Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Återremitterades Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskoltens den 9 dennes på bordet lagda betänkande, N:o 1, i anledning af väckt motion om förbud för beväringsskyldig att genom lega befria sig från krigstjenst. S. D. Föredrogos och biföllos Lagsamt Allmänna Besvärsoch EJionomi-Utskottens nedannämnde den 9 dennes på bordet lagda betänkanden: N:o 2, i anledning af väckt motion, alt böter, förvandlade till fängelse vid vatten och bröd, mätte i vissa fall få aftjenas i Härads-fängelserua; N:o 3, i anledning af väckt motion, alt ålderstigna skeppare ej allenast måtte i de städer, der serskild Afdelning af Rådslufvu-Rätten handlägger Sjö-Rättsoch Tull-mål, blifva ledamöter i denna Afdelning, utan ock anses ega företrädesrätt lill fyrmästare, lots-åldermans och lots-löjtnantstjenster; och No 4, i anledning af väckt motion, angående förtydligande af förfatlningarne om snöplogning. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet ett, i afseende på Kongl. Maj:ts den 12 dennes lill nämnde Utskott remitterade Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående colonien S:t Barthelemys återställande under Sveriges allmänna drätsel och förvaltning samt Nådiga skrifvelse till Rikets Ständer, angående afskaffande af slafveriet inom berörde coloni, denna dag af Friherre Sprengtporten, Jacob kVilhelm, afgifvet anförande, tillika med hvad i anledning deraf inom Ståndet blifvit yllradt. 224 Pr o!.-Utdrag, den ij October 18 44- S. D. Föredrogos oell biföllos Eanco-Ut skottets den 12 dennes f. inpå bordel lagda memorial, N:o 17, med anmälan, att liela beloppet at' den sedan 1840 års början upplupna banco-vinst erfordras för Bankens consoliderande. S. D.
Jag tror, att den del af Representationen, som mera än R. o. Ad ledes af gamla minnen, snarare bör vara förfärad för ministernamnet, än önska det, enär det påminner om de tider, då icke Honungen, utan Herrarna styrde landet; och det torde vara nödigt, att concedera för en sådan opinion, då saken i sig sjelf är likgiltig. Då det bestämmes, att chefer för så och så många departement skola finnas, blir det derefter tilli de för Konungen att deråt gifva benämningar, utan att något sådant beliöfver i grundlagen utsättas. Jag hoppas derföre, att vi nu må få lemna denna obetydliga fråga. Hr von Hartmansdorff: Namnet Statsminister torde under tiden sedan iSog hafva hunnit göra sig tillräckligt bekant äfven för BondeSt., så att någon särskild farhåga derför icke torde finnas, såvida ingen gör sig besvär med att söka en sådan åstadkomma. Jag tillstyrker för min del, att R. o. Ad. icke må gora afseende på den framställda anmärkningen. Hr Hjärne: Jag instämmer med Gr. Frölich i öfrigt, men icke deruti, som skulle det vara obehöfligt, att namnet på de ifrågavar. cheferna bestämmes. Hr v. Hartmansdorffs yttrande har visat, att det är att befara, det namnet minister kommer att qvarstå, såvida Ståndet icke nu annorlunda beslutar. Jag anhåller om propos. till antagande af följande redaction af 1 mom. i §: en chef för Just.departementet. Hr Lefre'n: Då man beslutar en förändring, bör dermed åsyftas förbättring i sak. En sådan är nu i fråga i afseende å Styrelsens organisation; och jag vet icke, hvarföre man skall väcka nya betänkligheter deremot, genom alt s6lka ändringar i namn. Detta är i sanning så likgiltigt, ått saken icke derför förtjenar att äfventyras. Jag tillstyrker, att vi må öfvergå tili andra ämnen. Gr. Frölich: Jag anser mig såvida böra rätta mitt förra yttrande, som vi på f. m. blott bestämde, hvad chefen för just.-ärender icke skall vara.
Efter öfvervägande häraf hafva väl Riksens Ständer funnit, att, enär ändamålet med den uti Kongl. Brefvet den 26 October 1791 föreskrifne tid af 3 till 6 månader, ofelbart afsett den öfverlåtelse till Prestens egen pröfning, att, vid förefallande frågor om Lysning till Agtenskap för personer, hvilka icke förmå styrka deras hinderslöshet i den ordning 15. Cap. 19. §. Kyrko-Lagen föreskrifver, i mån af olika omständigheter och aflägsenheten af den persons förra vistelseort, hvars hinderslöshet skall utrönas, och hvarom Presten då har tillfälle inhemta ti 11förIitelig kännedom, lämpa och bestämma den tid af minst a och högst 6 månader, inom hvilken, efter kungörandet uti Inrikes-Tidningen, jäf emot det tilltänkta Agtenskapet bör anmälas och styrkas, Presten jemväl från ansvarighet måste vara.■ frikalIad, då, efter förloppet af den längre eller kortare Kungörelse-tid han pröfvat nödig, utan att jäf under tiden blifvit anmäldt och (JniUråånigG Skrif Velsera 263 (tyrkt, häri låter det tilltänkta Ägtenskapet genom Lysning och Vigsel fullborda; Men då Lagbud böra vara bestämde, på det olika begrepp i tillämpningen och deraf härflytande Rättegångar må förekommaS, samt Riksens Ständer tilli, ka anse, att enär hinderslöshet till Ägtenskap för person, som icke utom Riket vistats, kan genom Kungörelse i Tidningen utrönas, 3:ne månaders tid för jäfs anmälande från den dag Kungörelsen första gången finnes införd, bör vara tillräcklig, på hvilken ort inom Riket Sökanden än må hafva förrut sig uppehållit; så få hos E. K. M. Riksens Ständer i underdånighet föreslå, att, genom utfärdande Författning , den rättelse uti Kongl, Brefvet den 26 October 1791 må förordnas, att Man eller Qvinna, som Ägtenskap bygga vill och icke utom Riket vistats, men ej, i enlighet med 15. Cap. ig.
N:o 36, i och för det sam - 6 Den 3 Juni f. na. manhang den äger med N:o 3y, sorn livilar' pä R. o. A'd:s bord, Hr Anckarsvärd, Avig.: I anledn. af Hr Lagerhjelms yttrande, anser jag mig böra meddela den upplysning, att orsaken, hvarföre StatsUtsk. icke företagit K. M:s nåd. propos. , ang:de förstärkning af manufactur-discont-fonden, alden, att densamma borde beliandlas gemensamt med frågan, ang:de användandet af bancovinsten , som åter bör handläggas i sammanhang med extra-statsregleringen. Detta arbete är numera färdigt inom sammansatta afdelningen af Statsocli BancoUtsk:n. Föröfrigt instämmer jag med Hr Lagerhjelm i afseende på behofvet, att svar från Utsk. skyndsamligen meddelas, på det fabrikanterne till de instundande marknaderna mätte på förhand veta hvad de hafva att påräkna, utöfver hvad de hittills åtnjutit. Af sådan orsak önskar äfven jag, att StatsUtsk. måtte åläggas från öfriga statsregleringen lösrycka detta ämne och detsamma särskildt, och så fört sig göra låter, till Ståndens pröfning öfverlemna. Frih. Sprengtporten, Jac. Wilh., samt Hr Lefre'n, Joh. Pehr, förenade sig, den förre med Hr Anckarsvärd och den sednare med Hr Lagerhjelm. Gr. Horn, Claes Fredr.: Då äfven jag instämmer uti det af Hr Lagerhjelm framställda förslag, anhåller jag, att Hr Frih. o. Landtm, täcktes proponera R. o. Ad., att inbjuda de öfriga respective Stånden att med R. o. Ad. förena sig uti beslut, att förelägga StatsUtsk. någon lämplig tid för angifvande af utlåtande i den afsedda frågan. Hr von Hartmansdorff, Aug,:
Då en i så måtto betryggad besittningsrätt till torp och jordar, som den, hvilken, enligt motionärens förmenande, borde medgifvas å kronans egendomar bosatte husmän och torpare, otvifvelaktigt skulle leda till en icke obetydlig förminskning uti kronans arrendeinkomster af samma egendomar, samt då det i öfrigt lärer fä antagas, att innehafvarne af gatehus och jordar ega desamma bruka och besitta sä länge de vilja fullgöra de tjenstbarheter, sorn skäligen kunna pröfvas motsvara en sådan förmån, finner Utskottet, äfven på grund deraf, att de af motionären uppgifna förhållanden icke blifvit tillförlitligen ådagalagda, sig böra afstyrka Rikets Ständer att, i anledning af Christen Anderssons motion, vidtaga någon åtgärd. Ank. till Exp.-Utsk. den 21 April, kl. 10 f. ra. Utlåtande, i anledning af väckt motion, att för domaren i Östra härad af Jönköpings län måtte anvisas annat boställshemman. (I. A.) Stats-utskoltet liar erhållit remiss å en al' riksdagsfullmäktigen Petter Perhsson frän Jönköpings län inom Bonde-ståndet väckt motion, med förslag att, som häradshöfdinge-boslället i Östra härad af nämnde län, ett mantal Repperda Drakgård, vore 1| mil aflägset från tingsstället Hvetlanda, då deremot till kronan indragne pukslagare-bostället Hvetlanda Pinkaregård vore beläget vid tingsstället, och midt i häradet, nu varande dispositionen af berörde hemman måtte sålunda få förändras, att häradshötdinge-bostället Repperda Drak gård, som vore af vida bättre beskaffenhet, blefve för Kronans räkning utarrenderadt samt pukslagarehostället Hvetlanda Pukaregård deremot anvisades till boställe åt domaren; och skulle ett sådant utbyte ingalunda tillskynda kronan någon förlust, utan fast heldre medföra vinst, hvarjemte beqvämlighet och lindring i resor bereddes allmogen, som dagligen behöfde söka domaren.
Stf bmarie manéperfon, från o$ meb fpflba 17 till 0$ meb fpflba 60 år ~ “ “ ~ 44 ^* Stf bwarie aminna, från och nub fpflba 17 M och meb fpflba 60 år “ 22 ©enna afgift fortfar att årligen utgå, åfmen efter fpflba 60 år, af afla bern, (;roilfa åga en årlig infomft af ©t&unbrabe SRtPébaler utaf tjenjl ener rörelfe, efler genom unbantag** beting roib aföanbUngar om 6 tfrt. II. §. 2. Sfroerlåtelfe of fof! egenbom, eller efter §tnbra Sfrf. ufgSra Betpiflning of egenbom, rårelfe eder lån. 21 rf. ii. .SCfgift of 2on, ^genbom o# ^crelfe, m. m* 2tf fJUmbete* od; Zjcnftcmån famt Betjente, ju. fl. §. 2. 2t(Ta (Sm&efé. od) £jenf!emdn famt Betjente af $of., <£ibif», SÄiff* faire» cd) ©ccleftafique. ©taterne, dfmenfom leib öfrige aflmdnna 2Berf, pribilegierabe Bolag od; Snrdttningar, af bmab beiTaffenfet be mara må, i ©tdberne od) på Sanbet, fola får ben fammanrdfnabe
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han, då flere contra-propos:r blifvit yrkade, skulle söka derom inhemta majoritetens mening, hvarefter, derest svaret ej komme att anses tillfredsställande, ytterligare votering kunde begäras, samt hemställde derjemte, om R. o. Ad. behagade till contra-propos. antaga PresleSt:s beslut med de deri nu föreslagne förändringar. Denna propos. besvarades med starka Ja, blandade med Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade, alt han funnit Ja öfvervägande. Härvid begärdes votering af Gr. Liljencrants och Hr Cederschiöld, Rob. Teophron, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då af de ledamöter, som nu begärt votering, den ena yrkat afslag och den andra återremiss å Utsk:s Betänk., först borde afgöras hvilketdera af dessa yrkanden, vid samma votering borde blifva cortra-propos. Hr Cederschiöld, Rob. Theophron: Som jag först begärt votering, anhåller jag, att mitt förslag måtte blifva Japropos. Frih. Rehbinder: Det var Gr. Liljecrantz, som först begärde votering och som önskat att af slag å Betänk, måtte blifva contrapropos. Jag tog mig friheten förena mig med honom. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att det vore likgiltigt ehvad Gr. Liljencrantz eller Hr Cederschiöld först begärt den nu ifrägavar:de voteringen, helst Hr Gr. o.
R;mt samt dessutom innehade Tygoch Amniunilionsförvallarebeställningen vid Karlsborg, mätte, dä hail efter uppnådda 65 års ålder erhåller afsked frän redogörarebeiattningen vid Kronoarbelsbataljoueu, tilläggas ä allmänna Indragningsstaten en årlig pension, motsvarande hans nu innehafvande lön 600 R:dr; alt Direktören vid fästningsfängelset i Christianstad, Sven Wanfeldt, hvilken vore född den 12 Mars 1798 och således öfver 61 år gammal, samt efter 30 års tjenstgöring vid Wendes Artilleriregemente antagits år 1846 till Slottsvaktmästare och år 1848 lill
Maj ds nådiga Proposition, angående en af Blekinge läns Landsting gjord ansökning om inköp af en Kronan tillhörig tomt i Carlskrona. (1. A.) Sedan Kongl. Majit, genom nådigt Bref den 16 December 1864, bifallit Blekinge läns Landstings den 28 förutgångna September fattade beslut att till inköp af en fastighet i Carlskrona stad, för att tillsvidare upplåtas till begagnande åt det der befintliga institutet för döfstumma barns vård och undervisning, anslå en summa af högst 20,000 Rulr R:mt att under loppet af tio år utgå, och trenne af Landstingets ledamöter, enligt uppdrag, sedermera för omförmälda ändamål inköpt en tomt med hus och gård under N:o 5 jemte delar af Niis 2 och 4 i 13:de qvarteret af staden, emot en köpeskilling af 10,500 Ridr, hade samme ledamöter, på sätt uti högstberörda nådiga Proposition af den 27 sist lidne Oktober (införd under Nio 17 i lista Sami. af Bih. till Riks-Ståndens Pro tokoll för innevarande riksdag) omförmäldes, hos Befälhafvande Amiralen vid Flottans station i Carlskrona framställt begäran att för ofvannämnda inrättnings behof jemväl få inköpa en till förstberörda fastighet gränsande, Kronan tillhörig ödetomt, hvilken under en längre följd af år varit egaren af samma fastighet upplåten emot årligt arrende af 10 Ridr 39 öre; och hade för ifrågavarande ödetomt, som, enligt upprättad karta, innehölle 242 qvadratfamnar, en köpeskilling af 189 Ridr Rimt blifvit erbjuden. 14 Stats-Utskottets Utlåtande Jts 16. Befälhafvande Amiralen, som till Kongl. Förvaltningen af Sjö-ärendena insändt de ingifna ansökningshandlingarne hade tillstyrkt bifall till ansökningen, enär den omförmälda ödetomten, hvilken tillkommit hufvudsakligen genom utfyllning åt sjösidan eller den s. k.
R:dr 25 öre för åren 1850 med 1879, och 86 R:dr 16 öre för år 1880 1,983: 66. 1,897: 41. » sedermera aflidna Friherrinnan S. M. Friesenheim, född Stjernstedt, för utdikningen af en mosse å egendomen Fullerstad i samma socken, å 2,400 R:dr, dito dito af 192 R:dr för åren 1852 med 1865, och 96 R:dr för år 1866 1,824: 1,632: T) Kaptenen H. Y. Zacco, för ett utdikningsoch aftappning sarbete vid Lockstaholm i Husby socken, å 6,450 R:dr, dito dito af 516 R:dr för samma år, och 258 R:dr för år 1866 4,386: — 3,870: » delegarne i Barrsjökärret på Söder Nånö bys egor, i Estuna socken, å 330 R:dr, dito dito af 26 Transport; 3,199,967: 19. 6,74 R292: 25- — 30 — Transport: 3,199,967: 19. till deltagarne i sänkningen af sjöarne Norrviken och Edsjön inom Sollentuna, Eds och Fresta socknar, å 6,000 R:dr, emot årlig inbetalning efter 1858 års slut af 8 procent utaf denna summa, dervid 2 procents ränta för kapital-återstoden beräknas 6,000: — » deltagarne i sänkningen af sjön Erken i Estuna socken, å2,400R:dr, emot dito dito efter 1860 års slut af dito dito 2,400: — inom Södermanlands lån: till deltagarne i sänkningen af sjöarne Långhalsen, Yngarn och Hallbo-sjön jemte flera mindre sjöar inom Rönö, Jönåkers och Oppunda härader, å 75,000 R:dr, emot dito dito.
Majit härmed hos Rikets Ständer i nåder föreslå: att allmogen inom nämnde fögderier måtte från och med innevarande år befrias från berörde skyldighet; dock att den behörigen fullgör ej mindre de, enligt Synerättens utlåtande af den 5 och 6 Juni 1861 och deri, på sätt ofvan omförmälts, gjorda rättelser, till 5,642 R:dr71 öre uppskattade reparationer och erforderliga nybyggnader, hvilka ansetts böra utan uppskof verkställas, men inom nämnde års slut tilläfventyrs icke blifvit fullgjorde, än äfven de ytterligare underhållsarbeten, som före samma tid kunna hafva tillkommit; att särskilda ärliga anslag måtte anvisas dels af 575 R:dr R:mt, att utgå till nuvarande arrendatorerna af Näs kungsgård och den dertill hörande Mölnarbo tullqvarn under deras återstående arrendetid, såsom ersättning för den byggnads-underhållsskyhöghet derstädes, hvartill de under nämnde tid mot dylik ersättning förbundit sig, dels ock af 150 R:dr Rimt till Dalregementets Boställs-direktion, för att, i mån af behof, utaf Direktionen användas såsom bidrag till fullgörande af nybyggnads-skyldigheten vid kungsgården ; samt att, vid skeende ombyte af arrendator, efter nuvarande arrendetids utgång, både underhållsoch nybyggnads-skyldigheten må åläggas den blifvande arrendatorn af kungsgården, emot det att, i händelse deraf kan föranledas nedsättning i nuvarande arrendet, — utgörande enligt uppgift af ofvannämnda regementes Lönings-direktion, 121 tunnor råg, 72 tunnor korn och 178 tunnor hafre, att in natura levereras, jemte 1,375 R:dr i penningar, — bemälda Direktion må för sådan minskning i den till aflöning för regementet anslagna inkomsten af kungsgården erhålla årlig ersättning af Statsverket:
Derefter och sedan Förvaltningen af Sjöärenderne till Kongl. Maj Den 25 Februari i. 793 Styrkt huru han nyligen å ett Danskt forolyckadt tvådäcksskepp, på 34 famnars djup, uppbåtat och söndersågade bagge däcken samt bergat åtskilligt gods och Förvaltningen af Sjöärenderne, som ansedt Westbäck hafva fullgjordt äbggandet u‘i Kongl. Brefvet af den 24 Januarii 18- 1 , således tillstyrkt, att han matte hugnas med en lifstids pension af 500 R;dr årligen och derjemte erhålla 800 R;dr till försöks anställande med vattenlyktan, hade Kongl. Maj;t under deo 29 Augusti ststlidit år, i nåder behagat förklara, att DykeriDirectionen borde yttra sig bestämt angående instrumenterne, och huru mycket Dykeriet ville i premium bestå, innan frågan om pension kunde afgöras, äfvensom att förskottsmedlen till vattenlycktan skulle pröfvas i sammanhang med regleringen af g.de hufvudtiteln.
Redan i den Nådiga Propositionen, som Kongl. Majit den 16 November 1853 afgaf till Stats-Utskottet. angående Statsverkets dåvarande tillstånd och behof, fästades Rikets Ständers uppmärksamhet på jernhandteringens bekymmersamma ställning och behofvet af eftergift utaf denna handterings under lyckligare omständigheter, och helt andra förhållanden, uppkomna beskatt - Transport 6,168,600: — 308,000: — 15,000: — 70,000: — 6,561,600: — kongl. Maj:ls Nåd. /'rop. N:o •/, om Statsverket, t Söt!. Transport 0,501,000 ning. Sådan eftergift bereddes också derigenom, att tiondetackjernsskatten, enligt Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 18 Oktober och Kongl. Maj:ts Nådiga kungörelse den 14 November 1854, blef, från och med år 1855, nedsatt med en tredjedel af förut varande beloppet eller till hälften af det belopp, hvartill denna skatt ursprungligen varit för hvarje hytta bestämd. Men redan före denna lindring i tackjernsbeskattningen hade Fullmägtige i Jern-Kontoret, med åberopande af BruksSocietetens uppdrag, gjort underdånig framställning, bland annat, derom att tillverkningen af Stångoch Manufakturjern, äfvensom den del af tackjernsblåsningen, hvilken bedrifves utom bergslag och för hvars idkare Bruks-Societeten tilltrodde sig att föra talan, måtte helt och hållet befrias från hammarskaftsoch tiondejerns-afgiften och icke beskattas till högre belopp eller efter andra grunder, än öfriga Fabriksnäringar. Till stöd för denna framställning anfördes, att tillverkningskostnaden för så väl tackjern, som stångoch manufakturjern, samman/räknad med skatterna å dessa tillverkningar, på de flesta ställen öfverskötc jernets försäljningsvärde, så att jernhandteringen numera i allmänhet icke lemnade sina idkare någon vinst, utan endast beredde dem förmånen att göra sig till godo dem tillhöriga materialier för handteringen.
Man säger att penningarna böra anskaffas pä ett sätt som faller mindre i ögonen än den allmänna bevillningen; eller som alls icke synes på debetsedeln, hvarigenom ingen skulle märka att han är härdare beskattad än förut. För min del har jag visserligen ingenting emot att en större beskattning ut - Deli 2 1 Juni f. m. 191 går på det sältet, äfven om den skulle emot min afsigt, smygas pä de skattdragande så att penningar lättare erhölles. Men Hr von Troil har redan uttalat en tanke1 hvarpå jag anhåller att ytterligare fä fästa uppmärksamheten, nemi. att en bevillning, sådan som denna, afsedd att betala rikets gäld, bör vara fotad på så säkra grunder, att en hvar som lånar åt Staten tillförlitligen kan påräkna att pä utsatt tid fä sina penningar igen till kapital och ränta. Endast derigenom kan man vara förvissad örn, att Statens kredit vidmakthälles. Endast genom den allmänna bevillningens förhöjning, kan man såsom Hr von Troil redan anmärkt, vara säker om att de erforderlige medlen verkligen ingå. Om man t. ex. skulle vilja lägga förhöjningen pä bränvinsskatten, är man då förvissad att allmogen fortfar att bränna med de mindre pannorna? Snarare torde motsatsen inträffa. Skola då de stora pannorna ensamt utgöra skatten, så blir inkomsten troligen mindre än man påräknat. Man har ju under flere föregående riksdagar haft tillfälle förnimma alt sä skedt, hvarföre skulle det icke fortfarande inträffa? Vidare har man ifrågaställt att lägga den ökade bevillniugen på tullen. Men kan man vara säker om att frihandelssystemet icke gör sig gällande vid de förestående omröstningarne i förstärkta StatsUtsk. Om så sker, bliv följden deraf, enligt min tanka, en nedsatt tullinkomst. Skulle det äler förhålla sig sä sorn frihandelssystemets anhängare påstå, eller att en högre tullafgift leder till en minskad tullinkomst, så åro vi ej heller hjelpta med den förhöjning i tullen på kaffe och socker som Hr von Hohenhausen föreslagit. Hvart man vänder sig, så mötes man af tvifvel om rätta behållningen af tullafgifterna, antingen de sättas höga eller låga.
kärast af dia jordiska vai~iier~ Till henne voro rimerikabrefven &amp; rifna, hennes fina öfversklidande blick hade hon pQrii1riia.t till hjälp vid deras zedigerande för tecket. Nu mkste hon företaga, arbetet ' ensam och dari söka sitt enda rapen .mot den kallsla af bitter öfvergifvenhet, som ville gripa henne. Sålunda iitkomino 1 8 5 3 och 54 Hemmen i N y a Viiddm I sjalfva verket torde de tre drygs volymerna oin tillsammans 1500 sidor innehhlla; det mesta och ' basta, som ar sagdt p&amp; svenskt sprak om vissa sidor af lifvet och de socia.la förhiillandena i Förenta Staterna. De lästes ocksal i hedandet med d r a största intresse och gifvo helt visst vårt folk den första mera fullstaiidiga f örestiillning oin det fjärran landek Icke heller ' lät man synnerligen störa sig af de iiya sidor af kvinnans lif, soni har upprullades, ej heller af strafvandet att verka för hennes frigörelse i bredd med slefvariies. I vart D spy. kiira gamla Sverige rådde iiitet slafveri af nigot slag, och den clubbla fsihetsrörelsen på andra sidan Atlanten hade siledes, menade man, for oss ingen iiärrnare betydelse. Alltså rådde fortfarande det basttt förstånd mellan Predrika Bremer och hennes svenska publik, p&amp; samma g h g hennes amerikabref i större delen af den civiliserade världen lastes med obetingadt intresse och säkerligen i England och Amerika förstodos b&amp;ttre iiii här. Vi, som genom heiiiies förtroliga brefviixliiig med sin viin bihiiia, huru hon srniningom mognat till insikt och 6fvcrtygelse om den bittra orätt och skada. som kvinnaii. och genom henne familj och samhälle, lidit därigenom, att lag och fördom hö110 henne kvar på det omyndiga barnets ståndpunkt, vi läsa mellan raderna af en stor del af de umrikmska brefven, huru hon forskade och undersökte och lärde af allt, som kunde anvisa henne kviniims.
Förhållanderne hafva sedermera gestaltat sig så, att f. n. arfvejords-systemet och stadganderne derom, synnerligast sedan den lika arfsrätten tillkommit, långt ifrån att bibehålla jorden inom slägten, måste göra det alldeles ofelbart nödvändigt, att arfvejord inom några få generationer går ur slägten. Att närmare utveckla detta, torde vara alldeles obehöfligt, ty att så förhåller sig har jag aldrig hört nekas. Nå väl, R. o. Ad. torde dock finna, att den ärfda jorden är något annat än vanligt lösöre, och det är således angeläget, att erhålla ett lagstadgande, som götmöjligt, att en sådan jord kan bibehållas inom slägten, och af sådan beskaffenhet är den nu föreslagna lagen, ty om en person vill Den 2 December. 251 hindra att en egendom genom styckning emellan olika arfvingar går ur slägten, så blifver det honom möjligt genom detta förslag, och emot detta förslag kan så mycket mindre anmärkas denna testamentsrättens strid emot hvad man velat förstå med arfvejordssystemet, som denna testamentsrätt, enl. det föreslagna stadgandet, är inskränkt inom hördén, således till dem, för hvilka jorden anses vara en ursprunglig tillhörighet. Jag anhåller vördsamt om bifall till Ulsk:s förslag. Frih. Cederström, Thure Fredr.: Ifrågavar:de ämne har varit så vidlyftigt afhandladt, att jag kan vara ganska kort, men som det innefattar en ganska vigtig principfråga, för hvilken jag ifrar, har jag icke ansett mig böra underlåta att yttra några ord i saken.