Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidare har, i afseende på artikeln Ost, alla slag, Utskottets förslag om fortfarande tullfrihet blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Borgare-Stånden bifallet, hvaremot Bonde-Ståndet derför beslutat en införselstull af 3 öre per Skålpund. Bonde-Ståndet inbjudes att förena sig med de öfriga Stånden om bifall till Utskottets förslag; kommande, i motsatt fall, följande votering att anställas: 9:o. Den, som godkänner Utskottets af tre Stånd bifallna förslag, att Ost, alla slag, skall vara vid införsel tullfri, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, i enlighet med Bonde-Ståndets beslut, en införselstull af 3 öre per Skålpund att denna artikel åsättas. Lin. Ost. 14 Bevillnings-Utskottets Utlåtande N:o 28. Xis. För artikeln Ris hade Utskottet föreslagit följande bestämmelser: Ris, oskalad eller Paddy Fri. blandad med mer eller mindre fullständigt afskalad ris 1 //. 1 öre. Detta förslag har blifvit af Iiidderslcapet och Adeln samt Presteoch BorgareStånden i sin helhet godkänd t, hvaremot Bonde-Ståndet äfven för oblandad Paddy beslutat införselstull, till belopp af £ öre per Skålpund. Så framt Bonde-Ståndet icke skulle vilja frångå detta från de öfriga RiksStåndens afvikande beslut, lärer omröstning böra ega rum enligt följande proposition: 10:o. Den som, mod godkännande af Utskottets utaf tre Stånd bifallna förslag i afseende på artikeln Ris, anser, att Ris, oskalad eller Paddy, bör vara vid införsel tullfri, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Tinner Nej, kommer, i enlighet med Bonde-Ståndets beslut, Ris, oskalad eller Paddy, att beläggas med en införsel stull af !, öre per Skålpund. Salt, KokIiidderslcapet och Adeln samt Presteoell Borgare-Stånden hafva bifallit
Jag har likväl i början af mitt förra anförande sökt visa, att KammarRätten endast vore en controllerande myndighet, som det ålåg att tillvägabringa en riktig tillämpning af BevillningsFörordningen, och en jemnare skattefördelning, än som vore möjlig, om KammarRättens granskningsrätt borttogs. Åsyfta Ständerne en ojemnare skattefördelning, än som hittills, då är det skäl antaga Utskottets förslag. Uti andra punkten af Betänkandet lemnäs rättighet för höjning och minskning af fastigheternes värden, då de för hela Länet icke understiga minimi-beloppet. Detta tror jag vara både billigt och nyttigt, när samma rättighet icke missbrukas. Herr von Hartmansdorff': Det är ej i saken, utan om formen, jag vill yttra mig. Då frågan 3 gånger förut och nu så länge varit discuterad, har troligen en och hvar redan stadgat sin tanka, så alt vi kunde undvika punktvis afgöra Betänkandet, och 200 Den 11 Augusti f. ra. måhända, derom flera gånger, votera. Jag hemställer fördenskull vördsamt till Ridderskapet och Adeln i allmänhet, och mine Herrar motståndare i synnerhet, om vi ej kunde sammanfatta beslutet i en punkt; och utber mig att Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes utröna, om Ridderskapet och Adeln dertill samtycker, då mitt förslag kunde få intagas i Contra-propositionen. Herr Tham: I anledning af hvad Herr von Hartmansdorff1, sednast anfört, får jag förklara, att jag ej här emot, att hans förslag upptages i Contra-propositionen, men då bör ock i Ja-propositionen införas de al Herrarne Hjerta och af Billbergh föreslagne tillägg till första punkten af Betänkandet. Grefve Cronhjelm: För min del har jag ej något emot, att Betänkandet i sin helhet företages, men en rättelse anser jag vara nödvändig uti 2 Momentet af det å sidan 14 i Utskottets sednare Utlåtande gjorde tillstyrkande.
N:o 5. land blifvit tillämnade, den ena eller så kallade Norra Vägen af omkring 3 mils längd, förbi Köla Kyrka och Skillingemark till Riksgränsen vid Linbrovatnet, och den se* nare eller Södra Vägen, ifrån Arjängs Gästgifvaregård förbi Kyrkeryd, Brevik, Blomskog, Ränkeforssen och Trankil till Sandviks färjeställe vid gränsen, innefattande inom Wermlands Län en sträckning af omkring 3^:dels mil; att den förstnämnde af dessa Vägar blott är uti Project, hvaremot den Södra är påbjuden , och skall med det snaraste sättas i verket; samt att sistnämnde Väganläggning , som påfordrar ett betydligt sprängnings - arbete samt en mängd nya broars uppförande, kommer att öppna en ny communication med Norrige uti alldeles ny rigtning, samt bereda farbara Vägar inom sådana trakter af Wermland, hvilka hittills blott till häst kunnat af resande passeras. Vid sådana förhållanden, och då obe* stridligt är, att den nytta, som genom sistberörde, ännu icke fullbordade väganläggning beredes, icke ensamt tillfaller den ort, genom hvilken samma väg kammer att framgå, men deremot förnämligast yråtänkt och af Styrelsen anbefalld, i följd af de båda Rikenas förening, måste med skäl räknas bland sådana allmänt gagneliga företag, deraf hela Samhället fördelarne upphemtar, anse Ut - Statssamt Allm Besv. 0. Oec Utsk. Uti. N o 5. 15 skotten sig till Rikets Ständers bifall vördsamt böra hemställa, att såsom bidrag till den kostnad af 11,870 R?dr 8 sk. Banco, hvil. ken, till oftanämnde nya Vägs fullbordande , enligt upprättadt och af billiga priser utmärkt förslag , skall erfordras, en summa, stor 3000 R:dr, må af nu varande öfverskott af StatsVerkets inkomster beviljas och utbetalas till Konungens Befallningshafvandes i Wermland disposition, emot redo för Medlens användande till sitt afsedda ändamål.
Fa”ran förekom mig för stor, att icke det förra ”alternativet borde föredragas, synnerligen ”sorn Allmänna Magazins-Inrättningens åtgär”der måste blifva mest välgörande och nöd”vändige, då hungersnöd och, hvad må hända Riksens Ständers ”till sina följder än värre är, en annars oundviklig brist på utsädes-spannmål kan före”kommas och afhjelpas. På dessa i min tan”ke lika Ömmande som gällande och med ”Magazins-Inrättningens ändamål enlige skäl, ”ansåg jag mig böra, äfven till vinnande af ”skyndsamhet, å Directionens vägnar bifalla ”Hans Excellence Herr Grefve Adlersparres ”förut omnämnda hemställan om upphandlings-prisens förökande, såsom det enda ”medlet, att i Länets Krono-Magazin inbekomma så mycken säd, som för de trängan”de undsättnings-behöfven erfordrades.” ”Sedan jag uppå denna min skrifvelse ”nu undfått Hans Excellence Herr Grefve "Adlersparres svar, tillika med. den Kungörelse Hans Excellence om upphandlings”prisens förhöjande till förut berörde be”lopp, inom Skaraborgs Län utgifvit, anser ”jag mig böra sakens sammanhang till Direktionens Protocoll officielt tillkännagifva, på ”det Directionens blifvande beslut må i vanlig "ordning kunna Hans Excellence Herr Gref"ve Adlersparre varda meddeldt.” ”Directions Ledamöter, som af (Jetta anförande inliemtade hvad uti ifrågavarande ”ämne tillgjordt blifvit, funno äfven för sin ”del omständigheterna af den särdeles bekymrande egenskap, att annan utväg till ”Skaraborgs
Ek väckt motion, deruti, med anledning af staden Christianstads be* liof af utrymme för tilldelande af vederlag åt åtskilfige tomtegare vid vestra smalgatan, hvilka genom den efter eldsvådan år 1847 i nåder fastställda nya tomtregleringen fått sina tomter förminskade, anhålles, att så stor del af den Kongl. Majit och Kronan tillhörige, men numera, sedan fästningsvallen i denna trakt blifvit planerad, för Kronan icke behöfliga mark, som för nämnde ändamål kunde åtgå, måtte till staden under full eganderält upplåtas, emot en, efter jordens verkliga värde bestämd, lösen, eller ock, i händelse beslut skulle fattas om förutnämnde jordplans försäljning å offentlig auktion, att etl slikt försäljningssätt snart måtte ega rum samt att, såsom vilkor dervid, måtte varda föreskrifvit, att staden, derest enskild man skulle stadna för högsta anbudet, eger rätt att, emot erläggande af proportionerlig andel af inropssumman, få på sig öfverlåten den jordarea-, som till ofvannämnde vederlag åtgår. Af ofvanåberopade Kongl, bref den 19 Februari 1850 har Utskottet tillika inhemtat, att, enligt af chefen för ingeniör-korpsen gjord beräkning, skulle till raseringens fullbordande erfordras 1*2 år och ett årligt anslag af omkring 3,200 r:dr, men om, med afseende å stentillgången i utanverken, bastionernas murar icke rifvas, utan infyllas i jordmassorna till framtida åtkomst, kunde raseriugen verkställas inom 11 år nied 3,000 r:dr årligt auslag; hvaremot försäljningen af byggnadsplatser och sten blifvit, såsom tillgång till kostnadens ersättande, beräknad till en summa af 47,166 r:dr.
Stals-Ulskottels utlåtande, N:o 33, angående beräkningen af Siats-Verkets inkomstei’, företogs punktvis, och blefvo i sammanhang härmed de till utlåtandet hörande bilagor, hvar på sitt ställe, föredi’agne: Bilagan Litt. A. Utlåtande i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående den så kallade ollongäldens upphörande: UlskotLets hemställan bifölls; Bilagan Litt. B■ Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om upphörande af den så husmans-skatten i Bohus Län: Hvad Utskottet hemställt, bifölls; esla punkten. Ordinarie räntan: Bifölls; 2:dra punkten. Afrads-spanmålen: Bifölls; 3:eije punkten. Krono-Tionde-spanmålen: Bifölls; /pde punkten. Krono-Tionde-lösen, efter bestämda priser: Bifölls; 5:le punkten. Arrendemedel af Kungsgårdar och andra Kronolägenheter: Bifölls; 6:te punkten. Silfverliondej Mjntarelön och Slagskatt: Bifölls: y:de punkten. Kopparränlan: Bifölls; Bilag. Litt. C. Utlåtande, i anledning af väckta motioner örn upphörande af eller nedsättning uti den för tackjernstillverkningen utgående lionde-afgift: Utskottets hemställan bifölls; Bilagan Litt. D. Utlåtande, i anledning af väckt motion om ändring uti Kongl. Kungörelsen den 18 Februari 1843, angående nedsättning af den till högre belopp än ett skeppund för hundrade bestämde hammarskatt af slångoch ämnes-jernlillverkningen i Riket: Utskottets hemställan bifölls; Sale punkten. Tiondeoch Hammarskalls-jern: Bifölls; 2J2 Prot.-Uldrag, den 26 October 1844. g:de punkten. Alun-Tionden: Bifölls; io:de punkten. Svafvelbvuks-Tionden: Bifölls; ii:te punkten.
Yrkad skylld i p het för Egare till Bruk och Tull-qvarnar, att deltaga i vägrödjning; 7:0 Föreslagen ny reglering af Socknarna i Riket; 8;o Dykeriets befattning med Skepp och gods, då skeppet i Lotsmans farvatten af Lotsen sättes på grund ; Stats-Utskottets, angående t l:o Godtgörande af frarnledne Herr RiksRådet Adler Salvi i Arfvingars Krono-foi dran ; 2.0 Befrielse för Nora , Lindes och Ramsbergs Bergslager att erlägga Varancé-afgift ; 3:0 Tillstånd för Hemrnans-ägare i Strömsholms fögderi att efter markegång få lösa Ränte-Hö; 4:0 Ersättning för Ofverste Silf verskölds accord. 5:0 Lönförhöjning för Lagrnän i Skane och Blekinge; 6:0 Löjtnant L Thorsells ansökning att utbekomma innestående Exspectance-Arfvode ; 7:0 Ersättning till Hof-Stallmästaren Grefve Frölich för arrendet af Flyinge och Dahlby Kungsgårdar ; 8:0 Commerce-Rådet Björnbergs BränneriArrende S. D. Efter förnyad föredragning af StatsUtskottets på bordet hvilande serskildta Utlåtanden, angående dels ytterligare bidrag af Statens medel till Krono-Uppbörds Betjeningen i Stockholm aflöning, m. m., dels ock Krono Uppbörds-Betjeningens aflönande i Götheborg och öfriga städerna utom Stockholm, beslöt Prest-Såndet, att, med bi - Pr of. Ut dr. 12 g' bifall till hvad Stats.Utskottet yttrat, dessa ämnen' till BeviIlnings-Utskottet remittera. S. D. I anseende till förekomne anmärk» ringar återremitterades följande Betänkanden nemligen: Lag-Utskottets, angående: 1:0 Föreslagen ändring i Författningen om Barna-mord ; 2:0 Förrymd
Kungahiilla har inspirerat heme till en gripande dikt och af clen nu~araude staden, cleu sondagsstilla mistaden vid itlfbriidden, har h o n g i f v i t en bedlrande slddring. Och Visby sedan! Den som lBst det Tineta-tifventyr, aom fiir nggot &amp; Isedan stod i en jnllralender, har ej kunnxt mclgQ sti; ksnna, bar starkt den form hansestadea, med ruiner och trnlqgaflar ocli tcrasser, fulla a£ guldriign bemiiktigat sig forfattasinnans fantasi. Iiring eil medeltidsstad grupperar, sig oclisg Selma Lagerlijfd nyutkom ' na ber8ttelsecylrel; men den staden lipger ej vid ett dimmigt noidiskt haf. Det Br en bergsstad vid Medelhafvet, iilrtn italiensk, rned tr&amp;nga, trappstegsvis uppstigande gr8ader. ofver hvillri~ lrasta sig h+a.lfb&amp;gar i oiinclligl~et, gamls ofvergifna palats ' och kloster, pittoresl-it forfnll. Den hade haft sin glansperiod pA norrmannernas tid; af de pralztbyggnader, soln dB restes, ger forfattariunan e n ~lrildring, hvaru~. jng ej ken neka rnig nojet att anfora foljande:)) Palzlzzo Qeracis svarta lavamurar uppfordes krjng en fyrkantig liten gBrd, som var idle1 stBlnning och h8rlighet. En hog trappa, som gick fram under en vapenprydd Breport, forde npp till andrrz viiningen. Ej ryndt om g&amp;rclen, men hiit och diir p i de mest ov8ntade stallen uppl8to sig ~riigagarne ftir en liten pelarprydd loggia.
— Med aktning för eganderätlen, till tror jag mig således icke att beröfva innehafvaren af pappersbruk förmånen att, i enlighet med Kongl, brefvet den 20 Jan. och Kommerskollegii kungörelse den 9 Febr. 1824, genom lumpsamlare uppköpa lumpor till pappersbrukets bedrifvande. Men nu invändes, att papperbruksegaren, genom den af Utskottet föreslagne åtgärd, icke är beröfvad en sådan rättighet, då han eger i hvarje pastorat, till och med hvarje socken, antaga en derinom boende person lill lumpors inköpande. Jag svarar, att ingen garanti gifves derför, att någon inom pastoratet boende person åtager sig det, som jag föreställer mig, odrägliga uppdraget all uppköpa lumpor, och ingen kan tvingas dertill. På sådant sätt afhändes ju pappersbruksegare!! sin privilegii-rätt, ty när han icke vidare kan samla lumpor, upphör tillverkningen i pappersbruket.” Dessutom reserverade sig emot Utskottets beslut Herr Coijet, Herr Uggla och Herr Indebetou. i>:o 41. Ank. till Exp. Utsk. den 1 Mars, kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om förklaring af HandelnOrdningen den 22 December 1846, i fråga om förbud för glasförare tn. fl. att, för bedrifvande af detta yrke, i riket kringresa. Hederv.
Den 5 December. 33i Hr Stjernsvärd: ! ett föreg:de plenum yttrade en medlem af detta lius, «att lian ansåg den yttersta tiden vara hardt när»; således skulle vi för närvarande befinna oss i de sista ryck ningarne. Huruvida så förhåller sig eller icke, derom vill jas suspendera mitt omdöme, öfverlemnande åt andra att afgöra frågan. Hvad den af mig föreslagna åtgärden angår, gifver den mig anledn. åberopa hvad jag som skolpojke läste. I det gamla Sparta lär nemi. bruket varit, att om någon stal, men dervid förfor så fintligt, att han icke blef gripen på bar gerning, så undgick han straff; skedde åter motsatsen, så hängdes han sans fapon. Jag vill visserligen icke i hvarken det ena eller andra fallet förorda det Spartanska brukets införande hos oss; jag har blott velat, på sätt min motion innehåller, förskaffa helgd åt eganderätten i öfverensstämmelse med ett bibelspråk, som jag, i likket med många andra, tillåter mig citera, nemi.: »Ni skolén icke mäta andra efter annat mått, än ni viljen att andra skola mäta eder.» — Straffbalken stämplar som tjuf den som tillgriper 5 rdr; att under dessa förhållanden låta den förblifva strafflös, som, genom spridandet af vrängda och osanna uppgifter, missleder det allmänna omdömet, således beröfvar en person dess medborgerliga anseende, anser jag vara inkonseqvent och orätt. Hvad Hr von Franckens vackra (I), en viss tidningsartikel mycket liknande tal angår, så vore för mig lätt att derå afgifva ett svaromål i samma anda, som det är hållet, men då härigenom Hr von Francken blott skulle få skäl till sina uppgifter om hos mig antagen anledn. till ordställningen i min motion, så inskränker jag mig att underrätta Hr von Francken, att jag lärt mig först tänka, så tala och dervid blifva, ett bruk, hvilket jag är för gammal att frångå; således kan jag icke gå dess önskan till mötes att återtaga min motion.
Ständer sig att i annat fall allt vidare biträde till Canalen nu och i framtiden vägra. 8:0 I fall Canalen anses böra fullbordas, anmoda Rikets Ständer i underdånighet Kongl. Maj:t, att utse en Direction, bestående af så många personer, som må anses lämpeligt, hälst en Ordförande och en Directeur, hvilka, samfäldt med ettafBancoStyrelsen utsedt Ombud, öfvertaga förvaltningen af de till Canalen anslagne medel, och besörja arbetets fullbordande i enlighet med upprättade arbetsplaner; blifvande Directionen Kongl. Maj:t och Rikets Ständer lagligen ansvarig derföre, att de anslagne medlen ej varda använde till audre arbeten eller föremål, än hvartill desamma af Rikets Ständer äro bestämde. Den 2S Mars e. m. 117 Uti förenämnde Styrelse må ej Götha Canal-Direclionens närvarande Ordförande eller någon af dess Ledamöter deltaga ; dock ankommer det på Kongl. Maj:t, attiåta arbetsplanerne upprättas eller granskas af den eller de personer, Kongl. r$laj:t dertill anser skickligast, äfvensom ätt åt en sådan person uppdraga tillsynen, huru arbetet varder verkstäldt, samt till Kongl. Maj:t inkomma med påminnelser dervid, om anledning skulle finnas; men icke att directe meddela någon befallning, huru eller hvilka arbeten skola förrättas. Det är endast på ett sådant sätt, jag tror ett ändamålsenligt beslut kan fattas, att göra Canalen färdig. Actieägarne få i framtiden den utdelning, som möjligen kart lemnäs dem, och Rikets Ständer afgöra frågan om Götha Canal på ett sådant sätt, att de icke vidare behöfva befatta sig med de obehagliga öfverläggningar, sorn nu äga rum. Men för att komma derhän, förklarar jag ännu en gång, att jag anser det vara nödvändigt att bifalla Utlåtandet. Både de, sorn instämma deruti att sätta medlen under allmän förvaltning, och de, hvilka ej vilja bevilja något till Canalen, kunna förena sig i ett sådant beslut.
Jag vill derföre hemställa, 0111 det ej vore så godt att egentligen fasta Utsk:s uppmärksamhet på nödvändigheten af att blott få en enda qvaliiication, en enda lagbestämmelse, nemi. den, som qvalificerar hvad ett uppror är, det vill säga, sorn be - Den 17 October e. m. 43, stämmer, när våld måste med våld mötas, och att det öfriga sedermera blifver bestämdt uti en specifik lag. Då, på sätt Gr. Mörner ganska riktigt anmärkt, bär är fråga om att stifta en alldeles ny criminal-lag, fristående mot den gamla criminal-lagen, synes mig denna tidpunkt ej vara den rätta för en sådan ny criminal-lags stiftande. Jag får derföre i korthet vördsamt hemställa, om icke detta vore en punkt, hvarom R. o. Ad. kunde förena sig, och att den kunde bestämmas i en särskild författning, utan alla distinctioner emellan uppror och upplopp och allt öfrigt, som egeutligen rörer krigsmanskaps användande. Jag anhåller att i detta afseende få göra följande förslag: 1 §:n. Då c:; folkmassa samlat sig till uppror, och sådan afsigt är ådagalagd genom våldsamma åtgärder, riktade mot allmän ordning eller dess upprätthållare, då skall högste civile embetsmannen i länet eller staden, eller den civile person, han dertill för tillfället förordna!, tillkalla krigsmanskap och, derest folksamlingen icke på åtvarning åtskiljes, tiga lemna krigsmanskapets befälhafvare skriftlig anmodan alt möta våld med våld. Dock skall den civile embetsmannen förblifva qvar på stället och tillse alt icke onödigt våld nyttjas till upprorets stillande. Genom en sådan helt enkelt uttalad grundsats, hvilken är ny i vår lagstiftning, emedan det väl säges att uppror belägges med straff, men ej hvad som förstås med uppror, har man upptagit hvad en talare här, H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm, ganska riktigt har anfört, ang:de det praktiska sätt, hvarpå man i andra länder, der upplopp oftare inträffa, går till väga.
Är egendomen förut med laga inteckning till säkerhet för annans fordran behäftad, och kan den inteckning ej på föreningen i vederbörlig ordning öfverflyttas, eller till förmånsrätt efter det hos föreningen sökta lånet tillbakasättas; varde det lånebelopp, som eljest hade kunnat på samma egendom beviljas, med så stor del minskadt, som motsvarar hufvudstol med derå beräknad tre års ränta af den äldre intecknade gälden. § 10. j Utom hvad angående intecknings-säkerheten nu är sagdt, åligge ock delegare, som lån hos hypotheks-förening söker, att vederbörligen styrka ej 68 mindre sin uteslutande rätt att den uppgifna egendomen ega eller besitta och med laga verkan inteckna låta, än ock, att han hvarken såsom förmyndare, uppbördsman, eller i annan egenskap i någon sådan gäld eller förbindelse häftar, som enligt lag med förmånsrätt framför inteckning utgå bör. § I*- Öfvergår egendom, som för lån, hypotheks-förening till säkerhet, intecknad är, genom arf, köp, eller på annan grund, till annan egare eller laga innehafvare, vare denne pligtig, derest han lånet behålla vill, att inom ett år från den dag, lian af egendomen egare eller innehafvare blef, hos föreningens styrelse sig, till lånets öfvertagande på sitt namn, skriftligen anmäla. Försummas det, ankom me på styrelsen att, när den sä skäligt finner, lånet uppsäga till inbetalning inom ett år, räknadt från uppsägningsdagen. § 12. Om så inträffar, att egendom, som hypotheks-förening till säkerhet för meddeladt lån, stäldt på viss, årlig afbetalning, intecknad är, under lånetidens lopp genom vanvård eller annorledes undergått sådan förändring, att full anledning finnes att säkerhetens framtida tillräcklighet betvifla, eller yppas andra omständigheter, som till minskning af säkerheten inverka; vare föreningens styrelse pligtig tillse, huruvida lånet, antingen lill hela beloppet, eller till större eller mindre del, efter omständigheterna, uppsägas bör till återbetalning inom ett år, räknadt från dagen för uppsägningen, såvida ej lånets innehafvare annan fullgod säkerhet i jordegendom, lill fyllnad i den förra, lemna kan. 5 13.
Martil. reskrift; och torde till vinnande af åndamålet sä vida icke allt för mycket besvär derigenom beredes blifva, såsom controllerande gagnéligf, om förteckningar upprättades af de authoriteteter som förpassningar meddela, upptagande förpassningarnes innehåll, samt äfven af der» föregående sista påskriften, då passet ifrån annat! authoritet blifvit utfärdad, för att deraf kunna utröna, huruvida, föreskrifterna blifvit behörigen iakttagne. Jag anhåller vördsammeligen att detta anförande må till Oeconornieoch BegvårsUtskottet remitteras, N:q ig, Herr König, Johan A.: Vid alla Riksdagar har det visserligen varit Beviiining6Utskottets berömliga omsorg och bemödande att på säkra grunder fördela beskattningen. I sista Bevillningsstadgan har det dock håndt att en högre afgift blifvit ålagd för utsatte capita ler, sorn icke åro intecknade, ån för deni som åro det. Då likväl det år en stor förmon att hafva sitt capital försäkrad t genom inteckning, i stället att andra utestående capitaler kunna vara underkastade många tillfälligheter till långifvarens osäkerhet, hemställen ödmjukast att den omständigheten måtto med Högloft. R dderskapets och Adelns bifall lill BevillningsUtskottets handläggning vid förestående Bevillningsstadga, remitteras, att en helt omvänd ordning måtte iakttagas och således 52 Den i 31«rs, den afgift, sorn i sista BevillningsFörordningen är ålagd ointecknade capitaler blifva ålagd dö intecknade, och de förre för framtiden njuta den lindring i afgift, som de intecknade genom samina stadga åtnjutit sedan sista Riksdag. Hvar och en torde anse detta så billigt, att jag icke tror mig fela då jag Ödmjukast hos HÖgvålborne Herr Grefven oell LandtMarskalken samt Högloflige Ridderskäpet och Adeln anhåller att detta Memorial till vederbörligt Utskott måtte remitteras. N