Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är visserligen för nämde en massa lånehandlingar inlemnade i diskonten, men ingenting är naturligare, än att allmänheten söker lån i detta verk, der räntan är 5 %, under det att den högsta lagliga räntan är .6. Sktdle räntan å lån från bankodiskonten höjas till 6 %, tror jag att låneansökningsantalet betydligt kommer att minskas, och att de tillgångar, som äro anslagna 'till denna lånerörelse, Liefve fullt tillräckliga. På grund af dessa skäl får jag yrka bifall till Utskds framställning. Sedan öfverläggoingen förklarats fulländad samt 11. Exc. Hr :Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels bifall till Utsk:ts förslag och dels att IL o. Ad., med afslag derå, måtte besluta, att allmänna diskontfonden skall bibehållas vid det belopp, som den bör utgöra vid in(i*v,:de ars slut, framställde II. Exc. propos. å bifall till Utsk:ts förslag och, då dervid svarades många jemte några nej, förklarades ja hafva varit öfvervägande. Sedan Hr Printzensköld begärt votering, upsattes odh justerades följande votens-propos.: »Den som bifaller BankoUtslcts uti 17,de punkten af dess Betänk. N:o 25 gjorda hemställan om fortsatt indragning å Allm. Diskontfonden, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej.; Vinner nej, afslår R. 0. Ad. förenämnde hemställan och beslutar att ifrågav:de fond skall utan någon vidare förminskning bibehållas vid det belopp, sorn den bör utgöra vid innevude års slut » Efter voteringens slut hade rösterna utfallit sålunda: Ja — 19. Nej — 13. Den vidare pröfningen af förevrde Betänk, upskjöts till e. m:ns plenum och R. o. Ad. åtskiljdes kl. 3 8. m. In fidem, H. VII. O. Brakel. 16 2.12 D en 20 J nn i e. m. Onsdagen den 20 Juni 1860. Plenum kl. 6 e. m.
QP Sj 05 p p rt) CO ^ ? p Hs h-* co (T> 9 ä?. r ?: Beträffande den vid Navigations-skolorna i Stockholm, Götheborg, Gefle och Carlshamn under ifrågavarande läsår meddelade undervisning i ångmaskinlära, inhemtas af den underdåniga berättelsen följande: Examina, aflagda af personer, som icke begagnat, skolan. Uti de vid räkenskaperne för Navigations-skolorna i Stockholm, Götheborg, Gefle, Wisby och Hernösand fogade inventarieförteckningar finnas, såsom förslitne och oduglige, afförda åtskilliga förtecknade effekter; men, då flere af dessa effekter skäligen ej kunna, så framt sådant ej behörigen styrkes, antagas vara utan allt värde, har detta förfaringssätt fästat Revisorernes uppmärksamhet. § 4. Enligt hvad redan hos Kongl. Kammar-rätten blifvit anmärkt, finnes uti den vid räkenskapen för Hernösands skola fogade inventarieförteckning värdet af skolans från föregående året behållna inventarier upptaget till endast 3,851 R:dr 6 öre, i stället för det i sistnämnde års räkning utförda belopp 3,875 R:dr 6 öre; i följd hvaraf inventarievärdet vid årets slut, hvilket med tillägg af värdet å under året inköpta inventarier, 17 R:dr 25 öre, rätteligen utgör 3,892 R:dr 31 öre, i räkningen upptages till endast 3,868 R:dr 31 öre. Bil. Litt. P. till 1862 års revisions-benlttelse, angående stats-verket, sid. 95. Tjensteman^- Allmänna enke fonden. od' PJP»11- londén. och pupill! gammal tjenBensionsfond; fonden. steman. Langska penElfstedtska pen-J Presidenten sions-fonden. sions-fonden. Isbergs fond. Debet. Balans från år 1859: Tillgångar Uppbörd: Statsbidrag Delägares bidrag Räntemedel Ersättning från Arméens pensionskassa Utgifter: Tillgångar
Vid behandlingen af den motion, som inom ett annat Riks-Stånd väckts ang:de uppförandet af ett parlamentshus, blir det lämpligaste tillfälle att bevisa den välvilliga uppmärksamhet och benägna omtanke, som den nuv:de representationen bör fästa vid den kommandes behof; men att R. o. Ad. skulle på förhand erbjuda den nya representationen att hålla till godo med R. o. Adrns hus, öfverensstämmer icke med mina åsigter. Motionären har erkänt, att det kunde hända, det första kammarens sessioner råkade i kollision med R. o. Ad:ns enskilda sammanträden och, ur Adelns intresses synpunkt, ganska rigtigt önskat, att i sådant fall första kammaren måtte stå tillbaka; men jag hemställer till eder, Mina Hrr! och till den värde motionären sjelf, huruvida det vore lämpligt, att, i händelse den första kammaren redan börjat sina sessioner vid R. o. Ad:ns sammanträde, den skulle suspendera sina öfverläggningar eller också under tiden fortsätta dem å annat ställe? — Ett så beskaffadt anbud synes icke heller vara rätt förmånligt för emottagaren. Det väckta förslaget synes mig alltså i närv:de ögonblick icke vara rigtigt välbetänkt, och hemställer jag derföre i främsta rummet Den 22 December. 513 rummet till min värde granne här på bänken, motionären Hr Fitinghoff, att han ville återtaga ifrågav:de motion. Skulle han icke vilja det, tillstyrker jag, att R. o. Ad., till förekommande af onödig tidsutdrägt, behagade utan remiss af motionen till Utskott, nu genast företaga densamma till afgörande, och derå lemna afslag. Gr. Björnstjerna, Garl Magnus: Jag är visserligen af hufvudsakligen samma tanke som Frih. Cederström om sjelfva motionen, men önskar dock att R. o. Ad. icke måtte förvägra remiss derå. Den är hvarken olaglig eller anstötlig; motionären har således rätt att få sitt förslag granskadt. Den tidsutdrägt, som genom motionens remitterande till Riddarh.-Utsk:t förorsakas, torde icke böra tagas i betraktande här, der man i allmänhet icke är så synnerligen nogräknad med tiden.
1 betraktande af nu uppgifna löt hållanden, och då någon tillökning i våglängden mellan en så lång banas ändpunkter icke borde anses af betydenhet i jemförelse med dess ändamålsenlighet i militäriskt hänseende och lördelarne deraf, att den genomginge särdeles produktiva orter och berörde åtskilliga lorden inre rörelsen mera vigtiga punkter, hvarigenom en hastigare till vext i både personoch vafu-trufik så väl mellan de inuti landet belägna orterna som frän och lill banans ändpunkter vore alt motse, har Jernvägs-kommiltéen, med afseende derjemte å den omständigheten att kostnaden för anläggandet af den 3.J mil längre norra linien, i anseende lill gynsammare terräng, skulle med J,400,000 Hulr Riksmynt understiga anläggningskostnaden för den södra, funnit för det allmänna mest gagnelig!, att veslia stambanan anlades i ofvan uppgifna riktning norr om Mö/arm, eller öfver Köping, Örebro och Svartå lill Hjulö. Ofverste Ericson, sorn deremot förordat förslaget att anlägga vestra stambanan söder om Mälaren samt alltså leda densamma genOm Södermanland öfver Katrineholm lill Hallsberg och Hjulö i Nerike, har, till stöd för sin åsigt angående delta förslags företräde, bland annat erinrat och yttrat, hurusom från Stockholm utginge Irenne naturliga vattenvägar, hvilka med hufvudstadens hamnar förbunde en stor del af landet, nemligen: söder och norr ut hafvet, samt, i vester, Mälaren och den genom en kanal dermed sammanbundna Hjelmared. Dessa vattenkommuuikationer anvisade tydligen, alt vid jernvägars anläggning från Slockholm borde de inre delarne af landet uppsökas, samt banorna icke utan särskilda vigtiga orsaker ledas längs utmed norra eller södra hafskusten och norra elier södra stranden af Mälaren. Det skulle numera icke vara möjligt alt, medelst en jernbana utmed Mälarens norra strand, på en gång uppfylla de vestra och norra provinsernas gemensamma behof af en järnvägsförbindelse med hufvudstaden.
Hopper, att nar efter naturens kraf, wär ällstadr Konung, afven Alsmägtige kollas tillen högre bestämmelse, Eders Kongl. Höghet dä stall mildra D st trogne och tillgifne Undersälares billiga och rättmätiga sorg, aftorka saknadens, tacksamhetens och erkänslans tärar, medelst forliättande af betz kloka, dygdiga, pä Fäderneslands kärleken grundade Regering. Dr! är, Nädigste Herre, med anledning af Vesta Ridd. och Ad. B, täri 78 » YZ4 Den 2v Ianuarii. tänkesätt, Riksens Ständer enhällig utkora! Eders Kongl Höghet lill Swea Rikes Kron-Prins och Efterträdare pä den urgamla Swensta Thronen. Wi anhäka underdänigt att Eders KonglHöghet läcktes med Dest höga Namns undertecknande bekräfta den försäkran, Riksens Ständer, lätit för Eders KonglHöghet säscm Tronföljare författa, och utbedja Oss, alt derefter fä til! Eders Kongl. Höghet öfwerlemna, den af samteljga Riksens Ständer, undertecknade Wal-Aklen ^ Uti det höga och wigriga kal! och pä den beswäriiga bana Eders Kongl. Höghet nu inträder, ö ska Riksens Ständer Eders Kongl. Höghet lycka icch den Högstes »välsignelse. Enkelt, upprigtigt, redligt och kraftfullt, wäqa Riksens Ständer försäkra, att Swensta Folket jkl! anse sör sin yppersta ära, att för Eders Kongl. Höghet fä tillfälle ådagalägga den wördnad, tillpifwenhet, lydnad och trohet, som Sweriges goda Reacnter och Tronföljare, aldrig saknar hos sina underläkare, dä de behöft dem päkalla lii! FäderneSlandels och Thronens förfwar. Riksens
I lifvets skiften stödjen ömt hvarandra. Hvad känslor utaf lugn och sällhet! PATER ANTON. O, min far, Du blir ju christen? WÄINÄMÖINEN. Nej. Jag vill till skuggor vandra, Lyst utaf samma tro, hvarvid jag lefvat har. Jag alla sett kring korset sig församla, Men qvarstår dock, ruin utaf det gamla Ruin af sanningen af villan lika godt, Jag oförändradt ger det lån af ljus jag fått Åt danarn åter. Meningar må falla, Må stiga. Känslan byts ej hos en åldrad man. Hvar trosbekännare förklarar sin som sann; Men dygder alstras af dem alla, Det ser jag, Riddar Carl. Kom i min famn, min son, I famnen af en hedning, som förlåter Den kraft som störtat honom från Sitt välde. Var för Finska undersåter Hos Sverges Kung en trogen tolk. De äro danade för heder. Djupt känsligt under hårda seder, Till själ och hjerta ett förträffligt folk. O min Emoina, tryggad för ditt öde Jag vandrar hädan till de döde! För sista gången kom, o Soini, i min famn! På jorden lemnar jag min harpa och mitt namn. ÅTTONDE SCENEN. DE FÖRRE. TURILAS. Moderskärlek PERSONERNA: MODERN, f. d. sköka, 42 år. DOTTERN, aktris, 20 år. LISEN, 18 år. EN KLÄDERSKA vid teatern. glasveranda utåt en skärgårdsfjärd. Det inre af en fiskarstuga på en badort Fonden Första scenen. MODERN och KLÄDERSKAN (röka cigarr, dricka porter och spela kort). DOTTERN. (vid fönstret, ser utåt med stark uppmärksamhet). MODERN. Kom nu, Hélène, och var tredje man! DOTTERN. en så här vacker sommardag. Kan jag inte få lof att slippa spela kort på Alltid snäll mot sin mamma! KLÄDERSKAN. bränn upp dig! Sitt inte på verandan där, midt i solen och MODERN. Det bränns inte här! DOTTERN. 116 ska' blanda! Var så god!
C) Under 1847 och 1848 års riksdag beviljade, men ännu återstående statsutgifter. § 88, angående återstoden af det vid sistnämnda riksdag beviljade anslag till reparationer och bokhyllor inom Riks-arkivets hus, har samma lydelse med nu gällande reglementes 80 §, endast med det förtydligande, att anslaget alser det hus, Riks-arkivet för närvarande begagnar och således icke den egendom, dit nämnda arkiv kommer att förflyttas, och till hvars inredning för arkivets behof Rikets Ständer, genom bifall till Utskottets Utlåtande N:o 106, anvisat nödiga medel. S 89, angående återstoden af anslaget till läseböcker för allmogen, och § 90, angående det vilkorligt beviljade bidraget till Borgmästares och Kommissionslandtm ät ar es pensionering, äro lika lydande med 81 och 82 §§ i meranämnda reglemente. D) Under 1850 och 1851 års riksdag beviljade, mea hittills icke utbetalda statsbidrag. § 91, angående de summor, som ännu innestå utaf då beviljade statsbidrag för hamnbyggnader och strömrensningar samt vattenaftappnings-arbeten, är. med uteslutande af de sedan sistförflutna riksdag utbetalda anslagsbelopp, likalydande med § 83 i nu gällande reglemente. E) Under 1853 och 1854 års riksdag beviljade och ännu innestående anslagssummor. § 92, angående återstående beloppen af beviljade statsbidrag för hamnoch brobyggnader samt vattenaftappningsföretag, är, efter iakttagna afdrag för sedermera skedda utbetalningar, lika lydande med £ 85 i 1860 års reglemente. § 93, angående återstoden af det beviljade anslaget för lifgifvande af äldre handlingar rörande Sveriges historia, § 94, angående det för Göteborgs hospitals utvidgning anslagna belopp, samt § 95, angående anslaget till inköp af nya inventarier åt Institutet för döfstumma och blinda, motsvara §§ 86, 87 och 88 i nu gällande reglemente.
Städernas Betjente, Gevaldiger, Uppsyningsman, Bin-, Hampe-, Brad-, Tjärnoch Jevnvräkare, Packhusoch Vågkarlar, Stadstjenare, Parmmätare^ Mritare,' Besökare, Jernbärare, Vindragare , Akare, Timmeroch Murkarlar, Fiskare, Packaré, Politie-joch Exekutionsbetjente , extra ordinarie Stadstjenare med deras vederlikar, sorn -icke aro Borgare,. då de hafva lön på Stadens Sfat af 8* Rulf och derutöfver, nio procent af lönen, men med, ringare eller ock utan lön 24 sk. Musicanter och Dansmästare lika med förenämnde personer., Tillstånds Bref att hålla Näring, Caffekokeri och mera dylikt, hvarmed Burskap icke är förbundet, i Stockholm och Götheborg .. R:dr 4: 24 sk. I de öfriga större Städerna . 3: — Och i de mindre I: 24 De som ej äro infödde Svenske män, och antagas antingen till Borgare å Grossoch annan Handel, samt idka Fabriks-, Manufacfureller annan rörélse, eller till Städernas betjening, lika med hvad ofvan utsatt är. §. 16. Contracter imellan enskiha personer angarn-* de hus, rum, bodar, källare, tomter, trägårdar, åkrar, 474 Tim 5 Juli. åkrar, ängar och beteshagar, m, m., i Städerna och på Landet, på hvad sätt som heldst de linnas upprättade, äfven om de blifvit inför vederbörande Embetsverk, och genom deröfver meddeladt ProtocollsUtdrag afslutne, skola, med de i denna Författning nämnda undantag, i Städerna ovilkorligen skrifvas på , påen å landet antingen skrifvas på eller beläggas med stampladt Papper efter Arrende*surnman, hyran eller afgälden, nemligen: Under till och med 5 ,R:dr . R:dr 2 sk.
A7:o 220- 531 i För alla bär nedan upptagna utgifter åter, hvilka dels härrört ifrån uppkomna brister uti förslagsvis gjorda anslag, dels ock grundat sig påoch föranledts från Rikets Ständers beslut, hafva R. St. bifallit afskrifning i Räkenskaperna, nemi.: 1:0 Utgifven ersättning till Hofstallet för år 1820 förlorade 1800 Lisp. arrendehö utaf Sundbyholms Kungsäng, enligt Kongl. Brefvet den 19 Mars 1822 333: 16. — 2:0 Ersättning för afskrifning af i8tg års arrende för Eldgarns Krono-Äng 812: 2. 11. 3:o Arfvode till UnderLärarcn vid Gymnastiska Central-Institutet, enligt Kongl. Brefvet den 16 April 1817, för åren 1822 och 1828 • • 4oo: 4:o Arfvode för Januarii och Februarii månader 1822, till en i Kongl. KammarRätten adjungerad Ledamot, enl. Kongl. Brefvet den 7 Mars 1821 4,: ^2. — 5:o Kostnader vid afmätningen af Ljusnedahls KronoAllmänning i Herjeådalen, enligt Kongl Brefvet den 5 Februarii 1822, 1200: samt till Landtmätaren Sundius j, enl. samma Kgl. Bref, 549: 6. —- "T i749: 6- ~ Transport 3336: 8. 11. 532 Exp. Utsi. Förslag till uncl. Skrifv. Transport 3336: 8. ii. 6:o 1822 års Arfvode till Widegrenska RiksBoksluts-Con toret 3656: 34. 4* Arfvoden till Häradsskrifvarne för omslut af 1820 års Special-räkenskaper
För denna orsaks skull behöfves ej nederlagsrätt; ty vinterliggare kan ett fartyg dessförutan blifva, om så behöfves; men skilnaden är att det, utan nederlagsrätt pä stället, ej får der lossa och lägga upp sin laddning. — Frih. Cederström har omförmält huruledes en befästning blefve nödig på stället, i händelse nederlagsrätt der vore beviljad. Om så förhåller sig, så lärer väl ock deraf följa, att denna fästning ej kart lemnäs tom, utan att hon skulle hafva en garnison. I sådant fall skulle ju riket jemt underhålla en ny garnison, som förut icke funnits? kan man antaga att den vinst riket gjorde på nederlagsrälten, Skulle betäcka garnisonens underhåll och alla andra kostnader, som i sammanhang med nederlagsfriheten skulle uppkomma? Jag betvifla!* det. — Så är det väl t. ex. äfven nödvändigt, att, der nederlagsrätt finnes, en tullbevakning anställes och en domstol upprättas för att afgöra der förekommande tvister och konflskationsmål. För att få en sådan, der ingen stad finnes, måste väl staten betala underhållskostnaden ? Gr. Anckarsvärd har sagt, att Gottlänningarne måtte väl sjeifve bäst veta hvad som är dem nyttigt eller ej. För min del tror jag att de veta mycket väl hvad de önska, men att de ej gjort sig så noga reda för följderna af denna önskans uppfyllelse, alldeles så sorn åtskillige värde talare härstädes. Följden skulle för Gottlänningarne förmodligen blifva den, att de nödgades utgöra garnisonen i den nya fästningen; ty om de förnämligast vinna på nederlagsrälten, så böra de väl icke kunna begära att vi fördenskull skicka 2 H. 28 434 Den 12 Februari f. m. trupper ditöfver. Få Gotllänningarne alltså vela att någon del af deras beväring skall ligga året om i Slitö, och att hvarje socken skall i sin ordning drabbas af detta besvär, så lärer förslaget ej blifva angenämare för dem särskildt, än det som blifvit gjort att förlänga beväringsexersisen till 30 dagar, varit för BondeSt. öfverhufvud.
Hvad DiscontDirectionens rätt att utgifva Reverser beträffar, så bestrides, den ingalunda, då de lemnäs till Långifvare, och det så mycket mindre, som samtliga FilialDisconternas rörelse hufvudsakligen är grundad på rättigheten, att emot 3 Procent emottaga Penningar, som till 6 Pro; Den 29-Maj. '765 cent utlånas. Men helt annat och högst o. lagligt är det, att utlemna Lån i Reverser, j stället för Bancomynt, och att vid Lånens förfallotid icke i betalning mottaga dessa utlånta Reverser, utan i det stället äs.;a Bancosedlar, som mot uppgäld af Låntagaren mäste anskaffas. BancoUtskottets förslag, långt ifrån att, som en värd Ledamot förmenat, bereda förlägenhet för Låntagare i Malmö Discontverk, skall i möjligaste måtto en sådan olägenhet förekomma. Praxis har varit, att de i fråga varande Lånen efter 3 månader till fullo måst inbetalas. Ut, skottet har deremot föreslagit successiv inbetalning till slutet af IgIS, under hvilken tid sex omsättningar kunna göras. Hvarjemte, ocit då Utskottet förbehållit att afbetalningarne måtte få göras i samma sjelfgjorda myntvaleur, som Låntagarne erhållit, deras billiga förskoning i möjligaste måtto icke lärer vara uraktlåten. Någon förebråelse, att medelst det afgifna förslaget hafva förnärmat Malmö DiscontBolags rätt, lärer icke med skäl kunna göras, då den exempellösa olaglighet Dis-: contDirectionen, utan all behörig authori,' sation, sig tillåtit, liksom allt annat lagstridigt förhållande, innebär skyldighet för Lagbrytaren, att godtgöra den skada han åstadkommit. Efter gjord undersökning, i anledning af anmälan, att invånarne i Skåne varit vä - 7&ö Den 2 9 Maj. gracie lånebiträden af RiksDiscontverket, derföre att Skäne ägde en egen Discont, bar BancoUtskottet funnit ett slikt föregifvande' fullkomligen ogrundadt.
Ståndet endast antagit en del af förslaget. Men då Utskottets pluralitet beslutat, at oaktat olikheten emellan Riks Ståndens beslut i afseende på ändringen i denna § den delen som af Preste ståndet blifvit antagen borde anses bifallen af alla 4 :a Stånden, samt at orden utländske män til emellan ordet antaga, och orden, Språkoch Exercitie-Mästare skulle införas, så får jag deremot protestera med anhållan at detta mitt yttrande må åtfölja Utskottets Betänkande til R. Högl. S. Rich och Ad., Väll. Borgareoch Hedervärda Bonde-Stånden hafva i hela dess vidd antagit det från 4809 års Riksdag hvilande förslag til ändring i denna § alldeles icke ensamt den delen som af Preste-Ståndet blifvit bifallen och den conclusion at de som bifallit hela förslaget til ändring, äfven bifallit dessa delar och at derföre den af Preste-Ståndet antagna delen skulle anses af de öfriga Stånden såsom bifallen och dessa Stånds beslut om § :n för öfrigt anses böra förfalla genom Preste-Ståndets beslut, är efter min tanka alldeles oriktig. Vore ämnet icke en Grundlagsfråga, så kunde jämkning i Ståndens beslut möjligen äga rum: i Grundlagsfrågor är all jämkning i beslut olaglig, och då ett Riks-Stånd i laga ordning deröfver afgifvit sin röst kan den icke genom de andra Ståndens eller Konungens beslut undergå någon förändring. 28 § R. F. bör derföre efter min tanka bli oförändrad, efter Riksstånden öfver densamma stadnat i olika beslut och full enstämmighet fordras för at ändring lagligen kan äga rum. Härmed förenade sig Herr Gahn, af Colqhoun. Sedan berörda utredning var genomläst öfverlemnades den til ytterligare granskning åt Herr D :r Falk, och Herr Lagmannen Nenzén. I anledning af PresteStåndets remiss2 företogos de af bemälte Stånd vid förled [ne] Riksdag gjorde anmärkningar, och gillade 1 Cederström,s reservation är såsom bilaga n:o 2 fogad till pleniprotokollet.
För att lätta och befrämja återuppbyggandet äf Staden Wenersborg, efter den Staden, år 1834» öfvergångne eldsvåda, hafva Rikets Ständer beviljat denna Stad ett lån stort Ett Hundra Femtio Tusen (i5o,ooo) Riksdaler Banco, under följande vilkor, nemligen: 1:0 Utaf hela lånsumman, Ett Hundra Femtio Tusen Riksdaler Banco, anslås Tjugufem Tusen £25,000) Riksdaler till återuppbyggande af Stadens Rådhus, Skolhus, så väl för Lärdoms-Skolan, som för Folkundervisningen, samt Boställshus för Kyrkoherden och Skollärarne. 2:0 Denna sistnämnde lånsumma af 25,000 R:dr ställes under förvaltning af Stadens Äldste, på hvilkas reqvisitioner eller fullmagter penningarne komma att från Riksgälds-Contoret utgifvas. Reqvisitioner eller fullmagter böra vara underskrifne af minst en utöfver halfva antalet af Stadens Äldste, så framt desse reqvisitioner, såsom gällande skola kunna antagas. 3:o Hvad som utaf lånbiträdet af 25,000 R:dr icke är lyftadt inom den 1 Julii 1 S4°» får derefter icke från Riksgälds-Contoret utgifvas. 4:o Innan någre penningar från Riksgälds-Contoret utbetalas, bör lill Contoret vara aflemnad en af Stadens Äldste undertecknad förskrifning å 25,ooo R:dr; hvarigenom de, i Stadens namn och å dess vägnar, förbinda sig, en för alla och alla för en, att ansvara för lånsummans återbetalning, jemte ränta derå, på sätt och i den ordning uti nästpåföljande punkt finnes stadgadt. Bil. till Ståts-Utskottets Memorial N.o fao. 5:o
Utskottet hade, för att få motionen verificerad eller vederlagd, ej behöft mera, än att i Landsboken efterse, om Stadsutskylder för Residencehuset derstädes blifvit erlag - Den 12 Februari! e. m. de till Staden. Om så icke skedt, ligger det åtminstone för mig klart, att Utskottet bordt tillstyrka den sökte ersättningen intill år 1824, såsom grundad på förut omnämnde Kongl. Bref. Yi lefva, fruktar jag, så mycket i principernes tidehvarf, att vi förbise de partiella fallen. Det är för vidtagandet af den enkla åtgärd jag här föreslagit, och hvarigenom hela den så konstig ansedda juridiska bevisningen är vunnen, som jag fortfar att yrka återremiss af Utlåtandet. Herr Lageidijelm: Jag ber blott, alt få fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på, att Ståndet i en lika beskaffad fråga som denna, eller rörande Kongl. Majrts Remiss uppå Staden Marstrands äldstes underdåniga Besvär angående ersättnings utbekommande för inqvartering och servicens utgörande dervid, hifallit StatsUtskottets afstyrkande af anslag åt en efter Utskottets tanka ej tillräckligen bevist fordran. Jag skulle tro, att så äfven borde förhållas nu, och att StatsUtskottet har nog enskilta motioner alt handlägga, utan att denna behöfver dit återremitteras. Herr Danckwardt, Magnus Georg: Ehuru icke närvarande från början af discussionen i förevarande ämne tror jag mig dock, i anledning af hvad jag deraf inhämtat, Den 11 Febr nar ii e. ra. böra meddela några upplysningar. Sedan är 1815 eller 1816 LandshöfdingeResidencet i Nyköping inköptes för Statens räkning, uppstod korrt derefter fråga, om vanliga Stadsutskylder derföre borde till Staden utgöras eller icke. Kongl. Majrt beslöt först att desse Stadsutskylder borde erläggas dels af Kronan, dels afBoställsinnehafvaren, och förklarades genom ett ytterligare Kongl.