Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Derifrån härleder sig ock den af 2 ► 6 Lag-Utskottets Betänkandej N;0 23. motionären klandrade lag-bestämmelse, som alltså hvilar på den grundsats, att laglig arfsrätt uppkommer endast genom laglig förening emellan man och qvinna. Den betydliga afvikelse, som ifrån omförmälda, i allmänna tänkesättet djupt fästade grundsats komme att ega rum, derest motionärens förslag om rättighet för oäkta barn till arf efter moder anloges, skulle otvifvelagtigt verka till minskad agtning för äktenskapet och såmedelst för samhället medföra skadliga följder, både i moraliskt och religieust hänseende; äfvensom deraf ofta skulle föranledas tvister angående oäkta barns härkomst, i händelse den ej blifvit af föräldrarne godvilligt uppenbarad. För öfrigt anser Utskottet, alt lagstiftaren tillbörligen sörjt för sådana barns naturliga rätt, då det blifvit förordna dt, att de skola af fader och moder njuta nödtorftig föda och uppfostran, tilldess de sig sjelfva nära kunna. Utskottet, som inhemtat, att Lag-Comiteens förslag till allmän Civillag icke upptager vidsträcktare, arfsrätt för oäkta barn, än den redan medgifna, tillstyrker, på de bär ofvan anförde skäl, att ifrågavarande motion ej må till ändring af nu gällande stadganden om oäkta barns arfsrätt föranleda. Stockholm den 31 Mars 1840. STOCKHOLM , ECKSTEINSKA BOKTRYCKERIET, 1840. Lag-Utskottets Betänkande, Nio st/f, 25. I N:o 24. Ank. till Exp. Utsk. den 6 April, kl. 11 f. ra, B et anie ande öfver vackt motion, om ändring i 7 Cap. 1 §. Jorda-Ballcen. Jemlikt erhållen remiss från Yällofl. Borgare-Ståndet, åligger det Lag-Utskottet alt meddela utlåtande, i anledning af Herr M. Bagges väckta motion, aLt föreskriften i 7 Cap. x §.
Iion8 timliga laelia oell kör 8taten den ok en körtjenstsiill /m/etsman, som körtjenade oell ägde sitt /äns kärlek, välvilja oell förtroende; Hvaremot Iliksdags/ullmägtige /o/m/r /acoö /»utberg krän Uorr/ottens /än somt Oa?/ler krän Upsala /än, /cstridt /ikall till den sk /ands/öldingea / e t ä nk a n d e n, lV:o ^r. ijgg as Wingård sökte /ekiielse, under anmärkning, as lien sörre, att öst ostridigt älegot Ilemölcle /andsllökdinge alt tillse det cle under /ands/ökdinge/in/etst^ värd varande allmänna oell enskildte meclel icke Illikvit as /ands8seretei arén tillgripne oell förskingrade, samt, os 8en seilnare, att det ej kunde undfalla nagons uppmärksam/et, att ilen /alance sörre /ands8ecreteraren Xlewan sig äsamkat, tillkommit genom /ands/ökdingen as Wingärds försummelse uti vakandet öfver ds penninge-för/ZIIanden, som /ands/ökdingen oell/ands8eereteraren gemensamt /ordt liandllgsva; Oell Ilar /'etter /'eär^so/r krän /önköpings /än med /lttt/crg instämt äfvensom ^/rr/sr^ /V//s§o» i /illa Isie, Ala linölius /än: O/o/ d/«tt/u>!iso?r frän /olius, ^ur/ers' ^//rc/ersso» i klippinge frän Östergötlllands samt /onsscnr krän L/ristianstads /än, med sig sörenat.
hösten gör dem alla icke blott mer allvarliga, utan tar dem ock i förhör, hvart och ett på sitt sätt. Aimu äro de val täckta af bladen, men alla linier hafva dock blifvit annorlunda, och trädets egentliga skapnad framträder bättre., Om hösten, säger Turgenjef, andas man så lugnt. Man känner sig s i sällsam, så uppfyld af ljufva intryck. Kara bilder och hågkomster upprullas för sjalen; man dröjer vid det förgångna och blickar längtansfullt mot framtiden. Hopp och fruktan, glädje och vemod täfla i sinnet, och dagarna förefalla såsom andaktsstunder, dem intet af bryter. Optimisten - eller fru Nyblom - ser i hösten nigot annat. För henne ar den dödens årstid, vemodets och tungsinthetens ohygglige följesven, och allt ' synes då erinra om den mörka, elaka vintern. Men om våren kommer gladjen. Då föryngras naturen; kölden flyr sin kos och solen börjar varma. Afven om hon bedrager ar hon ljuf, denna vårsol. &gt;Ej Vaabenmagt han fsrer; Naar blot hans Skridt man herer, Det hele Land sig skynder At knale for hans Fod. Alt, soni til Frihed trznger, Fast ved hans Blikke hanger, Og af hans Stemnie drikke De frosne I-Ijnrter Mod *. Derför ar hon ock lyckligast i solens fulla klarhet. I skymningen blir hon sorgsen, vemodet kommer öfver henne, och ~ b o r t e er Alt, hvad mit Hjaerte af Glaede har rummet, oplast som Skummet, » klagar hon i en skymningsshg. Snön håller hon kär såsom ett afbrott i vintermörkret; ljis blir i luften, rörelse och verksamhet, och hon tycker att det ser ' ut som om snöflingorna logo. Glädjen ar d3 det, som hon högst skattar. Också ar hennes gud icke dödens och smärtans gud, men kärlekens, ljusets, kampens och lifvets. Ja, sjelfva poesien blir ett barn af denna glädje.
V 40 b. V 40 Bonde Ständet. b. V 40 b. V 40 b. V 40 b. V 40 b. V 40 a. a. V 40 b. S 40 a. a. -I 40 b. V 40 b. i 41 b. V 41 b. Möblers underhållande å de Kongl. Slotten, och om desammas inventering; se Hufvud-Titel l;sta. Möller, C.; se Anmälan 10. Mörbylånga köping på Öland, ora en magazinsbyggnads uppförande derstädes ,,,,, Svar på återremiss ,,,, Mösseberg, kronopark, angående ,,,,, , Svar på återremiss ,,,,,, Mötesoch Tross-Passevolance-fonden; se Berättelse om förvaltningen deraf, Anmälan 35. Möles-Passevolance-afgiften, om dess afskaffande, ,,,,,,,,,,,,, Svar på återremiss ,,,,,, Voteringsproposition Omröstnings-resulta t Kongl. Majits Nådiga Sanction , , , , Mötes-Passevolancen, om behandling uti ett gemensamt utlåtande af alla frågor rörande densamma jemte lindi ing i Båtsmansbället och städernes inqvarterings-besvär , , , , , om densammas upphörande och dederafbestridde kostnaders öfverflyttande på Stats-Verket ,,,, N.
Den skulle försvinna, om de förenades, och den värde Ledamotens farhoga, att de ej följa med sin tid, då måhända blifva grundad. Dessutom bör man ihogkomma rikets längd, och att Lund, genom sitt läge i granskapet af Köpenhamn, utgör en föreningslänk med det Danska och de Tyska Universiteten, hvilken ej utan skada torde kunna borttagas. 88 Den 18 Decemberi Den värde Ledamoten liar befarat, att den vid Universiteten varande lärofriheten icke motsvarade ideen af sann academisk finhet, och har sagt, att den vore för mycket kringskuren. Jag torde ej behöfva ingå i vederläggning af detta påstående, då Herr Riben i ett föregående Plenum underrättat, och måhända öfvertyga! Ridderskapet och Adeln om, att denna frihet är vidsträckt nog. Herr Hjerta har ansett den nuvarande inrättningen med Docenterna böra upphöra, samt att det borde blifva en hvar promoverad Magister obetaget, att få docera, när han kände sig hafva kallelse dertill. Utom hvad Utskotten anfört om nödvändigheten, att vid Universiteten genom Docenterna äga tillgång på män, vana att utöfva Lärarns kall, samt kända för skicklighet och värdighet dertill, anhåller jag att få tillägga några anmärkningar. Hinder för att blifva Docens finnas förmodeligen icke annorlunda, än för att blifva tjensteman, officerare, eller hvad sorn helst, nemligen erforderliga kunskaper, och ett uppförande värdigt den befattning man vill erhålla; ty det är icke nog att Veta, hvad man böi-, utan äfven att handla, eller att uppföra sig derefter. Vi hafva hört Herr Hammarskjöld omtala den berättelse en Professor skall hafva gjort om himlakropparnes utstötande i rymden, eller, som orden föllo, i luften. Men finge hvilken promoverad Magister, som lieldst, docera, så skulle man otvifvelagtigt få. höra mera än hittills talas i vädret; och det Dm 18 December. 89 vöre så mycket större skada för lärjungarne, som de ej äro lärda på förhand, och följag-* teligén sakna förmåga att -bedomina, huruvida villomeningar föreläsas dem, eller icke.
Till ledamot i Bewulnings-Utsköttet efter Herd ak Llaapman befa-iö, wiv öpnande as Herrar Elcctörcrnes walfista, wara insedd: Nro zz8 Friherre 1ar8mecken, krestric, General-Major, Commendeur med Stora Korssel af Ksngl. Swärds-Ocden. 8vihrrre lersmeäen, närwarande, rislkänttagaf sig icke kunna påräkna sä lang narwaro wiv Riksdagen - att han kunde det honom wisade förtroende mottaga. I anlednikig häraf cinmodade Herr LandtMarffalken Electorerne att det lediga rummet ge« ttom nytt wal upsylsa. Austeradeö följande t Utdrag af Protocollek, Hälli! hos Höqlosi; Ridderfkapet och Adeln wid Urtima Riksdagen i Orebro ben rz Masi 1812. S« >§)'- tzörsia DelN:s 242 Den iZ Naji SD. Föredrogs 5 nyo och bifölls Stats-' UtfkottetS veu raue Maji pä bordet l.gda betäntande, angående ccnronalcn af skatte köpeftilling föl? sädane krono lägenheter, hwara manial ej är satt^ k)t supra. S. DFaredkogS ä nyo och bifölls StatsUtfkottetS den I2:te Maji pä bordet lagda betänkande, angående dagkraclamentcn och rrsepennmqac för samtelige Riks-Ständens och deras Utskotts Secreterare, §antz!ler och waklbeljening. klt supra - Högloft. Ridderfkapet och Adeln ätfkildeA klockan z.rill Z. lic supra. In stckem proiocolll 6. Silverstolpe. Lördagen den 2Z Maji. Plenum klock, n förmiddagen.
I anledning af hos Högloflige Ridderskapet och Adeln skedde anmärkningar vid Utskottens Betänkande öfver väckt fråga, om Byvägars underhållande, hvilket Betänkande, enligt Utskottens anmälan, redan blifvit af de öfrige Riks Ständen godkändt. 4:0 Öfver de hos Hedervärda Bonde-Ståndet gjorde anmärkningar vid Utskottens Betänkande, rörande rättighet för den som låtit i allmänna Brandförsäkrings-Verket försäkra Åbyggnad å Landet, att undgå erläggande af Brandstod ; af hvilka anmärkningar Utskottet icke funnit den grund kunna rubbas, hvarifrån Utskotten, vid afgifvande af sitt förra, af de öfrige trenne Riks-Stånden redan bifallne yttrande, utgått. Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf att Plenum komme klockan 5 i eftermiddag att fortsättas. » S&- T>en 14 April. 433 Sedan 43,44,45 och 46 §.§. i Riddarhusordningen blifvit uppläste, företog Ridd rskapet och Adeln klockan half till 9 förmiddrgen Val af den utaf 12 Ordinarie Ledamöter och 4 Suppleanter bestående Nämnd, som skulle äga att döma, huruvida Högsta Domstolens sanruelige Le. damöter gjort sig förtjents att i deras vigtiga kall bibehållas; och hvilken Nämnd tillika skulle utgöra Electorer till utväljsnde af Riksens Ständers Justitia-Ombudsman och dess Suppleant. Valet fortsattes sedermera, hvarunder Herr Grefven och LandtMarskalken öfverlemnade klubban till Grefve Lewenhaupt, Gustaf, samt bortgeck. Vid förrättningens slut blef Val-Protocollet försegladt för att i nästa Plenum uppbrytas och kungöras. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan | till 5 eftermiddagen. In fidem Protocolli 0. J. Lagerheim* Ridd. och Ad. Prat. V B. Tisdagen den 14 April. Plenum k!, f eftermiddagen. Öppnades Protocollet öfver det i förmiddags Pleno hällne
Ty då det är uppenbart, att det af skol-revisionen åberopade ringa' understöd, sorn Jemtlands Läns invånares underdåniga ansökan om reorganisation af sin hittills varande enda lärdoms-skola till ett läroverk, sådant som Stockholms elementarskola, med dimissionsrätt till academien, erhållit af Stiftets Dom-capitel, härleder sig ej blott af misstroende till den vid elementarskolan begagnade läro-method, utan ock af farhåga, att denna omreglering kunde leda lill enahanda förändring, elier åtminstone önskan derom, af Umeå och Piteå lärdomsskolor, som från Gymnasium äro lika eller längre aflägsna, innan en tillräcklig erfarenhet om reformens nytta oell oumbärlighet vunnits; så hade det varit skäl att låta förändringen delvis och på den skola, sorn hittills egt det största antalet af lärjungar, nu verkställas, på det att af det ingalunda vådliga försöket matte utrönas, ont och till hvilken grad det nya och, såsom mig synes, både ändamålsenligare och mindre kostsamma skolsystemet är på den gamla elementarskolan tillämpligt. För min del är jag fullkomligt öfvertygad, att, med antagande af en bättre iäroinethod och tillökningen af en enda lärare, de nu varande fem och för reformen nitiske collegerne vid Frösö skola, som har omkring 70 lärjungar, skulle kunna utlrätlas nästan allt detsamma, som Stockholms elementarskolas lärare just genom ett bättre undervisningssätt nu åstadkomma med 100 lärjungar, jag menar (lisciplarnes fullkomliga forberedning till Universitetet.
Beuinkähdeh. flera af dess förnämsta, och dit fordom homa* 'de, enskilda Marknadsplatser ligga ännu när* mare, eller lika närä andra Städer* sorti följ alet* ligen med mindre kostnader dela dén förtjenst Vestervik ensamt åtnjutit; härtill kommet äfven, att denna Stads Borgerskap ej skall kunna, genom besökande af andra Marknader* hemta ersättning för det sålunda lidna intrån* get, då Vesterviks afstånd från dessa Mark* nadsplatser är 2, 5 å 4 gungor längre ari 'de öfriga Städernas, sorn i orten äro belägnej hvaraf, enär den långväga kommande icke kart. få mera för lika vara, än den närboende* känbara förluster skola förorsakas genom Iler* dubblade resekostnader och tidspillan. Till afhjelpandeaf dessa olägenheter, herti* Ställer Memorialets författare, om icke,med bi* behållande af frimarknader t städerna ochallå andras frihet att besöka hvilka marknåder Sorn helst, det endast kunde förbjudas Städet» nas Borgerskap i allmänhet, att med sina, till afsalu hållande, varor och effecter besö* ka Landtmarknaderna utom de districts sorti, fordom varit Städerna tilldelade. Utskottet har, efter ett sorgfälligt öfvervägande af detta ärende, trott Sig icke böra Underlåta att fästa Riksens Högiofl. Ständers synnerliga uppmärksamhet på de hinder och svårigheter, sorn alltid och naturligen skola möta näringarnes upphjelpande och den ali* manna varuproduetionens befrämjande* genom hvarje inskränkning, eller hämmande äi tillförseln och den fria concurrencen, köparö Och säljare imellan. Det är ostridigt denia? 133 Besv. och Ekon. TJtsk.
För de gästgifveriet hvilka anses endast såsom skjutsombytningsställen, skola innehafvarne, derest de vilja begagna minuteringsrättigheten, erlägga minst 3 R:dr; ankommande på taxeringsmännen att denna afgift förhöja. Den, som erhållit serskildt tillstånd att, dä trupp är sammandragen, vid marknad, auktion eller annan sammankomst utöfva tillfällig försäljning af bränvin, 64 Bevilln.-, Lag-samt Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottetis Betänkande, N.o 1. erlägge såsom afgift för dylik rörelse minst 2 R:dr för året, hvilken afgift taxerings-Kommiléerne ega att förhöja i mån af rörelsen 5 skolande den embetsmyndighet, som meddelat tillstånd till sådan försäljning, derom underrätta vederbörande skattskrifvare, på det taxerings-Komitéen må komma i tillfälle att berörde afgift bestämma. Sjette Artikeln. Föreskrifter I afseende på Författningens verkställighet. § 58- Konungens Befallningshafvande böra öfver efterlefnaden af allt hvad i denna Författning stadgadt blifvit, hälla allvarlig hand; och skall det ovilkorligen åligga krono-, stadsoch polisbetjente, samt andre i sådant afseende vederbörligen förordnade personer, att förbrytelser deremot på det allvarsammaste beifra; egande derförutan alle och en hvar rättighet att förbrytelser emot denna Författning angifva och åtala; undantagande barn emot föräldrar, samt tjenstehjon, under den tid, de i tjensten äro, emot husbondefolk; men rättighet att, så i släderne som på landet, anställa visitation och göra beslag, tillkommer endast kronofogdar, landsoch stadsfiskaler, länsmän samt andre af Justitie-kanslers-embetet eller Konungens Befallningshafvande förordnade personer, äfvensom polisoch stadsbetjente i städerne, hvar och en inom sitt distrikt, så vida ej, hvad kronofogdar och länsmän beträffar, desse genom Konungens Befallningshafvande, efter hos Kongl. Maj:t föregången underdånig anmälan, blifvit bemyndigade att anställa visitation äfven utom deras distrikt.
Propositionen antagne beräkning af 2,200,000 R:dr årligen, ty flera anledningar till ökning än minskning i tullintraderne förefinnas, såsom det genom sednast afslutade handelstractat med Ryska Regeringen vunna bättre skick med Finska handeln, en sig jämnt 3c>4 Den ai Februarii. okände folkstock och bättre bevakriingsanstalten StatsUtskottets lipgift, alt tullen för 1828 understigit den för 1827, anser jag oriktig; ty om man afdrager den för spannemål det sistnämnde året erlagde tull, blir 1828 års inkomst vida större, än 1827 års; Dessutom får jag anmärka, att jag fäster inig vid bruttooch ej vid netto-inkomsten; samt att ingen förminskning i tullintraderne är att befara, så länge man ej vill återgå till skadliga probibitivförfattningär och genom orimligt höga tullafgifter upmunträ tullförsnillare. En värd Ledamot Herr Rosenblad har trott, att Bränvinsbevillning skulle kunna införas med en införselafgift af 2 sk. pr kanna till Stockholm och 1 sk. pr kanna till Götheborg. Detta bestrider jag såsom varande i högsta måtto orättvist, dels derföre att då desse städer äfven hafva rättighet att bränna, de skulle kunna sälja deras egit bränvin, för bättre pris än landtmannen, hvars bränvin genom denna tullafgift blefve dyrare; dels derföre att detta drabbade endast de landtman, som antingen för närbelägenhet eller genom sjö-communication kunde afsätta bränvin på endera af dessa Städer* hvaremot de, som afsatte sitt bränvin på annat håll, ej fingo vidkännas denna olägenhet; dels ock derföre* att en sådan anstalt, om den öfverallt skulle införas, skulle uplifva den gamla odugliga - Den 21 Februarih 3o5 liga inre tullbevakningen, hvilken jag hoppas för alltid afsomnat. Jag tror det i öfrigt för tidigt att förhöja Bränvinsbevillningen, hvarigenom jordbruket alltid skall betungas till städernes fördel.
Hvad nu detta vapen heträffur, så lärer det icke vara någon obekant att detsamma otvifvelaktig! utgör det vigligaste af försvaret till lands. Detta vapen, för att kunna begagnas, måste ega officerare, hvilka i kunskaper måste vara öfverlägsne deni, sorn vid den öfriga arméen äro anställde: de måste exercera hela året om för att göra vapnet användbart, måste således dertill upoffra vida längre lid än officerarnc vid Iinie-trupperne och deras kostnader och slitning af persedlar utaf alla slag äro i samma mån större. Med afseende pä alla dessa omständigheter, och då ej mindre billighet än rättvisa fordra att ett befäl aflönas efter vigten af det kall det utöfvar och det besvär det har att vidkännas, anser jag StatsUtsk. hafva hort, icke allenast tillstyrka bifall på Konungens nåd. propos. utan äfven fästa synnerligt afseende på det förslag Arlilleri-komiléen upgjort och till Konungen öfverlemna!. Jag har, såvidt jag förstår, granskat detta förslag, jemfört det med andra förhållanden, och funnit komiléen hafva varit så måttlig i sina pretentioner, att man icke kan, utan den största orättvisa nedsätta desamma. Jag anhåller om återremiss och alt Utsk. måtte taga i öfvervägande huruvida icke kommilterades förslag må gillas; varandes jag öfverlygad, alt om Utsk. blott vill tillstyrka Ständerne att lemna bifall till nämnde förslag, Utsk. icke heller skall sakna utväg att anvisa nödiga medel för att bringa förslaget till verkställighet. Frih. von Stedingk: Jag har begärt ordet för att gendrifva en sats, som Gr. Björnstjerna här framställt. Jag tror att det är en himmelsvid skilnad emellan Artilleriet och arméens öfriga vapen.
Så hviskar ännu den Store Konungens förklarade ailda till Skandinaviens folk. 37 H. 7 98 Den 10 Aug 11 sti e. m. Skulle mot förmodan våra bemödanden till sjös misslyckas, och en fiendtlig Här i följe deraf beträda Skandinaviens jord, så blefve väl utgången derföre ej oviss, men mångas undergång och olycka blefve också en följd deraf, ocb det är vid ett sådant (som jag hoppas aldrig inträffande) förhållande jag nu går att uppehålla mig. 3- §• Om en fiendtlig Annee skulle gå ö fver Alands Haf på Isen till Gnsselhamn eller Sjövägen landa på våra Kuster och hota Hufvudstadens bör då peri ferie-försvaret antagas framför Central-för sv ar et; och om det sednare antagesj huru bör det anor dtias? Historien lärer oss, att med ganska få undantag har aldrig någon med kraft anfallande fiende kunnat å periferien motstås, af en endast till försvar uppställd Armee,der ej Termopyler varit att tillgå eller Armeerna jemnlika. Man måste således, då båda delarna saknas, söka positioner, i förening med samlade stridskrafter, hvilket icke står att erhålla öfverallt på en kuststräcka af några ioo:de mil, öppen för fiendtliga anfall, och med en indeldt Armee, så organiserad, att hon under den djupaste fred kostar Nationen nära nog så mycket som en stående, utan att likväl 100 man kunna kommenderas till serskild tjenstgöring, med mindre än att nya utlagor dertill måste ut - Ben 10 Augus fri e. m. 99 skrifvas; men jag blir, vid frågan om Armeens organisation, i tillfälle att närmare utveckla detta ämne. Här gör tillfyllest, att nämna, att med i å 2 års fiendtlig krigsförklaring, i förening med rustningar, äfven utan derpå följande anfall, skulle vi i financielt hänseende varda ruinerade, om vi under den tiden endast voro under gevär med den samlade indeldta Armeen, hvilken årligen i krigstid skulle kosta millioner, utan att kunna inspara dess kostnad i fredstid, hvilket på dubbelt sätt måste öka förlägenheten.
De, som wio de föreslagna ombyten stola inlmga deras rum, komma at af et wida mindre antal personer utwäljasc En ordning, som under mera än et arhundrade statt profwct, torde förtjena företrädet för en ny och ännu oförsökt. Jag rån icke dölja min farhaga för nyheter. Om, allt sädant oaktadt, Högloft. Ridderstapet och Adeln förklarar fullmägtizstapet i Lancken och Riksgälds - Lontoiret anibulatoristt, kan jag för ingen del instämma med de Herrar Ledamöter, svm anse detta förordnande säsom et Ståndets Oecono, nricuui. En likhet Granden emellan uti allt jom angar fullmägtigstapet i defja angelägna Werk bör bäve önskas och esterstrastvas, och jag hemställer ödmjukeligen ar wäre Medander blrfwa om det bestut Rioderstapet och Adeln lager genom en Deputation vfLroröjeligen underrättade. Men jag öst werlemnar ännu en gäng til Ridderstapekä och A>- delns mogna pröfning, om icke et helt och hältet bifall til UlstoktetS Betänkande stulle fullkomligen upsylla mrdamalet, nämligen befästande af bagge WerkenS waraktighe! och bestånd, och närmaste förening med hwarandra. Grefwe Märner, 6 ari 63briol. Det ak jag, som wäckt denna fräga, jag får derföre ödmjukeligen anföra mit stal dertil. Jag har sett, almir Fullmagttge, atmi -Lstone sädane s m ägt förtjenster, lange innehaft fullmägtigstapet, ch hafwa de understundom, oaktadt fin befattnings längwarighet, blifwit wto förtroendet conrinueraäL. Det kunde hända, at de blefwo gamle och sjuklige.
Erhålles genom fru Lindström, Kania Peippala, Finland. Bref besvaras då porto bifogas. Ende tillverkare Kraft-Tvål-Fabriken, Jönköping. Ätt hyra. 2 centralt belägna, väl möblerade rum, Artillerigatan 20, 2tr. Ö. g. Rikst, 182, Sthlm. Guldmedalj Malmö 1896, Stockholm 1897. Nutidens bästa STICKMASKINER. Omsorgsfullaste arbete. Största användbarhet. Billigaste pris Köpare erhålla undervisning gratis. — - 7 — i dådlöshet sörja öfver sitt hårda öde, hjälpa det att med af motståndet stärkta krafter fortfara att på odlingens väg sträfva framåt och vinna fredliga segrar. » Måtte » — så slutade fröken Wetterhoff sitt föredrag — sall den kraft Finland fostrat i lycka hård och lycka blid, hufvudets, hjärtats och handens kraft, samverka till, att fosterlandet för sina söner och döttrar i alla tider må förblifva icke endast deras forntidsland, utan äfven deras framtidsland. » Fröken Wetterhoff ådagalade ingen framstående oratorisk förmåga, hon talade icke fritt och hennes uppträdande var ytterst anspråkslöst. Men hennes vackra, ofta poetiskt fina språk, den mjuka finska brytningen och den rörelse, som då och då kom hennes stämma att darra, gjorde hennes föredrag sällsamt gripande. Den stämning det väckte hos åhörarinnorna gaf sig efter ett ögonblicks betydelsefull tystnad luft i starka applåder. Sedan därefter Kvinnoklubbens ordförande och ännu en talarinna tolkat Sveriges sympati för Finland, •v jfr, ygs - gi ^t .. • ' » v - ge IDUN 1899. uppstämdes unisont » Vårt land », af hvilken sång några strofer afsjöngos. Det var en intressant och stämningsfull afton i Kvinnoklubben. Hyacinthe, Heliotrope, 1, 0 0 0, 0 0 0, 0 0 0 prisbelönta vid 1807 års utställning » TTTBILDNINGEN AF BARNA VÅRDARINNOR och barnens uppfostran före skolåldern » var ämnet för en diskussion, som Fredrika-BremerFörbundets samkvämskomité här om aftonen anordnat.