Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
» Fru Aimé och lutade under det hon ögnade igenom Men sig då och papperet, NYTORGET. räckte honom som han sig. brasan, sutto som de tigande också, Men nu ha fylld vi hunnit arbetarne från slaktare. Där har ni svaret! Här u p p e i Katarina b o de gamla, s o m staden nedanför ej längre har bruk " för! gatan, brefvet. Jag hade ändå just gått o c h tänkt p å förändring i d e t afseendet. E t t löfte, s o m det kanske skulle bli svårt att hålla. 1 6: 4 5 p r meter — slät randig, rutig, fasonerad, damast m. m. m.) » kr. P O R T O Dubbelt porto till Schweiz. DUCHESSE, PRINCESSE, M O S C O V I T E, MARCELLINES, G. XXennebergs Siden-Fabrik, Surich., (K. &amp; K. HOFLEVERANTÖR.) H ä r är j a g n u! Neutrala Kärntvål till ylletvätt och till linnetvätt a nvändes lampliLars Monténs Oleintvål gast sålunda: 4 V * i Jakobstorg V * •STOCKHOLM * » Vi kg. tvål kokas i 2 liter vatten; när tvålen är upplöst, tillsättes under omröring 2 0 å 25 liter ljumt vatten; i denna utspädda lösning neddoppas plaggen. Vid ylletvätt böra såväl lösningen som sköljvattnet hafva 36 å 38 grader. » Finnas hos de flesta specerihandlare samt i mina butiker. Guldmedalj i Stockholm 1897. FL. FL. T. En hel kår af arbetare är i rörelse på utställningsplatsen från m o r g o n till kväll, och den ena utställningsbyggnaden efter den andra börjar resa sig. Antagligt är väl ock, att denna utställning skall värdigt bidraga till firandet af det nittonde seklets afslutning o c h i alla hänseenden öfverglänsa sina föregångare. Ur ett franskt verk öfver utställningen, hvilket är under utgifvande, meddela vi i dagens n u m m e r en afbildning af Parisutställningens imposanta hufvudentré.
K u n d e h a n hon att ibland kände aricke tro, att h o n skulle k u n n a skrika h ö g t af smärta, och att alla sina bara det fanns stunder, då hon d i a m a n t e r, ' alla sina ö n s k a d e att ibland lagerkransar h o n v o r e ett det sådant där förrän h o n kastade sorgligt, att Det fanns som Kunde och han tro, att längta skulle •sjal omkring och älskas? gade? och Det stämningar Hur var vågade ju hade dagen. vå- en hon hundra att hon Bidrag mottagas med tacksamhet. Logogryf. H u r allting dock växlar i världen. I dag hvilar lugn öfver fjärden, I m o r g o n i uppror är allt. Se solen, hur vänligt d e n lyser, Så brännande het är dess g l ö d. D o c k — snart den sig g ö m m e r, man fryser, Naturen nyss liffull — är d ö d. Se där två uppriktiga vänner, Som alltid i sällskap man fann, Nu knappast hvaranara man känner Och helst d e undvika hvarann. Så strålande ljus är j u dagen, Man tror knappt förändring kan ske, Men mörker på ljus är j u lagen Det växlar i väl o c h i v e. I dag åt en kvickhet du skrattar, I morgon du finner den fadd, Och bäst s o m man lycklig sig skattar, Kanhända i n ö d man är stadd. Se här några prof på mitt hela, De tala n o g själfva sitt språk. Hvad roll jag däri nu kan spela Det finner du snart utan bråk. Ja, bokstäfver tretton är klafven, Se så, nu jag hjälpt dig på trafven. Hvad finnes på kappa o c h r o c k? H v a d säkert i spisen du finner. H v a d blir den, o m däri det brinner? En flod uti Kyssland vi ha '. Tre räkneord sedan vi ta '. Ett verktyg i läkarens händer. H v a d ett blott man tager i sänder. goda, trogna bara hon.
Ätt» stillingar för hwarje häst; hwilken ersättning bör genast af den Resande til Gästgifvaren astemnas; men i händelse twist härom pä nägöt sätt emellan Resande och Gästgifware upkommer, antecknar den stdstnamnde sädant i Dagboken, hwarefter Landshöfdingen, i falk han sä nödigt sinner, bör malek genast til wederbörlig Domstol förwisa; och hasme i sädant fall Gästgifware» icke magt, at wäntepenningarna den Resande afförda, förrän dömdt i mälet blifvit. 42» „ Om med förbud följer tjenare eller annan Person, ware den skyldig at wid hwarje GästgifwareZard betala skjutspenningarna. I annor händelse äge ej rättighet, at blifwa widare fortställd. k24. Med Gästgifware-Skjuts ma ingen, Eho han wara mä, färdas fortare, an En och en fjerdedels lime pä milen, dä wägarna äro goda, såsom Sommaroch Winteriiden; bestär wägen af djup sand eller stora Backar, färdes dä En och en half time milen. Körer nägan härdare och det bewisligt ZöreS, böke fem Riksdaler. Dä wägarna äro djupa och tunga, säfom manligen Höst och Wär, rättes körningen derefter, pä det någon Resande hädanefter med »våldsamt och öfwerdrifwet körande eller ridande icke mä den skjutsande Allmogen befwära; kör Skjutsande sjelf sina Hästar och will färdas fortare än här förestnfwet star, stände det honom fritt, och ware da Len Resande utan answar, för den stada, som deraf tima kan. De Resande stola ock mindst en gäng emellan hwarje vmbpt-ställe, der den Skjutsande för nödigt pröfwar, läka pusta 8 a ic> minuter, som under ofwanstrifna tid inbegripes; förwägras detta, böke Resande En R:dr.
N:o 4, med ålerlemnande af Per Hanssons motion, Frih. Cederström, Rudolf: Mig synes, som om denna motion icke bade bordt blifva ifrån BankoUtsk. återskickad, utan att med dess behandling hade bordt tillgå sålunda, att BankoUtsk. sammanlrädt med Ekon.Utsk.; ty om Ekon.Utsk. ensamt skall behandla frågan, så blir del svårt att göra det med full sakkännedom, med mindre än alt BankoUtsk. tillkallas. Men om nu R. St. bifalla BankoUtsk:s hemställan, hvarigenom delta Utsk. vill återlemna motionen, så kan BankoUtsk. ganska väl gifva Ekorj.- Utsk. det svar: ”vi hafva en gång förklarat, att denna motion icke bör oss till och derpå bafve vi fått RiksSlms godkännande. Alltså undandraga vi oss en dylik utredning.” Månne det icke vore tjenligast att, lill tidens vinnande, remiss gjordes till både Ekon.- och BankoUlsk-.n gemensamt. Hr von Hartmansdorff, Äng.: Jag anhåller att få instämma med Frih. Cederström, emedan jag tror alt ändamålet derigenom bäst vinnes. Hr Mannerskantz, Carl Axel: Jag anhåller att få veta om något prot.utdr. möjligen är ankommet ifrån Ilederv. BondeSt. innefattande dess beslut i afseende på detta ämne. 1 aniedn. häraf tillkännagaf underl. Ridd.Sekret, att, enl' inkomne prot.utdr., BondeSt., vid föredragning af förevar, mern.’ remitterat den deri ålerlemnade motionen lill Allm. Besv. o. Ekon.- Utsk. samt jemväl BorgareSt. ansett densamma tillhöra samm3 Utslcs handläggning, men att någon underrättelse om PresteStis beslut ännu icke till R. o. Ad. ankommit. Hr Mannerskantz:
Af de förre torde stadgandet i 153 § om skyldighet för Fullmäktige att, då de finna sådant för Bankens säkerhet nödigt och med dess fördel öfverensstämmande, vägra nya lån och kreditiv, äfven när intet är att anmärka mot den erbjudna säkerheten, 5:o böra oförändradt bibehållas. Före sistförflutna riksdag var något maximum icke bestämdt för utlåningen emot pant af guld och silfver samt vågförde effekter. Grunden härtill låg i den säkerhet, sådan pant lemnar. Men då lån, upptagna äfven emot den bästa pant, under en ofördelaktig konjunktur, kunna verka till förminskning i metalliska kassan samt en begränsning af den del utaf sedelstocken, som saknar motsvarighet i metallisk valuta, icke är möjlig under annat vilkor, än att Banko-ltskottels Betänkande, N:o 42. samtliga låneoch kreditiv-fonder bestämmas till ett visst belopp; så anser Utskottet 1:a punkten i 154 § böra bibehållas, så lydande: 6:0 För hvarje gren af den laneoch kreditiv-rörelse, som bedrifves genom Banken och Diskonterna, bestämmes ett maximum. Det till förändring af sednare delen utaf berörda § åsyftande förslag har, uti en inom Höglofl. Ridderskapet och Adeln af Grefve Gyldenstolpe, A. G., väckt motion blifvit framstäldt, att nemligen ”Banko-fullmäktige må berättigas att, då i någon af Bankens låne-rörelsegrenar, hvartill äfven räknas kreditiver, större eller mindre del af det derför anslagna förlags-kapital ligger obegagnad, använda beloppet för längre eller kortare tid till förstärkning af den eller de öfriga låne-rörelsegrenar, som deraf kunde vara i behof.” Den oviikorliga öfverflyttningsrätt, som sålunda blifvit föreslagen, anser Utskottet vara af ganska vådlig egenskap.
Då nemligen Herr Bildts motion första gången före»- Sammansatta Stats-, Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskottets Betänkande N:o Bi. t drogs i Sammansatta Stats-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, gjorde jag genast insaga mot Utskottets behörighet att densamma behandla, emedan frågan syntes mig vara en ren lagfråga. Härpå fastades dock intet afseende, utan Herr Ordföranden begynte öfverläggningen genom att först tillkännagifva, huru lian ville hafva saken afgjord, nemligen genom bifall till motionen. Denna mening biträddes dock endast af några få Utskotts-ledamöter: ett stort llertal yttrade sig deremot för afslag. Sedan öfverläggningen varat temligen länge, ingen talare vidare anmält sig, och proposition blifvit begärd, uppträdde en af motionens försvarare och begärde frågan på bordet. Jag bestred detta yrkande på den grund, att ett sådant förfaringssätt afviker frän vanligheten, och att, om det blefve vedertaget, riksdagarne derigenom skulle förlängas och ett stort spelrum öppnas för intriger, emedan ju hvar och en, som såg sin mening underlägsen, alltid kunde få beslutet uppskjutet och under tiden förstärka sitt parti. Men bordläggningen bifölls, och Utskottet åtskiljdes. När frågan andra gången förekom, voro tvänne särskilda Utskott, nemligen Statsoch Ekonomi, samt Stats-, Lagoch Ekonomi, sammankallade på samma timme och inrymda i samma lokal. Följden biel* en sådan oreda, att personer, som icke tillhörde det Utskott, hvilket hade att behandla frågan, deltogo i öfverläggningen. De talade naturligtvis för motionen. Afven häremot protesterade jag, ehuru med föga framgång. När proposition ändtligen framställdes, kunde det icke urskiljas, om svaret kom från Utskottets ledamöter eller från de främmande. Votering anställdes, men uppropsiistau var icke noggrannare bestämd, än att en ledamot af Borgare-Ståndet, som icke tillhörde Utskottet, uppropades och inlade sin voteringssedel. Häremot protesterade en annan ledamot af samma Stånd, hvadan de inlagda sedlarne urstjelptes, och ny votering anställdes.
Det är visserligen sannt, att Ridderskapet och Adeln till Directeurer valt sådane personer, som kunna bedöma dessa förhållanden så vidt i mensklig förmåga står; men det är alltid problematiskt att personer, som kunna vara säkre den ena dagen, äfven äro det den andra, och jag hemställer då, om man, för några hundrade R:dr, bör risquera att förlora Capitalen. Då dessutom Directionen äger att få 3 procent i Banken för de medel, som i annat fall möjligen kunde ligga oförräntade, så tror jag, att man heldre bör underkasta sig den förlust, sorn genom skillnaden emellan 3 och 5 procent kan uppkomma, än att exponera sig för att blifva af med hela capitalet, emedan, om ock Directeurerne äro personligen derföre ansvarige, det skulle kunna hända, att deras egendom icke vore tillräcklig att ersätta förlusten. Jag är derföre af den öfvertygelse, att vi böra vara måne om att bevara capitalen, och ej vidare utsträcka belåningsrätten på namnsäkerhet, Den 17 Mais f. m. 211 än som redan skedt, då maximisumman blifvit förhöjd från 10 till 3o,oooR:dr, samt anhåller om bifall å Utskottets Memorial, hvilket jag tror vara öfverensstämmande med den vård Ridderskapet och Adeln är skyldig egna åt de Testamentsfonder och Capitaler, hvilkas förvaltning Ridderskapet och Adeln fått sig anförtrodd. Herr von Hartmansdorff: Om Directionen skulle genast nedsätta räntan till 5 procent, så tror jag visserligen, att man kunde undgå att för penningarnes utlåning komma i förlägenhet; men denna ränteförlust är just den största skada, som kunde ske, emedan RiddarhusCassan derigenom förlorade En Sjettedel af dess inkomst. Dessutom får man ej så hastigt låntagare, och under tiden skulle ränteförlusten blifva ännu kännbarare, i händelse man ej får begagna den utväg jag föreslagit.
270 DEN STARKARE Fy, hvad jag hatar dig, hatar dig, hatar dig! Men du, du bara sitter och tiger, lugn, likgiltig; om andra äro lyckliga eller olyckliga; utan förmåga att hata eller älska; orörlig som en stork vid ett råtthål du kunde inte ta' upp ditt byte själf, du kunde inte förfölja det, men du kunde vänta ut det! Här sitter du inne i ditt hörn vet du att det kallas efter dig för rått likgiltig, om det är ny eller nedan, jul eller nyår, fällan och läser dina tidningar för att se efter om någon får afsked från teatern; här sitter du om det går någon illa, om någon råkar i misère, och passar ut dina offer, räknar ut dina chancer Stackars Amelie! Vet du att det gör mig som en lots sitt skeppbrott, tar emot dina tributer! ondt lika fullt om dig, därför att jag vet att du för att du är sårad! Jag kan inte vara ond är olycklig, olycklig som en sårad och elak därpå dig, fastän jag ville det ty du är ändock den lille ja, det där med Bob, det bryr jag mig inte om! Hvad gör det mig egentligen! Och om du lärt mig dricka chokolad eller (Dricker en sked ur koppen. Snusförnuftigt.) någon annan lärt mig det, kan komma på ett ut! är mycket helsosamt för öfrigt! Och om jag lärt fäst min man ändå starkare vid mig och där tecken så tror jag du förlorat honom redan! Chokolad kläda mig af dig så, tant mieux det har bara förlorade du, när jag vann ja, att döma af vissa Men det var nog din mening att jag skulle gå min väg som du gjorde och som du nu sitter 271 DEN STARKARE och ångrar men ser du, det gör jag inte! Vi ska inte vara småaktiga, ser du! Daniel Hjort Denna pjes må ej å någon theater uppföras, utan författarens eller hans rättsinnehafvares begifvande. I allmänhetens händer öfverlemnas härmedelst en skrift, hvars förtjenst betydligt öfverskjuter det hvardagliga måttet. Det borde således icke misstyckas om den lilla boken framträder med vissa anspråk, som för vår eljest icke öfverdrifvet anspråkslösa tid småningom blifva allt mera främmande.
S D. Vid förnyad föredragning af Bevillnings-Utskottets Betänkande JVs 8, angående tullbevillningen, och dervid fogade förslag till tulltaxa, biföll Ståndet hvad Utskottet hemställt och yttrat, med undantag af dels förslagen om införselstull å nedannänmda artiklar, nemligen: fläsk, kött, ost, smör, ister, spanmål, bönor, humle, lin, aska, karkasser och karkassband, marinmetall eller annan komposition i form af bleck och spik till fartygs förhydning, andra slag oarbetade metaller, latun och trådband derunder inbegripna, samt jern-, stål-, kopparoch annan ej specificerad metalltråd, i hvilka delar Utskottets framställningar afslogos, med förklarande att vid nu gällande föreskrifter i afseende å dessa artiklar skall för - Prot.-Utdrag den 21 April 1866 241 förblifva, dels Utskottets sid. 18 i fråga om oraffineradt kokoch bergsalt gjorda tillstyrkande, hvilket återremitterades, dels Utskottets sista hemställan sid. 26, som afslogs, och dels de i tulltaxeförslaget under rubriken »bränvin och sprit» upptagna bestämmelser, hvilka förklarades böra utgå. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utskottets Utlåtande JV2 67, i anledning af väckta motioner om åstadkommande och användande af Svensk jernvägsmateriel. Från Hederv. B onde-Ståndet. S. D. Börjades föredragning punktvis af Bevillnings-Utskottets, sedan den 11 innevarande månad på Ståndets bord livilande Betänkande M 8, angående tullbevillningen; hvarvid Ståndet, i afseende på de hemställanden och förslag, som i detta plenum pröfvades, stadnade i följande beslut: Utskottets första yttrande (å sid. 5) i anledning af ett utaf Anders Johan Sandstedt från Jönköpings län uti motion framstäldt yrkande; bifölls. Andra yttrandet å samma sida, i anledning af Prosten Janzons och Sandstedts deri omförmälda förslag; godkändes.
Rdr måtte anvisas och ställas till K. M:s disposition; och Nio 18, i ani. af väckt motion, angide skjuts-ersättning till indelta Arméns öfveroch underbefäl samt civil-stat för en del resor i tjenste-ärenden. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 3 e. m. In fidem protocolli, Albert Mundt. Plenum kl. half 2 e. m. Justerades ett prot:s-utdr. för d. 14 dennes. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n in* komne Memorial, nemi. från ConslilulionsVlskollet: N:o 31, med förslag till ändring i 13, 19 och 22 §§:ne Riksd-sOrdn:n, angrde representationsrätt för lärarne vid ElementarLäroverken; N:o 32, med förslag till ändring uti 15 §:n Riksd:sOrdn:n, ang:de hemmansegares representationsrätt; N:o 33, med grundlagsändringsförslag rörande vissa riksdagsärendens behandlande af RiksSt:n gemensamt uti s. k. RiksNämnd; N:o 38, med voter:s-propos:r rörande Const.Utsk:s uti Mern. N:0 13 framställda förslag till ändring i 12 §:n Reg:sF:n, ang:de StatsRådets hörande öfver afhandlingar och förbund med främmande makter; N:o 39, med voter:s-propos:r ang:de det af Const.Utsk. uti Mern. N:o 14 föreslagna tillägg till 12 §:n Reg:sF:n, att Konungen icke må utan R. St:rs samtycke blifva regerande Furste af utlänsk stat; N:o 40, med voter:s-propos:r rörande den uti Const.Utsk:s Mern. N:o 15 föreslagna ändring i 72 §:n Reg:sF:n, ang:de inlösen af R.
Hvad nu dernäst angår nordvestra stambanans vidare fortsättning och dervid i främsta rummet dess sträckning från Arvika till Christinehamn, hade från början tagits för afgjordt, att denna sträckning lämpligast skulle finna sin väg öfver Carlstad. Sedan nemligen Kongl. Maj:t år 1852 åt dåvarande chefen för Topografiska korpsen, General-löjtnanten Akrell uppdragit att, efter anställda undersökningar, afgifva yttrande och förslag rörande ett systematiskt bestämmande af jernvägsstamlinier inom riket, blef af honom afgifvet ett preliminärt utkast, antydande den rigtning i allmänhet, hvaruti stambanorna borde sträcka sig och dervid han, hvad särskildt den sedermera så kallade nordvestra banan beträffade, föreslog att densamma skulle få sin sträckning öfver Björneborgs bruk till Christinehamn samt vidare förbi Carlstad genom Arvika till Norge. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 54. o Den sedermera år 1855 i nåder tillsatta jernvägskomité, likasom dåvarande chefen för Statens jernvägsbyggnader, Öfversten Friherre Ericson i sitt år 1856 afgifna betänkande rörande Statens jernvägsbyggnader, instämde i detta förslag, hvilket jemväl af Kongl. Maj:t biträddes i Dess den 28 November sistnämnda år till Rikets då församlade Ständer aflåtna nådiga Proposition angående utförandet af sådana större jernvägsanläggningar inom riket, som med allmänna medel borde bekostas.
Den 27 O c t o b e r e. 111. 3o3 fattade, och hvilket synes utgå från den synpunkt, att representationen tarfvar förbättring, saint alt mera samfällighet skal! blifva grunden för den nya representationen, — jag kan icke föreställa mig, säger jag, att, sedan denna princip blifvit antagen, It. o. Ad. nu skulle vilja med Hr von Hartmansdorff gå baklänges och utur Borgareoch BondeSt:n förvisa de nya elementer, som under den sednare tiden der blifvit inrymda, samt derefter, sedan man sålunda återfört dessa Stånd til! dess ursprungliga renhet vid bildandet af ett femte Stånd, jemväl bilda 7 eller 8 nya classer, med särskildta val inom sig. Denna mening öfverensstämmer åtminstone icke med min uppfattning af den propos., hvilken Frih. Sprengtporten i förmiddags nppgaf, och som hlef af R. o. Ad. gillad. Det lärer för få af R. o. Ad:s ledamöter vara obekant, huru Frih. Sprengtporten utvecklat sin idde, då vi redan öfver ett år haft Hr Frihms förslag i bokhandeln tillgängligt. Deraf inhemta», att Frilen icke velat medgifva, att ett särskildt femte Stånd må bildas, tilan föreslagit att de orepresenterade må ingå i de 3 Stånd, hvilka ännu icke med sig införlifvat en så stor del orepresenlerade, som uti BondeSt. sedan år 1809 lått inträde. Här har blifvit af Hr von Hartmansdorff sjelf medgifvet, att frälsehemmansoch sdtereriägarne komma att utgöra största delen af de väljande inom det s. k. femte Ståndet, i händelse de skulle få vara med vid valen. Men dådetta största antal s. k. orepresenterade redan, dels enligt nu gällande grundlag, dels enligt ett af 4 Stånd vid 2:ne riksdagar fattadt beslut, äro berättigade att inträda i representationen, samt man således har den frågan, så vidt den beror af R. St., afgjord; så är det icke i något afseende nyttigt att ånyo utkasta detta tvistefrö.
Ständer anse anställning i tjenster och befattningar, hvartill qvinna kan pröfvas lämplig och hvarifrån hon ej genom grundlag eller civillag är utestängd, hädanefter böra henne tillkomma, när hon visar sig dertill ega erforderliga kunskaper och skicklighet, samt fördenskull tillfälle böra beredas qvinna att aflägga de för dylik anställning föreskrifna kunskapsprof — anhålla, att Kongl. Maj:l mätte vidtaga och, der sä nödigt finnes, hos Riksdagen föreslå de åtgärder, som för genomförande af en sådan förändring i hittills bestående förhållanden finnas erfor der lig an, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner »Nej» anses Rikets Ständer hafva, i enlighet med Ridderskapet och Adelns mening, beslutit »i underdånig skrifvelse anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes l:o låta undersöka, huruvida tillfälle till undervisning uti atla till medicinedoktorsgraden hörande ämnen må kunna beredas qvinna derhän, att hon kan erhålla rättighet till läkarekonstens utöfning, samt meddela resultatet af denna undersökning till en kommande Riksdag; Alim. Besvärsoch Ekon.-Utskottets Memorial N:o 84. 5 2:o tilldela qvinna rätt att erhålla sådana beställningar vid telegrafoch postverken samt jernvägarna, till hvilka hon, efter aflagda föreskrifna kunskapsprof, kan anses lämplig; samt 3:o tilldela qvinna, som genomgått fullständig och godkänd lärokurs vid Statens seminarium för bildande af lärarinnor, kompetens till lärarebefattningar vid lägre elementarläroverk och pedagogier». Stockholm den 24 April 4866. STOCKHOLM, TRYCKT HOS T OH. BECKMAN, 1866. Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Memorial J\s 85. 1 X:o 85. » Arik. till Exp.-Utsk. elen 9 Maj 1866, kl. 1 e. m.
Sedan Direktionen öfver Götha Kanalverk derefter, under anförande, bland annat, att anställandet af lotsar å insjöarna i kanal-leden från Götheborg till Mern samt dessa sjöars förseende med båkar och andra sjömärken, der sådana kunde linnas af behofvet påkallade, vore af icke ringa vigt för segelfartens befrämjande på Götha kanal, men att berörde företag icke tillhörde kanalbolaget, utan borde af det allmänna ombesörjas och bekostas, på sådan grund Kongl. Majlis Nåd. Proposition, No 14. 41 grund i underdånighet hemställt, att vidtagandet af nödiga åtgärder för ernåendet af det ifrågavarande ändamålet måtte i nåder anbefallas samt erforderliga medel dertill varda anvisade, förordnade Kongl. Majit, under den 1 4 Januari 1846, att förvaltningen af Sjö-Ärendena skulle upprätta samt före nä st inträ Hände Riksdag lill Kongl. Maj.t i underdånighet inkomma med fullständigt och motiveradt förslag öfver kostnaden för lotsoch bak-inrättning å insjöarna i kanal-leden från Götheborg till Mern.
Vexiö domkyrka samt inslitutum clinicum och läns-lazarettet i Lund; N:o 198, i anledning af väckt motion, om låne-understöd af allmänna medel till reparation af domkyrkan i Linköping; N:o 199, i anledning af väckt motion om lån af allmänna medel till reparation af S:t Petri kyrka i Malmö, samt N:o 200, i anledning af väckt motion om anslag af allmänna medel för undersökning af jord-lagren i olika trakter af riket; Sistnämde fyra utlåtanden biföllos. 448 Prot.-utdrag den 45 Juni 4848. Den 15 Juni. Från Höglofl. Riddehskapet och Adels. S. D. Vid föredragningaf Konstitution s-utskottets den 14 dennes e. ra. på bordet lagda memorial N:o 14, med lörslag till ändring i 2 — 5 mom. 14 och 22 §§ riksdags-ordningen, rörande representations-rättigheten för Fahlu bergslag, fann Richlerskapet och Adeln för godt, att, såsom Ståndets gemensamma tanke, till Konstitutions-utskottet hänvisa den anmärkning, att de vid slutet af 5 momentet i förstnämde § intagna orden ”och är inom länet bosatt” böra ur förslaget uteslutas. S. D. Föredrogos och bifö/los BeviUnings-utskottets den 14 dennes e. m. på bordet lagda, nedannämnde utlåtande och memorial: N:o 16, i anledning af gjord anmärkning mot betänkandet N:o 10, angående stämpling af spelkort och algiften derför; och N:o 18, i anledning af Riks-ståndens olika beslut rörande stämplade pappers-afgiften. S. D. Vid föredragning af BeviUnings-utskottets den 14 dennes e. m. på bordet lagda memorial N:o 20, i anledning af serskildt utaf Vällofl. Borgare-ståndet fattadt beslut vid handläggningen af Utskottets betänkande N:o 13, angående tullbevillningen, befanns detta memorial icke hos Ridderskapet och Adeln erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarna.