Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stånd alltså förenat sig om en återremiss. Jag anhåller derföre vördsamt alt R. o. Ad. behagade villfara min begäran och återremittera punkten. 264 Den 21 April. Propos. lill bifall å förevar:de punkt blef härefter framställd, men besvarad med Nej, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. ansåge de emot denna punkt gjorde anmärkmr föranleda till densammas återremitterande: hvartill svarades Ja. 33:dje punkten, ang:de anslag till skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus. Hr Gr. o. Landtm, hemstälde om icke R. o. Ad. efter att hafva återremitterat åtskilliga punkter af !orevar:de Utlåt, och då här nu vore fråga om anslagets bestämmande med afseende å jemnandet af Hufvudtitelns slutsumma, ansåge denna punkt icke f. n. erfordra något beslut. Ropades Ja. 34:de punkten. ang:de förslagsanslaget till reseoch traktaments-penningar. Hr von Hartmansdorff: När man sammanlägger bristerna under de tre ifrågavande åren, upkommer ett medelbelopp af 7,410 R:dr. Dä denna brist lägges till de af mig förut anmärkte bristerne på statsanslagen, hvilka utgjorde 38,200 R:dr, så är nu StatsUtsk:s debet genom denna punkt ökadi lill 45,600 R:dr, hvarmed förslagsanslagen komma ali, under den nästföljande tiden, öfverskridas, i händelse utgifterna då blifva de samma som hittills. Frih. Åkerhjelm: Jag får fästa upmärksamheten derpå, alt den siste talarens anmärkn. är något vilseledande. Han sammanlägger nemi. alla li e årens bi ister, oeh får derigenom en summa, som skulle utvisa till hvilken brist man kommit på statsregleringen; ty jag förmodar att detta är hans meuing.
R:dr »likaledes kappar spannmål af enahanda art och beskaffenhet, som i afseende der»på nyss är nämndt. »g. 5. Den till Magasinet inlemnade spannmål anses såsom Magasinets tillhörighet, »skiljd från insättarens ägandeoch dispositionsrätt, samt må ej derifrån bortföras, »bortbytas, utlånas eller försäljas i annan ordning, än den, som uti detta Reglemente »föreskrifves. g, 6. Magasinets spannmålsförråd anses bestå af 2:ne särskilda fonder, kallade, »den ena den stora, och den andra den lilla fonden. Till den förra räknas delar »af Magasinets årliga intägt och af de spannmålstillgångar, som genom en sådan in»tägt tillkommit; hvaremot öfriga delen tillhörer lilla fonden. »g. 7. Nu kan så hända, att Magasinets spannmålstillgångar uppgå till tun»nor, då må de i 4:de g. omnämnda spannmålsinsättningar upphöra, men komma i »den händelse, att fonden sedermera blifver af en eller annan orsak förminskad, un»der nämnde belopp, att åter vidtaga och fortgå tilldess samma belopp ånyo blifvit »u pphunnet. »g. 8. Störa fondens tillgångar komma ej att årligen utlånas, utan endast det år, som »näst efterföljer det, då missväxt på grödan inträffat. Andra Söndagen i Januari månad »hvarje år skall sockenstämma hållas, dervid röstägande delägare i Magasins-inrättningen, »utan öfrige socknemäns deltagande, böra bestämma, huruvida nästföregående årets skörd »må anses hafva utfallit så ofördelaktigt, att det är oundgängligt att Magasinets störa »fond, antingen till fondens hela belopp eller till större eller mindre del deraf, upp»låtes till utlåning. Reslut om en sådan utlåning kan likväl icke blifva gällande med »mindre, än att efter den i 2:dra g. bestämda röstberäkningsgrund minst f af de rö»ster, som i frågan blifvit allemnade, till sådant beslut bidragit. »g. 9.
Enskilda vägstyckens förbättring är visserligen redan en välgerning, men kan dock mången gång göra en högst obetydlig nytta, emot hvad den skulle göra, om den varit combinerad med ett för en större landsträcka uppgjordt helt system., Innan jag går att framställa mitt egentliga förslag om hvad jag anser böra i det hela och för framtiden göras, vill jag nämna, hvad jag för närvarande och till en början anser kunna ske. Jag föreslår, det R. St. måtte hos K. M. anhålla, att en undersökning företogs, som jag vill närmare, detaillera. Årligen äro många af Rikets geni-officerare spridda öfver landet för mätningars anställande och chartritning. Utan betydlig kostnad kunde de anställa de nödiga mätningarna och afvägningarna. Det kan icke blifva fråga att anställa dylika undersökningar uti alla orter och på alla vägar; någon viss sträcka af de allramest besökta stråkvägarna borde till en början utväljas, såsom t. ex. vägen emellan Stockholm och Nyköping, emellan Stockholm och Vesterås, eller någon dylik. Häröfver skulle en noggrann charta i stor scala upprättas och derpå utstakas den linea, der vägen kunde blifva det kortaste, som är möjligt, med iakttagande tillika, att den på intet ställe blir mera brant, än som är förenligt med lätthet att köra upp och ned för sluttningen. Jag förmodar, att då undersökningen verkställes med det nit och den skicklighet, som man kan vänta af våra geni-officerare, skall resultatet blifva fullkomlig upplysning i ämnet. Berättelsen om undersökningen bör vara förenad med kostnadsförslag, så att nästa Ständer må kunna bedöma, huruvida de vilja anslå den erforderliga summan. Det lyckliga är, att äfven med ringa kostnad kunna nyttiga delar af företaget i sönder verkställas, emedan den nya vägliueen på många ställen kommer att afskära den gamla. Det skulle äfven kunna hända, att det allmänna behöfde föga bidraga, då det icke är otänkbart, att enskilda skulle vara hugade Den i Mars e. m. åtaga sig verkställigheten mot rättighet att uppbära vägpenningar, eller att allmogen i orten, som inser fördelen af förbättringen, skulle frivilligt biträda med materialier oell dagsverken. Exempel i det sednare afseendet finnas i många landsorter.
Då redskap i bränneri ombytes eller förändras, skall kontrollören likaledes, innan bränvinstillverkning eller distillering der företagas må, öfver de verkställda förändringarne upprätta en beskrifning i tre exemplar, hvarmed förfares på enahanda sätt, som ofvan stadgadt är. 36 Sammans. Bevillnings-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Bet. ,_JW 2. § 39. Kongl. Maj:ts Befallningshafvande förordne behöfligt antal personer, att hafva tillsyn vid distillering, sora enligt § 14 utöfvas, och bestämme hvilka distilleringsverk under hvarderas tillsyn ställas ina, äfvensom huru raycket tillsyningsman bör i arfvode erhålla för hvart distilleringsverk, som är under hans uppsigt, hvilket arfvode genom Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes försorg i behörig ordning utbetalas af de för sådant ändamål utaf distilleringsverkets innehafvare uti Landtränteriet insatte medel. Art. Om ansvar för öfver träde!ser af författningens föreskrifter. § 40. Den, som tillverkar bränvin, utan att anmälan dertill skett, eller under tid, då bränvinstillverkning ej är tillåten, gälde tillverkningsafgift och bote, för lönbränning, första gången ett med afgiften lika belopp och andra gången dubbelt. Den, som andra gången med sådan förbrytelse beträdes, håfve derjemte förverkat rättighet att bränvin tillverka. Skulle han ytterligare blifva dermed beträdd, erlägge afgift såsom för oloflig tillverkning och bote fyra gånger afgifteus belopp. Missbrukas till oloflig bränvinstillverkning sådan distilleringsrättighet, som enligt § 14 utöfvas får, ansvare såsom för lönbränning, och vare rättigheten förlustig. Har lönbränning skett med enkel, omedelbarligen med eld drifven redskap, varde afgiften beräknad efter redskapens afverkningsförmåga, som skall antagas under dygn uppgå tili fyra gånger pannans rymd. Kan redskapens storlek icke utrönas, bestämmes afgiften efter 100 kannors tillverkning under dygn.
Handlanden J. N. Petterssons ansökning om eftergift af öfverränta å 2:ne Handels-diskontlån. IV. B. 216. A. 396. V. U. 284. A. 291. — N:o 17. i frågan om förhöjning i det till Bankens Brand-cllef utgående anslag. IV. B. 290. A. 492. — N:o 18. i fråga om förhöjning i de åt Bankens Kassörer anslagna missräkningspenningar. IV. B. 290. A. 492. — N:o 19. i anledning af Rammereraren A. W. Wäsströms ansökning om erhållande af fullmakt å ett lönebelopp af 1,200 R:dr. IV. B. 290. A. 492. — N:o 20. med hemställan om afskrifning af 2:ne Odlingslån. V. B. 161. A. 221. — N:o 21. öfver gjorda ansökningar om ersättning för förlorad inkomst i följd af de sä kallade småsedlarnes upphörande. V. B. 161, 221. A. 224. VI. U. 228. A. 240. — N:o 22. öfver ett af Kyrkoherden G. Frendin gjordt ackordsanbud. V. B. 161. A. 222. — N:o 23. i anledning af gjord ansökning om eftergift af öfverränla å ett af nu mera allidne Landtbrukaren B. M. Otter i Banko-Diskont-verket upptaget län. V. B. 161. A. 222. — N:o 24. med förslag till reglering af Bankens Låneoch Kreditiv-rörelse. VIII. 34, 74, 102, 108. A. 109. U. 368, 390. A. 391. — N:o 25. öfver väckt motion, angående skyldighet för vederbörande att återställa eganderältshandlingar för utgifna fastighetslån. V. B. 284. A. 290. ->•
Ca pella nen erlägga * spann säd, men deremot tedels hemman eller mindre skattlagdt torp |:dels tunna hvardera, och sådant allt utan afseende på flere eller färre åboer eller matlag, som kunde sådana hemmansdelar bebo, hvilket jemväl blifvit genom flere åberopade Kongl. Bref fastställdt; ty hade Piikets Ständer funnit rättvist, att, med upphäfvande af hvad 1762 års Kongl. Bref om matlagen förmälde, samma 1681 års Kongl. Förordning, hvad Capellanernes löner auginge, lill förenämnde dess tydliga innehåll borde oförryckt handhafvas och efterlefvas på alla orter , der icke vederbörande, medelst ingångna conlract, annorlunda öfverenskommit, hvilka föreningar borde allt framgent orubbade förblifva; hvilket Rikets Ständers, af Kongl. Maj:t i Nåder gillade beslut, jemlikt Kongl. Brefvet den 11 Nov. 1766, är vordet genom Kamtnar-Collegii den 5 December samma år utfärdade Bref till allmän efterrättelse kungjordt.
Till upplysning om den utvidgning af Undervisningen i Fahlu Bergs-Schola, Motionären i 7 puncten och äfven Herr Landshöfdingen Järta, i sin Femårs-Berättelse, önskat, får Utskottet af begärdte uppgifter meddela följande hedrande beslut, hvilket Bruks-Societeten, vid nyligen här i Hufvudstaden hållen sammankomst, fattadt. 1:0. Att Jern-Contoirets Fullmägtige, intill nästa Allmänna Sammankomst, ega att årligen, uppå Professor Säfströms förslag, och / 462 Stats-Ut skottets devas pröfning af hvad föreslaget blifvit, utbetala till den eller de Lärare, hvilka uti åtskilliga delar af Undervisnings - anstalter , antingen i Fahlun eller annorstädes sitt biträde lemna, en summa af 1000 R:d. Att såsom belöningar för de skickligaste Elever och såsom bidrag till torftiga Studerandes underhåll kunna, efter Professorns förslag eller hörande, utdela 5oo R;d. årligen, 3:o. Att till uppköp af Böcker och Instrumenter för Chemiska Laboratorier och till andra behof, kunna årligen biträda med 5oo R:d. 4:o. Att livad som ena året af dessa anslag besparas, kunde det följande året användas, så framt Fullmägtige finna anledning dertill vara. 5:o. Att denna utbetalning börjar från och med år 1824, och fortfar till och med år 1826, 6:0, Att en årlig redovisning för Medlen insändes så tidigt det påföljande, året, att Bergslagernes Deputerade kunde vid hvarje års Revision erhålla kännedom örn dess innehåll. 7:0. Att i Jern-Contoirets annaler, en korrt öfversigt af Bergs-Scholans göromål meddelas. Betänkandeh. 463 Denna för Bergsrörelsen vigtiga Inrättning, hvars nytta redan skall hafva visat sig, synes, enär den eger en skicklig Lärare, och uppmuntras af Jern-Contoirets upplysta och frikostiga biträde, icke för närvarande föranleda önskan af några åtgärder, dem icke förvaltningen sjelf påtänker och verkställer, då hehofvet fordrar och omständigheterhe medgifva.
Detta Commissariemes Memorial med dervid fogade Extract och Liquidation öfverskickades uti Bref af den 16 November till Konungen Befallningshafvande, med begäran, det matte Lands Contoiret föreläggas, att häröfver ofördröjligen afgifva utlåtande, hvilket äfven borde innefatta bestämda svar å förenämnde af Commissarierne serskilt uppgifna frågor. Härpå ankom Herr General-Majorens och landshöfdingen* m. m. Grefve von Rosens svar af den 2g December, innefattande Lands-Contoirets utlåtande, i anledning af de vid Corn» missariernes förrberörde Memorial fogade Raknings-Extract och Liquidationer, men beträffande de äskade svaren på de uti Commissariernes Memorial serskilt uppgifne frågor, så förmälte Herr Grefven, General - Majoren och landshöfdingen, att emedan, på Kongl. Majds derom gifne Nådiga Befallning, Herr Lagman* nen Boheman nvligen förrättat en noggrann un* dersökning angående Uppbörds-Verket i länet, så förmodades derigenom vara utrönt förhållandet i de omständigheter, som samma frågor in* nefatra. Efter häraf erhållen del inkommo Corn* missarierne med Memorial, dateradt den 10 Januari 1816, innehållande åtskilige anmärkningar vid Lands-Contoirets utlåtande, hvilket Memorial uti Skrifvelse från Herrar Fullmäktige under den 11 i nyssberörde månad afskickades till Konungens Befallningshafvande med anmodan, att deröfver infordra Lands-Contoirets Öi<2 56 Stats-Utsiottets Betänianderi. 'skyndsamma yttrande och dervid tillika förelägga Latids Contoiret, att, i afseende på de omständigheter, hvilka uti det communicerade Memorialet finnas vidrörde och ännu äro stridighet underkastade, meddela så bestämda yttranden, att en gang för alla måtte kunna utrönas, hvad Lands-Contoiret deraf antingen erkänner eller bestrider.
En karl i Lappmudd, och et ungt fruntimer, insvept i hufva och pälsverk, hade kort före Uno afrest ifrån sista Gästgifvaregården, och olyckligtvis kört omkull på halfva vägen, der han uphann dem och stadnade, för at låta bonden åter hjelpa up deras åkdon. Detta, förorsakade en viss bekantskap dem emellan, så naturlig på resor, der man skild ifrån alla bekanta, någon gång nästan är färdig at anse skjutsbonden såsom anhörig; resan fortsattes ock i et sällskap, til nästa Gästgifvaregård, der både Uno och de andra resande ämnade taga nattqvarter. Vid framkomsten voro redan alla rum af andra resande uptagne, utom et enda innanföre en bristfällig sal, och då Uno ansågs vara i samma sällskap med de andra, anvistes alla tre detta enda. Hans blygsamhet fann väl i början betänkligt at tilbringa natten i samma rum med en ung och okänd dame, men nöden tillät intet val, och då hon sjelf, äfven som hennes följeslagare, ej gjorde någon invändning deremot, utan tvert om den senare afrådde Uno ifrån at fortsätta resan i så stark köld, och dessutom tillade, at hvarken han, eller hans syster ämnade ligga, utan endast hvila en stund, försvunno alla betänkligheter. Sedan en brasa af lång granved blifvit pårest i spiseln, och fruntimret, som Uno förut ej rätt kunnat betrakta, aftagit sin hufva och förrådt et ungt och intressant ansigte, var han rätt nöjd med sit beslut at qvarstadna. – Herrn i lappmudden hade ock afpälsat sig, och Uno fann i honom en lång mager man, omkring trettio år, med et sträft utseende, men i högsta grad förekommande och höflig; det som ännu mer väckte Unos förtroende til denna okända, var den uptäckt han gjorde af en sigillring med vapen, på dess finger; et tydligt bevis at han var frälseman. – Således förvissad at han icke råkat i dåligt fällskap, visade Uno tilbaka all möjlig höflighet och öpnade med gästfri hand sin väl försedda matsäck och kantin, bjöd Fröken kall kykling på et stycke hårdt bröd i brist af tallrik, och fann sig för.tjustafhennesaptit
Man hade vidare funnit behandlad!, uti en 4:deart.: handel, skeppsvarf, rederier, handtverk, näringar, fiske lier, capitaler, actiebolag, societeten, cassör, o. d.; — uti en 5:te: fast 33o Den 19 Maj. egendom inom stads område; —uti en 6:te: jordbruket; — tili en 7:de: bergverken, fabriker, raan u facturier, qvarnar, samt ändra verk och inrättningar; — uti en 8:de: bevilln. af testamenten, gäfvor, fideicommissar, a r f, fynd, oell vinst-medel; — uti en g:de: allmänna föreskrifter samt grunder för bev i! — Jag är så mycket mer öfvertygad om nyttan och behofvel af alt på ett stalie finna sammanförda motiver och allmänna föreskrifter i afseende på bevilln.stadgans tillämpande, som vid de tillfällen jag bevistat Bevillnings-comiteers sammanträden, rnan försport bristen deraf, hvilket åter efter min åsigt just förorsakat ”osäkerhet vid stadgans tillämpning.’’ Uti den af Utsk. föreslagna stadga finner man, som jag tror, på mer un ett ställe antydt, att hvad som är föreskrifvet i ett fall, bör äfven tillämpas på ett annat, hvilket föranleder till genomläsande af åtskilliga §§, de der stundom äro sammansatta af en hel serie af föreskrifter, samt upptaga halfva sidan och mer. Man inser lutt hvad tidsutdrägt sådant förorsakar inom comite'erna. Jag anmärker derföre såsom en brist uti den af Utsk. föreslagna stadga, att icke motiver och allmänna föreskrifter någonstädes linnas concentrerede, utan spridda öfver hela författningen, och inblandade uti del reglementarisk», hvarigenom en väsendtlig del lätt undfaller dem, som blott periodiskt och med långa mellantider se bevilln.- stadgan, inen likväl då hafva åliggande att den på ära'och samvete tillämpa.
Sedan Utskottet, i nämnde Betänkande, hemställt, att den i ämnet väckte motionen måtte lemnäs utan afseende, har detsamma blifvit bifallet af Ilögvördiga PresteStåndet, hvaremot Höglofliga Ridderskapet och Adeln återremitterat Betänkandet, samt Vällofliga Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet, med afslag derå, för deras del beslutit, alt Rikets Ständer skulle uti underdånig skrifvelse hos Kongl. Majit anhålla: »att svenska ångfartyg, som, enligt på förhand upprättade rese-turer, »göra reguliera resor, måtte belrias från skyldigheten, att, kommande från sjön, »taga lots.» Af den diskussion, som, i anledning af ifrågavarande Betänkande, blifvit hos Ridderskapet och Adeln förd, har Utskottet inhemtat, att de fleste ledamöter, som dervid yttrat sig, yrkat bifall till den i ämnet afgifna motionen, hufvudsakligen på följande skäl, nemligen: att af de ångfartyg, 29 eller 50 till antalet, hvilka, gående utomskärs, göra reguliera resor, det största antalet, i följd af underdånige ansökningar hos Kongl. Maj:t, vore befriade från skyldigheten att taga lots, när de komma från sjön, då deremot för nio dylika fartyg sådan befrielse, oaktadt gjorde ansökningar, icke blifvit beviljad; att lotsarne alltid vore påpassliga och till hands att betjena fartyg, Allm.
När unghanarne börja försöka sig med att drilla, sättas de i sångskolan, det vill * äga de insättas i så kallade sånglådor, enkla trälådor med en sida försedd med ståltrådsgaller, hvilken sida efter ett par dagar äfven täckas till, så att fågeln sitter i skumt rum. Den bästa rullsångare man har sättes i en bur i samma rum. Med ledning af hans sång öfva sig nu ungarne, tills de efter två ä tre månader äro utlärda, då de åter få fröjda sig åt dagens ljus. * * * I denna uppsats har ämnet icke kunnat behandlas så omständigt, att det på långt när blifvit ut165 tömdt. Den som önskar inhämta fullständigare kännedom, måste sålunda hänvisas till facklitteraturen. Mig veterligen finns emellertid på svenska ingen duglig bok rörande detta ämne. Jag vill därför hänvisa till ett par tyska böcker, nämligen: » Der Kanarienvogel. Von Dr Karl Russ », (Hannover, Carl Rumpler); och » Rathgeber fur Pflege, Zucht, Gesangs-schuiung der Kanarien Edelroller, von Friedrich Wischmeyer » (Herrmann Kaysers verlag, Kaiserslantern). * Öm jag lyckats i min uppsats hos en och annan af tidningens ärade läsarinnor väcka intresse för rullsångaren, denne alla befjädrade sångares mästare, bör jag väl också lämna upplysning om, hvar dylika fåglar finnas att få köpa. Huruvida sådana verkligen goda finnas i Sverige att få, är mig obekant. Själf har jag födt upp hundratals och lyckats förträffligt, så att mina fåglar voro fullt jämförliga med de tyska, men efter flyttning till annan bostad, där lämplig lokal icke fanns, fick jag upphöra med afveln. I Tyskland uppfödas årligen flere hundra tusen af dessa fåglar, men mycket bedrägeri bedrifves med handeln. En uppfödare, som jag kan rekommendera, är Gerichtssekreter Wilh. Böcker i Wetzlar. Bland fågelhandlare tror jag m k kunna förorda hr R. Maschke i St. Andreasberg, Harz. Det är af vikt, att det sommarrypsfrö, som fåglarne fordras med, är af god beskaffenhet. Sådant finnes hos hr David Sachs i Quedlinburg, af hvilken jag köpt frö i flere år.
N:o 4.0, i anledning af väckt motion om upphörande af föreskrifven kontroll i afseende på saltad lax och smör, som sjöledes föres från hamn i Norrbottens eller Vesterbottens län till annan inrikes ort; N:o 41, i anledning af väckt motion om inrättande af ett postkontor vid Säthälla gästgifvaregård i Jönköpings län; N:o 42, i anledning af väckt motion om tilldelandet af fri och obegränsad smides och vågföringsrätt åt alla inom bergslag privilegierade smidesverkstäder; N:o 44, i anledning af väckta motioner dels om förändradt aflöningssätt för ordinarie presterskapet i allmänhet, dels om förhöjning i komministrarnes aflöning och dels om ändring i sättet för uppbörden af kyrkoherdarnes inkomster; N:o 46, i anledning af väckta motioner dels om åtgärders vidtagande för beredande af tryggad åborätt till stomhemman samt annexoch mensal-hemman, och dels om föreskrifters meddelande i afseende på bortstädjande af sistnämnde slags hemman; N:o 47, i anledning af väckt fråga om indragning af Krigs-akademien vid Carlberg; N:o 48, i anledning af väckt motion om Löfsta och Sättra hemmans skiljande från Färentuna härad samt det förras förening med Sollentuna och det sednares med Svartlösa härad; samt N:o 49, i anledning af väckt fråga om en fyranläggning å klippan Björn. S. D. Föredrogs ånyo och återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar, Allmänna Besvärsoch EkonomiVskottets^ den 26 sistlidne Februari och den 1 dennes på bordet lagda, utlåtande N:o 43, i anledning af väckt motion om upphörande af mätarepenningar för stenkol, som till riket införas. S. D. Föredrogs ånyo och afslogs Allmänna Bevärsoch Ekonomi-Utskottets den 26 sistlidne
Den värde talaren synes mig uti sitt anfide hafva utgått från det begrepp, att kyrkan bör, i afs:de på församlingen, följa den kända satsen: »Den man älskar, den agar man», enär han mycket utförligt utvecklat nödvändigheten af den strängaste tukt och Herrans Den 18 Juni. förmaning emot affällingar;. så att han nästan synes mig betrakta vår Statskyrka mera som ett tukthus än som ett religionssamfund. Då man stödjer sitt motstånd mot den Kongl. Propos. på sådana uttryck, som »att den rubbar sekelsgamla förhållanden», eller »att ingen religionsfrihet behöfves», kan jag ej förstå annat, än att dessa uttryck vittna om en stor farhåga för religionsfrihetens följder samt gifva anleda, att misstänka, att det icke står så alldeles rätt till med öfvertygelsen om den egna Statskyrkans inre styrka, ty i motsatt fall behöfde man väl icke taga sin tillflykt till dylika fraser. Ilr Tham har äfven mycket ut bred t sig öfver vådan af mormonismens införande, men synes dervid hafva helt och hållet förgätit, att mormonismen icke är tillåten här i landet, samt att, enligt förslagets uttryckliga innehåll, öfvergång ej får ske till andra religionssamfund än sådana, sorn i Riket finnas eller framdeles med Konungens nilsland bildas. Samme talare har äfven nämnt socialismen såsom en mycket farlig religiös sekt. Ehuru den värde ledamoten beklagligtvis nu ej är närv:de, måste jag dock säga, att jag till min stora förvåning i qväll för torsta gången hört omtalas socialismen såsom en religionssekt. Jag har förut trott, att socialismen var en benämning på en viss riktning af statsekonomiskt politiska åsigter, afs:de samhällsinrättningeus ombildande på andra grunder än de munde, men att den skulle vara lika illa anskrifven i religiöst som i socialt hänseende, var för mig i sanning obekant.