Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Anmärkn:sanledn:ne efter 107 § R.F. från Const.Utsk. der Gr:n då var ordf., utgjorde några och 70 och Konungens rådgifvare, blefvo dessutom vid Riksrätt tilltalade för icke mindre än 31 särskildta mål. Sådan var Gr:ns vördnad för Konungen på den tiden. Här har yttrats att adeln genom sitt beslut om denna frågas tidigare företagande till pröfning beröfvat dem, som velat studera sig in i det hvilande förslaget tillfälle dertill. Jag förmodar att den, som icke hunnit göra undan dessa studier på 3 år, ej heller torde medhinna dem hvarken på 3 veckor eller 3 månader. Den 18 December. faller det som upskofvets ändamål icke varit att studera sjelf utan att informera andra. Dertill liar man ingen rättighet, då man dermed uppehåller riksdagen, till kostnad för riksdagsmän särskildt och riket i det hela. Jag har väl anmärkt att våra långa tal hindrat oss från företrädet att först få säga nej, till det hvilande förslaget; jag tror dock att Ståndets fasta hållning vid denna riksdag, dess enighet vid Bänkmansoch Elektors-valen, samt vid frågan 0111 delta måls ofördröj liga företagande, icke hafva varit ulan verkan pä skyndsamhelen eller enigheten vid frågans afgörande utom oss. Några talare hafva vändt sig till de konservativa och Frih. Raab serskildt till mig med upmaning att sälla något annat i stället för det hvilande förslaget. Jag skall icke underlåta, hädanefter såsom hittills, att så ofia på mig beier, göra hvad jag i den delen kan. Min öfvertygelse är den att här, likasom i England, komma de väsendlligasle förbätlringarne i denna väg, likasom i de flesta andra, att tillvägabringas genom dc konservatives ålgärd och medverkan, dels derföre att de bygga på gamla grunder, dels emedan de taga måttligt för sig i sender. Jag önskar slutligen att Gr. Lagerbjelke icke må uptaga liden med någon omständlig vederläggning af hvad Hr Gunther sagt.
Från denna dansens barndomsålder — ja, Kavaljererna störta efter sina på förhand man kunde säga dess gyllene ålder — har den uppbjudna damer och kasta sig plötsligt in i utvecklat sig till hvad den nu är — dansen valsen en kanske midt i en takt, en annan i börhar såsom allt annat vexlat form med tiderna, jan, en annan i slutet. Snart är allt ett enda den har liksom klädedrägten troget följt tidens vimmel af svarta frackar och brokiga qvinnovexlande smak och karaktär, och är ofta ett drägter, tyll och band, rusande om hvarandra, ganska åskådligt uttryck af dessa, likasom ett på kors, på tvärs öfver salongens golf, stötande folks nationaldanser ganska tydligt berätta om hop här, knuffande hvarandra där. Det ena folkets egna lidelser, lynnen, fel och förtjenster. paret dansar i upptakt, det andra tvärt om. Men af dessa, af nationaldanserna, finnes Och huru man rusar! Kavaljererna spänna det i våra dagar icke mycket qvar, utom på sina senor och taga stegen ut, som om det gälde teatern, der det lilla, som der finnes qvar, är att dausa i kapp. Ty de veta att damerna idealiseradt, urvattnadt om jag så får säga, förtycka om att » flyga ». Här ser det ut, som falskadt. om den elake Måns Månson hade rätt, då han Äfven på dansens område har utvecklingen karaktäriserar dansen som blott en konst » att varit underkastad tidens allt nivellerande makt, sparka i takt och gå på som ett lokomotiv. » som så småningom utplånat de gamla dragen Och ändå är. det en vals! En dans, som skall af för hvarje land säreget kynne, och smält om dansas med lugnt behag, med innerlighet, en och moderniserat det hela. dans, hvars karaktär — som en tysk författare Kommunikationerna, som fört folken närmare säger — är » den jemna belåtenheten och det hvarandra, ha äfven här bidragit att utsläta naivt-gemytliga hängifvandet. » skiljaktigheterna och stöpa allt i samma billiga Eller den polkan man nu spelar upp! Huru godtköpsform. man hoppar åstad, huller om buller.
Det förra borde, förvållande till fångspillning, alltid vara en oundviklig följd, men deremot uppå vidare pröfning bero om tillika Böter, Vatten och Bröd eller Spöstraff borde åläggas , och då Leuteration endast kan ske i ÖfverRätlen, hvilket förorsakar omgång och tidsutdrägt, samt bos förste Domaren ej finnes andre alternativer än att frikänna Fångvaktaren med bibehållande af Tjensten eller att ålägga .Spöstraff, jemte Tjenstens förlust; så har LaglJtshottett Bettinkanien» 1315' Herr Ehrenborg på dessa grunder, och ehvad 1786 års Bref tillkommit efter Riksens Ständers tillstyrkande eller icke, ansett detsamma böra upphäfvas, och stadgandet i allmänna Lagen återställas i sin fidla kraft. Häruti har Herr Grefve Mörner, Carl Stellan, instämdt, och hafva vid Herr Cederschjöld! yttrande erinringar blifvit gjorde af flere Höglofl. Ridderskapels och Adelns Ledamöter; i anledning af hvilket allt Betänkandet blifvit till Lagutskottet åtcrremitteradt. Af hvad sålunda vordet andraget, har Utskottet icke funnit skäl frånträda dess i Betänkandet yttrade öfvertygelse, att det strängaré ansvar Kongl. Brefvet den 2 November 1786 utsätter för Vacktkarl, som af försummelse eller vangömmo släpper fånge lös, bör bibehållas, och hvilken öfvertygelse vunnit än mera styrka deraf, att Betänkandet blifvit af de öfrige 3:ne RiksStånden enligt ankomne ProtocollsUtdrag, utan anmärkning godkändt. Hvad åter angår den af Herr Cederschjöld väckte särskilda fråga, huruvida ofvannämnde Kongl. Bref må ega kraft af Lag, enär detsamma, utan Riksens Ständers hörande utfärdadt, icke någonsin skall blifvit af Riksens Ständer godkändt; så ehuru Utskottet destomindre tillhört att ingå uti någon pröfning af sättet huru nämnde Kongl. Bref tillkommit, som Utskottet enligt 33 §.
Det tycks, som om mitt utseende ibland kunde vara rätt uttrycksfullt. EMILIE (obehärskadt, ångestfullt). Men Leonora – hvad vill du vi skola tro? Du har länge varit hemlighetsfull, ojämn och nervös, men de allra sista dagarna har du till och med varit borta flera timmar å rad, utan att någon har vetat, hvar du har hållit hus, och när du kommit hem, har du alltid haft det där tjocka floret för ansiktet, som nästan gör dig oigenkännlig. Du – som aldrig annars brukar flor! LEONORA (utan att vända sig om). Du har rätt. Jag borde ha läst mina franska romaner bättre och stoppat det i fickan, när jag steg ur droskan. EMILIE (bedjande). Hvarför vill du nu inte vara uppriktig mot mig, Leonora? Jag försäkrar dig, att jag har tänkt på alla möjligheter, jag är förberedd på allt. Ingen kan döma dig mildare än jag. LEONORA. Men jag vill inte dömas – hvarken mildt eller omildt. Är Hans hemkommen? EMILIE (kallt, sårad). Nej, inte hvad jag vet. Jag hade också gärna önskat att tala med honom. LEONORA. Ännu mera! Du har haft en del konferenser med din bror på sista tiden – eller kanske rättare med min man. EMILIE (ännu kallare). Jag förstår inte ditt »kanske rättare». LEONORA. Det vill säga så mycket som, att jag antar jag är ämnet för edra samtal. EMILIE. Du ta’r fel. Atminstone icke direkt. Hans skulle icke tillåta någon – icke ens sin syster – att diskutera hans hustru. Om det är så riktigt af honom, vill jag låta vara osagdt. LEONORA. Du har förmodligen försökt öfverbevisa honom om motsatsen? EMILIE. Leonora! – Jag ber dig! Med ett ord kunde du ju, om du ville, förklara allt detta, som nu förekommer oss så mystiskt. LEONORA. Och om jag inte vill EMILIE. Så måste du finna dig i att bli dömd efter skenet – efter ditt uppförande. Tänk nu efter: du har en vän, en ung man ... LEONORA (ännu vid elden. Sotto voce, utan att vända sig). Några tycker, att han är förtjusande. Fortfar, kära Emilie! EMILIE (stelt).
Utlåtande redan var afgjordt,0■btiihvad som rörer Fastighetslånen, genom Ridderskapets och Adelns den 27 dennes ■gifnft.jbifall till BancoUtskottets Memorial af dea 15 Juli, samt den enda fråga i detta Memorial, som återstode att afgöra, vara BancoUtskottets tillstyrkande om ett årligt biträde af €00 R:d. till kostnadsersättning för den projecterade StatsOeconomiska Journalen': hvilket tillstyrkande nu äfven bifölls. Den,.z§i Juli ! *, m.;-« doiöBedfloriagpkUh ifcyu^ afgj^dt, atti f båg ani ö& nka b i y e £ i 1JU, filp* bfe iQfföfcb) 5? fcwe sfcd l lfa; J äf*£h as Öa gi 1 iU» . Ä»if3»r^»gasifit»pyJ#ihtaii«niASP»tÄi öhUtsSkröEtaetiis sJöordäkita, $eJ denup*, |y> Bordet lagda ochr6fif^t(?!2 Betänkande af den 15,' i anledning af Kongl. MafJbs nådiga 1 Pfopösition om Götha Caiöd<aVbeJtete»^å9tr)tgång :J3öh t ytterligare b$? främjande, 1 (Jemte BancoUtskottets dermed gS^ensliapJaägaode Memorial af den Ju 1 i,o ite r re m itte ra d t den 2g, och bada jdJfej skotta ros* ida mf a 1 d t a svar af den 25 denne** hMflhéc d*ir 3^1 blifvit första gången up|r» läsnaiBebaurg ueaeb e/lekl ,bil«gnibgSgqqa -oviöglfiv inora ronn&rrijbnE.
För min del beklagar jag icke destomindre att dessa äfventyrliga åsigter kunnat göra sig gällande hos en landets Representant, för att derifrån utgå ibland allmänheten och möjligen insöfva dess sjelfständighetskänsla. Om ock vår materiel, genom en dylik åtgärd blifvit aldrig så rik och ändamålsenlig, men vi saknat Armée och, hvad dess värre vore, en öfvad Armée, att densamma begagna, så inser jäg sannerligen icke hvarutinnan vinsten eller säkerheten för landet legat. Det ena kan anskaffas för penningar, och skäligen fort ny till en del, om medel icke tryta, men öfvad trupp, med öfvadt befäl och hvad dertill hörer, skapas icke i en handvänning, aldraminst när faran står för dörren. För öfrigt får jag göra Hr Grin den rättvisa, att Hr Grin numera synes hafva frångått denna, efter min åsigt, falska idé och fastmera nu påyrkat, att försvarsanstalternes ordnande^bör, mera än någonsin, tagas af lagstiftningen i allvarligt öfvervägande. Med sann tillfredsställelse täger jag fasta på detta yttrande, som anstår en fäderneslandets vän. Hr Grin anmärker, att andra länder hafva en krigsoch en freds-fot, men att den Svenska krigs-administrationen häruti icke velat antaga någon skillnad. Hvad vill då sägai att hafva särskilda stående trupper, eller stam. och särskildt beväringsmanskap, eller förstärkning? Ar icke detta just samma olika organisation för freden och olika för kriget, som i andra civiliserade stater användes — med den skilnad måhända, att blott omin H. 10 146 1) 9 n 28 J a n u a r i f. m. kling j af den väpnade styrkan är hos oss en kori lid om året tjenstgörande, då deremot andra länder hafva ända till f eller derutöfver i ständig tjenstgöring och blott en mindre del af Arméen hemförlofvad. eller ur aktivitet, eller npå vakans11, eller hvad man vill kalla det1— Kanske förmenar Hr Grin att det är mobiliserings-planer som fattas. Jag får då äran uplysa, att flere sådane, under olika förutsättningar, finnas genom min försorg uprättade.
Riksda - gens Den 11 Maj. gens slut, eller till dess bestämde föreskrifter der« öfver kunde göras. arvid hafva Riksens Ständer inhämtat, huruledes, uppå af åtskilliga bland Hedervärda Ronde Ståndets Ledamöter vid 1812 års Riksdag väckt fråga, Rikets då församlade Ständer, genom underdånig skrifvelse, förklarade sig hafva funnit ined billighet och rättvisa öfverensstämmande, att Hjelprotar borde vidkännas ett emot hemmantalet svarande deltagande uti alla de förmåner, Indelta Manskapet ägde rätt att af Rotarne fordra, hvaribland äfven jordlega för Torpen, mulbete* vedbrand och gärdselfång borde räknas; i anseende hvartill Riksens Ständer anhöllo om Nådigt förständigande till samteliga Konungens Befallningshafvande, att, med undantag af sådana Rotar, der tilläfventyrs med Indelnings Verkets tydliga innehåll visas kunde, att Stamroten blifvit ålagd ringare rotering emot skyldighet att utan ersättning af dess Hjelprote, bestå ofvanuppräknade förmåner, hvar inom sitt Län söka befordra frivilliga öfverenskommelse! emellan Stamoch Hjelp - Rotarne om samma förmåners utgörande efter Rotarnes förhållande och KnekteContracten, samt att, der ersättning komme att gifvas, densamma måtte bestämmas i Spannmål eller andra varor, såsom mindre underkastad da förändringar, ali ersättning i penningar medförde; äfvensom att Konungens Befallningshafvande skulle äga rätt att, i fall godvilliga öfver, enskommelser ej träffas kunde, efter derom vid vederbörlig Domstol föregångna undersökningar, sådana Den 11 Maj. sådana ersättningar bestämma; tiil hvilken underdåniga anhållan Eders Kong!. Maj:t under dea 13 October t 8 1 s? lernnat Sitt Kådiga bifall. Detta allt hafva Riksens Ständer under of. vervagande tagit, och få nu sina önskningar i detta afseende för Eders Kongl.
Lotsa* och éj utgå från Lotshemman; utah pålägga3 Städer och ställen på Landet utah motsvarande förrnoner och endast af orsak, att man funnit för godt diiläggi Lotsar; äfvensom någre Ledamöfef ansett att då Lotsoch Båkafgifterhe öfverskjuta Statens ifgiftér för denna inrättning, in iöpet af Lands-orts och Korsö Fvibåkar icke borde, såsom Utskottet tillstyrkt, fördröjas intill nä" kia Riksdag, utan siiarase ju förr dess heldre vérkktällaS med t; éx, någon viss årlig afbetalning å köpeskillingen; Stats Utskottet får i anledning af dessa a 4 Suml' 4 Beted*, g i^o S lats • U tsk» t tets Betänkande», märkningar anföra, att Riksens Ständer uti underdånig skrifvelse af den 27 Martil 1810, hos Kongl. Maj:t anmälte: huru de funnit fullkomligen stytkt, att de medel, som under Titel af Rotsoch Båkafgift till Staten influtit, blifvit till icke obetydligt belopp dragne från deras primitiva bestämmelse, oagtadt samma afgift lid efter annan för Sjöfarande ökats; under den förevändning att sådant för Rotsoch Båkinrättningens underhåll ansets oundgängligt, och till vinnande af nödige förbättringar i denna inrättning, ansett det nya stagande i ämnet behöfligt, att Rotsoch Båkinrättningens Fond, egentligen bestämd att bestrida kotsnaderne vid Båkars och öfrige Sjömärkens underhållande, nyas uppbyggande, Krono Rotsarnes aflöning, flere sådanes antagande och nya farvattens eller Rotsleders inrättning m. m-, måtte till sitt ändamål användas samt i Riks-Staten få sin särskildta Titel; kunnande likväl medlen, som i Kongl.
Majus Nådiga Reglemente af den 1 1 ”April 18 io, och som 1815 |rs Riksmötes Be-, ”slut än vidare utsträckte.” ”Genom Eders Kongl. Majlis Nåd utsedd "bland de flera af Götha CanalRolag i underdånighet föreslagne, att vara dess Ordförande, har ”i’gj er|Iigt pligt och öfvertygelse, bordt framställa dessa skäl, och vågar till Elers Kongl. ”Majit ny älven i djupaste undefdånighet upp - Den 15 OctoberJ.m. ”gifva de följder, enligt min öfvertygelse, skofla inträffa; då Actie-egarne genom detta beslut, ”sorn helt rubbar ägande rättens helgd, se sin redan använda förmögenhet af I,§84,720 R:dr ”förlora dess värda, och troligen af en sådan o. ”säkerhet, måste afskräckas ifrån att med åter”stoden vidare bidraga; så blir häraf en följd, ”att hela detta Samband upplöses; En betydlig ”Embetsmannacorps med, som jag vågar säga, ”mer än vanlig skicklighet , som förtjent ett bätt”re öde, och hvilken tryggat sig vid Bolagets ”lagligen fångne Privilegier och Rättigheter, ”skall lemnäs obelönad och i behof, samt för”modligen till en del förloras för Fäderneslandet tillika med kunskaper och erfarenhet, hvil”ka ej mera ersättas i vår tidj Arbetare, som ”med en hittills okänd skicklighet blifvit vid det”ta företag danade, äfvensom alla för ändamålet ”anskaffade Hus och Inventarier, komma iförtid ”att förskingras, och kunna sedan med rnångdub”bel kostnad ej återfås ; Hela Inrättningen faller, ”och den allmänna nytta man kunde vänta af redan använda Summor, försvinner! Då skola ”färdige och halffärdige Slussar och andra Byggdader, slående utan nytta på torra höjder för ”att åter förfalla: Gräfde men vatfentomme Cadaler:
(147) STOCKHOLMS ger dagligen erhåller " Mellins Food " befinner sig där af utmärkt väl. Venersborg den 11 juni 1897. Med all högaktning IS. VON SYDOW. Herr Axel Lennstrand, Gefle. Till svar å Eder ärade skrifvelse af den 10 dennes får jag härmed meddela att min lilla 14 månaders gamla son, hvaraf porträtt för närvarande ej finnes, fortfarande 3 gånINTECKNINGS-GARANTI-AKTIEBO LÅGS BRAND(öppna alla söckendagar kl. Va 10 — 4) innehållande c:a 1, 6 5 0 st. skåpfack. Testamenten, Gåfvobref och dylika handlingar emottagas fall förvaring; äfvenledes emottagas värdepapper i öppet förvar. (S. T. A. 55185) Stockholm — Öfre Norrland, Drottninggatan 6. Hushållsräkning 5 %. utlottas den 1 November 1899. Pris for lottsedel 1 0 KR., till landsorten mot INSÄND LIKVID V I D HVARJE REKVISITION ÅTFÖLJD AF 4 0 FREDSGATAN 3 2, STOCKHOLM. NORRKÖPING. Begär prospekt. FEN IX 0. ULLSPINNERI, VÄFVERI, G A R N - OCH VÄFNADSHANDEL. Guldmedalj vid flera utställningar. Vi rekommendera vårt rikhaltiga lager af alla slags garn, i såväl ull som bomull, till billigaste priser i äkta, fornnordiska växtfärger, passande till Konstväfnad i allmogestil. Förfrågningar om lämpliga garnsorter och färger besvaras omgående och prof med prisuppgifter sändas på begäran. Har rönt exempellös framgång. Flera tusen människor välsigna den. Rekommenderas af läkare och barnmorskor. på en sats kosta 4: 40 pr sats. Sändes på järnväg mot efterkraf, på båtar endast då den är förut betald. Uppgif den sort, som önskas af de tre sorterna. Endast hel sats sändes. Hellösande för kronisk förstoppning, magkatarr m. m. Halfiosande för magsyra, kolik, gallsten m. m. Bindande för tarmkatarr, diarré m. m. — Jönköping i januari 1899. Rikstelefon.
Doktor Kamphs återställande till helsan lörefunnes, ansåg sig Kollegium böra till nådigt bifall understödja Regements-chefens ofvanberörda underdåniga hemställan, desto hellre som regementet vid angifna förhållande icke vore för obestämd tid belåtet med en endast under mötestiderna tillfälligtvis tillförordnad och på Statsverkets bekostnad allönad extra läkare, hvartill dessutom fullt legitimerad person sällan kunde vara att påräkna. Då enligt företedda betyg, Doktor Kamph en längre tid varit och fortfarande är af sinnessjukdom angripen, så att han är urståndsatt att sin tjenst vid Kalmar regemente förrätta, och någon förhoppning om hans återställande till helsan icke förefinnes, vill Kongl. Maj:t, med anledning af Rikets Ständer vid 1854 års Riksdag meddelade förklarande i fråga om obotlig ansedd sinnessvag, lam eller blind tjenstemans skiljande från ordinarie beställning i Rikets tjenst, härmed föreslå Rikets Ständer, att Doktor Kamph må med månaden näst efter den, i hvilken han erhåller nådigt afsked från regementet, på Allmänna Indragningsstaten uppföras till åtnjutande under sin återstående lifstid af en årlig pension, motsvarande hans nu på regementets stat innehafvande Andre Bataljons-läkareaflöning eller Åttahundra Riksdaler. De detta ärende rörande handlingar skola hållas tillhanda det Rikets Ständers Utskott, till hvars handläggning frågan varder öfverlemnad, och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med ali Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. A, F. Z. Reuterskiöld, Kongl. Maj 'ts Nåd. Proposition N:o 8. 23 Utdrag af Protokollet öfver Landtförsvars-Ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen uti Stats-RAdet å Stockholms Slott den 24 Oktober 1862. Närvarande: Hans Excellens Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Excellens Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström, Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt. Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup, Reuterskiöld.
Aflöning för Ghartaj-Sigillatae-Contoret . 3,469:26. — 3,554:15. Åklagareandel i de efter åtalen influtne afgifter . 692: 33. —• — —• Bal ance till påföljande äret: Proprie Balancer 6,484:19. i. 7,339:39. Härvid hafva Revisorerne funnit: l:o De, i stället för sportlerne i Kongl. Maj:ts Canzli, till Kronan ingående Afgifter såsom Charta Sigillata beräknades, af Kongl. Maj:t, i dess Nådiga Proposition den 22 Januari 1834, angående Stats-Verkets tillstånd och behof, att årligen utgöra 37,350: och utaf Rikets Ständer till 37,000: men hafva uppgått: år 1836 till endast 33,408: 1. — år 1837 d:o 35,796:39.- Dock har den upplysning härvid lemnats, att uti sistnämnde summor icke skulle vara inbegripet stämpladt papper för outlöste expeditioner. 2:o Af Försäljningsman uppburne medel för försåldt stämpladt papper hafva under Revisions-åren i en del Län ej lefvererats inom bestämd tid, utan att likväl, så vidt de nu granskade Räkenskaperne gifva vid handen, någon ränta, i enlighet med 17 §. i Kongl. Förordningen den 16 Maj 1835, finnes hafva blifvit de försumliga försäljningsmännen påförd eller af dem erlagd. 3:o Utestående Proprie balancer, utgörande vid 1835 års utgång - 10,799:14.— bestego sig den 31 December 1837 till 7,339: 39. 52 — Avesta Krono-Inspection. Vid dess Räkenskaper, som granskats i Kongl. Kammar-Rätten, för år 1836 med och för år 1837 utan anmärkningar, hafva Revisorerne icke funnit något att erinra. Förhållandet med Inkomster och Utgifter är följande: Debet. Balance från föregående året
Och har Utskottet, till följd häraf, skolat vördsamt lemna det utlåtande, att ehuru Utskottet finner den af Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie gjorde framställning hämta stöd af billighet från det förhållande, att ifrågavarande Vakt, i anseende till dess oafbrutna fortfarande under tiden af ett helt Plenum, som ofta utgöres af 5 å 6 timmar, ostridigt är förenad med mera möda och svårighet, än vanlig vaktgöring; Utskottet likväl, med fästad uppmärksamhet å RiddarhusCassans skuldsatte ställning, samtde betydliga utgifter af oundviklig art, hvilka densamma förestå, icke anser sig böra tillstyrka, att någon Gratification till ofvanberörde ändamål varder å nämnde Gassa anvisad, helst en så - Den 29 Janua l ii. dan, om ock icke bestämd till högre belopp, än det af Motionairen föreslagne, eller 2 R:dr B:co för hvarje Plenum, skulle, med antagen beräkning af det större antal Plena, sorn under de sednare Riksdagarne inträffat, komma att ådraga Cassan en icke ringa utgift. Och anser Utskottet, vid jemförelse af 18 och 5i §§. RiddarhusOrdningen, något yttrande i afseende å den af Grefve Horn, Claes Fredrik, väckte frågan derom, att Vakten utanför RiddarhusSalen borde indragas, icke, i den form densamma nu är vorden fi-amställd, kunna af Utskottet meddelas. Hvilket dock allt till Höglofl. Ridderskapets och Adelns vidare pröfning vördsamt öfverlemnas. Stockholm den 22 Januarii 182g. På RiddarhusUtskottets vägnar Carl M ö r n e r. fF. F. Dalman. Lades på bordet. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan half till 3 eftermiddagen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. 352 Den 3o Januarii. Fredagen den 3o Januarii 1829.
Enligt igcv ärs Jnstruction och besi g tz. stall Secrererarsn föra all Correspondance; och Herrar Fullmägtige hafwa sjelfwe uti Deras rinder den 5 Februarii 1801, för Cancelliet utfärdade förnyade Jnstruction förestrifwit, a t alla ifrän Fullmägtige utgående Bref och Expeditioner böra upjät. tas af Secreterare», och af honom tillika med Kamwereraren Contra signeras, undantagandes CourameBref, son, blott innehälla avis om Wexcl-Rcmisier, hwilka uti Boksiuts - Conkoiret kunna författas och utan föregången justering derifrän expedieras. Och dä Kammererare!, således i och för Bress Upsältande icke kai, behöfwa att äga nägon »vidsträckt Sprak-kännedom. fä wida delta icke egei,'eligen hörer till hans tjenstebefattning, toroe denna Spräk-kännedom ännu mindre kunna komma uti fräga för hans Vicarius. Desiurom är Kammarförwalten den Tj/nstcman, hwilken, enligt I8ac> ärs Jnstruction, är närmast i ordning att förrätta Kanimererare«tjensten; Den i3 November. rvyr och haswa Herrar Fullmägtige jemwal, dä Kamme. reraren Laclovius den 14 Maji ryss utnämndes Ull Kammererare-Befattningen wid Inrikes ärenderne, ibland andre stal nyttjat det, alt han som i egen, ffap af Bokhallare, lagt hand wid Utrikes arendern. ' och wid dem more wand, ffnlle vicariera för Kammereraren wid Utrikes arenderne.