Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tror således, att om Utsk:ts förslag bifölles, skulle följden blifva den, att en stor del ynglingar komme att vinna befrielse från att läsa grekiska, att studium af de döda språken skulle försummas och vetenskapen samt den högre bildningen komma att beröfvas många intelligenta krafter, hvilka vid en mognare ålder skulle beklaga att deras önskan blifvit villfaren samt att de derigenom beröfvats kännedom om en litteratur, som kunnat främja deras bildning. Mycket kunde vara att i ämnet tillägga, men diskussionen bar på förmiddagen varit så vidlyftig att jag nu inskränker mig till att yrka afslag. Gr. Hamilton, Henning: Då några af de ledamöter, som före mig begärt ordet, derifrån afstått samt således öfverlemnat åt Frih. Alströmer och mig att underhålla R. o. Ad., till dess ett något större antal ledamöter hunnit samla sig, torde jag icke, såsom Gr. De la Gardie, behöfva åberopa mina grekiska studier såsom skäl för att yttra mig kort. Jag skall i allt fall icke ofver höfvan upptaga R. o. Ad:ns tid och jag behöfver det så mycket mindre, som det icke torde vara skäl att ingå i ett vidlyftigt besvarande af de yttranden, som här blifvit fällde, af hvilka en del alls icke tarfva vederläggning och andra äro af beskaffenhet att man endast behöfver fästa uppmärksamheten på hvad emot dem redan blifvit eririradt. Jag skall upptaga några af dem. Här har t. ex. blifvil anfördt emot grekiska språkets användande i skolorna den omständighet, att Jonierna och Dorierna talade så olika dialekter, att de icke kunde förstå hvarandra. Detta må vara sannt; men jag hemställer, om någon vill påstå, att man framdeles icke bör läsa skrifter af Leopold, Wallin, Geijer, Tegnér, derföre att en person, uppfödd i mellersta Sverige, om han händelsevis sammanträffade med en afHrTornerhjelms underhafvande, icke kunde förstå hvad som sades af denne.
Tilläggom, att fä Riksdagsmän kunna förmodas skickligare att i Utskottens eller Ständernes öfwerläggningar upplysa, utreda, bestämma deha frägor, än just Herrar Justitice-Räder, som om dem bordt i förhand taga den närmaste kännedom. Har man ej wid alla wära Riksdagar, särdeles i Utskotten, erfarit werklig nytta af de Embetsmän, som i rädplägningarne deltagit? Med Bilaga till Mem. N:o 3. 145 all den rena wälmening, med alla de wackra och nyttiga theoretiska kunskaper mänge af wära Riksdagsmän äga och wid öfwerlaggningarne anwända, sä skulle söga till Statens bätnad uträttas af män, som saknade all Embetsmanna-öfning och erfarenhet. Äfwcn des;a egenskaper behöswas hos de rädplägande, om besluten skola bliswa fullt sammanhängande och i werkställighetcn möslige; och dä ingen lärer kunna salla pä ben lankan att alla Embetsrum, böra frän wära Riksdagar aswisas, hwarföre dä utesluta fust sädane, hwilkas kunskaper, erfarenhet och adagalagde redliga werksamhet redan upplyft dem till Statens högsta äreställen? Den fruktan mangen hyser att friheten skall undergräfwas och Riksens Ständers beslut egenmägtigt ledas och förestafwas af betydande Embetsniän, om de fä i öfwerlaggningarne deltaga, torde sakna rigtig grund. Anledning till denna sarhäga hämtas frän förra Riksdagar; men hurudan war Grundlagen dä, och hurudan hafwa wi den nn? Swerige har warit styrdt af i sselswa werket, ehuru icke till namnet, en wald ige Konungar. Blott af dem hafwa alla Embetsmän berott och sselswa Riksens Ständer ägde icke ens nägra säkra grundwalar för sine sa kallade rättigheter. Annat är förhällandet nu. England fruktar icke sina Embetsmäns inflytelse. Twärtom, man kan der icke wara betydande Embetsman, om man es tillika är ParlamentsLedamot.
Sttr underställa, huruvida icke till rättel - 4g8 Stats-Utskottets se i berörde afseende frågan må till StatsUtskottet öfverlemnas, och sedan sådan rättelse blifvit vunnen, underd. skrifvelse, med iakttagande deraf, till K. RI:t expedieras. Utskottet får, i anledning häraf, förklara, att ehuru Utskottets yttrande (sid. 4^4)» hvarifrån anledningen till anmärkningen blifvit hemtad, innehåller, att, enligt hvad en kort anteckning uti de till Utskottet öfverlemnade Hufvudböcker för åren 1824, 1825 och 1826 föranlederj ränta till ett oförändradt belopp af 692 R:dr, å Fondens skuld under rubrik: Konungens EnsaksBötesMedelj blifvit alltifrån år 1804 hvarje år påförd, detta yttrande likväl icke bordt kunna föranleda till den slutsats, att Utskottet uppgifvit, det någon ränta från år i8o3 icke är vorden utbalancerad, — så mycket mindre, som genom det nyttjade ordet föranleda, är vordet antydt, det Utskottet icke ingått uti någon undersökning om förhållandet med räntepåföringen uti äldre årens räkenskaper, och hvilket Utskottet ansett vara olämpligt, då det till år 1825 iubalancerade räntebeloppet blifvit, genom föregångne Revisioner, till riktigheten controlleradt. — Enligt den af vederbörande nu mera Utskottet meddelade uppgift, är uti 1804 års Hufvudbok inbalancerad ränta lill ett belopp af 429t Rtdr 36 sk. ii r:st., och hvilket, tillagdt den ifrån samma års början och till 1826 års slut upplupne och påförde ränta efter 692 R:dr om året, eller tillsammans för dessa åren i5,23i4 Rtdr* alltså utgör den uti Berättelsen uppgifne, till år 1827 utbalancerade räntesumraa af ig,5t5 R:dr 36 sk. u r:st.
Majit i Nåder täckts förära till understöd åt Länets nödlidande invånare, hafva stadens fattiga jemväl erhållit och med underdånig tacksamhet einottagit en afpassad andel. Ett härstädes organiseradt sällskap, de Värnlösas Vänner benämdt, har ock i nion af tillgångarna, lemnat bidrag till fattiga barns underhåll i staden och kringliggande landsbygd. En källare finnes i staden, men i öfrigt ingen tillåten krog. Med sagde källar-rörelse är gästgifveriet förenadt, samt ulbjudes på längre eller kortare tids arrende, utan att medföra någon tunga. Westerbottens Lands-Cancelli i Umeå, d. 3o Nov. 1833. G. L. af SCHMIDT. MAGN. WILH. CYGNA2US. c 1 lästetal uppgår lill 427ttV Vid sistlidet års slut ägde Umeå stad i4 fartyg, inberäknat de tili utrikes sjöfart begagnade, utgörande tillhopa 814T3A lästers drägt. Att handlande Borgerskapets rörelse förminskats genom den handel som drifves af åtskilliga å landet bosatte personer, är påtagligt. Äfvenså har stadens invånare fått vidkännas högst menliga följder af de flera på hvarannan inträffade missväxt-åren, dels genom saknad afkastning från jordägorna, dels utaf oförmögenheten hos allmogen att betala sina skulder till de handlande för borgad spanmål och andra varor, så att de mindre bemedlade af invånarne blifvit försatte i ett beklagansvärdt tillstånd. Sistlidet årutgjorde handlande Borgerskapets antal 26, och Handtverkarnes 35, jemte tvenne färgeri-idkare, en kardmakare, en spegel-fabrikör, en bagare och fem fiskare. Fiske utgör äfven ett, ehuru obetydligt näringsfång för staden. Saluväxter odlas icke. Tolag-, bro-, hamn-, vågoch mätare-penningar betaltes sistlidet år med 807 R:dr 32 sk. 2 rist B:ko. Efter Bell-Lancansterska metoden är en skola inrättad, hvarest fattiga barn njuta fri undervisning, Läraren lönas af staden.
Ledamöters wägnar Ledamöters wägnar Llaos klemin§, 1K. VVeiäman, Pä Wällofl. Morgare-Ständ, Pä Hederw, Bo>>de-Ständ, Ledamöters wägnar Ledamöters wägnar st, Zclamrstt, ^ncjers ldlilskon. kröäelius. Lädes pä Vordet. Upk Den i4 Zebruarii. 719 Uplastes följande: Riksens Högloft. Ständers Allmänna Beswars, och O^conomie - Utskorts Uklätande, i anledning af ve emot Utskottet den 7 Augusti sistl. ar afgifne Betänkande, angäende Förordningen den 6 April 1799 om Lurendrägeri och Tullförsnillning, gjorde anmarknmgar. Sedan Uttkottet, pä sätt berörde Betänkande innehåller, yttrat >rg öfwer der till schrötter remitterade Memorial as Herr G-osthandlmen ch Lcstmiat, har drnna sräga blifvit fran Högloft. Nidderskapet Av ln den 14 Oeprember. ifrän Walloch BorgareS>ä'idel den 29 Augusti, och isrän Hcderwärda Bonde Ettändet den 12 October sistl. är återremitterad, tillika med de missranden i ämnet af Herr Directeuren L. Hr. Lvaäenstjerna och Herr Grotzhandlaren jVIalm, som till äkerremisierne gifwit anledning.
Elfsborgs Kungs-ladugård, angående skalteförsäljning af åtskilliga lägenheter under. XI. R. 44. XIII. B. 42. A. 192. E. 337. Elfsborgs Län, om kapitalisering af vissa lill jordägaren inom detta län utgående ersättningar för afstådde jordlägenheter genom Trollhätte kanals anläggning. Se Stats-Utskoltets Utlåtande N:o 71, 32:dra punkten. — om inrättande af en Landtbruks-skola uli. Se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 71. Embeten, Biskops-, angående indragning af Tio sådane. III. B. 160. A. 162. Embetsoch Tjenstemän, om utsträckning af den tid, som år dem medgifven alt utan dertill af Kongl. Majit beviljad tillåtelse, vistas å utrikes ort. Å 471. VI. — Civila och Militära, angående pensionering af. Se Stats-UlskottetsUtlåtande N:o 208. — angående nedsättning i bevillningen af. Se Bevillniogs-Utskottets Betänkande N:o 4. — om allmänt stadgande, huru förhållas bör med en för obotlig ansedd sinnessvag, lam eller blind tjenstemans skiljande från ordinarie beställning. Se Statsoch Lag-Utskottens Betänkande N:o 27. Embetsverken, om fördelning emellan dessa af den vid sistförQulna riksdag anslagna summa till gratifikationer och ljuspenningar åt extra ordinarie tjenstemän och vakt betjente. Se Ljuspenningar. Embetsverk, Statistiskt, om inrättandet af ett sådant samt anslag dertill. XI. B. 110. A. 121. XII. U. 246. A. 320. XIII. Emeriti-löner för Professorer, angående förhöjning af. Se StatsUtskoltets Utlåtande N:o 74. Enkeoch Pupill-kassa, om understöd för Riksgålds-Konlorets. Se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 235. Enkesäten, Prest-, Se Prest-enke-säten.
Betraktar jag åter de båda kamrarne, så, hvad angår den andra, finner jag deri nationen delad i 2:ne klasser — den ena utgöres af dem, som bo på landet, den andra af dem, som bo i städerna. Det säges oss visserligen, att »detta åtskiljande icke bör motiveras af stridiga intressen emellan land och stad.» — Jag har likväl svårt att göra för mig klart, att dessa intressen ej skola komma att göra sig gällande, och då, hvad jag antager, motivet är, att hos representanterna från städerna söka högre kunskaper och det konserverande element, jag i 2:dra kammaren saknar, så kan jag dock ej finna annat, än att detta konserverande element är ensamt nog sväfgt, om det ej i detta hänseende finnér stöd genom den lista kammarens sammansättning. Dessutom är inträdet i 2:dra kammaren bestämdt af en census, som från valrätt och valbarhet utesluter flera, som nu ega dessa berättiganden. Hvad angår l:sta kammaren, som tillsättes af landstingen, så har man der sökt att »bereda ett i sann mening aristokratiskt element»; och man har sökt ytterligare möjliggöra sådant derigenom, att ledamöterna kunna väljas öfver hela riket. Jag befarar, att om landstingen skulle vilja häraf begagna sig, valen skulle komma att ske efter peksticka — något, som är mig lika litet kärt, den må föras uppifrån eller nedifrån; — och betraktar jag de egenskaper hos ledamöterna, hvartill vi hänvisas, så utgöras de af förmögenhet, af förmögenhet i förening med nit för det allmänna, eller af, åtminstone, ett af ärelvstnad H. I. " 14 210 Den i December. lifvadt sinne — något, som synes mig ligga mycket nära hvad man i allmänhet kallar lycksökeri. Slutligen är att anmärka den lätthet, hvarmed grundlagsförändringar tillvägabringas. Dertill fordras en tid af till och med endast ett år, och skulle det lyckas att få ett grundlagsförslag hvilanda och den 2:dra kammaren derefter upplöses, och om nya val till densamma förordnas, så kan grundlagsförändringen åvägabringas efter en tid af endast några månader. Då jag sålunda anser förslaget farligt, kan jag ej annat än gifva ett afslående votum beträffande förslagets antagande. Frih. Liljencrantz, Johan:
Derföre, att ordet president står qvar i grundlagen, är K. M. icke hindrad att icke tillsätta presidenter i Collina. K. M. äger fullkomlig rätt att sätta chefer för Collina. Af ordet presidenter, som står i §, är derföre lika litet hinder, som ett hinder för Konungen att förflytta Lunds och Upsala academier och förena dem i Stockholm skulle kunna sökas deruti, att grundlagen stadgar, att academierna skola hafva särskilda representanter vid riksdagarna. Om jag haft samma farhåga sorn Hr Dalman, skulle jag försökt alt få bort det ordet, emedan jag i saken hyser lika mening med honom. Jag skulle således tro, att efter det beslut, R. o. Ad. i ett föregående plenum fattat, § kunde få denna lydelse: ”Statsrådets Ledamöter, Presidenter och Chefer för Collegier eller i dessas ställe inrättade Verk, Just.cancelleren, Cheferna för Tullstyrelsen och Postverket, Expeditionschefer i Statsdepartementerna, Öfverståthållaren, Underståthållaren och Politiemästaren i hufvudstaden, Landshöfdingar dertill skäl äga.” Hr von Hartmansdorff, Au g.: Lika med Hr Dalman anhåller jag, att Hr Gr. o. Landtm, ville framställa särskild propos. på hvarje af de i denna § föreslagna redactionsändringar för sig. I händelse denna behandling, hvilken jag tror snarast leda till slut, af Hr Gr. o. Landm. vidtages, anhåller jag att, om det behöfves, få särskildt yltra mig i hvardera hänseendet; men derest Hr Gr. o. Landtm, skulle anse alla de i denna § föreslagna ändringar böra på en gång afgöras, utbeder jag mig att genast få yttra mina tankar öfver dem samtliga. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm. yttrade, det han förmo>4 H. 28 Dea 9 Ottolie»- c. m. flade, att det skulle gå lika fort att behandla hela denna 5 pä en gång, helst meningarna i hufvudsakcn ej syntes vara särdeles skiljaktiga. Hr von Hartmansdorff: Hvad jag hört yttras i detta ämne har i det närmaste stämt öfverens med min mening.
Efter gjord beräkning skall den blifva färdig år 1851 till en längd, utom Sandsjöns, af 15,700 fot. Med denna kanalbyggnad star i samband en väganläggning från Sandsjön till Mokärnshyttan af omkring 13,000 alnars längd, hvilken anläggning lärer ofördröjligen företagas för att. blifva färdig liktidigt tued kanalen, hvars närmaste ändamål . 1*1! är att underlätta malmtransporten från grufvefälten till de masugnar, hvilka äro belägne i nordlig riktning derifrån, äfvensom att befordra jerntransporten från de i samma riktning befintliga jernverk samt lätta tillförseln af timmer och andra trämaterialier till grufvorna, hvarest brist och dyrhet derå råder. Derjemte har kanalen ett annat ganska vigtigt mai, som ernås på samma gång som båtleden. Ägarne af Nordmarks och Tabergs betydliga grufvefält tillvägabragte för något mer än tvänne decennier tillbaka en vattenledning från Grundsjön, för alt erhålla driftvatten till uppfordrings verken för vatten och malm, och delade sig emellan vattenkraften likasom kostnaden; men som vattentillgången i Grundsjön är inskränkt och grufvorne fortgående afsänkas till större djup, inträffar det att uppföd rings ver ken längre tider afstanna för vattenbrist och grufvedriften såmedelst lider afbräck. Genom den nya kanalen blifver denna vattenbrist fullkomligt afhjelpt för Taberg, hvilket och verkar till fördel för Nordmarken, hvars behof i samma mån lättare fylles med den gamla vattenledningen. Forlönernes stegring har i Philipstads bergslag varit så betydlig de sednare åren alt man befarat cn menlig verkan deraf på de industrigrenar, hvilkas tillvaro bero på forslingsmöjlighet. Då jernhandteringen bar alt uppbära en forslingskostnad af omkring 3 R:dr 24 sk. Rgs för ett kördagsverke med en häst vid framskaffande af malm och tackjern, vill man anse ett maximum vara hunnet, hvaröfver förmågan icke sträcker sig, under närvarande förhållanden, eller så framt konjunkturen för denna handtering icke skulle taga en oväntad lycklig vändning.
Dec. P. 328, 355; 627. - rörande grunderne för inrättande af Rikets Försvarsverk. Sept. 2 A. P. 337. *— i afseende på tillvägabringande af en öfvergång af de mera bildade folkclasserna till de productiva. Aug. P. 402. Nov. 3 A. P. 680. — om upphörande af KrigsAcademien m. m. Aug. Nov. 2 A. P. 353, 4°4- Stats - 577 Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens Betänkande^, Memorial och ProtocollsUtdrag: om återläggande af Herjeådalen till Gefleborgs och af Jemtland till AVcsterNorrlands Län. Aug. Dec. 2 A. P. 163. — rörande väckte motioner om nya PostContoirs inrättande. Aug. Sept. 2 A. P. 337. ~r rörande nedsättning i beklädnadsbidraget vid Indelte Infanteriet m. m. Aug. Sept. P. 8, 94, 99. — om utvägars vidtagande till Communications öppnande med Gällivare Jernmalmsberg uti Luleå Lappmark. Aug. P. 734. Dec. P. 579. — i anledning af motioner, dels om upphörande af Passevolance-afgiften, dels om nedsättning deruti. Aug. —- om lindring i Rustningsskyldigheten uti södra delen af Bohus Län. Aug. P. 734. —- om rättighet för vederbörande att med penningar gälda dagsverken till Kungsgårdar. Aug. 2 A. P. 125. Sept. P. 80, 108. — om nya grunders bestämmande för Roteringen i Upland. Aug. 2 A. P. 125. P. 80, 108. 37 573 Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens Betänkanden, Memorial och ProtocollsUtdrag: om nyhemmans anslående till hjelp för svaga Rotar m. m. Aug. 2 A. P. 378.
Beträffande åter, det val af Suppleant efter den af Riksens Högloflige Ständer valde, som enligt förenämnde §., äfven bör af Fullmägtige göras, så anser jag frågan derom böra uppskjutas, tills Expedilions-Secreteraren Richert, som för det närvarande ej är i Hufvudstaden, erhållit förenämnde Protocolls-Utdrag, och intet hinder mot dess tillförordnande kan ega rum. Slutligen torde jag få tillägga, att det synes, mig, det Herrar Fullmägti ges beslut i dessa ämnen böra till Riksens Höglollige Ständer vördsamt anmälas. Herr Presidenten Friherre Ehrenheim: Äfven jag finnér den gifne föreskriften så tydlig, och bestämd, att ingen betänklighet hos mig uppstår mot utfärdande af det ifrågavarande ProtocollsUtdraget. 65 3 S t a t s-U t sk o tie t s Betänk a nelen. Rörande Valet så till Juslitia2-Ombudsman sorn dess efterträdare, är i grundlagarne uttryckligen stadgadt, oell 83 §. Regerings-Formen förmår, att Grundlagariie skola efter deras ordalydelse tillämpas. Härmed förenade sig jemn väl Herr Kongl. HöTPredikanteu Ruus. •ärv • Herr Doctor Hedren: Riksens Ständers rättigheter i afseende på deras Fullraäglige måste bestå deruti, att kunna fordra en noggrann efterlefnad af giftie föreskrifter. Då nu föreskriften i Riksens Ständers Justitias - Ombudsmans Instrucliou 26 §, i min öfvertygelse, är fullkomligen tydlig och klar, anser jag den ordagrannt böra tillämpas. Huruvida fråga om ett nytt val till Riksens Ständers Justitias-Ombudsman möjligen kan uppstå, sedan den person blifvit lagligen ntsédd, som vid inträffad ledighet bör Hans Ämbete tillträda, och huruvida någon myndighet kan bestrida Suppleanten denna successions-rält, lära Riksens Ständer sjelfva nog veta, utan att behöfva någon hemställan ifrån Deras Fullmägtige.
Han kurtiserar henne, som om hon vore en ung flicka fri att välja... men det har aldrig fallit mig in, att Leonora... Nej, EMILIE (som för sig själf). Det är hon väl egentligen också. KATRINE. i dag. Men detta Emilie! Jag måste säga, att du har förvånat mig EMILIE. anställa jämförelser. Och välja därefter... Ingen kan väl hindra sig själf från att i sitt hjärta KATRINE (med kraft). En gift kvinna har valt. EMILIE. För en tid ja! KATRINE. Men detta är ju rent af samhällsupplösande! Hvad menar barnet? Fru Leonora. 98 EMILIE. menar jag menar att när man älskar, så älskar man, och då är det detsamma med allting annat! KATRINE (efter en paus). Å, jag menar bry dig inte om det! Jag du då ha honom? Emilie, om löjtnant Bruun friade till dig ville EMILIE (lågt). Ja, det ville jag. KATRINE. annan Och ändå säger du, att du tror han älskar en EMILIE. Jag vet det. KATRINE. Och du ville... EMILIE (energiskt). vet hur mycket jag håller af honom. Ni inbillar ingenting. Ja, jag ville... Å, Katrine du vet inte ingen er allesammans, att ni vet allt så bra, och ni vet KATRINE. Och du har aldrig sagt mig... EMILIE. så så... Inte kunde det falla mig in att tala med Nej, hur skulle jag kunna tala om det. Det var någon om det, när han inte talade med mig om det. Minns du när jag var helt ung och först kom ut middag minns du då, att Hans och Leonora hade en stor 99 KATRINE. fem år sedan. Strax efter du hade haft nervfeber... EMILIE. Ja, jag minns det mycket väl. Det är en fyra à Han förde mig till bordet minns du? KATRINE (ärligt). Nej, det minns jag inte. EMILIE. Och hade han inte sysselsatt sig så mycket med mig, och sagt mig så många granna saker, så hade jag väl inte heller tänkt så mycket på honom. Men nu...
Jag wilt icke aldeles medgifwa »änga erfarna kanvsmäns pästaetide, att drattkeri Dest 23 Nast. ssr »disar wid utfordringen lika kraftig werkatr, sorl» sjelfwa säde», hwaraf bränwinet blifwit rillkedt; men vet är wist, alt de betande kreaturen, som lcfwa utaf vegetabilier, hofwa en wida swagare digestion, eller förmåga akt draga kraften utur fö» doämnct, an de köttätande djuren. Swinkreatur kunna födas och gödas blott och silena af drank, men frön och hafra, som paKerat igenom hästens Mage, kunna ofta ännu gro uti jorden. De qwarwaraa» be och bättre Utwecklade beständsdelarnc af sädén hofwa ej fällan i nödens stund, dä om wären allt annar söder ätgätt, räddat den fattige jordbrukaren» kreatur, medelst takhalmens befästning Med drank. Utskottet finner, att jordbrukare, wid den « frägawarandc bränwinsbränningen, bör gynnäs framför stadsboer, samt lanvrboer förutan jordbruki, Hwilka begge beläggas med za proeent högre asgift, än rätte jordbrukare.
St. öfver andra allmänna ämnen, då de för andra gången återkomma uti deras plena, beslutas, kunde lätteligen följden deraf blifva, alt ett gjordt och förberedt förslag till grundlagens förtydligande eller fullkomnande, igenom en sådan förändring, finge en ny och oväntad riktning, hvilken ej allenast för grundlagens bestånd kunde blifva vådelig, men hvilken snart nog skulle helt och hållet tillintetgöra de uti Rcg.F:s 81, 82 och 84 §§, till erhållande af en med mera mognad Förberedd granskning, innefattade stadganden.” Men 2 Ständ afslogo, och 2 Stånd återremitterade vid 1812 års riksdag Const.Utsk:s hvilande förslag i ämnet. Detta föranlät Utsk. vid samma riksdag att med nytt förslag inkomma, så mycket heldre, sorn de i delta afseende saknade föreskrifter utgöra en brist af vådlig egenskap för våra grundlagars bestånd.” I mern. d. 1 Aug. sistnämnde år heter det: ”Då alla Ståndens enhälliga röst är nödig till grundlagsstadgande, har Utsk. varit sorgfälligt att sä ställa formerna, att det yttersta beslutet, genom propos. ställd på ja eller nej, mätte kunna fattas. Dertill fordrades, att all sammanjemkning af meningar, i fall de, vid pröfningen af det [örsta förslaget, skulle bos RiksSt:n blifva skiljaktige, borde föregå det definitiva beslutet, hvilket ej kunde innehålla annat än ett fullkomligt gillande eller ett rent afslag. Utsk. har derföre trott, att denna jemkning borde ske vid samma riksdag, då frågan väckes och lägges på bordet, så att den till afgörande med ja och nej, vid den nästföljande, måtte vara fullkomligen beredd. Den förstärkning af Const.Utsk., som till jernknings förrättande blifvit föreslagen, är således af en helt annan beskaffenhet än de nämnder, som för de andra Utsk:n i Reg.F. finnas föreskrifna.