Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Gripenstedt motion, om ersättning åt Öfverste-Lieutenanten Adlerstam, för det lidande Iran, på förenämnde sätt, fått vidkännas, dervid Molionairen, under an» tagande af egendomarnes rätta värde till 13,546 Rdr. 18 sk., enligt deit år j82’3 derå sist förrättade Baneovärdering, uppskattat de förluster, Hr Adlerstam» genom rättegången med Banken,lidit, till en sammanlagd summa af 27,4?x Rdr .39 sk* 4 rst. B:eo. Vid jemförelse af det BetänkandeRikets Ständers Banco-XJlskott, under N:o 71, meddelade öfver Herr Gripeastedts Berörde motion, med "Utskottets under Nro §j afgifne ytterligare utlåtande» i anledning af demoin Riks-Stånden gjorde anmärkningar, finner man, det Baneo-Ulskottef,. r betraktande af den nödställda belägenhet, hvaruti Öfverste-Lieutenanten Adlerstams tio Barn Blifvit försatte, genom deras Faders oförmåga» ate. dera försörja, sedan hans fasta egendom, på ofvanoinförmäLde sätt, till underpris bortgått, tillstyrkt, att eix gåfva af 4>65o Rdr* Banco, utgörande skillnaden emellan inropssumman för Norrkärr och Strömsvik, vid den förra och vid den senare Banco-auetionen, måtte, under ålski Ilige foreskrifne vilkor, trll Öfverste-Lieutenanten Adlerstams barn anordnas; hvilken tillstyrkan Bögvördige Preste-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet i allo bifallit;- hvaremot HöglöfL Ridderskapet ochAdela bes!amf tferv summa, hvilken skulle, såsom ersättning, beviljas» till 16,000 Rdr.
Men midt under detta allt längtade jag, längtade så, som man längtar efter det käraste på jorden. Alltför fasta rötter måtte jag ha slagit i vår gamla prästgård. Öfverallt annorstädes känner jag kyla, är jag en främling. Jag skulle aldrig kunna slå mig fram där ute i lifvet. Helt och fullt kan jag lefva och drömma blott i den gamla kända omgifningen. i \ ter hemma vid aftonbön och psalmsång. — Välsignelsens ord ljödo för mina öron skönare än någonsin förr nu, när de första aftonen på nytt lästes af den kära stämman. Helgsmålsringningen i kyrkan mötte mig med sin fridshälsning, lindarna susade ett: » välkommen igen » — fars vackra skog undrade, hur jag kunnat vara så länge borta ifrån den » Är det då så länge? Ja, hela fjorton dagar. — Ler du min läsare, eller hvad? Ler du åt detta stora barn, som icke kan trifvas annorstädes än bland hemmets hvita björkar? Du får gärna le, ty ditt löje är helt visst af det glada, goda slaget. Kanske vaknar snart nog reslusten på nytt. Det skulle icke förundra mig. Vi stämningsmänniskor äro de oberäkneligaste af alla skapade varelser. Kanske sjunger jag snart nog åter Kjerulfs visa om » de li0je Fjaslde », packar min kappsäck och far — far med Gud i hågen och sol i blicken. Ack, det är visst mödan värdt att fara för att få se allt det vackra där ute, för att samla ett förråd af ljus för kommande skumma dagar, men, last but not least, för att vid återkomsten få känna allt det, som ligger i detta ljufliga » åter hemma »! In genom fönstret strömmar sol, rosendoft fyller rummet. — Jag måste ut — ut för att tänka och drömma det vackraste jag vet, ut för att tacka Gud för detta leende hägn, för denna blommiga ro, för detta betagande, drömfagra » åter hemma ». A di. * En helhjärtad flicka. I måndags f. m. timade å Lagnö, nära Stockholm, en händelse som lätt kunnat kosta två människolif. • En 27 - årig gosse föll nämligen i det ganska djupa vattnet vid sidan af ångbåtsbryggan.
Flere värde talare hafva redan med all den konst vältaligheten erbjuder sökt beveka Ridderskapet och Adeln för ett förslag som äger allt det bländande, vår tids liberalitet kastar öfver allt hvad som synes utvidga Folkets rättigheter; jag kan ej dölja mig ej heller för Ridderskapet och Adeln den underlägsenhet i talanger hvarmed jag går att opponera mig emot detta förslag; men jag vågar så mycket mera hoppas öfverseende i detta fall, som jag, utan anspråk att leda andra, endast här söker uppfylla den pligt mitt samvete bjuder, Publiciteten är visserligen ägnad att Den 17 Murtu, 801 att väcka fleres enthusiasme för sig. Men ml-i ne Herrar! det är ej med enthusiasm lagat böra stiftas: det tillhör det kalla och lugna förståndet att vid så högtidliga tillfällen bju-i da känslan att tystna och endast rådfråga den allmänna nyttan. Då jag under ett förflutet Plenum baft tillfälle att bestämdt yttra mina tankar i förevarande ämne, går jag nu att besvara särskild-! ta af Höglofl. Riddarhusutskott i dess Betänkande gjorde framställningar. Utskottet anser frågan ej vara af Constia 'tutionel beskaffenhet, stödjande sig på den sat-1 sen, att Grundlagen ej omnämner saken, och. att allt hvad som ej är förbjudet måste vara tillåtit. Men mina Herrar! så är det ej gif-1 vit att sluta, hvarken i det enskilta eller alU männa lifvet. Ingen Lag kan förutse ali* möjliga menniskoviljans yttringar eller i för-} väg uppräkna dem till bifall eller tadel. Enär man således vill nu gifva en ny tydning eller ny utvidgning åt Grundlagen, så kan det omöjligen medgifvas på det skälet, att det maj ste vara tillåtit derföre att det ej är förbjudet,’ dertill behöfves mera: nemligen öfvertygelse!! att det är enligt med Grundlagen och att det är nyttigt för samhället.
— och malm, rå och osmält, utom kobolt-. Sedan Kongl. Maj:t vid utfärdandet af 1841 års tulltaxa i allmänhet lemnat bifall till hvad Rikets Ständer sålunda i afseende å inoch utförselsförbuden föreslagit och hemställt, samt Kongl. Maj:t sedermera, på sätt ofvan är antydt, i nådig skrifvelse den 6 Augusti 1844, föreslagit Rikets då församlade Ständer, att, enär så väl grunderna för tullbevillningen som de speciella bestämmelserna i 1841 års taxa så nyligen varit föremål för granskning, och Kongl. Maj:t i öfrigt ansåge denna för både statsinkomsterna och inhemska näringarna vigtiga författning böra så sällan som möjligt och icke utan verkligt behof förändras, för den påföljande tiden till nästa riksdag i de väsentligaste delar bibehålla berörda tulltaxa, med iakttagande af de jemkningar, förklaringar och ändringar, särdeles i afseende å utförselstullen, som, af omständigheterna påkallade, redan blifvit af Kongl. Maj:t vidtagna; äfvensom, hvad särskilt anginge tullbestämmelserna för spanmål, att deBih. till /(. St. Skrifvelse, N:o 40. samma måtte bibehållas oförändrade under ytterligare tre år till innevarande års slut under tillförene medgifvet vilkor angående dispositionen af den inflytande spanmålstullen; så hade Rikets Ständer till svar härå uti underdånig skrifvelse af den 15 Maj 1845 yttrat, att de, instämmande i ofvanberörda af Kongl. Maj:t tillkännagifna åsigter och med fästadt hufvudsakligt afseende å innehållet af Kongl. Maj:ts omförmälta skrifvelse, i allmänhet vidblifvit grunderna för då gällande 1841 års tulltaxa och icke i andra fall beslutat ändring i der förekommande speciella bestämmelser, än antingen för att dessa måtte bringas i öfverensstämmelse med de derom af Kongl.
Län, utan afseende å det redan i vérket ställde beslut, som föranledt skrifvelsen af den 22 Aug. 1840, samt att i sådant fall för Westeroch Norrbottens Län, till fyllnad i grundfonden för Sockneoch District-Magazinen derstädes, Rikets Ständer af Statens behållne tioode-spanmål måtte anvisa motsvarande antal tunnor till hvad som, i följd af Rikets Ständers beslut, kunde hos Statens gäldenärer varda afskrifvet, ellgj ock att för samtlige Länen i Riket den betalningsgrund, som för Stora Kopparbergs Län blifvit bestämd, måtte förklaras gällande, och att i hvilketdera fallet som helst Rikets Ständer borde hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla det uppkom ne förhållandet af de stridiga besluten och hvad Rikets Ständer, i anledning af detsamma, beslutat. Uti ett, jemte berörde motion, till Utskottet öfverlemnadt anförande Rar Herr Grefve Cronstedt föreslagit, att, i anledning af ofvanberörde förhållande, underdånig skrifvelse borde till Kongl. Magt aflåtas, deruli Rikets Ständer, som funnit osäkerhet kunna uppstå, rörande verkställigheten af, de uti omförmälde 2:ne skrifvelse!' meddeldte beslut, anliöile, att i alhruäflhet, i fråga om undsättnings-skuldernes afskrifning, den senare skrifveiseit af den 20 sistlidne Januari må vinna tillämpning, under förklarande derjemte, att, beträdande Ofvan-och Nedan-Siljans fögderier, sådane omständigheter förekommit, hvilka fira nied t Rikets Ständer att undantagsvis medgifva invånarne derstädes de uti Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 22 Augusti 1840 stadgade betalningsvilkor. 4 Stats-Utskottets Utlåtande, N',o 513. I anledning häraf får Utskottet fästa Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att hvad Rikets Ständer, enligt Stats-Utskottets Utlåtande N:o 160 och derpå grundade underdåniga skrifvelse af den 22 sistl.
Lorich. 4 Sami. a JJ. 86 j34o Stats-Ut skotte t s Betänkatiden. Ankom den 28 Junii i8a3. Utlåtande i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående anslag så vål till åtskilliga Byggnader vid Veterinair - Inrättningen i Hufvud-Staden, som till en årlig Stat för samma Inrättnings framtida Underhåll uti dess fullkomnade skick. Samtlige Rits-Stånden hafva till Stats-Utskottet remitterat Kongl. Majrts, den 20 sistl. Februarii, till Riksens Ständer aflåtne Nådiga Proposition, angående anslag så väl till åtskillige Byggnader vid Yeterinair-Inrättningen i Hufvud-Staden, som till en årlig Stat för samma Inrättnings framtida underhåll uti dess fullkomnade skick, lydande som följer: (Se i:a Sami. sid. 465-475.) Hvarförutan de i denna Nådiga Proposition åberopade ritningar och kostnads-förslag öfver de föreslagne .Byggnaderne, vid Veterinair-Inrättningen i Stockholm, jemnte flere till upplysning ledande handlingar, blifvit Utskottet meddeldte. Vid behandling af detta ämne har StatsUtskottet inhemtat, att, vid 1809 och 1810 årens Riksdag, Riksens Ständer, med afseen - Stats-Utskottets Betänkandetu i34* cle på nyttan och nödvändigheten af pålitlige Läkare och Läkemedel för Boskaps-sjukdomar, som så ofta förorsakade Landtmannen en oersättlig skada och vid hvilkas behandling ännu mycken vidskeppelse och många fördomar rådde, uti underdånig skrifvelse af den 28 April 1810 till Kongl. Maj:t öfverlemnade ett i detta ämne till dem ingi fvet Memorial, och anhöllo det Kongl. Maj:t ville i Nåder låta genom Dess Collegium Medicum, eller på hvad annat sätt Kongl.
N:o 16, i anledn. af Y. BorgareSt:s återremiss af Exped.Utskls förslag till underd. skrifvelse, angrde upphäfvande af spärrningsanstalterna emot cholerafarsoten. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om icke, då detta memor. endast anginge justering af en expedition, R. o. Ad. nu, likasom vid flera föregående riksdagar, skulle, i anseende till angelägenheten af expeditionens snara afsändande, behaga tillåta, att det nu föredragna memor. genast finge pröfvas. Bifölls. Uppå derefter framställd propos. beslöt R. o. Ad. att, med vidblifvande af sitt rörtde expeditionen förut fattade beslut, lägga det ifråga var. memor. till handlingarna. Ånyo föredrogs och bifölls BancoUtskts d. 11 dennes f. m. på boi-det lagda betänk. N:o 36 i anledn. af förrättad revision af ej mindre Bancodiscontverkets räkenskaper och förvaltning, än äfven förra Riksdiscontverkets fortsatta utredning för år i833. Företogs till pröfning Oecon.Ut.sk:s d. 1 t dennes f. m. på bordet lagda utlåt. N:o 116 i anledn. af gjorda anmärkningar vid Utskrs betänk. N:o g3, ang:de upphäfvande af dubbla tjenstårsberäkningen vid befordringar till ecclesiastika embeten och tjenster. Frih. Boye, Ludv.: Då detta utlåt, rapporterar sig till utlåt. N:o g3, anhåller jag, att'detta sednare må blifva föredraget i sammanhang med det förra. Oecon.Utsk:s betänk. N:o g3 upplästes. Frih. Boye: I fortsättning af den anmärkning, jag framställt mot utlåt. N:o g3, får jag nu äran fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på angelägenheten, sorn mig synes, att fortfarande bibehålla skollärarne vid de förmåner, de hittills åtnjutit.
Månne den icke ligger i befordringssättet inom Svea HofRätt, hvilket haft till följd, all åtminstone högst få personer med någon skicklighet för ledamotsplats, ens våga att söka en kanslist-eller en notarietjenst; utan man går heldre lönlös, såsom extra Fiskal, för att derigenom blifva bemärkt, än alt emottaga en befattning, som skulle medföra, snart sagdt, ett förbud för den befordrade att någonsin vidare avancera. Inom de öfrige HofRme är såsom jag redan erinrat, förhållandet icke sådant, utan der befordras tjensteman nen, antingen han tillhör kanslieller brottmålsexpeditionen. Ett annat Grins yttrande har fästat min synnerliga upmärksamhet. Gun har nemi. sagt, att det skulle blifva serdeles instruktiv för Notarierne alt göras till biträde åt HofRins ledamöter, samt alt de derigenom skulle göra sig förtjente att befordras lill HotRins dombord. Ja! nog låter detta bra, och är ledamoten af utmärklare beskaffenhet, så kan visserligen under hans ledning, en Notarie inhemta många goda lärdomar; men i notariegraden plågar man vanligen hafva upnått den ålder, att man icke kan förvärfva stort mera skicklighet, än den man då redan äger. Om nu så hända skulle, att Notarien duger något till samt har flit och arbetsförmåga, men Ledamoten deremot råkar att vara mer än lofligt beqvämlig och icke särdeles road af arbete så blefve det lätt för denne ledamot på Notarien öfverflytta besväret alt utarbeta målen, upsätla förslag till betänkanden, o. s. v., hvarigenom Notarien i sjelfva verket förrättade Ledamotens syssla utom i afseende på målens föredragning, hvilket besvär i sig sjelf är ganska måttligt. Visserligen skulle ett sådant arbetssätt för ledamöterne vara högst beqvämligt; jag är dock. fullkomligt öfvertygad, att HofRins ledamöter icke skulle så vidsträckt begagna sig af Notariernas biträde; men jag har likväl velat påpeka möjligheten att så kan ske, om detta biträde skulle blifva af den art som Gr. Sparre tyckes hafva åsyftat.
Fullständiga undersökningar uti den föreslagna rigtningen äro på båda provinsernas gemensamma bekostnad utförda under loppet af detta år af Chefen för medlersta Vägoch Vattenbyggnadsdistriktet, Majoren C. Adelsköld. År 1856 yttrade sedermera Chefen för Statens jern vägsbyggnader uti sitt då afgifna underdåniga betänkande rörande dessa byggnader den åsigt: att provinserna norr om Stockholm med den industri och utveckling, som dessa gå till mötes, icke kunna vara belåtna, med mindre än att en jernbana genomskär deras inre delar. 384 Motioner i Bonde-Ståndet 1865.
Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 6 och 9 dennes på bordet lagda Betänkande N:o 88, i anledning af väckta frågor om ändring i de angående fattigvården i riket gällande föreskrifter, afslogs Utskottets förslag till ändring i 2 § 1 momentet af nu gällande Fattigvårds-förordning, samt blef förevarande Betänkande i öfriga delar af Riddei skåpet och Adeln bifallet. Bih. till R. SI. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 6 och 9 dennes på bordet lagda Betänkande N:o 89, i fråga om förändrad fördelning emellan stam-rotar och hjelp-rotar af prestationerna till knekte-hållet, fann Ridderskapet och Adeln för godt att, med bifall till Utskottets yttrande, angående Riksdagsmannen Carl Dahlgrens motion, afslå den del af förevarande Betänkande, hvaruti en underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t blifvit tillstyrkt. S. D. Pöredrogos i ett sammanhang: l:o En af Grefve Frölich, David, väckt, den 2 dennes bordlagd motion, hvaruti föreslås att alla fyra Riks-Stånden måtte sammanträda till gemensam preliminär öfverläggning i fråga, huruvida Rikets
I händelse Herr Lefréns anmärkning gillades , skulle det icke vara nog att införa Ministrarne ibland de här uppräknade Embetsmanj man måste då äfven särskildt nämna Justitiae-Cancelleren och Hof-Cancelleren. Jag vågar i dess ställe till Ridderskapets och Adelns bepröfvande hemställa , att ordet Stats-Råd må utbytas mot: Stats-Rådets öfrige Ledamöter. Herr Lefren : Jag förenar mig helt och hållet med Herr Cederschjöld, om denna Re - 202 Den 3 December e, m. dactions-förändring, och afstår således från all vidare anmärkning i denna fråga. Herr Grefven och Landt-Marskalken frågade, om Ridderskapet och Adein instämde i Herr Cederschjöids anmärkning, att det i 41 befintelige ord : Stals-Råd borde utbytas mot? Stats Rådets öfrige Ledamöter. Ropades J a. Trjckf rikets - Förordningen: §. a. I 4:de Momentet utgå orden: ”Allmänna Beredningen” Denna §. lemnades af Ridderskapet och Adeln utan anmärkning. Herr Mannerstam; Sedan Ridderskapet och Adeln nu slutat pröfnjngen af förevarande mål, skulle jag vördsamt till Ridderskapet och Adeln hemställa, om icke Constitutions-Utskot-. tet kunde anmodas, att inom 8 dagar inkomma med svar på återrcmissen i detta ämne. Herr Cederschjöld: I sådant fall vågar jag hemställa, om icke dagtalet lämpeligast bör räknas från den dag, då Constitutions•Utskott tet erhåller del af remissen, Grefve von Platen: Det är ganska van» Den 3 December c. m. 26» Hg, att Riks-Stånden vid dylika återremisser bifoga den önskan, att det Utskott saken angår , må skyndsamt inkomma med svar derå; ynen att bestämma ett visst dagtal, nödgas jag i förväg tillkännagifva vara omöjligt , om saken skall behandlas med allvar och noggrannhet. Att Utskottet skall göra hvad det kan, vägar jag försäkra; men om Ridderslcapet och Ar/eln skulle bestämma ett visst antal dagar, måste jag reservera mig emot ett sådant beslut.
Brot. 1862—1863. 10 Sami. 1 Afd. 17 fluft. 2 10 Tillhör E asp edil i o n s - U isko t tets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 169. Indelta räntor: Tillkommer: Ersättning lör indragna s. k. klockarepensioner, 133 kubikfot 3 kannor, å 2 R:dr 266: 60. 04g. 444 Seminarium för bildande af lärarinnor: Nuvarande anslaget 15,000: — Tillkommer: Förhöjning deri 5,000: — samt till en normalskola för flickor 5,000: — 10,000: Pedagogier och Folkskolor: Nuvarande anslaget i penningar 33,456: 80. Tillkommer: Förhöjning Indelta räntor, nuvarande anslaget 4,313: — Afgå: Indelt Spanmål, såsom i 1861 års Riks-stat 10,332: 40. Oindelt Spanmål dito dito 897: 80. För Folkundervisningen: till Seminarier för Folkskolelärares bildande, Beservations-anslag 65,000: — Stipendier för seminarii-elever 30,000: — Arfvoden och resekostnader för Folkskole-inspektörer 30,000: — Undervisningsmateriel m. m. för Folkskolorna 10,000: — Löneförbättring för examiuerade Folkskole-lärare 120,000: — eller ytterligare ett Beservations-anslag å tillhopa 190,000: — Gymnastiska Oentral-institutet: Nuvarande anslaget 12,000: — Tillkommer: Förhöjning 17,400: — Transport Tillhör Expeditions(J/skoHels Förslag lill underd. Skrifvelse, N:o 169. 11 Penningar. Indelta räntor, enligt markegång på förslag. Spanmål Summa Riksmynt. Indelt på förslag. Oindelt. Mått. Värde å 2 R:dr kubikfoten. Mått. Värde förslagsvis å 2 R:dr kubikfoten. K: dr ö.
Jag känner närmare förhållandet med de ifrågavarande personer, och många här närvarande, torde af tryckte handlingar, icke blott af nu tryckte utan af de längesedan tryckta RansakningsProtocollen, hafva inhämtat, att första grunden till Ståhles obestånd, lsdes af dä varande högsta authoriteten i Skåne Hans Excellence Grefve Toll, som ej respecterade Konungens för Ståhle utfärdade tillstånd, att oagtadt påstående krig med Dannemark , får exportera en stor mängd af varor dit, hvarmed han skulle betala sid skuld der, hvilken genom straxt efter der inträffad myntförbättring till nära 300 procent, äfven växte lika mycket i Svenska Sedlar, hvilkas cours på den tiden snarare försämrades En värd Ledamot har yttrat, att man genom bysättning skulle kunna tvinga dem att betala, åtminstone en betydlig del af sin skuld. Jag tror tvertom att bysättningen derifrån skulle hindra dem. Jag yrkar ej eftergift af deras skulder till Staten, men att Staten af considerationer, som ej äro obillige, 484 Den 18 Junti f nt. måtte tillåta dem, att bereda sig tillgångar till framtida liqvid. Det är visserligen icke Riksens Ständer värdigt, att contra hera med desse personer, om deras åtgärder ännu ej äro befriade från all misstanka om svek; men det är Riksens Ständer värdigt att med nåd godtgöra det i Statens namn utöfvade våld, som gifvit anledning till hans obestånd, som är mest gäldskyldig till Staten. För min del föreslår jag således återremiss af Betänkandet. Grefve von Schwerin-. Jag befarar att mitt yttrande blifvit missförstådt. Jag har hvarken veiat ådagalägga välvilja, mildhet eller stränghet. Jag har blott sagt att summans storlek eller ringhet, icke borde influera på Riksens Ständers beslut. När förhållandet återställes för desse, på samma fot, som för andre gåldenärer, så motsvaras den känsla man bör äga. Jag har förklarat, att äfven jag anser det vara under Ständernes värdighet, att med dem ingå uti något contract, och det lönar icke mödan, när i alla fall, så stora summor förloras.
Ständer iakttagit vid anslagens meddelande, äfven blir följd uti berättelsen, helst som derigenom ernås lätthet att kontrollera, huruvida de arbeten och summor, som här uppgifvas, äro öfverensstämmande med Rikets Ständers beslut. Till ombyggnad af Långebro öfver Helge A vid Christianstad en summa af 130,000 R:dr R:mt att utgå med 2/,{:dolar såsom lån och V3:del såsom anslag utan återbetalnings-skyldighet. Härvid bör anmärkas, att det omförmälda statsbidraget afsattes redan vid 1833—1834 årens Riksdag; men som tvist uppstod bland brobyggnads-interessenterne i afseende å skyldigheten att i byggnaden deltaga, i följd hvaraf den förelagda preskriptionstiden gick tillända innan stadgade kontraktsförbindelser kunde afgifvas om företagets verkställande mot statsunderstödets åtnjutande, så måste Rikets senast församlade Ständer, om arbetet skulle kunna vidtagas till utförande och det dertill anvisade bidraget få lyftas, medgifva ny preskriptionstid för nämnde uppgörelser. Kontrakt om broanläggningens verkställande genom en i orten utsedd Arbets-Direktions försorg har sedermera blifvit utaf Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader å Kongl. Maj:ts och Kronans vägnar antaget den 11 Juli 1857; och byggnaden, som 1 med drift och omsorg derefter bearbetats med rättelse efter den plan, som Kongl. Maj:t i Nåder gillat, har i betydlig mån fortskridit, och bör, med rättelse efter den gillade planen, fullbordas inom den 10 September 1861. Bron uppföres, på landfästen och pelare af huggen sten, utaf valsadt jern, som från Engelsk verkstad lefvereras. Till anläggning af en ny kommunikationsled, dels landdels vattenväg, igenom Jemtlands Län lill Norska gränsen, hvarifrån leden lörtsiittes inom Norge genom Norska Statsverkets försorg, anvisade Rikets senaste församlade Ständer en summa af 244,500 R:dr R:mt, att utgå såsom anslag utan återbetalnings-skyldighet. Sedan arbetsplan erhållit Kongl. Majds
På det att en gräns måtte sättas för ifrågavarande stats-anslags fortsatta stigande, har motionären föreslagit, att, intilldess Kongl. Majit i nåder afgjort Rikets Ständers tvänne gånger i underdånighet framburna underdåniga yrkande om nedsättning i häst-antalet, serdeles för högre embetsmäns resor, medelst förändring af gällande Rese-reglemente, anslagen å rikrstatens 2, 4, 5, 6 och 7:de hufvudtitlar eller alla de, hvarå sådane äro upptagne till skjutsoch traktaments-penningar, åter måtte förvandlas till bestämda anslag och desse tilläfventyrs, om behofvet så skulle fordra, något ökas, heldre än att, såsom nu, vara till beloppen obegränsade, hvarigenom, såsom erfarenheten visat, en brist kan, under tiden meitan tvänne riksdagar, uppkomma af ej mindre än omkring 100,000 r:drJ oberäknadt de betydliga summor, hvilka för enahanda ändamål belastat Tull-, Postoch Fångvårdsstaterne, och som motionären yrkat, att Utskottet måtte utreda, samt dervid tillika visa, om icke bristen hufvudsakligen härledt sig från sådane embetsmäns resor, som begagnat det högre hästantalet. Med föranledande häraf får Utskottet meddela, att, enligt Utskottet tillhandakomna uppgifter, hafva af bemälde trenne embetsverks medel blifvit, till bestridande af reseoch traktaments-kostnader, anordnade: af tullmedlen år 1846 17,707: 2. 9. deraf för General-tnlldifektören 2,539: 7. 4.