Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Svar på underdånig hemställan om föreskrift, hvilken myndighet eller hvilka personer det skall åligga att vid kronohäktena å Långholmen och Norrmalm här i hufvudstaden utöfva sådan tillsyn, som Konungens Befallningshafvande öfver länsfängelserna i riket tillhörer 77. Ang. testamentens kommunicerande genom införande i den officiela tidningen 78. Latitudsystemet 79. „ verkan af stämning 83. „ sättet för Hofrätts behandling af besvär uti lagsökningsoch utsökningsmål ... 85. „ beskaffenheten af den fråga, som i tryckfrihetsmål skall af domstolen till Juryn framställas 87. Revisions-sekreterarnes Arbets-redogörelser för år 1863 96. Iakttagelser under 1863 års embetsresa 98. BILAGA, innehållande prejudikat i Tryckfrihetsmål, nemligen Kongl. Maj:ts utslag den 13 Maj 1828 och en omröstning i Högste Domstolen den 30 November 1847. Tryckfel och rättelser: Sid. 13 raden 16 uppifrån står: anse läs. ansett » 15 » 18 )) » Förklarnnderne » hade Förklaranderne » 26 » 20 » » att uti 1 och 2 mom. » att 1 och 2 mom. » 27 u 1 » » att Rådstufvurätten, oaktadt » att oaktadt » 39 1) 23 » )> och Haglund således » och ehuru Haglund » 55 » 9 » » — så hafva dels » — dels B 56 » 5 och 6 n » ett stort antal dylika rättigheter » dylika rättigheter, i stort antal, ' » 65 » 20 » » företett i) företedde » 85 » 18 » » ehuru J då » ehuru J, då » 96 » 7 » )> jemförelse sednaste )) jemförelse med sednaste » 100 » 25, » 0 officiel egenskap — utgöra » officiel egenskapupprättade Register utgöra Dessutom förekomma några bokstafsfel och oriktigbeter i kommatering, hvilka doek, likasom dea stundom förvillande likheten emellan kommata och punkttecknen, icke böra vålla otydlighet i meningen.
Stander ej eller i öfrigt funnit något ati erinra. Som emedlertid statens nuvarande disponibla tillgångar icke medgifva godtgörandet af meranämnda betydliga förskottssumma, få Rikets Ständer, till svar å E. K. M:s nådiga framställning, i underd. anmäla, det Rikets Ständer funnit handelsoch sjöfarts-fondens ifrågavarande fordran, Etthundra nitton tusen sju hundra sextio riksdaler nitton skillingar banko, böra uti räkenskaperna balanseras intill nästa riksdag, då Rikets Ständer blifva i tillfälle att rörande densammas ersättande sig vidare utlåta. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 21 Juni 1848. Expeditions-Utskottels Forslag till und. Skrifvelse, N:o lil, 189 N:o 112. Uppläst och godländt hos Ridd. och Adeln den i4 Juni 1848. Preste-ständet den 17 Borgare-ståndet den 17 Bonde-ståndet den 21 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse , angående upplåtelse af en bostället Fridened Brogården tillhörande jorderymd. (Slats-utsk. Uti., J\:o 179.) S. A. K. Med anledning af Frideneds socknemäns inom Wartofta härad af Skaraborgs län hos E. K. M. i underdånighet gjorda, samt af konsistorium i Skara och E. K.
(Så räknas t. ex. ljf mark per tunna spannmål och 30 öre per mark, det vill säga en tunna säd får lösas med 32 £ öre R:mt, i stället för markegångspriset. ) c) på frätse-säterigrund i gamla Sverige eger ingen grundränta rum. d) på städernas grund belägna qvarnar betala grundränta, derest de icke antingen blifvit särskildt privilegierade eller ock icke redan vore skattlagde den 13 Augusti 1833, hvarefter ny grundränta icke vidare ålagts i stad belägna qvarnar. 2:o Husbeli»fS'iii,fÄlqvariiar: a) af vissa före den 4 April (23 Februari?) 1789 skattlagde, utgår ännu grundränta. b) alla dä icke skattlagda äro fria från grundränta, Vi fråga nu först, om det är tänkbart, att någon näring finnes, som kan bära en särskild beskattning af 25 procent utaf 6rw/<o-inkomsten? Men om sådant äfven vore möjligt i händelse alla näringsidkare vore lika betungade, kan det väl vara tänkbart, att en del qvarnar skulle kunna numera bära grundränta motsvarande J:del af hela qvarntullen, då dessutom af dem skall utgå bevillning och alla öfriga skatter och afgifter till Stat och kommun lika med andra gvarnar, hvilka äro befriade från grundränta, helst då dylika få anläggas, icke blott såsom fordom, å viss frälsejord, utan numera äfven till förmälning mot tull å all stadsjord samt allestädes för målning till husbehof, samt då derjemte numera qvarnar kunna drifvas icke blott med vatten, vind och kreaturskraft, utan ock med ånga, hvarigenom knappt någon gräns finnes förf den skala, i hvilken dylika kunna anläggas? Jag tror icke att någon oväldig skall tveka vid besvarande af dessa frågor. Följden af detta orimliga beskattningssätt har visat sig. Den samvetsgranne egaren af ett på kronoeller kronoskatte-grund beläget vattenfall kan icke begagna det till qvarn.
Län i behörigt chihallaude as pantens warde, sa ftamt wahran ar al sadan bcssassenhet, att den under Läningsriten ei kan försämras. — För alla dylike Län, som minst bewilljas till 102 R:dr, erlägges endast Fem procents ärlig ränta, och uti Provision b»talas En procent om äret för Län fran och med ronde R-dlr till lvoo:de Rtdlr, menderutöfwer beräknas Provisionen till En hast procent vm aret. Bärande» denne Ranta och Provision ivid Länets expedierande för Län-tiden innehallas; och i hädelse Länet ej warder a sörsallodagen inlöst-, beräknas en lika beskaffad afgift till den dag, panten läses eller a Auction försäljes; äfwcnsom da fätane Län till Auction leswereras, wänlig AuctionsProvisicn Tre procent derföre beräknas, ehwad panten läses söre Auctionen eller undergär försäljning. — Ä andra, än bär ofwan uppräknade till införsel lvlglsne Utlandffe Rudimatericr ma äfwen Län meddelas; dock kommer med desie Län, att i alla affeenden fmbä!'as pä lika sätt, som anaaende de egentliga Lombard-Länen, finnes stadgadt." Hwilket Riksens Högt fiche Ständers närmare ompröswande wördsammclioen undersiälles. wrebro d. , Aua i8>2. Pä Hög'. Ridd. och Adelns Pä HSgw. Prest-Ständcts Ledom. n agnar, Ledam. magnar, H,. v. LlchZorn. 6u8t. ^lurra^. Pä L olloff. Borgarc-SlanPä Hederw. Bondc-Stänhcls Lcdam. wägnar, dek§ Ledam. magnar, l. ^Veselin. L-nrs Ericsson. tz. 'lundins. Upp - Den I Augusti. 228!
Mörners sednaste anförande få fästa uppmärksamheten derpå, att enahanda beslut, som Gr:n anser nu icke kunna fattas, tillförne kommit till stånd och varit bindande utöfver den tid, hvaröfver riksdagen egentligen egt att bestämma. Den första Bev.- förordn.. som efter 1860 års Riksdag utfärdades, trädde i verksamhet först den 1 Januari 1862; och detta år verkställdes en taxering öfver hela landet. Men på hösten samma år sammanträdde R. St:r ånyo, och den af dem utarbetade Bev.-stadgan trädde i kraft den 1 Januari 1864. Stadgandet i den gamla författningen, att den taxering, som verkställdes 1862, skulle förblifva oförändrad i tre år, ansåg man emedlertid, inom många län, för sig så bindande, att man fann sig icke kunna företaga ny taxering förr än 1865. Jag ber att ytterligare få påpeka nödvändigheten deraf, att året 1867 i förordningen uttryckligen nämnes, ty i annat fall är jag öfvertygad, att samma skäl, som vid föregtde tillfälle föranledde månsen att uppskjuta med taxeringen, äfven nu kommer att utöfva ett likartad! inflytande, och följden häraf kommer att blifva det högst olämpliga förhållande, att en del af Sveriges jord uppskattas det ena året, och en annan del det andra. Jag yrkar fortfarande bifall till Utsk:ts förslag. Hr Liljenstolpe, Axel Fredrik: Jag har icke velat yttra mig vid behandlingen af de föreg:de punkterna, ehuru jag i afseende å flera al desamma varit motionär, emedan jag utom detta rum förnummit, oell äfven sjelf inser, att det är gagnlöst att vid denna riksdag söka genomdrifva någon förändring i Bev.- stadgan, utan att detta bör öfverlemnas åt blifvande representation. I likhet med Gr. Mörner, anser jag det orätt att binda händerna på kommande riksdag genom att i Bev.-förordn:n intaga deri af Utsk:t föreslagna bestämmelsen för tre år; och jag tror det ej vara skäl att sträcka beslutet i lörev.de fråga längre än till slutet af den tid, hvarunder den Bev:s-stadga, närv:de riksdag kommer att antaga, eger gällande kraft.
Under tacksamt erkännande af de stora fördelar, som vunnits genom den, medelst Cirkuläret af den 6 Juli 1849, vidtagna tillämpning af den stora grundsatsen af Elementar-läroverkets gemensamhet och enhet och af det, genom ett vida större antal lärjungar ådagalagda, ökade förtroende, som delta läroverk derigenom vunnit, har motionären likväl ansett det beklagligt, alt denna reform pä många ställen blifvit så ofullkomligt genomförd, hvartill åter anledningen ansetts böra sökas deruti, att man i det Nådiga Cirkuläret endast gifvit planritningen till den nya organisationen, lemnande åt vederbörande sjelfva att, efter lokalstyrelsernas skiljaktiga åsigter, fullborda byggnaden, hvaraf följden blifvit, att hos Elementar-läroverket i det hela uppkommit en för den’riva organisationen vådlig olikhet. Denna visade sig l:o) i afseende p k får arne, dels uti desses olika anställning, såsom varande ömsom Lektorer, Kolleger, Extra Lärare och Dupplikanter, dels i olika undervisnings-skyldighet, utgörande för en Lektor, som äfven upptages af Konsislorii-göromål, endast 10 å 12 timmar, men deremot för en Kollega ända till 32 timmar i veckan, dels i olika antal lärare, i förhållande till mängden°af lärjungar, så alt Östersunds skola endast hade 6 lärare och en dupplikant, under det alt Gymnasial-läroverket i Hernösand, för ett lika antal lärjungar, hade 16 lärare, och att uti lärdoms-skolan i Örebro 14 lärare voro sysselsatte med mer än 300 lärjungar, under det att Upsala kalhedral-skola för ungefär samma antal lärjungar hade 21 lärare. Exempel derpå att arfvodena ej alltid stöde i förhållande till arbetet i skolan, vore alt dupplikanter i en skola med lägre arfvode stundom hade drygare ansvar och arbete, än lärare, som bade högre lön i en annan; att extra lärare i Upsala Bih. till B.
Dessutom torde härvid böra tagas i betraktande, att, på sätt redan blifvit anmärkt, lösegendom enligt lag ej medför någon säkerhet för fordran, så framt den ej blifvit såsom pant till borgenären öfverlemnad, och att densamma, såsom kreditmedel, ej annorlunda erkännes af lagstiftaren, hvilken vid bedömmande af förevarande fråga, synes hufvudsakligen böra fästa sitt ögonmärke på egentliga afsigten med författningen, som varit att förekomma, det gäldenärer, genom diktade afhandlingar, afyttra sin lösa egendom, med förbehåll att densamma få innehafva, för att undanhålla egendomen från utmätning och att såmedelst afhjelpa en brist i lagstiftningen. xYtt denna afsigt icke vunnits, utan att författningen motverkat sitt eget ändamål, förmodar Utskottet af det föregående vara lika otvifvelaktigt, som att orsaken dertill återfinnes i den afvikelse från en i lag gällande grundsats, som genom författningen egt rum. Att nu söka målet på den väg, samma författning utstakar, vore att bygga på en felaktig grund. I lagstiftningen, leder det ena afsteget från antagna grundsatser lätteligen till det andra, och dermed rubbas den. enhet och det sammanhang, som äro hufvudsakliga vilkor för säkerheten, och hvilkas bibehållande måste vara lagstiftarens omsorg. Då Utskottet i följd häraf går alt uppsöka Botemedlet emot det öfverklagade missbruket på en annan väg, får Utskottet till en början erinra, att u Lag-Utskotlels Betänkande, N.-o 69. då det torde kunna antagas, att köp om lösören är lagligen slutet, då köpare och säljare öfverenskommit om det, som säljes och om dess värde, samt att genom detta aftal egande rätten verkligen öfvergår från den förre till den sednare, om än öfverlemnande af det sålda icke genast sker, enär ett sådant antagande icke strider emot gmnderne i \
A t de senare inkomna Månatliga Memorialer har ej annat vin en generel Uppgift öfver det Activa och Passiva tillståndet kunnat inhämtas. Man ser deraf, att S kuhlén består uti ett visst antal utelöpande Assignationer, g proCents-Sedlar samt upptagne Lån på lö» pande Räkning; deremot tillgången uti Jnnebafvande Reverser, af dem, som fått Lån i Disconten; och när dessa öfverstiga Skulden så bör man sluta att allt är förträffligt. Annorlunda kan Den 30 December. det likväl visa sig om det utrönes att dessa Skuldsedlar äro urgifne af osäkre Personer; cm Panter äro emottagne, som intet äga något värde , m. m. Men denna Detaille har icke tillhört BancoRevisorerne , att utan gifven anledning forska, efter det är Banco Fullmägtiges åliggande att vaka öfver Discont-röfelsen i Riket och tillse det Bariquens rätt blir förvarad. Det misstroende jag yttrad t om Götha Canäls DiscontAdministration, har först uppkommit hos mig utaf det, som i allmänna Papper blifvit infördt, sedan jag upphördt aft vara Revisor. De öfriga anmärkningar af Grefve von Platen må ankomma på Utskottets pröfning. Grefve von Platen , Baltzar Bogislaus : Då vi äro öfverens derom, att ifrågavarande ämne mi till Statsoch Baned-Utskotten öfverlämnäs samt jag dessutom redan föi klarat, det jao för närvarande icke ämnade ait något i liufvudsakcn framsilia, viii jag endast, i anledning af hvad Friherre Stael von Holstein nyss yttrat, hafva äran upplysa, att de vid rgog års Riksdag,'i afseende på Götha Canal-Bolag och dess Discont vidtagne åtgärder, sedermera vid tvä,ane efterföljande Riksdagar blifvit af Riksens Ständer gillade, hvadan samma åtgärder och beslut ovillkorligen böra medföra kraft och verkan. Riksens Ständers Revisorers Yttranden, angående Götha Canal Discoms Förvaltning, äro .för väl känd?, för att af mig behöfva inför Ridderskapet och Adeln å nyo upprepas.
Hvad jag då först vill yttra är, att just den stora olikheten i de förslag, som af alla de särskilda medlemmarna blifvit framställda, tyckes bevisa, att man egentligen icke vet, hvad man vill, eller åtminstone, att ingen öfverensstämmelse i vilja linnes. Då man står på denna punkt, då grundlagens stiftare velat, att man icke i denna väg företager sig något omoget, och då Constit. Utsk., man må bedöma dess förslag huru som helst, icke haft rätt att, äfven förr än det fick höra de olika meningarna inom R. o. Ad., antaga, hvad det tagit för afgjordt, nemi. att man icke visste, hvad man ville sätta i stället för det gamla, så anhåller jag att få fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på de omständigheter, som tala för de förhållanden inom vårt samhällsskick, hvilka nu äga rum. Jag vill icke dermed säga, att jag, för min del, anser hela representationssättet riktigt, utan jag instämmer hufvudsakligen i den af Hr v. Troil yttrade allm. mening, att bristen ligger egentligen i öfverläggningsformen inom Stånden och ingalunda i den grund, hvarifrån Representationen utgår. Den allm. sats, som man för närvar, drifver, är den, att Nationalrepresentationen i det hela bör vara sammansatt genom val. Detta är ingalunda min mening. Jag tror tvärtom, att i hvarje representation, der ett sjelfskrifvet antal ledamöter saknas, brister ett hufvudsakligt element, nemi. oväldighetens. I samma mån som det constitutionella statsskicket utbildas samt striden emellan Regeringens och oppositionens anhängare utvecklas, i samma mån är det gifvet, att, då blott valda riksdagsmän finnas, en hvar, som tillhör ena eller andra meningen, söker inverka på valen och derigenom på utgången af riksdagsöfverläggningarna. Man ser redan, huru förbållandet i detta afseende i långliga tider varit i England, hvarest man söker inverka på valen, icke blott genom vänskapsoch slägtskapsband och andra personliga förhållanden, utan äfven genom hotelser och mutor till en oerhörd grad. Man har sett i Frankrike lika t4 H. 47. 33» B« * n Öetober e. m.
N:o 12g. grundräntan, oell en motsvarande egare-bevill-* ning af egendomsvärde; att, om Comité» ina skulle ega rättighet att ätlig» n, efter förändrade förhållanden, minska elli r höja den bevillning, hvilken skulle motsvara gamla grundiäntan, någon säker grund, som vid <n sadan åtgärd skulle utestänga godtycke. föga lärer kunna föreskrifvas; att salunda ej mindre Statens, än egarens rätt, genom en sadan nedsättning eller höjning, lätteligen kunde förnärmas, i synnerhet genom de olika begrepp om rälta förståndet af de för verkställigheten gifna föreskrifter, hvilka med visshet kunna förutsättas, skulle hos olika Comitéer göra sig gällande; att om, tvärtemot innehållet af Kongl. Majits Nädiga Proposition, man, utan att lemna ersättning för den stadgade grundräntan, aläde bevillning, såsom för annan Fabriksrörelse, med 5 procent af behållna inkomsten, Kronan erhölle liten eller ingen ersättning för den efterskänkta grundräntan, då den derigenom uppkommande förlust skulle falla andra medborgare till last; och slutligen att partitia öfvtrflytrningar från grundränta till bevillning för i haga vgrande verk, sorn skulle af; minskning i Kronans inkomster, vore i dubbelt als ;uie orättvisa, så vida Kronans derigenom uppkommande förlust skulle på andra medborgares bekostnad ersättas, och skattlagda Mjölqvarnar samt andra Vattenverk icke Bil.t. StalsBev.-Lag-s. Oec.-Utsk.Utl.m-.o 129. i) finge tillgodonjuta en lika förmon genom minskning uti deras grundskatter, hvilken minskning, hvad Mjölqvaruar beträffar, torde vara lika örn icke mer äf behofvet påkallad, an för de nu ifrågavarande lägenheter, sedan ständigä anlägg-' ningar af nya Mjölqvärnar mer och mindre beröfva de äldre den mald-tillgäng* sorn vid deras forntida skattläggning Varit påräktlad. Pä alla dessa skäl hafva Utskotten ansr tt sig icke kunna förändra deras uti Betänkandet, Nio 78 > gjorda förslag, som derföre ater underställes Rikets Högloflige Ständers pröfning.
Det andra åter till stöd för Hr von Hartmnnsdorffs sats anförda skäl, är, efter mitt förmenande, ännu svagare, nemi. att remiss blifvit vägrad å en af Gr. Fersen väckt motion om knekte-contracten; men sådant inträffade till följd deraf, att motionen väcktes åtminstone J år efter motions-tidens slut. Frih. Cederström, Jacob: Det kan verkligen med skäl väcka förundran, alt i de mest enkla formfrågor skiljaktiga meningar kunna uppstå om grundlagens efterlefnad, så att man vid frågans bestämmande faster sig vid ett enda moment och glömmer alla andia. Det finnes äfven andra Den 5 Februa ri. §§:r än 49 S'n Riksd.Ordn, hvilken innehåller: "uppstår fråga om eller hvart remitteras bör’’, som här äro lämpliga; ty samina Riksd.Ordn. liar en 56 §, som stadgar, att intet ärende må nedläggas utan Ståndets uttryckliga beslut. Ståndet är således berättigad! att, genom uttryckligt beslut, vägra remis§ af motionen. Nu är propos. om remiss framställd af Hr Frih. o. Landtm, samt votering begärd af Hr von Hartmansdorff; till följd hvaraf, enligt 53 §:n, votering ovillkorligen genast skall för sig gå, och vo teris-propos. författas. I detta skick befinner sig saken, och jag yrkar, att contra-proposln måtte blifva: vinner nej, kommer frågan om remiss atjt förfalla. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då grundlagsenligheten af den utaf Frih. Cederström föreslagna contra-propos. blifvit ifrågasatt, Hr Landtm, ansåg sig skyldig yttra sin tanka, att det ej tillkommer Ståndets Talman i annat fall vägra propos., än då den bokstafligen strider emot grundlagens ordalydelse, och att, som Frih. Cederströms förslag ej bokstafligen stridde emot grundlagen, Hr Frih. o. Landtm, alltså ej ansåg sig berättigad att derå vägra propos. ; hemställande han således, huruvida R. o.
Etsk. ilon \ Juli 1851, kl. 1 e. ni. Memorial, i anledning af erhållen uterreiniss aj Utlåtandet - A:o 39. Genom det af Utskottet, under N:o 39 afgifna, Utlåtande, i anledning al' Riks-ståndens återremisser å vissa delar af Betänkandet N:o 24, med förslag lill reglering af Bankens laneoch kreditiv-rörelse, besvarade Utskottet de framställda anmarkningarne samt öfverlemnade derjemte till Rikets Ständers bepröfvande åtskilliga i det återförvisade Betänkandet icke upptagna förslag, hvilka Borgareståndet, efter deremot gjorda anmärkningar, på omförmälde grund, återremitterat; hvarförutan såväl detta, som öfriga liiks-sländ, enligt Utskottet tillhandakomna protokolls-utdrag af den 12 och 18 nästlidne Juni, öfver de serskilda punkterna i ofvanberörda Utlåtande N:o 39 slädnät i de beslut, bär nedan närmare omförmälas.
Gyllenborg, i anledning af detta Memorial^ särskildt till Ridderskapet och Adels Protocoll sig yttrat: lill Lagutskottets särskildta hand lagning. 3:0 Memorial af Herr C. Anton Gyllenram. Herr Gyllenram anmärker deruti olåmpligheten af vissa stadganden uti Kongl, Förordningen mot fylleri och dryckenskap, af den 24. Augusti 1813, samt ÖfverStåt» hållareÄmbetets Kungörelse den 4 Julii 1817, med förbud emot gästning å Näringsställen, utom vissa timmar på dagen; och yttrar i afseende på sistnämnde Författnings otjenlighet: att consumtionen af Brännvin de sednare åren derigenom icke förminskats; att då det förr för lärdes på flere tider om dagen, men nu deremot på en gång, inom den kortare tid, som Författningen stadgar, arbetarne oftast skall taga en fördubblad förtäring, och derigenom blottställas för böter, fängelse och kroppstrafF; samt att, utom desse och flere uppräknade olägenheter, Näringsldkarne äfven blottställas för mångfalldiga förluster, genom Lagbrott som de svårligen kunna förekomma; hvadan Her* ^so LcgUtskotuti Ettänkandtn, Gyllenram hemställer, att ej mindre ofvannämnde Kungörelse, jemte alla deraf härrörande Författningar i detta ämne, ån ock det för fylleri stadgade ansvar af stockstraff m. m. måtte upphäfvas. 4:0 Memorial af Herr Grefve Job. Hen, GyyllenborgJ deruti, med afseende på den större trygghet, som Hemmansbrukare skulle ega, om en högre Ämbetsmyodighet vöre x tillfälle att pröfva de Kungörelser och Stadganden, sorn Kongl.
Drottningens höga kröning, efter hvilken ceremonis slut R. o. Ad. i procession åtföljde D.D. M.M. till Slottet och åtskiljdes der kl. % 3 e. m. In fidem, O. Brakel, Lördagen den 5 Maj 1860. Plenum kl. 11 f. m. H.- Exc. Hr Gr. o. Landtm, anmälte, att från RiksmarskalksEmb:t blifvit till H. Exc. öfverlemnade 45 biljetter till det andra galaspektaklet, hvilket komme att gifvas nästa Mån - Den 7 AI aj.- 5 dag, och hemställde tillika, att, då antalet af dem, som antecknat sig för biljetters erhållande, vöre flera gånger större än biljetternas antal, lottning derom, på sätt förra gången skedde, skulle få ega rum, dervid de, hvilka bekommit biljetter till det första galaspektaklet, icke borde få i lottningen deltaga. Sedan E. o. Ad. härtill lemnat bifall, föreslog H. Exc. att ifrågavarande lottning skulle försiggå nästa Måndag kl. 9 f. m. uti Riddarhussalen; hvartill Ståndet jemväl samtyckte. TJplästes ett af Hr Nordenskjöld, Adolf Otto, inlemnadt, så lydande Memorial: Som jag nödgas på längre tid resa från Eiksdagsorten, så får jag afsäga mig att vara Ledamot af Riddarh.Utsk:t, men derjemte äran anhålla att vid min Riksdagsmannarätt varda bibehållen. Till denna anhållan lemnade R. o. Ad. sitt bifall; och anmodade H. Exc. Hr Gr. o. Landtm. Ståndets Elektorer att utse en Ledamot i Riddarh.Utsk:t efter Hr Nordenskjöld. Sedan R. o. Ad., uppå framstäld propos., beslutat att, efter det Ståndet bevistat Hyllningsceremonien och från Hyllningsplatsen återgått till Riddarlut, derstädes åtskiljas, samt anmäldt blifvit, att PresteStåndet ginge förbi Riddarh:t på väg till Kongl. Slottet; afgick H.