Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att Rikets Ständer funnit sig böra bifalla Revisorernes hemställan att, med tillämpning, så snart ske kunde, af det i afseende på andra Staten tillhöriga, åt allmänna verk till begagnande upplåtna, fastigheter numera stadgade bokföringssätt, värdet af den åt Kommerse-kollegium till begagnande upplåtne fasta egendom och inventarier må ur den årliga redovisningen för Manufaktur-disko nt-fonden uteslutas och i särskild räkenskap uppföras; 2:o. Att Rikets Ständer likaledes för sin del beslutat, att värd e af Ullmagasins-huset i Norrköping jemte inventarier, borde, i stället för att på hittills iakttaget sätt bokföras, hädanefter upptagas i den särskilda räkenskap, hvaruti det hus, som af Kommerse-kollegium nu Degagnas, skulle komma att redovisas; 3:o. Att Rikets Ständer för sin del beslutat, det Gamla och Nya Ull-diskontfonderna må sammanslås samt under benämning nUll-diskont-fond» i en gemensam räkenskap upptagas och redovisas, äfvensom att det, enligt Kongl. Brefvet den 9 November 1836, utaf Manufaktur-medlen anvisade årliga anslag till gamla Ull-diskontfonden må ingå till den sammanslagna fonden, samt att Ullmagasins-huset i Norrköping må till samma fond öfverlåtas med besittnings-rätt så länge detta magasins nuvarande bestämmelse komme att fortfara; samt 4:o. Att Rikets Ständer funnit sig böra bifalla Revisorernes hemställan om afskrifning i både Ulloch Manufaktur-diskonternas räkenskaper af gamla Ulldiskont-fondens kapitaloch ränte-skuld för de till samma fonds utgifter från Manufaktur-diskont-fonden lemnade förskott; så har, jemlikt nådigt bref till Kommersekollegium af den 30 samma månad, Kongl. Majit, med gillande af hvad Rikets Ständer för sin del sålunda beslutat, anbefallt bemälda Kollegium att tillse det de af Rikets Ständer angifne förändringar och afskrifningar i räkenskaperna af vederbörande behörigen iakttagas.
Regeringsformen böra för osörut, sedde händelser afsättas 06) ansins, tillika med Banco, Utffottets, i afseende pa det större Creditivet, afgifne Utlakande; sann Bonde-Standet sig böra antaga och bifalla allt hwad Statsoch Banco, Utskytteu yttradt och tillstyrkt. (stt LU^ra. bx krotocoUo, (st, brinkman Ut - 24? Den 8 Angust;'. Utdrog af fZrstscollct, hältet hos Heder, rvstrda Bondc-Standet wid Urtima Riksdagen i Orebro den 8 2lug. 18-2. S. D. ^ anledning af erhållen underrättelse, om det förleden oardag anställde wal/ till Ledamöter i Truckfrchcts-Commiktäcn, skulle Expeditions - Urffottet anmodas, a-r em wederbörliga Constitutorialers författande besörja, Ur supra. kix krotocollo, 6. Lringman. Uppläst do? Ridd. och Adeln den 9 Augusti. Rrcst - Ständer den 9 Boi'gsire»Ständ. den 9 Bondc-Ständct den 9 - « Stormägrigste Allernädkgste Lonung? enom Nådig Skrifvelse af den re sistledne Junii, har Eders Kongl. Majit täckts ineddela Riksens Ständers Stats, Utstött underrättelse om den förändring uti dispositionen as f. d. Kongl. Famillens Underhalls-Summa, ftin blifwcr en följd af f. d. Konungens stedda öfwerlotelse till Dest Gemål och Barn af Hans i Swerige besinteliga enskilda förmögenhet, öfwer hwilken, i följd deraf, f. d. Drottningens befullmägtigade Ombud anhallit om liquid; hwarjemte Eders Kongl. Mant till Riksens Ständers pröfning öfwerlämnat. huruwida icke, till försäkrande af f. d. Kong?.
Nu är visser!, förb idet annorlunda, men då denna tidens grossörer genom halsbrytande spekulationer komma på obestånd, kan jag icke anse det vara ett för hardt straff, om de sedan få arbeta hos andra för att förtjena sitt uppehälle. Något förmedlingsförslag mellan rätt och orätt, sådant som Hr Dalman framställt, kan jag ingalunda gå in på, utan kommer jag att rösta bifall till Utskits förslag. Sedan öfverhiggningen förklarats fulländad, yttrade H. Exc. Hr Gr. o. Landtm , att derunder yrkats dels bifall till och dels återremiss af den förevide gin, hvarförutan, jemte yrkande om bifall, föreslagits att, i öfverensstämmelse med K. o. Adis beslut i afseende å 9ide gm, det jemväl i förevide g förekommande ordet »afträdesansökning» borde utbytas emot ordet »konkursansökning.» Härefter framstälde H. Exc. propos. å bifall till gin med nyssnämnde förändring och, då dertill svarades många ja jemte åtskilliga nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Hr Dalman begärde votering. Uplästes och godkändes följande voteringspropos. i »Den som bifaller 35:te gin af LagUtskits i Betänk. Nio 33 framstälda förslag till Konkurslag med den förändring, att ordet »afträdesansökning» utbytes emot ordet »konkursansökuing», röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, varder nämnde g återremitterad.» Vid voteringens slut hade rösterna utfallit sålunda; Ja — 23. Nej — 13. Hr Dalmani Jag anhåller att få till prot. anmäla min reservation emot det af R. o. Ad. nu fattade beslut, och beklagar att det möjligen kommer att föranleda hela detta lagförslags fall. g 36. Hr Dalman: Denna 36:te g innefattar en betydlig för bättring i vår nuvide konkurslagstiftning, och är en bland de vigtigaste i hela förslaget; men just derföre bör också dess redaktion vara så fullständig och bestämd som möjligt.
Man må nu betrakta Riksbanken såsom realisations-bank eller lånebank, så bör den för sin trygghet hafva en säker och orubblig grundfond. Någon säkrare finnes icke än första inteckning uti Svenska jorden, till ett vida lägre belopp, än dess verkliga värde. §ådana grundfonds-hypotheker eger Rikets Ständers Bank, dem den, efter mitt förmenande, under intet vilkor bör afhända sig, utan städse söka bibehålla vid ett belopp af omkring 10 millioner H:dr, för hvilka den årligen åtnjuter en säker ränta och som icke böra ingå uti någon af de öfriga lånegrenar, hvilka äro underkastade mänga vexlingar och äfventyr. Nu vill det Höglofliga Banko-Utskottets pluralitet helt och hållet skilja denna lånerörelse både ifrån realisations-banken och ifrån lånebanken, uti hvilka 2:ne afdelningar Utskottet uppgjort förslag att itu-dela den gamla Rikets Stinders Bank. Och förunderligt nog, i stadsfastighetslånen, som äro utlemnade till ett belopp, motsvarande ^ af brandförsäkringsvärdet på hus, som ofta måste säljas till vida lägre pris, och hvilka lån således kunna vara mycket osäkra — dessa har man förbehållit ät Rikets Ständers realisations-bank; men alla landtegendomslånen, som äro intecknade inom halfva 1850 års låga taxeringsvärde, och på hvilka ingen förlust någonsin kan uppstå — dessa skola öfverlemnas till allmänna Hypotheks-banken och genom densamma till Hypotheks-föreningarne i landsorten. — Det osäkra skall Rikets Ständers Bank behålla, iner. det aldra säkraste den eger skall den afhända sig och aflemna till enskilda penninge-associationer. Såsom bevekande skäl till denna öfverflyttning har man anfört åtskilligt, som synes mig föga bindande. Låntagare, säger man, kunna sjelfva sköta sina hypothekslän i landsorten.
Å detta Riksens Ständers beslut har Konungen vägrat sin sanction, på grund af a:ne puncter, sorn Konungen ansett vara skadliga. Nu liar detta först inträffat så nära Riksdagens slut, att Riksens Ständer icke medhinna utarbeta ett nytt förslag, men derföre kan jag icke finna det vara olämpligt, att Riksens Ständer hos Konungen Den *i December f. m. i underdånighet anhålla, att Han täcktes vidtaga de modificationer, som Han kan anse nödige. Skulle det befinnas, att högre ränta och bysättning behöfves, så har "ju Konungen naturligtvis sig öppet lenmat, att vidtaga dessa åtgärder. — Således och då Bonde-Ståndets beslut hvarken strider emot det Allmänna bästa eller emot Grundlagen, hemställer jag ytterligare, om icke Ridderskapet och Adeln skulle vilja uti samma beslut sig förena. Jag får dessutom tillägga, att det är en stor skillnad emellan Assignations-rätten på Riksens Ständers Bank, och den som här är i fråga på Enskilta crediten. På den förra erhåller man ingen Assignations-rätt, utan motsvarig insättning af mynt, men den sednare grundar sig icke på någon insättning. Då här i landet är brist på Rörelse-Capital, tror jag att Åssignerings-rätten är nödvändig och nyttig; men enär misscredit ännu äger ruin, beli öfver man icke frukta att Assignerings-rätten blir för vidsträckt, emedan en Assignation visst icke emottages af någon, om icke ulgifvaren är personligen känd för redlighet och vederhäftighet, eller ock för öfvercomplett, säkerhet. Herr von Hohenhauseny Michaelr Jag skall ej ingå uti betraktande af det Financiella och Stats-Oeconomiska afseendet af denna fråga. Den har blifvit afgjord af Riksens Ständer, och underställd Kongl. Maj:ts sanction, men Konungen har förkastat Riksens Ständers beslut, samt gillat den åtgärd Rid - ai4 Den 21 December f. m> derskapet och Adeln åt frågan lemhat.
Anledningen till det resultat, som, vid jern - 14 Stals-Vtskollels Memorial, M 3. förandet af 1846 och 1848 års räkenskaper, sålunda visar sig, är uti Revisionsberättelsen (pag. 36) utförligare omförmäld, hvadan Fullmäktige torde fä hänvisa till de derstädes härom lemnade upplysningar. Riksgäldskontorets ställning har deremot under år 1849 så vida förbättrats, att kontoret vid det årets utgång egde tillgångar utöfver skulder till ett belopp af 137,307 r:dr 43 sk. 11 rst.; ådagaläggande kommissariatets förut åberopade berättelse, att denna förbättring under första halfåret 1850 ytterligare fortgått, enär kontorets tillgångar den 30 sistlidne Juni öfverstego skuldbeloppet med 861,397 r:dr 13 sk. 9 rst. Riksgäldskontorets kapitalfordringar för de lån, hvarom Reglementets 21, 22, 25, 37, 39, 40, 41, 42, 47 och 49 §§ handla, hafva under åren 1847 — 1849 blifvit minskade med följande derå afbetalda summor, hvarjemte å dessa lån upplupna räntor, under samma tid, influtit med nedanstående belopp nemligen: Kapitalinbetalning. Ränteinbetalning. För lånet till fullbordande af Bibliolheks-byggnaden vid Upsala Akademi 3,000 3,061 32 » (Detta låns återstod utgjorde vid 1849 års slut 32,000 r:dr.) Dito lill Carlstads stifts Domkapitel för utvidgandet af läroverken i nämnde stad 740 35 717 45 » (Återstod vid 1849 års slut 7,259 r:dr 13 sk.) Dito till staden Malmö för uppförande af kasernoch stallbyggnad för den der förlagda garnison 853 16 1,280 » (Vid 1849 års slut återstod 15,360 r:dr.) För lånet till staden Ystad för hamnbyggnaden derstädes (Återstod vid 1849 års slut 10,063 r:dr 22 sk. 3 rst.) »
Qvinnan anser denna fordran rättmätig och definierar sålunda sin bestämmelse: qvinnan skall, sedan hon fritt och otvunget utvecklat sig i den riktning hennes individuella håg och anlag utvisa, få, såsom hon sjelf önskar, söka sin utkomst och arbete för mensklighetens framåtskridande. Såsom man af det redan sagda kunnat ana, är herr H. ingen vän af qvinnans deltagande i det offentliga lifvet. Han erkänner visserligen, att hon eger den begåfning, som härtill fordras, ja, han nekar ej, att samhället kunde hafva stort gagn af upplysta och insigtsfulla qvinnors direkta ingripande i dess angelägenheter, dock anser han detta långt ifrån önskvärdt och förmenar henne afgjordt tillträde till politikens område. Hvarför då dessa inskränkningar? För att ej den ljufva frid, som nu hvilar öfver qvinnans tillvaro, må störas! Det är idel ömhet om qvinnans subtilt danade väsen, hvilket ju skulle illa medfaras i det offentliga lifvets vimmel. Jag tviflar på att tänkande qvinnor äro tacksamma för denna välmening. Lyckligtvis torde den tid snart komma, då det skall anses för en orimlighet, att det ena könet föreskrifver lagar för det andra och liksom binder händerna på halfva menskligheten. Ännu lefva vi i detta sakernas tillstånd, och många finna det alldeles i sin ordning. Slafvarna funno också sin ställning helt naturlig, till dess frihetens dag kom. Men hvarför togo de ej långt förr ett energiskt steg till sin befrielse? Det kommer att frågas så en gång äfven om qvinnan. Saken är, att länge undertryckta varelser tyckas finna sig väl. Det är tämjandets hemlighet. Naturen blir hälften vana och hälften resignation. Ännu några ord om qvinnans rätt att deltaga i politiska angelägenheter. Borde icke hvarje qvinna inse vigten och betydelsen af att ernå denna rättighet? Samhället behöfver på många områden reformeras; ingen nekar att qvinnan är nödvändig vid denna reformation. Hittills har hon blott medgifvits ett indirekt ingripande. Skall hon emellertid kunna med fria händer tjena det allmänna samt äfven sitt eget bästa, måste hon ega tillträde och talan der, hvarest lagarna, äfven hennes, dikteras.
Besvärso. Ekon.-Utskotten: N:o 11, i anledn. af väckte motioner om ändring af gällande stadganden i h åga om skyldighet att bygga och underhålla vägar och broar; N:o 12, i anledn. af väckt motion om komministrars befriande från skyldighet att för sina boställen deltaga i byggnad af kyrka, sockenstuga och skolhus; N:o 13, i anledn. af väckt motion, ang:de serskildt stadgande derom att uti instrumentet öfver ekonomiska besigtningar och husesyner å kyrkoherdeboställen samt syner å soldattorp bör utsättas af hvilken de i sådant instrument uptagne reparationer böra bekostas; samt N:o 14, i anledn. af väckte motioner om ändringar i Kongl. Förordn. d. 19 Dec. 1827, ang:de grunderne och vilkoren för hemmansklyfning samt afsöndring af jord och andra lägenheter från hemman. II. R. o. Ad. åtskiljdes kl, £ till 3 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. 316 Den 7 Jlaj e m. Onsdagen den 7 Maj 1851. Plenum kl. 6 e. m. Justerades elt prot.utdr. för denne dag f. m. samt pleniprot. för d. 10 sistl. April f. m. Öpnades Hrr Elektorers listor vid val af Utskotts-ledamöter; och befunnos dertill utsedde i Banko-Utskottet: efter N:o 1038, Hr Bogeman, Carl Adolf; 3N:o lill, Hr Sölfverberg, Magnus Diedrik. Riddarhus-Utskoltet: efter N:o 2170, Hr Lidströmer, Fredrik August; N:o 1771, Hr von Delwig, Fullm. Hr Printzensköld. Axel Johan. Öpnades jemväl Hrr Elektorers lista vid val af en Suppleant i Cons tituti ons-U tsk o t tel: efter N:o 128, Gr. Barnekow, Fullm.
Län motion om tullfri införsel af alla frösorter samt serskildt af Wasa utsädes råg; 2:o Sone Pehrssons från Skåne motion om arrendatorer befrielse från den 25 §. Berillnings-förordningen stadgade afgift; 3:o Matts Pehrssons från Stockholms Län motion om ändring i II Art. 17 och 26 §. §. Be vi llnings-förord ningen; 4:o Densammes motion om rättighet för Pröfnings-Comiteerna att sänka minimi-summan för Länet vissa procent under det stadgade beloppet; 5:o Johan Fredric Dahllöfs motion om handtverkares på landet befrielse från de s. k. gerningsöre»; 6:0 Nils Pehrssons från Örebro Län anförande rörande Bränvins-bränningen. Banco-lJtskottet: Pehr Jönssons från Christianstads Län motion, att tiden för omsättningar af lån i Bankens låne-contoir må utsträckas till ett helt år m. m. Prot. Utdr. d. 11 Mars 1840. Lag-Utskottet: l:o Petter Petterssons från Jönköpings Län motion om ändring i Kongl. Taxan för Landtmäteri-förrättningar den 18 October 1834; 2:o Nils Pehrssons från Örebro Län motion om förbud mot svedjande å allmänningar, 111. m.; 3:o Sone Pehrssons från Skåne motion, angående rättighet för Brandstods-Comiteen inom Luggude Härad i Skåne, att sjelf utmäta obetalde Brandstods-afgifter. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: l:o J. O. Widegrens från Östergöthlands Län motion om upphörande al' den dubbla årsberäkningen för Prester och Skol-lärare; 2:o Johannes Anderssons från Calmar Län motion om förbud för Judar att i tjenst antaga chrisina trosför vand ter; 3;o Peter Petterssons från Jönköpings Län motion om en Köpings anläggande i Wrigstad uti Småland; 4:o Anders Jonssons från Östergöthlands Län motion, angående skjutsnings skyldigheten; 5:o Eric Marmens från Upsala Län motion, att
Serafimer-ordensgillet måtte i nåder anbefallas att tili Kongl. Majit inkomma med utredning ej mindre öfver hospitalsfondens samtliga nuvarande tillgångar, vare sig uti jordegendom, räntor, tionde och arrenden, eller uti andra, så väl ständiga som tillfälliga inkomster, med särskild uppgift tillika å hvad som härledde sig från enskilda donationer, än ock öfver fondens årliga utgifter till underhåll, aflöningar, pensioner o. s. v. och att sedan det blifvit tillsedt, huruvida icke, på sätt redan vid 1825 års riksdag i fråga om förändring i sättet för statsinkomsternas uppbärande och redovisande framställdes, en betydlig del af fondens egendom och inkomster kunde af Staten öfvertagas, emot det att, för hospitalens fullständiga underhåll, af Rikets Ständer lemnades erforderligt anslag å 8:de hufvudtiteln, Kongl. Majit måtte täckas taga i nådigt betraktande hvilka förfoganden, med hänseende till denna fråga, kunde af omständigheterna påkallas. Enligt hvad Utskottet erfarit har ock, till följd af denna Departements-chefens, utaf Kongl. Majit gillade underdåniga framställning, Serafimer-ordens-gillet den 27 Februari innevarande år till Kongl. Majit allemnat fullständig redogörelse ej mindre för hospitalsfondens samtliga tillgångar, än ock för fondens årliga utgifter; dervid utgifterna upptagits i enlighet med innevarande års stater, arrende-afgifterna utförts i enlighet med sist upprättade arrende-kontrakt, samt för öfriga inkomster och utgifter lagts till grund det hos Ordens-gillet sednast verkställda bokslut, eller det för år 1861. Ehuru det således torde kunna antagas att förslag i den syftning Departements-chefen förordat kommer att framdeles för Rikets Ständer framläggas, har Utskottet, som hufvudsakligen delar den af nämnde Departements-chef härutinnan yttrade åsigt, Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 130.
Rikets Ständer hafva vid sednaste Riksdag beslutat, att sådan Anstalt inom anstalt må inom Banken beredas och till en början intill nästa Riksdag ^l^fande fortfara, hvarigenom, utan någon kostnad för Banken, tillfälle lemnäs af de med nuvarande och blifvande låntagare mot pant af fast egendom, att, ulan iåns9erhålbegag nande af serskildt Ombud, kunna omedelbarligen till Banken, unlande, omder adress ”Rikets Ständers Bank”, icke allenast insända medel till de^erbetalh årliga ränteoch kapital-afbetalningarnes verkställande, äfvensom till niny förelånens sluliicfvid samt handlingar för undfåe.nde af nytt lån eller om""tonsättning af redan erhållet, utan äfven att, genom Bankens direkta försorg fä sig tillställda qviltenserna öfver de gjorda årsinbelalningarne och de lill fullo liqviderade lånen, jemte handlingarne för de sednare, samt, hvad de sökta lånen och omsättningarna angar, erhålla underrättelse 0111 de anmärkningar, som vid ingifna handlingar uppstått och hvad till dessa anmärkningars undanrödjande är att iakttaga, äfvensom, då lånen varda utanordnade, få under öppen rekommendation och uppgifven adress, lånebeloppen sig tillsända, under följande vilkor, nemligen: a) alt den, som häftar för lån i Banken mot pant af fastighet och önskar alt genom Bankens försorg, lä deri årliga inbetalningen verkställd oell qvitlenset deröfver sig tillsläldt, skall, hvarje gång en sådan inbetalning sker, till Banken, sorn ansvarar för medlens insättning, insända under öppen rekommendation och med tydlig uppgift på lånets nummer och låntagarens namn, jemte den summa, sorn i afräkning å lånet erlägges, ett belopp af Tjugufyra skill. Banko, lill godtgörande af breflösen, postporto och öfriga kostnader; 40 b) att elen, sorn, efter innevarande ars slut, tili.
Usta momentet af tredje punkten ”för beklädnadsoch utrednings-behof, ” fjerde punkten ”för topografiska korpsens arbeten” samt Utskottets tillstyrkan, i anledning af Herr Edenhjelms, G., Memorial biföllos', hvaremot momenten df och e~) af första punkten, a) i andra punkten och 2:dra momentet af tredje punkten af Ståndet till Utskottets förnyade handläggning återremitterades, jemte dervid gjorde anmärkningar. S. D. Vid nu skedd föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 152, angående extra statsanslag till föremål, tillhörande Sjöförsvars-departementets handläggning blef detsamma i sin helhet af Ståndet godkändt. S. D. Föredrogos Stats-Utskottets Utlåtanden: N:o 158, angående ifrågaställde extra stats-anslag till föremål tillhörande Civil-departementets handläggning, dervid biföllos 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 25, 26, 27, 28, 29, 30 och 31 punkterne; Prot.-Utdrag den 30 Juni och 1 Juli 1854, 275 hvaremot 12, 13 och 24 punkterna återremitterades till Utskottet, med under öfverläggningen inom Ståndet gjorda anmärkningar, men 10 och 11 punkterna blefvo för det närvarande förbigångne; och N:o 159, angående extra stats-anslag till föremål, tillhörande Finans-departementets handläggning, hvaraf första punkten till Utskottet återremitterades, med dervid i Ståndet gjorda anmärkningar; men andra och tredje punkterna deremot af Ståndet biföllos. Den 30 Juni. , Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utskottets den 14 och 21 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 159, angående extraanslag till föremål, tillhörande Finans-departementets handläggning. Den 30 Juni och 1 Juli. Från Höglofl.
Oss att härmedelst till Etler Kongl. Majit högtidligen framföra uttrycken af deras tankesätt, och att betyga Eder Kongl. Majit Riksens Ständers underdåniga vördnad och erkänsla, så väl för Hess höga Landsfaderliga omvårdnad i allmänhet för Riket som serför de betydliga Spanmåls-undsättningar Eder Kongl, Majit Nådigst låtit meddela åtskilliga behöfvande Provineer och genom hvilken anstalt desse blifvit räddade från den hotande faran af hungersnöd, Otri än för Eder Kongl, Majlts lycka det gör tillfyllest att hafva skapat andras, må likväl de varma boner höras, som Riksens Ötander för Eder Kongl. Majit, dock ännu mer för Underd. Skrifvelse, 7 för dem och Nationen, uppsända till den store Belönaren , om förlängandet af dessa dyrbara dagar, dera Han, i den allmänna vådans ögonblick, sparade för Sveriges frälsning och för befästandet af dess fordna ära.j Vid Eder Kongl. Majits sida, skåda Riksens Ständer pål en gång Fullbordaren af de verk, Eder Kongl. Maj:! begynt, och Ätt-Fadern för en Konu nga-Stam, sora med förtjenstens lysande rätt, blef Arfving till Eder Kongl. Maj:ts dubbla Krona. Riksens Ständer utbedja sig att få förklara Hans Kongl. Höghet KronPrinsen deras underdåniga tacksamhet för Hans Kongl. Höghets ädla uppoffringar och outtröttliga bemödanden att understödja och främja Eder Kongl. Maj:ts välviljande afsigter, och hvarigenom hjelten flätat nya friska blad i den medborgerlighetens sköna krans, som Han länge förenat med Segerns. Det hopp för Kommande Slägter, hvars ljusa mål af tiden mer Och mer närmades, har ändteligen blifvit fylldt, sedan Hans Kongl. Höghet ArfPrinsen nyligen upphunnit den ålder, sorn kallar Honom till ett nytt stöd för Svenska Thronen. Riksens
Åter och åter såg jag bort till detta kalla ansigte med sin blåaktiga skäggbotten. Det var något af en karakter. Så öppnades dörren igen. Det var en helt ung flicka i en urblekt klädning och en tunn liten schal. Armen bar hon i band. Sexton år kunde hon väl vara, hade en slät hy och oval ansigtsform. Hon helsade, satte sig hos arbetaren i soffan och såg sig sedan omkring på de närvarande, liksom för att begära medlidande, under det hon gungade sin sjuka hand med den andra, som vore den sjuka handen ett qvidande barn. Men hvar och en tycktes ha nog af sin egen plåga. Hon drog smärtsamma små rynkor i pannan, såg sig åter omkring, hälften skyggt och hälften för att göra bekantskap. Af blyghet fans det icke ett spår, men hon tycktes lifligt genomträngd af möjligheten att kunna bli tillbakastött. »Det gör så ondt i min hand», sade hon sakta, liksom ut i luften, så kunde hvem som ville taga hennes yttrande och knyta fast ett samtal vid det. En medlidsam blick från mig var enda svaret. De andra tycktes hvarken höra eller se. Hon satt tyst några ögonblick, nervös, orolig. Detta stadsbarn var icke af dem som äro vana att tiga. »Har han skadat sin hand?» vände hon sig plötsligt till arbetaren. »Ja.» »Fått den i någon maskin?» »Ja.» »Någon svår skada?» »Krossad.» »Nu nyligen?» Han talade med ansträngning, kort, kärft som vid ett polisförhör. Svetten bröt fram på hans panna, han tog upp en omsorgsfullt hopvikt näsduk och strök öfver sitt ansigte. Handen, som höll den blårutiga duken, var bred och van till arbete, men icke grof och vanskaplig som en jordarbetares. Hon skakade på hufvudet, de mjuka läpparne skälfde. »Jag har så ondt i min hand», hviskade hon åter, sakta, klagande, som ett förklemadt men tåligt barn. Hon är icke vacker, dertill äro dragen för litet utpreglade, färgerna för obestämda. – Ingenting annat än vekhet i linierna, och så ett förunderligt tycke!