Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Missgernings-Balken; 3:o att det i 3 §. stadgade ansvar å den, som fäller smädeord emot fader eller, moder, bör så tillämpas, att barn, som fäller smädeord mot både fader och moder, och derföre på en gång lagföres, skall, i ena bot, straffas med 4o par spö, 3o par ris, eller 28 dagars fängelse vid vatten och bröd; 4:o att de i samma §. stadgade böter för den, som fäller smädeord emot stjufföräldrar, eller svärföräldrar, skola serskildt åläggas den brottslige för hvar och en af dessa personer, mot hvilken förseelsen sker, så att den, sorn fäller smädeord mot både stjuffader och stjufmoder, skall böla 100 Daler, o. s. v.; och 5:o att således den, som begår ett eller flere af de i dessa Lagens rum omförmälde brott emot serskilde personer, skall, för hvartdera brottet, till det i Lagen utsatte ansvar dömas; dock så, att hugg och slag, samt smädeord emot en och samma person, icke med serskildt straff belägges, utan ansvaret för smädandet, i thy fall, anss vara i ansvaret för våldet inbegripet, 272 Exp. Etsk. Förslag till und. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 3V Äamroarjungftur od> Äömtttärtjenate, lifa meD tein i ©täDerne. 2S«mmm*e od) Secreterare, irälfe*, i ipra ©afer: iörfta Slaten . • . ' 9v:bt 40 2lnDra Dito ... — 30 §reDje Dito — 20 ijerDe Dito — 15 Äocfar, lifa mcD Dem t 0täDerne. 2k ernoff ff ertero, (arnt flere Dplifa Sägenfeteré innehafware, fwilfa enDaft u> lägga räntan efter iorDebof, betala Evelie procent
3 Då, i följd af Rikets Ständers beslut, att förra Tull-Chartae-Sigillats@- samt Brän vinsbrännings-Författningarne för detta år fortfara att vara gällande, de förändrade beräkningarne af de, enligt dessa Författningar, utgående afgifter, först med nästa år kunna vidtaga, måste beräkningarne öfver Statsregleringen och den erforderlige Statsfyllnadssumman uppgöras serskildt för innevarande år och serskildt för liden från nästa års början, hvarvid äfven iagttages, att, på sätt Rikets Ständer stadgat, den fordna fördelningen af Riks-Statens Hufvud-Titlar för detta år bibehålies och den nya först med nästa år vidtager. I enlighet härmed, blifver med iagttagande af de anslag, som tillkommit utöfver hvad i förra Memorialet beräknades, samt några obetydliga jemkningssummor, för att erhålla den ifrån 18/p efter nya fördelningen vidtagande Riks-Statens Hufvud-Titlar i jemna tal, förhållandet följande: För år 1841. U tgifter: Dito 65,000: —• — 8:de Dito 795,731: 22.' 6. 9:de Dito 237,190: 17. 11. io:de Dito 697,949: 8. — Allmänna Indragnings-staten 317,040: 16. — Summa R:dr B:co 10,740,880: Då härifrån dragas Stats-verkets ordinarie inkomster, med beräkning i rundt tal lill 4>566,38o: återstår att af Beviilnings-medel fyllas 6,174,500: Stats-verkets Extra-Ordinarie inkomster upptagas på följande sätt: Sjölulls-medel, beräkning vid 1834—1835 årens Riksdag 2,950,000 Salu-accis af städerne, enligt Bevillnings-Ut skoltets Betänkande N:o 20 11,000 Postmedel, enligt d:o ]N:o 5o 5oo,ooo 4 Stals-Utskoltets UtlåtandeN'.o 548.
Den 27 Januari e. m. skilta ganger bordlagdt, vågade Hans Excel’ lence för dess del icke meddela proposition å det begärdte uppskofvet, utan mäste följa dess pligt samt hemställa, om icke Ridd. och Adeln behagade tillåta, att ifrågavarande detaljförslag nu finge sluteligen pröfvas. Ropades Ja, Herr von Hartmansdorff: Den satts, Herr Grefven och LandlMarskalken nu framställt har jag vid andra tillfällen yrkat, men Ridderskupet och Adeln har då beslutat annorlunda, och gjort undantag från regeln. Exempelvis får jag åberopa, att vissa punkter af Betänkandet rörande Bankens Lånerörelse uppskjötos och hvila ännu oafgjorde för couponernas skuld. Men om sådane uppskof Mott gå an i Lånefrågor, men ej i Grundlagsfrågor, hemställer jag, om icke Ridderskapet och Adeln skulle vilja, såsom dess gemensamma tanka, antaga Herr Hjertås anmärkning mot formen och otydligheten af Utskottets Memorial. Man hade derigenom gjort anmärkning emot alltsammans, och tillika hållit sin gransknrngsrätt öfver detaljerna öppen, lill dess Utskottet inkommit med ett tydligare Betänkande, Dessförinnan vöre grundsattserna måhända sluteligen afgjorda, och det åsyftade ändamålet sålunda i laglig väg vunnet, Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken erinrade, att innan Hans Den 17 Januari i e. m. 121 Exccllence för Ridd. och Adeln föredrog BanköUtskottels Betänkande om Bankens Lånerörelse, hade Hans Excellence redan på förhand framställt fråga om uppskof af det ämne Herr von Hartmansdorff omförmäldt, och ägde således berörde händelse icke fullkomlig likhet med förevarande fall. Herr Cederschjöld: Ehuru jag reserverat mig emot Utskottets Memorial, anser jag mig likväl skyldig att försvara uppställningen, hvilken ingalunda är så otydlig, som någre värde Ledamöter påstått. Jag får i detta hänseende erinra, alt allt, hvad i Utskottets smärre redactionsförslag från pag.
Utskotten hafva vidhållit sitt förra förslag, att ordet HäradsRätt måtte här begagnas, i stället för orden i SkiftesStadgan behörig Domstol. Vid återremissen visade jag, alt någon tvetydighet icke bör kunna uppsta af de ord Skiftes - % i4a Den 27 Augusti f. m. Stadgan innehåller, emedan frågor om rågångst. vister icke i 18 Cap. 8 §. stå upptagna Mand dem, som tillhöra ÄgoclelningsRätts pröfning. Jag uppgaf då ock, att olde* IläradsRätt icke var tillämpligt, emedan en tvist örn rätter rågång emellan lotter å enskiftad stadsjord går till StadsDomstol. Detta vilja Utskotten icke godkänna, utan påstå sådan tvist tillhöra SkiftesDömstol. Härutinnan hafva Utskotten i min tanka misstagit sig. Sedan ett skifteslag är skifta cl t, och skiftet fastsläldt, är hvarje Hemman ett skifteslag, hvarje skifteslinea en rågång grannar emellan. Uppstår i framtiden tvist, hvar rågången rätteligen går, är det icke ett skifteSärende, som ÅgodelningsRätt handlägger, utan en rågångstvist, på sätt 3, 4 och 8 §§. i 5 Cap. SkiftesStadgan äfven antyda. Också upptar SkiftesStadgan icke denna fråga såsom höfaude till ÄgodelningsRätts pröfning. En dylik tvist å stadsjord måste således gå till StadsRätt. Men jag skall nu ytterligare ådagalägga ■, att Utskottens förslag icke vid alla tillfällen är fullt tillämpligt. En stad har håde donerad och så kallad sjelfägailde jord; eli rågångstvist uppstår emellan dessa till naturen olika jordar. Denna tvist kan icke behandlas vid HäradsRält, utan måste tillhöra StadsDomstol.
Lagerfeldt, Israel Carl Adam, såsom ledamot i Bevilln.Ulsk., begärt och erhållit högst 3 veckors ledighet, samt anmodade Hrr Eteetoreiv ali utse en ledamot i nämnde Utsk. under ledighetsliden. H. R. o. Ad. åtskildes kl. | till 8 e. m. In fidem protoeolli, Albert Munck, Måndagen den 3 Mars 1845. Plenum kl. 9 f. ra. Justerades 3 prot.utdr. för d. 1 dennes e. m. Företogs val af Fullmäktige i R. St:s Bank; och befunnos, vid valförrättningens slut, dertill hafva blifvit utsedde: Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabr., Capitaine 159 röster. Hr von Hartmansdorff, Aug., President, C. N. 0. m. StK „ Hr Rosenblad, Bernh., Commerceråd, R. N. 0 175 „ Derefter företog R. o. Ad. val af Fullmäktige i R. St:s Riksg.- cont.; och befunnos, vid valförrättningens slut, dertill hafva blifvit utsedde: Frih. Cederström, Jaeob, President, C. S. 0. m. St. K. 170 röster. Hr Printzenskjöld, Carl, Advocatfiscal 119 „ Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh., Professor, R. N. 0. 1S9 „ Efter sedermera anstäldt val af Directeurer och suppleanter Den 3 Mars. 443 vid Lånecontoren uti Götheborg och Malmö, befunnos hafva blifvit utsedde lill Dir veleur vid Läriecontoret i Götheborg : Hr Virgin, Claes Samuel, R. K. C. XIII 0. o. K. S. 0. 133 röster. Suppleant derstädes : Hr Lagerborg, Samuel Willi., Major, R. S. 0.. 75 „ Directeur vid Lunecuntoret i Malmö:
Discont ering för Handeln och den större Rörelsen. B) Rörande Utlåningen med hvad dertill hörer. 2:0 Att utlåningen må besörjas vid Rån - Den 7 De semb er i', m. 193 BancoDisconten i Stockholm} viii LåneContoiret i Götheborg och vid LåneContoiret i Malmö. Dervid skalls till en början för sammanräknade fondernas dispositionj gällaj såsom allmän grund, att vid pass två tredjedelar afses för HufvudContoiret i Stockholmj en fjerdedel för LåneContoiret i Götheborg och en tolftedel för LåneContoiret i Malmö? BancoFullmägtige likväl sedermera förbehållet att, efter sig företeende omständigheter j kunna jemka och förändra dessa proportioner. Herr Hjerta > Gustaf: Jag anhåller att, jemte bifall härtill, det tillägg måtte göras, att om för publika pappers belåning någon annan fond icke afsättes, än den så kallade reservfonden, denna fond äfven måtte vara underkastad enahanda fördelning som nu blifvit föreslagen. Orsaken är, att enär till Bancoslyrelsen öfverlemnats, att kunna inhibera Utlåningen, om den varder farlig för Realisationens bestånd; bör styrelsen också kunna, i fall belåningen på publika papper afstannar på ett ställe, vidtaga nödig fördelning LåneContoiren emellan. Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställd proposition, biföll Ridderskapet och Adeln ifrågavarande punkt, hvarjemte Ridderskapet och Adeln stadgade, att, i afseende å dispositionen af den förut beslutade reserv 02 H. i3 194 Den 7 December f. m. fonden borde gälla såsom allmän grund, att vid pass två tredjedelar afses för HufvudContoiret i Stockholm, en fjerdedel för LåneContoiret i Götheborg och en tolftedel för LåneContoiret i Malmö; BancoFullmägtige likväl sedermera förbehållet, att, efter sig företeende omständigheter, kunna jemka och förändra dessa proportioner. 1:0
Återstoden af landtgillena, 1 R:dr 62 öre samt 100 k:ft 8 k:r korn, inginge, enligt rektors uppgift, till den s. k. byggnadskassan, som hade alt bestrida löpande utgifter för lärohusets underhåll. Klockarepensionen, 1 R.dr 50 öre, tillfölle läroverkets stipendii-kassa. Carlshamns lägre elementarläroverk. Klockarepensionen till ett belopp af 12 R:dr 69 öre, som uppbures af äldste kollega, men för hvilken inkomst afdrag å den i stat bestämda lönen hittills icke egt rum. Något landtgille utginge deremot icke till denna skola. 16 Stats-TJtskottets Utlåtande M 195. Cimbrishams pedagogi. Landtgillen 30 kappar råg, 2 lunner 30 kappar korn och 30 kappar hafra samt 1 R:dr 87 öre i penningar. Några klockarepensioner funnes här icke. I nu gällande stat vore dessa landtgillen bland pedagogens löneförmoner upptagna och beräknade på följande sätt: 25,7 k:ft spanmål, jemlikt nådiga Brefvet den 2 Maj nästlidne år, uppskattad till ett värde af 1 R dr 60 öre per kubikfot R dr 41: \2. kontant » 1: 87. R:dr 42: 99 Nuvarande pedagogen hade förklarat sig ej ega skäl att ingå på utbytet häraf i annan händelse, än att utbyte jemväl skedde med hans innehafvande inkomster från Jerrestads klockarebeställning, hvilken vore med ifrågavarande pedagogbefattning förenad; och vore dessa inkomster i pedagogens aflöning inberäknade med tillsammans 198 Rdr 56 öre. Inom Hallands Län. Halmstads lägre elementarläroverk. Landtgillen: 14 Lisp. 10 skålp. smör och 14 lass bokved, samt i penningar 9 R:dr 71 öre. Af dessa inkomster tillfölle 3 R:dr någon läroverkets kassa och återstoden inginge i rektorns aflöning med ett värde af 168 Rdr 71 öre, med hvilket, derest utbyte komme alt ega rum, rektor förklarat sig åtnöjas.
På tal om den så olika bedömda kvinnoemancipationen säger författarinnan: » Visserligen är sant, att kvinnoemancipationen vill kvinnornas frigörelse — hvad j u också själfva ordet innebär — men icke en frigörelse i form, utan i anda och sanning, icke en frigörelse, som berättigar till mer eller mindre dåliga mäns ovanpr och laster, icke en frigörelse, som befriar från iakttagande af behag, takt, seder i uppträdande och väsen. En sådan frigörelse vore icke en frigörelse, utan motsatsen. Innebure kvinnoemancipationen tillstymmelsen ens af något sådant, vore den ett ondt, och det vore alla rättsinte mäns och kvinnors plikt att bekämpa den. » I •• % För edra söner och döttrar bjuder Kamraten, den allmänt omtyckta ungdomstidningen, den bästa och mest omväxlande läsning. U p notisboken. Vid hofvet presenterade damer.
Svenska och Kejserliga Ryska Regeringarnc den Januarii 1821 Convention, om Gränseregleringen emellan Sverige och Ryssland, dels medelst den för förrättnings männen till denna reglering utfärdade Inslruction. Då a:a Art, O , uti berörde Convention försäkrar jordegarne att i de fall egoine icke kunna med ömsesidig förmån utbytas, njuta ersättning för ett uppskattat tunneland åker med ioo R:dr, ett tunneland äng 83o R:dr 16 sk. Ett Tunneland skog å uppodlingsmark 22 R:dr 10 sk. 8 rsL, Ett Tunneland uppodlingsmark utan skog 16 R:dr .82 sk. allt Banco, har det, förekommit Utskottet, som denna ersättning icke borde anses för lag, serdeles i den ort där den är i fråga att begagnas och hvarest jorden icke fan uppskattas till lika högt penningevärdc, som i de Sydligare och mera friigtbara Orter; Men då likväl möjligen kan inträffa, alt någre rådane särdeles omständigheter förekomma, rom förorsaka, att den stadgade ersättningen icke kan anses fullt godtgöra den tvungna mislningen af en för hemmanet måhända oumbärlig jordega och det med billighet instämmer, att Staten, i sådant fall, hål - Stats -U t s k o 11 e ts Betänkan d e n. 3^ ler dea enskildte någorlunda Skadeslös för sitt af Politiska förhållanden härrörande oskyldiga lidande; Anser Utskottet sig böra tillstyrka Riksens Ständer, att hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täckes låta anställa undersökning på stället, sorn lämpligast och med minsta kostnad torde verkställas af de vid Gränseregleringen anstälde Landtmätare, samt, sedan så väl jordogarne, som Kongl. Majits Befallningshafvande i Länet blifvit uti frågan hörde, i Kader pröfva och bestämma den ersättning, som till äfven tyrs kan finnas böra jordegarne tilläggas utöfver det i GränseregleringsConventionen utsatte belopp, samt låta det komina jordegarne tillgodo af gide Hufvud-Tittelns Anslags-Summa.
Man jemföre nu dessa förhallanden af det sista krigets omkostnader, och Resultaten deraf, med de förra Krigens inflytande på Rikets Financer, och deras utslag för öfrigt : man erinre sig att, i stäilet för ökade Bevillningar till Krigs - skulders befallning de förflutne tidersie, och samma förhållande äfven nu uti de fleste Europeiske Stater, blef bevill ningen för Svenska Folket vid 1815 års Riksdag nedsatt,' på samma gång som , i följd af ett lyckligen, slutadt Krig, en Riks-Act beseglade Sveriges förening nied ett aktadt BrödraFulk; man erinra sig detta och hembäre Försynen tacksamhet derföre. Det återstår nu för Kongl. Maj:t allenast gifva Riksens Städners Stats-Utskott tillkänna, att Kongl. Majit i Nåder anbefalt, ej mindre Committerade för allmänna medels förvaltning, an Krigs-Commitéen, omedelbarligen lemna StatsUtskoltet alla de upplysningar eller beräkningar, Stats-Utskottet, för desse angelägenheters utredning skulle anse sig vidare erfordra. Kongl. Majit förblifver Riksens Ständers Stats*Utskott Scc, CARL JOHAN. B. C. Qviding”, Hvarvid var fogadt det åberopade underdåniga förslag öfver Krigs-Fondens skulder oqh Stats-ZJtslottets Fellini anden. i 681’ tillgångar vid slutet af år 1817, som härjemte i -afskrift bilägges; Ock har Stats-Utskottet dess-» utom från Herrar Cornaiitterade för Allmänna inedlens förvaltning fatt emottaga Räkenskapen för den tid, sorn förflutit, sedan Riksens Ständer vid 1815 ars Urtima Riksdag erhöllo del af denne förvaltning och den samma granskade, nemligen Subsidieoch Krigsfonds-medels räkningarne för ‘åren 181.5, 1816 och 1817» Hvad Kongl. Maja i denna.
Hos Rikets Ständer har klagan blifvit förd öfver de olägenheter, som skola egarne af nästgränsande hemman tillskyndas derigenom, att, då en mängd Bondesöner och drängar begifva sig till Lappmarks-Församlingarne och derstädes taga tjenst, intill dess Bevärings-åren gått till ända, men bristen på arbetsfolk ändock måste fyllas, på det nödiga Landtmanna-sysslor 38 Exp. Utsi. Förslag till und. Skrift. N:o ig. må varda uträttade, Tjensteli jonen göra så öfverdrifna anspråk, att den, som ej kan villfara dessa, måste sakna hjelp och biträde, och hvilka olägenheter förmodades, vid minsta anledning till krig, skola blifva ännu mer märkbara, emedan det då yore att befara, det hela Norrlands Conscriptionsmanskap toge sin tillllygt till förenämnde Församlingar; hvarjemte, och på grund af nu uppgifne förhållande, fråga uppstått, att så många af Åsele Lappmarks Församlingar, som från allmänna Beväringsskyldiglieten äro frikallade, borde, i likhet med Rikets öfrige Provincer, varda nämnde skyldighet underkastade. Vid öfvervägande af detta ämne har Rikets Ständers uppmärksamhet äfven blifvit fästad, så väl på den omständighet, att, uti Kgl. Majlis Nådiga Kungörelse, den 27 October 1812, angående utskrifningssättet och inrättningen af allmänna Beväringsmanskapet, något undantag från Beväringsskyldigheten icke finnes beviljadt Lapplands Innevånare, som ock derå, att den frihet från deltagande i Landets försvar, hvilken nämnde Innevånare, sedan äldre tider, fått tillgodonjuta, egenteligen lärer haft afseende på de gamla Lappska Folkstammarnes mindre duglighet till krigstjenst; och då Rikets Ständer tilpka inhemtat, det de intill bebodda Landet gränsande delar af Lappmarkerne äro för det mesta befolkade af personer utaf Svensk härkomst, hvilkas vilkor och tillstånd i allmänhet äro lika förmonliga, som deras grannars i de Svenska Församlingarne, samt att odlingar och Exp. XJtsi. Förslag till und. Skri/o.
Utskottet för de swarare förbrytelser icke tillstyrkt Lifsstraff, och jag ej eller nu för min del kan förena mig med hwad of, wannämde warde Ledamot i denna omständighet yttrat , har warit och är den, akt Utskottet och jag trodt, det i ett upplyst tidehvarf , da alla ciwilicera, dr folkslag afskaffa dylika straff, skulle beskugga den ädla Swensta Nationen, om Ulf nya lagar Vesta rysliga straff nämnas, och derigenom tillfälle öppnades arr föröka antalet af de blodlya dödsdomar, hwarctlt wara gamla lagar gifwa nog manga anledningar. Ehuru Lagcklrskottec nogsamt inser, akt mangen brottsling häldre wandrade till Stupstocken än underkastar sig ett straff hwarmedelst han för sin framtid finner sig i Publiquen ivanhedrad, om Lagstiftaren och Lagskipare» öswerlemnade honom fritt wa!, som ater med rättwisa och ändamälet med all bestraffning, hwarken star att förena eller hittills warit öfiigt; — jemte det Fästnings, arbete är förwandi ingen af det straff Utskottet föreslagit, har och Utskottet trodt ett sädant färsigtighclösteg nödwandigk; emedan i annat sall, den som efter undergående af den bestraffning Utskottet i öfrigt tillstyrkt, mäste finnas, vet han uti sitt foster, land icke kan förhoppas annat än allmänt föragt, torde begisma sig ulrikes och derstädes yppa de hemligheter , hwilka för BaiiguenS Credit mäste nöd wändigr hemlige hållos.
De föiändringar Rikets Ständer för öfrigt funnit i förslaget nödiga, äro följande: I 1 § hafva Rikets Ständer, med afseende å den tid som förflutit innan Rikets Ständers svar å E. K. Majlis Proposition med förslaget till Strafflag blifvit expedieradt, samt de, omgångar, som sedermera kunna blifva förenade med lagens promulgerande, förändrat liden för Strafflagens trädande i kraft till den 1 Januari 1865. 1 11 § 2 mom. af E. K. Majlis förslag är på första raden hänvisning gifven till 10 §. Som denna siffra uppenbarligen endast är ett skriffel i stället för § 9, är rättelse härutinnan verkställd. 1 11 § 9 mom. hafva Rikets Ständer, i analogi med livad Rikets Ständer enligt deras underdåniga skrifvelse den 27 sistlidne November beslutat rörande lydelsen af 4 Kap. 8 § af förslaget lill Strafflag, ur ordställningen ”jemte hvarandra fullt verkställas" uteslutit ordet fullt, äfvensom förändrat uttrycket "vederbörande Hof-Rätl" till Hof-Rätlen. fieträffande 19 §, 5 inom.; så enär, lill följd af den utaf Rikets Ständer, enligt deras ofvan åberopade underdåniga skrifvelse angående antagande af ny strafflag, beslutade inskränkning af de fall, hvari förlust af medborgerligt förtroende skall ovilkorligen för alltid ådömas, å nästan alla de brott, hvarför denna påföljd derefter komme att qvarstå, straffet i öfrigt enligt lagen icke kan sältas lägre än straffarbete i två år; hafva, vid sådant förhållande, särdeles med afseende å stadgandet i nästföljande mom .
Om Utsk:t åtnöjt sig med att sätta punkt vid ordet »utfärdas», hade möjligen detta förslag kunnat tolereras, ehuru det ändå alltför mycket visat tillvaron af dåligt lynne, för att vara passande, men, sedan sista raden tillkommit, är detta förslag en ren konstitutionell fråga. Utsk:t har till stöd för sitt förslag åberopat 57, 60 och 61 §§me R. F. Vi veta alla, att 57 §:n innehåller, att Svenska folkets urgamla rätt att sig sjelft beskatta utöfvas af R. St:r allena vid allmän riksdag. Under den långa och varma strid, som förefallit på detta rum under minst ett tiotal af år i afseende å frihandelslagstiftningen, emellan dess vänner och motståndare, hafva de olika åsigterna, isynnerhet i början af denna strid, egentligen grupperat sig kring frågan, huruvida tullagstiftningen är att anse såsom beskattning eller icke. Nu synes man hafva räckt hvarandra handen derom, att den verkligen är en beskattning. Bev.-Utsk:t har häraf tagit sig anledning att framställa den åsiglen, att R. St:r hafva, i följd af sin allena beskattningsrätt, äfven allena beslutanderätt öfver tullagstiftningen. Härmed må vara huru som helst, det beror på olika tolkning, men jag anhåller dock att få erinra, att grundlagen anvisar sjelf sättet för huru striden angående olika tolkning af grundlags-§§ skall lösas. Forum för denna strid är R. St:rs Konst.-Utsk. men uppkommer strid om olika åsigter rörande de båda Statsmagternas olika magtbestämmelser, då är forum i sista hand Riks-Rätt, som är till största delen sammansatt af Svensk domaremagt, och de olika åsigterna härom kunna således icke lå sin lösning af någon tillfällig majoritet inom representationen. Härigenom är konungamagten försäkrad att vara oberoende af representationens bestämmelser rörande den lagliga gränsen för dess magt, och Konungen står således höjd öfver de olika partier, som kunna vilja göra sig gällande för dagen. Jag anser således, att K. M:t icke eger någon skyldighet att, innan denna fråga blitvit afgjord i sisla instansen, fästa något afseende vid en grundlagstolkning, som i alla tider varit bestridd. 60:de §:n R.
Då det icke torde kunna nekas, att allmogen tillskyndas olägenhet genom det besvär, den tidsspillan och må hända äfven kostnad, hvartill skyldigheten, att »förskaffa KronoBetjents påskrift, kan föranleda, i synnerhet i de orter, der han är aflägse boende, så har Utskottet trott sig, till afhjelpande deraf, böra tillstyrka Riksens Högh Ständer, att hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om en sådan förändring i nyss åberopade Nådiga Stadgande, att för utfärdandet af Kungörelser om Auctioner, om Uppbörds stämmor i anledning af Auctioner, samt örn Boupptekningar, vederbörande KronoBetjents påskrift derå icke må anses behöflig, utan ali skyldighet i detta afseende inskränkas derhän, att ett exemplar af en sådan Kungörelse bör afleranas, sä tidigt som möjligt, och sist åtta da - g8 Beiv. och^Ekon. Utsk. Betänkanden. gar innan förrättningen*hålles, till Fjerdingsmannen, hvilken det vid ansvar skall äligga, att dera lemna KronoBetjenten del; börande å det dupplett Exemplar af samma Kungörelse, som till vederbörande Pastor aflemnäs, för att a Predikstolen uppläsas, behörigen vara styrkt, att ett lika lydande blifvit inom föreskrifven tid Fjerdingsman, nen tillstå lat. Dock varder detta Riksens Högh Ständers pröfning vördsamt undergtäldt. Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskotts Betänkande om Lump samlings-skyldighetens upphäfvande, samt om förändrade anstalter till Lumpors anskaffande för Pappersbrukens behof. ti detta ämne hafva till Utskottet blifvit remitterade: N;r 14, Antom den 24 Mars r823« Eesv. och Ekon. Utsk. Betänkanclen. Från Wäll o fl. Borgareståndet: