Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
2 Capitaine - Lieutenanter a 700 R:dr , i Förste Sldjutant, utom arfwode 250 N:dr i Fanejunkare z Lorporaler a 400 R:dr 6 Vice»Corporaler a 266 R-dr Z2 flill. - 40 Lif-Drabanter u 150 R;dr r Commistarie i Fälflär r Sadelknekt 11,770: Riks-Statens Andra Hufwud-Titus eller Civil, och Landt-Staterne. wakt-Betjeningen wid Ronungens Äögste Domstol och Rikets »renders Allmänna Beredning. i Waktmästare i ett för allt Lagmännen under Swea Hof-Rätt. Häradshöfdingarne under Götha Hof-Rätt. 42 Häradshvfdingar L 7^ R:dr - Z,iZo: Borgmästaren i Helsingborg 100: 5,250: 7^ Löne Förhöjning. Slockholm» Län. Griflehamn -66: Z2,— Sigtuna 25: Södertelje 66: 52,— Waxholm 25: Dalarö 25: Drottningholm 25: Upsala Län. Upsala, Lönoch Skrifwarehjelp - nz: 16,—- Enköping -50: Tierp 25: — Elfkarleby 25: Ekolsund » - s 25: : westmanland» Län. Westeräs, Lönoch Skrifwarehjelp - nz: 16,— Köping ;c>: Arboga - » - 50: Sala 55; 16,— Strömsholm 2;: Kopparbergs Län, Fahlun , 85: Hedemora 40: Säther 40: Awesta 40: > Wik 55; r6,— Södermanlands Län. Nyköping, Lönoch Skrifwarehjelp - nz: 16, —- Strängnäs « 40: Eskilstuna 40: Thorshälla 25: Malmköping, 25: Östergöthlands Län. Linköping, Lönoch Skrifwarehjelp - n;: 16,— Skenninge 45:
Summa utöfver hvad vid 8 4 Underdåniga Skrifveluri sista Riksdagen varit deraf påräknadt, och kostnaden för Lofsoch Båk-Inrättningen icke borde fortfara att minska anslags-Summan för Flottornes underhäll, då full tillgång till ifrågavarande utgifters bestridande skall kunna erhållas af de medel, som af de sjöfarande erläggas, har E. K. M. till Riksens Ständer ölverlemnat, att särskildt på Tredje Hufvud-Titeln uppföra en summa till de utgifter, Sorn årligen förefalla i och för underhållet af Lotsoch Båk-intälfningen och hvaraf beloppet, efter behofvet, årligen borde bestämmas. Riksens Ständer hafva , vid öfvervägande häraf, funnit, att, då Lotsoch Bak-medlen , hvilka, jemte Tull-afgifterne \ erläggas af alla inoch ut-gående fartyg , samt vid Tull-Verket uppbäras och redovisas, utgå, enligt E. K.
Hvarförutan vid de utgifter som i Länsfängelserna förefalla till Fångarnes vård och påkostnad, en noggrannare hushållning och controll i allmänhet torde böra och kunna iagttagas. 4:o Stats-Utskottets Betänkan den. *483 4:o Remisslaget å medel, som frän Landt-Ränterierna och af Regements.Skrifvare till Kongl. Ränt-Kammaren härstädes insändas. Då Utskottet, 1 anledning af Kongl» Maj:ts särskilde Nådiga Proposition, föreslagit en ny reglering af detta lage, hvarigenom utgiften under denna Tittel förminskas till 3,5oo R:dr, så erfordras följaglligen icke den ifrågastälde förhöjningen å nu varande anslaget, gooo R:dr, hvaraf öfver» skottet 5,5oo R:dr deremot blifver flit påräkna i och för den nu under ardra HufvudTitteln förekommande förhöjning af LandtRäntmästarues ordinarie Löner. 5:o Till anmärknings-proceilten hestås nu å Stat 4000 R:dr, men som uthctalningarhe härtill de sednare åren Betydligt öfversligit anslaget samt Stats-Verkets inkomst af anmärkningsmedlen deremot ökas af ett större Behof för procenternes utbetalniug, som ej eger runi förr än de anmärkte medlen i Statens Gassa influtit; så tillstyrker Utskottet, att Berörde anslag förhö» jes till 6000 R:dr. 6:0 Anslaget till Restitutionen af origtigt debiterade eller uppBurne medel, nu utgörande 6000 R:dr, har åter lemnat sådan Besparing de föregående åren, att Utskottet anser Beloppet till 4000 R:dr nedsättas» 7:0
Arfvoden för Uppå derom gjorda framställningar hafva Fullmäktige, såsom er ringen^oc^Kresättning åt vederbörande tjenstemän, för tillkomne göromål i följd af ditivrörelsen. den vid Stockholms Handelsoch Näringsdiskont, samt Götheborgs och Malmö Lånekontor besörjda diskontering al inrikes vexlar samt kassakreditivrörelse, anvisat följande arfvode», nemligen: för vexeldiskonteringen, vid Stockholms Handelsoch Näringsdiskont 630 R:dr för hvartdera året 1847, 1848 och 1849, vid Götheborgs Lånekontor 500 R:dr, likaledes för livart och ett af berörde 3:n« år, och vid Malmö Lånekontor 400 R:dr för år 1848, samt för Kassakrcditwrörelsen under år 1849, vid Stockholms Handels och Näringsdiskont 933 R:dr 16 sk., vid Götheborgs Lånekontor, 1,200 R:dr och vid Malmö Lånekontor 263 R:dr 16 sk., allt banko. Till bestridande af de ökade förvaltningskostnader, som i och för vexeldiskonteringen kunde blifva behöflige, er höllö Fullmäktige berättigande vid 1844 och 1845 årens riksdag, då beslut af Rikets Ständer lättades om denna, till ökning i göromålen ledande utlåning.
Län, socknegängseller s. k. djeknepenningarne, utgående från den del af Elfsborgs Län, sorn hörer till Götheborgs stift, samt från Säfvedabls, Askims och Östra Hisings härader och till belopp årligen af omkring 296 R:dr af Konsistorium till gymnasister från samma orter utdelas; samt den s. k. fattigoch premie-kassan, deraf årliga utdeiningsbeloppet uppgått lill 110 R:dr, särskildt nämnas följande, nemligen: a) Hvitfeldtska stipendii-fonden, om hvars tillkomst i det föregående är nämndt och hvaraf afkomslen årligen utgör omkring 11,000 R:dr, som användas dels till stipendier åt studerande från stiftet vid Gymnasium och universileterna, dels lill arfvoden åt lärareoch exercilie-mäslare vid gymnasium m. m. b) Ramsiska dito, utgörande ett kapital af 750 R:dr, hvaraf räntan genom Biskopen och Justitie-Borgmästaren utdelas till stipendier åt studerande vid gymnasium härstädes. c) Falzburgska dito, utgörande ett kapital af 666 R:dr 32 sk., deraf Konsistorium årligen utdelar räntan till sådane vid Götheborgs gymnasium studerande ynglingar, sorn utmärka sig för flit och goda seder. d) Swahliska dito, hvars belopp för närvarande utgör 2,133 R:dr 16 sk., deraf afgälden är anslagen till understöd åt 4 de skickligaste ocb fattigaste ynglingar i Götheborgs trivial-skola, som inkommit i 4:de klassen och äro födde i Marks eller Kinds härader.
Sjögasten Lilljehorn, Bergenstråhle i Svea Hofrätt samt en hop af 72 års verkgesäller och öfriga stympare höra till svansen. «Med kung Gustafs senat står det, Gud bättre! jemmerligt till. Tacka vill jag frihetstidens rådkammare; den var dock något helt annat! Desse nu varande rådsherrar, till och med de, som tillhört gamla uppsättningen, äro vordne fullt ut så mycket hofmän, som statsmän och senatorer, och sätta högre värde på konungagunsten, än på landets aktning och förtroende. Hvad jag minst skulle trott, och som likväl ty värr! ej kan nekas är, att sjelfve Höpken böjer sig under kungens vilja. Så kräftfrätande är ett regeringssätt, der det ärftliga konungadömet lemnas lösa tyglar! I allmänna tänkesättet hafva de gunstiga herrarne kommit ansenligt till korrta, sedan de gåfvo sviga för konungens onda kynne i Götha Hofrätts sak. Allmänheten, som ej vet, att Beckfriis, Posse, Schwerin, Ad. Horn, Liewen, Ant. Wrangel, Stockenström och Hermansson ingen del hade i domslutet, skär dem också alla öfver en kam. Ja, Gustaf III:s rådsherrar stå nästan lika illa till boks, som Carl XI:s och Carl XII:s kongl. råder. «Du saknas här, ej endast af vänner, utan fastmer af statsmän. Det kan visserligen vara djupt beräknadt, att söfva leoparden, medelst den låtsade likgiltighet för allmänna ställningen, som din frånvaro denna gång antyder. Imedlertid fägnar den ej ringa högsta vederbörande. Din friherrinna berättade mig, att, på en cour för ett par dagar sedan, konungen, med sitt vanliga hyckleri, visat henne utmärkt bevågenhet och mycket enträget frågat, huruvida du vore att förvänta till riksdagen. Med den själsnärvaro och finhet, som äro din fru så egna, svarade hon nej; men utfäste sig, både att skrifva efter dig och att ansvara för din inställelse, om konungen önskade det.
Jag anhåller om propos. å ifrågavar. tulls bestämmande till 5 sk., på sätt Tullcommitte'en föreslagit; oell, i consequens med hvad förut blifvit beslutadt, hoppas jag, att R. o. Ad. deruppå ingår. Utförseltullen bestämdes till 5 sk. pr SkÄ. Jern: plåtar, oförtenta, under ■§■ turn tjocka, t. o. ni. 6 LÄ vigt, st.: införseltull, j Utsk:s förslag bifölls. Samma artikel, utförseltull. Frih. Rantzou: I consequens med förut fattade beslut och Tul!committe'ens förslag anhåller jag om propos. på tullfrihet för utförseln af denna artikel. R. o. Ad. beslöt, att denna artikel skulle vara fri från utförseltull. Jern: plåtar, oförtenta, öfver 6 LU vigt, st.: införseltull. Utsk:s förslag bifölls. Frih. Rantzou: Jemväl för denna artikel liar Tullcommitte'en föreslagit fri utförsel, och jag anhåller om propos. derpå. R. o. Ad. beslöt, att denna artikel skulle vara fri från utförseltull* Jern: plåtar, för ten ta. Utsk:s förslag bifölls. Jern: kettingar, öfver ^ tum tjocka: införseltull. Frih. Rantzou: I likhet med hvad jag på f. m. yttrat oell i öfverensstämmelse med den reservation jag bifogat detta betänk., anhåller jag, att kettingar ej må beläggas med högre tull än 5 r:dr. Hr Stuart: Äfven jag anser, lika med Frih. Rantzou och på de af Hr Frih. anförda skäl, att införseltullen för kettingar hör bestämmas till 12 r:dr 2,4 sk», hvarå jag altså anhåller om propos* Den 16 December e. m. Hr af Billbergh, Joh. Peter:
Detta hr jag äfwen ansett wara meningen af bet sista stadgandet i första § af den förestagne instructionen, som förbjuder Justitiss-Cancclleren, att atala Justit os-Ombudsmaunens göromål och förhållande, samt kwäctom, hwadan detta stadgande, enligt min tank», icke förhindrar någon af beha Embctsmän, alt «plaga och utföra ett mäl, hwilket af den ena antingen blifwit päbegyndt eller till stut befordradt, och således icke eller förekommer den kollision, som Här» af tydligen upstar. Hwad ater angar ,7 § medgif, iver jag alt för gerna, atk Justitios-OmbudSlnanncn ma äga akt göra sig underrättad om de olyckliga wareisers wärd och skötsel, hwilka uti fängelserne inucflutas, men tror, att, om denna befattning skall uti ett särskildt stadgande uti instruktionen innefattas, äfwen manga anora göromål och ämnen kunna finnas, lika wärdiga Justitios-Embetsmanneno EmbetSupmärksamher, och lika nödwändiga atk Uti instruktionen upragas. Beträffande Fängförtekningarnes granstning, tror jag, atr densamma, rwärtemot Instrum CancellerenS instruktion, desto mindre, bör Jast,Urs-Ombudsmannen updragag, som någon klagan öfwer denna Justilius Eancellerens Embetsbefattning, mig werterligen, hittills icke blifwit wäckt. Gref - 1488 Den 24 November. Grefwe kölner, ^Zolpk (Höran. Jag be« klagar akt jag ej kunnat göra mig rätt beqripelig.
Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utskottets den 27 och 29 dennes på bordet lagda Utlåtande, N:o 300, i anledning af väckt motion om anslag till Lasarettet i Lund. S. D. Vid föredragning af Konstitutions-Utskottets den 29 dennes på bordet lagda Memorial, N:o 53, med voterings-propositioner, i afseende på det uti Memorialen N:is 38 och 50 väckta förslag till ändring af 11 och 14 88 Riksdags-ordningen, blef den i förevarande Memorial föreslagna voterings-proposition af Ridderskapet och Adeln godkänd. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet Grefve Pukes, Folke Magnus, den 29 dennes väckta och på bordet lagda motion, att Kapiten Mekanikus E. W. Sasse, för sin uppfinning af en vatten-destillerings-apparat, måtte beviljas en belöning af 2,000 R:dr banko'; tillika med de i anledning af denna motion nu afgifna yttranden. Från Högv. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Konstitutions-Utskottets Memorial: N:o 51, med voterings-propositioner, rörande Konstitutions-Utskottets uti Memorialet N:o 40 afgifna förslag till ändring i 56 och 81 88 Regerings-formen samt 29 § 1 mom. Riksdags-ordningen; och N:o 53, med voterings-propositioner i afseende på det uti Memorialen Niis 38 och 50 väckta förslag till ändring af 11 och 14 88 Riksdags-ordningen. De i förenämnde Memorialer föreslagna voterings-propositioner godkändes. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Memorial, N:o 295, med förslag till voterings-proposition, i anledning af Riksståndens skiljaktiga beslut, angående Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om framlidne förre Departements-chefen i Kongl. General-tullstyrelsen, Kansli-rådet J. D.
»Bara jag kan få in det i någon tidning, hvilket nog inte blir så lätt, – ty nu är det Gud bevars modärnt att skälla på allt som inte är »sedligt», – så ska jag skrifva ett försvar just för Varieten, och det ett dånande ändå. Det dras fram i både tid och otid, att den stora konsten dör af brist på uppmuntran. Förbannad smörja! Om den stora konsten dör, så är det därför att den är utlefvad – därför att vi inte behöfver den längre – Vi går här allihopa mer eller mindre söndertrasade invärtes, och då ger man fan att bli upphöjd så där på kommando. Men det förstår inte folk Idioter! På teatern sticks vi af en replik, på operan blir vi sentimentala. Vi får med ett ord inte vara i fred. Men det får vi vara här. Varieten är ett tidsandans barn, den ger oss hvad vi behöfver: en stunds glömska. Därför: Lefve Varieten! Det är just den, som har rättighet att vara till!» »Ja, men inte genom oanständiga medel», sa jag. Villy stannade midt i sitt trafvande – han hade nämligen hela tiden trafvat fram och åter – stack händerna i byxfickorna och såg mig stinnt i ansiktet. »Om tant Lovisa kan säga mig hvad som är och hvad som inte är oanständigt, så skulle tant Lovisa inte allenast göra mig, utan hela mänskligheten en stor tjänst.» »Det man känner vara oanständigt är oanständigt», sa jag. »Duger inte, när man känner så olika.» »Nåväl då – det ett barn inte kan göra inför sin mor, en kristen inte inför sin Gud, en kvinna eller mann inte inför sin älskade – det är oanständigt.» Villy hvisslade. »Minns du det där lilla vackra elfenbensporträttet af din mor, Villy, som du alldrig ville tillåta henne att sälja?» sa jag. »Ja visst.» »Tänk dig, den unga flickan där inne på senen nyss i stället.» »Det är skillnad», sa Villy häftigt. »Hvarför det? Jag antar, att Varietedamer inte växer på trän de häller, utan ha mödrar som andra ärliga barn, mödrar och fäder, som gladts åt dem, som kanske varit stolta öfver dem.
Om det nu vore ifrågasatt, att fatta ett beslut, huruvida UnderStåthållare-Embetet. skulle komma att i verkligheten bibehållas , eller icke , så vore förhållandet helt annorlunda, och Herr Cederschjölds anmärkning riktig; men frågan inskränker sig till en önskan , att vid nästa Riksdag , i händelse Under-Ståthållare - Embetet skulle upphäfvas, få detsamma uteslutet ur Grundlagens redaction , kan dervid omöjligen någon betänklighet uppstå. Om Constitutions-Utskottet uraktlåtit, att föreslå uteslutandet ur Grundlagen af sådana Embeten , som ipke existera , bevisar detta endast, att Utskottet icke handlagt redactionen med den noggrannhet, som vederbort. Herr Cederschjöld: Det är för att söka afleda den beskyllning , hvilken den siste värde Talaren gjort Constitutions-Utskottet , som jag anhåller få erindra , att det åligger Constitutions-Utskottet, att granska Grundlagarne, men icke Hotoch Stats-Calendern. Jag tror det icke vara lämpligt, att nu upphäfva möjligheten för Kongl, Maj:t , att bibehålla Under-Ståthållare-Embetet såsom förtroende-syssJa. —Om händelsen gjorde , att äfven de öfrige Stånden återremitterade frågan med en dylik anmärkning , sä komme detta Embete att uteslutas ur redactionen , och då kunde lätt hända , att när Särskildta Utskottets Betänkande förekom, och man såg att Under-Ståthållare-Embetet behöfdes , hela §.s redactions-förslag måste förkastas, endast för att få den Sysslan bibehållen. Den 3 December e. m, 245 Herr Grefven och Landt-Marskalken förnyade den af honom , i afseende pä ordet Under-Ståthållare, sist gjorde proposition } hvilken af Ridderskapet och Adeln bifölls. Herr von Hartmansdorff': I förmiddags gjordes en Anmärkning , som då icke blef upptagen till öfverläggning ; men som jag nu anhåller måtte blifva det. Den åsyftade att Chefen för Tull-Verket måtte upptagas bland dem, sorn innehafva Förtroendes-Embeten. Herr Cederschjöld:
Då nemligen 4 ledamöter utgör domfört antal , i händelse tre af dem äro ense, möta ej binder för arbetets gång, derest den femte ledamoten har förfall eller är af jäf Lag-Utskottets Utlåtande N.-o 20. 7 hindrad, ty 0111 det skulle i sådana fall hända att ibland de öfriga 4 flere olika meningar uppkomme, sä att en femte behöfdes, funnes alltid någon att tillgå på Hofrättens öfriga ; divisioner så vida ej presidenten vöre oförhindrad att fylla hans plats. I Göta Hofrätt har antalet tillförene under längre lid fortgått med 5 ledamöter på hvarje division $ och hehofvet af den 6 framkallades hufvudsakligen af lagen derom alt i alla mål, som gå å lif och ära, skola fem döma, likasom i andra, om ej fyra kunna blifva om slutet ense. Då måste alltid fem ledamöter vara att påräkna icke allenast för behandlingen af förstnämnde mål, utan för den händelse alt ringaste skiljaktighet i åsigter yppades mellan de fyra. De anmärkningar, som i motsatt syftning blifvit framställda, synas följaktligen ej förtjena afseende 5 och i anledning häraf, samt under åberopande af hvad Utskottet i Betänkandet förut anfört, får Utskottet, med vidhållande af sitt i samma betänkande afgifna yttrande i afseende på Kongl. Maj:Is nådiga proposition, vördsamt lill Rikets Ständers pröfning framlägga ett, i enlighet med Utskottets nu yttrade åsigter förändradt redactions förslag, och således tillstyrka att Rikets Ständer, med afslag å Kongl. Majlis nådiga proposition, måtte besluta att 3:dje och hule morn. af 23 Kap. 1 Rättegångs-balken, sådana de lyda i Kongl. Förordningen den 18 April 1849, skola erhålla följande lydelse: 1 Hofrätt må fem ledamöter utgöra domfört antal, sä och fyra, der tre af dem om slutet ense liro. Slockholm den 8 April 1851. Reser v alio n. af herr Cederchiöld, R. T.:
Holme, om Skatteköp af en, i Blekinge Läns Skärgård; Motion, rem. till Stats-Utskottet, s. 1267. Hospitalernas Spannmål, mottagen till Inlösen af Allm. Magazins-Directionen, s. 608- 610. Hospitalsocli Dårhus-Inrättningar, om; Motion rem. till Allin. Besvärsoch Ekonomiutskottet, s. 1147- Hufvud-Titteln, om nedsättning af anslagen för 3:dje m. m.5 Motion, rem. till StatsUtskottet, s. 1224. Humle, om förbud mot införsel af; Motion, rem. till Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskotten, s» 1253. Hus och Byggnader tillhörige Magazins-Direction, s. 588, 64o> >—■ om skyldighet för Ledamöter af Ridderskapet och Adeln, och Preste-Ståndet att för sina, i Städerne deltaga i åtskilliga StadsmannabÖrdor; Motion, rem. till Lagoch Ekoliomi-Utskotten, Iä32. Husarcorps, Lif-Regementesom reducerande till Infanteri ; Motioner, rem. till Statsoch Ekonomi-Utskotten, s. 1289, 1291. Husar-Regementes, angående Smålands Beklädnad ; Motion, rem. till Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, s. 1189. 2 Sami. 2 B. 9° \ i4öB Husbyggnaden i Städerne, om vissa stadgan* den i afseende på; Motion, rem. till Ekonomi-Utskottet, s. 1219. Husesyn å Soldattorp, angående; Motion , rem. till Allm. Besvärsoch Ekonomi - Utskottet , s. 118g. ■—. tjufnad, om närmare bestämmande af beräkningsgrunden af Böter för; Motion, rem. till Lag-Utskottet, s. i25i).
Motsvarighet i rättigheter och skyldigheter existerar således här icke i verkligheten, hvadan Utskottet, som framdeles kommer att meddela yttrande om föreslagna åtgärder till vård af död mans bo, instämmer i förslagets stadgande i ifrågavarande hänseende, likväl med den utsträckning deraf, att det förbehåll, som ligger i orden »inom annan Rätts domsaga boende», må utgå, såsom icke rationelt och ofta i verkställigheten obilligt, emedan sterbhuset kan, äfven om det är inom annan jurisdiktion, likväl vara mycket närmare till arfvingen än om det läge inom den domsaga, der han sjelf är bosatt. En sådan restriktion förekommer ej heller i Lagberedningens förslag, hvarifrån stadgandet för öfrigt är hämtadt. Slutligen får Utskottet, med hänvisning i öfriga delar till Kommitterades motiver, erinra, att då förevarande förslag, såsom äfven reglerande efterlefvande makes rätt att undanskifta egendom, sammanhänger med och i vissa <§<§ hänvisar lill för slaget om boskilnad, det förra eller det nu ifrågavarande förslaget ej kan antagas utan det sednare, men väl utan den föreslagna nya Konkurs-lagen. I sådant läll blefve nemligen i afseende å sjelfva konkurs-förfarandet' den gamla lagens föreskrifter fortfarande gällande. 20 Lag-Utskottets Betänkande M 33- Det återstår för Utskottet, att fästa uppmärksamheten, särskildt Högloft. Ridderskapet och Adelns, å deri omständighet, att de tvänne första af ifrågavarande lagförslag förutsätta upphäfvande af det i 8 Kap. 2 § Rättegångs-balken förekommande stadgande, att frälsemäns konkursoch boskilnads-mål skola omedelbart af Hof-rätt upptagas. Förslagen äro således i denna del, hvad Ridderskapet och Adeln angår, af privilegii-natur.
I fråga om statsanslaget till reparationer ä Kronans hus och byggnader i landsorterna hafva Revisorerne anmärkt, hurusom å detsamma funnes affördt ett belopp af 20 Ridr 22 öre, utgörande ersättning för en af e. o. Konduktören F. G. A. Dahl, hvilken efter vederbörligt förordnande haft tillsyn och inseende öfver år 1860 pågående reparation af Wadstena slott, verkställd resa fram och åter emellan Wadstena och Linköping, i ändamål att om slottstakets reparation rådgöra med den i sistnämnde stad boende byggnads-entreprenören, hvilken, enligt Revisorernes åsigt, bort ega skyldighet, att antingen, när så erfordrats, inställa sig å byggnadsplatsen, eller ock, om han funnit med sin fördel mera öfverensstämmande att uti sitt hemvist i ett eller annat afseende rådpläga med Kronans ombud öfver den åtagna reparationens utförande, bekosta detta ombuds resor. Då likväl bemälde entreprenör, Byggmästaren J. Jonsson, visserligen hade, jemlikt kontrakt den 25 Januari 1859, åtagit sig att för en deruti bestämd ersättning ombesörja reparationen af åtskilliga delar af slottets yttermurar, med lister, port och fönsteromfattningar, karmar m. m., men denna entreprenad icke innefattade den särskilda reparation af slottets tak och torn, hvilken af vederbörande Intendent, under dennes inspektionsresa förstnämnde är, befunnits af behofvet högeligen påkallad, och hvars skyndsamma verkställande i sammanhang med öfrige pågående arbeten Ofverintendents-embetet ansett sig böra uppdraga åt den med afseende å dessa sistnämnde på stället varande tillsyningsraannen. e. o Konduktören Dahl, med förständigande, bland annat, att, för erhållande af erforderligt arbetsfolk, vända sig till entreprenören Jonsson; så och enär Jonsson, med afseende å de honom åliggande arbeten, nyss förut varit i Wadstena och ej inom någon kortare tid dit återförväntades, hade bemälde e. o.
Den s .. k. kristna staten ar så- ledes för honom en fullt realiserad teokrati. Då ar ej underligt att han öfver hufvud anser onödigt att gifva skal för något påstående; att han vet sig kunna bara diktera med omedelbar hänvisning till författningsparagrafer, kraftvunnen hafd och de ultra-konservative statsmedlemmarnes opinion. Af det personliga samvetsarbetet i E t Dukkehjem har han påtagligen förstått htet. Han tror stycket vara ett anfall på äktenskapet, på monogamin, i stallet för att det ar det starkaste försvar derför s o m hittills ar skrifvet. H a n ar saledes otillräknelig vid detta tillfälle. Erkännas bör ty man bör passa på att erkänna, nar pastor Fzrden ar rolig på annat satt an det ofrivilliga - att hans förslag om att ersatta det gamla symboliska tecknet, vigsel? ringen, med en resväska eller nattsäck, hvilken brudgummen högtidligen öfvedemnar åt bruden, så att hon alltid må vara färdig att fylla sin » första » pligt, pligten som » människa »; er-. kannas bör, att detta ar roligt. Det passar bra som ett farligt skämt öfver många nutida dikter; ehuru det tillfälligtvis har den oturen att icke alls träffa Ibsens sorgespel, der öfverdrift ej finnes. *) Ibland beslar förfin själf sina påstaenden med citat ur ifrågavarande dikter, alldeles soin hade han nedskrifvit det första i brådskan och sedan glömt att stryka ut det. Sadant händer. Man läste för någon tid sedan i ' denna tidskrift några rader soin red: n måtte rglömt att stryka ut,. I dem sidoordnades parti-skriften rKvindespörgsmaalet~ med en svensk historisk utredning af sanima vidtomfattande samfundsfrågas senare öden:, Om reaktionen mot qvinnofrågan *. Törhända var dock moinmen, i likhet med mig, tacksam för bradskan den gången. Den föranledde mig att %skiiliga gllnger omläsa fröken Keys tankeoch sakrika iippsats i aninet.