Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Hjärne: Inom Utsk;t, som bestod af personer från olika trakter af landet, var man allmänt ense derom, att September månad vore den lämpligaste tiden för landstingets sammanträde, hvadan man ansåg, att någon sådan latitud, som Gr. af Ugglas föreslagit, icke var behöflig. För öfrigt, då det var Utsk:ts upgift. att utlåta sig öfver dessa af komiterade upgjovda lagförslag, hvilka, om de komma att till någon åtgärd föranleda, kunna af K. M:t stadfästas och utfärdas utan afs:de å hvad R. St:r dervid åtgjort, ansåg man sig icke böra ingå i en så detaljerad granskning af desamma, hvarföre också flera §§ äro af beskaffenhet att böra omflyttas och omredigeras. Jag anhåller om bifall till Utsk:ts förslag. Hr von Koch: Jag anser icke stor vigt ligga på denna ändring, men har ingenting att deremot invända. Det borde då i denna § heta, att landstinget hvarje år sammanträder på den dag, som detsamma en gång för alla bestämmer. Gr. af Ugglas: Jag förenar mig gerna med Hr von Csn t'0 Oktober e. m. m K oell i hans förslag, då jag derigenom vinner hvad jag hufvud-» sakligen åsyftat, nemi. frihet för landstinget att bestämma tiden1 för sitt sammanträde, hvilken svårligen kanvara densamma i Norrland och i Skåne. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels bifall till §:n» enl. Utsk:ts förslag och dels bifall dertill med den förändring, att de i lista raom-t förekommande orden »den Måndag i samma månad, som landstinget en gång för alla dertill bestämmer» utbyttes mot orden »den dag, sorn landstinget en gäng för alla bestämmer»; framställde H.
På grund häraf instämmer jag i den siste värde talarens yrkande, att den förslaget motsvarande §:n af nuvarande bankoreglementet måtte bibehållas oförändrad, samt att således Utskrts förslag måtte afslås. Den 26 Mai e. m. Frih. v. Schwerin, Jules: Den värde talare, som började diskussionen, påstod, att det föreliggande förslaget skulle antyda, att man vore ångerköpt öfver att hafva upphäft Bankens fastighetslånefond. Att så skulle vara fallet, vågar jag högeligen bestrida, ty det måste hafva varit rätt, att banken blef fritagen från en lånerörelse, som fastläste bankens fonder för 20-tal af år. Den nu föreslagna åtgärden står icke i något samband med bankens förra fastighetsbelåning, ty frågan afser endast uppköp af obligationer, men icke belåning, af inteckningar, och hvar och en, som inhemtat a-b-c af affärer, vet nogsamt, att det är lättare att på börsen sälja en obligation än en inteckning. Man säger, att Riksbanken skulle tillförbindas att upprätthålla priset på obligationerna. Nåväl! Hvarje stat har, i min tanke, icke blott rättighet, utan skyldighet, att upprätthålla priset på sina obligationer. Hvarföre stå t. ex. de Norska obligationerna i högre pris än de Svenska? Jo, helt enkelt derföre, att norrmännen hafva finansielt förstånd, då vi deremot äro komplett renons derpå. Från första stunden anslogo norrmännen en summa för inköp af landets obligationer och för att sedermera hålla dem i pris; vi deremot hafva låtit våra obligationer sköta sig sjelfva, så godt de kunnat. Nu är fråga om afsättandet af en summa af 1,500,000 rdr för att derigenom bringa Hypotheksbankens obligationer i omlopp. Meningen är icke, att riksbanken skall för hela detta belopp köpa Hypotheksbankens obligationer, utan meningen är, att banken skall uppköpa obligationer för ett belopp, som ytterst kan uppgå till nämnde maximi-summa, och detta i ändamål att dermed drifva handel. En reservant, för hvilken jag har den största högaktning, anmärker, att det fattas ett reglementariskt stadgande.
Till ytterligare fördel för utsockne frälset stadgar denna § att dock i alla inqvarteringar, gärder samt kronoskjutsningar oell hjelper, frälset endast till hälften skall deltaga mot krono och så framt icke i krigstider nöden fordrar en jemlikhet. Det slutliga tillägget att Adelns Landtbönder och utsockne frälse icke skola med några andra gärder, hjelper och skjutsresor eller ock i andra fall betungas, än som i §:n är förbemäldt, innefattar ett förbud att besvära utsockne hemmanen med inqvarteringar, körslor, skjutsningar eller naturaprestationer vid några andra tillfällen, än de i §:n uppräknade, vid tåg, marscher eller krigsmateriel och förnödenheters framförande eller i krigstid. Denna betydelse af orden ”t andra fall’’ bestyrkes genom det vid §:ns slut anförda undantag af det enda fall, då utsockne frälset är lagdt under hållskjuts och borde vara behjelplig! att skjutsa de resande. Det kan då ej bctvillas, att utsockne frälset enligt Adelida privilegierna icke var 14 Stats-Utskottcts Utlåtande, N:o 221. i åtnjutande af de vigtigaste friheter, som i 8 § äro den egentliga privilegierade jorden tillförsäkrade, framför allt utskrifningar, enroulleringar och roteringar. Detta frälse var endast, med vissa undantagsfall och dä endast hälften mot krono och skatte, befriadt från aj gärder d. ä. persedel-levereringar till förtäring och underhåll för Konungens följe i äldre tider, samt för krigsfolket på låg och i läger; bj hjelper d. ä. biträde med personlig inställelse, körslor, dagsverken eller tillskott af penningar för vissa ändamål, i hvilket fall det stundom användes i lika betydelse med kontribution och c) skjutsresor.
Vid sin död den 17 April 1853 hade Björkgren efterlemnat sin bemälda enka, som, med en svag helsa och utan förmåga att genom arbete bidraga något till sitt uppehälle, jemte trenne barn, tvä söner och en dotter, hvilka alla vore i behof af vidare uppfostran, befunne sig i en för framtiden hotande ställning. Bih. till B. St. (Fortsättning.) Då Björkgrens verksamket i det allmännas tjenst icke varit af den framstående beskaffenhet, att den bör kunna grundlägga några särskilda anspråk på Statens erkänsla, hemställer Utskottet, att Riksdagslullmägtigen Svenséns ifrågavarande motion icke måtte af Rikets Ständer bifallas. 96:o. Uti en hos Borgare-Ståndet väckt och till Utskottet remitterad motion (N:o 200) har Herr O. E. L Dahm anhållit, att Rikets Ständer, i likhet med hvad i likartade fall förut egt rum, måtte bevilja en årlig pension af 200 R:dr åt enkan efter aflidne Adjunkten vid högre elementarläroverket i Calmar Abraham Kjölström, hvilken, enligt hvad motionären anfört och tvänne motionen bilagda, af vederbörande Pastor och stiftets Biskop utfärdade bevis innehålla, föddes den 15 April 1820 och år 1844 blifvit förordnad till Kollega vid ofvannämnda läroverk samt år 1847 erhållit fullmagt å samma tjenst, med hvilken han äfven förenat presterliga göromål. Under utöfningen af dessa befattningar hade Kjölström ådagalagt utmärkta egenskaper såsom lärare och allvar i sitt prestembete samt tillvunnit sig allmän högaktning. Efter en längre tids tjenstgöring under knappa vilkor, hade Kjölström ändtligen kommit till högre löneförmåner, då han plötsligen bortrycktes i kolera den 7 September 1859, efterlemnande enka Hilda Maria Kjölström, född Elfving, och trenne minderåriga barn, en son och två döttrar, i särdeles torftiga omständigheter.
Utfinna medel för sättet akt träffdet rätta för en säker och jämn beskattning, att BewillningsUtfkottct med otroligt arbete sä nära som mbjcligt träffat det sanna, det rätta lill en witz grad af fullkomlighet, är efter min öfwcrlygelse ostridigt och hwilket tillwinncr utan twifwcl saintelige betz Ledamöter, mycken och wälfvrtjcnt aglning. Wo^e icke behofwet, wore icke Rikets belägenhet, och om jag sä fär säga enorma iräkadc ffnld m. m. sä ropande ester medel till högsta belopp, -till en Dcwillning ulöfwer allt hwad man i detta Rike stg nägonfin kunnat tänka, skulle jag, under fullkomligt erkännande af Utskottets uppgifne förslag att beskatta werkelig förmögenhet säsom det rätta, likwäl tweka att lämna bifall till ben Tabell, som upptager beskattning af inkomster, jag skulle genast derwid anmärka, att de mindre summor j densamma äro för högt ansedde och belastade. Men dä jag jhogkommer och upprepar S nyo att Fäderneslandet är j fara, styckadt och förstördt, lärer jag ej hehbfwa tro att nägon Medborgare saknar nit, att i allt mediverka till Statens upprätthällande, och will säledes med sädan ljuf tillfredsstäl, lekse leita allt hwad jag derom hade att inwända, pä dctze gode skär och grunder sörfalla. Detta hindrar likwäl intet, att till styrka för den gode saken, Sta, tens upprätthällande, till Rikets skulders tidigare af, bördande, yttra min ödmjuka tanka och förmodan att 4i34 Den 12 October. en annan progression för de högre inkomster nnritbäde billig, lämpelig och möjelig.
Sedan desse Motioner inkommit, har Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, som först handlagt detta mål, fått emottaga den Berättelse och åtföljande handlingar, som Herr Öfversten af Borneman i underdånighet afgifvit, rörande den honom anbefalde Besigtning öfver Ekeskogarne, ^84 Stats-Utskottets Bellin kandern äfvensom Committerades till reglering af Flottornas ärender underdåniga Förslag, till anstalters vidtagande i afseende på hushållningen och vården öfver Ekeskogarne i Riket; Och Sorn tltsköttet således erhållit del af de väsendlligaSte till frågan om nämnde skogar hörande handlingar* samt derigenom kommit i tillfälle att inhemta en noggrannare kännedom, örn detta vigliga ämne och om de åtgärder, hvilka, genom Kongl, Majtts Nådiga omsorg i -detta fall blifvit vidtagne, tror Utskottet dess Utlåtande icke böra inskränkas endast till de uti Molionerne uppgjorde förslag, utan böra omfatta ärendet i hela dess vidd; Och får, i sådant afseende bär upptaga hvad af handlingarne upplyses* nemligen att sedan R. H. Ständer under Riksdagariie 1812 och 1815 i underdånighet anhållit, det Kongl.
Föredrogos och biföllos StatsUtsk:ts den 13:de dennes bordlagde Mern.: N:o 207, med förslag ang:de aflöningen för Riksg.Kont:ts embetsoch tjenstemannapersonal samt vaktbetjening; N:o 208, ang:de arfvodes anvisande jemväl under innev:de riksdag för befattningen med de tryckta riksdagshandlingarnes mottagning, vårdande och utdelning; N;o 209, ang:de fortfarande understöds beviljande för Riksg.- Kont:ts enkeoch pupillkassa; N:o 210, i ani. af väckt motion ang:de pensionen för aflidne Ofverkrigskommissarien Fr. Lindstedts efterlemnade döttrar; samt N:o 211, med förslag till stadganden i Riksg.Kontrts reglemente, angtde de vid föregrde riksdagar beviljade, men ännu icke utbetalda statsbidrag. Föredrogs Sammansatta Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.Utskits den 13 dennes bordlagde Betänk. N:o 19, i anledn. af väckt motion om bestämmande af tillverkningsafgiftens belopp och beräkning af redskapens afverkuingsförmåga, i händelse K. M:t skulle bifalla en af BondeSt:t hos K. M:t gjord anhållan, att bränvinstillverkning i mindre bränneri, utan tillsyn af kontrollör, skulle tillåtas äfven under åren 1861 —1863. Hr Hjärne, Harald: Vid det tillfälle, då detta Betänk, förevar till behandling inom Sammansatta Bevilln.-, Lag samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:t, fann jag mig förhindrad att uti bemälte Utsk:s öfverläggning deltaga, emedan jemväl ett annat Utsk., hvilket jag äfven såsom ledamot tillhörde, samtidigt hade sammanträde. Detta förhållande ger mig nu ani. att förklara, det jag, för den händelse jag deltagit uti förstberörde öfverläggning, ovilkorligen skulle hafva afstyrkt bifall till ifråg:de motion. Jag tror att de beslut, som redan af R.
Man torde härvid erinra; att högre Tull är föreslagen på Jordbrukets än på andra närihgars producter, men denna förmån får jordbrukaren ej tillgodonjuta alla år, han får icke en gång alla år utföra sin vara, och ej taga som andra producenter, så mycket för sin vara som han kan få, utan Styrelsen får i det »ina så väl som andra fallet göra jemkningar och förändringar, hvarigenom jordbrukaren det ena året taget med det andra, är mera vanlottad, än han i allmänhet sjelf inser. Jag klandrar ej, att ett förhöjdt pris på födo-ämnen förekommes, utan jag klagar öfver att man genom konstiga medel uppstegrat priserne på andra varor, och tvingat jordbrukaren att alltid taga andra producenters varor inom landeit, då dessa merendels taga hans utomlands, om de kunnat fås för betydligt bättre pris. Man har för 3:ne år sedan genom onödig införsel af flere roo-tusen tunnor utländsk säd nedtvungit sädes-priserne och tillskapat ett ölfverflöd derpå , hvilket skulle nödvändigt hafva sammi verkan på jordbrukarens belägenhet, som det skulle hafva t. ex. på K1 ä— Fabrikanternes, om man införskref ett år likså många alnar kläde utöfver Nationens behof. Herr Grefve von Platen har anfört, att den af Utskottet föreslagne införsel-frihet skulle åstadkomma pappersmyntets försämring, Men införseln af Utländska varor ökas ej mera för Ben 28 Junti e, m, det man förmår betala Tull för dem, i stället för att lurendreja dem in. År 1812, då införseln af Utländska varor var sorn starkast, och oftast nära tullfri, var medel-coursen 87 och en half skilling, ty utförseln af våra egna producter öktes äfven.
I anledning af Kongl. Maj:ts beslut, att nya Officerare tills vidare icke skola vid detta Regemente antagas, och sedan det bevärigsområde, som förut varit till Regementet anslaget, blifvit fördeladt på Lif-Gardes-regementena till löt, vill Kongl. Majit nu föreslå att, i mån af tillgångar på Lif-Bevärings-regementets stat, hvartdera af berörda Lif-Gardes-regementen må efter hand erhålla tillökning i sitt befäl med 1 Tredje Major och 4 Andre Kaptener, hvilkas aflöning, uppgående för begge Regementena till inalles 24,480 R:dr, kan af dessa tillgångar bestridas; hvarförutan de för vakanta Transport R:mt R;dr 85,843: 98. Kongl. Maj:ts Nåd. Prop, N:o I, om Statsverket 185!). *21 Transport Rimt R.dr 85,813: 98. beställningar vid Lif-Bevärings-regementet belöpande afgifter för ackordsamorteringen torde från Regementets anslag böra utgå. Gottlands National-Beväring, Med afseende å behofvet af ökadt befäl för Bevärings-trupperna på Gottland, samt för reglering i öfrigt af försvaret derstädes, föreslår Kongl. Majit att, dels till nya löner eller arfvoden vid National-Beväringcn, dels särskildt vid Wisby stads Beväring till lönetillökning för Officerare, måtte beviljas ett anslag af ‘28,720. — I sammanhang härmed begär Kongl. Majit Rikets Ständers medgifvande dertill, att, derest öfverllyttning af det i Wisby förlagda Depot-kompani af Svea Artilleri-regemente från Artilleriets till Gottlands National-Bevärings stat skulle af Kongl. Majit framdeles pröfvas ändamålsenlig, Kongl. Majit då måtte vara oförhindrad att en sådan åtgärd vidtaga. Hallands Beväring och Wesler-Norrlands Beväring.
Ni går helt u p p i det arbete, ni valt, jag skulle önskat, att ni varit mindre intresserad, m e n det är en själfvisk önskan. Om jag skulle föreslå, att ni ändrade edra planer o c h blefve m i n hustru, beginge jag väl ett helgerån ?&gt; H a n såg oroligt frågande på det bleka ansiktet framför sig. Ainas läppar rörde sig gång på gång, m e n det dröjde länge, innan h o n svarade. Frågan hade k o m m i t så hastigt öfver henne, just när h o n var full af glada framtidsplaner, s o m gingo i en helt annan riktning. » Ni begär, att jag skall lämna det, för hvilket jag har arbetat, så länge jag kan minnas tillbaka, först i tankarne, och sedan i handling. Just i dag har jag nått det mål, för hvilket jag kämpat, o c h nu skulle jag m e d ett enda, oryggligt steg träda ut från mina önskningars vägl Det är m y c k e t begärdt, doktor. &gt; Han såg på henne u n d r a n d e: var det den ödmjuka, tillbakadragna syster Aina, s o m talade så. » Jag tycker o m att höra sådana ord, syster Aina, » sade han varmt, » fastän de b o r d e låta hårda i mina öron. Jag begär mycket, men ej så m y c k e t. Ni skall ej lämna det arbetsfält, ni älskar, låt oss arbeta tillsammans, o c h gif mig litet af den kärlek, som här varit delad på så många! Eller är jag er fullkomligt likgiltig? » H a n tycktes vara tämligen lugn för svarets inneb ö r d, o c h A i n a k u n d e ej låta bli att le, när h o n mötte hans blick. » Nej, det är just det, s o m är olyckan, » sade hon m e d något liknande en suck, » jag har ej velat tro det, jag har krampaktigt fasthållit hoppet, att ingenting skulle kunna draga m i g bort från mina önskningars väg, m e n. OS I FABRIKSAKTIEBOLAG HOFLEVERANTÖR VIOL. T) ET V A R en märkesdag i våra teaterannaler den 17 dennes.
Nro 7 med förslag till sammanjemnkning af RiksStrns beslut, angrde grunderna för brännvinsbrännings-rättigheten, samt till voterrs-proposrn i fråga om brännvinsbränningens beskattning. R. o. Ad. beslöt, att detta memor. skulle punktvis pröfvas. Utskrns yttranden, rörrde 1, 3 och 5 moram, ansågos ej erfordra någon åtgärd. Utskrns yttrande, rörrde 6 mom. Uppå begäran af Hr Gunther, Carl Gust., upplästes de memor. vidfogade reservationer. Hr Giintherr Understödd af den nu upplästa reservationen får jag anhålla om återremiss af betänk, och att det. måtte öfverlemnas åt förstärkt StatsUtsk. att afgöra, huruvida en femtedel eller en fjerdedel af byggnadsvärdet skall antagas såsom grund för rättigheten att idka brännvinsbränning. Hr Stuart, Carl Gust.: Om förevar, fråga vore af natur att kunna och böra afgöras af förstärkt StatsUtsk., skulle jag, lika med reservanten, anse densamma icke kunna förfalla; men då frågan är helt och hållet ceconomisk, och således icke kan blifva föremål för omröstning i förstärkt StatsUtsk., finner jag Bevilln.- och Oecon.Utskm hafva rätteligen ansett densamma böra förfalla, i följd af de härom utaf RiksSttn fattade olika beslut. Frih. Boye, Ludv.: Utan att vilja på minsta vis intränga i andras öfvertygelse eller påbörda andra mina åsigter, anser jag mig skyldig den förklaring, att jag, såsom ledamot af Bevilln.Utsk., icke deltagit i Utskrns beslut. Ehuru det synes, som frågan egentligen vore af ceconomisk natur, verkar den likväl på bevillningen, och hade derföre bort såsom sådan behandlas och således icke förfalla. Gr. Den 24 November. Gr. Horn, Claes Fredr.: Det torde vara påtagligt, att alla oeconomiska lagar på ett eller annat sätt inverka på skattebeloppet; ty det är gifvet, att en näring kan högre beskattas, i samina man den bättre frodas. När det beror på K.
Denna inkomst, som vid sista statsregleringen beräknades till 1000 centner ä 70 R:dr och utfördes med 70,000 R:dr, har under do båda första åren, efter det afraden för Stora Kopparberget, medelst Kongl. Brefvet den 19 December 1855, blifvit nedsatt från hvart tionde till hvart tretionde skeppund af tillverkningen, årligen utgjort i medeltal 1,003 centner med ett värde af 119,811 R:dr, hvadan denna ränta synes med säkerhet kunna antagas härefter uppgå till 1,500 centner årligen, hvilka beräknas efter 70 R:dr för centnern till 105,000: — 7:o. Tiondeoch Hammarskattsjern. Yid beräkningen af dessa inkomster har Utskottet till handläggning förehaft åtskilliga inom Borgareoch Bonde-Stånden väckte och till Utskottet remitterade motioner, i anledning hvaraf Utskottet uti hosföljande särskilda utlåtande (Bil. Litt. B.) på anförda skäl föreslagit att Rikets Ständer, under de af Utskottet i sådant hänseende tillstyrkta vilkor och förbehåll, skulle medgifva, att med inträdandet af nästa statsreglerings-period hammarskatten finge helt och hållet upphöra och tackjernstionden utgöras endast af de egentliga, privilegierade bergslagen. Transport R:dr 0,044,720: Stats-Utskottets Utlåtande N:o 45. y Transport R:dr 6,644,720: — Tiondetackjernet beräknades vid 1858 års statsreglering till 37,500 centner, med ett värde, efter 2 R:dr, af 75,000 Ridr, men har derefter visat sig fortfarande vara i aftagande, så att denna jerntionde, hvilken år 1855 ännu uppgick till
Seminarierne erbjuda sig för inhemtande af de nödige kunskaperne och den practiska färdigheten, föreställa sig Rikets Ständer, att den ovilkorliga föreskriften om Seminariets begagnande under en viss tid, kunde möjligen onödigtvis föranleda tidsförlust och kostnader, På det skollärarne måga försäkras örn en viss lön, motsvarande hvad, som nödvändigt erfordras för bergning, och icke ställas i beroende af en så oviss inkomst, som afgiften för de barn, hvilka begagna undervisningen, hafva Rikets Ständer ansett denna afgift icke böra directe ingå i löne-vilkoren, utan i stället erläggas till Skol-cassan, såsom bidrag tillden bestämda lönens utgörande. För saknaden af denna inkomst hafva Rikets Ständer sökt bereda full ersättning åt skolläraren, genom de serskilte fördelar, som äro föreslagna att honom tillkomma utöfver det minsta löne-belopp, som E. K. M. ansett böra för honom bestämmas. Då Rikets Ständer nu till E. K. M. frambära sin underdåniga önskan, att E. K. M., efter pröfning af det åberopade förslaget, och i den raon det finnes antagligt, täckes i Wäder låta, i enlighet dermed, utfärda Författning i ämnet, få Rikets Ständer tillika i underdånighet anmäla, att, för de i E. K. M:s Wadiga Proposition uppgifna behof, äro af Rikets Ständer anslagne följande belopp, att intill året efter nästa Riksdag årligen från Riksgälds-Contoiret utgå, nemligen: l:o För Seminarier, eller Läro-anstalter, der tillfälle beredas dem, som vilja egna sig åt folklärare-kallet, att erhålla undervisning och öfning i de nödvändigaste dithörande ämnen, hvilka Seminarier Rikets
Jer beloppet as detza sedtmre sättes oourion. z 0 V^ccimsrria sä i Lsnguen lana pa ^l/^oklieguo om de behaga. 4:0 I) c nr.Räntan nedsättes til 5 proOsnr. 5:0 Regeringen reviä-trar när som häldst Bolagets Lisäji-G.li för ak undersöka LsuiionL-säkerhettn. 6ro - —' 649 6:o Högstbjudande, som upfylla de fövsfkrifna wil. koren, undfå Disccmk-rättighete,. 7.0 De ^rivillAeraäs Oisconrerirs äga rättighet, ak i de mindre Städer, Marknadsplatser, Socknar upratta underlydande vis-rumer med antingen Statens mynt eller Hufwudbolagets ObliZarioner efter Nystnämn» da förbehåll af ksvilwn och Lauriona En annan k^ealikarions-plan, utan ak Lsnguen behöfwer inköpa Silfwer. Sifwer Lanco-Sed^ Nlksg.M. 6 Ars afgift, utgörande 5,000,000 7,522,202 7,500,000 De 6 första arens VI,Lont ^rrenäs. 900,200 i,z 50,002 1,350,202 Lanco-Lan pa Fastigheter. —» > 3,222,022 De 6 sednare arens vi»- coni: - ^rrenäa. 922/202 1,350/200 1,352,222 Riksgälds-Sedlar amorteros til er bel»pp af 322,002 Rdn ärligen. 1,^22,222 LullllNa 6,822,222 10,222,2*2 IZ,222,222 Anmärkning. 1:0 Til Myntstockens ökande beräknas de nu utelöpande Lanco-Sedlar, Silfwer och Kopparmynt, utgörande mindst t,vOO,0LO.
Hr Akerman har updragit en historik öf ver förslagets upkomst. Om den man, som här framställts såsom förslagets hufvudsakligaste uphofsman, är den jag tror det vara, så vill jag gerna på grund af min öfvertygelse medgifva alt han är den i Bankofinance-frågor mäst kunniga man i vårt laud. Men jag hemställer om icke från honom förslaget utgick mycket olika än det nu framkommit, bland annat derutinnan, att såsom han upgjort det, så skulle räntebetalningarne å dessa Banko-lån förvandlas till en temporär kronoränta, så allden vid hvarje hemman skulle införas i jordeböckerna, och de 6 proc. upbäras såsom ränta under 28 år. Då försvinna visserligen många af de anmärkntr Hr Lagergren gjort, hvilka ingalunda genom Hr Åkermans sednaste framställning hafva försvunnit. Men jag får tillika säga, att, ehuru detta vore oändligt mycket bättre än det förslag, 344 Den 12 April f. m. hvartill Utsk. kommit, så kan jag likväl icke instämma deruti, emedan jag finner den olägenhet dermed vara förenad, att, då man bestämdt sig för att förenkla kronans upbördsräkenskaper, och serdeles jordböckerna, hvilket i så hög grad behöfves, så skulle det verkligen utgöra en motsats att nu skaffa en tillökning i besväret genom bestämmandet af ännu en temporär hemmansränta. Jag anhåller också att få fästa upmärksamheten deruppå, alt ehuru Hr Akerman trodde, alt summan endast var 300,000 r:dr och att om den lägges till kronoupbörden, så skulle det föga betyda, så är summan likväl icke så liten. 6 proc. af hela rörelsefonden, 6| mill., utgöra visserligen icke mer än 390,000 r:dr, hvilket endast är 90,000 r:dr mer än 300,000, men detta är icke G proc. utaf fonden, utan 6 proc. af hvart ursprungligt lånebelopp, och ännu på det 28:de eller 29:de året skola, om äfven endast små andelar af det första lånet återslå, så att det är 29 års utlåning, hvaraf 6 proc. betalas.