Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bifölls; jule punkten, angående den agronomen Hofman Bang uppdragna befattning att tillhandagå med råd och upplysning, rörande fårskötseln osli ulleulluren: Återremitterades; 8:de punkten, angående belåningen af inhemsk ull, som blifvit uppköpt för att dermed drifva handel: Bifölls; g:de punkten, angående manufactur-discont-fondens förstärkande med den obegagnade delen af ull-discontens creditiv samt om godtgörandet af de med sistnämnde disconts utlåning förenade tillfälliga förluster: lades till handlingarne; louie pilt! dit en j angående skedde insättningar å en och samma räkning i Rikets Ständers Bank af anslags-summan för ullsorterings-anstalterna i Götheborg och Malmö, samt försäljningsmedlen för kronan tillhöriga får: I.ades lill handlingarne; n:te punkten, angående det Kongl. Landtbrnks-Academiens Secreterare J. Th. Nathhorst af manufactur-medlen tillagde årliga arfvode: Återremitterades; rette punkten, angående beviljad förhöjning af den andel utaf Borgmästarelönen i Eskilstuna, som är anvisad å Extra licent-fonden och, Tid bristande tillgång på denna fond, å manufactur-medlen: Återremitterades. S. D. Föredrogos och biföllos Stats-Utskottets följande utlåtanden, nemligen : N:o 22, angående föreslagen afskrifning af ett i Riksgälds-Contorets anteckningsböcker, rörande lestaments-bevillningen, balanceradt mål; N:o 2 /, angående föreslagen nedsättning i räntan för Ull-discontcreditivet samt begagnandet af en del utaf samma creditiv för manufactur-discont-fondens förstärkning; N:o e5, angående pension för aflidne Casseuren vid Riksgälds-Contoret J. Zengerleins enka och oförsörjda barn; N:o z6, i anledning af C. K. af Robsahms motion om utgifvandet af Slats-obligationer å tillsammans
Men vikingaskeppet framkallade allmänt jubel under hela resan, och v i d passerandet af City hall (stadshuset) ägnade stadsstyrelsen, med borgmästaren i spetsen, våra vikingaättlingar den SVEA GILLES VIKINGASKEPP. äfvensom svart, hvltt och kulSrt Henneberg-Säden från 65 JJre ti Bal-Siden 65 öre till kr. pr robe &gt; kr. 12,30 — 58,80 Siden-Grenadin Siden-Bangaiin • kr. 1,75 — B,i Siden-Foulard, tryckt, &gt; 85 öre — 3,85 pr mtr. Slden-Armures, Monopols, Crlstalllques, iHoire antiqu Duchesse, Princesse, Moscovite, Marcelllnes, sidentäcken och fat siden m. m. portooch tullfritt till h e m m e t. Frofver och kat; log omgående. — Dubbelt porto till Schweitz. G. &amp; K. HofleverantSr.) 16: 45 p r meter — slät, randig, rutig, fasonerad, damast m. r (cirka 240 olika kvalitéer och 2,000 olika färger, mönster m. m.). För utstyrslar, G O T E B O R G S Duktyger, linneoch bomullsvaror, billigast hos behandlar BRÖDERNA SVENSSON &amp; C:O, KRONISK NÄSOCH SVALGKATARR 16 H a m n g a t a n 1 6. medelst inre smärtfri massage (med instrument). Tel. Österm. frankerad mot insändande af kr. 1:20 i svenska frimärken till Änkefru Lindholm, Corso Mentana 29, Genua. MUS K I - INSTRUMESTER af alla slag, PNSK.SÄIIAES GRAILS.
Lönebesparingsoch ÅVanfceménts - medel blefvo först vid 1815 års Riksdag uptägne bland StatsWerkets ordinarie eller ständige Inkomster; förut vörö de räknade ibland de tillkomne eller tillfällige. Enligt de utgifter härutinnan blifvit meddelade, har eftér fen Medelberäkning af denna inkomst uti 1816 års RiksStat, blifvit påräknade 25,000 R:d> Lika stor summa upföres-nu, intill dess annan beräkningsgrund kan förekomma med 36:0 Interesse ä Kohgl. Krigs. Cöllegii f. d. Cassör« Dessa tassors Capitaler hafva, likmätigt Kongl. Majus oCh Riksens Ständers Förordnande, blifvit aflemnade från Krigskollegium, under hvars disposition de förut stått, till RiksgäldsContoiret, utgörande följande belopp, nemligen: Bet ani ar den> Transp. 23,385.24- 3- OrganisationsCassans dito '<• - 34,567.39.10. Enligt Riksens Ständers Beslut vid 1812 års Riksdag, skall RiksgäldsContoiret godtgöra StatsContoiret 5 procents årlig ränta uppå denna Summa, hvilken Ränta alltså bär upföres med 37:0 Interesse ä ett, efter Riksens Ständers Beslut vid 1815 ars Riksdag, StatsWerket tillfallet Capital. Detta Capital, utgörande 36,696 R:d 47 sk. 6 rst., är af KongL StatsContoiret förräntadt uti RiksgäldsContoiret, emot 5 Procents Ränta, hvilken här uptages med 38.0 Interesse ä Wermlands LandtvärnsCassas Capital. Denna Cassa har tillkommit genom frivilliga gåfvor och sammanskott af Wermlands Läns Innevånare, under år 1788, 1789 och 1790, såsom hjelp till Wermlands gränsens försvar; Räntan deraf anslogs till underhåll för det Manskap* - 5 Denna Gassa utgjorde i RiksgäldsSedlar 7,300 R:d.
Direktionen sådant äskar, kunna den förlorade kreditiv-rätten återfå när Riks-bankens ställning det medgifver; 3:o derest Filial-banks Direktion försummar att, inom stadgad tid, fullgöra föreskrifven ränteliqvid till Riks-banken, då Fullmägtige ega att, om de så för godt finna, k red itivet till större eller mindre del uppsäga till återbetalning inom ett år, efter det Direktionen derom af Fullmägtige erhållit uppsägning; och 4:o af den anledning och i den ordning, punkten litt. k) omlörmäler. h) I den revision, som årligen bör förrättas öfver Filial-banks räkenskaper och förvaltning under det förutgängna året, skall ett af Fullmägtige u t sed t ombud deltaga; egande Fullmägtige dessutom att när som helst genom ombud taga kännedom om Filial-banks räkenskaper och förvaltning. i) Vid hvarje räkenskaps-års slut skall Filial-bank, angående sin dervid befunna ställning samt rörelse under förflutna året, lill Riks-banken aflemna uppgift enligt vederbörligen faststäldt formulär, hvilken uppgift genom Fullmägliges försorg uti officiela tidningarne meddelas, - k) Iakttager ej Filial-banks Direktion af Kongl. Maj:t i nåder faststäldt reglemente eller de vilkor, som vid kreditivets erhållande blifvit fästade, och derom vid revisionen eller eljest göres anmärkning, som af Fullmägtige godkännes, bör rättelse i anmärkta hänseendet beredas. Följer ej rättelse, vare Fullmägtige berättigade att Banko-Utskottets Betänkande J\s 25. GS att uppsäga, till större eller mindre del, det Filial-banken beviljade kreditiv till inbetalning inom ett är. I) Kostnaderne för de ombud, som, enligt punkterne litt. a) och h), af Fullmägtige utses, bestridas af Riks-banken. Mom. 2.
Du att han har lycka med sig i allt; seglar han, får han god vind; jagar han, får han opp; fiskar han, så tar det; dobblar han, så vinner han. De säger också att han är född med segerhufva GÖRAN P. Det är en högst ovanlig man. PRINS E. Du känner inte unga Jakob, Herman Israels son; han hade lofvat att komma hit i afton. Han är något lillgammal, men har sunda tankar i ett och annat, och jag beundrar honom för åtskilliga egenskaper, sannolikt emedan jag saknar dem. GÖRAN P. Jaså! PRINS E. För öfrigt är det nog en ryslig lymmel som fadren! ANDRA AKTEN GÖRAN P. Då skall det fägna mig att göra hans bekantskap. PRINS E. Därför att han är en lymmel? Haha! GÖRAN P. Trots det! AGDA in från venster. Prinsen kallade på mig? PRINS E. Nej, men Du är alltid välkommen! Sitt ner här! AGDA. Det är för stor ära för mig! PRINS E. Det är visst och sant! AGDA. Därför går jag innan jag förlorar äran. PRINS E. Mygga; sticks Du? GUSTAV VASA AGDA. Nej, I kände det så, allenast. Jag är nog förståndig och ringa för att våga stöta stora herrar som I, furste! PRINS E. Bra! Mycket bra! Kom och tala lite mer! AGDA. Om Ers Nåd befaller så måste jag ju tala, men... PRINS E. Gif mig din kärlek, som jag så länge tiggt om! AGDA. Man kan icke gifva hvad man icke äger. PRINS E. Eheu! AGDA. Jag äger ingen kärlek till Ers nåd, och kan därför ingen gifva. PRINS E. Diantre? Skänk mig din gunst då! AGDA. Sin gunst skänker man ej; den säljer man! ANDRA AKTEN PRINS E. Nej, hör på den; det är som själfve Jakob den vise skulle filosofera. Till Göran. Har Du hört maken? GÖRAN P. Ack, sånt där snack lär sig alla slinkor af sina amurer! PRINS E.
Skåne delas i tvänne hälfter genom en långsträckt ås, som löper genom provinsen, och sålunda bildas tvenne särskilda trakter, af hvilka den nordostliga delen har sin centralpunkt i Christianstad, äfven hvad affärer vidkommer. Dessutom är en stor del af innevånarne i Christianstad och trakten deromkring i den samhälls-ställning, att föräldrarna vilja åt sina söner gifva en högre bildning, hvilket icke i så stor grad torde vara förhållandet med befolkningen i Malmö, som äfven desto snarare borde kunna undvara en högre lärdoms-anstalt, som den har Lund så närbeläget. Då likväl Malmö redan har en storskola, vill jag ej beröfva staden densamma; men som äfven Christianstad har en ganska väl ordnad och handhafd skola, som dimitterar ynglingar direkte till Akademien, torde samma skäl tala för båda skolornas rangerande i den högre klassen af läroverken. Men som jag ogerna vill åstadkomma någon förökning af det högst betydliga anslag, StatsUtsk. för undervisnin - Den 20 November e. m. gens befrämjande tillstyrkt, anser jag mig böra föreslå en medelväg, nemi. att både Malmö och Christianstad måtte få en högre skola med 10 lärare hvardera, eller 1 Hektor, 3 Lektorer och 6 Adjunkter. Gr. Liljencrantz: Det är ej någon afvoghet mot Malmö stad, som förmått mig att här upträda, men det är för att söka . motverka StatsUtsk:s afvoghet mot Christianstad, som jag talat. Gr. Lagerbjelke har sagt, att läns indelningen härvidlag ej kan tagas i betraktande, och derom vill jag ej med honom tvista; men den värde Gr:n har äfven yttrat, att då en fader beslutar sig att, sända sin son i skola, skickar han honom till den ort, hvarest han har affärer eller andra relationer. Det är just på denna omständighet, som jag stödjer min framställning.
Då återremiss blifvit ifrågasatt, icke på grund af sjelfva saken, hvilken visserligen är så utredd, att man genast derom kan stadga sitt omdöme, men på den riktiga grund, att denna fråga om tysta förmånsrätterna ovillkorligen står i ett ganska nära om icke oskiljaktigt sammanhang med den föreg:de redan återremitterade frågan om ändring i 23 cap. Arfdab:n, så skulle jag för min del tro, att R. o. Ad. icke gjorde rätt att emotsätta sig återremiss, och i sådant fall hemställer jag, huruvida icke till tidens vinnande vore bäst att nu medgifva återremissen, särdeles som om någon har några anmärkmr att göra, det är lätt att i ett annat plenum få afgifva dem för att åtfölja lill Utsk. Frih. Ben 20 O c l o b e r. Frih. Cederström, Thure Fredr.: Sedan flere ledamöter yrkat, att jag malte alsia frän den af mig begärda bordläggning, sä vill jag visserligen göra det oell blott redogöra för skälet, hvarföre jag begärde detta betänk. [iä bordet, nemi., att jag icke nu är fullständigt beredd alt yttra mig i frågan samt att jag finnér alt alla de i Ständel gjorde anmärkmr, dä ilen K. propos. bär föredrogs, icke blifvit i Ulsk:s betänk, upptagne och således måhända icke eller af Disk. pröfvade. Sedan sålunda de ledamöter, som begärt bordläggningen, derifrån afstått, lät II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, uppläsa slutmeningen i LagUtsk:s ifrågavar. betänk. Frih. Cederström, Thure Fredr.:
Vöre det åter oppositionen sorn hade öfvervigt, och inkallade en annan i hans ställe, så hade den afgångne lika litet att påräkna, Det synes således tåmmeligen gifvet, att ingen på sådane vilkor skulle vilja ingå i Riksens Ständers tjenst, då man för en tillfällig lön och befattning skulle blottställa sig för framtida behof, som ej i Kronans tjenst varit att befara. Att vid . detta tillfälle ej vilja göra något, om ej för den afgångne JustitiaeOmbudsmannens personliga förhållanden, skulle jag anse Riksens Ständer ovärdigt. Regeringen ingår ej i sådana undersökningar otn sina tjenares enskildta förmögenhet, enär deras år och tjenstetid berättiga dem till lönens bibehållande. En värd Ledamot har ock trott, att om pension ansloges för JustitiasOmbudsmannen, så skulle han, (förmodeligen af mindre fruktan för sina principalers misshag) möjligen i sina handlingar blifva alltför oberoende af allmänhetens tänkesätt. För min del kan jag icke tro meningen med det förtroende, Riksens Ständer gifva deras JustitiaeOmbudsman, vara, att han skall förfara efter de tillfälliga åsigter, mängden under tiden hyser. Det tillhörer Riksens Ständer att pröfva mannen, innan de kalla honom; men sedan det skett, bör åt honom utan tvifvel öfverlemnas, att handla oberoende efter sin båsta öfvertygelse. Df.n 25 Augusti t. rn. £3 Friherre Wrangel har sjelf vederlagt den jemnförelse han gjordt med Riksens Stånders Fullmågtige i Banken och RiksgåldsContoiret, hvarföre detta anförande ej vidare behöfver besvaras. Just det Friherren anfört såsom skål emot pensioner ef ifrågavarande art, nemligen de tåta ombyten, som med Riksens Stånders Embetsmål] möjligen åga rum, synes mig vara ett skål att dem bevilja, emedan så mycken osåkerhet om bergning i framtiden, dermed år förknippad för innehafvaren. Å Riksens
Harden, som ej kan läsa skrifvet, låtit författa Testamente; då varde Testamentet för honom uppläst; och lagge vittnena i deras intyg till, att så skett. Är Testaments-gifvare stum; vare ändock Testamentet gildt, der han sin vilja för vittnen tydligt och säkert tillkännagifver. 3. Äro ej vittnen att tillgå, då Testamente författas, och har gifvaren ej eller, efter den liden, haft lägenhet att vittnen anskaffa; äge Testamentet kraft, der det finnes med hans egen liand skrifvet och underskrifvet. §• 4- Hafva vittnen å Testamente satt blott sina namn, eller är deras intyg ej i allo 634 Den 28 November e. rn. så inrättadt, sorn i 1 celi 2 §§,. sägs; vare Testamentet ej dessmindre gildt, der de» örn det fordras, inför Rätten vittna, att så tillgått, som i hvarje fall föreskrifvet är. §. 5. Har någon råkat uti svår sjukdom ellerfara; då må han, i vittnens närvaro, Testamente muntligen göra; och gälle det» der de vittnen intyga, att han med sundt förstånd och af fri vilja» Testamentet utsagt. Dör ej gifvaren i den sjukdom eller fara; vare hans mundliiga Testamente ej gällande. §. 6. Den som Testamente gjort, må ingifva det till Under-Rätt; och teckne Rätten bevis å Testamentet, att det ingifvet är. Vill gifvaren att dess innehåll skall okändt vara; varde omslag derå satt, under gifvarens och Rättens insegel; eljest läte Rätten det uppläsas och i Protokollet införas. Har gifvare, som af Rätten känd är, med sundt förstånd förklarat, att han det Testamente gjort, och är det förklarande af Rätten i Protokollet vitsordadt; vare Testamentet gildt, ändock att vittnen derå ej finnas.
P. U. 65o. Saltpeter-fonden, angående. VI. B. 55. Å. 108. Saltpeter-medlen, om redovisning för. VI. B. 69. A. i73. P. XJ. 188. Saltpeter-näringens tillstånd, angående. II. 5x4. IV. B. 656. V. A. 56. P. XJ, 144. E. 744. Sand. Se Grus. Schantz’», von, Gustaf, yttrande. V. 84* —- — Ifvar Fredrik Gabriel, yttranden. II. 334. Scheele, von, Gust. Ad., Krigs-Fiscal, angående sättet för godtgörande af dess skuld till Riks-Disconten, såsom Cautionist i Celsingska Concoursen. V. B. i32. A. 238. P. U. 285. Schmidt, af, Georg L., introduction för. III. Schultzenheim^, von, Conrad Theodor, yttrande. II. 577. x49x* i5i8. VI. 11. i3. Schwerins, von, Werner Gottlib, Friherre, yttrande. I. 85. 96 Secreta-Utskottets rum på Riddarhuset, om tillstånd för Bevillnings-Utskottet att sig deraf begagna under Riksdagen. I. 85, Sederholmska arfvingarnes fordringar. Se Fordringar. Sedlar, Bankens och Riksgälds-Contoirets förslitne, om förvexling af. "V. B. i4o. A. 235. P. U. 1264. Sedlarne Banco, om deras format och beskaffenhet. V. B. i32. A. 235. P. U. 282. Seglationsfrihet, i fråga om inskränkt, för Halländska och Bohuslänska Allmogen, Y. B. 534. A. 642. P. U. 660. Sergel, Hof-Intendenten, om uppresande af en minnesvård åt. III, 117. B. 813. IV. A. io3.
På långt håll hade doktorn sett Anders Ols’ Greta Kajsa stå med händerna under förklädet ett godt stycke ifrån Lars Pers’ Gertru’-Dea, som också hade händerna under förklädet. Bägge voro de, märkvärdigt nog, moltysta. Andra käringar omgåfvo dem och barnkvaddar var det häller ingen brist på. Doktorn stannade sin häst, då han fick samma fråga af en käring till höger i snödrifvan och af en käring till vänster i snödrifvan. Han grundade litet på svaret, men därpå sade han sakta och innerligt: »Söndersupna!» Med detta besked reste han sin väg i skarpt traf. Det lärer ha varit en kostlig ting att se eau-deCologne-karavanens väg genom byn. Solen sken och skatorna skrattade. Det droppade från taken. Från hvarje gård steg frukoströken lätt och fin upp genom luften, och skogen stod tövädersmörk. Greta Kajsa kröp upp till sin herre och man på bogsläden; Lars Perssons Gertru’-Dea desslikes till sin Lasse. Men aldrig att de ägnade gubbarne ett spår af deltagande! Det var just det, som var kostligt. Utan Greta Kajsa vände sig och drog skånkarne in under kjolen, hvarpå hon satte ögonen i Gertru’-Dea; det var tydligen meningen att titta ihjäl henne eller åtminstone glo henne gallfeber i köttet. Gertru’-Dea var inte den, som var sen att skottväxla med korpgluggarne, så hon blinkade inte — det en människa kunde bli varse — ifrån åkerhagen och till vägskälet hemma. Fråga hvem du vill i byn, så skall du aldrig höra någon berätta, att det sades ett enda ord på denna färd, vid pass en half fjärdingsväg! I alla fönster tittade folket ut ifrån rykande varm strömming och potatis och herrejessade sej öfver en tocken farlig ställning! Småpojkar sprungo på dörren och gubbarne skreko efter dem: sitt inne, din vettvilling! Men efter småpojkarne smögo sig drängarne ut, och hur det var kunde inte gubbarne hålla sig i skinnet heller, utan gingo ut på sina stugubroar i tur och ordning, efter som tåget gick genom byn. Där stodo de i sticke-tröjor och utan mössor och ropade nedåt vägen:
Uti en inom Bonde-Ståndet väckt motion har Riksdags-fullmägtigen Sven Haraldsson från Blekinge — under erinran att skeppsbvggeriet vore för vårt land med dess långa kuststräckor samt rika tillgångar på skogs-produkter och jern, en fullt naturlig och ganska lönande industri, som äfven på den sednare tiden varit i ständig tillvext, samt efter en framställning af den gagnande verksamhet, det i Carlskrona år 1848 inrättade skeppsbyggeri-institutet, oaktadt de alltför otillräckliga medel, som dertill varit anslagna, dock fortfarande utvecklat, — vidare fästat Rikets Ständers uppmärksamhet på angelägenheten deraf att kunskapen uti skeppsbyggcriet blefve bland allmänheten mera utbredd, hvaraf stora fördelar vore för hela landet att påräkna;—hemställande i sådant hänseende motionären, att skeppsbyggeri-institutets årliga anslag måtte förhöjas till 10,000 R:dr. Då Kongl. Maj:t icke till Rikets Ständer aflåtit nådig framställning om tillökning uti det för Carlskrona skeppsbyggeri-institut hittills beviljade anslag, har Utskottet ej kunnat antaga annat än att anslaget är för dermed afsedda ändamål tillräckligt; hvadan Utskottet hemställer, att för skeppsbyggeri-institutet i Carlskrona måtte för nästa statsreglerings-period anvisas enahanda belopp, som under innevarande statsreglerings-period dertill utgår, eller 5,000 R:dr årligen. Af anslaget till undervisningsanstalter för bergsbruket, 7,500 R:dr, bestridas aflöningskostuader m. m. för Fahlu Bergsskola. — 1 afseende å detta läroverk hafva vid innevarande riksmöte framställningar förekommit dels uti en hos Borgare-Ståndet af Herr Gahn väckt motion och dels genom en af Kongl. Maj:t den 9 sistlidne Mars till Rikets Ständer aflåten nådig Proposition, derå Utskottet den 7 innevarande månad erhållit remiss från samtlige Riks-Stånden; — och vill Utskottet i anledning af dessa framställningar, som afse att Bergsskolan skulle till Stockholm förflyttas och förenas med Teknologiska institutet, till Rikets Ständer framdeles afgifva särskildt utlåtande.
Hof-Stallets utfodring samt vedoch kolupphandling till Kongl. Hofven, men hvilka besparingar åter, jemlikt Rikets Ständers derom meddelade beslut, böra^reserveras, hvaraf följden blifvit, att annan Fond för utgiftens bestridande måst beredas; dock, som origtigheten härutinnan, efter Utskottets tanka, endast skulle kunna sökas i sjelfva beslutet om köpets afslutande år 1827, hvilken åtgärd Rikets Ständer lemnat oanmärkt, och således godkänt, och ej i det senaste beslutet, anser Utskottet sig böra tillstyrka, att förevarande fråga lemnäs utan åtgärd. 2:0 Sedan Stockholms Stads Drätsel-Commission, i anseende till otillräckligheten af de Öfver-Ståthållaren i Stockholm tillkommande löneförmoner, beslutit, att de från stadens Cassa, under namn af Taffelpenningar, för denne Embetsman utgående lönebidrag skulle förhöjas från dess år i83o varande belopp, i,5oo R:dr, till 3,000 R:dr om året, samt Comiterade öfver Börs-, Brooch Hamnbyggnaderne af de under deras förvaltning ställde Fonder, till ved för ordinarie Öfver-Ståthållaren anslagit en årlig summa af 1,000 R:dr Banco; så har Kongl. Maj:t, som, i sammanhang härmed, funnit en tillökning uti de äf Stats-Verket åt denne Embetsman utgående löneförmoner af behofvet oundgängligen påkallad, genom Nådigt Btef lill Kongl. Stats-Contoret af den 7 October i83o förordnat, att, såsom tillskott till de af Stats-Verket åt Öfver-Ståthållaren utgående Taffelpenningar, skulle af Andra Hufvud-Titelns besparingar åt honom anslås 1,81G R:dr 1 sk. 7 r:st., så att samma Taffelpenningar, jemte den på Stat för Öfver-Ståthållaren belöpande lön, spanmålen beräknad efter 6 R:dr Tunnan, tillsammans utgjorde 6,000 R:dr årligen.
St:s and. skrifvelser till K. M. i N;o 139, angide sökt garanti af Staten, i afseende på anläggning af en jernväg emellan Fahlun och Gefle; N:o 140, ang:de ett lån för upbyggande af den nedbrunna kyrkan i Lidköping; och N:o 141, ang:de åtgärder för verkställighet af beslutad indragning till Statsverket af vissa arrenden af Statens egendomar, som äro lill serskildta ändamål anvisade. Gr. Gyldenstolpe: För det att de bordlagda skrifvelseförslagen icke måtte uppehållas, anhåller jag att desamma mätte sättas främst på föredragningslistan till nästa plenum. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall. IL R. o. Ad. åtskiljdes kl. f till 10 på aftonen. In fidem protocolli, Albert Munck. Onsdagen den 6 Augusti 1851. Plenum kl. 9 f. m. Justerades 8 prot.utdr. för gårdagens plenum samt plcniprot. för d. 21 sist). Juni. Uplästes lill justering och godkändes Exped.Utsk:s nedannämnde i gårdagens plenum på bordet lagde förslag lill R. St:rs und. skrivelser till K. M.: Den 6 Augusti. lil N:o 139, ang:de sökt garanti af Staten i afseende på anläggning af en jernväg emellan Fahlun och Gefle; N:o 140, ang:de ett lån för upbyggande af den nedbrunna kyrkan i Lidköping; och N:o 141, ang:de åtgärder för verkställighet af beslutad indragning till Statsverket af vissa arrenden af Statens egendomar, som äro till serskildta ändamål anvisade. Uplästes ett af Hr af Forselles, Adam Magnus Philip, inlemnadt sålydande mern.: Då oförmodade enskildta angelägenheter för mig inträffat, som hindra mig, alt som Revisor deltaga i Revision af Stats-, Bankooch Riksgäldsverken, får jag i ödmjukhet afsäga mig denna befattning.