Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om löntillökning, på sätt alternativt blifvit föreslaget, sker för Topografiska Korpsen, Kommando-Expeditionen och Adjutanterne å Generalitets-Staten, minskas i följd deraf den egentliga kostnaden för General-Stabens organisation med motsvarande belopp, eller 26,426 13 Egentlig Tillökning j 24,960j — j — Bih. till R. St. BECKMAN, 1856. uvCi .Vt' .‘A Bil. N:o 4 lill Kongl. Mnj.-ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1856. 1 Utdrag af Protokollet öfver Sjöförsvars-Departementet tillhörande Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen, i Stats-Rådet ä Stockholms Slott den 14 October 1856. Närvarande: Hans Excellens, Justitise-Slats-Ministern Gunther, Hans Excellens, Stats-Ministern för Utrikes ärendena, Herr Friherre Lagerheim, Stats-Råden: Herr Fåhreeus, /Vallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Liner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou och Almquist. Angående förslag till reglering af utgifterna under Riks-Statens 5:te Hufvudtitel för nästa Stals-reglerings-period. Departements-Chefen, Stats-Rådet Ulner, föredrog i underdånighet, uti ett sammanhang, de frågor som, vid uppgörandet af förslaget till reglering af utgifterna under Riks-Slalens Femte Hufvud-Titel för nästa Statsreglerings-period, borde tagas under öfvervägande, och deribland följande till Kongl. Maj:t inkomna underdåniga framställningar, nemligen: l:o. Förvaltningens af Sjö-Ärendena, efter vederbörandes hörande, afgitna underdåniga Betänkande, i fråga om löneförbättringar för Flottans korpser och Stater; 2:o. Befälhafvande
Vid förnyad föredragning af Statsoch Bevillnings-Utskottens, den a 1 sisth Janu. arti, under N.’o 119, afgifna och, den i dennes e» Prot.-Utdrag den 3 Februarii 1830. 39 in , på bordet lagda Utlåtande ofver gjorda anmärkningar vid Utskottens, under N:o 86, förut meddelade Betänkande, i frågan om Uppbörds-provision till Städernes Mägistrater m. rn., fann Rid» derskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit den 4 sisth November af Ridderskapet och Adeln bifallet , Utskottens ifrågavarande Utlåtande borde läggas till Handlingarne. S. D. Vid förnyad föredragning bifölls Stats* och Banco Utskottens , den 3 sisth December, under Nto 40, afgifna och, den 25 derpåföljde Januarii e. m., på bordet lagda Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj’ts Nådiga Skrifvelse, angående afskrifning af de från Banken och Riksgälds Contoiret till Hjelmare Ca. naloch Sluss-Verks-Byggnad lemnade Låneunderstöd, S. D. Vid förnyad föredragning af Stats, samt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens, den g sisth December , under N:o Ilo, afgifna och, den 23 i samma månad e. m., på bordet lagda Utlåtande, i fråga örn förändrade grunder för fördelningen af Båtsmans-hållet, Rikets Städer emellan, blef berörde Utlåtande, på grund af dervid gjorda anmärkningar, till Utskotten återremitteradt. 4 a Pr6t>'Utdrag deri 3 Februarii 1830. S. D. Vid förnyad föredragning af Lag» Ulskottels, den 5 sistl. Januarii , under Nto 156, afgifna och, den 22 i samma månad e. m., på bordet lagda Utlåtande öfver gjorda anmärkningar vid Utskottets, under N:o 113, förut meddelade Betänkande, i anledning af Kongl.
Lag samma vare för den till thronföljden närmast beiättigade Prins.» Men om denne, efter den distinction jag nyss hörde mellan Kronprins och annan Prins, icke skulle vara Kronprins utan Broder t. ex. till Konungen, och sedan en Kronprins födes, och denna Konungens 206 I)en 8 April f. m. Broder vore 18 8r fyllda, d. v. s, myndig enl. denna g, så frågas, om Han då blir omyndig, sedan Han efter Kronprinsens födelse uphört alt vara Thronföljare. Detta är ett förhållande som icke är i g.-n uttryckt. Gr. Lagerbjelke: Det enda som i afseende å detta stad gande är af vigt för Grundlagen och det allmänna, är att den person som uplräder såsom Regent också är fullmyndig person; och detta stadgande kan väl således icke blifva underkastadt någon tvetydighet, ty det står att den till thronföljden närmast berättigade Prins är myndig vid fyllda 18 år. Derom kan icke tvistas. Således om Han behöfver träda i verksamhet såsom Regent, så är han myndig ifall han fyllt 18 år, derom är Grundlagen fullkomligt tydlig och då vet jag icke af hvad mera göres behof. Hr Carleson: Om Hr Cederschiöld gjort invändning der emot, att denna mening blifvit intagen i §:n, skulle jag mindre undrat derpå än att han gjort den anmärkn. som nu förekommit. Såsom svar på denna Hr Cederschiölds anmärkn. torde endast behöfva erinras, att det icke tillkommer Grundlagen att afgöra hvad inflytande det ifrågav:de stadgandet kan i privaträttsligt hänseende medföra. Sedan äfven de öfrige §§:ne i Utsk:s förslag blifvit genomgångne och dervid någon ytterligare anmärkn. icke blifvit framställd, yttrade Hr Gr. o. Landtm, att han, innan öfverlägghingen förklarades vara fulländad, finge i ani. af Gr.
Jag har blott velat erinra härom för att visa skillnaden vid den jemnförelse, som här blifvit uppställd. Hr von Hartmansdorff: Jag anhåller, att Ståndet ej må ur minnet förlora, att sista punkten af Ulsk:s redactionsförslag lyder sålunda: Då Statsrådets ledamöter med Konungslig magt styra Riket, äge de ej i något RiksSt. tillträde. Således kunna de icke på en gång vara regerande och deltagande i RiksSl:ns öfverläggningar. En talare har anmärkt, att sex af Konungens rådgifvare icke längesedan skola bestämt utgången af en votering i fråga om deras egen ansvarighet. Jag får härvid erinra, att de, som framställde berörde förslag, väl gjorde det under det vackra namnet af ökad ansvarighet för Konungens rådgifvare; men att förslaget i sjelfva verket åsyftade att öka deras och inskränka Konungens magt. Dessa rådgifvare röstade således emot deras egen upphöjelse på Konungamagtens bekostnad. Jag förnyar min anhållan om propos. å det förslag, jag tagit mig friheten framställa. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att under loppet af discussionen flera särskilda meningar yppat sig rör:de förändringar i Utsk:s förslag; de sammanstämde likväl hufvudsakligen i tvenne, nemi. i Hr v. Hartmansdorffs och i Hr v. Troils. I den sednares mening hade Gr. Horn instämt helt och hållet och Hr Cederschjöld med någon liten förändring. H. Ex. ansåg således lämpligast, att, för att få veta R. o. Ad:s gemensamma tanka i detta mål, dessa tvenne förslag af Hr v. Hartmansdorff och Hr v. Troil först borde framställas, innan man ginge till afgörande af TJtsk:s memor. Derefter upplästes Hr v. Hartmansdorffs förslag, så lydande: ”Statsrådets och Högsta Domstolens ledamöter och ”Just.ombudsmannen kunna ej säte och stämma i deras Stånds ”plena förnekas, när de, enligt hvad hvarje Stånds särskilda ”ordningar stadga, dertill berättigade äro.
13 och 14 samt § 233 i 1863 års reglemente. § 236, angående val af en ledamot i Allmänna Hypotheksbankens styrelse samt en revisor och ett ombud vid nämnda bank; och § 237, angående Fullmägtiges i Banken och Riksgälds-kontoret gemensamma åligganden; innefatta stadganden, motsvarande dem, som innefattas i §<§ 234 och 233 i nuvarande reglemente. § 238, angående granskning af riksdagsmäns fullmagter, grundar sig pa 32 § i det af Rikets Ständer gillade förslag till ny Riksdags-ordning. § 239, angående val af Direktörer eller deras Suppleanter vid lånekontor; § 240, angående Fullmägtige raedgifven rättighet att besluta i afseende på tjenste göromålens besörjande; § 241, angående Fullmägtiges kansli; § 242, angående Kommissarierne samt dem underlydande tjenstemän; § 243, angående Ombudsmannen; § 244, angående vaktbetjeningen; § 243, angående instruktionen för Riksgälds-kontorets tjenstemanna-personal och vaktbetjening; § 246, angående tjensters bestridande vid inträffad ledighet eller laga förfall samt Enkeoch Pupillkassans rätt till lönebesparingar; § 247, angående kostnader för tjensternas bestridande, då innehafvarne erhållit tjenstledighet för besörjandet af enskilda angelägenheter; § 248, angående anslags utfärdande för återbesättande af lediga tjenster; § 249, angående upprättande af förslag i sådant afseende; § 250, angående hvad som fordras för att till tjensteman vid Riksgälds-kontoret varda antagen; § 251, angående befordringsgrunderna vid Riksgälds-kontoret; § 252, angående varning och suspension för tjensteförsummelse; §§ 253 och 254, angående tjenstemans afsättande eller skiljande från verket; § 255, angående vaktbetjents entledigande; § 256, angående behandlingen af mål, rörande tjenstemans eller vaktbetjents suspension eller afsättande; § 257, angående upphörandet af extra-ordinarie tjänstemäns eller extra vaktbetjents tjenstgöringsrätt; § 258, angående grunden för de vid Riksgälds-kontoret anställde tjenstemans och vaktbetjentes pensionering; § 259, angående vilkoren för hela lönens åtnjutande såsom pension; § 260, angående beräkningsgrunden för pensioner, som icke uppgå till fulla lönen; 4 Ståts-Utskottets Memorial N:o 139. § 261, angående pensionsberättigad tjenstemans eller vaktbetjents öfverflyttande på pensionsstat, utan derom gjord anhållan, och om vaktbetjeningen tillerkänd särskild pensionsrätt; § 262, angående hvad som förslås med benämningen Riksdaler; och § 263, angående upphörande af tillförene meddelade stadganden i afseende på Riksgälds-kontorets förvaltning; öfverensstämma med motsvarande §§
Htskiiliga fina, hyggliga damer af olika ildrar, de flesta utlandskor, tjocka, m8lade fransyskor i de mest extravaganta toaletter, en och annttn helt tarfiig och hygglig bourgeoise, till och med ett par i mössor, en och annan aldre, distinguerad herre samt Atskillige unge man af mer eller mindre sjalfsv&amp;ldig uppsyn. Först vandes vira blickar till M: e la prhidente, hvilken sitter framst p&amp; tribunen och lika flitigt sköter klockan för att lugna det lifliga auditoriet som solfjadern för att f&amp; svalka i sommarhettan och mahanda lugna 8,ina egna upprörda kanslor. Det ar kongressens anordnerska, M: lle Maria Deraismes, en grhhirig, # ldre dam med stark farg, vackra intelligenta drag och stora proportioner. Toaletten a r utsökt, eller rattare toaletterna, ty h ~ n undfangnar dagligen med. nya, den ena mera " Wbrthiskn &amp; n den andra; Det vill till, att man far veta, %tt hon &amp; r mycket rik, bar hotel och equipage, man tycker anda ' det Br litet far mycket. Det ar emellertid hon som egentligen bestar omkostnaderna. för kongressen och äfven p&amp; annat satt understödjer det radikala kvinnopartiet. Vid hennes högra sida sitter &amp; &amp; on Richer, en Ildre, nervös man, som i allo sett sina basta dagar. Han a r fortfarande redaktör för " Le droit des femmes ", Frankrikes aldsta kvinnotidskrift, om jag ej misstager mig, och &amp; r en man som under &amp; ratal kämpat för kviunosaken och derunder lidit smtilek och lian. Man marker att det &amp; r en arlig om ock fanatisk partigangare, eller rattare har varit, nu a r ban först och sist en vanlig gammal man, som vill alla viil, ej minst utlandskorna, hvilka just ej alltid iiro s i val uppburna af denna ultra Rop-, franska publik.
Till kostnaders bestridande vid de hållna taxeringarne, såsom för tryckte formulärer, häradsoch läns-sammandrag öfver bevillningen, skjutsoch traktarnents-penningar för ledamöter i pröfnings-kommittéen, arfvode för prolokoilsföranden derstädes, äfvensom till uppmuntran för städernes uppbördsman, protokollsförande och hrono-ombud vid taxerings-kommittéerne derstädes, häradsskrifvare oell öfrige tjenstemän, hvilka vid mantalsskrifning och taxering genom flit och noggrannhet gjort sig deraf förtjenle, anslås En och Iva tredjedels procent af hela länets bevillningssumma, hvilken af pröfnings-kommittéen, innan den åtskiljes, fördelas. Jenile denna procent får, till dessa kostnaders bestridande, af inflytande bevillningsmedel serskildt användas Femhundra Fyratio Riksdaler banko inonrr Norrbottens län, Tvåhundra Riksdaler banko inom Westerbottens och Jemtlands län, samt Etthundra Femtio Riksdaler banko inom Wester-Norrlands län; skolande prolokollsutdrag, som innefattar fördelningen, af Konungens Befallningshafvande emottagas, hvarefter summan af Riksgälds-kontorets i ränterietförst inflytande medel utbetalas på en gång, i ränteri—förslaget affores, samt i landsboken, med biläggande af berörde protokollsuldrag, redovisas; ingen efterräkning af beviliningsprocenlen för föregående år eger vid beräkning eller utbetalning rum, utan skall pröfnings-komniittéen blott fördela den procent, som å taxeringsårets bevillning sig belöper.
Vin på fastager bestämd till 32 sk. per kanna. lo3:dje Voteringen (144:o) Den, som lika med Utskottet, anser tullen å Vin på bouteiller böra vid införsel utgöra 1 R:dr 16 sk. kannan, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej^ Vinner Nej, bibehålies nuvarande införselstull 1 R:dr kannan. Vid sedlarnes öppnande hafva befunnits 67 Ja och 52 Nej; hvadan och som Ja vunnit, Rikets Ständer bestämt införselstullen å Vin på bouteiller till 1 R:dr 16 sk. kannan. 1 o4'-de Voteringen (145:o) Den, som bifaller Utskottets hemställan, att den under artikeln Halfsidenväfnader förekommande rubriken alngods, alla slag, bör delas i två, nemligen: Alngods: Tullvärde: Införselstull: 10: Felb och Pelouche 1 skålpund ... 1 R:dr 24 sk. 10: Andra slag 1 „ ... 2 R:dr 24 sk. röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, bibeliålles den allmänna rubriken alngods, alla slag, med 10 R:dr värde och 2 R:dr 24 sk. införselsafgift per skålpund. 38 Förstärkta Stats-Utskottets Memorial, N:o 27 f. Voteringens resultat har utgjort 73 Ja och 46 Nej ; varande således, enär Ja vuunit, beslutadt i enlighet md /a-propositionens lydelse. io5:te Voteringen (147:o) Den, som gillar Ulskoiiets förslag, att för rubriken Filtar och Mattor hland Ylleväjnader bör bestämmas 30 sk. införselstull skålpundet, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, bibehålies införselsalgilten vid dess nuvarande belopp, 24 sk. skålpundet. Omröstningen har utfallit med 78 Ja och 40 Nej, hvarjemte 1 sedel casserats.
Kanslern, hvilka förordat del tredje förslaget, ansetts böra till 30,000 R:dr förhöjas. Behofvet af en förändring utaf ifrågavarande, den botaniska institutionen i Lund tillhörande byggnad, synes icke kunna förnekas. Då emellertid, utom de flera olika förslag lill en sådan förändring, hvilka, såsom ofvan är nämndt, blifvit afgifne, ett ytterligare förslag sedermera, enligt hvad Rikets Ständer inhemta!, varit A bane, angående bvggnadeus och trädgårdens förläggande på någon mera tjenlig plats utom staden, svnes frågan om lämpligaste sältet lör förändringen icke vara så fullt utredd, att anslag för närvarande bör för ändamålet beviljas, ulan hafva Rikets Ständer funnit E. K. M:ts nådiga framställning i denna del ej för närvarande kunna bilällas. 7:o. Enär de vid llere föregående Riksdagar för folkundervisningens befrämjande anslagna medel vore fortfarande behöfliga, är af E. K. M:t löreslaget, alt desamma måtte lill enahanda belopp för nu ingångna statsregleringsperiod anvisas, nemligen: Bih. till R. Skrifvelse, N:o 222. till understöd för Folkskolelärares aflöninginom de socknar, der, enligt E. K. M:ls pröfning, statsbidrag lör sådant ändamål i följd af särskilda förhållanden kunde erfordras R:dr R:mt 30,000: — till Seminarier för bildande af Folkskole-lärare, efter E. K. M:ls pröfning „ „ 13,650: — samt till Elever vid nämnda seminarier, att af E. K. M:t efter behof disponeras „ „ 18,000: — tillsammans R:dr R:mt 61,650: — eller för 3 år „ „ 184,950: — med rättighet för E. K. M:t all till folkundervisningens befrämjande använda de besparingar, som å dessa anslag kunde uppkomma.
Litt. B. Arskrift af K. M:s nåd. bref den 5 Juli 1S34 till General-tullstyrelsen. CARL JOHAN &c. Hos Oss har Handelsbolaget Rantzou & Biel i und. anhållit, att då bolaget, med beräkning att dess fartyg Calcutta, hvilket mot slutet af år i832 ifrån Sverige nfgålt till Ostindien, skulle komma att till Stockholm återvända, införskrifvit till afyttrande härstädes, bland annat, 700 säckar Benares-soeker, vägande circa 120,000 skalp.; men skeppet, i anseende till långt uppehåll i Ostindien , långsam återresa och deraf förorsakad sen återkomst lill Europa under sjelfva vintern, måst beordras till Hamburg för upplossning af den medhafda, sökanderna ensamt tillhöriga lasten, Oss täcktes, i likhet med hvad förut, i afseende på en del af berörde last blifvit medgifvet, i nåd. tillåta att omförmälda 700 säckar socker, som i Hamburg icke kunnat med fördel afsätta* och derföre nu komme att hitsändas med Svenska briggen Ceres, förd af Capitaine Klingstedt, må, ehuru sålunda omlastade i annat fartyg, få härstädes förtullas, med den lindring i afgifter, som är medgifven vid direct varu-införsel från orter, belägna på andra sidan Goda Hopps udden; och sorn Wi, med afseende å de särskilda omständigheter, som föranledt skeppet Calcuttas förändrade destination vid återresan från Ostindien, funnit godt i nåd. bifalla, att ofvanuppgifna till nämnda fartygs retourlast hörande qvantitet socker må här i Riket förtullas emot enahanda nedsalta afgifter, som erläggas för varor direcle inkomna från Ostindien , under villkor att sockret, på sätt sökanderne uppgifvit, från Hara - i GG
Majit afgifva Underdånigt Utlåtande öfver den del af Rikets Ständers senast församlade Revisorers Berättelse angående StatsVerkets granskning, sorn rörer Redogöreiserne ifrån Hallands Län för de till Spannemåls-undsättningar efter 1826 års inissvext lyftade Creditiv-Medel, hvarvid af Högbemälte Revisorer blifvit förklaradt, att någon vidare anmälan i afseende på detta Län icke förekommit, än att, utaf Undsättnings-beloppet 74,680 Ridr 54 sk. 9 rist., i Länet utestå 20,98o Ridr 22 sk. 4 rist.; så får jag, jemte åberopande af de skill Berättelsen innehåller i afseende derå att detta Restbelopp icke kunnat utsökas , underdånigst anmäla, att ehuru under tiden endast 219 Ridr 52 sk. Banco influtit af dessa restantier och att under de nu i Länet pågående Uppbördsstämmor ytterligare afbetalningar derå äro att förvänta, torde likväl största delen af Restbeloppet framdeles komma att afkortas, enär den fattigaste delen af Länets innevånare derföre häfta och dessa befinnas oförmögne att godtgöra ifrågavarande Lånespanmåls skulder, hvilka blifvit vida större om icke vid Undsättnings-spanmålens erhållande, flere Tusende Tunnor, fördelade uti fjcrdedelar, sålunda blifvit de behöfvande tilldelte, och dessa såmedelst endast undfått den oundgängligaste Undsättning lill deras lifsbergning. Med djupaste vördnad, nit och trohet framhärdar, Stormäktigste, Allernådigste Konung Eder Kongl. Majits underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåte C. VIRGIN. Halmstads Slott af LandsContoret den IG Februarii 1831. N. Fischerström. 12 ( 90 ) Stormäktigste^ Allernädigste Konungl ^Rikets Ständers år 1850 församlade Revisorer Lafva vid granskning af Redogörelsen från Stora Kopparbergs
(3j elter ffall någon 0tifäbag8man funna förmifaS från ben ort, ber 9itföbag l)åfle§. ©futte någon cnfftlb Sölan eller någon (5orf§, SJJfilitår eller (Stbil, eller ocf någon ST2e Sftcb be t attbra § omförmåtba föreffrtfter förftåS bcflåmmanbet af ffflbighctcn för meberböraube Äorforationer elter (Smbctämån, att utan mibare fåminnelfe och 9ttfäbagås23eftut 1858. 9 utan annan antcbning, än mib Sagttma StiFöbag, ftfia 9it’Fäbagä
– Kors! är det du Gunnar! – utropade modern glad. – Vet du, jag blef så dann, att hvar blodsdroppa stelnade i mina gamla ådror. Men hvad kommer det till att du kommer så här dags? Jag väntade dig icke förr än juladagen, efter vanligheta. – Åh ja, jag tör väl komma då med – svarade Gunnar, som väl visste hvarför det kanske låg den gamla goda gumman något litet om hjertat, att han skulle komma på juldagen, som vanligt. Och härmed kastade sig Gunnar, trött af dagens arbete, af den långa vägen i skog och moras, och mest ändå af sitt tunga sinne, på en gammal träsoffa, der han förr i sina gosseår alltid brukade att ligga. Här förblef han stilla några ögonblick, med sluten mun och slutna ögonlock, kaotiskt betänkande hur han skulle börja sin bekännelse för modern. Denna framgick slutligen till sonen, tog en brinnande töresticka i handen och lyste på honom in i ansigtet. – Hur i alla verldar är det med dig, pojk’! – sade hon – du ser mig ända sjuker ut. Du är så blek som ett lakan. Du har fälle aldrig gett dig på det leda supanet, det illtyget? – Åh nej! Det är väl annat f ...tyg till på jo’la,10 andra ugglor i måsen – sade Gunnar och satte sig långsamt upp. – Miskundelig Gud! – utropade gumman ängslig. – Hvad är det nu? Intet ä’ du körder från patron? Intet har du fått huda full af stryk? Intet har du men den gamla hann icke längre, förr än Gunnar reste sig upp till sin fulla längd, som var tre alnar och två tum, och förtrytsamt svarade: – Jag! körd från patron! Jag! få stryk af den! Nej, jag ville intet rå’ honom att sticka stad! – Åh nej, käraste mor! det ä’ väl annat – fortfor han med sorglig, vemodig röst. – Det är allt illa ändå förspändt för mig. Vet j hvad! Eran stackars Gunnar är tvungen att gå sta’ och gifta sig! – Tvungen! – sade gumman, först litet förundrad, men, betänkande sig ett ögonblick, tillade hon:
Denna motion är inom Höglofliga Ridderskapet och Adeln väckt af Herr Grefve Taube, Henning, hvilken fästat uppmärksamheten på behofvet att bereda boställshafvare möjligaste lättnad vid utgörandet af de i allmänhet betungande kostnader, sorn träffa bostället, der laga skifte öfvergår den by, i hvilken det är beläget. Lagstiftarens åsigt om nyttan af laga skiften vitsordades af de lagar, som till dess befrämjande blifvit utfärdade, och allmänhetens åsigt derom ådagalades genom den ifver hvarmed sådant skifte sökes. Men denna, den första och kraftigaste häfstangen till ett väl ordnadt jordbruks åstadkommande, medförde kostnader, till hvilkas bestridande mången hemmansegare endast med stor svårighet kunde anskaffa medel; och dock egde hemmansegaren den utväg att till säkerhet för lånet inteckna sin fastighet, medan deremot boställshafvaren blott hade sin personliga kredit att anlita. Genom Kongl. Kungörelsen den i Maj 1827 vore visserligen stadgadt, att den ersättning boställshafvaren för husflyttning, odling, hägnad, dikning, ståndskog eller plantering förpligtas utgifva utöfver hvad som derföre erhålles, skall, jemte den för skiftets verkställighet belöpande kostnad, fördelas på zv år, och innehafvaren skall af efterträdaren erhålla ersättning för så många år, som derutaf, vid boställets afträdande, återstå; men skyldigheten ett i första hand anskaffa penningar till kostnadens hela belopp qvarstode dock hos den, som vid skiftestillfället vöre innehafvare af bostället. Då emellertid antagas måste att bostället blefve genom skiftet förbättradt, så syntes väl rättast vara, att bostället och ej boställshafvaren blefve den som för kostnaden ansvarade.
Ang:de Konungs och Ständers beslut om den nfsntla Konungaättens aflägsnande från Sveriges landamären, och Svenske undersåtare^ afhållande från all gemenskap med hennes medlemmar, har jag visserligen hört, alt de ursprungligen härrörde från farhågor och omtanke för egen säkerket hos dem, som gjort 180g års statshvälfning. Ehuru dessa beslut sedermera rättades efter de vid verkställigheten för handen varande omständigheter, så borde de likväl till sitt upphof icke vara främmande för någon af dem, som utgjorde själen i vestra artudens företag. Men som jag endast vill hålla mig till hvad skriftligen kan bevisas, så öfverlemnar jag till dem, hvilka deltogo i 180g och 1810 årens riksdagar, att upplysa hvad de i detta hänseende veta och kunna minnas. Motionären har sjelf underrättat eder, mine herrar! att den fråga, som. föranledde 12 §:n i riksd.beslutet den 12 Nov. 1810, väcktes på Riddarhuset i Örebro den 25 Sept.; beslutet fattades den 8 Oct. och justerades den ilis. månad. Skälet, hvarföre motionen då gjordes, känner jag ej närmare än af inledningen, der det säges: att f. d. Konung Gustaf Adolph "otvungen aflägsnat sig från den trakt, han ”valt till sitt hemvist, och i det han nalkades Östersjöns stränder, syntes vilja öppna sig ett vidsträcktare fält för sina "företag.” Jag vill minnas, att han reste åt Ryssland; men motionären, Hr Danckvardt Lilljeström, lefver ännu, och är äfven vid detta riksmöte medlem af Riddarhuset. Den sorn vill hafva närmare besked om hans bevekelsegrunder, kan spörja honom sjelf. — Hvad handiingarne ådagalägga, är, att motionen gjordes 3 veckor, och att beslutet justerades 8 dagar förr än vår nuvar. Konung beträdde Svensk jord. Hvarföre Gr. Anckarsvärd anfört ordalagen i det särskildta utsk. betänk., hvilket behandlade frågan, och ej i det beslut, som Ständerne fattade, är mig obekatit.