Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till följd af det beslut, som E. o. Ad. i dag på f. m. fattat, är det klart, att denna inkomst-titel kommer att försvinna. Uppå härefter framstäld propos. beslöt, R. o. Ad. att i följd af dels förut rörande Hammarska t ts-jerne t fattade beslut, afslå sednare delen af förevande punkt. 8:o Svafvelbruks-tionden, 9:o Mantals-penningar, I0:o Bötesmedel, ll:o ICavalleriRcgdenas häslvakans-spanmål, 12:o Ständiga rolevakans-afgifler vid de Skånska InfanieriReg.tena, 13:o Tillfälliga Rolevakans-afgifler, 14:o Vakans-afgifter af nyrotcrad jord, och 15:o Rolevakans-afgifl af Utsockne Frälsehemman i Halland. Dessa punkter blefvo af R. o. Ad. bifallna. 16:o Fourage-afgifl af lndeldla Kavalleriet. B. o. Ad. fann denna punkt nu icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarne. 17:o Trosspassevolans-afgiften, och 18:o Bålsmansvakansafgiflen. Dessa punkter blefvo af B. o. Ad. bifallna. 19:o Krutoch Salpeter-försäljnings-mcdlcn. Hr Montgommerie, Bob. Nils Germ.: Sedan detta Utlåt, varit inom Utsk. föredraget och afgjordt, har en K. Förordning af d. 13 sisth Jan. utkommit, hvaruti bland annat förekommer: »att KrigsCollegii bestyr med kruts tillhandahållande åt bergs - 40 Den 4 Mars e. m. lagerna och enskildte konsumenter kommer med 1858 års utgång att upliöra.» Då således inkomsten under denna titel kan, till följd af berörde Förordning, komma att betydligt förminskas; får jag anhålla det E. o. Ad. behagade till StatsUtsk. återremittera ifrågavande punkt, på det Utsk. må komma i tillfälle att anställa en annan beräkning af omförmälde inkomst.
På den civila bana, han sålunda beträdt, lori före han att med sällsynt nit och en intill sednaste ålderdomen bibehållen själsspänslighet och arbetsförmåga gagna det allmänna, som deraf egde eli obestridligt vedermäle i den inom kort tid anordnade och nu genom hela Riket utsträckta Telegrafledningen, För det land, General-Löjtnanten Akrell sålunda och på hvarjehanda andra sätt under sin ovanligt långa och verksamma tjenstetid egna t frukterna af sina mångsidiga kunskaper, sin rika erfarenhet och sin outtröttliga arbetsamhet, vore det, enligt E. K. Maj:ts åsigt, en pligt att, när hvilans stund för den förtjenle, af en talrik familj omgifne veteranen nalkades, betrygga hans återstående dagar emot bekymmer lör en lifsbergning, lämpad efter den samhällsställning, han innehade; och har derföre E. K. Maj:t föreslagit Rikets Ständer att medgifva, det General-Löjtnanten Akrell malte, från och med månaden näst efter den, hvarunder afsked från Chefsbefattningen vid Telegrafverket i Riket kan varda honom i nåder beviljad), uppföras på Rikets allmänna Indragningsstat till åtnjutande, under sin återstående lifstid, af en årlig pension, stor Sextusen R:dr Riksmynt. Erkännande General-Löjtnanten Akrells stora förtjenster om del allmänna, hafva Rikets Ständer funnit sig böra lill högstberörde nådiga framställning lemna bifall. Af en annan jemväl särskildt aflåten nådig Proposition den 27 Oktober nasti, år inhemtas, att, sedan E. K. Maj:t uti nådig Proposition den 21 Mars 1854, med afseende derå, att Guvernörens öfver Svenska kolonien, ön S:t Barthelemy, embetsbeslällning vore jemförlig med E. K.
Hade han det varit, viste han säkerligen, att den ej blifvit ansedd sorn önskningsmåi, utan såsom Bevillningssak. Dst är ganska vigligt, att den punkten får qvarstå ibland grunderne, emedan Bevillningen är beräknad derpå, att creditupplag skall äga rum. Det är ej ett så beskaffad! önskningsmål , att det ej bör behandlas som Bevillningsmål. Det är derföre jag önskar, att genom votering malte utrönas, om creditupplag skola finnas, eller ej. Huru saken sedan skall behandlas, är sandt uti det allmänna Betänkandet. 4sg 27 Otlober f m. Herr Lefrén, Juhan Pehr: Hufvudsakeli gen instämmer jag i hvad Herr von Hohenhausen och Herr Rosenblad yttrat, men utbeder mig att korteligen få besvara, hvad den siste värde tala t en sednast yttrat. Jag hör nu det tagas för afgjordt, som jag hittills sett, att man med skicklighet sökt gå förbi, och icke upptaga. Jag har nemligen ifrån början fruktat, och yttrat min fruktan, att man ville komma derhän, att creditupplags-tnrättningen skulls vara afgjord i Bevillnings-väg. Jag har alltid protesterat deremot, och jag tror ännu #j, »tt Ridderskapet och Adeln fattat något beslut, att detta blifvit afgjordt i Bevillningsväg. Jag tror, att denna sak ännu bar qvar sin natur af önskningsmål, och då Utskottet ansett 3 Stånds beslut vara tillräckligt i afseende på deu fiia import-grundsattsen, safina det ej eonsequence i, alt icke anse 3 Stånds beslut, i afseende på creditupplag, vara tillräckligt. Herr Hjerta har anmärkt, att Ständen ägde rätt, att uti Bevillningsväg behandla sådane ämnen. Om man vill antaga en tädan gtundsatts, så ser jag ej något rörande Svenska handeln, som ej BevillningsUtskottet kan philosophera in i JBevillningsFörordtlingen och ur Grundlagens anda. Friherre Cederftrörn, Jacub :
Hvad Kongl. Maj:t sålunda hade föreslagit blef ock af Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse den 29 December 1834, bifallet, blott med den skiljaktighet, att, i fråga om tiden, då det nya 1 iqvidations-sättet skulle vidtaga, Rikets Ständer ansägo ett anstånd af 10 i stället för 20 år, räknadt från och med 1834, vara tillräckligt; och blefvo vederbörande, i öfverensstämmelse härmed, genom nådigt Bref den 14 Juli 1835, om verkställigheten förständigade, hvarefter, och sedan under tiden den i Blekinge år 1826 verkställda extra roteringsjemkningen blifvit upphäfd, den nya båtsmans-indelningen derstädes jemväl är vorden år 1842 slutligen fastställd på det sätt, att af förut oindelda och kronan behållna räntor blifvit, efter en emellan 18 daler 28 Öre och 21 daler silfvermynt omvexlande indelningsgrund, bildade 20 nya båtsmansnummer, samt dervid öfverblifna spridda hemmansdelar och lägenheter, hvilka med en sammanlagd ränta af 296 daler 27 öre och 22 penningar, icke kunnat till hela nummer sammansättas, ansetts efter en Kongl. Maj:ts Nåd. Prog. N:o 41. 9 en medelberäkningsgrund af 20 daler på hvarje båtsman, motsvara nära 15 hela nummer, för hvilka vakansafgift efter årlig markegång a rustningskostnaden erlägges.
Och då härtill kommer all ordasätten: ”göra misshandel'’ (§§ 13, 38), ”misshandla” (§§ 11, 12, 65), ”föröfva misshandel” (§ 31), ”göra våld eller annan misshandel” (§ 40), ”göra våhl eller misshandel” (§68), ”göra våldsgerning” (§§ 43, 44, 46, 50), ”göra vå/d" (§ 49, 58, 72), ”våldföra” (§§ 48, 50), ”förgripa sig med våld eller misshandel” (§ 72), nyttjas lemligen om hvarandra, befarar jag att, genom denna ombyllighet eller inkonseqvens i lagspråket, rätt många olägenheter vid tillämpningen skola uppstå. Jag har haft tillfälle alt flera gånger inom Lag-Utskottet höra delade meningar uttalas om skilnaden mellan misshandel och väld, om misshandel är ett vidsträcktare begrepp än våld eller tvärtom och om det ena eller det andra bör betraktas såsom genus eller species. Och när en sådan meningsskiljaktighet redan inom Utskottet visat sig, är all anledning alt den bland lagens lillämpare blir ännu större, om icke ett lika lagspråk konseqvent användes hvarje gång man vill uttrycka alldeles lika juridiska begrepp. Enligt min uppfattning är våld ett vidsträcktare begrepp än misshandel och i §§ 40—50 är ordet väld eller våldsgerning påtagligen begagnadt i denna vidsträcktare mening. Och då, såsom redan nämndt är, mord icke är annat än en art af viljadräp, hade det, enligt min tanke, varit rättast att författningens rubrik erhållit följande lydelse: Förordning angående dråp, såramål och andra vå/dsgerningar emot annans person. I afseende på ämnenas anordning synes ock bristande konseqvens med skäl kunna anmärkas.
Rättelse häri torde böra ske och särskildt orden: »andra behörige personer», såsom föga upplysande, om de icke kunna alldeles uteslutas, utbytas emot andra mera bestämmande såsom t. ex. allmän åklagare. I 15 § af Instruktionen för Taxeringsförrättningarna stadgas, att bevillning för rörelse skall påföras, såvida rörelseidkaren icke före den 1 Maj, det år taxeringen förrättas, med yrket upphört och »sådant vederbörligen anmält.» Ätt denna anmälan skall ske hos den myndighet, som utfärdat tillstånd att idka det ifrågavarande yrket, är väl här meningen, men borde för undvikande af all tvetydighet närmare utmärkas, än som med ordet »vederbörligen» velat antydas. Den i 20 § förekommande beräkning af skattskyldigs Ifefnadsköstnad i förhållande till den hyra lian betalar är, med de nu i hufvudstaden så ytterligt uppdrifna hyrorna, alldeles för hög. Familjer, som befinna sig i de mest anspråkslösa lefnadsvilkor, nödgas ofta betala för de lägenheter de bebo från JOO till 500 R:dr, för att icke tala om så danai de förnämligare stadsdelarne, hvarest rummet ofta betalas med 200 R:dr och derutöfver. Att nu i förhållande till dessa hyresbelopp beräkna den skattskyldiges inkomst från 900 R:dr till och med 2,000 R:dr, är att räkna alltför obilligt med de obemedlade. Dessa betungas öfver höfvan, under det att den förmögne, som väl betalar högre hyra, men i förhållande till den bättre bostad han innehar, på långt när icke så mycket, som fordras för de smärre och i alla afseenden sämre lokalerna, hvarå, såsom mest eftersökta, priset äfveii är mest uppjagadt, slipper jemförelsevis lätt undan. Innevarande års taxeringar lemna härpå de mångfaldigaste bevis. De som förut hade debetsedlar å 3—4 R dr häfva nu fått dem ökade till 30— 50 R:dr, medan de, som förr betalte dessa belopp, nu taxerats till ungefär detsamma, som då.
Till drägten hör långa handskar och en med fjädrar garnerad solfjäder af spetsar. Och solfjädrarne! Baldrägtens bihang. Ja, bland dem blir det svårt att välja. I så rik omvexling förekomma de. A f spetsar med fjädergarnering: af siden eller trä med målning och guld-, silfvereller fjä- derornering: af snidadt elfenben med eller utan målning. Vill ni välja bijouterier, så finner ni marknaden väl försedd. Der bjudes necessärer och saker för toalettbordet, flaskor och portmonnäer besatta med brokiga stenar eller smyckade med silfvermonogram. Man står rådvill inför denna öfverväldigande rikedom på smycken och lyxsaker. E n synnerlig uppmärksamhet egnar man åter de små dukar, hvilka delvis skola ersätta näsdukarne, men egentligen sakna annat ändamål än att pryda. D e äro blott en modenyck dessa 2 0 qvadratcentimeter stora dukar af foulard, batist, crépe och crépe lisse i alla moderna färger och i öfverensstämmelse med dem prydda med sidenstickningar, languetter eller spetskantning. Man bär dem i en liten bröstficka, mellan knapphålen eller vid lifvets nedre kant, dock alltid så, att de äro fullt synliga. Nio eller tolf af dessa dukar i en smakfull kartong, fint parfymerad, bilda en förtjusande julgåfva. Dessa kartonger eller småpaketer, hvilka ock kunna begagnas för större fickdukar eller handskar, bör man helst förfärdiga sjelf. För fickdukar äro de qvadratiska, för handskar aflånga. På tal om handskar må sägas, att skinnhandskar kortare och längre, med sidenhandskar, dela damernas gunst. Till promenadtoaletten höra Fig. 4. K a p p a a f engelskt ylletyg. Gråblommigt engelskt ylletyg användes härtill. Kappan veckas vid öfre kanten och har en kragliknande del af grått siden. Den är baktill åtsittande. Reveren, som begränsar framkanterna och kragen, är af mörkt sammet och prydes med sidenstickning i kappans färg. Kappan kan, om man så vill, vadderas och fodras med siden.
Med ledsnad uppehåller jag Högloflige Ridderskapet och Adeln, när frågan om Götha Canal nu icke är under hafvudsakeljg pröfning; men då en värd Ledamot åter uppgifvit att Slussarnes antal skall utgöra 61 hvaribland tvänne så kallade bestämmande Slussar, så torde jag härvid få upplysa, att samma Ledamot ånyo misstagit sig, emedan de bestämmande Slussarne icke äro 2tne utan 4 samt de andra vanliga Slussarne icke 59 utan endast yj. Hvad angår Kaijdammarne, är det väl sant att 8 eller 9 redan blifvit både uppförde och åter nedtagne, äfvensom att några flera dylika ännu återstå att uppbygga, men antalet af dessa Kaijdammar uppgår dock aldeles icke, på sätt den värde Ledamoten uppgifvit, till 1(5, Herr Munch af RosenschöldJag har blott gjordt en jemnförelse emellan det Byggnadsförslag tillika med den Charta, öfver Canalanläggningen, som år igro genom Canal-Directioneus egen åtgärd framlades för Allmänheten, och de uppgifter, som den nu sjelf Den 13 Februarii. 343 framlagt öfver hvad som redar» af detta Arbete är verksteldt. Om någon förändring idet år 1810 uppgifne Förslag skedt, så vederlägger det alls icke min framställning af förhållandet emellan 18I0 års uppgifter, på hvad Arbete som skulle göras, och 1817 års uppgifter, på hvad som är gjordt. Men äfven om man gör jemnförelse emellan de verkställde Arbeten, och de, som nu säges återstå, blir förhållandet emellan hvad som skall göras och är gjordt , i det hela detsamma; sä att af Slussarne icke -Irdel af de stora Kaijdammarne, icke |:del är färdig , samt af gräfningen icke hälften. Förhållandet med de många mindre Kaijdammar har jag icke omnämnt. Herr Flach, Carl Fredrk: I sista Pleno, det jag icke hade äran bevista, har en aktningsvärd Ledamot till försvar af Götha Canal hållit ett långt och prydligt Tal, det jag anmält mig att få vederlägga.
Detta sätt att, med kringgående af de för den sjöväga kommunikationen emellan de förenade rikena gifna föreskrifter, sjöledes utan tull inpraktisera Norska produkter till Sverige, lärer egentligen först för tre år sedan tagit sin början; men af härhos bilagda utdrag af Strömstads tulljournal erfar man att efter denna tid införseln på denna väg i ganska stor skala tilltagit. Af hudar och skinn, år 1861: 16,824 skålpund, år 1862: 110,937 skålpund och år 1863: 168,476 skålpund, hvaraf voro beredda, år 1861: hela den uppgifna qvantiteten 16,824 skålpund, år 1862: 109,479 och år 1863: 166,482 skålpund. År 1864 infördes icke mindre än 308,439 skålpund beredt läder. Af jern, år 1861: 663 centner 70 skålpund (kakelugnar), år 1862: 961 centner 9 skålpund (kakelugnar och spik), år 1863: 932 centner 10 skålpund (kakelugnar, spik och annat manufaktursmide) och år 1864: 1,506 centner och 33 skålpund. Dessutom infördes år 1861: tran 14 centner 14 skålpund, år 1863: formar af ler och jernbleck 24,000 skålpund, krut 312 skålpund, paraffinolja 200 skålpund, kritpipor 12,530 skålpund, tvål 355 skålpund och vin af vinbär 1,550 skålpund, samt år 1864: parafiuolja 5,810 skålpund, tran 26,720 skålpund, tobaksstjelk 99,474 skålpund och kritpipor 10,870 skålpund.
Krono-hrefbäringen /iler, som vanligen beräknas lika med skjutsnings-prestatipnen, är ett,■ vida drygare onus, sedan all Embets-brefväxling blifvit i sednare tider mångdubbelt ökad, emot förr; och ehuru .brefbärings-touren tidtals ombyts emellan de hemman inom hvarje ort, som äj’0 så belägne att de härvid kunna användas, och fastän den nogaste tillsyn äger rum emot Krono-brefbänngens missbrukande, förspörjes likväl ofta klagan öfver det tryckande i brefbäriiigs-skyldigheten; men detta är oskiljaktigt från sjelfva saken och. kan .således icke annorledes afhjelpas, än genom serskildta förmåners beviljande åt brefbärings-hemmon. Efter , mis§växtåren 1826 och i83o hafva Iirono-Utskylderne i visse trakter onekeligen utgått med större svårighet, än tillförne; och gäller detta synnerligast om de invid Norrska gränsen belägne Socknarne, äfvensom örn visse Socknar på Slä tibyggden, af Dahlsland, Inom desse orter bär det således hittills icke varit möjligt att utbekomma något betydligt af Lånespanmåls-skyklerne efter 1826 års missväxt, hvartill dock andre medverkande orsaker än penningebrist jemväl förefunnits; men för öfrigt äro desse undsättningsskulder till det mesta af Länets Invånare godtgjprde med omkring xg5,ooo R:dr Banco, utan att, hufvudsakeligen, utmätningstvång dervid, eller vid Krono-utskylderuas indrifyande, beliöft till ytterlighet användas. Härförutan hafva 42,000 R:dr Banco redan ingått till Kronans Cassa •i betalning för de undsättningslån, Pastorater och Socknar erhållit efter i83o års missväxt, på gemensam ansvarighet af Pastoratets eller Socknens Invånare, samt omkring 60,000 R:dr troligen blifvit af Länets Invånare godtgjorde åt de Entrepreneurer som, med förskott af Creditiv-fonden, tillhandahållit spanmål på eget äfventyr.
Herr Grefve af 1Vetterstedt L, Siats-Råden: Hans'Excellence Herr Grefve Mörner.3 Hans Excellence Herr Grefve Lagerbjelke Hans Excellence Herr Grefve Löwenhielm j Herr Grefve Adelsvärds Friherre Åkerhjelm j Poppius j Hof-Cancelleren Friherre v. Schulzenheim j Stats-Secreteraren Skogman. Stats-Secreteraren uppläste till justering ett, uppå Kongl. Majrts förut meddelade Nådiga befallning, uppsatt Förslag till Kongl. Majlis Nådiga ''Proposition till Rikets Ständer, angående lindring i vilkoren för begagnandet af det utaf Rikets Ständer till återuppbyggande af staden Borås anslagna låneunderstöd m. m. Kongl. Majrt täcktes, enligt Stats-Rådets Ledamöters underdåniga tillstyrkande, detta Förslag, sorn finnes Protocollet hilagdt, i Nåder gilla; och Kongl. Majrt befallde, att Dess Nådiga Proposition i ämnet skulle, i enlighet härmed, till Rikets Ständer under denna dag expedieras. Ut supra, Ex Protocolla S. G. Schyberg. STOCKHOLM, 1834; hos J. A, Wallbo*. Kongl. Majus Nådiga Proposition N:o 16, N:o 16. Ankom i afskr. till Exp.-Utsk. den i5 Febr. kl. 3 e. m. KONGL. MAJ.TS Nådiga Pr o/josi t ion till Rikets Ständers Stats-Utskott ^ angående försäljning till skatte af de till Ekeplantering ansi agne Bispmotala Kungsgård och tvänne under IVisingsborgs Kungsgård lydande hemman samt inköp för Ekeplantering af jord « Wisingsö. Gifven Stockholms Slott den 18 Janiuirii i834■ "V id sista Riksdag hade Rikets då församlade Ständer, i deras, med anledning af Kongl.
S. D. 222 Don IZ Julli. S. D. Föredrogos ä nyo och biföllos följande den 6 och § Julii pä bordel lagda Allmänna Be» swärsoch Oeoonomiä-Ulfkottets memorial: i:o Angående Recognitions ffogarne och deras anwändande till mera fördel för staten. 0:0 Angående ersättningar för hjelprorarne lill stamrotarnö för soldatelorp, muhlbete, wedbrand och gärdfle fäng. gro Angäende ett jämnare fördelande af trouppers inquartering m. m. landet och städerne emellan. 4:0 Öfwer Herr Grefwe Dela Lsrsties memorial, rörande ärlig lefverermg af spannemal och foder till Kongl Maj:ts och Kronans disposition för behofwande provinser i Riket. Z:o Angående ekt särskilt Landshöfdingedöme^ uprättande för Bohus Län. supra. S. D. Föredrogos ä nyo och biföllos följande den 9 sistledne Julii pä bordet lagde ifrån LagUtstortet ingifne memorial: 1:0 I anledning af Riksdagsmannen Gullers vamelslons memorial rörande Boupteckningar. 2:0 Angäende förändrande och rättande af alla penninge böter till ett emotswarigt penningewärdes förhällande, nu emot den tid de samma först stadgades. z:o Angäende förpantning af jord. A « S. D. Föredrogs ä nyo och bifölls förenade Lagoch Allmänna Beswärsoch Oeeonomiä-Utskotrens den 9 Julii pä bordet lagda utlåtande angäende förmedlade hemmans skyldigheter wid Kyrkv - Den 13 Juli!- 22Z kooch P estegärds byggnader. Ult supra. S. DSom Högloft.
Herr Morath anhöll att dess Memorial måtte till vederbörligt Utskott remitteras, och med de öfrige RiksStånden commmaiceras. Lades på bordet. Herr Gripenfvcird, Fredric Adolph, hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplåstes, så lydande: (Se Bilagan N:o 6.) Undertecknad RiddarhusSecreteraret I anledning af Herr Gripensvärds upplästa Memorial, utbeder jag mig få äran vördsamt upplysa orsaken hvarföre Högloflige Ridderskapets och Adelns justerade otryckte Protocoller hitintills icke varit för Tidnings-Utgifvare tillgänglige. Den 17 FelruariU SSi Det är1 nemligen uti Iöftructionert för Riddar? husDirectionen blott stadgadt, att dessa Prötoeoller skola vara att tillgå för Ridderskapet® och Adelns egna Herrar Ledamöter. Orri också andra åsigter synas hafva föranledt detta beslut, än de, hvilka nu mera torde vara hos HöglofIige Ridderskapet och Adeln gällande, bardock den gifna föreskriften icke bordt Öfverskrida®, Intill dess den blifvit behörigen ändrad eller tipphäfven. För min egen del bär jag visserligen icke något att erinra deremot, om Ridderskapet och Adeln skulle fintta för godt, att stadga hvad Herr Gripensvärd föreslagit. Såsom Tjensteman vid Riddarhuset, anser jag det dock Vara mirt pligt, att fästa RidderskäpetS och Adelns uppmärksamhet på nödvändigheten för 'RiddarhusCanzliet, att under ioppet äf någon viss, lämpelig, korrt tid, efter det justeringen af ett Protocoll för sig gått, få detsamma enskilt begagna, dels för uppsättning af deruti belinteiige expeditioner och beslutens expedierande, samt dels för renskrifning deraf till tryckoch correcturs-läsning, emedan den anstalt, sorn nu blifvit vidtagen till befrämjande af Protocoilen® Skyndsamma tryckning, annars skulle kunna förfelas.
BorgareStåndet bär till Utskottet öfveilemnat ett Memorial i detta ämne, af Herr Bechman, som ibland de svårigheter, hvilka betunga den med trädvaror trafiquerande, anmärker, att Producenten af plankor och bräder icke får från Götheborg eller Masthugget, med egna Farkoster, föra dessa effecter om skeppsbord, utan tvingas, vid confiscations ansvar, att dertill anlita da privilegierade såkallade Hemförarebåtar, sorn innehafvas af enskilda personer, och hvilka för en fjerdedels mil frän upplagsstäl* let i Masthugget till kusten, der Fartygen pläga ligga, skola, enligt upprättad Taxa, erhålla lika hög frakt, som vanligen betalas till sjelfegande Båtskeppare ifrån lilla Edet till Götheborg, eller för 5 mil, och yrkar Herr Beckman, att, som staden Götheborg förmodeligen icke eger uteslutande rättighet till förutnämnde Monopolium, förbud emot omfönnäldte missbruk måtte utverkas. Utskottet har vid handläggningen af detta ärende inhemtat, att Hemförare-BåtGillet grundar sig på särskilde resolutio - Best), och Hkon> Utsk. Betänkandcn. 66g ner och reglementen af elen 9 Äng. 16125, den 27 April 1639 och den 5 Jan. 1641, hvilka sedermera tid efter annan blifvit be» hräftade, medelst Kongl.
Krigs-Hofrätten anhängiggöra åtal emot ofvanbemälde Herr General-Fälttygmästare, samt att, så snart Kongl. Krigs-Hofrättens Utslag meddelats, detsamma till mig insända; hvaremot jag med afseende å Herr Kaptenen von Normanns afgifna förklaring och Herr General-Fäittygmästarens vitsordande af denna förklarings hufvudsakliga innehåll, funnit angifvelsen emot Herr Kaptenen von Normann icke föranleda någon vidare åtgärd å min sida. Efter det Krigs-Fiskalen genom Memorial den 12 Januari 1858 hos Kongl. Krigs-Hofrätten anhängiggjort åtal emot Herr General-Fälttygmästaren Friherre Wrede 136 och, med hufvudsakligt åberopande af min förrberörde skrifvelse, förklarat, att då Herr General-Fälttygmästaren obehörigen vägrat att låta mot lösen utlemna eller afskrifva ifrågavarande Memorial, Herr General-Fälttygmästaren derföre icke kunde undgå ansvar, som likväl, då det felaktiga förfarandet antagligen härrört af missförstånd om Tryckfrihetslagens mening och någon skada deraf icke bevisligen följt, ansågs böra, jemlikt 2 Kap 13 § Krigs-artiklarne, inskränkas (ill extra judiciel bestraffning, den Herr Stats-rådet och Chefen för Landtförsvars-Cepartementet ägde bestämma; samt Herr General-Fälttygmästaren uti infordrad förklaring med hänvisande till sitt förra utlåtande i saken dels tillagt, att om det varit någon enskild persons rätt att få del af ifrågavarande, endast till General-Fälttygmästarens enskilda efterrättelse förvarade koncept-memorial, det ännu mer måste vara hvarje persons rätt att erhålla afskrift af sådana handlingar, som det ålåge General-Fälttygmästaren att i tjenstens vägnar förvara, hvaraf åter följde, att rapporter, memorialer och betänkanden rörande försvarsverket, genom hvilkas offentliggörande Statens väl kunde äfventyras. ej skulle få förhemligas; men att ett medgifvande deraf vöre uppenbar olag och borde så mycket mindre antagas vara fastställdt genom åberopade stadgandet i 2 § 4 mom. Tryckfrihetsförordningen, som deruti ingen enda Armée-expedition finnes omnämnd samt det sedermera utfärdade Kongl.