Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag skal! således anhålla att få fästa mig blott vid en del af det vidlyftiga ämne, som af honom blifvit behandladt, oell vill då söka belysa en fråga, som är af ganska betydande vigt och derföre äfven väckt stor upmärksamhet både inom detta hus och utom detsamma, nemi. till huru stort belopp, man kan anse den Svenska jorden för närvande belastad med inteckningar. Det är ett problem, som måste erkännas vara ganska svårt att lösa, emedan de källor, man har att tillgå, äro ganska ISO Den 3 December f. m. ofullständiga och man således icke kan komma längre än till approximativa, beräkningar. Om emellertid man begagnar de upgifter, som finnas, och följer den method, som den siste värde talaren begagnat, samt således ser efter i Just.StatsMinisterns berättelser till huru stort belopp inteckningar för hvarje särskildt år blifvit beviljade och dödade, hvilka sednare naturligtvis skola dragas ifrån de förra, så är det verkl. en sanning, att man vid slutet af 1858 får en summa af nära på 500 mill. Frih. Bonde har dock sjelf medgifvit, att denna summa icke är den rätta, utan att derå måste göras ett afdrag; men allt beror då på huru stort detta afdrag rätteligen bör vara. Det som dervid först kommer i betraktande, är de sjelfdöda inteekningarnes belopp, som Frih. Bonde godtyckligt antagit till .100 millioner. Men nu hafva, enligt de åberopade Berättelserna, åtskilliga domare upgifvit, att de sjelfdöda inteckningarna upgå till fullt ut lika högt belopp, som de dödade, och man har t. o. m. för somliga år specificerade upgifter, som visa, att så verkligen förhåller sig. Jag tror, att det afdrag, som således bör göras, och hvilket Frih. Bonde godtyckligt satt till 100 mill., kan, utan fara för öfverdrift, antagas till 200, och då skulle ilen återstående inteckningssumman utgöra 300 millioner li:dr B:mt. Olyckligtvis har man endast tor de sista 2 åren upgifter å förnyade inteckningar; man skulle eljest kunna genom jemförelse år efter år komma till ett exakt resultat.
Den möjligen blifvande egaren till Aukwoodhouse lord Astley Hawerfield somnade en qvart derefter så skönt, som du vet, att en fattig student — hvilken är van vid ett vindsrum hos fru Asp i Lund med ty åtföljande rankiga säng och hårda madrass — kan göra, under det att den fina londoneradvokaten vände sig suckande och svärjande en god halftimme, innan han kunde förlika sig med värdinnans på Gröna Kransen allra yppigaste bädd. (Fortsättning den 14 juli.) — Hm, sir, det är svårt att svara på den frågan; nog tror jag alltid, att lord Percy älskade sin son, men de voro af ett så olika lynne, lorden var mycket tystlåten, melankolisk och sjuklig, och unga mr Astley var alltför mycket vild och häftig, — sade mrs Banks, hushållerskan vid Aukwoodhouse, som satt sig ned på en bänk på den lilla terrassen utanför köksflygeln, der jag helt förtroligt placerade mig bredvid henne, under det hon betänksamt strök sitt förkläde slätt öfver sina stora runda knän. Jag hade flera gånger besökt henne, och hon tycktes hafva fattat en verklig välvilja för den ”utländska målaren”, som hon envisades att kalla mig. Ryktet om vår upptäckt af den försvunna mr Harry Mertons kropp hade imellertid mycket skadat mig i hennes ögon, och jag hade stor svårighet att öfvertyga henne, att jag, eller åtminstone min reskamrat, icke var polisman eller möjligen tillhörde någon mystisk sammansvärjning af äfventyrare ifrån Newgate. Hennes misstankar voro likväl väckta, hon anade en annan bevekelsegrund för mina frågor än blotta nyfikenhetens, och det var derför med en viss återhållsamhet hon tillfredsstälde sin lust att prata. Lyckligtvis gjorde denna återhållsamhet sig icke länge gällande, min vänskapliga språksamhet var en alltför stor frestelse att helt och hållet kunna motstås, och glömmande sin försigtighet, utbredde hon sig snart i gamla tjenares älsklingsthema, berättelsen om sitt herrskaps lif och historia, hvari deras egen helt och hållet uppgår och förenas.
Vid § 7,9. af Herr Kontrakts-prosten Almqvist, »Jag har icke kunnat instämma uti Banko-fJlskotlels Berättelse M 6. och inlägger derföre reservation emot det omdöme, hvari Utskottet stannat öfver Fullmägtiges åtgärd, att, då framställningar den 12 sisllidne Maj om anslags beviljande så väl till nya Filial-banker som till Handelsoch Närings diskontens förstärkning samtidigt gjordes, reservfondens tillgångar i första rummet användes icke till försträckning åt Filial-banker enligt 174 § Banko-reglementet, utan till förmån för Handelsoch Närings-drskontfonden, från hvilken, enligt sista riksdags beslut, indragningar förut hade skett just med hänseende till beslutet om Filialbanker. Detta beslut, som 175 § af Banko-reglementet innehåller, att utöfver de före sista riksdag till försträckning åt Filial-banker redan utgifna 3,450,000 R:dr, Fullmägtige egde att dertill från Bankens reservfond anordna 5,550,000, hafva Fullmägtige så behandlat, att de flera ansökningar, som på grund af beviljade oktrojer och sanktionerade reglementen af organiserade bolag blifvit gjorde om försträckningar af Rikets Ständers till Filial-banker anslagne medel, i sednare tid fått åtnöjas med en ringa handpenning, oaktadt ännu öfver 2 millioner återstå af dessa medel odisponerade.» af Herr Doktor Sandberg: »Alt Herrar Banko-lullmägtige handlat i full komlig öfverensstämmelse med sin förnämsta pligt, då de under förhanden varande penningeställning icke pä 10 års lid utlemuade 500,000 ftrdr lill Filial-bankerna mot 23 procents ränta, utan i dess ställe använde dem i Handelsoch Närings diskonteu, hvarest de gåfvo omkring 6 procent och derjemte kunde när som helst inom 6 månader indragas, är min fulla öfvertygelse, för hvilken jag har sökt utveckla skälen uti en utförlig reservation, som är bifogad 1859 års Banko-reviso rers tryckta berättelse sid. 106—110.
GeneralTullStyrelsen vågar härvid ytterligare tillägga alt, om man vill främja varu-införtullningen, och dymedelst försäkra den Statsinkomst, som är ändamålet med Tullverkets inrättning, måste man framförallt hindra oloflig varuinförsel; alt Gränsbevakningen, under denna hänsigt, befinnes i lika cathegori med Kustbevakningen, hvilken icke direkt inbringar tull, men tvingar trafiken att välja en rak och laglig gång, eller, i motsatt fall, upptäcker afvägarna och beifrar missbruken; att, i fråga om Tull-administrationen, inkomst och utgift icke böra betraktas under inskränkta och partiella synpunkter, utan såsom ett stort helt och, efter denna calculationsgrund, sins emellan jemförda, samt att hvad Carlstads och Östersunds Tullkamrar särskildt angår, ordinarie Lönings-slaterna år i833, inberäknadt underlydande Controllbevaknings, bestego för den förra jemte Philipstads och Arvika Stationer, till blott 4>883f Riksdaler, för den sednare åter, Funesdalens TullTnspection inbegripen, till ej mer än i,633f Riksdaler, och att dessa ganska måttliga summor utgjort alla effectivt stående kostnaderna för tullbehandling och bevakning inom tvänne vidsträckta GränsLän. GeneralTullStyrelsen framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormägtigste Allernådigste Konung Eder Kongl. Maj:ts underdånigste och tropliglrgste tjenare och undersåter ARV. ARV:SON POSSE. J. P. af Billbergh. J. D. Valerius. Stockholm den 23 Januarii x836. J. F. Fåhreeus. Till Kongl. Majit underdånigst med underdånigt utlåtande öfver Rikets Ständers Revisorers Berättelse, i fråga om Tullverkets förvaltning. ( 34 ) Kongl. ÖfverPostDiréctiouens und. utlåtande.
Laxmansoch Häradshöfdinge-räntans upphörande , . 64, litt. H, 226, Lallerstedt, Krigs-Commissarie, lians ansökan om prolongation å arrendet af Starby Kungsladugård Landaforssen, upprensning deraf . 354, M*» C. I,andt-Staterne . , . . — .. .. Landsliöfdinge-accordens amortering, anslag dertill — Residenshus-byggnader 354, litt. D Landskrona hamns iståndsättande . . 354, l*11- C. Landtbruks-Academien, byggnads-anslag för . 354, litt. F. Stipendier . ... .. — Institut vid Degeberg, Ulltuna och Orup Landtför smars - Departementet, Commando -Expedition angående dess löne-reglering .. Landtmarskalkens Riksdagskostnader . Landtmätare, Förste och Andre, löne-reglering för dem — andres indragning Landtmäteristaten . — anslag till dess pensionerande Lange, hans ansökning om prolongation å arrendet af Lunda Kronohemman 8r, 187. Lappmarken, anslag till de fattige derstädes ii3, 248. — om ersättning för forsling af Presterskapets spanmål 235, 278. Lappmarks Ecclesiastik-verk 60, 218. Lappräntor, upphörande af i36, 291. Lazaretters underhåll 57. Lazarettet i Stockholm . 57. Lidköping, angående hamn derstädes 197,366,445, 5oa. 354, litt. C. 435, litt. C. 3 i8 Lif-Be värings-Regementet ; 44, 2°2* Lif-Gärdet> Svea, Andra, till Häst 44> 202* till Häst, anslag till Cassernoch Stallbygg nads-underhåll 44’ ^02. Lif-Mundering för Indeldta Armeen 44* Liljevalch, örn afskrifning af allmogens i Norroell Westerbotten undsättningsskulder 36g.
BorgareStåndet remitterad en af Herr kVcern derstädes väckt motion, att, lill underlättande af Riksgälds-Contorets upplåningar, ställde på liqvid vid anfordran eller å korta uppsägningstider, Rikets Ständers Bank må, utöfver det Creditiv Riksgälds-Contoret förut på Banken eger, meddela Contoret ett serskildt så kalladt Cassa-Creditiv, till belopp af R:dr Soo.ooo Banco, emot 3 procents ränta för hvad deraf begagnas, samt på i öfrigt enahanda grunder och vilkor, som för sådane Creditiv å Banken, såsom till Hypotheksföreningar med flere, äro vid denna Riksdag redan antagna och stadgade; - och äro vid sistnämnde motion, som den 27 nästlidne Mars till Utskottet ankommit, bifogade yttranden af Herrar Falhem, Rydin, Helsingius, Val Bihang till R. St. Banco-Utskottets Betänkande N:o i3o. ley, Winblad Isr.j Halling, Bruse, Langenberg, Wijk, Sahlin, Lake, Rubin, Holm, Norman, Winblad Pehr, Ekerman, Wedberg och Lejf ler, af hvilka de Elfva sistnämnde å motionen yrkat afslag, förnämligast ur det skäl, att densamma vore stridande emot de beslut, Rikets Ständer innevarande Riksdag fattat, till realisationens betryggande, helst Rikets Ständer ej allenast, alltsedan den beslutade realisationen, alhållit sig alt anvisa några Creditiv på Banken, saknande motsvarande valuta, utan äfven gilvit sitt hedersord, det Banken hädanefter skulle vara fredad för alla möjliga inblandningar med Statens behof, samt afvikandet från denna grundsats, genom att nu å nyo bevilja Riksgälds-Contoret ett Creditiv på ofvannämnde summa, skulle för tillfället ganska menligt inverka på allmänna opinionen, till våda för realisationens bestånd, och blifva för nästkommande Rikets
Utskottet hade, i afseende å Halfylleväfnader, hemställt alt rubriken ”allan andra slag’, hvarå för närvarande är bestämdt ett gemensamt värde af 2 R:dr 24 sk. och utförselstull al 24 sk. skålpundet, måtte fördelas i två rubriker, nemligen : ’’af mindre än 7 qvarters bredd” med 2 R;dr 24 sk. värde samt en till 40 sk. per skålpund förhöjd införselstull, och ”af 7 qvarters bredd eller deröfver” med lill 4 R:dr ökadt värde och 1 R:dr 8 sk. höjd tull per skålpund. Från Preste-Ståndet, hvarest den sålunda föreslagna tullförhöjningen ansetts icke vara tillräcklig, utan bordt bestämmas, å dea förra rubriken, till 44 sk., och å den senare till 1 R;dr 16 sk. skålpundet, hvarigenom också ett mera proporlionerligt löt hållande till den å råämnet kamullsgarn föreslagna utförselstull skulle vinnas, har betänkandet i denna del blifvit återremitleradt, oten af de öfrige tre Riks-Stånden godkändt. Med afseende derå, att detta Utskottets förslag redan är af tre Riks-Stånd antaget, anser Utskottet sig böra detsamma vidblifva. Vid gällande taxas föreskrifter angående credilupplaget och och transitoafgiften, hade Utskottet icke ansett ändring nödig. Denna åsigt hafva Ridderskapet och Adeln samt Borgare-och Bonde-Stånden delat, dock med den serskilda föreskrift i BorgareStåndet, alt uti ingressen näst efter ”transitoafgiften’- borde införas orden ”vid återutförsel”, men Preste-Ståndet deremot ålen emitterat frågan på gruud af framstäldt yrkande, att de fyra serskilda slagen af Utländskt bränvin, nemligen Genievre, Cognac, Rumm och Arr rackj hvilkas införsel icke genom be vil jad t credil-uppdrag borde underlättas, måtte ur tariffen uteslutas.
För kortare tid än år må, efter vederhörandes anmälan, rättighet till bränvins utskänkning af Konungens Befallningshafvande meddelas vid läger eller der trupp eljest är för flera dagar sammandragen, vid helsobrunn eller badort, på passagerarefartyg, eller der värdshusrörelse af annan anledning kan komma i fråga att under endast någon del af året utöfvas. Afgiflen bestämmes af den för bevillnings-taxering näst derefter sammanträdande kommitté, men får ej understiga det belopp, som för den ifrågavarande liden svarar mot den afgift, hvilken enligt de i 16 och 17 §§. stadgade beräkningsgrunder för år minst utgå bör. Skulle tiden ej uppgå till fjorton dagar, må dock afgiften ej för kortare tid beräknas. Innan utskänkningen må företagas, skall nyssnämnda belopp förskottsvis erläggas till vederbörande uppbördsman. Bih. lill II. St. Skrifvelse, A:o 203. Då til! utskänkning, nu sagd är, tillstånd meddelas, underrätte Konungens Befallningshafvande derom vederbörande skattskrifvare. §. 23. Utaf de afgifter, som enligt denna förordning inflyta för minuthandel med och utskänkning af bränvin, vare sig i stad eller å landet, insättes 1- i Landtränleriet för Hushälln ings-Sällskapets räkning, för att af detsamma förvaltas och användas till ändamål, som för länet nyttiga äro. Af de afgifter, som i stad inflyta, tillfälle de återstående fme staden; men af dem, som från socknar ä landet ingå, aflemnas de f:ne i Landtränteriet, hvarifrån det för hela länet sammanlagda beloppet fördelas på dess samtliga socknar i förhållande till hvarderas folkmängd. Skulle Pröfnings-kommitté tillstyrka och Konungen bifalla, att län för sådant ändamål indelas i distrikt,' af hvilka dock hvartdera bör innefatta minst ett fögderi, utdelas, likaledes efter folkmängden, de från distriktet influtna 4:ne emellan dess samtliga socknar. Hvad stad eller socken sålunda tillfaller, ’ användes till kommunala behof inom staden eller socknen. 1 Stockholm tillfälle hela afgiften staden. §• 24.
R:dr 501,039:21.— 182 1825 ' • ’ 45o,337: 32. 5. t ,R T T som, med tillägg af ofvanstående . 609,633:26. 6. utgör en Summa af 1,873,572:45. 51 deruti ej inbegripen den af Norrska Stats-Verket, för en del af kostnaderna vid Hans Kongl. Höghet Kronprinsens Utländska Resa och Höga Förmälning, år 1824 levererade, äfven till Riksgälds-Contoret aflemnade ersättning med 60,000 R:dr Hamb. Banco, eller i Svenskt Banco i6i,25o R:dr. Siats-Verkets ställning till Skulder och Fordringar kan nu ej med noggrannhet uppgifvas för någon senare tidpunct, än vid utgången af år 1826, eller det år, för hvilket den sista Riks-Hufvud-Boken är afslutad. Bestående till stor del af Inkomster, sorn grunda sig på Jord a4 Bil. till K. M. Nådiga Propos. N.-o 2. brukets och Bergverkens afkastningar, kan Uppbörden af de så kallade Landt-Räntorna ej inora Skatte-året verkställas, och ända till g månader efter dess utgång bar tiden för Special-Redogörelsernas afgifvande måst utsträckas. För Tull-, Post-, Chartae-Sigillatas 111. 11. Medel niåste äfven Års-Redogörelser från den öfver liela Riket spridda mängden af Uppbördsman inbekommas, granskas och i Bokslut sammanfattas af tillsatte Öfver-Styrelser, innan Resultaten häraf kunna i Riks-Hufvud-Boken intagas. Riks» Boksluts-arbetet, som således ej kan årligen företagas förr, än en längre tid efter det år, för hvilket redogöres, har, i anseende till dess omfattning och dervid använda noggrannhet, ännu ej, oaktadt all möjlig ansträngning, kunnat fullbordas på mindre än g å 10 Månader. E11 tid af iX år, efter Skatte-året åtgår alltså innan Stats-slutet deröfver kan framläggas.
Ständer framhärda med djup undersåtlig vördnad, trohet och nit Stormägtigste Allernadigste Konung! Eders Kongl. Majus underdånigste , tropligtigste tjenare och undersåter På il66 Den 14 Juli. På Ridd. och Adelns vägnar Carl Mörner, h. t. Pandtrnarsk. På Prest Ståndets vägnar J. A. Lindblom, n. v. Talman. På Borgare-Ståndets vägnar H. Schwan, h. t. Talman. På Bonde Ståndets vägnar Lars Olsson, n. v. Talman. Uppläst kos Samteliga Riks-Ständen dea 14 Juli." Stormägtigste Allérriådigste Korning! Hos Riksens Ständer har blifvit föreslaget, att i anseende till den skada af vatten uppdämning ofvanliggande Jordägare deraf lida, att innehafvare af Vatten-verk dels förändra de gamla verken dels utan tillstånd uppföra nya, Konungens Befallningshafvande förklaras äga rätt, att då klagan häröfver fores, samt behörigt tillstånd till berörde förändring eller nybyggnad icke kan visas, genast lemna handräckning till det gamla verkets återsättande i dess förra skick , eller det nyas utrifvande enär af klaganden, borgen ställes för den ersättning Vatten-verksägaren kan tillkomma, i händelse ändring i Konungens Befallningshafvandes beslut sedermera vinnes ; och har i sammanhang härmed blifvit yrkadt, att en viss tid, dä rätiighet för Vatten» verks-ägare tili dämningar höstetiden uppstår, anätte varda utstakad. Detta Den 14 lulu 1167 Detta hafva Riksens Stander under öfvervägande tagit; och som hvarje företag af en Vattenverks-ägare, att utan behörigt tillstånd antingen uppföra nya sådana Verk}, eller verkställa förändringar af de gamla Verken utöfver dessas förra beskaffenhet och tillåtelse, innefattar en lagstridighet, hvaruti rättelse snart bör vinnas; så hafva Riksens Ständer funnit ett sådant stadgande böra vidtagas, att, i dessa fall, Eders Kongl.
» D e t är denna lyckligt sätt. I förordet heter det: » I ett par af hufvudstadens folkskolor har under de senare åren bok j a g här ofvan kallat en bok för dagen. Nordflickskolor är ett ö n s k e m å l, s o m från m å n g a håll g e n o m icke ett nytt läroämne, som behöfver särblifvit framstäldt och äfven i m å n g a af E u r o p a s amerikas Förenta Stater, hvarest man i utländer till allmän tillfredsställelse praktiserats, skild plats på schemat, och hvarje välordnad folkskola bör utan vidare k u n n a införa d e t s a m m a. veckling och framåtskridande har ett stort m e n ännu torde i synnerhet h o s oss finnas åtKlart är, att då behöfves en lärobok, s o m g e n o m försteg framför det antika Europa, lämnar skilliga svårigheter att därvidlag öfvervinna. Ingenstädes är hemvanligen möter allt nytt och ibland är berättigad, och tillika är s å billig, att dess anskaffande ej met mera mönstergildt än där, på samma finns dock alltid i detta fall m o t s t å n d att besegra. verkar afskräckande. Fru N i l s s o n s bok tyckes gång som i intet annat land kvinnan är djuS k o l a n bar så m å n g a ä m n e n förut, huru skall anäfven i dessa afseenden uppfylla rätt höga fordpare anlagd och äger mera allmänbildning talet lärotimmar räcka till, frågar m a n. Skall då ringar. A f bokens 4 8 sidor utgöra de 1 6 första än där. Det skulle föra mig för långt att icke h e m m e t göra något för individernas uppfostden egentliga hushållsläran, de följande 3 2 sidorna ran, skall skolan tillskansa sig allt, är en a n n a n äro att a n s e s o m en uppslagsbok. Framställnin här söka utveckla, hvilken oerhörd skada vi fråga, s o m ofta upprepas.
Riksdags-ordningen, i detta afseende föreskrifva, utan medgifvande af sådane vilkor och fö reskrifter som deremot kunna vara stridande. 56o Stat s-Vt skottets Betänkanden. Någon annan åtgärd synes för Stats-' Utskottet häraf icke uppkomma, än att tillstyrka Riksens Högloft. Ständer, att uti Riksdags - Beslutet låta till behörig efterrättelse noggrant intaga Kongl. May.ts ofvananförde Nådiga förklarande, hvarjemte Utskottet uti den slutliga Skrifvelse, som till Herrar Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret kommer från Utskottet att aflitas, skall underrätta Herrar Fullmägtige om de förändringar uti det för Herrar Fullmägtige till efterrättelse redan utfärdade Reglemente som häraf blifver en följd. Stockholm den 10 December 1S23. Utdrag af Protocollet, hållet hos R. H. SStats-Utskott den 13 December 1823. S. D. Tili närmare utvecklande af den reservation, Herr Commerce-Rådet Santesson, enligt Protocollet den 11 innevarande Månad, anmält mot Utskottets yttrande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse den 4 December nästföregångne, rörande Éindring i Instructipnen för Riksens Ständers Revisorer, uppläste Herr Corn - Siats-Utskottets Betänkahdeiu 561 Commerce-Rådet ett så lydande anförande: ”Enär 68 $. Riksdags Ordningen uttryckligen innehåller att ”Riksens Ständers Revisorer skola, enligt af Riksens Stander utjdrdad Instruction öfverse och granska Stats-Yerkets, Bankens och RiksgäldsContoireis tillstånd, styrelse och förvaltning;” Så har jag icke kunnat instämma uti Högloft.
M. pröfvat ifrågavarande arbete vara förtjent af allmänt understöd, men att af det för Lärda Verks utgifvande anvisade anslag så mycket redan förut blifvit disponeradt, att detsamma härtill icke lemnade tillgång, hafva Rikets Ständer, med afseende å den större omfattningen och historiska vigten af detta arbete, godtfunnit till E. K. M:s Nådiga disposition anvisa ett serskildt anslag af 3,000 R:dr att, under loppet af lie år, med 1,000 R:dr hvaitdera, utgå till understöd för utarbetande och ordnande af Capitainen Cronstrands Samlingar i den fordna Egyptiska Byggnads-konsten, så framt E. K, M. skulle finna, att, genom anslående af denna summa, Samlingarne kunna bringas i så fullständigt skick, att de kunna af trycket utgifvas, samt under vilkor, att Capitainen Cronstrand, på sätt E. K. M. i högstberörde Nådiga Bref föreskrifvit, årligen redogör för arbetets fortgång. För till 8:de Hufvud-Titeln hänförliga tillfälliga behof äro sålunda af Rikets Ständer beviljade följande anslag att för Irenne år utgå, nemligen : l:o För Fatligvårds-anstalter i Stockholmoch Lands orterne R:dr 30,000: 2:o Till understöd för utarbetande och ordnande af Capitainen Cronstrands Samlingar iden FornEgyptiska Byggnads-konsten . „ f 3,000: — —. Summa R:dr 33,000: — —. hvaraf en tredjedel årligen utbetalas med . R:dr 11,000: Rikets SLänder framhärda &c. Stockholm den 8 Februari 1845. >83 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, ff.-o 8g. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 5 Fehr. i845. Preste-Ståndet den 5 Borgare-Ståndet den 8 Bonde-Ståndet den 8 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående regleringen af Riks-Statens Nionde Hufvud-Titel.
I afseende på första punkten har jag — ehuru jag för egen del anser mera vigt böra fästas vid möjligheten af att fullständigt kunna bemanna samt hastigt och väl använda de fartyg, som finnas, än derpå, att dessa fartyg äro af vissa certer — likväl gillat den åsigt, sora uti Utskottet gjort sig gällande, eller att, då meningarne om ändamålsenligheten af att nedhugga de under nybyggnad varande linieskeppen till fregatter, äro så delade, Utskottet icke borde tillstyrka Rikets Ständer att dertill lemna anslag, men med afseende på lämpligheten af de ordalag, hvilka dervid blifvit begagnade, har jag i så måtto varit af skiljaktig tanka, som jag icke ansett Utskottet böra i strid emot verkliga förhållandet uppgifva, att Kongl. Maj:t begärt Rikets Ständers samtycke till denna nedhuggning, och dertill afstyrka Rikets Ständers bifall, utan, sanningen likmätigt, meddela, att Kongl. Maj:t för sådant ändamål begärt anslag, hvilkas beviljande Utskottet afstyrker.. Den andra punkten af Utskottets betänkande har jag ansett fullkomligt obehöflig, enär Utskottet icke tillstyrkt Rikets Ständer att bevilja serskildt anslag för någon nybyggnad, således ej heller för den af ånghogseringsfartyg. 22 Stals-Utskottets Utlåtande, Aho 162. Hvad slutligen tredje punkten angar, så tror jag den summa, Utskottet tillstyrkt Rikets Ständer att bevilja, kunna utan olägenhet nedsättas till 500,000 r:dr, helst denna summa tillsammans med anslaget på ordinarie statsregleringen till flottans nybyggnad 108,000 r:dr, eller för 3:ne år 324,000 r:dr, utgör ett belopp af 824,000 r:dr eller 8,000 r:dr mera än hvad Kongl. Maj:t för krigsmaterielens iståndsättande begärt.