Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
JAkväl ser jag detta icke så, att det skall öfverlemnas åt Regementseller CompagniChefen, att yttra sig, huruvida lian behagar åtaga sig en sådan Passevolance, utan att man bör på Auction öfverlemna lefvereringen af ett visst qvantum rationer, och om en sådan åtgärd vidtages, anser jag gifvet, Den 7 October e. m. att hushållning kan uppkomma, Vill man åter, såsom hittils, lemna saken åt sitt öde, måste visserligen medel anvisas; men då förefaller mig dock elen plan Herr Grefve Brahe uppgifvit mycket öfverensstämmande med liela vår nuvarande Statshushållning. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den 1 Maji e, rn. I05 samt detta åter till Stånden inlemna motsvarande listor lika många som Utskotten å de mål, som genom ExpeditionsUtskottets åtgärd blifvit expedierade, hvarigenom hvarje Motionaire och hvarje Utskotts Ledamot vore i tilllälle att göra jcir.förelser och att efterse de ärender, som han Kände eller honom angingo. Skulle Högloflige Ridderskapet och Adeln samt de öfrige RiksStånden gilla detta Förslag, 6å kunde början med de ifrågavarande listoinas ingifvande göras genast, och delmina för hvarje vecka efter hand fortsättäf*? lill ömsesidig reda och efterrättelse. Bilagor till PleniProtocollet för den 12 Maj, förmiddagen. Grefve Hård, Carl Gtiftaf* I anledning utaf den af Herr Hjerta gjorde anmärkning vid ExpeditionsUtskottets Förslag till underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t Den 12 Maji f tn. angående prestanda till Bruken af åboerne å de hemman, som Bruksidkare till Skatte inlöst, torde mig tillåtas yttra några ord: Då jag emottog förtroendet att vara Ordförande i ExpeditionsUtskottet, var det med den föresatts, att, efter min förmåga, söka befordra föremålet för detta Utskotts verksamhet, gom jag ansåg vara, att, med noggranhet i afseende på Logik och Grammatik, sannt uttrycka Riksens Ständers mening.
om dest hörande angärnde biträde till Förswars-werkct, Maji >Z5. >45. 15a. Zg. 17A. protos olls^Utdvag: om fortsättning af Bankens försträckningar till förswars-werkct Iuni 461. 569. 915. 618- 625; ytterligare om hypothck derför och fortfarande deraf. med yttrande östyer Bankens förmåga att med de föreslagne biträden ät Kronan fortfara jemte hemställan om ett sammanträde med Statk-Ut,flottet i afseende pä de as Kongl. Maj:t nädigst föreflagne hypothck för desse försträckningar. 419. — med anmälan om i Banken deponerade >4 st. Packlärar med. f. d. Konungens Signete jemte vä,krist: konungen tillhörige, Aug. 1165. 64. — om sammanträdet emellan dest och Stats-Utsflottcts deputerade till öfwerläggning om Bankens säkerhet och ersättning för dest förskott, Sept. 4. >89. 206. 285. 582. 6o5. — om afhjclpande af den olägenhet som allmänheten i landsorterna är underkastad genom färflitne och obrukbare Bankosedlars nödtwungna circulation Sept. 9. 155. Olov. 3lo. — om Banko-Läns bewistande pä Tackjcm. 599. — om förflyttande till Banken af det län, Götheborgs stad till nybyggnaders uppfö-ande af sten sätt i Riksgälds-Eontorct upptaga, Sept. rgg. 584. boo om ett Banko-län för Uddewalla stad, till ätervvpförande af stadens astwända publika byggnader, Sept. 202. 207. 585. evet. Vlov. 255. 79 n — om ett Banko-län för Arboga stad tjll reparation af publika byggnader.
Den på Fästningen förvarade tjulven, som vet att han på sin kropp bär ett märke, hvilket genast röjer honom vid minsta undersökning om hans person, kan således icke äga hoppet att längre kunna dölja sig för Lagen — som känner att dödsstraffet väntar, vid ett förnyande af hans brott, skall säkerligen i ganska få fall söka undkomma utur fängelset, och, om sådant skulle lyckas honom, måste hans enda föremål blifva, att, om möjligt är, kunna begifva sig utur ett Land, dar han icke äger hopp att ostörd kunna fortsätta sin vandel, och ändamålet att befria Samhället från denna vanartiga person är äfven då vunnit. Således tror jag icke att den föreslagne Lagen ofta skall behöfva användas. Men jag för min del anser densamma nödvändig, såsom enda utvägen att fullkomligen bereda den säkerhet Staten utfäst sig att förskaffa sina Medlemmar. Herr von Stahl, Samuel, anförde skrifteligen: Riksens Högloflige Ständers Lag-Utskotts Betänkande, rörande straffets skärpande för tjufvar, som nu till behörig granskning förekommit, bär jag icke öfvervarit som Ledamot sf Lag-Utskottet. Det oagtadt vill jag likväl Den i April. 59 anmäla min enskildta tanka i detta ämne. De skäl Lag-Utskottet Lttadt, och hvilka grundlagt beslutet, godkänner jag dock bade af öfvertygelse och agtning. jag medger att den p-rson, som, efter att hafva blifvit dömd och straffad för g:dje resan stöld, betiädes med dylik förbrytelse, är en så brottslig och vanfräjdad människa, att något hopp icke mer kan vinnas om hans förbättring i framtiden, och att hans lif är en börda för honom sjelf och Staten. Det vore således ingen skada eller förlust för det Allmänna, om en sådan vanartad person i förtid beröfvas ett uselt lif, så mycket mindre, som han efter våra Lagar är skiljd från Medborgerligt förtroende, ålagd, att för sin öfriga lifstid arbeta å Kronans Slott och Fästningar , samt sålunda sjelf förbittraöt hvarje dag af sin återstående lefnad.
Rikets Ständer hafva tagit delta ämne i noggrann! öfvervägande; och beträffande först frågan om ändringar i presterskapets nuvarande aflöningssätt, så lärer det icke kunna förnekas, att både svårigheter och missförhållanden i allmänhet uppkommit af obestämda löneinkomster för kyrkans tjenstemän, äfvensom att det anstötliga i vissa delar af uppbördssätt*! till denna obelåtenhet gifvit skälig orsak. Behofvet af mera bestämda, efter tidernas förändrade 664 Expeditions-Utskoltels Förslag till und. Skrifvelse> N:o i3S. skick lämpade föreskrifter i detta afseende liar ock i synnerhet blifvit uttaladt från sådana orter och församlingar, der de bestämmelser angående lönevilkoren, hvartill författniugarnc både uppmana och berättiga vederbörande, nemligen ingående af så kallade konventioner, ännu icke blifvit införde. Der dylika öfverenskommelse!- blifvit träffade och fått kraft af Kongl, stadfästelse, har belåtenhet ock inträdt. Samma önskvärda förhållande skulle äfven, efter Rikets Ständers tanka, allmänt vinnas, om man lika allmänt iusåge dessa öfverenskommelsers nytta, samt, i följd deraf, erkände beliofvet af desammas upprättande öfver hela riket. Intilldess sådant skett, lärer samma klagan, som både vid denna och föregående riksdagar i ofvan anmärkta hänseende försports, sannolikt icke uteblifva. Grunden till den öfverklagade missbelåtenheten torde lätteligen utfinnas, då man eftertänker, hvilka förändrade, på denna fråga inverkande förhållanden, under tidernas lopp inträffat, och huruledes ett betydligen utvidgadt åkerbruk samt tilltagande odlingar väsentligen ändrat de omständigheter, under hvilka den första ännu i allmänhet för riket gällande Kongl, förordning af år 1681, angående presterskapets löner, utfärdades, och hvarpå den serskildt synes vara beräknad.
Uti en hos Bonde-Ståndet väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion (N:o 362) hafva Riksdagsfullmägtige Anders Gudmundsson, August Carlberg och Carl Ifvarsson från Hallands Ian förmält, hurusom Drottning Christina, genom särskilda afhandlingar den 26 April och 9 Maj 1653, afhändt sig och Sveriges krona i nämnda län belägne 357T^ hemman, hvilka tillegnades Holländska handlanden Adrian Tripp, hans hustru, barn och arfvingar till everldelig ego samt allodialt och okonditioneradt frälse, emot af Tripp försträckte 89,733 R:dr 26 öre 15jj penningar silfvermpt, dock med förbehåll, att Kronan egde att, när så lägligt och behagligt vore, hemmanen mot nämnda belopp återlösa, äfvensom att skattegnnden skulle vid sin rätt då och framdeles varda oförkränkt bibehållen. Efter det Reduktions-kommissionen under åren 1687 och 1688, af dessa hemman till Kronan åter indragit 159 mantal, hade de Trippiska godsen, som fortfarande voro återlösen underkastade, utgjort 198T52 hemman, af hvilka 39^1 mantal arffällit till Svensk man samt sedermera förblifvit i Svenske mäns ego och, efter att hafva gått flera händer emellan, med enahanda sätt, som vanliga frälsehemman ega, nu tillhöra dels åboerne sjelfve dels andre frälsegodsegare i Halland; hvaremot de återstående 159,', mantalen ännu disponerades af Tripps utrikes vistande arfvingar.
15 114 Den likaledes uti 1848 års berättelse (sid. 59 o. följ.) upptagna, hos Kongl. Maj:t af mig gjorda underdåniga hemställan, om rätta förståndet och tillämpningen af gällande författningars föreskrifter angående sättet att förfara vid ombyte af arrendatorer å kungsgårdar och andra under statens disposition stående kronans landtegendomar, har nu mera, efter det Kongl. Kammarcollegium deröfver afgifvit infordradt underdånigt utlåtande, kommit under Kongl. Maj:ts nådiga pröfning, och det i ämnet fattade beslut blifvit bemälte Kongl. Collegium meddeladt. uti Nådig Skrifvelse den 4 sistlidne Maj af innehåll, att vid inträffande arrendeledighet å kungsgårdar eller andra, till utarrendering för Kronans räkning genom Kongl. Collegii försorg afsedda lägenheter vederbörande Länsslyrelser vid den tid och i den ordning, gällande författningar stadga, samt utan särkild föreskrift från Kongl. Collegium, böra vidtaga de i och för kungsgårdarnes eller lägenheternes förnyade utarrendering uti författningarna anbefallda förberedande åtgärder, och dei’efter i sammanhang med fullgörandet af hvad Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse den 17 Juli 1847 innehåller angående uppgörande af förslag till maximioch minimi-arrendebelopp jemte yttrande om varande arrendatorns eller hans hustrus och barns rätt att arrendet bibehålla, jemväl afgifva förslag till arrendekontrakt, äfvensom göra de framställningar i öfrigt, som med afseende å utarrenderingen kunna finnas erforderliga; dock att derest fråga uppstår om lägenhetens indelning i lotter, Länsstyrelserne, enär så beskaffad indelning genom landtmätare är förenad med kostnader, skola inhämta Kongl. Collegii föreskrift, innan någon åtgärd i omförmälte hänseende af dem vidtages. Härmed har jag slutat, hvad jag haft att framställa i lagstiftningsfrågor; och jag öfvergå!- till IjatfsHipninyen.
Förklaring uttryckligen föreskrefve, alt i sådant fall domaren borde först utsätta de olika straff, hvilka efter lag följde 160 å hvar gerning för sig, hvarom förbrytaren vore förvunnen, och sedermera efter stadgade grunder uträkna och till en straff art förvandla de olika straffbestämmelserna, utslaget likväl icke innehölle något yttrande om påföljden för hvartdera af de särskilda brotten, och således icke heller lemnade upplysning om de bestraffningar, hvilka de tilltalade blifvit dömde att i ena bot aftjena, utan äfven och förnämligast deruti, att då enligt anförde lagrum och författningar de tilltalade gjort sig skyldiga att för inbrottet hvardera straffas med nio par spö eller deremot svarande fängelse vid vatten och bröd samt stölden läge i tveböte, och vid förvandling af de särskilda bestraffningarna till fängelse i ena bot dubbla värdet af det stulna eller Tretton R:dr 37 sk. 4 rst. banco, utgörande något öfver 41 daler silfvermynt, jemte det belopp, som motsvarade nio par spö, eller 27 daler, och således ett sammanräknadt belopp af sextionio daler bordt tjena till grund for fängelsetidens bestämmande, men sistnämnde daler tal motsvarade fängelse vid vatten och bröd endast i aderton dagar, Bergstingsrätten, hvars utslag stadgade sådant fängelse i tjuguåtta dagar, följaktligen dömt de tilltalade att för deras berörde förbrytelse undergå fängelse vid vatten och bröd under 10 dagar längre, än rätteligen skolat äga rum; i följd hvaraf Advokatfiskalsembetet yrkat, att då lagstridighelen af Bergstingsrättens utslag i anmärkta delar vore uppenbar och tillika, enär utslaget kommit till verkställighet, haft den påföljd, att de tilltalade undergått svårare straff, än de efter lag förtjent, äfvensom Kongl. Maj:t och Kronan måst vidkännas kostnad af fångarnes underhåll och vård i häktet den tid af tio dagar, vattenoch brödstraffet genom det olagliga utslaget blifvit för hvar af dem obehörigen förlängdt, Herr Bergmästaren Lyman, såsom för Bergstingsrättens förfarande i målet ansvarig, måtte för i fråga varande lagstridiga domslut, såsom vittnande om vårdslöshet eller okunnighet, varda förklarad skyldig att jemlikt 1 kap. 12 § Rättegångsbalken samt Kongl. Brefvet den 11 December 1766 böta 60 daler silfvermynt med Tjugu R:dr banco, ersätta Netterqvist, Stål och Meijer för det dem tillskyndade lidande, derest de sådan ersättning fordrade, samt godtgöra Kongl. Maj:t och Kronan dess uti i fråga varande hänseende hafde kostnad;
Föredrogs å nyo Allmänna Besvärsoch Oecenomie-Vtskottets förslag, N:o 142, till jemkning uti Biks-Ståndens beslut, angående skjutsväsendet och forvagns-inrättningar, bifölls; och antog Ståndet, enligt Utskottets inbjudning, Ridderskapets och Adelns redaction, angående en underdånig anhållan, om Diligenceoch Forvagns-inrättningars befrämjande. S. D. Föredrogs å nyo Banco Utskottets Memorial, N:o 8x, angående revisionerne öfver Banco-Discont-Yerkets förvaltning och räkenskaper, samt f. d. Riks-Discontens utredning, hvarvid Ståndet stannade i följande beslut: 1:0 att, ehuru Ståndet, genom bifall till Utskottets tillstyrkan i Betänkandet N:o h5, antagit Discont-Revisionernes framflyttande för framtiden, revisionen öfker Banco-Discont-Yerkets förvaltning och räkenskap:r, samt f. d. Riks-Discontens utredning för året 1834» bör taga sin början den 2 nästkommande Mars, efter i83o års Banco-Reglemente; 2:0 alt Ståndet skall utse tvänne Fullmägtige till nyssnämnde revision för året 1834» så framt det genom de öfrige Ståndens beslut blir afgjordt, att denna revision ej skall uppdragas åt Banco-XJtskottet, hvilket Preste-Slåndet för sin del ansåg mindre lämpligt, då Riksdagen så långt framskridit och Banco-Utskottet har flere vigtiga mål ännu oafgjorda; och 3:o atC Fullinägtige för de derefter blifvande årliga revisionerne öfver Banco-Disconten och f. d.
Jag skulle vilja påstå, att vexelun-dervisningsmetoden dervid användts. Allmänheten har mest smak för teater och musik, och derför måste tidningarna tillfredsställa den smaken, men under det de syssla dermed reta de ytterligare allmänhetens sinne för det teatraliska och musikaliska. Det senare är kanske icke så fullt konstnärligt som det borde varä, men det är för tidningarna och deras läsare temligen likgiltigt, blott det låter, och nog låter det här i Stockholm från och med slagtmånaden — vare detta sagdt utan den ringaste grymma hänsyftning — till och med blomstermånaden, det vet hvar och en som uppehållit sig en vinter i liufvudstaden Konsert i musikaliska akademien, konsert i vetenskapsakademien! Turen kommer nog snart till de andra akademierna också. Konsert i Ladugårdslandskyrkan, i Adolf Fredriks, i Jakobskyrka! Konsert på Stora teatern! Matiné i Berns salong! På Blanchs teater, i Tekniska skolan! Konsert, matiné, soiré, deklamatorisk-musikalisk, musikalisk-dramatisk, musikalisk-akrobatisk, öfver allt och for alla möjliga ändamål, helst för välgörande, vare sig enskildt eller allmänt, för en hes basunist eller en sprucken viol, för en sångerska i döfstumföreningen eller för de fattiga i allmänhet, helst om de också kunna räknas för idioter. Idiotismen spelar stundom en stor roll i Stockholms sällskapsnöjen och äfven på våra konserter. Hvad blir nu följden af allt detta välgörenlietskonser-terande? Jo, att ändamålet helgar medlen, att om dessa medel ofta äro ganska skrala, om sångerskan sjunger falskt, om sångaren icke har någon röst i behåll, om violinisten spelar en dålig viol, så måste de likväl lofordas, ty de hafva ju medverkat till ett välgörande ändamål. De hafva kanske gjort det alldeles oegennyttigt kostnadsfritt. Icke går det an att under sådana förhållanden låtsa om, det fröken sjunger falskt eller att sångaren icke sjunger alls. Nej, man klappar händerna, så att det svider i handskskinnet och sedan skrufvar man i hop något i tidningarna, som om det också icke är beröm, likväl kan så anses och bestämdt icke är klander eller befogade anmärkningar.
Lister och Läkter, alla slag Fria. * Master, Bogspröt, Spiror och Pumpträd, alla slag — * Ribbor, alla slag .. * Stäfver, Laggoch Botten-, alla slag * Tunnband ... Fanérskifvor draga hälften af den tull, som är bestämd för Snickare-arbeten af samma Trädslag. Svarfvare-arbeten, ej specificerade, med eller utan betsning, målning eller lackering 1 Alla mer eller mindre arbetade Trudvaror, ej specificerade, derunder inbegripne Snickareoch Stolmakare-arbeten: af Furu eller Gran, med eller utan betsning, målning, eller lackering \ skålp. — 3 af Alm, Ask, Björk, Bok, Ek, Valnöt och Trädfrugter; se Frugter och Bär. andra Förslag till Tull-taxa. 41 Qvantitet för Införsels-tull. Tullberäkningen. Riksmynt. R:dr öre. Trädvaror: Alla iner eller mindre arbetade Trädvaror, ej specificerade, derunder inbegripne Snickareoch Slolmakarearbeten: andra inhemska Trädslag, med eller utan betsning, målning eller lackering, eller med fanering af nämnde trädslag 1 skålp. 10 af Mahogny, Jacaranda och andra utländska Trädslag, massiva eller dermed fanerade, försedda med äkta eller oäkta förgyllning . ■1 skålp. 15 Anm. Ar arbetet sammansatt af flera trädslag, sker förtull ningen efter det slag deribland, som drager högsta tullafgift. Möbler, försedda med stoppning, men utan öfvertyg, förtullas efter ofvanstående bestämmelser, utan förhöjning. försedda med stoppning och öfvertyg, förtullas efter nämnda bestämmelser, med 50 procent förhöjning. Tvål: parfumerad ... 1 skålp. 50 andra slag ... \ skålp. 8 Tågvirke, nytt ... i skålp. 3 *Ull, alla slag Fri. Ur: Fick-: med Guldboétt . 1 stycke 4 i med boett af andra materialier 1 stycke 1 — Tusch; hiinföres till Färger, ej specificerade. | Talgsten; se Sten, ej specificerad. tTuariego; se Zink.
Ehuru Kiigs-Collegium af de till Collegium insände protocoll vid de med de rustande eller deras ombud i förenämnde afseende hällne sammanträden inhemtat, att hvarken det ena eller andra alternativet af ifrågavarande förslag blifvit af de rustande vid något Regemente eller Corps ovilkorligen antaget, samt härtill komme, att, vid åtskilliga föregående tillfällen, svårigheter likaledes mött för tillvägabringandet af då föreslagne förändringar i det af ålder gällande och vid flera Riksdagar öfverklagade sättet för rustningsskyldigheternas utgörande, hade Krigs-Collegium likväl, då de fleste rusthållare, det oaktadt, synts önska förändring i hvad, som funnes stadgadt om de af ruslhållen utgående prestationer, men den af Rikets Ständer alternativt föreslagna ansvarigheten för staten att ersätta under krig timade skador å hästar och persedlar, emot en viss årlig afgift af rusthållarne, i Collegii tanke icke blott innebure en rubbning af indelningsverkets grunder, utan äfven, i ovissheten om ett krigs utgång, kunde för kronan medföra betydlig förlust, och derföre icke heller kunde al Collegium tillstyrkas, uti »fgifvet underdånigt betänkande af den 29 December 18 j3? hemställt, att Statssamt Allm. Bcsv.- och Ekon.-Utsk. Bet., IV.-o 31. 3 följande, nied i:sta alternativet i Rikets Ständers framställning hufvudsakligen öfverensstämande, förslag malte Rikets Ständer meddelas, Hendigen : j:o att rusthållarne vid samtlige till cavallen indeldte, beridna och afsulne regementen och corpser, med undantag af Jemtlands Iläst-Jägarecorps irsla sqvadron och Bohus läns regementes södra bataljon, skulle ingå den öfverenskommelse att, gemensamt och till lika belopp för hvarje helt rusthåll, ersätta alla förluster och skador, som å de hvart och ett sådant regemente eller corps tillhörande bevärings-, beklädnads-, personella, utredningsoch remtygs-persedlar, hvilkas anskaffning och underhållande, jemlikt gällande författningar, rusthållarne ålåge, kunde under krig inträffa från och med den tid, då regementet eller corpsen, eller ock någon del deraf, för fälttjenstgöring uppbröle, tilldess nämnde tjenstgöring upphörde, eller det utcommenderade och under kriget ej afgångna manskapet till hemorten återkomme; 2:0 att, med undantag af rusthållarne vid förutnämnde sqvadron af Jemtlands Häst-jägare-coi ps, ej allenast de rustande för alla numer vid öfriga indeldta beridna cavalleri-regementen och corpser, utan ock, i händelse från cavalleri till infanteri på viss tid förvandlad indehl trupp skulle, efter ingånget häslvacance-contracts tilländalöpande,
Institutet saknade således jemförelsevis intet, som för meddelande af fullständig medicinsk undervisning var nödvändigt och i förhållande dertill kunde dess examina blifva omfattande och betryggande. Det fanns blott en omständighet, som afhöll mängden af medicine-studiosi att begagna så rika tillfällen till undervisning, den nemligen, alt hvar och eu som utgick från detta läroverk Jann sin kompetensrätt mera inskränkt, än deras, som utgingo från fakulteterna. Huru tillgodogjordes nu dessa tillgångar för den medicinska undervisningen vid reorganisationen år 1861? Enligt denna borttages tredje examen från Institutet, en examen, till hvilken Institutet meddelat nästan hela undervisningen och genom hvilken, med föregående klinisk tjenstgöring eller licentiatexamen, Institutet kom i tillfälle alt bedöma vederbörandes praktiska skicklighet, åtminstone i ett par ämnen. Der betåges Institutet rätt alt bestämma utsträckningen och formen för licentiat-examen — den enda examen, som, enligt 1861 års Kongl. Stadgar, får vid Institutet alläggas — ty hvad som är föreskrifvet för denna examen vid Universitetens fakulteter gäller (enligt nämnde Kongl. Stadgar) äfven för den vid Institutet, utan afseende derpå, att det sednare kan verkställa en fullständigare examen än de förra, till följd hvaraf och då Universiteternas fakulteter äro de bestämmande, denna examen, den vigtigaste för läkaren såsom praktikus och embetsman, icke kan blifva så fullständig och betryggande för det allmänna som den vid Institutet med dess större lärarekrafter kunde åstadkommas. Men den mest skadliga åtgärden är stadgandet, att Medicine Kandidatexamen endast får afläggas vid Universiteternas medicinska fakulteter, och det är åtminstone för mig omöjligt att härför finna något giltigt skäl. Det är en stympning af Institutet, det är en söndersplittring af läroverket, för hvilken Kongl. Sundhets-koliegium så tydligen och så varmt varnar. — Derigenom blifva sex af dess lärare (5 professorer och 5 adjunkter) om icke försatta i overksamhet, åtminstone i icke ringa mån hindrade, alt, genom sin verksamhet gagna samhället, såsom de böra och kunna; och de rika resurser, hvilka stå dem till buds, förblifva till större delen utan användning.
Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets yttrande, om föreslagen nedsättning af Controll-btåmpelafgifterne å Metaller, grund af åtskilige gjorde anmärknin-, gar, har Yälofl, Borgare-Ståndet återeniitterat frågan, om nedsättning af Controll-stämpel-afgiften å Guld,- Silfver-, och Tenn-arbeten; hvarom Utskottet, under den g sistlidne Maji, afgifvit dess utlåtande; men sorn detta utlåtande af de 3:ne öfrige Piespective Riks-Stånden re^ dan blifvit bifallet, nemligen af högloft Ridderskapet och Adeln den 15:de, af Högvördige Preste-ståndet den 21, och af Hedervärda Bonde-Ståndet likaledes d. 15 i samma månad, och ärendet alltså, likmätigt 6g f af Regeringsformen, redan är afgjordt, har Utskottet icke kunnat det-. Stats-Utskottets Betänkanden. *65p samma till vidare handläggning upptaga; hvilket Utskottet härmedelst skolat vördsammeligen anmäla. Stockholm den 27 Julii 1823. Antom ien 5 Julii i8a3. Utlåtande, angående Höganäs Stenkols-Verks understöd af Staten. Stets-Utskottet har fått mottaga följande ; Kongl, Maj:ts Nådiga skrifvelse, rörande användandet af det Höganäs Senkols-Verk beviljade understöd. Gifven Stockholms Slott den 25 Januarii 1823. §Jedan, under åberopande af Riksens Ständers den 6 Junii 1818 vidtagne beslut, att, till bedrifvande af arbete å en vid Höganäs Senkols-Verk nödig befunnen ny Schachtsänkning, delegarne tinder fern års tid, räknad från följande årets början, skulle, mot vissa faststälda vilkor, få af Tullraedlen årligen oafkortadt i66'o StatsUtskottets Betänkatiden. uppbära i5,00t>