Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr von Troil, Sam. Gust.: Frågan år icke här att bedomina huruvida StalsUtsk. haft rätt eller icke att låta i sitt be tänk. inflyta ifrågavar:de klander, icke heller huruvida Ständerna haft rätt eller icke alt godkänna StatsUlsk:s betänk., utan frågan är endast; har Exped.Ulsk. rättighet att försöka ett sådant tilltag, hvarigenom Exped Utsk. skulle höja sig (ill en auktoritet, som skulle mästra Ständernas beslut, som skulle bedömma hvad som bör ingå eller icke i Ständernas underd. skrifvelse!' lill K. M. Då Hr Printzensköld sjelf yttrat, att flere reservanter inom StalsUtsk. hade upträtt mot det ifrågavar:de uttrycket; så torde han äfven finna att förevar-.de uttryck har varit föremål för öfverläggning inom Utsk. Ständerna hafva icke kunnat undgå att derå fästa deras upmärksamhet, just till följd af reservationerna. Då nu Ständerna hafva fattat sitt beslut i detta fall, kan jag för min del ingalunda upfatta Exped.Utsk:s pligt och skyldighet vara någon annan, än att blott expediera de beslut Ständerna fattat, med de ordalag, som Ständerna användt, och det förvånar mig att just ledamöterne af delta 8 H. 36 562 Den 23 Juli. Stånd inom Exped.Utsk. äro de enda, sora uplrätt för att i delta fall söka göra sig lill herrar öfver Ständerna. Det gläder mig åtminstone att de icke lyckats tillvinna sig majoritet, utan alt de öfriga Ståndens ledamöter åtminstone visat mer undseende för Ständernas beslut. Jag anhåller om bifall till den underd. skrifvelsen, samt alt reservationen måtte läggas till handlingarne. Frih. Klinkowström: Jag är till det mesta förekommen af Hr von Troil i hvad jag ämnade såsom svar ä Hr Printzenskölds anförande genmäla.
Hos Ridderskapet och Adeln har återremissen föranledts af anmärkning dervid, dels att <§:n stöde i sammanhang med andra i afseende å hvilka Ridderskapet och Adeln ännu icke fattat beslut, dels att i §:n begagnades ordet »krono-utskylder» i stället för »bevillning»; och har hos BorgareStåndet anmärkning blifvit gjord, dels dervid, att uti morn. l:o närings-idkaro berättigats, genom afdrag å lön eller arbels-förljenst, godtgöra sig för hvad han måst utbetala, i följd af sin ansvarighet för hos honom anställda personers krono-utskylder, dels dervid att uti momentet 2:o blifvit stadgadt, att den skattskyldigc arbetaren icke egde undfå pass för all till annan ort sig begifva, innan han företett bevis, att krono-utskylderna för löpande året blifvit betalde. Utskottet, som i anledning af de gjorda anmärkningarne tagit ifrågavarande § under förnyad granskning, har ansett de uti momenten 2:o och 4:o meddelade 44 Bcvillnings-Utskottels Utlåtande M 34. stadganden lämpligen kunna sammanföras till ett moment; och får Utskottet, med öfverlemnande af nytt förslag till ifrågavarande g, hemställa, att detsamma målto af Rikets Ständer varda giliadt. 3:o. Afkortningarna. § 91- l’å sätt vid § 8 blifvit anmäldt, har Ridderskapet och Adeln, i sammanhang med pröfningen af § 91, hvilken af bemälda Riks-Stånd blifvit bifallen, till Utskottets ytterligare pröfning öfverlemna! frågan om lindring i utgörande af bevillning för innebyggarne i Näsgårds och Wester-Bergslags fögderier af Stora Kopparbergs län, så länge de utgöra den s. k. kungsgårds-hjelpen vid Näs kungsgård; och har Bonde-Ståndet återremitterat j§:n, med förklarande att de i § H”! af gällande Bevillningsförordning medgifna afkortningar fortfarande borde ega rum.
Jag känner verkeligen den inträffade händelse under desse sednare åren , att priset på bränvin här i Stockholm var så lågt, at't speculationer gjordes ifrån Landsorten, att här uppköpa och nedtransportera bränvin, — och det verkstäldes. Det är detta omvända förhållande jag önskar måtte blifva rättadt, och åtminstone någotnär återfördt till det med i8i5 års Författning åsyftade ändamål; men dermed kan ej förenas den af Utskotten tillstyrkta tillåtelse, att konstpannor och Pistoriska Aparater få begagnas till lika stor pannerymd, som enkla redskapen. Jag vill visserligen icke, att hinder skulle läggas i vägen för uppfinningar och förbättringar i hvilken väg som hälst, således ej heller emot förbättrad bränvinsbränningsredskap, men min öfvertygelse är, att det rätta och ändamålsenliga stadgandet borde vara, att hvad slags konstpanna som hälst väl finge finnas och begagnas; roen ej till större kannerymd, än i proportion till den större afverkningen emot den med enkel redskap. Genom ett sådant stadgande, och på intet annat sätt, skulle det ändamål, jag och många med mig önska och åsyfta, vinnas, att gränsor sattes a7 H. 6 82 Oen 4 Junii f. ra. för den öfvevdrifna tillverkningen oell öfverflödiga tillgången. Fördelen af konstbrännerier vore då inskränkt till hvad den rätteligen bör vara —* besparing af bränsle och arbetskostnad. Men som jag tror mig hafva funnit, att man måhända i allmänhet skulle anse en sådan reduction vara för stark, så, och ehuru jag ej kan dela den tankan, vill jag likväl hafva aran föreslå en medelväg, som svårligen af någon bör kunna sägas vara obillig eller principlös. Den är, att enkla redskapen bestämmes till hvilket maximum som hälst, antingen till blott en 90 kannors-panna; eller, hvilket jag tror vore billigare, till en 90 kannorsoch en 4° & 4^ kannors-panna; hälst den sedan 1815 tippfunne och nu allmänt begagnade
Skrifvelse N.-o i84- 3?. t Transport 10,768: 4- — ten redan en längre tid varit pröfvad och erkänd, idet att manskapet, genom en sundare och tillräckligare föda, vinner i både fysiskt och moraliskt hänseende, och dylika inrättningar jemväl vid Götha och Wendes Artillerie-Regementen de senare åren blifvit lillvägabragte, genom anvisandet af serskilda tillgångar under 3:dje Hufvud-Titeln; men något bestämdt anslag för berörde inrättningar icke finnes, samt det för Svea Artillerie-Regemente i sådant ändamål anvisade belopp 230 R:dr, jemväl befunnits vara otillräckligt; hafva Rikets Ständer, i enlighet med hvad föreslaget blifvit, nu upp. fört för Svea Artillerie ytterligare 750: — Götha dito 3oo: och Wendes dito 233: 16. — . i,2o3: 16. —i Utom de sålunda för Artilleriet beviljade förhöjningar i penninge-anslaget med tillsammans I2,o5i:2o. kommer den tillökning i Artilleriets anslag af 74I Tunnor spanmål in natura, som i sammanhang med den beviljade förhöjningen i gaget erfordras alt nu å Stat uppföras. 8:0 Då, ibland uppfinningar inom krigskonsten , serskild uppmärksamhet i senare tider blifvit fästad vid så kallade Krigs-raketer, och E. K.
S» vis hvarpå Rikets Ständer i underdånighet anförde, att då en flotta af den storlek, sorn, enligt 1828 års sjöförsvars-komraitté borde finnas, skulle kosta i nybyggnad 7,693,672 r:dr, hvaraf ensamt för linieskpp 3,764,220 r:dr, skulle deremot efter hvad samma Ständer varit i tillfälle att inhämta, en flotta af 8 fregatter, 2 korvetter,. 20 ångfartyg af från och med 50 tili och med 300 hästars kraft, samt 396 diverse bevarade skärgårdsfartyg, kunna åstadkommas för en kostnad af 7,161,480 r:dr, hvarförutan årliga kostnader för vidmakthållandet, som äfven med lika beräkningsgrund blefve till förmån för sednare alternativet, komme att för den på sistnämnde sätt organiserade flottan uppgå till betydligt mindre belopp, enär skärgårdsfartyg i underhåll medförde proportionsvis vida mindre kostnad än de stora fartygen, samt att båda dessa flottor fordrade ungefärligen lika bemanning, hvaremot den skillnad företedde sig emellan tyngden af de projektiler, hvilka b.erörde flottor med ett lag kanoner kunna kasta, att dessa, vid den på förtsuämnda sätt sammansatta flottan, väga 28,838 Ib,. men vid den sednare 31,887 ffi, hvarigenom verkan af den sistnämndes eld borde blifva betydligt mera förstörande.
N:o 21, i anledning af väckt motion om meddelande af föreskrift rörande sättet för vissa så kallade Sockenoch Paslorals-Adjunkters tillsättande, deras rättigheter m. m., Bifölls. och N:o 22, i anledning af väckt motion om ett tillägg till 4 kap. 1 § eller 25 kap. 11 § Byggninga-balken med föreskrift angående skyldighet att underhålla väg, som leder till afsides belägen kyrka. Bifölls. S. D. Föredrogos ånyo följande Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: N:o 105, i anledning af väckt motion, angående rätt för arfvingar efter förut varande åboer å sådana kronohemman på Öland, hvilka blifvit anslagna till boställen, alt få skalteköpa samma hemman, bifölls; N:o 104, i anledning af väckt motion, angående den ort, hvarest komunalafgifter af hvarje skattskyldig rätteligen böra erläggas, bifölls; 512 Prol.-Utdrag den 7 hili 1860.
Att nu emellertid under de förhållanden, som bär ofvan blifvit anmärkta, skogarne äfven under nu ifrågavarande qvinqvennium varit i aftagande, kan nästan ej betviflas, enar detta faktum dessutom synes antydt af andra omständigheter. I allmänhet äro de likväl ännu fullt tillräckliga för länets behof och kunna från några orter fortfarande lemna tillgång på skogseffekter lill betydligt afsalu, så framt eli bättre skogshushållningssätt skulle vinna inträde och af enskilde skogsägare med förtroende omfattas, hvilket dock ej torde kunna ske hvarken lätt eller snart i ett län, der skogarne hufvudsakligen tillhöra allmogen. Ett nyttigt skogsbesparingsämne, nämligen bränntorf, är att tillgå på mångå trakter inom länet; men hittills begagnas detta endast till någon liten del på södra Dahlsland samt något mera i vissa härader af Westergöthland, hvilka orter, såsom delvis utgörande slättland, redan antingen lida skogsbrist eller måste afhemta deras behof af ved och virke från aflägsna ställen. I byggnadssättet hafva förändringar, som verkat till skogsbesparing, icke blifvit i allmänhet vidtagne, utan har tvertom allmogens tilltagande håg att bygga högre oeh rymligare boningshus, sorn på vissa orter bestå af tvänne våningar, snarare bidragit att öka skogsåtgången, äfvensom den måste hafva blifvit ökad i och för årligen tillkomna nya bostäder. Nästan alla hus på landsbygden 17 landsbygden och de flesta i städerne byggas för öfrigt ännu vanligen af träd; dock har en början blifvit gjord med andra byggnadsämnens användande, nämligen sten, brändt och obrändt tegel samt kalkbruk, i Borås och synnerligast i Wenersborg, hvilket byggnadssätt vunnit efterföljd på ett eller annat ställe å landet och torde ytterligare sprida sig derstädes, sedan det blifvit medgifvet, att soldattorp och äfven byggnader å militie-boställen få af slika skogsbesparande materialier uppföras. Stängseln verkställes ännu i allmänhet på skogens bekostnad; dock har bruket af stenmur omkring ägorna, äfvensom något af jordvallar, i sednare tider tilltagit och jemväl bland allmogen vunnit efterföljare.
Sprengtporten föreslagit det Den 26 Mars e. in. 123 tillägg, att den, Som utöfver 2 månader idkade bränvinsbränning, skulle vara pligtig att för den öfverskjutande tiden sjelf aflöna kontrollören, och dels af Frih. Tersmeden m. fl. att R. o. Ad., med bifall till § i öfrigt, måtte besluta, att den minsta tillverkning på dygn, för hvilken anmälan finge ske, skulle bestämmas till 300 k:r för alla briinvinstillverkare, ett beslut, som Hr Ribbing yrkat böra uttryckas genom en sådan redaktionsförändring af §, att den derstädes förekommande siffran 300 nedflyttades och intoge den plats, som siffran 100 innehade. Härefter framställde H. Exc. propos. å bifall till § och, sedan dervid svarats starka nej, blandade med ja, gjordes propos. å bifall till Frih. Tersmedens förslag, då svaren utföllo med starka ja, blandade med många nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Sedan votering blifvit begärd samt Frih. Sprengtporten tillkännagifva, att han afstode från sitt under öfverläggningen framställda särskilda förslag, uplästes och godkändes följande voteringspropos. : »Den som bifaller i § af Bevilln.- m. fl. Utsk:s förslag till förordning ang:de vilkoren för bränvinstillverkning, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, beslutar R. o. Ad., med gillande af §:n i öfrigt, att den minsta tillverkning på dygn, för hvilken anmälan får ske, bestämmes till 300 k:r för alla bränvinstillverkare.» Vid voteringens slut hade rösterne utfallit sålunda: Ja — 16. Nej — 31. Sedan Frih. Leuhusen och Hr Reutersvärd emot detta beslut anmält reservation, åtskiljdes R. o. Ad., enl. före voteringen fattadt beslut, kl. 11 e. m. In fidem, O. Brakel. Onsdagen den 28 Mars 1860- Plenum kl. 10 f. m.
Banko; och hade den, med afseende å detta företag utsedda Bestyrelse, till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemna! berörde kostnadsförslag med tillhörande planoch profil-kartor, jemte deröfver afgifvet yttrande af Chefen för Statens jernvägs-byggnader, Ofverste N. Ericson, under hvars inseende omförmälda plan och kostnads-förslag blifvit uppgjorda, samt i underdånighet anhållit, att, enär den föreslagna jernvägen icke uteslutande eller ens hufvudsakligen afsåge enskild fördel för den ort, hvarifrån förslaget, utgått, utan, genom den betydligt ökade trafik, sorn densamma skulle tillföra vestra stambanan, och det gagn den skulle bereda en ganska vidsträckt landsort, vore lill sina verkningar nära nog att jemföra med en stameller stals-bana, Kongl. Maj:t läcktes till Rikets Ständer aflåta Nådig Proposition, att, såvida icke ifrågavarande bibana kunde blifva anlagd på allmän bekostnad, bidrag dertill af stats-medlen måtte anvisas, att utgå med trefjerdedelar af det beräknade kostnads-beloppet, emot vilkor att, om så nödigt funnes, jernvägen med dess tillhörigheter skulle framdeles, sedan de enskilda aktieegarne genom inkomsterna deraf fått ersättning för sina lemnade bidrag, öfverlåtas åt Staten, eller ock att ett låneunderstöd å samma belopp måtte beviljas på sådana vilkor, att både ränta och kapital-afbetalning kunde af de blifvande inkomsterna för vägens Begagnande åstadkommas. Efter det Kongl. Maj.ts Befallningshafvande i Skaraborgs län, vid denna underdåniga ansöknings insändande, hemställt, att, då en mellan Mariestad och vestra stambanan öppnad förbindelse ostridigt skulle lända till förmån för Westergöthland samt till förökande af trafiken på hufvudbanan, för nu ifrågavarande anläggnings utförande måtte beviljas så stort understöd af allmänna medel, som kunde vara förenligt med de grunder Rikets Ständer för dylika fall funnit sig böra antaga, har Styrelsen för allmänna
Då Utskottets majoritet föreslagit, utan all inskränkning, att »oäkta barn må, lika med äkta barn, taga arf efter sin moder,» kan af ett sådant stadgande uppstå den följd, att en maternitets-bevisning kan öppnas, sorn för en afliden qvinnas heder och hennes slägts anseende kan blifva ganska förklenande. Om nemligen en förmögen qvinna skulle aflida, vore icke, efter Utskottets förslag, något hinder för en man att framträda med påstående att han med henne aflat ett oäkta barn, hvars rätt han nu ville göra gällande vid qvarlåtenskapens skiftande. Om det också icke kunde lyckas honom att bevisa den faktiska grunden för käromålet, eller att hon varit hafvande och framfödt just det ifrågavarande barnet, så skulle i alla läll en oförtjent skugga kunna kastas på en aflidens minne. Icke så alldeles sällsynta exempel från utlandets röltegångsannaler utvisa, att rättegångar i dylik syftning blifvit tillställda allena för att åstadkomma skandal, eller i afsigt att af den aflidnas anlörvandter tilltvinga sig penningar. Slutligen kan jag ej underlåta att anmärka, att, då Utskottets majoritet föreslagit, alt oäkta barn lika med äkta barn, må taga arf efter fader, derest barnet blifvit af honom antingen inför Rätta eller i vittnens närvaro inför vederbörande prest erkändt, häraf ofta nog torde blifva den följd att barnets rätt kan blifva beroende Läg-Vt skottets Betänkande N:o 62. af deri tillfälligheten, huruvida barnets fader vändt sig till den vederbörande presten och ej till någon annan. Ty hvem är, i detta fall, vederbörande prest? Ar det pastor i församlingen, der barnet är föd t ? eller pastor i den församling, der barnets fader är boende eller mantalsskrifven? Och om fadren skulle på dödsbädden erkänna sitt barn inför presten i en församling, hvilken han icke tillhört, är barnets rätt i thy fall förlorad?
De cember 1842 bestämda afgift för vägning af inkommande utländskt gods, som efter vederbörlig tillåtelse verkställes vid eller i godsegarens enskilda magasin. Sammans. Bevilln.- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. No 10. R. St. underdån Skrifv. Ljungberg, C E., Motion No 30, om tillsättande af en General-inspektör för utöfvande af tillsyn i högre instans öfver samtliga elementarläroverken och rikets högre undervisningsanstalter. Sammans Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. No 18. Motion No i 59, angående Upsala universitets förläggande till hufvudsta den, ro. m. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk Nö lil. Motion No 160, med särskilda förslag till stadganden rörande skogsvä sendet äfvensom till förnyad jagtstadga. Sammans. Stats-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 34 och Mern. R. St. underdån. Sammans. Stats-, Lagsamt Allm Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 50 och Mern. No 57. Lag-Utsk. Mern. N.o 88. R. St. underdån. Skrifv. No 187. Motion N:o 161, angående pension för Majoren i Arméen August Hahr. Stats-LTtsk. Utlåt. R St. underdån. Skrifv. No 186. 29 Linngberg, C. G., Motion N-0 162, angående tullfrihet foi eller n^dsättmn^ i införseltull å vissa för bokbindareyrket nödiga rudimaterie!'. Bevilln.-Utsk. Betänk. R St. underdån. Skrifv. N:0 148. Motion N:o 163, angående lönetillökning för Kammarskrifvarne i Kongl. Stats-kontoret. Stats-Utsk. Utlåt. R. St. underdån. Skrifv.
Vid föredragning af Stalssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:ns d. 29 sisth April på bordet lagda utlåt. N:o 3, i anledn. af väckt motion om samlande af medel till bildande af en skattkammare för riket, yttrade sig Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag förutser visserligen, alt i närvar, ögonblick, då man genast behöfver penningar, det är förgäfves, att tänka på den utväg, som Hr Hammarhjelm föreslagit; men eljest är jag af samma tanka som han, alt nemi. man borde på förhand förse sig med en krigskassa. Om man gjorde det förmedelst räntebärande papper, sä gåfve dessa medel inkomst under liden, och det är alltid lättare i behofvets stund att försälja sådana papper, än althina penningar. Troligen skulle det sednare icke atlöpa utan större kostnader, än den förlust, man kunde göra på dylika pappers försäljning, om de pä förhand funnes i förråd. Jag har ansett mig böra yttra denna mening, enär Utsk. så tvärt afstyrkt förslaget, utan att dervid fästa något afseende. Uppå härefter framställd propos. blef Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskms utlåt. N:o 3 af R. o. Ad. bifallet. Föredrogs och bifölls Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.- Ulsk:ns d. 29 sisth April på bordet lagda utlåt. N:o 4, i anledn. Den 3 Maj. 355 af väckt motion om inrättande af ett postkontor vid Wrigstads gästgifvaregård. Föredrogs men lades, på begäran af Hr Mannerskantz, Carl Axel, oell Frih. Toll, Gust., ånyo på bordet Stats-samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskins d. 29 sistl. April bordlagda betänk. N:o 5, i anledn. af väckt fråga om förändrade grunder för beväringsmanskapets uttagande lill vapenöfning och annan tjenstgöring m. m.
Friherrinnan Y. skaffar sig snart underrättelser om hans uppförande, kallar honom till sig, erfar nu familjens oskyldigt iråkade elände samt låter genom tredje hand för hans räkning af pappa köpa det omnämnda lilla hemmanet, der karlen nu redan, jemte hustru och barn, åter lycklig blefven, stundeligen välsignar den menniskoälskande varelse, hvilken han har att tacka för sin bergning och utkomst; pappa säger, att mannen med drift och arbetsamhet samt tillhjelp af högst tvenne personer, kan der blifva behållen karl, i synnerhet som han af sin äldste son redan erhåller betydlig hjelp. Hvad hon måtte känna sig tillfredsställd den hulda Friherrinnan, som, jemte en god, varm vilja, äfven äger förmåga att utöfva så mycket godt." Vårt samtal afbröts nu af Friherrinnans personliga mellankomst; hon välkomnade vänligt Rosa, underrätta sig om dess föräldrars helsa samt frågade skämtande mig: "om hon, (Friherrinnan) i dag fick föreställa mitt främmande, eller om hon som gammal, och utgörande tredje person föreföll de unga öfverffödig. Jag vågade, till bevis på mitt fullkomliga ogillande af denna sista mening, kyssande den älskade handen, ledsaga henne till den beqvämaste plats den mjuka soffan erbjöd, framsatte en pall under hennes fötter, på det hon riktigt väl skulle trifvas, samt serverade derefter henne, Rosa och mig, med vår älsklingsdryck, det herrliga rykande kaffet. Med Rosas tillhjelp var jag lycklig nog att medelst sång och musik bereda Friherrinnan ett par rätt njutningsrika timmar.
— 7 — » Jag visste icke då, hvad kärlek var. » » Men nu vet ni det; säg, Elsi, vet ni inte det? » Elsi böjde hufvudet djupare. » O, om du visste, hvad jag älskar dig, hvad jag längtar efter att få säga dig det, Elsi, vill du bli min hustru? » » Jag kan inte, » frampressade hon saftande. Karl hade sprungit upp och släppte hennes händer. » Förlåt mig, för att jag vågade hoppas genkärlek. Farväl, vi träffas nog inte mer. » Hvad hade hon gjort? hon lät honom gå, hela hennes lycka. » Karl !. » Han vände sig om på tröskeln, Elsi sprang emot honom och slog sina armar om hans hals. » Min egen älskling, » hviskade Karl, i det han böjde sig ned och kysste bort tårarna från hennes ögon. TjiN KVINNLIG KEMIST. En byrå för undersökning af luft i sanitärt hänseende har öppnats i Stockholm af fröken Maria Kinberg. Det har länge varit ett önskemål att få en dylik centralanstalt till stånd, som kunde tjäna hela landet med luftanalyser. Då profven tagas i lufttomma rör, som anstalten tillhandahåller, och dessa med lätthet kunna sändas med post eller järnväg, så hafva vi alltså numera en möjlighet att i Stockholm bedöma luftbeskaffenhet och luftväxlingens storlek i hvilket hus som helst i landet. Vi kunna sålunda säkert undersöka en skola t. ex. i Norrland. Därtill kommer, att de IDUN 1899. använda metoderna gifva säkrare resultat, än andra metoder kunna gifva. Byrån använder en professor Otto Petterssons kolsyreapparat, som modifierats för hygieniska museets räkning. Arbetena äro tills vidare förlagda till Karolinska Institutets hygieniska laboratorium. H Y L I N Fru Sturzen-Becker var sedan 1869 änka efter den bekante skriftställaren fil. dr. Oscar Patrik SturzenBecker i hans andra gifte. Fru Sturzen-Becker sörjes närmast af styfbarn, bland hvilka är lektorn Wilhelm T. P. Sturzen-Becker. " JZUNGL. TEATERN.- » Carmen », efterlängtad, har nu tagits upp äfven å de nya operatiljorna, hufvudsakligen med den gamla vanliga besättningen.
S. D. I anledning af gjorde anmärkningar återremitterdes nedannämnde Utlåtanden och Betänkanden. Stats-Utskottets.* N:o 85, Om Belöning till Riksdägs-Fullmägtigen, Pehr Andersson i Domvalla, för dess Cur-metod, i Veneriska och andra sjukdomar. Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets: N:o i4, Om Lumpsamlings-skyldighetens upphäfvande m. m. N:o 20, Angående förändring i Författningarne, rörande Kroho-skjutsen. N:o 24, Rörande den äfventyrliga hastighet vid Kongs-skjutsen. N:o 25, Om sättet till utgörande af den Upsala Akademi anslagne, och annan Tionde-Spannemål. Riks-Ståmle?is Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Remitterades till B e v i II ilin gs-, Lagsamt Ålim. Besvärsoch E k o 11 o m i - U t s k o 11 e n: Friherre Tolls, Gustaf Philip, anförande, i anledning af Friherre Wrangels, Henning, den 17 dennes f. m., på hordet till Remahl le Utskott remitterade Memorial, innefattande Förslag lill ett Industri-Reglemente. Från Fällofl. Borgare-Ståmlet. S. D. Föredrogs å nyo och remitterades till Lag-Utskottet, Banco-Utskottets Memorial, af den 9 dennes, N:o 5, i anledning af någre från Bankens Fiscals-Ämbefe väckte frågor , om ändring och undantag uti åtskillige Allmänna Lagar och Författningar, för hetryggande af Banco-Verkets säkerhet. S. D. Sedan Ståndets Besvärs-Utskott, enligt Protocolls-Utdrag af den 21 sisth Marth, återlemnat Herr G. Lennings, den 28 förutgångne Februarii, dit remitterade Memorial, om förhör i Rikets Grund-lagar med dem, som ärna ingå uti Borgerliga yrken, så blef nämnde Memorial, nu till Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten remitteradt.