Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Så snart Kongl. Majit finner Biskops-löneregleringsfondens årliga inkomst uppgå till det belopp, att af densamma ersättning kan Biskop lemnäs för prebende-pastorat som bör men förut icke kunnat från tjensten. skiljas och med egen kyrkoherde förses, gifves om verkställandet deraf nådig befallning, hvarvid, i valet mellan flera, företrädesvis bestämmes prebende-pastorat i stift, der mer än tvänne sådana äro Biskopen på lönen anslagna. Äfven i denna punkt blifva ändringar nödiga, om de af Utskottet ofvan förordade grundsatser vinna Rikets Ständers bifall, hvadan Utskottet för detta fall hemställer att punkten må sålunda förändras: Så snart Kongl. Majit finner årliga öfverskottet å biskops-lönema uppgå till det belopp, att deraf ej blott kan fyllas bristen för de biskopar, hvilkas löner icke uppgå till de för dem i andra punkten bestämda belopp, utan äfven ersättning kan Biskop lemnäs för prebende-pastorat, som förut icke kunnat från tjensten skiljas och med egen kyrkoherde förses, gifves om verkställandet deraf nådig befallning, hvarvid, i valet mellan flera, företrädes vis bestämmes prebende-pastorat i stift, der mer än tvänne sådana äro Biskopen pä lönen anslagna. 8:0. Biskops-löneregleringsfondens årliga inkomster må ej till annat än bär uppgifna ändamål disponeras, hvaremot å densamma uppkommande behållningar må af Kongl. Majit användas till sådana utgifter, som af denna, lönereglering kunna blifva en nödvändig följd eller tjena till dess fortskyndande. Uti den vid sistlidna riksdag aflåtna underdåniga skrifvelse i förevarande ämne anhöllo Rikets Ständer, att de Öfverskottsmedel ä Biskopames nuvarande inkomster, som, sedan aflöning för särskilda kyrkoherdar, i prebende-pastoraterna blifvit beräknad, tilläfventyrs kunde återstå, måtte i det begärda reglerings-förslaget afses till löneförbättring för det svagast aflönade presterskapet.
Raabs förslag, innehållande: »att R. o. Ad., för den till Lund redan färdiga södra stambanans fortsättning till norra ändan af Finja-sjön, måtte anvisa en summa af 4,365,000 Rdr Rmt, samt för fullbordande af bangårdarna i Malmö och Lund 260,000 Rdr s. m., eller tillsammans 4.625.000 Rdr.» Härvid förekonrme dock ej mindre, att uti den del af Utsk:s förslag, som innehöll, att 260,000 Rdr måtte anvisas för fullbordande af bangården jemte verkstäderna i Malmö samt återstående bangårds-arbeten i Lund, någon förändring ej syntes vara åsyftad genom Frihme Cederströms och Raabs förslag, oaktadt deri verkstäderna ej voro omnämnda, utan ock att den i sistmde förslag uptagna slutsumma, såsom icke öfverensstämmande med R. o. Ad:s beslut, ej numera kunde godkännas; och vid sådant förhållande torde dessa förslag endast kunna komma i fråga såvidt de afsågo fortsättningen af södra stambanans sydligare del »till norr, förbi Finja-sjön», eller ock »till norra ändan af Finja sjön». Hr v. Troil, Sam. Gust.: Sedan R. o. Ad. icke godkänt mitt förslag om en viss summa för södra delen af stambanan, måste naturligtvis Ståndets blifvande beslut ställas i öfverensstämmelse med K. M:s förslag, derefter frågan om bangårdarna förekommer. Sednare delen af mitt förslag lyder sålunda: »samt till påbörjande och grundläggande af sådana arbeten å norra delen af samma bana från Falköping till Jönköping, som fordra en längre tid för deras fulländning, 1,300,000 Rdr, eller tillsammans för södra stambanan 5.925.000 Rdr Rmt». Jag anhåller alltså, att Hr Gr. o. Landtm, ville i den blifvande proposm inbegripa hela summan, 5,925,000 Rdr Rmt. Frih. Cederström, Rud.:
Den serie af specialutställningar, som därstä- des flere gånger årligen anordnas, bidrager helt visst — i samband med den permanenta så att säga wormaZ-utställningen och tillfället till jämn afsättning och omsättning af alster och idéer — i högt mått att hålla uppe de både ekonomiskt och konstnärligt gynsamma kou Blygsamheten liknar skuggan, som ger relief åt ljuset; hon är förtjänstens kyskhet, den sköna själens jungfrulighet. jP. junkturer för vår kvinliga textila slöjd, som numera råda. Häraf är ock lätt att inse, hurusom förestånd arinneskapet för denna lokal måste utgöra en både besvärlig och maktpåliggande befattning. Den dam, hvars namn i dag lä- ses öfver vårt porträtt, fru Ingeborg Petrelli, har under flere år med en synnerlig framgång bestridt detta ämbete som föreståndarinna, och då hon nu helt nyligen öfverlemnat värfvet i nya händer, följes hon af samtliga kamrater, föreningens medlemmar och talrika vänner med den största tacksamhet och erkännande. Då » Handarbetets vänner » år 1884 i frö- ken Anna Fleetwood förlorade sin första nitiska föreståndarinna, hvilken då som nygift mrs Derby aftiyttade till England, uppstod för föreningen den ganska bekymmersamma och vanskliga nödvändigheten att finna en lämplig efterträderska. Man hade glädjen att kunna göra ett i allo lyckligt val, då fröken Ingeborg Eketrä antog föreningens erbjudande och från sitt föräldrahem i Upsala flyttade till hufvudstaden och detta nya värf. Den unga föreståndarinnan ingick tvänne år senare äktenskap med löjtnanten vid första lifgrenadierregementet Johannes Petrelli. Fru Ingeborg Petrelli är född 1 8 4 8; föräldrarne voro öfversten och chefen för Vestmanlands regemente Gabriel Eketrä och hans maka, född Tersmeden. Hon är således en syster till den allmänt bekanta kammarfröken hos h. m:t drottningen, Märta Eketrä. Ingeborg Petrelli hade redan långt före den smickrande kallelsen till Stockholm ådragit sig uppmärksamhet för sina ovanliga insikter och färdighet i kvinligt handarbete, för sin konstnärliga smak och intresse. I den nya, vidgade verksamheten fick hon rika tillfällen att utveckla sina böjelser och göra sina förutsättningar fruktbringande.
Sålunda var hela denna uppgift, såsom det syntes, endast ett försök att reda sig ur ögonblickets trångmål. Friherre L. erbjöd sig emedlertid vid tillfället att betala summan, men förevisade icke de dertill erforderliga medel. Af det återstående beloppet, som likaledes slumpvis upptogs till 388 Riksdaler, ehuru det rätteligen utgjorde 400 Riksdaler, eller den summa Friherren erkände sig hafva verkligen emottagit, ville han räkna sig till godo 336 Riksdaler, såsom utbetalta för reparationer å Tullbryggan; men han bestyrkte icke denna utbetalning, ehuru han då bort innehafva det qvitto å samma belopp, hvilket han sedermera insände, dateradt den 12 Oktober, d. v. s. dagen före denna så kallade inventering. Han ville vidare afräkna ett belopp af 50 Riksdaler, dem han under årets lopp skulle hafva förskjutit, för messingstråd, lack m. m. till Tullkammarens behof; men han besannade ej heller dessa utgifter med nödiga verifikationer. Om nu Friherren verkligen R. St. Just.Ombudsmans-Embets-Berättelse till 1865 års Riksdag. 3 18 förskjutit af egna model till dessa'utgifter, skulle ett motsvarande belopp funnits i kassan, men, såsom redan nämndt vore, någon kassa fanns ej. Friherren erbjöd sig visserligen att utbetala äfven dessa 50 Riksdaler, men han framlade icke penningarne ; — och derefter reste han sin väg. Man kunde tänka sig tillståndet i Tullkammaren. Der fanns ett uppbördsförslag för nästföregående månad, utvisande en kontant behållning i kassan af 588 Riksdaler 8 sk, 5 runst. Banko, men ingen kassa, ingen räkning, som visade, hvart medlen tagit vägen, ännu mindre några verifikationer, som kunnat bestyrka riktigheten af en dylik räkning. Ansåge Ofverstyrelsen för ett uppbördsverlc ett sådant tillstånd vid ett uppbördsställe icke förråda tillvaron af proprie-balans och påkalla balansförfattningarnes tillämpning, då blefve lagstiftningens i nämnda författningar, till skyddande af det allmännas rätt, inlagda föreskrifter temligen vanni ägtiga.
Sverige och Norige, angående revision af Förenings-Fördraget de båda rikena emellan; motion af Grefve Carl Henrik Anckarsväd: se Motioner, 2G6 S — Sveriges ombud vid en för ordnande af mellersta Italiens angelägenheter beramad Kongress, angående föreskifter för —: B. III. 139, A. 141. System, angående antagande af ett utiiverselt sådant för mått, mål och vigt: B. III. 663; A. IV. 13. —. angående en uppmaning till Bevillnings-Utskottet att vid aflena nandet af sitt förslag till ny Tull-taxa bestämdt tillkännagifva hvilket handels-system dervid blifvit följdt; motion af Friherre Jacob Wilhelm Sprengtporten: se Motioner. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 P r o i o hållna ho* Högloflige liiddcrskapet och Adeln, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, År 1828. Tredje Häftet. STOCKHOLM. Tryckta hos Johan Hörberg* 1829. Måndagen den 8 December. Plenum klockan 10 förmiddagen. Upplästes följande från Plans Excclleh. ce til! Undertecknad RiddalliUsSecretefare aflåtne skrifvelse: ^u!ti jag 8r lnndrad, att infinna mig i Ple* nutti, förr än längre fram på dagen, får jag anmoda Herr RiddarhusSecreteraren, att sådant inför Högloft. Ridderskapet och Adelil anmäla, på det den vid Pleni början när* varande äldste Ledamot af Ridderskapet och Adeln må kunna å den bestämda tiden öppna Plenum. Carl de Geer. I följd hvaraf Herr Grefve LewenhauptGustafa såsom äldste närvarande Grefven, tog Klubban och öppnadePlenum^ Sedan 4*> 42> 4^ och 44 §§■ i Rid darhusOrdningen blifvit uppläste, företog Ridderskapet och Adeln val af Bänkman, för nedannämd?
Stridds lä. s; G. W. Striddes » » » 36 B åberopade § anmälan, derom » åberopade §, anmälan derom )» 19 » 2 B angåeende » angående )) 22 » 1 B Dels ock » dels ock » 65 » 7 påföljden, att att, » påföljden, att, » 75 » 30 B Videmeras » Vidimeras » 77 » 2 B i ställe för » i stället för n 79 » 5 B 77:de § af » 78:de § af » 82 » 16 B göres motsvarig » göras motsvarig » 89 » 20 B län för » län, för n 90 » 7 B denna fnnnits » denna funnits » 93 » 28 B den omständighet » den omständighet » » 36 B var obetaldt » var obetald w 115 B 40 M emna gång » jemna gång » 12 » skuldebref 4000 » skuldebref å 4000 » 117 » 8 » med någotdera » med någondera » 118 » 11 )> bestred, allt » bestred allt » 122 b 17 )) eftersattes; att » eftersattes. Att )) 127 b 15 » jemte deten » jemte det en » 143 b 25 » voro Consistorium n vore Consistorium » 159 b 28 » Domhafvanden y> Domhafvande » 161 » 13 » blifvit tillstäda n blifvit tillställda j* » )) 19 » desse fem » desse, fern » 162 b 18 » han likväl » likväl » 166 » 22 » de de der *» de der » 167 » 26 » förjente )> förtjente » )) » 34 » straffförvandlingen » sti afförvandlingen 168 b 18 » Råhstufvurättens » Kådstufvurättens » 170 b 17 » 7 Kap. Rättegångs-Balken » 17 Kap.
— Och då jag nu har äran vödsammast begära anslag till någon ersättning för de kännbara uppoffringar, som desse särskildt tillförordnade ledamöter, hvilka alla äro obemedlade, och nied det enda här förut anförda undantag, — lön löse tjenstemän, fått och få vidkännas under den tid, de egnat och egna åt Statens tjenst, i en lika så vigtig och ansvars-? full, som trägen och mödosam domarebefattning; hyser jag den säkra förhoppning, att R. H. St, ingalunda vilja förvägra en ersättning, sorn rättvisa oell billighet gemensamt påkalla, l afseende på beloppet af en sådan ersättning, har jag, för alf inskränka den till det ytterst möjliga, slutligen an* sett mig böra föreslå densamma till endast tvåtredjedelar af den Jon, hvarje af K, Hofrättens Assessorer har sig på stat anslagen de år, då riksmarkegången icke öfverstiger sex r:dr, — eller åttahundrade (800) rjdr b;co, — att årligen uppbäras, icke allenast af ofvannämnda adjungerade ledamöter, för den tid, de redan i sådan egenskap tjenstgjort och vida-? re komma att tjenslgöra, utan äfven för dem, hvilka framdeles och intill dess frågan om tillökning i antalet af K. Hofrättens ordinarie ledamöter hunnit afgöras, kunna blifva af K. M. i nåder förordnade att Hofrätten i lika egen-? skap biträda, efter afdrag likväl för dem alla af de adjunctionsmedel, som de, enligt ofvanåbeiopade härhos vördsamt bilagda uppgifter, redan uppburit och vidare få uppbära, -— samt, hvad särskildt beträffar Häradshöfdingen Sager, fördetår, då han såsom adjungerad ledamot biträd t, jemväl af den fiscalslön, han samma år åtnjutit. Jag anhåller vördsammast, att detta memorial mätte blifva till H. StatsUtsk. remitteradt. Litt. A. Afskrift. Cari. Johan, med Guds Nåde, Sveriges, Norriges, Göthes och Wendes Konung!
Inom denna del af provinsen, der förut ingen väg funnes, komme Luleå eif, sedan den blefve oafbrutet farbar, att motsvara hvad allmänna landsvägarne och stambanorna äro för södra Sverige, enär till denna led komme att utmynna alla de sidovägar, som behöfdes för kommunikationen ; och sedan stamleden blefve utförd på allmän bekostnad, kunde det blifva möjligt för den enskilda företagsamheten att förmå bekosta kompletteringen af kommunikationsleden meddelst de nödvändiga sidogrenarne. Det syntes ock billigt, att de nordligaste provinserna, och deribland Norrbottens län, med ett område af 924 qvadratmil eller en fjerdedel af hela Sveriges areal, finge, med sina rika naturtillgångar, hvilkas motsvarighet svårligen kunde uppvisas i någon annan provins, men hvilka till följd af brist på kommunikationer icke kunde tillgodogöras, komma i åtnjutande af fördelar eller anslag, sva - Stats-UtsJcottets Utlåtande N:o 141. 45 rande åtminstone till någon väsendtligare del mot dem, hvarmed mellersta och södra Sverige hugnats i afseende på kommunikations-anstalter samt derstädes anlagda kostbara och beqväma jernvägar. I afseende på sättet för kommunikations-ledens tillvägabringande, medelst kanal med lutande plan förbi de ifrågavarande båda forssarne, hafva motionärerne anfört, att detta byggnadssätt väl icke förut varit tillämpadt i Sverige, men att man dock hade visshet, att detsamma vore användbart, enär en kanal mellan Österede och Elbing, som vore bygd efter samma method, befunnes ändamålsenlig och beqväm att trafikera, hvarom ock Löjtnanten Schough, hvilken uppgjort förslaget till
Riksens Ständer hafva detta mål uii öfvervägande tagit; och hvad angår de Trippiske hemman, 39f-§ Mantal, hvilka genom arfsrätt kommit i Svenske mäns ego och sedermera gått flera händer emellan; så anse Riksens Ständer innehafvarne af dessa hemman böra vid deras egandeoch besittningsrätt framgent bibehållas, sarnt allt lösnings-anspråk å desamma, från Kronans sida, upphöra. Beträffande åter de öfriga Trippiske hemmanen, hafva väl Riksens Ständer funnit Kronans lösningsrätt till desamma vara ostridig; men då begagnandet af denna lösningsrätt synes böra bero af löseskillingeng belopp och af den fördel Staten genom sistnämnde hemmans inlösen kan tillskyndas, få Riksens Ständer alltså nu härmed hos E. K. Af. i underdånighet anhålla, att E. K. M. täcktes så väl genom veder» börande låta höra Trippiske arfvingarne, huruvida de äro hugade att emot en nedsatt löseskilling afstå deras eganderätt till godsen, under det tillika vid en sådan liqvid fästade uttryckliga förbehåll, att de ovillkorligen afsäga sig allt vidare anspråk å deras förmenta fordran hos Kronan, som äfven derefter i Nåder förordna, att alla nu varande Trippiske frälse-städje - Underdåniga Skrif reiser. 101 hemman varda ordentligen skattevärderade, på det utrönas måtte, huru stor ersättning för loseskillingen kan påräknas; och lärer E. K. M., sedan dessa åtgärder blifvit vidtagne, i Nåder finna för godt att vid nästa Riksdag handlingarne till Riksens Ständer öfverlemna, hvarigenom R. S. komma i tillfälle att uti ämnet fatta ett med Statens fördel öfverensstämmande beslut. Riksens Ständer framhärda etc.
N:o 82, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Blänkande N:o 4G angående väckt motion, om åtskillige förändringar i Jude-Reglementet; Lades lill handlingarne. N:o 83, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N>’o 37, rörande väckt fråga ej mindre om bestämda föreskrifter för befordringar inom Postverket, än ock om behofvet af ny Postordning och Instruction för Post-Inspectorer och Postförvaltare samt af nytt löningssätt för dessa Tjenstemän; Bifölls. N:o 84, rörande anmärkningar vid Betänkandet Nto 58, i anledning Bih, till R. £u Prat, 4:d* Häftet, i8 Prot, Utdr. d. 7 Julii iS3!,. af väckt motion, om en Forfattnings utfärdande, hvarigenom lönen för Pastorernas Adjuncter eller Yicarier bestämmes alt alltid vara ea. i denna Författning fastställd del af Pastoratets k ända inkomst; Lades till handlingafne. Nto 85,. i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o. oo, rörande viiekt motion, att Förvaltningen af SjöÄrendena måtte upplösas och dess göromål tili Kongl. Ki igs-Coilegium öfverflyttas; Beslöts, att vid Utskottets Betänkande N:o 3o Lomme alL bero. N:o. 86, i anledning af väckta motioner, om inskränkning af den såkallade Landtmanna seglationen; Bifölls, N:o 8J, i anledning; af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkan» de K:o 44»- angåendeutsättande af en belöning för författandet af en Lärobok i Christendomcn för menige man; Bifölls, N:o 88, i anledning af anmärkningar vid Utlåtandet N:o 62, rörande väckt fråga om befrielse för allmogen på Gottland från skyldigheten att bygga och underhålla Boställshus ål Tulibel jeningen. vid landtharanarne derstädes; Betänkandet N:o 62 bifölls.
Det fanns en tid i Sverige emellan 1720 oell 1772, då enskilda äganderätts frågor underkastades pröfning hos så stora corporationer som R, St., hvilka i anseende till sin talrikhet, äfven med de bästa afsigter, voro urståndsätta att moget och rättsenligt behandla dem. Derföre såg man också då de största oformligheter; man såg vid 3:ne riksdagar efter hvarandra samma frågor olika afgöras, och allt eftersom olika partier voro rådande; man såg författningar tillskapas af den art, att t. ex. skatterätt tillerkändes ägare af manufacturoch bergverk, men 20 år derefter återtogs, emedan man ansåg en sådan förmån ej vara behöflig; med ett ord, allt det stöd och beskydd, som bör tillkomma äganderätten, och den lugna pröfning, sådana frågors behandling fordrar, uteblef. Det var för att förekomma sådant, som 1809 års Ständer undandrogo R. St. all pröfning eller granskning af sådana frågor. Skulle man likväl på omvägar söka samma mål, då skulle det stöd, som 1809 års grundlag lemnar äganderätten, vara förloradt; då skulle man åter kunna söka att inverka på dem, hvilka i sådant fall komme att behandla dessa frågor, och i följd deraf, samt genom brist på noggrann och lugn pröfning, skulle en af de största garantier förSvenska samhällsförfattningen vara förbi. Det är derföre, som jag, ehuru jag erkänner, att uti förevar, betänk, icke igenfinnes den oformlighet som uti det beslut, hvilket vid förra riksdagen fattades i detta ämne, likväl, och då ingen anledning finnes till den allmänna undersökning, Utsktn tillstyrkt, helst dels den mest fullständiga undersökning redan blifvit verkställd och dels en sådan undersökning i den form, lagen föreskrifver, är öppen i hvarje särskildt förekommande fall för den, som anser sig befogad till någon klagan, anser den af Utsktn 2 20 Den 21 Augusti. föreslagna und. anhållan sakna allt skäl.
l. för tillfälliga ©tatäutgifter ocf) lånebtträben afDganwo fabt ©umma £):co 3l:br 2,626,144: 25. 1. §. 4. Utom beit för $olfunbern>iéningen utgående färffilöa afgift F;afroe <331, till ^ongl. ©laj:tö biöpofitton för befrämjanbe af nämnDa unberroiöning, anroifat följanöe fummor, att från od; raeb år 1849 famt till od) tneb bet år, boarum ber nä(la Dvifébag flutaé, i mån af behof od; efter roeberbörltga reqmfitioner, från 3ufögälb6*.tfContoret årligen utgå, nemligen: l:o Stil unberjlöb för §olfjfolelärareö aflöning inom be focfnar, ber, enligt dfongl. 5Jlaj:t$ nåbiga pröfning, ©tatöbibrag l;ärtill, t följb af färffilba för* f;ållanben, fan erforbraö £3:co 3v:br 20,000: 2:o Stil ©eminarier för btlbanbe af bärare roib $olf* ffolorna 9,100: och 3:o
Men i de fall, der ett särskildt beslut derom kan vara af nöden, bör detta beslut vara i lag föreskrifvit, och då antingen kunna i hufvudsakliga domen inflyta, eller ock efteråt af disciplinärmyndigheten särskildt meddelas. Men icke i något fall kan ordningen medgifva att en disciplinär behandling och disciplinär bestraffning förutgår, innan ärendet af behörig allmän domstol uptages till behandling efter allmän lag. I förev:de fall behöfver ej undersökas, huruvida klaganden Munck af Rosenschöld skulle, i händelse tidningen Fäderneslandet varit af behörig domstol för brottslig förklarad, kunna inför Consist. Academicum underkastas disciplinär bestraffning derföre, att han medverkat till spridande af denna tidning, så framt det kan, i följd af hvad nu blifvit anfördt, för afgjordt antagas, att åtminstone icke förr eller i annat fall, än att fällandet af laga domstol till ansvar för missbrukad tryckfrihet föregått, någon bestraffning för den tryckta skriftens spridande kunnat lagligen, i disciplinär eller annan väg, komma i fråga. Hvad Consist. Academicum uti det klandrade beslutet, såsom skäl till den Munck af Rosenschöld ådömda bestraffning, i första rummet anfört, eller hans medverkan till spridande af nämnde på hans boktryckeri utkommande tidning, synes mig följaktligen icke kunna på den hittills granskade grund godkännas. Hvad i utlåt, föres klaganden Munck af Rosenchöld till last, med afseende pä tidningen Fäderneslandet, inskränker sig emedlertid icke till hans befattning med tidningens spridande, utan syftar äfven på hans antagna egenskap af författare till större eller mindre del af samma tidnings innehåll, om hvilken egenskaps verklighet Consistorium likväl saknat behörighet att anställa undersökning samt än mindre egt att åberopa laglig visshet af den beskaffenhet, som i tryckfrihetsmål gäller.
N:0 §~ Hernösand, om ökadt tionde-anslag till Domkyrkan i 4 1 202 — b. 5 Jan. b. 5 Jan. b. 7 Jan. b. 5 Jan. » om inlösen till Kronan af Landshöfdinge-residenset i 79 4 1 136 22 Se Sjunde HufvudTiteln. Hessling, C., se Ackords-anbud. Hildebrand, om årligt anslag åt Riks-Antiqvarien B. E — G 1 43 — b. 26 Aug. b. 26 Aug. b. 26 Aug. b. 26 Aug. Hjelmare Kanals och Slussverks Underhållsfond, om nedsättning af räntan å, m. m — 4 1 95 — b. 29 Juli b. 29 Juli b. 31 Juli b. 29 Juli Hofoch Slotts-Staterne, se Statsreglering, Första Rufvud-Titeln. Hofgren, F., se Eftergift. Hof-rätter, om fördelning i mindre Hof-rätter af Svea och Götha 7 1 50 — b. 11 Nov. b. 7 Nov. g. 11 Nov. g. 17 Nov. • Holmar i Bohuslänska Skärgården, angående disposition af b. 3 Jan. 6 stycken G 4 1 22 — b. 3 Jan. b. 3 Jan. b. 3 Jan. » angående afgiftslritt upplåtande till allmänt begagnande af några 96 4 1 88 — b. 29 Juli b. 29 Juli b. 29 Juli b. 29 Juli 105 20 Hörrum, om användande till Hä- radshöfdinge-boställe af f. d. Hund, om skyldighet för hundegare att under viss tid bunden hålla sin — 7 1 85 — b. 1 Mars b. 27 Febr. b. 27 Febr. b. 27 Febr. Hunneoch Halleberg, om utsyning till Ase Häradsboer från — 4 1 47 — b. 4 April b. 30 Mars b. 1 April b. 26 Mars Husaga, om upphörande af husbondes rätt att utdela, se Legostadgan.
Då nu , genom eu sådan vid voteringar inom BondeSt. rådande, efter mitt förmenande, mindre sträng ordning, det i anseende till hela Ståndets ofta inträffade trängsel pä en gång omkring talmansbordet vid val och voteringar, med all god vilja att passa på, dock icke alltid lärer bero på ståndsledamoten sjelf att, ehuru närvar., höra eller, om han ock hörde, kunna i hast tränga sig fram för att aflemna sin votertssedel, då hans namn första gången uppropades, torde aldra uppropets tillvarelse inom detta Ständ icke utgöra något skäl för dess bibehållande hos R. o. Ad., der en införd bättre ordning icke lernnar deu vid lista voteringen uteblifvande något annat att skylla på, än egen försummelse. I BorgareSt. sker uppropet på samma sätt som hos BondeSt. eller som aldra uppropet hos R. o. Ad., och likväl är der ej mera än ett upprop, oaktadt de voterandes antal inom samma Stånd mången gång uppgår till och äfven ej sällan öfverstiger mängden af deni, som hos R. o. Ad. deltaga i voteringar och der förekommande ärenders afgörande. Det åberopade bruk, som i det fåtaliga PresteSt. skall äga rum, att efter en enkel votering Talmannen framställer frågan, huruvida någon af Ståndets ledamöter icke aflemnat sin voteringssedel, som han i sådan händelse då får afgifva, förefaller mig, så vidt det skall tjena till någon föresyn, mindre såsom ett skäl för andra uppropets bibehållande, än såsom stöd för en extraordinär, eller oordentlig voterings införande, som jag dock är öfvertygad icke skulle falla någon in att föreslå inom R. o. Ad.