Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af den 29 sistlidne September: N:o 17, Öfver väckt fråga angående fri Bänteberäkning; af den y sistlidne October : N:o 19, i anledning af dels väckt fråga, angående förnyadt Förslag till Stadga om invisningar enskilda personer och Bolag emellan} dels ock gjord motion om utfärdandet af en Författning som tillät, under vissa vilkor, enskilda Assignationers utgifvande. 8. D, Föredrogos å nyo och gillades följande Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens, den 16 sistlidne November afgifna och, den 25 i samma månad e. m„ på bordet lagda Utlåtanden : N;o lo2, i anledning af gjorda hemställanden om förminskad afgift af Rotehållare vid Indelta Infanteri-Regementena, till Soldatens beklädnad ; N:o io3, i anledning af gjord hemställan om Snefringe Härads invånares befrielse ,74 Prof. Utdrag den 21 December 1829. fran Hjelpedagsverkens utgörande till Strömsholms Kungsgård; N:o 104, i anledning af väckt fråga örn sättet för bevakandet af Rusthållares rätt vid Mönstringar m. m.; N:o 105, i anledning af väckt fråga om förändring i sättet för upphörandet af Rotehållares bidrag till Indelta Infanteristens beklädande. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Pag. Utskottets, den 7 sistlidne November, under N:o »36, afgifna, och, den 20 i samma månad e. m., på bordet lagda Betänkande, öfver väckt motion om inrättande af Stamgods för de å Svenska Riddarhuset introducerade Grefliga, Friherrliga och Adeliga ätter.
«lägga i skålen» eller «gifva på kakan» för de nygifta, men som nu skulle öfverlemnas dem på ett högst osmakligt sätt, nemligen under dans med bruden. Detta förrättadt skulle patronen just gå bort och dricka sitt kaffe, som stod och väntade, då han af en händelse kastade blicken ned på gården, och just då ankom den unga Gunnar, som allvarlig och dyster ledde den gamla modern öfver borggården. Patronen drog sig hastigt tillbaka, kände ännu en gång ett par stora klor, som grepo in i det lilla samvetet, drog en djup suck ur bröstet, som dock icke gaf det någon lättnad, teg och funderade litet, men sade eller tänkte sedan för sig sjelf: «Pah! Jag ger honom några kreatur till Vårfrudagen, när han skall taga emot eller sätta upp sitt torp.» — Och nu gick han bort till det afsvalnade kaffet och drack det, och sade högt: «Fy f .. det smakade icke bra i dag.» I andra ändan af samma gamla hus bodde patronens ädla syster, den gamla förträffliga mamsell Sara. Hon hade redan dagen förut så väl anordnat allt till det förestående stora bröllopet, och var deraf just som litet trött, hvarför hon tog sig sin goda ro på denne trettondagsmorgon, för att sedan så mycket bättre kunna hålla ut med dagens bullrande högtidlighet. Klockan half nio steg hon likväl upp, och ringde ett par gånger på kammarpigan Lotta, men då denna icke kom, lät hon det bero dervid, betänkande, att Lotta i dag hade både sin och Lenas tjenst att sköta, utan gick sjelf och pysslade med en hop småsaker, som hon ändå icke hunnit med den föregående aftonen, hvaribland äfven var ordnandet af brudpallen, i den stora salen, som sedan urminnes tider kallades «kongssalen», emedan någon af de fordna Carlarna – man visste numera ej hvilken – der hade spisat och plägats af husets dåvarande egare. Detta tog mycket tid för mamsell Sara: pallen skulle beklädas med rosigt sidentyg, stå på en matta, och bredvid pallen skulle ligga dertill passande kuddar.
Vidkommande härefter förslaget, att den tid af 5 år ifrån förenämnde Nådiga Stadgas ulfärdande, hvarinom lärares anskaffande och folk-skolors inrättande borde sällas i verket, måtte utsträckas till fetn år, räknade ifrån innevarande Riksdags slut; så få Utskotten anföra, att på flera orter mycket återstår både för folklärares bildande och folk-skolornes inrättande, och Utskotten befara att hvad, som i detta hänseende anna ej blifvit verkstäldt, mångenstädes icke kan medhinnas inom den föreskrifna tiden, som tilländalöper den 18 Juni 1847; hvadan ock någon längre tid derföre torde böra medgifvas; med afseende härå få Utskotten, som dock ej anse ett så långt anstånd vara af nöden, som blifvit påyrkadt, vördsamt hemställa, att tiden för lärarnes anskaffande och de fasta skolornas inrättande måtte förlängas med Ett år, eller till den 18 Juni 1848. §2' Vid denna § har blifvit föreslaget af Nils P. Pettersson från Calmar Län; att Pastor i hvarje församling måtte förpligtas att hafva högsta uppseendet öfver Skol-inrättningen, med iagttagande för Consistorium af de skyldigheter, som Författningen ålägger detsamma. Då likväl, till följd af stadgandet i denna §, Pastor är Ordförande i Skolstyrelsen, och denna skall hafva inseende öfver alla inom districtet inrättade folkskolor, synes Utskotten något sådant serskildt ytterligare åläggande för Pastor, soth blifvit föreslaget, vara fullkomligt öfverflödigt, hvadan Utskotten hemställa, alt berörde förslag mätte förfalla. § 3- Af Nils Persson från Kronobergs Län, med hvilken åtskillige Ledamöter af Hederv.
ViII. 90, 165, A, 165. —, angående Carl Henrik llultenbergs underdåniga ansökning om sådan af 1857 och 1858 årens återstående arrende för Kungsladugården Borgholm på Öland: III, 630, II. 640; B. VII. 142, 219, A, 220, E. 354 58 — E ■ Eftertryck, af utländsk skrift, angående förbud deremot: se Tryckfrihets-Förordningens Esta §:s 9:de moment. Egare af frälse-ränta, angående skyldighet för dem ätt mot lösen afstå dispositions-rätten till ekeskog: B. VII. 351; VIII. 9» A 9; U. IX, 58, HO, A. 110. — af utjordar eller andra lägenheter utan åsatt hemmantal, angående skyldighet för dem att deltaga i allmänna onera: B. X. 63, 158, A. 158. Egendomar, utarrenderade för Statsverkets räkning, angående'försäljning deraf: B. VI. 87, 430; VII. 109, A. 110. Egors fredande mot åverkan och annat intrång, angående utfärdande af ett allmänt vitesförbud till —: B. VII. 350; VIII. 8, A. 8; U. XI. 116, 251, A. 251. mot skada af annans kreatur; angående ändring, tillägg och förtydligande af Kongl. Förordningen den 21 December 1857 rörande egors fredande mot skada af annans kreatur och om stängselskyldighet: B. X. 248, 284, A. 284. Ego-skiften, laga, angående åtgärder för befordrande deraf; B. VIII. 91, 166, A. 166. Egyptens fornlemningar, angående åtgärders vidtagande för att de utaf Kapitenen B. Ehrenhoff.
Prot. 1850 & 1851. i Sami., 1 Afd., 2 Band., 49 Haft. 2 10 Slals-Utskotlets Memorial, J\fs 524. het ställes för bamnbyggnadsarbetets vederbörliga fullbordande enligt uppgjord och af Kongl. Maj:t fastställd plan, utan vidare bidrag utaf statsverket; 5:o. för hamnbyggnad vid Kalmar, ett anslag af Trettiofemtusen trehundraåttiosex Riksdaler, under samma vilkor; 6:0. för hamnbyggnad vid Hjo, ett anslag af Femtiotusen Riksdaler, under samma vilkor; 7:o. för hamnens förbättring vid Westerås, ett anslag af Trettontusen tvåhundra Riksdaler, under samma vilkor; och 8:oför hamnbyggnad vid Öregrund, ett anslag af Tretusen fyrahundraaderton Riksdaler, under vilkor alt den för detta arbetes verkställande uppgjorda plan, efter dess granskning af Styrelseh för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader, varder utaf Kongl. Maj:t godkänd, samt att nämnde stad förbinder sig att ej allenast, i öfverensstämmelse dermed, fullborda detta arbete, utan ock vidkännas alla öfriga i och för arbetets fulländande erforderliga kostnader; börande vid utbetalningen af alla dessa anslag de allmänna stadganden tjena tili efterrättelse, som, i afseende på utbekommandet af de under innevarande riksdag för kommunikationsanstalternes förbättrande eller andra arbetsföretag beviljade anslagsoch lånesummor, blifvit meddelade och uti nedanstående § 100 finnas införda. § 91.
TJidr. ti, 10 April 1834 77 BevillningsUtskottet: ett af Herr Hahn denna dag ingifvet memorial, innefattande tillägg vid en af honom den 20 sistljdne Februarii väckt, och samma dag lill nämnde Utskott remitterad motion, om befrielse ifrån eller lindring uti personella och näring åtföljande Kronoutskylder för innevånarne i Städer ne Umeå, Piteå och Luleå, med undantag af det Handlande Borgerskapet derstädes. S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Statsutskottets Utlåtande Nio 22, i anledning af Rikets Ständers Revisorers åren 18jo och i83a afgifne Berättelser till Rikets Ständer, om samina år verkställde granskningar af StatsVerkets, med dertill hörande allmänna fonders, tillstånd, styrelse och förvaltning åren 1827, 1828, 1829 och i83o, stannade Ståndet i följande beslut, nemligen: Från Hedervärda Bonde-Standet.. S. D. Föredrogs Vallöf], BorgareStåndets ProtocollsUtdrag för den 7 i denna månad, enligt hvilket samma Stånd, vul fattandet af dess beslut, om underdånig ansökning hos Kongl. Majjt, ■ angående prolongation af Riksdagen, tillika beslutat, dels inbjudning lill MedStånden, dels anmodan till Utskotten, att med Riksdagsgöromålen måtte, på allt möjligt sätt, fortskyndas. BondeStåndet fann, att Vallöf?. EorgareStåndet, med åsidolemnande af den inbördes uppmärksamheten emellan RiksStånden, utan anledning af Riksdagsärendenas gång inom MedStånden under förflutna tiden af Riks - Prot. ZJtclr. d. io April iS34. dagen, gjort den, genom inbjudningen, uttryck ta framställning till dem, om ärendenas skyndsammare behandling; vid hvilket förhållande BondeStåndet ock ansåg samma inbjudning icke föranleda till annat afseende, än att läggas ad acta. S. D.
Ehuru Statsverket således för ilrågavar. ändamål under loppet, af 13 år utgilYcl förenämnde betydliga summa, lära dock sist församlade Revisorer saknat skäl, såväl att lill last påföra Mililär-lörfallnings samlingen hela nämnde utgiftsbelopp, som ock (ill det, enl. mitt underd. förmenande oförtjent:! klander, som blifvit lillahult öfver deli nuvar. redaktm. Ilade nemi. Rcvisorerne, dä de sträckt sina anmärkmr ej allenast 13 dr tillbaka, utan ock ända lill dagen, du de utskiljdes, äfven tagit kännedom om del förhållandet, att under en tidpunkt af nära 5 år, eller åren 1840, 41, 42, 43 och 44, Statsverket visserligen oförminskad! vidkändes arfvodena (ill förlätlnings-samlingens redaktörer, oaktadt dessa personer genom andra befattningar voro förhindrade afl på något sätt handlägga forfaltnings-arbetet, hvilket under liden stod stilla, så hade Rcvisorerne säkerligen tagit i betraktande del skiljaktiga förhållande sorn egt rum efter d. 1 Oktober 1844. och således icke förblandat kostna derna och resultaten af ett arbete, som utförts af skil jäklige personer. Den då varande redakt:n hade troligen då ej eller lätt ilpbära klander för hvad sorn af en föregule tilläfventyrs blifvit vålhult, och skulle Revisorerne efter all förmodan kommit till en annan åsigt än den, som nu i deras berättelse gjort sig gällande. Revisorerne skulle nemi., sorn jag vågar tro, hafva funnit så väl af räkenskaperna, som af redaktms årsberättelse, hvilken i Revisorernes berättelse är intagen: Den li December. 207 Att Statsverkets utgifter ifrån cl. 1 Oktober 3 844 lill d. 12 December 1849, eller under den tid arbetet lemnat någon synlig produkt och utförts af den vid anmärkningslillfället varande redaktm, upgått lill ' . 13,010: 4. 0. Att
Sparre: Att utjords eller urfjells saknad af allt stängselvitsord medför svåra olägenheter för innehafvare af dylik jord är obestridligt. Det vore önskligt, att kunna afhjelpa dessa olägenheter, men just de af Hr Rääf afgifne omständigheter hafva afhållit Ulskm från att tillägga urfjell fullt stängselvitsord. Denna slags jord är nemi. i de flesta fall omgifven af mager, oländig jord, hvars egare skulle finna sig öfvermåttan besvärad af att åläggas ovilkorlig stängselskyldighet emot utjorden. Af sådan anledn. hafva Utskrn icke ansett lämpligt, att tillägga utjordens innehafvare ovilkoriigt stäng - Den 5 Juli e. m. 5J9 selvitsord mot den omgifvande jorden. Om deremot egaren af denna sistnämnde jord af fordno tagit i stängsel del, synes väl intet vara billigare, än att utjordens innehafvare eger slängselvitsord, och att det förhållande, som hittintills i detta afseende egt rom får fortfara. Detta liar äfven Utskm föreslagit. Det är således ett modifieradt stängselvitsord., Utsk:n velat lemna egare af utjord eller urfjell och jag tror icke, att Utsk:n galt för långt, då de stadgat, att innehafvare af en utjord må få ett så beskaffad! stängselvitsord, enär detta stadgande är öfverensstämmande med den nuvande förordningens anda, hvaraf Utskms förslag utgör en utveckling. Enl. min åsigt hafva således Utsk.-n i sitt förslag icke gatt för långt och jag måste således tillstyrka bifall äfven till denna punkt.
Jag hemställer af dessa skäl, att ifråga varande ersättning må efter i835 års slut blifva på Andra HufvudTiteln uppförd att användas till lön för någon Landshöfdinge, efter hvad framdeles närmare kan förordnas. Detta synes så mycket mindre betänkligt, som, enligt hvad Utskottet upplyst, genom denna dagsverksskyldighets upphörande, 970 R:dr i Bevillningsafgift tillfalla Staten, och sålunda endast 53o R:dr blefve hvad Staten skulle härigenom tillskjuta. Hans Excellence Herr Grefven och Län dtMar skalken gjorde proposition till bifall å 2o:de Punkten, på det sätt Utskottets senare Utlåtande innehåller. Ropades Ja och Nej. Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln fann för godt bifalla berörde punkt, med det tillägg, att, på sätt Herr Danckwardt föreslagit, den summa, hvartill ifrågavarande ersättning, efter den af Utskottet lagde grund, finnes uppgå, skulle efter i835 års slut å Andra HufvudTiteln uppföras, för att efter hvad närmare kunde förordnas, till löneförbättring åt någon annan Landshöfding utgå. Bifölls. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adelil behagade tillåta, att en Deputation, bestående af åtta Ledamöter, Den 16 October f. ra. 3i7 utom Ordföranden, finge från Ridderskapet och Adeln afgå, för att, å Ståndets vägnar, imhämta underrättelse om Hans Maj:t Konungens hälsotillstånd. Bifölls. I anledning hvaraf Hans Excellence anmodade Grefve von Schwerin, Fredrik Bogislaus, att anföra ifrågavarande Deputation, hvilken under bemälte Grefves anförande genast derefter afgick. 2i:sta Punkten. Angående de af Landshöfdingelönen i WesterNorrlands Län utgående 1000 R:dr_, såsom Pension för GeneralLieutenanten m. m. Grefve J. A. Cronstedt. 22:dra Punkten.
Lika med Herr Baron Hamilton, tro vi, att, om man vill noga beskatta bränvinsbränningen, controllén mäste blifva karens mätning i förening med en öfver bränningen förd ordentlig journal; dock torde det nuvarande beskattnings-sättet böra bibehållas för l:sta och 2:dra classens bränvinsverk med eld, emedan karmätning för dessa verk torde åstadkommma för mycket besvär, röna motvilja och erfordra ett ökadt antal af fiscaler eller controllanter. Den 43 § har genom tillägget blifvit för mig otydlig; jag anser meningen hafva blifvit bättre uttryckt, om Herr C. Kocks förslag blifvit antaget, nemligen: ”Bränvin må väl i hela fastag, större eller mindre, försäljas, men ej under kringforslande någorstädes afyttras till mindre Vih. till R. St. Prot. 1844, 5 Sami. 2 Afd. 1 Haft. 7 50 B ev.-, Lag-, samt Allm. Best.- och Ekon.-U tskottcns Betänkande, N:o 1. quantitet än 1\ kannor och alldeles icke utdelas eller utmätas å öppna fårvägar eller offentliga samlingsplatser på landet etc.” Af Ola Jeppsson från Blekinge Län: ”Emot det beslut, Högloft, sam mansatta Utskotten fattat, att bränvinsbränningen skall hafva tvänne benämningar, nemligen husbehofsoch salubränning, måste jag mig reservera; jag inser ingen fördel härmed, tvertom måste denna nymodighet medföra olägenheter af ganska betänklig art. I 60 § Regerings-Förmen är bland andra bevillningsmedel upptagne husbehofs-brännerimedlen, hvilka nuvarande Stats-Utskott i Betänkandet N:o 33, angående beräkningen af StatsYerkets inkomster, uppfört lill 670,000 R:dr B:co; då hvarken i Grundlagarne, icke eller i de hittills gällande öfriga Lagar, någon salubränning är känd, hade jag trott, att Utskotten bordt vidblifva den benämning hittills varit vanlig, åtminstone så länge ingen brist på varan är att befara.
Du först! tag skaldens sång, och skaldens anda lifva! Försvunnen är den tid, då makten våldets var’, Och qvinnan slafvande, och mannen en barbar: Försvinne ock den tid, då listen, i förening Med slöjad sinnlighet, ger rökverk utan mening, Och, lik en mirthöljd orm, förförarn, lömsk och kall, Tillber Gudinnans nåd — och ler åt qvinnans fall! Din rätt, ditt värde känn! var, som naturen lärde, Var stolt! det är din rätt — Var ljuf! det är ditt värde, Och stifta, blyg och trygg, för våra seder lag, Med tjusande befäl och herrskande behag! Jag söker qvinnan ej bland bistra Amazoner, Inkräktande ett namn af undrande nationer: Mer vördnadsvärd än stor, mer kär än minnesvärd, Hon segrar skönare med tårar, än med svärd. Jag söker henne ej bland tänkares problemer, I forskningarnas djup, omtöcknad af systemer: Behaget, enfalden, blef hennes sälla lott, Och, leende och ljuf, dess vishet hjertats blott. Men också ej ibland den yra flock, som hvimlar, En stunds gudomlighet, i yppighetens himlar, Af modet skapt och närd, och lik den meteor, Som fladdrar upp, och flyr, och lemnar intet spår. Jag fann dig någon gång; jag skall ännu dig finna, Och kyssa dina fjät, tillbedjansvärda qvinna! Jag fann dig obemärkt i huslighetens krets, Omhvärfd af dina barn, och med din lott tillfreds, Af vettets odling prydd, men skild från flärdens yra, I anspråksfria värf din lilla verld bestyra. I själens oskuld vis, och kännande och öm I redbar verksamhet, ej i romantisk dröm, Med hjertats tjusningskraft och dygdernas exempel Du gjorde af ditt hus Lycksalighetens tempel Du var Prestinnan der. Förtrolighet och frid Och ordning och behag gick, i förderfvets tid, Att der en fristad få, att värma der och gläda. De sälla i ditt hägn, de arma, och de späda, Som lekte vid din fot, som logo vid ditt bröst:
Grundlagen, det är alldeles omöjligt att fatta något sådant beslut, som, i afseende på formen är ett beslut och icke heller någon propos. får af ordf:den framställas samt således ingen öfverenskommelse på förhand får äga rum om öfverläggningen skall föras på ena eller andra sättet, så får jag bekänna, att jag icke kan fatta hvaruti Ur Hjerta och jag äro af olika tankar annat än i afsende på föremålet för öfverläggningen. IIr Hjerta har ansett, att ingen talare bör yttra sig mer än en gång, såvida icke något särskildt argument behöfver ytterligare besvaras; men vid sådant förhållande är det naturligt, att hvar och en som finner sig kunna ytterligare vederlägga ett framkastadt argument, skall begära ordet andra, tredje gången o. s. v., och det är detta som jag önskat förekomma. Hr Hjerta har vidare sagt, att sedan BorgareSt:s beslut blifvit upläst, så har han funnit både detta och BondeStis vara af den beskaffenhet, att E. o. Ad. icke kan fatta något beslut som inskränker föremålet för den allmänna öfverläggningen inom trängre gränsor än förenämnde tvenne Stånd beslutat. Detta är ganska sanni; men frågan är huru Hr Hjerta vill tolka BondeStrs beslut. Detta Stånd har sagt, att det önskar gemensam öfverläggning om jernvägsfrågan, men hufvudsakligen om dess financiel la sida. Detta tolkar jag så, att BondeSt. har ansett sig behöfva hufvudsakligen öfverlägga med de öfriga Stånden om den financiella delen af jernvägsfrågan; men som BondeSt. funnit, att man icke kan tala härom, utan att jemväl beröra öfriga delar af frågan, så har Ståndet sagt, icke, att man ej får tala om banornas sträckning, utan att man företrädesvis bör yttra sig öfver den financiella sidan, och blott nyttja de andra frågorna såsom skäl för att yttra sig öfver nyssnämnda sida. På det sättet tolkar jag detta beslut, och jag anser att R. o. Ad. äfven bör göra det. Det innebär ingalunda någon inskränkning i hvad BorgareSt. beslutat, utan tvärtom ett instämmande deri. Jag fortfar således att anhålla om propos. på bifall till BondeSt:s inbjudning. Frih.
N:o 31, i anledn. af RiksStms olika beslut i afseende å stämplade pappersafgiften. 62 Den 5 April f. m. Usta punkten, ang.-de redactionen af chartce-sigillatce-förordningcns 2 §. Ulsk:s yttrande i denna punkt blef af R. 0. Ad. Infallet. 2:dra punkten, ang-.de chartering af bouppteckningar. R. 0. Ad. vidblef sitt förut i ämnet fattade beslut och godkände voler.propostrne IN:ris 1, 2 och 3. 3:dje punkten, ang:de chartering af Jideicomissbref och andra dylika förordnanden. R. 0. Ad. godkände den i detta ämne föreslagna voter.propos. N:o 4. 4:de punkten, ang-.de stämplade pappersafgifterne för adels-, friherreoch grefvebref öppna bref uppå lika värdighet, sorn det fordna Riksråds-embetet, samt riddareoch commendeursbref af de K. Ordnar ne; 5:le punkten, ang-.de nödvändigheten att vid bestämmande af afgifterne å Svensk-Norrske consulers diplomer m. m. införa stadganden, sorn icke förnärma Konungariket Norriges rätt; och 6:le punkten, ang-.de churteringen för de i 5 och 6 §§ af Utsk-.s förslag upptagne öppna bref fullmakter och resolutioner. R. o. Ad. vidblef sina förut fattade beslut rör:de de i dessa punkter upptagne frågor, samt godkände voter.proposune N:ris 5, 0 och 7. 7:de punkten, ang-.de förändrad lydelse af 5 § uti Utsk:s förslag till char t ie-s igilla t ce-för ordning. Gr. Cronhjelm, Polycarpus Erik: R. 0.
Den, som anser Contra-propositionen böra innefatta det förslag, att lönen för JustitigeStatsMinistern må bestämmas till 8000 R:dr Banco, och för Statsministern för Ulri - 138 Den 23 September f. in. kes Ärenderne lill 9000 R:dr Banco, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, konnner Contrapropositionen , att innefatta det beslut, att med afslag å den af StatsUtskottet tillstyrkte löneförhöjning för bemälte Embetsman, bör vid 1823 års Statsreglering, i afseende å ifrågavarande t vän ne löner, förblifva. Grefve Puke, Johan Carl: Jag hemställer, om vi icke kunde få votera på samma gång om StatsRåden, ty vi få annars 2:ne särskildta voteringar angående dem också. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken erinrade, att Ridderskapet och Adeln redan beslutit, att frågan om lönerne för de båda StatsMinistrarne borde särskilt afgöras. Uppå derefter af Hans Excellence gjord framställning, blef den nyss föreslagne voterings-propositionen af Ridderskapet och Adeln godkänd. Sedan nämnde Voterings-proposition blifvit anslagen, börjades voteringen klockan tre qvart till 2 e. m. och befunnos vid voteringens slut klockan tre qvart till 3 e. m. efter det en voteringssedel blifvit un - Den a3 September f. m. >39 dantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, som följer: Ja —< i43. Nej — 71. I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskilt förde protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att Ridderskapet och Adeln beslutat, att det förslag, som bestämmer lönen för JustitiaeStatsMinistern till 8000 R:dr, och för StatsMinistern för Utrikes Ärenderne till 9000 R:dr B:co, borde vid voteringen rörande liufvudsaken blifva contra-proposition.
Deremot vore min tahka, att Hemman, de der erhålla Rotehjelp i contant, efter 3P Stats■ s:t AllmBesv.o Oec.-Utsk Utl.Nis 19,20* gamla beräkningssättet, borde fa åtnjuta lin* dring i Vacanoe-afgiften, der en sådan lindring icke redan är medgifven; så sker det i Blekinge och har jemväl så skett i Cal. mare Län, innan jemkning vid indelta Cornpagnierne, Rusthållarne emellan, i afseende på tillskotts-räntan, blef verkställd. Häruti förenade sig Herrar Santesson Winberg, Stahle och Hemberg. Ank. till Exp.-Utsk, d, 39 April 1B29- Utlåtande, med anledning af väckt fråga om tillökadt anslag för BergsScholan i Fahlan. Uti ett till Höglofl. Ridderskapet och Adeln ingifvet Memorial, som till Statssamt Allmanna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens gemensamma utlåtande blifvit öfverlemnadt, har Herr af Uhr, Carl David, under åberopande af de applicativa Vetenskapernes vär. de i allmänhet och deras inflytande på Slöjder nes och Handtverkeriernes förkofran, påkallat serskild uppmärksamhet för Fahlu Bergsr Stats samt Allm Besv.o.Oec.-Vtsk. Utl.N:o2o. 31S Scholas nuvarande ställning samt å nödväni dighetenatt sätta denna inrättning i tillfälle att verka allt det goda, man af densamma har skäl att förvänta.