Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:t har väl icke bifallit denna anhållan, men då kostnaden för fourageringen af de artillerihästar, som i Skåne för Kronans räkning utan passevolans underhållas, faller sig högst betydligt dyrare, un det af bemälde Sqvadrons-chefer be Transport R:dr 65,863: 20. 8. gärda det alltså ka an Kongl. Maj.ts Nåd. Prop. lill II. Transport Ridr ralionspris af 89 R:dr 44 sk. per häst, samt förutses, alt, i fall passevolansen komme alt upphöra och kronan sålunda sattes taga utfodringen af Kron-Prinsens Stats-verkel det belopp, nödvändighet menlels 537 hästar, Majit häri att öfverhästar, derför vidkännas kostnader åtminstone till som omförmälde förhöjning, beräknad för linge Hussar-regementes ner Kongl utgör, eller G,578 R:dr r. grundad anledning alt Rege - : sk. banko, final' Rikets Stän - der begära en lämplig tillökning uti anslaget till af värfvade kavalleriets och artilleriets hästar, hvilken detta fouragering anslag Kongl tillök har egenskapen af förslagsanslag, Majit föreslår till något lägre belopp, än det bär ofvan såsom behof]igt uppgifna, eller till hvarigenom berörde Ridr för höjd t. Det vid sisla Riksdagen beviljade reservationsanslag, 5,000 Ridr, till fouragering af artilleriets legda hästar har visat sig vara för ändamålet olillräckligt, enär för detta behof, enligt förslagsanslag blifver Lill jemna 132,000 afgifna redogörelser, erfordrats: år 1845, och år 184G, 8,300 Ridr 12 sk. 2 rist; och vid sådant förhållande, af Rikets Ständer, tillökas med 5,031 Ridr 10 sk. begär Kongl.
Mig synes motsatsen vara troligare, ty det är svårt att tvista med den, som icke är tillstädes; men med dem, som man både hör och ser, råkar man lätt i tvist. Man har likaledes sagt, att näringarne icke skulle vara utsatta för någon större osäkerhet genom de tätare riksdagarne. Men månne icke näringsidkaren är säkrare på en författnings bestånd, när han vet att riksdag icke kan återkomma förrän om 5 år, med mindre Konungen sådant särskildt befaller, än när han vet, att riksdag skall inträffa hvart 3 år, antingen Konungen vill eller icke. Man har påstått, att representationsförändringen lättare skulle åstadkommas om riksdagarne infölle tätare. Hr Lagerhjelm har redan anmärkt hvad som fordras att komma till öfverensstämmelse i afseende derpå, nemi. jemkningar och medgifvanden å ömse sidor. Månne för att komma derhän, det icke behöfves att man glömmer något, att det blifver något afbrott i tvisterna om förslagen till ny representation? Man har gått så vida, att man sagt: när så mycket ondi härrörer af de tätare riksdagarne, vore det då icke bättre att fullt ut säga sin mening, att man icke vill hafva några riksdagar alls. Till den värde ledamoten, som sålunda yttrat sig, Den 21 September e. m. hemställer jag, om det icke förhåller sig med riksdagar som med middagar, att om de blifva allt för långa och täta, så äro de osunda. Inträffa de deremot i rällan tid och icke äro för långa, så äro de nyttiga. Ingalunda kunna de afskaffas. Man har önskat, alt de som tala om sparsamhet, dä fråga är om riksdagar, ville iakttaga samma dygd, då fråga blir om statsanslag. För min del ville jag, sä vidt det på mig beror, alltid sätta mig emot onödiga utgifter; men att motsätta sig de nödiga och nyttiga, det vore motsatsen af sparsamhet, det vore alt äta sig sjelf, och det är en sjukdom. Man har yttrat, alt beskattningen ökats för hvarje riksdag sedan 1809.
Då morgonen kom, trodde ärlorna först, att gårdagens händelser varit en skön dröm. De hade tagit sina landmärken och flögo rätt på sitt bo, men det var borta. De jagade sökande utåt heden och stego rätt upp i luften för att speja. Det fanns ej spår af bo eller träd. Till sist satte de sig på ett par stenar vid flodstranden och funderade. De vippade på den långa stjärten och vände på hufvudet. Hvart hade träd och bo tagit vägen? Men knappt hade solen hunnit en handsbredd öfver skogsbältet på andra flodstranden, förrän deras träd kom vandrande och ställde sig på samma plats som det förra dagen intagit. Det var lika svart och knotigt som då och bar deras bo på toppen af något, som måste vara en torr, upprättstående gren. Då började ärlorna åter bygga utan att vidare grubbla öfver naturens många under. Hatto, eremiten, som jagade de små barnen bort från sin håla, sägande dem, att det varit bäst för dem, att de aldrig sett dagen, han, som rusade ut i dyn för att slunga förbannelser efter de glada, unga människor, som rodde uppför floden i vimplade båtar, han, för hvilkens onda ögon hedens herdar vaktade sina hjordar, återvände ej till sin plats vid floden för småfåglarnas skull. Men han visste, att ej blott hvarje bokstaf i de heliga böckerna har sin dolda, mystiska betydelse, utan så har ock allt, som Gud låter ske ute i naturen. Nu hade han funnit ut hvad det kunde betyda, att ärlorna byggde sitt bo i hans hand. Gud ville, att han skulle stå kvar, bedjande med upplyftade armar, till dess fåglarna hunnit uppfostra sina ungar, och mäktade han detta, skulle han blifva hörd. Men under denna dag såg han allt färre domedagssyner. I stället följde han allt ifrigare fåglarna med sina blickar. Han såg boet snabbt fulländas. De små byggmästarna fladdrade rundt om det och afsynade det. De hämtade några små lafvar från den verkliga pilen och satte fast utanpå, det skulle vara i stället för rappning eller färg. De hämtade den finaste ängsull, och ärlehonan tog dun från sitt eget bröst och klädde boet invändigt, det var inredning och möblering.
Barlastkaj anlagd och förtöjnings-duc-dalber nedslagna. Lerbotten. Lerbotten. Barlastkaj anlagd. Lerbotten. Barlastkaj anlagd. Lerbotten. Barlastkaj anlagd. 13 k 14 fots djupgående fartyg lång, anlagd, att begagnas till kölhalningsbro, inom hvilken platsen, fylld med barlast, begagnas till upplagsställe för jernmalm, ett arbete, som kostat staden 5,400 R:dr. Förtöjnings-duc-d’alber nedslagna i hamnen. Kubikenborg. Har skeppsvarf och barlastkajer. Lerbotten. Kajerna tillökta och förbättrade. Skeppsvarfvet med detta år nedlagdt. Lerbotten. Hamnen innanför dessa skär är en god uthamn. God uthamn för 16 fots djupgående fartyg. Galtström. Dålig hamn, men tillräckligt djup för alla fartyg. Nödige möringar på brukets bekostnad nedsatte; hvarförutom på kusterna finnas en mängd smärre hamnar, sorn vanligen endast begagnas såsom nödhamnar. 32 Westernorrlands län. Hamnordningar och -taxor. Fyrar och Sjömärken. Lotsar. Skepparefdreningar. Till ordnings vinnande i hamnarne hafva flera hamnordningar blifvit fastställda, äfvensom taxor för hamnafgifterna bestämda. För städerna Hernösand och Sundsvall voro hamnordningar redan gifna, för Hernösand af Kongl. Maj:t den 9 Juni 1854 och för Sundsvall af Magistraten den 30 April 1849. Under qvinqvenniet äro hamnordningar utfärdade för Skönviks lastageplats af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande den 16 Juli 1857, för Örnsköldsvik af Kongl. Maj:t den 13 April 1858 och för Wifsta varfs lastageplats af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande den 28 Juli 1859. Nylands lastageplats är under den 7
Nu har detta visat sig vara förhållandet, då hela 2 perioden af 56 § blifvit förbigången, och jag har svårt att göra för mig klart, huru denna rättelse skall i löparen kunna tillvägabringas, utan att omskrifva och rälta densamma, pä säll Const.Utsk. nu föreslagit, i hvilket fall den andra löparen kunde helt och hållet annihileras. Gr. Gyldenstolpe, Anton Gabr.: Jag anhåller, att Frih. Cederström ville vara god rätta sitt uttryck, då han 2;ne gånger tulat om Const.Utsk.; ty troligen har detta Utsk. i förevar, fall ej begått något misstag. Hr Silfverstolpe, Fredr. Otto: Jag tror, att hvad Hr Frih. Cederström yttrat angalo löparens completlering, är rikligt, emedan den kommer alt blifva ett hufvuddocument för de personer, som skola besörja tryckningen af grundlagen, efter riksdagens slut; men jag tror dock ej, att löparen derföre behöfver omskrifvas; ty om R. o. Ad. befaller sin secret. att, efter beslutets fattande, ytterligare på löparen sätta den påskrift, att sednare delen af 56 § äfven skall anses upptagen i den skrifvelse, som ingår till K. M., och om sedermera samma påskrift lemnäs af de öfriga Ståndens secret., så är saken på ett ganska enkelt sätt fullgjord. US Den 17 Oclober f. m. Frih. Cederström: Jag har blifvit missförstådd af Gr. Gyldenstolpe, såsom skulle jag hafva tillvilat Const.Utsk. någon oriktighet. Det är icke Const.Utsk:s utan Exp.-Utsk:s und. skrifvelse, som nu är i fråga.
Men »det är inte värdt att ropa Hej! förrän man kommer öfver bäcken», som det gamla ordstäfvet lyder; ty prinsen hade icke hunnit längre än till de begge örnarne, förr än käringen ropade: »örnar! rifven ihjel honom.» Då blef han mycket förskräckt. Men när örnarne fingo se hvem det var, ville de inte göra honom skada, utan svarade: ’nej, han har gifvit oss mat, han har gifvit oss mat.’ Prinsen gick så förbi, och kom till männen som tröskade. Då ropade Hafs-frun: »tröskare! slå ihjel honom.» Nu blef svennen åter mycket rädd; men när karlarne sågo hvem det var, ville de inte göra honom något ondt, utan svarade: ’nej, han har gifvit oss träd-slagor för jern-slagor, träd-slagor för jern-slagor.’ Konunga-sonen slapp så undan, och kom till männen som höggo på trädet. Då ropade Hafsfrun: »hugge-karlar! huggen ihjel honom.» Men när karlarne sågo hvem det var, ville de inte göra honom något förnär, utan sade: ’nej, han har gifvit oss jern-yxor för träd-yxor, jern-yxor för träd-yxor.’ Nu vände prinsen hälarne till, och sprang det fortaste han förmådde, intill dess han kom uti landamäret. Då ropade Hafs-frun: »grind! klämm ihjel honom.» Men grinden svarade: ’nej han har smort mig, han har smort mig.’ Svennen kom så in på sin matmoders egor, och lärer ingen undra, att han var mycket trött efter en slik färd. Sedan konunga-sonen hvilat sig en stund, begynte han åter vandra emot hemmet. Me’ns han nu färdades stigen fram, rann honom i hugen, att det väl kunde vara roligt få veta hvad bröllopps-saker voro gömda i asken. Han tänkte så uppå sin käresta och hennes varningar; men som det plägar hända, »ungdom och visdom följas inte åt», och ju mer han grundade, desto större blef hans nyfikenhet.
Af de öfrige trenne Stånden har denna §. blifvit bifallen; och ehuru, vid detta förhållande, Borgare-Ståndets serskilda mening hör anses förfallen, hafva Utskotten likväl, i betraktande af nödvändigheten deraf, att erforderlig control eger rum å den redskap, som Apothekare utan afgift må för pharmaceutiska behof begagna, trott sig böra fästa de öfrige Ståndens uppmärksamhet å den af Borgare-Ståndet beslutade förändring till det afseende den kan förtjena. 35 §. Af Vällofl. Borgare-Ståndet har beslut blifvit faltadt, att början af denna §. skall erhålla följande lydelse: ”Den, sorn innehar eller förskaffar sig flere, större eller” &c.; men då de trenne öfrige Stånden utan förändring gillat denna §., kommer Borgare-Ståndets serskilda mening att förfalla. 26 §. Uti sista momentet har Högv. Preste-Ståndet beslutit följande förändring och tillägg: ”Kostnaden för den allmänna efter slutet af April månad hvarje år, äfvensom för den försegling, som måste verkställas, då bränvins-bränningen varder genom serskildt förbud inställd, kommer att af Kronans medel” &c. Bevil/n.- Lagsamt Allni. Besv.- och Occoti.-Utsk. Memorial N.O t3. u ”Kostnaden åter för den försegling, sorn vid Mars och December månaders utgång bör verkställas å deras bränvins-redskap, som begagna endast endera bränvinsbrännings-terminen, ersattes kronobetjeningen af redskapens egare med 2 rst. per kanneruin, om bran vinspannorna äro lösa, och med 3 rst. per kannerum, om de äro inmurade, i hvilken ersättning rese-och traclaments-penningar äfven anses inbegripne.” Yällofl.
s t ä l l e n. Under s o m - maren böra de tvänne sistnämde stå på en solig plats. Växter, som blott under b l o m n i n - gen intlyttas att dekorera med, kunna äfven ställas pä en dylik plats. Coffea finnes att köpa vid Göteborgs Trädgård förening. Unga plantor kosta 1 kr. För boningsrum är den väl ändå af jemförelsevis ringa värde, jemförd m e d t. e x. Aralia, Dracsena, Ficus flere palmer m. fl. både vackrare och lättodlade växter. Blomstervall. Från Ramlösa Plantskola, H e l - singborg, erhållas rosor i kruka ä 1 kr. pr expl. Tiden for reqv. af sådana än j u s t nu inne, d i bästa försändningstiden är okt. — D e Öfvervintras bäst i torr, frostfri källare eller i frostfritt kallrum, der de få stå tills man i mars börjar drifningen. D e behöfva ej vattnas under vintern, o m de vid nedsättande äro af lagom fuktighet. Stina Q. Undertecknad m a det tillåtas att komplettera svaret i n:r 213 i denna tidning angående Kristliga föreningen af unga qvinnor. Alla upplysningar om denna stora verldsforenin?, som motsvarar Kristliga föreningen af unga män, lemnas på föreningens lokal 13 Norrlandsgatan. Derifrån kan äfven reqvjreras en liten skrift om verksambeten, för 35 öre m e d t i t e l: » H v a d är ändamålet m e d K r i s t - liga föreningen af unga qvinnor? » Natalie Andersson-Mcijerhelm. Argångarne 1860 och 1861 af M o - dejournalen » Penelope » finnas och kunna aflåtas; m e n novellen » Adelaides nyck » förekommer icke i årgången 1860, utan i 1861 och 1862, hvilken sistnämnde årgång finnes och kan aflåtas af Fröken Susanna B o m a n, adr. S tallarholm en. N: r 234. O m Lisa menar ett poem » Gif din skärf och t i g!
Efter skedda uppsägningar, hafva Riksgälds-kontoret tillhörige obligationer å följande belopp blifvit utaf obligations-utgifvarne infriade, nemligen: under år ISSI å R:'dr 175,000: „ „ 1852 å „ 471.750: „ „ 1853 å 41,000: eller å tillsammans R:dr 687,750: De mot hypothek af räntebärande obligationer utgifaa och under samma år återbetalda lån hafva utgjort R:dr 17,400: Efter afdrag af den vid obligations-uppköpen förskottsvis godtgjorda ränta, har Riksgälds-kontorets ränte-inkomst genom uppköpta och belånade obligationer uppgått till nedannämnde belopp, nemligen: under år 1850 till R:dr 55,986: 15. 5. Med StatsU(skoHefs Memorial, N:o 3. 41 Med inberäkning af hvad som influtit för uppsagda och infriade obligationer, hafva Riksgälds-kontorets samtliga inkomster utgjort: under är 1850 R:dr 4,319,910: 20. — „ „ 1851 4,549.354: 9. 4. „ , 1852 „ 4,306.604: 17. 1. och „ lörsta hälften af år 1853 „ 2,328,057: — 8. Summa R:dr 15.503,985: 47. t. hvaremot utgifterne, häruti jemväl iuberäknadt hvad som utbetalts vid uppköp och belåning af räntebärande papper, utgjort: under år 1850 R:dr 4,972,655: 14. 7. „ „ 1851 . „ 3,483,013: 10. 10. „ „ 1852 ... 4,888,693: 19. 9. och „ meranämnde halfår
Den 27 Februari e. m. icke varit förenadt med någon möjlighet af framgång, enär StatsUtsk. ägt öppet att begära de ytterligare upplysningar, som kunnat anses af nöden, och till hvilkas meddelande jag på förhand förklarat mig beredvillig, samt dessutom i frågan om File'nska skulden förhållandet dermed redan förut var i officiel viig anmärkt och allmängjordt, likasom äfven publiciteten haft obehindrad tillgång till de documenter, som utvisa rätta beskaffenheten af nämnda skuld; att obligationerne å Colonial-departementets Engelska lån, fastän icke löpande här i Sverige, dock ingalunda äro af egenskap att utgöra hemliga papper, hvilkas innehåll det kunnat falla mig in all vilja uppsåtligen fördölja; att sistberörde lån uti sammandraget af cabinettscassans nuvar. ställning finnes uppgifvet på samma sätt som det Filenska, hvilken omständighet lärer utvisa, att man ej haft för afsigt att mera i det ena hänseendet missleda omdömet, än sådant låtit göra sig i det andra; samt att all anledn. för mig att vanställa förhållandet med cabinettscassans förbindelser jemväl varit undanröjd af min ofvan yttrade och utvecklade öfvertygelse, att dessa förbindelser borde lika honoreras, ehvad de härledde sig ifrån directa lån eller från förskotter, som på god tro blifvit lemnade till bestridande af erforderliga statsutgifter. Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph, uppläste följande: Att Hr von Hartmansdorff äfven nu klandrar StatsXJtsk:s förfarande, det förundrar mig icke. Hvad skall han annat göra? Det har blifvit hans passion. Att Gr. Horn gjort det, förundrar mig än mindre. Hvad skall han annat göra? Han kunde ju blifva minister. Men att de båda herrarne vilja att Riket skall betala den i-cabinettscassans namn gjorda skuld, det väcker min förvåning; ty enl. den förres öfvertygelse äro ju de aldra angelägnaste statsbehofven ännu icke fyllda. Han säger ju : "StatsUtsk:s nidskhet lemnar Riket utan försvar, läroverken utan upplysning, embetstnännen lönlöse och K.
Val för Stockholms stad verkställes på ofvan föreskrifna sätt inför Stockholms stads Konsistorium. £ 6- Vid omröstningar lill val af ombud vid kyrkomöte och af elektorer för sådana ombuds utväljande beräknas hvarje röst lika: och skola rösterna afgilvas med slutna sedlar; dock må vid val lill elektor, hvarom i 5 § förmäles, de väljande besluta, alt valet genom öppen omröstning verkställas skall. §7' Klagan öfver val till ombud vid kyrkomöte fullföljes hos Konungen genom underdåniga besvär, som inom tretio dagar efter valet skola i Kongl. Majlis Justitie-revisionsexpedition ingifvas för alt i Konungens Högste Domstol skyndsamt föredragas och afgöras. § 8. Vid kyrkomöte föres ordet af Erkebiskopen eller den bland öfriga Biskopar, som Konungen, för den händelse att Erkebiskopen har förfall, dertill i nåder förordnar. £ 9. Allmänt kyrkomöte tillkommer att upptaga kyrkliga mål, som Konungen till detsamma öfverlemnar eller hvarom fråga af någon dess ledamot väckes. Mötet ege dock ej att utöfver hvad i grundlag kan varda medgifvet, annat eller mera besluta än underdåniga utlåtanden, samt föreställningar och önskningar att hos Konungen anmälas. Exj>editio?)s-Utskoltets Förslag till underd. De från Konungen hänskjutna mål böra företrädesvis till behandling förekomma. Är fråga om antagande af nj Bibelöfversältning, Psalmbok, Evangeliibok, Kyrkohandbok eller Katekes, böra de af mötets medlemmar, som till Presle-Sländet höra, betänkande öfver frågan afgifva, innan den af mötet till slutlig behandling företages. Arbetsordning i öfrigt eger mötet sjellt bestämma. § 44. Hvarje mötets ledamot eger i alla frågor en röst. Äskas omröstning; då skall den med slutna sedlar anställas. Före rösternas uppräknande skall en ibland dem uttagas och förseglad afläggas. Befinnas, vid de öfrigas uppsummerande, rösterna 'ika delade, må denna sedel öppnas och gifva utslaget: är pluralitet redan vunnen, bör den aflagda sedeln ouppbruten genast förstöras.
Ett sådant veto bör emellertid finnas, ty man kan antaga, att representationen under ögonblickets lidelse fattar ett mindre välgrundadt beslut, och då bör Konungen ega rätt att vädja till nationen genom kamrarnas upplösande och utskrifvande af nya val. Uttala nu de nya kamrarne samma åsigter som de förra, lär dock konungamagten få böja sig för folkets vilja. Vid sådant förhållande ser jag, som ingalunda är någon vän al en för stark konnngamagt, ingen våda vid att åt K. M:t inrymma ett dylikt suspensivt veto äfven i tullfrågor. I den nu föreliggande speciella frågan har jag isynnerhet rådfrågat en §, nemligen den 61, och denna är för mig fullkomligt afförande. Denna § säger, att alla afgifter skola utgå intill slutet af det år, under hvars lopp den nya bevillningen fastställd blifver. Dessutom får jag fästa uppmärksamheten derpå, att de här åberopade skrifvelserna i tullfrågor från R. St:r till K. M:t, icke, såsom man förmenat, förklara K. M:t oförhindrad at vidtaga tullnedsättningar, utan endast för hvarje särskild gång medgifva Konungen en sådan rätt. Så är förhållandet t. ex. med R. På grund af hvad jag nu haft äran anföra, anhåller jag att R. o. Adin ville bifalla den nu föredragna punkten. Frih. af Ugglas: Det torde i dubbelt afseende tillkomma mig att yttra några ord i denna fråga, dels derföre att jag har den äran att vid denna riksdag vara ordförande i Revilln.-Utslct, och dels emedan jag mot Utsk:ts beslut i den nu föredragna punkten anmält en reservation, som varit föremål för åtskilliga anmärkningar. Jag skall söka att kort och tydligt yttra min åsigt, och ber R. o. Adin vara förvissad derom, att jag icke allt för länge skall upptaga Ståndets dyrbara tid. Till en början vill jag något närmare analysera det förslag till skrifvelse, som Utsk:t här framställt. Det innehåller, »att den af R. St:r med stöd af R.
Åt hvem vill du väl öfverlemna fadrens hämd? ORESTES. Har djefvulen ej detta talt, i guds gestalt? ELEKTRA. Ifrån den helga trefoten? Jag tror det ej. ORESTES. Ej öfvertygas jag, att väl oraklet talt. ELEKTRA. Var ej feghjertad; glöm ej bort ditt mannamod! ORESTES. Bör jag anstempla emot henne samma list? ELEKTRA. Hvarmed dess man du snärjde, och Aigisthos drap. ORESTES. Jag mig inställer, och begynner skräckligt verk, Och skräckligt utför, om så täckes gudarna. Får gå; men ljuf och bitter denna bragd mig är. KHOREN. Hell dig! Du drottning uti det Argeiska land, Dotter af Tyndareus, Och syster till Zeus' modige söner två, Som bland stjernor i flammande ethern Bo, och i hafvets brusande svall Hyllas af menskor med räddares ära! Hell dig, som jag likt de saliga vördar, För din rikdom och välgång stör! Att vårda sig om din lycka, är Hög tid, o drottning. KLYTAIMNESTRA. Ur kärran stigen nu, Troinnor, och i hand Mig fatten, att min fot ur denna vagn jag får. Ty gudatemplena med Phrygiskt byte rikt Beprydde äro; men jag valde dessa ut Från Troerlandet, för den dotter, som jag mist: En ringa äreskänk, men grann för mitt palats. ELEKTRA. O, får ej jag, slafvinnan, ur mitt fadershus Bortjagade, som detta olyckstjell bebor, O moder, fatta, äfven jag din sälla hand? KLYTAIMNESTRA. Här har jag tärnor nog; gör dig ej alls besvär! ELEKTRA. Hvi dref du mig som fånge ur min fadersborg? När borgen från mig togs, jag ock tillfångatogs, Likt dessa alla, och min far beröfvades. KLYTAIMNESTRA. Isanning slika rådslag stemplade din far Mot vänner sina, som han ingalunda bordt.
Hvad är då annat att göra, än a!t efterskicka de handlingar, som för ändamålet erfordras. Jag må betrakta ämnet hur jag vill, så finnér jag blott fördelar, men ingen olägenhet för de klagande uppkomma deraf, att besvären skola vara inlemnade dagen före sammanträdet; och då intet enda af de niot min åsigt anförda skälen varit af beskaffenhet att öfvertyga mig, att mitt förslag icke skall lända äfven besväranderna till fördel, så nödgas jag vidblifva detsamma. Frih. Ridderstolpe, Fredr.: Jag hoppas alt R. o, Ad. icke föreslår någon extra-fatalietimiue för Pröfn:s-comiteerna, emedan den ordinarie är den som bäst passar. Vi hafva tillräckligen mycket gjort för att toka bort folket; och bäst vore derföre att blifva vid det gamla och innehålla med det nya, då man icke har något desto nyttigare eller nödigare att föreslå. Hr Printzensköld förenade sig med Frih. Ridderstolpe. Frih. Cederström, Jacob: Äfven jag anhåller, att samma timme på dygnet, som efter rättegångsordningen i allmänhet utgör fatalietimmen , matte i detta hänseende för bevillningsmål blifva gällande. Hvad åter angår frågan om dagen då besvuren böra inlemnns, om det bör ske directe lill Piöfn:s-comitcfen eller dagen förut, så lärer det väl icke kunna bestridas, att det är lika rättsén ligt, 0111 förordna} bestämmer att de skola inlemnas till landsoontoret dagen förut eller till Pröfnts-eomiteen den dag comite'en sammanträder; men i hvilketdera fallet som helst bör det ske före kl. 12 på dagen, Jag kan dock icke neka, att det för ärendenas behandling i Pröfins-comitoen vöre förmånligt, om besvären ingåfyos dagen före sammanträdet, för att kunna varda jemförda nied de handlingar, som erfordras för att upplysa förhållandet i hvarje särskildt fall, Hr Edenbjelm: