Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det hade tillhört Nationens Representanter att genom kloka och stränga Författningar förekomma dessa vingleri r, men sedan de uragtlåtit det, måste de, Ridd. a. Ad, Prot, IV. B. II. Aid, 43, 44. 333 Den 2 4 Martil , /. m. äfven för att icke göra sig sjelfva dementi, genom lindriga medel söka att hjelpa så mänga at de->sa olycklige, sorn, utan att andra Medborgares tätt förnärmas, möjligen kan ske. Grefve Mörner, Adolfh Göran: Efter sorn jag fattat de värde Ledamöters meningar , hvilka yttrat sig i dt*tta ämne, äro de samma så nära med hvarandra öfverensstämmande, att jag icke tror någon särdeles skiljagtghet kan komma i fiäga. Herr Munck af Rosenschöld har yrkat, att ifrågavarande anstånd tor Banco DiscontVerk' ts Låntagare borde räknas från den tid, då allmänna Finance-regleringen blifvit al Riksens Ständer fastställd.* Herr Cederskjöld åter har föreslagit att berörde anstånd måtte taga sin början ifrån DiscomVerktts åt Låntagarne derom lemnade underrättelse j men innan Ridderskapets och Adelns samt de öfrige RiksStåndens Beslut i detta ämne varda fattade och BancoStyrelsm meddeldte, åtgå troligen några veckor, hvarförinnan FrnanceRegleringen möjligen skulle kunna blifva af Riksens Ständer afgjord, och någon serdeles skillnad i tiden för beräkningen af detta anstånd således icke äga rum. jag hemställer d rföre , om icke, enär i hufvudsaker; samma ändamål vinnes, Ridderskapet och Adeln skulle behaga gilla Utskottets Betänkande. Herr Grefven och Lan dt Mars kalken tillkännagaf, att BörgareStåndet bifallit Utskottets första Betänkande samt att de öfrige Stånden , enligt den underräftelse Herr Grefven ochLandt - Den 24 Martil, f. m. 339 Marskalken erhållit , skola gillat Utskottets senare, nu ifrågavarande Betänkande.
Han hade en röst, som i all sin obetydlighet förstod att smyga genom tongångarne varmt och mjukt, tveksamt och ändå rent. Han stod sjelf och njöt af denna sång, som kom svagt likt en hviskning, smäktande, förälskad. Och han log medan han stod der och såg på svalorna. Det var en sådan vacker höstdag. Den vackraste man kunde tänka sig. Men det var hans innesöndag! Der kom fröken Holm gående. Han höll inne med sången för att passa på om hon skulle se dit. Jo, riktigt! Och han gjorde sin vackraste bugning, barhufvad i solskenet. Hon »millade» när hon böjde på hufvudet, men rodnade med det samma, också i solskenet. Han såg ju så fasligt ogeneradt på folk, den provisorn! Och der kom mamsell Åkesons piga. Han kände henne ända borte vid »gästis»-hörnet på den trippande gången och det näpna lilla hufvudet. Och så började han helt sakta på med sitt eviga »uppå skuldran en kyss», medan han kisade mot solen för att kunna se riktigt. Stilig tös! Ingen vanlig bondfysionomi, inte. Och som det krusiga håret klädde henne, der det låg slätt struket in under schaletten, men ändå letade sig ner i pannan, burrigt vid sjelfva hårfästet, – inte griffel och ljus, utan helt natur; det visste han nog. Så det slog sig ned i små lediga snirklar, riktiga tjufungar! Han hade sådan lust att fråga henne om hon skulle komma till dansbanan i qväll, men det vågade han inte; fröknarna Gregersen sutto väl der borta och spejade bak gardinen som vanligt. Men han kunde ju gå dit i alla fall; hon kom troligen. Så hon nöp på munnen! Hon visste nog, att han stod der och såg på henne, men skulle låtsa som ingenting, gubevars. Jo, de äro sig lika! Men nu såg hon upp. Han helsade så artigt som på en fröken, men fortfor att gnola, och hon såg blyg och sedesam ut. Hon visste hur det klädde henne! Men det var bara tillgjordhet. Han bet sig i läppen för att icke skratta.
I af hela vår jernhandtering? Jag röstar bifall till den norra sträckningen. Detta anförande framkallade flera bifallsyttringar. Då tiden nu var långt framskriden och 18 ledamöter hade anmält sig för afgifvande af vidare yttranden i frågan, hem ställde Hr Gr. o. J^andtm., huruvida R. o. Ad. behagade till eftermms plenum uppskjuta öfverläggniugen i ämnet och nu åtskiljas. Ropades ja. R. o. Ad. åtskiljdes kl. f 3 e. m. In fidem, O. Brakel. 304 Den 14 Mars e. m. Onsdagen den 14 Mars 1866. Plenum kl. 6 e. m. Justerades protokollet för den 21 sist). Februari. Fortsattes föredragningen af Stats-Utsk:ts Utlåt. N:o 54, i ani. af K. M:ts Nåd. Propos. om anslag till jernvägsbyggnader och till rörelsemateriel å redan anlagda stambanor. 2:dra punkten. Frih. von Schulzenheim, David: Då jag går att yttra mig i en sådan fråga, som denna, hvilken såsom andra likartade frågor delat Riddarhuset i 2 olika läger och följes med mera än vanligt intresse, är det för mig en personlig tillfredsställelse att kunna försäkra R. o. Ad. att jag aldrig har bott eller har anledning att tro, att jag kommer att bo i Wermland hvarken vid norra eller södra linien, samt att jag derstädes har hvarken affärer, slägt eller andra förbindelser, så att anledning icke finnes till antagande deraf att egennytta ligger till grund för mina åsigter och mitt votum i denna fråga. Det har under jernvägsslriderna blifvit ett allmänt ordspråk: säg mig hvar du, eller din broder, eller din svärfader, eller din måg, eller din svåger bor, och jag skall säga dig, huru du röstar.
Pehr Nilsson äter, att skfutslegan i nämnde män kunde blifwa förhöjd, sä att Postförare erhölle lika betalning, svin för Reserve, skjuls uppbäras; Och Magnus Jönsson, att antingen Post-Hemman mätte befrias frän detta onus, och i likhet med andre hemman Roteras, eller ock för Ordinarie Postens fvrcjkaffning undfäs lega för 2 Hästar, beräknad lika med hwad soln erlägges för Gästgiswareskjutö frän Städcrne och pä Landet, allt efter belägenheten: Postförares Drängar bcfriaS ifrän Ut, skrifning till antal lämpadt efter större eller mindre Postföring i wcckan: Wärdet af en Kappräck och en Wagn fastställas i Markegängs - Taran, säsoin grund för ärlig ersättning deraf samt Post-Hemman be - Den 6 Julik. nzz befrias frän ali publik byggnad och Reserveskjutshemman anstäs till understöd för dem, åtminstone i krigstider dä Extra Poster mera ofta påkomma. — Hwarförutan Selander uti till Utskottet ingifwit skrifteligt anförande i della ämne förestagit, akt Postförseln i Norrland mätte ombesörjas genom beting, eller pä Entreprenad, Auction lill den minstbjudande öfwerlemnaö Stats, Utskottet, hwars ätgärd härwid blott sträcker sig lill frägan om medel till de utgifter, som härtill kunde erfordras, har det wäl icke undfallit, att Postförarnes aflönings, wilkor, serdeles i en del Landsorter tarfwa mycken förbättring, för att blifwa nägorlunda jemnlike och swarande emot den kostnad och de olägenheter, som ätfölja Postföringen; Men da i detta Economijke ärende som pä Kongl. Majus Nädiga åtgärd allena beror, fordras en närmare kännedom af de serjkildte omständigheter, hwilka, i anseende till olika förhållande ä serskilte orter, sig förete, anser Utskottet sig i saknad af erforderlig upplysning i defie delar icke kunna inga uti nägot förestäende eller tillstyrkande i ämnet, utan hemställer till Riksens Högloft.
Tillståndet och välmågan i Tynderö Socken är mig obekant, men då här blifvit yttradt att en ny sort privilegierad jord tillskapades, anhåller jag endast få anmärka, det vi ega en hel province, den vidsträcktaste af alla, Lapp - i84 Don 7 Maji f, m. marken, hvarest äro lägenheter af både Krono-, Skatteoch Frälse-natur, utan att de Öro roterade, hvarken till ordinarie eller extra ordinarie Rotering; och skulle någotdera derstädes åläggas, skulle provincens ödeläggelse medföras. Gästgifveri-hemman lära också i allmänhet vara befriade ifrån all Rotering. Herr Ribbingj Arvid: Jag anmälte mig att få ordet, egentligen för att söka förekomma, det frågan om Tynderö Socken skulle inleda oss på den allmänna frågan om oroterad jords i hela Riket rotering. Här är nu endast fråga om återremiss af det speciella ifrågavarande Utlåtandet, oell !'ag instämmer i begäran derom. Framdees torde det bli tillfälle att begära denna frågas företagande till slutlig pröfning i sammanhang med den allmänna frågan om den nämnde Roteringen, Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg Statsoch EkonomiUtskottens förevarande Utlåtande böra, på grund af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återremitteras. Ropades Ja. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-samt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens den 18 sisth April under N:o 12 afgifne, Den 7 Maji £» m. i85 och den 21 i samma månad e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckt fråga om granskning af alla de Författningar, sorn angå seglationen så väl i Rikets större insjöar, som längs kusterna m. m. Ånyo föredrogs LagUtskottets den 8 sistlidne April under N;o 49 afgifne, och den 21 i samma månad e. m. på bordet Jagde, Betänkande, i anledning af åtskillige Motioner, om ändring af 17 Cap. HandelsBalken och 20 Cap. ÄrfdaBalken.
Diskont-direktioner verkställas utan hinder af de bestämmelser, sorn äro gällande för andra delar af Bankens lånerörelse, likväl med iakttagande deraf, att län företrädesvis lemnäs mot säkerheter, som antingen grunda sig pä inteckning i fast egendom eller utgöras af förskrifningar, utfärdade af föreningar med solidarisk eller pä annat tillförlitligt sätt garanterad gemensam ansvarighet, eller ock bestå af sådana, i säkert förvar nedsatta varor, som antingen äro inom landet producerade, dock med undantag af spirituösa drycker, eller utgöra råämnen för den inhemska varuförädlingen, äfvensom saltupplag: 5:o att Banko-fullmägtige berättigas anvisa de arfvoden och öfriga förvaltnings-utgifter, som i följd af ifrågavarande utläningsröreise blifva af nöden; 6:o att. de Stats-Iånefonden tillhörande medel till nu återstående belopp af 9.000,000 R:dr, i den ordning, som af Banko-fullmägtige närmare bestämmes, skola indragas för att till Riksgäldskontoret, levereras med 3,000,000 R:dr vid början af Juni månad 1860 samt med en lika summa under hvartdera året 1861 och 1862 sålunda, att 750.000 R:dr, allt Riksmynt, under sistnämnde två år till Riksgälds-kontoret aflemnas vid slutet af hvar tredje månad; dock med rättighet för Banko-fullmägtige att kunna med Fullmägtige i Riksgälds-kontoret öfverenskomma om de för hvarje är bestämda inbetalningarnes verkställande äfven å andra än förenämnde terminer, i fall sådant skulle finnas vara för båda Verken mera fördelaktigt; allt emellertid under förutsättning deraf, att Riksgälds-kontoret pä de i kontraktet föreskrifna förfallotider tillhandahåller Banko-fullmägtige nödig valuta för fullgörande af de utländska liqviderna. hvilka, enligt Kongl. Majis nådiga Bref den 9 Februari 1858. skola af sistbernälde Fullmägtige besörjas; och 7:o att Stats-lånefondens räkenskaper och förvaltning vid de särskilda
B. 21, 25, 163, 196, 254, 262. A. 264. — N:o 40, angående utbyte af ett Häradshöfdingen i Öfre Frycksdahls samt Öfre och Nedré Elfvedals tingslagers domsaga på lön anslaget qvarnstålle. III. 384. R. 392. VI. B. 22. A. 27. E. 253. ■— N:o 41, angående utbyte af indragna Pukslagareboslället Hvetlanda, Thomasoch Kullagårdarna emot Häradshöfdinge-bostället Repperda Drakegården i Jönköpings Lån. III. 384. R. 392. VI. B. 21. A. 27. E. 253. — N:o 42. angående tilldelande af pension från Allmänna Indragningsstalen åt läkaren vid Straffoch Arbels-Fängelset i Malmö, Christian Henric Andersson. III. 384. R. 392. — N:o 43. angående pension åt Regemenls-Kommissarien J. L. — N:o 44. om understöd af allmänna medel åt Tull-statens Enskilda Pensions-inrätlning. III. 384. R. 393. Å. 6. XIII. U. 203, 299, 317. A. 318. XIV. U. 169. A. 310. XV. U. 207. E. 208. 19 ( <146 ) Propositioner och Sbrifvelser, Konungens Nådiga. — N:o 45. angående försäljning af det så kallade Materialhuset N:o 274 i Kalmar stads vestra qvarter. III. 384. R. 393. VI. B. 21. A. 27. E. 253. — N:o 46. om uphörande af den till Stats-verket nu ingående arrende-afgifl för Carl Gustafs stads kronolnll-mjölqvarn. III. 384. R. 392. VII. B. 514. VIII.
Svensk författningssamling 1801 Taxa för postporto till Sverige och Finland från Helsingör, från och med 1 april bör erläggas och betalas, Stockholms slott den 22 januari 1801. Tabeller med taxa från olika orter på portot i danskt mynt från Helsingör till Sverige och Finland. Stockholm slott den 22 januari 1801. GUSTAF ADOLPH. Förklaring över lagens stadgande i den fråga, huruvida ärvd fast egendom, när den blivit upplåten till en person, som eljest, vid upplåtarens frånfälle, därtill ägde arvsrätt, samt vidare av denne säljs, bör vara börd underkastad, eller icke, Stockholms slott den 4 februari 1801. Då domare haft olika meningar om denna fråga, har Vi velat förklara att ärvd jord som genom köp, gåva eller testamente blivit överlåtet, skall behandlas som annan egendom som ägaren, även om han hade arvsrätt, har. En på detta sätt överlåten egendom skall inte underkastas bördsanspråk. Stockholms slott den 4 februari 1801. GUSTAF ADOLPH. Instruktion för den tills vidare förordnade Generalguvernören i Skåne, Stockholms slott den 9 februari 1801. Kungl Maj: t har uppdragit åt friherre Johan Christoffer Toll att ha högsta militära befälet över Skåne. Under rådande omständigheter har ansetts att även den civila styrelsen förenas med den militära. Därför utses Toll till Generalguvernör tills vidare. Guvernören skall förnämligast vårda och vinnlägga att allmänna lugnet och säkerheten bevaras, att Kungl Maj: ts bud, befallningar och förordningar åtlydas och att landets innevånare skyddas vid lagen samt att deras privilegier, fri och rättigheter säkerställs. På det att inget uppskov vid brott och förbrytelsers bestridande förorsakas, åligger det domare om Guvernören äskar urtima ting och undersökningar att genast uträtta och fullborda dem. De av Justitiekansliämbetet i Skåne tillsatta länsoch stadsfiskaler må guvernören till allmänna ärenders åtalande förordna. Justitiekanslersämbetet skall meddelas. Kronans magasiner stå under guvernörens tillsyn och inga förråd får därifrån avföras utan guvernörens tillstånd. Även tullen står under hans domvärjo och han skall tillse att inga lurendrejerier eller olovlig varuutförsel sker.
Van att alltid finna de upplysningar, Frih. af Ugglas meddelar, vara af särdeles vigt, får jag endast beklaga, att han icke delgifvit Utsk:t de upplysningar, han här lemnat. Då så icke skett, och då Utsk:t vid detta förhållande haft skäl att tillstyrka den ifrågavide ändringen, får jag nu förena mig i yrkande om återremiss. Frih. af Ugglas: Då jag erkänner, att det kan vara för enadt med svårigheter att på slående fot besluta förändringar i en författning, sådan som Bev.-stadgan, och då jag måste med Frih. af Schmidt vitsorda, att inom Utsk:t många röster höjde sig mot bibehållandet af §:ns nuv:de lydelse, instämmer jag i yrkandet om återremiss af dessa mom:r. Hr Bergenstråle: I motsats mot de föreg:de talarne, kan jag ej finna att de af Utsk:t föreslagna ändringar äro hvarken otydliga eller obehöfliga, och jag anhåller derföre om bifall till Utskits förslag. Hr Lagerbjelke: Vid handläggningen af denna fråga inom Bev.-Utsk:t kunde jag icke tillhöra majoriteten, emedan jag ansåg den föreslagna redaktionen vara otydlig. För att rättelse härutinnan måtte vinnas, och en fullt tillfredsställande förändring i nu gällande stadganden åstadkommas, instämmer jag i yrkandet om återremiss. Den 10 Mars e. m. 253 Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till Utsk:ts förslag och dels återremiss deraf, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till detsamma, hvarvid svarades många nej jemte några ja, och sedermera propos. på återremiss deraf, då svaren utföllo med många ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Utsk:ts tre hemställanden å sid. 9 och i sammanhang med de två sednare hemställandena texten till 4:do och 5:te mom. i § 9. Biföllos och godkändes. § 16 och § 27.
Brott och våldsamheter förspörjas aldrig och månadtligen anmäles att ingen person derstädes finnes häktad. Enda undervisningsanstalten är en folk-skola, hvarest undervisning efter lankasterska metoden numera är införd. Sedan fattigpersonalen ökats, har en kommitté blifvit bildad, hvilken tillser att de verkligen behöfvande njuta nödigt underhåll, som uttaxeras af innevånarne. Efter det staden Malmö kommit i besittning af tolagen för strandade och bergade varor, utgöra inkomsterne 2 R:dr 16 sk. 2 r:st, gerningsören och burskaps-medel 8 R:dr 25 sk. allt B:ko, årligen. Krog, apothek eller läkare finnas icke i någondera af städerne. Efter det jag sålunda, och i den mån tid och andra göromål medgifvit, redogjort för förhållandet inom Länet, torde Allernådigst tillåtas mig i korthet få framställa verkan af den ändring Rikets kreditoch strafflagar i sednare tider undergått och hvilken verkan naturligtvis för executor är mäst i ögonen fallande. Allmänna krediten och förtroendet man och man emellan, tros till en början hafva lidit genom förordningen den 9 Maj 1835, enligt hvilken man anses vara ägare till lösegendom, utan att hafva densamma i handom. Vid utmätningsförsök hör det nästan till sällsyntheten, att icke executor mötes med en afhandling om lösegendomen, upprättad i enlighet med samma förordning. I ett enda fögderi äro, på mindre tid än 3 år, 420 sådana afhandlingar inlemnade på Kronofogdekontoret. Tillförene och innan Kongl, förodningen den 10 Juni 1841 utkom, hade borgenär mera regress till gäldenärs person och kunde vid bristande tillgång genom utverkad bysättning, snart få utrönt huruvida afliandlingen om lösegendomen vore verklig. Nu deremot, och då undertecknade vittnen vanligtvis icke känna de särskilta aftal, som ägt rum mellan köpare och säljare, är omvägen för borgenär vida besvärligare.
» » Ja, jag har sett dem, » säger mor drömm a n d e », det var icke till mig de kommo, jag stod ibland dem och vi vandrade genom snön dit där julljusen lyste, vi voro barn alla, större och mindre, längtande barn, och Mor Jul stod i dörren och tog oss i famn och vi nästan snyftade i lycka och hon sade: » Barn, ni ha haft arbete och tyngd, kom och dröm hos Mor Jul er dröm om lyckan. » » Ja, lyckan i ett hem, » säger jag sist. Och så drömma vi tysta i julens natt. Lennart (Illustrulör: D. Lim.ydalil.) Heiminys. Berättelse af Amalia Fahlstedt. P et var en af de första dagarna i maj. En sådan dag, då en nordisk himmel bär jagande hvita moln på solskimrande blå grund och en nordisk mark små hvita, gula och blå blommor, hvilka le mot sin moder himlen, tills stundom leendet plötsligt bleknar, dâ en bister frost härjande drar fram öfver dem. Vårhimlen låg med sin ljusa färgprakt förskönande öfver de gammaldags, oansenliga hus af högst kälkborgerligt yttre, hvilka bildade Sankta Maria kyrkogata. Bredvid den, liksom de, föga vackra kyrkan, som reste sig mot skyn, liknade de en rad kycklingar i närheten af sin mor. Stilla och oberörd af världens stormar låg den där; och kyrkklockornas mäktigs dån, som med korta mellanrum fyllde den och tycktes komma den att skaka i sina grundvalar, ackompanjerade endast dess hvardagliga, enformiga lif. Ester gick fram mellan gatans grå murar, på hvilka eftermiddagssolen kastade sin förgyllning, liksom på den sjuttonåriga flickans enkla, ljusa dräkt; och hon liknade dessa kvinnor å miniatyrmålningar i gammal munkapränt, hvilka synas hälft barn, hälft madonna, och hos hvilka en viss husmoderlig värdighet förenas med en viss ljuf vekhet. Ester log för sig själf, och det hon log åt stod i förbindelse med den lilla korg hon på ett nätt sätt bar på armen.
Herr Grefven och Landt-Marskalken yttrade, att då sfraxt efter det Herr Gref-, yen och Landt - Marskalken tillkännagifvit det sätt, på hvilket Herr Landt-Marskalken fattat Ridflerskapets och Adelns svar å den sist framställde propositionen , flere Ledamöter anmält sig att tala, af hvilka de fläste emot Ridderskapets och Adelns beslut sig reserverat, men Herr von Francken begärt votering, samt Herr Landt - Marskalk kerl icke kände något ställe i Grundlagen, som förblöd en i slik ordning äskad vote» ring; ansåg Herr IjahdtMarskalken för dess Den Q November. 345 del sig icke iiga rättighet förneka den ifrågaställde voteringen. Herr Landt-Marskalken hemställde likväl till Herr von Francken, om icke, enär Ridderskapet och Adeln med en betydlig pluralitet bifallit den sist gjorde propositionen, frågan kunde få anses såsom afgjord. Herr von. Francken: Sedan Herr Grefven ocb Landl-Marskalken till mig hemställt, huruvida jag anser votering vara af någon nödvändighet, då svaren på Herr Grefvens och La n d t-M ars k a 1 k e 11 s proposition voro tydlige för det beluL, som blifvit tagit, så vill jag afstå fr ali min begäran om Votering. Grefve Cronhjelm: Jag får ännu en gång anhålla om Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på min begäran, huruvida det Stadgande, sorn nu är vordet beslutadt, ej må kunna uti Ordnings-stadgan intagas. Herr Grefven och Landt ~ Marskalken förklarade, att sedan Ridderskapet och Adeln, rörande ifrågavarande ämne, redan fattat sitt beslut samt godkänt den af Herr von Hartmansdorff utaf 21 §.
Reservationer: Af Anders Håkansson från Elfsborgs Län : ”Den på privilegier grundade och af flere framfarne Konungar skyddade och stadfästade, så kallade Gårdfarihandels-rättigheten, sora tillkommer Sju Härader i Elfsborgs Län, samt Städerne Borås och Ulricehamn, har en lång tid varit ett tvistigt ämne vid Riksdagar; och är derom så mycket taladt och skrifvet, så att hvad man vill tillägga Lagsamt Allm. Besv. o. Oec. Ut sk. Bet. N:o 37. i > föga annat kail blifva, än ett omsägande af hvad som förut, kanske flere gånger, är upprepad t. Jag, såsom Representant för tre af förenämnde Härader, vågar dock utbedja mig alt få omnämna några omständigheter, till upplysning om sakens verkliga förhållande. Om icke Städerne Borås’, och i synnerhet Ulricehamns, Resehandlande vore förblandade med dem af Allmogen, söm idka Gårdfarihandel!), och i Rikets provincer vore kände och benämnde under ett gemensamt namn af Vestgöthar, skulle förmodligen klagan öfver Yestgöthe-Allmogens handel ej blifva stor. Desse senare äro icke synnerligen många. De Sju Häraderne innehafva en folkmängd af sjuttio å åttatio tusende personer; och, enligt hvad Passjournalerne visa, utgå derifrån emellan sex å sju hundrade Handlande. Detta antal är väl icke stort, i proportion, då heia folkmängden betraktas. Deremot har, enligt hvad Herr Justitia»-Ombudsmannens Berättelse för åren 1826 och 1827, pag. io4, gifver vid handen, uti Ulricehamns lilla Stad, som skall innehålla 82 Tomter och en eflectiv folkmängd af omkring 1000 personer, enligt Mantals-längderne, för år 1826 varit skattskrifne j32 Handlande och 455 Handels-drängar. i4 La"- samt Allm. Besv. o. Oec. Utsk. Bet.
Kungörelsen den 17 Juli 1847, sedermera blifvit förordnadt. j\är förhållandet är sådant, och derjemte änlages, att akademi-hemmanen äro att jemföra med dem som disponeras till domkyrkan samt att numera icke torde anses lämpligt att vid utarrendering af akademioch hospitals-hemman förfara på det sätt som Kongl. Brefven af den 7 December 1796 och 11 Februari 1824 föreskrifva, enär likstämmiga stadganden i och för ufarrenderingen af alla de hemman och lägenheter, hvarom lagstiftningen eger alt förfoga, vore särdeles välgörande och till afböjande af trassel och missnöje af behofvel påkallade; så-har jag trott, att Utskottet haft grundade anledningar till och således hort tillstyrka Rikets Ständer, att hos £ongl. Majit i underdånighet anhålla om utfärdande af nådig kungörelse, att vid utarrendering af ifrågavarande akademioch hospitals-hem man skall förfaras på sätt Kongl. Kungörelsen af den 17 Juli 1847_, angående utarrendering af kungsoch kungs-ladugårdar samt andra krono-lägenheter, föreskrifver. Allmänna Besvärsoeh Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o <6. iå liro 76, Ank. till Exp.-Utek. d. 31 Mars 1354, kl. 1 e. m. Betänkandej i anledning af väckt motion om ali jords lika beskattning. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet har blifvit remitterad en inom Höglofl. Ridderskapet och Adeln af Herr von Hartmansdorff_\ Aug.j väckt motion alt ”alla hemman af bättre natur måtte nedsättas lill krono-skatte eller den sämsta natur, som med full egandeiätt innehafves, då hvarje egare af hemman, hvars natur sålunda förringades, skulle erhålla godtgörelse genom slats-obligationer, löpande med 5 procent och ouppsägbara å innehafvarens sida.”