Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
U:sB:n urå erhålla följande lydelse: ”är förskrifning ställd att betalas till innehafvaren: njute ”lian full utmätning, som den i handom häfver. Lag y/ ”samma vare, der förskrifning, ställd till viss man el”ler ordres, blifvit, genom anteckning derå, till annor man ”eller innehafvaren öfverlåten. I dessa fall må borgenär ”söka gäldenär ehvad han finnes.” Jag anhåller att denna min motion må till LagUtsk. remitteras. 4:0. Uti 1734 års lag förekommer ett och annat stadgande, hvilket mera har formen af ett godt råd än den egenskap af absolut fö - Den 31 December e. m. 303 Teskrift, sons en lag bör lemna. Så innehåller t. ex. 10 kap. 10 § HandelsBm: ”Dör gäldenär, svare tå Hies arfvingar, så långt gods hans ”läcker, och gäide löftesman thet som brister. Dör löftesman, me”dan han under borgen står; vare tå borgenär skyldig, att strax ”fordra ny borgen af gäldenären: gitter han den skaffa; vare then ”förre löftesmannens arfvingar frie: gitter han ej; söke borgenär ”betalningen genast utaf gäldenären, och bristen af löflesman”nens gods-” Detta stadgande är i flere hänseenden ofullkomligt och oegentlig!. Så heter det t. ex. i l:a morn., alt, om gäldenär dör, bans arfvingar Skola betala gälden oell löftesman endast svara för brislen, hvilket uppenbarligen strider emot den föreg:de 9 §:n som Stadgar att, ”der löftesman åtagit sig annan mans gäld som sin egen, ”borgenär eger söka hvilkendera han heldst vill”; följaktligen, om lian så finnér för godt, löftesman i rummel, då denne sednare får hålla sig till den döde gäldenärens arfvingar. 2:a mom. af 10:dé §, som handlar om huru föi faras skall då löftesman dör, lider äf ännu flere ofullkomligheter.
Hos Pommerska Fält Contoiret 35?83&s 9t 5. 4, Hos Commitéen för Krigs-Arén,' demas slutliga Utredning -3 5B>°78* U 4» Hos Förvaltningen af Sjö Aren derne — —» 177,987? 7. 3.' Tillsammans R:dr 559,903: 33. 11, I^ssa fordringar utgöra värdet för Spannmål, Proviant och andre persedlar, som från Hagazins-Inrättningens tillgångar blifvit för sträckte dels till Svenska Arméer^ i Tyskland under ^805 och 1806 årens Fälttåg, dels ock till Armeerne i Sverige och Finland under 1808 och 1809 årens krig. Hvad de tvänne förstnämnde fordrings beloppen angå , så och då någon ersäftning härföre ej är att påräkna, emedan de fonder hvarifrån en slik ersättning skulle utgå, långt för detta blifvit inedtagne, hem - Stats-Utskotteis Betänlanden. 15 TI ställes vördsammast, om icke dessa summor få utur Räkenskapen under afskrifnings-titel afföras på det Magazins inrättningens redogörelse alt mer och mer måtte blifva Courant, och endast innefatta de tillgångar Verket äger och har att påräkna. Vidkommande åter fordran hos Förvaltningen af Sjö-Arenderne , så synes den samma efter hvad Utskottet kunnat inhämta, böra ingå i Liqvid med Siats-Verket och altså balanceras i Räkenskaperne intill dess derom varder JLiqvideradt. Föreslås att inrättningen altid må så åtnjuta betalning för Försträckningar till Krigs-Rustningar.
Formulairo för nämnde räkenskaper måtte skyndsamligen företagas och icke förhindras af de öfrige göromål, hvilka kunna åligga dem, som med Formulairens upprättande ega befattning; 4:o Don af Utskottet i 56 §, af Uliåtamlet N:o 22, samt 16 punkten af Utlåtandet n:o 170 gjorde tillstyrkan, rörande en underdånig skrifvelse till Kongl. Majit om bestämmande af en prtescriptionstkl för uttagande af medel, hvilka blifvit af Stats-Contoret anordnade, afsiogs, men 56 \j. biel i öfrigt af Ridderskapet och Adeln bifallen1; Prot. Utdr. d. iy Julii 5:o Likaledes blef den af Utskottet i 71 §. af Utlåtandet N:o 2S samt 21 punkten af Utlåtandet N:o 170 gjort!e tillstyrkan, rörande en underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, om upprättande af vissa sammandrag öfver Kronans krulforråd, för att räkenskapetne tilläggas, af Ridderskapet och Adeln afslagen; det öfrige af 71 bifölls. S. D. Lades lill handlingarne Slats-Ltskottets den 7 denr.c; f. m. på bordet lagde Utlåtande JN:o 172, i Irågan om vissa grunders bestämmande för Hofslals-personalens pensiom ring. S. D. Återremitterades Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utski ttets den 7 dennes f. in. på bordel lagde .Betänkande JN:o yö, 1 anledning af vackt fråga, örn upphäfvande af dubbla tjenstårsbei äkniigen \i l befordringar till Ecclesiaslike embeten oell t j lisler. S. D.
N:o 19, 20. öfwer - 146 Den 21 April. Kfwertygelse om Lagens mening r hwad som rörde förwärfwad säkerhet och förmons. räkt genom intekning, som Justitiä.Nädet wid flera förefallande tillfällen fölgt, dä fräga warit om werkan af en sökt, men icke fastställd intek. ning; men Justitiä-Rädet ansäg sig likwäl icke kunna af hwad Riksens Ständer i detta ämne i underdänighet föreflagir, leda den fölgd, som skulle Domaren ej äga, att i anledning af hwad Lagen i 17. Cap. 12. §. Handels-Balken och sista Momentet innehöll, likafullt pröfwa hwad wer. kan en sä beskaffad ffedd intekning medföra kunde. Justitiä-Rädet Liljewalch yttrade sig pä sätt följande ofgifne skrifteliga votum innehäller: Lagens ändamäl, dä den i 7. Cap. 1. §. Rättegängs.Balken stadgar, att intekning är fast och gällande för Borgenär, frän den dag han den i Rätten sökte, kan icke wara annat, än att genom den såmedelst kemnade kraft ät Borgenärens ansökning försäkra honom frän all stadelig päföljd af Gäldenärens tredska eller hans benägenhet att gynna annor Borgenär pä den förres bekostnad. Dä hwarken med detta ändamäl eller Lagens rätta förständ kan wara förenligt, att Gäldenär genom förpantning eller ett tidigare bifall till annor intekning skulle kunna minsta och förringa dea första intetnings sökandens rätt och säkerhet, sä kan icke helier efter min tanke Egendomens försäljning eller öfwerlätande till Borgenärerne, tikintet, göra en redan förut i laglig ordning hos Nät ten - Den 21 April.
Enligt hvad Konungens Befallningshafvande uti sine ofvananmärkte berättelser uppgifvit, lärer skogarnes vanvårdade skick uti åtskilige af Rikets landskap i väsendtlig mån kunna tillräknas de skogssköflingar, som blifvit verkställde af personer, hvilka inköpt hemman med tillgång på skog, endast i afsigt att, medelst densarnmas nedhuggning, inom kort lid åtkomma dess värde och sedermera det skoglösa hemmanet sig afhända. Ett hinder emot dylika spekulationer tro Utskotten vara så mycket mera af behofvet påkalladt, sorn, så framt icke lagstiftningen motsätter sig ett sådant sköflingsbegär, förminskningen af landels skogar otvifvelaktig! kommer alt fortgå i ännu högre grad än hittills, i deri mån priserna på skogsefifekter stiga och desse på den utländska marknaden vinna stöyre efterfrågan. Man har emot det föreslagna förbudet invändt, alt detsamma endast komrne att förorsaka uppskof med den tillernade skogssköllingen tills den bestämda tiden vore tilländalupen; men Utskotten äro öfvertygade derom, alt lockelsen till afslutande af köp om skogshemman, med beräkning på skogens fällande, skulle betydligen förminskas genom ett stadgande i ofvannäinnde syftning, enär förbudet nödgade köparen att en längre tid innehafva hemmanet, utan att han under denna tid kunde komma i åtnjutande af den, genom skogens nedhuggande, påräknade vinst. Mod afseende likväl derå, att, ifall tiden för nämnda förbud gåfves den utsträckning, motionären föreslagit, priset på skogsegendomar möjligen skulle komma att hastigt falla och detsamma följaktligen mötas med ovilja, hafva Utskotten icke tilltrott sig att för närvarande, innan dess lämplighet vunnit allmännare erkännande, tillstyrka en långvarigare tillämpning deraf än under loppet af tre år från egendomens tillträde. Men Utskotten hysa den öfvertygelse, att, äfven med en sådan inskränkning, förbudet skall i någon mån bidraga till det ofvanantvdda ändamål, sorn dermed åsyftas. Bih. lill R. St.
Det är jemväl då, som ett misstag lätteligen kan bringa landet derhän, att ett förbund med Ryssland blir den oundvikliga följden; och det är en sådan upplösning af den förklarade neutraliteten, som icke ligger utom möjlighetens gräns. Man behöfver icke derföre förutsätta hos Konungens rådgifvare några sympathier för Ryssland eller för dess styrelse; man bör tvärtom hoppas, att 1812 års politik - Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 329. 9 litik, som afgjordt skiljde Finland från Sverige, numera af alla våra Statsmän ogillas, såsom ock denna Sveriges förlust af Europas Statsmän nu beklagas, men man får dock ej heller förbise, att desse rådgifvare beredt väg för de grundsatser, som, under Rysslands supremati, under de’ sednare åren herrska! inom Europas flesta länder, och att ali anledning saknas, att de klokare skola behandla den utrikes politiken, än styrelsen inom landet, och att de mera, i fråga om den, skola förstå landets behof och efterkomma dess önskningar, än de förmått i sina tillgöranden för landets ekonomiska utveckling och beträffande de lagstiftnings-frågor, som tillhört deras behandling. Enär vi således sakna all visshet, huru regeringen kan komma alt handla för det fall, alt fråga blifver om neutralitetens brytande, och då regeringen, som, icke lemnat någon upplysning om de nuvarande förhållandena till utrikes makter, och om sina egna afsigter, måste bära det ökade misstroende, som af ett sådant förhemligande är en ovilkorlig följd, kunna vi, såsom folkets representanter, icke underlåta att, så vidt med vår pligt och vår rätt i öfrigt kan vara förenligt, sätta regeringen i den nödvändighet, att, då ett afgörande steg måste ega rum, åter sammankalla Rikets Ständer, på det att en sannt nationel politik måste framträda såsom en verkan af det återställda förtroendet mellan regeringen och folket, hvilka begge icke fortfarande eller för en längre tid kunna misskänna nödvändigheten att sluta sig tillsammans på det enda sätt, sådant låter sig göra.
Från Södertelje gar jernvägen söderut, till höger om stora landsvägen, förbi egendomen Ström och i närheten af Bränninge bruk, der den måste framföras först genom en tunnel och omedelbart derefter ä en hög bank öfver sjön Lanaren; vidare i samma rigtning till Gliasjön, som äfven måste passeras genom en bankfyllning, förbi Gerstaberg, Lögsjön, Ofver-Järna kyrka och Banksta till Simsjöns norra ända, der hufvudrigtningen åter blir vestlig och sålunda bibehåller sig genom hela den öfriga delen *f Södermanland till Catrineholm. Pä ett afstånd af omkring £ mil söder om Bergasjön fortlöper jernvägen vidare förbi Mölnbohl och Långbro, följer derefter norra stranden af Skilötsjön, passerar Wisbohammar och öfvergår Sigtuna-ån, sorn utgör gräns emellan Stockholms och Nyköpings län, der Frösjön utfaller i denna å. Banans längd genom första ärade län utgör 5 mil 31,000 fot. För linkps utstakning mellan Bergasjön ocb Catrineholm hade tvenne hufvudalternativer under våren och försommaren blifvit i detalj undersökte, nemligen norr och söder om sjön Båfven, varande det förstnämnde af dessa alternativer samma sträckning, som fö-t rekom i Eders Kongl. Majits af Rikets Ständer antagna proposition om vestra stambanans rigtning genom Södermanland, och det andra ett efteråt af åtskilliga jordegare i södra delen af Nyköpings län, genom särskild underdånig petition, framställdt förslag. 1 mitt underdåniga projekt till arbetsplan för ifrågavarande del af vestra stambanan har jag närmare redogjort för nämnde alternativers relativa fördelar, och får här endast upprepa att den södra vägen, ehuru något billigare, hvad anläggningskostnaden beträffar, genom sin större längd skulle, utan stt upptaga flera passagerare eller mera gods från kringliggande trakter än den norra, för sll framtid hafva betungat hela den trafik, som nödgats transito passera det längre vägstycket, äfvensom den längre vägen naturligen föranledt en större underhållskostnad, hvadan Eders Kongl. Maj:t icke heller fann skäl att frångå den rigtning, sorn legat till grund för Rikets Ständers beslut i fråga om vestra stambanan.
Då vådan af försummadt fullgörande af dessa föreskrifter är ganska stor för Allmänheten, som stundom, enär misslyckade eller okloka företag bragt ett Handels-Bolag i obestånd , med bestörtning funnit, att en eller flere af de personer, åt hvilka den förment sin egendom och välfärd vara förtrodde, utur Bolaget försvunnit, eller aldrig varit deruti deltagande, och ansvaret af böter icke ensamt synes vara tillräckligt alt förmå Bolagsmännen till uppfyllande af deras pligt, eller svarande emot påföljden af deras underlåtenhet, har ock Cornmittéen föreslagit , att Bolagsmän, der de komma i obestånd, skola för sådan uraktlåtenhet straffas såsom vårdslöse Gäldenärer. Bihang till Rikt-St, Prat, IS 17-1818 luta Sami, N\r 29, 3®. 224 Konungens Nåd. Propositioner. Hvad den andra graden af brottslighet eller bedrägeri -angar, så, ehuru äfven detta brott tan pä ganska många olika sätt utöfvas, är det dock genom det karakteristika känneteknet af elakhet i uppsåt alltid säkrare utmärkt. Den föreslagna bestraffningen är: för vårdslöshet, arbete i allmänt arbetsoch Correctionshus eller i annat fängelse, och för bedrägeri, utom det förut stadgade skamstraff, arbete å fästning, å tider bestämda till deras minsta och hogsta längd, med sådant mellanrum, som gör for Domaren möjligt, att vid straffets åläggande fästa nödigt afseende på större eller mindre brottslighet inom samma grad. Beträffande säkerhet å Gäldenärs person under Rättegången, har Commitléen, som utgått ifrån den princip, att Gäldenären bör endast såsom sådan, behandlas ej såsom brottslig, men ej eller såsom oskyldig, antagit: att Gäldenär, som sökt afträda ali sin egendom eller till dess afträdande tvungen blifvit, bör, i likhet rned hvad förr är stadgadt, hålla sig inom sitt hus : att Borgenärer, om de ej åtnöjas med en sådan säkerhet, grundad egentligen på äfventyret af bysättning, i händelse Gäldenären vistas utom huset vid andra tillfällen, än då det medgifvit är, äga att låta honom på deras egen kostnad i huset bevakas: att, i öfverensstämmelse med hvad
Om den kommer i händerna på entreprenörer, som icke sjelfva äfventyra något på företaget utan bestämma allt för goda vilkor för dem, som försäkra sina lif, så får Staten troligen träda emellan, ifall entreprenörerne ej hafva tillräckliga kapitaler eller fullgod säkerhet ej finnes. Med afseende å alla dessa omständigheter, afstyrker jag ifrågavande förslag, som icke skulle tillskynda Staten något gagn, utan endast besvär och äfventyr. Man har icke heller skäl att antaga, det denna Svenska lifförsäkrings-anstalt skulle här i landet uttränga de utländska, enär dessa redan äro försedda med stora kapitaler och stå, såsom man säger, på säkra fötter. Deras anseende är åtminstone så befästadt, att man icke kan vänta sig, att den Svenska skulle få någon kredit utomlands och landet således icke skörda någon vinst derigenom, att utländningar blefve prsemietagare i anstalten. Den skulle troligen inskränka sig endast till Sverige och jag kan då icke se, att företaget är af sådan allmänt nyttig beskaffenhet, att Staten bör äfventyra uågot för dess tillvägabringande, hvarföre jag anhåller om afslag ä ifrågavar:de Betänk. Frih. Alströmer, Carl Jonas Oscar: Då jag icke är_ antecknad som reservant emot delta Betänk, och man derutaf torde vilja draga den slutsatsen, att jag gillar detsamma, får jag härmed tillkännagifva, att jag inom Utsk. varit af olika tanke med pluraliteten. För öfrigt har Frih. Palmstjerna redan utvecklat de skäl, som tala emot förslaget, hvarföre jag inskränker mig till att förena mig i hans begäran om afslag å detsamma. Hr Flach, Joli. Fredr. Philip: Då jag står antecknad såsom reservant emot förevar:de Utsk:s Betänk., utan att min mening tillika är uttalad, anser jag mig skyldig att redogöra för densamma, äfvensom för skälen, att den icke blifvit uttalad. Men för att göra denna redogörelse fullständig, är det nödvändigt, att jag äfven redogör för förhandlingen af delta ämne inom Utsk.
För min del tror jag, atj Bokslut i allmänhet mera bevisa, huru mycket, som blifvit utgifvet, än de styrka, huru mycket, som hade behöft utgifvas. Någon dylik undersökning ur Flofvets räkenskaper vore således otjenlig, särdeles då man ihogkouimer den gamla regeln: att känd sak är Den 19 Maji f. m. 2^9 sä god som vittnad. Hvad man å ena sidatl vet, är att våra Statsutskott just icke pläga föreslå mera, men väl mindre, än livad som behöfves, och att man vid sista Riksdagen ingalunda antog, att de då beviljade anslagen skulle vara tillräckliga, ehuru mycket det Kongl. Husets än förökades. Vill man å andra sidan anställa jemförelser mellan ulgifterne för vårt Hof och andra länders; så tror jag män skall hafva svårt att finna något så ungt Hof, som Vårt Fursteliga, lefva så stilla och så litet kostsamt, som vårt. Enligt Tidningarne uppgingo förlidet års kostnader endast för jagtpartierna Vid den ålderstigne Konungens hofi Frankrike lill 1,800,000 Francs, det vill säga omkring 900,000 R:dr Sv. B:co. Hos oss se vi inga dylika kostsamma hofnöjen äga riimi vi se endast, att Hans Kongl. Höghet KronPrinsen, utöfver omkostnaderna för sitt Hus underhåller Cadetter, Studenter och Konstnärer, hvilkas anlag lofva gagn och heder åt fäderneslandet. Jag tror icke det Vore önskvärdt för riket att anslagens tillräcklighet så förknappades, att en dylik Välvilja ej kunde af KronPrinSen litöfvas, ■— Man har sagt, att en oföränderlig Hofhållningssumrnu borde bestämmas för hvarje Regent och hans Hus. Jag skulle ej hafva någonting deremot, om hos oss* såsom i andra länder, funnes ett oföränderligt mynt. Eljest vore det orättvist och obilligt, att ef *7* - a6o
Om den nu föreflagne voterings-propositien stulle antagas sä sätkeS Verigsnom i fräaa om Högsta Magten äger rätt att besluta om Äroiidew'skörén för Kronan" Lägenhetrr. Herr örlverstolvck , 6ust»k Mi k^ör-n de ordningen inom proposilionerne will jag-gern-Medgiswa atr Utskottets försiag mä blifwa Ha-pt^-osirios neri, Nm-: - Nbrl4».M. vaoz nen, men-dä detta sZrsiäg är Mtemativt, bchöfde man dä sokst i-ot.>a om aliörnativen-och sedan om Len tredje nu yrkade motionen. Om Friherre Klan» nerHeims förflag antageS stippa wi ätminjione med en votering. ^ Grefwe Klörosr, /räolpk 6öran. Da nu frä Mott lärer wara om besiaffenhetcn af voreringTpropositiönen. sä är jag förena mig med de wärdä Ledamöter som till Ia-propofikion begärt Srats-Utstötters första alternativ och till Nej-proposition fräIan om wid Contracrerue bör förblifwa. -Vi / 7 '- - ^ Grefwe von l^antingrks ullen. Dä votering begärd/ kärer de vpponerandes rättighet akt fä förestä Contra . propositionen. Ingen annan vo. kcrrngS-propösition än den Friherre Klsmit-rkieim fö» Astsgrt, ar till antagande framstäld och derwid an-^ häller jag det mätte förblifwa. Herr Lnck, Lorsitr l-uäviL.
Däkenska^erne för de Allmänna Las - 3 8or oell sonder, 80111 förut iebe blifvit afb ibets 8tänders bvevisorer utan allenast i biammar-Ilätten gransbade; oell lära vederbörande 4Verb erbälla iXädig lie 5al lii i o A att 8tats-I7t8bottet tillbandabälla de bäbensba^er oell Handlingar, bvilba antingen röra den del af dera8 förvaltning, 8oni nied 8tats^Verbs-förvaltningen eger 8annnanliang, eller innefatta redovi8ning för de under allmän gransbning Iiörande (lassor oell leonder. demte det ät 8tats-Lontoiret särsbilt lillfvit uppdragit in8eendet öfver det ined ar 1829 frän lvammar-Lollegii under 8tat8-Lontoirets styrelse flyttade Lliartas-8igi1latae-^VerIi6t, 8aint öfver ^Väg-8taterne i Dablun oeli svesta, äfvensom 8ummarisba (lontrollen öfver imlrilvandet oeli lefvereringen af 8ä väl lösands I^rono-Dppbörden för äret, 8oni llestantierne ä denZaniina, liar Ivders Xongl. Naj:t under den 10 ibugusti 1838 i ljäder anbelällt 8tats(lontoiret att jemväl emottaga in86endet öfver N^ntoeli Oiontroll-VVerbet, derföre 8tats-6outoiret allt8ä nu inera äligger att äfven redovisa.
D:o, för Cimbritshamns hamnbyggnad . 15,000: Hr Bobergs, för en dam-byggnad i Luleå skärgård 4,050: Lars Olssons, för borttagande af en quaidam i Dal-elfven 2,000: 139,890" c) Utdikningar &c. för odlings-företag: Pehr Sahlströms, om förhöjning af det årliga anslaget till odlingars befrämjande, som Kongl. Maj:t äskat, med 10,000 R:dr om året, eller för 3 år 30,000: Transport 30,000: 3,860,819: 4. 4. Stals-Utskottets Memorial, N.-o 6l. 15 Transport 30,000: — Ola Jeppssons m. fl., för d:o inora Blekinge 2,500: — Bengt Gudmundssons, för dra i Halland 4,877:37. d) till strömrensningar m. m. Hr Tj ernbergs, lör upprensning af sundet emellan Hernön oell Södra Ångermanlands fasta land Hr Norins, för upprensning af Söderhamns skärgård (5,000 R:drs anslag och 10,000 R:drs lån) Hr Åkerbergs, till upprensning afLaga-ån Hr Palanders, lill upprensning af Råttneån (anslag 5,000 R:dr och lån 5,000 R:dr) Hr Fristedts, till dra af Norre-ån . Hr Åkerbergs, dra af Ethra-strömmen Hr Didrikssons, dra af Norrtelje å Biskop Hedrens, för reparation af Konungagrafvarne i Wreta Klosters kyrka .
Fullmäktige hafva, i sådant ändamål, fästat Utskottets uppmärksamhet derå, dels att nämnde belåning ingalunda är förenlig med en Riksbanks verksamhet, utan rätteligen utgör föremål för s. k. assistans-inrättningar, och alt, då denna belåning endast 12 Banko-Vlikolféts Betänkande, N:o 34. är att betrakta såsom en undsättnings;- eller välgörenhets-anstall för de fattigare folkklasserna inom hufvudstaden och i dess grannskap, Stockholms stad eger en dylik inrättning, hvarest personer af alla klasser kunna, mot pant af guld eller silfver, erhålla lån, dels att ifrågavarande lånerörelse icke är för Banken lämplig, enär Banken, i följd af den hvarje pantsedel-innehafvare tillförsäkrade rätt att kunna lånet oupphörligen omsätta, saknar tillfälle att, i händelse af behof, lånesumman återbekomma, samt dels att i och för denna lånerörelse, som gifver full sysselsättning ät flere tjenstemän, Banken tillskyndas så betydliga utgifter, att det deruti använda kapital lemnar ringa afkomst. Utskottet har tagit detta förslag i behörigt öfvervägande; och då det vore önskvärd! att åt Bankens verksamhet, såsom låne-anstalt, må gifvas den riktning, att näringar och industri bereddes verkliga fördelar; har Utskottet ansett ali sådan lånerörelse böra från Banken afskiljas, som borttager de tillgängliga lorlagskapitalerna till föremål, alldeles fremmande för en Riksbanks utlåning. Att den lånerörelse, hvarom nu är fråga och som upptager en summa af 300,000 R:dr, å 400,000 R:dr, hvilken, afsedd för annan låneeller kreditiv-rörelse, sannolikt skulle för handel och näringar vara af särdeles gagn, icke är fördelaktig för Banken och ej heller, åtminstone i allmänhet, synes medföra nytta för den enskilde, skall Utskottet söka alt ådagalägga. Den ränta af 4 procent, Banken i denna rörelse beräknar, har under de sednast förflutna åren uppgått till 12,000 ä 13,000 R:dr årligen.