Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I fråga åter om bestämmandet af Gemingamånnens antal, hafva Utskotten utgått från den synpunkt, att, enår genom Kongl. Brefvet den 33 Junii j8<>2> en utväg blifvit beredd till tillökning i de allmänt tillåtne Sockenhandtverkare, det vore bättre att bestämdt reglera deras antal, med hänsigt till de yrken, deruti Landtmannen kan behöfva ett mera jemnt och på närmare håll tillgängligt biträde,L än att, genom bibehållande af den fordna inskränkningen, gifva en fortsatt anledning till sökande och beviljande af undantag, hvilka i all Lagstiftning böra, så vidt möjligt är, förekommas. Genom vidlyftiga framställningar har man sökt visa, att SkråFörfattningarne, ehuru måhända i behof af en och annan ändring, icke skola förorsaka något hinder och tvång för Näringarne, samt att medgifvandet af en större frihet till inträde deruti skulle, långt ifrån att ega något förmånligt inflytande på konstflitens utveckling och arbetsförmågans rigtande till större verksamhet, leda till sjelfsvåld och Handtverkeriernes förfall, sarpt med detsamma befordra BorgareStåndets sluteliga upplösning. Med den aktning för andras meningar Utskotten ålagt sig, hafva Utskotten å nyo uppmärksamt granskat dessa förut gjorda framställningar, men deraf ej kunnat finna skål att frångå sin förut yt. träde öfvertygelse, grundad på en nog - Lagutskottets Betänkanderl. l3l grann undersökning af alla härvid förekommande omständigheter. Gerna medgifva Utskotten, att en direct öfvergång från det nu rådande tvåcgssystemet till en från alla band lossad frihet i utöfning af Handel och Handtverk, i Städer och på Landet, kunnat, åtminstone i dess början, blifva menlig för Näringarne och deras nuvaranda Idkare; men då Utskotten genom bestämda föreskrifter sökt förekomma, att personer utan skicklighet i sitt yrke samt utan stadga och ordentlighet i sitt uppförande må i Näringarne inlåtas, torde de förutsedda följderne af en förändrad ordning för inträde i Handel och Handtverk befinnas sakna verklig grund.
Jag ber att få avertera dem af Harne, som äro bekanta med statsekono mien i allmänhet (och på detta rum finnes säkerligen flera sådana), alt de torde här finna, att jag framkommit med en ny term, sorn de ej kännas vid, och händelseBf gör att jag varit och nu mäste angifva mig sjelf såsom auctor lill denna term. Skillnaden emellan activ och passiv credit torde bli för oss af aldra högsta nytta. I England, der samma banksystem för öfrigt är iufördt, liar man noga iakttagit denna skillnad, i sjelfva verket, ehuru det aldrig fallit de Engelska författarne in att göra en skillnad i tellner, troligen emedan de tyckte, att den af sig sjelf var solklar och der aldrig förvexlad. Sir Robert Peel säger också, att Government, eller Engelska Regeringen, lika litet som parlamentet i England bör hafva bank, af politiska skäl, säger han, men han kunde lika väl hafva sagt af Jinanciella skäl. Vi hafva således sett, att England icke lederat skillnaden emellan activ och passiv credit. Samma åtskillnad finna vi iakttagen i Frankrike, Belgien, Norrige, ja lill och med i Finland. Vi Svenskar hafva deremot bibehållit vår gamla Statsbank, föreställande oss, att detta skulle göra ingenting till saken. Blott det icke är K. M., som utgifver myntet, ulan R. St.; så föreställa vi oss att allt är förträffligt, icke begripande, alt creditsedlar aldrig borde tillflyta nationen från en statsbank. Voro sedlarne nu så beskaffade, som våra gamla transportsedlar, nemi. att de skulle vara par auro, så kunde det vara likgillligt, ifrån hvad håll de komma; men när det är fråga om att ifrån £:del, ^:del eller någon annan bråkdel af en metallisk valluta gifva ut en större sedelmassa, så blifva dessa bancosedlar icke annat än verkliga, men skadliga creditsedlar, då antyder detta fingerade bankmynt derpå, att man ämnar begagna activ credit för en statsanstalt, och se deri är det just, som det grofva felet ligger. Jag vill icke genom denna deduetion hafva på något sätt förklarat, att Staten icke skulle kunna hafva credit.
Betänk anden* mödor att iståndsätta, och hvilket, med ett rätt användande af alla de fördelar detsamma erbjuder, synes lofva en mångdubbel ersättning för framtiden; hvarförutan Committerade tillagt, att, genom anstälde Borrningar och Shacktarbeten vore utrönt, att Stenkol träffas på en sträcka af flere mil omkring; hvarföre det vore af vigt, att en summa af 2 a 3ooo R:dr om året anslås till utrönande af desse trakters kolfyndighet. Hvad sålunda förekommit och för öfrigt, i anledning af Herr Grefvens och General-Liutenantens förslag, blifvit kos Högloft. Ridderskapet och Adelli, yttradt, samt genom ytterligare afgifne handlingar upplyst, har Stats-Utskottet, under närmare granskning och öfvervägande tagit, hvarvid Utskottet i likstämmighet med hvad redan blifvit utredt och af Riksens Ständer föregående Riksdagarne insett, trott sig ega tillräckliga skäl att, till grund för dess åtgärd, antaga, att Höganäs Stenkols-Ver k är af betydlig nytta för Riket, och Verkets upprätthållande genom understöd af Staten, följakteligen af en allmän vigt och angelägenhet, särdeles då, i anseende till de svårigheter som mött Bolags-Tntressenteriies bemödanden och uppoffringar för Stats-Utskottets JBetänkanden. rCn3 ändamålet, de eljest skulle finna sig utur stånd att Verket fortsätta. Det nu åter alternatift ifråtm-stälde O inköp af detta Verk för Statens räkning, finner Utskottet sig dock ej kunna mera, vid denna än vid sista Riksdagen, tillstyrka, enär, utan det att Stats-Verkets tillgångar ej skulle sådant medgifva, otvifvelagiigt är, att denne inrättning bäst drifves och förvaltas af enskilde delegare.
Hvarjemte under ärendets behandling en Ledamot af Banco-Utskottet, Herr Helsingius, med stöd af Riksdags-Ordningens 37 §., såsom tilllägg till Bank-Lagen af år i83o föreslagit följande, med Banco-Secreteraren Helsingö ofvannämnde förslag hufvudsakligen öfverensstämmande stadga nden : ”A. Allmänna Bestämmelser. §. .. Rikets Ständers Bank kommer att fortfara såsom Depositions-, Vex - 8 Bancooch Lag-TJtskottens Betänkande N:o 3. i lingsoch Låne-anstalt, med förpligtelse, att dess sedlar, hvilka, enligt Regerings-Formens 72 §., för Mynt i Riket erkännas, med Svenskt Silfvermynt vid anfordran infria, på sätt genom Lagen för Rikets Ständers Bank af den 1 Mars i83o är vordet stadgadt, samt nämnde Lag jemte de uti Myntbestämnings-Lagen af den 1 Mars i83o till fortsatt iakttagande afsedda Stadgar, i allo sig till rättesnöre ställa; och under de hufvudvilkor i öfrigt, som här nedan finnas upptagna. ,§•' 3* Den garantie af Banken, som, jemlikt Regerings-Formens 72 §., Rikets Ständer tillhör, skall förstås på sätt som följer: r:o Ordningar, Stadgar och Reglementen för Bankens förvaltning, dem Rikets Ständer, i deras egenskap af Batik-Bolag, hafva all allena uppgöra och meddela , skola vara grundade på och öfverensstämmande med de Lagar, som af Statsmagterne gemensamt, till ordnande af Landets penningförhållanden och betryggande af hvars och ens eganderält, antagna blifvit, och hvilka icke måga dymedelst förnärmas eller göras kraftlösa; på grund hvaraf och om under Sländernes sammanvaro, uLi förhaudlingarne och ds vidtagne besluten, elt eller annat af motstridig syftning skulle förekomma, Konungen vare, enligt Regerings-Formens 16 oförhindrad att sådant då till behörig rättelse anmärka. 2:0
Utskottets till annat Riks-Stånd gjorda hemställan lades till handlingarne. §9- Ridderskapet och Adeln biföll Utskottets i Betänkandet M 3 afgifna förslag till de ifrågavarande momenternas lydelse. § *6- ' , Utskottets till annat Riks-Stånd aflåtna inbjudning lades till handlingarne. §§ 32 och 38. Utskottets yttranden lades till handlingarne Instruktionen för Taxerings-förrättningarne. Utskottets yttranden godkändes. Frän Vallofl. Borgare-Ständet. S. D, Föredrogos ånyo Stats-Utskottets Utlåtanden: M (il, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående kostnadsfri upplåtelse af kronomark för jernvägsanläggningen mellan Gellivara malmfält och Luleå eif. lii föll* M 62, i anledning af väckt motion angående ersättning för utgörande af augmentsränta för en utjord, kallad Altuna äng. bifölls. M 63, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående väckt fråga om Sala silfververks återgång till Statens disposition. Lades till handlingarne. M 64, i anledning af väckt motion om eftergift af Kronans rätt till danaarf efter aflidne Klockaren C. P. Bergstedts jemväl aflidna hustru, Anna Maria Reis. bifölls. Prot.-Utdrag den 19 April 1866. 237 M 65, i anledning af väckt motion, angående nedsättning i skattetalet för vissa krononybyggen inom de Norrländska länen. Bifölls. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande 76, i anledning af väckt motion om reglering af klockares och organisters löneinkomster. Bifölls. Betänkande JV2 77, i anledning af väckta motioner om ändringar i Kongl. Förordningen angående allmänt ordnande af presterskapets inkomster den 11 Juli 1862. Bifölls. Memorial
S. D. Åter föredrogos följande Stals-Utskotlets utlåtanden och memorial : N:o 247, i anledning af väckt motion om skaltlagde vattenverks befriande belt och hållet, eller lill någon del från grundräntas framtida utgörande, då de, i följd af sjöars eller strömmars sänkning eller aftappning, ulrifvas eller förändras: bijölls; N:o 248, i anledning af Riks-Ståndens skiljagtiga beslut, rörande voterings anställande i Förstärkt Stats-Utskott öfver åtskilliga i betänkandena, JN:lis 54 och 184, ornförmälde frågor: rörande inbjudning, pag. 3, Lill Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet gillades; hvaremot de inbjudningar till Bonde-Ståndet, som, pag. 5, förekomma, icke af Ståndet anlogos; N;o 249, i anledning af Kongl. Majlis Nådiga Remiss å KammarCollegii berättelse, angående Sala silfververks ränte-ersältnings-fond, för redogörelse-tiden från och med den 1 November 1839 tili samma dag år 1842: bifölls; N:o 250, i anledning af erhållne återremisser å betänkandet, N-o 177: Ståndet lät bero vid Utskottets hemställan; N:o 251, i anledning af erhållen ålerremiss å betänkandet, N:o 199, rörande löneförbättringar åt vissa Kyrkoherdar af indragen behaglig tids förlänings-spanmål: Ståndet vidblef dess förut i ämnet fattade beslut och lade utlåtandet, N:o 251, till handlingar ne; N:o 252, i anledning af erhållen ålerremiss å utlåtandet, N:o 201: Lades till handlingarne. 788 Prot.-Utdrag, den y April 1845. S. D. Föredrogos följande, på bordet hvilande, Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Ut skot tens ullålanden:
Detta har väl alltid hittills ägt rum åtminstone då anordningen varit utställd af någon auktoritet, ty dä har alltid den som skulle hafva pennin garna sjelf uppburit dem. Meningen torde vara, att den sistnämnde skulle sjelf i stats-kont. uppbära och qvittera hvad honom tillkomme. Jag kan icke inse hvad nytta ett sådant ovilkorligt stadgande skulle medföra, tvertom skulle det enl. min öfvertygelse ofta medföra olägenheter. Utsk. lemnar sjelf bevis derpå då Utsk. sid. 23 i betänk, föreslår, att en summa af 1,600 r:dr skulle ställas till Hr Fredius 6 H. 25 380 Den 1 Juli f. m. disposition för att såsom arfvoden lemnäs åt dem, som komma att biträda honom vid rikshufvudbokens upprättande. Pä grund häraf tillstyrker jag afslag på hvad Utsk. föreslagit. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf alt anslag blifvit utfärdadt täll fortsättande af plenum kl. 6 e. m. Gr. Lagerbjelke: Den skrifvelse StatsUtsk. här föreslagit instämmer icke i allo med hvad revisorerna tillstyrkt. Hevisorerna hafva nemi. sagt, ”att i allmänhet vederbönde sjelfve böra i statskontoret uppbära hvad K. M. åt dem anvisat samt alt när nu brukliga dispositioner någon gång kunde finnas oundgängligen nödvändiga, föreskrift om medlens behöriga redovisning då jemväl borde uttryckligen meddelas”. Revisorerne hafva således icke påyrkat att så alltid skulle ske som Utsk. föreslagit, emedan det någon gång kan vara nödvändigt att sådana dispositioner ske, som nu ofta äga ruin; men revisorerne hafva ansett det onödigt att en summa disponeras på en chef, för att af honom sedermera användas till arfvoden, utan att summan vidare redovisas än genom chefens till statskontoret utlemnade qvitto. Det händer visserligen stundom, att dessa qvittenser åtföljas af en uppgift på medlens fördelning, men så är icke alltid förhållandet. Det syntes revisorerna vara olämpligt att chefen sålunda uttoge medel, hvilka man sedermera icke kunde kontrollera hvart de tagit vägen.
BorgareSt. har beslutat, att denna punkt bör undfå denna lydelse: att cassacreditiv må af Bancostyrelsen kunna beviljas åt de hypotheksföreningar, som kunna uppstå och hvilkas reglementen blifvit af K. M. i nåder gillade, under iakttagande: att all nödig varsamhet användes, så att det emellan metalliska cassan och sedelstocken bestämda förhållande af 2 till 5 icke genom cassacreditivs beviljande rubbas, samt att Bancostyrelsen vid hvarje års ingång uppgör beräkning af hvad som till cassacreditiv kan blifva för året disponibelt; alt på Bancostyrelsens ompröfvande beror att, efter tagen kännedom af de till cassacreditiv sig anmälande liypotheksinrättningars omfång och verksamhet, bestämma till hvad belopp en hvar af dem må cassacreditiv erhålla; dock åt ingen hypotheksförening mera än 3oo,ooo r:dr b:co; att sådana cassacreditiv beviljas från riksdag till riksdag, och att Bancostyrelsen bör i möjligaste måtto tillse, att creditiven begagnas enligt deras egentliga bestämmelse och icke till en utsträckt assigneringsrörelse för de dagliga Den 3o Juli e. m. och stundliga beliofven, hvartill de löpande räkningarna i depositionsbanken, grundade på erforderliga medels successiva insättning, äro hufvudsakligen ämnade.—BondeSt. har gillat 2i:sta punkten. Hr af Wingård, Joli., uppläste följande: Vid alla föregående riksdagar har alltid fråga blifvit väckt om spaunmålsbelåning och äfvenså vid denna. Åkerbruket, betraktadt såsom modernäringen, har med skäl sökt komma i åtnjutande af samma rättigheter och förmåner som de andra näringarna, nemi. att få belåna produeten, som genom näringen frambringas. Detta har dock icke kunnat niedgifvas i anseende till varans föränderliga pris oell beskaffenhet saint svårigheterna vid dess vårdande. För R.
— N:o 49. i anledning af Riks-Ståndens återremisser af Utlåtandet N:o 14, öfver Kongl. Majds Nådiga Proposition och inkomna motioner, angående decimal-systemels tillämpning på Rikets mynt. X. B. 294. XI. 4, 27. A. 43. XII. U. 246, 321, 363. A. 367. XIII. U. 113. A. 202. XIV. E. 47. A. 49. — N:o 50. i anledning af ett utaf förre Handlanden N. P. Maurin gjordt ackords-anbud. XI. B. 121. A. 139. — Nio 51. i anledning af förre Grosshandlaren J. A. Julius’ ansökning om eftergift af öfverränta å 2:ue Handels-diskontlån. XI. B. 121. A. 139. — N:o 52. i anledning af väckt fråga om utsträckning af den årliga Banko-diskont-revisionen till Rikets Ständers Bank i dess helhet. XI. B. 121. A. 139. — N:o 53. angående förrättad revision af Banko-diskont-verkets räkenskaper och förvaltning för år 1853. XI. B. 121. A. 139. — N:o 54. med hemställan om en gratifikation till vaktmästarne vid Banko-diskont-verket. XI. B. 121. A. 140. — N:o 55. med anmälan af Riks-Ståndens Beslut i anledning af Utlåtandet N:o 48, öfver gjorda anmärkningar vid åtskilliga framställningar i Betänkandet N:o 34, med förslag till reglering af Bankens låneoch kreditiv-rörelse. XI. B. 285, 312. A. 313. — N:o 56. i anledning af förre Handlanden B.
Öfver denna skymfliga och för de svenska krigarne harmväckande händelse utbreder sig med mycken smak och skicklighet den norska tidningen ”Budstikken” på följande sätt: ”Norge andas friare. Dess hjeltar, som så herrligt häfdat fäderneslandets frihet, oafhängighet och vår goda sak, njuta sina idrotters lön. Utgifvaren skyndar att bekantgöra denna vigtiga tilldragelse – och i morgon, medborgare, skola vi alla ila till templet för att tacka Honom, den Almægtige Hærenes Herre For Danmarks Seier og Ære.” Denna Kristianias vigtiga organ uppställde i öfrigt på ett i allo lysande sätt de rapporter, som ingingo om de olika skärmytslingarne. I sjelfve danske generalbefälhafvaren prins Kristian Augusts egen rapport till regeringskommissionen finnes ingenting nämdt om det förlorade slaget vid Lier. Men fästningen Kongswingers kommendant, öfverste de Seue, blef dock af prinsen afsatt för det han lemnat svenskarne som herrar på denna vigtiga punkt. Sedan Armfelt utstått ofvannämde oförmodade olycka att nödgas draga trupperna inom gränsen, måste han finna sig – ehuru alltid revolterande – deruti att den ena afdelningen efter den andra af hans armé reqvirerades till andra orter, så att dess ihopsmältande ständigt fortgick. Såsom ett ringa surrogat häremot exercerade han oförtrutet sina landtvärnister – ty hvar fans den motgång som på allvar nedslog denne elastiske man, hofman, soldat, diplomat, jemlike med den högste och den ringaste, i dag galonerad på parad, i morgon bärande en rock med vakanser i knappraden och utan tanke på något så ringa som det yttre Så släpade sig tiden och kriget fram till juni, då en betydligt stor förlust drabbade svenskarne vid Prestbackaicke särdeles långt från Strömstad, och på gränsen mellan Dal och Norge – der en del af venstra flygeln var förlagd under den sedan för alla tider ryktbare Adlersparre. Denne befann sig sjelf på norska egendomen Bærby vid Idefjorden, då han erhöll rapport om baron Knorrings svåra ställning. Den sistnämde var chef för posteringen vid Prestbacka.
Godkändes voterings-propositionen N:o 4; 5:o. Antogs Utskottets sammanjemknings-förslag, angående redaktionen af beslutet rörande den till Lund färdiga södra stambanans fortsättning, hvarjemte Ridderskapet och Adeln för den händelse, alt samma förslag ej af minst 3 Stånd antages, beslöt att, med förbehåll om den rättelse, som föranledes af Ridderskapet och Adelns nu derom fattade beslut, godkänna voterings-propositionerna TLris 5, 6 och 7; 6:o. Godkändes voterings-propositionerna N:ris 8 och 9; 7:o. Bifölls Utskottets yttrande, att, i frågan om anvisande af medel för den föreslagna bangården på Norrmalm i liufvudstaden, den af Borgare-Ståndet beslutade återremiss icke kan föranleda någon ytterligare åtgärd; 8:o. Godkändes voterings-propositionen N:o 10; 9:o. Biföll Ridderskapet och Adeln hvad Utskottet nu i fråga om 24:de punkten af Utlåtandet N:o 62 tillstyrkt och hemställt; Och ansåg Ridderskapet och Adeln Utskottets förevarande Memorial i öfrigt ej föranleda till annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. S. D. Prot.-Utdrag den 1 Augusti 1857. 465 S. I). Vid förnyad föredragning af Bevillnings-Utskottets den 29 och 30 sistlidne Juli på bordet lagda Utlåtande N:o 15, i anledning af dels gjorda anmärkningar emot vissa delar, dels ock Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i afseende å andra delar af Betänkandet N:o 8, angående ifrågaställda förändringar i föreskrifterna om stämplade pappersafgiftens utgörande, biföll Ridderskapet och Adeln l:o.
Falla dervid rö-terna till mer än hälften af de röstande Electorernes antal pä En Man, vare han behörigen vald; ärp åtar rö - Ombudsman valjes af Riksens Ständer genom Tolf af hvar» je Ständ särskildt för tillfället nämnda Electorer, hvilke till detta vals förrättande sammanträda samma dag, dä de af Stånden blifvit utsedde, och skiljas ej ät, förr än valet fulländadt är. Desse Electorer skola samfält och icke efter Ständ, först medelst slutna Sedlar, hval för sjw uppgifva den Man, som de finna böra komma under omröstning. Falla dervid rösterne till mer än hälften af de röstande Elertoreinss antal pä En Man, vare han behörigen vald. Äro åter lösterne så delade emellan flera, att en sådan full pluralitet för någon 44 Cvnstitucions-Utshottéts belänkand*. sterna så delade emellan flere, att en sådan full pluralitet för någon icke eger rum, anställes ny votering med slutna sedlar till antagande af den, som de flesta rösterna erhållit, eller, om han icke antages, ,af den, som näst efter honom utaf de fleste Electoäerne blifvit kallad, och så vidare. InträfFar den händelsen etc, icke eger rum, anställes , med iakttagande af hvad 6g §. om lika rösters förekommande stadgar , ny voteringmed slutna sedlar, till antagande af den, som de flesta rösterna erhållit, eller, om han icke antages af den, som näst honom blifvit af de fleste Electorerne kallad, och så vidare. InträfFar den händelsen etc. Riksdags-Ordningen. f. 61, Då val till Konung eller Thronföljare skall förrättas, egeRiksens Ständer, att i deras särskilta Plena, genom allmän omröstning välja till en Nämnd Ledamöter af Då val till Konung eller Thronföljare skall förrättas, egeRiksens Ständer att i deras särskilta Plena, genom allmän omröstning , välja till en Nämnd
Domaren insända förteckningar uppå dödsfall af personer, som efterlemnat omyndiga barn, jemte uppgift på någon, som kunde förordnas att, intill nästa Ting, vårda de omyndiges rätt, har ibland annat det emot sig, att det icke vore rigtigt att tillåta, det förmyndare-förordnanden finge af Domhafvanden enskildt utfärdas emellan Tingen, helst, vid meddelande deraf, Nämndens kännedom om personerne och deras ställning ofta kan behöfva tagas till råds; och e) då Utskottet anser förslaget om förteckningar ifrån Presterskapet till Domstolarne, uppå sådane föräldrar och förmyndare, som, oaktadt erhållne varningar, försummade deras barns och myndlingars uppfostran eller förslösade deras medel, destomindre böra till någon åtgärd föranleda, som Presterskapet äfven nu har tillfälle att hos Domstol anmäla dylika förhållanden, samt Utskottet uti ett serskildt Betänkande gjort hemställan om vidtagande af de åtgärder Utskottet, för närmare control öfver de omyndiges uppfostran samt vården af deras egendom, trott vara mest lämplige; Utskottet således finner sig sakna skälj att å någotdera af Herr Rubins ofvanberörde förslag tillstyrka bifall. Ankom tiil Exp. Utik, den 3i Maji kl. 2 e. m. Betänkande, öfver Herr B. H. Sante ssans mot ion , om inrättande af Not ar ii Publici-Contor ä landet. 1 sammanhang med väckta frågor, om upphäfvande af deså kallade tysta förmonsrätterne, så vidt de verka på intecknings-säkerheten, samt om inrättande af förmyndare-kamrar, har Herr B. H.
— Men som i Börd, klander aldrig gäller utan med penningar, sä har U stöttet ansett Bördemannens owilkorliga skyldighet wara, at inom berörde tid nedsatta Börde stlllingen - ' ' z-9 flillingen i Ratten med penningar, eller gilltiga Berris, om han sin Bördetalan förwara wille; och da Domstolen wid hwarfe Tings sint pä sidsia dagen merändels ar sa öfwerhopad af mänga andra mät och ärender, at en, eller flera, ofta nog betydeliga och inweklade bördes twister, icke hinna til afgörande företagas, har Utskottet til besia och andra olägenheters afböjande, ätskilll förbindelfen för Bördemannen, at instämma sin wederdeloman, frän skyldigheten at undsätta Bördejkillingen och lemnat den förre rådrum med stamningen til nästpäföftande Ting frän Tredje Upbudet, emedan han ofta icke utan äfwentyr af sina kataliers förlust, skulle hinna at til tredje Tinget i laga tid uttaga och tilställa Köparen , Stämningen, men deremot äga nägot längre tid at ' inom samma Tings flut fullgöra äepolirionen, hwil ken til börde-klandrets bibehällande more oundwikelig; hwaremot stämningens försummande, icke kunde göra Bördemannen förlustig af desi talan. Blisiva nu Bördemännens katalisr at klandra köpet utsträckta til fjerde Tinget frän första Upbudtt, fäsom nägre af Höglofl. Ridderflapets och Adelns warda medlemmar ästundat, sä upkommer deraf frän ^ sidsta Upbudet en lagaständstid längre eller korrtare, allt efter det terminen til päföljande Ting af Domaren utsattes, hwilken Lag-Utskottet welat i jämnlikhet med Konungens Nådiga kroxolition förekomma.