Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Blotta talet om rikedom elektriserade Nora. Hon kunde ej motstå sin nyfikenhet. – Du är rik? – Ja, icke eger jag en furstes skattkammare till mitt förfogande! men dock nog för att du skulle kunna lefva det lif i öfverflöd, hvarom du drömt. Och medan du här i Stockholm lefver obemärkt, skall du blifva herskarinnan, drottningen, i det samhälle dit jag vill föra dig. – Du har då dina fyraeller femtusen kronor om året? frågade Nora i sarkastisk ton. – Detta är fattigdom sade du förr, Nora! – Nå, sex, sju eller kanske åtta tusen då? – Ja, detta har jag, till och med tio! Här i Stockholm är det kanske ej så mycket; men i ... – Ditt småstadsparadis är det en million! Tack, min vän; men du får förlåta mig om jag hellre stannar der jag är. Jag behöfver inte dina tiotusen, jag reder mig så bra utan dem. – Du har då ... gjort lycka? frågade han dröjande. – Ja, jag har gjort lycka. – Vid ... teatern? Det svartnade för Arnolds ögon. Han började ana hvad som händt. Nora brast ut i ett gapskratt. Detta silfverklingande, genomfriska skratt, som förr varit hans örons skönaste musik, lät nu hemskt. – Vid teatern! utropade hon och skrattade alltjemt. Men så se dig omkring då! Om jag också vore operans prima donna, så kunde ej en teaterlön förslå att betala min lilla salong. Endast den här möbeln går löst på tiotusen. Lika mycket som du kan förtjena på ett helt år i din landsortshåla. Arnold såg sig mekaniskt omkring. Hittills hade han endast slukat Noras retande former med sina ögon. Det var en förfärlig upptäckt. Det föreföll honom som om golfvet rörde sig. Han måste hålla i en stol för att ej ramla. Han rodnade som om det varit han, som tillstått något brottsligt för Nora. Ofrivilligt döko upp för hans ögon fantasibilder. Han såg Nora vid midnattstid i gränderna eller utanför källarne vinka till sig sina tillfälliga beundrare, han såg henne blotta sig för dem, dela bädd med dem och ackordera med dem om priset.
Frihm instämde i begäran om läggande till handlingarna af Frih. Cederström framställning, derföre, som orden föllo, alt Frihtn ej kunde begära ett större ogillande af berörde framställning, än om den blott lades lill handlingarna. Till förekommande af en slik tydning på en sådan åtgärd i detta fall, tillstyrker jag att delta läggande till handlingarne måtte ske med följande ord: Att R. o. Ad., i saknad af cn formenlig utväg att begagna de af Frill. Cederström meddelade tänkvärda upplysningar, lägger desamma lili handlingarna; 0111 hvilket tillägg jag anhåller 0111 Hr Frih. o. Landtm:s proposition. Hr Rosenblad: Då jag begärde ordet, var det endast för att protestera emot en sådan tydning, som skulle ett läggande till handlingarna af denna sak vara detsamma som ett ogillande af framställningen, och får således, då jag för min D c ii 16 Bin j. min del anser nödigt att undanrödja allt tvifvel i detta hänseende, i allo förena mig i anhållan om godkännande af de ordalag, som Hr Lefren nyss föreslagit. Gr. Horn: Jag har redan tillförene tagit mig friheten alt fästa uppmärksamheten på det mindre välbetänkta och lämpliga i en sådan åtgärd, som alt bifoga läggandet till handlingarna af Frih. Cederströms oftaberörda framställning något slags yttrande, vare sig till gillande eller ogillande deraf. Jag skulle tro och hoppas, att pluraliteten af detta Stånd skall med mig deruti instämma, att ett gillande af yälbemälde Frih;s handlingssätt i detta fall verkligen icke vore välbetänkt, då jag ber att få uppläsa de ord, hvarmed Frihrn in pleno den 22 dennes f. m. beledsagade de documentev, sorn af I10- honom då till prot. aflemnades.
Statsministern för utrikes ärendena, friherre Ihre, herrar Statsråderne Fåhreeus, Friherre Staél von Holstein, Munthe, Friherre Pejron, Konsliluiiom-Ulskollcls Memorial, N:o 4. 15 Silf verstolpe, IVceni, Friherre Gyllengranat och Faxe i underdånig hel skulle framställt någon afstyrka» af högstberörda Kongl. Maj:ts höga beslut, ehuru rädgifvärne, med hänsigt till 57 § Regeringsformen, jemförd med hvad 60 och 61 §§. rörande af Rikets Ständer beslutna bevillningar stadga, dertill egt grundad anledning; alltså, och då rubbningar af elt noggrannt afvägdt beviliningssyslems enskilda bestämningar menligt kunde inverka ej mindre å påräknade'statseller kommu nal-inkomsters tillräcklighet, än, i följd deraf, på de skaltskyidige sjelfve, har Ronslitutions-utskoltet ansett rådgifvarena, genom nämnda uraktlåtenhet, icke hafva tillräckligen iakttagit sin rådgifvarepligt: hvilken anmärkning Utskottet alltså får till Rikets Högloft. Ständers pröfning, härmedelst vördsamt anmäla. y. Angående Ofver-direktören vid tecknologiska Institutet,C. M. Schwartz, vid ajskedstagandet beviljad pension. Utaf tvänne Statsråds-protokoller öfver civil-ärenden, daterade, det ena den 29 Oktober, det andra den 3 December 1845, har Konstitutionsutskottet inhemlat, att, sedan, på förekomne skäl, en dertill förordnad kommitté förehaft undersökningar om tillståndet inom tecknologiska institutet och uti sin, i följd deraf, till Kongl. Maj:t ingifna underdåniga berättelse mot föreståndaren för samma institut, Öfverdireklören och Riddaren af Kongl. Nordstjerne-orden C. M. Schwarz, anmärkt sådana tjenstefel och försummelser i vården af sina pligter mot nämnde institut, att Kongl. Majit, i anledning deraf, förklarat
- I Jag skulle önska, att propositionen ställdeS' så, att visse utsedde Ledamöter af Riksens Stan-i der bära den aflidne, och Riksens Ständer sjelf» ve åtfölja honom till grafven, anförde, Ridder|6kapet och Adeln af Herr Grefven och Eandti Ridd. 6th Ad. jPfflt VIII Band. 13 ben l g September f. ms Marskalken samt de öfrige Stånden, hvartdera, sin Taleman* Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde , om icke, sedan Ridderskapet och Adeln inhemtat, att Riksens Ständers vid innevarande Riksdag utvalde JustiiiasOmbudsman, Hére Casper Ehrenborg, sistledne Tisdag den 16 dennes efter en korrt sjukdom här i Hufvdstaden aflidit, Ridderskapet och Adeln skulle, på sätt Herr Morath och Friherre Cederström föreslagit, anse lämpligt, att Riksens Ständer, hvilka äro på den ört, der denne déras Embetsman nied döden afgått, tinder påstående Riksmöte församlade, måtte såsom ett ytterligare uttryck af deras tänkesätt för den afiidnes allmänt erkända utmärkta oell redbara, medborgerliga förijenster, åt hvilka de redan lemnat den mest offentliga gärd, då de åt honörn uppdrogo ofyannämde vigtiga befattning, äfven beledsaga hans jordiska qvarlefvor till deras livilorum, samt om icke, i följd deraf, de öfrige RiksStånden måtte inbjudas, att gemensamt med Ridderskapet och Adeln från Sterbhuset efter be* mälte Justitieombudsman låta infordra upplys* ning om tid och ort för RegrafningsActen » med tillkännagivande, att Riksens Ständer önskade genom visse bland alla fyra Riks-Ståndert utsedde Ledamöter bära den aflidne till grafven, samt äfven sjelfve uti BegrafningsProces* gionen deltaga. Bifölls. Ben i§ September f. fri.
Dito dito Skatte Dito dito Krono Tull-mjölqvarnar med 707 par stenar . Tull-sågqvarnar Hushehofs-mjölqvarnar . Dito sågqvarnar Stampar Messingsbruk Kopparverk „. Stångoch Amnesjernssamt Manufaktur-verk af särskilda slag Bergsmans-hammare . Masugnar • • . Koppargrufvor Jcrngrufvor Marmorbruk Glasbruk Pappersbruk Tegelbruk j Tvåloch Såpsjuderi . Oljcslagerier Garfverier . Buldansoch Segelduks-fabrik Klädesfabriker . Färgerier Bomullsspinneri. Snusfabrik Kalkugnar Kimröksbruk Pottaskebruk Bresiljebruk Motala Köpings Tomter, 174 st Kronoparker och Allmänningar, som tillhöra Kronan, af 2,675 tunnlands 26 kapplands rymd Landsoch Uärads-Allinänningar af 43,720 tunnlands och 18 Bergslags-Allmänningar, indragne och försålde i 160 lotter Göta Kanal Sterbhus, Testamenten, Gåfvor och Fideikommisser Diverse personer, som ej tillhöra viss näring Karakters-fullmakter Summa Mantal. Uppskattadt värde. Efter 2:dra Efter Irsta Artikeln. På Landshöfdinge-Embetets vägnar tSusl. Nordén. Fr. Till Herättelsen öfver Östergöthlands län för åren 1848—1850. fjäli från oell med åren 1848 till oell nied 1850 te t s Bevillning efter 1848 års Förordning. Artikeln. Egendom och personer m. m. j Efter 3:dje Artikeln. Ständiga Räntor. Jordeboksoch HeinmantalsRänta. Afrad. Mantals penningar. Gernings ören. Tionde och Räntor af Bruk, Bergverk och andra Verk och Inrättningar. R:dr s. r. R:dr s. r.
Enligt den således förbättrade Skolordningen, som öppnat ett mera vidsträckt fält i alla klmskapsgrenar, måste efter iron tanke en yngling med någorlunda fattöingsgåfva, och sorn under coursen genom dessa Läroverk använder tillbörlig flit, hvartill uppmuntran så val genom täflan som belöning medelst stipendier icke fattas, nödvändigt vinna mera kunskaper i, allmänhet, än hvilkenCadett som helst, äfven med afräkning af Hebraiska och Grekiska sprakén, och denna cours, genom Trivialskola och Gymnasium, börjad vid 6 å 7 års ålder, kan vetkejigen fulländas till i8:de elier i9:de åre^ rätta tiden att ingå I MilitairStåndet. Sedan man fått en sådan grundläggning som vid ett Gymnasium erhål' les, matte det icke vara svårare att, efter en använd kort tid på högre Mathematiken, prestera OfficersExamen, än att efter ett eller 2:ne års förlopp taga Magistergraden vid ett Universitet, och, en snäll Gymnasist skall svårih Den 25 Maji. gen behöfva längre tid till det sednare. Herr Friherrens beräkning af 12 timmars läsning i veckan under loppet af 5 månader vid Läroverken, såsom ej svarande emot 30 timmar i veckan und«r 11 månader, torde kunna jämkas då man besinnar, att Coursen genom Skola och Gymnasium fordrar egenteligen 12 år, hvilket väl måtte uppväga KrigsAademiens fyra år. Hvad åter den olägenhet angår, som Herr Friherren synes befara af dessa Läroverkens ferier, så tror jag ej att den är mycket betydande, ty äfven de kunna och böra användas af en flitig yngling, och man har icke försport att en snäll yngling genom dem blifvit försämrad; en lat eller oduglig deremot förbättras ej deraf, att han utan recreation oafbrutet måste hänga näsan öfver boken.
Den första och måhända den vigtigaste är den, att det icke skulle vara lagenligt att föreslå en öfverflytt ning af dessa kassor till Riksgäldskontoret, hvarvid man förmenat att en dylik åtgärd skulle förändra de förhållanden, som grundlagen stadgat mellan de båda statsmakterna. Denna åsigt vågar jag påstå grundar sig på en fullkomlig förvillelse om de förhållanden, som äro i grundlagen stadgade i detta afs. I 57 § R. F. står: »Svenska folkets urgamla rätt att sig beskatta utöfvas af B. St.:r allena vid allmän riksdag», och vidare finnes stadgadt i 30 § 2 mom. B. O. huru StatsUtsk:t skall tillvägagå för att R. St:r på ett för staten nyttigt sätt skola utöfva denna rätt. Der står: »Vidare åligger detta Utsk. att utröna, pröfva och föreslå det, som till Statsoch Riksgälds-verkens behof erfordras, sedan nödiga indragningar och besparingar blifvit iakttagna». Detta förutsätter ju, 440 Den 73 December. att 8tatsUtsk:t skall noga göra sig reda för icke allenast inkomsterna utan äfven utgifterna, och då icke kan förnekas att ifrågav:de kassor äro tagna i beräkning för fyllande »f statsbehofven, så måste väl StatsUtskrt ingå i pröfning om luiru stora belopp det ka» fordras utöfver hvad dessa kassor kunna lemna. Det finnes visser!, kassor, som icke kunna upfylta det med dem afsedda ändamål, utan att bidrag från statens sida gifvas, och det är således tydligt att äfven detta bör ingå såsom en faktor i slutsummans bestämmande. Enligt min öfvertygelse är det alltså icke tänkbart att någon rubbning af Konungamaktens förhållande till R. St:r kan genom förslaget ifrågakomma, så mycket mindre som, om R. St:r verkligen skulle vilja utsträcka sin beskattningsrätt derhän, att de ville vägra de anslag, Kongl. Majit begär, så står det dem ju öppet; och hvad båtade då dessa kassor, i fall 11.
Den judiska rasensoch de hebreiska skrifternas verkliga förtjenst är att tidigare hafva fattat denna idé och att säkrare ha hållit fast vid den än någon af de mindre filosofiska och mera osedliga af gamla verldens religioner och detta är en förtjenst, som icke kan frånkännas dem, huru mycket än den bokstafliga riktigheten och följaktligen ingifvelsen och de underbara attributen af dessa vördnadsvärda böcker kunna dragas i tvif-velsmål och förkastas. Arbeten sådana som Gladstones äro, ehuru välmenta, i sjelfva verket djupt irreligiösa, ty om religionen — lik tärningen, på hvilken spelaren, då han har otur, låter allt eller ingenting bero af ett fortvifladt kast — hvilar på den enda hållhaken, att otroliga berättelser äro sanna och dikterade af guddomlig ingifvelse, så kan blott ett resultat uppstå. Hvarje dag bringar i ljuset nya upptäckter, som bekräfta vetenskapens slutledningar och strida mot berättelserna om menniskans och verldens skapelse samt om syndafloden, hvilka innehållas i gamla testamentet Hvarje dag sprider kännedomen om dessa upptäckter allt vidare omkring bland millioner läsare. Hvad måste bli följden, om upplysta och ledande män förkunna för verlden, att om dessa vetenskapens slutledningar äro sanna är det ute med religionen? Uppenbarligen densamma som George Stephenson förutspådde kon, som stod på skenorna och försökte hejda lokomotivet: » det går i putten för kon ». Våra dagars sant religiösa skriftställare äro de, som grundligt uppfattande och erkännande vetenskapens fakta, frimodigt kasta öfverbord hvad som strider mot dem, öfver-gifva alla teorier om inspiration och underbara afvikelser från naturens ordning och i stöd af religionen vädja till den verkliga skönhet och sanning i kristendomen, som ligger inunder de myter och dogmer, hvilka växt upp omkring dem; hvilka framför allt vädja till det faktum, att den existerar och är en produkt af menniskoandens utveckling, tillfredsställande bättre än allt annat många af de renaste rörelser och högsta sträfvanden, hvilka i lika mån äro en nödvändig och oundviklig produkt af denna utveckling.Ett och annat om Stockholms teatrar jemte en revy för februari. Af Passepartout.
Enligt vår tanke gör N i klokt i att upprepa Carlsbaderkuren, hvarvid en rigorös diet naturligtvis måste iakttagas så väl i mat som dryck. Spirituösa bör N i helt och hållet undvika; en eller annan lätt cigarr torde däremot ej skada Eder. — E n gödningskur kan nog genomföras i anslutning till Carlsbaderkuren; dock bor den naturligtvis ledas och öfvervakas af läkare. S. B. N i måste noga tvätta edra fötter morgon och afton. Sedan de noggrant torkats, beströs de m e d ett puder af 3 delar salicylsyra på 100 delar potatismjöl, hvilket måste strös äfven mellan alla tår samt dessutom i själfva strumporna. N i måste byta om strumpor minst en gång o m dagen. Förtvinad. Se svar till N a " ma i detta nummer. Ingrid A. Borsia tänderna väl morgon och afton m e d d:r Ulmgrens tandpulfver och skölj munnen flitigt under dagens lopp m e d aseptin. O m den obehagliga smaken delvis kan bero på dålig mage, kunna vi ej säga, dä alla vägledande upplysningar saknas. Frågvis husmor. N i kan väl ej begära, att vi skola kunna ordna behandlingen for f a - miljen bättie än er husläkare, som känner Eder och har tillfälle till pprsonlig undersökning. Till svar på er hufvudfråga: » hvad bli vi sjuka a f? » vilja vi dock hänvisa till den meddelade middagsmatsedeln, som innehåller ganska mycket som är olämpligt för svaga magar, t. e x. salt kött, stekt sill, sillpudding, fläsk, kabiljo, potatis, kakor, etc. h varjämte kaffet tyckes spela allt för stor roll i familjens diet. A. W. A — n. Utan undersökning af ert bröst kunna vi ej gifva er råd. Ä r det blott en vanlig strupkatarr, torde ni ha nytta af att morgon och afton dricka en blandning af dubbelt Emscrvalten och kokhet mjölk (ett hälft dricksglas af hvardera). Elin. Sångundervisning. Efter den berömda Marchesiska metoden utbildas af undertecknad såväl Herrar som Damer. Priset: 6 kr. för hel timma. 4 » » half » Anmälningar emottagas alla helgfria dagar 1 0 — 1 1 f. m., 4 — 6 e. m.
För så vidt motionärens förslag afser populära föreläsningar, faltliga för en större allmänhet utan egentligen vetenskaplig underbyggnad, så torde det blifva svårt att visa, det sådana föreläsningars hållande åsyfta ett statsändamål, som bör med allmänna medel befrämjas. Den bildning, som genom dem skall spridas, kan endast vinnas genom fortfarande begagnande, icke genom tillfälliga besök. Deras gagn blir således hufvudsakligen ett lokalt, och den kommun, som erfar ett dylikt behof, synes ock böra sörja derför, alt behofvet blir uppfyldt. Af dessa skäl hemställer Utskottet, alt Herr Lcmchens ifrågavarande motion ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Fria Konsternas Akademi. 90:o. I fråga om denna Akademi har Kongl. Majit endast begärt att anslaget, 6,000 R:dr, till inköp för Statens räkning af inhemska konstnärers arbeten måtte såsom reservations-anslag i Riks-staten uppföras. Utaf Statsråds-protokollet inhemtas, hurusom Akademien i afseende härå, uti underdånig skrifvelse, anfört, att ifrågavarande anslags begagnande till större eller mindre del hufvudsakligen berodde af de arbetande konslnärernes produktivitet, hvilken åter lill sin natur och af många lätt insedda skäl vore så omvexlande, att inköps-mcdleu torde det ena året alldeles icke komma att anlitas, men deremot eli annat år befinnas otillräckliga till inlösen af hembjudna^ konstarbeten, hvilkas egande vore för Staten och det allmänna önskvärd!, samt alt således anslagets användande inom året, såsom utgörande vilkoret för detsammas oinskränkta användande, skulle i väsendtlig mån nedsätta och förringa de fördelar, som deraf kunde för den inhemska konslodlingcn förväntas, och dessutom medföra den olägenhet, att inköp af sådana konstverk, hvilkas högre värde toge mera än ett års anvisade medel i anspråk, blefve omöjligt; och då dessa förhållanden torde innebära fullt giltiga skäl för den föreslagna förändringen i afseende på anslagets natur, tillstyrker Utskottet, att Kongl.
Herr Biskop Tingstadius: Enär Konungen för utöfning af den verkställande Magten behöfver ett större antal af Ledamöter i Stats-Rådet än det, som i Regerings-Formen af år 1809 är föreslaget, bör sådant efter min tanka så mycket mer tillstyrkas, sorn Konungen bäst känner behofven för Regerings-Ärendernes skyndsamma och ordentliga gång; i hvilket afseende jag hufvudsakligen förenar mig med Herrar Hadenstjerna och Edelcrantz i deras yttranden. Men för öfrigt instämmer jag uti de Herrar Ledamöters af Constitutions-Utskottet mening, som ansett en modification lämplig och nyttig rörande de Ecclesiastiqua-Ärendernes förening med uppfostran och allmänna fattigvården under ett särskildt inseende. Doctorerna Falk och Agrell förenade sig med Doctor Wijkman, och Doctor Wåhlin med RegeringsRådet Hadenstjerna och Biskop Faxe. Herr Kammarherren Silverstolpe förklarade sig vara af samma tankar med Doctor Wijkman äfven i hvad vården om allmänna uppfostran och Ecclesiastique-Verket beträffade, men anmärkte att, om inrättningen af StatsMinistrar pröfvas nödig, bör kostnaden för deras underhåll ej komma i beräkning. Herr Kammarherren yrkade, att en Krigs-Minister, på sätt Regerings-Rådet Hadenstjerna föreslagit, må linnas, emedan haus befattning i synnerhet är executiv, och ansåg den nuvarande organisationen af Stats-Rådet ej lägga hinder i vägen för åtagande af sådane befattningar, som Commerce-Rådet Santesson nämnt. Herr Grefven och Ordföranden: Så sorn jag fattat de olika meningarna bland Utskottets Ledamöter, hafva några, utan att ingå i närmare pröfning om Stats-Ministrarnes befattning, medgifvit deras antagande på sätt Konungen föreslagit. Deremot hafva andra yrkat, att, då det ej är hindradt genom Constitutionen att gifva StatsRådets närvarande Ledamöter ett dylikt uppdrag, kan den åsyftade förbättringen vinnas utan ökadt antal af dem och deraf följande kostnad för Staten.
Jemte det jag förenar mig i de åsigter Herr Tham yttrat, får jag fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå, att bland det, som här är nämndt en general, står Götheborg i första rummet; hvilken stad har en Brandförsäkrings-inrättning , som redan äger io procent af värderingssumman. Om nu denna stad, vid en sammankomst af de personer, som ej i denna inrättning deltaga, skulle tvingas alt följa de flestes beslut, vore det ganska hardt.. Friherre Wrangel, Henning, förenade sig äfven med Herr Tham. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, att som Ridderskapet och Adeln icke allenast den 21 sistlidne April f. m. bifallit Lagoch Ekonomiutskottens första Betänkande N:o 16, utan ock, vid pröfning af Utskottens sednare Utlåtande N:o 4o, den i3 sistlidne Julii e. m. funnit för godt, att, under förblifvande vid dess i ämnet redan fattade be - Den i Augusti. 35 slut, den af Utskotten uti sistnämde Utlåtande tillstyrkte åtgärd afslå, Ridderskapet och Adeln måtte förklara, det Ridderskapet och Adeln nu icke eller ansåg sig kunna uti BorgareSlåndets ifrågavarande beslut instämma. Bifölls. Föredrogs å nyo och remitterades till Lagutskottet Herr Rosenqvists, Fredrik Leonhard, den 24 sistlidne Julii e. m. på bordet lagde anförande, innefattande anmärkningar vid Kongl. Majrts den 16 i samma månad f. m. till LagUtskottet remitterade Nådiga Proposition angående rättighet för Patrouille, Post-, Vaktkarl eller Fångförare, att genom bruk af skjutgevär söka förekomma Fånges flygt. Å nyo föredrogs och bifölls Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens den 17 sistlidne Julii under N:o ioafgifne, och den 27 isamma månad e. m. på bordet lagde, Betänkande, angående väckt Motion om fördelning af Stämmoböter.
§ 125» Derest något förslag till stiftande, ändring, förklaring eller upphäfvande af civil-, kriminaloch kyrkolag, sedan det vid tvä på hvarannan följande riksdagar genom endera kamarens afslag förfallit, under tredje riksdagen oförändradt åter förekommer, och detsamma äfven då af blott endera kamaren antagés, skall deröfver sålunda omröstas, att, i båda kamrarne, den kamarens beslut, som bifallit förslaget, utgör ja-, och den kamarens, som förkastat detsamma, utgör nej-proposition; kommande det, som dervid erhåller liesta rösterne, att gälla såsom Riksförsamlingens beslut. För att vid sådan omröstning förekomma lika antal röster, skall i första kamaren afläggas och förseglas en sedel, hvilken, i händelse de Öfrige sammanräknade rösterne utfalla lika, öppnas och afgör frågan. § 126- 11. O. §§ 50, När, i fråga rörande ordinarie statsinkomsternes beräkning, statsutgifter eller 31 och 73. bevillning, eller angående Riksbankens eller Riksgäldskontorets förvaltning, irikömF' SS 69 stér och utgifter, kamrarne fatta stridiga beslut, som ej uppå vederbörligt utskotts Kon<jl. Måj:ts Nåd. Skri/Velse, N:0 S5, förslag varda sammanjemkade, skall till frågans afgörande deröfver omröstas på sätt i nästföregående § är stadgadt. § 127. Riksförsamlingen, eller dess kamrar, må icke i Konungens närvaro öfver nå- R. O. § 27. got ämne rådpläga eller besluta. RF§ 35. § 128. Lti Riksförsamlingens bäda kamrar eger en livar af statsrådets ledamöter tillR. O. § 41. träde* med rättighet att deltaga i öfvbrläggningarOé, men ej i besluten, der han ej kamarens ledamot är. — Dock må ej statsrådets ledamöter, i de fall, då dem enligt Regeringsformen uppdraget är att med konungslig makt och rätt styra, ej eller omyndig Konungs förmyndare, öfvervara kamrarnes öfver läggningar eller beslut. % 129.