Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Man har talat om de stora besparingar, som genom detta stadgande skulle beredas af medel, som hittills varit försnillade; men då man kan vara förvissad om, att den person, som nu i domarens ställe kommer att drifva denna trafik, ej lärer underlåta alt dervid göra samma missbruk, så komma besparingarne troligen ej att erhållas, eller blifva högst obetydliga emot de förluster, som rättsökande skola vidkännas hvarje gång de inkomma med handlingar, som äro oriktigt charlerade, hvilket alltför ofta mäste blifva fallet. Jag tillstyrker således afslag å Utskis betänkande. R. o. Ad. ansåg ii §:n 3:dje mom. sa*mt 17 §:n usta och 4tde punkterna böra blifva oförändrade sådana de i i835 års författning finnas antagna, men biföll Utsk:s förslag till förändring af 14 §tn 3:dje mom. Utsk:s så i betänk. N:o 35 som utlåt. N:o 4o framställda förslag ronde i8:de §:n , samt förslagen i utlåt. N:o 40, a n g: d e ao §:n 2 inom., och i betänk. N:o 35, angtde 20 §:n 3 morn., biföllos. Upplästes till justering och godkändes Exped.Utskts nedannämnda förslag till R. St:s und. skrifvelser till K. M., nemi.: N:o 257, angrde val af en ledamot i Hemliga Utskottet; N:o 258, ang:de förskott å anslag till bedrifvande af befästningsarbetena vid Carlsborg och i Stockholms skärgård. Hr Rosenblad, Bernh.: Bevilln.Utskis utlåt.
Med inrättningen, af en allmän Klubb efter samma princip, som de nuvarande enskildta, finner jag ej något ändamål, utom att kostnaden komme, att utgå i annan väg, än nu. För öfrigt tror jag ej, att de andra Stånden skulle gå in på ett sådant förslag. Herr von Qvanten: Då jag väckte frågan om en allmän Klubb, var det i den öfvertygelse, att ett eller annat mål kunde vara af den beskaffenhet, att skyndsamhet vid dess afgörande skulle vinnas, genom sammanträden af alla fj^ra Ståndens Ledamöter. Jag kallade den Klubb, men min mening var att den skulle vara af samma beskaffenhet, som de sammanträden Herr Tham omtalat, och i likhet med de sammankomster, som under 1823 års Riksdag några gånger liöllos i Herr Grefvens och LandtMarskalkens Trädgårds-Salong: Jag tror att sådant kunde leda till ett godt ändamål. Min mening är visserligen icke, att den skulle blifva en daglig tillflyktsort, i likhet med Stånds-Klubbarne; men att sammanträden der skulle hållas en eller annan gång i veckan eller månaden, hvarigenom enklare mål, efter att der hafva blifvit beredde hastigare skulle kunna afgöras, och Riksdagstiden dymedelst besparas. Herr von Becker: De tvänne sista Ta - 202 Den i8 November e. m. larne hafva behagat nämna ett tillfälle för de Fyra Stånden, att sammanträda till gemensamma öfverläggningar. Jag har visst intet deremot, och jag skulle med nöje se, om en sådan förening af Stånden kunde tillvägabringas; men det ena goda hindrar ej det andra. Någon föreningspunkt hör man hafva, der man kan tillbringa sina lediga stunder, och finna hvila och förfriskning efter dagens arbete. En sådan trodde jag, att Herr von Qvanten afsett. Beträffande hvad Herr Tham behagat anmärka, att olika tidsfördrif skulle hos olika folk-klasser fordras, så tror jag äfven, att ett sådant ändamål kunde vinnas, derigenom att man hade särskilta rum för dem, som ville läsa, särskilta fördern som rökade, och åter andra, der man kunde samtala, eller spela, utan att besväras af tobaksrök. Det skulle åtminstone leda derhän, att man till utseendet kände de öfrige Ståndens Ledamöter.
Adelskaps enda värde innefattas nu i Konungens genom dess utdelande yttrade önskan att belöna den sanna förtjensten, ej det att densamma verkeligen belöna, hvartill Konungen nu mera icke eger wigot verkligt medel». Stiga ej dessa anmärkningar alt mer i oreda, så måtte jag ej veta hvad reda är. Hvad, i sunda förnuftets namn, vill det säga. att Konungen, enligt nu gällande stadgande om Adelskapet, blott yttrar en önskan att belöna, att Han ej deruti eger något verkligt medel att belöna den sanna förtjensten, när Ilan äger att, medelst ett Diplom, hvars innehåll åtlvdes som en lag, tilldela den förtjente ett opinions företräde, genom en värdighet, hvar - 1 Felskrivning för hans. Den 20 Juli 1812 285 med ovillkorligen följer medborglig röst i ett Riks-Stånd, öfver Fäderneslandets vigtigaste angelägenheter, och medföljer icke blott hans person, utan altid en person af hans blod, så länge en sådan finnes? Är detta endast en önskan, ej en verklig ej en utmärkt belöning? finnes det innom en Nation af Medborgare, som värdera deltagandet i Statens Lagstiftning och öden, en belöning att tilldela af ett mera stort, ett mera uplyftande värde? fortplantas den icke på Riddarhuset, just och blott för den förtjentes skull, af en person i sänder, Secler igenom, så länge ännu en ättelägg finnes att återföra hans namn för menniskors minnen? och kan man väl neka att vore icke denna fortplantning högst nyttig för vidmagthållandet af en Riks Stånds representation, just genom bördsrätten så sjelfständig, att den ej beror hvarken af Konungen eller folket, så skulle äfven detta emot förr inskränkta Adelskap utgöra en, i jemförelse med förtjensten, alldeles öfvermålig belöning? Ändteligen är ej, om man tillägger den förbättring, jag ofvanföre föreslagit, Adelskapet då jemt hvad det i Sverige bör vara när det meddelar constitutionel och sjelfständig rösträtt och, i kraft af Grund lagens esprit, medförer anseende, utan att bibringa fåfänga! Om jag genom dessa mina yttrade tankar tröttat Höglofl. Constitutions
Om på något ställe i riket fordras tillökning i landstatens tjenstepersonal, så är det visserligen inom Wester-Norrlands län, Ångermanlands södra fögderi, som är omkring 30 mil långt och bebos af 41,166 Motioner i Bonde-Ståndet 1865. l\:o 169. innevånare, fördelade på 32 särskilda församlingar om tillsammans 89 qvadratmils vidd, hvilket fögderi således hör delas. Man kan tänka sig, hvilka oerhörda resekostnader, som de uti det stora fögderiet långt upp boende innevånarne måste utbetala till kronofogde och häradsskrifvare, som vanligen varit boende i Hernösand, då man enligt gällande lag är tvungen att anlita kronofogden att hålla syn å allmänna kronobyggen hvart tredje år äfvensom på alla ecklesiastikboställen hvart femte år, hvilka resor måste betalas dels af enskilda vid syn på kronobyggen, dels af soeknarnes kyrkokassor för syn å samtlige presteborden. Då det tillika är nästan förmycket göromål för tvänne personer i ett så stort fögderi, der endast för uppbördsstämmorua brukar åtgå en tid af 1| månad, så och då Sollefteå och Ramsele tingslager ensamne utgöra en landssträcka at icke mindre än omkring 18 mils längd med en folkmängd af omkring 18,000 personer, hvilken årligen ökas samt då detta tingslag nu består af 1,413 särskilda hemmansdelar jemte en mängd nybyggen, vågar jag vördsamt föreslå: det Rikets Ständer bevilja delning af Ångermanlands södra fögderi uti tvänne dylika, det nedre och det öfre, hvaraf Sollefteå och Ramsele tingslager komma att innefatta det öfre, och att för detsamma anslås lön på stat åt en kronofogde och en häradskrifvare. Om remiss häraf till vederbörligt Utskott anhålles vördsamt. Stockholm den 14 November 1865. P. Engman, från Wester-Norrlands län. Aho 169 Af Per lingman från Wester-Norrlands län, om utfärdande af närmare föreskrifter rörande rättigheten att erhålla och skyldigheten att fullgöra skjuts.
Öm åter Directiönen vöre berättigad att pröfva prasstanda , och derom utfärda betyg; då frågar jag slu.teligeri , om icke , i samma stund de blifvit fullgjorde och anmälan derom göres , den nyadlade är berättigad ätt introducera» uti alla sina undfångna privilegier, derifrån han icke käft af Ridderskåpet och Adeln uteslutas? Utskottet bär blott fästat sig vid brdet anmälan, och icke tagit i betraktande, att någon pröfning om fullgörande af prasstanda, 'nödvändigt raåsté äga rum; och bevis derom utfärdas. Lika med Friherre Anckarsvärd, anser jag derföre 51 §• Riddarhusordningen behöfva en omarbetning , hvarföre jag öck anhåller om återremlss af Memorialet; men i öfrigt finnet jag den föreslagne ändringen i förmen för introductiohers ixieddclandé vara fullkomligen olämplig. Herr af Malmborg, Abraham'. Sedan jag tagit mig friheten begära ordet , har jag blifvit förekommen af Herr Grefve Spens och Herr Vön Hohenhausen, hvilka så fullständigt upp - Ben 6 Augit sti f. m. taget alla de skäl och omständigheter, jag härutinnan ämnat anföra , att jag finner mig endast böra förklara., det jag af Lagarna icke kän ner någon annan myndighet, än Högloflige Ridderskapet och Adeln, som äger föreskrifva RiddarhusDirectionen, hvad den vid sin befattning, såsom Ridderskapets och Adelns Fullmägtige, bör göra och låta, hälst Directionen i sådan egenskap icke lärer vara någon annan än Adeln redo skyldig för sina göromål. Detta i jemte de flera af Herr Grefve Spens och Herr von Hohenhausen andragne skäl, har fästat min öfvertygelse om riktigheten af RiddarhusUtskottets, nu af andra värda Ledamöter, klandrade Memorial, sorn jag för min del, icke kan finna vederlagdt åf hvad deremot blifvit anfördt. Mångå ropade på proposition. Grefve von Schwerin , Fredric Bogislans:
Med bifall till en i gårdagens Plenum väckt och bordlagd motion af Herr Trägårdh, R., fann Borgare-Ståndet godt, på grund af .36 § 3 mom. Riks dags-ordningen, för sin del besluta nedsättandet af ett särskildt Utskott, bestående af sexton ledamöter, fyra från hvarje Riks-Stånd, för att upptags och i hela deras vidd behandla alla frågor, angående elementar-läroverken; och skulle, jemte det motionen kommunicerades de öfriga Riks-Stånden, desse vördsamt och vänligen inbjudas alt i Borgare-Ståndets omförmälda beslut sig förena. S. D. Föredrogos ånyo följande den 26 dennes bordlagda motioner, väckta: af Herr Trägårdh, R., A! 84, om upphörande af ett utaf Carlshamns stad hittills erlagdt årligt lönebidrag till stadens elementar-läroverk. Remitterades till Stats-Utskottet; af Herr Dahm, As 88, om anslag till beredande af kostnadsfri sjukvård för fattiga sjuka vid länens offentliga sjukhus. Remitterades, jemte ett yttrande af Herr Beronius, till Stats-Utskottet; af samme ledamot, As 91, angående anslag till löner för två Trädgårdsingeniörer och tryckningsbjelp till utgifvande af en handbok i svenska pomologien med plancher. Remitterades, jemte afgifna yttranden, till Stats-Utskottet; af Herr Eneqvist, As 93, om anvisande å Rikets Ständers Banks tillgångar af ökad försträckning åt Örebro läns filialbank samt filialbankerna i Wisby, Carls hamn och Borås; i hvilken motion Herrar Murén och Wallenberg instämt. Remitterades, jemte denna dag afgifna yttranden, till Banko-Utskottet; af samme ledamot, As 94, angående grunderna för belåning i Rikets Ständers Bank, publika verk och inrättningar af vissa fastigheter på Gotland. Remitterades till Banko-Utskottet; af Herr Brun, As 96, angående tillagg till 1843 och 1834 års Kongl. Förordningar, om jords och lägenhets afslående för allmänt behof.
M. föreslagna löneförbättring lör embelå- och tjensteman m. fl., tillhörande stater och korpser, hvilkas aflönings-anslag åro å nämnde hufvudlitlar uppförda, mätte l'å beräknas och utgå äfven för innevarande år samt härtill erforderliga medel af Rikets Ständer anvisas med tillsammans 2,171,983 R:dr 94 öre Riksmynt. Rikets Ständer, som ännu icke fattat definitivt beslut rörande denna fråga i dess helhet. hafva likväl, med afseende ä den bekymmersamma belägenhet, hvaruti, till följd al lie höga prisen a lifsförnödenheler, den åtskilliga stater vid Arméen och Flottan tillhörande personal, enligt Rikets Ständer meddelade upplysningar, sig befinner, funnit sig böra särskildt laga i betraktande lämpligaste sältet att ål denna personal bereda en snar hjelp, hvarvid, enär lillgängarne, sa vidt de för närvarande kunna beräknas, icke medgifva anvisandet af hela del belopp E. K. M. äskat eller lill likhet med den aflöningslörbaliring, som för de följande åren är af E. K M:l föreslagen, Rikets Ständer, som, lill utgående under nästa slatsreglerings-period, bifallit den löneförhöjning E. K. M:l i Nåder föreslagil för Under-officerare och deras vederlikar vid Garnisons-regementena, vid Artilleriets Tvgoch Handtverks-stater, samt vid Flottan och Marin-regemenlet, äfvensom för personalen vid Flottans Handtverks-, Timmermansoch Machinisl-staler, utan annan förändring, äu att aflöningen för samtelige Sergeanterne vid Artilleriet blifvit be - Expeditions-Utskollets Förslag till underd.
Stats-Utskottet, till hvars behandling denna motion blifvit remitterad, har tagit densamma i öfvervägande; och som den Svenska församlingens i London medlemmar, till största delen bestående af fattiga sjömän, sannolikt icke. äfven med de tillgångar, densamma, eldigt motionärens uppgift, skall ega, förmå att ensamme underhålla sin kyrka, samt en sådan förbindelse lämpligen synes böra delas af dem, som, till följd af deras gemenskap med landet, kunna anses hafva 4 Slals-UtskoUcls Utlåtande, N:o 113. intresse af församlingens bestånd, är det ock, i Utskottets tanke, billigt, att bidrag till kyrkans underhåll lemnäs af dera, som idka sjöfart och handel på England samt således, om äfven deras fartyg icke hvarje gäng anlöpa London, dock, såsom föranlåtne att sjelfva eller genom andra besöka landet, måste anses intresserade af att en Svensk församling derstädes finnes. Då för öfrigt ifrågavarande afgift, som lärer uppgå till 3 pence per läst för fartyg, som lossa eller lasta i London, samt till 2 pence per läst, då fartygen besöka andra hamnar i StorBritannien och Irland, synes kunna utan särdeles tunga för sjöfarten fortfarande utgöras, hemställer Utskottet, att den väckta motionen icke må af Rikets Ständer bifallas. Stockholm den 15 Maj 1854. Ank. till lixp.-Utsk. d. 23 Maj 1854, kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga proposition, angåande beviljande af ett ränte fritt lån till Stockholms Stad för bestridande af de genom Kolera-farsoten föranledda kostnader. (Rgds Afd.) Enligt ofvanberörde, under den 13 nästlidne Januari, till Rikets nu församlade
Ifrågavarande lagstiftning måste blott hafva till föremål att angifva de serskilda rättigheter och skyldigheter, som genom vexelaffärer uppkomma, samt de former, hvilkas iakttagande äro nödiga för betryggande af säkerhet i dessa affärer, likasom den bör, så vidt möjligt är, sluta sig till andra nationers enahanda lagstiftning, såsom förhållandet varit med 1748 års vexelstadga, hvilken stod i närmaste öfverensstämmelse med den lag, som gällde på de orter, med hvilka Sverige då hufvudsakligen egde handelsförbindelser. Utgående från dess åsigter, hafva Rikets Ständer ansett en för utrikes vexelhandeln efter närvarande tidsförhållanden lämpad, förbättrad lagstiftning vara af behofvet påkallad, samt att detta ändamål säkrast vinnes, om denna lagstiftning, med bibehållande deri af de hufvudgrunder; hvarpå 1748 års vexelstadga hvilar, i öfrigt bringas, så vidt ske kan, till likstämmighet med de flesta Europeiska nationers nu gällande vexellagar och de bruk, sorn allmänneligen i vexel rörelsen äro vedertagna; och Rikets Ständer hafva alltså, för sin del b®- »lutat, att, med upphäfvande af ej mindre Kongl. Majrts förnyade vexelstadga den 21 Januari 1748, än äfven sedermera angående utrikes vexelrörelsen utkomna författningar, antaga en så lydande r Lag för utrikes v e x l a r. 1 kap. Allmänna bestämmelser. 1 §- Vexel skall innehålla: a) orten hvarest och tiden när den utfärdas; 534 Expeditions-Vtskottets Förslag till und.
Då nu å nyo föredrogs StatsUtskottets den 5 dennes under N:o 349 afgifne, och den ai derpåföljde f. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o igo förut meddeldte Betänkande, angående ersättning till framlidne BergsRådet Friherre Hermelins arfvingar; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af de öfrige trenne RiksSlånden bifallit, för dess del dervid låta bero. Föredrogs å nyo BancoUtskoltets den g dennes under N:o 87 afgifne, och den 17 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 71 förut meddeldte Betänkande, i anledning af väckt motion om. ersättning till ÖfversteLieutenanten G. U. Adlerstam, för dess, genom en rättegång med Rikets Ständers Bank, orsakade lidande. Herr von Hartmansdorff, August: Jag anhåller få veta, huru de öfrige RiksSlånden afgjort denna fråga. Undertecknad Riddarhus - Secreterare: Någon underrättelse härom har ännu icke Den 23 December e. ra. från de öfrige RiksStånden till Ridderskapet och Adeln ankommit. Herr von Hartmansdorff: Då Utlåtandet åsyftar att på Bankens bekostnad bispringa en Ledamot af Ridderskapet och Adeln, anser jag bast passande att uppskjuta detta mål, till dess de öfrige Stånden detsamma afgjort; hvarföre jag anhåller, att berörde Utlåtande måtte ytterligare få hvila på bordet. Herr Rosenblad „ Bernhard: Jag förenar mig så mycket heldre i denna anhållan med Herr von Hartmansdorff, som jag tror, att en verklig tjenst derigenom sker den person, hvilken är Utlåtandets föremål. I anledning hvaraf Hans Eaccellence Herr Grefven oell LandtMar skalken förklarade, att BancoUlskottels ifrågavarande Utlåtande skulle, enligt 49 §• Riksdagsordningen, ytterligare hvila på bordet.
För de Postoch Lotshemman, som äro frikallade från rotering och kronoskjuts, betalas särskildt efter hemmantalet Tre Riksdaler Riksmynt för hvarje helt mantal och i lika förhållande för de mindre, men för dem, hvilka endast njuta frihet för kronoskjuts, försvinner afgiften. C) Bevillning för rättighet till skogsfång på allmänningar. § 13- l:o För rättighet till skogsfång på Kronans, mot rekognition, till bruk, hyttor eller grufvor upplåtna allmänningar erläggas Tjugofem öre för hvarje stafrum ved eller deremot svarande aderton tunnor kol; och beräknas denna afgift efter det belopp ved eller kol, för hvilket rekognitions-afgiften enligt privilegier eller resolutioner utgår, antingen skogsfånget årligen begagnas eller icke. 2:o För kolnings-frihet på häradseller socken-allmänningar, när derför till häradet eller socknen icke erlägges betalning, svarande mot den, som för rekognitions-skogars eller krono-allmänningars begagnande, enligt 1752 års författning, jemte bevillningen utgöres, skall afgiften så höjas, att beloppet blifver enahanda med hvad för nyttjanderätt till kronoskogarne erlägges. D) Bevillning för Dylta bruks tillverkningar. § 14. Jemte den enligt 2:dra Artikeln utgående bevillning, erlägger egaren af Dylta bruk i Örebro län för hvarje centner svafvel * Trettioett öre, för hvarje centner vitriol
Har man, utan sådant hemfridsbrott, som i 10, 11 eller 12 § sägs, gjort våld å annan, i hus eller gård, der han sitt hemvist hade, eller dit han i fara tillflykt tog, eller å fartyg, ehvad han till besättningen hörde eller eljest hade lof eller lega för sig, eller ute å mark, då han sitt arbete förrättade; varde den omständighet, vid straffets bestämmande för våldet, såsom försvårande ansedd 15 §. Gör man oljud eller oväsende, eller far öfverdådigt fram, så att annan deraf skadas kan, eller kommer eljest förargelse åstad, å allmän väg, gata eller torgplats, eller der allmän marknad hålles; straffes med böter, högst etthundra Riksdaler. Våldförer man annan å sådant ställe, som nu sagdt är; då skall den omständighet, vid straffets bestämmande för våldet, såsom försvårande anses. 21 12 Kap. Om förfalskningsbrott. 1 §. Den som, sig eller annan till nytta eller att dermed skada göra, genom tillägg, utplåning eller annorledes förfalskar eller ock förstör någon Domstols eller an nan offentlig Myndighets dombok eller hufvudprotokoll, Kronans räkenskapsböcker eller andra sådana handlingar eller skrifter, som till allmän nytta och efterrättelse äro; dömes till straffarbete från och med fyra till och med åtta är. 2 §. Har någon antingen förfalskat allmän handling, som är utgifven i Konungens namn, eller i Rikets Ständers eller deras Afdelningars, eller i Domstols, Konungens Befallningshafvandes eller annan offentlig Myndighets, elier i särskild embetseller tjenstemans uti ärende, som till hans embete eller tjenst hörer, eller å falsk skrift tillsatt eller annorledes förskaffat sig underskrift eller besegling, hvarmed sken af allmän handling deråt beredes; och har han af den falska handlingen, sig eller annan till nytta eller att dermed skada göra, bruk gjort; dömes till straffarbete från och med två till och med sex år. 3 §.
Dtlätante, till grunt för tet tillstvrkte afslaget pä te bär förut ownämnte, bos 2:ne Liks8tänt tä gjorta Motionerne, liufvutsakligen äberopat, att -Kssignationerne ocb lie procents Leverserne icke äro nägra of 8taten utfärtate 8kultförbintelrer: att 8taten» ätagants att lala ombesörja L e t S n k a n t s n , lV:s Ha, Hä. 5,5 I,hviten ak tessa f. t. LilialDisconternes 8kulter varit frivilligt oeb vilkorligt: att om , efter octro^ernes slut, Disconterne kommit att i bebörig ortning upplösas samt Xrsstämningar utfärtas, sä Iiate altrig kunnat blifva kräga om betalning af sätane skulter, bvilka icke inom ten, genom LoncoursLagen, bestämta tit af natt,vcb är, blifvit anmälts; äfvensom, i bäntelss af en ortentlig Loncvursulretning, lortringarne skolat inom 8ex mönster bevakas. Vit bvilket förbällante vcb tä Utskotten ansett sig böra instäinma uti n^ssomlörmälte, af i8r3 ärs 8tatsocb LaneoDtskott vttrate samt al Ilikets tä församlats 8länter gillate åsigt, att nemi. 8tatens ätagante att läts ombesörja ligviten af f. t. LilialDisconternes ifrägavarante 8kulter varit frivilligt ocb vilkorligt, fä bos II. D. 8t:r Utskotten vörtsamt tillstyrka, att ten af Dr bb iberre ^kncksrswärt väckts f, äga om merberörte Discont^kssignationers inlösen mätte förfalla.
Stängas äfvenväl för sådana den ännu enda möjliga utvägen, att genom Odlingslån finna utrymme till förkoftan, synes man hafva dömt den mindre Jordbrukaren att alltid förblifva i det tillstånd han är. Mången af dessa kan ega ringa tillgångar, men likväl innehafva den förmåga, ihärdighet och drift till arbete, hvarigenom han kunde bringa sig i bättre tillstånd, om deras utvekling icke hindrades af brist på Förlagsbiträde. Dessa egenskaper kunna otvifvelaktigt förskaffa honom grannars vederhäftiga borgen, men dermed kan något ändamål icke beredas, i fall ingen fond blifver tillgänglig Jag har hört anmärkas, såsom skäl till den föreslagna indragningen, att uttagna Odlings - Banco*Uukottiis Jftelänkanden. 4rr lings’an blifvit använde till andre behof än 0,1 ingar; delta vill jag icke bestrida, rnen derföre att en inrättning Iean missbrukas, bör den väl icke afskaffas, i fall den är af allmän nytta, och heldst orri missbruken kunna förekom mas. Örn Odlingslånen requirerades och utgåfvos af vederbörande Hushållnings * Sällskap i de Län, der sädana finnas, och i annat fall af Konungens Befallningshafvande, skulle de öfveiklagade missbruken icke möjligen inträffa. Min öfvertygelse är således, attOdlingslånen böra fortfara, genom utgifvande af den dertill anslagne fond, i mån af skeende inbetalningar, och att hvad, som till äfventyrs kan blifva, obegagnadt 'må till Fastighetslån användas. Af Herr Cancellie-Rådet Bruncrona FinanceBeredningen har afstyrkt utgifvande af nya Odlingslån på den grund, att ä ndamålet dermed, särdeles i större företag, ofullkornligt vunnits, hvartill orsaken bland annat ansetts vara, att medlen erhållits icke såsom biträde, utan såsom lån.