Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Der Staten årligen med 300 R:dr understöder en folkskola, har Staten rätt att tillse, att skolan organiseras utan öfverdrifvet afseende på barnens beqvämlighet och kommunens omkostnad; men dermed är ej förnekadt, att den ambulatoriska skolan i glest bebodda trakter är den enda möjliga, dock beroende mindre af en menighets tycke, än af upplyste och erfärne vederbörandes pröfning. Stockholm den 22 November 1862. J. Otterström. Motioner i Preste-Ståndet 1862. Af Kontrakts-Prosten L. C. II. Palmlund: Om ändringar och tilllägg i Kongl. Förordningen den 7 December 1860, angående villeoren för försäljning af bränvin. Om det än torde vara svårt att utfinna medel, nog kraftiga att motverka egenyttans beräkningar vid försäljning af bränvin, måste dock något göras till förekommande eller stäfjande af det ofog, som, ehuru emot författningens tydliga mening, likväl i saknad af närmare i författningen bestämda stadganden både kan bedrifvas utaf såväl partiförsäljare som köpare af denna vara och, oförsynt nog, verkligen bedrifves medelst den beryktade s. k. “salningen® eller, såsom den äfven benämnes, “fattigdelningen“: flera, antagligen 50 å 60 personer, samla eller, som det på konstspråket beter, ■‘sala" ihop för att köpa 15 kannor bränvin; en af de 60 uppgör köpet och betalar: alla 60 framräcka genast sina medbafvande 60 kärl för att med rusdrycken fylla först dem ock sedan sig sjelfva; och på detta behändiga sätt få sig 60 personer ett rus, utan att på vederbörligt utskänkningsställe hafva i vederbörlig ordning öfverlastat sig. En sådan bränvinsförsäljning, ehuru den hvad qvantiteten i det hela beträffar, ej är olaglig, — slår den icke öfver i en utininutering eller utskänkning, som är lagstridig? minuterar och utskänker ej den, som till 60 personer på en gång utlemnar 15 kannor bränvin i flera olika kärl, fastän blott en enda af hela hopen derför uppgör liqvid?
Besvärad 63- åring. Fukta de angripna ställena med en lösning af 2 delar naphtol på 100 delar utspädd sprit. Pudra derefter med potatismjöl. Varma strumpor. För att få tjocka, Aira. Sannolikt sammanhänger detta onda PLATSSÖKANDE. med er oregelbundna reglering. Låt undervarma och starka strumpor för jägare söka er af läkare. och andra, som gå mycket till fots, O. T. W. Drick hvarje morgon en flaska kan jag rekommendera följande stickarteficielt Marienbadervatten. Tag så mycken motion som möjligt; iakttag fortfarande lämpning. Man arbetar strumpan med två lig diet. Äfven vore det fördelaktigt, om ni byrå, Stockholm, finnas anmälda qvinnystan, som gerna kunna vara af olika hade tillfälle att om qvällarne taga ljumma liga arbetssökande, såsom: svenska och färg. Om man har t. ex. blått och sittbad. utländska lärarinnor för hem och skoCajsa. Beror troligen på den i januari inrödt garn, stickas hvar annan maska lor, kontorsoch skrifbiträden, husmed det blå och hvar annan med det trädda förändringen. — Låt undersöka er af läkare, helst specialist. föreståndarinnor, sällskap och biträden röda garnet. Stickningen går lättast, Thyra v. W. Helt säkert vore ombyte af om man lägger den ena garnändan vistelseort och omgifning här vid lag det i hem, föreläserskor, gymnaster, sjuksköterskor m. fl. Med medicin vinnes föga eller intet. som vanligt öfver venstra pekfingret Si. Se svar till » Andtäppa » i n:r 15. En med. kandidat, som den sista och den andra änden öfver det högra Lisa-Greta. Utan undersökning kunna vi maj slutar sin tjenstgöring i Upsala, och lägger den under högra stickan, ej med bestämdhet besvara edra frågor; dock är villig att medfölja någon sjuk till synes det oss osannolikt, att bär är fråga om sedan man med denna fattat i maskan lungsot. De af eder skildrade symptomerna badort. Referenser jemte närmare upppå det sätt, som våra mödrar nog känna likna mest reumatiska. Så vidt vi kunna till. Med någon öfning märker man bedöma saken, torde lämpliga bad (t. e x.
Något sammanhang med kyrkomötet, som genom särskildt beslut fått sig en qvalificerad röstpluralitet för vissa frågors afgörande bestämd, kan jag icke finna. Jag vidhåller min åsigt och alstyrker bifall till den föreslagna röstpluraliteten. Det kan väl vara sannt att, såsom Frih. Gederström sagt. det rätta består »in medio», men någongång ligger det rätta på gränsen; och så är, efter min uppfattning, nu förhållandet. Hr von Ehrenheim: Ehuru jag icke vill gå så långt som Frih. Tersmeden, anser jag det dock vara R. o. Ad. mest värdigt att, i afseende på dessa undantagslagar, bibehålla samma ställning, som Ståndet hade, då previlegierna gålvos, och således icke frångå den erikla röstpluraliteten. R. o. Ad. borde icke söka att ytterligare omhägna dessa previlegier, som man väl icke kan tro att de tre andra Stånden skulle vilja qvarhålla, om Adeln derifrån afstode. Hr von Francken: För min del är jag säker, att om R. o. Ad. bi folie Utslcts här framställda förslag, K. M:t äfven skulle sanktionera ett sådant beslut, ty K. M. står i så stor tacksamhetsskuld till R. o. Ad. lör beslutet af den 7 December, att något alslag här icke är tänkbart. Jag anhåller dock, att dén enkla röstpluraliteten måtte bibehållas vid previlegiefrågor; ty jag vet icke hvad vi skola med prievilegier, som ingenting innebära; och ingenting hindrar, alt viii en blifvande riksdag förslag väckes om upphäfvande af den § i grundlagen, som medger oss rättighet att i dessa frågor yttra oss, och derest ett sådant förslag af Konung och riksdag bifölles, hade R. o. Ad. icke något att säga. Reträffande ändringar i Riddarh.-Ordn:n, anser 182 Den ! 1 April e. ra. jag deremot att §:delar af röstantalet böra för bifall dertill erfordras, äfvensom i fråga om den fasta egendomens afhändande. Användandet deraf bör här icke nämnas, då det tillkommer Direktionen att derom bestämma.
Hvad af dessa medel utgör Kongl. Förvaltningens af Sjöärendena andel uppdebiteras och redovisas nu såsom »sjötullsmedel», i stället att bokföras under den mera riktiga titeln: fyroch bakmedel. En dylik förändring bör, enligt Revisorernes tanke, destomindre möta svårighet, som berörda andel är till summan känd långt innan hufvudräkningen uppgöres. Kongl. Sundhets-kollegium. Kongl. Sundhets-kollegii räkenskaper, hvilka blifvit utan anmärkning grauakade i Kongl. Kammar-rätten, redogöra för inkomster och utgifter sålunda: Debet. Balans från år 1858: Uppbörd: Statsanslag — 330,427: 58. Aterdebiterade medel å anslaget till mediko-legala besigt ningar 21: 40. För anslaget till farsoters och smittosamma sjukdomars botande innehållna löneandelar 920: 84. Hyresmedel 725: — Apothekare-societetens bidrag till Pharmaceutiska Institutets underhåll 3,750: — Af studerande vid sistnämnde Institut erlagda. afgifter 330: — Extra uppbörd , 4. Värdet af tillkomne inventarier 3,487: 18. Balans till år 1860: Skuld Summa Credit. Balans från år 1858: Skuld Utgifter: Kongl. St&ts-kontoret anordnat 232,527: — Kongl. Krigs-kollegium redovisat 4,000: — Kongl. Sundhets-kollegium dito: Pensioner och stipendier i Fältläkare-korpsen 9,258: 32. Inrättningen för sjukes behandling med elektricitet och galvanism i 870: — Barnbördshusen 5,221: 9. Carolinska Mediko-kirurgiska Institutet 3,671: 80. Farsoters och smittosamma sjukdomars botande 50,192: 31. Svenska Läkaresällskapet 2,250: — Reseunderstöd till läkare 3,000: — Arfvode till Provincialkirurgen i Stockholms län 225: Fastigheters och inventariers värde 168,676: 34.
Eskemälen och Lönnemålen, sedan Kronotionde blifvit dem åsatt, må under skattemannarätt på öppen auction få försäljas till den, som derföre erbjuder den högsta antagliga skatteköpeskilling, att med en sjettedel om året på sex år erläggas; och 2:0, att för så väl de genom denna försäljning inflytande skatteköpeskillingar, sorn de medel, hvilka i öfrigt för ekeplantermgenäro eller blifva af Rikets Ständer anvisade, jord å Wisingsö må efter band och i den mon den, efter afEkeplanterings-Styrelsen hos Kongl. Majit skedd anmälan, emot lämpligt och billigt pris kan erhållas, af Kongl. Majit inköpas, för att till ekeplanteringen användas. Ekeplanterings-Styrelsens åberopade underdåniga skrifvelse varder till närmare upplysning barbos bifogad; och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständers Stats-Utskott med all Kongl. Nåd och ynnest välbevågen. Datu** ut supra. CARL JOHAN. M. G. Danckwardt. Utdrag af Protocol/et öfver Kammar-Ärenden, hållet inför Hans Majit Körningen uti Stats-Rädet ä Stockholms Slott deri it Januarii >834- Närvarande: Hans Excellence Justitia» Stats-Ministern Herr Grefve Rosenblad , Hans Excellence Stats-Ministern för Utrikes Ärendena Herr Gref ve af Wetterstedt, Stats-Rådeni Hans Excellence Herr Grefve Mörner, Hans Excellence Herr Grefve Lagerbjelke, Hans Excellence Herr Grefve Löwenhielm, Heri' Grefve Adelsvärd, Kongl, Moj-Js Nådiga Skrifvelse Nio 17, 5 Friherre Åkerhjelm, Poppius, Hof-Cancelleren Friherre vonschulzenheim, Stals-Secreteraren Danckwardt.
För öfrigt liro ordningsmål ej andra, än sådana ekonomiska, som, enligt något gällande Boktryckerioch Bokhandels-Reglemente, till HofCanzlerns pröfning kunna höra, och till rubbning af något denna Grundlags bud icke licia. 6:0 JustiliceCanzlern skall äfven, genom vederbörande Ombud, öfver Tryckfrihetens lagliga bruk hålla behörig uppsigt. Kare likaledes Justitice-Ombudsmannen pligtig att, i afseende på förbrytelser mot denna Lag, lemna sin Embets åtgärd enligt de, rörande hans befattning med andra mål, genom Instruktionen föreskrifna grunder. Desse moment blefvo af Ridderskapet och Adeln lemnade utan anmärkning. § >3. 1:0 I alla de fall, som 8 och 10 ,§\$* utstaka, håfve HofCanzlern eller hans Ombud rättighet att, då han det nödigt pröfvar, låta en skrift med qvarstad belägga, sist inom älla dagar efter det skriften till HofCanzlern eller Ombudet ingafs; Bör andes inom en månad efter den dag, då i lands - Den 3t Ja nu ar i i e. m. 36y landsort q v ar staden lagd blifvit, tiof Canzler en meddela Ombudet sitt beslut om gillande eller upphäjvande af densamma, och tillika härom JustiticvCanzlern underrätta. Är uti Hufvudstaden qvarstad ej lagd inom ätta dagars förlopp , eller har i landsorterna HofCanzlerns gillande svar ej morn ofvanberörde en månads tid ankommit, må qvarstad icke, utan efter laga Domstols och Tryckfrihets-Committeens yttrande, kunna läggas eller fortfara. 2:0 Anser HofCanzlern eller hans Ombud sig lagligen äga fog att förordna eller äska, det någon skrift med qvarstad beläggas ihåi, skall dertill skyndsam handräckning meddelas, i Stockholm genom ÖfverStåithållareEmbetet, och i öfriga Städer samt orterna, af ilen Magistrat, hvarunder Boktryckeriet eller Bokhandeln lyder.
Inom Ridder skåpet och Adeln: 1:0 Af Herr Montgomery, G., och Grefve Cronhjelm, O. A., att, då Stånden afsägt sig alla måltider hos deras Talmän, någon ersättning åt desse sistnämnde icke eller borde ifrågakomma; oell, med tillägg af Herr Rosenqvist, F. L., att, om någon sådan, detta oaktadt, ansåges höra ega rum, betydlig nedsättning åtminstone mätte ske i de af Utskottet föreslagne belopp; 2:0 Af Herr af Grubbens, N. V-, att utgifterne för de så kallade Landt-Marskalks-Soireerna icke borde bland Klubbkostnaderne uppföras, emedan desse Sonder utgöra Hr Landt-Marskalkens, men icke Ridderskapets och Adelns klubb; samt 3:o I afseende på Cancellie-personalens aflöning, af Friherre Boyé, L., Friherre Cederström, Jacob, Grefve von Fersen„• H., Grefve Cronhjelm, Otto August, Hr Printzensköld, C., och Friherre Kantzow, J.A., att de af Utskottet föreslagne förskott borde med 5o procent förhöjas, eller ock ett minimibelopp bestämmas och detta icke utsättas lägre, än den vid sistlidne Riksdag beviljade aflöning; Inom Borgare-Ståndet. 1:0 Af Hrr Ekstrand, Holm, Helleday, Leffler, Bååth, IVann m. fh, att, sedan Talmännens Representalions-skyldighet upphört, någon laglig grund icke funnes för anvisandet af sådane arfvoden eller ersättningar, som Utskottet föreslagit; att, äfven med antagande af billigheten utaf någon ersfttlnings meddelande, det projecterade beloppet vore alldeles för högt och Bihang till R. St, Prat. i83f. 4 Sami. 1 Af del. 1 Emid, 1 5de Häftet. 2 Siats-Utskottets Utlåtande N:j i 6, borde nedsättas-, till too eller 200, eller högst 3oo R:dr i månaden eller oek rätlast utgå efter räkning, med fasställande af 200
Två och två, tryckta tätt till hopa, banade vi oss väg genom trängseln. Vi visste, att det var stor militärfest på operan och i fonden sågo vi den kolossala byggnaden, dekorerad med lampor och elektriska solar – ett blåaktigt, sagolikt sken, som tycktes sväfva i tomma luften. Blanka rustningar och sköldar, återkastande ljuset liksom från underliga, fantastiska trollspeglar. Men det kunde icke vara festen, som sammankallat hela denna menniskomassa. Vi behöfde emellertid icke fråga. Vive Boulanger! hördes det. Först enstaka rop, sedan i korus efter melodien eller rättare takten till den bekanta refrängen »Les lampions» eller »Aux lampions», hvilken pariserpöbeln alltid är färdig att stämma i med. Det var således en demonstration emot den nye krigsministern och för revanche-generalen. Vi trängde fortfarande framåt i folkmassan och stannade först der den breda passagen var spärrad af militär – stannade både af nödtvång och böjelse, ty vi kunde icke komma längre, och vi voro nyfikna på hvad som skulle hända. Derför slöto vi oss tillsammans i trängseln och delade broderligt knuffarne med hvarandra. Midt på gatan höll en lång rad af droskor; det var operafestens gäster som fot för fot och med snäckans långsamhet sökte nå fram till sitt mål. Alla andra togo naturligtvis en omväg genom smågatorna, hellre än att ge sig in i denna förfärliga trängsel. Massan hade fått lör sig, att Boulanger skulle passera här. Man ville se honom och man skulle se honom. Derför anhölls hvarenda droska och först sedan ett par af dessa pariservagabonder genom att titta in i vagnen öfvertygat sig om, att generalen icke fans der, tilläts den att passera vidare. Vi hade vår plats alldeles midt för detta visitationsställe; vi hade således tillfälle till observationer. Nästan i hvarje vagn fans der ett par balklädda damer med sina kavaljerer; och i mer än en af dem fick man se skymten af en »blutjung» tärna, blek och förfärad inför de forskande blickarne från de mer eller mindre tilldragande fysionomier, som utmärkte »kontrollörerna»... Och under allt detta ljöd till klackars ackompagnement och hängningsvisans melodi:
Directionen erkänna, att de uppgjorde förslagen dugde till ingenting, och att Slaten finge komma emellan med penningehjelp, som ock beviljades på grund af då framlagde nya calculer, hvilkas tillförlitlighet man icke ville betvifla, emedan man trodde, att fem års erfarenhet bort kunna lära Bolaget och dess antagna Direction, att då med säkerhet bedömma kostnaderna. En summa af i,5oo,ooo R:dr B:co anslogs, att med 3oo,ooo R:dr årligen utgå af Statsmedlen, i fem års tid, eller till och med år 1820; men detta oaktadt blef Bolaget ändock bankrutt, och vid den, just för Götba Canals skull, år 1817 började Riksdag hade Ständerna det ädelmod att bevilja afskrifning af en summa på icke mindre än 1,083,877 R:dr 38 sk. 1 r. B:co, sorn CanalBolaget var skyldigt till CanalDisconten, således till Staten. Men icke nog med denna stora förlust; nya af Canalbolags-Directionen upprättade calculer och kostnads-förslag framlades för Ständerne. Man trodde på dem, likasom manåren 1810 4* 52 Den 26 Mars f, m. och 1815 trott på de då framlemnade, och ytterligare anslag beviljades. Detta var på långt när icke eller tillräckligt; ty år T8a3 framkom CanalDirectionen återigen med nytt förslag, som då skulle vara fotadt på säkra rön och noga uträkningar, och som då för hela Canal-byggnadens slutliga fullbordande icke behöfdes mera, än endast den lilla obetydliga summan af 2jo5ojOoo R:dr B. cOj så beviljade Ständerna jemväl den, emedan man icke ville, eller ens kunde föreställa sig, att resultatet af Fjorton års handläggning vid Canal-göromålen och arbetet skulle återigen blifva hvad 1810, i8i5ocli 1817 årens calculer och förslag varit: nemligen missräkning och förvillande uppgifter.
7 A, under åberopande af 19 § Intecknings-Förordningen, påslår, att utaf hans med enskild inteckning graverade fastighet icke får uttagas större del af det gemensamma inteckningsbeloppet, än som brister efter försäljning af B:s lott. Detta senare påstående funnes icke kunna afslås, emot bokstafven af nyssberörde §, och B nödgas af sin egendom betala 3ooo R:dr, hvilka aldrig kommit honom till godo, då A åter erhåller denna summa till ren skänk och, genom befrielse från ansvar för den gemensamma gravationen, sättes i tillstånd att förnöja egaren af inteckningen å 5ooo R:dr, hvilken vid dess beviljande aldrig bordt kunna påräkna sådan säkerhet för mera än 3ooo R:dr, eller skillnaden emellan värdet af A:s hälft af egendomen och den derå belöpande andel i den gemensammaskulden. Flere likartade exempel skulle, utan svårighet, kunna framdragas äfven ur erfarenheten , men det anförde borde vara tillräckligt-, att ådagalägga behofvet af den rättelse Motionairen yrkade uti en, efter hans förmenande, otydlig, ofullständig eller obillig lag. En sådan rättelse kunde endast vinnas genom stadgande af en allmän grund, hvarefter samfäldt intecknade, men sedermera uti serskilda egares händer komme fastigheters ansvarsskyldighet för den gemensamma gälden i hvarje händelse borde mätas och bestämmas. Nödvändigheten häraf hade länge varit insedd, jemväl för andra förhållanden, än det omtalade, och den hade utgjort föremål för öfverläggning både vid 1823 och 1829 årens Riksdagar; men svårigheten att utfinna en för ändamålet fullt lämplig bestämmelse hade, inom Stånden, vållat den skiljaktighet i åsigter, i följd hvaraf frågan kommit att förfalla.
Herr Silverstolpe, Lustnk ^bralmm» tillstyrkte antagandet af Herr von 8cl>u!2enlreims förslag, h wilke t han ansäg säsom det enda rätt Eonstitu,- tionella sätt att winna det ändamäl som med en tilläggning i Riksdags - Ordningen nu äspftadcS.. Friht r re kel L o e r k e i m I Regcgerings - Formen bcstäait hmarje Riksdagsmans rättighet, , Den 19 (vctober. 44Z5 hek, har den ock i norde § fredat honom. Skulle nu hans rättighet utsträckas, synes mig ej hans skydd kunna wara deruti inbegripit. Jag tror alltsä cj att det wore emot den 119 H stridande, aik äl.-qcm honom answar för en ny rättighet som han fbrwärfwar. Hans Exccllenc e Herr Grefwe» och Ordföranden: Som min första Propost, tion blifwit med Ja och Nej besivarad, och Dotering begärd, sä fär jag nu fdreflä Riddcrskapet och Adel» DoteringS Proposition. Ropades Ja. Efter nägra korta discursrr, ledande till jämkningar ä ömse sidor föreslogs den samina som följer, utan norde Z:s anförande: Bifaller Högloft. Riddcrskapet och Adeln zrdje Momentet af 29:de Z Riksdags» Ordningen, med den tilläggning, att det är hwarje enskilt Ledamots afConstitutionS« Utskottet rättighet och skyldighet, att hos sitt Ständ anmäla, om wid granskningen af SkatsRädeks Protocoller, han finner Utffottet ej hafira gjort afseende pä de i detta Moment nämnde Embetsmäns fbrhällande, hwarcfter Ständct hänwisar den gjorde anmälan till Justitiä - Ombudsmannens handläggning, sedan Constitutions Utskottets utlätande dcröfwer blifwit infordradt. Den det will skrifwer
Markegångs-taxorna, i fråga om ändring i Kongl. Brefvet den 10 Maj 1853, angående priskuranters upprättande å de i nämnde taxor uptagne persedelslag: B. III. 86, 135. A. 135. Marstrands stad och dess Blementar-läroverk, angående afstående af jord till —; B. VI. 87, 430; VII. lil, A. lil, E. 226. Medalj öfver Landtmarskalken. angående slående af en sådan: XI. 166, 167. Medel, omyndigs, angående föreskrifter rörande ränte-beräkning derför: B. XI. 289, 313, A. 313. Medelmarkegångs-priset, angående sättet för bestämmande deraf å räntebräder i Jönköpings Län : B. IV. 6, A. 38. Medioinal-taxan, angående nedsättning deraf samt om afskaffande af apotheks-privilegierna: B. X. 63, 158, 209, A. 209- Medicinska och juridiska fakulteternas vid Upsala Universitet flyttning till hufvudstaden, angående: B. X. 219, 247, 271, A. 272, 275, 279, 280. — M — 151 Medicinska undervisningen i Riket, angående tryckning oell utdelning bland Riks-Ståndens Ledamöter af det Betänkande, som af Kongl. Majit, förordnade Komiterade afgifvit rörande; en inbjudning från Vällofliga Borgare-Ståndet: se Inbjudningar. Mellersta Italien, angående föreskrifter för Sveriges ombud vid en för ordnande af dess angelägenheter beramad Kongress: B. III, 139. A. 141.
Resultaterna af alla årens behållningar från Institutets stiftelse visa dock en medelafkastning, som med 50 procent öfverstiger hvad Kronan förut hade i arrende af Kungsgården. Betänker man ytterligare, att vid Ultuna måste göras experimenter äfvensom redskap med ovana lärlingars arbete samt födas ett stamschäferi, sorn ingen menniska ville hafva utan särskild betalning; att en mejeriskola är inrättad vid gården och att således mjölken, som förut såldes i Upsala till 14 ä 16 skilling per kanna, nu måste förädlas till ost och smör, hvilket gör en ovilkorlig förlust; att vid Kungsängen saknas nödiga byggnader, hvadan brukningen af denna jord blifver alltför kostsam och ofullständig. Betänker man allt detta, kan man ej fordra mycket mera under en tid, då hela egendomen blifvit omorganiserad såväl till byggnader som åkerbruk. Hufvudafsigten med Institutet måste vara. att skicklige elever utgå derifrån. Detta torde också vara händelsen, då Revisorerne öfver detta förhållande ej gjort anmärkning och det dessutom är allmänt kändt, att från Ultuna utgångne elever i allmänhet blifvit antagne såsom lärare eller föreståndare vid Landtbruksskolorne i riket. Revisorerne hafva äfven yttrat, att någon missväxt 1859 ej inträffat, då sädesafkastningen var cirka Tule kornet; men som upplyst blifvit, att såuingen sker med maskin och cirka \ tunna utsås på ett geometriskt tunnland, blifver skörden knappt 4 tunnor på tunnlandet, hvilket är skörd, mycket under medelmåttan». Kongl. Stats-kontorets underdåniga utlåtande, angående Rikets Ständers Revisorers berättelse om verkställd granskning af statsverkets förvaltning år 1859. Stormäktigste* Allernådigste Konung!
Lagsami Allm, fiesv.- och Ekon.-Ulshotlets Betänkande N:o 26. fullt nyttig, skulle åtföljas af dels en så kallad lagsamling, hvaruti in extenso införts sjelfva strafflagen samt de lagbud och förlättningsdelar, som med stadgandena i strafflagen egde närmare sammanhang, men, till undvikande af alltför stor vidlyftighet, blifvit deri blott citerade eller till mindre delar anförda, dels en kronologisk förteckning å alla de bestämmelser om brott och straff, som, i löljd af strafflagen, upphört att gälla, dels ock fullständiga legister sä väl i kronologisk, som i alfabetisk ordning; och borde slutligen Staten bekosta arbetets tryckning samt låta detsamma till alla domstolar och myndigheter kostnadsfritt utdelas. I öfverensstämmelse härmed föreslår motionären, »att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes föranstalta, att en noggrann och jemförelsevis fullständig kommentar öfver nya strafflagen, äfvensom dertill hörande lagsamling och förteckningar, varda, af en eller flera dertill skickliga personer, på ofvanberörda sätt, utarbetade, på allmän bekostnad tryckta och utdelade, samt äfven för billigt pris tillgängliga i bokhandeln.» På samma gång Utskottet erkänner det önskvärda deri, alt ett arbete, sådant som det af motionären föreslagna, må komma till stånd, då det gagn, detsamma, utfördt med omsorg och skicklighet, skulle medföra för den rigtiga uppfattningen af liva strafflagens anda och mening, synes oemotsägligt, är Utskottet likväl af den tanke, att ett dylikt arbetes åvägabringande bör öfverlemnas åt den enskilda företagsamheten, och att man icke bör söka åstadkomma detsamma genom omedelbart föranstaltande af statsmagterna. En på sistnämnda sätt tillkommen, liksom officiel kommentar, skulle troligen af mången komma att anses lika med en lagförklaring och derigenom måhända, mera än önskvärdt vore, inverka på lagtillämpningen.