Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderffapet och Adeln kg böra gä Hans Majus ästundan i afseende ä Riksdagens snara afflutande, och HanS ongl. Höghets Kron. Prinsens emottagande k töckholm, till mötes, och stadnade i anledning deraf i följande beslut: r:o Att inga öfwerläggningar eller beslut efter flyttningen till Stockholm mä äga rum. 2:0 Att RiSsdagS-Beslutet här i Orebro, mä före afresan justeras. Zw Att hos Kongl. Majit skulle i under, dänighet anbällaS om DeH Nädiga tillätelse, att Riksdagen mä räcka till den dagen dä Rik. fens Ständer fä aflägga deras Hyllnings.Ed till 888 Den 6 October. 'till Hans Kongl. Höghet Kron Prinsen, och strax Derefter afflutas; dä blott denna handling mä genom särskild tilläggas det här i allt öfrigt fullt Justerade Riksdags Beflutct. 4:0 Att dagen dä Riksdags.Beslutet ofelbart skal wara justeradt, mä utsättas till den 18 October. Och skulle de öfrige Respectiwe Ständen wänligen inbjudas, att i detta beslut sig förena. lil supril. blx ?rotc>collo A. 6. 8ilkver8to!ps. Utdrag af Högloft. RidderskapetS och AdelnS Protokoll tvid Urtima Riks. dagen i Arebro den 6 Octob. 1310. S. D. ^ anledning af det Hederwärda Bonde-Ständet§ genom Protocolls Utdrag af denna dag gjorda inbjudning, beflöt Högloft. Ridderskåpet och Adeln att med Bonde. Sländet sig förena i det beslut, det mä pä Bankens bekost. nåd en Medaille präglaS, till äminnelse af Riksens Ständers ivid denna Riksdag förrättade wal af Thronföljare. Ut supr». Lx ?rorocollo A. 0. LiUvsrLlolps. Utdrag Den 6 October. 289 Utdrag af Högloft. RidderskapetS och Adelns Protokoll tvid Urtima Riks. dagen i Arebro den 6 Octob. 1810.
Preste-Ståndet 75 „ „ Borgare-Ståndet 89 , „ Bonde-Ståndet 140 , „ Utskotten 33 Transport 837 exemplar - 8 Stats-Utskottets Memorial N:o 58. Transport 837 exemplar, till några af Stats-departementen samt åtskilliga embetsverk och embetsman 29 * hvarjemte till Riksgälds-kontoret öfverlemnas för att prenumeranter tillhandahållas 40 „ tillsammans 906 exemplar Utaf de öfverblifna exemplaren komma 400 „ att tillställas Riksgälds-kontoret, för att, enligt de föreskrifter, som derom blifvit af Rikets Ständer meddelade, antingen genom nämnda Kontors försorg utdelas eller till framtida disposition derstädes förvaras. Härefter återstående 94 „ äro afsedda att hos Expeditions-Utskottet, vid skeende särskilda reqvisitioner från vederbörande Utskott, finnas att tillgå. Summa 1,400 exemplar. Stockholm den 20 Mars 1866. STOCKHOLM, TRYCKT HOS t S A A C MARCUS, 1866 Stats-Utskottets Utlåtande M 59. 1 X:o 5». Ank. till Exp.-Utsk. den 21 Mars 1866, kl. 11 t', m. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, om anvisande af medel till utvidgning af den för jernvägen genom Stockholm beslutade bangård vid Clara sjö och tillökning i de för trafiken derstädes afsedda byggnader. (Riksg:s-Afd.) I öfverensstämmelse med hvad Kongl. Majit i Sin till Rikets Ständer den 25 November 1862 aflåtna nådiga Proposition i fråga om Statens jernvägsbyggnader föreslagit, beslöto vid sistförflutna riksdag Rikets Ständer att för vestra stambanans framdragande till Clara sjö och en bangårds anläggande derstädes, gemensam för vestra och norra stambanorna, bevilja en summa af 3,070,000 R:dr. Enligt det kostnadsförslag förre Chefen för Statens jernvägsbyggnader Öfversten m. m.
Det Stats hushållningssysteme, sorn legat till grund för desse anstalter, och hvilket man under nu varande Riksmöte ej sällan hört utmärkas såsom en olycklig följd if sednare tiders näringsgrundsatser, har i mångfalldiga år, ehuru stundom underkastadt mer och mindre väsendtligt förändringar, likväl alltid till sin hufvudprincip blifvit i Sverige tillämpadt, och i det hela medfört en välgörande verkan till Manufacturernes befrämjande. Då den välsinnade med - Den 28 Junii f, m, 219 borgaren i desse nyttige niringars framsteg och trefnad funnit ett ämne för sin tillfredsställelse, har han ej eller lemnat utan uppmärksamhet de olägenheter, som med det antagna förbudseystemet varit förenade. Det är naturligt att en nation , sorn i fordna tider nödgats tillita Utlänningen om nästan alla sina förnödenheter och slöjdevaror, ej kunnat hastigt och i samma 6tund, som behofvet deraf upphört, besegra de fördomar , som bidragit att. underhålla dess böjelse för främmande kram Också har man i alla tider sett den olofligt handeln med Utländska varor oförsynt utöfvas, under det att Staten saknat den inkomst, sorn vid deras lofliga införsel och förtullning kunnat vara att påräkna. Man har funnit sig mer och mer öfvertygad om svårigheten att afvärja lurendrägerier från våra vidsträckta sjökuster och skärgårdar, och denna erfarenhet har vid flere tillfällen föranledt till den fråga, om icke det vöre med Statens fördel mera öfverensstämmande, att medgifva förtullning af Fabriksvaror, hvilkas hemliga införsel ej kunde förhindras, än att bibehålla ett förbud, sora lemnade lagbrytaren utvägar, att skörda en obehörig vinst på StatsVerkets och den idoge näringsidkarens bekostnad? Vid de granlaga öfverläggningar, sorn både i äldre och sednare tider ägt rum i detta ämne, har man funnit stora betänkligheter emot en sådan anstalt. Msn har antagit som grundsats, att för ett land, hvars Oeconomiska ställning oundvikeJigen fordrar, att alla de medel till förkofran med omsorg sökas, som möjligen Runn# vio - 220
Riksdagsordningen, sådan den då blef antagen, förutsätter ett närmare samband mellan statsrådet och riksdagen, dock alldeles icke så att de förre skulle blifva endast en verkställare af de senares beslut, utan att statsrådet, stödjande sig på riksdagens förtroende, skulle upplysa och leda dess verksamhet. För detta ändamål är imellertid nödigt, att statsrådet med bestämdhet framställer sina grundsatser och sitt mål, samt med sträng följdriktighet och fullständig enighet handlar i öfverensstämmelse dermed. Sker detta, är det möjligt för den enskilde riksdagsmannen att med förtroende sluta sig till den regering, hvars grundsatser han gillar och låta sin mening i mindre vigtiga frågor falla för att vinna ett större mål, hvaremot han också kan med öfvertygelsens hela värma uppträda och, om hans åsigter göra sig gällande, till afgång tvinga det statsråd, hvars grundsatser strida mot hans uppfattning af hvad fäderneslandets väl kräfver. Under närvarande förhållanden är något sådant icke möjligt. Man vet understundom icke, huru statsrådets ledamöter i vigtiga frågor rösta; hvar och en handlar för sig; besluten fattas utan sammanhang, någon gång efter stundens intryck, och vi hotas af en fara, den största af alla, att både regering och riksdag förlora folkets förtroende. Om jag icke misstager mig, är detta det onda, hvaraf vi hufvudsakligen lida och hvilket jag derför företrädesvis önskar lägga konungens upplysta och fosterländskt sinnade rådgifvare på hjertat. » Detta var de » besegrades » afskedssalut för de segrande. Endast ett par månader derefter afgick frih. De Geer, och en ny konselj bildades med förre civilministern Adlercreutz såsom justitiestatsminister och assessoren sedermera chefen för civildepartementet Bergström såsom en af de mest ledande männen derinom. Denna konselj af konservativt byråkratisk färgton hade i icke obetydlig mån att glädja sig åt grefve Ilamiltons understöd, ehuru hanäfven mot denna, sin vana trogen, understundom visade en ganska bister uppsyn. Denna konselj hade på allvar tagit försvarsfrågan på sitt program men lyckades icke lösa densamma.
Samma bok, V, N:o 3, »Pintosmauto». Hos Se sagan om »Gand’ harva». Jfr. WILFORD’S ~Essay on Vicramáditya and Sativahana~ uti ~Asiatic Researches~, Vol. IX, s. 147, Calcutta-upplagan. B. En liknande uppteckning på Engelska, efter mundtlig öfverlemning i Calcutta, förekommer uti ~The Asiatic Journal~, och finnes derifrån öfversatt på Tyska uti a) ~Das Ausland~, Febr. 1843; b) hos BROCKHAUS, uti ~SOMADEVA’s Märchensammlung~, Leipz. 1843, Th. II, ss. 190-211; samt c) hos KLETKE, ~Mærchensaal aller Völker~, Bd. III, ss. 30-42, »Des Holzhauers Tochter». A. Ulf-Prinsen. Ifrån Södermanland. Det var en gång, för mycket längesedan, en konung, såsom mången är väl det. Han var en stor kämpe och örligs-man; dertill äfven rådklok och väl förfaren i allting, och hvad helst han företog hade han alltid framgång. Härigenom blef han mycket berömd, och vann under sig både folk och länder, så att mäktigare höfding inte stod att finna på vida vägar. När han så hade farit många år uti härnad, och samlat stora rikedomar, begynte han omsider längta till ro. Han satte sig derföre i stillhet på sin gård, och fäste sig en drottning, och fick med henne en enda dotter. Men när det lidit någon tid, blef hans gemål drottningen sjuk, och dog. Detta gick honom hårdt till sinnes, och efter den dagen tänkte han aldrig mer gifta sig, utan vände all sin kärlek till den unga prinsessan. Hon växte under tiden i sin faders gård, och blef fager framför andra jungfrur, så att vänare mö icke fanns hvarken när eller fjerran.
Htfc?fcaöS 5 CDrbtiittgcti. 14. $. 4-:be momentet: ©otljefmrg^ fånbe ^re egna 5ullmågtige; ©få# berna af fårjla dlafen bearbeta ^må; ©e af 2lnbra (Hagen, meb rått att flåUa (Ernå, Omarbeta minfl §n, famt ©tåberna af lErebjc (Hagen, åfloen# forn galjlu SBergglag, Omarbeta @n ^uBmågtig. ©fåberne af be öfrige dias# ferne ega att fånba ftvarbera en Jinlfmågtig; bod meb rättighet att for# ena ftg, 3:må f;6gft Orre, om en perfen, Omilfen beef mö fe mata till Ottfg* baggman malb för en af beha ©taber, ber bön fjelf ‘2)Jacsigratg#perfon eller borgare år. Äifsbagsfullmågtig för ©tab af JErebje dlafen må jemtvåf funna tilfifa emottaga fullmagt för en annan ©tab, af lägre dfaf* ?:te momentet: 3ngen må för ©fåberne till 3Rifgbagfman utfeg, forn icfe, minfl tre år före ben bag, bertill Slifgbagen felifmit pålofl, merit 3)]agi)lratgperfon eller ^Borgare i ©tabén, ej geller för Sofin 25ercgjag någon, forn icfe lifa tib marit berflåbeg frufanbe ^Berggman; cd) betåfnas benna tib, för ITJagiffratsperfon ocf Borgare, från lEfenfte* elfer Bor# gawebens aflågganbe, famt för Bergeman, från ben bag, bå Ian, genom (5rufvve#d\åttcns bcflut, blifvvit till Bcrgsbrufs ibfanbe be? råttigab.
S. D. Föredrogos ånyo och godkändes, Sammansatta Lagsamt, Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial; JV* 27, i anledning af återremiss utaf en i Utskottets Memorial M, 19 förslagen voteringsproposition; och M 28, i anledning af återremiss uf#f Utskottets Betänkande 13,, öfyer, väckta motioner om förändring af gällande föreskrifter angående tidgn, för, fullföln jande af besvär i ekonomiska och administrativa mål. 376 Prot.-Utdrag den 9^Juni 1866. S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Stats-Utskottets Memorial M 131, angående verkställd omröstning i åtskilliga till statsregleringen hörande frågor. S. D. Vid förnyad föredragning af Höglofliga Ridderskapet och Adelns protokollsutdrag JVs 261, innefattande inbjudning till Borgare-Ståndet att biträda förstnämnda Riks-Stånds, vid förehafvande af Sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande M S, angående vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker, fattade beslut, hvarigenom antagits det förslag till förändrad lydelse af 1 mom. i 41 som Herr Olivecrona i sin reservation framställt, blef omförmälda inbjudning afslagen. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S D.
Det andra Förordnandet är gjordt på en Summa af 7,<j'00 R:dr Banco, till Pensioner åt Fröknar Reuterskjöld, härstammande från ofvannämnde Personer. Skulle ingen Fröken Reuterskjöld finnas, gifvas Pensionerne under tiden till Gossar, efter den företrädesrätt, som uti det förra Förordnandet nämd är. Det tredje Förordnandet, som uppgår till en Summa af f,coo R:dr Banco, är gjordt till Pensioner åt Fröknar Örnskjöld, härstammande från Baron Nils August Örnskjöld: Skulle ingen Fröken Örnskjöld finnas, skola Pensionerne tillkomma den mäst behöfvande Gosse af förenämnde Baronliga Ätr, till bestridande af dess uppfostran; men skulle alla afkomlingar efter aflidne Baron N Is Augu-t Örnskjöld på Mansoch Qvinno • linien utdö, då tillfalla dessa Pensioner Fröknar Reuterskjöld, härstammande ifrån dem, hvilka Förordnandet till lörmån för detta namn omförmäler. Då Riksdags-kallelsen utkom under den tid Riddarhus» Directionen hade detta Mål under granskning, beslöt Directionen att hänskjuta detsamma till Ridderskapets och Adelns eget ompröfvanJe, i följe hvaraf densamma uti 12 §. af sin Riksdags.Berättelse till Ridderskapets och Den l 8 December. Adelns eget upplysta afgörande framställt, hu* ruvida Stiftclserne böra under Directionens Vård och Förvaltning stallas eller icke. Då Utskottet tagit detta Mål under öfvervägande har Utskottet tillika erinrat sig att, i anledning af en af samma Testator, numera aflidne Ofverste - Lieutenanten C. G. Reuterskjöld, hos Ridderskapet och Adrin vid sista Riksdag gjord, och till Utskottet remitterad, hemställan det åt Riddarhus-Directionen kunde uppdragas att emottaga alla Donationer utan undantag, så snart de till förmån för Adeliga Famillers så Söner, som
Ehuru utskottet ansett tullvärdena böra i taxan bibehållas, tillstyrker utskottet likväl alt, såsom Kongl. Majit föreslagit, plymer, strutsoch andra slag må i rubriken »plymer alla slag» sammanföras och, med tullvärde af 60 Ridr, åsättas 10 R:dr införseltull per skålpund. Utskottet instämmer äfven i Kongl. Majits förslag att pomada, kärlen inberäknade, åsättes 20 sk. införseltull per skålpund; och alt porneranser samt pomeransknoppar och skal sammanföras i en rubrik med 1 sk. 6 rist. införseltull per skålpund. För oäkta, hvit porslin har Kongl Majit föreslagit, att införseltullen å tallrickar skulle nedsättas från 2 sk. lill 1 sk. 6 rist. skålpundet. Efter hvad inom utskottet blifvit, upplyst, skulle dock denna nedsättning medföra synnerlig våda för inhemska porslinsfabrikernas bestånd; hvadan ock då värdet af tallrickar af hvitt oäkta porslin verkligen lärer utgöra omkring 8 sk. skålpundet, utskottet anser sig böra tillstyrka, ott nu gällande införseltull å nämnde artikel, 2 sk. skålpundet, må bibehållas. Deremot instämmer utskottet i Kongl. Majits förslag, Pamp tyer och Parasoller. Pennor., skrif. Perlegryn. Plymer. Pomada. Porneranser Porslin. 48 Bevillnings-Ulskottels Utlåtande, N:o 13. Portföljer. att införseltullen 8 andra pjeser hvitt oäkta porslin må nedsättas lill 25 procent af värdet eller från 3 till 4 sk. skålpundet. A måladt eller tryket oäkta porslin, som nu är till införsel förbjudet, har Kongl. Maj:t föreslagit att, med förbudets upphäfvande, sätta 6 sk. införseltull per skål pund, utan åtskillnad för tallrickar och andra pjeser. Deremot har herr Hjerta, L., hos höglofl.
Han dels reciterade, dels sjöng (som jag tror) verser, och accompagnerade sig sjelf jemte en annan på en kemenge, som var högst enkel med ett något surrande ljud. Hans föredrag var vackert, verkligen ädelt, och behagade mig mycket. Om dagen hölls ingen zikr, men då voro hava församlade och gjorde sina konster, åto blår och blåste ut rök m.m.d. dumt tyg. De hade med sig en eller flere gossar eller togo dem från den åskådande barnhopen; dessa gjorde äfven sina konster, skreko och grinade förfärligt, samt voro alltid sa'idi och tjente till havins handtlangare. Jag såg huru han en gång körde en trädkula in i munnen på en sådan gosse, lade honom sedan på hans händer och fötter, blottade helt och hållet ryggsidan, tog ut kulan derifrån och kastade den högt i luften, till stor förlustelse för det med ganska litet nöjda folket. Två khovaler såg jag äfven i ett tält. De voro klädda som flickor och dansade med ganska stor expression, ehuru mycket lascivt. Den ena var en ung vacker gosse, och tog sig ganska väl ut som flicka; men den andra var otymplig. Musiken, efter hvilken de dansade, utgjordes af en zummara, en sorts säckpipa, och en tympan. Processioner gjorde man äfven om aftnarne, hvar och en assistent med ett långt vaxljus i handen. Festen slutades den 30 om middagen med doseh, en ceremoni, verkligen den förunderligaste man kan se. Dervisher, fromma män och (tror jag) hvem helst som ville, lade sig utmed marken på magen, den ena tätt invid den andra, och shekh Bekri, sittande på en stolt vacker häst, ledd af en man på hvardera sidan, framskred långsamt öfver de prosternerade männernas ryggar. När de stego upp allteftersom de blifvit öfverridna, blefvo de omringade och omfamnade af vänner och slägtingar, upplyftade och halft burna af dem. Deras ögon voro slutna, de svarade ej på de frågor som gjordes dem, och tycktes vara alldeles afsvimnade.
Genom dessa modificationer tror jag också, att man gått en rättvis och lämplig medelväg äfven med afseende på åldern, då man ä ena sidan tillegnar sig ungdomlig kraft med bildning och embetsmannaerfarenhet, och å den andra sidan utesluter personer sä qvalificerade, att de icke böra linnas inom Ståndet. Jag anhåller, att betänk, måtte till Ridd.Utsk. återremitteras utan att derföre kunna erkänna, att dödsdomen är fälld öfver Riddarhuset. Jag tror, att denna dödsdom ehuru ifrigt reformsällskaperne än må hafva uttalat den, skall ganska sent gå i fullbordan. Ilr Brakel, Maur. Gust.: För att rätt bedöma detta ämne måste man för sig framställa tvenne frågor: Ar en Adel nödig eller nyttig i en konstitutionel monarchisk Stat? Jag tror det, enär jag anser Adeln vara ett fast och orubbligt stöd för lagarnas helgd, för den lugnt framskridande utvecklingen af de stora samhällsfrågorna, för, om jag så får uttrycka mig, kontinuiteten i lagstiftning och styrelsesätt, ett värn för friheten om Konungarna på densamma vilja inkräkta, ett värn för konungamakten om friheten vill urarta till sjelfsvåld. Den andra frågan är: uppfylles och kan med R. o. Ad:s närvar, sammansättning uppfyllas detta ändamål? Jag tror visserligen att majoriteten pä detta hus hafva fattat och framdeles komma att fatta beslut, som vittna om erfarenhet, upplysning och sjelfständighet. Men jag anser det icke vara nog härmed, utan jag tror att hvarje representant som har en röst i fäderneslandets angelägenheter bör lemna en borgen att han ätminsone i någon målin är denna röst värdig och då Svenska folkets grundlag säger att R. o. Ad. utgöra en del af Svenska folkets representanter bör icke Svenska ^ Adelns Ridd.Ordn. säga att endast upplysning, erfarenhet och sjelfständighet få på detta rum representera. Frih. Tersmeden har sagt att R. o. Ad. i sin närvar, sammansättning bibehållits sedan urminnes tider. Jag kan likväl upplysa Dun 14 Junie. m. 95 att R. o. Ad. såsom Ständ undergått många gånger förändringar och restrictioner i sitt representationssätt.
Uppå gjord Proposition blef denna Herr Flachs hemställan af Ridderskapet och Adeln bifallen, Den 4 April., 11 Vid justering af den uti samma Protoeoll befintliga discussion, i anledning af Herr Munck af Rosenschölds, den 29 Mars uppläste, Dictamen och Friherre Wirsens derpå följande yttrande, anförde Herr Munck af Rosenschöld: Jag anhåller få i Protocollet antecknadt, att jag i sista Plenum anmälte mig tidigt till att få yttra mig, ehuru jag ej förr än sent kom dertill, i anseende till att så många anmält sig före mig. Jag tager mig den friheten anmärka detta derföre, att StatsSecreteraren Herr Baron Wirsén mot slutet af sista Plenum, då jag, i anledning af dess hemställan, till Ridderskapet och Adeln yttrade mig, var frånvarande. Hans Excellence Herr Grefven och Landt. Marskalken bekräftade rigtigheten af hvad Herr Munck af Rosenschöld nu anfört. Efter slutad Protocolls-justering utbad sig Grefve Lilliencrantz, ffohan Wilhelm, få nämna, det han föregående dag anmält sig hos RiddarhusSecreteraren, för att få del af hvad som uti discussionen den 31 Mars, angående Friherre Wirsing hemställan i anledning af Herr Munck af Rosenschölds Dictamen, blifvit yttradt, samt af Herr LandtMarskalkens proposition i samma ämne, men att det honom icke kunnat beviljas, af det skäl, att Protocollet ej var justeradt. Han kunde således icke veta, om de citationer han gjort uti ett anförande^ 12 Den 4 April. sora han nu utbad sig få uppläsa, vöre de rätta, utan anhöll, att, om de det icke vöre, det måtte vara honom tillätet att desamma efter Protocollet förändra. Härefter uppläste Grefve Lilliencrantz nyssbemälte anförande, så lydande:
N:o 34, i anledning af återremiss af Utskottens Utlåtande, N:o 3, angående kronobrefbäringens öfvertagande af postverket eller dess bestridande af postmedel m. m.; lades till handlingarne. S. D. Föredrogos ånyo Banko-Utskottets följande Memorialer: N:o 66, i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut öfver Utlåtandet N:o 56. 432 Prot.-Uldrag den 29 Juli 1851. l:sta punten lades till handlingarne, och godkändes de vid 2:dra punkten föreslagna voterings-propositioner. N:o 67, med förslag till åtskilliga bestämmelser rörande Lånekontoret i Wisby; bifölls. S. D. Vid förnyad föredragning biföllos Lag-Utskottets Betänkande N:o 37, i anledning af väckt motion om dels förklaring, dels ock ändring af 5 § 25 kap. Rättegångsbalken, så vidt den föreskrifver att Underrätts beslut i vissa brottmål skola underställas Hofrätts pröfning; och Utlåtande N:o 38, i anledning af gjorda anmärkningar emot Utskottets Betänkande N:o 6, öfver väckt motion om rätt till jord och lägenhet för anläggande af elektriska Telegrafer. S. D. Föredrogos ånyo Slats-TJtskottets följande Utlåtanden och Memorialer: N:o 258, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående Hospitalernas förbättring och underhåll; bifölls. N:o 259, angående de i Regeringsformens 63 § föreskrifna Kreditiv-summor; bifölls. N:o 260, i anledning af erhållne återremisser å Utlåtandet N:o 128. Utskottets tillstyrkande i Utlåtandet N:o 128, hvilket tillstyrkande i detta Memorial blifvit vidhållet, afslogs. Från Vällofl. Borgare-Ståndet.
Men dä en'Lag gifwes, bör den wara bestämd, sä at hwarken misibmk eller förtyd - 76 Den 8 Julik. tydningar kunna upstä, och derföre önskade jag, at i stället för förbudet emot foderförsälgning, sä stridande mot Jordbrukarens naturliga och i mon af hans odlingar högst billiga rätt, den skyldigheten blefwe honom älagd at ärligen göda wisia Tunneland, t. ex. en tiondedel af sin äkerjord, eller wid et antagit Cirkulationsbruk af aker och äng en Lott deraf, antingen utaf egne kreaturs, eller ock pä annat sätt anskaffad spillning. Jag tror säkert, at mera jord skulle blifwa gödd igenom denna principen, än den förra, och controllen härwid bör ätmindstone blifwa lika säker, som den nuwarande emot fode"-försäljning. Ej kan det wara at frukta, at fodertilgängen skulle härigenom blifwa öfwerflödig eller minsta sädesproductionen; waruprisernas förhällande kunna ej uti allmänhet blifwa bertil gynnande, twärtom mäste en ymnigare tilgäng tilbakahälla förhastade speculationer. För afoch tilträdande jordbrukare synes böra stadgas, at dä efterträdaren det äret hade foder til afsalu, agde tilträdaren rätt at efter markegängspris och contant betalning erhälla för sine ditflyttande kreatur foder til twä och en half mänad, räknadt för hwarje stort kreatur et halft Lispund hö och et Lispund halm om dagen, hwarom afträdaren likwist utr föregäende October mänad borde blifwa underrättad. Näst härintil ber jag at fä wända upmärksamheten pä HusesynsBoställssamt Bygg - Den 8 Iulir. 77 Byggnads-ordningen, hwars felaktighet är allmänt erkänd och lärer warit pätänkt til förnyande. Jordbruket, i synnerhet den stora del som af denna ordning beror, är ock i största behof deraf.