Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr af Uhr j Carl David: Såsom ActieEgare och Ledamot af Directionen öfver Höganäs Stenkolsverk, anser jag för mia plikt, att enskildt nedlägga min vördsamma tacksägelse för Ridderskapets och Adelns 1111 fattade beslut, hvarigenom det blir möjligt för Bolaget att utföra och fullkomna de derstädes redan påbörjade arbeten, samt gifva åt detta Verk den fullständiga utveckling, som utgjort föremålet för Rikets Ständers frikostighet, och som, jag är öfvertygad derom, både snart och för framtiden skall tillskynda Landet och våra Näringar väsendtliga fördelar; men jag anhåller ännu om en ytterligare välvilja, nemligen att Herr Grefven och LandtMarskalken samt Den i April f. m. 5 Ridderskapet och Adela genom ProtocollsUtdrag denna dag behagade anmoda StatsUtskoltet, att, så fort ske kan, underrätta Herrar Fullmägtige i RiksgäldsContoret om detta heslut, på det Herrar Fullmäktige må blifva i tillfälle, att ofördröjeligen vidtaga de åtgärder, hvilka på dem ankomma, till följd häraf, och hvarutinnan något hinder icke kan möta, sedan de 3 öfrige Stånden äfven bifallit StalsUlskottets Betänkande, emedan det redan lidit så långt på tiden, och Directionen icke kan fatta något decisift beslut om flere af de under liand varande arbeten vid.'Ryd, förr än det af StatsUtskottet föreslagna sammanträdet inför Herrar Fullmägtige emellan gamla och nya Bolagen ägt runi. Jag anhåller derföre om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition härå. Lades på bordet.
För att befordra en hastig omsättning af landtmannaprodukter och i sammanhang dermed de angelägenheter, som utgöra föremål för Lagunda och Hagunda häraders varuanskaffuings-bolags verksamhet, hvarom förmäles uti förra berättelsen, har, medelst aktieteckning, en ångbåt blifvit anskaffad, hvilken för större pråmar fram och åter emellan hufvudstaden och Örsundsbro, efter hvilken sednare detta fartyg blifvit uppkalladt. Fördelen af detta företag för ortens invånare är ganska betydlig. Vid afslutandet af denna del af den underdåniga berättelsen torde några uppgifter böra meddelas om det här ofvan omtalade, på Ekolsund stationerade, enskilda 25 slam-holländeriet, som innehafves af 32 aktieägare och blifvit forsed t med nytt reglemente, hvarigenom dess utveckling och bestånd för framtiden är försäkradt. Kostnaden för inköp och transport från Skottland af 2 tjurar och 20 kor af fullblods Ayreshire-race uppgick till 6,120 R:dr Banko, eller för hvart djur till omkring 278 R:dr. Ungboskapen, som i början utdelades till aktieägarr.e, uppfödes numera på stället till dess den kari, såsom tjenstbar, ingå i holländeriet i utmönstrades ställe. Återstoden, omkring 10 å 12 djur årligen, säljes på offentlig auktion, hvarigenom denna med skäl eftersökta mjölkgifvande boskapsrace allt mer och mer blir spridd såväl i Länet, som i angränsande provinser. Stammen med ungboskap utgöres för närvarande af 60 djur, och aktieutdelningen kan i medeltal beräknas till 12 procent. IV. alllmänna förhållanden och anstalter. Under ifrågavarande tidrymd har icke något hemman blifvit af öde upptaget eller i ödesmål förfallit. Endast ett hemman har blifvit skattlagdt och åsatt Vs mantal. Laga skiften fortgå med framgång. Antalet af dem, som blifvit afslutade, utgjorde 1861—19, 1832—25, 1853—18, 1854—23, 1855—38, eller för de fem åren tillhopa 123.
En tullafgift af 3 R:dr 16 sk:r å gjutgods af nyssnämnda slag, lemnar under förutsättningen af fri tillgäng på tackjern mot den föreslagna låga tullen ett skydd af omkring 20 proc. af värdet, hvilket synes vara tillräckligt för dessa tillverkningar, som det knappt kan komma i fråga att smuggla. För allt annat gjutet arbete, ej specijiceradl, tager jag mig friheten föreslå en införseltull af 5 R:dr b:ko Sktt för pjeser af t. o. m. 10 Lisp:ds vigt i ett helgjutet eller af flere delar sammansatt stycke; samt i vigt deröfver 3 R:dr 16 sk. b:ko per SkS\ Tullbeslämmelsen ang:de plåtar samt spik och allt annat manufaktureller handtverks smide, ej specificcradt, synes ock vara i stort behof af en efter föremålens beskaffenhet lämpad förändring. Först och främst är den nu gällande tullafgiften af 36 sk:r per U för varor af detta slag för de flesta fall detsamma, som ett absolut förbud, hvilket icke ens är nyttigt för tillverkaren af dylika varor inom landet, då han derigenom sättes ur tillfälle att erfara behofvet af många artiklar, som i andra länder utgöra föremål för en vidsträckt fabrikation emedan de kommit i bruk; och dertill kommer den ögonskenliga orättvisan deraf, att en artikel, som till äfventyrs väger många lisp:d, skall draga lika stor tull per il, som smärre artiklar, hvaraf kanske många gå på ett 8” och i hvilkas värde det nedlagda arbetet således ingår i en långt större proportion. Sanningen häraf styrkes genom det förhållandet, att af ett så utomordentligt omfattande slag af artiklar, som denna sistnämnda rubriken innefattar, under sisth år 1852 icke blifvit införda mer än 10,170! ^ oc'1 oförtenta plåtar 381 Sk8, hvilket kan sägas vara detsamma som intet.
Jag har redan upptagit det ena af de 2:ne argumenter Utskottet uppställt emot mitt vördsamma förslag, och får, med afseende på det andra, eiler att »de nuvarande silfvermynt-valörerne måste nied betydliga kostnader ommyntas», endast erinra, att jag aldrig föreslagit en så beskaffad ommyntning. Tvärtom har jag uti §. 10 af mitt förslag yrkat, att nu singel silfvermynt fortfarande skulle utlemiias intilldess det blifvit förslitet. Det är ock alldeles klart, att en så beskaffad ommyntning vore fullkomligt onödig med antagandet af ett system, deruti sjelfva myntoch räkne-enhetens närmaste underafdelning går jemt upp uti alla de silfvermynt, hvilka sedan år 1830 blifvit präglade. Den föreslagna och af Utskottet tillstyrkta reformen är så beskaffad, att den möjligen kan anses tillfyllestgörande för räkenskapsföraren; men enär det icke är detta, som Rikets Ständer uti sin underdåniga skrifvelse af den 28 Augusti 1851 hafva begärt, ulan ett så beskaffadt, på vetenskapliga grunder uppfördt och konseqvent tillämpadt decimalsystem, sorn kunde skänka den mindre kunnige alla de lättnader och fördelar tiotalsräkningen, rätt tillämpad, erbjuder, så anser jag endast antagandet af ifrågasatta förslag komma att aflägsna den önskvärda reformens slutliga genomförande. Denna åsigt får ett ytterligare stöd deraf, alt Utskottet icke funnit anledning tillstyrka någon förändring uti löjeringen, oaktadt det är både bevisligl och bevisadt, all den nuvarande lojeringen med 25 % koppar föranleder en gagnlös förlust för Slaten och en onödig ökad tyngd af myntet, utan att i ringaste mån öka dess värde. Till den erfarenhet andra länder vunnit och begagnat, kan nu läggas den vigtiga, alt man i Holland vid under sistförllutna 3:ne år verkställd ommyntning, funnit sig, på grund af noggranna Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 14. 33 noggranna rön, böra stadna vid en bjering af 5|- % koppar.
Anslag för För arbeten af denna beskaffenhet anvisade Rikets Ständer vid sistförfluten mymtchkninriksdag tvänne särskilda fonder, den ena å 300,000 R:dr att utgå med 100,000 R:dr 9'tenaftappun(^er hvartdera af åren 1864, 1865 och 1866, för att användas såsom anslag utan ning ar i de återbetalningsskyldighet till understödjande med högst halfva kostnadsbeloppet af norra länen, sådana myrutdiknirgar och vattenaftappningar inom Norrbottens, Westerbottens, ffesamt lån för ster-Norrlands, Jemtlands, Gefleborgs och Stor ^Kopparbergs län, samt Elfdals, Frykssammaandct -ja]s oc|j jösse härader i Wermlands län, som företrädesvis afse att förminska frost~Riketsöfriga ländigheten; och den andra å 150,000 R:dr, eller 50,000 R:dr för hvart och ett af län. åren 1864, 1865 och 1866, att utgå såsom lån för befrämjande af utdikningar och aftappningar af sanka trakter och sjöar till beredande af odlingsföretag inom rikets öfriga delar. Beträffande den förra af dessa fonder upplyser, i sitt afgifna generalförslag, Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader, att, sedan denna fonds hela belopp redan blifvit på åtskilliga frostafledande utdikningsarbeten inom de norra länen fördelad, hafva hos Styrelsen ytterligare blifvit anmälda planer och kostnadsförslag till en mängd dylika arbetsföretag, för hvilka Styrelsen antecknat särskilda understöd af allmänna medel till ett sammanräknadt belopp af 368,024 R:dr.
Grefve Posse, A. P^son, som, enär Rikets sednast församlade Ständer med deras beslut om inställande af guldoch silfver-belåningen i Banken samt successiv minskning af utlåningen med omsältningsrätt, syntes hafva erkänt den grundsats, att Banken, hvars hufvudsakliga ändamål vore penningevärdets upprätthållande, borde efterhand befrias
Ut skotten med deras Canzlier, Archiver, Förmak och Vaktrum, utan äfven Ståndens Klubbar vore på ett passande sätt logerade: och hvad som för det hela vore lika nödigt och värdigt, så, att rymliga och anständiga SarnlingsSalar funnes inrättade för de Riksstånd, hvilka nu sakna dem, eller som nära är detsamma, hvilka ega dem så ofullkomligt mot ändamålet svarande, som de nuvarande. Representationen skulle då genast vid sitt sammanträde, och Utskotten i ögonblicket af sin formation , hafva allting i ordning, för att utan uppehåll kunna begynna Riksdagsarbetet, utan att, likasom främmande på en af andra resande upptagen Gästgifvaregård, behöfva både med förlägenhet och förödmjukelse underhandla om nödigt herberge. I afseende på kostnaden, så blir den visserligen betydlig; men när får det nödvändiga försummas, af den orsak blott att det kostar ? Denna kostnad ansåge dock Herr Doctorn ringa emot fördelen, ja ringa emot flere andra företag, som för national-äran blifvit fullbordade. Och om det icke får anses som en utmärkt nationalära att representationen eger sitt eget hus, så är det åtminstone ett medel att undvika national-förödmjukelse. Den fruktade kostnaden blifver dessutom mycket förminskad genom uppkomne besparingar. Betydliga summor utbetalas hvarje Riksdag till hyror för de af Representationens en - skilda Afdelningar begagnade Rum. — Dessa skulle qvarstanna i StatsCassan, om Nationen hade sitt eget hus. Det loide äfven icke länge dröja förr än alla R. Stir hålla sina öfverläggningar öppna för Allmänheten, Alla öfriga fördelar oberäknade, skulle denna nu mera tämligen allmänt af Opinionen påkallade public citet medföra den stora, mångfaldigt gagnande vinsten af minskade RiksdagsProtocoll, hvilkas tryckning sisth Riksdag uppgått lill nära 60,000 R:dr Btco, Men nyssnämnde förändring kan icke ens påtänkas förr än med utvidgade och förbättrade öfverläggningsrum.
Jag anhåller få uppläsa Grefve von Schwerins vid förevarande Utlåtande bifogade reservation; den lyder sålunda: ”Jag kan ej undgå, att fästa "Rikets Ständers uppmärksamhet å otjen"ligheten af, att åt silfvermyntets enhet ”gifva den af Utskotten föreslagna benära”ning af Riksdaler Riksgäld.” Det ar högst besynnerligt, ja jag vågar säga löjligt, att Utskotten kallat myntet för Riksgäldssilfver. Från Banken lärer väl ej kunna komma annat, än BanooSpecie, ej Riksgälds-Specie. Jag har ingenting att påminna deremot, att största silfvermyntet utgöres af 12 sk. i silfver; men tror, att det vore bäst kalla denna enhet för f R:dr Banco i stället för 1 R:dr Den 9 Julii e. m. Riksgälds. Jag åberopar äfven Herr Santesjons reservation, och anhåller om återremiss. Friherre Cederström Jacob: Det tillhör Rikets Ständer och Kongl. Majit gemensamt, att bestämma myntfoten, det är således ej ur vägen, att förslag till myntfot uppgöresf, i händelse myntbestämning skall ske, men att kalla enheten Riksgäld, deremot protesterar jag. Skall enheten blifva så liten, bör den ändock kallas BancoR:dr. Dervid önskar jag endast att fästa uppmärksamheten på Herr Lefre'ns reservation ; den är i min tanka riktig. Jag begär, att förslag skall fullständigt uppgöras så för skrot, korn, som delar, på det, i fall Ständerna finna det fullständigt, de må kunna öfverlemna det till Kongl. Majit. Det är ej! ett önskningsmål; frågan är om lag, såvida begge Statsmakterna antaga förslaget. Herr RosenbladBernhard: Jag bar af det skäl ej kunnat reservera mig emot Utskottens förslag i detta Utlåtande, att jag var frånvarande, då beslutet fattades. Enligt 79 §. RegeringsFormen, kan en förändring af myntfoten ej ske utan Ständernas bifall. Jag tror, att en sådan förändring bör göras, och förenar mig i afseende på sättet, med hvad Herr Santesson i dess reservation tillstyrkt.
Ex Protocolla A.. G. Silverstolpe. S. D. Bifölls Stats-Utskottets den 9 Juni afgifna och den 15 på bordet lagda Utlåtande rörande Ädelfors^ Guldverk. Ut Supra. Ex Protocollo A. G. Silverstolpe. S. I>. Förklarade Högloft. Ridderskapet och Adeln sig till alla delar instämma, så i beslutet, sorn ordalagen, af det från Vällofl. Rorgare - Ståndet meddelte Protocolls-Utdrag af denna dag, rörande anmodan till samteliga Utskotten om iakttagande af ali möjlig skyndsamhet med still ända brin - Goa Den 19 Juni. bringande af de för dem ännu återstående g o 1:0.7 nial. IJt Supra. Borgare-Ståndet och det Högvördiga Prest-Ståndet, uti ineddelte Protocolls - Utdrag af d. 12 dennes, förklarat sig hafva beslutit att särskildt upptaga Consiitutions-Utskottets under d. 29 November 1809 afgifna Betänkande öfver de hos hvartdera af Piks-Stånden vid Regerings - Formen , innan dess antagande, gjorde anmärkningar, företog nu Högloft. Riddersknpet och Adeln likaledes berörde Betänkande punktvis: och enär vid granskningen häraf utrönt blifvit, dels hvilka punkter redan blifvit afgjorde, dels å hvilka något afseende icke ansågs kunna eller behöfva göras, befunnos endast de nedanskrifna återstå, öfver hvilka Ridderskapet och Adela stannade i följande beslut: 8 6. §. Den härvid gjorde anmärkning, att Riksgälds - Gontorets Protocoll uti intet fall böra hemliga hällas, afslogs. 105 §. Det förslag, att vid granskningen af Stats - Rådets Protocoll, Canstitutians - Utskottet mä förstärkas till Trettio Ledamöter af hvarje Ständ, afslogs.
Oaktadt detta bolag icke är mer än ett år gammalt, har man likväl redan funnit att med de upoffringar, som gjorts, ändamålet dock icke fullt kan upnås med de nu tillgängliga medlen; men man man är beredvillig att offra mer, och hoppas, att Staten äfven dertill skall lemna något understöd. Ty icke må man begära att en föreståndare skall på egen bekostnad aflöna såväl underlärare, som slöjdare m. m., till fromma för det allmänna; och då han dessutom eger förbindelse att underhålla 12 elever, torde lätt kunna finnas, att 2,000 Rdr Rmt icke äro för ändamålet, i hela dess vid, tillräckliga. Nu har Utsk. föreslagit, att anslaget måtte förhöjas till 10,000 Rdr, eller 1,000 Rdr för hvarje skola. Väl vore emellertid om detta anslag kunde höjas till dubbelt, isynnerhet, som skolornas bestånd så mycket beror på en skicklig och ni - Den 24 September. 371 tisk lärare. Då man inom Gefleborgs län funnit en sådan person, är man desto mera angelägen att få behålla honom, på det att genom honom måtte ernås hvad med skolan åsyftas, och hvad af henne kan fordras. Af dessa skäl ber jag att få understödja Hr v. Printzencreutz* motion, det anslaget måtte förhöjas med 2,000 Rdr för hvarje af de inom Riket varande 16 Landtbruksskolorna, och anhåller jag vördsamt, det Hr Gr. o. Landtm, behagade härå framställa propos. Hr af Dalström, Gust. Jakob: Såsom ordförande i be styrelsen för den Landtbruksskola, som finnes inrättad på Gottland, får jag äran upgifva några beräkningar, hvaraf skall synas, att äfven med det anslag, som af K. M. blifvit äskadt och StatsUtsk. tillstyrkt, det ändamål icke kan vinnas, som med dessa slags skolor afses. Jag ber att i sådant afs. först få visa, det detta anslag, äfven under vanliga förhållanden, och med afs. på den förhöjda lefnadskostnaden, är otillräckligt. En lärare kan nu icke erhållas under 1,000 R irs lön.
cö 43 CO Ö cö •p CO o a 0 CO cd s s-: CÖ ti ocd 43 CO CÖ » Asch, det är väl inte så farligt, jag skall hjelpa Ebba. På en qvart skall den skrifoingen vara klar. » » Ar Axel så rysligt styf i franskan » Åhja, nog ha vi skolan, » svarade han. dä? » läst mer än ni i flickskall få låna en rolig bok af mig. » » Inte annat? Handlar den om kärlek? » » Kärlek, hvad menar Axel, » sade hon, sedan hon åter kommit på fötter. » Jag trodde, Ebba var road af sådan lektyr. Men Ebba vet kanske inte, hvad kärlek är, när allt kommer omkring? Ni talar naturligtvis inte om sådant i flickskolan! » » Fy, hvad Axel är stygg! » » Åh, seså, inte behöfver Ebba rodna för så litet. Jag har talat med många flickor om kärlek, men det är ingen, som visat sig så oskyldig som Ebba. Det tycker jag om! Koketteriet är som doften från en ros — utan doft vore rosen endast en kamelia. » Hon skrattade. » Det der har Axel säkert läst i en kärleksroman, » sade hon. » Det kan nog hända, men det gör det samma. Sant är det! Jag finner inga flickor så förtjusande som — koketterna. » » Såå, verkligen? » » Åtta! » » Det var förskräckligt, då måste vi skynda oss. Jag skulle haft det färdigt redan. Men om Axel hjelper mig, så — » » Hvad får jag d å? » frågade han, under det han snörde af henne skridskorna. » Eu kyss i skaldelön, bara en, » hviskade han, i det han lemnade henne konceptet. för » Det gör ingen karl, ska ' jag säga Ebba. — Koketteriet är som skummet på behagens eljes dufna champagne, » fortfor han patetiskt. Hon spratt trapporna. till, slet sig lös och ilade upp Följande dag mottog hon sin första kärleksbiljett. En månad senare voro de hemligt förlofvade. På våren blef han utkommenderad på sin första expedition till sjös och tog ett högtidligt löfte af henne, att hon icke skulle glömma honom, under det han var borta.
I sammanhang härmed upplästes PresteStåttdets ProtocollsUtdrag af den 53 sistledne April , innehållande, att presteSiåndet nu mera bifallit Ridderskapets och Adelns samt BondeStåndets Beslut j denna del, eller att Herr CancelliRådet Tannström oafkortadt må tillgodo njuta Petlsionen, utan afseende på den lön å Stat han framdeles kan erhålla; vid hvilket förhållande Ridderskapet och Adeln fann fri. gan sålunda vara afgjord samt StatsUtskottets Memorial endast böra läggas till Handlingarfie< Föredrogs å tiyo och gillades följande StatsUtskottets den 22. sistledne April afgifne samt den 23 i samma månad på bordet lagde Utlåtanden: 1:0 I anledning af gjorde Motioner, angående verkställigheten af förut ifrågaställd reglering till befordrande af indragning utaf öfverflödiga Embeten och Tjenster. 2:0 I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss Den 2 Maji, /. m. 49 Remiss om medels anslående till Reparationer å Wadstena Slott. 3:0 I anledning af Kongl. Maj:ts Nådigå Remiss uppå Lieutenanten Rousseaus ansökning om utbekommande ai innestående ExpectånceArfvode. 4:0 I anledning af Kongl. Nådiga Remiss å HäradsHöfdingen .Örtendals ansökhing om Boställe eller Löneförhöjning. 5:0 Öfver RiksdagsFullmägtigen Jon Jöns* sons från Malmöhus Länj Memorial, angåendé Arbetsoch Correctionshuslnrättning i Landsf krona. 6:0 I anledning af Kongl. Maj ts Nådiga Remiss, angående tillökning af en Vaktkarl^ beställning vid Umeå LandsFängelse. Vid förnyad föredragning biföllos följande från nedannämnde Utskott inkomne sami ben 23 sistledne April på bordet lagde Betäar kahdeni Från Lagutskottet: Af den i5 sistledne April: 1:0 angående frågan om förändring äf & fcap. 1. §. GiftermålsBalken. Ridd. 0. Ad. Fröt. VI. B. I.
Prat. 1S17 1818. »pdeSaml. N:r 47,44» StatsUlskottets Betånkanden. ined 18,679 R:d 16 sk. 10 rst.; och liar dermed, jemte Behållningen ifrån förra året, 28,320 R:d 36 sk. n., tillgång vunnits för IJtgifternes bestridande under sistförflutna Byggnadsåret. Till innevarande Byggnadsårs Utgifter har‘ åter den vid Räkenskapens afslutande den 30 sistledne April varande behållning 35,949 R:d 21 sk. 3 rst. blifvit använd, samt då Utgifterne ifrån sist. nämnde tid till denna dag bestiga sig till 40,911 R:d 5 sk. 8 rst., eller 4,961 R:d 32 sk. 5 rst. derutöfver, har, genom Uån, tillgång härtill måst beredas. Detta är hvad Direötionen om Canal.Werkets nuvarande tillstånd till Herrar RevisorerS kännedom härmedelst skolat meddela. Stockholm den 22 Oftober 1817. M. Rosenblad. G. F. Wirsén. II. Julin Fred. Hjerta! L. A. Lunnius. Er. Norwall. Nils Dufva. Joli. Th. Östman4 N:r 98- Riksens Högloft. Ständers StatsUtskotts yttrande och förslag, i jräga om aflöningen för RiksStåridens och Deras Utskotts Secreterare, Cantzlier samt Wakt Betjening. ^edan samtlige RiksStånden, under den i5:de sröide och 2 1 nästlidne
Rågen blef 1856 i Medelpad under medelmåttan, i Södra Ångermanland fullt medelmåttig och i Norra Ångermanland något under medelmåttan; gaf 1857 uti Medelpad och Norra Ångermanland 8:de k 9:de och i Södra Ångermanland 16:de ä 20:de kornet; 1858 i Medelpad 9:de k 10:de, i Södra Ångermanland 16:de k 20:de och i Norra Ångermanland ll:te k 12:te kornet; 1859 i Medelpad och Norra Ångermanland 8:de k 9:de och i Södra Ångermanland 12:te k 16:de kornet; samt 1860'uti Medelpad 9:de k 10:de, uti Södra Ångerman o ® land 12:te k 14:de och i Norra Ångermanland 8:de kornet. Skörden var 1857, 1858 och 1860 af god beskaffenhet och fullt motsvarande ortens vanliga behof. Korn. Skörden deraf uppgafs hafva varit 1856 i Medelpad ringa och af dålig beskaffenhet, i Södra Ångermanland,; nedre landet fullt medelmåttig, men öfre landet betydligt under medelmåttan, samt i Norra Ångermanland missväxt på några ställen; 1857 i hela länet 7:de k 8:de kornet; 1858 i Medelpad och Södra Ångermanland 7:de k 8:de och i Norra Ångermanland 6:te k 7:de kornet; år 1859 i Medelpad och Norra Ångermanland 5:te k 6:te och i Södra Ångermanland 6:te k 7:de; samt 1860 uti hela länet 7:de k 9:de kornet. Under åren 1857 och 1858 var skörden mer än tillräcklig för behofvet, under 1859 ansågs den i allmänhet knappt medelmåttig, men af god beskaffenhet, och 1860 fullt medelmåttig. Blandsäd och hafre hafva vanligen lemnat lika skörd som kornet. Potatisodlingen ingår betydligt i jordbruket och utgör en icke obetydlig del i befolkningens föda.
Man bestrider här, att man skulle få öppna en DepositionsBank; man vill, att folket skall gå efter det förmynderskap, som man ålägger dem, och man refuserar folket alla medel, hvarigenom det kan hjelpa sig sjelf t. Detta är icke rätt. Man säger och med skäl, att fastighets-lån beviljade af Banken äro förderfiige, men de, sorn nu är o föreslagne, äro ej sådane, som de fordna lånen, utan snarare att anses såsom en silfverleverance, för en i Banken contraherad skuld. Det är likgiltigt, om det är köpmannen på Beursen, eller någon annan, som lefvererar silfver. På sätt andra punkten innehåller, och Herr Stråle utvecklat den, kommer-ali maniement till förstärkande af Bankens fond, att äga rum här i Stockholm j rästen af folket vet ej deraf,' och njuter deraf inga fördelar. Det lagger likväl vigt derpå, att folket sjelft får framlämna det silfver, som det äger. Jag hemställer derföre om icke, med uteslutande] af hvad som står i den långa punkten, och som blott förvillar, propositionen måtte blifva, att en summa af 266,666 R:dr 3a sk. årligen måtte afsättas till inköp af myntbara Den I i September J, m. 439 metaller, men att, derest vid årets slut omständigheterne varit sådane, att inga silfver-uppköp kunnat ske, BancoFullmägtige då må contrahera med fastighets-ägare örn leverance af silfver. Herr von Hartmansdorff: Emot silfveruppköp och förstärkande af Bankens reela fond har man bland annat j^ttrat, att man bör göra rätt åt Nationen. Jag tror, att det just sker genom dessa åtgärder. För det att någre personer genom oriktiga speculationer eller olyckshändelser blifvit ruinerade, skola andra, som ej äro det, äfven blifva förstörda? Derpå går ett system ut, som åsyftar att försämra myntet. Det är en verklig plundring af alla dem som äga något. Sådant anser jag vara orätt handlat emot Nationen, och att ägande rätten3 beskydd alltid är rätt.