Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Svar, åtföljdt af språk, musik. Svar till prestbev., sändes t. A. B.,Motala,-p.r. byrå, Stockholm. 1890 180 gjordt, lägges mönstret på tyget oeh Barnmorskan S E H I T! fastsättes här och där med några nya En ung, anspråkslös flicka, van vid kartnubb, på det papperet vid berö- alla inom hus förefallande göromål, ring ej det ringaste må rubbas. Sedan söker sig härmed plats i familj såsom tages en mjuk bommullstapp, som dophushållsbiträde. Goda rekommendatiopas i guldeller silfverbronspulver, ner kunna förevisas. » P. B. », Bollnäs. hvarmed sakta men väl öfverpenslas [1774] hvarje utstickad fason. Med stor förGötgatan 57, 2 tr. siktighet tagas nu de nubbar upp, som S Ä L L S K A P OL Ä R A R I N N A. Allm. telef. 37 39. fasthållit papperet, så detta ej får skriEn yngre, bildad, musikalisk dam, THEODOR BLÄNCHS OBS. Antiseptisk behandl. Properhet. da, hvarefter det sakta och varsamt som flytande talar tyska, franska och [1535] lyftes från tyget. engelska, önskar under sommaren komMången kanske anser, att vanliga ma på landet i någon bildad familj, små nubb kunna användas, men dessa som sällskap och lärarinna antingen äro alldeles olämpliga, ty antingen blott mot fritt vivre eller mot en minskall man nedslå hela nubben i bordre månadtlig afloning. Svar torde det, som då blir svår draga upp igen, inlemnas under signaturen » F. K. » Öppen eller ock stå deras hufvuden högt ofvan Kungsträdmed snaraste på Stockh. Norra A n - tyget och fatta då lätt i pappersmönnonsbyrå, Drottninggatan 38. alla dagar gården stret, när detta skall upptagas från ty(S. N. A. 10-5. get, och då kvarliggande bronspulver tt medelålders, bättre frunt. önskar nedfaller genom de små stickhålen och till våren pl.
Pi otocollsUtdrag, Ridderskapets och Adelns: Mars. om remiss af Herr von Arbins memorial om förändring i inqvarteringen för Wendes ArtilleriRegemente; af Friherre Rehbinders memorial angående sättet att afhjelpa allmänna förlägenheten; af Hans Evcelience Grefve Cederströms memorial angående allmänna förlägenheten, samt behofvet i vissa fall af medel till pensioner för StatsRådets Ledamöter; af Friherre Anckagsvärds memorial om indragning af Ministerplatser vid främmande Hof; af Friherre Wrangels memorial om grunderna för beskattning af fastigheter; af Herr Hammarskölds memorial, innefattande anmärkningar emot nu gällande skolordning; af Herr Tolls memorial om nyttan af marscher för Armeen och sättet att derigenom befordra penninge-cii dilation. P. 75. Pro - 305 ProtocollsUtdräg, Pdddérskapets och Adelns: rörande Statsoch BancoUtskotteiis betänkande angående förändring i tiden och sättet för indrifningen af GothaCanal-Bolags-, Götheborgssamt Malmö f. d. DiscontVerks ännu utestående fordringar. P. 204. — angående remisser: af Konungens Proposition angående Yeterinairlnrättningen; af Konungens Proposition angående KronoSkogarne i Riket, af Herr Cederschjölds memorial om Indragning af de stipendier, hvilka blifvit anslagne till understöd för Prester som studera Medicine, m. m.; af Friherre Tolls memorial om anslående af medel i anledning af H. K. H. KronPrinsens förestående förmälning; af Grefve von Plåtens memorial om anslag af nödiga medel till bestridande af de kostnader, hvilka, i och för H. K. H.
Jag får begagna detta tillfälle för att uttrycka min erkänsla (sorn säkert delas af Armeen) till de Ledamöter af detta Riksstånd, hvilka för några dagar sedan så öppet uttalade den öfvertygelse, att de af Utskottet föreslagne 3,4oo R:dr äro för ringa vilkor för en InfanterieÖfverste. Då det tages i betraktande, att i denna summa inbegripas taffelpenningar och fouragesamt resemedel, som väl ej kunna beräknas ringare än till ett sammanräknadt belopp af iooo R:dr, så skulle den egentliga lönen för InfanterieÖfversten ej öfverstiga 2400 44 H. 8 Den 5 October f. m. R:dr. När derifrån ytterligare afdragas Kro, noUlskylder, ränta å accord och inventarier m. ra. vågar jag betvifla, att netto-behållningen lernnar nödig utkomst åt den plats i samhället, som en Regementschef innehar, hvars ansvarsfulla åligganden lika sakkunnigt sora utförligt nyligen inom detta rum framställts, och således ej nu fordra ytterligare bevisning. Ett lika förhållande företer sig med ÖfversteLieutenanten, som utöfvar i:staMajorstjensten. Han måste stundom vicariera i befattning med Chefen; dess tjenst fordrar, -alt han ofta måste se befälet hos sig, och en hvar, som derom äger nogare kännedom, skall säkerligen med mig instämma deri, att å denna tjenstegrad hvila så många ansvarsfulla åligganden, att man åt den bör söka bereda någorlunda lugn i ekonomiskt hänseende. Utskottet har föreslagit 1,700 R:dr, fouragemedlen inbegripne; men då dessa sednare först afräknas, och derefter, såsom nyss är nämndt, afdrages ränta å accord, samt utskylder in. m., synes mig den behållna lönen föga tillräcklig för de vanligaste behofvens uppfyllande i en sådan befattning, än mindre att dermed kunna förskaffa uppväxande barn den uppfostran, som troligen eller vanligast blifver deras enda arf.
St. vid någon af de föreg:de riksdagarne beviljat ett statsanslag, hvars belopp jag ej minnes, men tror utgöra 7 ä 800 r:dr, såsom ersättning för den dagsverksskyldighet, hvaraf nämnda kungsgård sålunda gått i mistning. Hr Printzensköld: Om också det är förhållandet, att, under någon föreg:de tid, en sådan eftergift skett utan åläggande af annan deremot svarande skyldighet; så är likväl ej, såsom Hr Sandströmer påstår, den afgift, som uti förevar:de punkt omförmäles, på något sätt jemförlig med den dagsverksskyldighet, som åligger åtskilliga hemmansegare att till kungsgårdar och boställen utgöra; ty här står uttryckligen att denna afgift utgöres ”till underhäll af byggnaderna vid Näs kungsgård.” Visserligen äro dagsverken ett ibland de medel, som mäste begagnas, för att kunna fullgöra denna underhållsskyldighet, men del synes tydligen af de åberopade ordalagen, likasom utaf sjelfva titeln: Näs kungsgårdsreparations-medel, att med afgiften afses bekostandet af allt hvad som till byggnadernas underhåll hörer, hvarunder måste begripas 64 Den 2 Augusti. icke blott dagsverken vid reparationernes verkställande utan äfven de till dessa reparationer nödiga materialier, samt aflöning åt handtverkare na. m., och det så mycket heldre, som, enl. komiterades egen uppgift, i händelse medlen ej förslå till sitt ändamål, allmogen då är pligtig alt fylla det bristande. Frih. Cederström: I enlighet med Konungens och R. St:s sammanstämmande beslut, förordnades genom 1815 års författning, att alla sådana dagsverken, som utgjordes af heraman belägna på öfver en mils afstånd från bostället eller kungsgården, skulle få med kontanta penningar lösas ifrån och med den dag, då en ny innehafvare tillträdt bostället; i följd hvaraf nu redan alla sådana dagsverken blifvit årligen med kontanta penningar löste, dock så att lösen bibehållits vid det boställe, dit de förut varit anslagna, men nu betalas efter markegång. De dagsverken, som utgöras af hemman belägna inom milen, uttagas dock ännu som förut in natura.
Halsdukar och Näsdukar, af Gaze eller annan Jlorsväfnad, genom tryckning faconerade. Deraf SevillrängsUt slottets Utlåtande , Äöo 48. 33 Deraf, att Rikets Ständer före delta bifallit’, hvad Utskottet i dess Betänkande N:o 33 hemställt om intagande uti Tnll-taxan i form af anmärkning af det stadgande, att alla till införsel förbjudna Sidenoch Bomulls-väfnader skulle få inkomma directe från Ostindien mot io procents tull af värdet, följer, att serskild åtgärd numera icke kan föranledas af Fiidderskapets och Adelns beslut, att Helsiden: Schawlar, Schawletter, &c., skulle vid slik införsel bära 3 R;dr tull på 3o R;drs värde per skålpund , så vidt rubriken: alla andra slag, ej mindre släta och enfärgade, än, genom väjnadssättet eller olika Järgadt Silke, fagonerade, angår, enär densamma blifvit med införsels-förbud belagd; men beträffande den andra, på sätt nyss nä rand t är» till lydelsen ännu oafgjorde rubriken, angående hvars medgifvande till införsel directe från Ostindien, mot den lägre tull-afgiften, mäste, såsom i allmänhet tillåten, serskildt afgöras; så, ehuru del sk;'.i för uppskof med ett slikt afgörande, som Utskottet i Memorialet N:o 4ä anfort, eller att redactionen vore obestämd, ännu qvarstår, har Utskottet, på det icke ett serskildt Memorial må för denna enda artikel komma att erfordras, velat hemställa, om icke det kunde tillåtas Utskottet att uppställa den för denna frågas afgörande nödiga voterings-proposition i så allmänna ordalag, att tillämpning deraf kan ega rum på hvilkendera lydelsen, som genom aö.-te voteringen blifver antagen, och får i sådant afseende föreslå: O J 27:o. Den, som gillar Utskottets åsigt, att de slag af Väfnader-. Helsiden-.
Constit.Utsk., med stöd af 56 § Reg.F., måtte till ett helt sammanjemnka de anmärkntr, hvilka såsom hvarje Stånds gemensamma tanke blifvit till Utsk. återremitterade. Frih. Den 4 December f. m. Frih. Cederström, Jac.: Det nu föredragna iriemor. är stäldt till BorgareSt., såsom svarpå dess återremiss, och kan icke blifva något öfverläggningsämne för R. o. Ad., emedan det icke innehåller något förslag till grundlagsändring; ty det, som varit väckt, är redan långt för detta af Utsk. underkändt och kan icke åter förekomma till följd af någon sådan inom Stånden såsom gemensam tanke yttrad mening, emedan den skulle innehålla ett nytt förslag, som icke får inom Ståndens plena väckas. Jag skulle derföre förmoda, att detta memor. icke erfordrar annan åtgärd, än att läggas till handhna. Gr. Horn: Jag vill icke motsätta mig den åtgärd att lägga memor. till handhna, blott jag vid samma tillfälle får den grundsats, åtminstone enskildt för min del, till prof. antecknad, att jag protesterar mot en sådan falsk tanke om grundlagens bud, som af Constit.Utsk. i detta memor. är nedlagd. Hr Hjärne, Harald: Ehuru jag vid afgörandet af den fråga, som af Gr. Horn blifvit åberopad, nemi. Constit.- TJtskrs förslag rör:de representationsfrågan, var af samma tanke med Hr Gr., tror jag dock, alt jag, utan inconsequens, i närvar, fråga kan dela åsigt med Frih. Cederström. Jag bekänner, att min öfvertygelse är, att Constit.Utsk. i förevar, fall har förfarit enligt grundlagens ordalydelse. 22 § Reg.F., hvaruti ändring har varit föreslagen, handlar endast och allenast om huru stort antal ledamöter i Högsta Domstolen skall vara närvar., när mål der afgöras. Något annat, ang:de Högsta Domstolen, innefattar icke denna §.
Då är det nog åtta år, sedan vi sist hörde något. » » Men det är ju förskräckligt. Tror ni, han har drunknat? » » Hvem vet? Det är väl att hoppas. ' » Hoppas? » » Ja — det vore väl värre, om han Icfde — men det tror jag inte. Han brukade skicka pengar emellanåt, och då hade vi det så godt. Jag bodde hos dem och hjälpte till med barna och hushållet — för piga hade de inte råd hålla sig med — och jag hade ju inte kärare att sköta i världen » Doktorinnan flyttade skorpkorgen närmare, fyllde pä den urdruckna kaffekoppen och satte sig själf ned vid köksbordet. » Nå vidare? » frågade hon. » Så mönstrade han i London och seglade till det där landet, som jag inte vet, hvad det heter, men där det finns så många får att de hade fem hundra, eller mer, med sig tillbaka till London igen, och en frysmaskin hade de ombord, så de höllo sig friska hela tiden — för se de voro slaktade förstås. — Ja allt det där skref han, och dotter min har brefvena ännu. » (Forts. o. slut i nästa n:r.) Innehållsförteckning. Louise Posse; af Lina Berg (L. SJ (M e d porträtt). — M o d! Nyårshälsning af Edv. Évers. Idun Prenumerationspris p r å r: Idun ensam _. kr. 5: Iduns Modet., fjortondagsuppl. i 5: Iduns Modet., mänadsuppl. » 3: Barngarderoben &gt; 3: Byrå: — K l a r a södra fcyrkog. telef. — Prenumeration sker å alla post— - anstalter i riket. näst lärarinnekallet, kvinnor m e s t rådet. A nnonspris: 35 öre pr nonpareillerad. FRITHIOF HELLBERG. För .Platssökande, o. » Lediga platser » Träffas säkrast kl. 2 — 3. Lösnummerpris 15 öre 25 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafv. Redaktionssekr. : J. Nordling. (lösn.-r endast för kompletteringar.) Utländska annons. 70 öre pr nonprad.
V. B. >g5. A. 3o .— N:o 38, ined öfverlemnande af Fullmäktiges i Riksgäldscontorel till Rikets nu församlade Ständer afgifna Berättelse. V. B. 347. A. 357. —- N:o 39. angående väckt motion om meddelandet af uppgifter i afseende på lösen för embets-och tjenstemäns fullmakter och afsked, m. rn. V. B. 347. A, 358. — N:o 40. angående regleringen af utgifterna under Riksstatens andra hufvudtitel. V. B. 372, 4^o. VI. StatsEtskollels Memorialer, Betänkanden oell Ullålanden; — N:o 41. i anledning af motion om aflönings-ersättning för adjungerade ledamöter uti Kongl. Göllia Hofrätt. V. B. 372, 420. Å. 23a, 294, IX. tJ. 4 38. X. 96, XI. A. 288. XIII, U, 297, 3o5, A. 478. XIV. U. 45a. XVII. A. 38. •— W;o 42. angående lönereglering för Landtstatens tjenstemän och betjente samt för förste och andre landtmätarne. V. B. 372, 420. VI. IX. U. 438. X. 101. XI. A. 289. XIII. E. 3o3. — N:o 43. i anledning af Kongl. Maj:ls nådiga proposition 0111 Calmar Läns fördelning i 2.'ne län. V. B. 372, 4*o. VI. 1. 288. X. U. 297. XI. ig. A. 298. XII. E. 331, 3g8. A. 457. — N:o 44* angående regleringen af utgifterna under Riksstatens tredje hufvudlitel. V. B. 372, 42°- VI.
Stånden hafva ej allenast återremitterat alltsammans, utan 2:ne hafva afslagit all fråga om Statspapper, hvarförutan förslaget troligen är overkställbar!; det ena Ståndet, utan att i stället föreslå andra medel, och det andra med förslag att utgifva CreditSedlar utan fond och ränta, således utan credit. Ständerne stå, som mig tyckes, nu på samma ställe, som vid ankomsten till Riksdagen; måhända, att den på Realisations-förslager hittills fruktlöst använda tid och möda visar deras olämplighet, 10 6 0 löen 2 2 Juli i f. mt oell må hända har dét varit för tidigt dermed framkomma, så lange garantier saknas emot de våldsamma förändringar uti Bankens styrelse, användande och säkerhet, sorn med nu varande Författningar vid hvarje Riksdag kunna ske; om deremot nu sådane förslag gjordes, och i constitutionel väg vid nästa Riksdag stadfästades, som i detta afseende gåfvo all den garanti Ständer och Konung gemensamt kunna åstadkomma, skulle troligen Förslager om mynt bestämningar, lämpade till allas väl, med mera med mera förtroende emottagas. Af dessa anledningar vågar jag till de Förenade Utskottens uppmärksamhet hemställa, att man för denna gång, med förkastande af alla directa eller indirecta Realisationer, endast bör före.' slå sådana åtgärder, hvarigenom den nu be: iinteliga sedelstocken göres så rörlig, som möj. Irgt är, med iakttagande af alla försigtighets-] mått, som befästa Bankens säkerhet och credit. Detta kunde åstadkommas! i:o Genom antagande af den utgrening af BancoDisconten, Utskotten föreslagit, samt Ridderskapet och Adeln godkänt. s.-o Genom Enskiftes lån, samt lån till större odlings företag. 3:0 Derigenom att all Capital-inbetalning äf Fastighets-lån åter i samma väg finge utgå, samt denna lane tillgång ökas med hvad af odlings-låne-anslaget vöre öfrigt, sedan afsatt blifvit hvad som ansågs nödigt för de i 5ulra puncten föreslagne lån. Vanliga creditiven bibehållas för Jern» Contoiret och ManufacturDisconten. 5:0
Nå, men hur spelade hon? ALMQUIST. Det blef en stor succès. ZETTERSCHÖLD. Hvad begär du mer! ALMQUIST. Hon var en idiot. (Paus.) ZETTERSCHÖLD. Hon kommer. (Hastigt). Du lemnar oss ju ensamma – snart? ALMQUIST. Det skall vara mig ett nöje. FRU RAMBERG (från höger). God dag, doktor Almquist. Det var länge sedan man hade den äran att se er! ALMQUIST. En evighet, som det heter på teaterspråket. FRU RAMBERG. Fy, herr doktor! Så säger man inte till en teaters evigt unga älskarinna! ALMQUIST. Jag medför en chevaleresk upprättelse för mina ochevalereska ord: min vän baron Zetterschöld. FRU RAMBERG. Välkommen! Jag känner er. ZETTERSCHÖLD. Åh? FRU RAMBERG. Jag har läst edra dikter. ALMQUIST. Aj! Der gaf ni honom nådestöten. Ni har verkligen utvecklat er. ZETTERSCHÖLD. Mina obetydliga dikter... FRU RAMBERG. Jag tycker om dem. Det fins ungdom i er lyrik. Det är så sällsynt nu för tiden – ALMQUIST. Tack! Det var till mig! Det är synd, att jag inte skall ha tid att försvara mig. Jag måste gå. FRU RAMBERG. Redan? Nå tack för besöket i alla fall, fast det var kort. ALMQUIST. Jag hoppas min väns blir desto längre. (Bugar sig och går.) ZETTERSCHÖLD. Ni tycker kanske det är allt för djerft af mig att inkräkta på er hvilotid, men... Ja, jag såg er första gången i går, som Julia! Nå – jag vill inte tala om det. Det skulle taga sig ut som smicker, och ni måste vara utledsen på det, ni som har hela Stockholm för era fötter. FRU RAMBERG. Ni behöfver ingenting säga. Att ni ansett det mödan värdt att söka upp mig är ju i och för sig smickrande nog. ZETTERSCHÖLD.
Ansiaffet för varrl och underhåll af Hinsoch kronohäkten. Redogörelsen öfver detta anslag, hvilken blifvit i Kongl. Kammar-rätten granskad utan anmärkning, utvisar följande förhållande emellan inkomster och utgifter: 18 — 138 — Debet. Balans från år 1862: Uppbörd: Statsanslag 13,500: — »rf Balans till år 1864: Balans från år 1862: Utgifter: Inslagen till cellfäng elgeby,gg nader. Räkenskaperna, som omfatta anslagen till såväl länsoch häradssom stadsfängelserna utom Stockholm, äro för revisionsåret med anmärkning granskade i Kongl. Kammar-rätten och utvisa följande förhållande: Debet. Länshäkten. fiäradshäkten. Stadshäkten. Summa. Balans från år 1862: Utgifter: Under revisionsåret har tillsammans blifvit utbetaldt 32,654 R:dr 16 öre, hvilken summa, såsom i utgående balansen inbegripen, föres inom linien. — 139 — Balans till år 1864: Kontant behållning Inventarier m. m Fordringar hos Riksgälds0 kontoret A fängelsebyggnaderna nedlagde kostnader — Summa 3,450,000: ~ 150,000: - 195,000: — 3,795,000: — § I. Beträffande fängelsebyggnaderna och de arbeten, som under loppet af år 1863 blilvit utförda såväl vid läns-cellfängelserna och kronohäktena som vid straffoch arbetsfängelserna i riket, få Revisorerne ur Chefens för Fångvårds-styrelsens Byggnads-kontor afgifna berättelse meddela följande uppgifter: Läus-cellfängelserua. Fängelsebyggnaderna i Upsala och Nyköping, hvilka år 1862 blifvit upplåtna till fangars emottagande, hade under revisionsåret blifvit utvändigt afrappade och i sin helhet fullbordade, hvarigenom, sedan nu äfven dessa två läns-cellfängelser blifvit fullbordade, rikets samtlige län äro med sådana fängelser försedde. Krouo-cellfängelserna
Dä jag tror mig finna swarct i hwars och ens ögon som will äga den heder att wara Swensk, anser jag subscriptionen gifwen och frägan blott blifwa om desi widsträckthct. Sa länge medborgaren war soldat, besegrades aldrig det stolta Nom och Frankrike har blott genom en oinskränkt eonfcciplion förswarat sig snart sagt emot alla Europas magrer, och wanni! den storhet — den killwaxr hwargf det nu högmodas. Den conscriptions tid som af war Konung Nädigst är föreslagen kan ej anses^ör läng, min tanke är att om lega tillätes för mer ätt de fem förstkommande arén förfelas conscriplionen i mänga hänseenden, den nationalanda som endast gifwcr styrka är ett land skall bättre södas och underhällaS ri2 Den 4 Naii. dä alli landets barn dela lika öde. Moraliteten skall winna deraf, att en och hwar lärer sia !vda, lita sä latt som han lärer att befalla T)et maicha nustbruk af legning som man wld Landtmätnel erfarit, den illwisia af sine kamrater fom de legde, singö röna, aile talar deremot lika högt som den narurliga lagen hwilken i hwarje hjerta bast tolkar menuiskans skyldighet, och ropar försvara d.g. Jag skulle hälldre än legning förestå, antingen akt wista nndantag rent af gjordes, där menskUahet och nöd wänvighet sadank fordrade och at en Rätt pre« eiderad af Landshöfdingen med Z:ne of hwarje ständ bedömdes och sedan till Konungens fastställelse inlämnades: till exempel, där enka eiler Utlefwadt folk med en enda myndig son förestår hemman.
Efter denna förklaring finner R. o. Ad., att jag numera icke motsätter mig ålerreniiss. efter 430 Den 9 Maj. det förmenas att formen så skall fordra, men yrkar, att återremissen då skall åtföljas med något, som ådagalägger, att R. o. Ad. har tänkt på något annat än det purt formella; emedan, om R. o. Ad. icke gör det, utan endast ålägger Utsk. att sammanjemka oförenliga skiljaktigheter, så blottställer sig R.o. Ad. för att yrka något, hvarigenom de väl handlat mycket formenligt, mycket cirkladt, och således i mångas tankar alldeles tillfyllestgörande, men i min tanka, inför Svenska folket, handlar högst oförsvarligt. fl. Ev, Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att, i fall Const.- Utsk:s förevar, utlåt, icke på förmiddagen hlefve afgjordt, plenum komme alt fortsättas kl. 6 e. m., men att i annan händelse det derom gjorde anslag skulle borttagas. H. Ex. yttrade sedermera, att då, ehuru ännu för R.o. Ad. endast var föredragen l:sta punkten af Utsk:s utlåt., eller den del, hvari Utsk. tillkännagifvit, att Utsk. för sin del ansåg samtlige RiksStms tankar icke kunna till ett helt utlåtande sammanjemkas, likväl flere ledamöter yttrat sig äfven om det återstående af Utsk:s utlåt., bland andre Frill. Cederström, som vrkat, att R. o. Ad. måtte godkänna det af Utsk. uppgjorde sammanjemkniugsförslag, H. Ex. ansåge sig höra först inhemta R. o. Ad:s tanke om föredragningssältet, på det discussionens gång derefter mätte bestämmas; hemställande If. Ex. fördenskull, om R. o. Ad. bifölle, alt nu föredragne punkt må först afgöras. Ropades ja och nej, hvarjemte Hr von Hartmansdorff, Aug. anmälde sig och yttrade: Den punkt, som nu är i fråga, kan måhända skiljas ifrån det öfriga, dock icke lätt, emeden den punkten syftar på det hela. Skulle
Då, med bibehållande af rättigheten för trafikerande att blifva fortskaffade till och att fritt färdas igenom hvilken ort som helst, det icke är möjligt att fullt följdriktigt genomföra sådana skyddsåtgärder, ligger det ock i sakens natur, att del afsedda ändamålet icke vinnes; äfvensom vidare bör tagas i betraktande: att, för åstadkommande och vidmakthållande af dessa, föga eller intet uträttande, anstalter tagas i anspråk penningar och krafter, hvilka med vida mera framgång skulle kunna för ändamålets vinnande på annat sätt användas; att, så länge rättigheten för menigheter och enskilda att förfoga om karantänsoch spärrnings-åtgärder qvarstår, tillräcklig kontroll emot godtyckligt förfärande och underlåtenhet att fullgöra de vid en sådan rättighet fästade vilkor, icke kan åstadkommas, i hvilket hänseende erfarenheten ock visat, att så väl samhällen som enskilda personer låtit af förskräckelse för farsoten förleda sig lill åtgärder, sorn vittna om hårdhet och omensklighet; att dessa anstalter särdeles menligt inverka på handel och näringar samt sålunda icke sällan orsaka bekymmer för utkomst, om icke nöd, bland det fattigare folket, hvilket, i allmänhet saknande förråder, dessutom skulle kunna betagas tillfälle att från annan ort anskaffa det nödvändigaste till sitt lifs uppehälle; att, vid tillämpning af spärrningssystemet, undantag måste göras för vissa personer, såsom läkare och andra embets-och tjenstemän, skjutsande, med flera; samt att farsoten och dess härjningar synas företrädesvis böra motverkas genom ändamålsenliga sundbels-åtgärder, såsom befordrande af renlighet och vädervexling i bostäder, användande af tjenliga födoämnen och kläder, noggrann uppmärksamhet å de första tecknen till sjukdom, inrättande af sjukvårds-anstalter m. m. Rikets Ständer hysa alltså den öfvertygelse, alt rättigheten för menigheter och enskilda, att vidtaga karantänsoch spärrnings-åtgärder med afseende å kommunikationen inom riket, vare sig pä vägar, insjöar, strömmar, kanaler eller vid kusterna, bör upphöra, men att i stället må meddelas lämpliga föreskrifter om hvad till förekommande af farsotens utbrott och till mildrande af dess häftighet kan finnas ändamålsenligt att tillgöra.