Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Endast genom ett allmänt medgifvande åt Konsistorierna att i de församlingar, der de i Kyrkolagen nu anbefallda bönestunderna icke längre ansåges uppfylla det ändamål, hvartill de blifvit föreskrifna, få ordna och förändra dessa andaktstillfällen på sådant sätt, att verklig nytta och välsignelse kunde lörsamlingarne deraf tillfalla, skulle de olika församlingarnes önskan tillfredsställas och deras andeliga båtnad vinnas. På de af motionären anförda, här ofvan omförmälda skäl, och enär ifrågavarande bönestunder lämpligen böra anordnas med afseende å särskilda förhållanden, vanor och behof i de större släder, der de förekomma, hvarmed icke i alla fall torde vara förenligt att den ovilkorliga föreskriften om deras förrättande två gånger dagligen qvarstår i Kyrkolagen, får Utskottet, i öfverensstämmelse med motionärens förslag, vördsamt hemställa: del Rikets Ständer, med upphäfvande för sin del af del i 2 Kap. 3 § Kyrkolagen förekommande ovilkorliga stadgande, att i de stora städer bön skall hällas morgon och afton alla dagar, dä icke veckopredikan eger rum, uti underdånig skrifvelse lill Kongl. Maj:l anhålla, att Kongl, Maj:l täcktes förordna, del må Konsistorierna i riket i fråga om de hitintills för de större städerna påbudna bönestunder om hvardagarne, ega alt, der sd af behofvel påkallas, uppå derom gjord ansökning och efter församlingarnes hörande och medgifvande, vidtaga sådana anordningar och förändringar, som äro behöfliga, för att det med dessa andaktsstunder afseddå ändamål må vinnas och befordras. Stockholm den 10 Oktober 1863. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och EJcon.-Utsk. Ank. till Exp.-Utsk. den 10 Okt. 1863, kl. 1 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om särskildt stadgande att afhandling, hvarigenom jord blifvit från hemman för alltid afsöndrad. skall intecknas.
Propos. ang:de kostnadsfri upplåtelse af kronomark för jernvägsanläggningen emellan Gellivara malmfält och f.uleå eif. Vidare föredrogs, men begärdes på bordet, samma Utsk:s skrifvelseförslag N:o 50, angtde åtgärder till skjutsningsbesvärets ordnande. Slutligen upplästes och godkändes samma Utsk:s lörslag N:o 7 till § i Riksdagsbeslutet, ang:de åtskilliga ändringar i Tryckfrihetsförordningen. Fortsattes föredragningen af Stat.s-Utsk:ts Utjåt. N;o 66, ang:de regleringen af utgifterna under Riksstatens Åttonde Hulvudtitel. \ 88:de punkten. Hr Olivecrona, Knut: K. M:t har vid denna riksdag, efter förslag af Vitterhets-, Historieoch Antiqvitets-Akademien, proponerat R. St:r, att det anslag af 3,500 rdr, som förut varit af R. St:r beviljadt för aflönande af en antiqvitetsintendent, mätte' å ordinarie stat uppföras, men Stats-Utsk:t har i den nu föredragna punkten hemställt, att beloppet måtte allena såsom tillfälligt arfvode för år 1867 uppföras. Utsk:t har såsom egentliga motivet för denna sin hemställan anfört, att för fullgörandet af det arbete, som är förenadt med den ifrågavarande intendentsbelättningen, erfordras en rörlighet, som endast kan af en person i yngre år med någon säkerhet påräknas. Jag skulle likväl tro, att de arbeten, som åligga en antiqvitetsintendent, icke äro af svårare beskaffenhet än att de mycket väl kunna utföras af en person i mera framskriden ålder. Dessa arbeten bestå nemligen hufvudsakligen deri, att antiqvitetsintendenten sommartiden reser omkring för att afteckna runstenar och andra lörnlemningar, sedermera beskrifver dem, samt meddelar föreskrifter om lörnmlnnens bevarande; och med de lättade kommunikationer, sorn numera sommartiden finnas, synas dessa resor icke kunna vara särdeles ansträngande.
I anledning af underdånig hemställan under den 17 April samma år täcktes Eders Kongl. Maj:t genom Nådigt Bref den 16 Maji 1827 Nådigst tillåta, att 80 Tunnor Råg utur Länets Magazin lick emot contant betalning efter Markegångspris försäljas till brödföda för de mäst behöfvande af Arbetsclassen, vid hvilket tillfälle Nådigst bestämdes, att det korn som till utsäde kunde försäljas, borde jemväl betalas efter Markegång. Da emedlertid angriinsande Län sedermera befunnos äga korntillgångar utöfver egne bekofver, samt priserne å denna vara på våren föllo under det värde Upsala Markegångs-Taxa korn åsatt, inträlfade den naturliga påföljd, att de utsädes behöfvande från andre orter lill bättre pris anskaffade sine beliofver. ( 7 ) Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, som i alla fall ansett sig hafva fullgjort sitt ovillkorliga åliggande genom den underdåniga anmälan, som hos Eder Kongl. Maj:t den 15 Januarii 1827 blifvit gjord, han i öfrigt iche finna det StalsVerhet eller MagazinsFonden tillskyndats den ringaste kostnad, enär Kornbeloppet härstädes gå stället förvarades, samt contant betalning erlades l ör hvad deraf erhölls. Och täckes Eders Kongl. Maj:t I\ådigst finna, att det icke kan vara Dess Befallningshafvande möjligt så nära bestämma ortens behofver, alt icke någon missräkning åf oförsedde omständigheter kan inträffa. Med djupaste undersåtlig vördnad, nit och trohet framhärdar Stormägtigste, Alle r nåd igste KonungEders Kongl. M a j : t s Underdänigste oell tropligtigsto tjenare och undersäte R. VON KREMER. A. // istrand. Upsala i LandsGontoirct den 18 Februari! 1851. ( 8 ) Afskrift. Stormägtigstc, Allernåiligste Konung!
Låtom oss tro, att hon har mod att kliida sig p3 svenskt satt, sant och kyskt, vackert och siindt; att hon vågar för sådant öndaniil afventyra till och nicd klandret ocli liknöjdIietcii fr911 balknvaljercriia, hvilka senare lära framför andra halla på qvinnaiis ~ p l i g t och r5tt. att följa dagens pariserniod. Det gäller allts9 5 damernas sida ingcnting niindrc an en riubbcl rcvolution. först cmot kavaljerernas förviinda smak ocli scdaii mot dct egna frivilliga slafvandet tindcr densamnia. Lagg härtill risken att f5 sit (a på balerna, clcrfor att man bör en svensk drägt i stället för en fransk, derför att nian ar kiiidd, dd alla andra iiro htirfkIadn ' n, ocli det måste nicdgifvas, att uppgiften kräfver ctt nästan heroiskt mod. Vi hafva alltid täiikt stort om den svcnska qvinnan, nicn detta vore nästan öfvcrnienskligt öfvcrqvinligt. Skall hon våga, skall hon ens vi&amp; ett sådant Iijeltcd3tli Vi kunna endast spörja; henne allena Iiöfvcs det att svara. HiIanoir. ar den end. varelse, som Rti förrn&amp; den enda, rom förtjeiiar nit beles? alt le; minne hon ickc Grhillt. p m l i g a i i i y i s k o r omtala, rom vore det c11 under, huru de tillfrisknat, shuru ' w Inksren ORcrgiM dem och b e g r i p iekc, rit dc tillfrisknni, just emedan han tifvergifvil dem. Cdton. w ingeniing, e svmSgg. gtir om m m Ur född i ank&amp;rden, endart man har legat i el1 II. k m kommo ganrkn lingt i rcrlden, o m man mrrirr konricn rall icke: II.
Ständer, dit undertecknade i saknad af ofvan berörde i Friherrliga Beuterholmska Sterbhuset sedan sista Biksdag funné Handlingar, förr än vid detta Biksmöte icke varit i tillfälle, att i[ underdånighet begära Eder Kongl. Majits Nådiga Bemiss; altså är hos Eder Kongl. Majit vår underdånigste anhållan, att denna Gyllenstjernska famillens angelägenhet, beledsagad af Eder Kongl. Maj:ts Nådiga förord, till Biksens nu församlade Ständers upplysta och Patriotiska behjertande, Nådigt måtte öfverlem. nas; i hvilhet afseende officielt bevittnade af skrifter bifogas af; Stats-Utskottets Betänkandfcn. ko 7 1:0 Staden Danzigs inldsta Skuldförbindelse till Gyllenstjernska Slägtens Ättemän, Konung Carl VIII Knutsson, för hvars infriande det under Danzig lydande Putsiska Gebietet och Fischa mtet, varit lemnade såsom hypotek. 2:0 Högstsalig Konung Carl Xllrtes Nådiga Skrifvelse och Befallning om penningarnes incasserande till Konungens Cassa, emot löfte att draga försorg om deras återbetalande till Gyllenstjernska famillen. gro Fältmarskalken Grefve Stenbocks derpå 'grundade Recipisse och qvittence, för Originala fordrings-beviset. 4:0 Hans inför Konungen aflagde Ämbetsredogörelse och Räkenskap, öfver medlens distribution och användande i Statens tjenst, hvarå Konungen tecknat dess Nådiga approbation, och 5:0 Transund af Protocollet, hillet i Rik1 sens Höglofl. Ständers Secreta Utskott den 13 October 1766, då på Herr Dandtmarskalkens gjorda Proposition Utskottet biföll, att Riks-Råden Grefve Horns oqh Grefve Gyllenstjernas med Heres såsom Arfvingar efter Sveriges fordna Konung Carl Knutsson och f. d. Hollsteitnka
För mili del kan jag icke instämma i Herr von Hartmansdorffs förslag, som är aldrig en bit bättre, än RiddarhusUtskoltets, och icke egentligen någon förändring deraf, ty Ridderskapet och Adeln har derigenom icke vunnit, hvad som åsyftats, nemligen att Konungen, om han icke antager förslaget i sin helhet, må, i anseende lill de §§. hvilka hindra antagandet, afgifva en contraproposition, som lernnar Ridderskapet och Adeln vägen öppen, alt å nyo öfverlägga om detta förslag, och en utväg att^slutligen få något helt antaget. Derföre tror jag, att mitt Den ro Augusti e. m. 85 förslag är bättre, och hvad Herr von Harlmansdorffs slutliga tillägg beträffar, alt den förra RiddarhusOrdningen skall blifva gällande, om icke den nja antages, så anser jag det icke behölligt, emedan det tydligen förstås af sig sjelf. Herr Rosenblad, Bernhard: Jag vill icke följa de värde Talarne på motsatta sidan i deras undersökning, om activa och negativa rättigheter, eller uppställa någon motsats af passiva och positiva. Jag finner i Grundlagen, allenast rättigheter rätt och slätt. Då RiddarhusOrdningen antager Israft och giltighet genom Konungens sanction, och sjelf stadgar, att Konungens biträde dertill fordras; så tror jag att det ålen rätt, som tillkommer Kongl. Maj:t, man må kalla den hur sorn helst. Jag kan iche annat än finna, att denna rätt är högst nödvändig, så länge den stora skilnad existerar emellan vår Ståndsordning och de öfriga Ståndens, att i vår finnas intagna alla stadganden rörande Ridderskapets och Adelns representation. I afseende på den nya redactionen af 41 §» får jag säga, alt jag icke instämmer med Friherre Cederström deruti, att Herr von Hartmansdorffs och Utskottets förslag äro lika. Utskottet har icke medgifvit
I betraktande af de flere vigtiga skäl, hvilka ofvan blifvit anförda för att ådagalägga behofvet och nödvändigheten af en i betydlig mån utvidgad kemisk undervisning inom fäderneslandet, anser jag mig böra i underdånighet hemställa, det Eders Kongl. Maj:t, för att befrämja detta för vetenskapen och industrien lika vigtiga ändamål, behagade af Rikets Ständer äska de medel, som för detsamma nu till en början kunna erfordras. I detta afseende, och då planens fullständiga genomförande, äfven om medel dertill nu genast förefunnes, utan tvifvel komme att erfordra en tidrymd af några år, innan den nya inrättningen hunnit sättas i det skick, att ökadt antal lärare vid densamma kunde finna tillfälle att utveckla en fullt ändamålsenlig verksamhet, så torde frågan nu lämpligen kunna inskränka sig till beredande af medel för den behöfliga byggnadens uppförande; och får jag alltså underdånigst hemställa, det behagade Eders Kongl. Maj:t af Rikets Ständer nu äska den för sistnämnda ändamål föreslagna summan, 66,666 r:dr 32 sk. B;co. Hvad angår öfrige till Universiteternas fördel gjorda framställningar, så, enär Statsverkets nuvarande tillgångar icke medgifva bifall i så vidsträckt mån, som de för hvarje behof anförde skäl synas påkalla, hemställer jag underdånigst, det behagade Eders Kongl. Maj:t, med afseende å hvad Hans Kongl. Höghet Kansleren och vederbörande Consistorier anfört, men med iakttagande af den inskränkning, som af ofvan anmärkta omständighet föranledes, af Rikets Ständer för Universiteternas behof äska följande anslag på ordinarie stat, nemligen: 12 Kongl. Maj:ls Prop. om Statsverk. 1830. Till Universitets-Bibliotheket i Upsala årligen 1,500: » Laboratorium Chemicum i Lund 500: » Botaniska institutionen derstädes 300: Hvarigenom årliga anslaget till Universiteternes materiella behof skulle komma att ökas med B:co R:dr 2,300.
Silke, rått, ofärgadt; Skafgräs ; Sköldpadd, oarbetad; Smergel; Spillning, affall och spån, ej specificerade; Sten; corn valls-; eldfast-; gjutstenar, samt mergel och skiffersten till stentryck: qvarnstenar, all annan, i införselstarifen ej specificerad, oarbetad eller i block; Stenkol, stenkolsstybb eller cinders, samt kokes eller afsvaflade stenkol; Säckar, med varor fyllda, såsom emballage; Tester eller krätz; Tonkabönor; Trippel; Träd, friska, alla slag; Trädvaror: virke, oarbetadt, sägadt eller tillhugget; alm, ask, bok, björk, ek och andra ej specificerade sådana träd slag, som växa inom landet; buxbom, ceder, ebenholtz och pockenholtz; furuoch grantimmer: otillhugget eller sågblockar; Wagnar och åkdon; resandes, synbart brukade, af dem sjelfve begagnade, eller som blifvit ur riket bevisligen utförda. Bih. till R. St. Prot. 1847 och 1848, to Sami. 1 Afd. 514 Expeditions-Utskottets Förslag till lind. Skrifvelse, JY.-o 212. II. Tarif för utförsels tullen* Tullvärde. Qvantitet för tullteräkningen. Utförselstull. Banko. Banko. R:dr sk. r:st K: dr sk. r:si 1 Bark, ekBen, andra slag än elfenoch hvalfisk-: oarbetade, krossade samt förmalda 1 tunna 16 15 — eller s. k. benmjöl 1 lisp. 3 — 10 Blodiglar 1 skalp. 4 — 45 Bly, oarbetadt, i tackor eller rullar . 1 skepp:di 20 25 Dref • . Drefmat, eller gammalt och i stycken af högst 2 famnars längd sönderhug1 skepp:d 1 " 20 get tågvirke
Faste-bref förses med Charta Sigillata till en fjerdedel emot hvad för Köpeoch Bytes-bref stadgas, eller till en fjerdedels procent al' köpeskillingen till och med 150 R:dr, samt lill en ållondedels procent af hvad derutöfver stiger, på nedanstående sätt: under samt lill och med 25 R.dr — 3. — derutöfver till och med 50 R:dr — 6. —- till och med 75 R:dr — 9. — till och med 100 R:dr — 12. — till och med 125 R:dr —'15. — till och med 150 R:dr — 18. — samt derutöfver för hvarje fulla 50 R:dr — 3. — Men i händelse Fastebref anmäles vara förkommet, då det inför Domaren skall uppvisas, bör det bevis 9 R:dr sk. r bevis eller Protocolls-utdrag, som i stället företes, om det skall gälla, vara med stämpladi papper försedt till lika belopp, som det, hvarmed det förkomna Fastebrefvet bort vara belagdt. Fid ei-Comm iss-bref och andra dylika förordnanden förses med stämpladt papper till trefjerdedels procent af den bortgifna egendomen, beräknadt för fast gods efter egendomens vid bevillnings-taxeringen uppskattade värde, men för lösören, efter boupptecknings-värde, mälisraanna ordom eller Domares pröfning. Förmedlings-bref, som i Kongl. Maj;ts och Rikets Kammar-Collegium beviljas, antingen de utfärdas genom bref eller utslag, för hvart helt hemman efter förmedling . — 24. Och så i förhållande med de mindre, dock för hem mansdelen ej under — 6. Morgongåfvo-bref beläggas med stämpladt papper till en fjerdedels procent af gåfvans välde.
Prot. i834• 6’ Sami. 1 A/d. 2 12:te Häftet. to Baneo-Utskotttts Utlåtande lY.o i6~ emot Utskottet, öfver de af bemälde Ledamot gjorde anmärkningar, för den händelse, att 128 sk» såsom vexlingsgrund bibebölles, här nedan vill utlåtande meddela vid de serskikle punkter, till hvilka dessa anmärkningar hörav 2:0, Den äfen Ledamot inom Häglof!» Ridderskapet och Adeln, Herr Gripenstedt, Jacob, g jord a framställning, att då en Vexel-Banks functioner och förmåga, att sina åligganden uppfylla förutsatte, att den icke stördes af fiendensplundring eller mobbens vid en folkrörelse;, att icke missväxter, flöden af utländska lux-artiklar och, genom bristen på Capital, hämmad industri vöre att befara; samt att icke strypsystem och olämpliga' författningar, hvarigenom den ena. näringen skyddades, utan fördel för det allmänna, hlefvo vidtagne, hvilket alLt ofördelaktigt verkade på en fdexetBank, så väl sorn. på allmänna välmågan, men man icke förmådde störa en Jordbank i dess functioner, syntes det sorn Banken borde upphöra i egenskap af J^exel-Bank och qvarstå allenast sorn en allmän Zdrae-Bank på Jordhypothek,. sorn en Jord-Bank, med full publicitet, under antaglig garantie af Ständ erne och under deras förvaltning, samt organiseras efter oföränderlig grundprincip, hvilken icke kunde rubbas■, utan med Banketts totala upphörande; i sammanhang hvarmed Herr Gripenstedt föreslagit några; grundstadganden, enligt hvilka han ansett en så beskaffadallmän Zdoe-Bank eller en Jord-Bank böra bildas, hvaraf resultatet, enligt Herr Gripenstedts uppgift, skulle blifva, att i allmänna rörelsen snart utkomma omkring 200 millioner R:dr B:co, sorn, efter 3 procent, skulle afkasta 3,000,000 R:dr årligen * deraf högst en million skulle erfordras till Bankens utgifter, samt det öfriga borde blifva tillgängligt, dels till minskande af bevillningen, dels till bildande af en krigscassaoch dels till godtgörelse åt de allmänna cassör, som komma att förlora genom dea räntenedsättning, hvilken blefve en följd af förslagetsantagande»
Ägoskiflen och i följd deraf utflyttningar från byalag hafva under delta" qvinqvennium forlgått i ungefärligen lika mån som tillförene. Hemmansbruket sköttes 1846 af 16,081 possessionater, boställsinnehafvare och andra sjelfägande eller sjelfsländiga jordbrukare samt af 3,592 arrendatorer och hälftenbrukare. I afseende å poslgårdarne har någon förändring ej timat. Deremot har i afseende å gästgifvaregårdarne flyttning från ett till annat ställe ägt rum, till följd af vägomläggningar, hvilka äfven medfört inrättande af några nya gästgifverier; och är vid 16 gäslgifvaregårdar inom länet skjulsningen ställd på entreprenad. Strömrensningar till förekommande af vattenöfversvämning å odlade eller odlingsbara marker hafva blifvit på flera orter verkställda nied särdeles framgång och nytta, synnerligen uti Kullings och Gäseneds härader, der ordentliga strömrensningslag af orternas invånare blifvit inrättade och försedda med af Eders Kongl. Majits Befallningshafvande fastställda reglemen ta riska stadganden. b) Statsbidrag. Deras värdesbelopp å hvarje beskattningsoch prestationstitel utvisas i allmänhet af statistiska tabellerna särskildt för hvart slags hemman och för hvarje näring. I afseende å rustning och rotering åberopas sist afgifne Berättelse. Sammanlagda belopjiet af alla i länet belägna rusthållsstammars och augmenters för rustningen anslagna räntor utgör, efter medeltalet af 1842 med 1846 årens markegångar, 22,418 R:dr 20 sk. banko. Klereciels aflöning ingår endast till så vidt i statistiska tabellerne, som den af skattdragande hemman, inrättningar,'näringar och personer särskildt och årligen utbetalas. I sådan del rättar den sig merendels efter tiondesättning och gamla eller nyare öfverenskommelser, som dels äro af Kongl. Majit stadfästade för viss tid elier ock i allmänhet endast gälla för den lönade prestmannens tjenstetid.
Befallningshafvande ät kringboende hemmansegare upplåten emot erläggande lill Kronan af en årlig ränta, utsatt i smör. Bergningen af dessa sjelfväxande slotlesiägenheler, ofta på långt afstånd ifrån arrendatorns hemvist, eger i allmänhet endast rum hvartanuat eller hvart 3:dje år och är förenad med så mycket arbete, alt, om dertill åtgående dagsverken skulle i penningar beräknas, komme ett lispund af del magra fodret, vanligen bestående af så kalladt starrhö, att blifva dyrare än eli lispund af det bästa hårdvallshö i andra orter. Vid kreaturens utfodring i ladugården, som med undantag för släderne, der de till en del lödas inne hela året om, endast eger runi emellan de tider höst och vår, då tillfällen till betning upphöra eller vidtaga, begagnas utom hö och halm någongång asplöf, som för sådant ändamål samlas. Värmning och sörpning brukas dock mera allmänt. Till ökande af gödseln efter kreaturen begagnas såsom strö, utom halm, på sina ställen hackadt granris och äfven sågspån der tillgång derpå gifves. Kreatursracen är ovanligt liten, dock mjölkande ymnigt nog, reia lift till sin storlek, då den skötes och födes väl. Dess allmännast svaga beskaffenhet är rinck en naturlig följd af försummad ängsodlillg, ringa och svag föda ej blott under första liden af dess lefnad ulan äfven sedan den blifvit fullväxt, den rådande oriktiga föreställningen, att högsta vinsten af ladugården beror på det högsta möjliga antal kreatur, som kail framfödas, eller, såsom en författare rörande Sveriges boskapsskötsel så träffande vttrat, kan frams v ältas, samt sluteligcn att parning tillätes, så snart den på gemensamt bete med den äldre boskapen gående ungboskapen dertill visar fallenhet. Hushållnings-säilskapet har väl, i hvad på detsamma berott, sökt befordra förbättring i denna särdeles för delta Län vigtiga näringsgren, men hittills utan märkbar framgång.
Med erkännande af Utskottens alltför berömliga bemödande, att gå allmänna opinionen till mötes, i afseende på en högre beskattning af bränvins-tillverkningen, hvilket äfven ligger till grund för pluralitetens förslag till afgifter för de serskilda slagen af bränvins-redskap, kan jag dock icke utan anmärkning lemna ett beskattnings-förslag, hvilket, till sina grunder falskt och orättvist, och i sin tillämpning obestämdt och motsägande sig sjelft, röjer alltför ringa bekantskap med det ämne, hvarom fråga är, och med de första vilkoren för all beskatt» ning, som äro billighet och rättvisa. Att dessa förhållanden inträffa med det ifrågavarande förslaget, är icke svårt att ådagalägga. Jag får i sådant afseende först anmärka den classification, som blifvit gjord af Pistoriska Verk , andra sammansatta Bränneri - Redskap och annorlunda beskaffade af ny uppfinning; och frågar, om en sådan classification leder till någon reda i begreppet om de Serskilda redskapens natur och beskaffenhet, eller till någon säker grund för beskattningen, då ett pistoriskt verk utan tvifvel är ett sammansatt bränvins-redskap, och tvärtom, samt ett bränvins-redskap af ny uppfinning kan vara både pistoriskt och följaktligen äfven sammansatt. — Hvari består skillnaden emellan ett sammansatt, ett mindre sammansatt, och andeligen ett icke sammansatt redskapp Jag Bil. t,Bevilin,'- Lag-och Oec.-Utsk. Bet. N:o 6. 33 Jag frågar alltså, har man ur denna classifications-förvirring skall kunna hemta ett klart begrepp om sjelfva föremålet för beskattningen och om dennas rätta tillämpning. Utan att längre uppehålla mig vid alla de olägenheter, hvilka af denna orediga sammanblandning måste uppkomma, tror jag en annan fullkomligt tillförlitlig classification af de serskilda bränneri* redskapen gifvas, om man mera principmäasigt behandlar ämnet. Den rätta grunden för all bränvins-redskaps beskattning igenfinnes helt enkelt uti redskaps-delarnes serskilda bestämmelse, emedan fördelarna vid tillverkningen stå i direct förhållande till antalet af dessa delar och deras olika ändamål.
Och lära Rikets Ständer, i händelse af bifall till hvad Utskottet nu föreslagit, derom böra till Kongl. Maj:t aflåta underdånig skrifvelse, såsom svar å Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, rörande Landshöfdingars pensionsrätt samt för allmän Författnings utfärdande, rörande indelte civile löntagares vid Lands-Staten pensionsrätt. Hvad 1111 slutligen angår Friherre Focks begäran, att, såsom f. d. Landshöfding i Upsala Län,| få uppbära ett, den nuvarande förhöjda Stats-Secreterare-lönen, 4000 R:dr, motsvarande pensionsbelopp; så har Utskottet tagit under öfvervägande hvad i alla Riks-Stånden yttrats för bifall till hvad af bemälde Friherre blifvit begärdt. Som Utskottet likväl icke kan medgifva, alt Friherre Fockpå sätt åtskillige Ledamöter i Riks Stånden anfört, eger en bestämd rättighet till det högre pensionsbeloppet, emedan, om man äfven i sådan syftning ville tyda ordalydelsen af Rikets Ständers år 1818 fattade beslut, Friherre Fock i allt fall, såsom ej varande 70 år gammal, då han ifrån innehafvande tjenst afgick, icke till fullo uppfyllt vilkoren, som gällde, då berörde stadgande tillkom; finnér Utskottet, då i öfrigt några serskilde talande omständigheter för Friherre Fock ej förekomma, sig icke kunna sitt förra yttrande frångå. 3:o.