Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skulle Rikets Ständer godkänna ofvanstående författniugsförslag, så torde Kongl. Maj:t i nåder täckas anbefalla Domkapitlen att, hvartdera för sitt stift, inkomma med förslag så väl till lämpligaste s. k. kapitel-pastorater som ock till Motioner i Preste-Ståndet 1862. N:o 116. 235 de arfvoden, som för tjenstgöringen i Domkapitlet möjligtvis kunna anses böra innehafvare af sådant pastorat tilldelas, äfvensom de befordringsgrunder, hvilka vid upprättande af förslag till sådant pastorat böra gälla, hvarefter Kongl. Maj:t torde i nåder härom fatta beslut. Då jag nu ändtligen och vördsamt anhåller, att denna min motion må till Höglofliga Lag-Utskottet remitteras, förklarar jag tillika öppet, att jag med min röst gerna vill understödja hvarje annat förslag, som befinnes bättre än det härmed framlagda lösa frågan om Domkapitlens reorganisation. Stockholm den 29 November 1862. A. N. Sundberg. Af Biskop E. G. Bring: Om anslag till förhöjande af de vid rikets Ecklesiastika Konsistorier anställda tjenstemäns aflöning samt för bestridande af Öfriga för Konsistoriernas expedition nödiga kostnader. Det torde vara temligen allmänt bekant, att under de sednaste tjugo åren göromålen vid rikets ecklesiastika Konsistorier i en högst betydlig mån blifvit förökade. Deraf har behofvet af förökadt tjenstcmannabiträde, förhöjd aflöning för detta biträde äfvensom förökade tillgångar till bestridande af öfriga för sjelfva expeditionens gång erforderliga omkostnader blifvit en följd. Då tillförene vid hvarje Domkapitel en enda person var fullt tillräcklig för att bestrida den löpande kassaförvaltningen, föra räkenskaperna, vårda handlingarne samt uppsätta och ansvara för protokoll och expedition; så taga nu dessa göromål minst tvänne personers krafter ovilkorligen i anspråk.
4 Afdela, pag 96 af i83o års BreoReglemente hos Låne-Banken medgifne belåning på Hypothek af Banker® egne skuldförbindelser, icke i den Artikel, som handlar om Låne-Bankens vanliga rörelsegrenar, utan i en påföljande Artikel under hufyud-rubriken "Discont-rörelse,” deruti förklaras, ”att belåning af Adier och publike papper icke allenast må fä fortfara, utan äfven i mon af tillgång kunna utsträckas, under iakttagande att, såsom hypothek må antagas och belånas,” ibland andra papper, Aili fulla capitalbeloppet Bankens egne obligationer, härrörande från dess före år t83o gjorde upplåningarhvaraf lärer följa, att hos den egentliga Låne-Banken meddelandet af lån på Bankens egne obligationer hädanefter kommer att upphöra, samt denna ufclånings-åtgärd således besörjes af Disconten men de 5oo,ooo R:dr, som Baneo-Disconten och Låne-Contoren i ett för allt, enligt i33o års BancuReglemente, hafva att använda till Belåning af publika papper , icke kunna blifva tillräcklige för den till Baneo-Disconten sålunda öfverflyttade Lånerörelsen: att den i i83o års .Banco-lteglemente gifna tillåtelse, att hos. Låne-Banken på Hypothek af Bankens egne skuldförbindelser, härrörande från dess före i83o gjorda upplåningar, enär som helst upptaga lån ända till 99 procent af Capitalet, onekligen är af egenskap att kunna Begagnas till vida större belopp, än som vanligen skett och sker, hvilket visar sig deraf, att, enligt i833 års Bokslut, hvarifrån det nu befintliga förhållandet säkerligen föga afviker, de lånbare obligationemes totalsumma uppgick till Banco Rulr — , 839,896: 9. 2, derå 99 procent utgör . .. ..
(Dito dito) Lånet för utdikning af Kråkerumsjly i Jemjö Socken af Blekinge (55 §. i 184 * års Reglemente) i843 års anslag för bildande af Civil-lngeniörer vid Mariebergs Läroverk (5p §. i 184* års Reglemente) Utaf anslaget för uppförande af en byggnad till residens för Landshöfdingen samt embetsrum för Lands-Kansliet och Lands-Kontoret i bVexiö, Transport: 436,261; 3 700: 2,000: 3,333: 1 1,600: i,325: 2 3.000 600: 2,590: 3.1 40: 5oo: 9°o: 1,000: 456,95o: 2 — 3o — Transport: 4^6,950: ar. 4- 25.000 R:dr, återstoden (60 §. i 1841 års Reglemente .. ,. 15,ooo: Det af anslaget för reparerandet af Konungagrajvarne i Warnhems Kyrka, r,5oo R:dr, i nåder disponerade belopp (65 §. i 1841 års Reglemente) 1,443: 22. — Utaf anslaget för tillbyggnaden ocb reparerandet af Kongl. Akademiens för de Fria Konsterna hus., 30.000 R:dr, återstoden (67 §. i Dito) 6,000: — .— Utaf anslaget för uppförandet af ett nytt Observatorium m. fl. byggnader för Upsala Universitet 25.000 R:dr, återstoden (69 §. i Dito 9,000: Af i844 års anslag för Folkskole-Lärare-Seminariernas inrättande, 6,5oo Rdr, återstoden (70 §. 1 mom. i Dito) 4>5oo: Af 1842 års anslag till stipendier för Eleverna vid dessa Seminarier, 9,000
Främst i spetsen inträdde nu herr Simon Johannes Slurk, med stolta steg och ställde sig inför Fleming, med ett utmanande utseende, i det han sade: ”Herr Klas, är eder icke nog att söla edra händer uti tusendes blod, viljen J ännu förgripa eder på herrans tjenare?” ”Djefvulens tjenare ären J, och icke herrans”, ropade Fleming med vredgad röst, ”och vakter och ser eder före, att det icke må gå eder, som med presten i Rautalampi, den jag nu håller fången, och om än bönderne hafva sluppit fria, så är dock eder dom ännu icke fälld; de voro fåren, J de falske herdarne. Att jag släppt dem, har jag gjort af christeligt medlidande och för att skona oskyldigt blod, ehuru både mig och krigsfolket alltför mycken anledning är gifven, att icke längre hafva fördrag. Längesedan hade jag kunnat låta nedlägga dem allesamman, men bland dem funnos oskyldige, som blifvit förledde, och jag har haft betänkande vid att deras blod skulle gjutits med de skyldiges, och jag har blott velat straffa de förrädare, som dem förledt. Såsom röfvare och själamördare hafven J förfört eder hjord, att de nu äro slagne och nederlagde. Eder hade tillkommit att lära folket lefva som kristne män, och J hafven lärt dem att blifva förrädare mot sin konung och ed.” Men Johannes svarade: ”Är icke bonden en menniska, skall icke äfven han äga rätt att befria sig från öfvervåld och tyranni. Herr Klas, också J skolen engång komma att stå inför Guds dom, huru viljen J då svara för allt det myckna blod och elände, som J öfver detta land dragit. Då hjelper eder icke edra många höga embeten.” ”Svaren blott J, herr Johannes Slurk, för edert samvete, med Gud vill jag hoppas att kunna svara
Skrifvelse, 2T.-0 3vj. den, sora dea person, lian vill i tjenst antaga; dock utan att församlingen må anses berättigad förvägra den sistnämnde inträde derstädes, i händelse E. K. M:s Befallningshafvande ej finnér skäl att å församlingens häraf föranledde framställning göra afseende, hafva Rikets Ständer, för deras del, beslutat, att 4 § 2 Alt. i nu gällande Lego-Stadga af den 23 November 1833 må erhålla följande tillägg: ingen vare berättigad från häckte eller correctionsinrättning i tjenst taga och försvara domde förbrytare eller eorrectionister, inan församlingen fått tillfälle å allmän sockenstämma häröfver sig yttra, samt Konungens Befallningshafvande i Länet eller Öfver-Stålhållaren i Stockholm sedermera, efter inhemtad kännedom af församlingens yttrande, tillstånd dertill lemiiat. Hvilket Rikets Ständer härigenom få hos E. K. M. i underdånighet anmäla; framhärdande &c. Stockholm den 12 Juni 1841. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adelö den 8 Maj i84t. Preste-Ståndet den 8 Borgare-Ståndet den 8 Bonde-Ståndet den 8 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse> rörande den Expedi• tions-lösen, som tillkommer Notarius Publicus. (Lagsamt Allm. Besv. och Ekon. Utsk. Bet. N:o 61.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har framställning blifvit gjord derom, att, med afseende å den Notarius Publicus i allmänhet åliggande ansvarsfulla befattning, samt de besvärliga embels-förrättningar, hvilka ofta erfordra hans personliga närvaro å aflägsna ställen, närmare bestämmelser naåtte i expeditions-taxan införas, angående de förrättnings-arfyoden, samt den expeditions-lösen, honom bor Expedilions-Utskottets Förslag lill und.
Bet&nh, t!:» 5* såsom möjligen ledande till ingrepp i alla Riks-Ståndens rätt, alt sjelfva, hvart för sig, tillsätta deras Cancellie-betjening; äfvensom i öfrigt erinrats, att Ulskottet med för liten noggranhet behandlat sitt ämne, och dervid alldeles förbigått innehållet af Rikets sist församladfe Ständers underdåniga skrifvelse den 12 Maji 1823, hvaruti uttrycktes deras önskan, att Bonde-Slåndet måtte, för blifvande Riksdagar, komma i åtnjutande af dess genom Grundlagen medgifna rättighet att sina Notarier utnämna. Constitutions Utskottet, som den 24 dennes inhändigat återr em issen, får härmedelst vördsamligen besvara densamma. Regeringsformens 81 §, jemväl åberopad i 29 §. Riksdags-Oianingen, bjuder att, om Constitutions Utskottet tillstyrker någon af Konungen föreslagen grundlagsändring, frågan skall hvila intill nästa Riksdag, men att, om Utskottet afstyrker Konungens Proposition, denna må kunna genast afslås; och i 56 §. Regeringsformen föreskrifves, att sådana i Riks Ståndens Plena mot Constitutions Utskottets yttrande förekomna anmärkningar, dem hvarje Riksstånd serskildt förklarar utgöra dess gemensamma tankar, skola till Utskoel hänvisas» €-cntlilttHont litt k. B*i&nk. N:o f. J 0 Utan förbiseende af i8a3 års Ständers ofvannämnda underdåniga anhållan, ooh utan alt motsäga de skäl, hvarpå den för tillfället grundades, liar Constitutions-Utskotlet nu enhälligt tillstyrkt Konungens förslag, blott med den skiljaktighet i afseende på sjelfva yttre formen, att, då Elfva Ledamöter, under tyst antagande af de i Konungens Nådiga Skrifvelse uppgifna motivers fullgiltighet, enkelt tillstyrkt förslaget, Tio Ledamöter deremot yrkat tillstyrkandets motiverande på förslagets öfverenslämmelse nied 24 §-'s mening.
utan deremot i underdånighet tillstyrkt, att, hvad berörde socknar anginge, vid Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers redan fattade beslut om ifrågavarande privilegiers indragning må 'förbli!va och hvad socknemännen till ändrings vinnande deruti nu ytterligare anfört, således utan afseende lemnäs. Beträffande Skinskattebergs socken, har Kammar-Collegium upplyst, att af de inom berörde socken belägne /[S -lg mantal, enligt 1820 års Jordebok, il mantal vore säterier, 2‘ mantal krono, anslagne till boställen, och mantal purt frälse, hvilka hemman således, i följd af deras natur, icke kunde vara föremål för ifråga varande förändrade reglering, samt att bland de återstående Kronooch Skatte-hemmanen någon förändring i grundräntorne för underlåten tackjerns-tillverkning icke torde kunna ega rum för 9°^ mantal, som betjena Riddarhytte bruk med kohlning och körslor samt deremot äro från blåsning frikallade; hvadan endast återstode 2^5 Stats-Ut skottets Utlåtande, Nio 2 55. mantal, alla, med undantag af i hemman Krono, af skatte natur, hvilka syntes vara nämnde förändring underkastade, helst deras hittills åtnjutne Bergslags-privilcgier måste med verklig tackjerns-blåsning, men icke genom stångjerns-brukens betjenande med kohlning och körslor, försvaras.
Inrikes 60 !):>) d:o till Lsnkcn PS Leslisstions-rskningen Utrikes skuld, redueersd till 8venskt specie I',!! k. 6. Longi, Lsmiljcu . Inrikes skuld till Lsuken, Återstod pä 1809 »rs Lrigsskuld Återstod x» I,i^llidstionen med k. d. Longi, Limiljen 439-964' 25 I följd af uppgjord li^uidstion öfver utrikes skulden, utbetslsr L:l3:<3ontoret till 8. Ä!sj:t Louungeil »rligcu eir summ» »k L.dr 200,000 kvilkcn öerLkusd till cspit»! » 5 p:ct motsvsrsr ea summ» sk L:dr 4>ooo,ooo. Lst8- oell Lgnco-I7t8kotton8 Letönllgnäe till sk. LöZIokl. 8t:r i anleöninA sk k. N:t8 M6i§s ?ropo8ltion oni rsttiZIiet kör L^grLsnlierne, i kilret stt, emot ksnts i LsncoDigeonten in8ätta en öel sk 6ers8 koncl, kör ' stt i molin sk kiellokvet Irunns äler clertkrlln ottgZgZ oell 6l8ponerg8 m. m., jemte eii8!ii16e Notiouer i 8smmsnIlsnA äermeä. Nsöiga proposition bsr blikvit skDöglokl. Aiöclerskspet ocb Allein unöer rlcn i körliclne December till Lsnco^Vtsbottet, men sk öe öfrige kespective 8tsnöen öen 28 November ocb 1 December till 8tstsocb Lsnco-Vlsbotten remittersö.
Hvad beträffar de kostnader, som blifva en följd af hvad sålunda föreslaget blifvit, så äro de af tvänne slag, nemligen sådana, som för en gång ifrågakomma och de, som årligen komma att drabba Statsverket. För en gång beräknas förslagsvis: för uppförandet af 23 arrestbyggnader, enligt af Ingenieurkorpsen uppgjorda alternativa förslagsritningar och kostnadsförslag, skulle, om man antager att omkring hälften byggas af sten och hälften af trä, hvilket senare material af många blifvit förordadt, kostnaden utgöra: för II byggnader af sten å 8,350 Rdr hvardera Rdr 91,850: — för 12 byggnader af trä å 6,600 Rdr 79,200: — Transport Rdr 171,050. — Bih. till R. St. Prop. JK 1, om Statsverket 1862. Transport R:dr 171,050: — för anskaffandet af inventarier för 30 arrestlokaler, enligt bilagd ut - räkning . , 7,162: 50. för inredning af redan befintliga byggnader 4,000: — för dito af 73 förhyrda lägenheter å 150 Rdr 10,950: —- för tillbyggnad af 2:ne arrestbyggnader 4,500: — Summa Rdr 197,662: 50. Skulle åter Kongl. Maj:t i Nåder föreskrifva att samtliga byggnaderna skola uppföras af sten, så kunna kostnaderna beräknas: för 23 byggnader å 8,350 R:dr 192,050: — » inventarier, inredningar, m. m 26,612: 50. Summa R:dr 218,662: 50. hvaremot, om samtliga byggnaderna skola uppföras af trä, kostnaden blifver: för 23 byggnader å 6,600 R:dr 151,800: — » inventarier, inredningar, m. m 26,612: 50.
Riguen upplägges och garneras med förlorade ägg. Kroketter af oxkött. En lök hackas och brynes i smör; mjöl och buljong tillsättas; får koka några minuter; finhackadt kokt oxkött kryddas med peppar och salt och tillsättes jämte 2 vispade äggulor, hvarpå allt uppslås att kallna. Häraf formas aflånga bullar, som rullas i rifvet bröd, doppas i vispadt ägg, åter rullas i rifvet bröd, stekas i smör och beströs med litet salt. Ugnstekt piggvar. Fisken kokas blott till en tredjedel. I en långpanna lägges lök, skuren i skifvor, smör och därpå fisken, som öfverslås med litet hvitt vin och stekes i svag ugnsvärme. Afven champignoner kunna tillsättas. Upplägges garnerad med kräftsjärtar eller räkor. Serveras varm. Hushållet. Att använda honung (Svar till frågan 018.). Till Efterrätter; 1. Koka en kompott af \ kg rabarber och \ kg honung, upplägg den på ett fat, bred tjockt med vispad ägghvitskum öfver och sätt det hela en stund i ugnen, att det lår litet färg. Ates med vaniljsås. Surlimpa rifves och blandas med litet stött kanel; ett hvarf däraf lägges i botten på en glasskål och öfverhäiles Kurt står i dörren, skrämd, upprörd af bullret. Bakom honom skymtar Kathes ansikte, oroligt och blekt. » En läkare, » ropar grefve Stjärne emot dem. » Sonja dör — fort, en läkare! » Och när hans hustru vill stiga in i rummet, stöter han henne hårdt tillbaka och vrider dörren i lås. Så lyfter han upp den sanslösa dottern i sina armar, betäcker hennes ansikte med kyssar, grå- tande, den stolte mannen, som ett slaget barn. » Drifvande moln ». I flere veckor efter denna dag låg Sonja i en medvetslös häftig nervfeber, under hvilken förhoppningarna för lif och död vexlade som skyarnes skuggor öfver fälten en solvarm sommardag. Fadern o c h fästmannen voro nästan aldrig från hennes sida, ehuru hon i febern ej hade någon förnimmelse af dem, som omgåfvo henne.
Jag delar nemligen Utskottets åsigt i sjelfva saken; men erfarenheten har visat, att det å fastigheter bestämda taxeringsvärde icke alltid är så tillförlitligt och närmande sig till det rätta värdet, att taxeringsvärdet kan, utan förnärmande af Inteckningshafvares rätt, tagas till grund för bestämmande af den andel i gälden, hvarföre hvardera a£ flere gemensamt intecknade fastigheter bör ansvara. Jag anser det alltså böra, efter sista inom. af 18 §., tilläggas, att, när fråga om tillämpning af samma §. uppstår, men Inteckningshafvare förklarar, det han anser sig blifva lidande deraf, att taxeringsvärdet tages till grund för beräkningen af den andel i gälden, som å hvardera fastigheten bör belöpa, Inteckningshafvaren då skall förelag, gas, att inom viss tid anmäla sig hos veder - börande Domare, för att, uppå egen bekost - M *• Lag-Utskottets Utlåtande N'o 103* nåd, i behörig ordning erhålla värdering af hvardera af de gemensamt intecknade fastig-/ heterne; efter hvilka värderingar fördelningen af den gemensamma gälden sedermera bör ske. Genom tillåtelsen för Inteckningshafvarén att söka Domarens värdering, vare han betryggad för förlust genom origtigt taxeringsvärde, och stadgandet, att Inteckningshafvaren sjelf borde bestå kostnaden för sådan värdering, skulle innebära hinder för Inteckningshafvare att i oträngdt mål begära Domarens värdering. Af Herr Printzensköld: Såsom ej varande Ledamot af Höglofl. Lag-Utskottet, när dess Betänkande N:o 58) angående ändring uti 18 och 19 §§• Intecknings-Lagen, afgafs, anser jag mig nu, då frågan genom återremiss kommit under Utskottets förnyade pröfning, obehindrad, att öfver ämnet i hela dess vidd yttra mina tankar.
– Gumman drog fryntligt på munnen och nickade med hufvudet, under det hon ömsom betraktade hennes hand och ömsom hela hennes person: Ändteligen öpnade hon sin mun, och talade med et orakels mystiska språk: ”Inom sju månader skall lilla Grefven födas, och han skall bli lika lycklig som vacker.” – Förskräckt ryckte naturligtvis flickan handen tilbaka vid denna oväntade profetia, ty hon var hvarken gift, eller som man kände, förlofvad. Gumman fann då först sit misstag om person, men kunde det oaktadt på intet sätt förmås at återtaga, hvad hon en gång sagt. Alla närvarande skrattade åt den orimliga spådomen; endast Mamsell Beata sjelf var dervid alfvarsam och sade intet. – Snart började hennes glättighet försvinna, och folket hviskade sig emellan, at spådomen kunde vara sann. Den var icke eller alldeles utan grund. En skurk af börd, fortfor Husælius, en usling som sedan nödgades rymma, förmodeligen för andra brott, hade med sött prat tilvunnit sig den oerfarna flickans kärlek, och i tysthet förlofvat sig med henne. Nu skref hon til honom en billett och besvor honom at komma, för at rädda hennes ära, men fick intet svar derpå; få dagar derefter erhöll hon i stället den säkra underrättelsen, at han rymt. At beskrifva hennes belägenhet och bekymmer härvid, är omöjligt. Förnedrad och ovärdig den godhet hon njutit af sit Herrskap, packade hon en afton tilsammans sina kläder i et knyte och smög sig bort. Under et främmande namn uppehöll hon sig sedan hos en slägtinge på en aflägsen ort, hvars godhet hon har at tacka för den goda upfostran hon kunnat ge sin dotter. Uno hade afhört denna berättelse med största deltagande; men vågade icke at begära veta namnet på den person Husælius med så föraktliga färgor skildrat, han trodde detta vara en hemlighet, och vördade den. Klockan var redan 10, då herrarne som setat i trädgården, åter gingo in för at söka hvilan. Sofi satt på farstugbron och sydde.
Hr Montgommerie-Cederhjelm: Jag vill endast prote stera mot ett yttrande, som af en talare blifvit fäldt. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 PROTOKOLL, HÅLLNA HOS HÖGLOFLIG*: VID Lagtima Riksdagen i Stockholm iR 1865—1866. Femte Milftei. »Oflfle STIM’KRIM,ti. TRYCKT HOS E. WESTRELL, 1866. Tisdagen <im 1 Maj 1866. Plenum kl. 10 f. m. Justerades två Prot.-Utdrag för den 28 sistl. April. Föredrogs och godkändes Exped.-Utsk:ts den 28 sistl. April bordlagda skrifvelse-förslag N:o 50, ang:de åtgärder till skjutsningsbesvärets ordnande. Upplästes ett af Hr Bergenstråle, Claés, inlemnadt mein. af följande lydelse: Hos R. o. Ad. får jag vördsamt anhålla, att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt i öfrigt, få afsäga mig den plats jag innehar, såsom ledamot af Bevilln.-Utsk:t. Till denna anhållan lemnade R. o. Ad., uppå gjord propos., sitt bifall. Frih. af Ugglas, Gustaf: I sammanhang med den afsägelse af plats såsom ledamot i Bevilln.-Utsk:t, som nu blifvit uppläst och af R. o. Ad. medgifven, anser jag mig böra tillkännagifva, att så många medlemmar af nämnda Utsk. för närv.de äro bortresta, att jag nödgas anhålla om förstärkning; och får jag i sådant hänseende hemställa, att R. o. Ad. måtte utse ej mindre än sex suppleanter i Utsk:t. Sedan R. o. Ad. jemväl härtill lemnat bifall, anmodade Hr Gr. o. Landtm. Ståndets Hrr Elektorer att välja en ledamot och ytterligare 6 suppleanter i Bevilln.-Utsk:t.
I öfrigt och på det ej mindre en Landshöfdinge, än alla andra vederbörande, må hafva kännedom derom, huru angeläget det är, att med allvarsamhet undersöka undsättnings - behofven , och icke lemna andra rättighet att af undsättning komma i åtnjutande, an verkligt behöfvande, svnes ett circulalr från Magazins Inrättningens Qfver-Si yrelse böra Utgå, deruti alla desse resonerade grunder upptagas, och hvaraf en närtnate upplysning således vinnes ej mindre oa nfsigten och ändarna ef meri Magazins-lnrätmingens åliggande att tillhandahålla undsättnings-Spannmål, utan ock huru vigtigt det är för detta Verks bestånd och Landtmannens egit väl, att dessa undsättningar icke utsträckas utöfver de understöd som till afvärjande af brist och hungersnöd, oundvikligen mäste den hjelp behöfvande meddelas. Huru och på hvad sätt uudsättnings-spannmål bör utdelas, samt huru lång anstånds-tid böra lemnäs de som Lösen ej magta genast betala, hörer väl till den reglementariska dejen af ämnet, dock anser Siats-Utskottet att ett kraftigt medel till förekommande af obehöriga undsättnings Ifeqvisitioner äges äfven derigenom att Credit icke lemnäs åt andre, än de som bevisligen äro oförmögne att Spannmåls - Lånen liqvidera då de undfås, emedan den nästan i allmänhet beviljade anståndstiden med betalningen varit för de mindre behöfvande en för - 1542 Färsing till Allmänna Magazins ledande orsak, att begagna fördelen af dessa l«an, änskönt de deraf icke varit i något trängande behof.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. beslöt E. o. Ad. att bifalla de delar af författnings-förslaget, som stodo i sammanhang med bestämmelsen om tiden för bränvinsbrännings bedrifvande, dock med de förändringar deri, som blefve en följd af E. o. Ad:ns från Dtsk:ts förslag afvikande beslut. Utsk:ts inbjudning till Borgareoch BondeStm att instämma uti de öfriga EiksSt:ns beslut rörande minimum af bränvins tillverkning på dygn. Lades till handlingarne. TJtsk:ts inbjudning till E. o. Ad. samt PresteSt:t att förena sig i de öfriga EiksSt:ns beslut ang. tillverkningsafgiftens belopp. Hr Gripenstedt, Johan August: På de skäl, som vid den föregående behandlingen af denna fråga anfördes för bifall till den af K. M:t föreslagna högre afgiften af 7 5 öre, och då denna utväg att vinna en betydlig statsinkomst torde vara den billigaste man kan påfinna, får jag anhålla, det E. o. Ad. ville vidblifva sitt i afs:de å denna punkt förut fattade beslut. 480 D e n 26 M aj f. m. Häruti instämde Frih. Cederström, Rudolf, och Hr Printzensköld, Carl. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, framställde H Exc. Hr Gr. o. Landtm, propos. derå, att R. o. Ad., med afslag å inbjudningen, skulle vidblifva sitt förut i frågan fattade beslut; och sedan denna propos. blifvit med många ja samtett eller annat nej besvarad, förklarades ja hafva varit öfvervägande. Utsk:ts inbjudning till R. o. Ad. att förena sig uti do öfriga RiksStms beslut ang. lydelsen af 22:dra §:n 1 morn. i författningsförslaget. Hr Hjärne, Harald: Jag anhåller, att R. o. Ad. ville vidhålla det välgrundade beslut, som R o.