Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit uti Nådiga Bref af den 20 November 1846, den 17 September 1847 och den 11 Oktober i848 tillåtit berörde arbete fortsättas jemväl under loppet af åren 1817, 1848 och 1849; alltså och emedan sökanden, som å bestämd förut omnämnd tid inträdt i redaktionen och dervid lortfarit till sistnämnde års slut, följaktligen mäste anses hafva varit skyldig att, för åtnjutande af de honom genom åberopade Kongl. Brefvet den 8 Augusti 1844 tilllagde förmåner, iakttaga jemväl den al Kongl. Majit, på sätt ofvanberördt vore, stadgade tidsbestämmelse; men sökanden icke ställt sig föreskriften derom till efterrättelse, hvadan å Kongl. Majlis och Kronans sida något åliggande icke vidare förefunnits alt låta med Författnings-sainlingens utgifvande på de i Kongl. Majits förstberörde Nådiga Bref stadgade vilkor fortfara; ty och då af det i 6:te punkten af samma Nådiga Bref förekommande stadgande, att sökanden, som afsade sig förlagsrätten till ett af honom börjadt och till en del ifrån trycket utgifvet arbete, benämndt »Handbok för Militärer», hvars vidare utgifvande komme att upphöra, i stället skulle Ståts-Utskottets Utlåtande M 193. 7 ega att utaf hvarje Titel af den nya Författnings-samlingen, i den ordning densamma af trycket utkomme, emot bestämdt pris erhålla 1,000 exemplar att till de år 1844 varande subskribenter å »Handbok för Militärer» utdelas, icke kunde följa någon förbindelse för Kongl. Maj:t och Kronan att till sökanden för bans afstådde förlagsrätt till »Handbok för Militärer» utgifva ersättning annorledes, än nämnde punkt, på sätt nyssberördt vore, innehölle, samt sökanden, efter hvad ban medgifvit, erhållit stadgadt antal exemplar af de Titlar af nya Författnings-samlingen, som redan utkommit, funne Rådstufvu-rätten käromålet icke kunna bifallas.
•— N:o 88. i fråga om vissa förmåners beviljande för innevånarne inom Westeroch Norrbottens Län. XVIII. B. 113. A. 174. XIX. E. 49. — N:o 90. i anledning af väckt fråga om upphörande af de så kallade portpenningarna vid Christianstad, m. ro. XVIII. — N:o 91. i anledning af väckt fråga om lindring i berustade qvarnars prestationer. XVIII. B. 2o5. XIX. A. 289. — N:o 92. i anledning af föreslagna åtgärder till lindring i roteringens utgörande. XVlII. B. 2o5. XIX. A. 289. — N:o g3. i anledning af väckt fråga om gardesregementenas indragning till halfva styrkan. XVIII. B. 2o5. XIX. A. 289. — N:o 94. i anledning af framställda klagomål, rörande rustningsoch roteringsbesväret, samt föreslagna åtgärder till beredande af lindring derutinnan. XVIII. — N:o g5. i anledning af väckt motion rörande remonleringen vid Kongl. Skånska Dragonregementet. XVIII. B. 226. XIX. A. 298. — N:o 96, i anledning af väckta frågor, att endast värfvad trupp må commenderas till garnisonstjenst och bevakning vid correclionsinrättningar, äfvensom att, då indelt cavallen eller infanteri beordras att utgöra arbetscommenderingar, slitningsersättning måtte derför rustoch rotehållare lillgodokomma. XVIII. B. 226. XIX. A. 298. — N:o 97. i anledning af återremiss å betankandet N:o 32. XVIII. B. 226. XIX. A. 298. E. 481.
St:r stadgade ordning, och tillgodonjutande af de öfrige af R. St:r förunnade förmåner, Bolaget, å dess sida, med ali noggrannhet skall uppfylla de vilkor, hvarunder R. St:r samma bidrag beviljat; dertill jemväl bör tilläggas Bolagets medgifvande, utan dess vidare hörande, af den ofvan förbehållne intecknings-säkerheten; b) att, sedan denna Bolagets Förbindelse blifvit af Fullmägtige i RiksgäldsContoret pröfvad och godkänd, bidraget, efter den af Canal-Directionen nu meddelade uppgift om årliga behofvet för Canal-arbetets oafbrutna bästa gång, må från PuksgäldsContoret utlemnas, enligt följande fördelning, nemligen: för år i83o R:dr 3oo,ooo. c) alt Canal-Direclionen skall äga att, uppå hvarje års-anslag, hösten näst föregående år, förskottsvis uttaga en femtedel till förberedande arbets-åtgärder; 1831 i83a 1333 „ 200,000. — „ 120,000. „ 75,334.
Öijers underdåniga ansökning att _, vid afskedstagande! ^ få å allmänna' Jndragnings-Staten uppbära sin nu innehafvande lön såsom pension. (U. A.) XJ1 i en till Kongl. Maj:t ingifven ansökning har Öfver-Commissarien vid Civil-Statens Pensions-Inrättning, Stals-Commissarien G. Öijer, bland, annat, underdånigsl anhållit, det han mätte i Nåder förklaras berättigad att, lika med alla andra Civile Embetsoch Tjenstemän, efter uppnådd 65 års ålder, erhålla afsked, med lönens bibehållande på Allmänna IndragningsStuten; vid föredragning hvaraf Kongl. Maj:t, som funnit de, rörande löners uppbärande å nämnde Stat meddelade stadganden, icke vara fullt tillämplige å Sökanden, och alltså ansett hans i omförmälde afseende gjorde underdåniga anhållan ej heller kunna i Nåder bifallas, tillika i Nåder förordnat, alt, enär Öfver-Commissarien vid ifrågavarande Pensions-Inrättning, ehuru icke uppförd å Rikels Stat, likväl af Kongl. Majrt utnämnes och förordnas, att å Kongl.
På sådant sätt skulle importafgiftea kunna ökas till 12 sk. i stället för de 6 sk., R. St. bestämt. Jag anser, att detta ej vore rätt, emedan jag tror, att tolagen borde vara inberäknad i tullafgiften, så att den tull, som af R. St. stadgas, ej sedermera må kunna förökas. Detta är mitt ena skäl; men orsaken, hvarföre jag egentligen önskade, att tolagen måtte anses såsom bevilln., är den, att jag tror, det en betydlig inkomst i följd deraf skulle staten tillskyndas. Man vill så ogerna ingå på det indirecta beskattningssystemet. Jag tror dock, att detsamma för landet vore högst välgörande, emedan det drabbar hvarje person endast i mån af de varor, han förbrukar, och således ej kan blifva betungande. Man kan icke förutsätta, att, i fall tolagen på detta sätt behandlades, samma olägenheter skulle uppkomma, som man framställt såsom följder af höga tullafgifter; ty contraband kunde härvid ej komma i fråga, och man vore alltid säker på den inkomst, tolagen skulle lemna staten. Jag skulle således önska, att någon uppmärksamhet härpå fastades i Utsk., och får på de skäl, jag nu anfört, anhålla om Hr Gr. o. Landtmrs propos. å återremiss af detta betänk. Frih. Cederström, Jac.: Äfven jag tillstyrker återremiss af delta betänk., dock icke egentligen af de skäl, den siste värde talaren anfört; ty jag instämmer icke i hans »lening, att tolagsfrågau är af bevillntsnatur. Sättet, hvarpå tolagen blifvit städerna öfverlåten till aflöning för deras em - Den 8 December. betsoch tjenstemän och till deras communal-inrättningar, bevisar, att det skett med K. M:s minne ensamt i de flesta fall. Någon enda gång har det skett på grund af R. St:s hemställan. Också har tolagen varit ansedd såsom ett åtagande af städerna sjelfva, för att tillvägabringa de inkomster, hvarmed deras communalutgifter skulle bestridas.
Mörners förslag, att endast den bestämmelsen skulle inflyta, att taxeringsvärdena skulle förblifva oförändrade, intilldess riksdagen derom annorlunda beslutar, får jag anmärka, att lika angeläget som det är, att man under en något längre tidrymd får behålla sin fastighet taxerad till samma värde, lika nödvändigt är det, att ny taxering inom ej allt för lång tid kommer att ega rum. Jag yrkar fortfarande bifall till Utsk:ts förslag. Gr. Mörner: Om en Bevilln.-förordning, utfärdad af nu sammanvarande representation, skall gälla under tre år, kommer den att omfatta åren 1867, 1868 och 1869, men om en dylik förordning utfärdas af den år 1867 sammanträdande riksdag, att tillämpas för lika lång tid, kommer den att gälla under åren 1868, 1869 och 1870; således slutar de af närv.de riksdag bestämda tre år med 1869, hvaremot de af nästa riksdag bestämda komme att gå till ända med 1870. Detta synes mig icke vara så synnerligen svårt att fatta. Frih. Alströmer: Jag kan icke underlåta att gifva före träde åt Gr. Mörners förslag. Jag tror, att man ej bör bestämma någon viss tidsperiod, utan endast föreskrifva, att taxeringsvärdena skola förblifva oförändrade, intilldess riksdagen annorlunda beslutar. Hvilken redaktion man än vill antaga, blir dock resultatet i alla händelser detsamma, nemi. att taxeringsvärdena förblifva oförändrade, tilldess riksdagen pröfvar nödigt att föreskrifva ny taxering, men om den af Gr. Mörner föreslagna redaktion antages, sträcker sig beslutet ej utom den tid, hvaröfver K. St:r ega att förfoga. Jag ber att få fästa uppmärksamheten på en annan omständighet, nemi. att i lörev:de § användes ordet »må.» Detta ord har föranledt mycket missförstånd, i anseende dertill att man varit villrådig, huruvida det borde anses betyda »skall» eller »må.» För min del har jag gifvit företräde åt den förstnämnda tolkningen.
Den a3 December f. m. 2l5 I anledning hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, alt berörde Utlåtande, skulle, enligt 4g §. Riksdagsordningen, ytterligare hvila på hordet. Vid förnyad föredragning bi föl 1 os följande från StatsUtskottet inkomne, och den 4 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtanden: Af den 7 sistlidne November: N:o 3a6. Angående yrkad befrielse för Kihls, Axbergs och Hofsta FriSocknar från utgörande af åtskillige prestationer till Dylta Svafvelbruk. Af den i\ sistlidne November: N:o33r. I anledning af verkställd granskning af Tullverkets Räkenskaper och Förvaltning för år 1826. I anledning af verkställd granskning af den så kallade Lappmarks EcklesiastiqueFonden. Föredrogs å nyo StatsUtskoltets den 7 sistlidne November under N:o 327 afgifne, och den 4 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtande, rörande liqvidationen af åtskillige Medborgares i de Förenta NordAmericanska Staterna fordringsanspråk hos Svenska Statsverket. Herr Rosengvist , Fredrik Leonhard, och Grefve Cronhjelm, Otto August, an - 2i6 Den 23 December f. m. höllö, att detta Utlåtande måtte ytteiligare hvila på bordet. I anledning hvaraf berörde Utlåtande skulle, jemlikt 4 g §. Riksdagsordningen, yt* terligare förblifva hvilande. Föredrogs å nyo StatsUtskottets den 3i sistlidne November under N:o 332 afgifne, och den 4 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckt fråga om anordnandet efter Stat från StatsContoiret af Löner och Pensioner vid alla förvaltande Verk och Inrättningar. Herr Munch af Rosenschöld, Eberhard: Mig synes, alt detta Utlåtande åtminstone bör till protocoilet beledsagas med den anmärkning, att StatsUtskottet för sent afgifvit sitt yttrande.
Emedan för verkställigheten erfordras upprättandet af en slags Tullinrättning, med dertill hörande Bomar, Vakthus och Uppbördsman, lill ett antal, åtminstone svarande emot antalet af de vid allmänna landsvägarne nu befintliga grindar. 3:o Emedan ändamålet efter allt utseenförfelas, enär, 0111 afgiften beräknas efter möjligheten att deli utgöra, beloppet deraf, efter afdrag af uppbörds» kostnaderne, på de flesta ställen skall lemna intet, och på de öfriga ett ganska ringa öfverskott. 4;o Emedan intet förslag till afhjelpatide af jordbrukarens bördor kan fram» Lojjtitna Allm. Bes v. e. Otc. XJtsk. Bet. Nu 11. ställas under en mera förhatlig eller mera försåtlig form, än den, uti hvilket det närvarande framträda 5:o Emedan utaf den föreslagna undersökningen , lika ändamålslös, sorn vidlyftig, efter menigheternes hörande, vederbörandes infordrade utlåtanden, acters hopande, Corn i teers tillsättande, förslagers afgifvande och serskildta Utskotts granskande betänkanden, den stora påföljden troligen hlifver den icke ovanliga, att hela anstalten, af nästkommande Ständer, befinnes icke ledande till någon åtgärd. 6:0 Emedan, om förslaget, såsom det synes troligt, icke syftar på andra, än dem, som färdas med gästgifvarskjuts, en förhöjning af en å 2 skillingar på skjutslegan kan med mindre omgång och tidsspillan på annan väg erhållas. Af Herr Professor P. O. Gravanderi Lika billig och rättsenlig, som jag anser frågan om lättnad för vägoch brobyggnads-skyldige uti detta onus, lika svår, som omöjlig och olämplig, anser jag verkställigheten af Bro-och Lågsamt Ailm. Desv. o. Otc, Utik, Det. Nio 11. 31 Vägpenningar uppbärande, både för fördelning och uppbörden af detta bidrag, i hvad detta alser vägfarande, i synnerhet om med dessa blott skola förstås Resande. Att infordra dessa medel vid Gästgifvaregårdarne synes mig för ändamålet vanskligt, och dessutom sakna all möjlig controll.
N:o 17. 25 ojemnheter och olägenheter, som vid de öfriga med grundränta fortfarande betungade qvarnarnes beskattning egde rum, dels i underdånig skrifvelse den 8 September 1848 framstäldt billigheten och angelägenheten deraf, att de äldre skattlagde qvarnar, som genom anläggandet af nya sådana lidit ett vid denna anlägguing icke förutsedt intrång eller förminskning i inkomster, erhölle en deremot svarande nedsättning i sin skatt, dels vid en sednare riksdag uti underdånig skrifvelse den 19 Juli 1854 utvecklat den åsigt, att mjöloch sågqvarnar, såsom egentligen varande fabriksnäringar, hvilkas förmånlighet vore beroende af konjunkturer, icke kunde rättvist beskattas medelst orubbliga, fastän för särskilda verk efter olika grunder bestämda, räntor: att de grundskatter, som nu vore större delen af ifrågavarande verk åsatte, följaktligen borde utbytas mot bevillning, hvilket beskallningssätt också är gällande för vissa dylika inrättningar, enligt Kongl. Kungörelserue den 29 April 1850 och den 15 Augusti 1855; samt att lämpligt vederlag skulle af Statsverket utgå för de qvarnräntor, som äro lill rustning eller knektehåll på lön eller till boställen indelta; — hvarefter, och sedan med anledning häraf Kongl. Kammar-Kollegium blifvit i ämnet bordt och med utredning inkommit, Kongl. Maj:t genom ofvanbemäld nådiga Skrifvelse förmälde sig visserligen hafva funnit, lika med Rikets Ständer och Kongl. Kammar-kollegium, att genom dylik förändring i grunderna för qvarnoch sågverks beskattning till likhet med hvad för andra iudustriela inrättningar i allmänhet eger rum, en större jemnhet och rättvisa i denna beskattning skulle vinnas, äfvensom endast på denna väg kunde ernås full frihet att utan andra inskränkningar än som beträdande vattenverks byggnad äro i lag bestämda, anlägga qvarnar och sågar till eget behof och andras betjenande; men då beskattningen å dylika verk redan vore på en helt annan grund ordnad, enligt sekelgammal bäld och länge tillämpade
Om klander kunnat äga rum emot Regeringens förfarande i thy fall, har det icke bort riktas emot Regeringens mildhet? — Men hvad nöd är då å färde, att nu utbryta delta capitel utur det förslag till ändring af criminal-lagen, som vi veta vara alt förvänta? Om när delta förekommer, de ifrågavar. lindringar rationelt deri ingrediera, ske de då ganska behörigt, och utan föranledande af besagda vidriga intryck. Men att nu redan vilja hafva så brådtom dermed vore något, hvars möjliga ändamål jag hvarken vill eller kan begripa, och jag tillförser mig med fullkomlig trygghet Ståndets bifall till LagUtsk:s förslag, för hvars antagande jag ovillkorligen röstat. llr Dalman, Wilh. Fredr.: Enligt hvad jag kunnat finna, så hafva de siste värde talarne alldeles icke upptagit den anmärka, emot betänk., som af Hr Hallenborg blifvit framställd, och som således skulle gifva anledn. till den af honom begärda återremiss. Så väl Frih. Boye, som B. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm, har inskränkt sin argumentation till Dcu 4 November f, m. 33 något, sorn liilr alldeles icke blifyit ifrågasatt, nemi. att Gr, Anckarsvärd motionerat utbyte af i8J5 års förordning emot den lag ang:de inajestäts-brolt, som finnes i -criminal-lagförslagel. Jag godkänner till en del de skäl som blifvit af Gr. Löwenhjelm anförda, och jag ämnar ej yrka, alt Gr. Anckarsvärds motion vid denna riksdag måtte bifallas, tnen deremot kan jag icke annat än belt rell hållet förena mig med Ur Hallenborg deruti, att den lag, som nu finnes, bör göras så tydlig, alt den icke må kunna blifva föremål för misstag. Här är icke fråga om, alt Regena skulle vara sträng eller mild, utan endast huruvida lagen är sådan, att den å juryns eller domaremaktens sida kan missförstås, och att elt sådant missförstånd deraf kan hafva de olyckligaste följder, ej blott för den person, som blir dömd, utan äfven för Regeringen. Detta är oss alla bekant.
Att infanteriets stamtrupper må utgöras af 50 bataljoner, men att hvarje stambataljon erhåller befäl för en och en half, så att infanteriet på krigsfot kan uppsätta 75 fältbataljoner; samt att fältbataljonerna i allmänhet beräknas till 800 bajonetter. 79 För att emellertid göra arméen förtrolig med krigsfoten och tillika vinna en fullständigare öfning böra, under den tid af vapenöfningarna, då beväringssoldaterne äro inkallade, stambataljonerna fördelas på en och en half fältbataljon. Tvenne stambataljoner uppställa då tillsammans tre fältbataljoner och vid ensam corps kan den halfva fältbataljonen manövrera såsom en mindre bataljon. Regementsindelningen, inom de flesta europeiska arméer allmän för infanteriet, har hos oss länge varit den enda vid hela arméen. De afvikelser derifrån, som vid infanteriet förefinnas, hafva sin grund i tillfälliga förhållanden. Så uppkommo de båda Lifregementets och Smålands grenadiercorpser genom afsittning af delar af kavalleriregementen. Jemtlands fältjägareregementes förändring till corps föranleddes af en allmän nedsättning af rotering i Jemtland tillika med ett antal rotars användande till ännu en kavalleriskvadron. Vesterbottens regementes vidsträckta förläggning, som försvårade enhet i befäl och utgjorde hinder för bataljonernas öfningar på gemensam mötesplats, medförde regementets delning i Norroch Vesterbottens corpser. Om Vesternorrlands och Hallands corpser erhålla stam trupp från båtsmanshållet, och om Wermlands fältjägare, genom en lämpligare organisation blefve en corps, i stället för ett svagt regemente, vore äfven dessa förändringar undantagsförhållanden. Regementsindelningen har också många företräden framför corpsindelningen. Den fordrar ett mindre antal befälsoch förvaltnings-enheter med tillhörande personal, än den senare, och ett regemente på tre bataljoner utgör en vida bättre organisation för krigsfoten och brigaden än en corps på halfannan bataljon, som först genom förening med annan corps kan bilda trenne hela bataljoner, hvaraf en sammansatt från båda corpserne.
Med en liten grön kvist jagade hon bort några vetgiriga flugor, hvilka fått lust att på nära håll studera de kantiga hieroglyfer, som de båda flickornas fingrar ritat. » Hvarför har du ställt den så långt bort, » frågade Rosa, » var den mycket t u n g? » » Kanhända. Men nu inga vidare frågor. Ett, tu, tre — marsch! » Ingen af dem märkte, när brukspatronen kom in, och han stannade en stund i dörren för att förnöja sig åt den vackra gruppen. » Lillys tal är rätt, men Rosa tycks inte vara säker på sin multiplikation. Låt se om du själf kan ta reda på, hvar felet finns. Tre gånger fem är. » » Tjugosju! » inföll brukspatronen borta vid dörren. » Pappa, pappa! » ropade båda flickorna med förtjusning. » Ack, så roligt att pappa är hemma igen, men. » » M e n? » — de hade båda klängt upp i hans famn, och han hade all möda att med sina starka armar hålla dem kvar där — » m e n? — Ges det också ett men i den roliga tilldragelsen? » » Ja, » sade Lilly mycket vist — hon hade nu kommit på fötter igen — » det är så ledsamt — att också pappa glömt multiplikationstabellen. » » Var det ingenting värre, » sade fadern, Rosa och Lilly flögo med fart ut genom dörren och slogo den i lås efter sig. Borta vid bordet stod Annie ännu kvar och fingrade på sin lilla kvist. Detta var förvånande olikt den resolverade, praktiska Annie, och allt sedan hon fick syn på brukspatronen, hade hon blifvit röd och hvit om hvartannat. Nu närmade han sig henne och räckte henne handen. » Vill icke också ni, Annie, ge mig en välkomsthälsning, eller är ni kanske ej glad öfver att återse m i g? » » Jo, mycket glad. » » Se mig rätt in i ögonen, och säg det ännu en gång. » Annie dröjde, men sade därefter beslutsamt: » Det är mycket roligt, att ni har kommit åter. » » Äfven om jag ej kan multiplikationstabellen? » » Ja, äfven då. » De logo båda.
Calmar stift, om utvidgande af. X. B. 124, 254. XI. A. 7. Canal emellan Hjelmaren och Wenern, angående utförande af en föreslagen. XXII. B. 379. XXIII. A. 178. — angående Ridderskapets och Adelns inbjudning till PresteStåndet att förena sig i beslutet derom. XXII. 382. Canaler och båtleder, angående utfärdande af författningar rörande öppnandet af. II. 264. R. 342. VI. B. 133. Cancellierne hos RiksSlånden och Utskotten, angående aflöning för. Se Aflöning. Cancellist-arfvoden för ConstitutionsUtskottet, angående. Se Arfvoden. — för Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet. Se Arfvoden. Cancellister, Biddarhus-, angående fördelning af göromålen deni emellan. Se Riddarhus-Cancellisterne. Capitations-afgifl, angående fortfarande af en årlig. Se Expeditioner, Ridderskapets och Adelns. Carleson, Jacob Edvard, yttranden. I. 222, 363. II. 466. Carlheim Gyllensköld, Henrik Adolf Oscar, yttranden. XVIII. 167. xix, 217, 229, 234. 396. ( 64 ) Carl Johans församling, om afskrifning af lån beviljade af cholera-creditiv-medlen. Se Afskrifning. Carlsborgs fästningsbyggnad, om medels anvisande til! fortsättande af. II. B. 54i. IV. A. 432. V. E. 61. — om förskott till bedrifvande af. Se Befästningsarbeten. Carlshamn, om anläggande af ett kurhus derstädes. Se Kurhus. Carlskrona, angående föreslagna åtgärder till minskning i dess utgifter för Presterskapets aflöning, m. m. XXII. B. 207 XXIII.
Utdrag af Protocollct, hållet hos Hedervärda Bonde-Ståndet vid Urtima Riksdagen. i Stockholm den 5 Juli I815. s. D. Vid ytterligare skedd föredragning af Bevillnings-Utskottets den i Juli meddeldta och den 2 på bordet lagda Memorial, i anledning af Herr Grefve Henning Gyllenborgs väckta fråga, om en beqvämligare Postgång å landet, företogs - Den 5 Juli. 433 retogs åter Allmänna Besvärsoell ÖeccnotnleUtskottets, den 24 sistlidne Maj i samma ämne äfgifna Betänkande, som sedan den 3 Juli på boillet hvilat; och fann Hedervärda Bonde Ståndet för godt, att berörde Memorial och Betan* Isande gilla och godkänna. Ut supra; Ex Prot®collo Olof Werlin. S. B. S tats-Utskottets deh 29 Juni meddeldtä j och den 2 i denna månad på bordet lagda, Utlåtande, i anledning af anmärkningar vid Utskottets elen 26 Maj afgifna Betänkande, öfver Kongl. Majits Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd, i hvad som rörer Riks Statens första Hufvudtitel, hlef nu åter föredraget, och af Bonde-Ståndet godkändt. Ut supra. Ex Jhotocollo Olof Werlin S. B. Föredrogs å fiyö Särskildta Utskottets cL 30 Juni rtieddeldtå, och den 2 i denna månad, på bordet lagda Utlåtanden: i:o I anledning af Herr CommerceRådet
Prot. XJtdr. d. 20 Fehr. 184 S. D. Till Stats-Utskottet remitterades: l:o Ett af Herr Petre denna dag lermiadt anförande, i anledning af Kongl. Maj:ts till Stats-Utskottet den 3 af innevarande månad aflåtna Nådiga Skrifvelse, angående ett serskildt anslag för befremjande af göromålens behöriga gång inom Stats-Gontoiret; och 2:o Ett af Herr Petré denna dag ingifvet yttrande, i anledning af Kongl. Maj:ls Nådiga Skrifvelse af den 3 uti innevarande månad till StatsUtskottet, angående ett serskildt anslag för Kongl. Theatern, motsvarande de för denna inrättning i Stat uppförda summor, hvilka Rikets Ständer förklarat böra med 1840 års slut upphöra. S. D. Föredrogos ånyo följande Stats-Utskottets bordlagda Utlåtanden och Memorial: N:o 428, angående förändrad fördelning af Riks-statens Hufvud-Titlar. N:o 429, i anledning af erhållen återremiss å Stats-Utskottets Utlåtan de N:o 78. Utlåtandet N:o 429, gillades, endast med den förändring, att i den., pag. 21 af nämnde Utlåtande, förekommande hemställan om en underdånig skrifvelse, angående mötes-passevolans-fonderna, införas, i stället för orden: "med underdånig anhållan,” dessa: så framt Kongl. hvarom Rikets Ständer torde göra underdånig anhållan, skulle behaga i Nåder medgifva, samt alt, i stället för orden: "Kongl. Maj:t täcktes anbefalla deras sammanförande” sättes: berörde fonder sammanföras etc. N:o 430, i anledning af erhållen återremiss å Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 208. Med vidblifvande af redan lemnadt bifall till Utlåtandet N:o 208, ogillade Ståndet Utlåtandet N:o 430, i hvad det innefattar förändring af det förra.