Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Visar icke er egen berättelse, jemte hans sista händelser, att han aldrig känt någon ånger? Nej, han var i denna ytterlighet af förtviflan och arghet, då lifvet ej mer äger något värde, helst om han derför skulle hafva att tacka en fiende. Ingen hämd återstod honom mer än dikten om Fanny’s död; han visste att denna underrättelse skulle djupt gräma er, och för denna hämd ville han i detta ögonblick uppoffra sitt lif. Prisad vare mellertid himmelen, att jorden äntligen är befriad från ett sådant missfoster! Ni sjelf är en ädelmodig ung man, som till sin fader ville ledsaga en qvinna, hvilken ni sjelf älskade, hvilken redan genom heliga band tillhörde er, som för hennes skuld trotsat så många faror och icke undkommit dem utan förlust. Men hvad, jag ser ni är sårad; jag skall skicka efter edra saker, och ni skall icke lemna mitt hus, förrän ni är fullkomtigt läkt. Jag hade ingenting deremot, och rum blefvo mig anvisade i hans hus. – Ni behöfver hvila, fortfor gubben, äfvensom jag behöfver hämta mig efter detta skakande samtal; ty också jag är icke vid den bästa helsa. I eftermiddag skall jag löna ert förtroende genom en berättelse om mina egna och Fanny’s öden. Jag är född Engelsman, men har i mitt fädernesland endast tillbragt min barndom; ty redan som gosse kom jag på ett handelscontoir i Cadix. Köpmannens dotter blef efter flera år min maka och af detta äktenskap föddes Fanny. Hon var åtta år gammal, då min ogifta äldre bror, som i Colombo idkade handel, skref, att han kände sin död nalkas, och ville till mig afstå sin förmögenhet, med vilkor att jag hos honom tillbragte den tid, som ännu återstod honom. Min maka hade nyss förut aflidit, och som jag de senare åren i Spanien icke lidit annat än förluster, mottog jag utan betänkande hans anbud. Min bror lefde blott några år derefter. Handeln, hvilken jag efter hans död emottog, var fördelaktig, men min helsa begynte lida genom det heta luftstrecket. Dock fortsatte jag den, för att kunna lemna min Fanny en desto betydligare förmögenhet.
Domhafvanden i Kinda och Ydre härad af Östergötlands län; 24:o Olof Lindström från Westerbottens län, om anslag af 50,000 R:dr af inflytande bränvinsbränningsafgifter, till understöd för odlingsföretag inom länet; 25:o Malts Person från Stockholms län, om Norrtelge tvåklassiga elementarläroverks uppflyttning å stat till femklassigt samt anvisande af löner ät ytterligare fyra lärare derstädes; 26:o J. G. Odelberg från Westmanlands län, att det lån å 7,000 R:dr, som vid förra riksdagen beviljades numera aflidne Häradshöfdingen II. Sandels att för boställets i Norrbo m. fl. härader iståndsättande få lyfta, måtte för samma ändamål öfverflyttas på hans efterträdare, Häradshöfdingen Poppius; 27:o J. 0. Almqvist från Norrbottens län, om anslag till lön åt ytterligare en Veterinärläkare inom länet; 28:o samme ledamot, om förhöjning i lönen för Provincialläkaren i NederKalix distrikt samt anslag till lön åt en, Provincial-läkare inom Pajala m. fl. socknar i länet; 29:o Paul Andersson från Jemtlands län, om ett årligt anslag af 50,000 R:dr R:mt till myrutdikningar inom länet, utöfver hvad Kongl. Maj:t för samma ändamål äskat; och Prot.-Uldrag den 29 November 1862. 87 30:o Erik Ersson frän Gefleborgs län, om anslag till en väganläggning från Letsbo till Ramsjö kyrka. S. D. Tili Lag-Utskottet remitterades, vid nu förnyad föredragning, motioner af: l:o Erik Jonsson från Westmanlands län, om tillägg till och ändring uti Kongl.
M:t ingifven skrift bade framlidne f. d. Landshöfdingen i Hallands län, Claes Ludvig Virgins enka, Amalia Sofia Tornerhjelm, undcrdånigst anhållit, att, då behållningen i boet efter hennes aflidne man vore så ringa, att föga utsigt för henne fuunes att deraf kunna lefva, E. K. M:t måtte i nåder täckas tilldela henne ett årligt understöd af 3 å 400 R:dr banko, hvarigenom det kunde blifva för benne möjligt att under iakttagande af den strängaste hushållning, försörja sig och en dotter; och har E. K. M:t, uti nådig skrifvelse den 21 i nästlidne Mars månad, i betraktande af Landshöfdingen Virgins långvariga tjenstetid och derunder ådagalagda gagnande verksamhet, till Stats-Utskoltet öfverlemnat förberörde underdåniga ansökning till det afseende, som på grund af de för sökanden förekommande ömmande omständigheter, må kunna derå af Rikets Ständer fästas. Hvad ExpeditionsC Isko Hets Förslag till und. Skrifvelse, N:o 174. 457 Hvad sålunda förekommit hafva Rikets Ständer i öfvervägande tagit; och enär det funnits sannolikt, att den ringa tillgång bemälda enka har att påräkna icke kan, äfven i förening med det pensions-understöd af 150 R:dr, hon från Arméens pensions-kassa årligen lärer erhålla, anses tillräcklig för hennes tarfliga bergning, hafva Rikets Ständer medgifvit att hon må för sin återstående lifstid i’å å Allmänna Indragningsstaten åtnjuta en pension af 250 R:dr årligen. 28:o. Sedan uti en till E. K. M:t ingifven skrift aflidne Biskopen Doktor F. M. Franzéns enka, Christina Elisabeth Arwedsson, i underdånighet anhållit, att, som de tillgångar hon för sin utkomst hade att påräkna, icke vore tillräckliga att förskaffa henne den omvårdnad hennes höga ålder och försvagade helsa påkallade, E. K.
Om det är raei ningen, att den discussion, som uppstått, skall åtfölja remissen af motionen, anhåller jag att få säga några ord; är detta åter icke meningen, så är jag öfvertygad, att det Utsk., Den 2 Juni c. m. 77 sorn kommer alt behandla motionen, skall, utan att det sä ges, inse betänkligheterna dervid. Jag ville blott säga, att det omöjligen går an att icke lemna Bancostyrelsen rättighet att bedöma värdet af obligationerna i den stund , de belånas. Jag anser således högst oriktigt att på förhand bestämma det belopp, hvartill dessa papper kunna belånas, plan måste det vara Bancostyrelsens rätt att, då belåningen sker, bedöma, huruvida obligationen utgör fullt hypothek för lånesumman. Hr Rosenblad: Det har förundrat mig att höra en värd ledamot, som vid andra tillfallen velat sätta i rörelse, jag erinrar mig ej bestämdt huru mycket, men, såsom jag tror, 7o millioner r:dr emot hypothek af alla slags fastigheter i liela Riket, som velat göra ränterierna till upphördscommitteer för enskilda; det har förundrat mig, säger jag, att höra denna ledamot nu bestrida belåning af de bästa papper, sorn finnas i Sverige. Jag skulle icke väckt fråga om denna interimistiska utvidgning af Bancodiscontens utlåning, örn icke tillfälligtvis sammanstötande omständigheter gjort, att tillgången på ifrågavar. obligationer är så stor, att de, som hafva penningar, kunna föreskrifva vilkoren vid dessa pappers försäljande, hvilket med stora förluster hotar dem, som fått dessa papper mot reda penningar. Eljest hade jag icke gjort detta förslag; men jag kan icke se annat, än att af alla de papper, som vi äga att i Bancodisconten belåna, är det inga med undanlag af Riksg:scont:s obligationer, som hafva den fullkomliga godhet som dessa, och jag tviflar icke, att sedan den marknad upphört, som uppkommit derigenom, att de, hvilka begärt sina accordsobligationer, vilja göra sig af med deni, skola obligationerna snart gå till pari. Hvad beträffar Frih.
Skulle denna, eller ansvarsbestämmelsen i i5 §:n af 3 cap., ehuru till grunden rältvis, fastän svår att tillämpa, anses otillräcklig att åstadkomma det sökta ändamålet; torde likväl förslaget att landtmätaren, för vålladt dröjsmål med en förrättnings afslutande af öfver ur från dess början, skulle gå i mistning af arfvode för hvad han vidgjort, utom att dervid kan anmärkas alt år icke alltid kan anses tillräckliga alt fullborda hvart och ett laga skifte, icke för delägarne alltid komma att medföra ett fortskyndadt slut deraf; emedan med skäl torde kunna förutsättas, att den landtmålare, som sålunda såg sig beröfvad all ersättning för sitt arbete, icke utan tredska skulle vara benägen att låta jordägarne eller annan landtmätare deraf draga nyttan, utan i alla fall särskild rättegång få anställas såsom slutligt medel att förmå honom dertill. I min tanke skulle måhända mera direct leda till afhjelpande af uppskof med landtmäleriförrättningar, om stadgande i författningen infördes, att på jordägares anmälan hos K. M:s Befh:de eller Öfver-directeursembetet vid landtmäleriet, det påbörjadt laga skifte af landtmätaren utan laga skäl fördröjdes, samma auetoritet ägde, om klagomålen befunos grundade, förklara, att icke förordnande tili nya landtmäteriförrättningar lill sådan landtmätare kom att utfärdas, förrän klagomålen blifvit afhjeipta. Vid det 2:dra af ofvannämnda förslag anmärkes: Att utsträcka laga bestånd till skogsdelningar, hvilka icke blifvit fastställda och utgöras af flera skiften till hvarje delägare, synes mig endast för tillfället kunna medföra någon besparing af skog, men deremot, då högst,sällan några egentliga hinder att till färre sammandraga sådana skiften torde kunna förekomma, antingen för alla tider skola medföra en förökad ålgång af skogen tiil stängsel, utom annan olägenhet för delägarne, eller ock åstadkomma en onödig omgång för sjelfva frågans afgörande, i afseende på nyttan af en sådan sammandragning. Vid det 3:dje af samma förslag är att erinra:
Stallmästare, skänk, barberare, kock, Trumpetare, lekare och lutenister, Kansler, kaplan och altarister, Hundra knektar, som med lock och pock Häfva åt sig hvad helst dem brister! MÅRTEN. Det här tar aldrig ett rigtigt slut, Ty priorn skall lysa helgen ut Och sjunga messan! Den kommer att låta, Så grisarne deråt månde gråta! Nej se, Mäster Olof, skolmästarprofeten, Är han icke med på lustbarheten? NOVICIUS. Den mannen är då en rigtig tok! När han fick höra om gästabudet Sprang han till skogs med penna och bok, Liksom äta vore i lagen förbjudet! MÅRTEN. Skrifver han också? Det är en farlig man! Farväl novis; jag ser helst om jag kan Slippa tala med den bleke kaniken, Han är för djefvulskt hvass i logiken; Tänker mycket, är liten i maten; Att slås med en sådan, det må sjelfver saten! (Olof synes i trädgården; han läser i en bok.) (Går till venster i gången.) Scen II. NOVICIUS, OLOF. Hur har du det, stackars novicius? Som den Onde i himlen! OLOF. NOVICIUS. OLOF. Hvad sökte du här i klostret? Frid, oskuld! Jag fruktade lifvets vårdagsjemning; derför flydde jag! Hit? OLOF. NOVICIUS. OLOF. NOVICIUS. NOVICIUS. Hit Det var den tiden då jag trodde på Gud, hans son, allihopa! Och hvad tror du nu på? På ingenting Jo på mat och dryck! Gif mig att äta och jag skall bli god och from och dygdig! Stilla ditt vilda sinne! Se omkring dig! Det är ju vår... Vinter för den som fryser af hunger. OLOF. NOVICIUS. OLOF. Se på svalorna der ute! De komma med hopp... Och stämma kärleksmöten i sjelfva kyrkan! Lås in dem! Och bien sjunga i linden och guldsmederna hamra i körsbärsblommen rök dem!
Sedlar, förslitne; angående granskning och cassaition .deraf , Svar på åtcrremiss , ,,, , , , , , se Praescriptionstid; Banken; Provincialoch Actie-Banker; Riksgälds-Contoret 16. Ståndet. Ståndet. Ståndet. N:o §. Sedelverket; se Riksgälds-Contoret. _ Sefvelin, e. 0. Batailions-Predikant: hans gratdication; se Anmälan 6, Segelfarten, emellan Wenern och Hafvet 5 se Strömrensningar; Lin. „ a Götha eif; se Lån af allmänna medel. Seglalionen emellan Roslagen och Hufvudstaden: om b. y 35 b. y 35 afhjelpandc af vissa hinder derför ,,>>>>> —.— 5 2 10 2, 3 b. v 35 b. V 35 Ser aphimer-Or dens Gillet 5 se Granskning G, 9 och 24* Sessionsrurtij de ofrälse Riks-Ständens; se Uocah Sigtuna; se Anslag 9. 0111 öppen rättighet att derstädes anlägga b; y 34 b. ¥ 34 , t it i 0 fabriker „ om denna stads förläggande under Erling3 1 24 9, 10 b. y 34 b. y 34 b. 31 34 b. Silfver-jettoner: de som utdelas vid VetenskapsAcademiens sammankomster; se HufvudTitel, Femte, N;o 83, pag. 9. Silfver mynt et; om utfärdandet af en Kungörelse om det gamlas gångbarhet i allmänna rörelsen G 1 71 G-8 b. f 35 b. f 35 Sv ¥ 35 3. | 35 Svar på återremiss ,>,,, , om nytt system derför ; se UtmyntG 1 i°8 ii-i5 a. a. V 35 a. a.y 35 V 35 ¥ 35 ningsgrunderna ,,,,,, Silfver-tiondej myntare-lön och slagskatt; se Stats73 verket, dess inkomster, ordinarie, N:o 54, pag. 3.
@j geller må, meb unbantag af grunblagöfrågor, lipa ämnen af tRiföbagömän väcfaö, feban fjorton bagar från IRiföbagenö början enligt 27 § tiliänbalupit, få viba icfe fåbana frågor af reban fattabe Beflut, elier rebatt upptagna ärenben, elier unber IRtföbagcn jnträffanbe pänbeifer, omebeiBarligen föranlebaö. SftifSbagS Sfarember t nåber ftabfäftat be af £)fj t nebatt anförba belar af ©runbtagarne famfåtbt beftutabe odj i unberbånig ffrif* melfe ben 27 ^December fiftlibna år tift Äongl. 9Jlaj:tö nåbiga faftftåltelfe anntälba förånbringar, Rafina efterffrifna grunblagö Sanbtmarffatf od) Salman för 23orgare S3ergölag aga att inom fig titt 3tilöbagöman t 33orgare @tånbet utfe ©n guttmältig. SBatet mcrfftålteö på öfligt fått inför Sftagi* ftraten i gaplitn, od) röfterna bcråfnaö efter fjerbepartö grufmebetarne. Sugen mare pårmib matbar, font ide i nårnnba ^Bergslag marit gjcrbepartöågare minft tre år före ben bag, fjmartid ditfybagen btifmit påtpft, od) år inom Sånet bofatt. 5:o. Utom gaptu töergötag, åge od be öfriga 33ergöbrufen, pmarunber inbe* grimas atta af @tprelfen öfmer 33ergmerfen ^riuitegicrabe inrättningar, tilt föråbting af mineralrifetö probulter, att, inom fig, tilt 33orgare
Punschglasen hade lämnat klibbiga ringar på bordskifvan, där tre tömda halfbuteljer trängdes med kaffekannan och den bredmynta vattenkaraffen, hvars innehåll ingen anlitat. I hvar sitt hörn af soffan sutto Henning och Prisse stolt tillbakalutade. Midt emot dem hade Sven inrättat sig så bekvämt han kunde. Åt allas ansikten hade välfägnaden förlänat helsans och onykterhetens färg. En behaglig slapphet låg mjukt öfver alla domnade tankar och känslor. Alkoholen verkade icke längre uppiggande. Ingen sade ett ord. Man hängaf sig helt och hållet åt en omedveten tillvaro ... Sven satt bakåtlutad och stirrade upp i taket med vidöpna ögon. Den ovanliga förplägningen hade gifvit fart åt hans blod, och därvid hade det vaknat så många drömmar, så många gamla minnen, som dagliga lifvets armod och bekymmer eljes höllo i dvala. Tydligast af alla hade stått för honom minnet af en ung flicka med gulrödt hår, alabasterhvit hy och ett par små blinkande ljusblå ögon, som blickat så nyfiket ut i världen. Hon var dotter till en af tant-majorskans väninnor, och Sven hade träffat henne ofta på den tiden. Han hade t. o. m. varit “en smula verliebt“, sade tanterna med ett litet smil. De voro vana att taga sådana småsaker från den komiska sidan. Men Sven tog det allvarsamt, och flickan också. Äfven hon älskade konsten, och för henne var Sven dess inkarnation — på den tiden. Sedan hade hon slagit sig på plastiken, representerad af en ung gardeslöjtnant med en figur långt skönare än Skopas’ Apollo — mycket bredare öfver axlar och bröst, mycket smärtare om midjan. På hans enträgna uppmaningar beslöt hon sig för att ägna sitt lif åt plastiken — som hon redan förut ägnat ett par af Labatts bästa snörlif — och gifte sig med löjtnanten. Men Sven föraktade den konstgren hon valt och hälsade icke mer på henne, hvaröfver hon var hjärtligt glad. Han följde dock på afstånd noga hennes utveckling, vände sig alltid om på gatan, när hon gått förbi, och mönstrade med kritiska blickar de små produkterna af hennes konst, men fann intet att anmärka.
Bolagets egentliga penningetillgång utgöres af de 3o procrt eller 54,200 R:dr, hvilka på Actierne äro resterande; enär något tillskott af Actieägarne derutöfver lärer så mycket mindre kunna förväntas, som, efter Directionens yttrade förmodan, den Utskottet anser icke sakna sannolik grund, flere Actieägare torde, vid nu varande förhållande, finnas oberägne^ att ens inbetala ofvanberörde, på Actierne resterande 3o proctt, förr än det nya Bolaget fått full eganderätt till Stenkohlsverket; men hvilket åter icke kan ske, innan Intressenterne uti gamla Bolaget kommit i disposition af den anordnade köpeskillingen. Efter hvad förut är omförmäldt, hafva Intressenterne uti gamla Bolaget förbundit sig, att, utaf köpeskillingen , närden utfaller, till StenkohlsVerkets understöd, tillskjuta 67,400 R:dr; och hvilken summa alltså blir tillgänglig för nya Bolaget, så snart återstoden af köpeskillingen får från Riksg:sCotoiret utlemna? Vid öfvervägande af dessa förhållanden, och när frågan om StenkohlsVerket, hvars Rdksgagnelighet blifvit, vid flera tillfällen, af R. H. St:r erkänd, nu Betänkanden, N:o 8g. 447 kommit i sädant skick, att Verkets framtida bestånd och förkofran, eller ock dess upphörande inom en icke aflägsen tid, beror af det afseende, som II. II.
Om allmänheten och Tullstyrelsen känner detta, lärer vara nö - Den 20 Juli e. m, ggg digt, att en slik väktare mot Lagbrott må kunna entledigas, utan omvägar af en lång osäker rättegång. Jag vill medgifva, att förj hållandet må vara annorlunda sned de förnämsta Tjänstemännen vid Tullverket, hvilkas befattningar lättare kunna controlleras, såsom mera indirecta, och till hvilka tjenste!' dessutom bör väljas personer af mera erkänd odling och moralitet. Slutligen får jag anmärka, att efter återvunnen laglig frihet, inrättningar icke böra vidtagas på grund af de missbruk, som under despotismens ‘ tidehvarf före föllo. Friherre Stael: Med Grefve Liljen crantz, skulle jag alldeles instämma, om hos de personer, åt hvilka man anförtrodde en så stor magt, alltid vore rättvisa, och de icke läto passioner ofta råda på sig; men då de icke mera än andra menniskor äro fria för menskliga svagheter, så är det för mycket vagadt, så öfverlemna menniskor» välfärd åt slumpen och godtycket. Man har beklagligen flera exempel härpå. I denna dag är fran trycket utkommen en skrift sorn visar, huru en af de kunnigare och bäst kända Embetsman jad Tullstaten blifvit förföljd, derföre att han lät trycka Den 2o Juli /. m. ett EmbetsMemorial; det måtte säkert in» tiehåliit en sanning som varit obehaglig för Förmännen, då han härigenom framställ, de sig för allmänhetens Domstol; han flyt* tades från Götheborg, der hans syssla gaf honom anständig utkomst, tift Marstrand, väl icke som fånge men dock utan att hafva sin bergning, hvarest han i flera år måste så till sägandes lefva på egen bekostnad, allt under löfte om ersättning, imellertid bortgafs hans syssla i Götheborg till en slägtinge af en af Divectetirerna; detta har likväl händt under förra arrendetiden; sådana våldsamheter bpra likväl afskaffa?. Ilans Excellcncc, Herr Grefven och, Fnndb Mar skalken gjorde proposition, att.
N:o 76, i anledning af väckt fråga om ändring af 12 §. uti Kongl. Patent-Förordningen den 13 December 1834. N:o 77, i anledning af väckt motion om uppförande af en brygga vid Blockhus-uddes T ull-station. Bifölls. N:o 78, i anledning af väckt motion om ändring i Kongl. Maj:ts Nådiga Tåg-Ordning. Bifölls. och N:o 79, i anledning af väckt motion om stationerande af en Läkare i Wrigstad af Westra Härad och Jönköpings Län. Bifölls. S. D. Föredrogos ånyo följande Stats-Utskottets memorial och Utlåtande! N:o 209, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 110. Lades til Jiandlingarne. N:o 210, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 116. Lades till Jiandlingarne. N:o 211, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 56. Lades till Jiandlingarne. och N;o 220, i anledning af Professor Retzii motion, att den för aflidBih. till■ R. St. Utdr. d. 29 Juli 1840• ne Ptofessoren Friis’s enka tillstyrkta pension matte få beräknas retroactivt. Bifölls. Från Hedervärda Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo och öfverlemnades till Constitutions-Utskottet: l:o Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående upphörande af Konungens två röster i Högsta Domstolen; 2:o Kongl.
En 28 års man med godt utseende och trefiigt umgängessätt, hvilken en längre tid förestått en landthandel i en naturskön trakt i Värmland samt till våren själf ämnar öfvertaga densamma, önskar inleda korrespondens med en huslig och snäll flicka eller ung enka med någon förmögenhet för att, om ömsesidigt tycke uppstår, ingå äktenskap. Svar, helst åtföljdt af fotografi, torde insändas till » Köpman •&gt; denna tidnings kontor före den 20 januari, f. v. b. Fullt allvar! Anonyma bref be svaras ej. Härmed tillkännaglfves, att jag efter min moder Fru B. Sundemans frånfälleöfvertagit den Ylleaffär, hon bedref I n:r 11 Artillerigatan. Ull och gammalt ylle mottages hä- danefter till spanad. Väfnlng af tyger, schalar, filtar m. m. hvarje dag i Klara Norra Kyrkogata 12, 1 tr, Hvar och en får s Itt ylle tillbaka i form af garn, u s m ö född Sundeman, [1351] d r a r Å! Kasten aldrig bort gammalt stickylle! Undertecknad emottager jämte vill äfven gammalt ylle till spinning, väfning (för hand), schaloch filtberedning. Hos mig spunnet s. k. trasgarn är bevisligen det bästa och vackraste, som kan erhållas. Spånadslönen den billigaste i Stockholm. Beredningen af filtar oöfverträffad. Prisknraiiter gratis, [1339] Otto Elmgren, Vesterlånggatan 66. gratis ombesörjer genom fullt kompetenta personer uppköp i alla möjliga branscher åt Iduns abonnenter och för uppdrag åt andra mot en saker skickas mot efterkraf obetydlig ersättning. och f l returneras (dock genast) mot fraktkostnaden. Dubbelt porto torde medsändas. kaffefläckar ur l i n n e? G. G — g. s k r a - k a r? Ulla H. i W:ge. Bort med liktornarne! Deletor. m ä r k e n. P o s t - o. telegrafadress » D e - letor », Mörsil. Gulli. Helsingborg Ave. N. Ave, N:r 304.
Under vördsam anhållan att varda bibehållen vid min riksdagsmannarätt, får jag ödmjukligen afsäga mig följande under loppet af innevar. riksdag mig lemnade förtroenden: att vara Bänkman inom 18:de Bänkm:s-afd:n, ledamot i BankoUlsk. och det förstärkta StatsUtsk. samt suppleant i Consl.Utsk. R. o. Ad. lemnade härtill sitt samtycke; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer, att, i följd af denna afsägelse, utse en ledamot i Bankooch en suppleant i Consl.Utsk. samt tillkännagaf, att den uppkomne ledigheten bland Hrr Bänkmän, komme att ersättas genom val inom 18:de Bänkm:s-afd:n i början af nästa plenum. Justerades 2:ne prot.uldr. för denna dag f. m. Anmäldes och lades på bordet StatsUtsk:s mern. N:o 260, ISO Den 15 Juli e. m. med förslag till voter:s-propos. i anleda, af RiksStms skiljaktiga beslut, ang:dc ifrågastäldt låneunderstöd till reparation af hamnen vid Westerås. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att åtskilige ledamöter af förstärkta SlatsUtsk. afrest från riksdagen samt hemställde om R. o. Ad. i anledn. deraf behagade i nästa plenum förrätta val af ytterligare 5 suppleanter för ledamöterne i nämnde Ulsk., hvilket bifölls. H. R. o. Ad. åtskildes kl. ^ lill 10 e. m. In fidem protocolli, silbert Munck. Måndagen den 17 Juli 1848. Plenum kl. 5 e. m. Justerades eli prot.utdr. för d. 15 dennes e. m. Öppnades FIrr Electorers listor vid val af nya ledamöter i Bevilln.-, Bankooch Ridd.Utsk:n; och befunnos härtill utsedde i Bevill n.-Utskottet: efter N:o 1582. Hr Steuch, Mathias, och N:o2253.