Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lärare under de sednare åren vunnit ett så ökadt förtroende, att tilloppet af inträdessökande nu mera vore större, än nämnda anslag och Akademiens inskränkta lokal modgåfve att emottaga; att Akademiens verksamhet visat sig i åstadkommande af en förbättrad kyrkomusik inom landel, så väl i orgelspelning som isång, äfvensom i bildandet af elever, sorn funnits skicklige att befordras till Directores Musices vid Rikets allmänna Läroverk; att Akademiens läroanstalt för närvarande bestode af en klass för undervisning i harmonilära, en för elementaroeh flerstämmig sång, en för orgelspelning, en för fortepiano-spelning och en för violinspelning, men deremot saknade frenne väsendtliga klasser, nemligen en för figuraloch solosång, en för violoncell-spelning och en för handterande af bläsinstrumenter, äfvensom utväg för meddelandet,af undervisning i komposition, instrumentering samt musikens historia och eslhctik; och att för öfrigt den åt Akademien i Palatset vid Gustaf Adolfs torg upplåtna, af endast ett rum bestående, dokal vore, äfven för Akademiens nuvarande inskränkta verksamhet, alldeles olämplig, enär inom samma ruin Akademiens sammankomster måste hållas och undervisning i alla läroklasserna meddelas. På- grund häraf har motionären begärt, att Rikets Ständer måtte, såsom tillökning å Akademiens anslag, bevilja en summa af 7000 R:dr, hvarigenom detsamma komme att utgöra 10,000 R.dr årligen. Som det måste erkännas, alt ifrågavarande institution,'hvilken har sig ombetrodt vården, utvecklingen och spridandet af tonkonsten inom fäderneslandet, ej kan, sådan den för närvarande finnes organiserad, uppfylla sin bestämmelse, samt angeläget är, att om densamma skal! kunna lyftas till den ståndpunkt, hvarpå den bör befinna sig, läroverket utvidgas genom anställande af ett tillräckligt antal lärare och tillfälle derigenom beredes eleverna till inheintande af grundligare och mångsidigare insigter i tonkonstens så theoretiska som praktiska delar, än som närvarande förhållanden medgifva, anser Utskottet i sådant afseende ett ökadt anslag för den Musikaliska Akademien vara af behofvet påkalladt.
Prosten Ljunggren och Prosten Berlin, hvilka åberopade Utgifls-afdelningens förslag till utlåtande i denna punkt, så lydande: »Lika med Kongl. Maj:t, — som, enligt hvad det den nådiga Propositionen bilagda StatsRåds-protokollet utvisar, ansett'de af Kongl. Sundhets-kollegium uti förevarande ämne anförda, här ofvan omförmälda, skäl så öfvertygande, att Kongl. Maj:t trott denna del af Kollegii förslag icke kunna utan stor olägenhet skjutas å sido, helst om nya stadganden i afseende på sundhets-åtgärder och helsovården skulle kunna med någon enhet och kraft göras gällande, — har äfven Utskottet, för sin del, funnit det högst angeläget, att för den allmänna helsovårdens behöriga upprätthållande och förbättrande må finnas att tiilgå särskilda dertill qvalificerade läkare; — och då det af Kongl. Maj:t föreslagna arfvode för den mångsidiga och gagnande verksamhet, desse läkare skulle komma att utöfva, i Utskottets tanke, endast utgör en rättvis och billig ersättning för den tillökning i göromål, de ifrågaställde befattningarne komme att för innehafvarne deraf medföra, har Utskottet ej kunnat underlåta att tillstyrka, att Rikets Ständer, med bifall till Kongl Maj:ts nådiga framställning i ämnet, måtte bevilja ett årligt anslag å 12,000 R:dr, att användas till arfvoden åt en förste Provincial-läkare inom hvarje län, med de särskilda åligganden i afseende å den allmänna helsö- och sjukvården, som genom nådig Instruktion framdeles torde varda närmare bestämda.» Emot 8Lsla punkten (angående Vitterhets-, Historieoch Antiqvitets-Akademiens anslag): af Herr Björck: »Bland de åtgärder, som blifvit föreslagne för bevarandet af fornlemningarne i landet, torde tillsättandet af en Intendent vara den, af hvilken den minsta nyttan är att vänta
Det ena ordet gaf det andra, och snart hade hon öppnat sitt hjärta för modern och gjort henne till sin förtrogna. Och då modern, som med deltagande lyssnat till henne, frågade: » Nå, barnet mitt, håller du ej tillräckligt af honom för att bli hans hustru? » kunde Eva svara: » Jo, mamma, just i detta ögonblick, då jag fått meddela dig alla mina farhågor, står det med ens klart för mig, att min plats är hos honom. Kanske är jag ännu ganska litet skickad för en makas kall, men jag vill dock försöka att bli honom en god hustru samt en kärleksfull moder för Gertrud, hvars uppfostran jag nu, sedan jag själf fått litet mera erfarenhet, kanske kan åtaga mig med bättre resultat än förr. » » Och majörskan? » » Äfven henne skall jag lära mig att hålla af, och det sägs ju, att ingen i längden kan motstå någonting sådant. » Flere dagar gingo förbi, innan Eva kunde reda det kaos af känslor, som detta bref uppväckte hos böra icke underlåta att begära v å r a profver. lacket, Q A M E R, Urval til! bill: störs ' sta er are, stor. Schweizer &amp; Co., Luzern (Schweiz,) Sldentygs-Expört. p) ' SI. Lagermans ftfot fl. h u d s j u k d o m a r bar Salubrin talrika fall visat sig som det bästa ledlet. Såväl på grund af Salubriets antiseptiska verkan som ännu iera till följd af dess gynnsamma lflytande på hudverksamheten har et vunnit en vidsträckt användning m o t kål-sjukdomar och till •årväxtexis befordrande. O m Salubrinets större och mindre tspädning och de olika användningsitton för olika ändamål efterse den eskrifning, som åtföljer hvarje flaska alubrin. Drottninggatan 68, Stockholm. W. W i d f o n d Drottningg. - Rikstel. I Garanti för hållbarhet. Kraft-Skur-Pulver förordas af läkare såsom ett i hygieniskt och sanitärt hänseende framstående rengöringsmedel. Användes å Stockholms epidemisjukhus, å de flesta hotell och.
Q^e Sig Uttng v Sitt nem£anS4 S) at fiugSetj k o n fio33e 3 m 4tof / ta &amp; laflt,; 8n-6.eE, j; i !atSi !o4 v 4ptåH. oo ?i Stälit, oTtot ocft / pti » a3 ^ot wvanEtga 3ug3et. ; ^ar du sett, när löfven falla? Har du sett, när hösten kommer, stilla och mild, och lägger svalkande händer på sommarens heta hjärta? Har du sett, huru han målar den gröna dräkt, som jorden hittills burit, i färger så lysande, som om han doppat sin pensel i aftonrodnans glöd och morgonens guldglans? A c k, det är vackert! Det, om något, är att dö i skönhet — sommarens härliga d ö d! Det är sant, att hösten kommer också med stormar och regn, med mulna, kulna dagar. Sommaren låter icke så lätt kufva sig. Han strider och kämpar, han vill lefva, lefva i evighet, han vill icke dö, icke nu, då lifvet är så rikt, så härligt. Därför måste hösten med hårda händer börja sitt verk. Han andas på blomstren, och de blekna och böja knäckta stänglar; han skakar trädens kronor, och löfven hvirfla omkring; han rör upp de stora vattnen, så att böljorna vräka högt upp på land. Och sommarens makt är bruten. Men nu komma de stilla, lugnande dagarne. Det upproriska sinnet har lagt sig, undergifvenhet och lydnad ha kommit. Klar som en spegel af stål ligger nu den lilla insjön, och stränderna, klädda med mörka furor eller bleka björkar, spegla sig däri. Ljusa morgondimmor sväfva likt skimrande slöjor öfver ängar och skogar, och när de smälta for solens blick, aftecknar sig mot den klarblå himlen tranornas och vildgässens ordnade flykt bort till sydliga, blidare länder.
Om medel för en ny wägs anläggande emellan Wermeland och Jemtland; m. m. p. 27g. Om biträde tili Bergwerkens uppratthällande. p. 298. Bilaga, p. 299. Om propositioner; Rongl. Ma,:ts Nädiga, Om en allmän pastevolanceinrättning för indrldte Infanteri, Negementernes underhällande wid Möten och Mar» cher. p 906. Om Tryckfrihecen. p. 966. Om upplösning af Skänfla Wargeringen. p. 6;5. Om inrättande af ett Jnvalid-hus. p. 791. Om straff för Swensta undcrfätare, hwilka, utan Konungens tillstånd, söka eller antaga tienst hos främmande Herrskap, p. 795. Bilaga, p. 7;?. Med Förslag till förändring och jemkning af wista §-§. i Regerings-Formen, v. 2407. Dito till Sta to-Ut skot t et; Se: Stats-Utstottet. protocoll; Utdrag af de inför Kongl. Maj:t hällne, wid justering af Förslag till Kongl. Majtts Nädiga Propositioner och Skrifwelser till Riksens Ständer eller Deras Utstött, p. 14, 25, i8), 221, 260, 272, 297, Z05, ;6;, 558, 7Zi, 7Z-1, 141?, 2405. protocoll s>U tdra g, Riksens Ständers, innehällander iw. Bestut, som blifwit fattade, utan föregången handläggning af Utstött: Om Bankooch Riksgälds-Werkens förwaltande under Riksdagen, p. 24, 99, 140. Om underdänig tacksägelse till Kongl. Maj:t och H. K. H. Kronprinsen, i anledning af Rikets styrelse, p. zz, z§, 97, 140, 14;, lyo, 204, 2ii.
I afseende å platsen, der det nya läroverket borde förläggas, har Direktionen ansett lämpligast, att det nya läroverket förenades med det nuvarande Gymnasium, hvarigenom detta, som för närvarande omfattar endast de två öfversta klasserna af ett Elementar läroverk, komme att, i öfverensstämmelse med gällande skolstadga, utgöra ett fullständigt sådant, och hvaraf tillika en besparing i kostnaden ansåges kunna vinnas, enär i sådant fall blott en enda rektor blefve behöflig i stället för tvenne och några af lektorerna vid nuvarande Gymnasium möjligen kunde utsträcka sin undervisning til! en eller annan bland de lägre klasserna, samt rektor och kollega vid Nikolai tvåklassiga skola ingå såsom lärare vid det nya läroverket; 2:o af Domkapitlet i Göteborg om inrättande af ett nytt lägre Elementar-läro - 32 Bil. N:o 7 till Kongl. Maj:ts Prop. N:o 1 om Statsverket 1865. verk derstädes. Af det utaf
Vidare upplästes och lades på Bordet ett ProtocollsUtdrag från Vällofl. Borgareståndet, af den 17 Juli, hvaruti utförligt fram ställes de skäl, hvarföre Ståndet hvarken ansett sig kunnat till hufvudsakligpröfning upptaga det från Lagoch Oeco - Den 20 Jall e. nt. nomieTTtsiotten inkomna Betänkande röran» de Näringsfriheten, eller kunnat frångå desa i detta ämne den 28 Juni redan fattade beslut. Slutligen upplästes och Iades på Bor» det ett ProtocollsUtdrag från BorgaieStåndet, af den 17 Juli, hvaruti Ståndet, under åberopande af föregående ProtocollsUtdrag, och med upptagande af äfven andra skälv förmäler det Ståndet ej ansett sig kunna till pröfning upptaga Lagsamt Oeconomie» Utskottens Betänkande, rörande väekt fråga om ProductPlacatetS upphäfvande m. m. Höglofl. Ridderskapet och Adeln Stskildes den 21 Juli klockan f till 2 om morgonen. In fidem Protocolli A. G. Silverstolpe. Slut p& Femte Bandets Första Afdelning. Protocoll, hållna hos Högloflige Ridderskapet och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Stockholm År 181& Femte Bandets Andra Afdelning. STOCKHOLM, 1816, ho» Zacharius Haeggström.. Den Si Juli é. m. Fredagen den 21 Juli. Plenum klockan 8 om aftonen. Ju«terades ett fran Expeditionsutskott inkommet förslag till Tacksägelse-Adress till Kongl. Majit i afseende på förvaltnin* gen af de Barthelemiska medlen. Justerades följande underdåniga Skrif* velser till Kongl Majit: i;o Angående vedergällning till Särskildta Utskottets Canzlioch VaktBetje nin§- 210 Angående levereringen af hö och halm. 310 Om ersättning för 1812 års Mantalsskrifvare Provision i Norrbottens Län. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållet i Höglofl.
Om det alltså måste anses och erkännas såsom en olägenhet, att den Svenska Specien icke varit bestämd till likhet med Hamburger-riksdalern och om det jemväl måste finnas angeläget, att likhet i myntförhållanden finnas inom de Skandinaviska länderna, så må deraf väl följa, att det Svenska myntet bör undergå en förändring. Innan man bestämmer sig för denna, må dock noga öfvervägas lämpligaste sättet att ernå de fördelar, som af en sådan förändring kunna väntas. Vid närmare betraktande af hvad ofvan blifvit anfördt om olägenheterna af olikheten mellan den Svenska Specien och Hamburger-riksdalern, skall det lätteligen visa sig, att dessa bero vida mindre deraf, att en sådan olikhet förefinnes, än att det Svenska mvntet icke är bestämdt så att dess värde i förhållande till Hamburger-riksdalern kan af en hvar lätt beräknas Icke eller någon af de fördelar, som en fullkomlig likhet mellan dessa myntslag skulle medföra, kan gå förlorad, om likheten är sådan, att den medgifver, att utan någon beräkning, genast bestämma och känna myntets värde. Detskulle väl kunna sägas, att om likheten vore fullkomlig, det Svenska myntet skulle gälla i Hamburg fullt lika, som Hamburger Banko; men detta torde icke i någon händelse blifva förhållandet, hufvudsakligen af den anledning, att i Hamburg något mynt, prägladt efter denna myntfot, icke finnes, utan att den dagliga omsättningen rörer sig med ett annat mynt, som benämnes Mark kurant. Hamburger Mark Banko utmärker således endast värdet af en viss vigt finsilfver, och då silfvermynt måste vara blandadt med andra metaller, men äfven med den största noggrannhet icke kan, hvarken i afseende på metaller, men äfven med den största noggrannhet icke kan, hvarken i afseende på metallernas inbördes förhållande, eller myntstyckets vigt, göras fullt lika, ligger redan häri en anledning dertill, att icke något mynt kan hållas i en fullkomlig likhet med en värdemätare, som bibehåller sin oföränderlighet just derigenom att den aldrig framträder under formen af mynt.
Det kan visserligen antagas, att denna löneförbättring skolat visa åtminstone någon verkan, om icke vid dess erhållande, eller uppfiyttningen till Förste Bataljons-läkaregraden, varit fästadt vilkoret, att dels den 30 procents förhöjning å gamla Bataljons-läkarelönen, som af den uppflyttade förut efter 8 års tjenstgöring redan förvärfvats, i stället borde afstås, i följd hvaraf löneförbättringar för en och annan, som njöt spanmål under sin gamla lön, blef ingen och för de flesta inskränktes till endast 25 R:dr B:ko, dels ock rättigheten att för vidare löneförhöjnings erhållande få beräkna den såsom Andre Bataljons-läkare redan tillryggalagda tjenstetiden skulle af den befordrade frånträdas, men det uppgifna förhållandet visar likväl nogsamt nödvändigheten af allvarligare och mer kraftiga åtgärder till Fält-läkarecorpsens upphjelpande från dess nu mera icke längre blott hotande, utan verkligen iråkade, betänkliga förminskning. Verksammaste medlet till detta angelägna ändamåls vinnande blir då utan tvifvel, att, genom beviljade, någorlunda tillräckliga, löneförmåner, äfvensom utsigt till befordran och säkerhet, att på ålderdomen erhålla en emot lefnadsbehofven i någon mån svarande pension, uppmuntra de unga män, som egna sig åt medicinska yrket, att söka Militär-läkaretjenster. Vid den år 1855 för indelta arméen fastställda lönereglering indrogos de gamla Regements-läkareindelningarne, hvilka afkastade 1,000, 1,200, 1,400, ja ända till 2,500 R:dr B:ko. och Regements-läkarelönerne vid denna del af arméen bestämdes i stället allmänt till 700 R:dr vid Kavalleriet och Infanteri-regementerne på tvenne bataljoner, men vid de mindre corpserne till blott 500 R:dr nämnda mynt.
Derföre har man trott ägande-rätten vara så skyddad, att de skulle bibehållas vid denna rättighet. Huruvida detta är en sak, som kan hafva tillämpning på Westerbottens nya hemman, lärer bero på en särskild utredning af Utskotten, hvilken är så mycket angelägnare, som man annars kunde komma att genom motsägelse undergräfva förut fattade beslut. Jag anhåller derföre äfven om återremiss. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid Statsoch EkonomiUtskottens ifrågavarande Utlåtande gjorde anmärkningar böra föranleda till detsammas återremitterande. Ropades Ja. Föredrogos å nyo och gillades följande Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonoiniUtskottens den 16 sistlidne November afgifne, och den a5 i samma månad e. m. på bordet lagde, Utlåtanden: N:o 102. I anledning af gjorde hemjätällanden om förminskad afgift af Rote - 156 Dpn 2j December f. m. hållare vid Iudeldta InfanteriRegementerne, till Soldatens beklädnad. I anledning af gjord hem ställan om Slefringe Härads Innevånares befrielse från lije! pedagsverkens utgörande till Strömsholms Kungsgård. I anledning af väckt fråga om sättet för bevakandet af Rusthållares rätt vid Mönstringar ra. m. N:o io5. I anledning af väckt fråga om förändring i sättet för uppbärandet af Rotehållares bidrag till Indeidta Infanteristens beklädande.
Han har sagt Anna E. att syfilis aldrig kan botas, d.v.s. aldrig fullkomligt utrotas ur organismen. Ida Trägårdh och Anna E. ha derför varit i dispyt, ty Ida påstår att syfilis kan botas. Hon har uppgiften från sin bror, löjtnanten som strax på året i fjol blef smittad och på sommaren undergick en kur i Aachen. Det kom sig så, att han låg på komendering å Karlsborg. Der var också en löjtnant Falk, helt ung pojke, han hade sjelf blifvit smittad, smittade i sin tur ned deras damer och dessa hans kamrater. Det blef alldeles som en epidemi. Falk sköt sig. Dels lär det ha grämt honom att han kommit så mycket elände åstad, dels och troligtvis mest var det väl att han sjelf var mycket illa angripen och så dertill anfäktades af den der tröstlösa sinnesstämningen, som brukar följa med. Trägårdh var den förste som kom in i rummet då Falk skjutit sig. Han säger att han skall aldrig kunna glömma hur ohygglig den synen var. Alla kamraterna hade varit samlade till ett gladt lag med supning och dylikt, som vanligt, och ingen hade märkt något på Falk. De sade hvarandra också god natt utan vidare, och strax derefter hördes ett skott från Falks rum. Alla skyndade dit. Trägårdh kom först. I fjor sommar var Isak i Aachen och tidigt på våren i år var han der åter, så att han kom igen innan mötet. Ida hade sagt till honom att hans samvete förbjöd honom väl att gifta sig. Han hade skrattat och sagt. ”Visst inte; till hösten kan jag gifta mig hvilken dag som helst.” Men han har emellertid icke kysst sina systrar sedan dess.162 (Fröken Jensens bref till fröken v. Seth.) d. 5 Juli 1885 (söndag) Kära lilla Anna! Först sent i går afton behagade Warburg sända din lilla samling åter, och det efter att jag åter var uppe hos honom i Torsdag, ty jag fann att han var för långsam och fruktade att det var glömska; han bad mycket om ursäkt: har så förfärligt mycket att göra, men jag lofvar att snarast möjligt sända fröken verserna, och vill bifoga några rader.
— N:o 412-, rörande allmänna stadganden och anslag lill folkundervisningens befrämjande. XXVI. 237. — N:o 4i3. om utfärdande af en kungörelse angående Bankens på 10 och 14 skillingar kopparmynt gällande sedlar. XXVI. 237. — N:o 414. med anhållan om aflåtande af nådig proposition, rörande en ändamålsenlig förändring i nuvarande nationalrepresentation. XXVI. 243, 208. — N:o 415>. -angående en gratification lill Secreteraren vid Kong!.' Tabellcommissionen, Hofmarskalken Leyonmark. XXVI. 239. — N:o 4.6. angående en amanuenserna vid Kongl. Biblio — theket beviljad ersättning. XXVI. 23g. Ex - ( *>3 ) Expeditioner till Kongl. Majit, Rikets Ständers: — Nio 417* angående ett lån af allmänna medel till Carlskrona stads pastorat, XXVI. alg. — Nio 4'8. angående utbetalande af begrafningshjelp efter aflidne Räntmästaren Alm. XXVI. 23g, — N:o 41 g. angående den nya ordinarie soldatroteringen i Riket. XXVI. 23g. — Nio 420. angående den tillökade ordinarie båtsmansroteringen inom en del län. XXVI. 23g. — N:o 421. angående anslag för reparation af f. d. Nummerlotteriets bus samt till arfvoden åt tjenstemän och biträden vid Riksarchivet. XXVI. 245. Expeditionslösen, om upphörande af, i domboksmål. Se Edsvurne tjenstemän. •— om taxa för, i Banken m. m. Se Taxa* Expeditionstaxan, rörande förändringar i. XXIII, B. JxiQt XXIV. A. 442. XXV. E. 34.
Nationel ne emellan, samt förband sig, att för dess skepp, gods och varor, betala tull åt egaren a! andra hälften, dock på samma sätt, som någon annan Nation, sorn nu eller hädanefter i detta mål af denne egare (Konungen af Danmark) lindi igast anses, och härvid icke något undantag gjordes för den Danska, så kunde man å Svenska sidan, med fullt skäl, Vika, att Svenskt skepp och Svenskt gods skulle behandlas lika med Danskt. För Danmark qvarblefve alltid den stora fördelen att ensamt uppbära inkomsten af en härlighet, som naturen gjmt gemensam för begge Rikena, I sådant fall borde, så Ilinge Danmarks inrikes sjöfart och allt Danskt gods är befriad! fiån alla afgifter i sundet, en lika förmon tillgodokom111 a Sverige.
Byggninga-balken, om ändring i 26 kap. 1 § angående grunden för deltagande i kyrkobyggnad. Motion N:o 16. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 12 och Mern. - om upphäfvande af de i 26 kap. 1, 2 och 4 §§ stadgade undantag från skyldighet att deltaga i prestgårdsoch tingshus-byggnader. Motion N:o 515. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Etsk. Betänk. N:o 12 och Mern. N:o 36. om den ändring af 26 kap. 2 § att prestgårds-innehafvare mä tillför bindas att sjelfva underhålla de s. k. iaga husen. Motion N:o 325. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 12 och Mern. N:o 36. om upphäfvande al 26 kap. 2 § 4 mom. i fråga om församlings skyl dighet att underhålla vissa hus vid kyrkoherdeboställe. Motion N:o 57. 15 Sammans. Lagsamt Allm. Besv. och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 12 och Mern. Byggllillga-balkeil, om ändring i 26 kap. 2 och 4 §§, ali sätesoch ladugårdar samt afhysta rå- och rörshemman åläggas deltaga i prestgårds-, tingshus-, häradsfängelseoch klockare-byggnader. Motion N:o 99. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- ooh Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 12 och Mern. Byström, Pehr, från Jemtlands län, Motion N:o 464, om förhöjning i det al Kongl. Maj:t vid innevarande Riksdag (ill anläggning och förbättring af mindre goda vägar äskade anslag. Stals-Utsk. Utlåt. N:o 141. Motion N:o 465, om anslag af 1,500 R:dr till aflöning åt ytterligare en Provincial-läkare i Herjeådalen. Stats-Utsk.
Den särskilda Bevillning, som jag föreslagit på krogar och näringsställen, kan icke verka till lurendrägeriets befrämjande, ty denna beskattning verkar endast på minutpriset, och krogaren tager naturligtvis varan, der den fås för ringaste priset, hvaraf följer, att då bränvinstillverkaren kan sälja bränvinet tili bättre pris, än utländningen, saknar han icke företrädesvis afsättning. Då jag föreslagit en å tvänne uppbördsman i hvarje Socken, till hvilka bränvinsbrännarne sista dagen i hvarje vecka borde uppgifva näst föregående veckans tillverkningsqvantitet, tror jag ej att något betydligt antal dagsverken i och för denna förrättning skulle förspillas, 0111 ej i de Norra 4 H. 16 1^1 Den 12 December e. ni Provincerne, hvilka äro mera glest bebodde, men der åter sällan och lill ringa qvantitet bränvinsbränning äger rum. Beträffande Herr von Qvantens anmärkning om skadligheten af täta förändringar i den ekonomiska lagstiftningen, så är det just dem jag ämnat förekomma. Jag åsyftar all frihet i näringarne. Grunden för bränvinsbränningen vill jag endast förändra. Den jag föreslagit har jag trott förlika Stä~ demas och Landtmannens intressen. A intetdera har jag fästat mindre afseende än å det andra. Min afsigt har blott varit att vinna ändamålet; och att jag ej endast åsett Statens fördel, visar sig deraf, att jag föreslagit afskrifning för öfverskottet på hevillningen, äfvensom jag ej åsyftat bevillningsfrihet för bränvinsbränningen, utan tvärtom, vill, att ju mera man tillverker, ju mera skall man skatta, men detta kan ej ske utan skatt på tillverkningen. Så ålmin öfvertygelse, men jag respecterar likväl andras. Herr Anckarswärd har bland annat lastat den proportion jag föreslagit emellan ägande kreatur och bränvinsbränningsrättighet, och har ej velat medgifva mitt yttrande att bränvinsbränningen vore nödvändig för landtmannens bestånd, utan trott att ladugårdarne alltför väl kunde framfödas med foder, utan ali dranktillgång. Jag vill