Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med anledning häraf och då, såsom i det föregående sig visar, Utskottet i allmänhet vidhållit de grundsatser, på hvilka nu gällande tullbeskattning hvilar, har Utskottet endast att åberopa hvad i afseende på grunderna för tullagstiftningen är, dels i särskilde Kommitterades år 1856 afgifna Betänkande och dels i det med Kongl. Majits till nästlidne riksdag aflåtna nådiga Proposition om förändringar i lagstiftningen angående tull och dermed förenade afgifter den 13 Februari 1857 följaktiga StatsRåds-protokoll, fullständigt anfördt, under hänvisande hvartill Utskottet alltså anser något särskildt yttrande i följd af Friherre Sprengtporten omförmälde motion icke erfordras. Slutligen och då, med anledning af vissa yttranden, som inom Riks-Ständen vid tullfrågornas remitterande förekommit, Utskottet trott det för Rikets Ständer vara af något intresse att åtminstone approximativ få utredt, hvilka importvaror vanligen äro de mest tyngande på handelsvågen, får Utskottet vördsamt bifoga en tabellarisk upp - Bevillnings-Utskottets Betänkande JYs 23. 67 gift (Bil. Litt. B) i runda tal å värdebeloppen af de året 1858, eller det år för hvilket Kongl. Kommerse-kollegmm sednast afgifvit berättelse om Sveriges utrikes handel och sjöfart, från främmande orter införda sådane varuartiklar, som uppgått till 100,000 R:dr R:mt eller deröfver, uti hvilken uppgift, utarbetad med biträde af Kongl. General-Tullstyrelsens Revisionskontor, värdeberäkningarne skett efter sednast för varorna antagna tull-värden. Stockholm den 3 April 1860. Reservationer: 1:o. af Herr Wolffelt, M. E.: »Reserverande mig emot hela det system, som med mer och mindre konseqvens Utskottets majoritet tillämpat i vår tullagsstiftning, får jag särskildt reservera mig deremot, att Utskottet icke lemnat sitt tillstyrkande af bifall till någon af de i så väl Herr Thams som Riksdagsman Sandstedts mo tioner gjorda yrkanden.
Ånyo föredrogs Stals-Utsk:s d. 7 och 16 dennes på bordet lagda ullål. N:o 12S, i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse till 11. St:s StatsUlsk., ang:de åtgärder för verkställigheten af beslutet om indragning till Statsverket af vissa arrenden af Statens egendomar, som äro till särskilda ändamål anvisade. Hr von Hartmansdorff, Aug. anhöll att detta utlåt, måtte få hvila på bordet, men erinrades af H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, alt detsamma redan blifvit 2:ne gånger bordlagdt och således nu borde företagas lill afgörande, hvarefter Hr von Hartmansdorff begärde upläsning af Doctor Stenhammars utlåt, bifogade reservation. Sedan denna upläsning försiggått, yttrade Hr von IIarmansdorff: Med denna reservation hafva Hr af Puke och af Harmens, Biskop Heurlin, Prosten Schram, Lektor Den 17 Maj. & Wallman, Doctor .Annerstedt, Prosten Tellbom och Prosten Berlin förenat sig. Afven jag instämmer alldeles i Doctor Stenhammars yttrande. Enär, såsom R. o. Ad. inhemtat, Förvaltningen af Sjö-äreoderna icke blifvit börd men ärendet likväl i Statsrådet afgjordt utan att Chefen för Sjöförsvaret ens varit tillstädes: så saknar målet den i 10 § R.F. föreskrifna, grundlagsenliga behandling. Hvad sjelfva saken dernäst beträffar, så skulle, på sätt här blifvit utredt, om R. St. bifölle det förslag, som StatsUlsk. framställt, början göras till indelningsverkets uphäfvande. Jag hemställer således att R. o. Ad. måtte återremittera betänk, i fall det icke såsom jag tror, är af beskaffenhet att genast kunna afslås. Hr af Puke, Folke Magnus: Förevar:de beslut fattades i StatsUtsk. med en rösts pluralitet. Man sökte der förgäfves uplysa de s. k. reformvännerna om olämpligheten af förslaget.
Hvad jag särskildt anhåller om, är att det icke måtte utsättas på titelbladet, att arbetet utgifves under Riddarh.Direkt:ns öfverinseende, ty hvad inflytande kan denna myndighet hafva, då Hr Anrep frånkänner densamma all censur? Direktm skulle således icke få annat att göra än betala penningarna till utgifvaren, men icke äga rättighet att något bestämma; Hr Anrep kunde till och med underlåta att fortsätta utgifvandet af sitt arbete, och denna förbin delse skulle då tillfalla Direktm Om Hr Anrep vill utgifva detta arbete, skulle jag anse det vida bättre att han skaffade sig en enskilt förläggare, och efter hvad jag hört lärer han icke hafva långt efter en sådan. Jag skall då med mycket nöje i min mån bidraga till arbetet, och önskar all framgång deråt, ehuru jag vill hoppas att det icke måtte utgifvas på Riddarhusets bekostnad eller under Direktms öfverinseende. Gr. Puke, Folke Magnus: Då jag i Direktm varit med om att afstyrka bifall till motionärens ansökan om ett förlags-lån, vidhåller jag äfven nu samma åsigt. Man har visserligen åberopat den stora nytta tabellernas tryckning skulle medföra, bland annat att de vid rättegångar skulle blifva att tillgå för parterne, men tillfälle att begagna dem står äfven nu för hvar och en öppet. Jag kan alldeles icke finna, att de skulle blifva mera fullständiga derföre att de tryckas, än nu när de äro skrifna, och får anhålla om bifall till Utsk':s Betänk. Hr Ehrenhoff, Gust. Herman: Som det torde vara skäl att R. o. Ad., innan Ståndet beslutar en stor utgift på Riddarhuskassan, tar fullständig kännedom af hennes ställning, må det tillåtas mig göra en kort framställning af denna kassas utgifter och inkomster. Jag har gjort ett sammandrag af de 3me sist reviderade årens räkenskaper, och deraf tagit ett medium.
— Stats«Utfkottet: Om fyllnaden i summan till fkrswarswerket: i Del. 120. rzz. — Om räntan af Major R.okeoi»orzs län af Wadstena KrigsmanshusCsssar 1 Del. 14Z. 146 — Om tryckningen af Bi« hanget till Riks-Ständens Protocoller: 1 Del. 143. 146. — Om swensta Ultramarinsk befittningarnes drätzelwerk: t Del. 14g 146. — Om kostnaden till irrckningen af Riks - Ständens Protocoller: 1 Del. 144. 147 —Om Accordö ersättningar för Officerare ak f. d. Finsta Armeen: i Del. 144. 148. — Om styr lien af Riksgäldstyerket under denna Riksdag: i Del. 144. 148- — Om iNtonalen ä flattekbpestillingen för hemman som cj arv satte i mantal: i D. 1Z4. 2Z8. — Om tractamentc och rcsepenningar för sanuclige Riks - 'tandens och Utstotiens Tjenstemän och betjening: r Del. 1Z4. 2Z8. Om utdelning af Constitutions-Utstrtttts betänkanden och Bihanget till Riks-Ständens Protocoller, för sista Riksdag, till samtelige Sie ndens nu närwarande Ledamöter, utan betalning: l Del. 47:. 48Z. — Om infordrande och anwandandc till Rikets förswarsanstalter. af den extra krigsgärd af i, 14 till 2 tunnor spannemäl, som PrcstcStändet, efter Pastorakernes godhet, ätagit sig under päsiäende krig utgöra: 1 Del. ^.Z2. 485. — Om Starswerkeis inkomster, utgifter och förwaltning för gren 1810 och 1811: t Del. 614. 617. 640.
Utskotten tro sig endast gå Motionairens Önskan till mötes, då, utan att förbise vådan af de collossala krafter, som i en framtid för fosterlandets sjelfständighet möjligtvis kunna blifva hotande, Utskotten utan fruktan och utan öfvermod uttala den öfvertygelse, att Sverige kan försvaras, och att ingen af dess inbyggare är för frihet och sjelfständighet så känslolös, att han vill undandraga sig de bördor, som med försvaret deraf äro oundgängligen förknippade. Huru detta försvar bär inrättas och om de förberedande anstalterne dertill böra hufvudsakligen lämpas till Sjöförsvaret, eller uteslutande 16 Statssamt Oec. Utsk. Uti, N:o 84. rigtas åt Uandtförsvaret, är hvad som först bör tagas i betraktande. Motionairen yrkar det senare, på grund deraf, att han anser Sjöförsvaret olämpligt, i anseende till bristande förmåga att åstadkomma något verkligt. Utskotten åter tveka ej att framställa den öfvertygelse, att Sjöförsvaret kan åstadkommas och bör begagnas j förening med Landtförsvaret; att, likasom deteria vapnet icke utan fördel understödjes af det andra, så måste det ena slags försvaret räcka det andra handen till förenade bemödanden för ett gemensamt mål. En närmare utveckling af denna tanka anse Utskotten ligga utom kretsen af deras befattning. I enlighet med dessa nu yttrade åsigter anse sig Utskotten alldeles icke kunna tillstyrka att minska anslagen till Sjöförsvaret till hvad som erfordras att endast underhålla ett inskränktare Marin-etablissement, utan hysa Utskotten det fasta hopp, att Rikets Högloflige Ständer, af Konungen närmare upplysta om Försvarsverkets tillstånd och behof, och sjelfve lifvade af en sann fosterlandskänsla, icke skola sakna utvägar att sammanbringa de erforderliga medlen, på ett sätt, som med Rikets sannskyldiga bästa finnes förenligast. Tvisten om ett periferiskt eller centralt Försvars-system med deraf följande Fästningsanläggningar, anse sig Utskotten icke behöfva upptaga; deri är redan afgjord till fördel för det senare. Krigshistorien bevisar bäst fördelen af Statssamt Oee. TJtsJt. Uti.
Maj:ts vid innevarande riksdag aflåtna nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof, jemte dervid fogade Stats-Rådsprolokoll, utvisa, att, sedan Rikets Ständer hos Kongl. Majit anhållit om indragning af Lifbeväringsregementets officerskorps samt att den åt samma korps uppdragna exercis med Stockholms stads och läns beväring måtte verkställas genom kommenderadt befäl från Uplands eller Södermanlands regementen eller från garnisonsregementena i hufvudstaden, så har Kongl. Majit, jemte förklarande att några officerare icke vidare Allmänna Besvärsoch Ekonomi-U/skotte/s Betänkande N:o 100. 7 skulle vid Lifbevärings-regementet antagas, tillika, enär de indelta regementena icke kunde aflåta något befäl för ifrågavarande beväringsexercis, beslutat, att det beväringsområde, som varit anslaget till Lifbevärings-regementet, skulle fördefas på Lifgardes—regementena till fot; och har Kongl. Maj:t, enär Gardes-regementenas nuvarande befälspersonal ej vore tillräcklig för den ökade beväringsexercis, som blifvit på nämnda regementen öfverflyttad, i nåder föreslagit att, i den mån vakanser vid Lifbevärings-regementet dertill lemnade tillgång, vid hvartdera af Lifgardes regementena till fots måtte tillsättas ytterligare en Major och fyra Kaptener. Sedan häruppå Stats-Utskottet i dess Utlåtande N:o 84 hemställt, att det af Kongl. M^jit äskade penningebelopp skulle, i den mån afgång vid Lifbevärings-regementet dertill lemnade tillgäng, ställas till Kongl. Majits disposition för anskaffande och underhållande af erforderligt befäl vid vapenöfningarne med Stockholms stads och läns beväringsmanskap, har denna hemställan blifvit af Rikets Ständer bifallen. Det visar sig häraf att Lifgardes-regementena till fot, fått sig uppdragen större tjenstgöringsskyldighet, än som med deras nuvarande befälspersonal kan fullgöras, äfvensom att, till följd häraf, Kongl.
Och, då Riksens Ständer, på sätt en annan deras underdåniga skrifvelse om Kronoskögarne ut vi - Underdåniga Skrifvelse?'. 41 3 sari fastställt, att de medel, som intill hästa Riksdag inflyta genom försäljning till Skatte af sädane disportible Skogar, måga af RiksgäJds-Kontoret hällas Eder Kongl. Maj:t tillhanda för Elottornes behof, hafva Riksens Ständer sökt bereda den ytterligare tillgång, som kan vara .erforderlig och stå att utfinna till tenninge utgifter för den ifrågavarande bättre anstalten och hushållningen m> d de inhemska Ekskogarne; Men någon vidare åtgärd vid detta på Eder Kongl. Majus Nådi» ga bedömtnande egenteligen beroende ärende anse Riksens Ständer vid Riksdagens nu annalkande slut icke kunna vidtagas, än att de härmedelst' hos Eder Kongl. Maj:t anmäla sin underdåniga önskan om sådana mått och steg, som närmast befordra ändamålet och kunna m.ed tillgångarna förenas. Riksens Ständer framhärda SCc< N:r i8fii Uppläst och godkänd hos Ridd. oell Ad. d. il Juni I81&, Prest-Ståndet d. l3 Borgare-Ståndet d. i3 — Bonde-Ståndet d, i3 Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Majit, angående förändradt Bcklädnadssätt för Indelte Arméen. I anledning af flere hos Riksens Ständer väckte frågor om förändring uti Indelte Arméens Beklädnadssätt, hafva Riksens Stander tagit kännedom om innehållet af de Knekte-K>>ntrakt, som i följd af Indelnings-Verket blifvit upprit-. Underdåniga Skrifvelser tade serskildt för hvarje Ort och Regimente af Infanteriet samt af framfarne Konungar stadfästade.
Detta synes mig vara emot grundlagen, efter ett sådant Utsk. finnes. Jag har för min del ingen önskan att se Statsrådets prot. i andra fall, än der det skulle blifva nödigt för mig såsom ledamot af R, o, Ad. att fatta ett bestämdt omdöme, ronde en viss person öller ett yisst fall, Vid ett sådant tillfälle, då ämnet är gifvet, tror jag, att praxis med full rätt varit den att från Constit.-Utsk. begära protm, Detta symes mig vara enligt med grundlagen i flera andra fall. Constit.-Utsk. äger icke rätt att äska de prot., sorn i Statsrådet blifvit förda ang:de ministeriella ärender och commandomål, så vidt de icke röra allmänt kända och af Utsk. uppgifna händelser. Detsamma synes hvarje Stånd sorn helst kunna fordra af Constit.-Utsk,; men ämnet skall vara uppgifvet, och hvartill skulle proltns meddelande tjena, om ej ett visst ämne hehöfde upplysas. Att begära protm i alla ämnen synes mig vara på en gång plärnpr ligt, ineonstitutionelt och öfverflödigt, likasom hade R. o. Ad. icke nog alt göra vid sina sammankomster. Hvad allmänheten angår oell dess domsrätt, tror jag det vara häst att låta den hålla sig vid följderna af Styrelsens åtgärder. Nationens representanter sammanträda på vissa tider och välja bland sina egna ledamöter dem, som skola äga grundlagsenlig rätt att granska Statsrådets prot. Någon förändring deruti synes mig, att man här icke hör kunna väcka fråga om; delta förslag skulle dock medföra en sådan förändring, Att bringa oss fram på den constitutionella banan på ett sådant sätt, deri vill jag ej deltaga, och jag skulle beklaga hela vårt samhälle, om de constitutionella begreppen ej kun-, de utveckla sig annorlunda, än genom sådana genvägar, sorn äro olagliga. Jag kan således för min del icke deltaga i dep önskan att få se Statsrådets prot. i alla ämnen, Frih, Boye: Den siste värde talaren har med så grundliga skäl beledsagat sitt yttrande, att jag har föga att dertill lägga, Jag får likväl göra en erinran vid tvenne andra värda ledamöters framställningar.
Lit. A., hafva Revisorerne, för att underlätta öfversigten och jemförelsen af nämnde inkomster och utgifter, ansett sig dessutom böra deröfver meddela ett särskildt sammandrag, hvars uppställning öfverensstämmer med de, i enahanda hänseende, för de föregångna åren uppgjorda och uti 1845 och 1847 års Revisions-berättelser intagna sammandrag (sid. 10—12 i den förra och sid. 12—13 i den sednare berättelsen). Inkomster: Allmän bevillning samt kortoch tidningsstämpel-afgifter, jemte observationsmedel, ll:dr Skatteköpeskillingar och ekeskogslösen Kapitalafbetalningar och räntor å för vissa föremål eller under längre tid beviljade lån „ Återbetalningar af lyftade kreditiv-medel, jemte godlgjord ränta å Ulldiskont-kre ditivet, „ Dito af tills vidare förräntade medel, jemte derå upplupna och godlgjorda räntor, Ersatta förskotter och en ålerbekommen deposition ... Återbekomma besparingar å från Riksgäldskontoret utbetalda anslagssummor „ Enligt Rikets Ständers beslut, till Riksgäldskontoret öfverlemnade och för dess utgifter anvisade tillgångar ... Riksgäldskontorets inkomster oell utgift <? r. — 40 — Inkomster och utgifter under forsta hälften af år 18i9. Utgifter: under år 1847. under år 1848. Årliga anslagen lill II. M. Konungen och lill w b statsbehofvens f\ Extra statsregleringen vid 1840 oell 1841 års Vid 1847 och 1818 års Riksdag beviljade dylika utgifter „ 150,536: 31. 6. För vissa bestämda föremål beviljade låneunderstöd och emot återbetalningsskyl dighet meddelade förskotter „ 74,982: 24. 2. 91,709: 8. — Kapitalafbetalningar och räntor å Riksgäldskontorets skulder, utom den för Strömsholms kanals ombyggnad afsatta fond, 1,314,869: 6. 7. 1,410,186: 19. 2.
Handla då tvänne gånger i veckan t. ex. onsdag och lördag eller tisdag och fredag, men lägg då ifrån er hushållspenningarne i någon ask eller dylikt; haf dem ej kvar i portmonnän, ty då händer det så lätt, att man .lånar » af dem (kanske mången gång till något, som lätt kan undvaras), och sedan får det lof att knappas in allt hvad inknappas kan. Kom ej ihåg penningarne förrän den dagen uppköpen skola göras. Likaså bör man, så vidt man vill vara en riktig hushållerska, ej gå hemifrån med den föresatsen att ovillkorligen köpa den eller den maten, ty kanske just den dagen tillförseln af något slag är ringa och priset därå kanske dubbelt så dyrt som annars. Som exempel härpå vill jag nämna: en dag ämnade jag handla strömming, men då den kostade 1: 50 pr val, köpte jag något annat i stället; dagen därpå kostade den 75 öre. Då kunde jag ej underlåta att utbrista: &gt; Hur kommer väl det sig? I går kostade den ju I: 50. » Kick till svar: » Jo, ser frun, i går var det endast jag, som hade sådan, och då kan man passa på och taga bra betaldt. Men i dag ha nästan allihopa strömming, och det i massa! » Hilda — gren. ÄEn utställning af sällsynt art och största intresse * P — icke minst för våra damer — pågår för närvarande i Konstföreningens f. d. lokal vid Västra Trädgårdsgatan härstädes. Den omfattar något af det mest fulländade af kvinnlig konstslöjd, nej, låt oss säga konstnärskap, man gärna kan vilja se eller tänka sig. Fru Emerentia von Stockenström, maka till borgmästaren i Helsingborg, har företagit sig att med en serie symboliska blomsterbroderier illustrera en del af H. C. Andersens sagor och har därvid fört sin nål och sitt silke på ett sätt, som väl må kallas fulländadt. Samtliga broderier — antalet är 21 stycken — äro utförda på hvitt kläde och blommorna äro broderade i sina naturliga färger efter lefvande modeller utan någon föregå- ende teckning.
Herr af Brinckman: Jag räknar mig icke till dem, som med Anmärkningar upptagit Högloflige Ststs-Utskottets tid, eller någonsin missJcändt den stränga rättvisa, som ledt dess åtgärder; men rättvisan har ock sina gränsor; Moralitetens förbättring hos ett Folk äfven sina fordringar, och jag kan icke tro att den sednare bör stå tillbaka för den förra. Att Kongl. Maj:t sökt förekomma det Fästningarne ej måga öfverhopas med Lösdrifvare, är redan vid ett annat tillfälle nämndt och uti Kongl, Maj:ts Bref den 7 Februarii 1816 i Nåder föreskrifvit. — Om jag nämnt att Carlskrona har ett isoleradt läge så har meningen dermed icke varit, att det skulle hindra från rymning, hvilket af dageliga erfarenheten motsäges, utan i synnerhet att tillfälle till Arbetsförtjenst på Landet icke utan på längre afstånd kan erhållas. Och Inrättningen af enskilta Correctionshus innom Länen torde ännu icke vetterligen hafva kommit till verkställighet mera än i Stockholm , Upsala och Örebro, •huru de äfven annorstädes och möjcdigen i Carlstad äro tillärnade. I allt fall kunna dessa inrättningar, utan att tjena till det stora ändamålet med bättre Straff - Lagar, sorn Kongl. Den 2? April. Maj:t i Nåder afsedt, likväl icke blifva hvarken öfverflodiga eller onyttiga, och man må. ste väl medgifva , att en ända till öfverdrift gränsande sinlighet påkallar alla de förbättrings-anstalter, som möjeligen kunna åstadkommas, om eljest sedligheten skall blifva återförd och Samhälls-säkerheten betryggad. Och då Riksens Ständer vid 1815 års Urtima Riksdag hos Kong!. Majrt i underdånighet anhöllo» om Corrections Inrättningars skyndsamma införande, låter det väl sig icke, nu göra, att dertill gifva inga eller obetydliga Anslag, och således lemna Kongl. Maj:ts Nådiga afsigt utan fullbordan, sedan Kongl. Maj.t i Nåder gått Riksens Ständers önskan till mötes.
Glaf den*Utsk. delgifna diskussion, som inom Höglofl. Ståndet fördes vid remissen af ofvannämnde motion, synas meningarne vara delade H. R. o. Ad:s Ledamöter emellan, ronde beskaffenheten af de statistiska uplysningar, Riddar.Direkt, borde söka samla; men då det hvilande grundlagsförslaget uttryckligen innehåller, att ”Riksdagsman för de å Riddarhuset introducerade ätter väljas af dem, som enl. Riddarh.Ordn. dertill berättigade äro, likasom att desse val skola ske distriktvis, så har Utsk. föreställt sig, att de uplysningar, dem motionären önskat af Riddarh.Direkt. anskaffade, icke afse Den 1 September. 659 andra än dem som erfordras för bedömande af dels, hvilka det Högloft. Ståndets medlemmar valrätt och valbarhet må tillkomma, dels beskaffenheten af valdistrikterne till storlek och antal. Nu och som i förstnämnde hänseende Adelsman ovedersägligen bör, derest R. o. Ad. kommer att sålunda framdeles besluta, tillgodonjuta samma rätt ofrälse man eger i de andra Riksstånden, att utöfva valrätt och sjelf vara valbar, samt i det sednare åter eller valdistrikternes storlek och antal, sådant synes vara beroende af R. o. Adis medlemmars talrikhet inom rikets serskildte län, så torde de af motionären antydde statistiska uplysningar rätteligen hänföras till sådane, hvilka om desse förhållanden lemna en fullständig kännedom samt böra således, enl. Iltskis åsigt, hufvudsakligen bestå uti upgifter på de adeliga Hufvudoch Ättemän inom riket, hvilka upnått dels myndig, dels riksdagsmyndig ålder, deras egenskap af fastighetsegare, tjenstemän, eller näringsidkare jemte deras skattskrifningsort.
Utskts förebråelse mot Konungens rådgifvare, för det de ”ej ansett sin pligt fordra någon framställning om nödvändigheten af och medlen till landets rädd”ning ur denna ställning,” träffar ej rättvist; ty första pligten, likasom enda sättet att bevara allmän ordning och säkerhet, när de hotas och våldföras, och rädda landet ur sådan ställning, måste vara att i tillbörlig ordning och med tillbörlig skyndsamhet och kraft mota faran, motiverna till våldet må vara hvilka som helst. Oberäknadt att Const.Utsk. funnit för godt ställa Konungrns rådgifvare under Riksrätt i följd af utvägar vidtagna för K. theaterns bibehållande, har Utsk., efter ett specifikt och historiskt upptagande af hvad som troligen skall tjena till grund för frågan inför Riksrätt, tillämpat 107 §:n Reg.Ftn mot dessa rådgifvare, derföre att de tillstyrkt den med betydlig skuld behäftade K. theaterns bibehållande , ”i stället ”för att ingå uti och vidare utveckla” K. M:s längre tid förut framställda förslag om en national-theaters upprättande. Statsrådets klandrade tillstyrkande, att K. theatern borde reorganiseras, och en undersökning ske, för att utröna huruvida och på hvad sätt dess skuld kunde genom lämpligt reglerade afbetalningar godtgöras, åtföljdes, när frågan sedan kom till handläggning, likväl af den bifallna hemställan, alt en comitd skulle nedsättas, för att utreda frågan om K. theaterns bibehållande eller upplösning, med åliggande att upplysa följderna af den sednare åtgärden , och hvad då stöde att vidtaga för theaterskuldens godtgörande. Likasom förut, upplystes äfven då, att theaterns upplösning skulle förorsaka ganska betydliga utgifter. Oberäknadt den tillvexla skuldens godtgörande, skulle alla ingångna contracter, så länge de varade, till fullo godtgöras, hvilket erfordrade en icke ringa summa. Dernäst skulle de flera pensioner, sorn voro ställda på theater-cassan , fortfarande utgå. Vidare komme capellets aflöning, åtminstone för den del deraf som bibehölles, fortfarande att utgå.