Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Län , hvilka tillhört sådana hemman, som genom Canal-anläggningen blifvit indragne m. m.; blef detsamma af Hederv. BondeStåndet godkändt och bifallet. S. D. Enär å nyo föredrogs Allmänna Besvärsoch OeconomiteUtskottets den 24 dennes på bordet lagde Betänkande , i anledning af Riksdagsmannen Wessings från Westmanland, med fle; 74 Prot. Utdrag d. 2 7 Jan. 1818. fleres begäran, att Westmanlands Regemente icke må comrrienderas till arbete vid Götha Canal; blef detsamma af Hederv. BondeStåndet god lcändt och bifallet. S. D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets den 24 dennes upplästa, och då på borde* lagda Utlåtande, angående verkställighet af Riksens Ständers Beslut, om nedläggande af Löfås Silfververk, och indragning till Statsver. ket af detsamma beviljade friheter och förmoner; blef berörde Utlåtande af BondeStåndet bifallet. S. JD. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets den 24 dennes upplästa, och då på bordet lagda Utlåtande, i anledning af åtskilliga inom Vällofl. BorgareStåndet och Hederv. BondeStandet väckta Motioner, örn åtal af Vederbö randes försummelse, att insända de för RiksHuf. vudbokens uppgörande, enligt den af Rikets Ständer fastställda nya method , anbefallts omslut; blef samma Utlåtande af BondeStåndet bifallet. S. DEfter förnyad föredragning af StatsUtskottets sedan den 24 dennes på bordet hvilande Utlåtande uppå Borgmästaren Cederborgs hemställan om tryckning af åtski 11 ige Handlin* gar, rörande frågan om hämmande af luxe och öfverflöd m. m.; blef samma Utlåtande af BondeSlåndet bifallet.
Som dessa löner förhålla sig ganska olika och ej stå i förhållande till den värdighet, som tjensteinännen åtnjuta; så uppkommer genom delta beräkningssätt ganska stora anomalier. Så t. ex. får den, som erhåller en lagmanstitel med Iromans värdighet, betala efter ett vida lägre medelbelopp, än den som får en troljenare-värdighet med landssecreterare-titel, af det skäl att medelbeloppet af lagmanslönerna är vida mindre än medelbeloppet af landssecreterarelönerna. Då nu en sådan karaktersvärdighet ej medför något annat företräde, än en rang, och rangen inom militären i allmänhet tages till grund för rangberäkning, och då derjemte beräkningen af militärens rang står i samma förhållande, som deras löner, i stigande eller fallande; så skulle jag tro, alt den civila värdighet, som i rang motsvarar en viss militär-värdighet, borde betalas med samma afgift, hvarmed den sednare betalas. Detta förslag tager jag mig friheten att göra, för att såmedelst undanrödja den villrådighet rörrde chartans belopp, som ofta äger rum, då civil värdighet utdelas , och hvilken ej skulle kunna äga rum om chartan beräknades efter samma grund, som inom militären. Det är i afseende på det förhållande, hvaruti en civil värdighet står till en militärisk, som jag tror att den af mig föreslagna redaetion skall medföra bestämd fördel och säker beräkningsgrund, hvarföre jag får hos Hr Frih. o. Landtm, begära propos. derpå. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Så vida jag hört hvad Hr Prytz anfört, så anser jag det vara ganska riktigt. Dan 3 Mars f. m 5i Om man vill beräkna afgifterna för fullmakter pä verkliga tjenster efter den verkliga löneinkomsten, så bar det visserligen skäl för sig. Men att beräkna afgiften för karaktersfullmakler efter löner, som de befullmäktigade icke erhålla, är så mycket oriktigare, sorn det finnes ringare befattningar, t. ex. häradshöfdingars, för hvilka inkomsterna äro större än för ett Justitieråd. Således skulle en person, som erhölle fullmakt på förstnämnda titel , komma att erlägga större afgiTter, än den, som finge Justilierådsvärdighet.
Stander , uti 3 Art. 6 §. 9 Mom. af Bevillning^ - Förördningen den 28 April I 810, föreskrifvit, att Skjuts och Tractamente för Ledamöter uti BevillningsCompromiss-Rätter skulle af Kronans medel bestås. Men då någon viss fond dertill icke blifvit anvisad, hafva Herrar Fullmägtige , vippa vederbörandes gjorda förfrågan, bifallit, att desse af Riksens Ständer beviljade utgifter väl skulle af Biksgälds-Contoirets medel få förskjutas, mert till framdeles ersättning, eller afskrifning uti Räkenskaperna balanceras; i följd hvaraf några sådana Poster, likväl till ett ganska ringa sammantaget belopp, uti Renteriet föreslagen, som till Riksgälds-Contoiret ingå., föras under Balance; och är dessutom att förmoda, att utgifter af förenämnda beskaffenhet uti andra Län torde vara förskutne af Statsverkets , eller andra medel. Och sorn dessa balancerade förskott böra ersättas, så hemställa - Dm 11 Maj. 231 la Herrar Fullmäktige, om icke denna ersättning lämpligast må tagas utaf Bevillningen; i hvilket fall de af Riksgälds • Contoiret förskutne Poster komma att afskt ifvås, och hvad af andra Verks medel tilläfventyrs kan vara anticiperadt, efter vederborandes derå meddelande uppgifter, af Riksgäids-Contoiret återbetalas.
45 ver den bestämda maximi-summan af200,ooo R:dr, bör, sedan genom lottning, anställd af Förvaltningen inför öppna dörrar å i Tidningarna kungjord dag, blifvit utrönt, hvilka Actier komma att utgå, Förvaltningen genom annonce, som trenne gånger skall införas i Postoch Inrikes-Tidningarna, låta kalla de Subscribenter , som ej blifvit utlottade att, inom en månad efter det annoncen sista gången finnes i Tidningarna införd, och uppå deruti bestämdt utsatt dag, till allmän Bolags-stämma sig i Stockholm inställa; hvaremot de Subscribenter, som blifvit utlottade, böra derom underrättas genom den autorilet, inför hvilken teckningen skett, samt deras vid Subscriptionen erlagda penningar dem genast återställas. Om deremot, vid Subscriptions-tidens slut, Actie-teckningen ej uppgår till det derföre bestämda minimi-belopp , i5o,ooo R:dr, och alltså antagas måste, att de erbjudna vilkoren ansetts icke kunna med Bolagets fördel och bestånd förenas , har Förvaltningen af Sjö-ärendena alt sådant hos K. M. i underdånighet anmäla , med uppgifvande derjemte af de orsaker, hvilka, i Förvaltningens tanka, utgöra hinder för Actie-teckningens framgång, då K. M., efter pröfning och undanrödjande af sådana hinder, meddelar Dess nådiga föreskrift om 44 Exp.-Ulsk. Förslag till und. Skrif v. N.o 3q2, öppnandet af en ny och lika allmän Actie-» teckning. De vid Actie-teckuingen inflytande penningar skola af Förvaltningen insättas i Rikets Ständers Bank, att det blifvande Bolaget tillhandahållas. 6 §. Bolagets angelägenheter skola besörjas af en Direction i Stockholm, bestående \ af en Ordförande, som af Kongl. Maj:ti Nåder utnämnes, utan afseende derå, om han Sr Actie-egare eller icke, samt af tvänne Ledamöter, dem Actie-egarne bland sig utvälja. Ordföranden bibehåller sin befattning, intilldess Kongl. Maj:t annorlunda i Nåder förordnar, men till
Med förutsättning för öfrigt att, hvad anginge sådana medel, deraf äfven kapital-tillgången möjligen kunde komma i fråga att vid förefallande behof i större eller mindre mån användas, del vilkor blefve vid medlens öfverlåtande fästadt. att denna tillgång likaledes skulle, vid anfordran frän Styrelsens sida, af Riksgälds-kouloret tillhandahållas, under iakttagande af motsvarande minskning i ersättningsanslaget för räntan, äfvensom att möjliga besparingar i de årliga ersätlningsanslagen ^kunde, under enahanda vilkor som de ursprungliga kapitalen, af Riksgälds kontoret göras räntebärande, synes det Utskottet jemväl, som de af Kongl Krigs-kollegium anförda betänkligheter i afseende å sådana fonder, som till större eller mindre del genom gåfvomedel bildats, eller som uttryckligen blifvit till Kongl Majrts nådiga förfogande ställde, utan svårighet kunde undanrödjas, enär all erforderlig säkerhet derigenom vore beredd, att medlen alltid blefve för sina ändamål disponibla, samt frågan, som icke afsåge någon förändring beträffande medlens användande och redovisningen derför, i sjelfva verket icke skulle innebära något annat än lånerörelsens öfverflyttande ifrån ett förvaltande till ett penningeverk. Enligt Uskottets åsigt kan ej heller någon svårighet uppkomma deraf, att medlen nu äro utlånte till enskilde, som vilkorligen tillförsäkrats om lånens bibehållande, så länge de fullgöra räntebetalning och öfriga åligganden, emedan, oafsedt det förbehåll, sorn vid lånens meddelande blifvit fästadt, att dessa må uppsägas, då, i anseende till angelägna utgifter, behof deraf inträffar eller i öfrigt skäl till lånens uppsägning kan förekomma, Riksgälds-kontoret lättare än något förvaltande verk ar i tillfälle alt vid behof af låneuppsägningar afse omständigheterna, för undvikande af våldsamma rubbningar i de allmänna penningeoch kredit-förhållandena. Då emellertid andra svårigheter än de nu af Utskottet kända, tor verkställigheten af ifrågavarande förändring, möjligen kunna möta och frågan härom i allt fall, med hänsigt till beskaffenheten af omförmälde fonder och de derom hittills gällande föreskrifter, må antagas vara af Kongl.
Var det icke samma arislocrati, som inkallade främmande Konungar, för att, under deras bortovaro ifrån riket, ostördt och ensamt fä herrska i landet? Med hvilkens hjelp var det deremot, som fosterländske män återställde Sveriges oberoende? Detta återställande, mine Hrr, börjades under Sturarne, som kallade de lägre medborgareclasserne till riksdagarne, och det fulländades af den store Konung, som hade till valspråk: "Gud och Sveriges allmoge.” Aristocratien undertrycktes visserligen af denne Konung, men utrotades icke; den fortsatte sina stämplingar, och hans söner och sonson blefvo dess offer. Hvem var det väl, som vållade den unge Sigismunds afsändande lill Folén, för att uppfostras i en främmande lära, och de många skakningar, som i anledn. deraf för fäderneslandet uppkommo? Jo, aristocratien; men hvem var det, som, jemte den yngste af den store Gustafs söner, återbragte Sverige till makt och anseende? Jo, det var democratien. Sedermera börjar, jag medgifver det, ett lysande tidehvarf för den Svenska aristocratien, dä den visar sig i en sådan dager, alt den aldrig förr eller sednare varit sådan i detta land och kanske icke i något annat; men dervid förekommer, att den då stod under ledning utaf en af dessa utomordentliga män, hvars like Den 28 Augusti. 95 man understundom måste söka genom flere sekler.
Prot.-Utdrag den 24 Februari 1866. 173 Från Hederv. B onde-Ståndet. S. D. Föredrogs Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Betänkande JVs 1, i anledning af motioner om ändring af gällande stadganden, angående skyldighet att deltaga i byggnad och underhåll af kyrka, prestgård, tingshus och häradsfängelse: dervid Usta punkten, innefattande hemställan, att en af Herr Falhem väckt motion icke måtte bifallas, godkändes; 2:dra punkten, som afsåg en af Utskottet föreslagen underdånig framställning hos Kongl. Maj:t. återremitterades; och skulle under diskussionen afgifna yttranden jemväl Utskottet tillställas. Beträffande 3:dje punkten lät Ståndet bero vid Utskottets hemställan, att särskilda, af G. bjerkander och C. J. L. Lönnberg väckta förslag icke må föranleda någon åtgärd; hvaremot Punkten 4 återremitterades i den syftning, det stadgas måtte, att tingshus och häradsfängelse skola byggas och underhållas af samtliga häradsboer efter det en hvar åsätta fyrktal; och skulle protokollet häröfver Utskottet derjemte meddelas. S. D. Vid nu skedd föredragning godkändes Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: M 47, i anledning af motion om utfärdande af en ordningsstadga för städerna i riket; och JVs 51, i anledning af motion om befrielse för rusthållare från skyldighet att till möte forsla munderingspersedlar, m. m. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet en af Carl Dahlgren från Elfsborgs län nu väckt motion, om eftergift af Statens rätt, till förmån för Gerdhems församling, till ett, efter aflidne Klockaren derstädes C. P. Bergstedt och hans jemväl aflidna hustru Anna Maria Reis, fallet dana-arf Den 24 Februari. Från Högloft.
C. O. Palmstjer-nas auspicier ett s. k. junkerparti; samtidigt nödgades det gamla konservativa partiet i viss mån stryka på foten. Efter representationsreformens genomförande och efter den nya partibildningen inom kamrarne har uttrycket liberal hos oss • nära nog alldeles förlorat sin politiska betydelse, ehuru man visserligen ännu ser det användas åtminstone i tidnings-prospekter2. År 1868, 18 januari, talade Aftonbladet, i «in riksdagsöfversigt, om » det s. k. landtmannapartiet », hvil-ket sjelf kallade sig liberalt, hvaremot kammarens venster antog namnet det nyliberala partiet. Enligt hvad de sakkunniga nogsamt veta, är landtmannapartiet till sitt skap 1 Partinamnet liberal härstammar från konsulatets tid och är troligen skapadt af Madame Staël medelst frasen » uppoffra sina liberala sympatier » (om kejsar Alexander). * Det omotiverade i att ständigt föra ordet » liberal » på tungan gisslas qvickt i följande epigram af Echouard Lebrun: Qu ’ est que ce mot libéral Que des gens d ’ un certain calibre Placent toujours tant bien que mal? C ’ est le diminutive de libre.lynne konservativt och föga reformvänligt. Rätt eget är nu att se, huru » en bagatelle » — helt naturligt i fråga om en uppkomling — landtmannapartiet behandlades ännu nyssnämnda riksdag. I Aftonbladet skrifves 21 januari 1868: » Resultatet af utskottsvalen visar, att inom första kammaren den mera liberala sidan vunnit en fullständig seger. I andra kammaren ha de listor, som antagits af den hop-gyttring af olika och osammanhängande elementer, 6om går och gäller under benämningen » landtmannapartiet », haft en öfvervigt af några få röster. Detta bevisar alls icke, såsom man på vissa håll med jubel förkunnat, att nämnda parti ligger öfver och kommer att under denna riksdag bestämma kammarens karakter, ty detta » landtmannaparti » är intet verkligt parti, som omfattar gemensamma principer och sam-manhålles af gemensamma åsigter; dess organisation är af helt och hållet personlig karakter. »
Att införa eller bibehålla dubbla årsprincipen vill icke säga annat, än att Lärostaten ej skulle vara hjelpt med ett sådant prerogativ, utan behöfva den beqväma utvägen, alt endast räkna år samt slippa den mödosammare alt söka avancement genom högre kunskaper, och med detsamma utan undantag hafva företräde till alla sysslor inom Svenska Kyrkan. De facla jag här anfort, hvilka jag hoppas skola bestå inför hvarje grundlig pröfning, underställas den upplystes och oväldiges omdöme. Hvad förhållandet inom Carlstads Stift serskildt angår, så, i händelse Bruks-Predikanten vid Billingsfors fortfarande skulle få ega dubbel årsberäkning samt Lärarne vid de ny Skolorna i Åmål och Philipstad äfven dermed hugnas, inträffar, att Stiftet har 38 dubbla årsberäknare (när de i Stockholm samt vid Academierna tjenstgörande Wermlänningarne inberäknas) till de i Stiftet befintliga 38 Pastoraten. Derigenom är all utsigt till befordran helt och hållet stängd för de 133 Prestman, som befinnas i förr Allm. Besv. och Oecon. Utsk. Betankande N.-o g3. samlingens tjenst. En förändring i elt slikt olyckligt missförhållande är således af bogsta nöden påkalladt och det gläder mig, att Högloft Utskottet i sitt förslag undanröjt det menliga härutinnan. Min motion åsyftar ingen hastig eller våldsam förändring i det be stående. Emedan nuvarande tjenstårs-innehafvure böra bibehållas vid den rätt, dem enligt fullmagt tillkommer, måste den förändring ' jag söu långsamt och successivt fortgå. Dertill fordras en längre lid* och säkert i a 2 decennier om icke mer, innan all förhöjd tjenstårsberäkning vöre belt och hållet borta. b Ser man ändtligen på sättet, huru löne-förbättringen vid Läroverken tillkommit, så vinner den sak, för hvilken jag talar, förökadt stöd. Kongl Läroverks-Comiléen föreslog löneförhöjningen med bestämd underdåmV till ’ styrkan, att de dubbla ären mäUe upnora, sä snart Ibnefö,bährinZ e I bölles.
Sluteligen rörande Herr von Nauksrvoilks gjorda försiag om wista afgifter för dem, som genom de förmodade Lagfbrändringar komma i ätnju tands af större frihet, anser Utskottet detsamma röra en staga, som, dä den pä de principer, hwilka här warit under öfverläggning, icke synes hafwa inflytande, ej hester lärer höra till detta U skotts-befattning. Stockholm den 24 October 1829. Pä Högloft. Ridd. och Adelns Ledamöters magnar, Larl. 6. Stjernstedt, ut in krotocollo Pä Högt. Borgare-Ständcts Ledamöters magnar, P. Ick. Lrevesmiilil. Utdrag Pä Högw. Präste-Skändets Ledamöters magnar, Olok Istamdrooug. ut in krotocollcr Pä Hed. Bonde-Skändets Ledamöters magnar, kelter kernström. jod, lkolmksrglos. Den 2 Novemberr 7 Utdrag af Riksens Högloflig^ ^.tanders Lag, Utstötts Protocoll, hällit i Stockholm d. 24 October 1809. S. D. I anledning af de dels hos Höglofliga Ridderstapet och Adeln dels af Högmördige Preste-S'ändet gjorda anmärkningar tvid Lag U'stotwts den 12 nästledne Augusti afgifne Betänkande om wista i afseende ä .Äktenstap förbudna styldoch Swägerstaps - leder, öfwer hwilka Utskottets fleste Ledamöter förenat sig om det ytterligare u läkande, som nu stulle, till de Resoeclive Skänden afgä yttrade Ordföranden Herr Baron 8t^rnstockt, stcisteligen, följande särstildta rnening: Det mäste medgifwas, att ändamälek med Lagar är Samhälls-ordning, och den allmänna och en« skilda »välfärdens befordran.
Sl. Prot. 1850 $ ISSI. 6 Sami. 1 Afd. 7 Haft. 3 18 Banko-Utskottets Utlåtande, N;o 23. indrifvas mera, än de under den 17 September 1825, i afräkning å lånet, insatte 54 r:dr 32 sk., genom beslut den 14 Februari nästlidet år, förklarat, att, då alla frågor om antagande af ackorder, eller beviljande af eftergifter i Banko-diskonl-verkets fordringar skola underställas Banko-utskottets pröfning, direktionen icke kunde bevilja den sökta afskrifningen; men att, derest Sandahl, enligt sitt erbjudande, sednast inom utgången af påföljande månad, till diskont-verket inbetalade lånets kapital-återstod, 295 r.dr 16 sk., direktionen ville förorda den ifrågasatta afskrifningen hos blifvande Banko-utskott, till hvilket Sandahl hänvisades att, efter befogenhet, sin ansökan i berörde afseende fortsätta. Bemälde Sandahl, som ordentligen fullgjort det honom af direktionen föreskrifna vilkor, har, uti en till Utskottet ingifven skrift, sökt befrielse från erläggandet af ifrågavarande öfverränta, under förmälan, att han desto heldre hoppades bifall till denna för sina meddellösa myndlingar framställda begäran, som det belopp, hvartill de obetydliga tillgångarne uppginge, endast komme att lemna en högst obetydlig afbetalning på diskont-verkets fordran; och anser Utskottet, med anledning af de härvid förekomne omständigheter, samt enär diskont-direktionen, såsom ytterligare skäl för bifall till ansökningen, uti afgifvet utlåtande, yttrat, att i hvarje fall anledning icke vore för handen, att någon godtgörelse för öfverräntan å förenämnde, vid 1832 års revision, såsom osäker fordran, inom linien förda lån, skulle kunna vinnas, sig ega skäl hemställa, att den å ifrågavarande lån upplupna öfverränta, 630 r:dr 47 sk. 9 rst banko, måtte få afskrifvas.
Begge dessa myndigheter hafva, med vidhållande af äldre och vidlyftigare formers förmodade företräden, icke lemnat uppmärksamhet åt Krigs-kollegii, i motiverna tili nya hufvu d h o k sformulä r et innefattade och här underdånigst upprepade förklarande: att den nya hufvudboken, noga betraktad, sjelf är en verificerad kassa-räkning, som just derföre icke är i behof af att vara stödd på annan så beskaffad räkning, äfven om Kammar-rättens erinran, att hufvudboken innehåller mera an en vanlig kassa-räkning, skulle hafva sin riktighet. Krigs-kollegium, men icke Krigs-kassören, är skyldig staten redovisning för de årliga anslagen till försvarsverket. Alla härtill anvisade medel allemnas från Stats-kontoret ”till disposition af Krir/s-koller/ium”, som anförtror desamma till redo af sin tjensteman, Krigs-kassören, hvilken sistnämnde, efter hvarje års utgång, uti särskilda och verificerade kassa-räkningar, inför hvardera af Koliegii Afdelningar redovisar för de honom ombetrodda medlen. Sedan dessa kassa-räkningar blifvit hos Kollegium granskade och godkända, upphör Krigs-kassörens vidare redovisningsskyldighet, och Koliegii egen förbindelse, att, på sätt Eders Kongl. Maj:f, uti nådiga brefvet af den 6 November 1849, uttryckligen förordnat, i en hufvudbok inför Kammar-rätten redovisa, inträder; hvarvid det icke lärer någonsin kunna eller böra Krigs-kollegium förvägras att till sin redogörelse för det hela få använda sina egna handlingar och deribland de från Krigs-kassören aflemnade, qvitterade anordningar.
Itidderskåpets och Adelns rättighet att å frälseegor anlägga krogar. Sedan Utskottet, i afgifvet Betänkande N:o rr, som blifvit bifallet i Ilögvörd. Preste-Ståndet och Vällofl. Borgare-Ståndet den 10, samt 1 Hedervärda Bonde-Ståndet den 21 sisth April, med anledning af derom väckte motioner, tillstyrkt, att sista morn. af 14 §• Höglofl. Ridderskapets och Adelns privilegier måtte, i den ordning 114 §• Regeringsformen medgifver, till vidare kraft och verkan upphäfvas; så har samma Betänkande af sistnämnde lliks-Stånd blifvit till Utskottet återremitteradt, på grund af dervid gjorda anmärkningar, dels att ifrågavarande rättighet, till följd af Höglofl. Ridderskapets och Adelns afsägelse af uteslutande besittningsrätt till Säteri och Frälse jord och den alla medhorgare-classer upplåtna frihet att idka hvilken borgerlig näring som helst, mot skyldighet att underkasta sig de afgifter och controler, som i hvarje fall finnas nödiga, borde anses upphäfven, eller från Ridderskapet och Adeln öfverflyttad till alla egare af frälse jord, dels ock att, om Höglofl. Ridderskapet och Adeln ensamt afsade sig rättigheten att anlägga krogar, skulle den möjligen det oaktadt kunna anses qvarstående för ofrälse egare af säteri och frälse jord). Utskottet får, efter öfvervägande häraf, yttra att rättigheten, hvarom fråga är, så mycket mindre lärer kunna anses upphäfven, som hvarken Kongl. Förordningen den 10 April 181 o, angående vissa förändringar i RiksStåndens privilegier, ej eller Riksdags-Beslutet den 2 påföljde Maji, härom innefattar något stadgande; och bestämda ord men ej: tvetydiga slutföljder torde böra ligga till grund för dylika frågors bedömande.
Konsakligaste och med största intresse åhörda var serten väckte lifligt och välförtjänt bifall, ägnadt professor O. Montelius ', hvilken bland annat utsåväl kompositören som de uppträdande, bland talade som sin öfvertygelse, att om alla jordens de senare särskildt hr Aulin, hvilken hade glädkvinnor blefvo ense om fredsidén och inplantade jen att se sin vädjan till den musikaliska allden hos det uppväxande släktet, skulle målet mänheten för den sjuke vännen ej hafva varit vinnas kanske redan under den kommande geneförgäfves. rationen. Musikföreningen gifver instundande tisdag sin Vid sammanträdet utdelades ett tryckt cirkulär med förslag till stadgar för Sveriges kvinnliga 49:de konsert, denna gång med biträde af fru fredsförening, som ansluter sig till den internaDina Edling, fröken Anna Piehl, hrr C. F. Lundtionella kvinnliga fredsrörelsen och arbetar för qvist och C. A. Gentzel samt k. hofkapellet. Programmet upptager kompositioner af Brahms, fredsidéernas utbredning och förverkligande. De damer, som intresserade sig för bildandet Franck, Hallström och Gade. af en kvinnlig fredsförening, anmodades att för Pianisten Borwick gifver i morgon lördag kondiskuterande af detta stadgeförslag samlas å hushållsskolans lokal, Jakobsbergsgatan 15, torsdagen sert i Musikaliska akademiens stora sal. den 27 januari. — &lt;J. IDUN 1898 " Det unga furstehemmet ", den utlofvade skildringen med interiörer från prins Carls och prinsessan Ingeborgs nyinredda hem i Arffurstens palats, kominer att inflyta i nästa veckas nummer af Iditn. jVlellan morgoa och a / ton. Skiss för Idun af Sophie Linge. (Forts. o. slut.) » Jag har litet brådtom » — sade hon — » ty min man har telefonerat, att han bjudit en resande affärsvän hem på middag, och innan jag visste det, hade jag lofvat min husa att få besöka sin sjuka syster och stanna hos henne den återstående delen af dagen. Min kokerska åter är alldeles omöjlig och skulle röra upp himmel och jord, om jag föreslog henne att komma in och passa upp.