Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
– Det största profvet på min kärlek och ömhet uti denna högst olyckliga belägenhet, nämligen att lämna uti ditt fria val att upplösa det heliga äktenskapsband, som du knutit med den olyckligaste och mest lidande af svenska medborgare. Constance reste sig upp – – Hvarför går du din väg – nu – genast? frågade John och sökte hålla henne kvar. – Jag går, därför att jag ej kan undgå att märka, att du uppstoppat en hel hoper fåglar, som i sinom tid väl skola utdelas till dina kreditorer, och den odör, du sprider i rummet, är sannerligen icke supportabel. – Och hur lyder ditt beslut? John hade med båda händerna gripit fast i Constances stol, mot hvilken han stödde sig. Constance såg på honom, och hennes ögon fylldes af tårar. – Du är alltjämt den besynnerligaste människa i världen, min stackars John, sade hon. Du talar om skilsmässa och frågar hur jag beslutat mig, i samma andedrag. Jag behöfver ju ej besluta mig nu genast. Jag vill först se, hur det går i morgon och sedermera. Naturligtvis kan jag ej stanna, om det går på tok. Blir det auktion, flytta jag och lilla Marianne ögonblickligen till min fader, och går det alltjämt galet såsom nu, så far jag till min familj i Stockholm och begär skilsmässa. Adieu, John! Utan ett ögonblicks besinning tog John Constance i sina armar, slöt henne häftigt intill sig och kysste henne gång på gång. Constance vred sig ur hans famntag och ryckte till sig den ljusblå, silfverbroderade schalen, som hon draperade öfver sina axlar, då hon lämnade rummet. John satte sig på den plats vid fönstret, där Constance nyss suttit. Månskenet strömmade öfver hans bleka drag. John satt alldeles stilla, undantagandes att läpparne rördes till ett sakta mumlande: – Min fars hus kan inte plundras. Denna tanke tröstade honom oändligen. – Nej, min fars hus kan inte sköflas och plundras, mumlade han gång på gång. Men blir det lagdt öde – oh, Constance, Constance, min älskade Constance! Det kom som ett kväfdt skrik i den månljusa natten. Följande förmiddag började auktionerna. Det första, som skulle försäljas, var Johns museum och bibliothek.
Vid den nyligen af generallronsnl I. W. Smitt till Kiiiigsbolins försn.~uling slciinlrta storartade donation af 100,000 kr. w föl: f ollrslrolebmns bespisning » liar det villlror fasts, att fonden slrall förvaltas af församlingens sl~olrad, jämte en af detsamina utsedd, f~lkskoleldm~isnaci. Denna förordning, att afven IAta en 1cvjnn.a deltaga i administrationen af medel, hvillcas anviindande så nära ingriper i ett in0111 kvinlig erfarenhet och sakkännedom liggande område, är v61 förtjant att betecknas som efterföljansvärd, - R O S E N j Specialitet: Damporträtter. S! Barnkläder. ' P t Goclu tyger! 2iT~p %, snmu7cfuZZu nzoclelZev! Bi2l.i y u p ~ i s e r! H. NYSTROM. N y a ~ush %llsskolan (för bildade flickor). Föreståndariiina: Frö ' lreir H. Croiiius. Nya Husski&amp;llsrskolans Matsalar Vestra Tradgårdsgatan 19. OBS. Sarskild inatsal f ö r friiiitiininer. Hygieniska OBS. Skodon tillverkas for Herrar, Damer och Barnt Prisbelönta af DrKlrt-lteforinföreiiingeu. Skodon tillverkas afven efter modern fason. s Reparationer Allt arbete iitföros iioggrriiiiit och se biista iiiateriel. m verkställas viil och på bestämd utlofvad tid. P. GUST. Nya böcker till Julen! I, Stycken ur Davids Psalmer. " Klippmannen ". Melociier fijr en eller flere röster med adcompagiierrient för pianoforto i eller orgel~xarn~oiiium af Joel Blo9ncrui.s.t. Inb. 7:, 50: En stiidic: efter bibeln af Ilfccthilda Zoos.
Jag har begärt ordet för att anhålla, det discussioneii måtte upphöra, sedan Hr Gr. o. Landtm, förklarat, huru den framställda proposm blifvit besvarad, på det vi måtte komma lili slut i denna fråga. Hr Dalman: Då ingen anmärkn. i sak blifvit gjord emot Hr Cederschjölds förslag, och Frih. Cederströms , anmärkn. blott åsyftar, att Hr. o. Landtm, matte vägra propos. derå, men jag förmodar, att Hr Gr. o. Landtm, icke meddelar en sadan vägran, emedan den skulle strida emot Ilr Gr. o. Landtnäs förut tillkännagifna öfvertygelse om grundlagens mening, så får jag vördsamt anhålla, att Hr Gr. o. Landtm, nu täcktes förnya sin propos., huruvida Ståndet såsom sin gemensamma tanke förklarar Hr Cederschjölds anmärkning. ' Hr Hjärne: Ehuru jag för min del visserligen skulle önska, att Ii. o. Ad:s mening i detta ämne kunde uttryckas utan votering, så finner jag sådant numera vara för sent. Hrr Dalman och Cederschjöld hafva mot min förmodan trott det kunna tillgå annorlunda ; men jag bekänner, att sedan Hr Gr. o. Landtm, förklarat den framställda proposm vara med nej besvarad, och en ledamot begärt votering, anser jag votering ej kunna undvikas. Frih. Cederström: Jag har intet att tillägga vid hvad den siste talaren nu yttrat. Upplästes till justering och godkändes följande voter:spropostn:
" Oaktadt hvad Styrelsen sålunda i detta ämne anfört, hafva Rikets Ständers sednast församlade Revisorer förklarat sig icke kunna frångå den öfvertygelse, att ett sådant bokföringssätt, som blifvit äskadt, kunde utan synnerlig svårighet tillvägabringas samt de af Styrelsen uppgifna hinder derför undanrödjas, om samma formulär antoges för så väl Styrelsens som de särskilda inrättningarnes räkenskaper, samt vederbörande erhöllo föreskrift att, efter viss kortare tids förlopp, till Styrelsen inkomma med reqvisition a de af dem under förflutna året förskjutna utgifter. Med anledning af detta Revisorernes yttrande, får Styrelsen, under åberopande af sin ofvan intagna underdåniga förklaring, nu i underdånighet tillägga, att formulärer till räkenskaperna, för vinnande, sä vidt ske kati, af hufvudsaklig öfverensstämmelse i form emellan Styrelsens hufvudbok och de särskilda special-räkenskaperna, blifvit, under den 21 December 1847 och den 21 November 1850, meddelade vederbörande myndigheter till iakttagande, samt att, vidkommande den ifrågaställda föreskriften om ersättnings sökande efter viss kortare tid för de under ett förflutet kalender-år förskjutna utgifter, dylika föreskrifter äro obehöfliga, enär Styrelsen till fångvårds-utgifternas bestridande lemnar förskott åt lokalmyndigheterna och deri - — 310 — ♦ bland äfven Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, enligt Eders Kongl. Mai:ts nådiga bref den 12 Juni 1849. Styrelsen framhärdar med djupaste vördnad, nit och trohet, Stormäktigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts K. Th. CEDERSCHIÖLD. Stockholm den 24 Februari 1852. underdånigste, tropligtigste tjenare och undersater, £. v. T It Olli. C. M. KRUSKOPF. E. A. F. Lindencrona. Kommittéens för salpeterärendena underdåniga tillåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse om granskningen af salpeterfondens räkenskaper för åren 1848 och 1849.
Föredrogs och kommunicerades de öfriga Riks-Stånden samt remitterades till Stals-Utskottet, en från Fullmäktige i Riksgälds-kontoret inkommen skrifvelse till Rikets Ständer, med den af sednast församlade Stats-revisorer afgifna berättelse om verkställd granskning af Riksgälds-kontorets tillstånd och förvaltning. S. D. Föredrogs och kommunicerades de öfriga Riks-Stånden samt remitterades till Banko-Utskottet Rikets Ständers år i857 församlade Revisorers berättelse, angående verkställd granskning af Banko-verkets tillstånd, styrelse och förvaltning. Från Högv. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets nedannämnde Utlåtanden och Memorial: Bih. tiU B. St. N:o 205, i anledning af Kammarskrifvaren i Riksgälds-kontoret H. af Trolles ansökning om pension vid afskedstagande^ Bifölls. N:o 200, i anledning af väckt fråga om åtgärders vidtagande iör att, under vissa vilkor, bereda åboerna ä de så kallade kyrkohemmanet! i Halland dispositionsoch besittnings-rätt till samma hemman. Bifölls. N:o 207, i anledning af väckt motion om ersättning till Westerås stad för minskning i våg-penningar. Bifölls. N:o 208, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 140, angå ende dagsverks-skyldighel lil! kungsgårdar och andra Krono-lägenheter. Lades till handlingarne. N:o 209, i anledning af väckt motion om anslag al allmänna medel iör anskaffande af s. k. lifbergnings-båtar m. m. Bifölls. N:o 210, i anledning af väckt fråga om användande af medel från anslaget till fångars vård och underhåll för uppförande af en byggnad vid Straff-fängelset i Landskrona. BiföUs. N:o 211, i anledning af väckt motion om upphörande af en från Nya Elementar-skolan i Stockholm till Landtbruks-akademien årligen utgående hyresersättning. Bifölls.
S)?eb injlräiifning falebeS tillbet ()ögftn'öbiga bepofmef, par på benna Stitel en ittinffning af 33i,ooo 9f:br fynt§ Utffottet funna iafttagarf. gortificatiotigä£>epartciitcntetS bepof är upptaget till 9f:br 775,000. £är förefontiita: gortfäftningen af görfmaréäangalterne för Carlscrona till 3J;or 35,ooo ärligen, eller för 5 år till 175,000 0t:br. gortfattningen af gäftningö Ditt be i fenare tiber marit lems nabe ur ftgte, forte fåbant fannolift ffett af bet ffäl, att XIV ©tatS*UtffottetS <Sn>crige3 ntffröcftare gräns gjort botta förftgtighetöficg min* bre nöbwänbigt; men rnib nu inträffabe föränbrabe förbåt* tanben fpneå uppfFof bermeb icf'c längre böra äga rum. 3(f anftaget titt X?pggnaberne nub SSJanäS fpnaS, i an* feenbe titt tittgångarneS ringhet, 100,000 9t:br för 5 år funna innchåttaS. Siifl futtborbanbc af ©arni30ii3 Sitt npbpggnab af ångfartyg för SfärgårbS 1000 ©fepp:b Soomber ä 20 S?:br . 20,000, 2(nfar*Åettingar för @färgårb3*gar* tygenS behof 60,000. fnnitfa artiftar, fafout refjittater af lipare tiberg rön, och reban begagnabe 'af anbre nationer, litåfte omitforligcn förr etter fenare inom mårt görfn>arS*©yjIein upptagas.
Denna mening är klart uttryckt uti omförmälda stadgande; och derföre föreslår Utskottet med vördnad, att Carl Nilssons motion jemväl måtte lemnäs utan afseende. Vidare har blifvit yrkadt af Herr Sundler, alt den, som gör konkurs och icke kan uppgifva tillgångar eller bevisliga förluster, motsvarande sin skuld, måtte anses såsom vårdslös gäldenär och således ådömas ansvar efter 42 § Konkurslagen; samt af Petter Haraldsson, att berörda § Lag-Ulskoltets Felänkande, N.o yS. 3 mätte tillökas med ett sä lydande stadgande: "Den gäldenär, hvars obestånd, enligt förda böcker eller ingifven bouppteckning , tillkommit genom ingångna borgensförbindelser eller öfverdrifva utborgningar af handelsvaror eller misslyckade spekulationer, bör ädömas det straff, som för andra uti berörde § omnämnda fall är bestämdt, samt i förhållande till gäldenärens mer eller mindre vårdslöshet och bristande eftertanka, så vida icke gäldenären är död och alltså utom lagens område kommen Intetdera af dessa förslag anser Utskottet sig kunna understödja. Om man jemför de förhållanden motionären uppgifvit med dem, som i 42 § Konkurslagen beläggas med ansvar, inser man snart att de förra ej kunna hänföras under samma kategori, som de senare. Dessa förutsätta nemligen ahtingen uppsåtliga handlingar till borgenärers förfång eller uppenbart åsidosättande af föreskrifter, hvilkas iakttagande blifvit påbjudet för borgenärers betryggande; hvaremot dc omständigheter, hvilka motionärerne anse böra bestraffas lika med de nyssnämnda, kunna inträffa utan att gäldenären bar felaktigt förfarit. Om någon lättsinnigt ingår borgensförbindelser för sådane personer, hvilkas oförmögenhet han känner, eller utborgar varor till dem, af hvilka bäti vet sig ej kunna erhålla betalning, eller ingår i handelsspekulationer, om hvilkas lyckliga utgång ej är ringaste vån; så kan icke nekas att han är straffvärd, i händelse hans borgenärer komma att deraf lida. För dessa åtgärder, som äro att hänföra till uppenbar vanvård och slöseri, upptages ock, redan straff uti omförmälta lagbud.
Finnes någon talare, sorn fängslar dess uppmärksamhet, genom en mera vårdad stil i förening med en redig framställning, underlåter nybegynnaren icke, att taga denne till efterdöme, hälst om dess eget förstånd får bedöma talangens värde, utan gifven ledning af den talandes anspråk. Ben r 2 Feiniar ii. Den fruktan Herr Friherren synes hys$ för voluminösa Protocoll. tror jag icke är rätt allvarlig, ty då hade förmodeligen icke Herr friherren sjelf, genom ofulhtäadigfvten, om jag så vågar säga, al dess forsta motion, försnledt eo. betydlig tillökning af Protocollerne. Det har icke vindfallit Herr Friherrens uppjna, ksamhet, att kanske de flästa inkast emot förslaget hämtats från svårigheter i dess utföirande. och dessa hade till en del blifvit öfverflödiga, om Herr Friherren, genom meddelande af det sedermera upplästa reglementariska projectet, i sammanhang med sjelfva motionen, genast bestämt dennas verkliga caracter* För min del, erkänner jag, att jag misstagit jnig derom. Jag trodde att ngr publiciteten åheropades mänhetens tillträde och icke blott om en till-, fä Ilig invitation till vänner och bekanta att afhöra vackt», tal, Dettg senare kan lika litet kallas publicitet, sorn det, kunna kallas tryckfrihet, om aldrig större upplaga linge göras, än •f t. ex 200 exemplar, och dessa endast blefyo tillgänglige för författa rens vänner. jag ber Herr Friherre Åkerhjelm ieke Illa upptaga dessa anmärkningar. Jag har trott mig i dess uttryck finna, en tendens till inskränkande af andras yttrande rätt. För egen del vill jag icke bindas a£ annat än lagen och min öfvertygelse, och jag anser det för en pligt, att, efter förmåga motarbeta allt^ som kuude bereda förtryck. Den il Februarii. 283 N:0 z. Herr af Uhr, Carl David-.
Förteckningar å personer som för brott blifvit sakfällde, eller under framtiden ställde, angående förändring i föreskrifterna om upprättande och aflemnande till Presterskapet af. I. 443. R. 445. III. B. 252, 346. A. 348. Förtullning af varor som från Norrige införas angående. Förvaltningens af sjöärendena ombildning till ett under Departements-Chefens närmaste ledning stående kommissariat. Se vidare Stats-Utskottets Memorial N:o 72. Förvaltningsverkens reorganisation. Se Embetsverkens; Krigs-Kollegium; Förvaltningen af Sjöärendena; Arméen och Statens Embetsverk. a. Garnisonsförsamlingarna i Stockholm, om beredende af gudstjenstoch skollokaler för. lil. B. 45, 108, 115- A. 116. E. 233. Garnisons-sjukhuset, allmänna, om anställande af prest vid. X. B. 294. A. 328. Se äfven Stats-Utskottets Memorial N:o 71 (9:o). — G — 73 Garnisons-sjukhuset i Göteborg, om anslag till förman för. II. 237. R. 525. Geete, Sten Erik, yttranden. I. 258, 408. Geijerska huset på Riddarholmen. Se Expropriation. Geijerstam, Gustaf af, yttrande. V. 580- Genealogiska tabeller, Eidderskapet och Adelns i Riddarhus-Archivet förvarade, angående dessas fullstiindigande, beriktigande och bringande i ett mera systematiskt skick. — Riddarhusets, om anskaffande af ett brandfritt skåp till förvarande af. III. 108, 230. R. 231. General-Assistans-kontoret f. d., om förslag till expektansstat vid. XI. B. 446. A. 459. Generaloch Provins-Landtmäteri-kontoren, angående kostnaderna för anskaffning af måttoch vigt-likare samt modeller åt.
Herr von Hohenhau sen lärer ej vara underrättad derom, att den gamle Adeln allt ifrån Konung Gustaf Adolphs tid ända till Konung Gustaf III:s, då clasificationen åter infördes, innehade den vänstra sidan om Landt-Marskalken efter sorn de voro de äldste, äfvensom att de af Adeln, hvilka år 1778 hlefvo ansedde att utgöra Riddare-classen, då hlefvo qvarsittande på sine förut innehafde platser. Hvad Herr Cederschjöld anfört, i afseende derpå, att det vore obehagligt, att göra någon skillnad på högra och vänstra sidan, får jag upplyse, att flera utaf Adeln, hvilka alltid utgjort ett större antal än Grefvar och Friherrar tillhopa , äfven komma att få platser på högra sidan, efter det Grefvarne och Friherrarne intagit sine. Få enahanda sätt inträffade det äfven vid Norrköpings Riksdag, emedan de yngsta Friberrarne suto midt emot mig, och efter dem Ledamöter af Adeln. Herr Uggla j Göran Gustaf: Jag tager mig friheten vördsamt hemställa, om icke till förekommande af all vidare rangstrid Ridderskapets och Adelns Ledamöter emellan, samt på det alla må njuta lika rätt, och ingen få anledning att klaga öfver prejudice, den åtgärd kunde vidtagas, att lottning om platserne på Riddarhuset vid bör - 320 Den 9 November. jan af hvarje Riksdag ansUildeS Median alla representerade familier; och hvarigenom således den yngre Adeln äfven kunde beredas tillfälle, att närmare nalkas skranket än Sorn nu är förhållandet. Herr Riben: Om den högra och vän stra sidan tror jag, att man ej här beliöfver tala. Jag kan icke göra mig rätt begripligt, hvad Herr Bergman åsyftar, men det vet jag, att jag anser Grefvarne och Friherrarne böra innehafva de första platserne här i Riddarhus-Salen, och sålunda sitta på sätt de nu göra. Det enda jag skulle hafva att anmärka mot redactionen af förevarande §. vore det, att ordet Ränk framföre ordet lista, helt och hållit, såsom öfverflödigt, kunde utgå.
Denna sednare, som, enligt intyg af vetenskapsmännen, tillverkar i propor - Bil. M 2 till Särsk. Utsk. Bd. M « 9 lion lill rymrlen 23 procent mera bränvin på dygnet än den förra, och således redan vid pannerymds-beskattningen är gynnad, skulle ytterligare vinna en fördel framför den andra. Enklast och rättvisast är att, såsom Kongl. Maj:t föreslagit, låta pannan gå och gälla för den pannerymd, hon verkligen innehåller, och i beräkningen af hennes afverkningsförmåga göra den lindring, som billigen deraf följer. Jag vågar alltså tillstyrka, att intet afdrag för kokrummet må ega rum. § 20. Villigt erkänner jag svårigheten att så reglementera för destillering, att ej rättigheten dertill må kunna missbrukas lill bränvinstillverkning; men denna svårighet är likväl ej så stor, att icke lika väl i Sverige, som i Norrige, Danmark, Preussen m. fl., der destillering får afgiftsfritt förrättas, den äfven bär under nödig kontroll kunnat tillåtas på mindre hårda vilkor, än de af Utskottet föreslagna. Väl tror jag, att bränvin skall, genom filtrering på kol, kunna, utan behof af omkok ning, blifva renadt från den vidriga och ohelsosamma finkel-oljan; men flera sorter finare bränvin, som vanan ännu på länge torde göra svårt att umbära, lära icke kunna tillredas utan genom destillering på vissa kryddor; och alla likörer, fernissor, luktvatten m. m., som hittills blifvit beredda af inhemsk vara, fordra Ovilkorlig! en vattenfriare sprit än den, som utan omdestillering kan åstadkommas, för hvilken destillering man ansett af nöden att begagna 'redskap med rektifikations-apparat. Export af bränvin är otänkbar, med mindre det kan koncentreras lill vattenfriare sprithalt. Don tillåtelse, Utskottet velat lemna bränvins-tillverkare att under den till bränvinsbränning afsedda tid få, mot erlagd afgift, destillera bränvin, kan ej gerna begagnas, ty varan skulle blifva för dyr för export; och ångredskapen i de större brännerierna äro alldeles otjenliga för den ifrågavarande operationen.
Ständer, att vid de nu foreslaglie förutsatte bidragen till Götha Canals fullbordan, fästa detsamma vilkor, som sednaste Riksens Ständer fästade vid afskrifningen af en Canal-byggnadens skuld till Bolagets Discont, nien ingalunda ens då vid byggnadsbidraget. Utom den förut af mig omnämnde, af 1815 års Riksens Ständer åt Bolaget gifna försäkran, och ökade förhoppningar, om sä 21 * 33o Stats - Utskottets herbet uti, och fördel af deras ingångna för* bindelser, att med det belopp, de en gång åtagit sig, samt med det kraftiga biträde och understöd 1815 års Riksens Ständer redan gifvit och förbehållit kommande Ständer, att ytterligare få besluta fortsättning utaf, utföra Götha Canal, bade Actie-egarne aldrig vågat fortsätta deras inbetalning af de sednaste 60 procent. Hvarken de eller deras Direction bär i någon del förverkat Bolagets en, gång erhållna rättigheter, och när Rikets Ständer, af inseende större oöh allmännare fördel vid att borttaga Bolagets Discont, skiljde detsamma från denna hufvudsakliga garanti af dess bestånd, samt Staten tillika ovedersägeligen drager inkomst af den för dess egen räkning i stället drifvande Låne-rörelse, så anser jag alla dessa omständigheter påkalla af mig, som Svensk Riksdagsman, min reservation, i afseende på det vådliga af sådana åtgärder, till rubbning af Svenska Medborgares egande rätts helgd , dem förvarad, till yttermera visso uti Constitutionen, hvars bestånd, alldeles ovilkorligen beror af ingångne contracters obrottsliga hållande.” Uti Herr Commerce-Rådet Santessons yttranden förklarade Herr Leffler sig instämma. Och skulle, i öfverensstämmelse med hvad som blifvit hegardt, förestående yttranden intagas uti det lill Riks-Stånden, jemte Betänkandet, afgående Protocolls-Utdrag. Bciänkanden. 33 r Den 2 Aiigustii.
Under ett halft års tid hade de väl icke haft någon egentlig lärare; dock hade de icke glömt bort hvad de dessförinnan kunnat, ty v. Nit hade, på baronens anmodan, då och då repeterat med dem det förut inhemtade. Men detaljerandet af allt sådant, som hörer till den pædagogiska och vettenskapliga delen af Haralds befattning, kan trötta alltförmycket. Det må vara nog att säga, hurusom Harald snart var hemmastadd i sitt nya värf och utförde sin sak med både lust och drift till baronens och barnens förnöjelse. Att sångtimmarne voro för honom af än större intresse, följer af sig sjelft, om icke af det föregående. Ehuru han sjelf vid sitt föredrag icke följde någon skolas föreskrifter, hade han dock inom sig uppgjord en egen skola, hvars föreskrifter han kunde tillämpa och göra gällande än bättre, då han lärde andra, än då han sjelf var den spelande. Följden deraf var, att Irene, hvars musikaliska anlag voro ovanliga, snart var så inkommen, att hon icke vidare skulle behöft lärare. Sådant medgaf hon dock icke ens för sig sjelf, kanske af blygsamhet och brist på medvetande om egna företräden, kanske också emedan ... sångtimmarne voro henne så kära. – Vill magistern gifva mig den sång ni sjöng då, första qvällen menar jag – sade Irene efter en sångtimme. – Ja, jag skall med nöje sätta den på papper, efter fröken fäst sig vid den. Ja, med mycket nöje. – Magistern kan således ifrån hufvudet föra öfver på papper det ni spelar. Huru heter sången? – Den ensamma flickans sorg. – Den ensamma flickans sorg. Jag minnes ordens innehåll temligen väl, men jag får ju orden äfven. Den ensamma flickans sorg! Hvem har skrifvit orden? – En af mina universitetskamrater, som för öfrigt icke gör anspråk på att vara poet, skref den enkom åt mig. – Och kanske han ändå är glad och lycklig, fast han stundom skrifver sådant. Underligt ändå! Känslan och fantasin gör, att man kan försätta sig i andras läge och teckna sannt. Men musiken? Musiken är kanske ...? – Af mig.
Hans Excellens Herr justitie -Stats-Ministern hemställde i underdånighet, att, med afseende å hvad sålunda förekommit, Kongl. Maj:t behagade besluta att till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta Nådig Proposition derom, att Kaptenen Kuylenstjerna må från och med månaden näst efter den, då han för styrkt sjuklighet undfår afsked från befattningen såsom Kompani-Chef vid Kronoarbetscorpsen, komma i åtnjutande af en årlig pension för sin återstående lifstid från allmänna Indragningsstaten af Ett tusen trehundrafemtio Riksdaler Riksmynt. Denna, af Stats-Rådets öfrige Ledamöter biträdda hemställan täcktes Hans Maj:t Konungen i Nåder bifalla; Och skulle utdrag af detta protokoll till Finans-Departementet öfverlemnas, på det att berörda framställning må vid förslaget till reglering af Nionde Hufvudtjteln iakttagas. Ex protocollo G. W. Westberg. Bil. N:o 1 till Kongl. Majds Prop. om Statsverket 1865, 9 Hufvudtiteln. 5 Utdrag af Protokollet öfver Justitie-Departements ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen uti Stats-Rådet å Stockholms Slott Onsdagen den 13 September 1885, i närvaro af: Hans Excellens Herr Justitie-Stats Ministern, Friherre De Geer, Hans Excellens Herr Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, Grefve MANDERSTRÖM, Stats-Råden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Bredberg, Thulstrup, Reuterskiöld, Carlson. Hans Excellens Herr Justitie Stats Ministern anmälde i underdånighet: En af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Stockholms län, med förord, till Fångvårds-Styrelsen öfverlemnad och derefter af denna senare med skrifvelse den 12 sistlidne Juni i underdånighet insänd ansökning af