Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
1 a Statssamt Ålim* Besa*- och Ekom-Utskottens Betänkande, N:o 94. tet, och den derpå grundade Förordningen föreskrifva bufvudsakligast, att t vänne hemman skulle utgöra en rote, och denna rote svara för en soldat, att denne af roten erhölle stuga, ladugård, kåltäppa, ett halft tunnland åker, samt årligen Tjugofem Daler kopparmynt; och om matsäck önskades af roten till Regements-möten, skulle sådant af årliga lönen vid aflöningsmötet af dragas-. Men denna emellan nationen och Regeringen träffade öfverenskommelse vore nu mera bruten. I motionärens ort funnes, honom veterligen, icke någon rote, sorn består af mer an ett och ett halft hemman, och denna rote mäste hålla sin soldat med välbygdt torp, till två eller två och ett halft tunnlands åkerjord, beslå ängsvall till vinterföda för två eller tre kor, dessutom årligen utgöra ofta öfver tvänne tunnor spanmål, § tunna malt, julkost, 36 vedlass, 6 marker ull och 6 dito lin, samt 2 R:dr B:co i lön. Försökte någon rote, på grund af torpets odlade och förbättrade skick, att, genom aceord med sin recryt, bereda sig lindring i vissa punkter af hvad dess företrädare åtnjutit; så skulle Compagnie-chefen förstå att hindra ett sådant försök genom vägran att antaga karlen, så framt icke lönevilkoren bestämdes i enlighet med dennes vilja: ett förhållande, sorn, åtminstone i motionärens ort, eger rum. Passevolancen, som äfvenledes tillhör roterings-bördan och synes, enligt åberopade Förordning, hafva sin upprinnelse deraf, att roten borde, emot afdrag å soldatens lön, förse honom med matsäck, när han till Regements-möten commenderas, vore på ganska olagliga grunder ålagd dea roterade jorden, helst roten aldrig, utan ersättning, varit skyldig att soldaten, vid de nu så kallade vapenöfningarne, något bestå.
StatsUtskottets den 12 dennes aflåtna Utlåtande, i anledning af Kongl.' Maj:ts Nådiga Skrifvelse, rörande Öfverste - 214 Den 2 5 Maji.' Indelningens vid f. d. Östgötha CavalleriRegemente användande till aflöning för en Fältmarskalk eller General. Hans Excellence, Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade gilla StatsUtskottets ifrågavarande Utlåtande, Ropades Ja och Nej. Friherre Boye, Ludvig: StatsUtskottet har tillstyrkt, att en viss tid, lämpad efter billigheten, borde föreskrifvas, då de Boställen vid förra Östgötha Regemente borde till Staten ovilkorligen återgå, som nu innehafvas af reducerade Officerare; men jag ber ödmjukast att få erinra, det fall gifvas, och kan hända äro de alla sådana, der ingen sådan tids antagande aågonsin kan förenas med billigheten. Jag känner att ett Ryttmästare - Boställe in. nehafves af Grefve Stenbock, som erhållit försäkran att behålla det till dess han får, på den Militaira Tjenstebanari, något bättre. Att nu föreskrifva en viss tid, då Bostället skall honom frångå, är att antingen föreskrifva Konungen , att innom samma tid gifva Grefve Stenbock befordran, eller ock att säga, det Grefve Stenbock ej får lefva längre , än till en viss tid. Obilligt torde åtminstone det sednare vara, och jag begär alltså återremiss. Grefve Mörner, Adolph Göran: Jemte det jag instämmer uti hvad Friherre Boye nu an - Dm 25 Maji.
155 sammankomster, bär jag i stället sökt bortskaffa det förbud, sorn för närvarrde finnes. Jag har icke föreslagit, alt anmälan hos presterskapet skall behöfvas, om vänner och bekanta sammankomma hos någon husfader för andaktsöfning så framt denna kan hänföras lill enskild eller husandakt, utan endast då elen närmast kan liknas vid en offentlig Gudstjenst. I anledn. af Frih. Creutz’? yttrande, att han icke kände igen de ord, jag ur Augburgiska bekännelsen anfört, att man endast då icke är öfverheten skyldig lydnad, om den befaller" att synda, får jag uplysa, att de återfinnas i 16:de artikeln af bekännelsen, som slutar sålunda: ”Derföre äro de chrisina sin Öfverhet, såsom ock Lagen, hörsamhet och lydnad pligtige. Men der Öfverheten befaller synda, då måste man iner lyda Gud än menniskor: som skrifvit är i Apostlagerningarne, i det S kapitlet”. Frih. Stjernstedt, Au g. Wilh.: Det är i anledn. af Frih. Creutz’s yttrande jag har begärt ordet. Om jag någonsin skulle hafva tvekat huruvida del s. k. Conventikel-plakatet borde till sina hufvudbestämmelser qvarstå, så har jag dock af de yttranden Frih. Creutz så väl nu som vid tvenne föreg:de tillfällen här till prot. afgifvit, hell och hållet förvissat mig om nödvändigheten deraf att ifrågav:de författning till sitt hufvudsakliga innehåll kommer att fortfarande förblifva af gällande kraft. Hr Frih:n har nemi. i dessa yttranden uttalat åsigter, som visa hvarthän, äfven förutsatt af de bästa bevekelsegrunder, en skef infattning af en sak kan leda, samt huruledes, då hos bildade personer dylika efter min förmening villfarande lärosatser, dem Hr Frilun sålunda synes hysa, kunna förefinnas, samma förvillade och förvillande religionsåsigter hos den obildade massan lätt skola finna insteg och bära de bedröfliga frukter af brott, vansinne, brustna familjeband m. m. dem en nästan daglig erfarenhet ger vid handen.
Maj 1809 tillkännagafs offentligen att Eketorp, Samuelsås och Sadelmakarekrogen icke voro under Bankens pant inbegripne med det uttryckliga förbehåll att Banken derföre icke ståndar hemul. Samtlige egendomarne inropades af egarens broder Friherre Jacob Cederström. Köpebref biel' derpå utfärdadt den 20 Maj 1809. Uti sjelfva detta köpebref var anledningen uppgifven dertill att Eketorp, Samuelsås och Sadelmakarekrogen, som icke voro förpantade, hade kommit att jemte den förpantade egendomen ä Bankens auktion försäljas, med det uttryckliga tillägg att Banken utfäster sig att stånda hemul för denna egendom så vidt den varit till Banken förpantad och hvarå, i anseende till dermed verkstäld lagfart, vederbörande domare anmodades att laga fasta utfärda. Så vidt jag kan förstå detta hade alltså i köpebrefvet blifvit tillkännagifvet: l:o att allenast Norra och Södra Lisma och hemmanet Upsala varit till Banken förpantade; 2:o att Banken förband sig att stånda hemul för den sålda egendomen så vidt den varit till Banken förpantad och således endast för Norra och Södra Lisma samt Upsala; 3-o att dermed var tydligen utmärkt att Banken icke iklädde sig hemuls-skyldighet för de frenne andra hemmanen Eketorp, Samuelsås och Sadelmakarekrogen, hvilka hvarken voro till Banken förpantade ej heller för Bankens räkning uppbudne; 4:o att domaren anmodades meddela köparen fastebref n. b. på de pantförskrifne gårdarne på hvilka Banken erhållit trenne laga uppbud men icke på några andra. Uti allt detta kan jag icke finnna någon olaglig eller brottslig åtgärd, utan endast en allt för stor tjenstvillighet hos vederbörande Banko-kommissarier att gå egarens önskan till mötes och på hans begäran tillåta färsäljningen af hela egendomen vid samma auktion som den pantförskrifne delen försåldes. Men härvid invändes att Bankens Kommissarier bordt skaffa sig kännedom om alla egendomarnes natur innan försäljningen skedde.
Som ackompagnatris åt fru Ibsen fyllde fröken Alfhild Larson väl sin plats. Hr Sven Scholander gifver instundande onsdag åter en af sina omtyckta musikoch Bellmansaftnar i Vetenskapsakademiens hörsal. längst bort i rummet, där de hviska, mysa och le, upprymda och glada, kan i sin nya värdighet söm pappa och hon som moster. » Jag kan inte bärga mig, om jag inte genast får se ungen, » förklarar Lisa efter en stunds väntan. » Det var svårt det, » förklarar svågern, » men in får du ändå inte gå, förrän Amy * vaknar. » Men snart höres ett barns sakta kvidande inifrån sängkammaren, och de smyga sig in. Det har redan väckt Amy, som satt sig Under rubriken &gt; Familj ' emeddelanden * ha vi upp i sängen. Med lyckliga blickar betrakanslagit en bestämd plats på andra sidan i vår antar hon detta lilla klädbylte, deras förstnonsbilaga för s. k. legala annonser och för dem fastfödda, hvilket mannen nu varsamt upplyfställt ett pris, som rätt mycket understiger vårt annars beräknade annonspris, eller för födelse-, ter för att visa för Lisa. förlofningsoch vigselannons Ter. 1: 50 » Räknar du dig verkligen till den kausamt för dödsannons inom ram ler. 5: — kasiska rasen, du lilla rödbeta? » utbrister ett pris som måste betraktas som synnerligen moderat, då hänsyn tages till vår upplagas ovanliga moster, djupt sviken i sina estetiska förstorlek och den jämna och utbredda spridning tillväntningar. kännagifvandet därigenom erhåller. » Tag hit henne! » ber Amy. » Tycka de icke, att du är vacker nog, lilla barn? Det Redaktionen af Idun. gör ingenting. Snäll skall du åtminstone bli. Mor och far skola värna dig och skydda * dig från hvad som ondt är; deras ömhet och omsorger om ditt väl skola aldrig svikta. » Och hon såg upp till mannen, som tyst instämde i alla hennes ömma föresatser E n bild u r lifvet och planer. Lilla Sara blef inom kort den medelpunkt, för Idun af Hälla. kring hvilken alla husets intressen rörde on hade alltid varit en smula benägen sig.
Styrelsen ej underlåter att begagna dem, och att sådane åtgärder blifva vidtagne, att ej ett för lågt pris på Spannemål må öka consumtionem Jag tror, att dä Riket ej har tillgång nog af denna varaför att fylla behofven, bör man, såsom ett af de kraftigaste medel, att minska consumtionen deraf, söka bibehålla ett högt pris derå; dock menar jag ej ett pris, som är öfverdrifva högt, utan sådant, som icke vöre betydligt lägre, än det som varit under denna sommar. Vi hafva exempel, att priset på Spannemål vid efterhösten varit hälften lägre än före skör.; den. För öfrigt har min reservation ej afseende på annat, än upptagande af ett Silfverlån hos Utländningen. Hans ExcelUnce Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde derefter proposition till bifall af Statsoch EancoUtskottena ifrågavarande Utlåtande, hvilken proposition med Ja besvasades. Upplästes och lades på bordet Statsoch BancoUtskottens den 6 dennes afgifne Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottens den 26 sistledne Junii meddelle Förslag till Dea S Julii. Reglemente för Riksens Ständers Fullmägtige i RiksgäldsContoiret, i afseende på mredningen af Götha Canal Bolags, Malmö- Och Gö; theborgs DiscontVerk. Justerades Pleni-Protoeollet för den 16 sistledne Maj:. Hans Excellence Hurr Grefven och LandtMarskalken bortgick, samt öfverlemnade klubban till Grefve von Rosen, Axel. Justerades Pleni-Protocollet för den 19 sistledne Maji. Friherre Rudbeck, Alexander:
”Ah, se det kan kallas ett ridderligt svar men, för att vara ännu uppriktigare, den unge mannen har utvalt mig till sin följeslagerska.” ”Det der blir åter nästan för tydligt!” ”Jag kan icke hjelpa det Vidare har han – såsom jag redan sagt – försäkrat mig att han hoppades det herr Johan Blücher, af hvilken han fann sig ganska intagen, skulle hos mig rekommendera honom till det bästa.” ”Hm – ett kinkigt uppdrag!” ”Så mycket kinkigare, som det väl kommer att bero af huruvida han är lika intagen af – baronen.” ”Aha, det är fråga om att bli friherrinna?” ”Ja, min kusin – tycker ni att det är att sträfva för högt? Jag kan försäkra er att jag aldrig tänkt på någonting mindre ” ” och att bli rik?” ”Det har också ingått i mina beräkningar: den som är rik, har så många förmåner, kan tillfredsställa så många fantasier!” ” och att få lefva i den så kallade förnäma verlden?” ”Ja ja, just om allt det der är det fråga Jag tycker om att bli en förnäm dam, att få vagga mig i en vagn med en eller två livréklädda lakejer bakpå, att bli hyllad och uppburen af min mans vänner, en hel svärm grefvar och baroner, och framför allt att göra alla grefvinnor och friherrinnor förtviflade af afundsjuka ty jag ärnar icke spara min mans kassa för att bli skön!” Vid de sista orden fäste Blenda sitt leende öga på sin älskare. Hon var öfvertygad att han i samma glada ton skulle förebrå henne hennes fåfänga och behagsjuka, ty den orsak, som hon på sista tiden lyckats uppfinna för gumman Gyllenhakes ihärdiga påstående att hon i ”grefven” icke borde se en grefve, var den att han, som egde så ädla tänkesätt, fruktade att hon med alltför mycken förkärlek fästade sig vid de högre ståndens förmåner. Men tvert emot hvad hon förmodat svarade han henne endast dessa ord: ”Denna verld skulle nog passa er!” ”Bör jag tyda detta svar som ett råd, min kusin bör jag tro att ni gynnar baronen?” ”Jag nästan börjar att göra det Men hvad säger tant om saken?”
Men om han, Gaetano Alagona, ville följa henne till Diamante, då skulle hon taga honom med sig upp till torget på bergshöjden och visa honom hvad de gamla Alagona hade ägt för jordsträckor på Etna och på Catanias slätt och hvar de hade rest sina fästen på inlandsbergen. Ty där uppe såg man allt detta och ännu mer. Hela hafvet såg man. Gaetano hade ej tänkt på att hon talat länge, men pater Josef var visst otålig. »Nu äro vi ju komna till ert eget hem, donna Elisa,» sade han helt mildt. Men hon försäkrade pater Josef, att hos henne fanns alls intet att se. Hvad hon först af allt ville visa Gaetano, var det stora huset vid corson, som kallades sommarpalatset. Det var ej så skönt som palazzo Geraci, men det var stort, och då de gamla Alagona voro i sin välmakt, kommo de dit om somrarna för att vara närmare Etnas snö. Ja, som hon sagt, åt gatan var det ingenting att se, men det hade en härlig gård med öppna pelargångar i båda våningarna. Och på taket fanns en terrass. Den var golflagd med blått och hvitt tegel, och i hvarje sten var Alagonas vapen inbrändt. Det ville han väl komma och se? Det föll Gaetano in, att donna Elisa torde vara van, att barn kommo och satte sig i hennes knä, då hon var hemma. Kanske hon ej skulle märka, om han också komme? Och han försökte. Det var så. Hon var van vid det. Hon märkte det alls icke. Hon endast fortsatte att tala om palatset. Där fanns en stor praktvåning, där de gamla Alagona hade dansat och lekt. Där var en stor sal med en musikläktare, där voro gamla möbler och pendyler i små hvita alabastertempel, som stodo på svart ebenholtsfot. I praktvåningen bodde ingen, men hon skulle gå dit med honom. Kanske han hade trott, att hon bodde i sommarpalatset? Ånej, där bodde hennes bror, don Ferrante. Han var köpman och hade sin bod på nedre bottnen, och som han ännu ingen signora skaffat sig, så fick allt däruppe stå, som det stod.
Scandinaviens kringflutna läge, dess grannskap med Nordpolen, dess fattigdom och ödemarker, och framför allt att det ej besitter några colonier, gör i min tanke en egen politik för detta landet möjlig. —• Ett sådant land har säkert intet annat intresse, än sin inre frihet att försvara, och det är på dessa förhållanden jag vågar Den i December. 99 stödja elen här yttrade meningen med Scandinaviens sjelfständighet. —■ Om det i sednare tider så ofta nämnda Centralförsvaret ifrån en sådan åsigt hemtar anledningen till sitt ordförstånd, så skulle jag vara nöjd alt finna en utväg till förklaringen af ett uttryck, som ännu i mina ögon så otydligt utvecklat sig i tillämpningen. Om man, under förbigåendet af vår tid, skulle lill pröfning företaga anledningarne till alla våra krig från 1720 till och med 1809, så frågar jag.* om det finnes någon , som vill bevisa, att något enda varit oundvikligt, eller annorlunda, än genom våra styrelseåtgärder, uppkommit. Om en beräkning skulle uppgöras, hvad försvarsanstalterna, tillika med krigen, under de redan nämnda go åren, kostat, så skulle man säkert fasa för den oerhörda summan; och, om man beräknade, hvad dessa fruktlöst förtärda capitaler skulle åstadkommit, om de hos de skattdragande fått verka, såsom medel till nya produetioner, så skulle man troligen härutinnan finna hela orsaken, hvarföre Sverige så långsamt, eller snart sagdt omärkligt, förkofrar sig: man skulle finna, alt Sveriges uppoffringar, i jemnförelse med förmågan att hastigt godtgöra dem, varit större än andra länders; 100 Den i December. och jag tror det svårligen kunna motsågas, att Sverige, sorn under de nämnda po åren aldrig, utan Styrelsernas vållande, ens varit hotadt med krig, skulle nu befunnits i ett vida bättre och säkrare försvarsskick, örn uppoffringarne för försvaret och ansträng» ningarne för onödiga krig varit alldeles åsidosatta.
Denna framställning visar, att redan på den tiden, då nu gällande, Kyrkolag utgafs, man va* rit allmänt öfvertygad om företrädet af den Styrelse öfver alla ^sådana Inrättningar, hvilken, med kännedom af Lokal-förhållanden och ett all* tid 1 ifl i gare deltagande för afhjélpandet af den för ögat varande järnmern , vore i närmaste tillstånd att dertill ofördröjligen bereda nödiga oell ändamålsenliga*utvägar. Om uti tidernas följd omständigheterne påkallat och klokheten ålagt en allmän Öfverstyrelse för att erhålla enhöt i be* handlingen och uppsigt på verkställigheten , har man ändock alltid varit betänkt på uppdraget af den närmaste vården åt Embets-Verk på stället, hvilket äfven inhemtas af 1791 års Instruktion, som i 3 §:n ålägger Eder Kongl. Maj.ts Befallningshafvande och B'skopame uti hvarje Län och Stijt, att med Vederhörandes samråd deröfver hafva tillsyn. Men det synes som ändamålet förfelats genom det man förmycket inskränkt de sednares åtgärder, dymedelst bundit deras händer att uträtta hvad ögonblicket fordrar, och i stället uppdragit dessa åtgärder åt en Öfverstyrelse, hvilken, äfven med bästa vilja och sorgfälligaste bemödande, icke möjligen skulle kunna sträcka en så beskaffad uppmärksamhet uti mindre delar till alia serskilde Inrättningar af detta slag inom ett Underdåniga Skrifvelser'. 433 ett så vidsträckt Rike. Öfverinseende, kontroll och utfärdande af allmänt gällande Instruktioner är något helt annat än deras verkställighet och dertill nödiga medels disposition , hvarförutan ännu aldrig någon Inrättning kunnat behörigen vårdas eller vunnit allmänt deltagande och förtroende.
Dess nådiga beslut, angående omförmälda förändrade organisation af Bergsoch Kommers-kollegierna, med angifvande af sättet och grunderna derför, samt äska Rikets Ständers bemyndigande, dels att å indragnings-stat uppföra lönerna för dem af kollegiernas slyrelsepersonal, som icke kunna uti de i kollegiernas ställe inrättade nya styrelser varda bibehållna, äfvensom lönerna vid de till indragning föreslagna sekreterareoch advokatfiskalstjensterna i Bergs-kollegium samt skillnaden emellan den å Kommers-kollegii stat nu uppförda advokattiskalslön och den föreslagna ombudsmannalönen å manufaktur-diskontens stat, med rättighet för dem, hvilkas löner sålunda i sin helhet eller till endel å indragnings-stat förflyttas, att i vanlig ordning derifrån uppbära dessa lö■ebelopp, intill dess de afgå eller till motsvarande eller högre löner befordras, och med iakttagande att, i händelse sådan förflyttning från indragnings-staUtn till ordinarie tjenst med ringare lön eger rum, endast löneskillnaden bör den befordrade från indragnings-staten tillgodokomma, dels att disponera de för öfriga tjenster vid nämnde embetsverk å riks statens hittills fastställda löueanslag, intilldess personalregleringen, enligt de nya staterna, i inåa af afgång, dermed fullständigt kan blifva tillvägabragt. Hvad Departements-chefen sålunda i underdånighet föreslagit, fann Kongl Majit godt att, i enlighet med Statsrådets öfrige ledamöters underdåniga tillstyrkande, till alla delar gilla och bifalla. Ex protocollo C. J. Oscar Alströmer. 12 Utdrag af Protokollet öfver Civil-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-rädet å Stockholms Slott den 9 November 1847. Närvarande: Hans Excellens, Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse. Hans Excellens, Statsministern för Utrikes Ärendena, Hr Friherre Ihre« Stats-råden: Friherre Stael von Holstein, Munthe, Friherre Peyron, Silfverstolpe, ? j 'Waern, Friherre Gyllengranat, Faxe och Fåhreeus.
S. D. Conslitututions-Utskottets följande på bordet hvilande memorial blefvo nu åter föredragne, nemligen; N:o 27, med förslag lill ändring i Riksdags-Ordningens 14 §, angående representations-rättigheten för Stockholms stad; N:o 28, med förslag, angående ändring i Riksdags-ordningens 14 §, med afseende å representations-rättigheten för Fahlu bergslag; N:o 29, med förslag om uteslutande ur 11 § Riksdags-Ordningen af stadgandet, angående ofrälse valförrättare vid Riksdagsmannaval för Bonde-Ståndet; och N:o 30, med förslag om ändring i Riksdags-Ordningens 26 §, angående ordningen för Riks-Slåndens uppträdande å Riks-salen vid Riksdags öppnande: De i desse memorial framställde grundlagsändt ings-förslag antogos af Bonde-Ståndet att hvila lill nästa Riksdag, för att då i grundlagsenlig ordning handläggas. S. D. Föredrogs och bifölls Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens på bordet hvilande betänkande, N:o 8, i anledning af väckt motion om aflåtande från Rikets Ständer af underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:l, med anhållan om Kådig Proposition vid nästa Riksdag, med förslag till nödige ändringar i afseende å så väl Tullbevakningen, som de i Tull-Taxan stadgade förbud och tull-afgifter. Den 7 Mars. Från Ilöglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Siats-Utskottets den 1 och 5 dennes på Prot.-Utdrag, den 7 Mars 184'5. 697 ries på bordet lagda utlåtande, N:o 211, angående beredande af en ny lo cal för Riksgälds-Contoret i stället för det härtill nu begagnade hus. S. D.
M 7 till Kongl. Maj:ts Nåd Prop. jV$ 1, om Statsverket 1836. staden, under iakttagande deraf, alt med anbringandet af de till inrymmande af osnygga och stormande patienter afsedda flyglarne skulle, i anseende till otillräckligheten af för ändamålet tillgänglige medel, tills vidare anstå, har Ofverintendents-einbetet, medelst underdånig skrifvelse den 29 sisth Juli anmält, att ifrågavarande byggnadsföretag genast blifvit af Embelet påbörjadt, och grundläggningen numera så fortskridit, alt murningsarbetet kunnat vidtaga; men att Embetet, till följd af de under sednare åren uppkomna prisförhöjningar och deraf föranledd svårighet att erhålla antagliga anbud å leverans af vissa bygguads-inaterialier, körslor, m. m., funnit nödigt låta för berörde byggnad upprätta nytt kostnadsförslag, grundailt dels på de prisbestämmelser, hvartill Embetet redan lyckats uppgöra leverans-kontrakt, dels de medelpris, sora på sista tiden visat sig gällande; upptagande detta förslag för byggnaden, inberäknadt flyglarne, samt kostnaden för i förra förslaget uteslutna innanfönster, lastagebrygga och körvägar, äfvensom stängsel för promenadgårdar jemte platsens planering närmast omkring byggnaderna, en summa af 404,000 R:dr Banko, som med 87,374 R:dr öfverstiger det näst förut uppgjorda förslagets slutsumma 316,626 R:dr Banko. Då uti denna tillökning i kostnadsbeloppet ingår en summa af 25,214 R:dr 20 sk. Banko för anskaffande af en efter nyaste uppfinningar inrättad luftvexling^— och värme-apparat jemte vattenuppfordringsverk, hvilka arbeten i det föregående förslaget beräknats till en sammanlagd kostnad af endast 24,556 B:dr 32 sk.