Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
”Här skall du stanna, här skola dina stolta ”böljor lägga sig,” så ljuder från andra sidan en varnande, en olycksbådande röst, och beklagansvärdt det folk, som, doft för dessa bud, eller föraktande dem, ej hejdas, deraf, utan ilande framåt med rastlös och oålerhållen fart, ändock vill framtränga längre. Isin yra ser det ej, alten afgrund ligger öppen för dess fotter, det hör ej klagoljuden från de millioner, som redan deraf uppslukats, det märker ej de bleka vålnader, som ännu vid afgrundens brädd mana till återtåg. Blindt störtar det deri och får vid uppvaknandet med stympade lemmar och blödande sår, med krossat hufvud och kanske sönderslitet hjerta för sent, ack! alltförsent ångra sitt öfverdåd. Se der den tafla som framställer sig för ett folk, som öfverskrider den lagliga gränsen, och vill inkräkta på Konungamaktens område. Till ett sådant mål börja j66 Den 18 November f> ra. vi vandra, då vi tro, att Konungens rättigheter ej äro tydligt bestämda, eller vilja tyda det obestämda till vår fördel. Denna bana leder slutligen till samhällets upplösning, och denna bana hade jag alblrig trott skulle vandras af Ridderskapet och Adeln, ett Stånd, som alltid, när våldet visat sig, uppstått tilldess krossande, eller af personer icke unga, ulan sådana, som lärt känna värdet af den lagbundna friheten, Jag hade ej trott, att hos Ridderskapet och Adeln fråga skulle uppstå, att hänskjuta denna sak till de andra Stånden och infordra deras yttrande deröfver. Jag bade ej trott, att man så vilie uppmana folket, att inkräkta på Konungamakten. Det är från denna fara jag önskat Ridderskapet och Adeln skolat aflägsna sig. Jag hoppas alt Ridderskapet och Adeln enhälligt afslår den i detta afseende gjorde framställning. Jag vädjar till Ridderskapets och Adelns rättskänsla, och frågar, om icke Konungen äger rätt att antaga ett lagförslag, antingen till alla, eller blott till vissa delar? Jag bar slutat milt anförande.
Ständer skulle allåtas proposition om pension å allmänna indragningsstaten åt Fiskalen Bergström, att, under hans lifstid, utgå med Ett tusen femhundra Riksdaler Riksmynt årligen från och med månaden näst efter den, under hvilken afsked från Fiskalstjensten varder Bergström beviljadt; och komme utdrag af detta Protokoll att till Finans-Departementet ofverl emnås, på det ofvanberörda framställning måtte vid förslaget till reglering af 9:de hufvudtiteln iakttagas. Ex protocollo N. Becker. Utdrag nr Protokollet öfver Justitie-Departements-Ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen i Stats Rådet å Stockholms Slott Tisdagen den 20 Maj 1862 i närvaro af: Hans Excellens Herr Justie-Stats-Ministern, Friherre De Geer, Hans Excellens Herr Stats-Ministern för Utrikes-Årendena, Grefve Manderström Statsråden : Herr Friherre Gripenstedt, Ehnemark, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup, Reuterskiöld. Hans Excellens Herr Justitie Stats-Ministern anmälde i underdånighet Fångvårds-Styrelsens und. skrifvelse den 21 nästlidne Mars, hvarmed Styrelsen öfverlemnat en af Chefen för Kronoarbets-Bataljonen på Carlsborg, Majoren i Arméen och Riddaren af Kongl. Maj:ts Svärds-Orden Johan Henrik Ennes af - Bil. J^s' 1 till Kongl. Maj:ts nåd.
Jag tror, att hela denna obehöriga öfverläggning, för hvilken R. o. Ad. utan tvifvel till en del har att tacka sig sjelf eller sina electoref, som i Constit.Utsk. insatt en man, hvilken inför Ståndet öppet och högtidligen protesterat mot det beslut, som R. o. Ad. förklarade för sin gemensamma tanke, egentligen endast hvalfvén sig kling formen; men jag tror äfven, att denna formfråga är så ytterst enkel och vida enklare, än de flesta velat taga den. Det är bekant, alt 56 § Reg.F, stadgar, att det är Constit.Utskts pligt att lill ett helt utlåt, sammanjemnka Ståndens gemensamma tanka, utan att något förbehåll dervid blifvit gjordt, men att Gonstit.Utsk. till stöd för sin mening åberopat, att Stånden i sina anmärkntr icke äga rättighet att framkomma med något nytt förslag, emedan initiativet endast tillkommer Gonstit.Utsk. JVå väl, mina Ilrr! här är icke fråga om något nytt förslag; här är icke ens fråga om någon sönderstyckniug af de förslag, Gonstit.- Utsk. afgifvit; här är endast fråga om, huruvida Stånden skola äga rättighet att förklara 2tne förslag för särskilda, hvilka Constit.Utsk. behagat sätta i beroende af hvarandra. Vid detta tillfälle erinfar jag om det förhållande, att frågan om indragnirtgsmagten varit behandlad af 1818 års Constit.Utsk» och Ständer, af 1823 års Constit.Utsk, och Ständer, af 182g års ConstitiUtsk. och Ständer, då alla dessa Utsk. och Ständer, med undantag af den namnkunniga och rikskunniga Voteringen i liondeSt., enhälligt beslutat, att indragnings mag - Den 18 December e. m. 33; magten skulle upphöra. På samma sått har det äfven varit fråga om juryinrättningen, hvilken blifvit särskildt behandlad.
Medan jag har ordet vill jag besvara några anmärkmr, dervid det torde ursäktas mig, att, då så många talare yttrat sig, jag icke kan uptaga dem i den ordning, de förekommit eller i det sammanhang med hvarandra, som vederbort. Då jag förra gången hade ordet fästade jag Ståndets upmärksamhet derpå, hvarthän det skall leda, i händelse Staten öfvertager jernvägsarbete!, och jag får nu tillägga, att jag befarar, det de Hrr, som ifra derför, eller, för att nyttja Hr von Hartmansdorffs ord, att K. M. och R.St. skola vara Hrr i sitt eget hus, icke betänkt, hvad kostnaden skall blifva. På en jernväg emellan Stockholm och Götheborg erfordras minst 100 stationer och på hvar och en af dessa minst 2 tjenstemän, — vid liufvudstationerne 3 eller 4, samt dessutom för kontroller och administration ett icke ringa antal. Således kunna vi antaga att tjenstemannapersonalen upgår till 400 personer. Man kan lätt föreställa sig, hvad redan detta Den 21 December. skall gifva anledn. lill förökade göromål för dem, hvilka skola stå i beröring med alla dessa tjenstemän: men icke nog härmed, ty desse tjenstemän, när de som andra, blifva för gamla, måste pensioneras och, för åstadkommande häraf, måste en pensionsfond anskaffas. Dessutom skulle tjenstebefattningarna vid jernvägarne möjligen blifva ett stort fält för hvad man kallar patronage så att personer, som man antingen vill gynna eller också aflägsna från sina platser i anseende till ålderdom, ditflyttas. Vi hafva ju sett, hurusom gamla militärer blifvit sålunda pensionerade, att de förflyttats till postkontor. Jag missunnar dem icke denna förmån. Jag kan blott., af hjertat beklaga, att desse postkontor icke äro till antalet 4 eller 5 gånger större, så att Regeringen vore i tillfälle, att till gamla tjenare inom armén och flottan gifva ett bröd, afmätt efter de tjenster, de gjort fäderneslandet.
Ank. till Exp.-Utsk. den SO Jan. 1860, kl1 e. m. Utlåtande, i anledning a[ Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition om anslående af % mantal M 4 Tomestorp till boställe åt Kronofogden i Håjenlorps fögderi af Skaraborgs län, i stället för nuvarande Kronofogde-bostället 1 mantal J\s 8 Stentorp Frälsegården. (I. A.) I anledning deraf att Kronofogden i Höjenlorps fögderi af Skaraborgs län hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länet gjort framställning derom, huruvida åtgärd icke kunde vidtagas, för att det till Statsverket indragna Predikantsbostället vid Westgöta regemente, Törnestorp 3/4 mantal, beläget i Skölde socken och Kåkinds härad af nämnde län. hvilket boställe numera aflidne Kyrkoherden G. A. von Zweigbergk på lifstidsbesittning innehaft, kunde anvisas till boställe åt Kronofogden i nämnde fögderi, i utbyte mot dertill nu anslagne ett mantal Stentorp Frälsegården i Gudhems härad, helst detta sednare boställe, såsom beläget långt från allmän väg, vore till del afsedda ändamålet mindre lämpligt, då deremot det förra, beläget V4 mil från Sköfde stad, i anseende till de lätta postförbindelserne vore till boställe för Kronofogden särdeles tjenlig!; hade, enligt hvad högstberörde nådiga proposition (införd under JVs 19 uti lista Samlingen af Bihanget till RiksStåndens Protokoll för innevarande riksdag) omförmäler, Kongl.
Banco-Discont.Verkets Gapitalskuld för begagnade Fonder af Banquens medel utgjorda vid Ult. December 1822 , i ett för allt, R:dr 4,875,781: 35* 7* Men Discont-Verkets utestående Fordringar, såsom hvaruti innebegripes , dels ofvannämnde 1816 års Vinstbelopp, dels alla öfrige innehållne och åter utlånte Räntor, uppgingo likväl vid samma tid tillen Summa af R:dr 5,467,100.’ 23: 5., derutaf R:dr 5453,554: 13: 2. utestående emot Borgen, och. R:dr 13,546: 10: 3. emot Hypothek af Publike Verks Obligationer. Vid närvarande tid äro desse förhållanden betydligen förändrade, så att Banco-Discont Verkets Capitalskuld för begagnade Fou - 86 Banco Utskottets Betänkanden, iler utaf Banquens medel, nu är helt nära det maximum af 6 millioner, som för lånen på namn och cautioner är att tillgå; och kommer således ofvannämnde till Discont Verkets disposition ansi agne extra tillgång af 703,000 R:dr oförtöfvadt att anlitas.
Förvandling af gamla räntan verkställes, med undantag endast för de egendomar, hvilkas mantal enligt 2 mom. inom kolumn antecknas, på det sätt: a) att af Jordeboks-räntan, för hvarje särskild persedel, och den enligt Undervisningen belöpande andel af Mantals-räntan, i en summa, utföres i kolumnen för penningar: det kontanta belopp, som förut utgått oberoende af markegång, samt i kolumnen för persedelvärde, i enlighet med den särskildt förordnade lörvandlingsgrunden: medelpriset å alla persedlar, som förut in natura eller efter markegång blifvit utgjorde; börande i afseende å bråk af runstycken iakttagas, att de, som öfverstiga ett halft, beräknas till helt, men de öfriga uteslutas; b) att desse kolumner summeras och summan för hvarje förvandlas efter nya mynträkningen, hvarefter den sålunda uppkommande summan införes under hvardera af de föregående; c) att sedermera i de läll, då förvandling ägt rum, utsattes såsom ny ränta dels i penningar: summan af gamla penningeräntan och hvad persedelvärdet öfverskjuter fullt Riksdalertal, dels ock såsom persedelskatt: återstående Skatteriksdaler - talet, hvarefter beloppet af hvardera i behörige kolumner upptages, med uteslutande likväl af styfver, men, der ränta endast består af penningar eller persedelvärdet ej uppgår till fullt Riksdalertal, utföres beloppet direkte i kolumnen för ny penningeränta; och d) att derefter antecknas inom kolumn hvad det för egendomen uppkommande Skalteriksdalertal, efter Undervisningen, sammanlagdt utgör i säd, smör och fyllnadspenningar. 7:o. För alla Kungsoch IvungsLadu-gårdar samt Boställen eller andra för allmänt behof, pä ett eller annat sätt, disponerade Krono egendomar, hvilkas räntor icke skola till Staten erläggas, och således med undantag blott för Kronan behåilne räntor af Eklesiastike Boställen, skola likväl de uträknade nya räntorna icke utföras, utan endast inom kolumn antecknas, äfven i händelse, i något fall, sä beskaffade räntor skulle tills vidare komma att utgå.
Vid fabriks-bränningen skulle hvad redskap som häldst få användas, men hvarje mäske-kars rymd utgöra minst 1,000 kannor. Rättigheten att tillverka bränvin skulle, såsom hitintills, vara fästad vid jorden. Dessa äro grund-dragen af den plan, som den Kongl. Propositionen framlägger. Inom Riksstånden hafva motioner i denna fråga blifvit af icke få enskilda representanter väckta och till Utskottet remitterade; och Utskottet anser sig till en början endast böra redogöra för dem, som angå bränvins-tillverkningen. Bland dem af Ridderskapet och Adelen, hvilka afgifvit förslag i afseende på bränvins-tillverkningen, yrkar Hr Dalman, W. F. A., dess skiljande från jorden, två månaders årlig brännings-tid och sexton skillingars skatt å hvarje tillverkad kanna bränvin, samt den norska beskattningsoch kontroll-methoden. — Hr Hård, A., yrkar: två månaders bränningstid om hösten, 16 eller 32 sk. skatt för kanna och Bränvins-mätares anbringande på apparaten, hvilken mätare borde en till två gånger i månaden eller oftare af Krono-Inspektören kontrolleras. — Frih. Cederström, A., vill brännings-rättighetens skiljande från jorden, lika skatt å all bränning, ingen inskränkning i tid, samt kontroll och uppbörd i enlighet med norska lagens föreskrift. — Hr Reutersvärd, P. A., anser bränning med konst-apparat böra beskattas tio till tjuge gånger högre än husbehofs-bränning, hvilken sednare icke borde få drifvas med större än 16 kannors panna.
Finnes åter ansökningen ej vara af alla undertecknad, bör Konungens befallningshafvande, med föreläggande af viss tid och förklaringsrättighetens förlust, infordra vederbörandes yttrande i afseende på den förrättningsman, de önska, samt, efter förkiaringstidens slut, utfärda förordnande för den behörige landtmätare, som fått de fleste rösterne, beräknade efter hemmantal eller annan i orten gällande delningsgrund. Falla lika många röster på två eller flere landtmätare, så att pluraliteten ej är bestämd, eger Konungens befallningshafvande gifva förordnande åt hvilkendera Konungens befallningshafvande för godt finner.» Af Petter Mårtensson från Jönköpings län: att, då laga skifte blifvit äskadt, hela skifteslaget måtte höras angående valet af förrättningsman, och, i händelse olika tankar i detta afseende uppstå, den antagas, om hvilken de fleste eller de mest besutne inom skifteslaget sig förena, förutsatt nemligen, att denne i öfrigt är dertill behörigen auetoriserad och vill uppdraget sig åtaga.
— N:o 30- i anledning af gjorda anmärkningar emot Utskottets Betänkande N:o 9, öfver väckt motion om förändring af 13 Kap. 4 § Giftermåls-Balken. V. B. 649. A. 651. VI. E. 3, — N:o 31. i anledning af återremiss utaf vissa punkter i Lag - 106 — L — Utskottets Betänkande N:o 29, om förändring af gällande konkurslag. V. B 649, 651. Lag-Utskottets Memorialer, Betänkanden oell Utlåtanden: — N:o 32. i anledning af gjorda anmärkningar emot Utskottets Betänkanden N:ris 12 och 13, det förra öfver väckta förslag till dels upphiifvaude eller inskränkning af börds-rätten, dels annan förändring af lagarne angående börd, dels ock upphörande af nabos oell frälserättsegares lösnings rätt, och det sednare öfver väckta motioner om förändring af lagstiftningen angående testaments-rätten samt gåfva af fast egendom. — N:o 33- i anledning af väckt motion, angående dels ett tillägg till 17 Kap. 3 § Handelsbalken, dels ock qvittningsrätt i konkurs. V. 13. 658. A. 660. — N:o 34. i anledning af Kongl. Majis nådiga Proposition om antagande af en författning, angående sammanläggning af straff. V. B. 658. 660. VI. A. 304. VII. E. 3. — N:o 35. i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om antagande af en författning angående straffarbetes och fängelsestraffs verkställande i enrum. VI. B. 22, 336. 318. Å. 353. — N:o 36 i anledning af väckta motioner om upphällande af Kongl. Brefvet, dea 17 October 1778 angående barnamord. B. 22, 336, 353. A. 370, — N:o 37. i anledning af väckta motioner, angående stiftandet af en lag emot misshandling af djur.
Betäiikanden. blifvit gjorde, som mer och mer ådragit sig uppmärksamhet både inom och utom de Lagstiftande, tills det ändtligen blifvit en samhällssak att tilse, huruvida Riks-Stånden kunde i någon mån öppna deras gränser och inbjuda några nya Representanter, som Nationen saknar bland sina Fullmägtige. Förslag dertill har ej kunnat göras, utan att genomse hela sammanhanget af vår Representation, för att utröna huruvida den verkligen uttrycker hvad Nationen är och hvad hon vill. Jag hoppas att, vid anmärkningen af några ofullkomligheter, ej anses sorn tadlare af Stånd eller personer, att principer ej tagas för facta, möjligheter ej lör erfarenhet. Sanningen ligger egentligen i rigtigheten af de allmänna begreppen om medborgerliga rättigheter, om politiska förhållanden personer emellan inom samma Stånd, så vä! som Stånden emellan i det hela. Ändamålet är, att med dessa begrepp jemnföra den nuvarande Representationen; att söka närmare hopfoga dess särskilta delar; att leda dess rötter vidare ut i Nationen; att, så vida möjligt är, i den införlifva hela Statens värde och kraft, och begagna en närvarande fri, öppen, patriotisk sinnesstämning, för att bereda ännu mera trygghet och lugn åt framtiden. Alla fria Constitutioners föremål är, att ur särskilta classer af Samhällets Ledamöter samla de mest oberoende och de mest upplyste män, för att föreställa hela Nationen. Den Svenska har i detta afseende indelt Ri - 76 Coust. Utsk. Betänkandeti. kets Representativa inbyggare i 4 Classer: af hvilka den i:sta iir yttre värdighetens; den 2:dra Läroverkens, Lärdomens, Upplysningens; den 3:dje Handelns och Näringarnes; den 4:de Jordbrukets: hufvudcaracterer, som i stort fullkomligt tjena att skilja de 4 Riks-Ståuden, men som, långt ifrån att begränsas af deras skiljemärken, hafva, liksom alla classificationer i hela naturen, sina forblandningar, sina ledande länkar till och inom hvarann. Af dessa fyra Stånd föreställa de två sistnämnda Samhällets styrka, de två föi'sta dess civilisation. Den ena hälften af Representationen är redbar, reel: den andra ideal.
Alt intet kar begagnas till annat ändamål än uppgifvet är, och isynnerhet att afjäsning icke företages i något annat än i de till skatt anmälda mäskekaren, liksom att till bränneriet icke töres afjäst mäsk till afdestilleriug, hvarföre uppmärksamheten bör t. ex. synnerligen fästas på de kärl, som ditkomma för afhemtande af drank; Vidare mäste kontrollören vara tillstädes och tillse, när mäsken ifrån kylskeppet fylles i mäskekaret, för att derom kunna göra erforderlig anteckning i protokollet, nemligen så väl hvad angår tiden, sorn materialets beskaffenhet, hvarjemte, vid hvarje sådan anteckning, följer kontrollörens underskrift, hvilken anses egafull bevisningskraft, derest egaren eller någon på hans vägnar icke genast på stället deremot gör anmärkningar, hvilka likaledes införas i protokollet. Ett stort stöd för kontrollen skulle det vara, om det ålades kontrollörerna att i ofvannämnda protokoll införa anteckning för hvarje gång pannorna fyllas med mäsk och med huru mycket; ty derigenom kunde man icke allenast förvissa sig om, att det ej blefve afbrändt mera mäsk, än som varit beredd i de skattlagda karen, utan man skulle äfven hafva ett band på kontrollörerna, hvarigenom deras ständiga närvaro i bränneriet kunde kontrolleras. 20 Norska Kommiss. Betänk, ang. Bränvinsbränningen. Detta tror sig kommissionen emellertid icke för närvarande kunna föreslå, så längs man ingen erfarenhet har huru fort afbränningen kommer att ske, när pannskatten blifver upphäfd. Såsom afbränningen nu föregår, skulle det nemligen icke kunna låta sig göra, då pannorna fyllas sä många gånger i timman, att kontrollörerna ej finge tillräckligt rådrum att hafva inseende öfver rörelsen i öfrigt, i fall de skulle vara närvarande hvarje gång pannan fylldes. Skulle det deremot sedermera visa sig, att man införde en mera långsam afbränning, skulle den antydda kontrollen öfver afbränningen vara ganska nyttig.
Den som till kontra-proposition i hufvud-voteringen antager Ridderskapet och Adelns beslut, alt 47 § af ifrågavarande förordning skall hafva följande lydelse:! »De medel, som, enligt § 46, skola af länets innevånare erläggas, fördelas på »häraderna och städerna i länet i förhållande till summan af den bevillning efter »2:dra Artikeln Bevillnings-stadgan, som från hvarje kommun för året utgår till Sta»ten. Den på kommunen belöpande andel uttaxeras eller samma grund, som korn»munal-utskylderna, och uppbäres jemte dessa samt insiittes of kommunernas upp»bördsmän i Landt-ränteriet under benämning Lauds-tings-mcdel.» — Röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Allmänna Besvärsoch Elionorni-Clskottels Memorial fi:o 203. Nej, kommer till kontra-proposition i hufvud-voteringen att antaga» Borgare-Ståndets beslut, att omförmälda Al § bör erhålla följande lydelse: »I fråga om företag eller åtgärder, för hvilka afgilter eller arbetsbidrag böra, »enligt Lag, från hemman och fastighet utgå, eller i afseende å hvilka andra granader för kostnadernas ullagning iiro bestämda, ställe sig Lands-tinget lill efterrättelse »hvad sålunda stadgadt är. I öfrigt må Lands-tinget, med afseende på ett föreslaget »företags särskilda beskaffenhet, ega alt särskildt bestämma grunden för uttaxering af »de medel, som för dess utförande erfordras. »De afgifter, som blifvit of Landstinget til! uttaxering beslutade, utgå i för»hållande till taxeringsvärdet af den fasta egendomen inom hvart kommunal-samhälle, »på det sätt, att den summa, som af Lands-tinget blifvit til! uttaxering bestämd, jem»föres med hela det för länet sednast fastställda taxeringsvärde, dä sig visar, huru »många Riksdaler Riksmynt i lands-tings-skalt belöpa sig på hvarje kommun. Inom »kommunen fördelas denna skatt så, som andra kommunal-utskyldrr. »Då fråga om grunden för afgifters uttaxering uppkommer, skall denna fråga »först afgöras.
Skulle den olycka tima, att hela Konungahuset, inom hvilket Arlsrätten till Riket räknas, pä manliga sidan utginge, skall, intill dess nytt Konungahus blifvit utko radt och den valde Konungen Regeringen tillträdt, styrelsen föras af Regering, på sätt i § 39 sägs. §■ 43- Går Konungen i Fält, eller till aflägsnare inrikes orter eller till Konungariket Norrige reser, förordna Tre Ledamöter af Siats-Rådet, under den Ordförande, som Han, antingen ibland Prinsar af Sitt Hus eller ibland Stats-Rådets Ledamöter, särskildt nämner, att föra Regeringen i de mål, Konungen föreskrifver. Med de mål, Konungen då Sjelf afgör, förhålles på det sätt, som 8 § stadgar. Hvad nu om Konung sagdt är, gälle ock i afseende pä Regenten, då Riksstyrelsen af Honom utöfvas. §. 51. 1 de lall, då Konungen, eller Regenten eller Regeringen sammankallar Riksens Ständer, fäslställes tiden till Riksdagens begynnelse efter tretionde och inom femtionde dagen från den, då Kallelsen blifvit uti Hufvudstadens kyrkor kungjord. §• 91. 1 den händelse 39 § omtalar, att Konungen efter företagen resa utöfver Tolf månader ur Riket blilver, sammankalle Regenten eller Regeringen, genom öppet Påbud, Riksens Ständer till allmän Riksdag, och läte Kallelsen inom Femton dagar efter Bih. lill R. St. 5 Sami. 1 Afd. 4 Raft, 2 iO Konslilulions-UtskoUets Memorial JYs 8. berörde lids förlopp uti Hufvudstadens Kyrkor saint skyndsamligen i de öfriga delar af Riket kungöra. Sedan Konungen derom underrättad blifvit, tnen Han ändock icke till Riket återkommit, tage Riksens Ständer, jemte Norriges Storlhing, i öfverensstämmelse med Riks-Akten, den författning om Rikets styrelse, hvilken de nyttigast linna. §• 93.
Icke någon egentlig arbetsinrättning finnes. För behöfvandes understödjande finnas inom Länet flera pensionsinrättningar, om hvilkas tillkomst jag i sednaste underdåniga berättelse lemnat upplysning. Deras behållning så väl vid 1830 års slut, som vid utgången af sednaste redogörelse-år, visar nedanstående tabell: 1830. 1853. Nybergska stiftelsen, af hvilken pensioner utgifvas till borgare-enkor, samt kapital blifvit 'afsatt till underhåll af 2 sjuksängar å lasarettet, äfvensom till en arbetsinrättning för Länet 18,333: 16. — 18,333: 16. — Pensionsfonderna under Drätselkammarens förvaltning 1,733: 16. — 1,733: 16. — De under Konsistorii vård stående kassor, nemligen: - 61 Första klassens enkehjelpskassa . 3,901: 1. 3. 3,976: 8. 3. 2. hvarförutan årliga pensioner äfven utdelas ifrån städernas sjömanshus, samt gåfvor af handelsoch handtverksföreningarne. § 6. Städerna. a) Hernösand. Staden, om hvars anläggning och belägenhet nämnes i min förra underdåniga berättelse*), har genom Kongl, resolutionen den 11 April 1853 blifvit uppflyttad uti tredje klassen med JVs 27. Den har under qvinqvenniet vunnit en högst betydlig fördel genom den kanal, som den 4 Juli 1855 öppnades till förening af norra och södra inloppen. Detta arbete, utfördt af Kapitenen Hjalmar Elworth, har af Kongl. Maj:t i nåder hugnats med ett anslag från handelsoch sjöfartsfonden af 33,333 R:dr 16 sk. Banko och har dessutom kostat staden omkring 40,000 R:dr samma mynt.