Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vi kunna med största svårighet komma till köksspisen att få koka upp en smula mjölk, ty de soldater, som icke få rum att koka i brygghuset, lägga beslag på eldstaden i köket.” ”Att nu vara borgmästare!” Den hjertans gode mannen grep sig med båda händerna om pannan. ”Jag vet att ett par rum alltid stå i beredskap – kunna icke de ...” ”Men, i herrans namn, de stå ju för den möjliga händelsen att någon af deras högheter sjelfva eller någon af de högsta officerarne hastigt skulle komma hit. I alla hänseenden äro de för generalbefälhafvarens fram och åter resande adjutanter och få aldrig upptagas ... Nog – denna gången skall jag gå: min egen hustru måste göra utväg ... Farväl ... Jag önskar att vi icke för snart finge träffas.” ”Gud välsigne herr borgmästaren – måtte det icke ske, innan den här förstörelsen är öfver!” Men så var ej beslutadt. Borgmästaren hade icke hunnit utom tröskeln då stadstjenaren inrusade med rapport att kurir var kommen för en stor general, som skulle vara här om en timma med adjutant och tross. Och så var det en norsk major och en kapten – och alla skulle ha qvarter på ögonblicket. Gästgifvarn hade sjelf kommit med andan i halsen och tordes knappt tillbaka igen till gästgifvargården, förrän han hade med sig antingen inqvarteringspoletter eller borgmästarn sjelf. ”Nu är det gjordt!” suckade Malena, der hon under samtalet mellan matmodern och borgmästaren smugit sig bortåt kakelugnsvrån. ”I öfvermorgon, som kommer, är jag norska – riktigt dagsens lefvande norska. Och det värsta är, att di inte lär ha någon kong i det landet heller, så att jag kanske är till och med danska, när allt blir siktadt och sålladt.” ”Nåväl, fru Smith”, sade borgmästaren, ”kan jag ännu göra något?” ”Nej”, svarade min mor med spartanskt lugn, ”rummet skall vara i ordning om en timma.” Flera ord spilldes ej.
M:s propos. i ämnet, och jag ber dessutom att få tillägga, att hvad nu blifvit föreslaget ej är lämpligt, sedan numera andra af Utsk:s tillstyrkanden i den föregående delen af be tänk. blifvit ogillade. Jag hemställer derföre att R. o. Ad., under dessa förhållanden, måtte afslå punkten. Frih. Cederström: Hr Sandströmer har tillstyrkt afslag på Utsk:s förslag i denna del, på grund deraf att åtskilliga andra delar af Utsk:s betänk, blifvit afslagne; men jag erkänner ingalunda denna gräns för afslaget vara tillräcklig. Utsk. har föreslagit, på grund af komilerades framställning, att kronoräkeriskaperna skola afslutas för kalenderår, rikshufvudboken såväl som landsböckerna. Det är således detta som ligger lill grund för förslaget. Nu har Sverige likväl ett uppbördsår, som börjar den l:sta Maj, och om då räkenskaperna skola afslutas den sista December, huru skall då uppbörden redovisas, som utgår efter d. l:sta Januari och till d. Irsta Maj? Mine Hrr, jag vill just bevisa, att den enkelhet och reda i räkenskaperna, som komiterade säga sig åsyfta, alldeles ej vinnes genom förevar:de förslag. Det är alldeles omöjligt att vinna denna reda, förrän man hos Konungen anhållit att räkenskapsåret må få rättas efter uppbördsåret, hvarigenom först det blefve en möjlighet att få rikshufvudboken, om sådant nödvändigt skall linnas, i öfverensstämmelse med de öfriga räkenskaperna, enär den, Den 11 September e. m. 309 liksom alla förvaltande verks räkenskaper, ovilkorligen mäste afslutas efter uppbördsåret.
Lånet, som år 1809 blifvit bevilljadt Westerbottens Läns Innevånare 315; 3. a. Vid 1809 års Riksdag i Stockholm bevilljades Innevånarena uti Westerbottens Län (hvartill då för liden äfven hörde nuvarande Norrböttens Län) ett räntefritt Lån af 5o,ooo R:dr Specie. Ena hälften af detta Lån efterskänktes vid i8i5 års Riksdag, och, i anseende till den Transport 5j24>473: 47* 7* 38o Riksens Ständers Transport 5a4>47^: 47* 7* andra hälften eller a5,ooo R:dr, förordnades, att desse 25,ooo R:dr skulle infordras och, inom 1817 års slut, till RiksgäldsContoiret levereras. Enligt från Konungens Befallningshafvande öfver Norrbottens Län till Riksgälds-Contoiret inkommen uppgift, skulle, efter den båda Länen emellan skedde fördelning af de till leverering fastställde 25,000 R:dr erläggas: af Innevånarne i Norrbottens Län 10,768:27. 2. „ D:o i Westerbottens dito i4>23i: 20. 10, Summa 28,000. hvaremot från Norrbottens Län är levereradt ii,o83: 3. 2. från Westerbottens dito i4>232: Transport 524,4y3: 4j7* Revisorers Berättelse. 38 x Transport Högstsalig Hans Maj:t Konung CARL XIII. s HemgiJts-Capital Enligt i3 §. 4 Morn. i 1779 års Riksdags-Beslut, anhöllo Rikets Ständer i underdånighet att, såsom hemgift åt dåvarande Hans Kongl. Höghet Hertigen af Södermanland, få till Kongl. Maj:ts höga disposition nedsätta ett Capital af Ett Hundra Tusen Riksdaler Specie,som för framtiden skulle blifva oförryckt, men hvaraf den löpande årliga Räntan till Hans Kongl. Höghet skulle öfverlemnas. Med anledning häraf, undfick Kongl.
Deremot blefvo inga mått och steg vidtagna af dem jag då åter föreslog, till hindrande af smittans spridande frän ett rfted koppor angripet barn till de ännu ovaccinerade, ehurui Statens rättighet dertill aldrig kan bestridas. Man äger ej rättighet tvinga någon, att begagna ett skyddsmedel, men väl, att hindra hvem som heldst från att skada och således från att med sjukdom smitta andra. Staten äger äfven rättighet, att genom indirecta tvångsmedel förmå föräldrar, att underkasta sina barn vaccinationen. Hit hörer: ätt Presterne vid årets slut uppläsa från Predikstolarna förteckning på dem, som vägrat låta vaccinera sina bajn; att då ett barn blir sjukt, skadadt eller dödt af koppor, det likaledes kungöres, allt med förebråelse och varning; samt att ett med koppor behäftad! barn sättes under en slags Quarantaine; vidare: att då ett barn spridt smitta till andra, plikt då erlägges af föräldrarna, men £tt mindskning i skatten förunnas åt medellösa föräldrar för de barn, som äro vaccinerade, då de öfverstiga ett visst antal; samt slutligen att ingen emottages till begagnande af Publika Verk och Inrättningar, utan att förete behörigt betyg, att han antingen haft äkta kokoppor eller undergått de naturliga mennisko-kopporna, eller ock. att han oaktadt ofta repeterad behörigen anställd ympning ej kunnat afficieras af Kokopporna. 66» Den 32 Maj, Den 2 8 Maj. De vigtigaste af dessa mesurer har jag redan år 1802 föreslagit i en särskild skrift; följande året förklarades i den förnämsta Danska Medicinska journalen denna skrift hafva framställt allt, hvad till Menniskokoppornas hämmande och vaccinationens befrämjande är att göra. Den först i Septerna ber 18.11 i Köpenhamn utkomna förordning, dess - angående, föreskrifver i det närmaste detsamma.
De dödas lott, emot förbindelse att underhålla alunverket så, alt Statsverket kunde påräkna i tionde minst 30 tunnor årligen, samt Kongl. Majit den 16 nästpåföljde Oktober i bref till Bergs-kollegium bifallit skatteköpet med det af Rikets Ständer i afseende'å alunlillverkningens underhållande fästade vilkor, Kronan skulle så val för den föregående tiden eller åren 1824 — 1854 som allt framgent af Andrarums alunveik erhålla trettio tunnor i afrad eller skatt; men att emedlertid Kongl. Bergs-kollegii Berättelse af den 10 November 1853 innehölle, att för år 1852 blifvit erlagde endast 7T5B\- tunnor; och har på grund häraf motionären, som ansåg, att Kronan, efter det alunlionden blifvit efterskänkt, borde erhålla ersättning för de under förbehåll af minst 30 tunnors skatt eller afrad aflrädde kronoparken likasom att det allmänna haft l ätt att för åren 1824—1854 åtnjuta årligen en ii k a qvantitet, föreslagit, alt Rikets Ständer mätte i skrifvelse hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla dels om undersöknings anställande för utrönande af orsaken, hvarför Kronan icke under den föregående tiden bekommit full afrad och, om sådant kunde hafva skett i följd af någon underlåtenhet från myndigheternas sida, att bevaka det allmännas rätt och bästa, dels ock att Kongl. Majit täcktes låta, efter närmare undersökning till nästa Riksdag, afgifva Nådig Proposition med förslag till någon annan skatt eller rekognitionsafgift, som Andrarums alunverk borde från och med år 1855 erlägga, såsom vederlag till Kronan för de under en annan förutsättning emot en ringa skatle-kopeskilling erhållne parkerne. Redan vid besvarandet af Bonde-Ståndets ålerremiss å Stafs-Utskotlels Utlåtande N:o 64 Litt.
Svea kanal, hvarom vid sislförflutna Riksdag fråga förevarit, skulle erfordras så stora Statsbidrag, att desamma icke kunde, utan åsidosättande af flera angelägna behof, anvisas utaf tillgångarne för allmänna arbeten, hvadan något anslag för detta ändamål icke heller nu blifvit af Rikets Ständer anvisadt. 3;o E. K. M:t har till Rikets Ständers pröfning öfverlemnat, huruvida, derest vid beräkningen af statsbehofven och dessas förhållande till påräkueliga tillgångar, omsländigheterne finnas sådant medgifva, något bidrag må anvisas för tillvägabringande af en båtled emellan Hjelmaren och Järle bruk, samt vidare emellan Norasjön oell Fåsjön; men, af samma skäl, som ofvan blifvit, i afseende å äskadt Statsbidrag till en kanal-ledning emellan sjöarne Norra Barken och Wessman, i underdånighet anförda, hafva Rikets Ständer icke ansett sig nu böra något anslag för nyss omförmälda ändamål bevilja. 4:o Då den för Lidköpings stad ifrågakomna hamnanläggning ostridigt är af största vigt för både staden och orten, hvarest någon annan hamn icke finnes, hafva Rikets Ständer, i enlighet med E. K. M:s Nådiga Proposition, för berörde hamnbyggnad anslagit hvad som från det allmännas sida ansetts för densammas fullbordan erforderligt, att, enligt stadgad plan och på de af Styrelsen för Allmänna Vägoch Vatten-byggnader, uti underdånig skrifvelse den 9 Juli sistlidet år, föreslagna villkor, utgå med 21,187 R:dr 24 sk. B:co årligen, eller för 3:ne år med 63,562 R;dr 24 sk; 5:o Till eti kajbyggrfad i staden Wenersborg, hvarför, enligt upprättad t kostnadsförslag, erfordrades 30,673 R:dr 16 sk., har E. K.
Bottnen bör göras sluttande åt midten, så att det vid vattningen afrinnande vattnet kan uppsamlas i en därunder anbragt bleckränna. » Sjön » bildas af en vattentät låda af galvaniserad zinkplåt, 15 cm hög, 60 cm lång och 25 cm bred; ena långsidan göres af glas, och en öppning af motsvarande storlek göres i baksidan på den stora trälådan. Då emellertid sjöarna i naturen sällan ha en fullt regelbunden fyrkantig form, låter man förfärdiga ett tunnt trälock, passande till zinklå- dan, och i detta lock utskäres en öppning af oregelbunden form efter behag, så att » stränderna » få en tilltalande gestaltning. Zinklådan inredes nu till ett akvarium med botten af lera och grus, stenar, vattenväxter, fiskar, vattenödlor, snäckor, skalbaggar. Vill man ha noggrannare besked om, hur ett sådant akvarium skall bildas och skötas, kan man väl i närmaste bokhandel finna någon handbok i ämnet. Akvariet inpassas sedan framför den i trälådan gjorda öppningen, genom hvilken man har en fri och tilltalande utsikt öfver lifvet därnere i vattnets värld. Sedan sker planteringen i den stora lådan efter samma grunder som förut angifvits för de mindre » naturparkerna » i korg eller låda. Sjöstränderna kunna lämpligen bildas med klippor och mossa, och för öfrigt anbringas på passande ställen stenar och stubbar. En och annan enbuske och björk eller gran hör naturligtvis också till, men då det vore svårt att finna rotade exemplar af tjänlig storlek, kan man godt sticka ned afskurna toppar och grenar. De hålla sig nog friska, så länge blomningen varar hos blomsterväxterna, och kunna för öfrigt när som helst ersättas med nya. En sandad gångstig, ledande genom anläggningen, kan förhöja effekten. Tänkom oss ytterligare en större fågelbur, byggd öfver det hela, och dess vackra innevånare jublande sin vår, så hade vi ju hela naturen inflyttad i boniogsrummet till lust och glädje för både frisk och sjuk. Tyvärr veta dock fåglarne alltför snart att gifva den inbjudande gräseller mossmattan och de späda blomstren ett nästan för naturligt utseende. Det är nog tryggare att hålla dem på vederbörligt afstånd. Hvad man äter i Spanien. För Idun af C. H. E. ft — y.
Ecklesiastik-departemeniet, Daniel Hadorphs efterlemnade enka, Lovisa Carolina Fredrika Hadorph, född Svedberg, anföres, hurusom Expeditions-sekreteraren Hadorph, som år 1848 erhöll afsked från berörda embete, under 44 års tjenstgöring i Kongl. Maj:ts Kansli, öfver 20 år tjenat för endast den dåvarande kanslistlönen. Utan egen förmögenhet och med städse små löneinkomster, hvilka ej medgifvil de dryga afgifter, som erfordrats lör att i Civilstatens pensionskassa eller annan välgörenhetsanstalt bereda de efterlefvande rätt lill understöd, hade Expeditions-sekreteraren Hadorph, oaktadt ett mödosamt och träget arbete i Statens tjenst, varit urståndsatt att åt sin familj göra några besparingar, hvadan behållningen i boet efter hans död utgjort endast 54 Riksdaler 97 öre. I saknad af hvarje sådan fördel, som eljest brukar komma enkor efter Statens tjenare lill godo, befunne sig sålunda Expeditions-sekreteraren Hadorphs enka, jemte en oförsörjd dotter och en åldrig mer än 70-årig medellös moder, uti en i högsta måtto bekymmersam belägenhet; och har motionären, på grund af dessa förhållan den och i betraktande af den aflidnes under en ovanligt lång embetsmanna-bana i fyrfaldiga vårf ådagalagda utmärkta skicklighet och redbarhet, anhållit, alt bemälda enka mätte för sin återstående lifstid varda uppförd å allmänna indragningsstaten till åtnjutande af en årlig pension af 600 IUdr. I betraktande af de i motionen åberopade och medelst densamma bilagda handlingar styrkta, synnerligen ömmande omständigheter, som i förevarande fall äro för handen, hemställer Utskottet, alt Rikets Ständer måtte på det sätt motionen bifalla, att Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 153. 75 Expeditions-sekreteraren Hadorphs enka, Lovisa Carolina Fredrika Hadorph, född Svedberg, å allmänna indragningsstaten tillägges för sin återstående lifstid en årlig pension af 300 Riksdaler. 74:o.
Om deremot gästgifveri-, hålloch reservsamt post-skjutsskyldigheterne lör hela Riket komma att ordnas och deras utgörande bekostas pä sätt Kommiterade föreslagit för de s. k. bipostvägarne; om för brefposternes bättre bevarande och fredande, såvidt görligt är, mot öfvervåld, för beredande al nödigt ökadt tillfälle till paketförsändningar inom landet och för befordran, i inskränkt nion, af personer, Post-styrelsen bemyndigas anskaffa och underhålla lämplige poståkdon, derå resande kunna medfölja, att framgå de vågstråckningar och fortgå sfi manga gånger i veckan, behofvet för bref oell paketkommunikationen det fordrar; 0111 i sammanhang dermed, hvilket jag för min del skulle anse vara lämpligt, den enskilda företagsamheten, genom Statens medverkan, framkallas och understödjes, så att å vägar, der rörelsen sådant påkallar, diligenseller forvagns-inrättningar, hvilka kunna öfvertaga postbefordringen, må komma att, med årliga understöd af Staten, för resandes och paketers befordran anordnas, samt om för blifvande skjutsentreprenörer vid de större vägarne stadgas såsom ett åliggande, att, till beqvämlighet för resande, som deraf önska att sig begagna, anskaffa och i godt skick underhålla täckta fjederåkdon till det antal och af den beskaffenhet, som i skjutskontrakter bestämmas, mot rättighet för dessa entreprenörer, att till anskaffande af sådana åkdon, mot ställande af antaglig säkerhet, erhålla nödiga förskott af Staten, borde, när i betraktande jemväl tages de uppoffringar, Staten genom jernvägsanläggningar, vägförbättringar m. fl. åtgärder redan fått vidkännas och än vidare torde få vidkännas, allmänhetens fordringar af Staten på utvidgning och förbättring i kommunikations-anstalterne inom landet, och de skjutsningsskyldiges billiga anspråk på Statens mellankomst, för beredande af lättnad i och en jemnare fördelning af skjutsningsbördan, enligt mitt förmenande, blifva åtminstone för den närmaste framtiden uppfyllda.
Banco; har den förstnämnda balancen blifvit ersatt förmedelst de år i836 till Carlsborgs Fästning anslagne medel, och af den sednare, eller de för utgifter vid Stockholms befästning åt landsidan balancerade medlen, hafva 2,000 R:dr Banco, dem Collegium, till underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 16 November i833, utaf under händer hafde medel förskjutit, blifvit FortificationsAfdelningen ersatte genom anslag å den för år i836 Nådigst fastställda _ 84 — Ordinarie Stat för nybyggnader och reparationer af de Fästningarne och Landtförs varet i allmänhet tillhörande byggnader. Collegium framhärdar med djupaste vördnad, nit och trohet Stormägtigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts undcrdanigste, tropligtigstc tjenare ocb undersåtcr AXEL MÖLLERHJELM. H. G. « MELIH. J. F. SEIPPEL. I. C S. G. Schyberg Stockholm elen i3 Mars Guri Gust. Sehmann X^ill Kongl. Maj:t med underdånigt utlåtande rörande af Rikets Ständers Revisorer gjorde anmärkningar vid Fortifications-Afdelningens Iiufvudböcker för åren — 85 Stormägtigste, Allernådigste Konung! 1 ill underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts medelst Premiss af den 29 nästlidne Januarii Krigs-Collegium gifna Nådiga befallning,-att afgifva underdånigt utlåtande öfver Rikets Ständers Pievisorers år iSd+i afgifne Berättelse angående samma år verkställd granskning af de till Krigs-Collegii Andra Departements Underhålls-Avdelnings disposition ställde fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren i834 och i835, får Krigs-Collegium å Underhålls-Afdelningen i underdånighet anföra följande:
Oin på hvarje hufvudt. itel vore upfördt ett så tillräckligt extra utgifts-anslag, att det kunde användas både lör de särskilda ändamål, för hvilka det nu är afsedt, och till att fylla upkommande brist på än den ena och än den andra utgiftsposten, skulle man visserligen kunna, om icke helt och hållet, åtminstone i ganska många fall undvika förslagsanslagen, och man skulle derigenom närma sig den åsigt, R. St:r vid fyrfaldiga tillfällen tillkännagifvit sig hysa; men då ett sådant extra anslag af tillräckligt belopp icke finnes, tror jag det är nödvändigt att gifva det nu ifrågavxie anslaget under den förra, som Hr Björnstjerna yrkat, hvarföre jag får instämma i hans hemställan. Hr Montgomery: Det har ingalunda varit StatsUtsk:ts afsigt att på något vis sätta Krigsstyrelsen i förlägenhet, och det är just med visshet om att beslutet icke kan hafva ett sådant resultat, som det blifvit fatladt. Den tillstyrkta summan, 200,000 rdr, öfverstiger också med icke mindre än 10,000 Rdr det belopp, hvartill kostnaden för detta ändamål upgick förlidst år, och med 50,0,01) rdr den summa, K. M. vid förra Riksdagen derför äskade. Man lärer väl då icke kunna tro, att någon särdeles betydlig brist skall kunna upstå, hvarföre jag fortfarande anhåller om bifall till hvad Utsk:t föreslagit. Sedan öfverläggningen förklarats afslutad samt H. Exc. Hr Gr:n o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels bifall till Utsk:ts hemställan i förev:de punkt och dels att, med afslag å denna hemställan, för så vidt den rörde beskaffenheten af det tillstyrkta an - 9B Den 11 April e. m. slaget, samma anslag måtte anvisas såsom förslagsanslag, framställde H.
Apotek, hns85. Appretur för atlas 392. Arak sylt 428. Aseptin Atlas, appretur 392; rengöra 320; tvätta 46S. Aska, förvara korf 358. B. Badsvamp, för barn 64; rengöra 272. Bakning i allm. Blåklint af papper 526. Blåkål, inlägga 417. Bokföring 635; hushåll 18; öfver tjänstfolket 37. Bomull n i, 587; renad 86. Borax, buskur 85; mot lefverfläckar 655; mot solbränna 457; svedda fläckar 468. Borstar, behandl. Borsyra (se Aseptin). Bouillon (se Buljong). Braxen, fjäll 334; lagning etc. 607; tungor 607. Bref, - press 166; påsk161. Bress (Braise) kroketter 344; kalf690. Brudutstyrsel, märka 182. Bark, ek60S; garfvar 457; quillaja Öl). Brännmaterialier, Barn, slöjdundervisning i S; och tidningar 25; sysselsätta 29; i hemmet 37: föräldrar och31; skolväg 52; skötsel, tvätt 64; bortskämda70; lifskraft 73; nerver 108; före födelsen 131; varna o. förekomma 147; föräldrars samtal 166; klädsel 192; lekar i det fria 235; härdning 272; plantskola 290; på resor 328; faddergåfva 32 S; första lögn 342; - och blommor 377; vaccination 398, 422; läsning 401; stenograf! Barr, essens 296. Berberis, inläggning o. sylt 416; saft 417. Betyg lärarinne302. Biff, Nelson 511; i stekgryta 590. Björk, - kvistar 655; mot kålmask 10; i grötfatet 161; mot flugor 367. Björnhallon, sylt 344.
friin den sförklarandes~ st&amp;ndpunlrt ansett sig böra öfvergå till D den ' anklagandes a. Fröken Keys uppfattning af kvinnofrågans nuvarande sttindpunkt kaïineteckiias med uttrycket » koaveatioiialisrnerr, hvars definition lyder: » en. outtalad öfverens ' J~om~nelse att)) siitta sken före viisende, form före iilileli&amp;ll, bisak före hufvudsak r. Det vis mot denna missriktning, som A. Ch. Leffler, Sonja Kovalevsky, Ernst Ahlgren och med dem besliiktade sjalar, med det skrifns och talade ordets vapen och med -. sitt föredöme gingo i härnad. Det lir, enligt frk. Key, i tveime slcarpt afskilda riktningar, kvinnorörelsen i vårt l m d sönderfaller. Till den ena raknas den s tidigare eniancipationen~ D till den andra, 8 den senare frigör els ens,^ förkaimpar, för hvilka ofvnilniimiidn framstående författarinnor voro de mest typiska, representanterna. De aldre einancipationsifrarna, de af x tantdogmeriias bundna, de s. k. D kvinnosnkskvinnoriin », saitta friimst som sitt m&amp;l: häfdandet af 8 kviiinans rattigheter sksom miinniska s. De yngre, frigörelsens målsm5n, striifva efter ratt hafda hvar kvinnas ratt som individualitet, d. v. s. ratten att obetingadt tro, kanna, tänka på, sitt eget satt, nar det ej kränker andras rättigheter. De mest karakteristiska dragen hos de äldre förkam pnrne för kvinnosaken gro, förklarar förf., en viss oförmåga att försti motpartiets strafvanden, en svaghet för att sammanblanda iisikter och personer, öfverdrif na solidaritetshaf, bristande vakenhet för kvimofrågans sammanhang med öfriga var tids stora sociala spörsmål. benägenhet för att intaga en fullkomligt absolut st&amp;ndpunkt till alla kvinnosaken rörande frågor m. m. m.
Detta förslag, stridande ej mindre mot 1781 års redan omförmälde religions-plakat, utan äfven emot Grundlagens bud, som medgifver bekännare af en främmande lära, nemligen den reformerta, att tili oell med utöfva riksdagsmanna-kallet, — ett af de yppersta medborgerliga förtroenden, — skulle utan tvifvel hålla undangömda alla andra dissenterande än dem, sorn för att vinna martyrskapets ära icke tvekade att låta sätta brännmärket på sin panna. Utskottet anser derföre, att genom antagande af Herr Prosten Rundgrens motion förevarande lagstiftningsfråga icke blefvo pä ett tillfredsställande sätt löst. Beträffande åter Herr Rosenqvists förslag, hvilket han sjelf angifver såsom »nästan blott en afskrift af den Norska Dissenterlagen,» så sammanfaller detta lill de flesta af sina hufvudprinciper i väsentligare mån med Kongl. Maj:ts förslag än motionären, att döma af hans anförande i frågan inomVällofl. Borgare ståndet, sjelf syues föreställa sig. En jemförelse mellan de begge förslagen ådagalägger för den uppmärksamme granskaren, hurusom nästan alla de inskränkningar, det sednare innehåller, i sjelfva verket icke lägga något band på den religiösa friheten, utan endast äro reglementariska föreskrifter, betryggande samhällsordningen, hämmande proselylmakarens verksamhet samt återhållande lättsinnet, men icke den lefvande öfvertygelsen, frän att öfvergifva den kyrka, som af Grundlagarna blifvit sanktionerad såsom Sverges Stals-kyrka. Erfarenheten från de begge öfriga Skandinaviska rikena jäfvar ingalunda nödvändigheten af dessa föreskrifter. Det är dock en hufvudprincip, hvari omförmäkla tvenne förslag synas väsendtligen afvika från hvarandra. Det är i fråga om rättigheten för främmande trosbekännare att bilda egna församlingar, hvarför Kongl. Maj:ts förslag fordrar såsom vilkor Konungens bifall. Härvid bör dock erinras att rättigheten att fritt bekänna sin religiösa tro är något helt annat än rättigheten att efter behag förena sig i församling.