Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Statens deltagande till hälften uti de ersättningar, som för kreaturs nedslagtning af dem meddelas. Derest Rikets Ständer bifalla detta förslag, hemställa Utskotlen derjemte, att de för ändamålet erforderliga medel må, såsom af tillfällig beskaffenhet, anvisas att utgå af det under åttonde Hufvudtiteln befintliga anslag till farsoters och smittosamma sjukdomars botande, hvilket, såsom förslags-anslag, dertill kan lemna en erforderlig tillgång , utan att behöfva förhöjas. Stockholm den 22 Maj 1851. Från ofvanberörde beslut, såvidt detsamma innefattade yttrande om en preskriptionstid, inom hvilken bolag af förenämnde beskaffenhet borde bilda sig för att ega rättighet att komma i åtnjutande af den föreslagna ersättningen, reserverade sig Herr Grefve Mörner och ansåg att, med uteslutande af meningen derom, Utskotten borde i sitt utlåtande jemväl tillstyrka Rikets Ständer, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. 6 Statssomt Allm. Besvärsoch Ekon.-1 tsk. Betänkande, N:o 1Cf. Maj:t läcktes, intilldess sådane bolag hunnit komma till stånd, i Nåder fortfarande vidtaga' de åtgärder, till förekommande af ifiågavarande sjukdoms spridande, som omständigheterna' kunde påkalla. Med Herr Grefve Mörner förenade sig Herr Friherre Palmstjerna,- Herr Grefve Liljencrants, Herr Friherre Åkerhjelm, Herr Frih' rre Stedingk samt Riksdagsfullmäktigen Nils Larsson från Jemtlands Ian. \:o fl O. Ank. till Exp.-Utsk. d. 2? Maj 1851, kl. 10 f. m. Betänkande, i anledning af räckt fråga om någon billig ersättning ät dem, som göra för bister i anledning af tillämpningen utaf Kongl. Förordningen den 23 Januari 1828, rörande smittosamma sjukdomar hos djuren, samt serskildt åt hemmansbrukaren Petter Svensson den yngre i Mjärdevid för frenne af rotz angripne och enligt författningens föreskrift dödade hästkreatur.
Förordn. d. 11 Juli nästlidet år anförtros, samt om anslag till skrifbiträde åt dessa nämnder; 7:o ang. rättighet för professorerne och öfrige lärare vid Carolinska Medico-Chirurgiska Institutet till pension å Rikets Allm. fndragningsstat, enligt de för civile embetsoch tjenstemän i sådant afseende stadgade grunder; 8:o ang. tilldelande af pension från Allm. Indragningsstaten åt Provincialläkaren i Herjeådalen distrikt Johan Ellmin; samt 9:o ang. pension från Rikets Allm. Indragningsstat åt Adjunkten vid Wexiö högre Elementarläroverk, Magister Swen Sandberg. Den 21 Mare. 269 Föredrogs ånyo Vä Hofi. Borgare-Stis d. 14 oell 16 dennes bordlagde prot.-utdr. N:o 234, innehållande inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att instämma uti Borgare-Stis beslut i afseende å Banko-Utsk:ts hemställan i sednare delen af Utlåt, N:o 26, i ani. af väckta motioner ang. skyldighet för K. Stirs bank att lill ett bestämdt pris utlemna omyntadt silfver. Sedan undertecknad, uppå begäran af Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr., meddelat den upplysning, att Preste-och Bonde-St:n redan antagit en ifrån B. o. Ad. till Med-St:n åflo tori inbjudning att förena sig lili R. o. Adis, från Borgare-St:s mening afvikande beslut, rörande den ifrågavide delen af Banko-Utskits Utlåt. N:o 26, yttrade Frih. Tersmeden: Jag anhåller att, då 2 Stånd beslutat att antaga K. o. Adis inbjudning i denna Iråga, detta prot.-utdr. ej måtte föranleda till någon annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. Ofverläggningen ansågs slutad och Hr Gr. o. Landtm yttrade, att R. o. Ad. vid det nu upplysta förhållande torde finna det föredragne prot.-utdrit icke kunna föranleda till annan åtgärd än att läggas till handlingarne.
Det är så sällan vi få se henne, men desto gladare bli vi, när vi helsa henne på nytt, och hennes åsyn väcker gamla minnen till lif. Jag betraktade henne, der hon satt vid kung Oscars sida i det elektriska ljusets skimmer, och så hände det, att just som den Hallströmska musiken lekte sin dans öfver fiolernas strängar, ett minne kom och väckte bilder till lif från forna dagar. Jag såg icke längre teatersalongen med sin eleganta publik och sina glänsande toaletter, och det fans icke heller någon vinterns snö och köld der ute. Det var i stället en vacker, solig högsommardag med en molnfri himmel, som speglade sitt blå i Brunnsvikens leende böljor. Det var en hvardagseftermiddag och Ulriksdals vackra, urgamla park stod tyst och högtidlig, liksom ville den säga: » slå dig ned i min skugga, här fins hvila från all verldens oro. » En sakta vind ilade genom de mörka bladen, fågelsången ljöd gladt i trädens toppar, och blickade vi ut öfver vikens vatten, så sågo vi der de hvita svanarne kråma sina halsar och sträcka de röda näbbarne mot solen. Vi gingo sakta öfver de finsandade gångarne ned mot slottets baksida vid sjön, der rabatterna doftade af rosor och nejlikor och skugga rådde om eftermiddagarne. Hit in kom ingen obehörig genom det grönmålade gallret. Här var en fridlyst ort, der kungen ville vara endast menniska och njuta familjelifvets lycka i kretsen af de sina. Och vi behöfde ej söka honom länge. Der i den lilla täcka, blomsteromslingrade rundelen, inom hvilken funnos trädgårdssoffor, stolar och börd, sågo vi kung Carl och drottning Lovisa, men icke i kungavärdighetens glans utan i all borgerlig enkelhet. Drottningen satt i soffan, sysselsatt med ett husligt blI [~ \! I U U I M IN Annonser mottagas endast spalt, 10 stafvelser). petitrad De äro vilkoren för all framgång, all lycka, ihandarbete, och kung Carl, iklädd sin klubbs jagtrock och med den skånska husarmössan som lifvet beskär.
Punkten 86, i sammanhang hvarmed behandlades ett från Hedervärda BondeStåndet ankommet protokollsutdrag, JVs 236, innefattande inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att förena sig i Bonde-Ståndets beslut, hvarigenom, med ogillande af Utskottets hemställan i denna punkt, beviljats ett anslag af tretusen R:dr årligen til! lön för en lärare vid veterinärinrättningen i Stockholm med hufvudsaklig befattning af elevernas handledning i praktisk sjukvård utom inrättningen. 256 Prot.-Utdrcig den 25, 26, 27 och 28 April 1S66. Borgare-Ståndet afslog Utskottets hemställan och antog Bonde-Ståndets omförmälda inbjudning, dock med den förändring att ifrågavarande anslag uppföres å extra ordinarie stat. Godhändes. Beräkningen sid. 68. Återremitterades. Punkterna 96—99. lliföllos. Godkändes, dock med den förändring af Utskottets hemställan i mom. f, att slutorden: »samt att staden Skara tillskjuter hvad som utöfver sålunda för ifrågavarande byggnadsföretag till 73,000 R:dr beräknade bidrag kan för ändamålet erfordras» uteslötos. Biföl/os. Godkändes, med afslag å Högvördiga Preste-Ståndets i protokollsutdrag, JV° 186, som behandlades i sammanhang med denna punkt, framställda inbjudning i ämnet. Bifiolls. Tabellerna A., B., C, D. och E. Lades till handlingarne. Presle-Slåndet. SS. DD. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Utlåtande JYs 66, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Åttonde Hufvudiitel. Härvid förekommo: Bifö/los. Med afslag å Utskottets hemställan beviljade Ståndet, för sin del, i enlighet med den framställda motionen, ett årligt anslag af 600 R:dr åt Riksarkivet till inköp af för detsamma behöfliga böcker och tidskrifter. Punkterna 5 till och med 11. lliföllos. Lades med godkännande till handlingarne. Biföllos.
— Det har blifvit sagdt,. att vårt försvar väntade på en skapande hand , som vore verket fullt vuxen. Ingen kan mera än jag erkänna denna grundsats; den har också varit Utsk:s, hvars hela framställning hvilar på denna förutsättning. Sjelft har det, om jag får otti veka mig genom en metaphor, icke velat fatta mejseln, för att lilldaua vår Svenska Rotas hild. Det har endast trott sig böra uppsöka den lera , af hvilken den borde formas. Discussionen har i öfrigt öfvertygat mig, att det är på den fria öfverläggningens falt, sorn man slutligen i denna fråga, likasom i alla andra, skall uppnå det rälta och blista. För min del respecterar jag alla bemödanden , alla motiver, ställande mina egna inom. samma fridlysta område. Vägarna äro mångå; men vi liro alla Svenskar, och i grunden mäste det antagas, att vi ledas af en föresats och sträfva till ett mål, och alt vi, om också efter olika åsigter, gemensamt verka till hvad som för fäderneslandet är nyttigt, sorn befordrar dess trygghet och säkerhet, dess sjelfständighet , ära och förkofran. Hr Anckarsvärd, Aug.: Det lärer icke kunna väntas af någon StatsUtskts ledamot, att kunna i ett sammanhang upptaga och besvara alta de anmärkntr, som , under arne dagars discussion i detta ämne, blifvit framställda mot dess tillstyrkanden; och förmodligen skulle R. o. Ad. gerna efterskänka det, om det äfven vore möjligt att verkställa. Jag inskränker mig således till att i första rummet förena mig uti Frih. Sprengtportens nyss afgifna yttrande. Jag delar dessa åsigter fullkomligen, likasom de, hvilka legat till grund för StatsUtskrs framställning; men jag ber att härvid, för egen del, få frambära en tacksamhetsgärd till en talare i föregtde plenum, nemi. Hr General Lefre'n , som på ett lika öppet som ridderligt sätt godkänt StatsUtsk:s omdömen och uttalade principer.
Dessa två ord “gillas det“ skulle nu hafva afseende å begge förhållandena, eller att giftoman ej är i tillstånd att giftomanna-rätt utöfva och att någon vill jäfva giftoman; men de syfta synbarligen eller kunna endast lämpas på jäfvet, emedan det kan gillas, hvilket ej inträffar med det andra förhållandet. Ett amagande af detta förslag skulle alltså ej leda (ill tydlighet, som desto mindre kau anses saknas uti Utskottets förslag, som detsamma, hvilket öfverensstämmer med hvad l.ag-kommittéen och Högsta Domstolen tillstyrkt, blifvit af två Riks-stånd bifallet. Då Lag-Vtskottets Utlåtande N:o 39. 5 lia Utskottet följaktligen af livad anmärkt blifvit icke föranlåtes förändra sitt afgifna förslag, och behofvet af en lagförändring i föreslagna syftningen blifvit allmänneligen inom llögvördiga Preste-ståudet erkändt, får Utskottet (ill förnyad pröfning af samma Riks-stånd vördsamt återlemna sitt afgifna förslag, så lydande: “Ar det tvifvelaktigt, af hvem giftomanna-rätt utöfvas må; pr öfve del Rätten, då anmälan derom sker. Vill man jäfva giftoman, förty alt han ej skicklig är, eller af annat skäl; varde ock det jäf hos Rätten anmäldt: gillas del, vare giftoman den, som närmast den jäfvade är, efter t hy i 2 och o j\§‘ skils: samma lag vare, der rätt giftoman ej är i tillstånd att giftomanna-rätten utöfva. Finnes ej veterlig giftoman; då skall Rätten giftoman nämna.“ Stockholm den 16 Juni 1857. R eservation: af Herr Grefve Sparre, med anmälan att lian ej deltagit i ärendets afgörande. Hilt lill H Sl. ' Sami. t Afd. 18 Haft. 2 STOCKHOLM, tryckt hos J. W. Lundberg, 1857. Lag-Ulskotlels Betänkande Jtf 40. I M 40. Ank till Exp.-Utsk, dea 10 Aug. 1857, kl. il f. m.
Brefvet af den 25 September *777 för ett af dessa tillfälliga stadganden, som långt för detta bordt upphöra att åberopas, sedan bestämdare lagar för yttrande-rätten finnas, och då jag i synnerhet hyser den öfvertygelse, att samma Kongl. Bref nu mera ahlvig bordt kunna tillämpas på Tryckfrihets-mål, får jag reservera mig emot allt försök att införa denna oformlighet i vår Tryckfrihets-Lag.” Herr Biskop Holmström har äfven reserverat sig emot ifrågavarande beslut. C STOCKHOLM, Erméns och Granbergs Tryckeri, i84o. Conshlations-XJtslcotlets Memorial, N'.o 8ö. t N:o 80. Ank. till Exp. Utsk. den 27 December, kl. 2 e. m. Memorial lill Hiksens Ständer, i anledning af återrcmisser å ConstitutionsUtskottets Memorial, N:o 58. Conslilntions-Utskotlels Memoria], N:o 56, med fölslag lill ändring af Regerings-Formens 3g, 40, 41, 43 och 43 §§:r, har af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Slåndet blifvit till Utskottet åter hänvi.sadt. Ridderskapet och Adeln har dervid, såsom sin gemensamma tanka, förklarat följande anmärkningar: 1:0 att ordet sina framför ordet rådslag bör utgå utur förslaget lill förän"!rad redaction af 3p §.; 2:0 att, till följd af den utaf Constitutions-Utskoltet föreslagna uteslutning af sista meningen af nuvarande 39 §. Regerings-Formen, den i 91 §. Regerings-Formen nu befintliga hänvisning till 3p §. bör utgå utur den pi §. Preste-Ståndet har, såsom sin gemensamma tanka, förklarat, att i 39 §. ordet sina framför rådslag bör utgå, äfvensom att slutmeningen''huru förhållas skall, derest Konungen längre tid än tolf månader ur Riket blifver, derom varder i 91 §. stadgadt” kommer att bibehållas.
Gack bort, och predika uppenbarliga i Jerusalem, och säg: Så säger Herren: Jag tänker uppå den välgerning, som dig skedde i dinom ungdom, och den kärlek, som jag dig beviste, då du vast dägelig, då du följde mig i öknene, uti det land der man intet sår; Då Israel Herrans egen var, och hans första, frukt; den honom fräta ville, han måste få skuld, och olycka öfver honom komma, säger Herren. Hörer Herrans ord, I af Jacobs hus, och all slägte af Israels hus. Detta säger Herren: Hvad hafver edra fäder fattats uppå mig, att de trädde ifrå mig, och föllo intill de onyttiga afgudar, der de dock intet förvärfde; Och tänkte icke ens: Hvar är Herren, den oss utur Egypti land förde, och ledde oss i öknene, uti en öde vildmark, uti en torro och mörko mark, uti de mark der ingen vistades, eller någor menniska bodde? Och jag hade eder in uti ett godt land, att I dess frukt och dess goda äta skullen; och då I der inkommen, orenaden I mitt land, och gjorden mitt arf till en styggelse. Presterna tänkte intet: Hvar är Herren? Och de lärde aktade mig intet; och herdarna förde folket ifrå mig, och Propheterna propheterade om Baal, och föllo intill de onyttiga afgudar. Jag måste ju alltid träta med eder, och edrom barnabarnom, säger Herren. Går bort till Chittims öar, och ser till, och sänder till Kedar, och märker granneliga, och skåder till, om det går så der till; Om Hedningarna omskifta sina gudar, ändock de inga gudar äro, och mitt folk hafver likväl omskift sina härlighet uti en onyttig afgud. Måtte dock himmelen gifva sig dervid, förskräckas och bäfva, säger Herren. Ty mitt folk gör en dubbel synd: Mig, som är en lefvande källa, öfvergifva de, och göra sig brunnar, ja, usla brunnar; ty de gifva intet vatten. Är då Israel en träl eller lifegen, att han hvars mans rof vara måste?
Om t. ex. K. M:s Befhde i Wenersborg skall skicka 50,000 Rdr till Stockholm, och K. M:s Befhde, i stället att sända det kontanta beloppet till StatsKont., insätter det i Wenersborgs Bank, och öfversänder den sednares anvisning, så kan ju hända, att denna Bank har fordringar i Stockholm, och då kan densamma ju genast använda medlen i sin rörelse i orten. De penningar som eljest skulle afsändas med posten, blifva på detta sätt tillgängliga för allmänna rärolsen, utan att någon lider derpå Samme talare har också sagdt, att de verk, som stå under Regeringens lydno, hemta sina penningar från ett verk, som äfven lyder derunder. Jag medgifver att så är i afs:de å de ordinarie anslagen, men i afs:de å extra anslagen hade jag äran visa huruledes de förvaltande verken, då de skola lyfta extra anslagssummor, icke få en enda skilling, förrän StatsKont. fått samma skilling från Riksg:sKont.; och då må det väl vara fullkomligt likgiltigt, om dessa medel lyftas på den nu brukliga omvägen, eller om de förvaltande verken lyfta dem direkte i RiksgisKont. — Samme talare har äfven påpekat, alt det icke vore något att invända mot det sätt, hvarpå 1844 års bref ordnat dessa förhållanden, i afstde derå att medlen icke finge lyftas förr än Riksbokslutarbetet var påbörjadt; och bland andra skäl har han äfven framdragit, att liqvid skulle ega rum mellan Staten och Riksg:sVerket i afs:de å förslagsanslagen. Att en sådan liqvid skall ega rum, nekar jag så mycket mindre, som jag sjelf för R. o. Ad. upgifvit, att den skall ske; men denna liqvid skall göras långt förut. Det är en särskild liqvid, om hvilken stadgande förefinnes i 167:de § af Hrr Fullmäktiges reglemente. Ytterligare har den värde talaren sagdt, att dessa öfverskott icke kunna vara kända förr än vid Riksbokslut-arbetets påbörjande.
Den, som, i öfverensstämmelse med Utskottets af 2 Stånd godkända förslag, anser eventuella införselstullen å helylleväfnader, alngods: kläde, dråp, halfkläde, vadmal, ratin och korderoy; äfvensom kasimir af andra färger, än hvitt, gult och rödt, eller af större bredd än 6 qvarter, böra bestämmas å ovalkade till 36 sk., valkade, tvåskaftade till 1 r:dr 32 sk. och flerskaftade till 2 r:dr för skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner nej, bestämmes eventuela införselstullen å dessa artiklar utan någon vidare klassifikation till 2 r:dr skålpundet. För shawlar, shawletter och andra dukar af ull, eller ull och bomull tillsammans under 6 r:dr 32 sk. värde stycket hafva Borgareoch Bonde-stånden, på sätt Utskottet tillstyrkt, bestämt införselstullen till 1 r:dr skålpundet, hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Prete-ständet antagit denna tull till 35Va procent af värdet. Utskottet hemställer till Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet, att de ville i öfriga Ståndens beslut instämma; eljest lärer följande omröstning böra anställas; - 56 Bevillnings-Ulskoltets Memorial, N:o 25. 360:o.
Herr Laron och Landtmarskalken yttrade sig, det ban alldeles icke kunde erindrasig at Ridderskapet och Adeln fattat et sädant beslut, som Friherre ätjernslellt omnämnt, och förmälte i afseende pä Herr ibams förslag, at förewarande frägor icke moro af natur at remineras til Utstött. Härefter ropades Åtskilligt. Största delen af Ridderskapet och Adeln önskade saken genast i dag afgjord: andre yttrade skiljaktige meningar uti wise delar af de wäckta frägorna, och nägre witte ä nyo lägga hela saken pä bordet. Herr karon och Landtmarskalken: En wänlig ordning och praxis lärer fordra , at en sak som legat pä bordet, när den äter uptages, stal utan widare uppehåll afgöras. Ropades starkt Ja. Herr Laron och Landtmarskalken gjorde sedermera proposition ti! bifall pä första punkten i Friherre kiannerlleims Oictarnen, rörande bewillning lika pä Säteri, Frälse, Skatte eller jord af hwad natur som häldst. Bifölls 454 Den 2 Junit. Bifölls med et starkt Ia, hwaribland hördes nägra fä t77ej, och med tilläggning, prkad af Friherre Kollbeck, ^Wxanller, Friherre OgAla, LarUllenrw, m. st. at sädan ätagen bewillmng skulle räcka til nästa Riksdag, och utan kränkning af privilegium rörande jordens natur. Friherre 3tjern8tellt, K. förmälte sig tro, at en sak af denna wigt ätmindstone skulle afgöras pä et sätt, som med RiddarhusOrdningen more öfwerensstämmande. Wid proxositi»neu8 framställning hafwa gansta mänga LTlej hörts, och äfwen flera prkat votering: om sä wigtiga saker, som den i fräga warande, sä afgöras, stola de sorn hafwa de starkaste rösterne altid fä rätt.
För att förekomma denna olägenhet har just en sådan ordalydelse af Ulsk:n blifvit föreslagen, alt, derest en brandstod,'sbologsdirection skulle önska alt uppbörden sker genom häradsskrifvare//, sä vore sudant tillätet etc. Det lärer väl ej då kunna påstås, att Direclionen åligger att på ett visst sätt låta verkställa uppbörden, då ordet ”derest” finnes utsatt, som lillkännagifver, all direetioaen kan låta verkställa uppbörden efter godtfinnande. Gr. Wrangel, Tönnes Helmuth; Betänkligheten emot förslaget, den man hemlat derifrån, att. del skulle utgöra en förökad skyldighet för kronofogdar och häradsskrifvare, emedan de voro med fullmakt försedde, skulle jag tro vore mindre grundad, emedan det är gifvet, att desse tjenstemän, likasom alia andra, kunna, i den mån Konung och Ständer nödigt och nyttigt pröfva, åläggas förökade göromål. Vi hafva sett exempel, alt vissa privilegierade domstolar blifvit indragne och deras göromål öfverflyttade på hofrätterne, hvilka icke sökt undandraga sig den4 IL 24 ISO Den 9 November e. m. na tillökning i göromål genom handläggning af dil förut icke hörande ärenden, ehuru såväl presidenter som ledamöter varit och äro med fullmakter försedde.
I den mon, som detta fullgöres, lifvas Tjenstemannens nit att åt de honom anförtrodda värf egna alla sina omsorger. Ett motsatt förhållande måste deremot verka så mycket mera nedslående, som, då det utgör hvarje familj-faders käraste omsorg, att söka betrygga de sinas bergning, äfven för den tid, då ban sjelf icke längre kan derför arbeta, den Tjensteman, som saknar egen förmögenhet, hvilket är vanligaste förhållandet, skulle finna sitt lif förbittradt vid tanken derpå, att han, oaktadt alla sträfvanden, vid sin bortgång nödgades lemna maka och värnlösa barn till rof för nöd och elände. Ben 3 December f. m. 57 För sådan pensionering, som här 8r i fråga, finnas för närvarande å Riks-Statens 9:de Hufvud-Titel upförda 2:ne anslag, det ena för Civile Embetsoch Tjenstemäns enkor och omyndige barn och det andra för Militäre Embetsoch Tjenstemäns samt Under-officerares enkor och barn, bvartdera till ett belopp af 25,000 R:dr b:ko. Uti det förstnämnda anslaget har K. M:t, med anledn. af Civil-Statens Fullmägtiges, redan för några år tillbaka, derom gjorda framställning, i Nåder föreslagit en tillökning af 5,000 R:dr, hufvudsakligen för att derigenom bereda tillfälle till jemkning uti Pensionstagarnes klassifikation. — Huru litet dessa anslag upfylla ändamålet, visar sig likväl, då man granskar bestämmelserne uti de för deras användande gällande Reglementen. Sålunda erhålla, vid Civil-Staten, enka och barn efter Assessorer m. fl. 80 R:dr, Kontors-cbefers, Häradshöfdingars m. fl. 60 R:dr, Revisorers, Kammarskrifvares och 30 R:dr o. s. v. samt, vid Militär-Staten, Majors enka och barn 50 R:dr, Kaptens och Löjtnants 36 R:dr och Under-officers 16 å 20 R:dr.
Mts nåd. pröpos. angtde ändring i loq §!n Rég.Ftn och 80 §tn Riksd.Ordm; SlntsUtskottétt Ntö 2Ö7, i anleda: af K. Mts nåd. propos. om pensioner för f. d. Statsråden Hr Frih. Åkerhjelm oell Hr Gr. Hard; Nto 258, i anledn. af K. Mts nåd. skrifvelse, angtde uppförande å indragnslaten af löneersätinirig åt f. d. Statssécreltne Grip oell von Hartmansdorff; Nto 259, i anledn. af Hans Janssons från Elfsborgs län inolion; angtde ersättning till namndeman och fjerdingsman för syner och värderingar 111. m.; Nto 260, i anledn. af K. Mts nåd. remiss uppå f. d. liieutenanten J. W. af Ulirs und. ansökning örn pension; Nto 261, i anledni af Hr Edenhjelms, G., motion om rättighet för vexel-contfolleurer att få bibehålla de af dem iniiéhafvande arfvoden; Nto 262, i anledn. af Hr Norins motion, ängidé förnyelse af den förut väckta frågan örn délägarérätt uti civiUstafeös pensionsinrätlning för borgmästare i Rikets städer, med undantag af Stockholm, samt för desse embetsmäns enkor och barn; Nto 203, i anledn. af erhållna åtérrémisser å utlåt. Nto 107; Nto 264, i anledn. af väckta återremisser å utlåt. Ntö ti5; Nto 265, i anledn. af erhållna ålerremissef å utlåt. Nto 1 33; Nto 266, i anledn. af erhållen ålerremiss å StalsUtskts utlåt.