Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ståndet bifalla den första proposm, stöde det Ståndet sedermera öppet att i afseende å fortsättningen, vare sig ifrån Edsberg eller Upsala, besluta, eller också afslå all fortsättning af vägen. Derigenom hade man afskiljt det, hvarom ingen tvist eger rum, och inskränkt frågan till hvad som är tvistigt. Gr. Sparre, Erik: Det var icke min afsigt att deltaga i denna diskussion. Mina åsigter i frågan äro temligen kända, och jag vill icke trötta R. o. Ad. med att åter upprepa dem. Om frågan nu hade gällt striden ang:de sträckningen vester eller öster om Sigtunafjärden, så hade jag bibehållit tystnad; men denna tvist är nu afgjord. Jag ber derföre att få, med fullkomlig undergifvenhet för majoritetens beslut, yttra mig om det återstående af frågan, nemi. huru vägen skall gå till Westmanland. 1 sanning, — det torde icke finnas någon provins i Sveriges rike, som halt så liten tur i jernvägsfrågor, som denna. Redan år 1853, då jernvägsfrågorna uppstodo hos oss, framställdes förslag om anläggande af jernväg mellan Westerås och Fahlun. Hvar och en vet att vägen mellan dessa begge städer är en af de mest trafikerade och tillika en af de mest ofarbara. Det är nästan omöjligt att färdas i vagn denna väg, derför att de tunga jernlassen göra så djupa spår i densamma. Alla menniskor voro derföre ense om att en väg borde anläggas mellan dessa båda städer, men en konkurrent uppstod i Gede. II. St:r delade sig mellan de olika åsigterna, och fråga uppstod att ställa medel lill I(. M:s disposition för en väg från Fahlun antingen Den 11 Maj e. m. 239 till Westerås eller till Gefle. Den sednare vägen segrade i förstärkt Stats-Utsk. 1856 års riksdag kom och den bekanta striden norr eller söder om Mälaren inträffade. Man hade all anledning att tro, att den väg, som varit hittills den alltid befarna mellan Stockholm och Göteborg, skulle antagas. Vi känna alla utgången af 1856 års strid. Kom så 1859 års riksdag.
N:o 316. giftorätt i den öfriga, ansvara för den gäld, som under ägtenskapet, innan Boskillnads-ansökningen till Rätten ingafs, gjord är, ändå att hon för den gäld i borgen gått, eller lika med mannen, till betalning sig förbundit, utan så är, att hon sjelf gälden gjort häfver i och för köpenskap eller annan näring, som hon, efter serskildt tillstånd, idkat. Örn förvaltning af den egendom, som hustrun så tillfallen är, vare Lag, som i 12 $. om undanskiftad egendom sägs; 2:0 att den §. af sistberörde Capitel, som nu är den i3, må upptagas såsom den 14 * och 3:q att 6 §. i 8 Gap. piå erhålla följande redaction; Efterlefvande maka, som egendomen rätteliga afträdt, vare fri från all gäld, hvarföre den andra makan ensam svara bordt. Har Enka afträdt äfven sin lott i Boet och enskild egendom, så långt de förslå, till betalning af den del i gälden, som å henne belupit, efter thj i 11 Cap. Giftermåls-Balken skiljs, njute ock hon för framtiden befrielse från all gäld, som under ägtenskapet tillkommit, ändå att hon och mannen, en för bägge och bägge för en, sig till gäldens betalning förskpifvit hafva, eller hon för den gäld i borgen gått. Har hon åsamkat sig gäld, i och för köpenskap eller annan näring, den hon efter serskildt tillstånd idkat, vare Lag, som i 7 Cap. i3 $. om hustru sägs. Hvad om Enka nu är sagdt, gälle äfven för Hustru, som från Mannen i ägtenskapet blifvit lagligen skiljd, i afseende Exp. Utsk. Förslag till und. Skrifv. 23 på egendom, hvilken kan henne tillfalla, sedan ägtenskapsskillnad vunnen är. I sammanhang med ofvanintagna förslag till ändringar i Concurs-Lagen, hafva R. St. Rista t uppmärksamhet vid det i Kongl. Förordningen den 22 October 1818 meddelade Formulair för eden i Concursmål, och dervid funnit i ätt ifrågavarande
Raab anfört, att Calmar stift, om dertill lades Blekinge, ej blefve för stort, emedan det ej blefve så stort som Lunds stift, kunde hafva sin riktighet, om man ville antaga Lunds stift Den i Augusti. såsom en passande norm för ett stifts storlek; men jag anser, att Lunds stift, äfven 0111 man borttog Blekinge, vore för stort, och boide sådant det nu är delas i a:ne, hvilket åter blir olämpligt, om Blekinge borttoges. Hvad beträffar den andra frågan, alt jag skulle hafva oriktigt åberopat 36 §:n Reg.Ftn; så vet jag, att stifts-styrelsen af hvarje prosteri liar vissa inkomster, men huruvida dessa mera böra anses såsom frivilliga gåfvor än bestämda löneinkomster kan jag icke med visshet afgöra. Frih. Leijonhufvud, Abrah.: Sedan anmärktitr från flera håll blifvit gjorda, anser jag mig såsom ledamot af Ekon.Utsk. pligtig att biträda den enda af Utsk:s ledamöter, som uppträdt till försvar för betänkandet. Jag nekar icke att, såvidt jag uppfattade discussionen inom Utsk., fästade Ulsk. verkligen ringa vigt dervid, att en eller annan person inom Listers eller Bräkne härader skulle få litet längre väg till stilts-staden. Vi hafva trott oss erfara, att i allmänhet allmogen och de å landet boende hafva särdeles liten beröring med consistorierna. De resa dit endast för ytterst få fall. Det är ett alldeles omvändt förhållande, ty del är consistoriales, som i stället resa för att besöka orterna. Således tror jag, att när det är fråga om hvad som är ändamålsenligt, så bör man icke alltför strängt hålla sig till kartan och räkna väg-distancerna för dem, som minst äro oberoende deraf, utan se saken från en mera ekonomisk och nyttig synpunkt. Utsk. har hufvudsakligen fästat sig vid de förhållanden Hr von Hartmansdorff framställt, ehuru vi icke kunnat så i betänk, utveckla dem, sorn han gjort det. Det är skol-förhållandet och kyrkans förhållande, som måste afses.
Jag inser då icke hvarföre man skulle bortkasta omkring 1,900 r:dr som tullen å kanoner m. m. nu inbringar Staten; utan anhåller med Hr von Hartmansdorff att dessa artiklar måtte borttagas från listan å dem som få åtnjuta tullfrihet vid införseln samt att den hittills gällande högst låga exporttullen måtte fortfarande få gälla. Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad, yttrade IIr Gr. o. landtm, alt serskild propos. komme att framställas i fråga om de artiklar, i afseende hvarpå serskildt förslag blifvit gjordt, och att Hr Landtm, derföre nu finge hemställa, om R. o. Ad. bifölle att, med undantag af ”jern, gjutet, följande slag: bomber och kulor, champlunerade till visst mått och renfilade , kanoner, stycken, nickhakar och mörsare, stämplade och bonade, samt finare och gröfre lavetter” hvarom serskildt beslut komme att fattas, de uti ifrågavar. punkt omförmälde artiklar fingo åtnjuta tullfrihet och införsel. Ropades ja. Sedan härefter Hr Landtm, omförmält, att Hr von Hartmansdorff, i afseende på de ifrågavar. slagen af gjutet jern, yrkat bibehållande af nu stadgade utförseltull, anmälde sig och yttrade Hr von Hartmansdorff: Jag anhåller med detsamma att R. o. Ad. måtte bibehålla det gamla tullvärdet af 32 sk. för Slef? och att således de nu gällande stadgarne derom måtte fortfarande tillämpas. Hr Gr. o. Landtm, förklarade alt då bifall till Utsk:s förslag blifvit yrkadt, propos. derå först borde framställas, samt hemställde derjemte om R. o. Ad. bifölle Utsk:s, i afseende på ifrågavar. slag af gjutet jern, gjorda förslag. Ropades starka nej, blandade med ja.
Skrifvelse> N.o 387. stadgade Salu-acciss-afgift, hafva Rikets Ständer beslutat, att de städer, der landtmannen ännu icke blifvit förunnad rättighet att utan afgift införa och försälja kött, bröd och dricka, fortfarande böra erlägga ifrågavarande Salu-accis, intilldess frihet till införsel och försäljning derstädes af ofvannämnde förnödenhets-artiklar varder beviljad, men att, då, uti någon af dessa städer, sådan frihet blifvit medgifven samma stad, från och med året derefter, må upphöra att denna afgift utgöra. Med anmälan härom, få Rikets Ständer tillika i underdånighet tillkännagifva, att, i likhet med hvad E. K. M., uti Dess Nådiga Proposition angående Stats-verkets tillstånd och behof, föreslagit, Rikets Ständer vid nu verkställda Statsreglering uppfört en summa af 11,000 R:dr, såsom Statsverkets påräknade inkomst af sLädernes Saiu-aecis-afgift, att fördelas och utgå, enligt den Tariff, som finnes den af Rikets Ständer nu utfärdade Bevillnings-Förordning vidfogad. Rikets Ständer framhärda & c. Stockholm den 10 Juni 1841. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 8 Juni .84r. Preste-Ståndet den 9 Borgare-Ståndet den 9 Bonde-Ståndet den 10 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ändringar i Kon fl. Förordningen lill förekommande af oloflig ineller utförsel af varor. (Bev.-, Lagsamt Allm. Besv. och Ekon. Utsk. Bet. N:ris 11, 17 och 22. S. A. K. Med anledning af hos Rikets Ständer gjorda framställningar om ändring 3 åtskilliga delar af E. K. M:s den 12 December 1835 utfärdade Nådiga För - Exeditions-Utskoltets Förslag till lind.
Skrikande hundratusen måsar; oroligt sträckande, giftasfärdig ejder; båtar så långt ögat såg på fiskehafvet; en stampande lifräddningssköjt — och så den olycka, som vi skulle hindrat. Vi kunde icke. Ombord föra vi med oss det största ansvar båt bär i Lofoten, en räddningssköjts ansvar för de fiskandes lif och egendom. Det är icke juridiskt, men bjudande moraliskt. Ögon följa oss, då vi gå ut, och möta oss, då vi gå in. Ögon tala till oss, då någonting kräfver hjälp ute på fiskehafvet; och så visst som vänliga ögon smeka vår skuta, kan också en mörk blick skjuta förebråelser öfver oss, då sköjten icke varit just där det hände, som galet var. Dessa skäggiga Lofotfiskare äro dumdristiga våghalsar. De sitta vid sina åror och dra sina linor eller spela upp sina fylda garn, som om mannaåldrars torskfisken icke för hvarje år varnat på nytt och på nytt, att snötjocka öfver Lofotväggen är en liksvepning. Små öppna båtar lasta de med blöt torsk, till dess endast ett par tum af båtens rand står öfver vattnet. En och två mil kan det vara till land. De sätta sina segel och stryka i väg backe upp och backe ned på det backiga hafvet. Än ser man ingenting annat än ett segel, ofta endast masttoppen, pekande mot himmelen med ett smalt finger. Jag följer en tid räddningssköjten Liv, för att se dess arbete och fisket.4 Liv är en ny sköjt, bygd 1894 i Porsgrund, mäter några och 40 fot i längd, sticker 9 fot djupt, för storsegel, mesan, topp, fock och klyfvare och kostar något öfver 9,000 kronor. Man kan icke se någonting solidare flyta på ett vatten. Den har en uppsyn som en ilsken tjur. Dess stäf är som den elakt buktade profilen på en stenbit5; dess dubbla, solida eksidor äro trotsigt hvälfda; dess rigg är beräknad för storm; det är någonting att tvinga sig fram med — fram med våld. Den påminner mig om en af våra främste konstnärers valspråk, det som hjälpt honom fram genom fattigdom och begabbelser:
Och Jesus sade till höfvitsmannen: Gack, och som du tror, så ske dig; och i samma stundene blef hans tjenare helbregda. Och när Jesus kom i Petri hus, och såg att hans svära låg, och hade skälfvosot; Då tog han på hennes hand, och skälfvosoten öfvergaf henne; och hon stod upp, och tjente dem. Och när aftonen kom, hade de till honom många, som voro besatte; och han dref ut andarna med ord, och alla dem, som ondt hade, botade han; På det fullbordas skulle det som sagdt var genom Esaia Propheten, som säger: Han hafver tagit på sig våra skröplighet, och våra sjukdomar hafver han burit. Och när Jesus såg mycket folk omkring sig, böd han, att man skulle fara utöfver på hinsidon hafvet. Och kom en Skriftlärd till honom, och sade till honom: Mästar, jag vill följa dig ehvart du går. Då sade Jesus till honom: Räfvarne hafva kulor, och foglarna under himmelen näste; men menniskones Son hafver intet, der han må luta sitt hufvud till. Och en annar af hans Lärjungar sade till honom: Herre, gif mig lof, att jag går först bort, och begrafver min fader. Då sade Jesus till honom: Följ du mig, och låt de döda begrafva sina döda. Och han steg i skeppet, och hans Lärjungar följde honom. Och si, en stor storm växte upp i hafvet, så att vågen slog utöfver skeppet; och han sof. Då gingo Lärjungarna till, och väckte honom upp, sägande: Herre, fräls oss, vi förgås. Då sade han till dem: I klentrogne, hvi rädens I? Och stod upp, och näpste vädret, och hafvet; och det vardt stilla lugnet. Men menniskorna förundrade sig, och sade: Hvad är denne för en, att vädret och hafvet äro honom lydig?
Under anförande af de olägenheter och äfventyr, som öfverförandet af Kronans tiondeoch afrads-spanmål sjöledes från Öland till Calmar medförde för räntegifvarne inom Ölands Södra Mot, har Riksdags-Fullmägtigen från nämnde ö Pehr Jonsson, vid innevarande Riksdag, förnyat det vid 2:ne StatsUtskottets Memorial, N-o 27J. Riksmöten förut framställda förslag, att, sedan ett magazin för emottagandet af räntespanmålen inom Norra Mötet blifvit uppbygdt i Borgholm, en ma* gazinsbygguad äfven för Södra Motets enahanda spanmål måtte, på Statens bekostnad, uppföras och underhållas vid köpingen Mörbylånga, som ägde en, för inrättandet af ett dylikt magazin serdeles lämplig och fördelagtig belägenhet. Stats-Ulskottet, till hvars Utlåtande denna framställning blifvit remitterad, får, i anledning deraf, upplysa, att den, vid sista Riksdag, väckta motion rörande ifrågavarande magazinsbyggnad, Klef, uti det häröfver, under N:o 46, af dåvarande Stats-Utskott afgifna och af Rikets Ständer godkända Betänkande, afsfyrkt, på den grund, dels att räntegifvarne nu mera voro berättigade att, efter hvad de linna för sig förmonligast, antingen in natura lefverera sin räntespanmål till Kronan, eller efter gällande markegång lösa densamma, dels ock, att vid den, enligt Rikets Ständers underdåniga anhållan, verkställda och definitivt fastställda regleringen af de för Statens spanmåls-intrader nödige upplagsoch utgifts-magazin, antalet af dessa magazin ansetts böra i möjligaste måtto inskränkas.
Då Rikets Ständer af Räkenskaperne jemväl inbemtat, att kostnaderne under de senare åren öfverstigit icke allenast hvad vid sisla Riksdag blifvit anslaget, utan äfven hvad E. K. M. nu såsom behöflig tillökning äskat; hafva Rikets Ständer beviljat uppförandet å Stat af berörde 62,380 R:dr, hvarvid Rikets Ständer tillika få i underd. anmäla, det Rikets Ständer, med anledning af anförda förhållande, hysa den öfvertygelse, att E. K. M. i Nåder torde vara betänkt derpå, att ytterligare låta vidtaga sådana mått och steg, som sätta en gräns för denna Utgifts-Titels oalbrut11a stigande långt ntöfver hvad vid Riks-Statens uppgörande beräknas. E. K. M:s Nådiga Proposition upptager vidare; 2:0 En till ökning af 2,000 R:dr på anslaget för allmänna byggnader och reparationer i Stockholm, afsedd för underhållet af nödige Magasins-byggnader i Hufvudstaden; samt 3:o
Iduns Modeoch Mönstertidning uppmanas att ofördröjligen förnya prenumerationen, enär upplagans storlek måste bestämmas i god tid och senkommande löpa Senare p å s o m m a r e n v o r o Canituccia o c h Ciccotto ä n n u längre tillsammans. risken att bli utan ett eller annat af kvar» V ä n t a litet, Ciccotto, vänta lilla v ä n! 2: — bränna. 3: 25 hälft år kr. O c h sedan berättade N i c o l a saaf ken för Pasqualina Z a m p a, som också slog Maiilde Serao. henne. N. talets första nummer. Canituccia. (Forts. o. slut fr. föreg. n:r.) H o n förstod ingenting. slakta C i c c o t t o! Pasqualina stod v i d ett hörn a f spiseln o c h stekte palt i en panna. Småstadslif. En verklighetsskildring för Idun af C 0. Gumselius. (Forts.) Jfe \ ch om han så ville hjälpa Sten, som kostade Aa / så rysligt, kunde kanske Elsa få komma ut till Paris, dit hon längtade så mycket för målningens skull. För öfrigt var ju flickan ung, utmärkt vacker, efter hvad Nils skref och hade fått en ytterst vårdad uppfostran samt var följaktligen för sin person värdig sin lysande plats. Det skulle j u då vara orätt att bortkasta så mycket, endast därför att hon ej var af adlig börd. Detta ungefär var det, som grefvinnan redan länge tänkt, o c h som hon nu försökte klargöra för dottern. Denna satt åter blek och lugn vid sitt arbete. Alla spår af rörelse hade försvunnit, och äfven sedan modren slutat, fortfor hon att iakttaga tystnad. Den gamla lät de förut nervöst arbetande händerna nedsjunka i knäet, aftog glasögonen och betraktade dottern. » Nå, hvad säger du? » utbrast hon något otå- ligt. » Hvad tänker du på? » Ett bittert leende krusade flickans läppar. » Jag tänker på », svarade hon långsamt, » hvilken makt penningen ändock har.
Fyra månader och utan omsättning, jemte namnsäkerhet må emottagas magazinerade, brand-försäkrade och hastig förskämning icke underkastade varor, så vida BancoStyrelsen skulle finna, att en sådan belåning innan nästa Riksdag kan, med Bankens säkerhet, verkställas, voterar Ja; den det ej vill voterar Nej; vinner Nej, anses Ridderskapet och Ådeln hafva afslagit ofvanberörde belåning å varor i Banken. Hvilken voteringsproposition af Ridderskapet och Adeln godkändes samt anslogs. Voteringen börjades kl. tre qvart till 3 eft. m., och befunnos efter voteringens slut, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedJarne öppnade, rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 25. Nej — 2y. I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen förde särskildte protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken förklarade, det Ridder - Den 7 December f. m. iSy derskapet och Adeln sålunda afslagit ofvanberörde belåning å varor i Banken. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan § till 4 eftermiddagen. Måndagen d. 7 December 1829. Plenum klockan half till 6 Eftermiddagen. Fortsattes pröfningen af BancoUtskottets den 22 sistlidne October under N:o 82 afgifne, och den 2 derpåföljde November e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:ris 4^» 5o, 5i, 52 och 53 förut meddelte Betänkanden, hvaruti grunder för Bankens Lånerörelse, efter dess särskildta utgreningar, för tiderymden intill nästa Riksdag, blifvit af Utskottet föreslagne.
Hus och byggnader, bifölls 5 N;o 308, i anledning af vackt fråga om dispositionen af några Kronan tillhörige Byggnader och Tomter i Landskrona, bifölls; N:o 30g, angående förhöjning i KronoSkjuts-Legan, m, un., bifölls; N;o 3 11, innefattande berättelse om verkställd granskning af Cjvil-Stafens Pensions-Inrättnings förvaltning och Räkenskaper för år 1826, bifölls* Proti Utdrag dan 20 No». 18*9. Hl N:ö 3 t 2, angående betalningen för smärre, förslitna Credit-Sedlars slutliga granskning och aunullering i Riksgälds-Coritoiret, bil olls. Nm 320, i anledning af Kongl.- Maj:ts Nådiga Proposition# aOgädnde liqvid emellan Förvaltningen af Sjö-Are tide nä oell Allmänna Magazins-Inrättningen* för det till Flottan^ beliof 1 Carlskrona befintliga ProViäntlager, bifölls t Nio 331# atigåönde väckta motioner om anslag af medel till åtskilliga nyk Fyrbåkarj Uppförande , bifölls; Nm 322, angående väckt motion öm ersättning af allmänna medel 4t Boställs-innehafväre föt Skifteskostnader# bifölls j S, D; Efter å nyo skedd föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande, Nm 319, i anledning af de inom Riks-Stånden gjorda anmärkningar vid Utskottets, uti Bé‘tänkahdét Nm 63, afgifna yttrande öfver Rikets1, Ständers, åren 1H25 <>cli i 82 ?, församlade Re visorers Berättelser, hvarvid ärendena förekommo till afgörande, efter den i Betänkandet, Nm 62, följde ordning, stannade Ståndet i nedannämnde beslut: 1 punken i Jf. och hvad Stats-Utskottet^ till svar ä anmärkningar dervidt i Utlät andel N-o jip anjorti itp Prot. Utdrag den 20 Olov. 1829.
Jag ber om förlåtelse; men jag kan icke linna annat, än att Hr Ribbing helt och hållet instämt i den lilla förändring, som jag begärt, nemligen att orden: slutet af Augusti månad, måtte få förändras till: om möjligt till medlet af denna månad. Hr Ribbing: Jag önskar, att Frih. Hamilton ville förena sig med mig alt borttaga orden om möjligt, och hellre låta tiden vara något rundligare, så att vi kunna vara säkre att icke ålägga Const.Utsk. hvad som icke är möjligt. I annat fall vidblifver jag hellre hvad jag yrkat, såvida icke Frih. Hamilton skulle vilja förena sig med mig om en något längre tid, än den han föreslog, t. ex. d. 20 Augusti, eller något sådant. Hr von Troil, Emil: Det tyckes som ganska inånga ledamöter af detta Stånd hyste en viss farhåga, att Const.Utsk. skulle få ett föreläggande, som i anseende till tiden ej skulle vara möjligt alt uppfylla. Jag tror mig i anseende dertill böra upplysa, med den kännedom om målens behandling i della Utsk., som jag kan äga, att här endast är fråga om en coltationering af den mest enkla beskaffenhet, och som är ännu lättare att verkställa, derigenom att arbetet redan blifvit i enskild väg af en ledamot i sista riksdagens Const.Utsk. företaget och genom trycket allmängjordt. Det återstår egentligen för Utsk. ingenting annat, än att med de i Utsk:s archiv förvarade prot. jemföra det redan färdiga arbetet; och jag tror att detta bör kunna vara verkstäldt inom en vecka med alla de hvilande grundlagsförslagen. Inom ytterligare en vecka bör arbetet kunna vara 56 Den 1 Augusti. tryckt; och jag instämmer i den försäkran att inom 14 dagar bör alltsammans kunna vara inkommet. Frih. von Döbeln Napoleon: Af de flera talare, sorn yttrat sig i detta ämne, anser jag Ilr von Hartmansdorff bäst hafva uppfattat saken. Han har nemligen sagt, att enligt grundlagen icke något bör föreskrifvas Utsk. rörande skyndsamhet att framlägga för Ståndet de handlingar, som på dess åtgärd bero.
Densammes, den 22 dennes på bordet lagda motion, angående upphäfvande af 11 kap. 2 § af nu gällande Kyrko-lag; 4:o Densammes, den 22 dennes på bordet lagda motion, angående afskaflände af den offentliga kyrkoplikten, jemte ett i anledning deraf samma dag afgifvet yttrande; 5:o Friherre Raabs, Carl Gustaf, den 22 dennes på bordet lagda motion, angående upphörande af rättigheten för beväringsskyldig att lega karl i sitt ställe, jemte de i anledning deraf nu afgifne yttranden; 6:o Densammes, den 22 dennes på bordet lagda motion, att åldern för dem, som äro underkastade utskrifning till bevärings-exercis, måtte framflyttas tills de fyllt 24 år, jemte ett i anledning deraf nu afgifvet yttrande; 7:o Herr af Silléns, Gustaf Otto Probus, den 22 dennes på bordet lagda motion, angående förändring af nu gällande staJganden, rörande svinkreaturs utsläppande å allmän väg. Allmänna Prot.-Utdrag den 23 December 1853. 11 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: l:o Herr Tersmedens, Pehr Reinhold, den 22 dennes på bordet lagda motion, angående vissa tillägg uti Kongl. Förordningen om Sockne-nämnder, jemte förslag till Länsförsamlingars införande; 2:o Herr Carlesons, Edvard Henrik, den 22 dennes på bordet lagda motion, angående stapelstads-rätt för köpingen Döderhultsvik; 3:o Herr af Silléns, Gustaf Otto Probus, den 22 dennes på bordet lagda motion, angående utarbetande och lifgifvande af en sammanfattning utaf de om sundhets-vården å landet gällande stadganden. Från Höge. Preste-Ståndet.
Ref och Skattläggnings koslnaderne i Vester-Norrland och Vesterbotten uppförde 1,600 R:dr årligen, de sednare åren icke varit tillräcklige utan dertill åtgått omkring 3ooo R:dr om året, och ehuru hvad sålunda utöfver förra anslaget erfordrats utan hinder deraf, att viss summa blifvit uppförd under det utgiften bestreds af 8:de Hufvud-Titteln syntes böra af <yde Hufvud-Tittelns medel utgå, enär desse, efter i Författningarne bestämde grunder belöpande kostnader, i anseende till deras beskaffenhet icke alltid kunna till viss summa för året inskränkas; finner K:gl. Stats-Contoiret, det torde en sådan arbetsplan för de skiftes-förrättningar i Riket, hvilka af Statsmedlen bekostas, böra upprättas, som svarar emot den dertill beräknade tillgången af allmänna medel, samt i förhållande till personalen för arbetets behöriga utförande, så att det mera vigtiga erhåller företräde för det, som är af mindre betydenhet. Stats-Utskottet får häruppå andraga, att sedan förberörde utgifter, hvilka till sin i4f)2 Stats-Utskottets Betänkanden. egenskap äro sådane, att de fullkomligen tillhöra föremålen för g:de Hufvud-Tittelns anslags summa, derföre blifvit dit hanförde; i följd hvaraf det alltså heror af Kongl.