Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
1 aflägsnare delar åter t. ex. i Norrland, kunde en visshet i detta afseende under vissa omständigheter vara en hufvudsak; dock torde det äfven der, i allmänhet taget, blott utgöra en slags sysselsättning för nyfikenheten, som kunde föranleda till oangenäma och för en och annan enskildt störande utläggningar i de allmänna bladen. Den, som vill göra sig underrättad om delägarne i en bank, har tillgång till officiella handlingar, nemi. inteckningsprotocollet, och kan der söka de upplysningar han för godt finner. Hr Stråle: Det är ofta svårt att stifta en lag, när der vid förhållanden möjligen kunna förefinnas, som kunna lemna anledning att göra afseende på någon eller någre särskilde personer. När man nu uti ifrågavarande fall vill stifta lag, så skulle det bilt kunna synas såsom man dervid hade afseende på de ledamöter, hvilka nu finnas i våra privatbanksdirectioner; men man måste dock efter mitt omdöme helt och hållet abstrahera allt afseende på dessa personer, lill hvilka jag är fullt öfvertygad att man icke kan hysa det ringaste misstroende; Den 25 Januari e. m. 487 man mäste det, säger jag, af det skiil, alt eu allmän lag måste vara sådan, alt i händelse af bedrägeri, den då äfven kam innehålla ett correcliv deremot. Föreställde man sig, att ett bankbolag, som från början blifvit slifladt af personer med anseende och credit, sedermera så småningom hade utbytt dessa sine solida ledamöter emot andre, som icke vore det, och att sådant för allmänheten förblifvit alldeles obekant, så kunde man äfven föreställa sig möjligheten af ett verkligt bedrägeri mot samma allmänhet. Jag tror, att det är ur denna synpunkt man sett saken, då man ansett offentliggörandet af iedamölernes namn vara af nöden. Jag tror visserligen icke, alt något sådant för närvarande är erforderligt; men dä man stiftar en lag, som skall gälla för en längre framtid, sä mäste man förutsätta möjligheten af ett sådant missbruk af det allmänna förtroendet, och således genom en föreskrift söka förekomma detsamma. Härmed ansågs öfverläggningeu om 7 § afslutad. 8 §. Gr. Posse, Erik Arvidsson:
Den, som gillar Utskottets förslag, att Caviar bör, med en införsels-tull af 16 sk., åsätlas 1 R:dr 32 sk. värde W, voterar Ja; den, det vill. voterar Nej; Bevillnings-Utskoltets Memorial, N',o 41. 27 Chicorie-rot. China-bark, malm till införsel af Apothekare. Chocolad. vinner Nej, blir, med bibehållande af sagde införsels-tull, värdet bestämdt till 1 R:dr 16 sk. per Hvad Utskottet föreslagit, i afseende på Chicorie-rot, har af 3:ne Stånd blifvit bifallet; men som Ridderskapet och Adeln ansett denna artikel böra vara fri från utförselstull, får Utskottet hemställa, att en så beskaffad omröstning må ega rum: 34:o. Den, som instämmer i Utskottets förslag, att Chicorierot bör åsättas 1 r:st. utförsels-tull per ©, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, blifver den ifrågavarande artikeln fri från tull vid utförsel. Borgare-Slåndet har beslutat, att ur rubriken till denna artikel orden ”till införsel af Apothekare” skola uteslutas. Men som de 3:ne öfrige Stånden godkänt den af Utskottet föresi agne redaction, kommer dervid att förblifva. Utskottets förslag, att Chocolad borde, på ett tullvärde af 1 R:dr W, draga 16 sk. införsels-tull, är af 3:ne Stånd godkändt; hvaremot Borgare-Ståndet, med bibehållet tullvärde, bestämt införsels-afgiften till 12 sk. %. Om sistberörde beslut icke frånträdes, kominer omröstning att ega rum, i hvilket afseende Utskottet föreslår följande proposition: 35:o.
M:ts nådiga pröfning beroende; och som Rikets Ständer funnit det vara af vigt, att ifrågavarande förändringar i rese-reglemcntet, hvilka af behofvet påkallas och af Rikets Ständer sålunda blifvit i underdånighet begärda, varda, så fort ske kan, vidtagna, få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, att E. E. M:t täcktes företaga detta, genom Stats-konlorets förenämnda underdåniga utlåtande, utredda ärende till nådig pröfning och slutligt afgörande. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 6 Augusti 1851. 260 Exp editionsUIs ko t te ts Förslag till und. Skrifvelse, N:o 135. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adela den 2 Aug. 1851. Preste-Slåndet dea 2 Borgare-Ståndet den 2 Bonde-Ståndet den 6 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i fråga om krono-skjulsens utgörande af reserv-hemman. (Allin. Besv. o. Ekon. Utsk. Uti. N:o 121.) S. A. K. Hos Rikets Ständer liar erinran förekommit derom, att, då skyldigheten för reserv-hemman att in natura utgöra skjuts genom skjuts-entreprenads tillvägabringande upphör för den tid, entreprenaden eger rum, anledningen, hvarföre dylika hemman i allmänhet äro från utgörande af krono-skjuls befriade, eller alt deras hästar höra för skjutsning af resande hållas i beredskap, i och med detsamma icke vidare förefinnes $ och som, enligt hvad Rikets Ständer blifvit ineddeladt, reservhemman, oaktadt nämnde förhållande, uti uppkomna tvister förklarats fortfarande vara från utgörande af krono-skjuts befriade, få Rikets Ständer hos E. Kongl.
Nu hade redan ett förslag blifvit framstäldt för R. o. Ad., hvarföre Ståndet torde finna, att detta utgjorde egentliga grunden för Öfverläggningen, och alt de proposlr, som, efter slutad öfverläggning, borde framställas, måste afse de anmärknir, som inom Ståndet under föredragningen blifvit gjorda emot Const.Utskis förslag. R. o. Ad. torde således finna lämpligt , alt i §:n finge uppläsas, att discussionen sedan finge fortgå , de särs' ildta förslagen uppläsas, och att, när discussionen vore slutad, Hr Landtm, sedan finge framställa proposlr i afseende på de har yttrade meningar, i den ordning, som de blifvit framställda, allt efter det sammanhang och den gemenskap de ägde med Const.Utskis förslag. Frih. Hamilton, Hugo: Efter den förklaring, sorn Hr Landtm, nu afgifvit, kunde det visserligen vara onödigt i det liela, att jag yttrade mig, då jag icke kan annat Sn j5 H. i6 1 il D cii a4 O c t o t fc r f. fn. till hufvudsaken instämma i den mening Hr Frih. o. Landtm', framställt. Jag tror, atl när ett förslag förekommer till öfverläggning inom ett Stånd, så är det nödvändigt att hålla sig inom förslaget. Förslagets ordalydelse förklarar ganska bestämdt hvad som är föreslaget, då har står: "Efter dessa förklaringar återstår för Utsk. att till grundlagsenlig behandling såsom grundlagsförslag öfverlemna följande: För slag lill vallag. Valrätt tillkommer Svensk man, sorn bekänner sig till christna läran, fyllt 21 år, är och 5 år varit i Riket bosatt,” etc. Detta är efter mia lanke den allmänna och forsla princip, på hvilken hela förslaget är bygdt.
Beräknad endast på transactioner med utländningen skulle en I)iscont-Inrättning, sådan som den föreslagna, äfven kunna missbrukas till inköpande af modeoch luxe-artiklar, hvarigenom Nationen förskämmes och den inhemska konstfliten förslappas, ja kanske dödas; då tvärtom, genom penningarnes circulation inom Landet, hvarje skattdragande producent får direct gagn deraf, samt köpmannen på en och feamma gång underhåller produetionskraften och säkrare bildar de förlag, genom hvilkas utförsel hans vinst blir håde lättare och större. Otvifvelaktigt hör det med dylika åtgärders vidtagande vara Rikets Ständers syftemål, att sprida de välgörande verkningarne till hela samhällskroppen, så att ej blott vissa ulan alla partierne känna nyttan och fördelen deraf, eller med andra ord, så, att håde producenten och Köparen, likasom i ett fortgående vexelförhållande, röna frukterne af det uppgjorda systemet. Jag tror, att speculationer på öfvei flödsvaror häst skulle förekommas, om den projecterade Disconten så organiserades, att väsendtligen Landets egna inbyggare derigenom stärktes i sin produetions-förmåga, så att hvarje orts hufvudhandel kunde påräkna erforderliga eller åtminstone någorlunda tillräckliga medel för sina operationer. Sålunda borde hand - Bil, till Banco-Utskottets Bet, Nio 53. i65 lande Corpsen i allmänhet hafva nödig penuinge-lillgång för ett ogeneradt uppköp af utländska nödvändighetsvaror, såsom: Salt, Viner, rått Socker och, om man så vill, Caffe m. m.; men också i samma mon borde hvarje handels-plats hafva en lika tillräcklig penningekälla öppnad för den, på olika orter, olika inhemska handelns bedrifvande, såsom t. e. för Jern-, Timmeroch Sädes-handeln, hvilken, den ena på ett och den andra på elt annat ställe, är rådande hufvudhandeln.
Tryckeri-föreståndare, lön 1,800: — Tillfällig förhöjning derå å 33^ proc 600: — 2,400: Förvaltare vid Tumba bruk (uppbär sin lön på Brukets stat). Förste Sedeltryckare, lön 600: Tillfällig förhöjning derå å 33.) proc 200 2 Sedeltryckare, lön å 225 R:dr 450 Tillfällig förhöjning derå å 33). proc 150 800: 600: Transport 176,900: — Öfver - Banko-Utskottets Memorial N:o 32. 9 Transport 176,900: - Öfvoryaktinästarc, tillika brandmästare, lön 000: — Tillfällig förhöjning derå å 33^ proc 200: — 800: - (jemte fria husrum och nödig vedbrand.) Vaktbctjening. För 12 Vaktmästare, lön å 525 R:dr 6,300: Tillfällig förhöjning derå å 33j proc 2,100 För 10 Vaktmästare, lön å 450 R:dr 4,500: Tillfällig förhöjning derå å 33j proc 1,500: — 14,400: 192,100: ■ och u Supplemcntar-stat: Tjenstgöxdngspenningar till Första Tjenstegraden: 16 arfvoden å 600 R:dr 9,600: — (hvaraf likväl de i Banko-diskonten tj en afgörande Kommissariers ari voden utgå på nämnde Verks Stat.) Andra tjenstegraden: 14 arfvoden å 450 R:dr 6,300: —• — Öfvervaktmästaren, arfvode 75: — 12 Vaktmästare med 525 Riksdalers lön, arfvoden å 75 R:dr 900: — 10 Vaktmästare med 450 Riksdalers lön, arfvoden å 50 R:dr 500: — 25,925:
Förslag, deraf disponeras hvad som, ej mindre till anskaffning af materialier, än till forcerade arbeten för ändamålets snara befrämjande kunde finnas lämpligt; att likväl till Dockornes nybyggnad icke 63 Stats-Utskottets % något af desse tillgångar fick användas; att de för försålde krigsskepp io:de HufvudTiteln tillkomne extra tillgångar borde, vid allmänna Statsregleringen utom Stat upptagas, sålunda, att sedan de under tiden uppkommande upphandlingsoch arbetskostnader öfver Stat blifvit beräknade, Regleringen örn användandet af återstående medlen skulle föreslås i ett sammanhang uti en gemensam Nybyggnadsoch Underhålls-Stat för år 1826; hvarmed sedermera hvarje år skulle fortsättas så länge något af ifrågavarande extraordinarie tillgång öfver Stat funnes öfrigt, under beständigt iakttagande dervid, att hvad af desse serskilda medel användes till Nybyggnad och Inventariers inköp, från ordinarie Statsanslagets disposition skulle afskiljas; hvarjemte K. M:t, i afseende på de af Förvaltningen beräknade anslag till ankar-jerntåg från England, i Nåder meddelades K. StatsContoret det K. M:t anbefallt Förvaltningen samt Dess och Ris Bergscollegium, alt, efter JernContorets hörande och sedan alla i ämnet nödige upplysningar blifvit inhämtade, afgifva gemensamt underd. utlåtande huruvida och på hvad sätt inom Riket tillverkning af ankar-jerntåg till lika godhet med de Engelska kunde befordras och åstadkommas; samt att emedlertid anskaffningen af jernankartåg från England alldeles inställdes eller till det oundgängligaste borde inskränkas.
S. D. Då nu ånyo föredrogs Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens den 9 och 23 sistlidne Januari på bordet lagda Utlåtande, N:o 28, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskoltens Betänkande N:o 3, angående grunderna och vilkoren för hemmansklyfning samt afsöndring al jord eller andra lägenheter från hemman, fann Ridderskapet och Adeln för godt att bifalla Utskottens förslag till Författning, med följande förändringar, nemligen i 1 Cap. 2 §. Ordet utskylder skulle utbytas emot orden: allmänna onera; och ordet underhållas emot orden: hafva sin bergning. 1 Cap. 3 Skulle erhålla följande förändrade lydelse: kan en åbo af andra ortens allmänna näringar hafva säker och ständig förtjenst s då bör sådawt vid fråga om besutenhet i serskild beräkning dertill ingå. i Cap. 8 § 1 mom. Emellan orden Pastorat och utses skulle införas orden: för högst 5 år. i Cap. 8 ff. 3 ni nn. Orden: eller om sä nödigt finnes skulle utgå och i deras ställe införas ordet: samt. 1 Cap. g $. 2 mom. Efter ordet innehåller i midten af momentet skulle tilläggas orden: när hemmansdelen går i annor mans ego än rätter arfvinge. 2 Cap. 1 $. Orden till och med skulle utbytas emot ordet: högst. 2 Cap. fi. §. 1 mom. Skulle erhålla följande förändrade lydelse: Lägenhetj som efter 1 ff.n upplåtes, må icke v.v a af mindre område j än (de för serskildte orter uppgjorda bestämmelserna införas) på hvarje afsöndrad del. 2. Cap. 5 §. Ordet utskylder skulle utbytas emot ordet onera: 2 Cap. 7 t mom. Efter ordet tillstånd skulle tilläggas orden: utrarendera eller. Efter i3 S> i % Cap. skulle införas följande: Hvad i förestående ;3 §. Trot.
Till Stats-Utskottets behandling hafva blifvit remitterade tvänne motioner, väckta, den ena hos Ridderskapet och Adeln af Herr Friherre Stjernstedt, Angust Wilhelm, och den andra uti“Bondeståndet af Riksdagsfullmäktigen Pehr Bengtsson från Calmar län, uti hvilka motioner anmärkes, att, ehuru rikets sjö- och stapelstäder årligen uppbära, under namn af tolag, nära 400,000 r:dr banko, vore likväl redovisningen för dessa medel icke underkastad Rikets Ständers revisorers granskning, enligt hvad af deras sednast afgifna berättelse inhemtas. Genom Kongl. Brefvet den 21 September 1715 har ordinarie tolagen blifvit anvisad till underhåll af bryggop och packhus, men, sådant oaktadt, användes densamma till helt andra behof, såsom till städernas fattigförsörjningar, dårhusinrättningar, undervisningsanstalter och flere dylika för tolagens ursprungliga bestämmelse alldeles främmande föremål; till följd af hvilka missbruk Rikets Ständer snart sagdt vid hvarje riksdag nödgas anslå stora penningesummor till städernas hamnoch bro-anläggningar samt till reparationer å desamma. Dessa förhållanden syntes påkalla en behörigen kontrollerad redovisning för tolagsmedlen och deras användande för dermed afsedda ändamål, och något hin - Sfa/s-Utskottets Utlåtande, N:o 303. 33 hinder för åläggandet af en sådan redovisningsskyldighet kunde så mycket mindre uppkomma af den omständighet, att man velat anse hagan om städernas tolag vara af privilegii natur, som Regering, Ständer och Borgerskap vid flera tillfällen ansett densamma icke vara af sådan egenskap, hvilket bevisades deraf, att uti Tulltaxan af den 24 April 1816 tolagsfrihet blifvit stadgad för åtskilliga varor, och att Kongl. Maj:t genom nådigt Bref den 14 Augu sli 1830 fritagit någia artiklar från tolag,; hvarförutan tolagshågor blifvit af Rikets Ständer och deras Utskott vid riksdagarne, utan afseende på Borgareståndets mening, handlagde.
Såsom Ledamot af Constitutions-Utskottet under tvenne föregående Riksdagar, kan jag intyga , att det alltid berott af Föredraganden, att låta målen gå genom Allmänna Beredningen eller icke, det vill säga , att antingen hylla den grundlagliga behandlingen eller icke. Detta gaf äfven år 1315 Ständerne anledning till den underdåniga anhållan , att Allmänna Ärendernes Beredning måtte oftare höras. Det gaf mig äfven anledning, att vid förra Riksdagen yrka ansvar på en Föredragande af samma orsak. En helt annan fråga är, huruvida Rikets Allmänna ÄrenderS Beredning uppfyllt sitt ändamål eller icke , ehuruväl jag kan intyga, att aldrig någon anledning till anmärkning förekommit, icke en gång till Utskottets Protocoll , i alla de mål , som blifvit af Beredningen handlagda, så snart Kongl. Maj:ts beslut innefattat stadfästelse af dess utlåtande. Detta oaktadt anser jag , då jag betraktar Styrelse-Verkens organisation theoretiskt, nämde Verk böra afskatfas, men icke förr, än man erhållit något annat deremot svarande , och en sådan fordran finner jag icke Stats-Råds-Beredningen uppfylla. Allmänna Beredningen har det företräde, att der föres ett Protocoll, som får tryckas. Man kan väl med skäl säga , att när de judiciella och administrativa målen blifva åtskilda , Allmänna Beredningen blir af mindre nytta , emedan den då icke längre kommer att handlägga tvistemål ; men dervid kan likväl den anmärkning göras , att i Sverige, der befor» dringslagarne äro så stränga, och tjenstelös, Den 3 December f, m. 109 genom uppenbart eller under hand tillåtne accorder, blifvit förvandlade till ett särskildt slags egendom, är, mer än i andra länder, en noggran pröfning af alla befordringsmål nödvändig, ehvad tjensterne efter förut gjorde ansökningar, eller på annat sätt tillsättas, Derföre är jag ock af den tanka , att i Sverige ännu behöfves en myndighet, som till ett Protocoll yttrar sig öfver dessa befordringsmål. Också var Allmänna Beredningens befattning i början ingen annan , än att yttra sig öfver Ecclesiastik» befordringar.
Afskaffandet af allt som kan föranleda oreda och den mindre kunniges förvillelse. I:o Beträffande den första af dessa punoter: bestämmandet af Enheten för Mått, Mål och Vigt, på ett sådant sätt att det alltid kan restitueras, genom jemförelse med en oföränderlig storhet, är det ett ämne af större vigt^ an man \ första påseende skulle förmoda etng^ Betänkande om Mätt, Mai och Vigt< 297 dan, genom mindre precision i förfärdigandet af Mått, Mål och Vigter, desse på lidens längd ofta småningom så förändras, att de hos en generation icke mera äro, hvad de hos en annan varit. Man har sökt förebygga detta genom inrättande af Rikslikare, som skulle tjena till rättesnöre för Mått, Mål och Vigt; men utom att en sådan Rikslikare, kan af olyckshändelser förstöras eller genom bedrägeri förändras, hvarigenom det precisa måttet vora förloradt, så har man för det närvarande hos oss ingen säker grund; ty enligt de undersökningar, som i sednare tider blifvit gjorde på de dels i Kamman Collegii, dels 3 Landtmäteri-Contoirels förvar befintlige likare, äro icke längdmåtten fullt precist lika långa och vigterna hvarken fullkomligt lika tunga, eller vigten af deras underdelningar sig emellan rätt proportionell; omständigheter sorn väl egeoteligen hero af de till deras förfärdigande använde personers mindre skicklighet, samt af våghalancernas den tiden mindre goda skick, men sorn ändå lemna ovisshet om hvilkendera af dessa man skall antaga, för att vara den rätta och efter hvilken de andra sedan skola corrigeras, Längdmåttet beror helt och hållet af Likaren; men om vigten stadgar Författningen att skålpundet skall utgöras af 8848 Ass.. Emedlertid är assets storlek ej gifven och a? alla i handel förekommande ass skall man troligen ej finna tvänne, sorn på en god våg väga absolut lika.
Sorn Banko-fullmägtige ej ega att öfverlägga i närvaro af något ombud från Konungen eller Regeringen, och del är föreskrifvet, att, derest bemälde ombud, efter derom gjord föreställning, vägrar att sig aflägsna, Fullmägtige då böra uppskjuta öfverläggningen och afsluta sessionen; hafva den eller de, som denna föreskrift hrutit, förverkat Rikets Ständers förtroende; och bör en sådan förseelse af nästkommande Revisorer genast anmälas hos Rikets Ständers Justitie-ombudsman och dermed förfaras på sätt i 2 § stadgadt är. 54 Expeditions-Utskottets Förslag till anderd. Skrifvelse, lS:o 160. § 5- Åsidosätta Fullmägtige den dem enligt Banko-reglementet åliggande noga tillsyn öfver ordningens vidinagthållande inom Banko-verkets afdelningar, förhålles med deras ansvarighet, på sätt i 2 § omlörmäles. § 6. Reser Fullmägtig bort, utan behörig skedd anmälan bos Ordföranden, eller han eller Ordföranden utan med öfrige Fullmägtige gjord öfverenskommelse, och derigenom försummar sammanträde, eller annorledes afhäller sig från Fullmägtiges sammankomster, ulan att ega och tillkännagifva laggiltigt förfall, vare han för hvarje försummad! sammanträde förfallen till Femton Riksdaler Riksmynt böter, som afdragas arlvodel och tillfalla Bankens armbössemedel. § 7. Fatta Fullmägtige beslut, då icke två tredjedelar af deras fulla antal är närvarande, eller utan att hvar och en till protokollet kunnat, på sätt 66 § af Riksdags ordningen föreskrifver, yttra sin mening, eller hindras någon alt, vid underdåniga expeditioner till Kongl. Maj:t, bifoga sin särskilda mening, derest Bankens hemligheter derigenom icke röjas, ege samina ansvar runi, och lörfares på sätt i 2 § stadgadt är: och skall, i dessa och alla andra läll, den, som sig icke till protokollet yttrat, anses hafva bejakat pluralitelens beslut. § 8.
RiksgiildsContoiret icke möjligen kan tillskyndas någon f örlust j Sedlarne godkänna till det belopp sonij vid hvarje förefallande händelse} profvas bura innchafvaren tillgodo komma; och sedan H:rr Fullmäktige, i anledning deraf, genom Utdrag af Protocollet den 8 derpå följde November, uppdragit åt Commissarierne, att, med Fullmäktiges beslutande och afgörande rättighet, verkställa granskningen af inkommande smärre Creditsediar efter den uti SlatslJtskottets ofvanberörde ProtocollsUtdrag stadgade allmänna grundsats; så hafva Commissarierne, på grund deraf och med tillämpning endast af denna allmänna föreskrift, för hvarje serskildt fall verkställt granskningen af förslitne småsedlar samt approberat eller casserat de samma, allt efter det förhållande, hvartill hvarje sedels beskaffenhet föranledt, intilldess Hjrr Fullmäktige, med anledning af K. Mtts Nådiga Skrifvelse den 19 November 1823, genom till samtlige Konungens Befallningshafvande den 20 derpå följde December afbiten Skrifvelse, till vederbörande Uppbördsmäns efterrättelse låta uppgifva, att, efter enahanda grund, som inom Rikets Ständers Bank, i afseende på dess småsedlar följes och iakttages, bör den högra fjerdedelen, som innehåller fina trycket och namnen, vara alldeles hel och ostyckad, så framt RiksgäldsContoirets Credit-sedlar på 2 R:dr Betänkanden, N:o 37g. 363 och derunder ovilkorligen skola till inlösen godkännas, men hvaraf, jemlikt berörde Skrifvelses vidare innehåll, likväl icke följde, att sedlar, hvilkas luigia fjerdedel är mer eller mindre stympad, ovillkorligen casseras, utan kunde af Uppbördsmännen ratade sedlar möjligen för större eller mindre belopp blifva godkände, enär de företeddes i PiiksgäldsContoiret, der, i följd af Rikets Högloft.
Då pluraliteten inom ilöglollige Banco-Utskottet ej funnit något afseende bora fästas å den af mig jemte liera Ledamöter understödda hemställan, att, i stallet för egenskapen af Insättnings-A ttest, som Banco-Sedlarne hittills egt, och jemlikt hvad å Norrska Bankens Sedlar också blifvit iakttaget, uti Texten å de nja Bancosedlarne måtte finnas ett utrjckligt erkännande: att Valuta är bekommen, föranlåtes jag härutinnan reservera mig. Den åsigt, att Bankens Sedlar nu skulle börja betraktas såsom ett slags Mynttecken med egen prägel, blott ämnade att löpa bredvid och jemte det Metalliska Myntet, kan jag ej dela, utan tror det rätta vara, att de hädanefter, såsom förr, må förblifva Bankens Skuldförbindelser, så mycket hellre, som Rikets Ständer nu fattat deras beslut om Penningeväsendets ordnande på ett sätt, att genom Banken icke vidare skall kunna utgif - Banco-Utshs Memorial, N:o iig. 5 vas någon Sedel utan emot erhållen Valuta. I allmänhet anser man orden: Valida bekommit på en Revers icke likgiltiga, då enligt allmän Lag (hvilken Banken äfven är underkastad) en Skuldsedel möjligen kan af Domare förklaras icke hetalningsgild, om bevisligt vore, att den blifvit utställd utan någon lemnad valuta; hvadan också denna omständighet år i Borgenärs-Eden på det uttryckligaste antydd. Af dessa i korthet anförda skäl, nödgas jag, för min del, hos Rikets Ständer vördsamt föreslå, att Texten å de nya Banco.Sedlarne äfven må innefatta ett bestämdt erkännande, att Valuta är bekommen. Herr Commerce-Rädet Cronius har uti denna Reservation instämt. N:o i iq.