att åttatio (80) delar fint guld för dessa loyeras med två (2) delar Koppar, och att en Ducat således kommer att väga åttatiotvå tiotusendels (—8_2S ) skålpund Alt remedium i vigten blifver tre tusendedelar (tö3öö) öfver eller under den, som egentligen följer af utmynlningsgrunden och den bestämda finheten; och 5:o Att myntskatt äfven för Ducater skall ega rum och utgöra tre tiondedels (J*-) procent af det som myntas, utom skedarelön, i fall det till förmyntning aflemnade guldet är af lägre halt, än som för Ducaten är bestämd. 268 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse IV:o 167. Och få Rikets Ständer tillika hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att myntpiecer om 2 äfvensom om 5