Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna afdelning liar obestridligen några fördelar för kvinnan som yrkesutöfvare, men den innebär stora faror för henne som människa, främst ensidighetens fara, som ju hvarje art af isolering medför. Därtill kommer att den utåt arbetande kvinnan allt för ofta saknar ett godt henilifs trefnad och glädje, liksom hon af brist på tid och medel endast sparsamt kan njuta af uppfriskande sällskapslif. Hennes krets blir lätt trång, hon känner sig ensam och utanför det rikare lif, som rör sig omkring henne. En sammanslutning mellan olika grupper af kvinnor för utbyte af idéer och idkande af ett godt och angenämt kamratlif skulle säkert kraftigt motverka den påpekade isoleringens faror för intelligens och känsla. Önskemålet är att klubben kommer att äga en rymlig, hemlikt anordnad, egen lokal, dit medlemmarna kunna gå för att läsa dagens tidningar, nyare tidskrifter ooh litteratur, idka musik, intaga tillfälliga eller regelbundna måltider och forfriskningar, göra nya bekantskaper, odla de gamla, angenämt tillbringa lediga stunder i en tillfälligt eller afsiktligt sammanförd krets samt emellanåt samlas till större samkväm med föredrag, diskussio ner och sällskapslif.:. Med ljusa förhoppningar och friska krafter började man det nya företaget. Klubbens första lokal — Gamla Norrbro n:r 9 — visade sig snart otillräcklig, isynnerhet vid de samkväm, som ett par gånger i månaden ägäe rum. Hvardagslifvet på klubben motsvarade i det närmaste hvad man väntat, medlemmarna gjorde ganska talrika besök, men matserveringen visade sig gå med förlust, hvarför den efter ett halfår utlämnades på entreprenad. Efter ytterligare ett halfår flyttade klubben till Hamngatan 18, där en större sal för samkvämsaftnarna kunde disponeras, men matserveringen öfvertogs af en närbelägen restaurant. Äfven denna lokal må- ste snart öfvergifvas. Måhända hade man börjat i för stor skala, måhända hade man öfverskattat den första entusiasmen för en kvinnoklubb, kanske icke tillfullo insett att äfven det varmaste intresse kan stranda mot ekonomiska svårigheter. Nu kom ett mörkt skede i Kvinnoklubbens tillvaro, ett skede, under hvilket dock några starka viljor höllo fast vid dess mål och sökte bevisa lifskraftigheten af dess idé.
Den 29 December. lättnad för tillverkningen af arlificiela blommor hemma i landet samt tullvärdets nedsättning frän 33 R:dr 16 sk. till 16 R:dr 32 sk. b:ko, på del äfven mera ordinära sorler må kunna införas, och fleuristhandteringen i hemlandet utveckla sig. Någon förlust häraf för Staten kan ej upsla då endast 53 U af denna artikel sistlidet år infördes och ingen fabrik af detta slag finnes i landet. Hela införseltullen derå skulle till och med ulan all slags skada kunna borttagas. Blyertspennor, andra slag, drager en alldeles för hög tull af 30 sk. h:ko per It, som synes deraf att endast 2,351 j U sisth år förlullals af en så allmänt använd vara. Un stor del deraf smugglas i följd häraf, antingen förpackad under benämningen Timmermansblyerlspennor eller med andra varor. Jag föreslår således tullens nedsättning till 12 sk. tuko, säkert till mera vinst för Staten, dä de blefve mera ordentligt förtullade och någon fabrik för finare blyertspennor ej finnes i landet. Bokbindar cloth, som serskiljer sig såsom ett starkt klistradt och i fasoner pressad! tyg af mycken tyngd i förhållande lill alntalet och, som ej tillverkas inom landet, föreslår jag såsom angeläget för bokbindare att erhålla till billigt pris, till samma tull af 8 sk:r b:ko per It, som först var satt derpå, samt värdet nedsatt till 2 R:dr b;ko U. Under artikeln Bränvin föreslår jag deremot löv Fransk sprit till beredning af luktvatten en förhöjning till 24 sk. b:ko kannan, dels i anseende till det missbruk, sorn bedrifves med denna varas införskrifning dels också i anledning af den förhöjning, som är föreslagen i beskattningen af Sveuskt bränvin. Foglar, slagtade, föreslår jag att upföras efter vigt, ej stycketal. Färger: Blaud dessa är den vigtigaste Blyhvitt, uptagen till värde af 10 sk. b:ko med tull af 2 sk. inko, som med additionella afgifter upgår till omkring 23 proc. af varans värde.
At en witz pä utsatt dag bestämd tid för Bördeman ak fullgöra detz skyldighet med bördestillingens ned» fattande och stämningä uktagande, matte wara stadgad, lärer finnas högst nödigt, sa wäl til et noga iakttagande af fatalier, hwilka äro kriAislimi furir, fom förekom, mande af all twetydighet och owitzhet sä för Köpare som Bördeman. Dä Lagen i 2. Cap. i. RättegängSBalken wal förestrifwit inom hwad tid Härads»Ting i de orter, der Tre om äret hällas, böra wara förrättade, men ej utsatt hwarken ordning eller tiden för hwarje Tings utlysande eller begynnande i de Domsagor, som innefatta flera Härader, hwilket i anseende til de i hwarje Härad til infallande Ting instämda mäls olika mängd wore omöjeligt; utan allt sädant, da Lagen icke »agot häruti bjuder, ankommer pa
Nådiga pröfning och stadfästelse, innan ”de kunna sällas i verkställighet.” Föredragandens den 30 November 1855 gifne underdåniga tillstyrkan, alt Kongl. Majit mätte, oaktadt klagomål icke voro anförda, dock undanrödja de den 24 derlörutgångne April af Rolehållarne fattade beslut, inneburo alltså ingen olaglighet, enär, enligt det gällande reglementet, rätt att pröfva alla beslutade förändringar var ål Kongl. Majit uppdragen. Lika rätt egde Kongl. Majit naturligtvis att den -2 Augusti 1856 undanrödja ett om upphörande al bidrag till gralifikations-lönden fatladt beslut, i händelse ett sådant beslut verkligen skulle hafva vid sammankomsten den 4 Mars samma år blifvit tillvägabragt. Att pröfva de vid omröstningen i denna fråga förmente förelupne olörmligheter var alltså alldeles icke af behofvel påkallad!. Dessutom hade klaganderne, ehuru de vid tillfället hade äskat och erhållit Konungens Belallningshafvandes pröfning af frågan, huruvida den, sorn ej vore Rotehållare, vore berättigad ali föra Rotehållares falan, dock underlåtit att påkalla Konungens Belallningshafvandes pröfning af frågan angående de öfrige just vid den hos Kongl. Maj:! öfverklagade omröstningen enligt deras förmenande förelupna oriktighelerne, hvadan Kongl. Majit torde varit förhindrad att deras klagan i denna punkt lill omedelbar pröfning och afgörande företaga.
13 lärare redan tillskjutit» utbytes mot: »till sitt foikskole-väsendes årliga behof förut tillskjutit», samt att i stället för de i vilkoret under N:o 2 förekommande orden: »ytterligare åtaga sig att tillskjuta», skulle insättas orden: »utöfver hvad de redan tillskjutit, åtaga sig att lemna.» Yid jemförelse af dessa beslut, befinnes, att trenne Riks-Stånd — Riddorskapet och Adeln samt Presteoch Borgare-Stånden — för ofvan omförmälda ändamål anvisat en summa af 80,000 R:dr; hvadan således den af 4:de Ståndet meddelade återremiss, så vid t den afser sjelfva anslagets beviljande, icke kan tili någon vidare åtgärd föranleda; — Och hvad beträffar de vilkor, som för användandet af berörde medel böra bestämmas, — hvarutinnan Preste-Ståndets beslut icke är med Ridderskapet och Adelns samt Borgare-Ståndets i allo öfverensstämmande — kan Utskottet icke förneka, att med den af Preste-Ståndet i afseende å 2:a punkten beslutade förändring, som inskränker sig lill endast sjelfva redaktionen, tydligare uttryckes hvad Utskottet åsyftat. Denna förändring synes derföre böra äfven hos de andra Riks-Stånden vinna afseende. Men i öfrigt har Utskottet icke funnit skäl frångå sitt förra yttrande hvilket blifvit af tvänne Riks-Stånd godkändt; — hemställande, i anledning af hvad sålunda förekommit, Utskottet, att Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet ville i så måtto frånträda sitt i frågan fattade beslut, alt jemväl dessa Riks-Stånd antaga den af Preste-Ståndet i afseende å vilkoret under
Hvad beträffar frågan om efterlysningar och kungörelserna, som ifrån den ene landsten till den andre afgå, så har jag ingen anmärkt!, att göra med afseende på hvad Hr von Hohenhausen yttrat, än ali namnen på dem, som efterlysas, borde vara uppställda i alfabetisk ordning. Då det nu 106 Ben 2 Augusti. händer, att en prest icke uppläser alla dessa namnen, så torde vara bäst, att låta uppläsningen i kyrkorna försvinna. Hufvudsaken är kungörandet inom länet. Det är egentligen för landskansliet, gästgifvaren oell länsmannen m. m., som sådana kungörelser meddelas. När man ser ett pass, så undersöker man vanligen om innehafvarens namn förekommer i kungörelserna och om han således ännu resterar för kronoutskylder. Deraf tordén J, mine Hrr! inse huru väl det skulle vara, om dessa kungörelser för lättheten vid deras ändamålsenliga begagnande vore i alfabetisk ordning författade. Hr Printzensköld: Om också den åsigt må för sig äga någon grund, som Hr von Hohenhausen nu yttrat om nyttan af en inskränkning i det nu föreskrifua sättet för efterlysningar, hvilken åsigt dock icke blifvit, delad af Gr. Ridderstolpe, som tvertom ansett gagneligt att efterlysningarne jemväl utsträckas utom länet, så må man likväl häraf ingalunda tillåta sig den slutföljden, att de, såsom komiterade och StatsUtsk. föreslagit, böra alldeles upphöra. Bemälte Hrr landslnrs yttranden bekräfta tvärtom riktigheten af de anmärlcr emot detta förslag, som af Hr von Hartmansdorff och mig blifvit framställde, och jag är således öfvertygad, att Utsk. skall taga dem i behörigt öfvervägande. Hr von Hohenhausen: Gr. Ridderstolpes önskan om den alfabetiska öfversigten af alla namn kan ju aldra bäst vinnas, om redaktionen af Postoch Inrikes-Tidningar införde en ä två gånger om året ett sålunda uppgjort sammandrag af efterlysningarne från samtlige länen i sitt blad.
Följaktligen skulle jordägaren erhålla hvarken större eller mindre vägsträcka än eljest å honom sig belöpte, och allt det öfverskott af väg, som ej kunde på detta sätt fördelas, skulle blifva ett commune bonum eller, rättare sagt, malum för socknen eller häradet, som ägde att till dess underhåll förskaffa sig medel genom uptagande af vägpenningar eller på något annat sätt. Om man vidtoge en sådan förändring i väghållnings-bestyret, så tror jag för min del att man Lomme rättvisan närmare än som nu är fallet, enär det väl icke kan förnekas innebära en ganska stor orättvisa, att ägaren af en liten hemmansdel skall vara skyldig att underhålla en vägsträcka på kanhända en mils afstånd från hans bostad, under det att innehafvaren af en större egendom har den fördelen att hafva sin väglott på egna ägor eller helt nära desamma. Hr Printzensköld har riktat sin tanke på jernvägarne och yttrat den åsigt, att så snart vi få våra jernvägar färdiga så försvinna de nu öfverklagade olägenheterna af väghållningsskyldigheten. Härvid ber jag att få tillkännagifva, att det var mig alldeles oväntadt att Hr Printzensköld skulle vara en så ifrig anhängare af jernvägssaken, att han tyckes vilja gå längre än de som eljest ansetts vara häftigast angripna af jernvägsfebern, och hvilka dock icke lära föreställa sig att vi skola få jernvägar öfverallt i hela riket, så att alla andra vägar blifva obehöflige, hvarföre jag ock måste anse Hr Printzensköld i detta fall vara en riktig ultras. Jag anser mig ej böra frångå den åsigt jag nyss yttrade, eller att Betänk, bör återremitteras, och jag föreställer mig att då det säkerligen ej fattas de sammansatta Utslcn god vilja, de nog skola utfinna en bättre utväg till olägenheternas afhjelpande än den här föreslagna.
Men om ocksä en Swe... inna tillkomma, utan att wara wenrile, weri ges alla Lagstiftande Striid, och , ragne rättigheten till Realisaiiouo.Pla'!en: g icke nödwändigt innefattade ett Bnoi!>/ er jag d»ck icke, efter mitt okonstlade säkk^ satser, huru den äberopade slutmeningen rättiga Herrar Banco-Futlmägnge att äta Pallig heten af en Realisakions-Plan, > .rr dem i 180O ärs Reglemente förestrifw a inne, fattade en 'ill summa och förde an statt, än den som i Riksdags-beflutet ar sa^u-^; de tre Ständen haftva nämligen i nämnde slutmening yrkat, bibehällandet af deras BewillningSrätt, och Banco författningarne, samt iakttagandet af hwad Banco-Instructionen föreffrifwer. Pä desta stal, och i händelse jag ej af mine Herrar Med-Redowisores motskäl, i Utstottek eller in Pleno, föranlates att öfwcrgä till en annan öfwcr tp - Zk
Uppä gjord proposition af Herr LvndtMarffalken blef det första eller nekande alternativet af Stats-Utftoiteis förewarande betänkande af Rid» derskapet och Adeln bifallir. Herr 348 Dea 21 Full i. Herr Landt-Marskalken förslog att Nidderffapel och Avell någon dag i deon, zoecka mäkke behaga a:r efter anslag samlaS, f-n . cn! g' iog §. Regerings Formen .utwälja - 2 ck.-mnöter lill den nämnd som ager alt ni-L Rir-rns Ständers, rä t utläta sig öfwer bibehällande os hogsta domstolens ledarn öre,: h.varjemte äin en, uka som sistledns Rr Svag för att inträda i Le nämnd ledamöters ställs svin till' äf.ventyrs icke stulle wara tillstädes i Släden. Biföll m Ariherrr Lo-clerliröm, ,jac»l>, b-nnstälde om icke Cnecio c.o,c in! ukwäljande as Ri sins Ltän ders Justi ia Ombudsman äiwcir -lunde pä samma gang utses, 0 pä del sätr, att u unno ledamökern, -s och electorernes namn pä under oli^a rubriquer upsö''des. Herr Landt Marffalkcn »terade sig frukta, att etl ,avam ,amma.-,stae i-.-e as,wänne -val, uptagns pä samma sedlar, lunde åstadkomma misitag och oredor, hwarshre ha» sdreflog, att det sednare .valet mätte söremgas im sednare dag i samma weck?. BisöllS. Företogs ti l afgörande oek den 1 8 Justi vä borver lagda gemensamma betänkande as Lagoch Oeconomiä-Ul stocken angående borrragande -iler rubbning af watrrnrrerk fenn göra st oa a i andras agor.
In ka u ten i-I».e »eine ntet fän /j6^^:dels mantal, meik 2^-8 tunnor 18 Nappan; stt sk detta liidnsA, käidel-ull. pä Dane», tiinnon 28 lappan till Mslmölms Dan oek 2H6 tunnor 28 l ^ipan till Lin istianstads Dan, liomma, stt utAZ; samt sttsk den kär ik,ä»av-nande notejeinlininA snslagns vaeanceLpLN-mäl sk ^8 okverlop^ps-rotsn, 6 tunnor livardera» utgörande ^6K tuil - ä/cr/ö/s ./V/o 06. 27 nor spanmäl, en bebällning, sehlin alla lill lindrings erbällande i IgAg ordning berättigade rotai' sill tillbörliga understöd erballit, uppstätt al' 128 tunnor >3 kappar säd, — ett förllällande, bvilket, alt sluta ak den ökver roteringstungan oell dess obilliga fördelning vid klera kliksdagar inkör Rikets 8tänder torda klagan, ieke kunnat körul868. I kräga örn användandet ak sistbsrörde öfverskott, > s3 tunnor 13 kappar spanmäl, liar emellan kotejemknings-Lommissionen 8amt Krigsoclr Kammar-Lollegierue den skiljaktiga äsigt uppstått, att, dä den korra betraktat ökverlopp8-8panmälen, såsom samtlige till l>sorra oell 8ödra 8känska Inkanteri-Regementena illdelade, ekkeeliv soldat-rotering, utgörande Rotebällares gemensamina egendom, ökver Irvar8 användande de egde att bestämma, llakva Lollegierne deremot körmenat 8amma ökvorskotts-spanmäl llöra 8tgtsveiket tillkalla.
Denna skuld utgöres af de å Tab. I och II upptagna: obligationer ställda på uppsägning samt räntor och annan skuld. 4) Smålands Förening liar förklarat sig icke kunna uppgifva huru många bland delegarne utgjordes af ”icke-låntagande” samt för huru många Mantal delaktighet i Föreningen vunnits eller lånerätt beviljats. s) Se noten Tab. X. 8) Se noten Tab. XI. ’) Se Tab. I not. 6. sj Om med beloppet af de utländska amorterings-obligationerna lt:dr 59,536,045: 3. sammanräknas Skånska Föreningens utländska obligationer stullda på uppsägning 2,666: 67. så finnes summan af utländska obligations-skulden 59,538,711: 70. 9) Med mberäkning af öretalen utgör summan utgifna obligationer afbetaldta beloppet återstående utländska amorterings-obligationer » svenska d:o d:o 8,558,867 59,536,045 12,824,200 80,499,866: 70. 3. Tal». IV. Delegarnes i Hypotheks-Föreningarne förhållande till Föreningarne för hvarje kalenderåi* till och med år 1858. Delegare. Fastigheter, för hvilka inträde i föreningarne vunnits. Utestående Amorteringslånens primitiva belopp. Årliga inbetalningar af delegarne. Delegarnes Kapitalbehållning vid årets slut.5) Förvaltningskostnad för året.4) Kassabehållning vid årets slut. Reservfonden vid årets slut. Mantal. Värde dels efter taxering dels efter uppskattning. Rint. Kapital. *) Ränta. Från den 1 Dec. 1858 utgöra låntagarne i Skånska Föreningen ånyo sådant bidrag. 3) Denna behållning uppkommer genom kapitalisering af delegarnes årliga inbetalningar med tillagda räntor. Då låntagande delegare slutbetalar ett amorteringslån, tillgodoräknas honom den innestående kapitalbehållningen, hvilken således från räkningen afföres. *)
Enligt Capilal-Räkningarne lill Riks-Hufvudboken, har Kronouppbörden af allmän bevillning utgjort: år i836, 2,667,162 R:dr 21 sk.; 1837, 2,68o,835 R:dr 3 sk. 3 rst.; och i838, 2.686,804 R:dr 10 sk. 6 rst., eller i medeltal 2,678,288 R:dr 4^ sk. 7 rst.; hvarifrån afgår medelbeloppet af afkorlningarne 125,012 R:dr 47 sk., då återstoden blifver 2,553,270 R:dr 44 s^- 7 rst> > hvitgrå. till R. St. S Sami. 1 Afd. 2 Band. 3:dje Haft. 2 Bevillnings-Vlskoltels Betänkande, N.o 52. ken summa, enär allmänna bevillningen under nämnde år successive stigit, och delta förhållande sannolikt kan antagas hafva inträffat äfven för påföljande a:ne år, isynnerhet genom folkmängdens tillvext och personliga skyddsafgiftens i mon deraf ökade belopp, Utskottet, utan afseende derpå, om bevillning å Lotteri-vinster kommer att försvinna, anser sig höra beräkna till R:dr 2,581,964: 33. 3; hvaremot Utskottet icke ansett sig bora beräkna den tillökning i bevillningen, som uppkommer genom stadgad afgift af Concertgifvare; Försäljare af inländska lottsedlar; Skol-lärare med egna skolor, samt förhöjd afgift för Caractersfulimagter, emedan berörde tillökning dels synes blifva mindre betydlig, och dels torde komma att lill en del motsvaras af blifvande minskning genom nedsatta afgifter lör arbetsfolk; Gesällers upptagande uti blott en dass; befrielse från afgift 3 fynd af antikvariskt och historiskt värde, samt för lärlingar i handel.
Beredandet åt ett fåtal tjenstemän inom Verket af det förmenta högre anseende, som förmenas utmärka ledamoten af Under-styrelsen, rättfärdigar ingalunda bibehållandet af en styrelseform, som befunnits vara för Verket olämplig. Det återstår nu för Utskottet att ådagalägga, det tjenstemännens »legala garanti» icke kan förnärmas genom indragning af Under-styrelsen. Tili hvad i detta afseende redan blifvit yttradt i Betänkandet J\l 44, hör Utskottet foga, att om, såsom Utskottet här nedan föreslår, Fullmägtige få sig ålagdt att, före tillsättning af lediga tjenster, höra Kontors-cbeferne, vederbörande ordinarie och extra ordinarie tjenstemän icke gå i mistning af någon sådan fördel, som kan komma dem till del, i följd af Under-styrelsens nuvarande rätt och skyldighet att förslag upprätta, hvilket jemväl kan slutas deraf, att hitintills, i de fall, der Ilere sökande anmält sig, Under-styrelsens förslag vanligen blifvit öfverklagade. I Betänkandet JV2 44 har Utskottet framhållit de flera fördelar, som skulle härflyta deraf att Under-styrelsen såsom förvaltande och verkställande myndighet upphörde, och i de följande delarne af detta memorial har Utskottet sökt att visa huru de Under-styrelsen nu åliggande göromål skola, som Utskottet hoppas, till fördel för samma göromål och således för Verket, besörjas; och Utskottet kommer alltså att i punkten här nedan förnya det i 5:te punkten af nämnda betänkande framlagda förslag, att 52 § i reglementet, som omförmäler Under-styrelsens sammansättning med hvad dertill hörer, må från reglementet utgå och ersättas af några allmänna bestämmelser för den deputerad, som Utskottet i l:a punkten hemställt, att Fullmägtige må berättigas inom sig utse.
Brandförsäkringen är gjord inom d. Usta Juli 1849 och så beskaffade handlingar, som för erhållande af 3 proc. lån erfordrades voro inom d. Usta Juli 1850 till Riksg:s-kont. inlemnade. För att nu här vara sträng, har man velat utsträcka den förra af dessa prescriptionstider lill den i sednare fallet bestämda prescriptionstiden. Jag tror att en sådan, lill nachdel för de lånsökande utsträckt, tolkning icke vore lämplig. Det vore en ftnesse, som jag tror icke vara på sitt ställe, hvarföre jag fortfarande får yrka bifall lill Utsk:s förslag. Hr Printzensköld: Gr. Lagerbjelke har åter strängt velat tillämpa den i reglementet stadgade prescriptionstid. Jag uprepar i anleda, häraf, hvad jag för en stund sedan yttrade, under förklarande, att jag, på den plats jag här innehar, alldeles icke finnér mig bunden af något slags reglemente för Riksg:s-kont., der jag visserligen känner mig skyldig alt, såsom Fullmäktig, efterlefva detsamma, utan att jag här är öfver reglementet, och kan efter sig företeende omständigheter tillstyrka, samt deltaga i beslut om åtgärder, rakt stridande mot reglementets innehåll, om jag finner det nyttigt och lämpligt. Vid ett sådant förhållande, och dä det är obestridligt, att de hus, hvilka tillhöra de i Utsk:s betänk, upräknade personer, blifvit i högst väsendtlig mån för bättrade derigenom, alt de äro dels kalkbeklädda, dels beklädda med tegel, hvarigenom den stora eldfara, för hvilken de förut voro blottställda blifvit aflägsnad, samt Gr.
Deputerade måtte utses, hvilka skulle ega granska detsamma, med fästadt afseende derjemte å de olika omständigheter, som för olika orter i denna fråga sig förete, och derefter meddela utlåtande så väl om en lämplig, frivillig afgift på hvarje lillverkadt Bergsmans-tackjern till första fondens samlande, som ock hvad bidrag utaf Rikets Ständers Bank kunde få påräknas, i den mon ändamålet sådant skulle kiäfva och derförutan icke stod att vinna; kunnande ämnet, sålunda beredt, komma vid nästa Riksdag lill slutligt afgörande. Utskottet har den sålunda väckta motionen, deruti Riksdagsmannen Petter Pehrsson från Örebro Län instämt, i öfvervägande tagit, och gillar fullkomligt de skäl Motionairen framställt för den önskan, alt en ändamålsenlig Låne-understöds inrättning jemväl måtte, till lättnad och uppmuntran för Bergsmans-yrket, kunna lillvägabringas; hvadan alltså Utskottet trott sig bora vördsamt tillstyrka, det Rikets Högloflige Ständer ville hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla det Ilans Majit täcktes låta utarbeta ett förslag eller 20 Desv. och Occon. Lisk. plan till en dylik inrättning, samt derefter, genom vederbörande Autoriteter, lemna Bergsmännen tillfälle att yttranden meddela rörande de ämnen deröfver sådant kan pröfvas nödigt; hvarefter förslaget, sålunda fullkomligen förbered t och utarbetadt, kunde af Kongl. Maj:t i Nåder föreläggas Rikets näst sammankommande Ständer. Stockholm den 13 Maji 1829. Antom till Expcd. Utskottet d. 16 Maji 1S29. Betänkande, rörande väckt fråga oni ' Skattelösen af Ecelesiastique-heminan i Skäne. I anledning af Höglofl. Stats-Utskoltets Utlåtande N:p 70, rörande en af Riksdagsfullmägtigen Anders Nilsson i Tottarp från Malmöhus