Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
IndragneLöningsRåntor vid Cavallenoch Infanteri - Regementerne, som af ålder ingått till General-Forråds-Cassan, Indragne LoningsHåsthemmansoch Bostålls-Råntor vid de från Cavalleri till Infanteri förändrade Regementet , Indragne Stamoch Rustnings-Råntor vid Bohus - Låns Regemente, Öfverskott uti IndelningsRåntorne, Arrenden och Rotefrihets-afgift af indragne Boställen, samt tillfållige Rote-Vacanceoch Motes-afgifter. Desse Inkomster, som uppbäras och redovisas af 606 Stats^Ut skottets Betänkanden. Orsaken till desse olika resultater åro dels de föränderlige Markegångarne, och dels den mer eller mindre noggranhet, hvarmed de i sammanhang redoviste, men till särskild Tittel i RiksStaten hörande: Under Titteln: Indrag ne och Besparde Militie-, Stats-Utskottets Betänkanden. 607 Lårungsoch Boställs - Räntor m. m. anses kunna för det tillkommande påräknas 60,000. härifrån bora likväl afgå och under särskild Uppbörds-Tittel upptagas de, ifrån de öfriga medlen till sin natur afskiljde, Rote-, Vacanceoch Motes-afgif'terne ,som utgjort omkring 5,000. återstå 55,000. hvaremot böra hitföras, enligt hvad Kongl.
Frih. af Schmidt har, bland annat, i sin reservation yttrat, att »Sverige rusar framom alla andra på frihandelsstråten, icke bekymrande sig om näringarnes aftynande, icke om individernas förvekligande genom en öfverdrifven lyx, icke om fädernejordens pantsättande hos utländningen, icke om huru handelsbalancen en gång skall gäldas, förrän det är för sent, och våra barn eller barnbarn få uppbära hvad obetänksamma fäder brutit.» Jag måste bekänna, att sådana skarpa tillvitelser mot den nu lefvande generationen äro svåra att höra. Skulle det verkligen förhålla sig så, som Frih. af Schmidt påsått, att nationen förnekat sina egna intressen, att näringarne befinna sig i ett tynande tillstånd, att hela Svenska folket är förvekligadt genom lyx och vällefnad, att Sveriges jord är pantsatt åt utländningen, och att vi ej hafva annat arf, än skulder och fattigdom, att öfverlemna åt våra barn och barnabarn, så beklagar jag på det högsta vårt fädernesland. Det har funnits tidpunkter i vår historia, då Sveriges välmåga varit så djupt sjunken, att både statsmän och menige man kunnat förtvifla, tider, med afseende på hvilka Geijer yttrat, att »hvad den ärliga Svenska fattigdomen i fordna dagar med ära burit, öfvergår deras både föreställningssätt och förmåga, som nu klaga öfver fattigdom och deröfver skrifva.» Att genom prohibitiva lagar och s. k. öfverflödsförordningar höja välståndet och minska lyxen, är ingalunda oförsökt, men ändamålet har aldrig vunnits. Handel och näringar måste andas med frihetens lungor, och det arf skola vi lemna åt våra barn och barnabarn, att det är på frihetens stora grundsatser, som vi skola befrämja vår utveckling så väl i moraliskt som intellektuelt och materielt hänseende, dervid alltid ihågkommande att arbetet är en nations förnämsta kapital. Då den nu föreliggande traktaten enligt min öfvertygelse kommer att bereda landets modernäringar de största fördelar, då den icke på något sätt kan skada de Öfriga, och då mellan Konungens och R.
Att skaltejorden ända från längre tid tillbaka fått bära den tyngsta bördan nästan af allt hvad beskattning benämnes, det lärer knappast någon kunna bestrida, och så är äfven förhållandet med hålloch kronoskjuts-skyldigheten; ty 1723 års adliga privilegier bibehållas ännu oförändrade deruti, alt vid hvarjehanda extra onera skall frälse ej betungas mera än lill hälften mot Krono, utom i krigstid vid högsta nödvändighet. Kan väl detsamma anses annat än i högsta grad orättvist? De orter inom Sverige, som icke hafva och ej heller någonsin få att påräkna någon lättnad uti skjutsningsbestyret genom jernvägars anläggande, få således vidkännas dessa onera, och det till följd af de högst orättvisa fördelar, adliga gunstlingar för 150 år sedan och till och med derutöfver vetat förskaffa sig hos de regerande Konungarne. Men den tid har långt för detta bort vara inne, då man i någon mån sökt komma inom rättvisans område, och undanrödja forntidens orättvisor, hvilket väl äfven efter hvarje sundt omdöme är al behofvet påkalladt; och får jag i följd häraf anhålla: att med undanrödjande af här ofvan åberopade adlige privilegier en författning utfärdas, som ålägger frälse lill lika deltagande med Kronooch Kronoskatte efter lika hemmantal uti hålloch kronoskjuts-skyldigheten. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Slockholm den 22 November 1062. Johan Gustaf Wasmuth, från Stockholms län. Bih. till R. St. Af J. (G. Wasmuth från Stockholms län, om förändring i Kongl. Förordningen den 29 November 1723, rörande försäljning på vtmälningsauklion af fast egendom å landet. Kongl. Förordningen al den 29 November 1725 stadgar, att iäst egendom, hvilken å Ulmätnings-aktion försäljes skall försäljas genom lippoch afslag, såvida icke alla de, hvilkas rätt är i fråga, öfverenskomma alt försälja den endast genom uppslag. Om således blott en enda fordringsegare genom egennyttiga beräkningar yrkar, att den skall försäljas genom uppoch afslag, kan detsamma icke förhindras.
R;dr 418,584: 8- Hingstpremier — 3,310: — Jordförluster genom Canal-anläggningar . — 5,000: — Salpeter-näringens uppbjelpande ■— 1 g4>000- — Indelningsbrist i Stora Kopparbergs Län —• ii5:4°* Dito i Jemtlands Län - — 4oo: — Transport-kostnad m. m. för Stats-Verkets koppar och jern • • • • • • • • • • * • • • — • • — 0,000» Odlingshjelp m. ni. för krono-nybyggare — 3,000: —. Extra utgifter — 100,000: — Summa B:co R:dr 729,410: — Hvartill kommer: Indelt Spanmål: 463 tunnor a 5 R:dr ; 2,3i5: 255 tunnor a dito från g;de Hufvud-Titeln . 1,275: 3,5qo: — tunnor till ersättning åt Rusthållarne i Elfsborgs och Skaraborgs Län för Hingsthållning, å 5 R:dr . 262:24. Tillsammans B;co R:dr 759,890: — Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 26 November 1834- Expedilions-VIskot tets Förslag till rind. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 24 Nov. 1834- Preste-Ståndet den 24 Borgare-Ståndet den 24 Bonde-Ståndet den 26 Rikets Ständers underdåniga Skrif velsej i anledning af sä väl Kongl. l\laj:ts Nådiga Proposition, angående f. d. Allmänna Magasins-Fonden, samt betalnings-vilkoren för erhållne spanmålsunderstöd, som åtskillige i sistnämnde ämne väckte motioner. (Slats-Utsk. N:o 2g7). S. A. K.
Uti denna reservation instämde Herr von Franchen. d) § 12, dels af Grefve de la Gardie: »I fråga om de belopp, hvilka från de särskilda hufvudtitlarnes extra utgiftsmedel utgå till utgifvaren af Postoch Inrikes tidningar, heter det, att Revisorerne funnit anmärkningsvärdt, att betalning särskildt blifvit erlagd för intagande i tidningen af »s. k. inserater samt uppsatser och, meddelanden» ..då dessa ord skulle kunna tydas såsom innefattande äfven längre, så kallade ledande artiklar, rörande hvilka ifrågavarande förhållande icke eger rum, får jag reservera mis emot pluralitetens beslut att i berättelsen intaga nämnde uttryck i stället för det i afdelningens förslag begagnade; »,s. k. inserater eller meddelanden.» dels af Herr von Francken, med hvilken Herr Bogeman och Kontraktsprosten Bergman instämde: »Herrar Revisorer hafva i denna paragraf fästat nppmärksamheten på det i deras tanke anmärkningsvärda förhållande, att, ehuru till utgifvaren af Postoch Inrikes tidningar årligen utbetalas 10,000 R:dr från de olika hufvudtitlarnes extra utgiftsmedel, likväl blifvit derjemte af hufvudtitlarnes expensmedel under revisionsåret utgifvet 3,560 R:dr för införande i tidningen af s. k. inserater samt uppsatser och meddelanden, angående de af Kongl. Maj:t i nåder fattade beslut i åtskilliga regeringsären den, hvilka meddelanden af andra tidningar, om de i första hand dit öfverlemuades, otvifvelaktigt skulle utan kostnad med begärlighet intagas. För min del kan jag icke instämma i den här framställda anmärkning, och finner äfven de i motiveringen begagnade uttryck något oegentliga.
Posterne åtföljas altid af en eller flera postiljoner. För resandes och posters befordran får den skjutsande i allmänhet ej använda mer än '1 timme på milen, men för tungposten 'I timme på 7 werst. Efter en häst får ej läggas större tyngd än '12 TM, men efter 2 hästar 36 IM, den resandes eller Postiljonens tyngd oberäknad. Postverket eger inga särskilda åkdon, utan begagnar allmogens, mot här ofvan nämnde lega, för postbefordringen. Ryssland. Skjutsningsvåsendet derstädes står icke under Guvernörernes, utan helt och hållet under General-Poststyrelsens inseende. Denna styrelse drager således försorg om Hållhästars inställande vid de Ryska Gästgifverierne. Bestyret härom utbjudes på offentlig auktion till öfvertagande af Entreprenörer, och den ersättning desse betinga sig, utöfver gällande lega, skall betalas af jordinnehafvarne. För erhållande af skjutshästar skall den resande medföra rescbiljett, hvilken åter utfärdas af Länsstyrelsen eller Guvenörsembetet, och upptager det antal hästar, han får påfordra. Med mindre än 2 hästar får dock ingen begagna skjuts. Resebiljetten uppvisas på Gästgifvaregårdarne till införande i dagboken af Uppsyningsmannen (postbetjenten), hvilkens skyldighet det är, åtminstone på de flesta gästgifverierne, att mottaga orekommenderade bref. Förtäring och nattqvarter betalas i Ryssland, likasom i Finland, efter taxor. Skjutslegan utgör i S:t Petersburg och Moskwa till de första stationerne, äfvensom öfver allt i Donska Kossackernes Land 3 Kopek per werst och häst, Ryssland. eller c:a 84 öre R:mt per milen; eljest allmänneligen 2^ Kopek eller 70 öre, men i aflägsnare landsorter allenast 1 »r Kopek eller 42 öre milen. På de Hufvudvägar, som äro förvandlade till Chausséer, afgå dagligen Di o ' ' O O o ligenser, hvilka underhållas af Postverket, men hvartill Skjuts-cntreprenörerne skola tillhandahålla erforderligt antal hästar mot åtnjutande af gällande lega.
Jag hemställer till den siste talaren, om det icke är inconseqvent att vilja organisera förändringar på samma gång, som man genom nya anslag consoliderar det gamla? Erfarenheten Ivar Järt oss, att det är embetsbureaucratien, sorn ihärdigast motsätter sig alla reformer. Ju högre löner man beviljar den, desto svårare blir hon att besegra. Hela vår historia, åtminstone sedan i3o år tillbaka, har visat detta; och det är säkerligan icke Hr v. Hartmansdorff obekant, att det just var denna bureaucrati, som motverkade den värde ledamotens eget förslag vid en föregående riksdag till en förbättrad administrationsform. Det är sannt, 4°oo r:dr äro i och för sig en obetydlig summa; men då man gifver tillkänna, att man hyllar grundsatsen, att alla tillgångar, sorn möjligen kunna beredas, böra användas till landets försvar, till vapenöfningar och armering af vår beväring m. m., hemställer jag, om det är conseqvent att anslå löner, dem erfarenheten visat att man hittills kunnat vara förutan. Generalsstaten uppgår till 36,ooo r:dr årligen. Dessa generaler behöfva icke i fredstid, åtminstone äro för närvar, de flesta tjenstfria; och jag hemställer, om icke alltför väl någon af dessa löner kunde disponeras för det ifrågavar. presidentsembetet. Utsk. bar anfört, att KrigsColhm lika väl bör hafva president, som de öfriga Collrna; men om nu de öfriga ej behöfva vidare, eller om det är en bristfällighet i organisationen, att ens sådana Collegier finnas, hvad blir det då af Utsk:s skäl? För min del tror jag åtminstone, att det skulle vara öfverensstämmande med både krigsadministrationens fördel och nationens önskan, samt ut - Den i3 Augusti c. ni. 3j3 göra ett steg närmare det önskade målet af en departemental-styrelse, om Gen.adjutanten för armeen förordnades till chef för KrigsCollim, och den för flottan till chef för Förvaltningen af sjöärenderna. Gr. Cronhjelm: I anledn. af Gr.
Utskottets Betänkande, VIII s i3g—148, bif. af Adeln, IX s i8i,återrem. af PresteStåndet, IX s 202, bif. af ;B0i*gareSlåndet, IX s 206, af BondeStån-■ det, IX s 209. , " Ytterligare Utlåtande, VIII s ‘jo6,.jor, biÉ af PresteStåndet, IX s B71. 44- Hypothekslnrättning, om en föreslagen, för Fastigheters Beläning. BancoUtskottets 133 Belänkande, Yl i. s rxiv — i.xxvi, återrerultt. af PresteStåndet', IX s 530, hif. af BorgareStåndet, IX s 527, återremitt. af BondeSt andel, IX s 53 o, af Adelli1, IX ié •äi XÉérftSmissérna Bes vafadé - i dnt ytterligare Utlåtandet om Rikets Peiiningeverk. HypotheksUag, om en förändrad. Se Banken, om äfventyret för. Hållkärk,'5inf straff för, söm fördrar Dricks7‘ penningar hf Resande; Motion, reinilt. !li till Laglltskottet, II s 1288. Utskottets Utlåtande, VII i. k 335 — 343, bif. af Adeln, IX s 829, återrern. af PresteStåndet, IX s 33o, hif. af BondeStåndet, IX s 335, af BorgareStåndet, IX s 355. Ylterligai’e Utlåtande, VII 2. s 699, 7 700, 5 lagdt till Handlingarne af PresteStåndet, IX s7 6o3, af BorgareStåndet, IX s 606, af Adeln, ix s' 638. ■Underd.
R:dr hvardera, föreslås såsom lönejemkning för hvardera 30 R:dr 300 q rrte Husdrängar, hvilka njuta 83 y R:dr hvardera, föreslås såsom lönejemkning för hvardera i6| R:dr 33 16 Summa 2833 16. Dessa föreslagne jemkningar och rättelser utvisa väl en tillökning af 283 3~ R:dr emot hvad nu till aflöning från Riksgälds-Contoiret utgår, men enär härifrån afräknas be sparingen genom skedda indragningar af sådana befattningar vid Creditsedel-Verket, hvilka på 1810 års aflönings-stat äro uppförde och hvarigenom denna stat blifvit mindskad med 1270 R:dr, utgör rätta tillökningen uti 1810 års fastställda aflöningsstat icke mer än 1563-j R:dr, så att genom en sådan tillökning uti det belopp, som efter nyssnämnde stat skolat utgå, Embetsoch Tjensteinännen samt Vakt be - Den 2 7 Jidil betjeningen vid Riksgälds - Contoiret, kunna komma i åtnjutande af samma aflöning, sorn. deras vederlikar i Banken redan före nuvarande Riksdag varit bestådd. Skulle Riksens Höglofl. Ständer härtill täckas bifalla, lärer Riksens Höglofl. Ständer äfven finna rättvist och billigt, att samma förhöjning, som vid denna Riksdag beviljas Ernbetsoch Tjenstemännen samt Vaktbetjeningen i Banken, får beräknas å lönerna vid Riksgälds-Contoiret, sådana de, efter nu föreslagne jemkningar, å Staten komma att uppföras; och att denna förhöjning utgår ifrån samma tid, som i afseende på Banken varder bestämdt; Hvilket allt till Riksens Höglofl, Ständers bepröfvande vördsammeligen underställes. Stockholm den 24 Juli 1815. På Höglofl. Riddersk. På Högvörd. Prestoch Adelns Redam. Ståndets Redam. På Vällofl. Bergare Rå Hedervärda Bonde* Uppläst hos samtlig* Riks-Stånden den 27 Juli, Vördsamt Memorial! Sedan Riksens Höglofl. Ständers
De gingo en krokväg för att icke beträda den fruktade bokbazaren. Här var tyst och stilla. Ingen försäljare tillropade de förbigående. Ingen månglare utbjöd sina frukter eller blommor. Inga hundar snokade, utmerglade och snarlika vargar, efter en smula att stilla sin hunger. Ingen brokig trängsel af menniskor. Bazaren var ödslig och sällan besökt. De få köparne talade sakta, nästan hviskande och med sina gråa skägg föreföllo de alla så sällsamt gamla som om de burit hela sin races ålder. Öfver bodarne glimmade i gyllene bokstäfver tänkespråk ur Koran liksom skrifna med fosfor. Uppe vid taket kvittrade småfoglarne och byggde bo. Rundt Madinet Isa, minaretet till hvilket Jesus skall sänka sig ned på den yttersta dagen, kuttrade dufvorna. En källareaktig sval luft kylde ansigtet, och långt på afstånd hördes de andra bazarernas dofva sorl. Nelly och hennes följeslagare hade endast behöft fortsätta några steg för att stå framför den store Saladins graf eller den kupol, under hvilken Bibars, korsfararnes skräck, sof den sista sömnen. Hon skulle icke heller nödsakats att utsträcka sin vandring långt för att nå Nureddins präktiga mausoleum. Hon kände hur aflägset Vesterlandet låg i denna stund, och afståndet dit kunde icke mätas i dagsresor utan i århundraden. Redan mellan stadens öfriga gator, som hon nyss genomströfvat, och denna bazar lågo allra minst två hundra år. Här fortlefde Islam i sitt ursprungliga djupa allvar, på samma gång uppfyld af hänsynslöst hat och oändlig mildhet – en dotter af profeten som, medan han predikade tusens mord, nedskref Korans första ord: I Guds namn, den mildes, den barmhertiges. Nelly var så öfverväldigad, så fullkomligt upptagen af den tysta forntidstafla, som hon betraktade, att hon icke märkte några af de yngre bokpräntarelärlingarnes halft hånande, halft hotande åtbörder och grimaser. Förvånad väcktes hon slutligen ur sin stämning då hon såg Blumenbach helt obesväradt tilltala en förbigående arab. Hon såg honom bekant slå denne på axeln med orden:
Vaktmästare med 600 R:drs lön „ .. d:o med 700 „ „ „ „ Ofvervaktmästaren i hans egenskap tillika af Brandmästare Missräkning spenningar till Kassörerne, hvardera R:dr 2,000: — Vårdarne af dagvexlingskassan, i händelse denna kassa kommer att bibehållas, hvardera „ 300: — Arfvoden till Extrakt arbeten och extra-ordinarie tjenstemän R:dr 4,000: — Registratorn i Diskont-kontoret „ 450: — Notarien vid Banko-fulhnägtiges expedition för bestridande af kanslistgöromålen „ 1,000: — Kontors-cheferne, hvardera „ 600: — Braudchefen, så länge denna befattning anses fortfarande behöflig n 400: — Diskont-styrelsens ledamöter, utom Kommissarierne, hvardera 750: — Garde des Médailles „ 300: — Mom. 2. Vid reglering af tjenstemanuaoch vaktbetjeniugspersonalen böra Fullmägtige tillse, att sammanräknade beloppet af de för Bankens och Banko-diskontverkets förvaltning på det hela, enligt nu gällande stat, utgående löner, arfvoden, anslag och missräkningspenningar ej må öfverskridas, R:dr 150: — w 300: — y 450: — n 600: — r> 50: — 75: — 55 450: - Banko-Utskottets Utlåtande N:o 65. dock får under tiden, intilldess denna reglering hunnit träda i verket, utöfver nämnda stat användas en summa, motsvarande nu beviljade förhöjningar i löner, arfvoden och missräkningspenningar; 4:o. att, i öfverensstämmelse med de i förestående punkt utstakade grunder, lönförhöjning må från och med ingången af år 1864 tilläggas Bankens ordinarie tjenstemän i de tre lägsta graderna, med Fullmägtige förbehållen rätt att kunna samtidigt tillägga Bankens nuvarande Kassörer förhöjda missräkningspenningar.
Riddcess. och Adel»S wägvar» ^ok. 6. Oxenstierna. Pä WälkS. Borgare-Standets wäinär, (!. 8Llrö.nkerr, Begärdes pä hordek. Herr von hlauksrvolkk, d!sri Ousigf^ 8. Som ätskillige anmärkningar, rörande skogarneS disposition, blifwkt till Cconomic-Utskottet nyligen remitterade, för. flög Herr von klsulsevolik, att äfwen detta Betänkande dit mätte fä medfölja. Nägon hördeS härpä smara, att detta Betänkande tvore kommit ifrän sjelfwa Utskottet, och kunde säledes ej utan ventilation äter remitteras. Herr von ksiausswolkk medgaf, att det komme isrän U skottet, men anmärkte, att när Utskottet at>af detta Betänkande, hade det andra, rörande skogarna, ännu icke dit blifwit öterremtteradt» Pä HLgw. Yreile-Stöndets Nagri. LtLKnelius. Pa Hederw. Bende-StLn-. wiigtiar, 8. Lrickssori. k. Hans Den 22 September. 775 Hans Excellence Herr Grefwe kuut K: Dä ett Betänkande blifwit begärdt pä bor, bet, torde det redan wara en afgjord sak, att det bör Hwila. Hans Cxcellencc trodde för bfrjgt, att ett Betänkande ej kan äterrcmitteras pä annat sätt, än dä anmärkningar deremot under första ventilationen blif, wik gjorda. Hans Excel l e nce H e r r Grefwen och Ordföranden proponerade, att Betänkandet orubbadt mätte blifwa hanlande pä bordet, Bifölls. Anmälteoch infördes en Deputation ifrän Hög, tvördige Preste-Ständet anförd af Bissopen m. m.
Oaktadt allt det klandrande gny, som tidningar af alla färger under hela min rådgifvarebana höjt emot mig, änskönt åtskilliga riksdagsmän dels instämt, dels gått ännu längre deri, och ehuru jag, såsom J väl veten, ej sökt deras gunst, som varit rådande i Const.Utsk. ; så har jag likväl både efter 106 och 107 §:na fått, i förhållande till längden af min tjenstetid och till mängden af de mål jag öfvervarit, flir re och ringare anmärkntr, än man i allmänhet förmodat. Men jag vill, för en stund, bryta den långvariga tystnad , med hvilken jag burit mångåriga oförrätter, för alt, då officiella anmärkncr ändtligen göras, söka, genom framdragandet af deras obefogenhet, ådagalägga inför eder, mine herrar! att jag ej varit ovärdig det förtroende, de fleste af mitt Stånd visat mig äfven under vidriga skiften, och dymedelst betyga R. o. Ad., på det enda sätt jng förmår, min li jert liga tacksamhet, derföre att Ståndets fleste ledamöter ej fördömt mig ohördan, då så mången, hvilken bort vara närmare underrättad, likväl befunnits färdig att göra motsatsen. De pilar Ulsk. kastat efter mig, sedan jag redan är utom dess skotthåll, skall jag upptaga och förevisa eder, efter ordningen af de siffror, hvarmed Utsk. sjelft numerera t dem. Mig lägges till last, alt jag inom mindre än 3 månader, efter utfärdandet af författningen om .ludarnes vidsträcktare rättigheter, rädt Konungen att göra väsendtliga ändringar deruti. Som det hvarken är Konungen förbjudet att göra, eller flans rådgifvare att tillstyrka ändringar i beslut inom 3 månader efter deras kungörande; så lärer anmiirkntn helt enkelt betyda, att ändringen gjordes för snart. Men som Utsk. ansett författningens utfärdande för ett så svårt fel, att Konungens rådgifvare fördenskull blifvit dragne för Riksrätt, så måtte ändringar deri böra betraktas såsom rättelser. Att någon felande kan rätta sig för snart, s/iger åtminstone icke christendomen.
Häruti kati således ingen jemnkning äga ruut, utan bör dén4 na fråga afgöra» uti förstärkta Utskotten, såvida ej något af Riks-Stånden dessförinnan frångår sitt beslut; Deremot bör jemnkning endast tillstyrkas i afseende på sista hälften; Och dä skulle jag tro, att den sålunda bör kunna, ske, att första ftdelen af sista hälften torde hagot förr utgå eller början dermed ske den i:ste October j82o, och hvarje halft irutgifvas, tills hela summan blifvit fulleligen betald. Ut Supra. Rikets Hov loft. Ständers sammansatte Statsoch Banco-Utsholts Memorials rörande skyndsam inlösen af FilialDisconternes Assignationer. I sammanhang med det Förslag till jämkningar uti vissa delar af respective Riks • Ståndens fattade Beslut, rörande Filial^ Disconterues ut: Stats* och Banko-Utskottens Betiinkanden. 1857. redning, som förenade Statsoch Banco-Utskotten under denne dag afgifvit, har förekommit, hurusom en längre tid ännu nödvändigt mäste förflyta, innan allt hinner-ställas i den ordning, att Riksgälds - Contoiret kan företaga Liqvidationen af desse Disconters Skulder. Och, dä samtlige Respective Riks-Stånden nu mera enhälligt beslutit, att Götha C anal-BolagsMalmöoch Götheborgs Disconters pä Bänken dragne, ordentligen Bokförde och bland. Allmenheten utelöpande Assignationer skola till fulla beloppet med Contant inlösas, samt för verkställigheten af ett så beskaffadt Riksens Ständers Beslut icke lärer kunna ärfordras Kongl. Maj:ts Nådiga Sanction; hafva förenade Utskotten skolat vördsamligen hemställa, om icke Rikets Höglofi.' Ständer täckas bifalla, att ifrågavarande Assignationer genast med Contant inlösas; i hvilket fall förenade Utskotten kunde få sig uppdraget, att nödige anstalter härtill vidtaga och genom Riksgälds-Contoirets Styrelse låta denna inlösen kungöra; Hvilket Rikets Höglofl.