Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kungörelsen den 20 December 1854 blifvit, i enlighet med Rikets Ständers vid sednasle Riksdag fattade beslut, i Nåder förordnad! Bevilln.-UlskoUels Betänkande N:o 12. 3 angående sättet oell vilkoren fur utgörande, användande oell redovisande af den utaf Rikets Ständer fastställda årliga afgift till veneriska smittans hämmande och botande, Kongl. Majit gifvit Rikets Ständer tillkänna, det Kongl. Serafimer-Ordens-Gillet, för ali ådagalägga i hvad man ifrågavarande afgift fortfarande må vara för lasarettens och kurhusens underhållande behöflig, till Kongl. Majit i underdånighet öfverlemnat uppgjord sammandrag af inkomna summariska räkningar och revisions-berältelser, angående kurhusinedlens belopp samt läns-Iasarettens och kurhusens öfriga inkomster och utgifter under år 1854; utvisande detta sammandrag, att kurhus-afgiften för året utgjort 175,820 K:dr 44 sk. 4 r:st. och öfrige inkomster 101,932 R:dr 14 sk. 1 rist. samt att utgifterna uppgått till 254,922 R:dr 18 sk. 10 rist., allt banko, hvarjemte Ordens-Gillet, då häraf visade sig, alt nämnde sjukvårds-inrättningar utan kurhus-afgiften icke kunde ega bestånd, samt denna afgift vore bestämd alt utgå endast lill och med det år, hvarun der nu påbörjade Riksdag slutar, i underdånighet hemställt, att Nådig Proposition om samma afgifts fortfarande måtte lill Rikets Ständer aflatas. Derförutan hade dels Kongl. Majlis
Derefter gick hon fram till sängen och lyste försigtigt på den sjuke gossen. Han låg ihopkrupen i en vrå af sängen. En mängd halfsmutsiga paltor voro virade omkring honom, den ena öfver den andra. Det bleka, magra ansigtet med den spetsiga hakan och den vissna hyn hade detta gripande uttryck af brådmogen sorg, som man ibland får se hos dylika små martyrer, och som kommer oss att känna ett nästan högtidligt intryck af en själ, som lidandet gjort gammal. Ögonen voro onaturligt stora, och tunga, blåaktiga påsar hängde inunder dem; det ryckte i hans lemmar, då och då qved han till, och hans bröst flämtade som en liten döende fogels. Hans lif hade icke varit annat än smärta. Sjukdomen låg i hans blod, då han föddes, och det tycktes ha varit hans lifs bestämmelse att utveckla den, låta den tum för tum förtära sig och så dö deraf. Modern stod en stund och betraktade honom. Derefter stälde hon ljuset på bordet och drog en djup suck. »Stackars lilla kräk», tänkte hon, »han har väl inte många timmar igen.» Hon började sköta om hans sår, och sedan tog hon fram en flaska vin, som frun gifvit henne, och hälde några droppar i hans mun. Då öppnade han litet på ögonen och smackade med läpparne, men han kunde ej svälja vinet; det rann utför hans mungipor, ned på halsen. Madamen stökade nu litet i rummet, tog fram en spisbrödskaka ur ett skåp och gick ut för att köpa sig en sill till aftonvard. Då hon kom tillbaka, voro de begge stadsbuden hemkomna. De hade redan lagt sig och sofvo nu som bäst i vråarna. Hon at sin qvällsvard och tog derefter en stol och satte sig vid gossens bädd för att vaka. Men hon var trött och sömnig. Stadsbudens snarkningar och barnets qvidan ljödo allt mera drömlikt orediga och aflägsna. Hon försökte att hålla upp ögonen, men hela rummet var liksom insvept i en slöja, och föremålen dansade upp och ned deri. Hon hade en dunkel förnimmelse af någon, som oupphörligt räknade till åtta – men så föllo hennes ögon igen, tankarne gledo bort och hon somnade.
Alt likaledes och då utfodringen vid Kronprinsens Husarregemente vore ställd på passevolans samt följaktligen offentlig redovisning för fourrage-persedlarnes användande icke ägde runi, Kongl. Maj.t ansett någon åtgärd i anledning af Justitie-Ombudsmannens framställning, i hvad den rörde detta Regemente, icke heller erfordras. Vidkommande åter de trenne Artilleri-regementena, hade Kongl. Maj:t pröfvat skäligt att, till efterrättelse vid dessa Regementen, i nåder meddela följande föreskrifter: »'1. Då för den hafre, jemte hö och halm, som vid Svea, Göta och Wendes »Artilleri-regementen utfodras, afskrifningsprocent är medgifven till det i Kongl. Maj:ts nådiga »Afskrilningsreglemente af den I I Augusti 18 12 stadgade belopp, utgörande tre procent »för utfodrad hafre, sex procent å hö och fyra procent å halm, och då nämnda Re »glemente här icke äger annan tillämpning, än att endast angifva beloppet af den be »viljade afskrilningsprocenten, så må, sedan Regementenas hästar oafkortadt erhållit »sina rationer, i enlighet med fastställd fourrageringsstat, hvaröfver Regementscheferne »skola hålla noggrann tillsyn, afskrifningsprocenten antingen in natura, om öfverskott »uppkommit, eller, i den mån sådant saknas, uti kontant, efter medelpriset å de upp»handlade fourrage-artiklarna, disponeras; börande afskrifningsprocenten å det åtgångna »fourraget till sitt fulla belopp vid redogörelseårets slut uti Regementets räkenskaper »afföras och tilläggas kostnaden för fourrage-artiklarnes anskaffande; hvaremot det vare »Regementenas Fourragerings-Direktioner förbjudet att för helt kalenderår upphandla four»ragepersodlar utöfver hvad som, med inberäkning af föregående årets behållning, der»est sådan finnes, enligt gällande stater erfordras, derå Regementschefen skall hålla tillsyn.» »t.
Det i 13 §. införda stadgande grundar sig på samma Utskotts Utlåtande N:o po, äfvensom stadgandet i j4 §• på Stats-Ulskollets Utlåtande N:o 155. Uti i5 §. är det af Rikets Ständer, enligt Förstärkta Stats-Utskottets Memorial N:o 534, fattade beslut intaget. Föreskriften i 16 §. är liemtad från Stats-Utskottets af Rikets Ständer godkända Utlåtande N:o öo. '7 §• grundar sig på Utskottets Utlåtande N:o 156, 18 §. på Ut'å tandet ]N:o 126, 1 g §. på Utlåtandet N:o 158 och 20 på Utlåtandet IV:o 431. Stockholm den 2 Juni 1841. (^Fortsättning af den afdelning utaf Reglementet för Riksgälds-Contoiret, som .htmdiar om detta Verks utgifter.) C) Serskilda, Riksgälds-Contoiret ål agde, utbetalningar. §. .. Återstående kostnader och utgifter i och för innevarande Riksdag bestridas a'f Riksgälds-Contoiret, under iagttagande af Rikets Ständers härom meddelade och Fullmägtige, genom Stats-Utskottet, serskildt tillkännagifna föreskrifter. §. 2. Den af Rikets Ständer tillförne bestämda aflöning för Rikets Ständers Justitiae-Ombudsman samt den hos honom och Tryckfrihets-Comiteen anstälda Canzlioch Vaktbetjening, uLbetalas fortfarande af RiksgäldsContoiret på enahanda sätt, som hittills, dock med iagttagande: ad) att den under lönerne beräknade spanmål godtgöres nuvarande innehafvare af dessa befattningar, från och med detta år och till nästa Riksdag, med Sju Riksdaler Tio skillingar för hvarje tunna; hvaremot för dem, som hädanefter tillträda någondera af desamma, denna spanmål ersättes efter ett pris af Sju Riksdaler tunnan ; och Mili. till R. St.
Ståndet lät dervid bero. N:o 42, i anledning af väckta frågor om ändring i skyldigheten att bygga och underhålla vägar och broar, m. m. Bifölls. Från Vällofl. Borgare-ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens memorialer: N:o 77, med förslag till sammanjemkning eller voterings-propositioner, i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut, rörande den utsockne frälsehemmanen i Halland påförda rotering, m. m. i:sta punkten, eller yttrandet, pag. 3. Lades till handlingarne. i:sta voterings-propositionen. Godkändes. Inbjudningen till Borgare-ståndet_> neder å pag. 3 och början af pag. 4» Af slogs. Godkändes. Yttrandena, angående 2:dra och 3:dje punkterna af Utskottens föregående utlåtande, äfvensom den slutliga hemställan. Ståndet lät dervid bero; och N:o Prot.-utdrag den 2 September 1868. 673 och N:o 78, med förslag till sammanjemkning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut, rörande roteringsverket för den tillökade ordinarie båtsmansroteringen. Inbjudningen antogs. S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-utskottets memorial N:o 3o, i anledning af dels de skiljaktiga beslut, Riks-stånden fattat, angående åtskilliga i utlåtandet, N:o 27, rörande tull-bevillningen , behandlade frågor, dels ock återremiss från Bondeståndet af någon del af samma utlåtande. i:sta, 2:dra och 3dje punkterna godkändes, och 4;de punkten lades till handlingarna. S. D. Föredrogos ånyo Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens betänkanden: N-o 38, i anledning af väckt fråga om ändring uti 55 § af Kongl. Maj:ts förnyade nådiga militias-boställs-ordning den 23 Januari i836. Ståndet fattade beslut, i enlighet med herr IV.
D. redan yttrat, angående apterandet af merberörde hus lill Riksgälds-Contorets begagnande, får Utskottet alltså tillstyrka, att, derest Kongl. Maj:t bifaller Rikets Ständeas hemställan om Kongl. Sundhets Collegii förflyttande lill Numer-Lotleri-inrättningens nuvarande egendom, det af bemälde Kongl. Collegium hittills begagnade och i sådant fall till framtida local för RiksgäldsContoret bestämda bus, må, på sistnämnde Verks bekostnad, genom Fullmägliges föranstaltande, iståndsältas och för det afsedda ändamålet behörigen inredas samt förses, ej mindre med ett å lämpligt ställe inom detsamma aubiingadt e 1 d fri It Cassahvalf, än ock, äfven om härtill erforderlig lägenhet icke utan nybyggnad kan anskaffas, med en serskild uthusbyggnad för uppläggandet af Contorets ved m. m.j botande alla i följd häraf ifrågakomrnande arbeten, så vidt omständigheter och förhållanden lämpligen medgifva, utbjudas å entreprenad och enligt härom förut afslutade contract utföras. Stockholm den a5 Maj 1841 • Stats-Utskottets Utlåtande t N.o 5 j4. i N:« 544. Ank. lill Exp.-Utsk. den 27 Maj, kl. 9 f. m. Memorial, med förslag till ytterligare föreskrifter att intagas i Reglementet för Riksgälds-Contorets framtida förvaltning. (Rgs Afd.) I stället för Sjette Afdelningen eller §§. 59^-64 samt Tionde Afdelningen eller §§. 118—122 af del, vid sisla Riksdag, för Riksgäld — <dontoret utfärdade Reglemente, får Stats-Ulskotlet, till införande i det n^a Reglementet för samma Verk, föreslå de stadganden, som härhos varda till Rikets Sländers granskning öfverlemnade. Dessa stadganden innefatta egentligen inga andia bestämmelser än deni, som förefinnas i det hittills gällande Reglementet och den dervid fogade Stat.
Onekeligen leder likväl den förra metho - 64 den till mera ordning vid uppställningen, ty en ny organisation lärer icke kunna företagas, eller förslag dertill systematiskt författas, utan att i sammanhang med det öfriga företaga granskning af de Ämbetsmäns befattningar, hvilka äro till antal och verkningskrets i Grundlagen bestämda; hvarföre, och då af de till Urskottet remitterade handlingar inhämtas, att den är ign tillförordnade Committée i sitt Betänkande den 31 Mars 1812 föreslagit, att åt en annan Committée måtte uppdragas, att utan hinder af gällande Lagar och författningar, föreslå ordningen för allmänna ärendernes handhafvande; att 1812 års Ständer, i underdånig skrifvelse den 24 Julii, instämt i lika beskaffad önskan; att Särskilta Utskottet vid förra Riksdagen, med anled. ning häraf, föreslagit sådane förändringar i Styrelseverkens organisation, som, efter Utskottets yttrande, föranledde till förändring i redactionen af vissa §. §. i Regeringsformen j att ingen anmärkning häremot skett, utan Högvördiqa Preste-Ståndct tvertom uttryckeligen anhållit, att åt Committéen måtte uppdragas utföra sin befattning , utan hinder af Rikets Grundlagar samt öfrige gäilande Lagar och författningar; och att Kongl Majus Nådiga skrifvelse till Riksens Ständer den 14 sistledne Mars tillika omnämner Grundlagsförändringar, sorn i vanlig ordning böra behandlas; sä har Utskottet i sitt arbete och de Organisations-förslag, som kunna göras, ansett - 6 5 sett sig obehindradt af nu gällande Grundlagar» Lagar och författningar, så vidt desse hafva afseende på det reglementariska, och icke angå grunderne för det nu gällande regeringsoch författnings-systemet: varande likväl de Grundlags-förändringar, som Utskottet ansett vid en ny Styrelse-Verkens organisation böra komma i fråga, från förslaget utdragne och på en särskild dervid bilagd förteckning upptagne, på det att de nödvändiga formaliteterne, för att komma till desse förändringar, må, efter förslagets pröfning i ett sammanhang, och, så vidt det godkännes, vedeibör 1 igen blifva iakttagne.
F. samt 31 § R. O., rörande de för Bevillnings-Utskoltet bestämda åligganden, i ändamål att, genom ett noggrannare ordnande af dessa, bidraga till förkortande af den för riksdagsärendenas behandling erforderliga tid. Till följd af föreskrifterna' uti 53 och 70 §§ Regeringsformen samt 31 § Riksdagsordningen har det för det närvarande ansetts vara Bevillnings-Utskottets skyldighet, att vid hvarje riksdag, opåmint, uppgifva de allmänna grunderna för bevillningens fördelning och derefter utarbeta förslag tili dess utgörande. Författningarne om allmänna bevillningen, om tullafgifterna, stämpelpappersafgiften, bränvinsbränningsafgiften och andra afgifter af bevillningsnatur hafva, med anledning häraf, under hvarje riksdag blifvit af Bevillnings-Ulskottet underkastade ny granskning och bearbetning, äfven då ingen motion om ändringar derutinnan blifvit yäckt; och då sålunda såväl grunderna för nämnda bevillningar och afgifter, som alla deraf härflylande specialfrågor, vid hvarje riksdag ånyo komma under diskussion och afgörande inom både Utskottet och de serskilda Stånden, icke sällan i flere än två omgångar, föranleder allt detta lill en förlängning af riksdagen, hvaraf gagnet ganska ofta icke motsvarar de kostnader, hvilka deraf förorsakas. Då i allmänhet det öfverensstämmer med en klok lagstiftningspolitik, att lemna lagar och förhållanden orubbade, uti hvilka ingen, som med behörigt initiativ är försedd, finner skäl all föreslå någon ändring, synes det häraf vara en naturlig följd, att då, hvad de serskilda bevillningarne angår, hvarRih. till R. St. Prof. 1850 § 1851. 3 Sami. 14 Höft. \ 2 Konstit ut iöns-Utskottels Memorial, N:o 12. ken någon riksdagsman, i afseende å grunderna för beviliningens utgörande, under ingången riksdag väcker förslag till ändring, eller Bevillnings-Utskotlet, för sin del, finner rättvist, billigt eller nyttigt alt framlägga något sådant, dessa grunder oförändradi böra förblifva sådane, de dittills varit.
Utaf förslags-anslaget för tryekningen af lag-beredningens arbeten (samma §:s 2 mom.) „ 1,411: 1. 8. (hvaraf dock under år 1851 återbetalts 122 r:dr 24 sk.) 1851 års anslag för uppförande af fängelser efter cell-system (72 § af 1848 års reglemente) „ 100,000 (utbetaldes under år 1851). Anslaget till vägoch vatten-byggnads-styrelsens aflöning för 1850 års 4:de qvartal (76 § lista moro. af d:o) „ 2,441: 32. — (utbetaldt i samma månad). 1850 års anslag till arfvoden och stipendier för Civil-ingeniö rers bildande vid Mariebergs läro-verk (sistnämnde §:s 3:dje och 4:de mom.) „ 2,000: (utbetaldt i Februari 1851). Utaf anslaget för bestridande af kolonien S:t Barthelemy» för valtnings-kostnader (90 § af 1848 års reglemente) „ 11,619: 18. 3. (utbetaides i Maj 1851). Anslaget för Riks-arkivets kompletterande med registratur från Kongl. Majit Kanslis afdelningar (nu gällande reglementes 76 §) „ 6,000: (hvaraf utbetaldes: nr 1851 r:dr 3,500: „ 1852 „ 2,000» ,. 1853 „ 500: — —). Utaf anslaget för Nationalmusei-byggnadens fortsättande (samma reglementes 78 §)' „ 156,000: (hvaraf utbetaldes: år 1850 . Anslaget till inköp af boställe åt Kapell-predikanten i Lekvattnets församling af Fryksdal» härad och Wermlands län (96 § 1. mom. af 1848 års reglemente) „ 1,000: (utbetaldt i Mars 1851).
Fordringsegare, hvilka som häldst, såge sin förmögenhet våldsamt öfverflyttas ur sina i gäldenärernas händer, hvaraf allmänt missnöje och förbittring skulle alstras. Också visa Sveriges häfder, att ingen Statsbankrutt egt rum, utan att Statshvälfning följt derpå. Mynttecknen voro föregångare till Carl XII:s fall och enväldets förvandling till mångvälde. Dess missbruk af Bankens kredit, hans derigenom vållade oförmåga att göra rätt för sig och Mössornas strypsystem medverkade hufvudsakligen lill 1772 års statshvälfning. Gustaf III:s financiella obestånd bragte honom i olycka, sedan det medverkat lill enväldets återinförande och Riksgäldssedlarnes utgifning. Vår sista Statsbankrutt var samtidig med Gustdf IV Adolfs undergång och en ny statsförfattnings antagande. Sedan jag nu framställt den skada och fara, som myntförsämring för riket i del hela medförer, vill jag närmare visa, huru menlig hon blefve jemväl för dem, som egenteligen tro sig vinna derpå, nemi. jordoch bruks-egare. Om de än i begynnelsen fått skattenedsättning, genom grundräntornas förvandling i penningar: så blefve det dock de, som slutligen nödgades ersätta Dea 3 Maj. 261 Statens förlust, emedan ingen annan i Sverige hade förmåga dertill. Jordegarne komme dessutom, genom grundskattens utbyte mot bevillning, att förlora den trygghet, de förut egt, att den förra icke skulle, af R. St. hvart tredje år, och icke kunde af Taxeringseller Pröfnings-komitéer hvart år förhöjas, eller förändras. Men låtom oss antaga att jordegarne, åtminstone under öfvergåDgstiden, fått skattenedsällning. Derpå hade dock endast den, som för ögonblicket varit jordens innehafvare, gjort någon vinning; ty den ökade behållningen hade nästa köpare måst, med en högre köpeskilling, betala.
Att Rustoch Rotehållare såsom en beständig årlig skatt skola vidkännas soldatens underhåll vid mölen, strider alldeles emot IndelningsYerkets grundidée, sorn blott innefattar denna skyldighet dc år, då Ryttaren eller Soldaten hafva öfningsmöten inom Regementets stånd. Dervid inträffar äfven ofta den okade orättvisa, att en Rustoch Rotehållare, hvars soldat insjuknar, eller ock har sitt nummer vacant, får, jemte torpets underhåll, och i sednare fallet ny legas erläggande, likväl under tiden betala Passevolance-afgift för underhållet vid mötet af en karl, som icke är der, och således icke tillskyndar Staten någon utgift. Men hufvudsakligen fäster jag mig dock vid påståendet, att Konung och 4 7 H» 10 Den ?(> Oetober f. ni. Ständer utan Rustoch Rotehållarnes hörande kunna påbjuda Passevolance-afgiftens erläggande; och jag protesterar deremot på det kraftigaste, utan att ingå i någon tydning af 80 §. RegeringsFormen, hvars förtydligande, eller rättare förtydande, så många här bevisat sig vara mera hemmavandrade uti, än jag är eller vill vara. Man har så ofta under denna discussion åberopat 1812 års Passevolanee-Contract; och blott detta ord contract bevisar tydligen, att Rust-och Rotehållare äga rättighet att yttra sig, och sjelfva bestämma, huruvida de önska, att ingå på ett nytt eller icke, då det uti formen säkerligen eljest blifver en oerhörd sak, att den ena parten ensamt skulle få bestämma vilkoren för ett contract till den andra partens obrottsliga efterföljd. Någon anledning att den rustande nu lättare än fordom anskaffar penningar, i stället för natura prestationer, förefinnes icke; och det torde vara af vigt att bibehålla den rustande vid rättigheten, som 1812 års contract innehåller, att antaga hvilket af dessa villkor för Soldatens underhåll under möten han finner för sig minst svårt att utgöra.
!-wr i nllu duns hr~iiikrbat.e.en. Kurs, omfiittundts M tim., 1.3 lirB .. en Ic81iti~~~i. 2 tirii .. T-T i; ~. 1: ~-: 111111: i Ftoekh~) l~li ~appinlirkEamnias 14 ruin J l n n d ~ i r ~ ~ e t. ; - ~ l t -: t; I,in ~ l i t ~ r - iii * ilrlcs liiriiplig diirigcnum, titt eleven &amp; If t ' ar beatiiiiiiiiu, lektionstiileil f r m !t f. m. till 5 r. m. 1 J T W. H~vtiillitinciur tmi~ttagns 1; ir itlq) ritning: ir, itimteringar wiiit. f5riärdigande af linnciit~tywl~i r. Hygieniska OBS. Skodon tillverkas fur Herrar, Damer och Barn, Prislwliititn Ikiikt-l \ ' tifoi! : tf ~rifiii.c.iiii~geii. Skodon tillverkas I f v e n efter modern fason. w Reparationer A l l t erlmle iitfiircs iioggi * niint ocrli: if Iiiista mtitcric.1. m verkställas viil och pa bestamd utlotvad tid. P. G U S T. C; riirid: itl 1 %l. Föreståndariiiiin: Frö keii H. Cronius. Nya Hush&amp;lltirs~olan %~ MatreralaxVestra Tradgårdsgatan 19. OBS. Siiarskild inatsal för friintimmer. Smedman den äldres HANDELS-SKOLA: Stockholm, stortorget 16. Allm. tel. L ' 1 77. xya elerer inottagas alla ticler p i Aret. - Anmalningstid 9-1. Dugliga biträden erhallas frán skolan. Revisioner och bokföringar utförs toill moderat pris.
I alla fall blefve det säkerligen icke kapitalisten som finge vidkännas charlel ingskosinaden, utan låntagaren, ty vanligtvis är förhållandet sådant, att låntagaren är mera angelägen att få läna, än kapitalisten ali låna ut, och underkastar sig derföre gerna någon liten utgift. Hr Åkerman: Jag vill endast bemöta den anmärkn.n af Hr von Rosen, att del vore tillräckligt med föreskriften alt skuldsedlar charteras dä fråga uppslår om deras lagsökning eller företeende inför rätta, derföre att slike aftal ske på tu man hand, eller utan att allmänheten om desamma får underrättelse, och all ett sådant stadgande som det, hvarför jag ifrar, kan eluderas. Jag medgifver visserligen att offentlighet icke äger rum när skuldsedlar utgifvas, men om man stadgade ali skuldsedlar icke gälde, med mindre de voro skrifna på stämpladt papper, hvarförutan icke heller någon som utlånade penningar skulle hafva rätt att, i händelse af uteblifven betalning, genom vederbör, exekutor kunna få dem åter, (ty del är just för att begagna en bevisning mot låntagaren, som skuldsedlar utfärdas och utom hvilka lagsökningar icke kunna komma i fråga), så är jag fullkomligt Sfvertygad, att man ingalunda behöfde frukta det ju alla sådana förbindelser komme att skrifvas på stämpladt papper. Hvad för öfrigt angår de personer, som beskattningen skulle drabba, så har jag förut derom mig yttrat. Hr Aminoff, Joli. Fredr.: Inom ötsk. har jag instämt i Gr. Hamiltons reservation och ber att fä förklara min åsigt vara, att dä, vid erläggande af 6 procent ränta å kapitaler som utlånas, finnes föreskrifvet 1 proc. s. k. bevillms-afdrag, skulle, sedan penningar numera ej kunna utlånas mot så hög ränta, utan till 5 procent och derunder, kapitalister icke komma att vidkännas någon be v il I n. Sädaut anser jag ej vara rätt.
Betänkanden. garne måtte för sig gå, och de lotter, som tillfalla Hemman, så aflägset belägna, att de ej kunna Skogen behörigen begagna eller värda, måtte till försäljning ät den mestbjudande upplåtas, med stadgad skyldighet för köparne, att årligen till de säljande aflemna nödigt Skogsfång, och med bibehållen rättighet för dem af kringboende, som förut ägt begagna betet å marken, att en sådan förmon äfven framgent tillgodonjuta; deruti Per Jonson från Elfsborgs Län och Botaid Jonsson från Östergöthland sig ock förenat; hvaremot Riksdagsmannen Börje Börjesson från Halland varit af den tanka, att den föreslagna fördelningen af Allmänningarne skulle hafva den påföljd, att de blifvande ägarne, efter erhållen fri disposition öfver Skogen, inom kort tid förstörde densamma, och sedan icke sjelfva ägde sina Skogsförnödenheter, än mindre kunde dermed förfe de öfriga Jordägarne; i anseende hvartill han ock anhållit, att, i h ändelse Anders Danielssons Memorial skulla vinna bifall, undantag måtte ske För Halland och de Allmänningar inom Elfsborgs Län, på hvilka Halländske Hemman kunna äga rättighet till utsyning; Äfv nsoin RiksdagsFullmägtige J. M. Wessing, Gustaf Olsson m. fl. från Vestmanland och Gustaf Olsson från Södermanland anfört, att en fördelnirSg af allmänningarne uti dessa Län alldeles icke skulle vara lämpelig, eller af fördelaktig verkan i framtiden. Ett ämne af större vigt för Svesiges bå - 356 Besv. och Ekon. Utsk. Betclnkanden. de enskilda ovh allmänna hushållning lärer väl icke finnas, .än skogarnes vård och skötsel, samt de rättigheter, under hvilka denna Nationens rikedom af dess medlemmar innehafves och disponeras. Om någonsin, så skola misstag uti denna del af den ekonomiska Lagstiftningen föranleda de svåraste följder, antingen genom ett obehörigt tvång på den enskilda industrien och ägande-rätten, eller genom införande af Författningar, hvilkas inflytande på det hela icke röjes förr än det är för sent att förekomma deras förstörande verkningar.