Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då denne man gjorde bröllop åt sin äldsta dotter, blef hans gårdsport under natten dekorerad med ett ur mullen uppgräfdt, halfruttet hästhufvud. Objudna personer med någon själfaktning och vett gingo aldrig till bröllopsgård för att bekika bruden. Husbonden kunde möjligen gifva sina drängar och pigor lof att gå dit och titta på dansen, men för en bondes egna barn skulle det ha varit en skam att nedlåta sig till slik nyfikenhet, så mycket mera som där på landsbygden förtäljdes, att städernas pöbel brukade samlas utanför hus, hvarest bröllop firades, för att » ropa fram » brudparet och bestå det speglosor. Jag minnes min fasa, då jag som ung fru bodde i en stad, där det råa bruket att » gå och se bruden » redan då sträckt sig från pöbeln uppåt i de s. k. bildade klasserna, och blef af en prästmans änka ombedd att göra henne sällskap för att se ea brud. Mitt afslag till hennes oförsynta begäran blef icke affattadt i mildare form, för det hon sökte lugna mig med, att man » naturligtvis klädde ut sig, när man hörde till bättre folk ». Fattigt folk, » som ej hade råd att hämta hem prästen », färdades till kyrkan för att vigas — icke i templet, utan antingen i prästgården, i klockarens bostad eller i sockenstugan. Stundom kunde två eller tre brudpar ställa sig upp i rad vid de långa kyrkpallarne, hvilka, kanske af prästfrun, blefvo prydda med ett gammalt stjärntäcke eller en sjal. Det gjorde ett vemodigt intryck att se dessa brudpar med deras ringa följe, vanligen blott ett par personer, samlas i ett naket hvardagsrum för att några minuter därefter vända tillbaka till de hem, hvarifrån de kommit. Möjligen var det intrycket från dessa vigselakter, som gjorde de lyckligare lottade folkklasserna ovilligt stämda mot kyrkvigsel (liksom äfven mot barndop vid eller i kyrkan), ty äfven tjänstemännen och de adlige godsägarne föredrogo att låta vigseln förrättas i hemmen. Den djupare meningen i kyrkvigseln, liksom äfven i barndopet i templet, var redan då förgäten.
St. anse del vara värdi, alt gifva en så stor summa för ändamålet för all framtid, hvarigenom också stiftaren och de, som hafva bestyr med denna inrättning, veta hvilka arrangemenler de för framtiden skola göra, på det att inrättningen skall upfylla det afsedda ändamålet, hvarigenom inrättningen vinner långt mera, än ora den skall få 3,000 R:dr på en gång, då den icke skulle kunna uträtta så mycket, som om den hade i sigte ärligen ett anslag af 1,000 R:dr b:ko. 78 Den 19 Augusti e. m. Man har sagt, alt de 3 Stånden icke tiafva uttalat någon opinion i denna fråga. Jag vet icke om denna invändning tiar blifvit besvarad, men uti Utsk-.s recit står tydligen, att punkten är återremitterad af 3:ne Stånd, ”hvarest med yrkande af bifall till motionerne anförts, att uppehållandet af anstalter utaf ifrågavartde art, icke kunde anses ensamt tillhöra kommunen, helst när dessa inrättningar, såsom fallet vore med Råby räddnings-institut, utsträckte sin välgörande verksamhet äfven till andra orter i riket, genom att jemväl från dessa emottaga vanartige barn till upfostran.” Det är mig verkligen bekant, att så är förhållandet med institutet i Råby, oaktadt det icke haft andra tillgångar, än en enskild välgörenhet af institutets stiftare, flan har icke blott lemnat sjelfva Råby och skänkt detsamma till inrättningen, ulan äfven gifvit årliga bidrag lill densamma, men det är naturligt, all institutets verksamhet icke har kunnat vara så stor, eller sträckt sig betydligt utöfver kommunen, då denna verksamhet varit begränsad af dess ordinarie tillgångar, likasom att, genom ett årligt anslag af 1,000 R:dr b:ko frän R. St., denna verksamhet kunde utsträckas, hvilket jag tror vore högst önskligt och synnerligen gagneligt för fäderneslandet. Likasom R. St. vid denna Riksdag hafva beviljat anslag åt Gr. Torsten Rudensköld, i afseende på en ändamålsenlig barna-undervisning, likaså tior jag, alt syftet med denna välgörande inrättning är förtjent att af R.
!N:o ii8, I anledning af erhållna återremisser å Betänkandet, N:o 94, angående jemkning i den Provincen Skåne ålagda ordinarie rotering; Betänkandet, N:o 94, med förändringarne, enligt Utlåtandet N:o 118, bifölls; och N:o iao, i anledning af erhållna återremisser å Betänkandet, Nto 98, angående en jemnare fördelning af roterings-besväret vid Vester? bottens Regemente; Utlåtandet, Nto 120, gillades. 3>:o Stats• och Beviltnings-Utskottens' 70 Piot.-Utdrag den 5 Februarii 1830. N’o 119, öfver gjorda anmärkningar, i frågan om Uppbörds provision till Städernas Ma» gistrater, m, m-, lades till handlingarne, 3:0 Bevillriingssamt Allmänna Besvärsoch Oecanamie Utskottens: N:o 31, i anledning af anmärkningar vid Betänkandet, N:o 2j, rörande Paket-Postoch För vagns-Inrättning, lades till handlingarne, IST*o 32, i anledning af gjorda anmärkningar vid Betänkandet, Nto 22, angående åtskilliga motioner om Post-Inrättningen i Rikets lades till handlingarne, 4:0 Banco~Utskottets’ N-‘o 102, öfver anmärkningar från Riks, Stånden vid Utskottets, uppå motion af Herr B• H■ Santesson, afgifna Betänkande , jemte hvad, i sammanhang dermed, hos Hedervärda Bonde-Ståndet förekommit, angående Stats-, Ban-» co. samt Allmänna Besvärsoch Qeconomie» Utskottens, uppå motion af Herr A. Rothlieb , gemensamt afgifna och af frenne Riks.Stånd bi» Prot.-Utdrag den 5 Februarii 1830. 71 fallna Betänkande, N:o 66, i fråga om serskilda föreslagna grunder för belåning af Spannmål. Betänkandet, Nio 6 8, och Utlåtandet, Nto 102, gillades.
Då Utskottet derjemte föreställer sig att, genom utvidgning al del Landtbruks-iustilut Staten redan eger, ökadt tillfälle till undervisning ål lärlingar och elever derstädes kan beredas, om sådant af behofvet oundgängligen påkallas, har Utskottet, vid sådant förhållande, och då det torde kunna ifrågasättas om Stats-verket för närvarande, utöfver de medel, som för den högre och vetenskapliga undervisningen i landtbruket redan blifvit anvisade, bör vidkännas så betydliga utgifter, som, utom den årliga underhålls-kostnaden, nu blifvit äskade dels för ombyggnad och inredning af de vid Alnarp varande byggnader, hvilka, i det skick de befinnas, icke lära kunna för dermed afsedda ändamål begagnas, dels ock för inlösande af kungsgårdens nuvarande innehafvares arrenderätt, funnit sig sakna anledning tillstyrka bifall till hvad Kongl. Maj:t uti dess Nådiga Proposition behagat framställa och föreslå. Reserv atton: af Herr Biskop Thomander: “Grunderna för Utskottets beslutade afslag hafva i afdelningen blifvit två gånger utarbetade och således minst fyra gånger öfvervägde af de 19 Utskoits-ledamöter, sorn i detta mål utgjort pluralitet. Man har härigenom vunnit tid, men måhända icke i samma mån bevisande kraft. Det sednare har också ostridigt haft sina svårigheter, särskildt då det gällt att vid Utskottets bord omgöra eller vederlägga de i orten anställde undersökBih. lill R. St. Det ar således icke underligt att Utskottet i en sådan ställning, såsom orden lyda, “icke blifvit öfvertygadt derom att genom antagandet af Kongl. Majus nu framställda “nådiga förslag alla de med en sådan läroanstalt (ett landlbruks-inslitul) afsedda fördelar med säkerhet vore att förvänta.* Ty ett försök till en dylik öfverlygelses bibringande skulle icke rimligen kunna göras, det måtte gälla hvilken inom 1,200 tunnland inskränkt jordrymd som helst inom detta land.
Det är visserligen möjligt, att ett sådant förhållande kan fortfara någon lid efter den nya regleringens fastställande, och jag har redan sagt att så skett vid nya elementarskolan. Men lika som der skett, skulle missbruket äfven annorstädes upphöra, om vederbör. skolstyrelser vaka deröfver. Vill man icke tro, att skolstyrelserna handla på grund af rätt och skäl, så har man ju äfven öfver dem uppsyningsman, som skola vaka öfver missbrukens afskaffande. Jag minnes att då fråga var örn upphörande af de s. k. cancelli-gebiihren eller sportlerna i Konungens cancelli, och om deras ersättande med en bestämd charta-sigillata-afgift, befarades jemväl att man skulle komma alt betala dubbelt, nemi. den ökade chartae-afgiften och derjemte den vanliga cancelli-afgiften för att få sitt mål afgjordt. Hade man då trott på dessa farhågor, så hade man ej ändrat de gamla stadgandena. Men nu frågar jag eder, mine Hrr! om icke förhållandet är att sportlerna upphört och huruvida någon anfört klagomål deröfver, att han fått betala mer än han skulle. Så blir äfven förhållandet i skolan om skolstyrelsens nit och lärarnes hederskänsla samverka till missbrukens afskaffande. När man efterhör äfven i andra verk än cancelliet, så får man veta alt sportlerna allestädes mer och mer försvinna, emedan deras gifvande och tagande strider mot lidens anda. Man anser det såsom ett missbruk, och blyges att vidhålla det, än mera att sträcka det längre än förut. Så hoppas jag att det äfven kommer att tillgå i skolorna. Jag vill icke upptaga tiden med alt undersöka halten af de flere smärre anmärkn:r, som här blifvit anförde, utan anhåller vördsamt om bifall till denna punkt. Likväl ber jag att få säga, det jag icke kan föreställa mig alt män, så rättskaffens som mine motståndare, skulle vilja afstyrka bifall lill denna punkt, om de icke ansåge detta förslags bifallande vara ett hufvudvilkor för den nya organisationens bringande till stånd.
Robsahm. Utdrag af Hedervärda Bonde-Ständets Protocoll vid Urtima Riksdagen istockholm den 8 Maj lSif S. D. tofter uppläsandet af Högloft. ConstitutionsUtskottets Betänkande af Jen 25 sistlidne April, i anledning af Kongl. Majus Nådiga Proposition om de nya Constitutionella förhållanden , som till följe af Föreningen mellan Sverige och Norrige uppkommit, har Bonde-Ståndet stadnat i föl. janda Beslut: 1:0 Att Konung må myndig varda vid fyllda 18 år, och för öfrigt 41 §. Begerings-Formen förblifver orubbad. s:o Att frågorna om de nya Constitutionella förhållanden mellan Sverige och Norrige ej behöfva till annan Biksdag hvila , utan afgöra* genast, samt att dessa Förenings-Stadganden böra uti en särskild, från Svenska och Norrska Constitutionerna afskild, Biks-Act upptagas. 3:0 Att Constitutions Utskottets Betänkande öfver sjelfva hufvudfrågoina är för öfrigt till hela dess vidd gilladt och antaget. 4:0 Den 8 Maj. 4:0 Att den af Höglofl. Utskottet tillstyrkta Comité , bestående af Tre Personer från hvart Piks-Stånd i Sverige, skall utväljas före innevarande Riksdags slut, och 5:0 Att ett skriftligt Stadgande af den aflidne Konungen, rörande den omyndige Konungens uppfostran, icke i Sverige kan anses äga nå. gon kraft. j» Hvarom de öfriga Respectiva Stånden skuD le, dels genom Deputation och dels genom Protocolls-Utdrag, vördsamt och vänligen underrättas. Ut supra.
En tädan författning tror jag skulle werka en allmännare inskränkning af riliwerkningen, än genom inskränkning af pannerymden, som blott ökar deras fördelar, svin tillwerka med pannor af 90 kannors rymd och soni När detza sq myckel mera allmänna icke skulle försäkra en tillräckligare sädeStillgäng, Pa detta säll skulle man ockla hafwa wunmk andamälet, ulan att hafwa öfwergifwik den princip, som jag tror det är af wärde att korrigera, utan akt afskaffa, Uti hwad man anmärkt, att Oeconomiä - Utskottet öfwerskridit gränsen af sin befattning, när det, jemte det 0- ynomiska af branwinsrillwerkniipk gen, upgifwit förslag till afgifter och författningar till hämmande af desi mitzbruk, kan jag för min del icke instämma. Jag ixor, ari, när Riksens Ständers ombud uri ett Utskott fäkt sig npdragtt att upgifwa ert förslag öfwer hwad ämne som hälst, bär Utskottets namn icke hindra der att wisa för» slaget i hela sitt sammanhang, akt wisa bade wikforén för bruket och medlen mot misibruket; det definitiva bestämmandet mä sedan af Riksens Lttänber fördelas emellan deras serstilta Utskott, efter deras olika befattning, men försiaget « sitt hela, bör utan twifwel pa en gang framställas, för mr z64 Den 28 Maji. kunna döma sm dess grunder. En förebråelse till ett Utskott öfwer detta behandlingssätt, har således förefallit mig owänrad, äfwenjom andras mindre granlagenhet i sina framställningar, synes mig föga wärdig den aktning Riksens Ständers ombud r sitt förhållande emot hwarannan allid böra iakttaga. Arv von Lckultrenkeim anhöll, akt det mätte blifwa honom tillätik, att sitt nytz npläste anförande med de öfrige Standen communicera.
Den 3 April. möjligt medhinna att vid justeringarne fullständigt upplåsa Ridderskapets och Adelns Protocoller, så framt ej Ridderskapet och Adeln skulle finna för godt sammanträda hvarje dag, den ena dagen för att afgöra mål och den andra för att justera det deröfver hållne Protocoll; trien jag hemställer då på hvilken tid Protollen skulle komma att författas. Friherre Boije, Ludvig'. Med vitsord åt RiddarhusSecreterarens uppgifter, tillstyrker jag så mycket hellre bifall å den föreslagne förkortningen vid våra Pi otocolls-justeringar, som jag icke inser något äfventyr dervid, då det fortfar att blifva hvarje Ledamots rått, att, når så behagas, begära uppläsning af ej allenast dess egne anföranden, utan äfven andras. Grefve Spens, Carl Gustaf: Jag erkän ner visserligen, lika med flera Ledamöter, som yttrat sig , att det blir nästan omöjligt att medhinna justera våra Protocoller på sått hittills skett; men innan jag tillstyrker bifall å det förslag som hår blifvit till ett sådant ändamåls vinnande uppgifvit, nögas jag begära nöjaktig förklaring på 24 §• RikdagsOrdningen, hvarest står ibland annat: "Hvarje Secreterare ”tillhör, att allt det som förefaller och beslu”tas ordentligen och noggrant uppteckna och för "Ståndet justera, samt då antingen hela Ståndet ”eller någon ledamot in Pleno det fordrar, Pro. ”tocollet uppläsa.” Jag kan ej uttyda detta stadgande på annat sått, ån att, om någon Ledamot af Ståndet efter justeringen, sedermera un - 44 Den 3 April, der Riksdagens lopp, skulle begära uppläsning af ett eller flere Protocoll, han dertill åger rätt; men att i den förra melingen omtalas en justering för Ståndet af det som noggrant upptecknats, antingen någon Ledamot fordrat uppläsning eller ej. Skulle endast den såkallade Stommen upplåsas till justering, vore deraf ingen särdeles upplysning att hämta.
Vid förnyad föredragning af StåtsUtskottets den 4 dennes aflåtne, samt den 14 i samma Månad på bordet lagda Memorial , innefattande Anmälan, att Hans Majit Konungen, genom Nådig Skrifvelse till SiatsUtskottet, af den 24 sisth Febr. återtagit Dess Högstsalige Herr Faders, till Utskottet under den 24 Dec. nästledit år aflåtna, Nådiga Proposrion om bestämmande af 600,000 Francs i metadiskt Mynt för den årliga ErsäftningsSumma af 200,000 R:dr Svenskt Bancomynt , som vid 1815 års Riksdag blifvit Kongl. Majit och Dess Efterträdare på Svenska Thronen tillslagen j ansåg Ridderskapet och Adeln, som i detta förnya - 452 Den 24 Martil, e, tn. prof af Kongl. Mapts Nådiga tänkesätt funnit ökade anledningar till undersåtelig vördnad och tacksamhet, sig äfven böra för sin del instämma uti det Högvördige PresteStändets fattade ochgenom ProiocollsUtdrag af den 17 dennes Rid* derskapet och Adeln meddelte Beslut, det måtte Riksens Ständer, genom en underdånig Skrifvelse till Kongl. Majt, betyga deras underdåniga tacksamhet för Kongj, Maj ts nådiga åtgärd härutinnan , samt ExpeditionsUtskottet anmodas att med Förslag till en sadan underdånig skrif, vetse till Riksens Ständer inkomma ", hvarom de öfrige Respective RiksStånden skulle vänligen underräitas. Ut Supra. S. D. Föredrogos å nyo och gillades följande från SiatsUtskottet inkotnne , samt den 14 oell eltermiddagen den 17 dennes på bordet lagde Utlåtanden: ilo Af den 4 dennes, angående nödiga medel till Drottningsholms Broars iståndsättande, 2:0 Af samma dag, öfver gjorde Motioner, angående Medels beviljande åt Herr BergsRådet Friherre Hermelin. 3:0
Majit uti dess nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof anfört emot den vid sistförflutna riksdag ifrågasatte allmänna indragning af Kanslistoch Kopistgraderne inom så väl Stals-departemenlen, som rikets öfriga embetsverk, beslutit att inom ifrågavarande Stats-Expedition aflöning för en Kanslist med 1,800 Ridr och för 2 Kopister med tillsammans 2,000 R:dr skall på Stat uppföras. I följd af de förändringar, som sålunda blifvit beslutade och då Rikets Ständer derjemte ansett lönen för det ännu bibehållna Byrå-Chefs-Embelet lämpligen böra bestämmas till 4,000 Ridr, kommer anslaget för Juslitie-Stats-Expeditionen att utgå till följande belopp: Expeditions-Chefen Ridr 5,500: — Arfvode till en Byrå-Chef för beredning och föredragning af lagärenden, hvilken derutöfver äger uppbära löneinkomster af ordinarie tjenst, till så stor del, som E. K. Majit ej finner böra för tjenstens bestridande åt vikarien afstås 3.000 4.000 3.000 1,800 1 Byrå-Chef 1 Registrator 1 Kanslist . Transport 17,300 404 Expeditions-Utskottets Förslag till anderd. Skrifvelse N:o i32. — Till arfvoden för extra tjenstgöring 1,800: — 1 Vaktmästare 600: — 1 D:o 500: — Summa R:dr 22,200: — 2:o. Högsta Domstolen. För verkställighet af den utaf E. K. Majit uti nådig Proposition den 13 nästlidne Mars föreslagna och af Rikets Ständer medgifna förstärkning af E. K. Maj:ls Högsta Domstol, hafva Rikets Ständer, på sätt deras underdåniga skrifvelse den 15 denna månad utvisar, med bifall till E. K.
De delar, som redan utkommit, äro af så mycken nytta i detta afs:de, att man med fullt skäl kan uttala den åsigt, att ett fullföljande af arbetet skulle vara af ganska stor fördel för Arméen. Som jag emellertid har mig bekant, att 3:ne Stånd redan godkänt StatsUtskrs afstyrkande Utlåt., har jag endast velat yttra dessa ord såsom min enskilda tanke till prot. StatsUtsk:s förev.-de Utlåt, blef, uppå härefter framställd propos. af lt. o. Ad. bifallet. Föredrogos ånyo oell biföllos StatsUtsk:s den 4 och 5 dennes på bordet-lagde Utlåt:n: N:o 194, i anledn. af väckt fråga om skattläggning och rotering af bergsfrälse-jorden i Stora Kopparbergs län; och N:o 195, i anledn. af väckt fråga om försäljning eller utarrendering af alla åt tjenstemän anslague boställen. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande Sammansatta Lagsamt Allmänna Besv.- o. Ekon.Utsk:s den 4 oell 5 d:s på bordet lagda Betänk. H:o 42, i anledn. af väckte motioner om åtskilliga förändringar i gällande LegoStadgan den 23 No-v. 1833 samt de deremot svarande §§ i allmänna lagen. l:sta punkten, ang:de frågan om upliörande af eller inskränkning i husbondes rätt alt tilldela vårdslöst eller försumligt tjenstehjon husaga. Den af Frih. Posse vid förev;de Betänk, fogade reservation uplästes på begäran af Pir Tham, Casper Wolrath Vi et or, som derefter yttrade: Sedan vi nu fått höra Frih. Posses reservation, uti hvilken tjenarens förhållande till familjen på ett så förtjenst fullt sätt blifvit framstäldt, skulle jag knappast behöfva mera än åberopa reservationens innehåll såsom stöd för min begäran, att denna punkt måtte blifva till Utsk. återremitterad. Frih.
Fem tusen R:dr, under de vilkor, som för andra dylika statsbidrag varda vid denna riksdag stadgade. 16:o. Under åberopande af de handlingar rörande nedannämnda arbetsföretag, som blifvit till Eders Kongl. Maj:t ingifna, har uti en hos Rikets Ständer gjord framställning blifvit föreslaget, att, sedan delegarne uti den på ön Öland belägna s. k. Långebro mosse föranstaltat om undersökning rörande nämnda mosses utdikning och deröfver låtit uppgöra ett kostnadsförslag, utvisande att arbetet, hvarigenom 755 tunnland odlingsbar mark skulle vinnas, borde kunna åstadkommas för 17,351 R:dr 40 öre, Rikets Ständer, till detta företags utförande, måtte anvisa en mot nyssberörda kostnad svarande summa, att utgå med 9,000 R:dr såsom anslag utan återbetalningsskyldighet och med återstående 8,351 R:dr 40 öre såsom räntefritt lån, stäldt på 20 års amortering. Af de handlingar, som blifvit åberopade och hvilka för Rikets Ständer varit tillgängliga, äfvensom af det vid Eders Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof fogade Statsråds-protokoll inhemtas, att, — sedan delegarne i detta företag hos Eders Kongl. Maj:t gjort ansökning om erhållande af anslag och lån till enahanda belopp, som nu föreslagits, samt Eders Kongl. Majit, eftér det Landshöfdinge-embetet i Calmar län afgifvit yttrande, anbefallt Styrelsen öfver allmänna vägoch vattenbyggnader att, vid upprättande af sitt generalförslag, låta ifrågavarande arbete komma under öfvervägande, — bemälda Styrelse i sagda förslag, af anförda skäl, ansett sig böra till Eders Kongl. Majit hemställa, att frågan om bidrags meddelande till detta vattenaftappningsföretag måtte blifva hänskjuten till Rikets Ständers afgörande; men som Eders Kongl. Majit icke funnit några sådana särskilda omständigheter förefinnas, som borde föranleda till beredande åt intressenterne i detta företag af större fördelar än som lemnäs vid andra dylika arbeten, hade någon nådig Proposition i ämnet icke blifvit aflåten.
Det förhåller sig icke så sorn Utsk. säger, ty väsendtliga byggnader återslå både vid Carlsten, Carlskrona och Waxholm, och att nu börja med anslagens inskränkande för dessa byggnader, som sannerligen i alla fall gå nog långsamt i brist på erforderlige medel, vore i sanning icke klokt. Ett annat skäl till min ofvan framställda begäran hemlar jag af proemissen lill Utsk:s förslag, som lyder sålunda: ”Utsk. tror sig för närvar, icke kunna tillstyrka beviljandet af det utaf K. M. lill ifrågavar. fästningsbyggnader begärde anslag, utan hemställer, att intill dess R. St:r blifva i tillfälle att, ronde de i detta hänseende äskade statsmedel, för nästkommande 3:ne år fatta definitivt beslut etc.” Om dessa sista rader af Utsk:s motiv fått stå framför de påföljande indragna raderna, så att de icke hade blifvit skiljda frän dessa sistnämnda, som innefatta beslutet, sä skulle jag icke yrkat återremiss, ty då hade Utsk:s betänk, uttryckt att Utsk. velat lemna 75,000 r:dr som ett förskott, intill dess statsregleringen för de kommande åren till nästa riksdag hunnit upgöras; men nu, sedan Utsk. icke har indragit dessa sista 3 rader af sitt motiv, för att ingå i sjelfva det föreslagna beslutet, så r 64 Den 8 Januari. måste jag yrka återremiss, hvartill jag hemlar ytterligare stöd af de flera välgrundade reservationer som åtfölja Utsk:s utlåt. Jag anser mig så mycket mera berättigad till delta yrkande som jag, äfven i egenskap af chef för denna gren af statsförvaltningen, nogsamt känner huru nödvändigt det är, att icke så vigtiga byggnader som de ifrågavar. må framgå så krypande som hittills, hvadan det är ännu mycket mindre skäl för handen att minska på de nog förut knappa anslagen. Hr von Hohenhausen, Carl Ludv.: Jag delar fullkomligt reservanternes åsigt i afseende pä de skäl som majoriteten af Utsk. anfört, för att afkorta det af Konungen äskade anslag till de 3:ne nyssnämnda fästningsbyggnadernes fortsättande.
Frih:ue Cederström och Palmstjerna hafva nemi. gifvit tillkänna, att salig Konungen gifvit 100,000 r:dr, eller som Frih. Palmstjerna sagt, 80,000 r:dr till denna inrättning, hvaröfver Utsk. icke synes kunna disponera. Jag har tänkt efter, alt den calcul, som Utsk. uppställt, icke malte vara riktig i tvenne afseenden; nemi. först deruti att utgiflerne blifvit beräknade till 17,500 r:dr b:co, hvilken summa, fördelad på invalidernes antal, belöper sig lill 207 r:dr på hvarje; men man bör besinna, att eu stor del af dessa invalider hade, innan de å inrättningen intogos, pensioner ur Wadstena Krigsmanshuscassa, hvilka pensioner, efter pensionärens inrymmande å Ulriksdal, åter ingått till nämnde cassa, som derigenom fått en besparing på några lusen rd:r, som äfven böra komma med i räkningen. Den andra omständigheten är den, att Utsk. proponera!- att gifva pensioner af ända till 80 r:dr till hvarje corporal och soldat; men det kan ej låta sig göra, såsom varande en motsägelse mot sjelfva Wadstena Krigsmanscassas pensionsstat, som gifver 12 och 24 r:dr i allmänhet och 36 r:dr ät de mest blesserade. Huru skall då en så stor pension som 80 r:dr kunna medgifvas? Hvad angår den fiende, som, enligt en talares utsago, egentligen skall besvära in va liderne, nemi. ledsnaden, så var det, åtminstone under den tid jag tjenstgjorde som Generaladjutant för arméen, anbefaldt, alt de skulle förrätta trädgårdsarbete, hvarigenom de voro väl oceuperade under sommartiden, och hafva några små slöjder för sig under vintern. Jag förenar mig med Frih. Cederström i begäran om afslag. Hr Mannerskantz: