Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
September sammanlrädt i Banken och styrkt behörigheten att, såsom Rikets Ständers Revisorer, granska Stats-, Bankooch Riksgälds-Verkens räkenskaper, tillstånd, styrelse och förvaltning; samt derefter lifligen aflagt och undertecknat den uti Instruktionen för Rikets Ständers Revisorer öfver Banko-Verket intagna Ed; hafva vi, på tillförene öfligt sätt, fått emottaga följande, till åtlydnad af 2 §. i nämnde Instruktion samt 20 och 31 §§. i Banko-Reglementet under den 23 Oktober 1848 afgifna berättelser, nemligen: l:o Banko-Fullmäktiges, dels om Bankens tillstånd, rörelse och förvaltning i sin helhet samt de hos Fullmäktige förekomna hufvudsakliga ärenden, och dels angående Tumba Bruk; 2:o Direktionernes öfver Banko-Diskonten samt Handelsoch Närings-Diskonten i Stockholm äfvensom Låne-Kontoren i Götheborg och Malmö, om dessa Diskont-Inrättningays rörelse; 3:o Under-Styrelsens, om den samma Styrelse äfvensom Departemental-Styrelserne åliggande förvaltning; varandes denna berättelse åtföljd af serskilda berättelser utaf Låne-Cancelliets Chef och Kommissarier samt af Cheferne för Kontrolloch Revisionssamt Bokslutsoch Ekonomi-Afdelningarne; samt 4:o Fiskals-Embelets, orri de till samma Embetes befattning hörande ämnen. Revisorerne, som sedermera, under granskningen af Banko-Verkéts styrelse och förvaltning, genomgått icke allenast de berättelser, serskildt utsedde Revisorer afgifvit, angående förrättad revision af 4 Öfver-Styrelsens Personal. Inventeringar af Fullmäktige. Inventering af Revisorerne.
— Ett annat förhällande, än at i förwäg nägorlunda i tid hafwa, den allmänna planen för bcskattningSsättet Npgjord, skulle 'kunna leda till de wädcligaste följder. Stats - Regleringen lärer tvål altid för dc§ widlpftighct skull blilwa af ve ämnen som ej förr än emot Riksdagens stut kunna afgöras. — Om Ständcrne dä icke förut warit i NäqoN mähn betänkte pä medle», kunde antingen genom sakens natureller ock genom tillkonstlad utdrägt, beskattningsfrägans afgörande dragas sä längt pä tiden, att Regeringen täg sig söranlätett, eller nyttjade tillfället, att enligt flutet af ivy. § Regeringsformen ärskilja Ständerna som i sädant fall mcd bibehällandc af en selagtig kanske med skäl förhatelig .beskattnings - method, Den 10 Octsbcrv 4v3Z rZ hade annat öfrigt, än att ät sine Fnilmägtige i Danquen och RikZgälds - Contoirct blindwis anförtro ut, Lfningen af en utaf Swensta Folkets förnämsta rättigheter^ och det endast emedan Ständerne' icke i tid warit betänkte pä grundläggningen för deras befattnings-plan, tp sedan dctt är upgjord och öfwercnskomnien, gär det stpndsamt och lätt för Utstotkct att efter 70 § i Regerings - Formen uppgiswa grundema lill fördelande och utgörande af Bewillnings - Summorne. Ropades flera gänger Bra. Herrton ltörnsj Wclmal, uppläste ett Dictamcn, sä lydande; Oaktadt Swensta Folket war angripit af mägkige fiender, pä yttersta branten till sikt fall, hafton wi sett detta folk under en längre tid uthärda alla de -wäldfamhctcr som stakat detz regements-byggnad. Wi hafwa sett det bryta sina fjcttrar gifwa samtid och ef, lerwcrld ett lärorikt exempel, att Stats - förändringar kunna göras
Man kan icke antaga, att, då ingen inbjudning linnes hvarken af Utsk. eller af R. o. Ad„ de öfriga Stånden likväl skulle utan anledn. frångå deras beslut. När tre Stånd stannat emot ett, i mål af denna beskaffenhet, så synes mig klart, att det 4:des mening förfallit. Uppå derefter framställd propos förklarade R. o. Ad , det Ståndet ansåg R. o. Ad:s ifrågavar. beslut vara förfallet. Utsk:s utlåt, i fråga om öfver låtande tili K. Utlåt, godkändes. Detta yttrande lades till handlingarna. Ånyo föredrogs StatsUlsk.vs den 12 och i5 dennes på bordet lagda utlåt. N;o 514» > anledn. af Bruksidkare!! A. W. Gyzanders enkas och sti-rbhusdeliigares ansökning 0111 befrielse från ådömd betalningsskyldighet, i följd af ingången borgen för aflidne Kronofogden B. Carlssons uppbörd. Hr af Dalström, Gust. Jacob: Då jag nu uppträ der för att yttra mig uti förevar, ämne, så är del för alt lala för en fattig familj, sorn, i händelse Utsk:s förslag af R. St. bifölles, säkerligen skulle bringas i yttersta armod. Jag hoppas således att i detta afseende kunna för några ögoobliek fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på förevar, ämne. Jag troi' att StatsUtsk. har lifligt förfarit efter de upplysningar och handlingar, som blifvit Utsk. meddelade; men jag anser äfven att andra förhållanden inträdt, hvilka tala för eli annat beslut, än det som StatsUtsk. tillstyrkt. Jag I<J2 D e d «g Maj f. m. tager mig derföre friheten att i kortliet anföra de skal, hvarpå jag grundar min förhoppning, alt R. o. Ad. icke måtte bifalla hvad StatsUtsk. föreslagit.
Stats-kontoret levererade 50,000 R:dr af det extra anslag, Rikets Ständer vid 1853 —1854 års riksdag beviljat till utvidgning och förbättring af Wadstena, Götheborgs och Hernösands hospitaler. Med afseende derå, att någon utgift å detta extra anslag icke blifvit i räkenskapen afförd, upplyser Serafimerordens-gillet, uti dess afgifna underdåniga berättelse, att de utgifna medlen, intilldess de nybyggnads-arbeten, hvartill de äro använda, blifvit fullbordade, varda balanserade under titel: »Förskotter». § 2. De särskilda räkenskaperna för hospitalerna upptaga antalet af de dårhushjon och profkurs-patienter, som under revisions-året blifvit vårdade å rikets hospitaler, som följer: Dårhushjon. Profkurs patienter. vid Upsala hospital till 207. 33. » Nyköpings dito » 51. —. — 184 — vid Wadstena hospital 345. 35. » Wexiö dito 89. — » Wisby dito 11. — » Malmö dito 185. 39. » Götheborgs dito 73. 19. » Hernösands dito 48. — § 3. Sednast församlade Revisorer hade anmärkt, att i Wisby hospitals räkenskaper för år 1855 utbalanserats handelsbokhållaren Törners skuld, 955 R:dr 15 sk. 9 r:st., deraf 400 R:dr kapital och återstoden upplupen ränta, utan att någon åtgärd för dessa medels indrifvande eller skuldens afskrifning syntes under de då ifrågavarande 2:ne revisions-åren vara vidtagen; i afseende hvarå Serafimer-ordens-gillet, uti sin underdåniga förklaring, upplyst att, då anledning icke vidare förefunnits, att för denna fordran kunna bereda Wisby hospital godtgörelse, Ordens-gillet den 14 April nästlidne år förordnat, det nämnde fordran skulle ur hospitalets räkenskaper afskrifvas; hvilket ock blifvit uti den nu granskade räkenskapen iakttaget. § 4.
På varuvärde och på Myntvärde'hafva de Sedlar, sond ansetts och söm lupit såsom B r.cö, lika mycket influerat, som BancoSediarne; och det är Varuoch Myntvärdet, som bör bibehållas* Jag räknar till RörelseCapitalet, utom BancoOch Riksgälds Sedelstocken ; Ålla Assignationerne med R.r B cd 8 8S$4 J 3 Alla Malmö Di se ont a Reverser , såsom varande af too , 150, 2 50 &cmindre belopp ; med ett ord, delbara , och derigenom ingångnå i all slags Rörelse 4 * 1,3423752 Af Götheborgs Disconts Reverser$ de sö.m i enskilt mans hand befinnas * * ä 483,260 Af Götha Cd n a lDis c o tits Trépröcetit&Skuld aj bägge, slagen, endast hälften, emedan Förd-ringatfles storlek gjort dem orörliga, te, och dessutom en stor del äf 1 Publique Cassör hvilaridd . *,290,858 Summa 4,905,289 eiler i rundt tal fyra Millioner. 1 Calchlert Litt. A., som visar RörelseCapitalc-ts varia* tion , hat jag således för hvar Sumilia af Malmö eller Götheborgs DiscontSedlar, Sdra 10» Den 17 Martii, /. m. indrages , låtit en lika stor Summa BancoSedlar utsläppas , äfvensom hälften af allt hvad af Götha CanalDisconts Sedlar indrages. För att så mycket möjligt ar bibehålla RörelseCapitalet, ej blott vid samma storlek, utan i samina Orters Näringar, har jag föreslagit, att i de Vestra och Södra Provincerne bilda en Lane. Fond för Banquens räkning , med småningom sig förökande rörelse Det r: glementariska af denna åtgärd, om Lånen skola bli på inteckning, eller på namn, om tvänne Lane-orter, eller en skall finnas, har jag ej yttrat mig om.
Tabell Iso 1, innefattande ho Uppgift å mantal och egor m. m. till åtskilliga medelgoda SoJdat-rotehåll i de 19 af Rikets Län, der sådana finnas, grundad å de, genom Kongl. Krigsoch Kammar-Kollegiernas Bref den 20 Februari 1843, i och för rotering af provinsen Jemtland infordrade och af Konungens Befallningshafvande meddelta förteckningar med deraf i Kongl. Kammar-Kollegium, så vidt möjligt varit, verkställd granskning, bifogade Kongl. Krigsoch Kammar-Kollegiernas underdåniga utlåtande den 28 April 1845. — 2:o Uträkning efter medeltal för en rote dels i hvarje Län särskildt, och dels gemensamt ej mindre för Kronobergs, Jönköpings och Calmar Län, än ock för de öfrige 16 Län. — 3:o Uppgift å vakans-afgiften för en soldat-rote i hvarje Län, efter 1855 års Markegångs-taxor. L ä n. — Skaraborgs 38 71 för ! rote efter medeltal Westmanlands) . 38 90* lör 1 rote elter medeltal — O 40 "'gus Ostergötlands 21 46* lör 1 rote elter medeltal n 37 ■"‘11,8 Södermanlands . 15 27] för 1 rote efter medeltal n Elfsborgs . •••••• 105 Gefleborgs 20 o o—IL. Ä ** 6,720 för 1 rote efter medeltal
Jag anser den delen deraf, som är till StatsVerket behållen, böra bibehållas vid 5o6,ooo R:dr, och den Indeldta vid 1,400,000 R:dr. Att anslaget till Strömsholms Stuteri, 9000 R:dr, skulle öfverflyttas från den behållna till den indeldta Räntan, kan jag icke medgifva, emedan Rikets Ständer derigenom skulle för framtiden betaga sig deras beslutanderätt , rörande Strömsholms Stuteri-inrättning. Jag anhåller således om proposition, huruvida Ridderskapet och Adeln icke anser nödvändigt, att den Ordinarie Räntan upptagas så, som det finnes i Konungens Proposition föreslaget, enligt Tablauen vid Utskottets första Betänkande. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall af StatsUtskottets sednare Utlåtande. Ropades Ja och Nej. Herr Den 24 April f. m. Herr Skogman Carl David:
i Denna (laDga, Fommer att förfvoinna; men Döt tjenfleman unDcr åretö lopp, eller erhåller t>an af|TeD, etläggeö SBemillning enDafl till Den Dag, Då lönen honom eller De§ flerbbuö frångår; 2:o för gefäfler od) arbetare, forn före uppbörDöåretö början afliDit, Då, jemte 23emillningen efter l:fla Sitt., Den Söeroillmng, hvartill Den afliDne, enligt 2:Dra 2lrt., marit taperaD, förfminner; ocb 3ko för Dem, forn iefe mäfta påförDe utfFplDer erlägga. Slffortning’ eger alDrig rum för Den SSewillning, forn af jörb eller egenDom utgå bör. §. 142.
April P. 60, igi, 228. — med hemställan att åtskillige till StatsUtskottet remitterade Memorial, mätte till Särskilta Utskottets handläggning få öfverlennäs. April P. 60, ig6, 282, 446- Maji P. 44, i48, 166. — angående löneförbättring för KronoBetjeningen på Gottland och i BohusLän samt om befrielse för KronoBetjeningen i allmänhet, från deltagande i kostnaden för tryckningen af Landshöfdingarnes kungörelser. April P. 60, igg, 232. Junii p. 160, 447, 4gg. 526 StatsUtskottets Betänkanden, Memorial och ProtocollsUtdrag: angående Wadstena Klosterliyrkas upplåtande åt Stads-och LandsFörsamlingarne derstädes. Apuil P. 60, 208, 232. Juli! P. 1125. Sept. 2 A. P. 337. — angående väckt fråga om belöning till Fullmägtige i RiksgäldsContoiret för deras möda vid utredningen af f. d. FilialDisconterne. April P. 221, 288, 345. — angående anstånd med inbetalning af innevarande års Allmänna Bevillning. 1— i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande om inrättande af ett nytt Fögderi i Wermlands Län. April P. 221, 237, 344» 365. ^ rörande indragning af den så kallade ProsteTunnan. April P. 221, 237, 344- •— angående förhöjning i Rotehjelpen för svaga Rotar inom Kronobergs Län. April P. 221, 237, 344- — angående belöning till Petter Andersson i Domvalla för dess Curmethod för "Veneriska och andra sjukdomar. April P. 222, 237, 344- — i anledning af motion om anslag å Stat till ved för LandsCantzlierne och LandtRänterierne. Sept. P. 34o.
Den 6 Februari e. ra. Hindrad att tillstädeslomraa då Exped.Utskts förslag lill und. skrifvelse under N:o 2?.3, i anledn. af K. M:s nåd. propos. om åtskilliga kronolägenheters försäljning, sisth plenum uppläsles, anhåller jag att uti dagens protocoll få följande antecknadt: Helt och hållet instämmande uti den af Frih. Rehbinder vid ifrågavar. förslag til! den und. skrifvelsen bifogade reservation, anser jag mig förpligtad alt upplysa orsaken hvarföre jag icke emot samina (örslag, i afseende på slutmeningen, mig äfvenledes reserverat. Då jag, vid justeringen inom H. Exped.Utsk. af berörde und. skrifvelse-förslag, tog mig friheten fästa Utskts uppmärksamhet på det mindre lämpliga uttryck, hvilket visserligen uti likhet med StatsUtskts utlåt. N:o 137 af concepisten blifvit begagnadt, eller att R. St. bifallit etc. med det tillägg, att E. K. M. äger att för sk atteköp eskillinga ines erläggande stadga o. s. v. — samt föreslog, att Utsk. måtte utbyta ordet äger emot något annat mera lämpligt ord, kunde jag i sanning ingalunda föreställa mig, att denna anmärkn. skulle föranleda till votering och derefter skeende reservationer. Meningarne inom Utsk. voro delade, huruvida det använda ordet skulle borttagas eller icke; äfvensom, ifall utbyte emot annat ord borde ske, hvilket uttryck då vore lämpligast, antingen det af Utsk. sedermera godkända, eller ock en fullkomlig omskrifning af slutmeningen, ungefärl. i enlighet med det af Frih. Rehbinder — likväl efter voteringen — uppgjorda redactionsförslag. Utsk. stannade dervid att voteringen skulle afgöra hvilketdera af orden äger eller må komma att användas; och, enär jag icke, såsom reservanterre, ansåg mig böra undandraga mig ett deltaga uti voteringen, samt ordet äger genom voteringen blef borttaget, kunde jag icke rimligtvis anteckna mig såsom reservant, ehuru jag, gillande de af Frih.
Af de undersökta sträckningarne var en 47 tyska mil lång, en annan 60; likväl valdes icke den förra, utan den sednare, hvilken var besvärad af mindre starka stigningar och krökningar, samt förde genom ett mera bebodt och fruktbert land 20 Bil. till Stats-Utskottets Utlåtande M 62. Vid anläggningen af banan mellan Hanover och Bremen föredrogs, utan betänklighet, den längre sträckningen utåt den segelbara Weserfloden framför en linie i det inre af landet, af det skäl att anläggningen i förra fallet kunde blifva nyttig för produktriknre trakt och den påräknade trafiken mera betydlig. Ett likartadt handlingssätt iakttog den Hanoverska, regeringen, då den, i fråga om riktningen af statsbanan mellan Liineburg och Celle, gaf företrädet åt en sträckning, som ökade vägens längd med 12 procent, af skäl, dels att denna sträckning förde genom mera befolkade och industriösa orter, dels att stigningar och krökningar, med de skadliga följder för trafikens underhållande, som dessa skulle medföra, derigenom undvekos. I Frankrike uppställdes i jernvägsanläggningarnes första begynnelse den regeln, att hvarje linie borde framföras den kortaste vägen emellan sina gifna ändpunkter. Men denna regel öfvergafs snart, i följd af det öfvervägande afseende dels på terrängförhållandena, dels på de mellanliggande orternas beskaffenhet, som erfarenheten visade vara erforderligt. En flyktig öfverblick på kartan visar derföre ock genast, huru litet detta lands jernvägar följa den räta linien. Så t. ex. gör den stora norra banan från Paris till Calais en omväg af två Svenska mil för att föras genom staden Pontoise, och en annan af tre och en half Svenska mil för att genomgå Lille och dess omgifningar, o. s. v. I England finnas likartade förhållanden ega rum. Ett af de nyaste exemplen i samma hänseende förete besluten rörande fullbordandet af jernvägsförbindelsen emellan Milano och Venedig, hvarvid icke den kortare vägen emellan Coccaglio och Treviglio blifvit fastställd, utan banan föres en längre väg öfver Bergamo, för att gagna den industririka staden och den idoga befolkningen i dalarne deromkring.
Herr Nordena rickars uppgift, att alla arfvingarne efter Kamereraren Ewers blifvit lagsökta för ifrågavarande Statsfordran, strider emot verkliga förhållandet. De till Utskottet aflemnade handlingar, såsom Bouppteckning och arfskifte, visa tydligen och säkert, att flera arfvingar efter Ewers funnos, än de, som blifvit sökte, och nu anhålla om befrielse från krafvel, och att de ej voro i 3:e eller 4:e led efter Ewers, som man här velat låta förstå, utan hans närmaste skyldeman. Någon balance efter Ewers fanns ej. Först efter hans död, och sedan arfvet efter honom var skiftadt, skedde utsökningen från KammarRätten. Kronans kraf kan verkställas hos hvilken af Sterbhusdelägarne som helst; men i stället för att söka de arfvingar, som bodde här i Stockholm, söktes de, hvilka hade sitt hemvist i Calmare Län, och hos hvilka tillgångar saknades. Detta blef skälet för StatsUtskottets beslut, som nu lill Ridderskapcts och Adelns afgörande är öfverlemnadt. Herr af Billbergh: Jag befarar, att ofullständighet i mitt yttrande vållat, att Den 3o Januari!. jag ej blifvit rigligt förstådd af de siste värde Talarne; och jag anhåller derföre om tillgift, för det jag nödgas upptaga tiden med att närmare utveckla mina åsigter i ämnet. Jag har aldrig yttrat, att någon balance efter Ewers ägde rum. Statens fordran uppkom deraf, att till den af honom i lifstiden innehafde tjenstebefattning, såsom Kamererare vid Tullverket hörde, att af Fullmägtiges i f. d. GeneralTullarrendeSocieteten löner och arfvoden innehålla stadgad bevillningsprocent, hvilken skyldighet han för vissa år försummat.
Fem år, må dertill beviljas, dock med iakttagande af förut besfämda vilkor, nemligen: att medlen, i förhållande lill behofvet fqr det sätt, som för utförandet kommer ätt af Eder Kongl. Maj:t antagas, till Förvaltningen af Sjö-Ärendena utbetalas, emot serskild och speciel redovisning för användandet, hvilken bör underställas Rikets Ständers och deras Revisorers granskning: att anslaget endast användes till materialiers anskaffande, och arbetet, utan ersättning, genom Örlogs-Flottans försorg, verkställes: att Vattenledningens framtida underhållande af Flottan besörjes; samt att Carlskrona Stads Innevånare, enligt deras .åtagande, till underhålls-kostnaden årligen bidraga med i5oo R:dr Banco, för hvilkas erläggande serskild förbindelse bör Staden affbrdras. Beträffande de medel, hvilka i och för verkställigheten af denna anläggning erfordras, skola Rikets Ständer, då den definitiva StatsRegleringen hunnit fullbordas, uppgifva deu Exp. Utsi. Förslag till und. Shrifv. N:o 15,16- 37 tillgång, sorn för ändamålets vinnande förefinnas kan. Hvilket Rikets Ständer få, till svar å Eder Kongl. Majrts högstberörde Nådiga Proposition, i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda etc. Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 31 Jan. 1829- Preste-Ståndet d. 3 Febr. — Borgare-Ståndet d. 3 Bonde-Ståndet d. 3 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse > angående de i Lappland från Svenska Församlingarne inflyttade Nybyggares skyldighet att deltaga uti allmänna Beväringen. S. A. K.
Konung, eller, derest Thronföljareval under Thronledighet inträffar, bägge Rikenas lagligen varande Interims-Styrelse, bör inom åttonde dagen efter den dag, då Riksdagen i Sverige å Rikssalen blifvit öppnad och Storting i Norrige lagligen constitueradt, på samma dag å bägge ställen aflemna Propositionen om Thronföljden. Hvarje Svensk Riksdagsman vare förbunden att, derest han sin motionsrätt om Thronföljare utöfva vill, densamma inom denna bestämda tid begagna; Sveriges Rikes Ständer och Norriges Storting skola derefter valdagen bestämma; men ej sednare än den tolfte dagen efter denna för Propositionens aflemnande faststälde termin skall ovilkorligen Thronföljarevalet förrättas. Dagen före den, som sålunda blifvit faststäld till de Svenska Ständernas och det Norrska Stortingets Thronföljareval, skall så väl af Sveriges Ständer som Norriges Storting väljas den Committé, som får sig uppdraget att, derest Svea Rikes Ständers och det Norrska Stortingets val skulle falla på olika personer, sammanträda, och, med bägge Rikenas Representanters rätt, genom omröstning valet på En person bestämma. På den till valet utsatta dagen välje Sveriges Ständer och Norriges Storting, efter det i hvartdera Rikets Grundlagar bestämda sätt, hvardera blott en person. Hafva bägge Rikenas val inträffat på samma person, vare han lagligen utkorad till Thronföljare. Skulle åter hvartdera Riket hafva valt en olika person, skall denna skiljaktighet afgöras genom omröstning af bägge Rikenas förenade Committéer. Bilaga A till Mern. N:o 4. 795 Hvartdera Riket utvälje till denna Committé 36 personer, eller, hvad Sverige särskildt beträffar, 9 Ledamöter af hvart Riks-Stånd. Dessutom väljes äfven 8 Suppleanter, eller tvänne Ledamöter ifrån hvart Riks-Stånd, att efter dervid bestämd ordning träda i befattning, endast i det fall, att någon af de ordinarie Ledamöterne icke är vid valförrättningen tillstädes. Carlstad vare dessa bägge Rikenas Committéers samlingsort.
De skäl, Utskotten i förra Betänkandet anfört till stöd för Utskottens tillstyrkande, att uti den provisionella hushållningsplanen en serskild indelning af marken må göras för årliga hyggen af timmer, och en serskild för huggningen af ved och gärdsel, lämpad efter en kortare tid för återvext, hafva Utskotten icke funnit försvagade af de deremot gjorda anmärkningar; och hvad beträffar den af Herr af Ström uppgifne verkan af den höga omloppstiden, att nemligen påskynda skogarnes uppmätning och trakthuggningens införande, skulle Utskotten föreställa sig, att delta snarare skulle följa af den anstalt, Utskotten föreslagit, enär en nitisk och driftig skogs-stat skulle deruti frnna en anledning att än mera påskynda trakthuggningens införande, till undvikande af de olägenheter, sorn då än uppenbarare visade sig förenade med den provisionella hushålls-planen. Utskotten vidblifva således sitt tillstyrkande, i afseende på denna §. Deremot hafva Utskotten funnit de anmärkningar, som blifvit af Herr af Ström samt Prosten Astrand anförde mot Utskottens tillstyrkande vid 7 och io §§., i afseende på dels användandet i främsta rummet af vindfällen och öfverskärmande träd m. m., dels tiden för utsyning och huggning af vedbrand, vara af den vigt, att Utskotten finna sig föranlåtne att i dessa omständigheter frånträda den mening, Utskotten förut yttrat, samt hemställa, att de ifrågavarande §§. uti Instructionen mätte blifva oförändrade, och något afseende således icke fästas å de om förändring derutinnan gjorde framställningar. Emot hvad Utskotten tillstyrkt vid 27 §., har den anmärkning blifvit gjord, alt den föreslagna förändringen snarare befordrade egennytta, än medförde någon fördel för samhället, samt att allmogen icke skulle Bih. till R. St. Beseoch Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 64. kunna framföda sina kreatur, om elen så länge som till den i Juni stängdes ifrån betesrätt å allmänningen.
BondeStåndet godkände Förslag att det Bevillnings-afdrag lör utlånte Penningar, soia Låntagare är berat - TSetänkanden, N:o 4°g. 4g5 tigad att af Långifvare återfå, skall stadgas till Fem procent af Räntan för alla utlånta Capitaler, utan afseende derpå om de äro intecknade eller icke, så framt nemligen Räntan är till mer än Feni för hundrade bestämd, röstar Ja. Den det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej; kommer detta Ränte-afdrag, enligt de 3:ne öfrige resp. RiksStåndens beslut, att hädanefter, som hittills, utgöras med a R:dr af hvarje iooo:de R:drs éapital och i förhållande dertill, för mindre Lån, som i fast Egendom intecknadt, är, men med 5 procent af Räntan för de Capitaler, hvilka icke emot en sådan säkerhet blifvit utlånte, under villkor i bägge dessa fall, att Räntan till mer än 5 procent är bestämd. Denna Votering har utfallit med 68 Ja och 5o Nej, samt en dubbel sedel blifvit casserad. Och som Ja vunnit, är stadgadt, att det Bevillnings-afdrag, för utlånta Penningar, som Låntagare är berättigad att af Långifvare återfå, skall bestämmas till 5 procent af Räntan för alla utlånta capitaler utan afseende derpå om dc äro intecknade eller icke, så framt nemligen * Räntan är till mer än 5 för Hundrade utsatt. Hvilket allt Förstärkta StatsUtskottct härmed skolat bos R. St:r vördsamt anmäla. Stats-U tskottets N:o 410. Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss af Utskottess Betänkande N.‘o 38a, ang:de lättad utväg lill Låne-bidrag åt Fastighetsägare. G enom Utdrag af Högloft. Ridd. och Adelns Protocoll den urte innevarande månad har Utskottet nndfått del af de anmärkningar, som inom bemälte Riksstånd blifvit vid ofvanberörde betänkande af flere Ledamöter gjorda; likväl och som, enligt Ilögv.