Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag känner mig brydd och främmande för min omgifning, ty hvad som intresserar mig intresserar icke dem, och tvärtom; min tid är ej alltför mycket upptagen nu mera, ty mina stjufbarn äro nästan alla vuxna och sjelf har jag endast en 5-årig dotter. Mitt käraste sällskap utgöres af Shakespeare, Runeberg, Dickens, Schiller, Dietrichsson, Egron Lundgren, Nyblom och – er sjelf. Jag stickar strumpor under det jag läser. De första åren efter mitt giftermål hade banken ännu ingen bokhållare och jag biträdde då min man med en del bankgöromål. För omkring tre år sedan skref jag min första novell och sände den till doctor Herslow i Malmö; han sade att den visserligen var mycket »grön» men att den ändå vittnade om goda anlag och uppmanade mig att ej låta modet falla, sägande med det samma att jag borde lägga fantasien å sido så länge och endast teckna efter naturen; detta försökte jag i »Axel Lagerberg» samt »Snille eller hvardagsmenniska», jag har sjelf sett och varit bekant med dem båda; »Akrobaten» deremot är helt och hållet ur fantasien, jag skref den för mitt eget nöjes skuld (för att glömma en tråkig verklighet) jag tänkte ej på hvad de skulle säga, som läste den, derföre skrefs den i en handvändning och är en glad pojke. Jag har en hel del »utkast» liggande i min låda, men de komma väl att dö i linda. Det är så roligt att »tänka», men går trögt att skrifva. Alla rimsmiderierna har jag skrifvit i år, under en tidrymd af två månader, någon uppfinningsförmåga har dervid ej kommit i fråga, jag har blott skrifvit hvad jag sjelf känt för tillfället. Det var med mig som med konung Midas’ kammartjenare, då han tyckte sig bättre kunna bära på sin hemlighet sedan han hviskat den ned i gropen; kanske susar det nu ur mina versar: »Tardif har åsneöron?» Något som jag här mycket saknar är ensamhet och tystnad, jag har visserligen ett litet trefligt rum, dit jag kan draga mig tillbaka, men jag har så skarp hörsel att jag mot min vilja måste höra allt det nonsens, som pratas i salongen.
Gäldenär, om skyldighet för, att, i brist af annan tillgång, med arbete aftjena sin skuld. Xlii. B. 197. A. 296. — bysatt, om nedsättning i underhållet för. XIII. B. 197. A. 296. — förrymd, om reclamation af. XVIII. B. 175. XIX. A. 25o. — sorn afträdt sin egendom till sina borgenärer, otti befrielse från bysättning för. Se Bysättning. Gästgifvare i Herjeådalen, om förhöjning i löneanslagel till. Se Löneanslag. Gästgifvaregårdarne i Riket, angående reglerandet af afstånden emellan. V. B. 37!. VI. 4- VII. A. 18. ■— om förbud emot brannvinsförsäljning derstädes. Se Brännvinsförsäl jning. Gästgifveriskjulslegan, om förhöjning i. II. 142. R. 179,207. Gölha Canal, angående lånebiträde åt. III. 15y. kV. R. 58. V. 106, 157. XXII. B. 379. XXIII. A. 178. — angående ersättning för onera, som tillkommit genom dess anläggning. Se Ersättning. — om understöd för ångboxeringen å. Se Angboxering. Götha Canal-bolag och Malmö f. d. Di contverk, berättelse^ om verkställd granskning af. Se Revisorer. Götha Canal-bolags och Malmö f d Discontinrättningar, angående fortgången af den Fullmäktige i Riksgäldscontorel uppdragna utredning af. VII. Gölha Canal-bolags actier, angående befrielse från bevillning för desamma, då de ej öfverstiga 1 procent å capitalet.
Lagmans och HäradshöfdingeRäntan till JustitiaeStaten under Kongl. Svea HofRått 7,000 Götha dito 9,000: Skåne cch Blekinge 3,000: 19,000: Chartas-Sigillatae medel 20,000: Förhöjning i minimi-priset å den förut under penningeLönerne beräknade Spanmål 43>6o8# T:r a i.§ Rrd. 65,4ia: 36. Förhöjdt värde å förut med Kronovärdi uppförde indel te Räntor 155,926: x 4: 4- Dito å den till Kronovärdi uppförde Spannmålen 15,062:21:1. Cours-diffcrence å de tinder Mini 4:deSanaI. 5 Band. 4^ * ^3o Stats-Ut skottets B et änkan den sier - Staten förut uppförde 00,000 K:dr Haml>. Tillökning i Post - Verkets Stat, en ligt Kongl. Brefvet den Hvaremot afgå indragne Hushyror: 20 Jan. 1819 31: 8. 1,001,44-: 14. 8. Penningelön för Landshöfdingen i Christianstad, sedan indeldt Spannmål nn blifvit dertill anslagen de till Allmänna IndragningsStaten öfverflyttade 3:ne Planterings Hagvaktare Löner på Öland s5o: Stats-Uts kottets Betänka nd en. 781 det arfvode, sorn varit anslaget för en Intendent öfver Sillfisket i Götheborgs oell Bohus Län, hvilken befattning nu upphört 5oo: det nu upphörde anslag för Färjekarlen vid Elfkarleby, 2 Tunnor Spannmål, efter Kronovärdi j; 24. Indragen Vattenskadeersättning lill Hemmanet Haga i Götheborgs och Bohus Län 28. de på denna HufvudTilels anslag odisponerade 200: 24.
Memorial, i anledning af återremiss af Lag-Utskottets Betänkande N:o 29, öfver väckt motion om ändring i Kyrkolagens föreskrift rörande tiden för barnaqvinnas kyrkogång. I detta Betänkande hade Utskottet hemställt, att Rikets Ständer måtte för sin del besluta en författning, hvarigenom, med ändring af föreskriften i 5 Kap. 20 Lag-Utskottets Memorial J\s 44. 1 § Kyrkolagen om tiden för barnaqvinnors kyrkogång, förordnades att kyrkogång må tillstädjas fyra veckor efter barnets födelse, eller tidigare, om vederbörande kyrkoherde finner giltiga skäl för handen, att det tillåtas må; och har detta förslag af Högvördiga Preste-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet antagits; hvaremot Höglofliga Ridderskapet och Adeln samt Vällofliga Borgare-Ståndet funnit för godt att till Utskottet återremittera Betänkandet, i ändamål, så vidt af Utskottet tillhandakomna diskussionsprotokoll kunnat inhemtas, att åt qvinnan sjelf måtte lemnäs större frihet i bestämmandet af tiden för kyrkogången. Utskottet har emellertid icke kunnat finna någon verklig olägenhet för qvinnan af den pröfningsrätt, som genom Utskottets förslag blifvit inom vissa bestämda gränser Presterskapet förbehållen; och då Utskottets åsigt vunnit understöd af två Riks-Stånd, så föranlåtes Utskottet, att till Höglofliga Ridder,skåpet och Adelns samt Vällofliga Borgare-Ståndets antagande ånyo framlägga det förslag, som i det återremitterade Betänkandet innehålles. Stockholm den 16 April 1866. Ank. till Exp.-Utsk. den 16 April 1866, kl. 5 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om ändring i lagens stad~ ganden angående reseförbud för gäldenär.
För de flesta af Dagnys läsare torde det vara bekant, att äfven yttre bevis på den kärlek och aktning, hvarmed Regina Pallin omfattades af sina lärjungar, kommo henne till del. Vi nämna blott stipendiifonden " Regina Palliiis minnei ' och det porträtt i olja af den saknade föreståndarinnan, som vid läshrets afslutning öfverlemnades till Seminariet. Shväl fonden som porträttet .äro ghfvor frhn en del af Seminariets forna och nt~varande elever. Det är dock icke om dessa mer officiella ghfvor vi här närmast velat paniinna, utan om de många små kärleksbevisen, som kommo Regina Palliri till del. Var det icke p&amp; hennes arbetsbord vi niistan alltid sågo vårens förstlingar och höstens sista blommor? Och till henne hittade ju rosorna vägen äfven midt i vintern. Och p&amp; hennes födelsedag - huru rördes icke våra hjertan till medlidande med de stackars postbuden och telegrafpojkarna, som maste springa med bud från nar och fjärran! Regina Pallins vänner sågo med oro och bekymmer huru hennes sjuklighet tilltog hr från hr. Arbetet, som var hennes glädje, började att kännas tryckande, och hon hade derföre hos Seminariets Direktion anhållit om tjiinstledighet för nästa läsår. Denna anhållan beviljades dagen innan hon lades ned ph den sjukbädd, från hvilkan hon aldrig skulle uppsta. Hon hade fatt tjänstledighet för alltid. - Äfven efter hennes död kommo de små kärleksghf ' vorna. Hvar och en ville räcka henne sin blomma, cch sh hvilade hon, nedbäddad bland de många blomsterbuketterna. Sh kom begrafningsdagen med en rikedom af kransar och blommor, som alla buro helsningar till den kära döda. De bud, som blommorna framförde, hade ensamt kunnat teckna Regina Pallins lefnadssaga. Blommorna från Seminariets Direktiol; uttryckte " djup tacksamhet för en iidel lifsgerniugn; f r h kamrater kom " ett tack för trofast ranskap och ädelt föredömen, och bland de många helsningarna från forna lärjungar var det en krans, som bragte tack fur " moderlig k i i ~ l e k.
45 litet, som hos Öfverståthållare-embetet, förebragt eller ens erbjudit någon bevisning till bestyrkande af hvad lian uppgifvit dels om särskildt för dagen eller tillfället meddelade ordres, de der ej heller voro att i allmänna orderjurnalerna igenfinna, och dels om några vid samma tillfälle befunna folksamlingar och deras otillbörliga uppförande emot militären, hvilka tilldragelsers verklighet således kunde åtminstone ifrågasättas. Yid sådana omständigheter och enär häraf ville synas, som skulle laga anledningar till meranämnde häktningsåtgärder icke hafva varit för handen, måste den sålunda, med oförminskad vigt, ännu qvarstående klagan öfver dessa åtgärder, liksom klagandernas i sammanhang dermed gjorda uppgifter om militärpatrullernas våldsamma förfarande vid berörde tillfälle, lagligen påkalla undersökning, på det alt icke allenast Hr öfversten Daevel, såsom innehafvande befälet och åtminstone vid ett tillfälle sjelf tillstädes, utan ock öfrige närvarande befälhafvare samt slutligen de tjenstgörande af manskapet, hvilka antingen anbefallt eller verkställt de öfverklagade airesteringsåtgärderna, fingo hvar i sin ordning redogöra för desamma och för hvad dervid kunde hafva sig tilldragit; efter hvilken undersökning liden vore inne att närmare urskilja, huruvida , enligt lag, ansvarstalan emot befäl eller manskap borde fullföljas, och klagandernes anspråk på upprättelse, för hvad dem öfvergått, kunde understödjas.
Munnen, ofta lockande ljuf, krökte sig nu litet begabbande, och de blå ögonen, som alls icke voro praktfulla, men kunde glimma till betagande eller smeka farligt varma, blickade utan solsken, litet skarpa och missnöjda. Hon vände sig inåt verandan och kisade i den besvärande dagern. Däruppe stod en ung kvinna och knäpte långsamt sina handskar, medan hon ifrigt spejade utåt vägen. Starkt bygd, ful med breda käkar var hon smakfullt klädd i en luftig, blekgrön råsidenklädning, axelkappa med sidenfoder i samma blekgröna ton och en enkel hvit halmhatt med ett väl harmonierande band. Ett smäckert sidenparaply stod hopviket mot balustraden. Hon tog det nu, gick obesväradt utför trappan och jollrade litet åt barnet; vände sig så om på sandgången och sade på västerbottenska blygsamt men bestämdt: — Frun kan lägga nyckeln bakom kökstrappan — jag vet inte, om vi reser till Chicago på revivaln eller inte, det beror på, hur mister Pärsson önskar. Fru Hjelm svarade icke men såg efter henne mer och mer ironiskt, tills hon varseblef professorn höja vattenslangen och med säkert öga rikta den på sin förbisvajande tjänarinna. — Erik, var inte galen — ropade hon då häpen — är du inte för resten färdig snart? Erik Hjelm lät skrattande strålen rasa öfver landsvägsdammet, snuddade pojkaktigt vid kanten af den blekgröna, upphörde sedan, stängde kranen, rättade på sina hängslen och kom fram. Han lade sig raklång på verandagolfvet med händerna sammanknäpta under hufvudet, böjde knäna uppåt och pustade, fetlagd och genomsvett som han var. Lilla Ruth sprang genast beställsamt efter en kudde och stack under hans hufvud. — Behagar den blifvande fru pastorskan komma hem till i morgon bittida och fullgöra sina plikter vid vårt syndiga hems härd? deklamerade han med så mycken ironi, han kunde åstadkomma. — Vi få hoppas det — jag har släpat ihjäl mig på den här pojkungen idag. — Ja, men vet du, min kära Matilda, nog kunde du behandla dina pigor lite ... — Käre Erik!
Jag skulle derföre tro, att den värde ledamoten, som i detta fall uppställt skräckbilder och häntydt på en framtid, då Staten måhända skulle gä alldeles omkull, i brist på medel att allona sina tjenstemän, — att den värde ledamoten, säger jag, icke ville se tillhaka ulan framom sig, och icke tro att det alltid skall blifva nödvändigt eller ens möjligt för ett StatsUlsk. att arbeta i den anda, som [Jr von Hartmansdorff förmodat att delta Utsk. gjort sig till en pligt att handla. Jag skulle tro, att det förhållande, hvarunder närvar. StatsUlsk. uppträdt och handlat, bör upphöra och aldrig mer inträda;och för att komma till en så lycklig tid, anser jag det steg, som StatsUlsk. föreslag i t, vara stort och vigtigt, hvarföre jag äfven tillstyrker att det måtte af R. o. Ad. gillas. Hr Ribbing, Re ngt: Man har i allmänna termer förespått stora olägenheter utaf bifall lill StatsUtsk:s förevar, betänk. ; men lör ingen af dessa olägenheter har man förmått framlägga något g i 111 i g t skäl. Gr. Horn, som rättat åtskilliga misstag om innehållet af SlatsUtskts betänk., har afven till besvarande upptagit de gjorda inkasten och desamma fullkomligen vederlagt. Man beklagar, att ofta sa väl i Utsktn sorn uti Stånden, personer föranlåtas att deltaga uti afgöi andel af saker, hvarom de icke äga tillräcklig kaune - Den 4 November c. m. dom; denna klagan är ingalunda ogrundad. Hvad förevar, (råga speciell angår, vågar jag påstå, att de personer, som icke haft desto mera beröring med förhållandena på landsbygden uti delta ämne, icke heller derom kunna äga fullständig kännedom, och jag är derföre fullkomligen öfvertygad att de värde ledamöter, som upplrädt emot detta betänk. skulle förändra åsigt, om de (inge tillfälle att inhemta huru del tillgår i detta afseende.
Jag bestrider icke det förhållande, som eger rum å det af Frih. Raab områdda hemman i Kalmar län, men jag beklagar, att R. o. Ad. vid denna lagstiftning icke kan fästa uteslutande afseende å Frih. Raabs hemman, utan måste laga i betraktande det allmänna förhållandet i hela landet. Då Utsk:n föreslagit ett lagstadgande, som skulle gälla för hela riket, tror jag Ulsk:n hafva gjort rätt uti att begagna ordalag, som i lagstiftningen hittills varit använda. Då nu öfverläggningen ansågs fulländad, framställde Hr Gr. o. Landtm., alt i afseende på denna punkt blifvit yrkadt af Gr. Sparre bifall till Ulsk:ns förslag, med rättelse af orden ”svedjande utan lof”, sorn genom tryckfel blifvit införde i st. f. ”olofligt svedjande”, samt af Frih. Raab afslag å Utsk:ns förslag, samt att punkten måtte få följande lydelse, ”alt inskränkning i skogs svedjande vid förhöjdt ansvar påbjudes.” Efter sedermera först till bifall å Utskms förslag, dock med rättelse af det anmärkta tryckfelet, och sedan till antagande af Frih. Raabs förslag framställde propos:r, som besvarades med blandade Ja och Nej, hemställde Hr Gr. o. Landtm, ånyo propos. till bifall å Utsk:ns förslag, och ropades dervid ånyo Ja och Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han ansåg Ja nu hafva varit öfvervägande. Efter härvid af Frih. Raab begärd votering, uplästes till justering och godkändes följande voter:s-propos.: Den som bifaller" det i Lagsamt Allm. Besv. o. Ekon.Utsk:ns Den 11 November e. m. 397 Betänk. JVa 29, pag. 29, framslälldla förslag i fråga om förbud emol och ansvar för svedjande, röslar Ja; den det ej vill, röslar Nej; vinner Nej, afslås nämnde förslag oell antages Frill. Raabs förslag, att inskränkning i skogs svedjande vid förhöjdt ansvar må påbjudas.
Under hela den långa resan räckte hans feststämning — men så var det också den ljusa, den leende framtiden hans tankar kretsade omkring. Framtiden — det var någonting riktigt genomgående festligt, någonting snarlikt deras båtfärd på Bysjön, idel solsken och blå luft, kraftiga årtag oeh allvarsord, uppriktighet och innerlig sämja — och två i båten! Han visste icke riktigt, hvad poesi var, men han trodde, att det borde vara någonting ditåt. De skulle bo någonstädes på Kungsholmen eller åt Atlas till, der de hade kroppsarbetarnes idoga lif omkring sig oeh lika nära till landet som långt till Drottninggatans och Vesterlånggatans närd. Tre stora, ljusa rum, jungfrukammare och kök skulle de ha, ingen grannlåtssalong, men ett ordentligt rum åt pigan. Och det skulle bli ett mönsterpar och ett mönVåra barn. Elisif. Vid tandspricknlngen lida d e flesta barn m y c k e t. Elisif. Köket. Tj en ar ne. Aldrig något gagnlöst gnabb om skräp, aldrig några småaktiga ingrepp i hvarandras tankeoch handlingsfrihet, fullt förtroende och fullt erkännande af den andres vederhäftighet. Intet förmynderskap å någondera sidan, inga reglementen, inga maktspråk: » Sådan är jag derför måste du vara så med! » Men en sådan kärlek, god ' vänner! — förstås, utan all sentimentalitet och allt pjosk — en sådan der kärlek, som liknar det nya cement han uppfunnit och skulle ta patent på: det blir starkare och olösligare, ju äldre det blir — temperaturvexlingar och hvardagssläpets nötning — ingenting biter derpå, det fäster bara hårdare! Och så det skulle komma att skrattas i de der tre rummen — ja, hvarför inte ända ut i jungfrukammaren, hon var ju menniska, pigeschen också, och kunde behöfva lufta lungorna ibland. Men deremellan skulle det knogas och det efter ordning ändå, och med allting skulle de hjelpas åt, hon skulle sätta fason på hans broschyrer i arbetarefrågan, för han var allt litet bortkommen med det der knåpgörat att skrifva; tankarna skulle han bestå, om hon släppte till formen.
Orsaken härtill ar, att dä sa wal i Kammar-Cotlegium som Kammar-Ratten annu dels saknas dels ännu aro orewiderade Lands.Böcker och andra räkensiaper för flera är, sä kunna besia Collegier hwarken uplysa hwad Kronan rätteligen bordt hafrv.r, annu mindre hwad den fält. Högloft. Stats-Utskottet lärer annu icke företagit någon granjkning häraf, hindrad af mängfaldiga andra arender: af denna orsak projecrerade jag, att genom scrfkitte derk il! ursedde Ledamöter, företaga denna granskning, detta asllyrktes, och ar sörmodeligen orsaken, hwarföre man om sammanhanget ar i lika okunnighet nu som i början af Riksdagen. Ingen ting synes likwäl warit enklare än ark först genom Taxenngs-längderne utröna huru myckel som blifwit debiterar, sedan af Upbördslängderne tillsedk hwad som influtit elter gårr till afkorrtning: af rewersalerna, frän de werk, som direcke till Riksgälds-Con tviret - Den r4 Abruarii. 621 toiret insända Bewillnings-medel, hade utan nunsua swärigher kunnat uplysas, hivad frän detza influtit. Att all betsa fordrar rid medgifwes gerna, mea blir det ett giltig stal att derföre underläta en sadan granskning. Det synes derföre nog besynnerligt, akt »vederbörande i Riksgalds-Contoiret icke sjelfwa »varit angelägna att bidraga kill uplysnings minnande i denna sak, som kastar sä mycken skugga pä dem, säsom ock att Stats-M skottek, dä det afböjt den projeckerade tillökning af Ledamöter, ej kraftigare satt anwändt, till andamälets minnande, än blott inhämtat andras yttrande; genom en ordentelig granskning hade dek säkert blifwit uplyst, som nu blir i mörker be, grafwit.
Riksdagsmannen Nils Mansson instämde haid uti sfi mycket häldre, sorn på flera orter i Skåne ej Den 19 Janl* ej fanns utägor pä närmare afstånd å'n flera mils hvarföre Riksdagsmannen ansåg den Jordägare, på hvars ägor grustillgång fanns, höra vara skyldig att tillåta, det erfordeUgt grus till allmän Vägbyggnlng derstädes finge hämtas, tit Supra. Ex Protocollo A. 7. Walilstjerna. Uppläst lior. Högloft Ridd. och Ad. d. ig Juni. __ .— Hög v. Prest - Ståndet d. 20 — • Vällofl. Borg. Ståndet d. ig — .— *— Hederv. Bonde-Ståndet d. ig Vördsamt Memorial! Uti särskildta till Hedervärda Bonde - Ståndet ingifna och derifrån till I.ag - Utskottets handläggning remitterade Memerialer, är af RiksdagsEulimagt igen fran Jönköpings Rän Petter Christoffersson hemställt, det de hemmans innehafvare, som på sina ägor hafva Vattufall, må fritt och utan afseende på föreskriften i 20 Cap. 4 §. Byggn. Balken, samt utah atal af ägarne till skattlagde Qvarnar, få uppbygga så kallade husbe» hofsqvarnar, och af Riksdags - fullrnägtigén från Christianstads Eän Hils Persson åter föreslagit, att den omgång, som med iakttagande af hvad berörde Capitel stadgar, uppstår då rättighet till husbehofsvaderoch vatten - mjölqvarnars anläggaing vill sökasj matte helt och hållet försvinna och Den t § juni. 6tti icke äga ratti v‘id andra tillfälletl ari ciå skattläggning till tulltägt a Sadan qvarn begå res, titan Uppfarandet af omförmälte qvarnar blifva obehindradt för den hemmans åbo, sorn dertill ä* ger lägenhet och. förmåga.
Maj :ts nådiga proposition, ifråga om indragning af Hof-jaktvarfvet. (I. A.) TT... ti till Rikets nu församlade Ständer afbiten, och af samtlige Riks-ståaden till Stats-utskottet remitterad, nådig proposition, (intagen under Nio 6 i 1 sami. 1 afd. af hillänget till Riks-ståndens protokoll) har Kongl. Maj:t, med tillkännagifvande af Dess nådiga afsigt att indraga det inom hufvudstaden belägne hof-jaktvarfvet hvarifrån der befintlige fartyg skulle förflyttas till flottans varf på Skeppsholmen och Djurgården, föreslagit, att, då en sådan indragning kommit till verkställighet, den for hof-jaktvarfvet begagnade tomt jemte åbyggnader, med undantag af de delar deraf, hvilka, enligt Kongl. Ma j:ts serskilda nådiga beslut af den 2:dra N »vember nästlidet år, tills vidare blifvit lill begagnande för Stockhoms stads behof upplåtna, utgörande ungefär 6,200 qvadraialnar, utom en dit ledande väg, måtte försäljas, Samt Rikets Ständer medgifva, dels alt de åt staden upplåtna lägenheterna allt framgent finge af densamma, begagnas emot bestämd årlig afgift, så vida staden icke heldre önskade att desamma inlösa, dels ock alt så väl denna afgift, som äfven den för öfriga delar af tomt och åbyggnader inflytande köpeskilling användes för behöflige byggnadsföretag vid Stockholms station af flottan. Enligt de upplysningar, Utskottet förskaffat sig angående hof-jaktvarfvet, innehåller tomten dertill, belägen på Kungsholmen vid norra stranden af mälaren 82,770 qvadratalnar, hvilken tomtplats är till en del bebyggd, till en del obehysed. De derå uppförde byggnader bestå afl l:o Chefsbyggningen af träd, under tegeltak, brädfodrad och rödfärgad; 2:o Kassernbyggnadenj uppförd af slen och försedd med tegeltak; 3:0 Smedsboställsbyggningeny äfvenledes af sten och under tegeltak; 4:o
ÖDRA TEATERN, som för ovanlighetens skull spelat nyårsrevy till och med under påsken, uppför numera en fransk fars, betitlad » Plats för kvinnan! » af författarbolaget Yalabréque och Hennequin. S » Väfvarne » är i sanning ett stycke, som verkar gripande, med starka, ja, brutala, men aldrig osanna eller okonstnärliga medel. Och allvarliga tankar måste det inge en hvar, som har något sinne eller hjärta för sociala frågor. §3 äfvensom svart, hvitt och kulört Henneberg-Siden från 65 öre till kr. 16: 45 pr meter — slät, randig, rutig, fasonerad, damast m. m. (cirka 240 olika kvalitéer och 2,000 olika färger, mönster m. m.). Siden-Damast 90 ö r e till k r. 16: 45 p r från mina Tandläkare TOM von HALL. — Hvard. Helgd. Allm. Guldmedalj Bergen 1898. Sjukgymnastik och Massage gifves af medicine kandidat A. Kjellberg, Iegit. sjukgymn. Prospekt på begä- ran. Adress: Stockholm, Mästersamuelsg. Allm. (S. T A. 58291) I smak som finaste bordssmör. Tillverkad under statslig kontroll. Pasteuriserad grädde och mjölk. Bakteriologisk undersökning af råvara och färdigt fabrikat. Högsta kvalité är märkt S. O. M. i stora röda bokstäfver å lådan. Generalagentur och nederlag i Stockholm hos EKSTRÖM &amp; HOFIUND, Skeppsbron 24. Stockholm. Depositionsränta Sparkasseränta 5 % 5 % i Ä hvarje sparkassebok kan lyftas intill 1,000 kr. i månaden ntan uppsägning. m e t e r log omgående. — Dubbelt porto till Schweitz. G. &amp; K. Hofleverantör.) fabriker Pellerins Christiania Grädd-Margarin Guldmedalj vid Stockholmsutställn. Kurs i fr. 65 öre-16,45 Siden-Damast fr. 90 öre — 16,45 Bal-Siden .. Siden-Bastklädn. pr robe » kr.