Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den sednare delen af 4i §. i nu gällande Riddarhusordning är utesluten i nya redactionen på den grund, att den hörer till RiddarhusFiscalens befattning och OrdningsStadgan. Jag föreslår således alt ifrågavarande 3i §. må bibehållas sådan den af Utskottet blifvit föreslagen, endast med tillägg af 42 §• i nu varande Riddarhusordning. Herr Printzensköld, Axel: Jag hade Den 10 Augusti f. m. i7 icke ämnat yttra mig, om jag icke af Herr Rosenblad fått höra sådana beskyllningar i anledning af förevarande §. göras emot Ut* skottets pluralitet, att jag, som tillhört densamma, icke anser mig böra med stillatigande låta dem passera. Herr Rosenblad har sagt, att Utskottets förslag vore naket och omoliveradt framställdt; jag lemnar det derhän; men han har äfven sagt, att Utskottet under förslaget måtte hafva haft den biafsigt att gynna minoriteten på majoritetens bekostnad; detta är ej förhållandet. Utskottets pluralitet har vid förslagets framställande alldeles icke åsyftat något annat, än hvad af dess Memorial inhemtas. Hvad mig enskildt beträffar, får jag förklara, att jag hvarken nu eller någonsin säger eller framställer något, hvarunder biafsigter äro fördolda. Herr Oxehufvud: Oaktadt flere Herrar Ledamöter yttrat sig, har jag icke hört någon upplysa, huruvida två upprop vid val eller votering nyttjas i de öfriga RiksSlånden. Det är visserligen sant, att andras exempel icke alltid behöfver följas, men i nu förevarande fall synes det mig ganska lämpligt, alt rätta sig efter bruket i de öfrige Stånden. För mig har det blifvit uppgifvit, att i Borgareoch BondeStånden alltid hållas två upprop, om någon vid det första är frånvarande; och i anledning häraf, samt d^ jag icke kan inse något rättvist 38 Den to Augusti f. m. skäl, hvarföre Ridderskapet och Adeln skulle för sig inskränka en rösträttighet, som finnes i de öfriga Stånden, vågar jag till Utskottets redaction föreslå följande tillägg:
Anckarsvärd, hvilken jag nu icke ser, och åtskilliga andra) med svår klagan öfver det bureaucratiska välde, som Utsk. hade velat införa i representationen. Nu deremot tiga alla dessa Herrar och Män om den saken och förorda en lagförändring, hvarigenom domaren skulle blifva i möjligaste måtto enväldig och advocaterna talrika. Att de sednare skulle, här såsom annorstädes, intränga i representationen är säkert, särdeles om allmänna val blefve gällande. Frih. Raab har i dag sagt, alt äfven der, livarest juristerna hafva ett vidsträckt godtycke, klaga de ändock att det icke är rymligt nog. Delta visar oss hvad vi hafva alt vänta. Vi äre således Frih. Raab stor tack skyldige för den utredning, som han derigenom, troligen mot sin vilja, gifvit åt ämnet. Ilr Gunther säger, att man måste medgifva domarens pröfning, eller godtycke lill någon del, och att vår gamla lag redan gör så. Det medgifves; men hvarföre skall man längre utsträcka odetta godtycke, föröka en osäkerhet? Hr Akerman, som med stillatigande förbigick advocatväldet, har företrädesvis hållit sig vid kostnaderna, och sökt visa, dels att man öfverdrifvit dem, dels att man ej borde sky de utgifter, som en verklig förbättring kräfver. Men då fattigdomen är alla vackra projecters graf, så är det nödvändigt, alt man, om förslaget vöre aldrig så godt, dock tager kostnaden i öfvervägande. Hr Akerman har trott, att fångforslingen skulle minskas genom det nya fängelsesystemet. Detta betviflar jag; ty fångiörslingen måste vara mindre då fängelsestraffet mindre begagnades. De stora bestraffningsfängelscrna kunna ej anläggas i hvarje län, utan måste hädanefter, såsom hittills, blott blifva några få i hela Riket. Uti en särskild skrift, som icke längesedan utkommit, har det blifvit utredt huruledes det, efter Den 28 April. 213 all anledning, icke är möjligt alt skaffa fångar ne sysselsättning utan förderf för handtverkerierne och utan alltför stora kostnader för samhället.
Utskottet hemställer, att Ridderskapet och Adeln ville frångå detta och biträda de öfriga Ståndens beslut, men om denna inbjudning icke anlages, föreslår Utskottet omröstning i följande ordning: 19:0. Den, som godkänner Utskottets förslag, alt arlikeln Borstar bör åsättas 2 R:dr värde och 24 sk. införsels tull skålpundet; röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer artikeln att fortfarande införtullas med 33 R:dr 16 sk. på hvarje 100 R:dr varuvärde. /Broderduk, Marle och Stramalj. För denna artikel hade Utskottet föreslagit, hvad Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden ock godkänt, att, i stället för det närvarande förtullningssätlet efter aln, varan borde införtullas efter vigt, med 20 R:dr värde och 5 R:dr tull för rubriken ’’af silke och bomull” 5 R:dr värde och 1 R:dr 12 sk. tull för rubriken "af Ull” samt 3 R:dr 16 sk. värde och 4° sk. tull, allt per®, för rubriken ”af bomull, lin eller hampa, enkla eller blandadehvaremot Ridderskapet och Adeln bibehållit snuvarande bestämmelser af 3o sk. värde och 6 sk. tull för den för - Bevillnings-Utskottets Memorial, N\o 3o, 17 första, i5 sk. värde och 3 sk. tull för den andra, samt 10 sk. värde och 2 sk. tull, allt per aln och af högst ett qvarters bredd för den sista af de nämnde rubrikerna, jemte föreskrift, att för överskjutande bredd tullvärden och afgifter skola i proportion ökas. Såvida Ridderskapet och Adeln icke afstår från denna dess mening och biträder de öfrige Ståndens beslut, torde följande omröstning böra ega rum: 20:0. Den, som bifaller Utskottets förslag, att för artikeln Brödet duk, Marle och Stramalj bör antagas för den af silke och bomull 20 R:dr värde och 5 R:dr införselstull skålpundet, för den af Ull 5
En godbit på programmet var relse, hvilken slutar med att framhålla, att » lagdisken och valsat ut, trots skrik och prostiftarna allena äga rätt att ändra lagarna och spinnvisan och balladen ur andra akten i Wagners opera » Den flygande holländaren ». Kören tester. proinulgera nya sådana, hvaremot domaremakten » Men hur visste n i? » endast är befogad att tolka och tillämpa de beoch orkestern voro båda här alldeles ypperliga, stående lagarna ». Fröken Chauvin lär ämna men hvad som satte spetsen på det hela var » Farbror sa — » ställa sig denna slutkläm till efterrättelse och fru Möllers högst förtjänstfulla utförande af balla» Men han var j u inte h e m m a? » den. Det låg i hennes föredrag en dramatisk hänskjuta sin sak till kamrarnas slutligaafgörande. kraft och ett lif, som till och med tycktes för» Mötte honom på hemvägen. » läna stämman en större volym än vanligt. Ej minÖgonblickligen inne i situationen, upp» Trotjänarinnan ». För någon tid sedan afdre förträfflig var fru Linden i Marys lilla parti. stämde fru Lisen, som kvickt klättrat upp led vid Borgerskapets gubbhusinrättning härstä- (Skulle det ej vara möjligt att i en snar framtid få des anställda sjuttioåriga jungfrun Johanna Norupp » Den flygande holländaren » å k. operan med på pulpetstolen, m e d klar och ljudelig röst man. Från det hon var tio år gammal hade hon dessa bägge sångerskor?) — Välkändt är fru Möl» A n der schönen blauen D o n a u ». Och nu tjänat andra, men hade likväl under hela sitt lif lers föredrag af romanser och visor. Hennes utfö- dansade de unga i den tidiga morgonstunicke innehaft mer än tre tjänarinneplatser.
Herrar JustitieRåden Stråle oda Themptander äfvensom Herr ViceAmiralen Nordenskjöld delade Herr KrigsRådet Bräntings tanka, men Herrar Presidenterne af Billbergh, Westerstrand och Friherre Cederström instämde i Herr BergsRådet Triblers mening, derför Herr Presidenten af Billbergh, i hvad honom sjelf angick, jemväl ville hemta stöd af det förhållande, att han i egenskap af President i Kongl. KammarRätten deltagit i bemälde Rätts vid liera tillfällen gjorda underdåniga hemställan, att 1831 års stat för KammarRätten måtte, såsom ansedd nödig för arbetets jemna och obehindrade gång, äga bestånd. 11 82 I följd af denna omröstning blef, i öfverensstämmelse med de flesta Ledamöternes mening, för parterna, ater förekallade, afkunnadt detta Beslut. RiksRätten finnér den af Rikets Ständers Justitieombudsman emot Herr Presidenten af Billbergh framställda anmärkning, enligt grunderna i 13 Kap. 1 §. Rättegångsbalken, innefatta jäf för Herr Presidenten att angående ifrågaställda ämne sig yttra; Hvaremot RiksRätten anser hvad Herr Justitieombudsmannen emot Herr Presidenten Westerstrand anmärkt icke, enligt åberopade lagrum, utgöra laga jäf.
Ad. att anslaget för det i denna punkt afsedda ändamål borde förhöjas till 40,000 r:dr. 3: d j e punkten. Arfvoden åt Astronomiaeadj uncten Selander och Professoren Doctor S c h I y t e r. R. o. Ad. fann Utsk:s yttrande i denna punkt för det närvar, icke erfordra någon åtgärd. 4:de punkten. Saltpeter-nä ringens upphjelpa n d e. Frih. von Kraemer: Ehuru jag icke kan godkänna de motiv StatsUtsk. anfört för dess underlåtenhet att i detta rent ekonomiska ärende sammanträda med Ekon.Utsk., afstår jag likväl från allt vidare yrkande i detta ämne, emedan jag har mig bekant att Irenne Stånd redan hafva bifallit StatsUtsk:s åsigt. Denna punkt blef af R. o. Ad. bifallen. Hr Frih. o. Landtm, lillkännagaf, att plenum lomme att fortsättas på eftermiddagen kl. 6. 5: te punkten. Flyinge och Strömsholms stuteriers dagsverks-ersättning; hästafvelns förbättrande; h i n g s t-p r oe m i e r samt hingsthållning i Elfsborgs och Skaraborgs län. Utsk:s yttrande i denna punkt ansågs icke för det närvar. erfordra någon åtgärd. Extra utgifter. Hr Rosenblad, Bernh.: Före 1809 utgjorde extra utgifts-anslaget 100,000 r:dr i silfver, eller 4oo,ooo r:dr b:co, ehuru K. M. då ägde oinskränkt disposition öfver alla statsanslagen. Sedermera nedsattes detsamma med afseende på Rikets dåvar. svaga tillstånd lill 100,000 r:dr, som det fortfarande utgjort, ehuru myntvärdet blifvit reduceradt till -|:delar. Bristen har likväl kunnat, ersättas genom den dispositionsrätt K. M. tillförene ägt öfver besparingarna.
Vidare förekomma emot ofta åberopade förslag följande anmärkningar: 1:0 att man velat ställa handtverks-gesäller under tjenslehjons-stadgan, hvilket jag anser vara högst olämpligt, helst dessa äro just de, hvilka skola ingå uti och utgöra en del af Rikets 3:dje stånd, och ett så beskaffadt stadgande tilläfventyrs skulle afhålla många föräldrar, att låta sina söner genomgå de vanliga graderne för mästerskaps vinnande. Det härmed åsyftade ändamål, eller att förekomma det lika allmänt som rättvist öfverklagade oskicket med Gesällers kringstrykande, kan dessutan lämpligen vinnas derigenom, att Gesäll antages i Mästares arbete på minst tre månader; 2:0 att man föreslagit, det idkandet af flere olika näringar må en person tillåtas. En så beskaffad sammanblandning skall ofelbart leda derhän, att den förmögne handtverkaren gynnas på den mindre bemedlades bekostnad, enär det skulle ankomma endast på förlag, att i stort omfång förena flere handtverk, eller Jtill bildande af fabriks-anläggningar för handtverk, hvilket förhållande åter skulle conih. till R. Sl. Prot. l834* ^ Sami. a, A/d. 3 i o:de Häftet. i8 samt Allni. Besv.- och Oecon.-Vtsk. Betänkande N.-o 33. centrera förmögenhet på några få händer och göra största antalet näringsidkare fattiga och beroende; 3:o att rättighet lemnäs städernas Borgare, att å landet inrätta verkstäder; i hvilket hänseende jag åberopar hvad. jag förut anfört angående skilnad emellan Stadsoch Landtmanna-näringar; och /po att en allt för vidsträckt rättighet lemnäs qvinna till utöfning af handtverk, hvilket ofelbart måste vara oförenligt med hennes bestämmelse i samhället och komma att ofördelaktigt inverka på det förhållande, som, enligt både naturlig och borgerlig lag, bör ega rum emellan de bägge könen. De ifrågavarande förslagen, dem Utskotten genom dess pluralitet antagit såsom en tiilfyllestgörande och rättvis lagstiftning för näringsförhållandena i Sverige, förete visserligen flere anmärknings-anledningar och hvilka äro fullständigt upptagne uti Borgare-Ståndets vid i823 års
Yägomläggning mellan Wanneberga och Sösdala samt till Röinge gästgifvaregård 29,969. 23,566: 32. — D:o från Röinge åt Kädarp samt till Piltahusen 5,053. 1,533: 16. — D:o från Norra Asbo häradsgräns till Tyringe gästgifvaregård samt till Piltahusen 14,754. 5,666: 32. — Malmöhus län: Vägförbättringar från Lund till Hurfva och Hörby gäst gifvaregårdar 4,780. 13,300: Fonden för årensningsoch smärre hamn-arbeten. Rensning i Angermanelfven inom Resele och Lidens socknar 10,000: __ _ :009,8I .406.01 01 -.Hl» -laiig fibi'// (lii gningeria! abaiiWtög/ieP.Ö runi griinggiilruogiiY — 123 — Vatten-aftappnings-fonden. Vatten-befriad jordvidd, i tunnland. Westerbottens län: Utdikning af Qvarn-, Ätjelso. Tattarsmyrerna vid Tväråmarks by i Säfvar socken 85. Stora Kopparbergs län: Sänkning af Räjsjön i Rättviks socken 130. Beviljadt stats-bidrag. Anslag. Lån. 120: — 125: 500: 250: — Af Rikets Ständer särskildt beviljadt stats-bidrag. Jernväg mellan sjoarne Norra Barken och Wessman i Norrbärke och Grangärde socknar af Stora Kopparbergs län...* 133,333: 16iis£<l j:y'1j:i1 filndni i9[, -rot qqoted Handelsoch Sjöfarts-fonden Hamn-arbetet vid Malmö, till skuldernas reglering, 100,000:
Ständer finna detta förslag antagligt, torda vara nödigt att detsamma för Kongl. Majrt uppgifva och dess höga godtfinnande i underdånighet underställa. Sedan Utskottet således uppgifvit sina tankar, om sättet att slutligen ernå én för hvarje af Rikets provincer passande skogsordning} anser det sig derigenom hafva besvarat alla de i detta ämne yrkade allmänna förändringar. Då hvarje Läns innevånare efter utredning af dervarande Hushållssällskap och tinder inseende’ af Konungens Befallningshafvande böra komma i bästa tillfälle att upptäcka de locala brister, som i närvarande allmänna skogsordning kunna vara att anmärka, samt att deruti föreslå nödiga förbättringar ; så har Utskottet icke heller »u trott sig böra ingå i någon pröfning af Besv. och Ekon. Utsk. Betänkanden. 365, den gällande skogs ordningen, eller genom några bestämda föreskrifter och precursoriska åtgärder lägga band på den frihet, som ovillkorligt bör tillhöra dessa öfverläggaingar, och hvilka böra, så vidt det med Kongl. Majrts och Kronans rätt samt Rikets behof kan förenas, stödja sig på en friare dispositionsrätt för skogarnes ägare, än den de fordom varande och nu gällande författningar icke alltid synas hafva gynnat. Med full tillförsigt om det rigtiga uti ett sådant förfarande, vågar det derföre äfven tillstyrka R. H. Ständer, att emellertid och intill dess ofvan föreslagne beredning hinner utarbetas, icke till något bestämdt afgörande upptaga de i detta ämne gjorda allmänna motioner. Men då uti de remitterade Memorialen yrkas några sådana mindre stadgandon och föreskrifter, hvilka icke synas bero af den allmänna skogsordningen, utan endast afse genast verkställbara åtgärder; så bör Utskottet deröfver afgifva sitt utlåtande. 1:0 Den af Riksdagsfullmägtigen Sven Månsson från Cal mare
Hvad derefter vidkommer motionärens förslag om upphälvande af skyldigheten alt fullgöra Hofrätts i tvistemål gifna dom eller utslag, då ändring deri hos Kongl. Majit sökes; så torde samma förslag lemna rum för åtskilliga anmärkningar. De stadganden, hvari ändring genom förslaget åsyftas, återfinnas i 30 Kap. 5 § Rättegångs—Balken, sådant detta lagrum lyder i Kongl. Förordningen den 18 April 1849, och innehålla, bland annat, alt deri, som tappat i Hofrätt och vill deremot söka Konungen, skall omant gifva ut hvad dömdt är och sätta det hos Konungens Befallningshafvande eller i taka händer, der ej ändringssökandet derigenom Klefve onyttigt, samt att det, som utgifvet blifvit, får af den, som vunnit, lyftas, på sätt i 5 Kap. 5 § Utsöknings-Balken sägs; hvarjemte i berörda lagrum föreskrifves, huru törfaras skall, då den vinnande ej vill begagna sin lyftningsrätt, och då den, som skall gälda penningar efter dom, icke eger sådana eller guld eller silfver, men väl annan egendom; äfvensom då han icke heller har sådan. Dessa stadganden öro uppenbarligen meddelade till säkerhet för den hos Hofrätten vinnande parten, på del att icke annars vederparten skulle genom ändringssökande kunna bereda sig tillfälle att under längre tid uppehålla den vinnande i sin rätt eller till och med alt under tiden på ett eller annat sätt till hans förfång undanskaffa sina tillgångar; och ligger således i dem ett korrektiv deremot, att icke rättegångar skola af sådan anledning bos Kongl. Majit oskäligen fullföljas.
Majrts till detta Utskott remitterade Nådiga Proposition, angående det så kallade SpanncmålsCreditivet, har en ovilkorlig skyldighet att granska alla handlingarne i denna fråga och att således tillse, huruvida Landshöfdingarne fullgjort deras skyldighet eller ej. — Jag skulle dock önskat, att Herr Hjerta, mindre för min än hans egen skull, hade upskjutit, till dess denna undersökning för sig gått, att förebrå Landshöfdingarne att hafva sjelfmyndigt, ulan förtroende till Rikets Stän - ÉL Den 9 Mars e. m; ders föreskrifter och tvert emot deras Beslut m. m., handlat i denna sak. Herr Hjerta har ock sagt, hvad jag åtager mig Bevisa vara mot rätta förhållandet stridande, att nemligen der föreskrifterne blifvit följde, der är ej brist, der kan undsättningsspannmålen betalas. Jag förmodar, att han menar Wermland. Der tillgick så, att Konungens Befallningshafvande contraherade med Köpmän och Possessionater, att de, mot erhållna räntefria förskott i penningar, skulle hålla undsättnings-behöfvande tillhanda ett visst qvantum Spannemål till ett öfver inköpskostnaden något förhöjd t pris, samt att förskottet inom bestämd tid skulle återbetalas, och Köpmannen eller Possessionaten sjelf uppgöra med undsättningstagarne om sättet för sin godtgörelse. Sådant var verkställbar! i Wermland, hvarest funnos personer med vidsträckt Brukseller Handels-rörelse, och som således kunde ingå på de af Konungens Befallningshafvande upgifne vilkor, och hvarest Allmogen antingen ägde penningar att köpa Spannemål för hos de Contraherande Köpmännen eller Possessionaterne, eller ock kunde genom körslor, tackjern m. m. godtgöra sin skuld för Spannemålen; men i Skaraborgs Län, så väl som i de fleste
Den siste Talaren liar upptagit de praemisser jag ernade framställa, men derifrån kommit till en helt annan conclusion än jag. ExpedilionsUtskottets Memorial är visserligen af den natur, att det ej kan till Utskottet återremitteras; men just detta bevisar, att Memorialet ej innefattar ett förslag, utan blott en förfrågan, som ingen kan bestrida Utskottet rättighet att framställa. Utskottet har alternatift frågat, om den i5 Januarii i835, eller någon annan dag, skall i Riksdagsbeslutet utsättas för nästa Riksdags början. Derigenom har det visserligen ej öfverskridit gränsen af förfrågningsrältigheten, fastän det icke gjort sin framställning med tillräcklig varsamhet. Sådan är saken i sjelfva verket för den, som ej vill måla 6i H. 10* 148 Den 10 Februarri f, t». upp spöken, för alt hafva nöjet alt blifva rädd för dem. För öfrigt tror jag, alt raan ej genom någon slentorsstämraa kan förmå fle andra Stånden, att handla grund lagsstridigt och frånträda hvad de redan beslutit. Dessutom bör man hafva mera aktning för dera, än att föreslå något sådant. Jag anhåller derföre om proposition på memorialets läggande ad acta, helst tre Stånds beslut i alla fall blifver gällande i denna fråga. Herr von Troil: Midt under denna allvarsamma discussion hafva vi fåll höra den lustiga förklaring af 49 § Regerings* Formen, att med ordet sammankomma der* slädes förstås att Ständerna skola sammankomma till Plena, ej till Riksdag. På det sättet skulle innevarande Riksdag hafva räckt snart sagt från verldens början, ty Ständerne hade blott ett plenum hvart Femte år, 20 plena på 100 år, och så vidare. Jag erkänner, att jag ej väntat få höra en så förnuftslös tolkning af Grundlagen. Samme Talare, som gjort sig skyldig härtill, har hemställt, huru man skulle uti ifrågavarande fall förhålla sig, derest en Riksdag fortfor längre en Fem år.
Emot Utskottets fattade beslut, att lills vidare eller tilldess statsregleringen i dess helhet blifver uppgjord, i så betydande mån inskränka de af Kongl. ålaj:t i nåder äskade anslag till fortsättande af redan påbörjade fästningsoch dockbyggnadsarbeten, till hvilka arbeten föregående Ständer redan beviljat bestämda årliga anslag, reserverar jag mig, enär de af Utskottet föreslagna anslagssummor äro otillräckliga, för att på förhand uppgöra någon bestämd arbetsplan för följande året, eller dertill vidtaga förberedande åtgärder, upprätta kontrakter om levereringar af nödiga materialier, o. s. v. Utskottet hade, efter mitt förmenande, vid dylika måls behandling, bordt göra skillnad emellan nya anslag till nya föremal och fortsatta anslag till redan påbörjade, vigtiga arbeten, på hvilka sednare redan gifna anslag blifvit använde; hvilka summor onekligen blifva bortkastade, om dessa arbeten ej fortsättas och slutligen blifva färdiga.» I afseende på anslaget till Topografiska corpsens arbeten: af Anders Andersson från Skaraborgs Län, Petter Persson från Jönköpings Län, Sven Heurlin från Kronobergs Län. Sta ts-TJ isie otte ts Utlåtande, N:o 5. M 6. Ank. lill Exp.-Utsk. <i. 18 Dec. kl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse rörande anslag för nya dockbyggnadens i Carlskrona fullbordan saint förändring af flintlåsgevär till gevär med slagk ru ts-antändning. (V. A.) Kongl. Majit, som uti Dess till Rikets nu församlade Ständer allåtne nådiga proposition angående statsverkets tillstånd och behof, bland andra för sjöförsvarets ordnande nödiga ansedde statsanslag, äskat följande belopp, att, under tre år, med en tredjedel årligen utgå, nemligen till fullbordande af den nya dockbyggnaden i Carlskrona 88,560
Det är utom all fråga att i etnologiskt och moraliskt hänseende den euskariska rasen icke företer några likheter med den öfriga befolkningen på den Cantabriska kuststräckan trots likheten i klimat och topografiskt hänseende, Då kvinnan i Asturia och Galicia visar mjukare former, blomstrande hy och vekare ansiktsdrag, har baskiskan hårda, kantiga konturer och p i hennes panna äro oböjlighet och halsstarrighet tecknade. Hon ar renlig, arbetsam, allvarlig och ärbar och manga påst;, okänslig för kärlek. Xär hon gifter sig är det därför, att hon anser det vara en plikt att bilda familj och blifva moder, hvilket utom äktenskapet är henne ofattligt. Hennes trohet och ärbarhet äro också utom allt tvifvel, hvilket jag för öfrigt öfverlåter i t sedelärare att diskutera. En sanning ar att den sedliga nivån hos euskara-folket är mycket högre än hos det öfriga spanska folket, och jag behöfver icke upprepa, att kyska kvinnor förekomma icke, dar männen äro libertiner. Annu för f % sr sedan bevarade de tre systerprovinserna sin storartade patriarkaliska stämpel, en doft af homerisk dygd, hvilket icke hindrar dem, närboende till Frankrike som de äro, frin att vara det mest civiliserade och industriella element i vårt land med undantag af Catalufia. Anhangarne af $iteros eller den autonoma lagstiftningen i dessa landskap försäkra, att sedan slutet af sista inbördeskriget, hvarigenom de gamla vördnadsvärda lagarna upphäfdes, de baskiska provinserna srniningom förlora renhet i seder, enkelhet och öppenhet i karakter. Det är ännu ett offer som det nya Spa nien har nödgats göra på den konstitutionella frihetens altare ... Idun Stockholm, Iduns Tryckeri Fredagen den 1 maj 1896. N:r 18 (437) Byrå: Prenumerationspris p r å r: Idun ensam kr. telef. Iduns Modet., fjortondagsuppl. » 5: — Iduns Modet., månadsuppl. » 3: — Prenumeration sker å alla postBarngarderoben » 3: — anstalter i riket. Aktiebolag.