Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hoppas bör man likväl, att den vida bättre sedlighet, som hos den bildade qvinnan i detta afseende numera finnes, än under de sista 100 åren, så småningom skall bereda en välgörande eftersyn äfven för den mindre bildade, att folkskolan äfven i detta afseende skall verksamt bidraga till bättre förhållanden, och att i främsta rummet en varmare och renare gudsfruktan skall, genom ett upplyst och nitiskt presterskaps bemödande, komma att verka helsosamt till förbättrande af dessa förhållanden och af sedligheten i allmänhet. 3. Näringar. Tab. N:o 2. A) och B) Jordbruk och Boskapsskötsel. Med anledning af den anvisning, som formuläret lemnar, och hysande den mening, att svårligen, och åtminstone icke utan upptagande af mycket längre tid än nu kan medgifvas, tillförlitligare uppgifter rörande åkerbruket och boskapsskötseln för det närvarande skulle kunna erhållas, än de, som blifvit lemnade till Kongl. Finans-Komitén, anser Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande sig böra grunda sin berättelse i dessa delar på ofvannämnde uppgifter. Denna grund torde så mycket hellre kunna antagas, som det år, för hvilket de lemnades, nemligen 1858, just utgör medelåret af de fem, hvilka denna berättelse skall omfatta, och som uppgifter af sådan beskaffenhet, som de, hvilka i dessa båda ämnen skola afgifvas, långt ifrån att kunna vara absolut riktiga, i alla fall endast kunna anses såsom approximativa, i synnerhet då fråga är om medeltalet för fem år. Ett ytterligare skäl för antagandet af denna grund för berättelsen i dessa delar synes äfven ligga deruti, att då den hittills följda tabellformen, i hvilken uppgifterna rörande utsädesafkastning och kreaturs antal, jemte en mängd till jordbruket ej hörande ämnen, hittills blifvit sammanförda med klassifikation efter hemmanens kamerala natur, icke ansetts böra bibehållas, och efter all anledning jordbruksstatistiken före nästa femårsberättelses afgifvande erhåller större omfattning och andra Westmanlands län. Odlade jordens vidd, beskaffenhet, brukningssätt. Utsäde.
Då Götha CanalsActier tecknades, viii jag icke bestrida, att Acrie-teekningen föranleddes af patriotism, ehuru kanskenågot utspädd med hoppet om Discont-vinst. Något sådant låter icke tänka sig om SöderTelje Canal Bolag. Dessa Actie-ägares point de vue kunde icke vara Discont-vinst, utan endast patriotism. De hafva derföre gjort betydliga uppoffringar, hvarigenom Canalen blifvit så nära. färdig, att numera endast något arbete återstår, för att gifva den stadga. De hafva äfven inbetalt 2 och en half gånger den tecknade summan, då Götha CanalActier endast till nio tiondedelar blifvit inbetalta. Det visar sig således en fee. Den 23 Octo ber /. rn. 829 tydlig skillnad i forhållandet mellan dessa BoJ lag, samt deras oegennytta och patriotism. Då nu Gotha Canal erhållit så ofantliga anslag, har jag icke tvekat, att tillstyrka det för SöderTelje Canal ifrågasatta, ej som låne-anslag, utan såsom en ersättning till Actie-ägarne, att freda dem från ytterligare omkostnader. Det har icke till ziffran kunnat bestämdt uppgifvas; men om ock något öfverskott skulle uppstå, skall jag icke bestrida denna lilla fördel för Actie-ägarne. Skulle det sålunda anses mera lämpligt, att bevilja anslaget såsom en Ränte-ersättning åt Bolaget, skall jag gerna medgifva, att Betänkandet förändras i likhet dermed. En annan omständighet företer sig afven, i afseende på denna fråga. Då man endast i egenskap af låne-anslag beviljade Summor åt Götha Canal, skedde likväl detta med full öfvertygelse, och under öppet tillkännagifvande, att detta lån aldrig kunde komma att betalas. Dessutom , då SöderTelje CanalBolag hittills upp. fyllt alla sina förbindelser , förutsätter detta både vilja och förmåga att betala sina skulder. Jag kan således icke annat än instämma med de Herrar , hvilka tillstyrkt summan såsom ett direct anslag. Grefve Cronhjelm:
skeppsgosse-korpsen (tillökad med 20) .. 22,461: 28. hvarifrån afgå inkasernerings-kostnaden 2,000: — jjför att påföras anslaget g till d iverse behof, hvadan 'återstå 20,461:28. konstruktions-korpsen 11,465: — , machinist-officerare 5,775: — (derunder inbegripna 2 nya löner). No Atill Kongl. Majts Nåd. Prop. N:o /, om Statsverket 1856. Transport 424,240:42. 2,385,780: „ civilstaten 31,640: 50. „ kleresistaten 1,900: •— „ medicinalstaten 3,437:50. hvarvid fästes det förbehåll, att flottans bataljons-läkare komma i åtnjutande af lika rätt med sina vederlikar vid arméen till löneförhöjning från allmänna indragnings-staten, efter vissa års tjenstetid, b) såsom nija anslag eller tillökningar: „ personalen å flottans sjöfästningar, nytt anslag 6,378:28. „ behöflig förhöjning af de flottans embetsoch tjenstemän nu bestådda inqvarterings-penningar, tillökning i nuvarande anslaget 30,000 R:dr för detta ändamål med 15,000: — „ arfvoden, å 300 R:dr, åt cheferne för 9 indelnings-båtsmans-kompanier, njtt anslag 2,700: — „ jemnande af arfvodena åt 227 båts manskorporaler, nytt anslag 113:50. 485,410:20.
Fångvårds-Styrelsen har uti dess ofvanberörda skrifvelse i underdånighet hemställt att enkan Nilsson, hvars yngsta barn inom kort uppnår 15 års ålder, måtte i nåder tilldelas en årlig pension af Etthundra Riksdaler Riksmynt. Enligt Stats-Rådets tillstyrkande täcktes Kongl. Maj:t i nåder besluta att till Rikets näst sammanträdande Ständer skulle aflåtas nådig proposition derom, att enkan Maria Catharina Nilsson måtte för sin återstående lifstid undfå en ärlig pension af Etthundra Riksdaler Riksmynt från allmänna indragningsstaten; Och skulle utdrag af detta protokoll till Finans-Departementet öfverlemnas, på det att berörda framställning må vid förslaget till reglering af 9:de hufvudtiteln iakttagas. In fidem C, j. E. Åkerstedt. STOCKHOLM, TRYCKTllOS A L. NORMAN, 1862 Bil. N:o 2 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. 4 Utdrag af Protokollet öfver Utrikes-Departements-Ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen uti Stats-Rådet å Stockholms Slott den 14 Oktober 1862. Närvarande: Hans Excellens, Herr Justitie-Stats-Ministern, Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström, Stats-Råden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup, Reuterskiöld.
Og vi Lave vel alle erfaret, at. der gives Tilfzelde, hvor Romanerne have Ret! De sige altsaa kort og godt, at hnn drikker, men de sige ikke, hvorfor lzun drikker. Men vi, der kende Sygeplejen, vi son1 vide, hvor trzet man kan vzere, naal: ~ n a n en Dag ellel: Nat igennein har gaeet fra Seng ti1 Seng, nnar man en Jlag eller Nat igelznein lzar sicldet hos et clodsygt Meaneslre og spejdet efter hvert Tzegn paa en Smzerte, der Irnnde lindres, og for hvillren man har strzebt at bringe Lindring, - vi kunne maake tzenke os Gr~mden til, at saa inazlgen brav og lmderlig Kvinde har grebet Flaslsren for at holde sig oppe ti1 sin: rnstrzengende Gaming. Og mellem Nutidens Plejersker er det heller ilike Darnerne alene, der blive overanstrzengte, de Tjenestepiger, cler blive Sggeplejerslrer, kmlne lige sea lidt som Dainerne taale Arbejdet i Lsengden. T7i ere derfor af den Overbevisning, at vi inaa se at finde Udveje ti1 at gjore Sygepleje paa Hospitalerne ti1 et mindre angribende, inindre sundhedsfarligt Arbejde. Hvorledes viir det da i gninle Dage, og hvorlecles er det nu? Hvorledes var og er Forholdet inellem Antallet af Syge og Sygeplejerslsrer 3. Paa Kobenhavm almindelige Hospital var der for cirka 20 Aar siden, d. v. s. efter den aamle Orclning, ti1 20 Syge: 1 Plejerske, rlesuden 2 Dagpiger og 2 ~ a t i e v a g t e r.
Uti skrifvelse den 11 nästlidne Oktober, håfven J underdånigst förmält, hurusom Notarien hos Eder, Prosten och Kyrkoherden i Atlingbo pastorat samt Ledamoten af Yår Vasa Orden, Magister Martin Gustafsson, hvilken, efter att hafva i fyra år såsom Amanuens tjenstgjort, år 1801 förordnades till Konsistorie-notarie, samt från denna tid nämnde tjenst oafbrutet bestridt med en förmåga och skicklighet, som af allmänna förtroendet blifvit på flerfaldigt sätt erkända, numera vore, såsom n5 år gammal, urståndsatt att fullgöra de många tjensten åtföljande åligganden; och då redan innan det behof af tjenstebiträde åt Gustafsson uppstått, som under de sednare åren varit oundgängligt, en Amanuens blifvit af Eder antagen, merändels på det sätt, att någon af stadens prestman i berörde egenskap tjenstgjort, utan alt derför åtnjuta någon annan ersättning, än förmånen af den dubbla tjensteårs-beräkningen, som Gustafsson, med nådigt tillstånd, till honom afstålt; men delta vedergällnings-sätt hvarken öfverensstämde med numera rådande åsigter eller i någon målto motsvarade den möda och det ansvar, som hädanefter i vida större mån, än tillförene, komme alt drabba den anställde Amanuensen, ocb än mindre vore tillräckligt att honom en längre lid vid tjensten bibehålla, så vida ej något lämpligt arfvode kunde honom beredas; så hemställen J underdånigst, att, så länge sådant, på grund af nuvarande förhållanden, funnes hehöfligt, en Arna - — 478 — nuens eller vice Notarie mätte få af Eder antagas, hvilken, efter hand och i den mån nödigt pröfvas, öfverloge Konsistorie-notariens göromål och vid denna befattning finge åtnjuta så väl den ordinarie Notarierne vid Domkapitlen tillkommande tjensteårs-beräkning, som en årlig aflöning af Trehundra tretiotre Riks lalér 16 sk.
» Gif, spelman, mig ett ärligt svar; livad är det, som du kärast har? » » Jag älskar krögarns Greta mest, När hon slår i min kanna, Men om jag är på » Hjorten » gäst, Jag dyrkar vackra Anna. Om åter jag på » Kronan » är, Då är det Lisa jag liar kär. » Nu tåren ned på kinden föll, Ty der vid sjöastranden Stod liennes gosse ju och Jiöll Ett spö med ref i handen. I fliclcans barm, der roten låg, Slog hjertat mer, ju mer hon såg. » Och är min sällhet Moll en Så vill jag aldrig vakna! Tag roten med, du strida dröm, ström, Jag skall den visst ej sakna. » Och lätt hon sprang som skogens Till gossen med den bruna kind. D E N TID, U N D E R NVLLKENABONN kind * Der sanningsroten hvilar nu, Ses strömmens vågor yra. Blef flickan lycklig? frågar du. Del törs jag ej bedyra. Men likväl mången önska lär, Att roten stannar der den är. " Frun. " En qvinnostudie af Johan Nordling. (Slut från foreg. n:r.) — N å, låt se! D å h a d e A n n a sprungit, sprungit för lifvet att skaffa hjelp, hjelp. Barnet satt stilla gråtande i en vrå, med hufvudet lutadt i sina händer. Nej, » guldlufva » vunnit en m o d e r. » — du har Fisken i hushållet. Ett upprop till våra husmödrar. Det är en allmänt antagen och fullt riktig åsigb att köttet af sjelfdöda djur är ett i sanitärt afseende skadligt födoämne, som icke till sin egenskap kan förbättras genom kryddor eller den bästa tillagning. Endast fisken har, genom gammal vana och okunnighet, blifvit ett undantag från denna regel. Emellertid är förhållandet, att just fisken blir fortare skämd och stadd i förruttnelse än andra djurkroppar, ty dess blod börjar genast efter fiskens upptagande ur vattnet, hvilket är dess lifselement, att blifva sjukt, o c h då det icke bortskaffas, sprides sjukdomen i köttet.
i hvardera af de Tre första månader linge utgifvas; anseende Riksdagsmannen nödigt och billigt vara, att, till alhjelpande i någon mohn, at den allmänna förlägenheten, hela årliga Lane anslaget nu och framgent måtte genast i början af åiet få utgå. Banco-Utskottet, som öfver dessa ämnen inhämtat så väl Herrar Banco-Fullmägtiges sorn Commissariatets tankar och Utlåtanden,' får till Banko - Utskottets Betänkatiden. 151 en början, '1 följd af en på behörig undersökning grundad kännedom, meddela Riksens Högloft. Ständer den försäkran, att mannamon eller godtycko för intjen del äger rum vid föredragning och beviljande af Län inom Banco-Verket' och att sådan ordning och controll i detta afseende iakttages, hvarigenom Rättsökande, som ingifvit ordentelige och fullständige handlingar, äro fullkomligen tryggade att ej i minsta måtto uti deras tour förnärmas. Att åter dröjsmål med Rånens lifgifvande ej kan undvikas, är en följd af de ingifne Rån-ansökningarnes mängd, som någorlunda kart bedömmas deraf, att innevarande års stadgade Låne-Fond, efter sannolik beräkning, ej kan komma andre Rån-sökande till godo, än de som före Maji månad år 1816 sig anmält. Banco-Utskottet har äfven ägt tillfälle blifva förvissadt, så väl, att beredvillighet hos Commissariatet ej saknas, att gå de Rånsökande tillhanda med alla erforderlige underrättelser och upplysningar om deras Rån-Acters beskaffenhet, och tiden för Lånens utbekommande, som att Sökanderne och deras Ombud ej underlåta att dageligen en sådan utväg begagna. Hvarförutan Commissariatet i möjligaste måtto sökt, både genom tryckta promemorier, och Kungörelser i Allmänna Tidningarne, bibringa en och hvar nödig kännedom om de prestanda som till erhållande af Lån oundgängligen erfordras.
Jag föreställer mig, att StatsUtsk. gjort sig all möjlig omsorg att upställa sitt Utlåt, i den aldra bästa och mest systematiska ordning och om så är, förstår jag icke, hvarföre man nu vill förrycka denna ordning och, med förbigående af punkterne emellan den Usta och den 6:te, börja den hufvudsakliga föredragningen med den sistnämnde punkten. Bäst synes mig vara att följa nummerordningen i Utlåt, och jag tvekar ej att erkänna, att jag tillhör antalet af sådana troligtvis ganska inskränkta personer, som äro vana att, som man säger, börja med början. Jag hoppas, att de med mig liktänkande understödja detta mitt förslag, hvilket torde vara det lämpligaste, då deremot det andra förslaget synes mig endast medföra oreda. Gr. Liljencrantz, Gust. Fredr.: Det kan visserligen ej falla mig in att i någon mån klandra de Herrar, som uti en fråga sådan som denna äro betänksamma, men jag kan å andra sidan icke undgå att medgifva, att, det är förenadt med fördel att, på sätt Gr. af Ugglas föreslagit, börja med den 6:te punkten. Såsom vi veta, innefattar Usta punkten ett afstyrkande å Hr Bodells motion, den andra frågan om det s. k. systemet, den tredje frågan om stambanornas sträckning; den fjerde hr Wallenbergs motion om sammanbindning af banorna norr och söder om Stockholm öfver ett trängre Mälare-pass på något afstånd från staden, och den femte frågan om bangårdarne i Stockholm. Derefter kommer man till den 6:te punkten, hvari tillstyrkes anslag till vestra stambanan söder om Mälaren. Örn R. o. Ad. icke beviljar detta anslag, är det gifvet, att den del af Adje punkten, som handlar om denna banas sträckning söder om Mälaren, är de facto förfallen, och på samma sätt kommer det att gå med de öfriga bansträckningarne, hvartill anslag icke beviljas, ty att fastställa bansträckningar utan att för deras utförande anslå medel lärer icke tjena till något. Följaktligen anser jag för min del det vara lämligt att antaga Gr. af Ugglas’s förslag och således i nästa plenum till behandling företaga den 6:te punkten i Utlåt. Gr. Posse, Gustaf:
I afseende på MyntVerket: x:o Att, hvad deni Berättelsen gjorde uppställning af MyntVerkets Debet och Credit för åren i832 och 1833 beträffar, ÖfverDirecteursEmbetet visserligen funnit densamma alldeles med verkliga förhållandet öfverensstämmande, äfven i det hänseendet, att MyntVerkets Capital under dessa båda år förminskat sig med i8,p45 R:dr 23 sk. 3 r:st. Men dervid bör likväl i betraktande tagas, att Myntningskostnaden per medium utgjort it%~ö procent, men Myntskatten endast % procent. Häraf blir en oundviklig följd1, att ett deficit måste uppkomma, helst som Myntets årliga anslag från StatsVerket under åren i83o till i834 helt och hållet blifvit användt till Machineriets completterande och det nya Verkstadshusets uppförande. — Att MyntVerkets tillgångar skulle blifva otillräcklige vid en forcerad myntning förutsattes jemväl vid i83o års Riksdag af Rikets Ständer, som derföre beslöto att, utom koppar in natura till Silfrets legerande, från Banken äfven skulle utbekom mas 4o,ooo R:dr till Myntningens bedrifvande. Dess Fyratio Tusende
Försegling å redskap till bränvinsbränning i i:a klassen må ej brytas förr än den dag då redskapen får begagnas, men å redskap lill bränvinsbränning i a:a klassen först å 4: Je dagen i den månad eller termin, under hvilken redskapen är till begagnande anmäld. S 54. Mom. 1. Arfvode för förseglingsbestyret betalas af bränneriidkarne, och utgår som följer: För försegling af redskap, som föres till ett gemensamt ställe, med 3 rist; och för försegling af bränvinsoch destilleringsredskap, som förseglas hvar på sitt ställe, med i sk. kannerummet af hvarje del som förseglas, jemte is sk. serskildt för afkylningsredskap, som icke är uppmätt. Emot åtnjutande af detta arfvode, bekoste föriätlningsmannen de till förseglingen åtgående malerialier, och vare icke berättigad lill reseoch traklamenls-penningar vid dessa tillfällen. Mom. 3. Vid den i 32 § föreskrifna försegling af mäskekar och jästtirior Stn ju te förseglaren deremot ersättning för skjuts och traktamente enligt gällande resereglemente, och vare jemväl berättigad till godtgörelse för de malerialier, som till förseglingen åtgå, med 4 sk. banko för hvarje kar eller käril, sorn förseglas, mtn bafve ej lätt till något annat aifvode för förrätlningen. 22 //dr lill Berntin.-, l.aijsamt Allm.- Bese. och Ekon.-Vlskoltens betänkande, N:o i. Föreskrifter i afseende pä debitering och uppbörd af bränvinsbränningsafgiften. § 55. Mom. 1. Mantalsoch skattskrifvare åligge att inom Januari månads utgång, enligt mantals och skatlskrifningshandlingarne, socknevis upprätta förteckningar på alla dem, som sig vid mantalsskrifningarne till brån vinsbränning anmält; börande å förteckningarne utsättas, hvilka månader tillverkningen får af hvar och en utöfvas, äfvensom pannerymden samt om mäskvärmare hegagnas eller icke.
Propos. ang:de öfverlåtande af ett stycke mark från Eskilstuna Kungsladugård till egaren af Eskilstuna mekaniska verkstad, Theofron Munktell, såsom byggnadstomt för arbetarebostäder; äfvensom Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Betänkanden: N:o 6, i anledn. af väckt motion om anställande inom hvarje församling af särskild Kassaförvaltare af Kyrkans och Folkskolans medel, och N:o 7, i anledn. af väckte motioner om ändring i nu gällande bestämmelser rörande underhåll af allmänna vägar. Föredrogs ånyo LagUtsk:s d. 14 och 21 dennes bordlagda Betänk:de N:o 20, i anledning af dels K. M:s Nåd. Propos. med förslag till Förordning ang:de mord, dråp och annan misshandel, dels ock enskilda motioner i enahanda ämne. Gr. Sparre, Erik: Vid föreg:de Riksdagar har föredragningen af LagUtsk:s Bétänk:den af sådant omfång, som det ifrågav:de, och der förslaget innefattar flera §§, skett punktvis. R. o. Ad. har då återremitterat de gg, mot hvilka grundade anmärkningar blifvit gjorda, samt godkänt de öfriga; men med rätt för Utsk:t att, om, i anledning af de beslutade återremisserna, Utsk:t komme att företaga förändringar, som kunde föranleda ändring i de af Stånden godkända gg, tillstyrka sådana ändringar. Jag hemställer således, att Hr Gr. o. Landtm, behagade framställa propos. till R. o. Ad. om samma föredragningssätt äfven vid denna öfverläggning, sami om enahanda rättighet för Utsk:t att vidtaga af behofvet påkallade förändringar i de godkända §§. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att Gr.
Stadeixs jord skötes väl, men dess område är ringa. En af många främmande besökt badinrättning inom staden ger åt densamma under sommarmånaderne någon inkomst och liflighet. För barnundervisningen, hälsovårdeix och de fattiges underhåll finnas nödiga institutioner, men svåra alt uppehålla. Då denna berättelse afser en, före sista Landshöfdinge-ombytet förfluten tid, är den af Landshöfdinge-Embelet uppfattad och undertecknad. Götheborgs Lands-kansli den 13 Maj 1844. På Landshöfdinge-Embetetå vägnar: CABL ENGELBLOM. A. S. PETERSSON. BEFALLNINGSHAFVANDES UTI EIf^l>org§ l^an TILL E0IGL MAJIT i underdånighet cifgifne FEMÅRSBERÄTTELSE för Åren 183T, 1838, 1839, 1840 och 1841. TRYCKT HOS P. A. MORSTEDT & SÖKER, Kongl. Boktry ckare. Inledning. Elfsborgs Län, omfallande hela Dahlsland, som består af fem härader med en stad och fvratiotre socknar, samt vestra och södra delarne af Westereöth c/ O land, eller tretton härader med fyra städer och etthundraåttatio socknar, förutan åtskillige sockenandelar i begge landskapen, hvilka tillhöra socknar inom andra Län, — är vidare indeiadt under t vänne lagsagor med sex domsagor och uti sex fögderier med tjugusju länsmans-distrikt. Länet, gränsande i norr och nordost till Wermland och Norrige, i vester till Götheborgs och Bohus Län, i söder till Hallands Län samt i öster till Jönköpings och Skaraborgs Län, skall innehålla uti arealvidd ungefärligen 120 qvadratmil, deraf sjöar, strömmar, träsk och kala bergsträckor anses upptaga omkring femtio, så att den jordyta, sorn är odlad och möjlig af odling, eller är skogbeväxt och till plantering tjenlig, samt för öfrigt har vegetation, torde svara närmast emot 70 qvadratmil.
Hos oss torde man med trygghet kunna antaga, att latinet icke skulle röna något gynsamt emottagande i * anstalterna för meddelandet af borgerlig bildning, och det tör knappast kunna ådagaläggas, att de praktiska fördelar, som af ett sådant latinstudium kunde vinnas, skulle ' motsvara de olägenheter och den tidsförlust, som dermed vore förknippade. Härmed hafva vi dock ej affärdat grekiskans och latinets anspråk såsom borgerliga bildningsmedel. Såsom våra läsare torde erinra sig, sammanfattade vi under namnet borgerlig bildning alla de specialkunskaper, som kunde göra anspråk på statens hägn derför att de måste anses vara af nöden till förvärfvande af lifsuppehälle för en betydande klass af vårt folk. Såsom en sådan klass måste vi anse alla vetenskapsmän och tjenstemän, hvilkas betydelse kanske icke så mycket ligger i numerärén, som i den ansvarsfulla plats de hafva att fylla i samhället. Det är derför oundgängligt att taga i betraktande, i hvad mån de klassiska språkens studium för dem kan vara behöfligt. Vetenskapsmän, nämligen grundliga vetenskapsmän, sådana som vilja studera sitt ämne i hela dess omfattning och taga kännedom om allt hvad som derom finnes skrif-vet, behöfva latin och grekiska. Likaså franska, tyska, engelska, spanska, portugisiska, italienska, holländska, ryska, ungerska, finska, turkiska, kinesiska, japanesiska, malajiska, sanskrit, egyptiska, hebreiska, arabiska, persiska m. m. Detta är intet skämt, utan en sorglig sanning. Alla dessa språk — och flere dertill, både lefvande och döda — hafva en litera-tur, och i hvarje ämne finnes alltid något skrifvet på alla dessa olika språk, som det kan vara värdt att lägga märke till; och mera kommer att skrifvas. Det var — åtminstone ur denna synpunkt — en dålig tjenst, som patriotismen, nyss vaknad till medvetenhet, gjorde oss, då den förqväfde den vackra ansats som latinet en gång gjorde att blifva vetenskapens officiela språk. Vetenskapsmannen hade då ej haft behof att lära sig mer än ett språk utom modersmålet grundligt, och detta hade redan varit en god början till ett verldsspråk, något som i alla fall en gång torde blifvaett oafvisligt bevof.