Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det alsedda ändamålet skall otvifvelaktig! vinnas om länens hushällnings-sällskap och kommuner jemte deras styrelser eller delegationer blifva berättigade att hvar inom sitt län besluten öfverklaga samt pröfnings-kommitlé får sig ålagdt alt, äfven utan föranledande af besvär, vidtaga de förändringar i taxerings-kommillés åtgärder, sorn pröfnings-kommittéen kan finna behöflige. Eli: stadgande härom torde lämpligast blifva föremål för en ny § under nummer 13, deri jemväl nu befintliga föreskrifter lili andra momentet af § 8 och sista punkten i andra momentet af § 12 i författningen höra inrymmas. I öfverensstämmelse härmed, bar Utskottet, som icke kunnat tillstyrka bifall till Herr Lektor Sondéns förslag i sin helhet, ansett sig böra hemställa, alt, med uteslutande af de i §§ 8 och 12 nu förekommande sladganden, angående ordningen för överklagande af taxerings kommillés ifrågavarande beslut, föreskrifter härom mätte sammanfattas i en ny § 13 af den lydelse bilagda förslag innehåller. § 13 (ny § 14). Riksdags-fnllmäktigen O. Lagergren från Gottlands län har uti sin motion yrkat, ibland annat: "att Rikets Ständer måtte besluta att å landet inga krogar finge finnas", samt till stöd för detta sitt förslag anfört: att om ä ena sidan rättvisligen måste medgifvas, att af alla åtgärder som blifvit vidtagne för att hämma den olycksbringande bränvins-förbrukningen, hade den nya försäljnings-lagen visat sig mest verksam, så finge man dock icke tro alt det åsyftade ändamålet i lika grad uppnåtts inom alla orter af riket. Orsaken till dessa olika resultater vore icke heller svår,att utleta. Den lå^e nemligen, enligt motionärens förmenande, hos kommunerne sjelfva, som icke med no” kraft och allvar begagnade sig af den dem inedgifna rättigheten att inskränka eller rent af utrota det redan befintliga antalet krogar, utan tvertom i detta afseende gjort sig skyldige till en oförlåtlig svaghet. Så vore åtminstone förhållandet i motionärens hem - Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besvärsoch Ékon.-tJtsk. Bet.
Hvilket skäl till vägran skulle väl kunna anföras? Förmodligen intet annat, än att Ståndet sjelf! vill behålla och begagna platsen. Men jag förmodar, att bär, likasom vid alla andra frågor Den 22 Augusti. 85 om jords afslående lill allmänt behof, gäller regeln, alt egaren måste mot ersättning afstå sin tillhörighet. Om Riddarhuset får godtgörelse för tomten, så kan icke heller, enl. min tanke, någon giltig invändning mot hennes afslående göras. 1 Riddarh.-Direkt:ns nyss uplästa Utlåt, tyckte jag mig höra nämnas, ali, äfven om flyglarne ombygdes, kunde större alkastning än 2,000 R:dr icke deraf erhållas. Företager man sig denna ombyggnad, så måste dertill användas ett kapital, hvarför åter ränta måste erläggas. Följaktligen är del i ekonomiskt hänseeude ofördelaktigare att ombygga flyglarne, än alt låta uthusen qvarstå sådane de äro. Sker det sednare, så vore det vida sämre, än om platsen röjdes ren, och Ståndet ändock finge lika stor inkomst deraf; ty husen måste alltid underhållas, och tillsynen öfver dem samt hyresmannen är förenad med besvär och obehag. Faran för eldsvåda är ock större. Allt detta undanrödjes, oni platsen varder fri. Dertill kommer, alt del är mycket vanprydligt hafva Riddarhusets tomt åt sjösidan behygd med små uthus. Om man ser öfver till motsatta stranden, så mötes ögat af Bondeska palatset, de Sköna Konsternas Akademi och andra prydliga byggnader. På denna sida finnas väl Kansli-huset och Nya Cellfängelset; men derefter komma de oanseuliga uthusen vid Rådhuset och de ännu sämre på Riddarhusgården. Om man nitälskar för stadens försköning, hvilket R. o. Ad:s ledamöter måtte göra, likaväl som hvarje annan bildad samhällsmedlem, så bör man önska, att denna sida af strömmen erhåller ett prydligare utseende, än hon f. n. eger. Huru skall detta ändamål vinnas, om icke småbyggnaderna mellan de stora husen och stranden uodanrödjas. Enl. min nu yttrade mening anser jag lämpligast vara, alt åter[ förvisa delta Mern.
Med afseende å hvad sålunda förekommit och då med säkerhet kan antagas, att kostnaden för musei-byggnadens fullbordande icke skall komma att i någon väsentlig mån understiga den af Byggnads-chefen beräknade summa, samt ostridigt är, alt, derest icke arbetet med drift och skyndsamhet fullföljes, utan för bristande medel måste afbrytas, det allmännas kostnader för arbetets fullbordan kommer att ökas, anser sig Utskottet böra tillstyrka, att Rikets Ständer för ifrågavarande byggnads-arbetes fortsättande må, utöfver det för innevarande år redan beviljade belopp, 150,000 R:dr, anvisa enahanda summa för hvartdera af nästkommande 3 år, med tillsammans 450,000 R:dr R:mt, att utgå på det sätt och i den ordning, som förut blifvit bestämda. 97:o. För utskrifvande af ännu felande registratur inom de särskilda Åfdelningarne af Kongl. Maj:ts Kansli, är ett anslag af 3,000 R:dr årligen under nästa statsreglerings-period af Kongl. Maj:t äskadt. Vid 1847 och 1848 årens Riksdag anvisade Rikets Ständer enahanda anslag för hvartdera af åren 1848, 1849 och 1850 att användas till bekostande af utskrifning utaf dylikt registratur för den förflutna tid, för hvilken sådant saknades; och då upplyst blifvit, att detta anslag, för hvilket 123 band registratur äro utskrifna och till Riks-arkivet aflemnade, redan år 1854 åtgått och att ännu en högst betydlig mängd registratur finnes outskrifven, så att det med nämnda anslag alsedda ändamål icke ens till hälften kunde anses uppnådt, får Utskottet, med afseende å vigten deraf, att Riks-registraturet varder behörigen kompletteradt, tillstyrka, att ett anslag af 9,000 R:dr R:mt må af Rikets Ständer beviljas, att med '/3:dei årligen under hvartdera af åren 1858, 1859 och 1860 utgå tili bestridande af kostnaden för utskrifning af felande så kalladt registratur.
Al den 19 sistlidne Augusti: N:o i68< I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, angående förslag till upphäfvande eller pen i September e, ml ändring af vissa stadganden i Kong). Majtfs förnyade Skolordning af den 16 December s?Ef5 a&rmöHV a€* J>M , ibki 'a^o;ttiiisba« u-n .i.dts iöl voaa^Sh» ees;,:» S. D. Vid förnyad föredragning, af Stats* Utskottets den 19 sistledne Augusti under N:o 42S aflitne, samt den 25 derpåföljde efr termiddagen på bordet lagde, Memorial, an-; gående RiksStåndens serskildta Beslut, i fråga om ökadt anslag å Stat för Kongl. Bibliotheket; fann Ridderskapet och Adeln, alt, enär PresteStåndet, enligt ProtocollsUtdrag af den 27 sistledne Augusti accederat till Ridderskapets och Adelns samt BorgareStåndete beslut i denna fråga, hvilken, såsom nu mer» af 5:ne Stånd bifallen, icke behöfde till För-* stärkta StatsUtskottets afgörande öfverlemnaa, StatsUtakottets ofvanberörde Memorial, såledef borde läggas till handlingaroe. Ut lupra. S. DVid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets dea 19 sistledne Augusti under N:o 169 afgifne, samt den 25 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde ani märkningar vid Utskottets förut meddeldte Be* tänkande, om Directioners inrättande till Cavalleriets beklädnad m. m.j fann Ridderskapet och Adeln för godt, att samma Utlåtande gil« la, likväl med iagtttgande af följande förSndringar: * 1:0
Men då hon skulle börja att njuta af den, fann hon till sin ledsnad, att hon hittills gjort rikedomens bekantskap på väl långt afstånd. Den tycktes fordra mera af henne än hon anat. Hon hade trott att hela konsten vore att endast välja. Det dyraste och vackraste, det läckraste och yppigaste, detta vore ju rikedomen. Ja bevars, men uppkomlingens, icke aristokratiens eller smakens rikedom. Då hon jublande hemförde ett smycke, en prydnad för sin lilla våning, en toalettartikel eller dylikt, kunde hon få höra komplimenterande ord för sin goda smak; men ett fint, egendomligt leende sade henne, att hon valt föga bättre än en oerfaren bondlolla. Och lika illa gick det henne vid de förtjusande supéerna på tu man hand. De dyra vinerna och champagnen voro icke de bästa, de i hennes tycke läckraste rätterna kunde lemnas orörda. Nora var läraktig. Hon lät ej nedslå sitt mod af dylika små, i början ofta upprepade motgångar, utan studerade i stället flitigt allt det nya hon såg och erfor. Hur gerna hade hon ej begärt en upplysning, ett råd; men hon skämdes att visa hur bortkommen hon var. På otroligt kort tid inhemtade hon den edukation hennes nya ställning kräfde, och hennes salong blef sedan känd i vissa kretsar för den utsökta, något bizarra men öfvervägande eleganta smak, hvarmed den var möblerad och dekorerad. Hvad hon önskat sig, hade hon i rik mån uppnått. Hennes våning, tillräcklig för en medelstor familj, var så luxuöst inredd, att hon hade alla skäl att vara nöjd med den. Hon hade kammarjungfru och en piga. Eget ekipage hade hon väl icke; men hos en hyrkusk var för hennes räkning upplagdt ett konto, som hon fick belasta så mycket hon ville. Hon behöfde ej neka sig någonting. Hon hade fullt upp med penningar, och fullmakt att taga allt hvad hon ville på sin beskyddares räkning. Hennes hem var ett litet paradis, men blef tiden henne lång der, behöfde hon endast välja bland de nöjen, hufvudstaden alltid bjuder på. Grosshandlar Felix Brauner frågade aldrig efter hvad hans nöjen kostade. Nora var lycklig. Hon var tillräckligt klok för att inse, att hon ej fått denna yttre herlighet till skänks.
Hudar och skinn, som ej inbegripas under pelsverk; oberedda torra, u t fö rs e I s t u I 1 e n. 110 voter:s-propos:n förbigicks i följd af Ståndets förut fattade beslut. Hudar och skinn, som ej inbegripas under pelsverk; oberedda, saltade och rå, införselstullen. 11 1 voter:s-propos:n godkändes. Hudar och skinn, som ej inbegripas under pelsverk; oberedda, saltade och rå, utförselstullen. 112 voler:s-propos:n förbigicks i följd af Ståndets förut fattade beslut. Humla, utförselstullen. x 14 v«ter:s-propos:n förbigicks i följd af Ståndets förut fattade beslut. H u m m e r. Inbjudningen antogs, i följd hvaraf 1 i5 voter:s-propos:n ansågs komma att förfalla; den 1 16 godkändes. Den 5 April e. m. »'*7 Häct tor, hakar o eli hy skjör. Voter:s-propos:n godkändes. Hängslen. R. o. Ad. lät bero vid Utsk:s yttrande. Ingefära, torr. ia5 voter:s-propos:n godkändes. lnstrumenter, musikaliska. Inbjudningen antogs, i följd hvaraf 126 voter:s-propos;n ansågs komma att förfalla. Inventarier, skepps-, 127 voter:s-propos:n godkändes. Jern: gjutet: tackoch barlast-. 128, 12g, i3o, 13 r och il2 voter:s-propos:na förbigingos i följd af Ståndets förut fattade beslut. Jern: gjutet: bomber och kulor, kanoner, stycken, nick hakar och mörsare, samt finare och gröfre lavetter. 133 voter:s-propos:n godkändes. Jern: gjutet: kanoner, stycken, nickhakar och mörsare, ostämplade och oborrade, hällar öfver 1^ tums tjocklek samt lod och lödjor öfver 1 skeppunds vigt stycket.
Till underdånig åtlydnad af denna befallning och med afseende på de emot räkenskapssältet förekomna anmärkningar: att några verifikationer ej bifogats för donationsmedlen från FrimurareBarnhuset och för de inkomster, som genom uthyrda lägenheter til/flutit, samt att derjemte saknas anteckning inom linien om Inrättningen tillhörande fastigheters varde} får Direktionen underdånigst förklara: att, då Chalmerska Donationsfonden med sina räntor, af hvilka sednare Skolan årligen erhåller de till löner för Lärare utgående 3,000 Riksdaler Banco, enligt testators, framlidne Herr Kansli-Rådet och Kommendören Chalmers föreskrift, befinnes under vård och förvaltning af FrimurareSamhällets Barnhus-Direktion, med hvilken förvaltning Direktionen öfver Chalmerska Slöjdskolan således icke har någon befattning och fastigheten, med dess tillhörigheter, under samma förhållanden, af förstnämde Direktion blifvit Skolan till begagnande öfverlemnad utan uppgifvet värde, samt följaktligen både den Slöjdskolan sålunda tillflytande kontanta årsinkomst och fastigheten äro att anse som enskilt egendom, för hvilken Chalmerska Slöjdskolans Direktion äger att redovisa inför Frimurare-Samhället; och då Rikets Ständers Herrar Revisorer, efter Direktionens tanke, tillkommer endast rättigheten att granska räkenskapen öfver statsanslaget och de villkor, under hvilka detta anslag beviljats, utan anmärkning blifvit uppfyllda; så finnér sig Direktionen, på nu i underdånighet anförda skäl, vara hindrad att meddela de ifrågaställda verifikationerna. Götheborg den 22 Februari 1842. På Direktionens vägnar, Cr. £ (I e 11 Ii J © 1 m* Carl Palmstedt. — 322 — Riks-Marskalk-Embetets underd. Utlåtande , i anledning af Revisionsberättelsen rörande Kongl. Slottens Räkenskaper. Underdånigt Utlåtande.
I sådant afseende tror Utskottet sig endast behöfva erinra om angelägenheten deraf, att dessförinnan ett mera omfattande system varder uppgjordt för kommunikationerna inom ifrågavarande landsort och dessa kommunikationers sammanbindande med Köping-Hult-banan, helst den jernbana, som, på sätt i Kongl. Majils till Rikets Ständer vid innevarande Riksdag aflätna Nådiga Proposition, angående Statens jernvägs-byggnader, blifvit anlydt, framdeles kan komma att på allmän bekostnad anläggas mellan Örebro och den föreslagna norra stam-barian, ännu icke är till sin sträckning bestämd. Den i flera hänseenden vigliga och på det begärda låne-understödets belopp hufvudsakligen inverkande frågan om de dimensioner, som en ytterligare bibana mellan bergslagerna och oftanämnde bana bör till största fördel för trafiken erhålla, och om icke de utgifter samt det besvär och den tidspillan, som måste vara förenade med omlastningar, uppväga de förhöjda Stats-Utskottets Utlåtande M 23S. anläggningsoch frakt-kostnaderna vid en jernbana af större spårvidd, har ej heller hittills blifvit fullständigt utredd. Vid nu anförda förhållanden, finner sig Utskottet, som likväl instämmer i sednaste Stats-Utskotts yttrande, angående ej mindre behofvet af en ändamålsenlig förbättring af nuvarande kommunikations-sätt mellan Linde och Köping-Hult-banarp än Statens medverkan för åstadkommande deraf, böra för närvarande hemställa, att Rikets Ständer icke må lemna bifall hvarken till det i Kongl. Majrls Nådiga Proposition förordade eiler till det i Herrar Ehrcnborghs och Berglunds motioner föreslagna låne-understöd för anläggningen af en jernväg från Linde till Köping-Hult-banan. 5:o. Angående anläggningen af en jernväg mellan Köping och Uttersbergs bruk inom Skinnskattebergs bergslag.
Directionen vid förberörde tillfälle antagit, lärer dock, enär något stadgande ej finnes, som bestämdt föreskrifver att Fnstighets-Försäljningar för Allmänna Magazins-Inrättningens räkning böra å öppen Auction verkställas, något ansvars påstående i detta fall icke eller kunna tillvägabringas, utan hemställes vördsammeligen att vid ifrågastälde försälj ningsåtgärd må få bero. 3:0 Allmänna Magazins-Inrättningens Spannmals-Lager, förnämligast här i Hufvudstaden, har de sednare åren ej sällan befunnits angripet af Sädesmask, hvilken förorsakat mer och mindre skada. Åtskillige försök äro tid efter annan gjorde till Maskens utrotande, men desse försök hafva utan åsyftad verkan aflupit. Äfven sistförlidne år var ett större parti Säd, enligt Uppbördsmännens anmälan, af Mask skadadt, hvilket föranlät Kongl. Allmänna Magazins-Directionen, att uti skrifvelse af den 17 December 1832 hos Kongl. Eandtbruks-Akademien anhålla om nödig underrättelse . huruvida någre i Vetenskaplig väg uptäckte medel till afböjande af förenämnde olägenhet vöre att tillita, hvarpå Kongl. Akademien, uti svarsskrifvelse af den 18 Januarii detta år, tilllännagifvit, att anstälde rön i detta hänseende hittills ej lemnat fullt tillfredsställande upplysningarDet är i anledning häraf > som Stats-Utskottet ig6
Det är utf Atheus ,Aréopag forn man trott tig igenfinna den fa ruma , och dä denna Corps Var fammanfatt af de Statens Styrsman, forn efter flutad befattning med vården sf defs allmänna Ärender, inträdt u» rättvifans helgedom och Domare - magtens utöfning, har man vågat hoppas, att Sveriges Höglia Domfiol, förvandlad till en Senat, ortigifven af alla hedren* och oberoendets fördelar, men infkränkt till blött Domare . befattningen , (kulle, farom» Mätt af de Statens högfia civile Ena betsmän, forn utan anmärkning frånträdt allmänna ärenderncs förvaltning eller af de den Lsgfiiftande Corpféns förut varande Medlemmar, forn genom Medborgares förtroende blifvit 2,'ne gånger invalde uti defs föreflåendc och en gång uti dels Lsgfiiftande Förfamling, lika få väl igenom fitt Iöihållande forn fia faminanf2ttning ivsr a emot den Grekelands Damfiol, forn. annil ^ då Fofterlandet förlorat både fin frihet och fjelffiändighet, igenom fitt uppförande bibehöll fitt anfeende.
Enligt den af Rikets Ständer äfven fastställda och 1810 års bevillningsförordning likaledes bifogade tariffen n:o 2, skulle bevillning af hvar och en erläggas folden synbara egendom, han egde eller begagnade, eller den näring, han med eller ulan behållen inkomst idkade, så framt han icke, enligt tariffen n:o 1, kunde påföras högre belopp. I afseende på tillämpningen af tariffen n:o 2 stadgades, att alia hemman, af hvilken natur och beskalfenhet som helst, borde vid forsla årets taxering indelas och uppskattas efter ortens gångbara pris, så att de hemman, sorn vore värda 2,000 rdr och derunder, sattes i lägsta eller lista klassen samt hemman af högre värde i 2:dra och 3:dje klasserna. Så vida icke ett hemmans värde genom oförutsedda händelser förminskades, komme det alt vid påföljande års taxering bibehållas i den klass, deruti detsamma vid första taxeringen blifvit införd t. Hemmansafgiften, som skulle utgå efter graderade skalor, utgjorde för ett helt hemman i lista klassen 3 rdr, i 2:dra klassen 4 rdr 24 sk. och i 3'dje klassen, uppgående till 4,000 idris värde, 6 rdr samt för hemman af högre eller t. ex. 8,000 rdris värde 12 rdr C ’ o. s. v. Alla afgifter för hemman, bruk och lägenheter skulle med hela sitt belopp påföras egaren, antingen han sjelf brukade eller åt annan upplåtit sin egendom. Landtbo eller arrendator skulle erlägga särskild afgift, motsvarande af den bevillning, egaren borde för samma egendom utgöra. För stadsjord var afgiften, med afseende å sådan jords olika värde, bestämd i tre grader, och skulle densamma utgå efter tunnlandtalet. Embetsoch tjenstemän skulle, då deras lön utgjorde högst 600 rdr, erlägga hälften och för lön af högre belopp till och med 1000 rdr fidelar samt för lön öfver 1000 rdr Jidelar af den i tariffen nio 1 för motsvarande behållen inkomst stadgade afgift. Minsta lönebevillningsafgiften var 1 rdr.
Då erfarenheten visat, att ofvanomförmälde agronomer, särdeles de, hvilkas sysselsättning omfattar odlings-, vattenaflednings-, ängsvattningsoch grunddiknings-företag, oaktadt all ansträngning, dock icke kunna medhinna att utföra alla de företag, hvarom de anlitas, helst reqvisitionerna ofta uppgått till dubbla beloppet af deras disponibla arbetstid, har Landtbruks-akademien i underdånighet föreslagit anställandet af ytterligare tre agronomer af förstnämnde kategori, äfvensom antagandet af ytterligare tre elever att till skicklige agronomer utbildas; varande det statsanslag, som härför skulle erfordras, beräknadt sålunda: arfvode åt 3 agronomer, å 1,500: R:dr Riksmynt 4,500: — stipendier åt 3 elever, å 450 » » 1,350: — resepenningar och traktamenten, omkring » » 3,600: — eller tillsammans » » 9,450: — ll:o angående anslag till vetenskapliga undersökningar rörande fiskerierna.
Beträffande Herr Hallings anmärkning, det Utskottets förslag till Indragnings-Stat börjar med alldeles samma summa, som vid sista Riksdag fastställdes; så har Utskottet, genom denna summas utförande, icke velat uppgifva Allmänna Indragnings-Statens belopp för sistlidet eller innevarande år, utan blott lemna en jemförelse emellan hvad Staten för år i83o utgjorde och hvartill den nu behöfver upptagas. I sammanhang härmed får Utskottet besvara den af Riksdags-Fullmägtigen Anders Danielsson från Elfsborgs Län framställda anmärkning, att Indragnings-Statens summa icke bör under Riks-Staten uppsummeras, utan serskildt utföras, emedan genom en sådan Räkenskapsmethod den irring uppkommer, att då, enligt Utskottets förslag, en tillökning å den ständiga Riks-Staten nu emot vid förra Riksdagen visar sig af endast 467,546: 23, 6, den likväl rätteligen utgör öfver en half million, då man erinrar sig, att Indragnings-Staten, sedan sisla Riksdag, minskats med ungefärligen 54,000 R:dr. Utskottet medgifver rigtigheten af denna beräkning; men då hvarje utgift är grundad på öfvertygelsen om dess behöflighet, samt IndragningsStaten, likasom andra Titlar, serskildt underställes Rikets Ständers pröfning och uti sammandragen öfver utgifterne utföres med serskild summa, tror Utskottet någon missledning ej åstadkommas derigenom, att den i RiksStats-summan upptages, hvilket i öfrigt är nödigt för utrönande af det belopp, som genom allmän Bevillning skall fyllas. 17:0.
Att fråga om objecter utom oss, och om sammanhanget mellan dem och frågarens subject, är ett vanvett: ty det är detsamma, som att spörja om objecter utom Naturen, eller utom Universum, och om vårt sammanhang med dem. Verldens Hela är inom oss på samma gång, som vi äro inom det Hela; inom oss är allt till, såsom syn eller förnimmelse (visio); och allt hvad vi se, det är, – huru mycket eller huru litet det än föröfrigt må vara. Hvarje varelse åter är, i sitt väsende (essentia), ting (res); äfvensom, i sin individualitets omedelbara förnimlighet, föremål (objectum): just samma ting eller föremål är, i föreställningen, en af denna uppfattad syn-form (idea); medelst hvilken föremålet utvecklar sig från kännande (eller ur kännandets act, känslo-förnimmelsen, sensio) till kändhet, bekanthet, kunskap (notio), och vidare – i fall ideerna rigtigt pröfvas, bestämmas, betecknas – till vetenskap (scientia). Men i sig sjelf är alltså ideen af ett object just det minsta af objectet. Ty den är – blott dess tankform, d. v. s. dess i minnet sig (mer eller mindre) bibehållande synform såsom endast tänkt. Och häraf följer uppenbart, att en sak blifver för oss desto realare, ju närmare vi lära känna den, eller ju mera vi af den känna; likaså, att den, ju fjermare vi känna den eller ju mindre vi af den känna, blifver för oss desto idealare, – d. ä. desto ytligare, afskuggnings-likare, abstractare eller drömvulnare. Likväl är tydligt, att något Vetande vore hvarken möjligt eller verkligt, om ej vårt Tänkande kunde till Vetande upphöjas. Men denna förvandling sker icke dymedelst, att Tänkandet öfverstiger Naturen: hvilket leder endast till allahanda fantastiska följder af en slik öfverstigning eller ”transcendens”. Den sker dymedelst blott, att Tankan – men såsom af Känslans hela innerlighet oafbrutet närd och buren – inom
Ständer medgifva rättighet att det öfverklagade arrendet frånträda, ehuru, äfven med antagande, att Erasmi icke förr än några nuinader före midfastan 1849 egt kännedom - Ståls-Utskottets Utlåtande, .\:o 115. 9 nedom om Ilikets Ständers redan den 5 Augusti 1848 Kongl. Maj:t meddelade beslut, eller varit i tillfälle att sig deröfver utkila, något äfventyr desto mindre kunde varu med arrendets frånträdande förenadt, som Erasmi, till följd af den honom tillika lemnade optionsrätt, enligt Kongl, kungörelsen den 17 Juli 1847, egde, derest lian så önskade, alt fortfarande bibehålla arrendet emot den efter hemmanets verkliga värde lämpade maximi-summa, som efter afsägelsen kunde bestämmas, har I Iskot let, vid sådant förhållande, ansett sig sakna skäl att tillstyrka bifall lill hvad motionären nu framställt, oell hemställer alltså, att ifrågavarande motion icke må lill någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 25 April 1851. Ank. till Exp. Ulsk. d. 25 April 1851, kl. \ 7 e. m.