Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I följd hvaraf, och då efter Eder öfvertygelse, hvarken Allmänna Lagen eller särskilda Författningar i berörde afseende innehålla något så tydligt och bestämdt stadgande, att icke olika meningar hos Domare och Exsecutorer kunna uppstå i frågor af denna beskaffenhet, af Eder är vordet i underdånighet föreslagit, att en Lagförklaring i öfverensstämmelse med hvad J i berörde måtto yttrat, kunde i Nåder utfärdas. Efter det Högsta Domstolen och StatsBådet blifvit häröfver hörde, har Jag tagit detta ämne i öfvervägande; och som Jag anser innehållet af nyssnämnde g §. uti 10 Gap. af H.andels-Balken icke föranleda till den förklaring, hvarom J hemställan gjort, hvilken ej eller instämmer med hvad hitintills allmännast varit antagit; alltså och då frågan nu ej är framställd såsom en ny Lagstiftning, till efterrättelse vid pröfning af de borgens förbindelser, som hädanefter kunna varda ingångiie, har Jag funnit betänkligt, att i Nåcler Den 18 December. 103 bifalla den af Eder i ofvannämnde måtto gjorde hemställan. Till betryggande af enskildtes rätt. i äfseende å sådane medel, som Krono-Fogde eller annan publique Embelseller Tjensteman, i följd af Embetsmanna-pligt eller verkställde utmätningar får om händer, men förskingrar, håfven J, Gode Herrar och Svenske Män, uti skrifvelse den 17 sisth November bland annat föreslagit: att Under-Exsecutorer, hvilka af Konungens Befallningshafvande, såsom ÖfverExsecutor åläggas att medel utmätningsvis uttaga och till honom insända, måtte tillförbindas, att dessa medel uti Land-Ränteriet nedsätta och, på enahanda sätt som vid Kronouppbörd, Konungens Befallningshafvande derom underrätta, hvarefter medlen borde på lika sätt, ifrån Landt-Ränteriet med omgående post till vederbörande öfversändas, jemte det Konungens Befallningshafvande, derom meddelade underrättelse:
Hr Flach: Enl. min upfatlning är det alldeles klart, alt om mäslarne verkligen göra bättre arbete än sjelfförsörjarne, så ligger det i deras eget intresse att låta stämpla sitt arbete, hvarföre jag tror alt man bör bifalla denna Utsk:s hemställan. I Propos. lill bifall å Utsk:s i denna punkt afgifna yttrande blef 302 Den 27 September e. m. härefter framställd och besvarad med starka Ja, jemte några Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig hafva fupnil Ja öfvervägande. Då sedermera Hr Gr. o. Landtm, framställde propos, å bifall lill den af Utsk. i anledn. af Hr Dalmans motion tillstyrkta underd. skrifvelse, ropades starka Ja, blandade med Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han ansåg Ja hafva öfverrösta! Nej. § 17- Utsk:s yttrande bifölls. * § 23. Gr. Lagerbjelke: Det förslag Lisk. här afgifvit, skulle, om det blefve lag, enl. min tanke, komma att medföra ganska stora svårigheter för de personer, som vilja aflägga mästerprof. Det är nemi. ganska lätt förutseddf, och erfarenheten har jemväl gifvit vid handen, att de gamle mästarne ganska ogerna se ätt flere nya mästare i samma yrke upstå, och att de göra alla ansträngningar för att söka förekomma sådant och lägga hinder i vägen derför. Det är icke många år sedan en bekant rättegång förevar, då sökanden hade 2 eller 3 gånger måst i besvlirsväg gå till Konungen, derföre, bland annat, alt då han hade varit kammakare, men ville blifva glasmästare och skulle aflägga mästareprof i detta sednare yrket, sä förelädes honom alt göra en lykta, hvars sammansättning han bevisade vara omöjlig. Utsk. har föreslagit, att mäslerprofvel skulle utföras under tillsyn af 2:ne sakkunnige personer, af hvilka sökanden
Halfylle: Shawlar, Shawletter och Halsdukar af ull eller ull och bomull tillsammans, böra beläggas med en tull af 20 proc. af värdet, hvilket likväl ej må beräknas under 1 R:dr stycket. — Linneoch Hamp-: Dräll och Damast. På sätt för dräll och damast, af bomull och linne blandadt, är föreslaget, har äfven nu ifrå gavarande slag dräll och damast ansetts böra förtullas per qvadrat-aln; men värdet af denna vara har Utskottet trott böra uppsättas till 2 R:dr, och tullen i förhållande derefter bestämmas till 1 R:dr qvadrat-alnen. Kammarduk och Batist: i83o års Tull-Taxa utsätter införsel tullen derföre till 16 sk. alnen och Tull-Comiteen har bibehållit detta tullbelopp. Utskottet åter har ansett denna vara kunna tåla en införsel-tull af 36 sk. alnen, som endast utgör omkring 32 procent af det antagna tullvärdet. Ångpannor, hvilka ej finnas i i83o års Tull-Taxa upptagne, har Tull-Comiteen föreslagit till en införsel-tull af 33| procent; men Utskottet, för att lätta införandet af de ytterligare förbättrade uppfinningar af sådane machiner, som möjligen kunna göras och tjena lill modell för den inhemska fabricationen deraf, har i dess förslag nedsatt denna tull till 25 procent. På sätt i:sta punkten af ofvan upptagne, till R. H. Ständers antagande föreslagne grunder för tullbevillningens utgående innehåller, har Utskottet, för att icke genom saknad tull-bestämmelse lägga något hinder i vägen för lossande af de förbud, som förändrade omständigheter kunna göra öfverflödige eller skadlige, föreslagit tullbestämmelser äfven för de varor, hvilka Utskottet ansett ännu böra vara till införsel i Riket förbjudne, och i sådant afseende utsatt införsel-tull.
Enligt en ganska måttlig beräkning lära således dessa 11-åringars hemlexor dock upptaga mer än hälften så lång tid, som de på tabellen uppförda lärotimmarne. Tillkomma derjemte ritoch sångöfningar, så inses lätt, huru många ögonblick för att ej tala om timmar, dagligen ungdomen blir fri alt genom gymnastik eller de mera regellösa kroppsöfningar, som dess lekar medföra, stärkas till kroppen och njuta behöflig hvila från själsarbeten. Förmodligen i den välmenande afsigt att förekomma den under en sådan läseordning oundvikliga öfveransträngning, har man dels åt Eforerne medgifvit en slags rätt att något modifiera sjelfva läse-ordningen, dels ock varit särdeles frikostig på dispenser. Utan att betvifla Herrar Eforers ömhet om ungdomen och goda vilja, att, om dess bästa så kräfver, eftergifva af lagens stränghet, måste jag dock anse det obestridligt bättre, att sjelfva lagen mildras, än att den qvarstår sådan att den samvetsgrannaste Eforus måste, i tvekan mellan stadgans fordringar, å ena, och barnens gagn, å andra sidan, finna sig föranlåten att in förbida erfarenhetens afgörande vittnesbörd, hvilket torde utfalla bedröfligt nog; desto bedröfligare, ju mera nitiskt och kraftfullt lärarne drifva undervisningen i hvar sitt ämne. Och denna erfarenhet vinnes icke på en eller annan dag eller vecka. Så olika äro barns flit och fattningsgåfva, att hela terminer eller kanske år erfordras för att urskilja, om det för en viss klass förelagda arbetet i allmänhet, d. ä. för mängden, är alltför ansträngande; är detta genom erfarenheten konstateradt, så fordras åter flere år att bota skadan, om den någonsin kan fullkomligen botas. Hvad åter de många dispenserna angår, hvarigenom icke blott 7 s. k. bildningslinier kunna, såsom en motionär yttrat, uppkomma, utan ännu flera, så måste i samma mån, som rättigheten att vinna dispens blir bekant och begagnad, en splittring uppstå, hvarigenom läroverket sönderslites och lärarne allt mer och mer sättas ur stånd alt bestrida undervisningen.
På grund af de förslag, som då gjordes, och da beräkningar, som funnos, bifölls det då af K. M. begärda anslag såsom förslagsanslag i betraktande af tidsomständigheterna. Om R. St:r nu vilja återgå till en bestämdare form för anslaget och större hushållsaktighet, så ligger icke deri någon inkonseqvens, utan visar det endast att raan, efter den erfarenhet, raan vunuit, vill återgå till något bättre sätt att bestämma de utgifter, som äro för ändamålet behöfliga. Man har derigenom icke frångått den princip, som vid förra Riksdagen gjorde sig gällande, eller att tiden skulle läggas till grund för öfningarne, ty, såsom jag redan sagt, för de förberedande öfningarne räcker anslaget med den tid, som K. M. bestämt, och det enda, som möjligen kau inträffa, är att ett eller annat öfningsläger får inskränkas. I öfrigt känner jag, i afs:de på frågans ställning i närv:de stund, att BondeStåndet bifallit StatsUtsk:ts förslag, och då, som nyss blifvit uplyst, PresteStåudet äfven biträdt detsamma, hemställer jag om ej skäl vore att R. o. Ad. bestämde anslaget till ett reservationsanslag å 650,000 rdr, hellre än att drifva frågan derhän att bifalla K. M:s förslag och således inskränka sig till ett förslagsanslag af 596,000 rdr, ty då blir i alla fall votering i förstärkt StatsUtsk., såvida icke BorgareStåndet äfven antager Utskits förslag. H. V. 6 82 De n II April f. m« Hr Bildt: Dä i en fråga af den vigt som den förev:de det måste vara angeläget att man ieke blir missförstådd, såsom jag blifvit af föregide talare, har jag begärt ordet för att söka förklara eller tydliggöra mitt yttrande.
Föredrogos, men begärdes af flera ledamöter ånyo på bordet, sammansätta Rankooch Lag-Utsk:ts den 16 dennes bordlagde Utlåt:n: N:o 4, i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut rörande vissa delar af Utsk:ts Betänk. N:o 1, med förslag till lag om enskilda banker med rätt att utgifva egna banksedlar; och N:0 5, i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut rörande vissa delar af Utsk:ts Betänk. N:o 2, med förslag till lag om enskilda banker utan rätt att utgifva egna banksedlar. Anmäldes och bordlädes nedannämnde från Utskm inkomna Utlåtm, Mem:r och Betänkm, nemi. från Stats-Utskottet: N:o 171, i ani. af Iv. M:s Nåd. Skrifvelse i fråga om ersättning af statsverket till tre olFicers-enkor för innehållen aflöning för deras numera aflidne män under krigsfångenskap; N:0 172, i ani. af R. Propos. ang:de inrättandet af en pensionsanslalt för befälhafvare, styrmän och annat sjöfolk å Svenska till utrikes fart använda segeleller ångfartyg, äfvensom machinister och eldare å sistnämnda slags fartyg; N:o 173, i ani. af K. M:s Nåd. Propos. om anvisande af anslag till betäckande af kostnaderne för Sveriges deltagande dels i 1862 års allmänna industrioch konstexposition i London, dels ock i den för landtbruksalster och redskap innev:de års sommar anordnade internationella utställning i Hamburg; N:o 174, ang:de pension för frami. Bergmästaren, Ofverintendenten m. m. F. A. von Schéeles enka; N:o 175, ang:de ersättning för sådana af Kongl. Stats-kontoret förskottsvis bestridda utgifter, för hvilka statsanslag ej blifvit af lt. St:r beviljade; N:o 176, i ard. af K. M:s Nåd.
Om Banken åter icke hade haft några kreditsedlar i rörelse, så hade den icke till samma grad behöft vidtaga denna åtgärd; ty det var farhågan för kreditsedlarnas värde som har orsakat stormlöpningen på Banken. Det fins likväl ingen Pri vatbank som har så litet kredit-sedlar i rörelse som Stockholms Enskilda Bank, och om de andra Bankerna varit utsatta för samma påtryckning, så är det osäkert huruvida de icke nödgats att vidtaga ändå våldsammare åtgärder. Det är behofvet af sådana förfärliga botemedel, som jag vill söka förekomma, och det kan icke ske på annat sätt än att man inskränker sedelutgifningsrätten. De Banker som i st. f. att endast afse den största möjliga vinst, vilja handla efter sunda Bankprinciper hafva dertill ett godt tillfälle uti uppoch afskrifnings-rörelsen. Den egentliga källan till en normal och loyal vinst för Privatbankerna är att emottaga penningar mot en lägre ränta, och hyra ut dem mot en högre. Jag har ingenting vidare att tillägga, utan förenar mig med dem, som begärt återremiss. Hr Lagerstråle, Gerhard: Frågan huruvida man bör bifalla eller återremittera denna punkt, beror hufvudsakligen derpå, om man anser den här föreslagna inskränkningen i sedelutgifningsrätten vara tillräcklig eller ej. Då enl. Privatbankernas egna meddelanden för den siste nästl. September, omkring 25 milkr kreditsedlar f. n. äro i rörelse, deri icke inbegripit de 2me Banker, som nyligen fått sin oktroj, eller de 9 Banker som vänta på sanktion, så kan man väl icke förundra sig, om mangen anser att man vid utfärdandet af en ny Banklag icke bör stanna vid den här föreslagna inskränkningen. Ett bifall till Utslcs förslag skulle endast medföra en inskränkning af några hundra tusen Rdr, men om man vill gifva en annan riktning åt Bankernas verksamhet, så bör man antaga något af de här framställda förslagen.
24:o göt anläggning af en f>amn rciD f£ngelfjo(m fann upptenöning af SKönne å 22,533: 16. — 25:o Söv SanDöfrona fyatnnö förbättring 34,736: 32. — 26:o gör bamnbpggnaD n>iD dalmar . 35,386: 27:o göt fjamnbpggnaD miD 5pjo .. 50,000: — —. 28:o gör Ijamnenö förbättring roiD QBcfletåö 13,200: 29:o gör fjamnbpggnaD vniD OregrunD 3,418: 30:o £ill fortfaranDe amortering af Det för Sinföpingö fyamnbpggnaD od) ©tångånö uppresning upptagne lån, för åren 1851, 1852 od) 1853 3,240: 3l:o c£ill anläggning af en fanal meD fingar mellan ^fyilipftab ot$ ©jöänDan i (2Barnumö forfén af 3Scrnu lanDö län 65,000: 32:o £ill en fanal leDning af fem fotö Djup från ©tor* fjött inom ©aga l)äraD i ©öDermanlanD till Mälaren, 10,000 EK:Dr unDcr 10 år, eller för 3:ne år 30,000: 33:o ©H öppnanDe af en fanal genom £juff)olméfun* Det rniD farleDen till Suleå 8,000: 34:o gör Sjttdne CSlfö upprensning mellan fjöarne
Uppsattes och justerades följ:de voter:s-propos.: »Den som bifaller Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts i Betänk:t N:o 119, sednare afdelningen, 13:de punkten, afgifna förslag, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, bifaller R. o. Ad. punkten med den förändring, att slutet kommer att lyda sålunda: »och å landet hos närmaste kronobetjent.»» Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 18. Nej — 13. 14:de—17:de punkterna. Biföllos. Ingresserna till båda förslagen. Godkändes. Hr von Koch: Det är kändt att några förslag till upp häfvande eller ändring af stadganderne i handelseller näringsrätten blifvit remitterade till Lag-Utsk:t, och, som Lag-Utsk:t ännu icke afgifvit något utlåtande öfver dessa förslag, anhåller Den 13 Joni e. m. 227 jag att R. o. Ad:s beslut, med anledning af det nu föredragna Betänk:t, mätte genom prot.-utdrag delgifvas nämnde Utsk. Denna anhållan bordlädes. Gr. Mörner: För att icke onödigtvis förlänga diskussio nen, har jag i Hera af de nu föredragna punkterna icke velat framkomma med de erinringar, som synts mig med afseende på dem kunnat och böra göras. Jag anhåller derför, att på detta sätt få reservationsvis tillkännagifva, att min tystnad icke bör tolkas såsom ett biträdande af de beslut, som vid dessa punkter blifvit fattade. Frih. Armfelt: Jag anhåller att reservationsvis få förklara, att jag ingalunda kan biträda den åsigt, som Frih. Cederström uttryckt och som han förklarat äfven vara Utsk:ts, nemi. att allt, hvad som icke blifvit bibehållet i Utsk:ts nu löredragna förslag utaf den gamla handelsoch handtverks-ordningen, skulle anses vara utdömdt.
Ehuru presterskapet med berömvärdt nit sökt befordra inrättandet af folk-skolor, saknas dock sådane ännu inom flere socknar, hvarest undervisningen således fortfarande måste besörjas af föräldrarne sjelfva eller andre dertill utsedde äldre personer; men denna undervisning biifver dock alltid ofullständig och sträcker sig ej längre än till christendomskunskap och innanläsning, samt stundom äfven till skrifning. Uti de flesta, så väl äldre sorn nyare skolor har vexelundervisnings-methoden numera blifvit införd. Under de fem år, denna Berättelse omfattar, hafva skolor på flere ställen blifvit inrättade, nemligen på Utön, der läraren aflönas af grufbolags-intressenterne; i Österhaninge socken, genom Enkefru Bremers försorg, och varder skolan till större delen på hennes bekostnad underhållen; i Tyresö socken en skola, som 3 månader om året är stationär och 5 månader ambulatorisk; i Sorunda socken, der undervisningen besörjes af Orgelnisten och Klockaren; i Munsö socken, der den förra skolan år 1828 upphörde; vid Gustafsbergs porcellainsbruk, på bolags-intressenternes bekostnad; i Frötuna socken en ambulatorisk skola, hvarest läraren åtnjuter lön af socken-magazinet; i Edsbro socken, der Klockaren är Skollärare, samt i Knutby socken. Härförutan hafva byggnader blifvit uppförde till slöjdskola i Turinge socken och läs-skola i Tveta socken. För Helsovården inom Länet äro antagne 2:ne ordinarie och en extra Provincial-Läkare med bestämda distrikt och bostäder i Stockholm, Norrtelje och Sigtuna, samt dessutom en Provincial-Chirurg, med skyldighet att besörja sjukvården inom Länshäktet. 17 Å Seraphimer-Lazarellet har allt sedan början af år 1833 för Länets räkning funnils 30 sjuksängar, hvarförutan, på sätt uti förra femårs-berättelsen omförmäles, sjukvård äfven meddelas uti dertill inrättadt rum å Smedjegårdshäktet, hvartill kostnaden bestrides genom ett årligt anslag utaf Länets kurhusmedel af 300 R:dr Banko.
Så gick det till, att t. ex. det ideologiska vanvettet hos en Condorcet, om hvars philosophi Lamartine 119 rigtigt anmärker att dess premier dogme était d’adorer l’avenir et de détester le passé, kunde sammanträffa med det diaboliska vanvettet hos en Marat, i det värf, att fortskynda rörelsens fart nedåt det alltuppslukande bråddjupet. Den jemnlikhet, hvilken i en christlig stat så väl bör som kan äga rum, hade man vunnit genast i denna rikshvälfnings början. Detsamma gäller om alla de hufvudsakliga bland de friheter och förbättringar, som genom den skulle uppnås. Ja: redan förut hade den fromme Konungen, med redligaste hjerta, beviljat en icke ringa del af de förra och påbegynnt en icke ringa del af de sednare. Hvad som återstod, var att bringa det tillagda, det nyförvärfvade, i ett harmoniskt sammanhang dels med dessa begynnelser, dels med rättigheter och inrättningar, hvilkas helgd ej var tillintetgjord genom deras missbruk; och således, först och främst, med ett Konungadöme, som borde vara begränsadt, men ändock verkligt. Att icke förstå sin egentliga uppgift och alltså ej heller till den inskränka sig, var den första National-Församlingens ena hufvudfel. Dess andra var, att just vid den tidpunkt, då hon omsider började bli en smula förståndigare och således äfven mot Konungen billigare än hon varit, handlöst släppa ifrån sig den revolutionära makt, hvilken hon per fas et nefas eröfrat. Ty, jemnförd med de följande Revolutions-regeringarne, var tvifvelsutan hon, liksom den kunnigaste och talangfullaste, så äfven den förnuftigaste och hederligaste. Men – man ville spela Phocioner, Aristider, Catoner; och gjorde dymedelst möjligt, att efterträdas af folk-senater, som bestodo nästan blott af fantaster, idioter och skurkar.
Hvad utaf Krigs-Collegium och Stats-Conloirel blifvit, beträffande det nya förslaget, }'ttradt, af den egenskap, att det innefattar ändringar uti det af Öfver-Direcleuren Rönbeck afgifna förslag, utan att dessa ändringar blifvit föranledde af Rikets Ständers vid sista Riksdag derom yttrade åsigter, igenfinnes uti följande, nemi.: 16 Staissamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskotlens Utlåtande, IV.-o 1. Beträffande först 5 och 11 §§. I afseende å förstnämnde §. yttrade Rikets senast församlade Ständer, ali §:ns senare moment, angående per* son, sorn icke är i utöfning af sin tjenst, fordrade, i öfverensstämmelse roed ii §. (huru inqvartering beräknas för permitterad), tillägg af "viss tid”, sorn., ehuru af Krigskollegium då föreslagen till 6 månader, Rikets Ständer likväl ansågo kunna inskränkas till 3 månader, hvarutöfver tjenstfri löntagare icke borde inqvartering tillkomma. Krigskollegium och StalsContoiret hafva vidblifvit den tanka, att tiden för ifrågavarande fall bör bestämmas till 6 månader, såsom närmast föreriligt med föreskriften uti Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den 2 Februari i833, enligt hvilken tjensteman får, med bibehållande af ordinarie löne-för möner > åtnjuta tjenstfrihet i 6 månader. I öfrigt föreslå Krigs-Coliegium och "Stats-Contoiret, alt 11 §., såsom icke innehållande föreskrift om annat än förlust för permitterad af inqvartering, må försvinna och stadgandet härom intagas i 5 §.
Hela tiden medan föreläsningen varade satt han och såg på henne; medan han samtidigt granskade sin egen känslostämning med obönhörlig sjelfkritik. Strax då han fick öga på henne hade det kommit något varmt upp i honom, något som blandade sig med minnena från den härliga sommaren: solskenet, de varma klipporna, den klara luften och den blåa viken till ett mångsträngadt, dallrande ackord i hans inre, ett melodiskt, smältande ackord, som plötsligt dog bort, då sjelfmedvetenheten inställde sig och klippte strängarne af. Och nu satt han och betraktade de afklippta stumparne med ett smil: sentimentalitet! gammalromantik! fåneri! En sommarförälskelse! Men hur mycket han än hånade sig sjelf, faktum kvarstod i alla fall: han kände sig glad öfver att se henne, glad vid tanken på att snart få gå vid hennes sida igen, säga sarkasmer, som han icke menade och göra paradoxer som han icke höll på. Der satt hon nu så allvarsam och lät sina stora ögon häfta sig fast på den lille samhällsförbättraren uppe i katedern; det stack honom nästan, han längtade efter att föreläsningen skulle bli slut, han ville att de der stora ögonen skulle ha frihet att riktas på hvem de heldst ville. Han mindes den morgonen i Lysekil, då han gått ensam omkring på badhusbryggan klockan 5; han mindes de dagarne i Helsingborg, då han trott sig skola återfinna henne i hvarannan kvinlig toalett han såg. Jo, han hade nog varit förälskad kanske en liten smul. Men den tiden var förbi. Det hade kommit så mycket emellan: Hedvig, Isabella hela hans gamla lif. Så flög en tanke genom hans hufvud. Om Hon var så blek, såg så trött ut. Der fans intet friskt uttryck i de bleka dragen och endast ett lojt intresse i de stora ögonen. Om han skulle lära henne älska; lära henne känna lifvet så fullt och rikt som det borde kunna vara lära henne det om också blott för några korta minuter. Vid den tanken kunde han höra hur hjertslagen började öka takten. På sin plats bakom satt modern och iakttog de två.
-; C. F. W:n 1. —; A. Lennstrand 5.-; Syskonen E. 522.90 I Missionsbokhandeln, Drottninggat. 49, ytterligare » 17.7A Summa Kr. 1,067 53 1,072.71 Till kvinnoförbundets kassaförvaltare: Transport från n:r 18 af » Idun » ... P. O. Lundqvist - — - Olga Braunerhielm — C. F. L - g Essie, 11 år 8. M — Kirsti Hulda Nilson R. F. G. K L. N. S., Lidköping ... - C. W — 1, Kristianstad - H. H., Karlshamn E. S., Alingsås - Östermalms folkskola: Miltiades 2.39; Temistokles 9.52; Yngve Berg 0.30; Leonidas 12.50; F. Z. 1.04 _ - Evald Leyonmarek Elsa Sven - Jane - En tjänstflicka ... K. v. M. Genom Aktiebol. Geflepostens tryckeri: E. Engvall 30. —; Fr. Kramer 10. —; J. M. Wretman 5. —; G. Hoffman 2. —; T. H — n 3. —; S. H — n 2. —; E. Bengtson 3. —; B. -; Mia Sandin 1. —; A. Enberg 5. —; L. F. Nilsson 1. —; K. P. T. 1. —; Ester o. Karin 0.50; Björklund 1. —; Hj. Bd 1 —; D. 2. —; G. 1. —; L. G. Brodin 5 —; Å. 1. —; W. D. -; Ger. Be 2. —; L. 3. —; S. S. T. -; G. Vestergren 30. —; P. Persson, Löfåsen, Hedesunda 1. —; A. Eneström 1. —; L. 2. —; K. E - n 2. —; V. V — g 1. —; E. Kristenson 5. —; J. W. H. C. -; P. E.