Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
En million tvåhundra tusen R:dr utgå under innevarande år samt med öfriga En million sjuhundra tusen R:dr under år 1867; 2:o) för fortsättande af Nordvestra stambanan från Christinehamn öfver Carlstad till Arvika, Femhundra tusen (500,000) R:dr; 3:o) Femhundra tusen R:dr att under innevarande år från Riksgälds-kontoret utgå för att af Kongl. Maj:t, i mån af behof, användas till godtgörande dels af de ökade utgifter, som utöfver den i ursprungliga kostnadsförslaget för sammanbindningsbanan genom Slockholm beräknade summa erfordrats för verkställande af de i samma förslag afsedda expropriationer, och dels för inlösen eller expropriation af den i qvarteret Uggleskans belägna, A. G. Bergfalk tillhöriga egendom; 4:o) till komplettering af bristande Irajikmateriel å Statens redan anlagda stambanor, Två millioner Ridr att från Riksgälds-kontoret i mån af behof utbetalas, mot det att den från och med år 1867 uppkommande behållningen å trafikinkomsterna från Statens jernvägar varder till nämnda Kontor levererad.
Afven under den för bränvinsbränning lofgifne tid, må icke egare af bränvinsredskap, som till bränvinsbränning sig icke anmält, eller ieke vederbörligt tillstånd erhållit, på sätt n §. omförmäler, innehafva oförseglad bränvinsredskap; utan anmäle hos vederbörande Kronobetjent sådan redskap till B ev.-, Lagsamt Allm. Besa.- och Oecon.- Utéh:s Utlåtande N:o 8. 2ö till försegling å första söcknedag, sorn hans rättighet alt densamma begagna upphörer. Stadgandet i denna och nästföregående §. må likvist ej tillämpas på ny redskap, som är i tillverkarens vård, eller på gammal redskap, som är under arbete på Kopparslagares verkstad. 25 §. Den, som förskaffar sig flere, större eller annorlunda beskaffade brän vinsbränningsredskap, än dem, till hvars begagnande han berättigad är el ler sig anmält, vare skyldig att inom 8 dagar i stad och 14 dagar på landet, efter det han egare deraf blifvit, sådant hos Magistraten i stad eller hos närmaste Kronobetjent på landet anmäla, och dessa redskap antingen försegla låta, eller ock till förvar å allmänt ställe aflemna. Åstundar någon alt, i stället för den redskap, som han innehar och är berättigad att bruka, få begagna annan redskap, som han sig förskaffat, vare detta tillåtet, såvida hans uppgift till mantalsskrifningen berättigar honom att sådan redskap få begagna, eller han hos Konungens Befallningshaf vande dertill erhållit tillstånd; åliggande honom dock, innan han får begagna den senare redskapen, att låta försegla eller under allmänt förvar ställa den redskap, som han förut innehaft, eller också inför Magistraten eller Kronohetjeningen styrka, att densamma blifvit till bränvinsbränning ©brukbar gjord, eller till annan person öfverlåten.
Ad. borde välja suppleanter, hvilka skulle fylla de ledigheter, som, enligt hvad motionären sjelf medgifvit, ofta inträffa, derigenom att R. o. Ad:s ledamöter i Utsk:n af tillfälliga orsaker försumma alt infinna sig vid Ulsk:ns sammanträden. Jag hemställer, i likhet med hvad Frih. Hamilton yttrat, huru angenämt det skulle blifva för dessa ledamöter, som sålunda valdes, att inträda i de ordinarie ledamöternas ställe och jag hoppas, att det icke ofta skall inträffa, att ledamöterne bryta armar och ben af sig, eller råka ut för dylika olyckor, såsom en värd talare här har befarat. Ånyo föredrogs Hr Rosenblads, Rernhard, d. 4 dennes på bordet lagda motion, att, såsom förskotter, lill dess 11. St. derom annorlunda besluta, må anvisas för bankens län å fastigheter ytterligare 000,000 r:dr samt för bankens allmänna discontrörelse en innev. är indragen summa af 350,000 r:dr. Hr v. Hartmansdorff, Aug.: Då jag begärde Hr Rosenblads motion på bordet, fästade jag dervid mindre vigt, och ämnade förnämligast hålla mig vid vissa siffer-förhållanden. Men sedan jag i en tidning sett införd en dylik motion, uppläst i ett annat Stånd och innehållande samma siffror, som Hr Rosenblads, måste jag befara en öfverenskommelse att föranleda åtgärder, dem Den 7 Augusti. 113 Jern jag anser vanmäktiga att gagna den allmänna rörelsen, med mindre de skulle blifva vådliga för realisationens bestånd, och dem jag följaktligen finner mig pligtig att bestrida. Ilr Rosenblad föreslår ett förskott af 600,000 r:dr till fastighetslån, hvaraf 550,000 r:dr för landtoch 50,000 för stadsegendomar, samt af 350,000 r:dr lill discontlån, att på lånccontoren efter behof fördelas. — Hvar skulle delta förskott af nära 1 million r:dr tagas? Det förmäler ej motionären.
V u a 2 n << B Q. K:r. lista Classen. 2:dra Classen. 3:dj b Classen. 4:de Classen. 5:te Classen. Antal pannor. Pannerymdsafgift för 6 månader. Antal pannor. Pannerymdsafgift för 6 månader. Antal pannor. Panncrymdsafgift för 6 1 månader, j Antal pannor. Pannerymdsafgift för 6 månader. Antal pannor. Antal Pannerymdsafaift för 6 Antal Pannerymdsafgift för 6 Antal Pannerymdsafcrift för 6 Antal Pannerymdsafeift för 6 Antal Pannerymdsafgift för 6 K:r. pannor. månader. pannor. månader. pannor. ° o manader. pannor. månader pannor. månader. M B a. Antal Pannerymdsafgift för 6 Antal Pannerymdsafaift för 6 Antal Pannerymdsafgift för 6 Antal Pannerymdsafgift för 6 Antal Pannerymdsafgift för 6 K:r pannor. månader. pannor. månader. pannor. månader. pann ar. månader. pannor. månader. Irsta Classen 2:dra d:o 3:dje d:o 4:de d:o 5:te d:o • Summa Antal pannor. Classerne finnas ej för detta år specificerade. Ank. till Exp-Utsk. den i Juni 1841, kl. xi f. m. Utlåtande, i anledning af åt er remiss å Betänkandet ]$:o 43, angående befrielse från bevillning för Lima Sockens invånare i West er-dalarne. Det af Bevillnings-Utskottet unrler ofvannämnda N:r afgifne Betänkande, hvaruti Utskottet ansett sig icke kunna tillstyrka bifall till en af Piiksdags-Fullmägtigen Didric Weström väckt motion om befrielse fran bevillning för Lima sockens invånare, har blifvit bifallet af Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Borgare-Stånden, men återremitteradt af Bonde-Ståndet.
Prat. 1840. 4 Sami. t Afd. 5o Höft. 3 18 Stals-Utskottets Utlåtande, N.o hållare med flera räntetagare må anses berättigade; varande för detta förslag följande motiv uppgifna, nemligen: den största möjliga enkelhet i räntornas debitering och uppbörds upphörande af det tryckande förhållande, alt ränte-spanmålen utgår till betydligen förhöjdt belopp i penningar, just då jordbrukaren, genom missväxt, är minst i stånd att utgöra sina skattebidrag; att samtlige räntegifvare blefve lika behandlade, hvilket nu ej är fallet, då de, hvilkas räntor äro Kronan besparde, åtnjuta en lindring, som ej kommer de öfriga till godo; att ingen räntetagare blefve lidande, hvilket skulle i flera Län inträffa, om markegångarne ensamt lades till grund för förvandlingen; samt att, då såväl Kronan, som alla tjenstemän, erhöllo sina inkomster i penningar, derigenom tillskapades ett mägtigt intresse för myntvärdets bibehållande. tT) Af Petter Persson från Calmar Län, sorn föreslagit, att Rikets Ständer måtte, uti afgående skrifvelse, i underdånighet anhålla, alt Kongl. Maj:t täcktes till pröfning företaga och bifalla, hvad Rikets Ständer vid senaste Riksdagen beslöto och till Kongl. Majit hemställde, rörande sättet för utgörandet af kronotionde och afrads-spanmålen, samt upprättandet af årliga markegångarne, äfvensom att, derest binder för en sådan pröfning skulle vara för hand, Kong'!. Majit ville derom underrätta Rikets Ständer så tidigt, alt Ständerna, under det de nu äro tillsammans, må kunna dessa hinder undanrödja, uti hvilken motion Per Jonsson och Sven Isacsson instämt. e) Af Olof Pehrsson från Gefleborgs Län, som framställt enahanda förslag, hvarmed å t sk i I lige af Bonde-Ståndets ledamöter sig förenat. f) Af Jan Olsson från Gefleborgs
Igång furinits, klagan försports öfver brist på skog till nödigt bränsle och, i följd deraf, ökade vedpri.ser; dervid motionären tillika erinrat om de betänkliga följder, som voro att helara, med afseende så väl å landets innevånares eget behof af bränsle och byggnadsvirke, sorn å jerntillverkningen och trädvaru-utförseln, hvilka näringsgrenar vöre alt räkna såsom rikets vigtigaste inkomstkällor och hittills lernnat handeln de hufvudsakligasle bytesmedel med utlandet; och då det i fråga om skogshushållning, i anseende lill skogens sena återväxt, erfordrades att vara betänkt på utvägar till fyllande af framlida behof, borde, enligt motionärens åsigt, Rikets Ständer, innan ännu aila åtkomliga skogstillgångar äro medtagna och det blifver nödigt att genom en kostsam och sent växande åtei plantering ersätta hvad genom i tid vidtagne åtgärder möjligen kunde från förödelse räddas, genom vidtagande af någon strängare lagstiftnings—åtgärd, taga denna vigtiga gren af den allmänna och enskilda hushållningen under sin fortfarande vård, och lagstiftningen således komma att sträcka sin omvårdnad, icke, såsom hittills, endast till allmänningarne och kronoparkerne, ulan äfven till de skogar, som tillhöra enskilde medborgare. I fråga om befogenheten af en dylik lagstiftning, La/)- samt Allm. Besvärsoch Ekon.- litsk.
Men då det liändt, att åtskilliga embetsverk med i5,ooo r:dr öfverskjutit den gamla staten, spannmålen oberäknad, visar det sig, att grapnlagenheten mot andra Statsmagten fordrat, att Styrelsen väntat med tillsättandet af dessa nya tjenster och förökade löner, till dess R. St., efter erhållen kännedom om förhållandet, deröfver yttrat sig, då R. St. säkerligen skulle funnits mera beredvilliga att lemna de erforderliga anslagen. Det är på dessa grunder, som jag tror, att den ifrågavar. organisationen äfven kan bidraga till alt bifalla den skrifvelse, StatsUtsk. i denna punkt föreslagit, hvilken jag för min del biträder, under anhållan, att Utsk. vid återremissens besvarande icke måtte frångå en så klok åtgärd, som den Utsk. sålunda föreslagit. För öfrigt har jag ingenting att tillägga, utom den anhållan, att dessa anmärkningar må få åtfölja återremissen. Frih. Franc Sparre, Bengt Erland: Mot den i första punkten af detta StatsUtsk:s utlåt, anförda princip för beräkningen af priset å den under lönerna begripna spannmål och mot Utsk:s tillstyrkande uti 4;de punkten af samma utlåt, nödgas jag anmäla, att jag icke kan med mitt bifall tillstyrka Utsk:s förslag. Jag vill likväl nu icke uppehålla R. o. Ad:s tid med en utveckling af skälen för min tanke i dessa delar, emedan jag återkommer på dessa ämnen vid föredragningen af 3:dje hufvudtiteln; roen jag hav trott mig skyldig yttra detta, för att ej genom stillatigande anses gilla Utsk:s åsigt i dessa delar. Frih. Lagerbjelke, Joh.: Till en början får jag conformera mig i de anmärkningar, som Frih. Åkerhjelm framställt. I afseende på 3;dje punkten af Utsk:s utlåt, har Gr. Cronhjelm hufvudsakligen förekommit mig i hvad jag hade att säga rör:de centonalen; men jag torde likväl få afgifva några upplysningar till StatsUtsk:s ledning.
Reglemente inlösas å förfillo lagen, när de i sådant ändamål uppvisas, hvarföre någon slags rabatt vid omsättningen af dessa obligationer veterligen aldrig ifrågakommit, har Utskottet ansett det undantag böra *) Låne-Bankens efter år i83o utställde obligationer för upplåningar till Tlandelsdisconten äro deremot ställde på uppsägningstid af 3 till 6 månader, och då ändamålet med dylika upplåningar är, att, utan förökning af Bankens -Sedelstock, anskaffa fond för llandels-discontens rörelse, följer deraf, att desse obligationer ej kunna bos Banken sjelf antagas såsom bvpotbek, enär detta vore att omintetgöra upplåningens syftemål oell uppoffra räntan förgäfves, **) Efter år i83o liar Riksgälds-Contoret utställt flere slags obligationer mot 5 och 4 procents ränta, hvilka till en del äro ouppsägbara från innehafvarens sida, oell desse pipper kunna möjligen till deras Varde blifva underkastade ombytlig» bet, serdeles i fall ett större belopp skulle behöfva på en gång realiseras. Banco-Utskottets Utlåtande A'.a 16. 73 böra ega rum för desse slags hjpothek, att desamma må till fulla capital-beloppet belånas.
De till städer och korporationer redan utgifna lån, nemligen: Banko-Utskottets Betänkande M 25- 7 Till Kalmar Dom-kapilel, enligt beslut vid 1818 års riksdag B:ko R:dr 25,000: — » reparation af Kalmar domkyrka, enligt beslut vid 1828— 1850 årens riksdag » » 16,666: 52. » Landskrona stadskyrka, enligt beslut vid samma riksdag » » 12,000: — skola till deras återstående belopp liqvideras, enligt lydelsen af de, för hvart och ett utaf dessa lån, utgifna skuldförbindelser. I afseende å Bankens utlåning mot inteckning i fast egendom, hvarom stadgas i Banko-reglementets 141 <§, bör Utskottet först meddela, att, sedan den här förut omnämnda, af Kongl. Majit i nåder tillsatta Finans-kommitté under den 2 sistlidne Februari afgifvit underdånigt betänkande och förslag angående förändrad organisation af IJypotheks-föreningarne i riket och i sådant afseende hemställt, bland annat, om upprättande af en allmän Hypotheks-bank och att denna borde öfvertaga den i Biks-banken till utlåning mot pant af fastigheter på landet nu anvisade fond af 7V2 millioner R:dr och i stället lemna Biks-banken sina obligationer, löpande med samma ränta, som för fastighetslå nen utgöres, så har Kongl. Majit, enär frågan om öfverflyttning af Riks-bankens fastighets-lånerörelse stöde i oskiljaktigt sammanhang med de på Rikets Ständer allena ankommande beslut, rörande samma Banks förvaltning, samt uppå i öfrigt anförda skäl, medelst nådig Skrifvelse den 15 påföljde April, öfverlemnat omförmälda förslag till Rikets Ständers pröfning.
Säledcs syneS > denna Den 25 September. 907 denna §:s Bevillning böra bibehällas, men likwäl kunna undcrgä en närmare granskning och afgifterne dels fortfara, dels nedsättas allt efter hwad hwar och en inrättning finnes skäligen käla. 6:0 Bcwillningen af Qwarnar, som uti 9 § af 2:dra Art. i förra Bewillniugs-Fdrordniugcn upprepas , lärer komma akt fbrswinna och innefattas uti ben procent, som i nion af Qwarnarnes uppskattade wärdén kan komma att erläggas. 7:0 Beträffande äter de lägenheter 10 § !ir-^ nehäller, och först Kougsgärdar, sä kunna de, som enligt sednare Författningar blifwit bortarrenderade och genom anställde öppna Auctioncr till högsta möjliga Arrcnde-afgift uppbragte, hwarken uppskattas till deras wärdén och procent deraf utgöras, eller arrendcinnchafwarcn med högre BewillningS - afgift skäligen belastas, än den Kongsgärdarne wid auctionen utgjorde, och Arrendatorer»! borde känna. Deremot kunna de Kongsgärdar och andra Kronolägenheter, som för flere är tillbaka blifwit bortarrenderadt, det ware sig pä witz tid eller under perpe-e tucle besittning, täla den BewillningS - afgift första och andra Momenterne i denna § utsätta. Angäcnde Skcppsbyggerierne sä synas de kunna käla skälig afgift enligt hwad zrdje Mom. före. skrifwcr, sä framt de icke skulle undcrgä uppskattning, hwilket i anseende till den föränderlighet uti mer eller mindre förräd af byggnadsoch andra ämnen, som derstädes förekommer , swärligen torde läka sig göra, dolk kunna detza BewillningS-afgifter lämpas efter nu wa, rande tiders fbrhällande.
De större Handelshusen insätta det silfver de annars skulle hafva försålt till Banken, och utlaga penningar i dess ställe, samt låta silfret stå der så länge, intilldess Banken blir tvungen att köpa det till ett ganska högt pris. De handlande hafva alla möjliga fördelar af inrättningen, utan att kunna något förlora, hvaremot Banken har allt emot sig i detta afseende. Det vore således blott att bereda ett motstånd mot realisationen, hvarföre jag tillstyrker afslag derå, under förutsättning, alt då BancoReglementet förekommer, en depositions-räkning skall blifva tillåten af hel annan natur och inverkan, än den nu föreslagne. Herr Stråle: Så vidt jag fattat den sista Talaren, måste ett misstag ligga till grund för hans yttrande. Om nemligen meningen med den föreslagna deposit-räkningen vöre 44 Den 16 O cl o b er e. m. att bilda en afskild Cassa, som icke skulle ingå uti Bankens öfriga rörelse, så medgifver jag, att denna anstalt endast skulle blifva en förmån för några vissa personer, och Talaren hade då rätt. Men jag bar icke kunnat fatta, att Utskottens mening varit sådan; jag har tvertom af åtskillige i första Betänkandet förekommande yttranden trott mig kunna sluta, att Utskotten afsett motsatsen, eller att det på clepositionsräkningen ställda silfret skulle sammanslås med Bankens öfriga reela fond, och då kan jag icke finna någon skilnad emellan det uppköpta och det insalta silfret. Följden vore endast, att silfret ingick till Banken utan någon annan åtgärd å BancoFullmägtiges sida, än att utgifva Bancosedlar för detsamma efter det fastställda värdet af 128 skillingar. Man skulle således på detta sätt komma fortare till det mål, man bestämt, i afseende på den proportion, som skall äga rum emellan silfverfond och sedelstock, innan realisationen får taga sin början; men sedan den tagit sin början, erhåller ju hvar och en rättighet alt fritt inoch utvexla silfver, och deposit-räkningen kan således endast komma i fråga intill den tiden, såsom el t medel alL erhålla under tiden åtminstone någre af de med realisationen åsyftade fördelar.
O. stadgas, i samtlige valdistrikten försiggått», men sedermera endast »hvile förslaget till den först derpåföljande riksdag, som efter förrättade nya val sammanträder»; hvilket senare uttryckssätt sedermera på flere ställen blifvit begagnadt. Den 6 December e, m. 367 Då uttrycket i början af §:n är fullständigt oell på de öfriga ställen, der det förekommer, tydligen afser samma sak, men endast är något förkortadt, för att undvika en tröttande omsägning, förefinnes i min tanke icke någon otydlighet deruti. Vidare har Hr von Koch framställt anmärkning mot förslaget, i hvad det rörer Justitie-Ombudsmannavalet. Det heter i § 96 R. F., att Justit.-Ombudsmannen skall förordnas för »de tre följande åren.» För min del finnér jag det tydligt, att dessa 3 år skola räknas från den tid, då valet sker; och om det nya valet skulle ske några dagar förr eller sednare än de tre åren förllutit, så tror jag icke att någon kollision mellan de bägge Justitie-Ombudsmännen skulle uppstå. IIvad angår 17 §:n R. O., ang. ny fullmägtigs utseende efter den till talman nämnde, anser jag det icke vara någon olägenhet af betydenhet, om, såsom Hr von Koch yttrade, nya val skulle komma att ske flera gånger i samma valkrets under samma riksdagsperiod. Enligt mitt förmenande blir dock detta ej händelsen; ty om den ordinarie fullmägtigen blefve utsedd till talman vid första riksdagen af 3-årsperioden och annan fullmägtig i hans ställe utvald, lärer väl denne utan nytt val kunna inträda i den lörres ställe, om talmansplatsen äfven för de följande två riksdagarne skulle åt den först valde anförtros. lien vigtigaste af alla de anmärkningar, som blifvit framställde mot förslaget, afser, huruvida det skulle kunna blifva möjligt att på 4 månader medhinna alla ärendens behandling. För min del skulle jag ej haft något emot att lemna tiden för riksdagarne obestämd; men man ansåg i förra riksdagens Konst.- Utsk. såsom alldeles nödvändigt, för att förslaget skulle kunna gå igenom, att tiden för riksdagens arbeten vore inskränkt inom vissa månader.
Här i Sverige äro deras pensioner bra mycket mindre, och skulle ytterligare förminskas, om icke K. M:s billiga begäran bilälles. Jag ber dessutom att få fästa den siste värde talarens uppmärksamhet derpå, att det icke torde vara skäl att antaga Frill, af Ugglas’ reservation, enär K. M. begärt att för åren 1802 och 1803 måtte tagas af 7:de hufvudtitelns besparingar, som dertill lemna tillgång, hvilket torde blifvit af Frih. af Ugglas förbisedt. Hr von Knorring, Oscar: Då frågan synes redan vara tillräckligt utredd, vill jag endast tillägga, att ett förvägrande af den begärda summan nödvändigt förorsakar att K. M. måste ur egen kassa ersätta den minskning i pensionskassornas inkomster, som derigenom uppstode; och då detta icke torde vara billigt, förenar jag mig i den af Gr:ne Cronstedt oell Björnstjerna gjorda anhållan. Hr Cederschjöld: Jag afstår från mitt yrkande och förenar mig i anhållan om bifall till K. M:s framställning. Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat att derunder endast hade yrkats att B. o. Ad., med alslag å IJtskds hemställan, skulle bifalla K. M:s i ämnet afailna Nåd. framställning, gjordes först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvartill svarades nej, samt sedermera propos. på afslag derå samt bifall till K. M:s framställning i ämnet, hvilken propos. med ja besvarades. Utsk:ts hemställanden biföllos. 5:te punkten. Hr Reuterskjöld, Fabian: Jag hade väntat att, vid den utgång denna fråga inom Utsk:t fått, någon reservation mot beslutet skulle blifvit algifven; och jag måste bekänna, att det är med smärta jag funnit att så icke är förhållandet.
Borgare-Ståndet hade antagit Preste-Slåndets nyssberörda inbjudning och då sålunda två Stånd förklarat, att frågan må förfalla, fann Bonde-Ståndet , som för sin del ej kunde lemna något afseende på inbjudningen, att ali åtgärd, i anledning af Utskottens Memorial N:o 57, vöre utan ändamål; hvarföre ock detsamma lades till handlingarne. S, D. Föredrogs å nyo LagUtskottets på bordet hvilande Utlåtande N;o 184, i anledning af ålerremiss å Betänkandet flpo 178, öfver Herr Trot, Ut dr. d. 4 71lajl t#35s Dahlmans motion, alt häck tande, på grund af anklagelse för brott emot 5 Gap, i §. Missgernings-Balken, ej malte cga rum förr, än Konungen yttrat sig, huruvida saken skall nedläggas eller icke, samt Domaren derefter pröfvat, örn skiil till häcklande förefinnes.
B:co , då diiFereocen blifver 50 R;dr, hvilken, beräknad på ett circa 1184 gånger större qvantum af 1.184,448 skålpund, uppgår till ett belopp af omkring 59,100 R:dr Banco. Den af Herr Tham uppgjorda calcul angående Tulluppbörden på Vin kan af mig ej controlleras, då upplysning saknas om verkliga beloppet *f de partier deraf, hvarå den samma är grundad. Det återstår således för mig endast, att söka med ytterligare bevis styrka, att mina af dtn värde Talaren klandrade uppgifter i denna del äro snarare för lågt än för högt beräknade. För att tydligen kunna utreda detta förhållande, torde det göra tillfyllest, att Tullbeloppen, efter de förut anförda olika beräkningssätten , calculeras på ett visst qvantum , hvilket äfven^ här lämpeiigen kan antagas till det af 3,459 Ahmar, som förledit år förtullades. Det lärer ej kunna bestridas , att nu varande Tull på detta qvantum, å 24 R:dr per Åhm, utgör, enligt hvad jag i mitt anförande uppgifvit, 83,016 R:dr Hamburger B:co eller, å 120 sk. Cours, 207,540 R.dr Svenskt B:co Efter Utskottets förslag antages Tullvärdet för de vanlige Vinsorterne, efter ett medium emellan 40 sk. och 1 R:dr 12 sk. B:co per Kanna, till 1 R Kannan, som på en Åhm af 60 kannor utgör 62 R:dr 24 skeller på 3,459 Åhmar tillsammans 216,187 R.dr 24 sk , derå Tullen, efter ett Den 19 Julli j. ni. 321 ett medelbelopp af 45 procent, uppgår till endast 97,284 R:dr 18 sk, så att följagtéligen Utskottets .förslag, otn det antoges, skulle på en Vinimport af ifrågavarande qvantum tillskynda Staten en förlust af 110255 R:dr 30 sk. eller 83,236