Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderskapels och Adelns Protocoll den 13 dennes, hvaraf inhenrlades, att Ridderskapet och Adeln beslutat, alt sista meningen i Lag-förslaget, eller följande ord: ”För delagtighet i envig eller utmaning dertill vare straff, som i allmänna Lagen utsatt är*, skulle utbytas emot orden: ”För delagtighet i envig eller utmaning dertill vare straff, som i allmänna Lagen för delagtighet i missgerningar utsatt är", och voro Med-Stånden inbjudna att i detta beslut med Ridderskapet och Adeln sig förena. Denna inbjudning antogs, i följd hvaraf skrifvelse-förslaget gillades, med den af Ridderskapet och Adeln beslutade förändring. Från Prot. Ut dr. d. 1<] Fehr. 1841. io5 Från Hedervärda Bonde-Ståndet. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 416, i anledning af återremisser å Utlåtandet N:o 337, fattade Ståndet följande beslut: l:o Convoy-Commissariatets upphörande och inrättandet i stället af ett serskildt utaf Utskottet föreslaget embetsverk. Ståndet biföll, att Convoy-Commissariatet må upphöra, men fann skäligt att, med ogillande af Utskottets förslag till inrättande af ett nytt embetsverk, i stället besluta, det de göromål, som tillhört Convoy-Commissariatet, hädanefter böra af Commerce-Collegium bestridas. l:o Beloppet af den afgift, som bör till Handelsoch Sjöfartsfonden erläggas. Ståndet beslöt, att berörde afgift fortfarande skall utgå med tio procent af tullbeloppet; och skulle Vällofl. Borgare-Ståndet inbjudas att i detta beslut sig med Bonde-Ståndet förena. 3:o Uppbär den, redovisningen och förvaltningen af af giften till Handelsoch Sjöfartsfonden.
Deremot tillstyrker Komitéen, att Armée-förvaltningen tnå ensamt bibehållas vid behandlingen af: Frågor rörande byggnad och underhåll af karaklershus; Inqvarteringspenningars utgifvande; Brandstods beviljande i det fall Militle-boställsordningen förutsätter; och gemensamt med Kammar-kollegium afgifva underdåniga utlåtanden i allmänna frågor rörande indelningsverket, i hvad angår detsammas hufvudgrunder och deras upprätthållande. Krigs kollegium anser, på anförda skäl, denna öfverflyItning och deraf följande splittring i förvaltningen medföra menliga följder och kan förslaget icke biträda. Vidare hemställer Komitéen. att Regementsskrifvare, efter vederbörande Chefs förslag, må af Kongl. Majit utnämnas, och pröfningen och vården af borgensskrifterna samt tillsynen, att de bibehållas vid gällande kraft, må tillhöra vederbörande Chef. Dertill tillstyrker Krigs-kollegium bifall. Komitéen hemställer, att Komitéen för Salpeterärendena måtte indragas samt dess befattning fä öfvertagas af Krigs kollegium eiler det embetsverk, som i Kollegii ställe kan varda inrättadt. Krigs -kollegium åter anser, på anförda skäl, Krigsförvaltningen böra vara skiljd från bestyret med salpeternäringen, hvilket deremot, om Salpeterkomitéen kommer alt indragas, lämpligast torde kunna öfverlemnas åt den myndighet, hvarunder öfriga närnmnr inom riket höra. t1 Komitéen hemställer, att såväl Salpeterfonden, som de under Krigs-kollegii olika Afdelningar till förvaltning nu ställda 8 kassor eller fonder, nemligen: KrigsmansbusIcassan, Jnvalidhusfonden, Trosspassevolansfonden, Förenade Mötesp as se rolan sjo aden, Norrbottens IJästjägare-Sqvadrons-fond, Volontär-vakansmedels-for.den, Militie IJos tal Iskassan och En per mille fonden, måtte blifva Armée-förvaltningen såsom en gemensam Styrelse lill vård och förvaltning anförtrodda. Krigs-kollegium förklarar sig icke kunna detta förslag biträda.
Likaledes, ehuru jag i afseende på 2tdra punkten instämmer roed Frih. af Nordin, att 4 proc. bör vara den högsta räntan, då capitalrabatt kommer i fråga, så hemställer jag, för det möjliga fall, att lån på sådana vilkor ej kunna erhållas, om man icke äfven i detta afseende bör visa samma förtroende för fullmägtige och öfverlemna saken utan all inskränkning till deras pröfning, i den säkra förmodan, att fullmägtige aldrig skola komma att begagna en så kostsam method för upplåningen, så länge andra utvägar finnas. Jag tillstyrker således bifall till PresteSt:s beslut i andra punkten utan något tillägg, och anhåller, att Hr Gr. o. Landtm, täckes göra propos. på hvardera punkten särskildt. För öfrigt får jag, i anledn. deraf, att man för 2 procls obligationer k vista sökt hemta stöd i Hr Nordenankars motion, tillägga, att denna motion blifvit af BancoUtsk. remitterad till Bancofullmägtige, som tillstyrkt den, deri jag äfven deltagit; dock har detta skett under förutsättning, att Riksg:scont:s obligationer skulle blifva så beskaffade, att Banken med säkerhet kunde nedlägga sin vinst deri. Jag har icke varit bland dem, som yrkat, att en så dyrbar skatt som Bankens vinst skulle intill nästa riksdag ligga orörd utan att gifva någon afkastning åt staten; men sedan beslut derom är fattadt, anser jag för en pligt att yrka, alt den må förvaras väl. Ilo Dcu g Mars f. m. Frih. Klingspor: Frih. af Nordin har begärt propos. på PresteStrs beslut, hvarigenom full latitud är lemnad för både inländska och utländska lån. Vi skulle på detta sätt belt och hållet komma in på statslånebanan, och jag, som är emot sjelfva principen, anser dess tillämpning här isynnerhet vådlig, der ingen hushållning med statens medel äger rum. Dessutom har jag äfven ett annat skäl.
Hvad lycksökeriet beträffar, så fruktar jag, att det vanligen ej ännu vid 35 år hunnit aftaga, utan tvärtom oftast är större, än vid 25 år, samt äfven förlorat sin ädlare sida, om det någonsin kan hafva en sådan. Jag är visst icke af den tankan, utan har tvärtom i Utskottet motsatt mig den, att Adeln genom val borde representeras. Men jag kan cj medgifva, att sådant ej låter sig verkställas, ty att det är möjligt, visar oss Stor-Britanniens exempel. Sedan Skottland och Irland förenades med England, och deras Adel fick säte i Öfverhuset der, representeras denna genom val. Men orsaken härtill är, att Irländska och Skottska Adeln är mycket talrikare än den Engelska, hvilken sednare skulle således i Öfverhuset tili antalet ligga alltför mycket under, om den förra, likasom denna representerades per capita. Det är således en nödvändighet, att Irländska och Skottska Adeln representeras genom val. Men samma skäl äger ej rum i afseende på Svenska Adeln. Man har nämnt ordet corruption, som, enligt min öfvertygelse, vid de sednare Riksdagar icke ägt rum. Men skulle corruption någonsin åter hos oss komma i fråga, så tror jag intet kraftigare bålverk deremot finnas, än en stor numeraire. — Herr Grefve Carj Stellan Mörner, med hvilken jag önskade att alltid kunna tän - 394 Den Maji. ka lika, har tält om angelägenheten att bevara de privilegier som Ridderskapet och Adeln ännu har qvar. Jag tror, att den medfödde representations-rätten är det enda privilegium som bör kunna ligga Ridderskapet och Adeln om hjertat. Det är ock den enda uteslutande rättighet, sorn Englands Adel äger, och den är stolt deröfver. Att vara befriad från onera och utskylder, är en förmon, som väcker andre Medborgares afund, men icke deras aktning. Friherre Boije:
Var du lugn, jag skall nog hålla oordningen inom lagliga g ränser ( går ner till Anders och säger förtroligt ) Hör nu, Olsson har k anske svårt om tid i morgon för att komma opp i polisen? A N D E R S . Ja det förstås .. hu r länge k an det dra ut? 86 J A N S O N . Åh, till framåt fyra på ef termiddan.. Om derför Olsson vill, så nog kan den s aken derangeras ändå.. J A N S O N . Åhjo, kom ner till mig på vaktkontoret i eftermiddag, så ska vi se hvad som kan göras. J A N S O N . Andra hörnet till venster .. fråga för res ten hvem han vill .. alla känner di mig och vaktkontoret. Adjö k ära O lsson! se, man får vara försigtig i Stockholm, sk a j ag säga? Ja, bara jag hitta' dit! A N D E R S ( slugt ). P å hvad sätt då? Adjö frun lilla! Det behöfs inte något vittnesmål i morgon .. saken är derangerad! Tjenare! ( går genom fo nden .) Fjortonde Scenen. CARIN. ANNA-STINA. ANDERS. C A R I N . Jaså, h an blef smord om munnen nu med konjacken! ( till Anders ) Hvad var det konstapeln h ade att säga honom? A N D E R S . Jo, han ville att j ag skulle komma till vaktkonto ret i ef termi ddag.. Gå inte di t, Anders! då sätta de kanske in dig! C A R I N . Jaså .. men jag skall fråga kommissarien jag, om ( i detta ö gonblick höres stoj och buller i rummet till höger , samt klang af en hand som slås i bordet , hvar på höres ramlandet af sönder slagna g las ) Anna-Stina, gå in och se efter hvad det är för väsen! Åh det ä' fäl l inte så farligt! Nej du, jäg are! du s ka' inte ta' ifrån mig en ti ll .. för hjerta i min l åda.. C A R I N .
unberraiéning i hanbaflöjber od) näringar, till berat? framtiba utfomfl; fatnt 6:0 att, bcreft en eller annan förfamling (Fulle åftbofätta förejFrifterna i iCongl. ©tabgan ben 18 3uni 1842 om (Folot» inrättanbe, be famma för# (ämling tillfommanbe mebel (Fola gena)! (Fällas till Sanböl)öfbtngené och ^5i|Fo# penö biöpofition, för att till bet affebba änbamålet anraänbaS. Dd) håfve QÖi, meb anmälan 0111 be(ja bejlut, imber ben 15 innewa# ranbe månab i unberbånighet anhållit, bet Äongl. ‘SFaju täcfteö, berell be# famma winna ^ongl» 9JFaj:V nåbiga bifall, låta påbub hårom i nåbet utfärba, meb be förejFrtfter, forn, i affcenbe å raetF|Fälligl)eten, må erforbrat?. §. 22. ^fteb bibehållanbe hufraubfaFligen af be grunber, hvarpå febnafle $ull# tapa hvilar, håfve vi lifraäl anfett åtjFilliga föränbringar, fåraäl i be fär(F'lba ber föreFommanbe bejFämmelfer, font i unberrättelfernct om l>vab raib tapani raetFfällighet iafttaga? bör, efforberltga, hvilFa föränbringar cIöi, uti imber# bånig (Frifraelfe ben 15 $laj innevaranbe år, Iraö ^ongl. SDFaj:t anmält och förejlagit. §. 23. S}e för fPofFbevtllningenö utgöranbe hittills (Fabgabe grunber håfve *3Si bibehållit oföränbrabe. 38 §• 24.
Frölich kunna beröfva mig de vänner jag vet mig äga på detta rum. Jag kan icke förena mig med den opposition, som bittert smädar Regeringen; icke eller med dem, som smickra folkyran, lika så litet som med dem, hvilka smickra Regeringen. Jag skall alltid nitälska emot det onda, det måkomma från Regeringen eller Folkförvillaren. Må den som behagar dra en annan mening af mina ord än de innehålla, och tillägga mig saker, på hvilka jag aldrig tänkt. Hvad milt yttrande om Collegial och Ministerstyrelser angår, så är det icke rubbadt af den ädle Grefvens framställning. Jag tror, och det har jag sagt, att det pappersapsvar, som kan uppställas mot Ministrar, icke är af det värde, som man vanligen inbillar sig. Dessutom kunna vi icke jemföra oss med England och Frankrike. Der regera Ministrar i Konungens namn; här regerar, Gudi lof! Konungen med Ministrars råd. Jag har ingen förkärlek för den Ministeriel Styrelsen, emedan jag tror, att Konungen, om han har förstånd, alltid skall vara närmare förenad med Nationens interesse, än Hans Ministrar kunna vara. Jag önskar att de måtte alltid hafva Nationens inter - 222 Den 22 December e. ra. esse till föremål. Men deras ställning gör detta icke för dem så tvingande, sorn för Konungen. De se ofta och mera på de lockande inkomsterna, som kunna åtfölja deras platser; men Monarken måste alltid vara angelägen om Nationens lycka och tillgifvenhet, och jag hoppas att icke lefva den dag, då en sådan Monark uppträder på Sveriges thron, hvilken icke bryr sig om denna tillgifvenhet. Detta är grunden lill min tro i afseende på MinisterRegeringar, och till min öfvertygelse att Collegierna, om de äro så organiserade, att de kunna fullgöra sina skyldigheter, äro oss nyttiga, om än ärenderna der ej gå så fort. Illa organiserade Collegier har jag aldrig försvarat.
Ehrenroths befäl, följde med general Gripenberg, som tågade en biväg åt venster, för att ifrån Töysä, på vägen som derifrån går till Alavo, falla fienden i flanken. Kl. half 2 begynte striden, hvilken blef allt häftigare, ju närmare vi kommo Alavo. Ryssarnes motstånd var nu helt annat, än för två eller tre månader tillbaka. Vårt artilleri, särdeles under löjtnant Lind, ryckte så nära in på fienden, att dess linie derigenom flera gångor blef bruten; under-löjtnant von Becker, vid Savolaks brigadens artilleri, tillfogade också fienden betydlig förlust; men ändock kunde ej Ryssarne förmås att vika. Till och med efter tredje brigadens framkomst på deras flank, öfvergåfvo de likväl icke sin ställning, utan förändrade den blott hastigt. Karelska jägarena, på vår venstra flygel, blefvo deremot så häftigt anfallne, att de redan nödgades vika; men då framryckte en bataljon Savolaks infanteri, anförde af öfverste-löjtnant Lode, och dref fienden med bajonetten tillbaka. Denna bataljon, som hade en slätt att springa öfver, innan den kunde begagna blanka vapen emot de af den täta skogen betäckte Ryssarne, fick dyrt betala sin tapperbet; ty öfver 50 man stupade vid detta tillfälle, öfverste-löjtnant Lode blef svårt sårad, äfvenså major Tavast samt alla de öfrige officerarne, så att en subaltern-officer var det enda återstående befäl vid hela bataljonen. Men detta anfall afgjorde ock stridens lyckliga utgång; ty så snart denna flygel straxt deruppå blifvit förstärkt af en bataljon Tavastehus regemente, under öfverste-löjtnant Wetterhoffs befäl, och med lika ifver som förut fortfor att rycka fram, nödgades fienden hastigt börja sitt återtåg på vägen åt Wirdois, samt förföljdes ¾ mil, af öfverste Palmfelt. Fiendens styrka vid Alavo var, inberäknadt rytteri och artilleri, 4 à 5000 man.
Ridderskapet och Adeln till Utskottet remitterad motion, har blifvit föreslaget, att fullständiga Instructioner ej mindre för Discont-Directionerne än äfven för desse Verks Revisorer måtte af Utskottet utarbetas samt uti Direclionernes Instruction, bland annat, föreskrifvas: 1:0 att intet lån får beviljas, utan vederbörligt vederhäftighetsbetyg, så framt ej den eller de af Directionens Ledamöter, som, på grund af sin kunskap, lånedocumentet för godt förklara, till dagens Protocoll låter sitt eller sina namn anteckna; 2:0 att, om Discont-Directionen utan vederbörligt vederhäftighetsbetyg beviljar lån till fattighjon, eller sådane personer, som de nästföregående åren varit för fattigdom af Pröfnings-Comite'en antingen från skatter befriade eller för minimiafgifter debiterade, Directionen, utan afseende på den decharge, söm kan af Revisorer vara lemnad, innan detta förhållande blef bekant, må kännas skyldig, att Discout-Verkets derigenom uppkommande förlust ersätta; 3:o att Discont-Directionen är förpligtad, att ovilkorligen hos Justitice-Cancelleren begära åtal mot det Landshöfdinge-Embete, som försumligt går till väga med, eller mot FÖrfattningarne fördröjer lagsökningsåtgärderne för de till deras handläggning öfverlemnade förfallna Discontdocument, samt att Directionen ej må beviljas decharge, om den sådant åtal hos Justitise-Cancelleren försummat begära; 4:0 att icke från samma stad eller ort för många serskilde personer må tillåtas utfärda antaglige vederhäftighetsbetyg; så att t. ex. ifrån samma stad ej må antagas vederhäftighetsbetyg, så väl af Borgmästaren, sorn serskildt af Stadsfiscal, flere Rådmän o. s. v. Hvarförutan Motionairen, då något stadgande, efter hans tanka, visserligen vore af nöden emot det oskick, att Augtoriteler utgifva veder Bih. till R. St.
M-) med anledning af högstberörde proposition, hos Höglofliga Ridderskapet och Adeln afgifvit yttrande, som af Riksdagsfullmäktigen Per Nilsson från Christianstads län blifvit såsom egen motion upptaget; och skall Utskottet öfver dessa motioner, som till Utskottets behandling äro vordne remitterade, meddela de utlåtanden, som af förhållanderne påkallas. Ehuru, enligt de af vederbörande uppgjorde utredningar och förslag, angående medels behof till landtförsvarets materiel för krigs-kollegii-, artillerioch fortifikalions-afdelningar, erfordrades en summa af 1,160,115 r:dr 23 sk. 1 rst., har dock Kongl. Majit, fastän nådigt erkännande behöfligheten af nyssnämnde belopp, behagat, med hänsigt till de likaledes vigtiga föremål under Riksstatens öfriga hufvudtitlar, hvartill de för extra behof påräknelige tillgångar vore af Kongl. Majit afsedde att användas, inskränka sin nådiga begäran till följande anslags-poster, nemligen! I.o. Till anskaffning af redskapsridstalloch anspanns-persedlar för 12- U.\diga och 24-K.diga fältbatterierne, för hvilka sådane ännu saknas, afräkningsvis 48,000 r:dr. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 161. S Uti Herr Stjernsvärds föriierörde yttrande har blifvit yrkadt, att nämnde anslag måtte nedsättas till 20,000 r:dr för tre år eller 6,666 r:dr 32 sk. årligen, hvilken nedsättning icke vore olämplig, då i betraktande tages, dels det af riksdagshandlingar upplyste förhållande, att redan år 1810 artilleri-materielen befanns i bästa stånd och tillräcklig för en armé af 100,000 man, dels ock de betydliga summor Rikets Ständer tid efter annan anvisat till förökande af nämnde materiel.
Men af särskildt ömmande omständigheter tillstyrkte Utskottet och Ständerna medgåfvo då åt honom ett arfvode på indragningsstat af 120 r:dr banko årligen utöfver hans innchafvande lön. Nu förnyar Wäsström sin förra ansökan att erhålla fullmakt på stat å ordinarie kamererare-lön, eller 1,200 r:dr banko. De anledningar och ömmande omständigheter, som nu andragas för bifall, voro bekanta vid förra riksdagen och några ytterligare gällande skäl synas mig icke hafva blifvit anförda, som böra föranleda upphäfvande af föregående Ständers beslut.* Uti denna reservation hafva Hiksdags-fullmäktige Lars Olsson från’ Stora Kopparbergs län, Henrik Åndersson från Örebro län, Anders Eriksson från Elfsborgs län, Joli. Westermark från Westerbotten, Anders Pehrsson från Östergöthlands län, samt Nils Andersson från Christianstads län, instämt. Bilt. till R. St. Fröt. IS50 $ ISSI. I Aid. 6 Höft. STOCKHOLM, f. d. Schultze^ Boktryckeri, 1851. Banko-Utskottets Memorial, JV:o 20. 1 N:o 20. Ank. till Exp.-Utsk. den 19 Mars 1851, kl. 2 e. m. Memorial} med hemställan om afskrifning af 2:ne Odling slån.
Ny redaction af vissa paragrafer i Constitutions-Utskottets vid Memorialet N:o 26 afgifna Förslagtill ändringar i Regeringsformen. §. 52. Konungen utnämner Talmän och vice Talmän för Riksförsamlingens båda Kamrar. Constitutions-Ulskoltets Utlåtande, IV:o 36. §. sa Allmänna frågor, som uti någondera af Riksförsamlingens Kamrar stadgar. Frågor som ofvan sagd t är. §. 69. Stanna Riksförsamlingens Kamrar blifva Riksens Ständers. §• 71. Stanna Riksförsamlingens Kamrar, på sätt Riksdagsordningen stadgar. §. 109. Ej må underrätta. Vid nämnde tids förlopp skola Riksens Ständer åtskiljas, så vida icke Konungen, minst fjorton dagar förut, förlängt Riksdagen, hvars fortfarande derefter af Konungen beror. Der så oförmodadt bända skulle, alt, när Riksdagen upplöses, Riksens Ständer icke Staten reglerat utfärda. Urtima Riksdag kan af Konungen när som helst upplösas. §• li*. Konungen late samtlige Riks-Stdnden deras privilegier, formoner, rättigheter och friheter åtnjuta; beroende det på samtliga Riks-Ståndens öfverenskommelse och Konungens bifall att låta dem undergå de förändringar och jemkningar, som Rikets behof kunna fordra. Inga nya privilegier, ett Riks-Stånd rörande, kunna, utan Konungens och alla Riks-Ståndens vetskap och samtycke, utgifvas och meddelas. * STOCKHOLM, tryckt hos P’. G. Berg, 1845. Hor till Constitutions-Utskottets Memorial, N',o 36. 1 Riksdagsfullmägligen Bengt Gudmundssons af Bonde-Ståndet såsom dess gemensamma tanka remitterade FÖRSLAG till National-Representationens om bildning. Lag om val till Riksförsamlingen.
Gyllenhaal, Lars Herman, afgaf i plenum d. 23 Sept. e. m. mätte varda för Ii. o. Ad. uppläst, äfvensom mitt yttrande i samma plenum, hvilket föranledde detta hans yttrande, samt hans yttrande i plenum d. 21 Sept. f. m., till hvilket jag i min framställning refererade mig. Efter uppläsningen af dessa yttranden anhåller jag åter fä ordet. I anledn. häraf blefvo nu de af Gr. Gyldenstolpe omnämnde yttranden uppläste. Gr. Gyldenstolpe yttrade derefter: R. o. Ad. har häraf funnit, att Frih. Gyllenhaal påstått, det jag oriktigt citerat hans yttryck i plenum d. 21 Sept. f. m. Efter hvad af den nu skedda uppläsningen kunnat inhemtas, voro Frih. Gyllenhaal ord väl icke ordagrant desamma, som jag citerade, men i afseende pä sjelfva meningen voro de fullkomligt öfverensstämmande. Jag öfverlemna!- åt R. o. Ad. att afgöra, huruvida jag kan anses derigenom hafva vanställt Frih. Gyllenhaal yttrande. Föredrogs Hr Stråles, Nils Wilhel m, d. 2 dennes på bordet lagda motion, ang:de behandlingen af de allmänna lagförslag af större omfattning, som K. M. vid en kommande riksdag kan vara sinnad att till R. St. framställa. Frih. Cederström, Jacob: Med motionären instämmer jag deruti, att Ståndet må besluta en underdånig skrifvelse till K. M., på sätt Hr Stråle i första punkten af motionen föreslagit, med begäran om tryckning af sådana allmänna lagförslag, som af Konungen vid kommande riksdagar kunna öfverlemnas till Ständerna, att nemi. exemplar deraf måtte till Ståndens ledamöter utdelas vid polletternas uttagande, äfvensom jag önskar att Ständerna vid denna skrifvelse mätte göra det tillägg, utöfver hvad motionären framställt, att de anvisa nödiga medel å Riksg.cont. för tryckningskostnaden.
P. 264. — om Betänkande!! från följande Utskott: från StatsUtskottet: om rättighet för Åboer å de till Upsala Academi donerade, äfvensom på Preste-, Klockare-, Anexeoch Mensal-Hemman, att lösa dem till skatte, m. m.; från LagUtskottet: om rättighet för en hvar, att utan behof af allmän åklagare, utföra talan emot Domare för embetsfel; från Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet, om de så kallade planpenningarnes utgörande. P. 265. — om StatsUtskoltets Betänkande angående bidrag af Staten till PensionsInrättningen för Civile Embetsoch Tjenstemän. P. 266. — om LagUtskottets Betänkanden: 1) rörande upphäfvaude af de Författningar, som hindra sakägares fria val af Rättegångs-Ombud; 2) angående skärpning af Lagarne, rörande tjenstledighet för Domare. P. 266'. — 0111 Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskoltets Betänkande, angående lämpeligaste tiden till allmänna vägarnes grus ning. —. om Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betänkande rörande upphäfvande af stadgandet, hvarigenom böter föreskrifvas för dem, som förfallolöst uteblifva från KronoUppbördsstämmor och de af RegementsSkrifvare utsatte Uppbördsmöte!!. P. 267. 351 ProtocollsUtdrag, Ridderskapets och Adelns; örn remisser; af Friherre von Dubens memorial, angående förbättring uti Westgötha-Regementets aflöning; af Friherre Björnstjernas memorial, i anledning af motioner angående upplösning af KrigsAcademien m. m. P. 33y. — om ConstitutionsUtskottets memorialer rörande ändringar i 21 och 7c) §§. Riksdagsordningen och 4 morn. i §. TryckfrihetsFörordningen.