Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
R:dr 3a sk., såsom då kunnande afAcademiens egne medel bestridas, den åtgärd, sorn Utskottet i förra Betänkandet föreslagit, att gifva ersättning derföre så Väl som folden sedan år 1823 tillökta utgiften af 53o R:dr, icke borde anses mindre rättvis, enär desse utgifter numera icke kunde af Academiens tillgångar utgöras och enär Acadcmien blifvit försäkrad, att icke vidkännas samma kostnader längre än tills vidare samt intill dess på Kronans Stat något bidrag dertill kunde vinnas. Af desse skäl , äfvensom med afseende på de inskränkningar som sedan år l8i3 blifvit gjorde uti förmoner, dem Academien för sin Ridskolas Underhåll förut åtnjutit, hade Utskottet äfven nu åter bordt draga i betänkande, att den ifrågasatte Utgiften i44° k:dr 32 sk. fortfarande tillstyrka, destomindre sora de för den allmänna undervisningen vid Academien nödige anslag icke borde vidkännas någon minskning, för den brist som i underhållet af Ridskolan i senare tider uppkommit, och en sådan brist ej eller borde gravera de till bestämda ändamål för Universiteterne föreslagne 18,000 R:dr. Hvarförutan jemväl 2:ne RiksStånd, H. R. o. A, samt H. PresteStåndet redan bifallit Utskottets förut afgifne Utlåtande. (Bil. till 4;Je Hufv. Tit.) Fornyadt Utlåtande, om hegardt fortfarande LöneAnslag åt Lärarne vid Stockholms Stads Undervisningsverk-. (U.-A.) Utskottets Utlåtande N:o 137 i denna fråga, hvilket af H. R. o. A. samt H. PrestcStändét bifallits, och hvarvid hos V. BörgaVeStcindet några anmärkningar icke blifvit gjorda, är från H. BondcStändct till Ut* skottet återremitterad, i anledning af ett utaf Halis Jansson från Elfsborgs Län afgifvit anförande, hvaruti någre andre af Ståndets Ledamöter instämt, af det innehåll: att, då Allm.
Och sedan Levander, på fråga, bestämdt förklarat sig i öfrigt icke hafva något ersättningseller ansvarspåstående att emot Döling framställa, stadnade Kämnersrätlen uti clet för parterna äfven afsagda beslut, att, med afseende å Levauders sistberördu förklarande och då brottmålsansvar, enligt lag, icke heller kunde äga ruin för Dölings underlåtenhet att inom bestämd tid fullgöra ilen af honom utbändigade förbindelsen, Rätten, jemte det Döling ifrån allt ansvar i målet frikändes, funne sig icke kunna med den af Levander väckta ersättningstalan, i den ordning målet till domstolen inkommit, Laga vidare befallning, utan ägde Levander att derom efter stämning utföra, orri hail trodde sig eler Lil 1 befogad.
Såsom skäl för afstyrkande af nämnde förslag hafva Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskotten, till hvilkas behandling dessa frågor öfverlejnnats, bland annat, yttrat, aLt då berörda fastigheter, genom en häfdvunnen befrielse från deltagande i ett allmänt besvär, måste anses hafva erhållit ett ökadt värde, som vid verkställde arfskiflen eller köp otvifvelaktig! kommit i beräkning, syntes det icke vara med rättvisa förenligt att uti samma frihet tillvägabringa en förändring, sorn ej utan eganderättens rubbning kunde verkställas. Dessa skäl, uti hvilka de nu förenade Utskotten till alla delar instämma, synas ännu vara lika gällande, hvadan Utskotten derå jemväl grunda deras vördsamma tillstyrkan, att motionärernes förslag i dessa delar icke må föranleda till någon åtgärd. yidkpmmande åter ifrågasatt yrkande, att koslnaderne för kyrkooch prestegåcds-byggnad borde efter förmedladt hemmantal beräknas, så kunna Lagoch Ekonomi-V låkö t lem Betänkande, N.o 54. 5 Utskotten icke heller nämnde förslag godkänna. Då vid förmedling af hemman å landet ett oförändiadt bibehållande af nämnde by gg 11 ads-sky Idig het efter förra mantalet ingått, samt en lindring i detta besvär på grund af förmedlingen skulle leda lill ett stundom kännbart betungande för öfrige hemmansegare inom socknen, lärer den föreslagne ändringen icke vara med billighet och rättvisa fullt förenlig; af hvilken anledning Utskotten ock hemställa, att nämnde förslag må lemnäs utan bifall.
På den utfästa räntan beror ytterst obligationernas värde, och orsaken, hvarföre riksbankens och hypoteksföreningarnes obligationer vid de auktioner på värdepapper, som hållas första Onsdagen i hvarje månad, icke linna köpare, är den, att dessa obligationer betinga en lägre ränta, än den som man i allmänhet önskar erhålla på sina penningar. Kunde hypoteksbanken utfästa 6 proc. ränta för obligationerna, är jag öfvertygad, att de skulle 490 Den l‘lj Maj e. m. efterfrågas med sådan begärlighet, att riksbankens mellankomst med 1 million alldeles icke skulle behöfvas. Det har blifvit yttradt, att förslaget icke genast skulle sättas i verket, utan först när så kunde vara lägligt. I förslaget heter det emedlertid: »börande de medel, som genom ofvan omförmälda inbetalningar till banken inflyta» etc., och häraf inses, att meningen är, att obligationsköpet skall ega rum, när medlen influtit och bankens säkerhet det medgifver. Obligationsköpet komme följaktligen att företagas i en icke aflägsen framtid, enär de afsedda medlen inflyta under loppet, af innev:de och nästkommande år. När fråga förevar om medgifvande af kreditivrätt i riksbanken åt korporationer, som dertill icke förut varit berättigade, hörde jag den siste värde talaren yttra några ord, sorn buro pregel af den största omvårdnad för riksbankens säkerhet. Han yttrade då: att »det är vådligt att inslå på en bana, om hvilken man icke vet hvart den kan föra. De mindre anspråken, som till en början framställas, komma måhända att ökas, och största delen af Bankens fonder tagas i anspråk för att bereda dessa bolag kreditivrätt.» — Jag tror, att målsmännen för dessa bolag icke kunna tillmätas samma inflytande som målsmännen för det intresse, som skulle blifva tillgodosedt, om hypoteksbankens obligationer klefve af riksbanken uppköpta, och jag tror, att om B, St:r ålade riksbanken en sådan skyldighet, skulle inom kort riksbankens fonder blifva ganska hårdt anlitade.
LXV. 3. E. 392. — angående sättet för upptagande af det Statslån, Utskottet i serskildt Betänkande N:o 38a föreslagit Rikets Ständer. LX. B. 278. LXI. 108. LXIII. U. 287. 34 53o StatsUtskottets Betänkanden, Mcmorialer och Utlåtanden angående så väl sättet för utlåningen af de medel, hvilka, genom upptagandet af det i Betänkandet N:o 38a föreslagne lån, skola för RiksgäldsContorets Herrar Fullmägtige blifva disponible till låns ulgifvande emot inteckning i Jordegendom å landet och i släderne, som vissa allmänna föreskrifter i detta hänseende för bemälte Herrar Fullmägtige. LX. B. 275. LXI. 108. Stad sökt ersättning för utgjord inqvartering. LXI. B. 114. LXIV. A. 90. LXV. B. 324. A. 43i. LXVI. E. 72. — i anledning af väckt motion om upphörande af Åkerbo Härads dagsverksskyldighet under Kungsöhrs Kungsgård. LXI. B. 114. LXII. A. 5a. LXVI. U. 69. A. 73. E. 2o3. i anledning af väckta motioner om utvägs vidtagande, till betäckande af den brist, som möjligen kan uppkomma uti de beräknade tillgångarne för anslag, som vid denna Riksdag blifvit beviljade. LXI. B. 114. LXII. A. '86, 92. E. 4. — rörande charteringen af den förbindelse, som af Götha CanalBolag skall aflemnas och intecknas uti CanalVerket och dess 53x ägande fastigheter. LXI. B. 114. LXII. A. 87. LXIlI. E. 169. LXYI. U. 3o2. A. 3i3.
Inkomsterna utgöra: lön i kontant Häraf visar sig, att, oaktadt bland utgifterna upptagits endast de aldra nödvändigaste behofven och till möjligen lägsta pris, återstår för öfriga tillfälliga utgifter endast en behållning af 5 riksdaler, sorn uppenbarligen är alldeles otillräcklig. Med förändring i det nuvarande olämpliga aflöningssättet föreslås derföre följande, såsom för underbefälet fördelaktigare och för staten endast obetydligt mera kostsamt. En sergent tilldelas: a) underhåll in natura, i likhet med den tjenstgörande soldaten, men med tillägg för portionens förbättrande af 25 procent af dess värde ; 78 b) beklädnad, remtyg och beväpning in natura och å passevolans, efter beräkning för hvarje persedel af viss slitningstid och värde, samt med rättighet för underofficern att i kontant utfå hvad som genom slitningstidens möjliga förlängning kan af honom besparas. Värdet af persedlarne bestämmes 75 procent högre, än för den tjenstgörande soldaten beräknas; c) årlig lön 350 Rdr för förste och 250 Rdr för andre sergent; d) inqvartering i kasern, så att 2 eller flere, allt efter rummens storlek, bo tillsammans i ett rum med tillhörande ljus och ved enligt författningarne. En sergent, aflönad på detta sätt, behöfde således endast bekosta sig uppassning S:a Rmt Rdr 80. Inkomsterna vore: lön för första sergent 350 Rdr. , , andre sergent 250 , Alltså uppstode ett öfverskott för första sergent af 270 och för en andre sergent af 170 Rdr till förekommande särskilda behof eller besparing. Ett väntadt inkast mot detta aflöningssätt är, att det skulle försvåra giftermåls ingående. 1 detta afseende erinras att, då det nuvarande löningssättet icke bereder tillräcklig bergning för en ensam person, det så mycket mindre kan medgifva utkomsten för en familj.
De fleste Städer äro belägne utmed strömmar, som gifva tillfälle till anläggning af hvarjehanda vattenverk, ock hvilket, jemte andra omständigheter, såsom skogstillgång och dylikt, gör belägenheten på den ena sidan om Staden vida förmånligare för smärre bosättningar, än på den andra. Man skulle derföre göra orätt, om man inskränkte de ifrågavarande mindre jordafsöndringarne till en krets af en fjerdingsväg rundt omkring Staden. Jag tror, att författningen på ganska goda skäl tillåtit ett friare utrymme för desse afsöndringar, på det de må kunna väljas på sådane ställen, som lemna tillfälle antingen till lönande anläggningar, eller till beqvämlighet och så kallade landtnöjen. Då jag för öfrigt icke funnit någon anmärkningspunkt, som icke blifvit i Betänkandet grundligen besvarad, anhåller jag om propositition till bifall derå. Herr Danckwardt: Till de skäl Herr Hjerta redan anfört för bibehållande af stad - Den i3 April. gandet rörande afsöndring af jord till £ Tun< land inom en I mil från Städerne, anhåller jag få tillägga, att flere Städer finnas, hvilkas Stadsjord sträcker sig öfver \ mil utom Staden, och att man derföre trott sig höra bestämma x mil för afsöndring från hemman, som ligga intill Staden. Afseende torde äfven böra fästas derpå, att desse afsöndringar icke få ske för alltid, utan endast på viss tid, högst 5o år; att de egentligen begagnas till lustställen; och att man trott sig veta, att flere afsöndringar i sådant ändamål på detta afstånd från Städerne redan förut skett under 4 Tunlands rymd, hvilka man icke ansåg skäligt, att genom det nya stadgandet upphäfva. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet om Adeln ansåg de vid Lagoch EkonomiUtskottens förevarande Betänkande gjorde anmärkningar böra föranleda till detsammas återremitterande. Ropades Nej. Uppå derefter af Hans Excellence gjord proposition, blef berörde Betänkande afRidderskapet och Adeln bifallit.
\ Band. 6: te Häftet. 2 Stat.i-Utskoltens Utlåtande N;o 44%- Inom Borgare-Stdndet: af Herr Hessle na. fl., som, med anledning af stadgandet i detta Utlåtande, funnit ett ytterligare skäl derför, att det föreslagne reservfondssyslernet, hvilket vore mindre väl grundadt, borde försvinna; samt, så väi till följd häraf, som på det att Utskottet måtte komma i tillfälle behandla den fråga, som ofvariberörde Utlåtande innefattar, i sammanhang med Memorialet angående hufvudgrunder för Hypotheks-Föreningar, och deröfver, uti ett Betänkande till Rikets Ständer yttrande afgifva, å förstnämnde Utlåtande yrkat återremiss; och har derjemte blifvit föreslaget, att enär, om betydelsen af de orden ”gemensam ansvarighet,” hvilka de 3:ne Riks-Stånden uti dess beslut, angående garauties meddelande å Hypotheks-Föreningarnes upptagande lån, nyttjat, meningarne voro delade, Utskottet borde, innan detsamma befattade sig med hufvudgrundernas uppgörande, inhemta Rikets Ständers bestämda förklarande, hvilken ansvarighet, som med berörde ord egentligen afselts; samt Inom Bonde-Ståndet: r ; , • af Riksdagsfullmägtigen Anders Danielsson från Elfsborgs Län, hvilken ansett att, då pröfningen af nu ifrågavarande Utlåtande vore beroende af de förändringar, som Memorialet N:o 434 kunde komma att undergå, förstberörde Utlåtande borde till Utskottet återremitteras. Till en början får Utskottet, som i öfvervägande tagit de här ofvan framställde anmärkningar, förklara, att Utskottet ansett sig icke kunna å den inom Borgare-Ståndet gjorde hemställan, rörande Utlåtandenas hopslagning, fästa något afseende; samt att, i anledning af inom samma Stånd väckt fråga, det Rikets Ständers yttrande borde inhemtas, angående rätta meningen med de orden, ”gemensam ansvarighet”, någon åtgärds vidtagande numera icke torde vara af behofvet påkallad.
Med ett visst nöje h a d e j a g lyssnat till försäkringen o m, h u r h a n ville lefva för mig oeh vara mitt skydd och stöd. Hvad var det s o m n u försiggick inom m i g? Hvad var det s o m fyllde mig m e d h ä p n a d, som kom mig att maktlös o e h tillintetgjord Vasateatern bjuder nu ock på nytt program, som digna n e d p å en stol o e h ångestfullt blicka säges vara af synnerligen muntrande beskaffenhet, in i m i n t a n t s menlösa ö g o n? Den förra är en gammal bekant från Nya teaterns tiljor, den senare tillhör den engelska trots det sken af skämtfullhet, som j a g gifvit lustspelsgenre, som här allt mer kommit på moåt v å r s a m m a n v a r o, dock i detta ögonblick det. Af den samtidiga premieren på Dram. förhindrade att bevista första föreställningen, torde Ja, s å var förbållandet, o c h j a g kände mig vi i nästa nummer få närmare återkomma. » ess-dur af Eugéne d ' Albert, samt vidare en piano» Du k a n j u förstå, petite, » inföll tant, » att kvintett i a-dur af Franz Berwald och en stråkj a g i ditt ställe talade om din k u s i n s frånoktett i f-dur af N. W. Gade. I denna senare biträdde hrr Sundqvist, Muller, Stanék och Borgfälle och d e n förändring h a n s bortgång skulle stedt. Det lifliga och förtjänta bifall, som följde medföra åt dig. Och. o c h s o m j a g därpå hvarje nummer, visar mer än väl, att den till gifvit h o n o m en liten vink om din brytfina och musikaliskt bildade publik, som utgör åhörarekretsen vid dessa guterade soaréer, erning m e d Gösta. N å, h a n m ä r k t e n o g själf, känner sig stå i tacksamhetsskuld till hr Aulin att detta v a r något, s o m ganska djupt gripit och hans kamrater för den betydande insats de dig. hvilket h a n j u bjöd till.
Afskurna: sjukdom; twagna: bordets njutningar; sönderrifna: snyltgäster; osunda: smittosam sjukdom; bundna: lamhet; hafwa flera fötter: fara för någon inom familjen; denna dröm är af god betydelse för en handelsman; bränna sig på foten: dåligt förebud; tycka sig hafwa lätta fötter och att man dansar: glädje och wänskap; se eller wrida fötterna på sina barn: nöjen, winst och god hälsa; twätta fötterna i en källa: lidanden och sjukdom; kyßa någons fötter: stor ånger eller djup förnedring; se en orm stinga edra fötter: afund; bli biten i fötterna: sorg; om någon twår eller smörjer edra fötter: förluster eller resa, hinder eller motgång i affärer; wara halt: wanära; om den drömmande är fånge, får han straff; är han rik, förlorar han en del af sin förmögenhet genom brand. #Förtrolighet.# Tillåta sig mot någon: tag er till wara wid ert uppförande mot personer; wara föremål för: man bedrager eder. #Förtwiflan.# Wisa en stor förtwiflan: owäntad glädje; åse någons förtwiflan: tjenst, som man måste bewisa någon. #Förwaltning.# Att taga del i någon: elände; tycker man sig upphöra med en dylik: bättre willkor. #Föryngras.# Lycka. G #Gaffel.# Snyltgäster. #Galen.# Tycka sig wara galen: för en man, lycka och beskydd af de stora; för en qwinna: barn, som bli ryktbara; för en flicka: förestående giftermål. #Galenskap.# Gunst, helsa och glädje. #Galge.# Säker framgång. #Galler.# Frihet. #Gam.# Om han flyger: döden; om man dödar honom: lycka. #General.# Lyx och fattigdom. #Get.# Hwit: winst; swart: olycka. #Geting.# Den som känner sig stungen af en, får sorg. #Giftermål.# Öfwergående lycka; med sin syster: fara; med en mö: ära; med sin hustru: winst; med en enka: orättwisa. #Gißel.#
Ulsk. har med mycken sorgfällighet utvecklat historiken af della ämne, men efter densammas slut kommit till åtskilliga framställningar, vid hvilka jag ber att fä nedlägga några anmärkn:r. Utsk. säger pag. 21: ”att då hammarskatten utgår med 1 proc. af slångjernslillverkningen, utgör deremot grundskatten å tackjernstillverkningen 4 proc.” Sländerne hafva likväl beslutit att nedsätta tackjernsskatten , ehuru detta ännu icke då var afgjordt, när Utsk. fattade sitt beslut i denna fråga. Denna skatt är nu nedsatt lill hälften emot hvad den förut varit. Dernäst har Utsk. gjort en jemförelse mellan bruk och landtegendoinar, och säger, att jordbruksnäringen får vidkännas en jemförelsevis högre bevilln. beskattning än bruksrörelsen; men då bruksvärdet skall rälta sig efter inkomsten af näringen, och man kan visa, att jernsmide! är sådant alt det ger ingen inkomst, då är ju skillnaden mellan bruk och landtegendomar, som dock gifva någon afkastning, enorm. Likaledes säger Disk., alt jernhandteringen fått åtnjuta vissa fördelar. Det är sant, men flere torde dock återslå, hvaraf den bör komma i åtnjutande, beroende af den ekonomiska lagstiftningen. Taxeringscomileerna åter böra kunna rätta sig efter existerande förhållanden, hvartill fordras att nedsätta minimum, men ej maximum. Vidare förekommer i Utsk:s betänk., alt bruksrörelsen åtnjuter lindring i hevillningen, genom betydligt nedsatta hammarska ttspr is. Delta är en fördel, som atnjutes då prisen på varan äro låga. Likaså kan man kalla det en fördel för räntegifvaren, att priset på spanmålen är lågt. Utsk. säger vidare, att om någon lättnad borde beredas, sådant lämpligast lillvägabragtes genom ytterligare minskning af hammarskalten. Delta är alldeles mot min princip: jag begär ingen nedsättning, endast en större latitud för dem som skola tillämpa bevilln.förordn. Jag begär blott, att taxeringscomiteerna skola utföra den princip, som Bevilln. Utsk. nedlagt i sitt betänk.; och hurudan är den?
sammankomsterna hålls, skall alla betjänter finnas på plats för att kunna lämna önskade upplysningar. Barnhusets egendomar i stan skall var uthyrda och hyran betalas kvartalsvis. Hyresgästerna får inte lämna lägenheten i sämre skick än de mottog den. Lantegendomarna skall arrenderas ut. Boningsrum inom barnhuset, som inte behövs för verksamheten, skall genom annons i tidningarna, hyras ut till högsta anbud och till beskedliga personer. När större reparationer eller nybyggnader behövs skall hantverkarna lämna anbud till överståthållaren, som sedan väljer de minst kostsamma förslagen. Småreparationer görs av inspektoren. De medel som genom god förvaltning och redig hushållning ger barnhuset inkomster skall insättas mot ränta i någon diskont. Lån skall så fort som möjligt lösas. Detaljerade regler hur förvaltningen av egendomen skall ske. Direktionens ledamöter och tjänstemän är ansvariga för förvaltningen och får under inga omständigheter för egen räkning låna några medel. De barn som tarva barnhusets hjälp skall ha prästbevis. Främst skall man ta emot föräldralösa barn, som sakna all annan hjälp, hittebarn som kan vara utlagda på gatan eller andra platser. Barn till föräldrar som av sjukdom eller andra omständigheter inte kan ta hand om dem och där barnen skulle lida nöd och förgås. Skulle föräldrarnas villkor förbättras skall barnen lämnas tillbaka. Barn får penningunderhåll tills de fyller 6 år. Då bägge föräldrarna lever tilldelas endast två barn i familjen bidrag. Ensamstående med flera barn får bidrag till så många som behövs. Ogift kvinna för alla sina barn om hon inte kan vara amma. Klarar föräldrarna trots underhållet inte att försörja barnen, skall de intagas på barnhemmet. Änka med bara ett barn kan få bidrag om hon är utfattig eller sjuklig. Bidraget utbetalas varje kvartal. Skulle barnet dö betalas bara till slutet av den månaden. Prästerskapet skall insända en förteckning på de barn som avlidit till överståthållaren, som har att jämföra med underhållsrullorna. Till barnhuset får ogifta mödrars eller andra fattiga barn, som inte är ofärdiga och lytta, inköpas för 25 á 30 riksdaler stycket. Föräldralösa barn, som äger något arv, men inte tillräckigt för att leva av mottages också. Mellan direktionens sessioner får endast hittebarn intagas. Inspektoren skall genast mottaga det och tillse att det blir läkarundersökt och döpt, om inget dopbevis medföljer. Han skall noga efterfråga den som lämnar barnet, var det hittades.
Sedan Stats-Utskottet, uti memorial N:o i5, återlemnat Lars Rasmussons, ifrån Hedervärda Bonde-Ståndet remitterade molion om Fribrefs-rätt för Länsmän, hvilken motion Utskottet ansett icke tillhöra dess handläggning, så har nämnde Biks-Stånd samma memorial återremitterat, med förklarande, att motionen borde af Stats-Utskottet behandlas; men då berörde memorial blifvit bifallet af Ridderskapet och Adeln den 20 sistlidne Mars, af Preste-Ståndet den 11 i samma månad och af Borgare-Ståndet den 21 älven i nämnde månad, samt frågan således, jemlikt ^5 §. uti Riksdags-Ordningen, är afgjord, kan Utskottet med ifrågavarande ärende icke taga befattning; hvilket Utskottet ansett sig böra härmed tillkännagifva. Stockholm den 8 Maj 1840. STOCKHOLM, Elméns och Granbergs Tryckeri. Stats-Ulskottets Utlåtande, IV:o 96. r N:o 90. Ani. till Exp. Utsk. den 9 Maj, kl. 6 e. ra. Utlåtande, i anledning af Rikets Ständers åren 1835, 1831 och 1839 församlade Revisorers Berättelser, angående granskningen af de, under Kongl. Majits och Rikets Commerce-Collegii förvaltning ställda, fonder. (Rgs. Afd.) Samtlige Riks-Stånden hafva lill Stals-Utskottet remitterat ofvanberärde Berättelser, hvilka, äfvensom Kongl. Commerce-Collegii i anledning deraf afgifna utlåtanden, Ulskottet alltså genomgått, och får Utskottet härmedelst underställa Rikets Ständers bepröfvande sina åsigter och yttranden rörande de i dessa Berättelser förekommande ämnen, hvilka Utskottet ansett utgöra föremål för Rikets Ständers pröfning och derpå beroende beslut, §. 1. Angående det till Rcchnologiska Institutet anvisade anslag af Manufactur-Discontens vinstmedel. (.835 års Rev. Ber. pag 4—5 och Kongl.
I sådan afsigt har jag ifrån min Expedition hämtat Handlingarne, som röra de 2:ne af Herr Grönhagen omnämnde händelser, men som Ridderskapet och Adeln ej lärer anse sig tillkomma att ingå i deras pröfning och de äfven äro af vidlyftighet, upptager jag ej Ridderskapets och Adelns lid med deras innehålls meddelande, Få Länder hafva mindre skäl alt klaga öfver missbruk af Police än vårt kära Fädernesland. Vår gode och ädelsinnade Konung haller ej livad man i andra Länder kallar: HaulePoliee, PoliceGenerale. Han äger inga besoldade Spioner, hvilkas nedriga yrke är att framlocka Individuers hemliga tänkesätt, att inblanda sig i deras husliga förhållanden. Han lemnar ej tillfälle åt Delateurer, hvilka , likt forntidens Sejaner och Tiggelliner, prostituera, emellan 4 ögon, niedelt, i tysthetens sköte nedlagdt förtroende. Hans upphöjda själ, Hans oförderfvade hjerta känner, att när Undersåten iagttager Lagarnes föreskrifter uppfyller han sina pligter emot Regenten, och är berättigad att äga sitt Hus till fristad för sitt öfriga uppförande. Han känner, att då man ifrån Spioneriets nedrighet mäste sluta till Personens, som det idkar, gifves ock ingen borgen för sanning uti Immoralileten hos Memjiskoslägtets afskum. Af helt annan egenskap är den i Hufvud-, staden upprättade Police. Dess föremål är alt Den 24 Januarii. 215 valsa öfver bibehållande af lugn, ordning och säkerhet ibland en talrik Population; att upptäcka brottslingar. Dess undersökningar äro ej hemliga. De fleste af dem öfverlernnas till vederbörande Domstolars sluteliga Handläggning. Misstag äro visserligen allestädes Mensklighetens lott, och om de äfven hos Policen äga rum, det jag å Embctets vägnar ej erfarit, bör man ock besinna, att, enligt den tryckte Förteckningen jag här nyligen sett, öfver 12,000 Mål i år af densamma varit behandlade.