Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
205 Föredrogs ånyo BankotJtsk:s d. 5 och 11 dennes på bordet lagda Mera. JVg 62, med förslag till vissa förändrade föreskrifter, ang:de Bankens depositions-rörelse. Den vid detta Mera. af Hr Bogeman, Joli. Ludv., fogade reservation uplästes på begäran af Hr von Hartmansdorff, Äng., som sedermera yttrade: Hr Bogemans anförande är, enl. min åsigt, så fullständigt och rikligt, att, i händelse Ståndet skänkt sin upmärksamhet ät dess innehåll, allt vidare yttrande i samma syftning torde vara öfverflödigt. Jag inskränker mig således till anhållan, alt R. o. Ad. måtte, på grund af de i reservationen anförda skäl, förkasta den ändring, BankoUtsk. i förevar:de Mern. föreslagit. Hr Printzensköld, Carl: Det har hittills ansetts vara en af de vigligaste fördelar för alla i Stockholm befintliga penningeverk, alt de upbördsmän, som vid dem äro anställda, icke hafva någon kontant upbörd i sina händer. Man har, i afseende pä begagnandet af denna fördel, gatt så långt, att till och med det landtränteri, som finnes här i hufvudstaden, icke upbär några kontanta medel, ehuru vid inlefvereringen till detta ränteri borde tillgå på samma sätt, som vid inlefvereringen till de öfriga landlränterierna. Det är, hvad Stockholms läns ränteri vidkommer, tvertom föreskrifvet, att alla, som skola dit aflemna penningar, äro pligtige att insätta beloppen i Iliks-Banken och aflemna dess attest till landtränteriet. Det synes vara BankoUlsk:s afsigt, att nu borttaga hela denna nyttiga och för penningeverkens säkerhet högst vigtiga inrättning, endast och allenast på den grund, att man derigenom skulle få bespara några löner å Bankens Stat.
Kärreberg må blifva länsmansboställe från midfastan året efter det, hvarunder utbytet blifvit i nåder medgifvet och då af Ringbloms efterträdare mottagas, samt att dennes lön, 700 R:dr Runt, måtte i staten upptagas att bestå endast af boställets ränta och afkastning, som Kollegierne ansett skäligen kunna till jemt detta belopp utföras, såsom följd hvaraf all fråga om utarrendering af hemmanet för Stats-verket skulle komma att förfalla; men sådan åtgärd deremot vidtagas med Thorsjö från midfastan det år, hvarunder detta hemman af Ringbloms sterbhusdelägare afträdes; anmälande Kollegierne derjemte, att bytet icke komme att verka till någon ändring uti de bägge hemmanens räntebelopp och rotering eller andra onera af hvad namn och beskaffenhet de vara må. Med anledning af hvad sålunda förekommit vill Kongl. Majit härmed i nåder föreslå Rikets Ständer, att, i utbyte mot nuvarande länsmansboställe N:o l Thorsjö, må till boställe åt kronolänsmannen i Faurås härads södra distrikt från midfastan året efter det, hvarunder bytet varder medgifvet, anvisas ofvanberörde till Stats-verket indragna f. d. förste landtmätareboställe, $ mantal N:o 3 Kärreberg, med föreskrift att i staten för länsmannen boställets årliga afkastning skall tillsvidare, och intilldess ny allmän uppskattning af landtstatens boställen kan varda fastställd, upptagas till det af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande föreslagna belopp af Sexhundra Riksdaler, samt att, i följd häraf, den förut väckta frågan om utarrendering af bostället Kärreberg för Stats-verkets räkning må förfalla, men sådan Kongl. Majus Nåd. Proposition N:o 79. 9 sådan åtgärd deremot vidtagas med Thorsjö från midfastan det år, då detta hemman af aflidne länsmannen Ringbloms sterbhusdelägare afträdes. De ärendet rörande handlingar skola vederbörande Rikets Ständers Utskott tillhandahållas. Kongl.
Stockholm den 23 Februari 1845, 308 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.-o 1h3. Formul air e till Mätningsoch Stämpling-bevis å bränvinsbrännings-redskapen. N:o Ämnet hvaraf redskapen är förfärdigad. diameter. | Mynningens diameter. ! Bottnens Höjd till midteln af bottnen till mynningen. Luckor och öppningar pä hatten. Tillverkarens namnl och hemvist. o *-s o c: esTillverkad. Kopparslagarens stämpel. Q CTw o 5 o8 1 o* p 2 ar. 1 är Enkel ? panna med löst wöst Dubbel) utan) Conisk Riatt med 00 tums Cylindrisk jänSrör koppar 00 00 00 00 — 1 1 st. oval af 6 t:s diameter. 1 1 st. rund af 1 t:s diameter. TT 1 1 Veclificalions-apparat XtiMkel Mastad vid hatten, att /sättas emelton pannan Dubbel\oc'i atkylnings-red/skapen .. Mäskvärmare Med (utan) ång-apparat Redskapens rymd är stämplad å pannans t hals } —. —. 00 00. \ ölversta delj På panna, hatt, mäskvärmare och rectificalions-apparat åsatt min namnstämpel. S. S. 184 „ N. N. den 184 . (Justerarens namn.) Expeditions-Utskottets Förslag till urnl. Uppläst och godkäadt hos Ridd. och Adeln den ig Fehr. 1845. Preste-Ståndet den ig Borgare-Ståndet den 22 Bonde-Ståndet den 22 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående förklaring af Kongl. Kungörelsen den 1 October 1811, rörande vissa iagttagelser vid besvär sskrifters och ansökningars inlem» nande. (Lag-Utsk:s Bet. N:o 30 och Mern., ]N:o 64). S. A. K. Under förmälan, att Kongl.
Det allmännas fördel genom jordbrukets befriande från skjutsnings-skyldigketen och genom ett rationelt ordnande af fortskaffningsväsendet är ock otvifvelaktig! så stor att från denna synpunkt ej lärer kunna bemtas giltiga skäl för motstånd mot genomförandet af jordbrukets fullkomliga befrielse från ansvaret för de resandes förskaffande. Utskottet finnér sig således ej af de utaf Kommitterade anförda skäl öfvertygadf, det skjutsningsbesväret för närvarande ej kan eller bör pä det sätt frän jordbruket skiljas att de skjutsnings skyldige från särskilda utgifter för befordringsväsendet befrias. Men, förutom hvad som sålunda företer sig till bemötande af de skäl Kommitterade till stöd för sin åsigt anfört, tillkommer jemväl: att, då roedgifvas måste det skjutsningen blifvit jorden ålagd, icke såsom en skatt, utan blott derföre att jordbrukaren fordom varit den ende, som kunnat detta bestyr verkställa; och då meningen med skjutsningsbesvärets åläggande ej heller varit alt detta bestyr skulle verkställas utan motsvarig full ersättning; så lärer, enligt Utskottets tanke, åtminstone de bland de skjutsnings - skyldige, hvilka funnit sin fördel i densammas utgörande in natura, eller hvilka derföre erlagt mindre afgift än vare sig 10 R:dr 33 öre på hemmanet, hvartill densamma, enligt Kommitterades förslag, pag. 52, konime att uppgå, eller 14 R:tlr Rmt, enligt beräkningen pag. 27 i samma betänkande, eller hvilka, i anseende till sina hemmans belägenhet, hittills sluppit all skjutsning, ej billigtvis kunna förpligtas att hädanefter utgöra en årlig skatt till öfrige skjuts-skyldiges friköpande frän det desse åliggande onus. Införandet af en dylik ny beskattning ä jorden skulle ock illa öfverensstämma med de åsigter, som pä sednare tider gjort sig gällande, och hvilka vid sist förflutna riksmöte förmått Rikets Ständer att till Kongl. Maj.-t göra en underdånig framställning om åtgärder för beredande af tillfälle åt jordbrukaren att friköpa sig från grundskatter.
Jag får derföre yrka, att Utsk. måtte bifalla den ganska enkla saken, att en r.dr silf. sp. måtte benämnas en species. Blott detta medgifves, blott bancosedlarne såsom hittills får bestämmas efter denna species, så blifver förändringen till den grad enkel, alt icke någon oreda kan uppkomma, och att alla de invändningar, som blifvit gjorda, kunna lemnäs utan afseende. Men om man vill borttaga den benämning af species, för hvad som hittills kallats 1 r:dr silf. sp., eller som efter Utsk:s förslag skulle heta 4 r:dr, så blifver alltsammans lill den grad oredigt, att det är en försämring och ingalunda någon förbättring i nuvar. myntsystem. Vidare måste jag i hufvudsaken erkänna, att jag icke anser, att den förändrade redactionen af sjelfva författningen, mot hvad jag föreslagit, är någon förbättring. Det må vara möjligt, att det härutinnan kan vara kärleken till hvad man sjelf har gjort, som förvillar mig, men jag har likväl trott mig derom böra göra en framställning, då det synes mig som saken vore sådan. Jag har trott, att man först borde bestämma orden. Här är det frågan om 2:ne ord, nemi, om en riksdaler och om en species. Jag har trott, att författningen borde börja med att bestämma dessa, emedan det är hufvudsaken, att allmänheten må veta hvad de betyda, för att kunna begripa resten; först sedan tror jag, att man bort öfvergå till beräkningssättet. Utsk. har deremot börjat med att gifva sitt förslag den storartade benämningen af ”förslag till nytt myntsystem.” Jag tror likväl icke, att här är fråga om ett nytt myntsystem, ulan blott att reda det gamla. Vidare heter det: ”denne gemensamma myntoch räkneenhet, svarande emot 12 sk. silfver, och i räknevärde enahanda med en r:dr r:gs eller 32 sk. b:co, benämnes riksdaler.”
Men jag förer StatsUtsk. till last såsom en verklig obillighet, en uppenbar inconseqvens —- jag vågar till och med säga — orättvisa, att Utsk., å ena sidan, under bestämdt medgifvande: ”att i embets”verkens nu var. skick anledn. kunnat finnas till ”begäran af någon förhöjning i deras stater’’, likväl, i frågan om Rikets Hofrätter, afstyrkt den tillökning i arbetspersonal och löneförmåner, hvars behöflighet blifvit på det mest evidenta sätt ådagalagd, och hvilken K. M. jemväl i nåd. funnit sig föranlåten att genom till R. St. aflåten nåd. propos. begära; hvaremot, å den andra sidan, Utsk., i frågan om Carolinska institutet, med öfverträdande af de i grundlagarna utstakade gränserna för sin befattning, tillstyrkt ökade anslag, utan att dessa ens varit af någon begärdta, än mindre till behofvet behörigen styrkta. Den a Maj c. ra. 77 Jag kommer nu slutligen till trödje punkten af mina anmärkntr, eller frågan om löneförbättring för Hofrätternes ledamöter, tjenstemän och vaktbetjening. Här behöfver jag ej vara mångordig. Uti mitt till II. Ex. Hr Just.Statsministern är 1837 ingifna förslag lill ny aflöningsstat för K. Götha Hofrätt, deraf en copia härhos vördsamt bilägges’*), och hvilket förslag hufvudsakligen legat till grund för den af II. Ex. sedermera till K. M. ingifna und. hemställan om förändrad och förbättrad lönereglering för Rikets samtliga Hofrätten, har jag sökt fullständigt ådagalägga de mångfalldiga och obestridliga skäl, som högt påkallade en sådan löneförbättring. Dessa skäl äro än närmare utvecklade uti den enskilda motion i samma ämne, jag vid början af denna riksdag hade den äran framställa, och hvilken med alla dervid fogade allegater blifvit lill StatsUtsk. remitterad. K. M. har med vissa modilicationer i nåd. gillat omförmälda und. hemställan, och derom till R.
Förf att • ning ar rörande B&nco.Verket et°. ina, efter döt af Författaren erbudne nedsätta Pris, inlösas till utdelning bland Riks Ståndens Ledamöter, blef detsamma af Preste-Ståudet bifallet. Från Välloflige Borgare-Ståndet. So D. Stats “Utskottets på bordet den 19 dennes lagda Memorial , N:o 7', om antagande af ytterligare CancellieBetjening, föredrogs å nyo och bifölls. S, D. Vid å nyo skedd föredragning, bifölls Expeditions-Utskottets bordlagda Memo. rial, N:o 8, i återremitterade frågan om tryckning och utdelning af Bihauget till Riks Föredrogs å nyo och bifölls BancoUtskottets Memorial, N:o 5, med tillstyrkan, att 600 Exemplar af Herr Grefve F, Pr »i. Vtdr, (i. ig Det, issi, 3iy Schwerin* Arbete; Författningar rörande Banco Verket , tnå inlösas till utdelning bland Riks» Ståndens Ledamöter, Från Hedervärda Bonde-Ståndet, 5. L). Vid förnyad föredragning af Expedit tion* - Utskottets ytterligare Memorial, ] \:o 8^ angående tryckning och utdelning bland RiksStåndens Ledamöter af Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll , fann Bonde - Ståndet för godt tttt gilla hvad Expeditions - Utskottet föreslagit* sned det förklarande, alt tryckningen och utdelningen bör, endast under Expeditions - Utiiottets uppsigt och genom dess försorg, om» besörjas, SD. Föredrogs 5 uyo och biföll* BancoUtskottets Memorial, N:o 5, med tillstyrkan, att 6oo Exemplar af Herr Grefve F, B. vört. Schwarin.*' arbete , Författningar rörande Baner-Verket, må, efter det af Författaren erbu» ne nedsatta pris, inlösas tili utdelning bland Riks» Ståndens Ledamöter. SiS Vrot.
Utgående expeditioner kunna serskildt justeras om skyndsam - Svarar mot i §. DirectionensFör slag. Svanr mot 2 § Den 19 juia e. m, 379 heten det fordrar. Dessa Proocoller med Bilagor registreras och inbindas för hvarje år. Vid utlåtandens afgifvande så väl till Kongl. Maj:t som Ridderskapet och Adeln, äger den Ledamot , som ej förenat sig med pluraliteteos mening, att låta sitt serskildta yttrande åtfölja om han det åstundar , och nämnes derom i sjelfva utlåtandet. Diarium bör af RiddarhusSecreteraren föras öfver alla mål, som inkomma, samt ankomstdagen och Actens OrdningsNummer så väl i Diarium som å Acten tecknas, hvarefter målen af RiddarhusSecreteraren i Directioaens nästa sammankomst ovilkorligen föredragas, för att dervid erhålla den åtgärd som vederbör. Till alla räkningar och böcker som skola forss äfven som för Capitations-redogörelserne samt Consistorierneg uppgifter, meddelar Directio - 58a Den 19 Julii c. m. ren de för ändamålet lämpeligaste formulairer. 5 §. Vid början af hvarje år låter Directionen genom RiddarhusCanzliet eller Contoret upprätta Förteckningar in dupplo, dels öfver de till Genealogiskesamlingarne hörande underrättelser, sorn till följd af Kongl. Maj:ts Nådiga förordnande den 31 Augusti 1762, Directionen årligen har att införvänta från Regementschef* ochCon* eistorierne, dels öfver de Autoriteter hvarifrån Capitatioosafgifter och medel till Directionen böra ingå, och dels öfver de räntor sorn på bestämda tider skola för utlånte Capital inflyta^ kommandes det ena exemplaret af dessa Förteckningar , att alltid qvarblifva på Directionens Sessions-bord, så att derå må kunna göras anteckningar i den mohn Handlingar och medel inkomma, och det andra förvaras hos Secreterare!! eller Kamereraten, som hvar och cn för Svarar mot 3 §, Directionens För slag.
M. vunnit nådigt afseende. Om jag nu vore försedd med Hofrättens utlåt, i ämnet, skulle deraf kunnat utredas beloppet af de sportler, hvilka nian i betänk, ansett göra en löneförbättring öfverflödig. Om äfven icke kan nekas, att en del af dessa tjenstemän åtnjuta sportler, sä finnes der åtminstone 2:ne cancellister, som icke åtnjuta några sådane, men hvilkas tjenster äro af den trägna beskaffenhet, att jag skulle önska, att Utsk. ville taga deras belägenhet i närmare behjertande. Dessa 2:ne tjenstemän äro de båda criminalcancellisterne, hvilka för det närvar, icke åtnjuta i lön så mycket, som R. St. anslagit åt deras vaktmästare vid filialcontoren i Götheborg, men hvilka likväl hafva att skrifva flere tusen ark om äret, sorn måste med största skyndsamhet fullgöras, enär de utslag, hvilkas expedierande det tillkommer dem att besörja lill största delen röra häktade personer. Att låta dessa 2:ne tjenstemän qvarstå med den ringa aflöningen af knappa 400 r:dr och ljuspenningar, är nästan hardt, då cancellisterne i andra embetsverk, som åtnjuta mycken ledighet och som kunna med dessa sina tjenster äfven förena andra befattningar, hafva en aflöning, som uppgår till dubbla summan af hvad de ifrågavar. personerne åtnjuta. Jag skulle derföre, utan att i öfrigt yttra mig om förslaget, emedan jag nu saknar tillräckligt materialier alt fullständigt utreda förhållandet, likväl önska, att med afseende på desse 2:ne vanlottade tjenstemän, förslaget mätte blifva till StatsUlsk. äterremitteradt. Frih. Palmstjerna: Då frågan om en löneförbättring för Hofrättens ledamöter och betjening redan varit föremål för K.
Om detta förhållande får fortfara, sä blifver bankens öde att inom en icke aflägsen tid återfalla i samma ställning, som redan mer än en gång försatt densamma i bankrultillständ. I denna hufvudpunkt ligger det största, det väsendtligaste felet i nu gällande bancoreglem. Alla öfrige felaktigheter tillsammantagne äro alt anse sorn ett intet emot della hufvudfel och förtjena, jemförelsevis emot detta, icke ens att komma i betraktande. Det är stadgandet i 117 § af bancoreglem., som innehåller denna skriande felaktighet; ty der stadgas: att ”af alla de i ”nästföreg:de § til laine åtgärder till realisationens vidmaklhällan”de, är lånerörelsens förminskning den sorn i sista rummet bör ”tillgripas och det endast, dä bankens säkerhet sådant ovillkorligen fordrar; men på bankostyrelsen allena ankommer att bestämma, hvilken eller hvilka af öfrige för detta ändamål med”gifne åtgärder må i hvarje särskildt fall begagnas; och tillförse sig R. St., del bancoslyrelsen ieke underlåter att dervid af”se både bankens egen fördel och industriens dermed i nära ”sammanhang stående ostörda förkofran.” Denna § innehåller sålunda eli jernbref, till förmån för lånsökande och till uppenbar skada och våda för realisationens bestånd. En sådan lagstiftning fällerjsin egen dom; den är oförenlig med bankens främsta pligt: upprätthållandet af landels myntvärde och äganderättens deraf beroende skydd; den är oklok i sitt eget syfte, ty den skall i längden medföra oredor och förderf i uäringame, hvilka den var ämnad att understödja och befordra. lili § i bancoreglem., som står i nära samband med den 117 §, är till sina grunder och syftning riktig, men i rcdactkmen obestämd oell fordrar derföre förtydligande. Den 17 Augusti f. m. 2 20 af hvad jag nu haft äran anföra, föreslår, jag att desse §g måtte erhålla följande lydelse: 110 §.
Vid 4 §. samma Art. borde tilläggas, att Tjenstehjon icke må betinga sig eiler affordra dageiigt Bränvin; vid förlust af tre månaders Lön, utan må det ankomma på Husbondens godtfinnande, att efter rad och lägenhet tilldela sina Tjenare denna förderfveliga dryck. 4:0 Emedan de fläste Elds-vådor uppkommer genom Tjenstehjon* vårdslöshet med Eld; så tror jag att bestraffningen derföre borde skärpas och närmare bestämmas än uti 9 §. 11 Art. hvarest blott hänvises till ByggningaBalkens 24 Cap., hvilket få Drängar och ännu mindre antal Pigor kanner, förrän de blifva för Domstolen framdragne, att till ansvar stånda för det de , medelst Eldens vårdslösa behandling, gjordt sitt Husbondefolk husvilla; och ofta förspillt många Famillers timmeliga välfärd. — Denna ändring må ock gälla vid föregående 8:de §. 5:0 Den t2 §. 2 Art. borde förenas med den 4 §. samma Art. 6:0
25,000: minskades till banko r:dr 70,000: — ■— Såsom utvägar alt till viss del betacka sistnämnde kostnad har Kongl. Majit nu föreslagit dels försäljning af en kronan tillhörig egendom i hufvudstaden, f. d. hofbageriet benämnd, belägen vid Regeringsgatan under Nio 79, hvilken egendom, ansedd till värde af omkring 16,000 r:dr, ej vore för något allmänt behof erforderlig eller användbar, dels anvisandet å myntverkets tillgångar af ett till 24,000 r:dr beräknadt bidrag, derunder inbegripet hvad berörda verk till inköp af de Owenska egendomarna, jemte derå verkställda förberedande reparationsarbeten, redan forskjutit; dock att myntverket härjemte borde befrias från återbetalning till Rikets Ständers bank af hvad sorn med 23,755 r:dr 45 sk. 7 r:st ännu återstod af de från banken under åren 1830—1835 lemnade förskotter för myntningens bedrifvande; till hvilken. förskottssummas afskrifning uti räkenskaperna skäl desto heldre vore för handen» som, enligt hvad en på Kongl. Majits nådiga befallning upprättad närmare utredning öfver liqvid-förhållandena emellan banken och myntverket utvisade, detta sednare verk kunde anses ega en berörde förskottssumma öfverstigande genfordran hos Rikets Ständers bank för tillskjuten lojerings-koppar uti det for banken präglade silfvermynt. Derjemteoch enär det för publika byggnaderna i hufvudstaden å 7:de hufvudtiteln uppförda anslag icke lemnade tillgång för betäckande af den återstående kostnaden för myntoch kontroll verkens flyttning, har Kongl. Maj:t af Rikets Ständer äskat beviljandet af ett serskildt anslag härtill å 30,000 r:dr, att, i öfverensstämmelse med hvad uti Kongl.
Bolaget är sedermera endast skyldigt alt utlägga banken för en dubbel bana, men om bolagets skyldighet inskränker sig till banken, så faller det också af sig sjelf att denna skyldighet är ingen, ty det finnes ingen, som har skyldighet alt anlägga de broar, som erfordras för dubbel* bana. Till undanrödjande af detta missförhållande och på det att K. M. mätte kunna anbefalla bolaget att verkligen göra jernvägen farbar med dubbel bana, får jag vördsamt föreslå den förändring i redaktionen, alt i st. f. ”utlägga banken för dubbel bana”, måtte införas orden: ”utlägga och fullborda jernvägen för dubbel bana”, och i öfrigt lika med Utsk:s förslag. Frih. Cederström: Gr. Hamilton har begäit, ali i andra punkten mätte införas det i hans tanke nödvändiga fullständigandet, alt bolaget mätte åläggas, att utlägga och fullborda banken för dubbel bana. Jag hemställer hvilken väsendtlig skiljaktighet kan föreliiinas emellan dessa ordalag och dem som Ulsk. föreslagit: Det kan väl vara, att Gr:ns redaktion har större korthet, men StatsUtsk:s har mera tydlighet och bestämdhet. När två Ständ godkänt betänk., så finnar jag icke tillräckligt skäl alt å detta rum i det yttersta jemka och ändra i redaktionen, som i delta fall i mitt tycke icke ens skulle blifva bättre, ulan endast kortare. Jag hemställer alltså vördsamt att R. o. Ad. ville bifalla den tredje punnkten. Gr. Lagerbjelke: Emellan Gr. Hamiltons förslag och StatsUtsk:s är en vida betydligare skillnad än Frih. Cederström velat medgifva. Enl. Ulsk:s förslag, eger K. M., att vid banans första anläggande bestämma hvad som genast skall anläggas för dubbel bana, hvarefter K. M„ för den händelse att K. M. under tidernas lopp skulle finna dubbel hana behöflig, skulle ega alt då anbefalla bolaget, att utlägga bunken till dubbel bana, men också endast banken med tillhörande rails. Om lltsk:s förslag antages blir K.
Andra deremot hafva fästat sig dervid att icke en sådan förflyttning borde få ske, men då Utsk. har bestämt det vilkoret, alt den endast får ske, sä vida den titan förnärmande af någon laglig rätt kan försiggå, så måtte icke någon olägenhet derigenom kunna uppstå. På andra sidan kan någon fördel möjligen vinnas derige nom, att entreprenörerne kunna få sig en fördel tillagd, som de nuvar. gästgifvarne hafva. Hvad beträffar förändringen af stalionerne, så bör äfven det underlätta entreprenaderne utan någon olägenhet för de resande. Om man t. ex. flyttar skjutsombytet, Den iS Mars. 309 ti. v. s. stället, der häslarne skola ombytas ett stycke från den nuvar. gästgifvaregården, då den resande ändå icke kommer att färdas längre väg. På åtskilliga ställen liar sådant skett, och man har sagt mig inom Ulsk., att det inträffat i Upsala län. Att detta äfven måste underlätta entreprenaderne är en gifven sak, enär entreprenören mäste äga hus, der lian kan hafva sina stallaretc. Jag anhåller derföre att R. o. Ad. ville bifalla Utskis betänk. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Så många olika meningar hafva blifvit yttrade om detta betänk, att jag skulle önska, det man kunde förena sig om någon, och att man sluppe rösta äfven om konlraproposma. Somliga hafva yrkat bifall, andra afslag, andra att Utskis betänk, borde till en del antagas, och till cn del förkastas. För min del tror jag, att då man inkommit på en villfarelse såsom förhållandet i min tanka är med hela skjutsningsbestyret, så är det fruktlöst, alt söka lappa derpå. Nu är den resande obelåten, ty han får betala högre lega, men får sämre hästar, utan att slippa vänta på dem, eller kunna umbära förbud. Den skjutsande är öfverhufvud icke heller belåten. Han får på somliga ställen skjutsa för den gamla skjutslegan, oaktadt entreprenaden, emedan entreprenören tager öfverskoltel. Den värsta olyckan är att hans drängar och söner qvarhållas på gästgifvaregården värre än förut under väntan på skjutsen.