Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kommitterade ansågo det böra uttryckligen förklaras, att bemälde ledamöter skola, en för alla och alla för en, ansvara för de beslut rörande föreningens förvaltning, till hvilka de med sin röst bidragit. Dessa af Kommitterade tillstyrkta förändringar i de för Hypolheks-föreningarne gällande reglementen har Utskottet funnit vara med de uppgjorda grunderna för Hypolheks-banken öfverensstämmande och jemväl i öfrigt lämpliga och ändamålsenliga, hvarför Utskottet ansett sig böra desamma lill alla delar biträda. Under granskning af hvad Kommitterade härlörutan föreslagit till iakttagande vid Hypotheks-föreningars bildande och verksamhet, har Utskottet endast vid bestäm - Sammans. Stalsoch Banko-Utskottets Utlåtande M 24. 25 melsén i 4 §, att jordegendom icke i något fall må lill delaktighet i Hypotheksförening antagas, der ej de för jordbrukets bedrifvande nödiga åbyggnader å densamma äro mot brandskada försäkrade i någon af de med Kongl. Majds stadfästelse försedda försäkrings-anstalter inom riket, funnit sig föranlåtet erinra att, då jemväl sådana försäkrings-anstalter, hvilka af Kongl. Maj:ts vederbörande Befallningshafvande, på grund af Kongl. Maj:ts dertill meddelade nådiga tillåtelse, blifvit stadfästade, måste anses innebära nödig säkerhet, torde försäkring mot brandskada, som af sistomförmälde anstalter lemnäs, äfven böra i Hypotheks-förening såsom giltig antagas; och får Utskottet, med den ändring i Kommitterades förslag, som häraf föranledes, samt med några obetydliga jcmkningar i redaktionen i öfrigt, tillstyrka, del Rikets Ständer måtte, för sin del, besluta följande Förordning angående de allmänna grunder som vid Hypolheks-föreningars bildande och framlida verksamhet skola till efterrättelse gälla. % 1.
I långliga tider handlade BankoStyrelsen efter denna föreskrift; de LåneBanko-obligationer, som annu finnas, äro lemningar af detta system» Emellan Bankens äldre obligationer och det slag af obligationer, som motionären föreslår, är skilnaden den, att de förra kunde af Långifvare!! uppsägas, de senare icke. Dock har Banken några skuldposter, sorn icke kunna uppsägas, depositioner nemligen, hvaraf räntan är anslagen till Fromma Stiftelser. Detta system nödgades man frångå, 222 Den 20 November f. m. sedan i följd af Statens politiska förhållande allmänna krediten blifvit förstörd. Omöjligheten att kunna upplåna hvad i utlåningsvcig erfordrades, ledde derhän, att man gjorde mynt. Det gjorda myntet kostade mindre, än det upplånta myntet; och var det förmodligen denna erfarenhets sorn föranledde i^56 års Sekreta Utskott till den förklaring, att tiden vore inne att låta ”Rikets ”innebyggare i gemen, till deras lisa och ”understöd, njuta någon hugnelig frugt af ”BankoVerkets numera vundna tillväxt och ”förkofran förmedelst räntornasnedsättande.” Ifrån den tiden täflade Rikets flere näringsgrenar att, den ena framför den andra, bereda åt sig ”hugneliga frugter af ”Bankoverkels vundna tillväxt och förkofran. Man har ej varit nisk i beviljandet af dylika förmåner, men erfarenheten har äfven här visat, huru ofta det händer, att man skapar åt sig en ovän, när man i låneväg tjenar en vän. Älla, under en tid af nära ioo:de år, å Bankens sida beviljade räntefaveurer hafva till Bankens fiender, eller rättare till BankoOrdningens fiender omskapat dem, som fått de samma åtnjuta. Sådan har följden varit deraf, att man vikit från föreskriften i BankoOrdningens 44 deraf, att man endast utlånt kapitaler, och icke velat upplåna dem, Och sålunda icke låtit Banken fylla sin bestämmelse, att befordra lånerörelsen, i hela sin omfattning.
Sedan så många stadganden blifvit återremitterade, som varit affattade i liknande redaktion med den i denna instruktion förekommande, och det knappast är möjligt att för tillfället säga hvad som af instruktionen bör utgå eller bibehållas, i öfverensstämmelse med E. o. Ad:ns föregående beslut, samt jag dessutom är reservant beträffande en del af densamma, heratar jag deraf anledning att föreslå hela §:ns återremitterande, icke i syftning att den må förkastas, utan att den framdeles komme att ställas i öfverensstämmelse med det afgörande beslut, som E. St:r skola fatta i afseende på författningen. Gr. Lagerbjelke: E. o. Ad. har redan fattat beslutet att dessa förslag skola punktvis föredragas, och jag kan icke inse att detta låter sig svårare göra med hänseende till instruktionen än författntn. Kunde man vid behandlingen af författningens sednare §§ ihågkomma hvad som beslutats i de föregående, så kan detta lika väl ske vid instruktionen. Jag anhåller således att föredragningen måtte fortsättas. Häruti instämde Hr Hjärne. H. Exe. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då E. o. Ad. redan beslutat, att så väl Betänk:det som de dervid fogade förslag skulle punktvis och paragrafvis föredragas, kunde H. Exc. ej framställa propos. på Hr von Kraniers yrkande om återremiss af det ifrågav:de förslaget i dess helhet, hvarefter H. Exc. hemställde, huruvida E. o. Ad. behagade godkänna den föredragna och utan anmärkning lemnade lista §:n. Eopades ja. § 2, Gr. Mörner: Då den §, hvarigenom fastighetsoch in komst-bevillning skulle fastställas, blifvit af Ståndet återremitterad, tror jag att äfven så bör ske med den nu ifrågav:de, 258 Den 18 Maj e. m. Gr. Lagerbjelke:
Jag fortfar i min vördsamma anhållan om återremiss. Allm. Besvärsoch Ekon.Utskts betänk. N:o gj återremitterades. Ånyo föredrogs Allm. Besvärsoch Ekon.Utskts den 22 sisth Aug. e. 111. på bordel lagda ytterligare betänk. N:o g5, angtde bestämmande af sältet för kolinätning inom bergslagen. Frih. Cederström, Jacob: Med Utsk. instämmer jag fullkomligt i fråga om nyttan af nu föreslagna stadgande; men i afseende på tillämpningen deraf, begär jag likväl, alt R. St. i den skrifvelse till K. M., som härom bör afgå, måtte bestämma, att sådana föreskrifter för de öfriga bergslagen utom Stora Kopparbergs län ej må träda i verkställighet, förrän året efter del K. M:s förordning derom utfärdas, på det alt allmogen ej måtte mötas af alltför stora svårigheter att kunna efterlefva densamma, eller nödgas uppskjuta sina koltransporter undertiden; ty, mine herrar! derförinnan måste allmogen göra om alla sina kolskrindor, hvilket ej kan ske på en dag, hvaraf en stor olägenhet skulle uppkomma, hvilket ej kan vara afsigten med denna förändring. Den är nyttig till sin princip, men skulle blifva ganska skadlig till sina följder, om icke en sådan proescriptionstid bestämdes. Jag nödgas derföre begära återremiss, på det att denna rättelse i förslaget till und. skrifvelse måtte iakttagas. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk:s betänk. Ropades ja och nej. Hr Landtm, hemställde, 0111 R. o. Ad. ansåg de vid 64 Den 2 September e. m. beliink. N:o g5 gjorda aninärkn:r föranleda dess återremitterande. Ropades äfven ja och nej. Hr Frill. o. Landtm, yttrade, att lian ej kunnat af svaren på propositionerna fatta någon bestämd öfvertygelse om majoritetens mening, utan ville han ånyo framställa den första propositionen.
Efter sålunda fullbordad pröfning af alla serskilda frågor angående reglering af utgifterna under Riksstatens hufvudtitlar jemte de till extra statsregleringen hänförliga anslag, anhöll Herr Departements-chefen att få fästa Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet derpå 40 Bil. 6 till Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 1 om Statsverket 1865. första hufvudtiteln andra d:o tredje d:o fjerde d:o femte d:o sjette d:o sjunde d:o åttonde d:o nionde d:o » » » » » » » » » » » » » att Statsverkets inkomster enligt den af Kongl. Maj:t, på sätt här ofvan förmä les, fastställda beräkning uppginge tillsammans till R:mt K:dr 36,563,735:-— att Ordinarie statsregleringen, enligt hvad vid de serskilda hufvudtitlarne blifvit i nåder beslutadt, skulle komma att innefatta följande anslagssummor, nemligen:
Grefwe körner, ^äolk Göran, förklarade, att SkatS, Utskottet wore sä bfwerhopadt af göromäl, att han trodde swärligen nägra Ledamöter Lerifrän kunna ffiljaS. Herr Lergbman, Ambrosius ^IsZnus, »nsäg wara lämpcligast om ett par Ledamöter af -wart ständ dertill utseddes. Herr Den r Septembev. Herr Grefwen och Landt.Marskalk en proponerade om det ej wore tillräckeligt, att en af hwart Ständ till denna förrättning be-> fullmägtigades. Bifölls; med tillägg, akt de andra Respektive Ständer» om detta beslut skyndsamt borde underrättas. Hans Excellence Herr Grefwe Kunkil förcsiog, att ben Fullmägtig Ridderskapet och Adeln sänder till denna förrättning skulle wäljas af alla tre ClaHernaS Electorer tillsammans. Herr Grefwen och 8andt-M arskal ken gjorde härpä proposition, hwitken bcswarades med ; Hwarjcmte beflörs, att Elcckorerna till detta wal l eftermiddag flulle sammanträda. Grefwe ve la 6 Lräle , sacob, hemftälde, om icke ijcnligaft wore, att Ridderffapet och Adeln, innan detta wal förrättades, afwaktade ve andra Ständens swar. Grefwe kuvAs, iVtnrten, ansäg denna afwaktan öfwcrflddig, emedan Ridderskapet och Adcln i alla fall kunde skicka sitt Ombud, om ocksä de andra Ständer» ej i betz beflut skulle sig förena. Herr LerZklMsv, Hmkiryxsus kel»- xnus.
Strömdraget bidrog äfven att påskynda båtens fart, så att alla föremål hastigt flögo förbi de bortilandes blickar. Då de stundom foro under de lutande tallarnas grenar eller en vindflägt rörde dem, nedrasade den snömassa, som om natten lagt sig på deras grenar. Mången gång blefvo de i båten höljda af ett sådant hastigt snöfall. Men det blef lika hastigt slut med snön, som den kommit. Innan middagen hade redan alltsammans smält för den starka solhettan och barrträden prålade i en uppfriskad grönska, medan deremot en och annan åkerteg, som synts vid strömbrädden, var färgad med en viss rodnad, ett visst rödaktigt skimmer, som hängde vid säden. "Frosten har brännt åkrarna!" sade Bolla och pekade på den olyksbådande purpurn. Strömmen som hittills flutit jemt men snabbt, började nu blifva oroligare. Här och der syntes hvirflar och skum i vattnet. Ofta sorlade vattnet omkring en stor sten. Än bröt det sig emot en klippa vid stranden. På några ställen flöto timmerstockar i strömfåran. Då de båda unga som bäst så skyndade med elfven och Thorsten öfverlemnade sig åt sina drömmar, sade Bolla hastigt: "Nu komma vi till forssen. För Guds skull, sitt då stadigt i båten och rör icke årorna. Låt mig, som farit här förr, få styra!" Hon satte sig i bakstammen med den ena åran, och bad Thorsten sätta sig midt i båten för att hålla jemvigten. Farten tilltog och Thorsten hörde ett dån, ett doft brusande, som kom dem allt närmare till mötes. Det var forssen, utför hvilken de skulle fara. "Se icke framåt!" sade Bolla. "Håll ögonen fast i båten, eller på himlen! Man kan eljest lätt hisna, om man icke är van vid forsfärder." Thorsten lydde henne icke. Han fäste sina blickar på hennes gestalt, der hon med säker blick betraktade alla föremål omkring sig och, med ett uttryck af mod och förtröstan i de behagliga anletsdragen, styrde den lätta farkosten. Brusandet tilltog med förfärlig skyndsamhet. Snart gick båten icke mera jemnt. Några ryckningar kändes.
Prol. 1853 & issi. 7 Sami. 1 Afd. 4 Haft. 1 2 Lag-Utskottets Betänkande, N:o 'i. mött för ett sådant sammanförande af till naturen väsendtligen skiljaktiga ämnen, har Utskottet likväl funnit dem endast hvar för sig böra blifva föremål för Utskottets utlåtande; och som den för Utskottets arbeten bestämda ordning i första rummet påkallat pröfning af väckta frågan om granskning och antagande af Lagberedningens förslag till ny Civil—lag i sin helhet, får således Utskottet till en början inför Rikets Ständer redogöra för sin åsigt i denna fråga. Då densamma vid sista riksmöte, jemväl i följd af enskild motionärs framställning, utgjorde föremål för dåvarande Lag-Utskotts pröfning och Ständefnes öfverläggningar, har Utskottet ej kunnat underlåta att kasta en blick tillbaka pä förhandlingarne i ämnet, för utredande af de omständigheter, som kunna hafva inflytande på frågans besvarande. I sådant afseende torde böra anmärkas, att sedan det af f. d. Lag-kommittéen utarbetade förslag till Civil-lag blifvit granskadt af så väl Götha Hof-rätt och Ilof-rätten öfver Skåne och Blekinge, som Kongl. Maj:ts Högsta Domstol, framlades detsamma till 1840 års församlade Ständer af enskild representant till antagande; — att samma Ständer likväl ansägo försigtigheten fordra en ytterligare granskning af förslaget, innan det till hufvudsaklig pröfning hos Rikets Ständer förekomme, äfvensom att, om än initiativet till det nya lagverket utgått från representationen, sjelfva förslaget derom borde komma från regeringen; samt i följd deraf, i underdånig skrifvelse den 8 Mars 1841, anhöllo, att den ytterligare granskningen mätte ät en kommitté eller Lagberedning uppdragas, samt att Kongl.
Bokhållaren Axel Wilhelm von Schewen såsom representant för Adliga ätten N:o 1755 af samma namn: I. 5, A. 6. —, angående utlemnande af sådan, på grund af en utaf närmaste ättemän af Adliga Ätten N:o 1856 De Freese utgifven fullmakt: I. 31, A. 31. —, angående utlemnande af sådan, på grund af en utaf en ättemän af Adliga Attén N:o 2080 von Konow utfärdad fullmakt: I. 36, 92, A. 92. — p — 137 Pollet, angående af Riddarhus-lJtskottet vägradt utlemnande af sådan, på grund af en af en ättemän af Adliga Attén N:o 458 Armfelt utgifven fullmakt: I. 54, 103, A. 103. —, angående af Riddarhus-Utskottet vägradt utlemnande af sådan på grund af en utaf närmaste ättemän af Adliga Attén Cedercrantz utfärdad fullmakt: I. 244, 246, A. 246. —, angående utlemnande af sådan på grund af en utaf huf vudmannen för Adliga Ätten N:o 1970 Schedvin utgifven full makt: I. 246, 305, A. 305. —, angående utlemnande af sådan på grund af fullmakt, ut färdad utaf f. d. Under-löjtnanten Axel Wulfcrona: I. 247, 464, A. 465. —, angående utlemnande af sådan på grund af en utaf Komministern Friherre Bror Uno Hummerhjelm utgifven fullmakt: I. 247, 465, A. 465- —. angående utlemnande af sådan på grund af en utaf Rytlmästaren H. Fock utfärdad fullmakt: V. 561, A. 562. Pontin, David Fredrik Constans af, dess yttranden: I. 122, 486. Posse. Posse, Grefve Carl Erik Ludvig Walter, dess yttrande: I. 446.
Inom Hedervärda Bonde-Ståndet har, uti väckt motion, hvilken, tillika med deraf föranledda särskilda yttranden, blifvit till Utskottet remitterad, Lars Andersson från Gefleborgs län, jemte förmälan hurusom ovisshet och olika åsigter uppstått inom Lasarettsoch Kurhus-Direktion erne i fråga om rättighet till dagtraktamente och resekostnads-ersättning för de Kommitterade och Revisorer, hvilka inom Lasaretts-distriktet sammanträda för bestämmande af Kurhus-afgiften samt granskning af Kurhusfondens räkenskaper, föreslagit, att, då gällande instruktion för Lasarettsoch Kurhus-Direktionerne i berörde afseende icke innehölle något bestämdt stadgande, men billigheten fordrade att ifrågavarande Kommitterade icke borde vidkännas kostnader i och för deras uppdrag, dem måtte medgifvas att, så vida deras resa till sammanträdes-stället öfverstege tre mil, utaf Kurhus-medlen beräkna sig reseoch traktaments-ersättning med 32 sk. banko per dag samt skjuts efter en häst; hvaremot Olaus Ericsson från Götheborgs och Bohus län, uti särskild motion, anfört, att dylik ersättning till Kommitterade inom berörde län utgått för år 1851 med det betydliga beloppet af 171 R:dr, samt för hela den tid., desse Kommitterade skola förrätta sitt uppdrag, följaktligen komme att uppgå till 684 R:dr, eller en summa, motsvarande, efter vanlig beräkning, kostnaden för 55 sjuklingars vård och underhåll; med föranledande hvaraf motionären hemställt. 4 Bcvillnings-UlsliOllets Betänkande, N:o 11. att Rikets Ständer mätte, till förekommande deraf, att de för sjukvården anslagna medel sålunda ryckas från deras af behofvet högt påkallade bestämmelse, antingen förordna, att bemälde Koinmitterades åliggande må öfverlemnas åt Länens PröfningsKommittéer eller ock meddela den föreskrift, att vederbörande härader och församlingar skola bekosta den ersättning, som i omförmäldehänseende kan af Kommitterade äskas.
s8 kan jag intet säga deremot, utan det kan vi1 vara möjeligt, att Gud har ttidrts till att Itigga mig det pa, ty Han kan latt göra en httig nk och en nk fattig; ntir Honom s9 behagar, kan ingen ändra, utan Han lagar bide med rika och fattiga efter sitt sinne, men sa bekymrar mig inte den fattigdomen stort, ty om vi älska hvarannan af allt hjerta och Itinge och väl f8 behalla hvarannan, sk är en liten bit bröd med karlek mycket biittre Xn ett stort hus med allahanda godt, der tv8 inte älska hvarannan; men der fattigdomen blir s&amp; stor och karlekeii tir med, d drager han väl tyngsta lasset och gör all ting Iatt och Ijufligt; fast det tin i allt annat ginge mig aldrig sa svht, SS. skulle jag lell vara glad der hos, och hiiller det för ingen redelig ktirlek emellan tv&amp; som ha lofvat till att älska hvarannan i mot och med, och lata rikedom eller fattigdom komma sig nagot ondt emellan. utan har jag älskat när han drack vin, sa skall jag ock s8 göra, när vi inte annat hafva än vatten, men sa aktar jag all Er spådom intet, utan jag tror min gode Gud bättre, fastän I man sXga å något som i gerna viljen, och sagen I gerna, att jag aldrig skulle i godt tiga, men jag arstar det d: är det sa Guds vilja, att det skall ga mig SH tungt, s i vill jag gerna lata mig nöja demed, ty den som later sig nöja, han har allting nog, men sa vet hvarken I eller jag eller någon annan, hvad Gud har gömt at mig, och om jag med all flit stitter all min förtröstan till Honom, som allena kan vända,
Utlåtande , i anledning af gjord anmåkrning vid Utskottens Betänkande angående våckt fråga om förhud för befälet vid de indeldte CavalleriRegementerne, att an~ skaffa och insätta Rustningshästar. Utskottens afgifne Betänkande i detta ämne N:o 116 har blifvit återremitteradt af Hederv, BondeStändet till följe afderstädes gjordt påstående,]att Utskotten borde upptaga och besvara den frågan, huruvida Cavalleriebefälets hapdel med remonthästar kan afbjelpas genom ovilkorligt förbud, så att allt tillfälle till egennyttig beräkning vid hästarnes emottagande eller kasserande må kunna från denna sida förebyggas. Till följe häraf få Utskotten vördsam LngUtsfottets Betdnkandtn'. anföra, att då Betänkandet innefattar eif Bestämdt svar på denna fråga, och nu någre nya skäl icke blifvit uppgifne, som skulle föranleda till förändring deri, kunna Utskotten icke annat än förblifva vid sin förut afgifhe mening, som redan vunnit 3:ne Stånds bifall. Hvilket Hederv. Bondeståndet härmed till vördsamt svav meddelas. Utlcitande, i anledning af anviärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 105, angående skyldighet för Gäldenär att sin skald med Arbete aftjena m. m. LagUtskottets ifrågavarande onder den '21 sistl. Junii afgifne Betänkande, sorn vid föredragning hos IJögv. PresteStåndet, den 2 Julii enligt ankommet ProtocollsUtdrag, blifvit afslaget, roen af Hederv. BondeStåndet den 5, i sistnämnde månad Bifallet, har af Högloft. Ridderskapet och Adeln saint VälloH. BorgareStåndet Blifvit LagVtskottiti Bttånkandétt. *057 till Utskottet återremitteradt; och de an* märkningar hvilka dertill föranledt hafva blifvit framställde: Hos Högloft.
— N:o 17, öfver förre Notarien i Banken G. E. Tranas ansökning om förhöjd pension: B. II. 198, 207, 210, A. 210. — N:o 18, i fråga om utsträckning till jemväl de före sednaste riksdag oktrojerade filial-banker af tillåtelsen att å kreditiv i Riks-Banken utfärda icke allenast assignationer, utan äfven vexlar: B. II. 198, 207, 210, A. 210. — N:o 19, i anledning af väckt motion om anslag till kreditiv för en tillämnad filial-bank i Karlstad: B. II. 198, 207, 211, A. 211. — N:o 20, i anledning af ett utaf f. d. Faktorn och Handlanden C. G. Schöldström gjordt ackords-anbud: B. II. 208, 233, A. 233. 22 — B — Banko-Utskottets Memorialer, Belänkanden och Utlåtanden: — N:o 21, i anledning af f. d. Klädes-kramhandlaren G. Westlind J:sons ansökning om eftergift af skuld till Banko-Diskont Verket: B. II. 208, 233, A. 233. — N:o 22, i anledning af ett utaf Advokat-Fiskalen G. Hörstadius gjordt ackords-anbud: B. II. 208, 233, A. 233. — N:o 23, öfver väckta motioner om lörböjd försträckning från Riks-Banken till Orebro Läns filial-bank samt filial-bankerna i Karlshamn, Wisby och Borås: B. II. 321, 372, A. 372. — N:o 24, i anledning af ett utaf Häradshöfdingen Th. Berger och Grosshandels-bolaget Sv. Renström & Compagnie gjordt ackords-anbud: B. II. 373, 444, A. 444.
Hans styddande anda med samma innerliga känstor af sorg, saknad och tillförsigt, med hwilka man, irrande imellan Himmelen och grafwen, uppsöker dem man älstat, för att begära ett hemligt medwetande af deras närwaro och omwärdnäd, äfwen seden de förbytt mödornas och lidandets tillständ i den ewiga säliyetens frid. Ridderstapet och Adeln, dela, med de listigaste känstor, Eders Kongl. Maj:ts djupa och rättwisa sorg, de wäga att i underdänighet erbjuda Eders Kongl. Majtt trösten af deras undcrsätliga och wördnadssullatillgifwenhet. Den Aksmägtige förlänge Eders Maj-.ts lefnad, och läte Eders Majtt upplefwa den tid, dä Eders Kongl. Majtt änteligen wid Sin serra älder, ser Fäderneslandets himmel uppklarna af det ljus, som ger ett behagligt återsken frän Eders Majus ungdoms lyckliga dagar. Med desta tänkesätt anhäller Ridderffapet och Adeln i djupaste underdånighet, att i Eders Kongl. Majus nåd och ynnest fä wara inneflutne." Ankom, och cmottogs pä öfligt sätt, Konungens Ofwerste Kammar-Junkare Riddaren af Swärds-Orden Friherre L-i-t btamiiron, som tillkännagaf Kongl. Majus nädiga förwäntan, att nästkommande Mändag den zo Julii finna Ridderskapet och Adeln, till RiksdagsPredikans afhörande i Stadens Kyrka, församlade, efter hwilken Predikans flut Ridderffapet och Adeln skulle i Kyrkan qvarstanna, för att afhöra Kongl. Majus Tal, och Dest Propositioner emottaga; warandes äfwen Hans Majus befallning att det förut brukliga antal Deputerade mätte af Ridderskapet och Adeln utses, att samma dag spisa middag pä det Kongl. Slottet.
Träd måtte från ao till 50 procent förhöjas. Bifölls; Uppå sedermera »f Herr Grefven och Landt* Jlfarfkalken framställde serskilde propositioner, fann Ridderskapet och Adeln för godt ä nedannämnde Artiklar bestämma följande Tullprocenter: Å ”Spittboltz af Furu Inkommande Tull - proceot 10. Utgående TuUprocent 5. Å ”Stafoch Klapperholtz;” Inkommande Tullprocent to Utgående Tullprocent 5. Å ”Stolträds-ämnen;” Inkommande Tullprocent 10. Utgående TuUprocent 5. ”Tridvirke, Sågblockar, alla slag; Utgående Tullprocent 3o.” Den 20 Augusti e. m. O17 \ Grefve Frölich: I fortsättning af den för en stund sedan förelupne långa discussionen får jag föreslå, att till de ord sorn i taxan finnas, blott såsom dimension må sättas: sågblockar af alla slag och bjelkar under 11 alnars längd och 11 turns fyrkant. Jag ser ej något hinder att specificera detta och att derå lägga 200 procent. Friherre Cederström ; Jag förenar mig med Grefve Frölich i fråga om bestämmandet af gägblockar, bjelkar och balkar, äfvensom att de sednare skola vara öfver 11 aloar, men omöjligt kan jag instämma i den föreslagna tullen af 200 procent. Det är för våldsamt; jag hemställer om man icke skulle åtnöja sig med den tull som varit ansedd för det samma som förbud, nemligen 100 procent. Denna är i hela taxan vid sådana tillfällen iakttagen. Herr Hjerta: Om 100 procent på denna vahra verkeligen kunde anses såsom förbud, så skulle jag deruti instämma; men när man genom uträkning visat att så ej är, samt att den af Grefve Frölich föreslagne tull af 200 procent knappt förslår, och man ej vill effectift förbjuda utförseln, så anser jag betänkligt, att icke bifalla den högsta tull, emedan Ridderskapet och Adeln beslutat, att Kongl. Majit blott äger att nedsätta men ej att höja tullen.