Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den unge kadetten hade en svår examen att bestå, själf var han j u så föga bevandrad i sjömansyrket och den lille prinsen nöjde sig ej med halfva svar. Kronprinsen var ganska orolig öfver sin sons uppböjda ställning på pallen och gick ofta fram till kadetten, förmanande honom att noga se till, att det ej blef öfverhalning af. Om aftnarne efter korum brukade kronprinsen med sin sympatiska stämma utbringa ett • » Gud bevare konung och fosterland », som af besättningen besvarades med » Gud höre del. » Vid sin faders sida stod då prins Oscar med sina händer sammanknäppta och ögonen sänkta, sakta upprepande för sig själf: » Gud höre det. » Dessa ord, som han uttalade med sin barnsliga röst, framlockade tårar på mera än en gammal sjömans väderbitna kinder och drogo tesgående här kunna lämna, också skall kunna på- räkna allmänt intresse. Det utgöres af en statyett, 75 cm. hög och framställande en reslig kvinnogestalt med ädla grekiska anletsdrag. Hon framräcker med sin högra hand en lagerkrans af guld, symboliserande det framgångsrika arbetets belöning, och står på en sockel, på hvars framsida i upphöjdt ciseleradt arbete läses: &gt; Till generalkommissarien vid konstoch industriutställningen i Stockholm 1897frih. Gustaf Tamm », samt å hvars baksida finnas namnen på förvaltningsutskottets medlemmar och å de öfriga sidorna utställningens märke i högt drifvet arbete. Statyetten är utförd efter en af prof. O. Björck uppgjord modell. Det gyllene håret prydes af ett diadem, besatt med juveler. Klädningen är ljus oxiderad och sammanhålles af en bred guldgördel med lagerornament. Ritningen till den vackra sockeln är af slottsarkitekten F, Lilljekvist och arbetet i sin, - helhet utfördt hos hofjuvelerare Hallberg. STATYETT I SILFVER. HEDERSGÅFVA TILL ÖFVERSTÅTHÅLLAREN FRIH. G. TAMM. — 5 — Som bekant har August Strindberg på senare åren uppslagit sina bopålar i Lund.
Från en sådan Probabilitet» beräkning, der möjligheten är insatt i sanningens stalie, äro de största misstag oskiljaktiga. Man kan af lika Rudimaterier godtyckligt forma resultatet, ej allenast till Millioner olika grader af vinst, utan äfven till lika många grader af verklig förlust: mer och mindre omtanka och drift ; stone eller mindre tillgång på förlag; helsa eller sjukdom; lycka eller olycka vid detaillernes tillfälliga utveckling, oberoende af de in tellectuella eller Pbysiska krafterne, såsom 55 Lagutskottets Betänkanden. tillfällig välgång vid Productionens afsättning, med afseende på ett rigtigt bedömmande af tiden och orten för dess utbjudande till salo; samma förhållande vid Rudimaterie^ uppköp; inträffande Concurser, Boskapgsjukor, Eldsvådor; medfå ord; millioner tillfälligheter, omöjliga att ens uppräkna, ega lika votering^räit vid bestämmandet af det möjliga resultatet, I anledning häraf, får jag vördsamt hemställa till Bidderskapet och Adeln, om ej Lagutskottet, genom bestämda $var på dea. sa frågor, bör lägga nödig grund för den ändring i Redactionen af nämnde Kongl, Förordning, som Ståndet kan finna för godt att sedermera i underdånig önskan framställa. Om Remiss till nämnde Utskott får jag detföre vördsamligen anhålla. Stockholm den s6 Februarii 18*3. af Ekenstam. Med anledning af denna Motion, hvar» innehåll på det hela synes höra mera till Lagskipningens, ån Lagstiftningens område, får Utskottet anföra: Att Kongl. Förord ningen den 13 Junii ifioo, angående städsel och lego åfjord pålandet, afser, enligt Utskottets tanka, 2:ne Hufvudsakliga ändamål: Det ena, att, genom ändring i all männa Lagensstadsande i i6Cap. t gjorda. Balken: att köp bryter Legostämma, betrygga ingångae Arrende tilia! mot af Jordegare Lagutskottets Betänkanden, S7 möjligen tillställande försäljning af en till Ar ren da tor upplåten fast Egendom; ochdet andra, att bereda Arrendator tillfälle att försäkra sin rätt emot Jordegaren Borgenärer.
Bonde-ståndet har till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets behandling remitterat en af Biksdagsfullmäktigen Lars Larsson från Elfsborgs län väckt motion, deruti han, efter framställning af de tilltagande oordningar 8 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskoltets Betänkande, N:<> 41. och lagöfverlrädelser af flera slag, hvartill personer, utan annan sysselsättning än det af deni föregifna yrke alt till salu utbjuda glasvaror och hvarjehanda handelskram, under deras kringstrykande i landet göra sig skyldige, föreslagit, alt, till afhjelpande af dylika olägenheter, Rikets Ständer ville hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det en sådan förklaring af 1 Art. uti Kongl. Majits fastställda Handels-ordning den 22 December 1846 måtte i nåder utfärdas, hvarigenom uttryckligen blefve stadgadt, att ofvannämnde personer icke må under någon förevändning med glasvaror eller annat kram i städerna eller på landsbygden kringstryka och sådana varor till salu utbjuda. Utskottet, som tagit denna motion i öfvervägande, erkänner väl giltigheten af motionärens anmärkning derom, alt oordningar och missbruk icke sällan föröfvas af sådana personer, som för afyttrande af glas och hvarjehanda kramvaror genom landet kringstryka, men anser dock, att dylika olägenheter icke hafva sin grund uti de föreskrifter, som genom gällande författningar äro gifne. Enligt 1 Art. 5 § 3 mom. af ofvanåberopade Handels-ordning äro väl, såsom orden lyda: ”Fabriksoch Handtverks-idkare oförhindrade att sina tillverkningar i hvad myckenhet som helst på landet afyttra"; men då, rörande sättet för en dylik försäljning, andra föreskrifter än i afseende å denna rättighets utöfvande medelst varornas föryttrande i öppna salubodar, hvarom, äfvensom i fråga om behörigheten till en sådan handelsfrihet och vilkoren derför, serskilda bestämmelser äro gifna uti 6 §:ns 1 och -2 moment, i denna förordning icke förekomma, lärer, vid sådant förhållande, rättigheten att genom kringfarande personer tillverkningarna afyttra, icke i allmänhet kunna anses tillåten.
Räkningarne med Ban ken och Riksgälds-Contoret ,,,, 58*'o om en till Första IIufvud-Titcln öfverförd behållning af anordnad aflöning , , , , 59:0 om Krigs-IIof-Rältcns Militaire-Lcdamöter arfvoden , 99999999999999999 Svar på återremiss 6o.’o om Carlbergs Kungsgårds deltagande i Prest Lyggnads-kostnad >o , > 6l‘,o om ett Rese-understöd till Professor Agren Svar på återremiss ,,,, 9 , , 9 62|o om förhöjdt Expectance-arfvode för Öfver ste-Licutenanten G. von Schantz , , , , Svar på återremiss 63:0 om Controlen för Yexel-noteringen i Stock holm och Götheborg , ,,,,, 64:0 om ersättning för af Barthelcmy-Fonden lemnade förskott till Fri-Cadetters un derhall 65:0 om tillökning i Lif-Gardes-Regementena aflöning ,,,,, , , , , , , , , 66^ om Krigs-Fondens fordringar i Norrige oel en Landshöfdingen af Wingårds betalnings skyldighet ,,,,,,,,, 67:0 om försäljning af Kronan tillhöriga krigs Skepp 9 9 9 9 9 9 >9999999 999999 Svar på återremiss , , , , , , , , , , , 68:o om husröte-ersättning för af Commerce-Rå det Björnberg arrenderade Götheborgs f. d Krono-Bränneri tillhöriga byggnader , , 69*0 °m Proprie-bäjancer, som i Allmänna Maga sins-Fond ens räkenskaper upptagas , , , 70:0 om vissa i Artilleric-Departementets räkenskaper balanecradc skuldposter , , , , , 71:0 om sammandrag öfver Kronans krutförråd Svar på ålerremiss ,,, , , t , , 72:0 om 2:nc krutförsäljnings-expeditioner til America och Medelhafvet , , , , , r r , 7^:0 om till Handelshusct J. de R011 et Söne föl sald t Tackjernsgods Svar pä återremiss ,,,,,, 74:0 om Entrepreneuren Rydins försummelse att uppfylla Contract Svar på återremiss, ,,,,, ”5 ^ 6 n o N:o N:o
På Myntförvillelsens räkning och deraf härflutne ytterligheter i ett som annat torde böra föras, att den naturliga utvägen, att på besparingens väg bilda fonder till bestridande af möjliga behof i följd af inträffande serskildta, händelser, ännu icke blifvit begagnad. Ej eller denna gång har det ansetts möjligt, att beträda denna väg, då så stora extra behof medtaga de tillgångar sorn annars till bildande af en reservfond för behöfliga Creditiver skulle kunna påräknas; och återstår således endast, att så förordna om Creditiven, i händelse behof af deras lyftande skulle inträffa före R. Sttrs nästa sammanträde, atty derigenom icke rubbas den ordning i Bankoch Mynt-väsendet som R. St:r vid denna Riksdag haft för omsorg alt införa. Beträffande det Stora Creditivet tillstyrker Utskottet: att detsamma må af R. St:r fastställas till lika belopp, hvartill berörde Creditiv altsedan år 1812 varit bestämdt, eller Två Millioner Riksdaler, att, på sätt 63 §. Reg.Forraen föreskrifver, ur R. StirsBank, vid infallande krig, af Konungen lyftas, sedan han StatsRådet in Pleno hört och R. Sttr sammankallat. Åberopande Utskottet härvid dess, gemensamt med BancoUtskoltet, i sammanhang med frågan om Bankens framtida förhållande till Staten, i Uti. N:o 3 och i4 afgifne tillstyrkande, huru, för beloppet af den Betänkanden, N:o 280. 367 Summa som kan å detta Crediliv komma att lyftas, Banken må varda godtgjord.
Jag tager mig i anledning häraf friheten erinra, att då grundlagen bjuder, att i händelse Riks-Stånden stanna i skiljaktiga beslut, vederbörligt Utsk. skall söka sammanjemka meningarne, så har grundlagen förutsatt, att ett en gång af något Riks-Stånd fattadt beslut skall kunna frånträdas, och R. o. Ad. behöfver derföre, i min tanke, icke af betänkligheter mot frånträdande af sitt en gång fattade beslut alslå ett sammanjemkningsförslag; ty detta vore att ådagalägga, att R. o. Ad. hyste större aktning för sig sjelf än för grundlagen. Farhågan att Preste-Ståndet, som elter inbjudning biträdt R. o. Ad:s förra beslut, skulle finna sig bedraget i sin förväntan på ordhållighet hos R. o. Ad., derest Höglo!!. Ståndet omfattade Utsk:ts förevarande förslag, synes mig icke heller förtjena synnerligt afseende, ty samma inbjudning som Utsk:t framställt till R. o. Ad., framstäiles ju äfven till Preste-Ståndet, och hvem vet, om icke Preste-Ståndet derpå ingår. Men icke böra 2 Stånd vara förhindrade att fatta nytt beslut endast derföre, att det ena af dem förut biträdt en inbjudning att förena sig i det andra Ståndets dåvarande beslut. De för grundlagarna icke kända inbjudningarna Stånden emellan skulle sålunda få en större verkan än Utsk:ts af grundlagen föreskrifna sammanjemkningsförslag. Jag tror, att iakttagandet af en sadén form sknlleleda til! verklig oformlighet. Medan jag har ordet, måste jag besvara ett yttrande af Hr af Klint, som vände sig till mig med förklarande, att han icke i denna fråga såg någon politisk skandinavism. Jag har aldrig yttrat, att jag trodde att Hr af Klint hyste en sådan åsigt, och jag har så mycket mera haft anledning til! ett motsatt antagande som jag önner Hr af Klints namn antecknadt bland reservanterna mot Utsk:ts Merri. Jag har deremot ansett, att förslagets eget innehåll kan ge någon anledning att misstänka detsamma för tendens till den politiska skandinavismen.
Vid hvarje af sistnämnde trenne Skolor är en Lärare anställd, med årlig aflöning af 490 R:dr, fria boningsrum och ved. 32 n) Kongl. Djurgårdens Skola har en Lärare, som i årlig lön åtnjuter 530 R:dr, jemte fria boningsrum. Lärjungarne år 1847 utgjorde 40. Af uppgifterne om Lärjungarnes antal vid ofvannämnde Undervisningsverk visar sig, alt detsamma med 36 öfverstiger det i sista Femårs-berättelsen uppgifna antalet för år 1842. I afseende på de af samma Skolor begagnade rum och byggnader äfvensom Lärarepersonalens aflöning åberopas för öfrigt hvad föregående Berättelser i detta hänseende innehålla. II) Skolor, ställde under inseende dels af Stockholms Städs Consislorium eller Kongl. Hof-Consislorium, dels af särskilda Direktioner och Styrelser. a) I Nicolai Församling: Frioch Fattig-Skolan, hvilken fortgått på samma sätt, som i sednaste Berättelsen finnes omförmäldt, med mer och mindre förändring i Lärjungarnes antal, till och med 1846 års utgång; hvarefter den år 1847 organiserades till FolkSkola, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts nådiga Stadga om Folkundervisningen i Riket den 18 Juni 1842. Den nya Folk-Skolan utgöres af en Afdelning för Gossar, en för Flickor och en förberedande Afdelning för små Barn af båda könen. I de förstnämnda 2:ne Afdelningarne intagas alla Barn från och med 7:de året; de derunder varande Småbarnen tillhöra förberedande Afdelningen. ' Vid 1847 års slut bevistades Skolan af 93 Gossar och 148 Flickor i de 2-.ne första Afdelningarne; och i förberedande Afdelningen voro 52 Barn inskrifne. Således befunnos i alla tre Afdelningarne 293 Barn. Undervisningen meddelas af en Lärare samt 2:ne ordinarie och 2:ne biträdande Lärarinnor. Läraren har i lön 400 R:dr och särskildt för undervisning i Gymnastik 50 R:dr; de ordinarie Lärarinnorna hvardera i lön 350
Genom ordinarie länsnotariers tillsättande skulle skicklige Den 2i Mars. 357 landssekrelerare-ämnen beredas samt landssekreterarne lemnäs tillfälle att skaffa sig den speciellare kännedom om förhållandena i länen, hvilken ej kan på embetsrummen inliemtas. At länsnolarierne kunde äfven befattningen med promotorial-mål uppdragas. Behofvet af läns-notarier med lön på stat och tjenstårsberäkning lärer således vara uppenbart. I afseende på billigheten i den förmån, som genom afhjelpande af detta behof kan anses blifva beredd lands-sekreterarne, får jag äran upplysa, att den lön, staten beslår desse, i få län öfversliger 800 r:dr b:co och i allmänhet ej på långt när förslår lill betäckande af utgifterne för deras skrifvare-biträden och skrifmaterialier, hvilka tillsammans uti Skaraborgs län bestigit sig till circa 1300 r:dr b:co. Då nu de s. k. lönlöse göromålen vid lands-cancellierne ökats till den grad, att t. ex. bref-numerären vid Skaraborgs lands-cancelli, hvilken år 1800 uppgick till endast 1,594 nästl. år var 4,620 och sportelinkomsterne, hvilka hufvudsakligen bero på lagsökningarne och på de fleste ställen varit mindre än man trott, under sednare åren högst betydligt minskats och säkerligen komma alt minskas ännu mer, icke allenast i följd af tilltagande välmåga och ökade penninge-tiligångar, utan ock egentligen genom stadgandet i K. förordmn af d. 13 Juni 1845, att underdomstolarnes utslag i fordringsraål få gå i verkställighet på samma sätt som K. bef:des, hvilket föranledt de fleste dylike måls anhängiggörande vid domstol, der de kunna med mindre kostnad och af fordringsägarne sjelfve utföras; — så synes den ringa sportel-ersättning lands-sekreterarne kunna anses vinna genom det ifrågasatta löne-anslaget vara både billig och behöflig.
Det rätta är e v i g t: ej rotas der ut från j o r d e n dess trampade lilja. Eröfrar det onda all v e r l d e n till slut, l:sta årg. TJtg-ifningstid: hvarje helgfri fredag. Sista numret i hvarje månad innehåller en fullständig modeo. mönstertidning. så kan du det rätta d o c k vilja. Förföljs det utom dig med list o c h våld, sin fristad det har i ditt bröst fördold. Esaias Något om att slå barn. fflpjlm någon, som aldrig haft med trädgårdsskötsel att skaffa, komme till en trädgårdsmästare och ville säga honom, hur han borde sköta sina aplar, hur och när han borde beskära och tukta dem för att få vackra, starka och rikligt bärande träd, ja då skulle sannolikt trädgårdsmästaren rycka på axlarna och svara: » Det der begriper ni inte, min vän; ni har ingen erfarenhet. » Jag väntar mig, att de af Iduns läsarinnor, som äro mödrar, skola möta mig med något liknande inkast, då jag nu gör den bekännelsen, att jag sjelf ej eger eller någonsin haft barn att uppdraga, men icke dess mindre dristar mig att uttala en blygsam mening i barnnppfostringsfrågan. Till mitt försvar ber jag dock få anföra, att jag sjelf varit — om jag så må uttrycka mig — en ung apel, som fått smaka tukten, sjelf som alla andra erfarit veikningarna af olika uppfostringssätt, olika slag af aga och tillrättavisning, och monne icke blotta egenskapen af f. d. barn ger en viss rätt att uttala sig om huru barn från början böra uppdragas? Detta inledningsvis. På uppfostringens område förefalla vissa saker vara obestridliga, såsom att tillrättavisningar icke böra utdelas utan orsak, och att agan är till för barnens skull och icke för föräldrarnes. Detta vill med andra ord säga, att de föräldrar göra sig skyldiga till grof missuppfattning, som använda riset för att sjelfva motionera sig eller förströ sig eller skaffa aflopp åt elakt lynne eller tillfälliga misstämningar.
Men som jag har föga förhoppning att vinna framgång med ett sådant förslag, så inskränker jag mig till den anhållan, att R. o. Ad., med afslag å Utsk:ts Betänk., måtte bifalla K. M:ts gjorda framställning, att bränvinsbränningen måtte lemnäs fri uder 7 månader af året, då tillverkningen kan med största fördel bedrifvas, eller under Januari, Februari, Mars, April, Oktober, November och December. Frih. Sprengtporten: Enl. mitt förmenande bör man i Den 26 Mars e. m. 403 allmänhet med mycken varsamhet gä till väga, då det är fråga om allt för genomgripande förändringar i ett lands ekonomiska lagstiftning, och då man någon gång kommit i ett temligen godt förhållande i detta hänseende, anser jag, det vore önskvärdt, att ej så snart lemna denna position, för att gifva sig in på ett område, der resultaterna kunna blifva ganska tvifvelaktiga. För min del finner jag således ej tidpunkten vara inne, att, på sätt den siste värde talaren påyrkat, i den mån utsträcka tiden, som K. M. i sin Nåd. Propos. föreslagit. Helst skulle jag önska att tiden blefve inskränkt till de 2 månader, som hittills varit bestämde för bränvinsbränningen, emedan jag anser densamma vara alldeles tillräcklig för tillverkande af för landet erforderligt konsumtionsbelopp. Men som jag har föga utsigt att vinna något med ett sådant yrkande, så tager jag mig friheten anhålla att E. o. Ad. åtminstone ej måtte bifalla K. Propos., utan i stället Utskrts förslag, hvari bränningstideu bestämmes till 5 månader om året. Frih. Leuhusen: Då det möjligen skulle kunna hända, att beslutet i afs:de på den efterföljande 3 g blefve stridande med det, som E. o. Ad kommer att fatta i afs:de på den nu föredragne 2 §, så anhåller jag hos Hr Gr:n o. Landtm., att propos. på den förevrde punkten ej måtte komma att framställas förr, än vid Betänkits 3:de g. Hvad beträffar den .2:dra g, är jag långt ifrån att instämma i de skäl, Frih.
Ty ett ensidigt bearbetande af endast jernvägar genom de delar af landet, som dermed kunna gynnas, kan icke annat än blifva skadligt för sådana af naturen mindre väl lottade trakter, som icke ega tillräckliga medel att sjelfva utföra stora Motioner i Borgare-Ståndet 1862. ,_JW 173. 339 konimunikations-anläggningar, men sorn, med bidrag af Staten, kunna tillvägabringa nödiga förbättringar i de af naturen anvisade farlederna. Då jag, på sätt nyss blifvit antydt, hyser den förhoppning, att Rikets Ständer icke uteslutande skola använda de förhanden varande tillgångarne att dermed bygga jernvägar, utan ock komma att reservera några betydligare belopp för åstadkommande af andra kommunikationer i det inre af landet, bör jag derjemte fästa uppmärksamhet derpå att, enligt hvad under en längre tid varit vanligt, Rikets Ständer för understöd till väganläggningar och kanaler plägat bevilja minst gidel ar af arbetskostnaden att utgå icke, såsom i Kongl. Maj:ts nådiga Proposition i förevarande fall är föreslaget, i form af lån, utan såsom anslag utan återbetalningsskgldighet, mot det att de bolag eller menigheter, som åtaga sig arbetets utförande, förbinda sig bekosta återstoden. Det är ock endast på sådaid sätt det kan blifva möjligt att för dylika arbeten bilda bolag, enär erfarenheten visat, att aktieegarne, i anseende till arbetenas dyrhet och den långa arbetstiden, icke kunna på flera år påräkna någon ränta på sina i sådana företag nedlagda penningar. Väl har sedan någon tid en inbjudning blifvit utfärdad tor aktieteckning till fullbordande af nu ifrågavarande arbete; men denna inbjudning, som med välvilja omfattats såväl inom som utom Östergötland, har utgått från den förutsättningen, att ett betydligare statsanslag utan återbetalningsskyldighet skulle af Rikets höglofliga Ständer anvisas. Vägoch Vattenbyggnads-styrelsens ofvanberörda förslag har ock gifvit anledning till den förhoppning, att arbetet skulle, såsom högst gagneligt, vinna ett sådant understöd.
Underbara orgeltoner böljade under dess hvalf; allt det, som kvalt den gamle herden på hans bekymmerrika post i församlingen, fläktade bort som en lätt dimma, och alla de motsägelser, han rönt, den bitterhet, han erfarit, den smä- delse, han fått uppbära, smälte hop till ett enda långt välljud. - » Gäck in i din Herres glädje! » hviskade han åt den gamla. Plötsligen vände han sig ut åt stugan och ropade: » Jakob, spring efter hennes piga! » Tjänstflickan kom in; de ödesdigra rosslingarna hade börjat. Prosten stod kvar, och flickan snyftade stilla. Äfven Jakob hade trädt fram till bädden. Allt var snart slut. Prosten satte sig ned en stund med hopknäppta händer, stod så upp, och Jakob gick ut och satte för. Huru prosten och Jakob kommo hem, kunde aldrig någon af dem berätta. Jakob påstod, att det varit som i sagan, där snön på skogsandens befallning delade sig, och utan minsta hinder kommo de fram. Hästarne trafvade modigt och gladt, och när Jakob såg åt prosten, hade dennes ansikte i stjärnljuset liksom ett skimmer öfver sig. Båda tego. De voro snart vid prostgårdens trappa, och Jakob lämnade sin husbonde, ännu mera fylld af vördnad för honom, hans nit och hans heliga mod. En liten r e v y för af H. Idun H. land medel, som Svenska akademien har i sin hand till vittra författares uppmuntran, bör slutligen också nämnas det s. k. literära anslaget. Alltsedan 1864 har nämligen akademien att årligen afgifva förslag till fördelningen af ett statsanslag å 6,000 kronor, afsedt att af kongl. maj:t disponeras » vare sig till tillfälliga honorarier åt vittra författare af utmärkt förtjänst och som af dylikt understöd kunna vara i behof, eller ock samt företrä- desvis till understöd åt yngre obemedlade personer, som visat mera framstående anlag för literär verksamhet ». A f detta anslag har på akademiens hemställan kongl.
Med de begrepp jag kunnatuppfatta om de tjenligaste medel att förhöja värdet af en utelöpande Stdelmassa, öfverensstämmer icke en sadan positiv åtgärd, då andra utvägar gifvas, hvilka säkrare leda till samma syftemål. Efter min tanka kan en Sedelstock, hvilken såsom ett Rikets hufvudmynt blifvit satt i omlopp, icke utan våda för Naringarne realiseras genom indragning , om ock den indragne Summan skulle användas till anskaffande af hvad man kallar reel valuta. Med rätta säges att Banquens Sedlar nu representera Landets gäld; och att samma gäld bör med* tiden betalas. Vill man föreskrifva, att denna betalning ovillkorligt skall ske genom en viss d^l af Sedelstockens årliga användande till Silfver-inköp, så har man ock med detsamma 1 förväg afgjordt Landets förmåga att afbörda sin gäld. Detta åter står icke 1 någon Statsmans, icke ens i mänsklig förmå, a att bestämma, men derigenom att man vill se längre in i framtiden än ett mänskligt öga formar, derigenom att man grundat jina åtgärder och calculer på Nationens tillta - 57® Den /5 April. gande krafter och välstånd, förfelar man merendels sitt ändamål, och Försynen straffar på sådant sätt människans djerfhet att intränga pä Dess område. Endast i den mohn välmågan tilltager, erhåller Mationen förmåga att betala de skulder, den åsamkat sig, och derföre böra aila medel, som kunna bidraga att sätta Arbets-kraften i rörelse, dertill användas. Banquens Sedlar utgöia nu på samma gång Nationens gäld och det medel, som underhåller arbets-kraften ; ju mera således detta medel göres verksamt och tjenande till Industriens up-pmuntran, ju mer erhåller Nationen tillgångar och förmåga att betala sin gäld. Det årliga öfverskott af Productionen, som härigenom bör uppkomma, kan anses sorn en årlig afbetalning af Capitalskulden, hvaraf följer att i den mohn detta öfverskott växer, i den mohn realiseras äfven Banco-Sedlarne, genom ett stigande värde, jemförelsevis till varor.