Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessa artiklar i den gamla taxan, hvilka jag anser böra rättas, äro: bark, ben, hampa, lin, stearin, ull, bränvin, kaffesurrogat, filar, fläsk, garn, hudar och skinn, jern (med derunder hörande artiklar), kreatur, kött, ljus, malm, ost, porslin, sirap, smör, socker, spanmål och väfnader. Jag skulle föreställa mig att, sedan man först beslutat att göra dessa de betydelsefullaste artiklarne serskildt till föremål för diskussion och beslut, så bör man först i massa besluta öfver de andra artiklarne, innan roan går in på dessa, och detta utan att undertrycka nå gons mening. Då deremot hela vår diskussion i förmiddag vore förspild om antingen Hr von Hartmansdorff* förslag segrar eller om Bevilln:sUtsk:s gör det, emedan vi dä hafva oss alldeles öppet ändock, att gå tillväga med samma vidlyftighet som förut, hvilka resultater majoritetens för tillfället beslut kan föranleda till. Hr Rosenblad: Såvida Frih. Raabs mening var undantag till serskild pröfning af de utaf honom uppräknade artiklarne, och att det för öfrigt skulle voteras rör:de alla de andra på en gäng emellan 1845 års tulltaxa och 1848 års nu af BevillnrsUlsk. föreslagna; så har jag för min del ingenting emot afl bifalla Frihrns förslag men med tillägg af de tvenne ganska betydande artiklarne hampa och lin. Hr Hjerta: Hvad som egentligen kan vara vunnet med det. föredragningssätt, som Frih. Raab föreslagit, kiinner jag ej; men förenar mig deruti. Det blir visserligen tillräcklig diskussion i alla fall. Jag utbeder mig blott, att få tillägga några artiklar, hvilka ej synas blifva föremål för stor tvist, emedan det svåra Erisäpplet eller den inhemska produktionen dervid ej kommer i fråga, det är de artiklar hvilka finnas uppräknade pag. 16 af Bevilln:sUtsk:s betänk, och som äro tecknade i kanten af detsamma med orden: ”bensvart, benkol, bister m. fl. räberedningsämnen för näringarne”.
Domsaga i afseende på antalet af de Nämndemän hvarje Socken bör välja , emedan ej sällan händer att uti flere Socknar finnes ingen, men åter uti andre Socknar flere Nämndemän, Af hvad sålunda blifvit anfördt finnes, att sedan samtlige RiksStånden till Lagutskottet remitterat Kongl, Maj:ts förberörde Nådiga proposition., utan att dervid då egt rum de förslag till förändringar i närvarande organisation af HäradsRätterne, eller ordning för Nämndemäns tillsättande, hvilka nu i form af anmärkningar vid Utskottets Betänkande förekommit, så har likväl, i anledning af desse, Betänkandet blifvit återremitteradt; men då inom de Stånd, der dessa Motioner af ålskillige Ledamöter blifvit väckte, andre Ståndens Ledamöter deremot anfört gäl - LagUtsliottits Bttånhanden, gg9 lande skäl, hvilkas införande här blott skulle innefatta ett återupprepande; så anser Utskottet sig hufvudsakligen endast höra yttra, att egentliga anledningen och ändamålet med forändringen i i Cap. t §. RättegångsBalken blott varit, och efter Utskottets tanka endast hort vara, att afhjelpa de olägenheter, sorni sednare tider derigenom uppstått, att Allmogen börjat anse Nämndemanna-befattningen, i anseende till flere thy åtföljande skyldigheter, besvärlig, och icke velat densamma godvilligt sig åtaga, hvadan bestämda stadgauden om sättet och ordningen för valen, samt skyldigheten, att under vissa år i Nämnden qvarstanna, funnit nödige; utan att man i förtid åsyftat en förändring i UnderRättens eller Nämndens organisation, som, efter Utskottets tanka, på ett mindre tjenligt sätt skolat ingripa i hvad det nya Lagförslaget härom i ett sammanhang framställt.
Summor komma att till alla delar öfverensstämma med KonglRänt-Kammarens Bok , samt att salunda några lefvereringar icke upptagas för ett föregående år, hvilka ej det året blifvit verkställde, 442 Underdåniga Skrifvelser. dels ock lika underdånigt anhålla om Nådig befallning till Tull-Direktionen att inom slutet af hvarje vecka låta till Ränt-Kammaren lefverera den föregående veckans Uppbörd , som tillhörer Stats-Verket. Beträffande åter Revisorernes anmälan om angelägenheten att Tull-Räkenskaperne gifves en förenklad form eller ock genom Omslut upplysas , har detta ändamål vedan funnits i betydlig man vunnet genom den nya form, desse Räkenskaper undfått enligt den Stats-Utskottet meddelade Hufvud-Bok för år 181b; Men härvid förekommer likväl : att den i satnma Hufvud-Bok bibehållne Kapital-Räkningen bör ännu mer förtydligas , så att på ett ställe må synas den summa , Eder Kongl. Majit och Kronan har utestående i omfluten Tull-Uppbörd: att alla sådane Inkomster, som icke ingå efter Tull-Taxan och som inflyta under namn af Extra Inkomster, äfven böra upptaga i Hufvud-Boken : och att hvarje Reversal bör utvisa hvad slags medel som insättas; med tillämpning hvaraf Hufvud-Boken skulle innehålla: 1. I Debet, på Kongl. Majrts och Kronans Räk ning, öfverlefvereringar samt ersättningar i Räntekammaren, Konvoj-Komrnissariatet ochRiks; gälds-Kontoret, 2. I Credit, på samma Räkning, uteståen’ de oinflutna medel , influtne Tulloch andre liv* komster under året, samt 3- Balanserne, som utgöras af oinflutna medel eller möjligen skedde öfverlefvereringar : Hvadan blott en Räkning öfver hela Inkomsten och Utgiften med Balanserne borde förås, samt Underdåniga Skrifvdser. 443 Reversalen, sora biläggas Räkningen, upplysa af hvad medel I.efvereringarne bestå.
Fruktan måste vika! Mot en verld jag strider. Tron kan aldrig svika, Fastän hjertat lider. Tron kan aldrig svika, Fastän hjertat lider. _____ Hvad var det? Skynda bort! nu hör jag steg! Att jag så skall darra. OLOF. MAJKEN (lyssnande). ALLA. MAJKEN. Jag skall gå, men hvilken väg? Jag hör klackar knarra. Genom fönstret? GYLLENSTORM. MAJKEN. MAJKEN. Inte der! Stäng det till! det säkrast är. (Visar på sidorummet). 24 Kom, så döljer jag er här. Alla lemmar darra! Lurad, narrad mutter står Och kan intet ana (fattar ett glas) I arresten nu... Gutår! Men om hon vill spana? Då, hon kniper oss min själ! Uti skåpet göm er väl! Tjenare! Min ros... Farväl! Ljug nu, mot din vana. (De gå). ELFTE SCENEN. MAJKEN. VÄRDINNAN. Jag tyckte, att jag hörde någon tala härinne. Det var jag, söta mor... Jag bara sjöng lite för mig sjelf... Jaså... Hör du du hittar väl inte på några dumheter? Jag? Nej, söta mor, det gör jag visst inte. MAJKEN. VÄRDINNAN. MAJKEN (bekämpande sin oro). VÄRDINNAN. OLOF. MAJKEN. OLOF. GYLLENSTORM. OLOF. 25 Du väntar inga sådanahär inte? VÄRDINNAN (tar upp ett bref). MAJKEN. Bref! Nej, hvem skulle jag få dem ifrån? Der står ju ingen utanskrift. Du känner inte heller någon som heter... Ja, hvad var det nu han hette? (läser) A..no... Ano Anomymus... Nej, det gör jag visst inte. Det namnet står inte i almanackan en gång. Det vet jag nog, men det kan vara satans arga list under det ... det låter som det vore Latinska...
Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, sålunda: Ja — 70. Nej — 36. Frih. Creutz, Stephan: Dä jag icke hade tillfälle att vara tillstädes pä f. m., när Allm. Besv. o. Ekon.Utsk:s Betänk. JV° 51, i anledn. af motionen om vidtagande af åtgärder för nya krigs-artiklars utarbetande m. m. föredrogs, så anhåller jag alt få reservera mig emot det beslut, som då af B. o. Ad. fattades. Hr von Knorring, Oscar Erik: Då jag var närvande i förmiddags men icke öfver nyssnämnde beslut, så anhåller jag alt emot detsamma fä nedlägga min reservation. Föredrogs, men bordlädes ånyo, uppå flere ledamöters begäran, Riddarh.Utsk:s d. 25 sisth Fehr. f. m. på bordel lagda Mern. 5, med utlåtande öfver Riddarh.Direkhns Riksdagsberättelse. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. | till 10 på aftonen. In fidem protocolli, Albert Munck. Plenum kl. 10 f. m. Justerades ett Prot.-Utdr. för d. 1 dennes e. m. samt PleniProt. för d. 9 sistl. Februari. Opnades Hrr Elektorers lista vid val af Utsk:s-ledamöter, hvartill blifvit utsedde i Banko-Utskottet: efter JVs 1284. Hr Rappe, Jan Axel; — 1871. Hr Ehrenpohl, Fullm. Gr. Posse, K. A. Riddar hus-Utskottel: efter 272. Frih. Hermelin, Fredrik; — 3111. Frih. Adlercreutz, C. G. Opnades jemväl
Den, sorn bifaller hvad Stats-Utskottet uti afgifne Utlåtanden af den 13 sisth Maj och den jg derpå följande Junti angående ManufacturDiscont-Fonden, föreslagit, i fråga om Riksén* Ständers till granskning af StatsBancooch Riks-Gälds-Verkens Räkenskaper förordnade Revisorers rätt, att, i händelse de för Fondens Stats-Utskottets Betänkandenl förvaltning föreskrifne grunder icke följas, indraga det ytterligare Creditiv å Banken, för nämnde Discont-Inrättning, som vid denna Riksdag Fastställes, voterar Ja; den det ej vill Nej; Vinner Nej; så kommer något vilkor af sadan rättighet för Re.visorerne icke att fästas vid anslåendet af omförmäldte Creditiv. Efter Voterings-Sedlarnes öppnande, hafva befunnits 75 Ja och 43 Nej, hvarjemte en Voj terings-Sedel såsom dubbel blifvit Casserad: Och då Ja, altså vunnit, så är följaktligen bifallet hvad Stats-Utskottet uti afgifne Utlåtanden af den 13 sisth Maj och den 19 derpåföljde Juni angående Manufaktur-Discont Fonden , föreslagit i fråga cm Riksens Ständers till granskning af StatsBanco-och Riksgälds-Verkets Räkenskaper förordnade Revisorers rätt, att, i händelse de för Fondens förvaltning föreskrifne grunder icke följas, indraga det ytter]igare Creditiv å Banken för nämnde Discont-Inrättning, sorn vid denne Riksdag fastställes : Hvilket Förstärkta Stats-Utskottet får vördsamligen anmäla. Riksens Högloft. Ständers Förstärkta Statsutskotts Memorial angående en förnyad Tulltaxa. I följd af erhållne Remisser från samtelige RiksStånden har förstärkta Stats Utskottet, likmätigt Bihang till Riks.St. Fröt. 1S17 - zsi$. s“»‘t N:r aj7. *;f. 2050 Stats-Utskottets Betänk anil en.
Då skall du n o g understundom till din glädje få höra barnen säga sins emellan: » Mor sade nyss, att vi inte fick, o c h då är det inte värdt att fråga en gång till. » Att man ju gärna för b e s ö k a n d e vänner vill visa sina små, det är nu ett erkändt faktum o c h väl ej underligt, men bäst är att sedan strax låta d e m försvinna till sin barnavärld igen o c h ej stanna inne för att lyssna till kanske ett tanklöst smicker o m deras förträffligheter från vännens läppar. När barnen blifva större o c h börja tänka hit o c h dit, låt dem då i n o m familjekretsen få fritt o c h otvunget uttalla sina tankar o c h tysta ej ner d e m m e d ett: » Du är så liten, så det där begriper du inte, » eller: » Barn skola bara höra på o c h inte yttra sig i äldre personers närvaro. » Säg icke så, ty det alstrar m i s s m o d i det unga sinnet, o c h på det sättet vinner du ej dina barns odelade förtroende, ej heller fostrar du d e m till i en framtid själfstän digt tänkande män o c h kvinnor. Respekt o c h lydnad taga ej den minsta skada vid detta fria tankeutbyte föräldrar o c h barn emellan. Till slut kan jag ej underlåta att till våra sö- ners fäder rikta en uppmaning, hvari nog tusen sinom tusen mödrar skulle vilja instämma: » Hur trägen sysselsättning I än hafven, vaken alltid öfver edra unga söner o c h sen till, i hvilket sällskap o c h på hvilka vägar de vandra. K o m m e n ihåg. att det gäller dyrbara själar, s o m anförtrotts i eder vård, och för hvilka I en gång skolen stå till svars inför en högre domare.
Utlåning från Banken emot pant af Guld och Silfver, vågförde effecter och Låne-Banco Obligationer, äfvensom emot inteckning i fast egendom och emot hypothek af intecknade, på Banken transporterade^ skuldebref samt till odlingars befrämjande. l:o. Rikets Ständers Bank utlånar penningar och meddelar creditiver, på sätt här nedan säges, men Fullmägtige åligger, då de finna sådant för Bankens säkerhet nödigt och med dess fördel öfverensstämmande, att vägra nya lån och creditiver, älven när intet är att anmärka emot den erbjudna säkerheten. 2:o. För hvarje gren af den lånerörelse, som bedrifves genom Banken eller Disconterne, bestämmes ett maximum. Finnes någon del af de fonder, hvilka blifvit anvisade för belåning af actier och publika papper eller af guld och silfver samt jern, koppar m. fl. vågförde eflecter obegagnade, ega Fullmäktige att, under en tid af högst tre månader, öfverlemna de icke använde medlen till den af dessa lånerörelse-grenar, som deraf kan vara i behof, med förbindelse för Fullmägtige att, i händelse berörde medel före nämnde tid varda för det ursprungliga ändamålet erforderlige, desamma då genast återtaga. Bih. till R. St. Lånen utgifvas ej annorlunda än å fullt Riksdalertal, utom hvad angar lånen emot pant af fast egendom i släderne och på landet, hvilka lån, utöfver minimioch under maximi-beloppet, utgifvas endast å följande slutsummor, nemligen: 16 R:dr 32 sk., 33 R:dr 16 sk.„ 50 R:dr, 66 R:dr 32 sk., 83 R:dr 16 sk. och 100 R:dr. 4:o.
inen låt oss röra oss i litet iiiindre kretsar och taga reda p&amp;, om det finnes så inåiiga svenska o~zanliga, nainn, soni höra till dess&amp; eviga stjärnor? Linne, TegnBr, Svedenborg, skulle kanske någon föreslå, men icke ens dessas evighet ar höjd öfver allt tvifvel. Låt, ' - Sedan d e m a uppsats skrefs, har en broschyr af Mathilda Roos, Ett ord .till fröken Key och till den svenska kviniiam utkominit, hvilken innehaller m h g a uttdaiideii: öfverensstiimmande ined fröken Sandströms. oss vidare sätta ned våra fordringar litet och i stället för iniiiisklig' hetens eviga namn tala om de i) an~n, som för OSS här i Sverige äro ofö.rg&amp;liga. Bland dessa finna vi då var största representant för inedeltidsniystiken, Birgittcr. T7i iinna vidare en af våra kraftigaste och mest fjärrskådande medeltidsregenter, Xarga~etn. Hrilken skald från den Gustavianska tiden lefver väl mest på folkets och iingdomens läppar? Icke Leopold eller Kjellgren, utan Ama J l a r i a Lenw gre12, Iivars popularitet ä r jämförlig endast med Tegndrs och Runebergs. Och så ha vi Fredrika Bremer, hvars på många tungomål öfversatta arbeten gjort det svenska namnet beröindt öfver hela varlden. F r u Cnrld~zs, Ett köpmanshus i skargardena torde kuiina tada nied %Den siste Athenareii, om aran a t t vara svenska litteraturens mest betydande roman. Gå vi till 80-talets realistiska litteratur, sh borde va1 fröken Key minst af allaohafva glömt, a t t den liar knappt nier än ett, möjligen tvii manliga namn, soni s&amp; fnllt karakterisera riktningen, som dess basta kvinliga författare. Och den originellaste roman, som iitkominit på senare tider, den som mest afgjordt slog iii p % en ny bana, var den icke författad af en kvinna, Selwza Lagerlöj?
»Ack nej du Kersti, stackars tös, Här fins ej någon råd.» Vid Vernamo på marknaden Det var en aftonstund, Der vandrade ett fästepar Med sorg i hjertegrund. Med bittert löje Per såg fly Sin fagra lyckodröm, Och bakom randig förklädssnibb Flöt Kerstis tåreström. De satte sig bland blommorna På daggig åker-ren, Bak fjerran skogar dunkelblå Sjönk qvällens rosensken. Emellan tallar steg en rök Ifrån ett litet hem – Ack, hoppet om en egen härd Var slocknadt ut för dem! Det suckade så tungt i norr – Det var en sorgegök, Och djupare i förklä’ts famn Då Kerstis hufvud dök. Så månget bröst i Sverges land Hans dubbelsuck förstod: Den ena tonen sade sorg, Den andra tålamod. Den starke Per han lindade Om hennes lif sin arm, Och veka ord sig bröto fram Ur svallet af hans harm. Så mild som månen öfver sjön, Kom trösten till hans brud: »Och fins för oss ej lag och rätt, Så fins dock Herren Gud! »Vi ha ju helsan, hurtigt mod Och raska armar tu Och börja bara om igen, Det är ej värre, du. Vi ta oss tjenst, så får det bli, Tills gladt en annan vår Vi sätta bo och köpa kon, Som ej vardt köpt i år.» Han talte många andra ord Af kraft och bergfast hopp, Och Kersti mellan tårarne Såg ur sitt förklä’ opp Och frågade med ögat ljust Af kärlek och af tro: »Så råkas vi om sex år då På nytt vid Vernamo?» Hemkomsten. Det blåser en bitande nordanstorm, Och drifvorna vexla beständigt form. På slätten än bar och än öfveryrd En vandrares ensliga färd är styrd. Nyss syntes han icke om vägen viss – Nu rätar han sig i sin blå kommiss Och trampar åstad som på krigarstråt, Som hvirflade trummor i vindens låt. När skymningen faller så tung och grå, Ej tindra på fästet de stjernor små, Men bygden, med skimmer från stuguknut, Då breder sin stjerniga karta ut. Den spejande vandrarens skarpa blick
Yngre Kamaren a) i i:sta klassen, de, som i Kronans tjenst eller Riksens Ständers verk innehafva ordinarie beställning med lön på stat, under Majors väldighet, med undantag af de Läkare, som ega valrätt till Äldre Kamaren, och i a:dra klassen, de af Ståndets ledamöter, som på landet ega fastighet, icke uppgående till fem mantal eller till ett mot ^,5oo R:dr Silfverspecie svarande taxeringsvärde. Skiljaktigheten i de för ena och andra Kamaren nu föreslagne valrätts-vilkor har Utskottet i allmänhet funnit vara af beskaffenhet, att i föreskrifternas uppställning fordra upptagandet af Äldre Kamaren framför den Yngre. Hvadan, för vinnande af enhet i formen, de uti förslaget i andra hänseenden förut på motsatt vis upptagna stadganden blifvit med obetydliga redactionsjemkningar till likhet dermed omflyttade, nämligen i 9 /. angående Riksdagsmannabefattningars olika varaktighet i ena och andra Kamaren, i 10 §. 2 mom. angående röstegandes valbarhet inom eller utom valkretsen, i ///, 1J, 20 och 22 §§. angående valbarhetsvilkoren för de nuvarande fyra Riksstånden, samt i st5 och 26 jfjf., angående valbarhetsvilkoren för de tvänne hufvudklasserna af Femte Ståndet. I sammanhang härmed, och ehuru antalet af hvart stånds Riksdagsmän i hvardera Kamaren förut finnes uti 1 §. i allmänhet omförmäldt, har dock Utskottet, i anseende till valrättens nu föreslagna fördelning inom Stånden, trott det leda till mera tydlighet, att 3, 4> 5, 6 och 7 §§., som upptaga de serskildta Riks-Ståndens allmänna beståndsdelar, jemväl för hvart stånd bestämma, icke allenast antalet Riksdagsmän för derunder inbegripna serskilda valklasser, såsom i 3 §. för Ridderskapet och Adeln och i 7 §. för femte Ståndet redan är iakttaget, utan äfven fördelningen af Riksdagsmanna-antalet på ena och andra Kamaren.
För att tillvägabringa ett sådant samband emellan Statens Krigs-Skola och dess allmänna Elemeritar-Läroverk, att en yngling vid hvarje af de högre bland dessa sednare läroverk må kunna beredas lill inträde vid Krigsskolan och således ej behöfva bestämma sitt blifvande lefnadsyrke förr än vid afgången från det ena läroverket till det andra, böra kunskapsfordringarna för inträde i Krigs-Skolan så afpassas, att de motsvara fordringarna för inträde i den klass af Elementar-Läroverket, dit lärjungarne ingå vid en medelålder emellan 17 och 18 år, hvilken ålder de vid Krigs-Skolan inträdande elever helst böra innehafva; och då, för närvarande, lärjungars uppfattning från VI:te till VII:de klassen inom Elementar-Läroverket i medeltal inträffar emellan 17:de och 18:de åldersåret, bör alltså inträdesexamen vid Krigs-Skolan omfatta: 1) för yngling, som åtnjutit undervisning vid högre Elementar-Läroverk, det kunskapsmätt, som, under genomgåendet af Läroverkets VI första klasser, bör vara inhemtadt af dem, som icke läsa klassiska språk, samt 2) för yngling, som åtnjutit enskild undervisning, följande kunskapsämnen: Svenska språket: Grammatik och Rättstafning; förmåga att redigt och följdriktigt framställa sina tankar på papper. Tyska språket. Språkens grammatik: förmåga att någorlunda obehindradt tyda Franska d:o lättare författare; öfversättning från Svenska med tillhjelp af ordEngelska d:o i bok. Mathematik: Arithmelik: De fyra räknesätten i hela tal, bråk och sorter; decimalbråk; enkel och sammansatt regula de tri med användning på intresseräkning m. m. Algebra: De fyra räknesätten i hela tal och bråk; digniteter och rötter; eqvationer af Usta och 2:dra graden med en eller flera obekanta; vana vid problemers uppställning och behandling samt vid begagnandet af logarithmiska tabeller. Geometri: till det omfång, som motsvaras af Euclidis 4 första böcker; proportionslära med dess användning på geometrien; Stereometri; någon vana vid geometriska problemers behandling. Naturvetenskap: Fysik:
NAgra utvandra en sommar för att förtjana till en symaskin, andra insätta medel i sparbankerna, barn hjalpa sina förilldrar, andra afbetala skulder, köpa eller bygga hus o. s. Y. SA hade t. ex. en flicka varit i Danmark l ' / z Ar och under denna tid hemskickat 170 kronor. - En kvinna blef enka med sex oförsörjda barn, hvaraf fem döttrar. Dessa växte upp, började utvandra, och dA vanligen tre af dem hvarje höst Aterkommo frAn Danmark med sin sparda penningesumma, hade flicko~na p&amp; detta satt Irunnut inköpa en snygg stuga och hade nu modern boende hos sig. De vor0 glada och tacksamma för den förtjanst de haft, och det hade ghtt dem alla val. E n af dem, som var mycket stark, hade förliden sommar, lönen och de penningar hon fAtt för extra betingsarbete sammanraknade, förtjänat 140 kronor. Men den ekonomiska vinst dessa och liknande berattelser fortalja om kan dock icke motvaga de sorgligs följder för ava al individen som för landet, hvilka utvandringen i allmanhet medför. LAtom oss nu se till huru lifvet gestaltar sig för de svenska flickorna i Danmark. De flesta erhalla plats som ladugirdspigor eller som hvitbetplockerskor. För 1adugArdspigorna galler vanligen följande arbetsordning: arbete i ladughrden: kl. ' / e 5 f. m. m. -, 7 e. m. p&amp; andra girdar: arbete i ladugkrden kl. ' / e 4 f. m. 11 f. m., 4 e. m. 7 e. m. PA mellantimmarne lattare arbete inom hus. Lönen a r vanligen 100 kr. för 6 mAnader. LadugArdspigornas arbete a r i regeln mycket tungt. Det beraknas vanligen, att en flicka skall hinna mjölka 18-20 kor p&amp; de tvA timmar, som gro anslagna till mjölkningen. E n person g&amp;r efter och profvar, att hvarje ko &amp; r riktigt slutmjölkad.
Besvärso. Efeon.-Clsk ottet: N:o 79, i anledn. af väckt motion om beredande af emeriti-löner för afskedstagande consistorii-notarier; N:o 79, i anledn. af väckt motion om bestämmande af minimioch maximi-belopp för arrendeafgiften m. m. vid utarrenderande af Lunds academiehemman; N:o 80, i anledn. af väckt motion om rättighet för tiondegifvare i Skåne alt få lösa den till Stockholms allmänna Barnhus anslagna kronotionde efter markegångspris, med tillökning af i lag stadgad forsel-lön; N:o 81, i anledn. af väckt motion om upphörande af den afgift, som erlägges för begagnande af vägarne å K. Djurgården ; N:o 82, i anledn. af väckt motion om landsfiscalsheslällningarnes indragning; N:o 83, i anledn. af väckta motioner om ändring nti hittills gällande bestämmelser i afseende å Sveriges och Norriges ömsesidiga handelsförhållanden; N:o 84, i anledn. af väckt ^motion om upphörande af rättigheten att använda Finska och Åländska fartyg för transport af trädvaror och tjära från de norra länen till andra inrikes orter; N:o 85, i anledn. af väckt motion om förtydligande af K. förordn. d. 11 Febr. 1832, ang:de landtmannaseglatiouen; N:o 86, i anledn. af väckt motion om upphörande af stapelstädernas åliggande att importera vissa qvantiteler salt; N:o S7, i anledn. af återremiss af betänk. N:o 35; N:o 88, i anledn. af återremiss utaf betänk. N:o 39. H. R. o. Ad. åtskildes kl. f lill 3 e. m. In fidem protocolli, albert Munck. Plenum kl. G e. m. Justerades pleuiprot. för d. 16 f. och e. m. samt d. 18 i denne månad.