Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då Utskotten icke anse någon läroanstalt erforderlig för bibringande af juridisk-practisk bildning, sorn, der tillräcklig grund i theoretisk underbyggnad förut blifvit lagd, kan vinnas genom tjenstgöring i Rättegångsverken, och, hvad åter den juridisk-lheoretiska bildningen vidkommer, densamma bör kunna inhemtas vid Rikets Universitet, i synnerhet om Statsoch Lag-Utskottens Betänkande , iV.‘o n5. 3 de juridiska Faculteterne förses med det antal Lärare, att emellan dem en nödig fördelning af läro-ämnena kan egarum; fördenskull och som, i nyssberörde hänseende, löneanslag redan blifvit vid innevarande Riksdag, i sammanhang med regleringen af utgifterne under Riks-Statens Tionde Hufvud-titel, beviljade för inrättande vid hvartdera Universitetets verldslig» Faculteter af tvänne nya Professioner, hvaraf minst en uti den juridiska, tillstyrka Utskotten., att motionen icke må tillj någon åtgärd föranleda. Stockholm den 21 December 1840. Ant. till Exp. Utsk. den a3 December, kl. i e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om skyldighet för häktad person, sorn sakfälles, att ersätta sitt fångunderhåll. Hos Hedervärda Bonde-Ståndet har i motion, som till Lag-Utskottet blifvit öfverlemnad, Nils Pehrsson från Örebro Län, enär ej alltid nöd och behof föranleda till lagöfverträdelser, utan jemväl bättre lottade personer låta af vinstbegär förmå sig till brott, och samhällets rättighet att af den brottslige njuta godtgörelse för den kostnad, han tillskyndar Staten under den tid, han i häkte förvaras, ej bör lemnäs obegagnad, föreslagit, att i alla brottmål häktad person, som sakfälles, må tillika åläggas gälda sitt fångunderhåll intill den dag, han från fängelset lösgifves, dock att, der den brottslige tili böter fälles, dessa böra i första rummet utgå.
Om, oansedt tillvarelsen af sådana håde äldre och nyare Grundförfattningar, i förening med Sveriges allmänna kraftågande lag, det ändock skulle vara tänkbart, och, till råga på all ofullkomlighet, möjligt, att arbiträr», så atf hvad den ena Regenten contraherat, får upphäfvas och ogillt förklaras af den andra, så är förhållandet dermed vida skiljdt från den ordning, som samhållslifvet påkallar för corporationers och enskiita personers säkerhet. Ett contract desse emellan, förnyadt så ofta som hålst, måste otvifvelaktigt äga bestånd, så långe detsamma fullgöres. lien 5 Marlit. 5.-9 Huru år det då görligt, att ett dylikt con4 tract, gndkåndt under 5o år och prolongeradt på lika lång tid, kan, utan hvarken löregifven, eller bevislig underlåtenhet i skyldigheter, annulleras, endast derföre, att Konungen eller ett dess Collegiura år den ene contraherande. Supponeras nu, hvad äfven bevises, att Arj rendafor sjelf, eljer dess rätts innehafvare icke allenast fullgjort sina åligganden, utan derutöfver på ett berömligt och hedrande sått, nedlagt kostnader för arrenderade Egendomens iståndsåttande till byggnad och häfd, så att Arrendatorn blifvit tillerkänd ersättning för 2 20-^|:dels öfverbyggnadsår å 29 R;dr 8 sk. årligen med 6522 R:dr 4 sk. B:co, jemte qvittningar, oberäknade oersatte a4g8 R.dr a5 sk. till odling och förbättringar, tillika med Herr CommereeRådet Schaus Sterbhusskuld i5y4 R-.dr 56 sk. 8 r:st., eiler tillsammans lo,5g5 R dr 17 .sk. 8 r:st.
Jag forenar mig med Herr Nordenfalk så mycket hellre, sorn, enligt en rätt slutföljd af Utskottets Utlåtande, innehållet deraf måste blifva, att hvad nu är vordet beviljadt, öfverstiger hvad som erfordras. Tians Excellence Herr Grefven och Lan iltMar skalken hemställde, att den af Utskottet föreslägue ifrågavarande underdåniga skrifvelse till Kongl. Majit kunde få förfalla. Bifölls. Angående StqtsUtskottets yttrande rörande öfverjlödige Boställens utarrenderande. Friherre af HördinCarl Johan: Då jag mot Utskottets första Betänkande framställde de anmärkningar, hvilka Utskottet i dess sednare Utlåtande upptagit och sökt vederlägga, var anledningen dertill den öfvertygelse jag hyste, att Ridderskapet och Adeln, samt de öfriga RiksStånden^ skulle taga lill pröfning hvarje särskild fråga, som blifvit framställd. Ridderskapet och Adeln har nu beslutat att öfverlemna regleringen till Kongl. Maj:t, för att först vid nästa Riksdag hos Rikets Ständer framläggas. Jag skulle vid sådant förhållande tro det icke vara ändamålsenligt, att ingå i någon prasalabel pröfning af dessa omständigheter, utan Den 5 O c to ber e. in. '9' flit den framställning, sorn i afseende derå blifvit gjord, kunde förbigås och läggas lill handlingarne. Uppå derefter framställd proposition, beslöt Ridderskapet och Adelil, ali Utskottets yttrande angående öfverflodige Boställens utarrenderande borde läggas till handlingarne. Angående StatsUtskottets hemställan 0111 anvisning å nödigt förskott till jemkning af accorderne. Hvad Utskottet i afseende härå tillstyrkt, blef af Ridderskapet och Adeln bifallit. Angående StatsUtskottets hemställan rörande Officerares vid Indeldta Armeen uppmuntrande att idka Landtmäteri. Hvad Utskottet hemställt, blef af Ridderskapet och Adeln bifallit. Elfte Punkten. ExercitieEsr/vadronernes underhåll.
Han var ateist som barnet är, men i mörkret anade han såsom vilden och djuret onda andar. Hvem drack ur vinet? frågade han sig. Hvem var den skyldige, som han led för? Nya intryck, nya sorger kommo honom snart att glömma frågan, men den upprörande handlingen stod qvar i hans minne. Han hade förlorat föräldrarnes förtroende, syskonens aktning, fasters gunst; mormor var tyst. Kanske hon slöt af andra grunder till hans oskuld, ty hon bannade honom icke, men hon teg. Hon hade ingenting att säga. Han var som en straffad person. Straffad för lögn, som var så afskydd i huset, och för stöld, hvars namn aldrig behöfde nämnas ens. Förlorat medborgerligt förtroende, misstänkt, och af syskonen hånad för att han blifvit ertappad. Allt detta med dess följder, som för honom hade full verklighet, var ändock grundadt på något som ej existerat: hans fel. Det var icke direkt fattigdom i huset, men det var öfverbefolkning. Barndop, begrafning, barndop, begrafning. Ibland två dop utan begrafning emellan. Maten rationerades ut och var icke just kraftig: kött syntes endast om söndagarne. Men han växte dock dugtigt och var före sin ålder. Han släpptes nu ner att leka på gården. Det var en stenlagd brunn som vanligt, dit solen aldrig nådde ner. Skuggorna stannade öfver första våningen, längre nådde de ej. En stor soplår, liknande en gammal dragkista med klaff, tjärad men sprucken, stod utmed en vägg, på fyra fötter. Här slogos diskämbar och sopor, och ur remnorna rann en svart sås utåt gården. Stora råttor höllo till under låren och tittade då och då fram för att fly ner i källaren. Vedbodar och afträden begränsade ena gårdssidan. Der var dålig luft, fukt och intet ljus. Hans första försök att gräfva upp sanden mellan de stora fältstenarne afklipptes af den ondsinte vicevärden. Denne hade en gosse. Johan lekte med honom, men kände sig aldrig säker med honom. Gossen var underlägsen i fysisk styrka och förstånd, men han visste alltid vid tvistiga frågor appellera till sin pappa vicevärden. Det var hans öfverlägsenhet att ha en myndighet vid sin sida.
Färgerier och Stampverk samt Garfverie Pappersbruk Kopparverk Blyoch Silfververk Stångjernsverk Masugn Jern-Manufakturverk Krono-AIImänning och Rekognitions-sko Utjordar, Skatte D:o Krono D:o Kyrko Afradsland: Skatte 247 st., Krono 10 st Fiskerier: Skatte 5 st., Krono 187 st. Östersund i Landskontoret den 23 Oktober 1851. Carl /#• Ekberg. Berättelse öfver Jemtlands län för åren 1848—1850. inom Jemtlands Län. B Bevillning. Ständiga Räntor. Klereci-Statens underhåll. Efter 2:dra Artikeln. Kostnad för Rustning och Rotering. Diverse afgifter, onera och allmänna besvär. Fattigförsörj ning. Jordeboksoch Hemmantalsränta. Bränvins brännings afgift. Skjuts, Väghållning. Summa. Efter l:.ta Artikeln. Efter 3:dje Artikeln. Krono tionde. Mantals penningar. Gernings ören. Kyrkobetje nings. Summa. Summa. Pastorers. Kapellaners. Svensson. TIBELL för Staden Ostersund i Jemtlands Lin, upprättad för åren 1848, 1849 oell 1850. Hus, hvarunder all den Staden tillhörige jord är i vissa lotter fördelad till byggnadstomt, kålhage m. m. R:dr 122,648 Bevillning efter 1848 års Förordning. Efter l:sta Artikeln. R:r Efter 2:dra Artikeln. Bränvins brännings afgift. R:dr 1,248 R:dr 205 Summa. R:dr 1,541 45 a Ordinarie ränta. R:r 7 13 Ständiga Räntor. Krono tionde. R:r 9 Mantals penningar. R:dr 124 Summa. R:dr 140 Kostnad för Rotering. R:r 70 Kostnad för Stadens Styrelse. it a V a ib R.dr 636 Klereci-Statens underhåll. Pastors. Komministers. Kyrkobetjenings. Summa. R:dr 268 Väglag ning.
Län infordra. Efter det dessa jemväl inkommit, förordnade Collegium och StatsContoret, att sammandrag öfver Clereciets inkomster för hvarje Stift skulle upprättas och dessa sedermera i ett generalsammandrag sammanföras; men vid detta arbete mötte de svårigheter, ledande både till en längre tidsutdrägt med utförandet deraf och möjligen äfven till mindre tillförlitlighet deruti: att från de fleste Län uträkning å medium af boställs värden samt den derå till fyra procent belöpande afkastning saknades, och derföre måst i Stats-Contoret uppgöras; alt för åtskillige fögderier hemmansräntorna dels alldeles icke blifvit uppgifne, utan måst sökas i Jordeböckerna, dels upptagits utan markegångsförvandling, hvadan dessa i stället för en sådan förvandling, och för att komma till ett sannolikt resultat, blifvit uppförde till 6 gånger Kronovärdiet, härifrån likväl undantagne sjelfva Prestgårdarne, hvilka i allmänhet icke hafva sig ränta åsalte; alt värdet af kronotiondespanmålen i allmänhet icke blifvit uträknad i de från Länen inkomna uppgifter, utan sedan uträkning jemväl måst i Stats-Contoret verkställas, samt att denna kronotionde blifvit upptagen under den 6 Kongl. Maj.is Nåd. Skrifvelse No yS. allmänna benämningen spanmål, ehuru, i en del Län, bestående af 3 till och med 4 sädesslag, derå värdet är uppfördt efter för hvartdera i markegångstaxorne utsatte pris. Men sedan arbetet nu omsider hunnit fulländas, får Kammar-Collegium och Stats-Conloret barbos underdånigst öfverlemna de på grund af uppgifterna från Länen, hvilka jemväl underdånigst bifogas, upprättade sammandragen för hvarje Stift, tillika med det uppgjorde generalsammandraget för hela Riket, i hvilket senare jemväl Gymnasiioch Skol-Slaternes inkomster äro summariskt upptagne, enliot de specifika uppgifter derå, som Stats-Contoret under den 10 sisllidne° September till Eders Kongl.
f ag ser dig i andanom, du trägna, konstförfarna lilla husmoder, i en toalett, som klär dig mångfaldt bättre än den nya sidenroben, du bar på den sista supén: den enkla hushållsklädningen, skyddad af ett fotsidt förkläde, en kokett liten schalett öfver ditt vackra hår, under hvilken en och annan ostyrig slinga tjufpojkaktigt tittar fram. Öfver dina kinder, blossande skära af arbetsifver, ligger det mjälla mjöldammet som ett fint puder, och dina hvita händer och nakna runda järn. Endast genom sådana anordningar har det blifvit möjligt att uppnå fullständig renlighet i dessa mångfaldiga rum och salar, där mjöldammet beständigt står som en bolmande rök! Och rent är det ock! Från den underjordiska källarvåningen, där konditoriet och käksbageriet ha sin plats, ända upp till den öfversta vinden, genom nio vidsträckta vå- ningar med öfver hundra arbetande människor, kvinnor och män, mötes öfverallt ens öga af den mest tillfredsställande properhet. Det är egentligen för det finaste knäcke brödsbaket som kvinliga arbetare användas. Manliga händer skulle här vara för grofva och tunga att behandla dessa tunna degar, smidiga nästan som honung, och det är ett rent underverk att se, huru flinkt och fulländadt kakorna formas under arbeterskornas händer. En hvar har sin bestämda funktion och arbetar den andra i hand med en snabbhet och en precision som de olika delarne i ett maskineri. E n rullar degen platt, en annan formar den rund, en tredje tar ut hålet och stämplar, en fjärde borstar rent från mjöl och lägger den gräddfärdiga kakan på plåten, från hvilken den föres in i ugnen. Så raskt gå alla dessa rörelser, att ögat knappt hinner följa med. Utom spisbrödsoch knäckebrödsbakningen bedrifves naturligtvis tillverkning af alla slags hvetebröd, från de gröfre till de allra finaste. Af alldeles särskildt intresse är det ofvannämnda käksbageriet, en specialitet för hr Schumachers affär, som är inrymdt under jord.
Ridd.-Sek re t. att, enl. ankommet prot.-utdr., PresteSt., som ansett Utsk:s ifrågavar. förslag till grundlagsförändring vara, genom 3aie Stånds sammanstämmande beslut, antaget att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, ogillat Utsk:s uti förevar, mern. framställda votens-propos. Hr von Hartmansdorff: Händelsen är den så vidt jag fattat saken rätt, att 2:ue Stånd, Borgareoch BondeSt., godkänt voter.-proposm, hvadan enligt deras beslut, frågan skall hvila och således icke medgifvit någon votering. Om nu R. o. Ad., såsom Frih. Cederström påyrkat, jemväl beslöte att frågan skulle hvila, hvad blefve dä följden? Jo att två Stånd stannade mot två. Hur skall en sådan tvist rörande en grundlagsfråga kunna slitas? För min del anser jag oss böra undvika en dylik strid mellan St:n. Svårligen lärer hon kunna undvikas annorlunda än derigenom, att man, på sätt Frih. Palmstjerna uppgifvit, återremitterar detta betänk, till Const.Utsk., hvilket såmedelst blir i tillfälle att genom förnyad framställning till Stånden söka åstadkomma någon förening dem emellan. Man frågar huru sådane stridigheter kunna uppkomma sedan grundlagen gällt i mänga år. De härleda sig, såsom R. o. Ad. nogsamt vet, af den otydlighet för att icke säga stridighet som förefinnes mellan 56 och 81 §§ Reg.F. angrde grundlagsfrågors behandling. Vid förliden riksdag var samma fråga före. Jag afgaf då ett yttrande som jag anhåller att nu få uppläsa, emedan det är så tillämpeligt på förevar, öfverläggning, att knappast namnen på de af mig då omnämnde talare behöfva förändras eller borttagas, såsom t. ex. Frih. Cederströms namn hvilket jemväl deruti förekommer. Härefter uppläste talaren ett sitt sidan 447 i 8:de delen af R. o. Ad:ns prot. för sistlidne rikdag förekommande anförande hvarefter talaren fortfor:
Vi hafva sannerligen icke större penningestock, än att den ganska väl behöfs att vara i omlopp. Hr von Hartmansdorff har yttrat, att sådane räntebärande obligationer, som jag omnämnt, skulle vara sällsynta och svåra att åtkomma här i Sverige. Det tror jag icke. Jag ber att få fästa uppmärksamheten på en sorts obligationer, som både äro fullt säkra och icke så obetydliga till antalet. De sednast uppkomna brandstodsföreningarne hafva nemi. uppställt sina reglementen på det sätt, att de liqvidera sina utgifter med räntebärande obligationer, hvilka förfalla till inlösen efter uppbördens ingång, vanligen d. 15 Maj årligen. Dessa obligationer löpa med 5 proc. ränta, och äro onekligen de säkraste Den 12 April e. m. 375 papper man kan önska sig. Dessutom skulle deras liqviderande inträffa just på samma tid, som Bancofullm. skulle utbetala bancovinsten till Riksg.cont. Det af mig föreslagnå stadgandet skulle medföra nytta ä ömse sidor, för Banken, derigenom att den under tiden kunde göra sina medel fruktbärande, för rörelsen i landsorten, derigenom att penningar erhållas i st. f. ifrågavar. obligationer. Jag har svårt att frångå detta förslag, som icke åsyftar att utsläppa nya sedlar, utan endast att i rörelsen qvarhålla, hvad der redan finnes. Hr Akerman, Fredr.: Frih. Raabs förslag grundar sig onekligen på en ganska god princip, den nemi., att när penningar inkommit till Banken i form af räntor, så böra de snart åter utsläppas uti rörelsen. Men jag tror, att det förslag, som den värde Frihm bär framställt, dels icke är behöfligt och dels äfven är skadligt. Jag anser det obehöflig!, derföre alt, efter den erfarenhet jag kunnat förvärfva mig under milt deltagande i BancoUlsk:s arbeten, Bancofullm., långt ifrån att, såsom man säger, hälla pä styfvern, tvertom utlemna de medel de haft om hand, i vidsträktare måtto, än de, efter min uppfattning af hancoreglementet, hade bort göra.
Artikeln 3 Mom. hörande Böcker, redskap och materialier för försöken ; Verktyg och Materialier för Verkstaden och Scholan, samt andra tillfälliga omkostnader ett årligt anslag, som, derest föreståndaren, likt vanliga Embetsman, skall kunna använda sin lön endast till sin bergning, och så framt han verkligen skall vara i stånd, att 35*> Underdåniga Skrif veis*?'. uträtta något, icke kan upptagas till mindre, än . 3000: — Summa B:co JR:dr 6000 : — —• Ehuru denna summa af enskilda individer icke sällan fortares, skall den måhända likväl i allmänna omdömet synas öfverdrifven, da fråga är att använda den för ett ändamål, som, i anseende till dess vigt, ar i sjelfva den Medborgare-class, hvars nytta dermed omedelbart åsyftas, endast af några få upplyste medlemmar insedt. Det bör åligga föreståndaren vid ifrågavarande Technologiska Inrättning, att vid Kongl. Landtbruks-Academiens sammanträde, på dess årliga högtidsdag, uppläsa en berättelse om de åtgärder, hvarmed denna Inrättning det förflutna året sökt verka för dess ändamål; och torde denna Berättelse i det påföljande häftet af Kongl. Acadetniens Annaler böra intagas. Underdåniga Skrifveiser. 357 N:o 363. Uppl. o. godk. hos Ridd. o. Ad. d. 29 Nov. i8?5. Preste-Ståndet d. 29 — Borgare-Ståndet d. 2g - Bonde-Ståndet d. 1 Dec. — Riksens Ständers underd. Skrifvelse, i anledning af Kongl. Majds Nådiga Bref, angående upphörande af extra Gruf v eli jolpen i Stora Kopparbergs Län. S. A. K. XJti Nådig Skrifvelse af den 25 nasti.
Vid underhandlingen om fyrafgifterna, hade engelska kommissarierne föreslagit, att danska regeringen måtte förbättra fyrarne i Sundet och Bälterna, samt ombesörja inrättandet af några nya sådana dels ä danska och dels å svenska sidan och deremot erbjudit att förhöja fyrpenningarne med '/> Spis för lastad t och % Spis för barlastadt fartyg af öfver 20 lästers drägtighet, hvilket antogs å danska sidan, men afstyrktes af svenska och norrska kommissarierne, hvarföre ock lyrafgifterne för de förenade rikena vid konventionen bibehöllos oförändrade. Deremot uppstodo, efter konventionens afslutande, nya underhandlingar i detta ämne, då Sverige serskildt begärde, att det årliga bidrag af 5,500 Spis, som Danmark, efter 1660 års traktat, erlagt till Sverige, för underhåll af de svenska fyrarne vid sundet, måtte i betraktande af de långt större omkostnader, sora Sverige nu använde' på sitt fyrväsende vid denna segelled, ökas till 10,000 Spis årligen, hvarförutan serskildt för de norrska fyrarne vid Kattegat begärdes ett årligt bidrag af 3,500 Spis. I förbindelse med denna underhandling, sattes af svenska kommissarierne begäran om tullfrihet i Sundet för den svenska kustfart, som idkas med mindre däcksfartyg och öppna båtar med varor af inhemsk produktion från en svensk hamn till en annan. Å danska sidan var man icke obenägen att härtill bifalla, under förbehåll likväl, dels af en motsvarande nedsättning i Sveriges anspråk på förhöjdt bidrag från Danmark till de svenska fyrarne, dels af vissa kontroller till förekommande af missbruk vid denna tullfrihet för svenska kustfarten. Men då åtskilliga svårigheter uppstodo i afseende å bestämmandet af dessa kontroller, hvarigenom det slutliga afgörandet af ifrågavarande angelägenheter fördröjdes, så blefvo de härom i Helsingör pågående underhandlingar, på hög befallning, afbrutna, hvaremot någon tid derefter, i April 1842, en deklaration blef af svenska stats-ministern för utrikes ärendena och danska sändebudet i Stockholm undertecknad, i kraft hvaraf, med Allm, Besv. o. Eknn.-Utsk.
December samma år, erläggas af hvarje sockens handi verkare till Kongl. Maj:t och Kronan med 1 dal. S:rnt, som nu mera. enligt Kongl. Förordningen af den 6 December 1776, utgå och beräknas efter 3 dal. S:mt. R:d. Och likmätigt Dand',hofdinge - InStruciionen afår 1734, samt Kongl. Resolutionerna på Städernas besvär af åren 1731 173g och 1751, njuta vissa Städer sådana Gernings-ören, efter särskildta privilegier, till ett visst district omkring Staden. Uti 1812 års Riks-Stat upptogs denna inkomst, lika med år 1809, till 1700 R:d. Om en närmare Reglering af denna afgift har Kongl. ■■■Majit Den, 12 Junti under den 5 sistlidne Aprilaflå-' lie Dess Nådiga propositionerj och det beror af Kgl, Majt:s och Riksens Ständers samfalle beslut, h vad fö ränd ring härutinnan kommer att vidtagas. Emedlertid har Stats-Utskottet, som i alla fall icke ansett någon förhöjning häri äga rum, upptagit denria inkomst till enahanda summa, som år 1S12 var påräknad, eller 28m Kammar-Rättens observationsmedel. Härmed förstås de medel» som uppkomma genom i Kongl. Kammar - Rätten skeende och genom laga kraft vundna Utslag faststälda anmärkningar vid så väl de ifrån Eänen inkommande Eandt-Räkenskaper, sorn andra Påbliqua verks Redogörelser, och hvilka observationsmedel levereras an? tingen uti Kongl. Rehtkam-' maren» eller i Eandt - Rentexierna till Kongl. Stats - Contoirets, disposition, såsom ordinarie eller extraordinarie 4:de B. Den is Juni. Stnts-medel, allt efter gom ob. servationerna å dessa slags medel ske.
Beviljades äfven det, så hade man lyckats att, från de lugnare orterna Upsala och Lund, hvilka, efter min förmening, äro tjenligare för ungdomens undervisning än det bullrande Stockholm, förflytta universiteten hit, jemlikt deras önskan, hvilka länge yrkat derpå, såsom vi sett af tidningarna, men hvilket jag skulle anse såsom en olycka för den allmänna undervisningen i Riket. Det är på denna grund jag motstått förslagen, och ännu hafva de icke lyckats på den officiella vägen. Som der ännu tvistas, jag vet icke om frågan ligger hos Cancelleren eller annorstädes, så fann man på den genare och beqvämligare vägen, alt begagna SlatsUtskts makt. Utsk. ansåg lämpligt att icke hålla sig vid den K. propostn, utan alt gifva institutet 23oo r:dr mera än Konungen hade begärt. Hvarföre? Jo! på det att institutet i Stockholm skulle 3 (o Den 11 November e. m. få en vidsträcktare verkningskrets än det hittills hafi, och en vidsträcktare än Konungen någonsin salt i fråga, ännu mindre beviljat. Man gjorde det i en fråga, som ännu låg under Konungens pröfning, och man tilläde, i sin misströstan om utgången, det bestämda villkor, som J väl veten. Om nu Konungen vill förskaffa penningar åt institutet, åtminstone så mycket han begärt, så nödgas han gå in på hvad han måhända icke gillar i organisalionsväg. För denna eftergift af grundsatsen får han en betalning af 2,3oo r:dr, hvilken han bör utbetala åt institutets piofessorer. Vill han åter icke gå in på villkoret, så nödgas han, såsom här måhända borde göras, eftergifva äfven den lönetillökning som lian begärt, flan sättes i det svåra dilemma, som Frih. Boye på f. m. omförinält, att nemi. på Konungen skjuta skulden derföre att lärarne icke få den lön, sorn de väl behöfva.
Räder utläfwade RealisationsFond, till omkring En Million Åttahundrade Tusende Riksdaler, samt de päräknade Femhundrade Trettio Tre Tusende Sexhundrade fyratio Riksdaler, som i första hälften af Förmögenhets afgiftcn ännu siola wara obetalte, till Banqucn influtit, — Realisationen af Femton Millioner Riksgälds - Sedlar pä sätt Eders Kongl. Maj:t i Räder täcktö Stadga och förordna, wäl icke bcfinncS stridande emot de Författningar, som, till bibchällande af den faststälde Proportionen emellan Banqucns Reste Fond och desi utelöpande Sedlar, äro fbresircfne: äfwcn som Banco - Fullmägkige i un» derdänighrt inse möjelighelen, att samma Realisation, Trcnne Mänader efter det sistnämnde Fond och ätcrstäende förmögenhets - afgift kommit under Banqucns disposition, skulle kunna företagas. Men Banco - Full» mägtige anse deras underdäniga pligt wara, att härwid tillika inför Eders Kongl. Majtt icke fördölja ben bekymmersamma farhäga, som hos Banco»Fullmägtige derom uppstätt: att igenom en förökad Discont rörelse, fbrordsakad af ett, emot Riksens Ständers faststälde plan, minsiadt rörelse Capital, särdeles tvid tillstötande oförscdbe händelser, nägon bctydclig rubbning uti den faststälde Proportionen kunde wara att befara.