Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Redan som barn drömde jag herrliga syner, omvexlande taflor, underbara scener; jag har nu funnit dem. Hvad konstnärsbanan dock är skön. Har jag orätt, herr Höppener? Ni har rätt. Endast de modige och de frie äro något i verlden. De öfriga äro intet. " Jag frihet andas, Mitt mod med nit för äran blandas, Och kärlek för hvar mensklig dygd. AUGUSTI. HÖPPENER. AUGUSTI. B. LÖFVENSTRÅLE. 37 Min förra svaghet gör min blygd. Mitt bröst för konsten upptänd blifver Och på den lag, hon föreskrifver, Min lefnad snart skall vara bygd." Ni hör att jag kan min role. (Afsides till B. Löfvenstråle.) Låt mig snart få träffa dig! (Hon uppstiger åter i karmstolen. Man aflägsnar sig under sång. Då facklorna lemna scenen, blir det åter mörkt. A. Löfvenstråle, Hagelsköld, Liljeborg, C. Löfvenstråle och deras följe framträda derefter på avantscenen. B. Löfvenstråle och Höppener draga sig deremot åt fonden.) Nionde Scenen. DE FÖRRE, utom AUGUSTI och hennes följe. Hvilket löjligt och dumt upptåg, hvilket osvenskt och smaklöst narrspel. En aktris! Tiden är passionerad. Det är lätt att kasta eld in i folkets sinnen. Låtom äfven oss ... använda brännbara ämnen ... för vårt syfte. Hvad som är menskligt, är äfven Svenskt. Det är upplyftande att se folket lifvas af rena och sköna känslor... För en Opera-mamsell. Död och helfvete! A. LÖFVENSTRÅLE. HAGELSKÖLD. HAGELSKÖLD. LILJEBORG. A. LÖFVENSTRÅLE. Jag säger rent ut, att jag föraktar en triumf, som egnas en sådan der... En sådan der... HAGELSKÖLD. A. LÖFVENSTRÅLE.
IVIuj:t vunnil 6en ölvevl^- ^else, ull 8lvöm8iiolm8 Ounuloell 81u88vevli8 owk^Ai;nucl ej lunAve lcun, nlun usvenl^v us cle kelunIcliAUSle söljclev, käcte i enslcilcil oell ullmunl Ilänseemle, äsiclosutlus, oell ull.seclun Vevlcets nnvuvuncle ^elie-e^uve sövlcluvul siZ osövmö^ne ull kelcoslu uvbelels nlsövuncle, 8lslen clestominclve böv un - 6 /^/'o/iosrZ/o/l, N.'o 4o. daodra^a SIA, att, ^eoom 6rsorderli»t anglaA, lirastiAt under8tödja detta v>^- tir^a söretaA, 80w den3amwa otvisvelaliti^t glialt för eo 8ädao u^^otdriOA i framtiden ojosoiismts solid noot8varande er3ättnioA, 8<amt liiliet8 doaneiella ställoinA för osriel. ioed»ifver. att lemna under8töd ät arloeten ris 8töi 16 omsattninF, äfven med lloo I>ed8ättninA i Mattern? tili ett !)ölo^1 as 700.000 k:dr, 80w i LoiiAl. !>1aj:t8 Näcli^a ?rop08ition om 8tat8verliet8 till8täod oell iieioos sil>068 omsörmald; Oell NonAl. 1>iaj:t ösverlsmnar 00 till iiilret8 8tancl6r8 om^rösnioA denna anAeläAeoiist, under förväntan, std Iiiliet8 8tänder 8looia, ^enom anvi8ands al 8er8liilda medel, oberoende rik det till vatteneommunieationer iallmäniiet loe^ärda an8laA, oelo ak till^aoAar, 8om utöfver ioeliosvet för den söre8laAns 8tat8realerinAen Liro di^oonidie, 8ätta Koogl. Naj:t i tillfäll?
Hvarjehanda rudimaterier, förråder och lösa Inventarier .. 73,146: 47- — Fordringar Papper under arbete till följande år . 2,379: 19. 10. Skuld lill Låne-Afdelningen (När derifrån afdrages Cassa-behållningen som upptages i Bankens räkenskaper bland dess activa tillgångar, utgör återstoden Bankens, inom linien, år i8j7 med 64,177: 8, 7. och 1838 med 43,221: 37. 7. balancerade förskotter för Tumba Bruk.) Härvid anse Revisorerne sig böra upplysa, att uti den, såsom Brukets fastighetsvärde, ofvan upptagne summa R:dr .3or,43ar'21. 7. blifvit inberäknad Balancen, i6o,t5o Rnlr 18 sk. 4 rst., å det i 1837 års Revisions-Berättelse (pag. 46) omförmäldte Nybyggnadsoch Reparations-Conto, men att åtskillige byggnader, hvaribland det så kallade Klockhuset och Gula Stenhuset ^tillsammans brandförsäkrade för R:dr i8,53o: 5. 40 ut* förenämnde summa, till något värde ingått; så att denna summa, ehuru, - 56 — till följe af Rikets Ständers Bunco-Utskotls nästlidne Riksdag fattade beslut, oförändrad balancerad, lernnar ringa ledning för bedömmandet af verkliga värdet å de Braket tillhörande fastigheter.
En värd talare har menat, att det villkor, som Utskottet föreslagit, ej borde äga rum, nemligen att löneförhöjningen för StatsSecreterareHofCanzlersoch Justitias-CanzlersEmbetena ej borde tillfalla andra än dem, som voro med ordentliga fullmakter försedde; och har, såsom skäl för sitt bestridande, anfört alt derigenom skulle möjligheten betagas att gä tillbaka frän StatsSecreterare till den tjenst man förut innehaft, när man nödgades resignera, enligt 38 $. RegeringsFormen eller eljest ledsnade vid platsen. Men jag får erinra Ridderskapet och Adeln, att vid sistlidne Riksdag ConstitutionsUtskottet tog sig friheten fästa Rikets Ständers uppmärksamhet just på angelägenheten deraf, att ingen måtte inför Konungen föredraga, sorn ej vore med ordentlig fullmakt försedd, på det han måtte hafva ett embete att kunna förlora enligt 107 §., hvilken hotelse annars skulle komma att sakna all betydelse. Ty om en person, som innehade ett embete, från hvilket han ej kan utan dom skiljas, kunde inträda i StatsRådet och föredraga inför Konungen; så skulle han vara säker för allt ansvar enligt 107 §. och Rikets Stan - 176 Den 25 September f. m. ders garanti således vara af noll och intet värde. Dessutom får jag erinra, att om en StatsSecreterare vägrar contra-signation, och resignerar på denna grund, behåller han icke allenast lönen utan äfven öfriga fjellsten åtföljande inkomster, det må vara hvilka som helst, sportler^ eller taffelpenningar; och för öfrigt tror jag det vara ganska vigtigt, att möjligheten stänges, att kunna från hvad embete som helst på försök stiga in i Konungens Råd, på det hvar och en må så mycket nogare pröfva sin förmåga, innan han åtager sig ett sådant embete. Jag tillstyrker alltså bifall till Utskottets hemställan i denna del. Grefve Posse: Då jag för en stund sedan föreslog fördelningen af 3ooo R:dr i lön och 1000
N;o 122, om ersättning till Uddevalla Stad för Tertial och Sextal af Accis och Bakugnspenningarj N;o 123, om utdelning af Ridderskapets och A iclns Protocoller vid 18*5 samt 1817 och 1818 arens Riksdagarj Nto 124, i anledning af väckt fråga, om upplysningars infordrande, hvilka och huru många byggnader Kronan eger m. m. N:o 125, i anledning af den berättelse, som Riksens Ständers lör deltagande t ÖfverRevisionen af KrigsRäkenskapcrne utsedde, Deputerade afgifvit, om deras befattning med KrigsRedogörelse och RevisionsVerket. i6S Fröt, JJtdr. ä. 17 April tgs3, Från Lag-Utskottet. Af den 5 dennes: N:o 27, i anledning af väckt fråga, dels om antagande af Lag-Committéens förslag till RättegångsBalk, dels om offentlighet vid Domstolar och Police-Kamrar i Städerne. Af den 10 dennes: N:o 2g, i anledning af väckt motion, om förslag till en föibättrad Rättegångs Ordning. N:o 23, I anledning af väckt fråga, angående dels ändring, dels förklaring af 12 Cap* 2 §. RättegångsBalken. Från allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet. N:o 60, Af d. 14 dennes, i frågan om nödvändigheten af krönte Kolskrindor och angående Kolmätare. S. D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets d. 19 dennes afgifne samt d. 22 derpåföljande e. m. på bordet lagde utlåtande N:o 117, i anledning af de hos Ridderskapet och Adeln gjorde anmärkningar vid Utskottets d. 3 dennes meddelade Betänkande, angående anslag å Stat till ved för LandsCancellierne och LnndtRänteriernej fann Ridde rska pet och Adeln för godt, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af de öfrige frenne resp. RiksStänden giiladr, fördess del dervid låta bero. Prot.
Crediten skall då först stadgas, ty förlägenheten upphör i samma mån, som den ene medborgaren ställes i. tillfälle att göra den andra rätt utan att förstöras, kitt annat inkast har jag äfven huit. Man ^438 BäntoUtskottets B ti tini anden. säger att den skuldsatte jordbrukaren blifver ej hulpen genom Fastighets-län utur Banquen , emedan Banquen icke får lemna Lån utan på ograverad jord. — Men detta är lätt förekommet. Fastighetsvärdet blifver ju i alla fall belåningsgrundenP — Och hvad hindrar Riksens Ständer att i Reglementarisk väg Slägga Bi nco - Styrelsen att utliquidera Inteckningsegare pä det sätt, att denne får med Låntagarens begifvande lyfta Banco-Lånet emot det han aflernnar originela Intecknings - Documentet, hvilket derefter kan öfverkorssas och annulleras. Dessutom må man ej tro att alla de, som innehafva ograverad jord , derföre äro befriade från penninge-bekymmer. Mängden af dem behöfva likaledes understöd, om icke inodernäringen skall aftyna. På desse grunder vågar jag tillstyrka att Odlings - Låne-Fonden 600,000 R:dr anslås till Fastighets-Lan, och att dessutom minst 500,000 P.:dr årligen utlånas af Banquen emot Fastighets, hy pothequer, nemligen blott jord å Landet, ej hus i Städerne, såsom mera vansklighet underkastade; och dessutom af hel annan beskaffenhet. Det klefve då 2 * million hvarmed Sedelstocken kom att okas till nästa Lagtima Riksmöte: Och månne denna utsträckning kan blifva vådelig? — Jag tror det icke, och jag ville vara färdig att medgifva det inbetalningen, beräknad som hittills till 2 procents capital insättning och 4 procents ränta, afbördades i silfver till förstärkande af Eanquens reela fond; dock med rättighet för Banco Utshottets Betiinkanden.
Der är verkligt och i regeln (naturligtvis med stora undantag i de stora verldsstäderna) familjelifvet en helgedom, hvilket alla väl underrättade ögonvittnen, ej blott infödda Amerikanare, med en mun försäkra. (Här citeras N. II. Julius, »die sittlichen zustände Nordamerikas»; Mattheson och Reid, »a visit to the American churches».) Då man icke kan tillskrifva civil-äktenskapets införande förtjensten af, hvad som här mycket mera är resultatet af hela lagstiftningen och det religiösa lifvet, med frihetens, till verklighet komna principer, så kan man utan tvifvel draga den slutsats, att denna form för äktenskapet (hvartill hos somliga sekter och denominationer, ansluter sig kyrkliga matrimonial-akter, somliga icke) ingalunda har åstadkommit någon sedlig förvirring eller dissolation. De Förenta Staternas storartade kolonisationssystem, som så länge visat sig dugligt till att emottaga och organiskt förena och sammanställa en så stor mängd af Europeiska kolonister, som hvarje år der inflytta, och af hvilka det stora flertalet icke hafva något begrepp om en verklig kolonisation, torde gifva de kraftigaste vittnesbörd om denna fria författnings företräden, och särskddt, hvad som här är i fråga, principerna för äktenskapet». Frankrike, der infördes borgerliga äktenskapet med Fransyska revolutionen. Att äktenskapet delade det förvirrade tillstånd, hvaruti alla institutioner mer och mindre befunno sig genom deras revolutionära införande, var mindre att undra. Såsom Hugenotterna, principenligt såsom borgerligt äktenskap, i nära ett helt århundrade hade det såsom en privat familje-akt, utan egentligt borgerlig konfirmation, och utan kyrklig, emedan deras lärare och äldste gemenligen voro exilerade, sådan var i det närmaste äktenskapets ståndpunkt i Frankrike vid Fransyska revolutionen och i alla fall ej i sämre skick än omkring Ludvigarnes (den 14:de, 15:de och 16:de) dagar.
På grund af Mantals-Commissarie-Instructionen, den 30 Decera - XJnderdåniga Skrif velter. 405 Set 1693, erläggas Mantals-pennipgarne för närvarande i allmänhet, med n sk. af hvarjg mantalsskrifven person, men i vissa District och Socknar af Götheborgs' och Bohus-, Nerikes-, Vermlands-, Vestmanlands-, Stora Kopparbergs-, Vester-Norrlands , Jemtlands-, Vesterbottens-, och Norrbottens-Lan, med endast 8, 6 å 4 sk, personen; och har meranamnde afgift, i Stora Kopparbergs Län, utgått i Kohl, i.ntill år 18ro, hvarefter den, äfven uti samma Län, enligt Kongl. Brefvet den 1 Mars sistnämnde år, bilf-? vit i penningar betald. En sådan olikhet i Mantalspenningarnes erläggande, hvilken utan tvifvel härled t sig från otternes särskilda beskaffenhet eller olika cultur samt innebyggarnes af omständigheterna beroende ställning, som påkallat en derefter lämpad lindring, synes likväl numera ecb då dessa förhållanden upphört, hvarken instämma med billighet eller med afgiftens egenskap af koppskatt, grundad på hvarje persons arbetskraft, utan afseende på förmögenhet; och sorn för öfrigt här-, vid förekommer, att Ridderskapet och Adeln för egne personer och sitt folk, samt Preste-Ståndet, för dem af Ecclesiastique-Staten, hvilka tillförene njöto befrielse från denna afgift, vid l8og och rhio srens Riksdag, densamma sig åtagit, hafva Riksens Ständer alltså funnit en fullkomlig likhet i Mantals-penningarnes utgörande öfver hela Riket böra desto heldre tillvägabringas, som Stats-Verkets inkomst sålunda äfven skulle vinns* en tillökning af 33,000 R;4 årligen.
I gåsenäs äter jiä sättet ock ordningen för clsnna köränclracle roteindelnings tillvägakringancle, kalva samtlige vsclerkörancis srg enstämmigt korena t, mcci undantag endast i kvacl, som rörer den kram Fena sammansättningen ak rotarne K:o 3o viii kärs klomjragni 8amt K:ris 26, 3/s ock !2Z vicl L.!ko Lompgni, r kräga kvarom kongl. Maj:ts Lesailningskssvanke ock egaren till 'Wanstatorp 8äteri, 6refve <3. kvar sitt för slag kramLtällt; kvar^emtc ej minäre Kemäl6e Lrekve, än egarne till kem - Wrr/ee/se, ^V.'0 83. 3 munen I^:o i o llumsäs», sami. IXlris i oeb ^ ^rgsbo^u, alternativt »nbällit, »tt för sin» e^unlle rote^elar sä »tnjuta stänöiA vueunee, emot erläAAgNlle »f «le>för bestumcl ärli» vgeauee-ufAift, ^>5 bvilben »nbällun likväl, emot t^clliAa föreskrilten i l^on»I. Lrefvet 8en 3 Nsrs 1888, nä^ot afseende icke kunnat »f lionel. Naj:ts llefallninnsbafvan^e fästss, enär 8ess» rote-8el»r, ester skeilcl insättning »k »nilra roter»6s bemman i 8e utbrutna boställenas ställe, äter kunnat till bela rotar sammunsättus. Vill anställll jemsörel86 emellan ele begge omförmäl6e förslagen till ssmmansättning »f ifrägavsranöe ^ orclinarie rotur, bafv» lvrigsoelr I^ammar-Lollegierne anseli Orefvs frgmfär 8et »f Ixongl.
Vid Scherzot log hon åter och markerade sakta takten med högra foten, och vid det enkla temat och jublet i finalen var det, som hade en återglans af ungdom och lycka för ett ögonblick öfvergjutit de vissnade dragen. Själen, handskarna, ridikylen, näsduken, pastiljdosan — alltsammans hade fallit på golfvet, utan att hon märkt det, och det var först efter pausen, medan instrumenten pröfvades för - sista numret — en symfoni af Tschaikowsky — hon vaknade till verkligheten och gjorde sina grannar omak genom: 1894 nödvändigheten att hjälpa till med uppsamlandet af tillhörigheter. D e n förra oron hade nu åter kommit öfver henne, och hon såg emellanåt helt ängsligt mot utgångsdörren, medan hon höll sträng reda på de medförda effekterna. Den brusande strömmen af välljud och klangfärger gick henne förbi, nästan som hade hon varit döf, och när publiken applåderade i stormande förtjusning, hade hon synbarligen endast en tanke — den att komma ut och till någon, som tog vård om henne, hjälpte henne till rätta och förde henne hem. U t e i korridoren, där ytterplaggen hängde, var stark trängsel, och man liksom kappades om att få fatt i sitt och komma ut så fort som möjligt. Endast den gamla stod handfallen, utan att kunna taga sig något för. » Jag skulle ha en jungfru efter mig! Finns här ingen, har ingen sett någon? » framkastade hon, utan att någon lade märke till hennes ord. Vaktmästaren kom för att hjälpa, då han såg, att hon blef efter alla andra. » Finns här någon, som kan följa mig hem? N å g o n man kan betala? » frågade hon ängsligt, men ingen svarade. henne3 D e t var redau mörkt i den nyss så festligt upplysta salongen, och äfven i korridor och trappa väntade man endast på henne för att släcka. Vaktmästaren hjälpte henne så godt han kunde, medan hon tappade den ena efter den andra af sina tillhörigheter, tog upp och tappade dem på nytt, i nervös brådska. » Får jag också hjälpa? » sade ett fruntimmer, som stannat kvar i känslan af det samvetslösa i att lämna den gamla så utan allt bistånd. Genom förenade bemödanden blef hon snart färdig; men både muffen och parasollen glömdes, hvilket upptäcktes i sista stunden.
Då rubriken ”Gerningsmän eller Socknehandtverkare”, således blifvit af 3:ne Riks-stånd godkänd, anser Utskottet någon annan förändring här Bih. till R. St. S Sami, 1 A/d, 10 Haft, 2 10 Bevillnings-Utskottels Memorial, N.-o 21. vid icke ega rum, än att, till följd af Ridderskapet och Adelns samt Presteoch Borgare-ståndens i denna del sammanstämmande beslut, tillägget af orden: ”i behörig ordning antagne” bör ifrån nämnde rubrik uteslutas. pag. 32. De af Utskottet föreslagne rubriker: ”Smeder, Gårdseller By-”, samt ”Snickare, Gårdseller By-”, äro godkände af Borgareoch Bondestånden; hvaremot Ridderskapet och Adeln förklarat, att utur 27 §. skulle uteslutas orden: ”Smeder, gårdseller by-, 24 sk.”, och ”Snickare, gårdseller by-, 24 sk.”, samt Preste-ståndet ansett orden: "”Smeder, gårds-eller by-” samt Snickare, gårdseller by-” böra ur samma §. uteslutas, och deremot Gårds-handtverkare på vederbörligt ställe, efter alfabetisk ordning, införas med utförd bevillning till samma belopp, 24 sk., som för förstnämnde handtverkare blifvit föreslaget. Så framt icke Preste-ståndet skulle vilja förena sig uti Borgareoch Bonde-Ståndens beslut, lärer, till bestämmande af contra-proposition uti hufvudsakliga voteringen, följande votering först böra anställas: 3:o Den, som vill, att contra-propositionen skall upptaga Ridderskapet och Adelns beslut, att utur 27 §. skall uteslutas orden: ”Smeder, gårdseller by-, 24 sk.,” samt ”Snickare, gårds eller by-, 24 sk/’, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej. Vinner
Denne Commission blef inrättad är 1686 till gamla Lagens öfwerseende sch Utarbetande af en ny och för de förändrade liderne mera pasiande och tjenlig Lagbok. Ehuru Leira Werk, redan ar 1734 blef fnllbordadt, har dock Lag-Commissionen all sedermera fortfarit; men Stars-Werkst sinnes likwäl icke hafwa warit graveradt med någon ärlig Stat och utgift för densamma förr än är 1792 , dä° genom Kongl. Breftvet af den 28 Augusti samma är anslogs arswode för en Secreterare, samt till Skrifmaterialier och för uppastninggr. Om Riksens Högloft. Ständer ans, att denne Commission , såsom en följd af Regerings-Formen, bör uphöra, sä lärer Sekreterarens arswode ,66 Rdr böra upföras pä Allmänna JndragningsSlaten; men deremot de ,6 Rdr 32 st., som be stans - Den 22 November. 1289 stålts till Skrifmaterialier och för uppassningar wid Commissionen, nn genast uphöra och förfwinna, ievan kjenstgöringcn nphörr, och behofwet deraf dymedelst förfwunnit. Mfwer - Intendents - Embetet. I enlighet med hwad Stats - Utskottet under Tituln: Stockholms Slotts - Stat anfört, är delta icke någon ny Inrättning, utan hafwa endast detta Embctes Tjenstemän blifwit flyttade ifrän dre särskilde Stater hwaruppä de förut stätt, och nn utförde pä ert enda ställe, dock ulan någon tillökad utgift för Stats - Merkel. Den af Stars-Utskottet för detta Embete för är 1810 proiecterade Stat uptager 3,782 Rdr 52 st. Stats - U-skottet har härmed tillika bordt hemställa hnrn som Statö-Utjkoltec ansett det wara för Kronans och Statens Intresse förmånligt -ur i likhet med hwad i förra tider warit förordnadk, inseendet och besörjandet as alla byggnader och reparationer ä Stockholms Slorr. Konal.
Emot mitt förslag har blifvit anmärkt, att början till de gemensamma öfverläggningarne borde göras med någon annan fråga, såsom frågan om qvinnans myndighet, elier om religionsfriheten. Jag får härvid anmärka, att R. St. ännu icke erhållit någon Propos. i dessa frågor, och att således ett allmänt sammanträde kunde blifva aflägsnadt till ett ganska långt fjerran, samt att, enl. hvad erfarenheten gifvit oss vid handen, frågan om religionsfriheten åtminstone icke är en sådan fråga, som hastigt och lätt afgöres. Vidare har man funnit det strida emot grann lagenheten, att R. o. Ad. skulle inbjuda de öfriga Stånden till gemensam öfverläggning om de ifrågav:de HufvudTitlarne, enär R. o. Ad. egde de största insigterna i försvarsväsendet såväl lill lands som sjös, och dessutom i flera anslagsfrågor vore personligen intresseradt. Jag får å min sida erinra, att det finnes ganska olika åsigler om vårt försvarsväsende, så väl inom detta Stånd som hos de öfriga Stånden och att det således ej kan vara annat än nyttigt, att kämparne för dessa åsigter upträda emot hvarandra. Hvad åter det personliga intresset vidkommer, har en föreg:de talare redan undanröjt den betänklighet, som man deruti, i min tanke, alldeles utan skäl trott sig finna. Man har fordrat, att de ämnen, som skulle blifva föremål för öfverläggningarne, borde närmare bestämmas. Härpå svarar jag, att sådant ej varit möjligt, enär de StatsUtsk:s Betänk:n, som röra 4:de, 5:te och 9:de HufvudTitlarne, ännu icke blifvit till RiksSt:n afgifna. För öfrigt tror jag, att en sådan begränsning af ämnena icke vore lämplig, ty det skulle derigenom hända, att ganska vigtiga och maktpåliggande ämnen måste utelemnas. Jag befarar icke, Den 1 April e. m. att representationen skall fördjupa sig i discussioner rörande delaljfrågor och dermed onödigtvis uptaga tiden.
Utsk:t synes härvid hafva förgätit att jag af H. M. Konungen emottagit det ansvarsfulla updraget att leda museibyggnaden, äfvensom .de häröfver nödiga föreskrifter. Jag kan således icke inrymma StatsUtsk:t någon slags rättighet att meddela mig sådana, långt mindre att mot mig och raina åtgöranden i denna sak framkasta för mig förnärmande beskyllningar. Utsk:t gör sig på sådant sätt förfallet till just det fel, som Utsk:t velat tillvita mig, eller en alltför sjelftagen myndighet. Det finnes, mig veterligen, ingen enda bokstaf i grundlagen, som medgifver Utsk:t någon rättighet att tillvälla sig en sådan myndighet öfver kronans embetsman, 30:de §;n K.O:n utstakar i detta hänseende de gränser, öfver hvilka Utsk:t icke eger att gå; men den synes hafva fallit i glömska vid behandlingen af hela denna fråga. Utsk:ts ådagalagda tendens i ofvannämnda rigtning är af så mycket betänkligare beskaffenhet, som, om den icke hejdades, vi lätteligen derigenom skulle kunna återbringas till likhet med en period i vår politiska historia, som vi hafva alla skäl att icke önska oss tillbaka. Afven om något vore att mot mig anmärka såsom ledare af museibyggnaden, tillkommer det . likväl icke StatsUlsk:t att härför tilltala mig. Nu är likväl förhållandet att, oaktadt allt hvad Utsk:t bemödat sig, någon egentlig anfallssida i detta hänseende icke mot mig kunnat upletas, enär alla H. X. 17 Den 26 September I. m. de besigtningsoell granskningar af mina tillgöranden vid museibyggnaden, som Ofverintendeutsembetet haft sig updraget att verkställa, detta embete dock hufvudsaligen icke kunnat yttra annat, än »att nationalmusiebyggnaden blifvit med omsorg och besparing utförd; att de' vidtagna förändringarna varit till fördel för byggnaden, samt att anledning icke heller förekommit att underkänna de skäl, som af byggnadschefen blifvit för byggnadens fördröjda verkställighet anförda.»