Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedlar, så kan jag deremot dock ej inse, huru det med Banquens fördel låter sig göra, att nu på förhand bestämma oföränderligt Sedelvärde till framtida silfver-inköp; heldst erfarenheten visat, huru ostadig Coursen varit, och den tid skulle lika så val kunna inträffa, att en Specie R:dr kunde fås för bättre än 128 sk. i SedeLvärde, som man har att föreställa sig, att Banquen aldrig göres anbud af någon, som ser sig derigenom förlora, mea 274 Banco UttlottetB Betänkanden, väl af sädane, hvilka icke uraktlåta ringaste tillfälle till förtjenst. Utom inseende af enahanda förhållande med förslaget till jnvexling af myntbara metaller emot lifgifvande af nya Sedlar, fruktar jag ock, att denna nya Sedel-operation skall leda till icke blott lockmat för vinningslystne, speculateurer utan äfven villervalla för lättrogne invånare. 8:0 Herr Bergsmechanicus af Uhr: Jag anhåller vördsamt, att genom ProtocollsXJtdrag få meddela Ständerne den öfvertygelsen , att säkraste och lämpligaste medlet till myntvärdets bibehållande, vore ett beslut, hvarigenom Ständerne afsade sig rättigheten, att öka myntstocken med något slags representativt mynt, under annat vilkor, än att beslutet derom vore af Kongl. Maj:t i nåder pröfvadt och godkändt. Om Sverige någon gång kommer i en så olycklig belägenhet, att en emission af Sedlar utgör det enda räddnings-medlet för ögonblicket; så lärer Kongl. Maj:t ej underlåta, att i nåder tillåta den; men i intet annat fall bör, efter min öfvertygelse, en förökning i det representativa myntet medgifvas.
Skiftessladgan skall gifvas följande förändrade lydelse: ”Varda, inom föreskrifven tid, inga besvär mot Egodelningsrättens utslag i de uti 9 § omnämnda frågor anmälde; då skall ordföranden skyndsamligen och sist inom åtta dagar efter den ullupna fatalietiden derom skiftesmannen underrätta samt., sjelf eller genom närmaste kronobetjent eller Wår Befallningshafvande, mot behörigt qvitto af Skiftesmannen tillställa honom mottagna skifteshandlingar och bestyrkt afskrift af Rättens Utslag. ” 2:o ett tillägg vid 19 § i 18 Kap. Kongl. Skiftesstadgan af detta innehåll: ”När Wi i nåder pröfvat underdåniga besvär öfver Egodelningsrätts Utslag, vare Wår Justitie-revisions-expedition skyldig att, inom åtta dagar efter den, å hvilken Wårt nådiga Utslag blifvit utfärdad t, till Wår vederbörande Befallningshafvande afsända emottagna kartor, protokoll och beskrifningar samt bestyrkt afskrift af berörda Utslag; och åligger det Wår Befallningshafvande alt ofördröjligen låta kartorna och handlingarna skiftesmannen, emot behörigt qvitto, tillställas.” 5:o att 20 § i 18 Kap. Kongl. Skiftesstadgan skall hafva följande förändrade lydelse: ”Klandras ej skifte inom den i 13 § föreskrifna tid, bör skiftesmannen till Egodelningsrätten vid dess nästa sammanträde eller sist vid nästinfallande lagtima ling, karla ocb handlingar ingifva; och har Rätten att innan fastställelse å skiftet meddelas, noga tillse ocb pröfva, att detsamma är Motioner i Bonde-Ståndet 1862. N:o 65. 85 lagligen beskafladt, bland annat äfven deruti, att egorna icke blifvit delade i flera skiften, än denna Wår nådiga Stadga i 12 Kap. 10 § högst tillåter, utan alt sådan hemställan hos Egodelningsrätten skett, som i 11 § af samma Kap. föreskrifven finnes.
Uti till K. M:t i anledning häraf, afgifven underd, förklaring är af Förvaltningen af Sjöärenderne (B. p. 269) anfördt: ”att enär samma vigtiga skäl, som torde ”hafva föranledt K. M:t, att ej åt Förvaltningen i Nåder ”uppdraga Köpets uppgörande,” hvilka skäl ”Förvaltningen trott vara härledda från Politiska förhållanden, ”äfven borde utesluta möjligheten afen försäljning till ”den mestbjudande på öppen auction, oberäknadt de ”låga pris soin erfarenheten visat vanligen vid dylika Beta n la n den, N:o ioi. g5 ''tillfällen erbjöds för äldre Krigsfartyg, hvilkas försäljning såsom nödig ansedd bestämdt tillkännagifvits, "och då, enligt hvad Förvaltningen förmodade, veder"börande Flottans Embetsman hade öfver ifrågavarande Krigsfartyg upprättat af VarfsAmiralen godkände "Värderings-instrument, som blifvit tagne till grund "för de vid försäljningen bestämde af K, M:t i Nåder "gillade Köpesummor, hvilka, i den mohn de, genom "afslutade Contracter, föreskrifne Jider influtit, blifvit "till StatsGontoret öfverlemnade, för att, enligt K. "JYhts derom gifne Nådiga Förordnanden, disponeras, "syntes de uti ifrågavarande afseende nödige Control"Jer af möjlige åtgärder, långt ifrån att blifvit uraktlåtne, deremot vara behörigen iakttagne; att när här"till lomme, att, efter utförliga förslager, det vore ”utredt huru som, t, ex, ett 74 Kanonskepp af Ek, "då det är zinkadt, upptackladt, försedt med fulla inventarier och 3:ne månaders Varfsoch Artillerie"utredning, kostar 38o,ooo K:dr samt en svår Fregatt "som är kopparförhydd, och i samma skick som nyss"nämnde skepp kostar 231,000 R:dr eller tillsammans "611,000 R;dr B:co, och att de ifrågavarande försålde "Fartygen blifvit betalde, Skeppet Tapperheten med ”171,000 R:dr Ilamb.
Tryckta hos Johan Hörberg} i833. Måndagen den 12 Oct. 1829. Plenum klockan g Förmiddagen. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets under N:o 241 afgifne, och den 14 sistlidne September f. m. på hordet lagde Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets under JNT:o i3y förut meddeldte Betänkande, angående hegardt fortfarande Löne-anslag åt Lärarne vid Stockholms Stads Undervisningsverk; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit den 22 sistlidne Maji af Ridderskapet och Adeln bifallit, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till handlingarne. Föredrogs ånyo StatsUtskottets under N:o 242 afgifne, och den 14 sistlidne September f. m. på hordet lagde, ytterligare Utlåtande, i fråga om Publikt understöd åt Författaren af Svenska Folkets Historia, under Konungarne af WasaÄtten. Herr von Hartmansdorff\ August: Jag kan, vid detta tillfälle, ej underlåta att förnya den anmärkning jag gjorde, då Ut - 4 Den 12 October f. m. skottets första Betänkande i detta ämne återremitterades. Jag anser nemligen Författaren till Sveriges Historia under WasaKonungarne hafva, genom sitt redan utgifne arbete och den skicklighet han dervid ådagalagt, gjort sig förtjent af någon allmän uppmuntran. Utskottet har afstyrkt allt anslag åt Herr Strinnholm, ehuru han redan visat prof, af hvad han kan uträtta; men deremot har Utskottet, i ett följande Utlåtande, tillstyrkt anslag af 2000 R:dr för författandet af Carl XI:s Historia, innan man ännu vet, om och när en författare till en sådan Historia skall uppträda, eller hurudant arbetet blifver. Om Utskottets Utlåtanden bifallas, skulle det således kunna hända, att den, som redan gjört något dugligt, finge intet; och att anslaget till den blifvande författaren möjligen gåfves åt den förste, som anmälte sig.
Tersmeden föreslagit, måhända är det lämpligaste som R. o. Ad. för tillfället kan lätta, hvarföre jag ock anhåller om bifall till detsamma. Gr. af Ugglas, Hildvig: Att för Polens strid ett allmänt och mäktigt deltagande skulle uti Sverige uttala sig, var naturligt. Her så ej skett, hade Sverige förnekat sig sjelft; förnekat den varma känsla för friheten och för frihetens sak, som ifrån urminnes tid utmärkt dess söner. Härtill kommer den sympati, som ett långvarigt lidande alltid uppväcker; en sympati ytterligare förstärkt, då, såsom här, detta lidande af en nära nog oerhörd våldsgerning blifvit framkalladt. Men huru berättigade dessa känslor än äro, eger likväl Sverige ej att för dem förgäta de pligter, det dock i främsta rummet har att mot sig sjelft utöfva. Väl är sannt att Sverige i den strid, som pågår, eger äfven ett annat intresse än känslans. Men detta intresse är dock ej så stort, så påträngande och, framför allt, det mål, det alser, synes ej med sådan säkerhet kunna vinnas, att Sverige har rätt att lör detta förbise egna, närmare och högre. Man får ej förglömma, att politiken har H. IV. 2 IS Den 2 Maj f. m. olika, ej blott förpligtelse!-, utan äfven följder för stater af första ordningen och för dem af en ringare. De förra, med den makt de ega att handla och att genomdrifva hvad de anse för rätt, bära äfven ett, åtminstone moraliskt, ansvar för de politiska orättvisor, de ej förhindra; ett ansvar, som ej med fog kan åläggas de svagare. Hvad åter följderna beträffar, så, der en utaf de förstnämnda beginge en politisk öfverilning, om någon af dem läte förleda sig till ett uppträdande, hvilket den sedermera icke fann skäligt att fullfölja, och derigenom utsatte sig för ett politiskt nederlag, för ett minskadt anseende under ett visst tidsmoment, sluter den dock inom sig de elementer till storhet och makt, att den inom kort återvinner sitt fordna inflytande.
Proposition, angtde rotefrihet för Capellansboställen samt ersättning eller vederlag åt de Capellaner, hvilkas boställen än vidare komma att i roteringen qvarstå; äfvensom rörande befrielse från öfverrotering för åtskilliga hemman i Jönköpings och Kronobergs Län, och i sammanhang härmed, om vacance-afgift för ordinarie rotering underkastad jord, som icke presterar rotering in natura. Vid förnyad föredragning af K. Mts d. 20 dennes på bordet lagda Nåd. Skrifvelse, i anledning af PresteStts vid sista Riksdag gjorda und. anhållan, om roterings-befrielse, utan undantag, för alla med ordinarie rotering besvärade Capeliansboställen, utan afvaktan af föregående nåd. fastställelse af roteringsverken eller hinder af, rörande roteringsflyttningar, uppkomna tvister; fann R. o. Ad. densamma, såsom icke fordrande någon åtgärd, endast böra läggas till handlingarna. Ånyo föredrogs K. M:s d. 20 dennes f. m. på bordet lagde Nåd. Propos., angående utmyntningsgrunderna för tilh verkning af kopparskiljemynt och ducater. Hr Rosenblad, Bernh.: Hufvudsakligen instämmande i den K. Propos., ber jag dock att dervid få göra några anmärkningar. Jag instämmer väl deruti, att kopparmyntet bör utpreglas på sådant sätt, att det, jemte betäckandet af myntningskostnaden, derutöfver må gifva någon vinst; men då jag ej kan godkänna den i främmande länder nog långt drifna myntningsvinsten, afstyrker jag, att 2 sk. styckena må utmyntas efter 3oo R:dr per Sk®, och tror, att det högsta, som bör bestämmas, är 266 R:dr 32 sk. B:co, Den 24 Februari i. Jag tillstyrker i öfrigt, att afseende isynnerhet må föstas derpå, att intet kopparmynt blir till storleken lika med silfvermyntet, emedan det annars lätteligen, genom livitkokning eller andra sådana medel, kan föranleda till förfalskningar.
Jag medgifvei detta, i synnerhet om Bancoreglementet hlifver lika obestämdt som hittills, så alt disconldireclionerna kunna taga råd af deras goda hjerlan. Men om man inrättade reglementet på så sätt, att directörernas arfvoden förringades i samma proportion, som förluster gjordes; så vore kanske att hoppas, det Bancodisconten här i Stockholm och filialcontoren i landsorterne skulle blifva skötta med samma omtanka och stränghet som privatbankerna hittills, och då hade man ju vunnit hvad man åsyftar. En hufvudsak vöre på delta sätt äfven för allmänheten vunnen, den nemi., att hon finge blott ett enda sedelmynt i sina händer, nemi. Riksbankens, samt att alla de prejerier och olägenheter, hvarföre allmogen och andra nu äro utsatte, upphörde. Jag tror, att om privatbankerna på detta säll upphörde, så komme allmänheten icke att Iida derpå. Banken vunne en större säkerhet, och Ständerna hade af privatbankernas förvaltning lärt sig att bättre förvalta sin egen lånerörelse. Frih. Hermelin, Au g. Söderling: Tiden är långt framliden, och jag skall derföre icke uppehålla II. o. Ad. med något vidlyftigare anförande. Det är några anmärkn:r, som här blifvit gjorda, hvilka uppkallat mig. En ledamot har nemi. sagt, att han hellre unnade vinsten af ett lands penningerörelse åt Staten än åt enskilda. Jag vill icke i allmänhet bestrida denna sats, men jag vill hemställa, huruvida antingen Staten eiler den enskilde är bäst i tillfälle att bedrifva hancorörelse. I fråga om alt uppehålla myntvärdet, torde Staten lämpligast kunna uppfylla ändamålet, men deremot, då fråga är om alt understödja näringarne, tror jag, att man med skäl kan påstå, att dp enskilde fullt kunna tåla jemförelse med Staten i afseende på ändamålsenligheten. Jag vill framställa den fråga: på hvad sätt skulle Riksbanken kunna drifva den af privatbankerna hos oss begagnade cassacrediliv-rörelsen? Månne det kan vara troligt, att R.
Tabeller, om upplysningars meddelande i anledning af de utgi Ine, öfver Banco Verkets tillstånd; Motion, remitt. till BancoUtskottet, II s [332. BancoUtskottets Betänkande, VI 1. s 688. 689, bif. af PresteStåndet, IX s 703, af BorgareStåndet, ix s 706, af Adeln, IX s 799. •— om tryckningskostnaden för de utgifne; BancoUtskottets Betänkande, VI 1. Underd. Tabergs Bergslag, om det må indelas till extra rotering, Vill s 867— 883. Tableauer, BancoUtskottets Memorial med åtföljande, öfver BancoVerkets ställning, böra kryckas enligt BorgareStåndets beslut, IX s 278, PresteStåndets, IX s 289, BondeStåndets, ix. s 295. Tackjern, om fri tillverkning och försäljning af; Motioner, remilt. till Ekon. Utskottets Utlåtande, Vill s 814 — 822, Lif. af PresteStändet, ix s 5a5, åtcrrem. af BondeStåndet, IX s 552, af Adeln, IX s 571. Ytterligare Utlåtande, VIII s 1354 — 1358 , Lif. af BondeStåndet, IX s ii36, af PresteStändet, ix s 1 r43. Underd. Skrifvelse, X 1. s 891. RiksdagsBesIutet, §. 44* ■— om beläningsrätt i Banken mot pant af; Motion, remilt. till BancoUtskottet, II s 1207. Utskottets Utlåtande, Yl 2. s 55 — 65, Lif. af Adelli, IX s 1109, af PresteStåndet, IX s 1111, af BorgareStåndet, IX s 1128.
Med erinran, hurusom i nyssnämnde förslag till ny Byggninga-Balk det af nu gällande grundlagar påkallade urskiljande af hvad till Ci \ il-lagen hörer blifvit ordentligen iagltaget, och hurusom den i ekonomisk väg behandlade frågan om egoskiften deri blifvit rättligen återförd till Civillagens område, har Herr Grefve Spens, Carl Gustaf, i afgifvet anförande, dels framställt anmärkningar mot förslagets 4:c^e Capilél, angående skifte, och dels i öfrigt förmält, alt, enär den nya Byggninga-Balken , i fall den antoges, lomme att rubba många förhållanden, såsom exempel hvarpå blott behöfde anföras lagbestämmelserne för stängselskyldigheten, i afseende hvarå Bih. lill R. St. Utlåtandej N.o 142- förslaget väl vore i sig vida mer rationelt, än nu gällande lagstadganden„ och jemväl lärer öfverensstämma, nied hvad för 600 år tillbaka i Sverige varit anlaget, men så lill vida komme att angripa hela. samhällets rot, sorn icke någon enda jordegare funnes, hvilken ej härigenom komme i ett , för alla contrahenterne, nytt förhållande till sina grannar, sådane betänkligheter, sorn de häraf uppkommande, syntes vara det väsendlliga hindret för ett obetingadt antagande af Lag-Comiteens förslag till ny Byggninga-Balk och borde så sorgfälligt, som sakens stora vigt påkallade, pröfvas af Lagutskottet, inom hvilket borde komma under öfverläggning, huruvida det vore en ändamålsenlig åtgärd alt vid denna Riksdag, sorn tycktes vara rigtad på så stora politiska föremål, upptaga ett sådant ämne, som Byggning. a-Ba.lken ekonomiska förhållanden, äfvensom huruvida den sorgfälliga pröfiiingen kunde ske inom den för Riksdagen stadgade period, först i Utskottet och sedan, efter remisser, i Riks-Stånden.
Hans Excellence Herr Grefve af JVet-, torstedt j Gustaf: Då Herr yon Hartmansdorff' fästat sig vid uppgiften om en by i Westergöthland, sorn skulle, hafva blifvit såld till lägre pris, än beloppet af skifteskostnaderne, anser jag mig böra upplysa, att jag förfrågat mig härom lios Landshöfdingen i det uppgifna Länet, Grefve Posse, pcb fått det svar, som jag beklagar att jag nu icke har till hands, att skiftet af den Ifrågavarande byen blifvit begärdt, och till största delen utförd t, innan den nya Skiftesstadgan blef gällande; att kostnaden för delta skifte uppgått till något öfver i,3oq, Den, 27 November. 107 R:dr, och att till gäldande häraf utmätning af lösören Väl ägt rum, men intet hemman försalts. Deremot hafva 4 hemmansdelar i denna by blifvit frivilligt till enskilde försålde för högre pris, än hvartill de varit uppskattade. Sådant är innehållet af det svar jag för två dagar sedan erhöll. Herr Rosenblad: Jag anser mig skyldig förklara, hvarföre jag icke inom Utskottet reserverat mig emot de bär ifrågavarande lånen, sorn jag icke kunnat undgå att ogilla* orsaken är den, att vinsten, af dessa Iåns indragning icke skulle hafva motsvarat det elaka intryck, sorn deraf möjligen blifvit en följd. Ty då man afdrager de 87,696 R:dr, hvarom den nyss bifallna puncten Litt, A, handlar* och, hvilkas utgifvande på samma sätt sorn hittills svårligen kunnat vägras, utan ingrepp 1 enskildas yättmätiga fordringar, så återstår af hela Odlings-lånefonden endast 20 å 3o,ooo. R:dr att disponera intill nästa Riksdag; och sorn jag för en så obetydlig summa icke anser det löna mödan» att uppträda i strid mot den allmänna meningen, så tillstyrker äf-, veil jag bifall till Utskottets förslag.
Jag fick känna ditt hjertas tanke, då vi spelade kottabos hos Filemon sist, och en förmiddag, när jag sett dig stå i ditt fönster med myrtenqvisten mellan läpparne, vissnade blommorna i min krans.» »Och du bryr dig icke om Lysaios, den vekkindade ynglingen från Kreta?» »Och du dig icke om den lesbiska enkan Demonassa med de mörka lockarne kring den bleka pannan?» »Förtal, vid Zeus!» »Hvad du är vacker, Melisse!» »Jag är inte förgäfves född i Kolyte.» »En kyss, Melisse!» »En kyss, Glaukos!» »Vid Adrasteia, två dufvor skulle man kunna tro,» utropade Thais, som under Glaukos’ och Melisses samtal hviskat med Agatokles. »Men säg mig, hur står det till med Antis och Stagonion?» »Sardellerna? Jo de hafva hamnat på Dikterion.» »Ve, ve, hvilket gräsligt öde!» »Ja,» fortsatte Agatokles, i det han med kostligt allvar reciterade: »Sångmö mig hjelp att besjunga de mångförslagna hetärer, Hvilka på kärlekens haf mångtaliga äfventyr lidit, Dock, sedan många männers hjertan i grund de lärt känna, Hamnat dernere på botten, der gräset är snärjande slipprigt.» »Ja, åtminstone lönar det sig icke längre för dem att göra några besök i Pans grotta i Ephesos!» En allmän skrattsalfva följde på detta Glaukos’ skämtsamma infall. Nytt vin häldes från bålen i bägarne. Kinderna började flamma, och pupillerna lyste i ökad glans. »Improvisera något, Agatokles!» utropade Thais och smekte hans haka. Då reste sig rhetorn. »Dionysos’ är dagen,» började han med talvan stämma, blundande, liksom inspirerad. »Dionysos’ är dagen; honom fira nu på tvåspetsig Parnassos, qvinnor med ormar flätade in i lockarnes svall, fira honom med taktfast dans, vilda språng och högt bullrande musik, som det dagens högtid anstår.
Och ser du, det är fel i mekaniken! Boetten är ankargångsurets, men verket är cylinder. Kjolarna, bara; alltihop! Sätt byxor på henne och rita mustascher med ett sotkol under näsan; ställ dig sen på nykter kaluf och hör på henne, så ska du få höra hur det låter annorlunda. En fonograf, bara, som ger igen dina och andras ord, liten smula förtunnade! Har du sett en naken kvinna? Ja, naturligtvis! En yngling med spenar på bröstet, en ofullgången man, ett barn, som rännt upp och stannat i växten, en kronisk anemisk, som har regelbunden blodstörtning tretton gånger hvart år! Hvad ska det kunna bli af den? ADOLF. Låt allt detta vara så som du säger, men hur kan jag då tycka att vi nu äro lika? GUSTAF. Hallucination, kjolarnas fascineringsförmåga! Eller också därför att ni blifvit lika. Nivelleringen är gjord; hennes kapillaritetskraft har sugit upp vattenståndet i nivå! Säg en sak (tar upp klockan) nu ha vi talat i sex timmar och FORDRINGSEGARE. 43 din hustru bör vara här snart! Ska vi sluta nu, så att du får hvila dig? ADOLF. Nej, gå inte ifrån mig! Jag törs inte vara ensam! GUSTAF. Åh, en liten stund bara, sa kommer ju frun! ADOLF. Ja, hon kommer! Så underligt! Jag längtar efter henne, men jag är rädd för henne! Hon smeker mig, hon är öm, men det ligger något kväfvande i hennes kyssar, något sugande, döfvande. Och det är som om jag vore barnet på cirkus, som clownen nyper bakom kulissen för att det ska se rödblommigt ut inför publiken. GUSTAF. Min vän, det gör mig ondt om dig! Utan att vara läkare kan jag säga dig ändå, att du är en döende! Det behöfver man bara se dina sista taflor för att kunna få klart! ADOLF. Säger du det? Hur så då? GUSTAF. Din färg är ju vattenblå, bleksiktig, tunn, så att duken lyser likgul igenom; det är som om jag såg dina infallna, kittfärgade kinder titta igenom... ADOLF. Sluta, sluta!
mål ofver tvål till Ilifsbagsmån af Prefie?Stånbct ingifwas, för Sttf5 ten 9 ten bos (Tonfiftorierne, famt, för IJniverftteten ocb Wetenffaps?2lca? bernim, b^o konungen; odf) foijer benoit) i öfrigt ? ? ? ? 22. §. förra punften: gullmagterna bora ? ? ? efter föregånget orbent?' ligt mai, Si. 91. (för ^refre^tånbet ifrån 9?. Si. (Stift, Univerfttet eller brulen inom" n.Tt nrälföjitfctf; $0°n fU. 9i-^®tab, ellef från Sergs? Sebnare ptmPtcn ? ? ? ^ullmagterna unberffrifma^: grefie? (Stan? beté, för Stiften od) Universiteten, af webcrborambe Confiftortcr, ocb för WetenfPaps?2lcabcmien, gf b ef Pråfes; 55orgare?0tånbeté, för Stå? berna, af 3)?agifiraten ecb Slibffe; för SergsbruPen, af walforråttanbe tTJagiftraten inom hvarje bipricr, odf) för $af)/u Q3erg£lag, af ©rufrne? kåtten ocb ? ? ? ? 23. §. 1. mom. 3. punften: (Snår SanbtmarfFalf ? ? ? ben fråmfie når? waranhe icbamotcn, enligt 2iibbarbus? <Drbningcn, odf) i be öfriga ???? 33. §. Q:bta mom. Hag?UtjTottet tiUfomme od att granffa 3ufitiå?
Utlåtande nu enr dast borde läggas till handiingarne. Ut supra. S. D. Föredrogos å nyo och gillades följande från nedannämnde Utskott inkomne samt den Den 8 Majit e. m. S25 den 4 dennes förmidddagert på bordet lagde Betänkande»: Fran BancoUtskottet: Af den 20 sistledne April: I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den to sistledne Mars meddeite Utlåtande f angående rättighet för en och hvar att emot Svenskt Speciemynt af Banquen tillbyta sig Guld och Silfver i Stänger och Tackor, Från Allmänna Besvärsoch Oecono/niceUtskottet: Af den 16 sistledne April: i:o I anledning af väckta Motioner rörån® de Judarne. 2:0 I anledning af väckt Motion öm inrättande afen BesparingsBanque, hvarigenom tillfälle för den fattige Arbetaren lemnäs att med fördel använda sin erhållna förtjenst. Ut supra. Högloflige Ridderskapet Och Adeln åtskiljdes klockan 8 om aftonen. In fidem Protocolli 0. J, Lagerheim* Ridd. 0. Ad, Prat. VI. B. I* Afd, 29, 30. 226 Den 9 Majt, Lördagen den 9 Maji. Plenum klockan 10 förmiddagen. Grefve Gyllenborg, Johan Henning, hemställde, om de Mål, hvilka 6istledne gårdag blifvit upplästa och lagda på bordet, kunde, enär Plenum fortfarit till klockan 8 i går efi termiddag, och tillfälle således icke varit, att af desamma taga nödig kännedom, nu likväl till afgörande förekomma.