Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N.076 Friherre l<iu?s ak ^VercNou, Fullmägtig Herr ^KLIN , kenr, Öfwe rJntendcnt. N:o Herr LerZensorLle, (4ustak, Kammarherre. Herr Oarlbeim 6v1Ien8k,öI6, Larl, utbad sig, enär Hans Majus Konungens höga födelsedag nästkommande Söndag ffulle inträffa, och Ridderstapet och Adeln säkerligen, med uppriktig kansta iagttoge alla tillfällen att betyga Hans Maj:t siu Lillgifwenhct och kärlek', fä hemställa om icke Ridderstapet och Adeln skulle behaga, och sä wida de öfrige Respeetive Ständen deruti instämde, gemensamt med dem berörde dag uppwakta Kongl. Maj:t genom en stor Deputation, under anförande af Herr Baron och Landt-Marsta. ken, som stullc äga att ä Riksens Ständers wägnar tolka deras glädje att ännu äga sin äldrige och gode Konung; och deras wälönstningar öfwer Hans kommande dagar. ^err Baron och Landt-Marfkakken gjorde Proposition ä denna Herr 6)Ulc-n»K.öict8 motion, hwilken med allmänt Ja beswarades. Den 4 Oetober. Föredrogs ä npo Stais-Utskottets tvid sista plenum pa bordet lagda betänkande, angående anslag till pensioner för blcsierade Officerare och Under-Officerare. Herr Baron och 2.andt-MarskaIken gjorde Proposition till antagande af detta betänkande, h wilken Bifölls. Upplästes till afgörande Stats-Utfkottets den 25 September pä bordet lagda, och sedan den 29 ytterligare hwilande Memorial, rörande anslag till löne-förhöjningar för penninge-löntagande Embetsoch Tjeristemän.
sig underrättad om rätta sammanhanget med denna extra-discontering, hvilken skulle tyckas icke kunna sta tillsammans med oförkränkt bevarande af hvar och en annan Lånsökandes lagliga rätt, har derom inhämtat hvad Kongl. Collegium i dess ofvantiämnde underdåniga förklaring i sådant afseende anfört, nemligen: att det ofta skall inträffa, att under loppet a£ det år, för hvilket repartitionen blifvit gjord, åtskillige Fabriks Idkare genom döden afgå, eller ock i anseende till en förmindskad rörelse eller egna penninge-tillgåpgar, ej anmäla sig till utbekommande af hela den Låne-Summa , som de varit berättigade att tillgodonjuta; Och då Fondeps behållning i Banken af denna orsak småningom blifvit mer och mer ökad, har Kongl. Collegium ej dragit i betänkande att låta den» samma användas till lån för sådana Fabriksidkare, som uti rörelsen varit i behof af en större Disconterings förmon, hvilket följakteligen utan andras förfång kunnat dem medgifvas, och hvarigenom således de af förenämnde anledning tillkomne Öfverskotts medel, i stället att i Banken stå ofruktbara, blifvit disponerade på ett sätt, sorn Kongl. Collegium ansett instämma med fondens fördel och det med Discont-inrättningen åsyftade ändamål, som är Fabrikernas understöd och befrämjande. Ehuru Afdelningen, efter nogaste skärskådning af daglistorna vid Disconteringen icke funnit exempel att en Fabriks Idkares lagliga Disconträtt någonsin blifvit honom förvägrad att 326 Den 27 Juli. att tillgodo njuta, enär han företett fullgiltiga Documenter, har dock Afdelningen ansett sig här ej böra förbigå en anmärkning, som för Afdelningen sig sjelfmant framställt, nemligen, att möjligheten till en slik öfverdiscontering ■utan andras förfång, icke ensamt låter förklara sig genom de tillgångar och besparingar, som uppkomma genom fondens mindre fullständiga begagnande af andra Fabriker, hvilka antingen under årets lopp blifvit nedlaggde eller stadde i mindre penninge-behof; fastmer har Afdelningen trott sig inse, att denna förökade tillgång till extra
Summa sedelstock 35,849,086: 2a. g. Likaledes enl. Utsk:s uppgift uppgår Bankens metalliska cassa till ett belopp i silfver af r:dr specie 6,588,5g5: 33. 5., eller svarande i bancosedlar mot r:dr b:co 17,569,588: 25. I. Om sålunda 5,5oo,ooo r:dr bancosedlar insattes i Banken till vexling, skulle sedelstocken nedsjunka till något öfver 3o,000,000. —- — och den metalliska cassan till något öfver 4,5oo,ooo r:dr spec., eller svarande i sedlar mot något öfver r:dr b:co 12,000,000. Då vore Bankens metalliska cassa ungefär i jemnt förhållande till sedelstocken såsom 2 lill 5. Svaret på den framställda frågan blefve sålunda: att 4|- millioner r:dr specie skulle ännu vara qvar i Banken, då förhållandet emellan dess metalliska cassa och sedelstocken blifvit såsom 2 till 5. 2:0 Kan, sedan sedelstocken på nyssnämnde sätt blifvit minskad med 5 i millioner r: d r b: c. o, i36 Den 5 Maj f. m. 4§. millioner r:dr specie rimligen förmodas vara det belopp, hvarunder Bankens metalliska cassa icke kan sjunka utan fara för vexlingens oafbrutn a gång?
>99 af ett under byggnad varande ångfartyg och 278,000 ndr för ett annat ångfartyg oin 3oo hästars kraft. Jag får, då så mycket redan i detta ämne är discuteradl, blott tillägga, att framgången af ångbålsväsendet i sednare tider oändligen stigit. England bygger förfärligt stora ångbåtar, Ryska Regeringen later i Amerika med en otrolig kostnad bygga en som är större än vanliga 8o-kanonfartvg, Nord-Amerikanarne hafva byggt en ångfregatt utan sidoIrjnl, men med den s. k. Archimedis skruf, och Fransmännen bygga äfvenledes. Jag, som ser huru nödvändigt det är för oss alt något så när följa med andra nationers framsteg äfven i denna väg, vill icke gå så långt att begära de 278,000 rtdr till den omtalta nya ångbåten; men då jag vet att Högv. PresteSt. bifallit det förstnämnda beloppet eller 100,000 r:dr, anhåller jag alt R. o. Ad. täcktes bifalla uppförandet af en sådan summa, på det alt 2 Stånd må hafva fattat enahanda beslut och frågan således komma till förstärkt StatsUtsk., som då vidare får öfver denna punkt besluta. Denna summa, om dea slutligen bifalles, kan antingen användas lill uppsättande på stapeln af ett eller tvänne stora ångfartyg, då man får vänta med machineriernas anskaffning till en annan riksdag, helst det kan gå fortare alt skaffa maehineriel än fartygen: eller ock om arehimediska skrufvars begagnande säkrare utvecklar sig, kan summan användas lill ett sådant muchineri för något af våra nuvar. linieskepp. Hr af Uhr, Gustaf: Jag skulle bedja att Hr Nordensköld täcktes hugna oss med att complettera sin uppgift om den Amerikanska ångbåten, medelst uppgift om den personens namn, sorn bygger densamma, emedan, 0111 jag ej bedrager mig, byggmästaren är en af våra landsmän. Hr Nordensköld: Det förhåller sig så, som Hr af Uhr säger; den som bygger denna ångbåt är vår landsman Ericsson. I stället för sidohjul har han anbragt den s. k. arehimediska skrufven.
Bifalles Utsk:s förslag, eger ÖfverStåthrn rättighet att förordna Upbörds-kommissarierne alt såsom Kronans ombud på afdelmn bevaka Kronans rätt. I rikets öfriga städer finnas icke så beskaffade tjenstemän, hvilka i och för sin befattning äro behörige eller berättigade att å Kronans vägnar upträda vid taxeringarne, och då återstår ej annat, än hvad Frih. Palmstjerna föreslagit och hvilket jag anser riktigt, och derföre tillstyrker jag bifall till §:n. Den 14 Maj e. m. Ilr Rosenblad: Äfven jag får för min del i allo för ena mig med Frih. Palmstjerna. Det torde näppeligen kunna bestridas, att på många ställen obeskrifligt stora missbruk till Kronans eller samtlige skattdragandes skada ega runi. Det torde derföre vara af vigt, alt personer finnas vid komitéerna närvande, hvilka kunna bevaka Kronans rätt; och då synes mig icke heller något lämpligare, än att OfvcrStåth:n och Landshrae, hvar i sin stad, ega all utse dessa personer. Utan alt jag på något sätt vill göra någon inskränkning i valet af dessa personer, tror äfven jag, att lör Stockholms stad upbördskommissarierne äro de lämpligaste. dag anhåller om bifall till §:n. Hr Aminoff: Jag förenar mig med hvad Hr Frih. Palmstjerna yttrat, som till alla delar öfverensslämmer med den erfarenhet jag inhemtat vid taxeringar, såväl i Stockholm som i andrasläder. Jag förenar mig äfven med Hrr Printzensköld och Rosenblad, men jag tror likväl, alt upbördskommissarierne icke böra åläggas ali Kronans rätt bevaka, emedan de ej medhinna, att så noga som sig bör, följa alla de förekommande ärender. Min tanka är, att det bör vara särskildta personer, som bevaka Kronans rätt. Jag yrkar bifall lill Ulsk:s förslag. Gr. Mörner:
Ständers uttryckliga medgifvande blefve erforderligt, såsom en häremot svarande skyldighet, åtaga sig, att bygga Canalen samt för fullgörandet häraf ställa Staten full säkerhet; Men Uti ett sådant åtagande skulle Borgenärerne visserligen icke vilja ingå. Slutligen hafva några värda Ledamöter Väckt fråga om ansvar af Directeurerne öfver Götha Canal Bolags Discont för deras Förvaltning. Härvid få förenade Utskotten åberopa det serskild a Utlåtande, som Banco-Utskottet öfver denna omständighet afgifvit, i anledning af Rikets Höglofl. Ständers till StatsBancooch . Riksgälds-Verkens öfverseende senast församlade Revisorers Berättelse i den del deraf, som j ängår Filial-Disconterne. Ibland de Förslag till Filial-Disconternes : Utredning, hvilka, i sammanhang med anmärk5 ningarne, blifvit framstäldta, och hvaröfver Utskotten icke här framtnanföre serskildt Utlåtande meddelt, förekommer det af någre Värde Ledamöter uppgifne, att Discont-Skulderne skulle i genast till fulla beloppet godtgöras med RiksgäldsContoirets Credit - Sedlar , och Contoiret I deremot, till deras inlösen, förses med ett obej gränsadt Creditiv på Banken. Härvid torde aldraförst böra erindras, att, 1 i fall defta Förslag skulle antagas, blefve följj den den, att Staten kom att belastas med hela ■; bristen uti Götha Canal-Bolags och Malmö Di•j sconter, hvilket förenade Utskotten på förut an» 1 förde skäl ansett sig icke£kunna elier böra till. 1 jtj 40 Stats0eli Banko-Utskottens Betänkandeiii Styrka.
Att, såsom ett gemensamt förslags-anslag för utgifter af ofvannämnna beskaffenhet måtte upptagas en summa af endast 4,000 r:dr, derest Rikets Ständer bifölle den af E. lv. M. i nåder föreslagna reglering med Landsstaten och dess löner. Då, af skäl, hvilka äro i den underd. skrifvelsen angående regleringen af utgifterne under riksstatens sjette hufvudtitel anförda, frågan om berörda reglering för närvarande förfallit, hafva ofvan uppräknade anslag, tillsammans 24.000 r:dr, blifvit uppförde utan förändring. ll:o Anslaget till extra utgifter. Att detta anslag å sjunde hufvudtiteln måtte nedsättas från 35,000 till 31.000 r:dr, i ändamål att derigenom bereda tillgång för en motsvarande tillökning i enahanda anslag å åttonde hufvudtiteln; hvilket Rikets Ständer bifallit. Vidkommande öfriga till sjunde hufvudtiteln hörande anslag, så har forsla gs-ansla get för transportkostnader m. m. för statsverkets bergseffekter vid sednaste statsregleringen upptaget till 5,000 r:dr, blifvit, enär besparingarne derå uppgått år 1842 tili 4,085 r:dr 2 sk. 9 r:st. och under hvartdera af de nästpåföljde trenne åren icke understigit 3,700 r:dr, bestämdt till 2,000 r.dr, samt forsla gs-ansla get för skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus, hvilket hittills varit uppfördt till 17,782 r.dr 31 sk. 9 r:st., men hvarå brister uppstått för år 1842 af 3,835 r:dr 18 sk. 9 r:st. och för hvartdera af näst derpå följde trenne år af minst 2,600 r:dr upptaget till 20,000 r:dr med den tillökning, som, för slutsummans jemnande funnits erforderlig.
Dramatiska 8peetaklet 5 kliks-8tsten uppförde med ^,5oo k:dr i eontant oell värdet »f 200 famnar ved, ealeuleradt i penningar till i,5oo L.dr, liar bos Longi. Uaj:t Oireetionen för Dess tlok-Lspell oell 8peetgkler, uti skrifvelse den l5 sistlidne danuari, i underdänigbet anmält, att, sedan Longi. Uaj:t, genom serskilde under den 4 oell i5 l^Iaj 1809 vidtagne beslut, försäkrat Longi. Ibeaterns beständ för en tid af 5 är, eller intill den 1 .luli >8/j4 , rinder bvilken tid en af Longi. Uaj:t lVädigst gillad stat lör Ilieaterns förslagsvis beräknade inkomster oeb utgifter bords tjena till efterrättelse, Oireetionen väl bittills varit i tiilläile att till Longl.
Din mening då var visserligen den att fara varligt, så att du tillochmed troligen för att slå författaren en fager blå dunst för ögonen i vissa fall berömde handskriften; men småningom kröp dock dins hjertans mening fram med det bedröfliga utslaget, att luntan var alltför rik på sådana episoder, de der på intrigen intet egentligt inflytande hade och således betydligt mattade intresset. Slutligen gaf du mig det rådet att låta manuskriptet ligga en tid bortåt, hvarefter det för andra gången borde underställas sin författares smak för att godkännas, omarbetas eller rent af förstöras. Jag har följt ditt råd och i det mörkaste hörnet af min bordslåda ligger nu det fattiga manuskriptet och "mosar sig" men för att icke helt och hållet ligga af sig, har förf. under tiden roat sig att skrifva ihop ett annat, mindre arbete, hvilket han bevärdigat med det föga pockande namnet granriskojan och den temligen anspråkslösa rangen novell. Huru detta arbete ser ut i tryck, täcktes min honette vän nu sjelf finna genom sina välslipade recensent-glasögon. Rörande novellens inre värde sväfvar förf. i en ganska dimmdunklig ovisshet, ty, för att icke blifva blöt och modfälld, har han icke tills dato gått in på att underställa den någon kritikasts välgörande, altererande anmärkningar. Novellen är således påtagligen en sjöman, som utan kompass ger sig att segla ut på ett klippigt och stormigt haf. Du vet min vän, huru stort förtroende jag i allmänhet har till din smak och ditt omdöme; jag måste verkligen medge men blif icke bortskämd! att jag anser dig för en hel publik, att tillochmed i vissa fall vågskålen sänker sig till din fördel. Så t. ex. lider jag mindre, om jag af flertalet anses för känslopjunkig och sentimental, än om jag af dig anses torr och opoëtisk. Publiken må kalla mig paradox, blott jag icke af dig helsas trivial. De andra må säga, att ett eller annat ställe blifvit för litet utfördt och vore nödigt af förklaringar, blott du icke om diverse partier menar, att de blifvit utförda med den tydlighet, att intet lemnas åt aningen.
Derom är nu icke fråga, utan snarare om motsatsen, och det vald, som nöden kräfver, måste hvarje organiseradt samhälle anse sig berättigadt att använda. Jag anhåller om propos. på bifall till §:n. Hr Dalman: Man bör vara mycket förbunden derför, att lagstadgandet icke rent af bemyndigar fångknekt att, när fånge eller häktad person rymmer, hafva rätt att omedelbart skjuta ned honom; men detta följer likväl nära nog af rättigheten att, så snart fången kommit så långt bort att han icke kan uphinnas af den bevakande, få begagna skjutvapen. Skillnaden är teml.gen obetydlig. Beträffande Frih. Armfelts yttrande, får jag säga att jag visserligen just icke egentligen vill sätta i fråga, att hvarken han eller jag skulle bege oss pä flykten, ifall vi biel vo häktade; måhända var det för tillfället olämpligt att välja ett exempel, sorn skulle personligen röra B. o. Ad. Deremot är exemplet fullt tillämpligt på personer, som icke hafva det omdöme, den bildning och den hederskänsla, som böra förutsättas hos oss. Ty pluraliteten af dessa föreställer sig, att, då häktning kan ske, fråga är om något farligt ansvar och att det är så godt att bege sig på flykten som att släpas i fängelse och underkastas en lång ransakning. Länsmannen kan möjligen inbilla mången enfaldig person att han begått ett till sina följder vådligt brott, oaktadt det i sjelfva verket ieke är af betydenhet, och då blir det ju helt naturligt att han tänker: det är så godt att fly. Den ifrågav:de lagen är efter mitt omdöme dessutom icke stiftad för bildade, utan för obildade personer; måhända vore det icke eller någon våda om bildade personer utgjorde bevakningen, ty de kunna bedöma om den häktade personen är så vådlig för samhället, att detta blefve betryggadt genom att nedskjuta honom, roen en sådan omdömesförmåga besitter ej våra fångknektar. Jag fortfar i min anhållan om återremiss. Hr Stråle, Wilhelm: Det lagförslag, som uti ifrågav:de hänseende afläts vid 1823 års riksdag, var i väsendtlig mån skiljaktigt från det förevarande.
Vid ett föregående ställe, då man påmint sig med hvilken god smak Thorild redan hade vid en akademisk disputation opponerat alldeles oombedd, torde man hafva märkt med någon undran, huru plötsligt han, såsnart hans Konung önskade vid ett sådant tillfälle se och höra honom, insåg dylika akter vara ”bouffonerier, som af allt allvarsamt folk föraktas”. Än besynnerligare måste väl dock synas den hånblick, hvarmed här nedses på Konungens grundläggande af den vackra Orangeri-byggnad122, som uppfördes på hans bekostnad och förärades, jemte dåvarande Slottsträdgården, till vårt Universitet. Men för de tankar, med hvilka nu Thorild umgicks, de ”grundläggningar”, som han bar i sinnet, hvad kunde att verldens Universitets-inrättningar, Orangeri-byggnader och Konungar vara? – Svaret, innehållande den utlofvade framställningen af ”problemet för hans lif”, följer i nästa bref. Det begynner utan datum; men är skrifvet vid sommarens slut. Min Nådige Herre! – Nådig är ett ord utan mening, som så många tusen andra i våra samhällen. Det är som krumeluren på en bokstaf: man gör så – och det är grannt. Jag erkänner i allt Menskligt icke mer än ett Rätt; och inom detta kan man vara God, eller Stor. Men det är icke i sottiser af detalj, man reformerar; utan i principen. Likaså är jag mera glad än någon annan dödlig jag ännu känt eller träffat. Det är nödvändigt: då jag sätter hela det stora profvet af förstånd i – att vara lycklig. En vis, en man af värde, som icke är lycklig i allt öde, det är, i lifvet – ljuger sin vishet och sitt värde. Men det är i grunderna för all Glädje, som jag är allvarsam; oböjlig; häftig. Detta, att vilja åt Principen och Grunderna – detta är det stora och decisiva. Jag hatar Philosophernes detaljplock. Menskligheten kunde hafva allt fundamentalt förstånd på tio år; och detta utdraga de (med det eviga lilla som de spetsa och pryda) på sex gånger tio sekler. Ännu har ej sjelfva Europa menniskovett! – M. N. H. häpnar. Förlåt! men det är verkligen sannt.
Rikets Ständer, som i detta fall ansett sig icke böra frånträda den åsigt, hvilken sedan föregående riksdagar hos Rikets Ständer gjort sig gällande derom, att arbeten af ifrågavarande beskaffenhet, afsedda att närmast gagna dem, som i Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 83. 23 företaget äro intresserade, böra understödjas endast medelst lån, hafva deremot, med afseende så väl å hvad upplyst blifvit om delegarnes obemedlade ställning och svårigheten för dem att i någon större mån kunna åstadkomma de för arbetets utförande erforderliga kontanta bidrag, som ock å vidden af den förbättrade mark, hvilken genom detta företag skulle vinnas, ansett sig kunna medgifva låneunderstöd till något högre belopp än hvad för arbeten af dylik beskaffenhet eljest plägar beviljas; Och hafva alltså Rikets Ständer, för utdikning af Långebro mosse på Öland, beviljat ett lån å Tolf tusen R:dr under de vilkor, som för andra dylika lån vid innevarande riksdag blifvit bestämda. Till upplysning om sammanlagda beloppet af de enligt denna underdåniga skrifvelse beviljade anslagsoch lånesummor bifogas härjemte ett deröfver uppgjordt sammandrag. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 19 Juni 1866. 24 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 83. Sammandrag; af de utaf Rikets Ständer anvisade statsbidrag för väganläggnin vattenaftapp - a) Väganläggningar ocl» VägfSrhfittrlngar: Till fond för anläggning af nyari samt förbättring eller omläggning af backiga eller eljest För anläggning af väg mellan Öhrträsk och Åsele För anläggning af väg mellan Letsbo by och Ramsjö kyrka För anläggning af väg mellan Åsele och Wilhelmina 1 För anläggning af väg mellan Ramsele och Tåsjö För anläggning af väg mellan sjön Bolmen och Wieslanda jernvägsstation b) Hamnbyggnader: Till fond för understödjande af mindre hamnoch brobyggnader samt upprensningar af åar För utvidgande af hamnen vid Ystad För utvidgande och fördjupning af hamnen vid Uddevalla c) Kanaler och andra vattenkommunikationer:
Besvärso. Ekon.-Utskottet: J\s 115, i anleda, af väckte motioner, dels beträffande Elementar-läroverken samt de s. k. paedagogierne eller mindre stadsskolorne, och dels om tillägg till föreskrifterne i afseende på student-examen ; samt JYs 116, i anleda, af väckte förslag om utvidgande af en del Elementar-läroverk. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. £ till 4 e. m. V In fidem protocolli, Albert Munck. Lördagen den 19 Augusti 1854. Plenumkl. 6 e. m. justerades 3 prot.-utdr. för denne dag f. m. Fortsattes pröfningen af Bevilln:sUtsk:s Utlåt. JYs 21, i anledn. af gjorde anmärkn:r emot Betänk. JYs 4, ang:de grunderne för den blifvande Allm. Bevilln:n samt föreskrifterne för deras tillämpning. 5:te punkten, ang:de minimi-af gifter m, m.; öde punkten, ang:de §:n 2; 7:de punkten, ang:de §§:ne 4 och 6 samt iiS:le §:ns Sele morn.; 8:de punkten, ang:de §:n 8, och 9:de punkten, ang:de §:n 9. Lades till handlingarne. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Utsk. motiverar den förändring som skett, dermed att Utsk. förut föreslagit för rörelse en nedsält - Den 19 Augusti c. m. 57 ning i bevillmn ifrån 5 till 3. R. o. Ad. har likväl afslagit den af Utsk. i delta afseende gjorda hemställan, och jag anhåller derföre, alt R. o. Ad. med vidblifvande af sitt föreg:de beslut ville bibehålla den nu gällande bevilln:s-förordn. i denna del oförändrad. Uppå härefter framställd propos. afslogs Utsk:s i förevar:de punkt gjorda förslag, hvaremot R. o. Ad. uti ifrågavartde delar biföll Ulsk:s, Betäuk.
Hvilket dock Riksens Höglofl. Ständers egen upplysta pröfning vördsammeligen underställes. Stockholm den Februari 1818. Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärs» och EkonomiUtskotts Betänkande i anled - och Ekon. TJtsh Eétänkanden. 153 , ving af väckt fr äga om ett skyndosamt kringspridande af de, för Landtbruket nyttiga, redskaper, som, genom Kongl* Landtbruks Akademiens försorg, i Stock_ hohn blifvit förfärdigade, ef ter inkomna Engelska modeller. Uti Memoria], som från Hedervärda BondeStändet blifvit hit remitteradt, har Riksdagsmannen Johan Leiditz hemställt, om icke, sedan en mängd nyttiga redskaper för Landtbruket i Stockholm blifvit förfärdigade, efter de Engelska modeller, sorn, genom Kongl. Landtbruks Akademiens försorg, inkommit, och ett, icke obetydligt, antal deraf lärer under medlet af är 1816 afgätt till LäneHushållningsSällskapet i Götheborg, hvilket Sällskap skall af Kongl. Majit fått emottaga en Summa af 5000 Rd. Banko, hälften till skänks, hälften mot låg renta, sorn Leiditz förmodar böra användas till förmon för Länets Yettailige Landtbrukare, den anstalt måtte vidtagas, att ett exemplar af de nödvändigaste bland förhem?Idla redskaper, till befordrande af Allmogens kunskap om dem, vore att tillgå i hvarje Härad af Bohus Län, eller, som de äro så ovanligt dyra, åtminstone en omgång deraf, utom i Götheborg, äfven funnes i Uddevalla, och att från Predikstolarne kungjordes, när och hvar dessa redskap af Allmogen obehindradt kunde få beses; tilläggande derjemte den önskan, att merberörde nyt - Beiv. och Ekon, Utsk. BetänkandcN,. tiga Åkerredskap måtte, ej blott inom BoJiusLän, utan inom hela -Riket skyndsamt kringspridas.
Häruti instämde Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr. Uppå i anledn. häraf framställd propos. beslöts, att Allm. Besvärso. Ekon.Utsk:s nu bordlagda Betänk. JVs 139 skulle upföras främst å föredragnings-listan för nästa plenum. R, o. Ad. åtskiljdes kl. £ lill 12 på dagen. In fidem proloeolti. Albert Munck. Måndagen den 20 November 1S54. Plenum kl. 6 e. m. Justerades 10 prot.-uldr. för den 18 dennes. Uplästes till justering och godkändes Exped.Utsk:s nedannämnde förslag till R. St:rs underd. Skrifvelser till K. M.: 185, i anledn. af K. M:s Nåd. Propos. med förslag lill Grufve-stadga; och M 186, ang:de ändring i broltmåls-Iagstiftningen. Gr. Sparre, Erik: Enär de af LagUtsk. i dess Utlåt. M 51, ang:de straff för skogsåverkan, framställda förslag och tillstyrkta underd. skrifvelse blifvit af R. o. Ad. samt BondeSt. till Den 20 November. 123 alla delar gillade, men af BorgareSt. blott i vissa afseenden, får jag, för att förekomma den tidsutdrägt, som skulle föranledas af ett sammanjemknings-förslag, vördsamt föreslå, att R. o. Ad. behagade besluta en inbjudning till Presteoch BorgareSt:n att uti R. o. Ad:s beslut sig förena. Uppå af Hr Gr. o. Landtm, i anledn. häraf framställd propos. , beslöts, att Presteoch BorgareStin genom utdrag af prot. skulle vänligeli inbjudas att instämma i R. o. Adis d. 14 dennes fattade beslut att bifalla LagUtskis Betänk. Nio 51, i anledn. af väckta motioner, angide straffet för åverkan. / Föredrogs och bifölls Allm.