Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan Hr Gr. o. Landtm, vidare framställt, att, i fråga om norra delen af södra banan, Hr v. Troil yrkat, att för densamma måtte anslås 1,300,000 Rdr Rmt, men Frih. Stjernstedt yrkat bifall till K. M:s Propos. i denna del eller anslagets bestämmande till 3.750.000 Rdr, och deremot andra talare yrkat, att icke något anslag för detta ändamål måtte beviljas, blefvo propos:r till bifall å hvart och ett af dessa yrkanden framställda och alla besvarade med blandade Ja och Nej; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, ånyo hemställde, om R. o. Ad. bifölle förstnämnda af Hr v. Troil föreslagna anslagssumma, samt sedan svaren härvid utfallit med starka Ja, blandade med många nej, förklarade, det han ansåg Ja nu hafva varit öfvervägande. Härvid Den 10 Junie m. 177 Härvid begärdes votering af Gr. Liljencrantz, med anhållan att afslag å allt anslag samt af Frih. Stjernstedt, med anhållan att bifall till det af K. M. föreslagna anslaget måtte blifva kontra-propos. Då i ani. häraf Hr Gr. o. Landtm, hemställde, först om afslag å allt anslag för norra delen af södra stambanan, och sedan om bifall till det af K. M. för samma bandel föreslagna anslag, af R. o. Ad. antoges till kontra-propos. vid den blifvande voteringen, blefvo dessa propos:r besvarade med blandade Ja och Nej, hvarefter, sedan dessa propos:r blifvit förnyade och på enahanda sätt besvarade, Hr Gr. o. Landtm, förklarade, det han ansåg Ja hafva varit öfvervägande vid besvarandet af den sednaste proposm. Gr. Liljencrantz begärde votering. Uplästes till justering och godkändes följande voterings-propos.:
Till följe liEiraf fann Kongl. Maj:t i Nåder godt anbefalla Bergs-Collegium, att med dertill i behörig ordning utsedde befullmäktigade Ombud för Sala Bergslags Intressenter, uppgöra ett så beskaffad! förslag, som Rikets Ständer i förrberörde afseende begärt; och har, efter det Deputerade för Bergslaget till Bergs-Collegium afgifvit skriftligt yttrande och förslag i ämnet, samt sedermera, inför Collegium hörde, förenat sig om ytterligare jemnkningar deruti, och hvarmed allt Bergslags-lntressenterna, vid allmän Bergs-Rätt deröfver hörda, förklarat sig nöjda, Bergs-Collegium med det uppgjorda Reglerings-förslaget*. jemte eget underdånigt yttrande af den 12 December sistlidet år, till Kongl. Maj:t inkommit. I afseende på de vilkor, hvarmed thtressenterna innehafva Sala Silfver-Verk, inhemtas hufvudsakligen af Handlingarne, att, sedan Silfver-Verket, som i äldre tider varit, än åt enskilde personers, än åt den år 1624 inrättade Sala Bergslags disposition, på längre eller kortare tid, öfverlemnadt, blifvit, genom Transport af den 20 Januarii 1682, åt Sala Bergslags Intressen Bih. till R. St. Maj ds Nådiga Propos. AT.o 2 9- ter och deras arfvingar till evärdeligt bruk, så länge de förmådde Verket vidmakthålJa och efter rätt Bergsvis drifva, öfverlåtet emot vissa vilkor och förmåner, hvartill, på sätt ett, i anledning af denna Transport utfärdad t, serskildt Contract af den io
Jag beder om ursägt, att jag så länge uppehållit R. o. Ad., och anhåller, att, om en återremiss blir bifallen, detta anförande mätte få åtfölja densamma till Utskottet. Den 21 October f. m. 45 Frih. Leijonhufvud, Abrah., anförde skriftligen: Min afsigt är hvarken att afhandla gamla: eller nymodiga läror ang:de nationalrepresentationen eller att kritiskt granska det föredragna betänkandet. De gilltiga skäl , som härtill föranleda, hafva äfven vägledt mitt beslut att icke deltaga uti de offentliga öfverläggningarna om denna samhällets vigtiga angelägenhet; men icke dess mindre har jag både med uppmärksamhet och varmt nitälskande följt dess utveckling samt fattat en bestående öfvertygelse. Ehuru jag dymedelst , och med biträde tillika af egen erfarenhet och flersidigt eftersinnande, kommit till den slutsats, att vårt representationssätt äger så betydliga brister, så olämpligt åtskiljda elementer, att detsamma nödvändigt måste, ju förr dess hellre, i hufvudsaklig måtto ombildas, såvida nationens väntan på kraft och ändamålsenlig verksamhet skall kunna uppfyllas vid de constitutionella rättigheternas utöfning; så skulle jag likvisst hellre vilja bibehålla det bestående sättet, än antaga ett nytt, som vore oförenligt med det som skäligen bör bevaras i Svenska folkets häfdvunna politiska institutioner med dess verkliga behof och tvifvelsutan äfven med allmänna rösten och de varsamma önskningarna, som måhända skulle bereda en allmänna förhållandenas oinhvälfning, hvilkas följder icke kunna fullt beräknas. Till denna egenskap af oantaglighet hörer i min tanke Const.Utsk:s ombildningsförsök; hvadan jag anser för en oeftergiflig skyldighet, den enda som synes mig lämplig för tillfället, att vid H. R. o. Ad:s prot. nedlägga en allvarlig protest emot de flesta eller mest betydande grunder, hvarpå förslaget til! vallag blifvit bygdt.
230 sid. Pris: 2 kr. F ö r u t har utkommit: Från Yåroch Sommardagar Förra samlingen. Innehall: I. F r å n skoltiden. — It. Student minnen. n Pris 2 k r. 25 ö r e. [345] r Tillverkningsort: Lund (Thora Kulle). Idun Stockholm. Gemandts N:r 5 (215) Prenumerationspris pr är: Idun med Modetidning och • kolorerade planscher kr. 8: — Iduu m. Modet, utan kol. pl. &gt; G: 50 Idun ensam » 4: — - Fredagen den 29 januari 1892. Byrå: Klara v. Kyrkogata 7, 2 tr, (Aftonbladets nya hus.) Prenumer. sker i landsorten å postanstalt, i Stockholm hos redaktion. Bohtr.-Aklicb. Redaktör och. hvarje h e l g f r i fredag. Träffas å byråu kl. 12 — 1. (vid kompletteringar). 35 öre pr nonpareillerad. För » Platssökande » o. » Lediga platser » 25 öre för hvarje påbörjad! tiotal stafv. Utländska annons. 70 öre pr nonp.-rad. Allm. Telef. Emanuella Carlbeck. Det finns naturer — r och många äro ty värr de — hvilka taga dagen, som han kommer, och tiden, som hon går, utan atl bekymra sig om något annat, än livad som rör dem närmast: deras eget välbefinnande, den jordiska lyckan. ett kärleksrikt och bildadt hem. Hon föddes den 24 aug. 1829 i Norunga församling af Elfsborgs län, där hennes far, fil. doktor Johan Carlbeck, då var kyrkoherde. Modern, Gustafva Siick, var af tysk börd. Det finns åter andra — kanske alltför få — hvilka söka sitt mål så att säga utom sig själfva, söka det med innerlig längtan, tro sig kallade till något, utan att på länge veta hvad, men som dock aldrig uppgifva hoppet om en högre ledning mot det dunkelt drömda målet.
Ständer yttrat sig sakna behörig utredning, huruvida det då sökta låne-understödet vore behöflig! för akademiska institutionens förbättrande eller länets sjukvård, har direktionen i underdånighet upplyst, att direktionen för flera år tillbaka upplåtit alla sjuksängarne å lasarettet, uppgående vanligen till 120 ä 150 stycken, åt kliniska undervisningen, som vid lasarettets medicinska afdelning meddelas af professoren i praktiska medicinen och vid den kirurgiska af lasarettets förste läkare, såsom tillika tillförordnad klinisk direktör, ehuru, enligt det af Kongl. Majit den 8 Juni 1826 för berörde inrättningar fastställda reglemente, endast 12 sjuksängar blifvit för berörda inrättning anordnade; och har direktionen ansett detta förhållande desto heldre vara förtjent af uppmärksamhet, som ifrågavarande sjukvårds-anstalt, med utrymme för omkring 200 sjuksängar i alla dertill hörande byggnader, dessa sednare i värde omkring 80,000 R:dr, ehuru brandförsäkrade endast lill ett belopp af 42,000 R:dr, nästan uteslutande blifvit tillvägabragt genom tid efter annan af länets innevånare gjorda sammanskott och donationer, likasom densamma till hufvudsaklig del underhölles genom medel, som från länet utginge. Så utgjordes de 20 ä 22,000 R:dr, hvartill inrättningarnes årliga inkomster kunde uppskattas, dels af den tilt veneriska smittans hämmande med 6 sk. b:ko af hvarje mantalsskrifven person åtagne afgift, belöpande vanligen till ungefär 15,000 R:dr, samt af 205 T:r 16j k:pr råg Bih. till B. St.
St:s beslut vore bestämdt i afseende på öfverlemnandet af f. d. Cancelli-styrelsens handcassa till Riksg.cont. Frih. Palmstjerna: Jag kan icke neka dertill, alt jag anser R. St:s beslut i afseende på f. d. Cancelli-styrelsens handcassas öfverlemnande till Riksg.cont. redan vara fattadt, ty när 2 Stånd stannat emot 2, skall, i min tanka, frågan förfalla, bin följd åter af frågans förfallande är, att något anslag för vetenskapliga arbetens utgifvande icke blifver på riksstaten uppfördt. En annan mening, som måhända äfven skall söka alt göra sig gällande, ar den, att denna fråga skulle vara en slatsrcgleringsfräga, hvilken kunde underkastas votering i förstärkt StatsUtsk.; men jag får förklara, att jag åtminstone ej kan anse den såsom sådan, enär frågan egentligen är en förvaltningsfråga, huruvida den ifrågavar. cassan skall på ena eller andra stallet placeras, eller huruvida dess capital skall vara öfvcrleinnadt alt af deri ena eller andra auetoriteten förvaltas. Detta är den fråga, som skall afgöras; en följd deraf är, huru och på livad sätt cassans räntor sedermera böra utgå. Frågan är således icke någon slatsrcgleringsfräga, på annat sätt, än om den skulle blifva så afgjord, att den ifrågavar. cassans capital skulle komma alt lill Riksg.cont. öfverflyttas, i hvilket fall äf ven å riksstaten ett anslag skulle uppföras; men på sätt den nu redan är afgjord, anser jag den förfallen. I alla fall skulle jag anse, att R. o. Ad., utan afseende på de öfrige Ståndens beslut, bör i delta ämne fatta ett sådant, som slår i öfverensstämmelse med det beslut R. o. Ad. redan fattat, då R. o. Ad. afslagit StatsUtsk:s betänk.
Grefwe ve la 6arstis har efter min öfwerkygelse redigt uplyst sakens förhållande. Det syncs mig för öfrigt tydligt att frägan angar indragningar nu och ej blott grunder för framtiden. I afseende pa den Z:te puncwn, will jag äfwen för min del gerna medgifwa arr den mä förswinna, Zerr Grefwcn och Landtm arskalken gjorde i anledning häraf proposition alt den Ane punkten ftutte förfalla. Ropades Ja och Nej. Herr Landtmarskalken gjorde derefter proposition pä z:te och 6:te puncterne. Ropades ä nyo Ja och Nej, samt begärdes Votering. 9Z2 Den 22 Zebruarii. Friherre Lk ^Vstterllsclt, 6uliak. Grefwe vs la 6arllis har redan förklarar, ari hall wille assia ifrån alt yrkande i afseende pä den Z:le prmclen. I delta fall synes mig ej nägon votering wara af nöden, utan Utffotters förslag desi förutan kunna antagas. Hwad äter den 6:te pungren beträffar, anhäller jag för min egen uplysning, alt äler fä höra den «:sta för att rätt kunna fatta om ieke i ben samma innehäkles alt det samma, som Grefwe ve la (Zarsiie äsyfiat med de föreskrifter, han i den 6:te föreslagit, i hwilket fall en förening af Högloft. Ridderskapets och Adelns siridiga meningar äfwen synes mig möjlig. I anledning häraf uplästcs ä nyo i.sta och 6:ke puncternc. Friherre v^srta, Axel, urbad sig nu akt fä upläsa hwad hlN i anledning af denna fräga författadt, hwarefter han »ill Protyeoller uplasie ett fä lydande: Wördsamt Memorial.' Med bedagader glädje, öfwer äterkomsten äf hela Pensions-Expentance Benädningseller Beueftcii-Staten, som äterkoinmit frän Riksens Ständers Högloft.
Bevillnings-L tskottets Utlåtande, N.o 30, 23 Grifflar, i Borgare-Ståndet: att värdet derå bör antagas till 5 sk. och tullen till 1 sk. ®, helst de äro för Skolorna nödvändiga. Gryn, hos Borgare-Ståndet: att Risgryn ej bör åsättas högre värde än 5 sk. och tull 1 sk.; hvaremot i Bonde-Ståndet yrkats, att tullbestämmelserna i gällande Taxa för Gryn måtte bibehållas. Gräsmattor och Gräsrep, i Bonde-Ståndet: att införsels-tullen derå ej måtte sältas högre än till 2 R:dr Sk®. Hagel, i Borgare-Ståndet: att hvad Tull-Comiteen föreslagit, eller 2 sk. ®, mätte godkänas. Halm och Hampa, i Bonde-Ståndet: att nu gällande tuilbestämmelser derå borde bibehållas. Hartz , hos Ridderskapet och Adeln: att denna vara, som förut varit belagd med 20 sk. tull, blifvit af Utkottet hägnad med 24 sk. tull L®, utan att skäl dertill förefinnes eller blifvit anfördt; och i Borgare-Ståndet, att, då artikeln vöre behöflig för Lackfabriken, tullen borde nedsättas lili 16 sk. Hudar och Skinn, i Borgare-Ståndet: att den föreslagne tullen bör nedsättas, å de oberedda, torra till 1 sk. samt å de saltade och rå till 6 r:st. ®, hvaremot den kunde å tillskurna stöfvelskaft och recepter höjas till 24 sk. ®. Humla, hos Borgare-Ståndet: att värdet derå borde antagas lill 4 R:dr och tullen till 32 sk. L®; och i Bonde-Ståndet, att nuvarande tullbestämmelse, 1 R:dr 24 sk. pr L®, måtte bibehållas, enär mycken tillgång derå funnes i landet.
"De protocoll, som, i afseende på denna rörelse, föras hos Bancofullmägtige, hållas hemliga, och få icke, ulan serskildt af Banco-Utskottet eller Banco-fullmägtige lemnadt tillstånd, offentliggöras.” S. D. Föredrogs ånyo Lag-Utskottets memorial, N:o 68, i anledning af ålerremiss af en punkt i Utskottets betänkande, N:o 31, angående förändring i vissa delar af nu gällande lagstadganden om giftorätt och arfsrätt, m. m.; Indes lill handlingarne. Den 8 och 12 Februari. SS. DD. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets utlåtande, N:o 156, dels angående åtskilliga, i sammanhang med 6 Hufvud-Tileln, för en gång eller för vissa år, äskade anslag, dels i anledning af väckte motioner 0111 statsbidrag för likartade ämnen: Detta utlåtande godkändes, med undantag af 13, 31, 37, 38 och 39 punkterna deraf, hvilka, på grund af deremot gjorda anmärkningar, återremitterades. Den 8 Februari. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Stals-Utskottets utlåtande, N:o 156, dels an - 630 Prot.-Utdraga den 10 Februari i8/$5. gående åtslällige, i sammanhang med 6 Hufvud-Titeln, för en gång eller för vissa år, äskade anslag, dels i anledning af väckta motioner oui Statsbidrag för likartade ändamål: Detta utlåtande godkändes, med undanlag af 12, 16, 23, 25, 3loch .38 punkterna, hvilka äler remitterades; äfvensom tabellen, å pag. 20 och 21, till handlingarne lades. Från Heder v, Bonde-Ståndet. S. D.
Dräste-8tändet, lilväl med sistnämnde s:ne Rilsständ instämt i den äsigt, att 8tatsve,lets ifrågavarande s/u/r//e/o/i/2 ^^00^000 /l.r/r //// Fanken reversera,;. Dtlätande, iV:o 21. 3o3 Ilvillet sälnnda mäste anses vara genom 3:ne 8tänds sammanstämmande leslut afgjordt. 2:0 att i afseende pä villoret för Iregagnandet ak Iiel öiale lelopp, H,Hoo,ooo R:dr, Ridd. oell rldeln samt Ikorgai e-8tändet leslntat: att r/cttam/»a /irr /e^e an-rvmr/as rttair r oc/r /ö> /ö>stä>/n/ng -r/ ree/<r /oar/, r/a r/etta a/ Vnrco-/tti///?m/t/ge nör//gt /-,'o/ö-»r livarköre Dtslotten kä inljnda II. p,äste-8tändet att >ned desse 2:ne 8tänd Iiärom sig korena; men anlages ej denna inbjudning, köresläs följande proposition: Den som anser, att lianlens i >3:de pnneten ak8tatsoel» Uanco-Dtslottens Letänlande l>i:o >4 omkörinäldte kordringslxdopp I,os8taten, kör 1808 äi s lrigslostnader, 4,/jo»,oou R;dr, iele ina användas »tan i ocl, kör förställning ak Lanlens reela kond, dä detta ak Raneo-pullmältige nödigt prökvas, röstar >/<r. Den det ej vill, röstar Ve/. Vinner
Detze stola man rwifwel i allmänhet altid hafwa en sakrare kunstap haröfwer, än Riksens Stander, samt alt önsteligt interesse för en jemn rättwisa. Jag har hört anföras såsom et stal för drygare afgisters aläggande pä Koppar-tilwerkarena,at Dt hiccils sedan i8vo ars Riksdag warit mera belastade. Men om än sa more förhållandet, hwad bewisar det? Om man förut efter ingen princips blifwit orätt betungad, bör detta nu och för altidfortfara? Om den nya grunden för Brwilluingen har den rartwisa och förtjenst, som wi alla föreställa ost, sa mäste sadane förändringar och rättelser i förra Bewillnings-afgiften öfwer alt wara Moinne. För hwad orsak stulle den lagde principen ej följas, om den är rätt? Eller följas för en och icke för en annan? Men nu tror jag detzmom, at den nya Brwillningen icke stall af Stora Kopparbergets Bergsmans-Lorps rilbringa Staren en mindre inkomst an förut, dä ifrån ars-tilwerkningen af circa 4;O0 Skeppund afdrages Kronans förut erHäilne8:de Skeppund och Konst-Statens 24:de Skeppund ärerstä circa Z7ZO Skeppund hwarföre erlagt « i R:d. R:d. Z? ;o: Detzucom personel afgift ä iO R:d. för hwarje ioo:de Skepp. - Z75: samt öfwerflöds-afgifc i ; R:d. för hwarje ioo:de Skeppund. - ;6:—ratz. Da nu ater all Bergsmännens sammamagne rörelse och inkomst, af Fjerdeparter, Hyttor och Jordbruk m. m. (hwilka sista förur endast erlagt Aboe^ 5vr Den 9 Mars. e. m.
Discontrörelse efter förbättrade grunder, (den sedermera så kallade Handels-Disconten), hade dermed varit förenad afsigten att upphäfva de hinder, Lagens bud lade emot tillvarelsen af sådana papper, som företrädesvis kunde här disconteras, det vill säga vexlar i Svenskt mynt; men bemödandet hade då icke funnit nog understöd. Frågan vore likväl vigtig. Den afsåge 2:ne föremål, dels att i afseende på utländska handeln jemna förhållandena emellan importeurer och exporteurer, emellan dem, som ega utländskt mynt alt omsätta i Svenskt, och dom, som behöfva för sitt Svenska mynt anskaffa utländskt, dels ock att lifva den inhemska rörelsen genom att för dess transactioner lemna samma kraftiga befordringsmedel, sora den utländska rörelsen redan eger. Hvad förra frågan beträffade, så syntes det vara obestridligt, att om man icke ville föreviga den öfvervigt våra trassenter ega öfver remittenterna, och hvars förderfliga verkningar, medelst cursvacklingar och cursstegringar, visserligen efter en fri silfvervexling i Banken inskränktes, till kostnaden för silfvermynlets begagnande i utländska liquider, men dock erbjödo stora offer nog på agiotagens altare, för alt förtjena afseende, borde man åtminstone icke pålägga möjligheten, att från utländska handelsplatser draga på Svenska större svårigheter eller inskränkningar, än man underkastat vexeldragningen härifrån på utländska orter, helst genom våra exporteurers mera concentrerade antal, samt den större credittillgången på utländska vexelplatser m. m., fördelarne i allt fall äro å exporteurernas sida öfvervägande. Vidkommande åter senare frågan, så torde icke någon giltig orsak finnas, hvarföre man icke borde medgifva de förbindelser, som utfärdas för inhemska handelsaffairer, och äro af det Bih. till R. iSt. Fröt.
Kådiga sanction, torde böra utbytas, så att de summor i Riksdalertul, som i Lagförslaget förekomma, då i stället kunde utsättas i motsvarande belopp Silfver Specie. Den vid remissen väckta fråga om bestämmande af ansvar för förfalskning af enskilde Bankers sedlar, ämna Utskotten företaga till serskild behandling, och deröfver Utlåtande meddela, äfvensom den i Herr Stråles motion, med förslag till Lag för enskilda Banker, inneslutne lagstiftning äfven för Iiypotheks-föreningar blir föremål enskildt för Lag-Utskottets serskilda behandling. Deremot hafva Utskotten, i sammanhang med frågan om Lag för enskilde Banker, förehaft till gemensam behandling en af Herr Örströmj yd.j inom Yällofl. Borgare-Ståndet väckt och till Banco-Ulskollet remitterad motion, hvaruti anföres, att Privat-Bankernes utgifne förbindelser ej emottagas i Kronans uppbörd, och stundom ej eller antagas vid liqvid enskilde emellan; samt att, då Bankernes förbindelser således icke voro användbara till alla slags utgifter, fördelarne af Bank-inrätlningarne för det allmänna till en del gingo förlorade, och Bankerne sjelfve ledo skada derigenom, att deras förbindelser ej blefvo serdeles länge utelöpande och räntevinsten ej så betydlig, som eljest; och har motionären, till förekommande af dessa olägenheter, föreslagit, att alla Privat-Bankerne i Riket måtte åläggas alt, så fort sig göra låter, efter utgången af innevarande Riksdag, i hvarje af Rikets Residens-städer öppna Invexlings-contoir.
Kammar-rätten med noggrannhet granskade, äfvensom att de tjenstemän, som hafva en dylik granskniug sig anförtrodd, derför åtnjuta skälig uppmuntran i mån af den drift och uppmärksamhet, de dervid använda; så och då hvarken den anmärknings-procent, som blifvit dessa tjenstemän i och för anmärkningars författande och fullföljd tillagd eller det arfvode, hvartill advokat-fiskalen är för utförande af balansmål berättigad, kan anses högre, än vederbör, samt härtill kommer, att någon nedsättning uti dessa inkomster, som utgöra en ej obetydlig del af tjensteinännens i Kongl. Kammarrätten löne-förmåner, i alla fall icke utan i sammanhang med ny löne-reglering för bemälde tjenstemän billigtvis bör kunna ifrågasättas, hemställer Utskottet, att ifrågavarande motion, så vidt den innefattade yrkande om nedsättning för Kongl. Kammar-rättens tjenstemän uti aktorats-ersättr ning, måtte af Rikets Ständer lemnäs utan afseende. StafsL'/sk*t/e/S 1) liitan de, N:o 124.
Gransknings-Utskottet eger granska, huru Statsrådets Ledamöter sitt Rådgifvarekali utöfva t, för hvilket ändamål Utskottet eger alt äska alla de proloeoll, sorn uti Statsrådet blifvit loida, utom dem, sorn angå Ministeriella Ärenden och Commandomål, hvilka endast i det, sorn rörer allmänt kända och äf Utskottet uppgifna händelser, må kunna fordras. Utskottet eger jemväl granska Statsoch Riksgälds-Verkens förvaltning, och under nämnda granskning af Statsverket, för hvilket ändamål Utskottet skall ega tillgång till alla Stats-verkets räkenskaper oell handlingar, efterse, huruvida de gjorda eller lörordnade utbetalningar af slats-medlen icke ötverstigit beloppet af de Hufvud titlar, hvilka uti den af Riksförsamlingen sist uppgjorda Stats-reglering blifvit fastställda, och huruvida de äro grundade på behörigen upprättade Stater eller Konungens med vederbörlig conlresignation utfärdade anordningar, samt styrkta med behöriga qviltenser af dem, sorn medlen emotlagit. Med berättelse om verkställd granskning, så oek med de förslag och hemställanden, hvartill den kunnat föranleda, skall Utskottet inkomma till Yngre Kamaren. Finner Utskottet under den granskning af prut ocol leo och Stats-verkets räkenskaper, som sagd är, att någon Statsrådets Ledamot eller någon för tillfället förordnad föredragande, eller den Embetsman, som i Commandomål råd Konungen gifvit, uppenbarligen handlat emot Rikets Grundlag eller allmän Lag, eller tillstyrkt någon öfverträdelse deraf, eller underlåtit att göra föreställningar emot sådana öfverträdelse!', eller dem vållat och befrämjat genom uppsåtligt fördöljande af någon upplysning, eller bäfver den föredragande underlåtit att i de fall, sorn. i 38 §. af denna Re"elings-Form förutsättas, sin conlrasignalion å Konungens beslut vägra, då skall Utskottet lemna Pröfnings-uämnden del af sin gjorda anmärkning.