Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet medgifver, att det sednare uttrycket på ifrågavarande ställe kan vara lämpligare, och hemställer derföre, att Presteoch Bonde-Stånden, med fi angående af hvar sitt redan fattade beslut, mätte i ifrågavarande afseende med Bidderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet sig förena, hvarigenom § 16 i den delen komme alt lyda sålunda: »Afgiften uppbäres å landet af Kronofogden och i stad al vederbörande Kronouppbördsman, under enahanda redovisningsskyldighet o. s. v.» § 32, sorn innehåller, att om bland beväringsmanskapet finnas vanfrejdade eller för liderlighet kända personer, sådana må kunna uteslutas ur led med de öfriga och antingen särskildt vapenöfvas eller lill andra lämpliga arbeten hållas, och hvilken § Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet utan förändring antagit, har inom Yällofliga Borgare-Ståndet föranledt den anmärkning, att ordet »liderlig» vore ett sä sväfvande uttryck, att bestämmelsen lätteligen kunde komma att tillämpas emot och svårt träffa personer, hvilka ej vore så förkastliga, att de ej skulle kunna stå qvar jemte de öfriga i ledet, men, genom ett utstötande derifrån, kunde för all sin tid blifva stämplade med vanfrejd; och har af sådan anledning § blifvit till Utskottet återremitterad för att erhålla en förändrad redaktion. En och annan talare har till och med yrkat, att § målte helt och hållet ur författningen utgå; men då detta ej blifvit af Ståndet beslutet, torde afseende å ett sådant yrkande icke böra af Utskottet fästas. Utskottet kan icke inse, att »för liderlighet kända» är ett sväfvande uttryck, likasom Utskottet fortfarande anser det ifrågavarande stadgandet väl behöfligt och. med urskiljning tillämpadt, ganska helsosamt. Vårdandet af sedlighet och ordning hos det stora llertalet af beväringsmanskapet måste vara af större vigt, än undseendet med dem, som göra sig »för liderlighet kände». Genom bestämmelsen att sådana 6 Sammansatta Stats-, Lagsamt Allm.
— Rikets, pensioneringsväsendet för, angående uppdragandet åt en Komité att verkställa en fullständig revision af de för nu befint 4 - 50 liga pensions anstalter gnllåifde stndganden. samt afgifva förslag till nv organisation af. II. 349. Embetsoch Tjenstemän, Kronans. Skollärare ni. fl., angående beviljande af ett förslagsanslag af något öfver två millioner Kalr Knnt till löneförhöjning för år 1857 åt. I. R. 28(5. XII. B 221,310, 381. A. Å. 383.'537. VIII. R. 77- E. 109- XI. U. 268, 2S7, 294. A. 303. U. 327. A. 332. U. 393. 398. E. 357. — om förändring i gällande Stadgande!! angående begrafningshjelps utbetalning till. XI. B. 21. A 7G — Statens, angående att årligt förslagsanslag å 150 000 R:dr för att användas till ersättning åt dessa för ökade utgifter i följd af den förhöjda skjutslega!). — Statens, om stiftande af en lag rörande afskedandet af sådana bland dessa, sorn i följd af vansinne, lamhet, blindhet eller allhäll obotlig sjukdom liingte tid varit urståndsätta att deras tjenstår bestrida. I. 492. R. 493. XI. B. 306, 320. 322. Å. 325. U. 436. 440. Embetsverkens reorganisation, i syftning att förminska enibetsmännéns abial och befrämja ii teti demas skyndsamma behandling, om nedsättande af en Komité för att undersöka möjligheten af ett eller flera bland de nuvarande. II. 161- R. 516- IV. B. 210- V. 62. 120.
Att omdömet i förev:de fall är temligen stadgadt, visar sig deraf, att en motion i samma syfte blifvit väckt inom BorgareSt., och, om jag ej misstager mig, der understödd af Representanterne från alla de städer, der dylika skolor finnas, — Jag har för öfrigt ingenting att tilllägga, utan hoppas blott att StatsUtsk:t måtte behjerta behofvet af det anslag, jag begärt. L>ci> 26 November f. m. 37T ÖlVerliiggningen förklarades fulländad och motionen jemte yttranderne remitterades till StatsUtsk:t. Föredrogs Frill. Creutz’s, Steffan, d. 23 d:s bordlagda motion om Statsanslag till inrättande afen Hvdropatisk Klinik i hufvudstaden. Frih. Creutz: Till ytterligare stöd för min nu föredragna motion, anhåller jag att Utsk. måtte taga i öfvervägande hvad D:r Lagberg yttrar i sitt arbele: »Handbok i Hvdrotherapien eller Anvisning att med vattenbehandling bota sjukdomar, om blodtömning och om vaccination», hvilket arbete jag härmed öfverlemna!' med anhållan, att detsamma måtte få medfölja till Utsk. Hr Cederschjöld, Fredrik August: Ehuru jag icke närmare känner innehållet af Frih. Creutz’s motion, vill jag dock göra några anmärkmr mot de ställen ur D:r Lagbergs skrift, hvilka han nu meddelat. Hvad der yttras om åderlåtningar, och deras skadliga inverkan, kan icke hafva någon tillämpning på nuvande förhållanden, alldenstund åderlåtningar numera högst sällan begagnas. Men bland annat förekom äfven, att skarlakansfeber, nerffeber, m. fl. sjukdomar, vore att betrakta som reningsprocesser. Att de äro svåra och farliga sjukdomar, är obestridligt; men att de skulle vara något slags reningsprocesser, saknar helt och hållet stöd af vetenskapen och erfarenheten, och jag kan icke uttrycka någon mera menniskovänlig önskan, än att Gud måtte bevara hvar och en ifrån dylika reningar.
Stort urval af Tofflor, Balskor. Beställningar och reparationer utföras skyndsamt. — Moderata priser. Realt bem A. ombesörjer genom fullt kompetenta personer uppköp i alla möjliga branscher GRATIS åt Iduns abonnenter och för uppdrag åt andra mot en obetydlig ersättning. saker skickas mot efterkraf [1349] Dubbelt porto torde medsändas. GRLÖM ©J BORT, att 0. Williamson, Borås, säljer prima helylle marinblå Gosstricotkostymer från 3 till 10 års för 3: 50. Priskurant å yllevaror sändes franko. Alla och fä reformeras (dock genast) mot fraktkostnaden. - RÄA \ LOSÄ- P. GÖTOTOORG, etablerade 1850, STORA MANSVÄSTAR rekommendera sina med ärmar till 3: 50 pr st. [1573] O. W I L L I A M S O N, B o r å s. Min nya priskurant öfver rikhaltiga f ö r r å d ^ af alla slags patenterade PERSIENNER, MARKISER under anhållan CO PLANTSKOLEARTIKLAR^ÅF om tidiga AR N U utkommen OCH TÄLT ordres för vårsäsongen. L I LUSTRERAD PR S I KURANT CD " 53 CD N 3 3 — - C ijoeh tillsändes V med alla upplysningar för måttagning m. m. sändes franko på begäran, WOT franko. " " ^W i sept. Helsingborg liksom prof å markisduk. ; M u C Ö O * i - r-] PFR * SOLIDASTE OCH ELEGANTASTE VARA " " ^BST till möjligast lägsta pris garanteras. Säljes i StockJiolm hos Drottninggatan 41, Zouise Blomberg, Vesterlånggatan 39, Fru O. Stråle, Drottninggatan 6 *, Allmänna Tidningskontoret, Gustaf Ad. Torg, Södra Tidningskontoret ni. fl., i landsorten å en del Apotek samt i välförsedda Parfymeri-, Ekiperingsoch Cigarraffärer å 1 krona pr st. (W Sändes franko mot kr. i,20 i frim. [1720] Axel TÅtströrn, Falun.
M:t ansett spanmål och smör samt dessutom penningar lämpligen kunna komma i fråga att såsom särskilde skatte-titlar bibehållas, hvaruti deputerade för de socknar, der någon förändring ifrågakomme, instämt; och hafva, i öfverensstämmelse med hvad E. K. M:t nu föreslagit, Rikets Ständer för sin del beslutat, att: l:o. Såsom hufvudränte-persedlår inom Westerbottens län bestämmas: spanmål och smör; 2:o. Alla uti dessa persedlar nu fastställda räntor bibehållas oförändrade, men alla öfriga uti ordinarie räntan inbegripna förvandlas till bestämd penninge-ränta, att, jemte nuvarande skatte-titeln penningar, utgå enligt i allmänhet stadgade grunder. Gottlands Expeditions-Ulskotlets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o i 03. 217 Gottlands län. E. K. M:t hade ansett, att, utaf nuvarande ränte-persedlarne, spanmål, smör, fläsk, strömming, hö och dagsverken samt dessutom penningar lämpligen kunde komma i fråga ali bibehållas och ränte-persedlarne får, lam och talg att till fläsk förvandlas. I länet valde deputerade hade ansett spanmål och : smör böra bibehållas, men önskat, att den del af spanmålen, som nu utgjordes af hvete och hafra, måtte försvinna och spanmålen utgå med endast råg och korn, hälften af bvarldera slaget, och att strömming, hö och dagsverken måtte till penningar förvandlas; hvarjemte deputerade anhållit, att får måtte såsom ränte-persedel bibehållas samt fläsk, lam och talg förvandlas till får; och hade E. K. M:ts Befallningshafvande i länet uti sitt underdåniga utlåtande hemställt, att ved och tjära måtte såsom ränte-persedlar bibehållas, samt tillstyrkt deputerades förslag, alt jemväl får bibehölles, samt att fläsk, lam och talg till får förvandlades. Uti den Nådiga Propositionen har E. K. M:t täckts förklara
Båda rem. till Lag - Utskottet, s. udo, 113a, 1148, 1169* *—< — Efterträdare, om den utsedde, under varande Riksdag afgår, eller till verklig förordnas, huru då med nytt val må förhållas; Motion, rem. till Constitutions-Utskottet, s, 1365. Instruction, om ändring af 25 och 26 §§.; Motion, rem. till Constitutions - Utskottet, s. i368. •—• — Lönen, om förhöjning af; Motion, rem, till Stats-Utskottet, s. 1369, i3yo. Jägeri-Betjeningens afskalfaude, om; Motioner, rem. till Statsoch Ekonomi - Utskotten, s. 1191, i2.o5, 1268. Jönköping. Se Hamnbyggnad. i4i3 K. Kjellander, G. Rådman , ett beviljadt OdlingsLån, honom ej tillllandakommet,. s. 733- .7 37- Kjellin, Banco-Commissarien, beräknat sig för högt Arfvode såsom Götheborgs Disconts Ombud, s. 807, 808. Kjellman, Stats - Utskottets Betänkande, N:o36, rörande Doctor, återrem. af BondeStåndet, s. i3o3. Klädes-Fabrikernes upplijelpande, om åtgärder till Svenska; Motion, rem. till Statsoch Ekonomi-Utskotten, s. I2.a5. —i förordning, om utfärdande afen; Motion, rem. till Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottet. s. 1286* Knorring, Öfversten m. m. L. F. von, anmäld till tilltal af Justitiaä-Ombudsman, s. ioicj1027. Kol, om förbud mot, att bortföra från Bergsmans-Hyttor; Motion, rem. till Ekonomiutskottet, s. 1210. Kolryssar, angående ändring i Författningen om justering af; Motion, rem. till Allm.
Befallningshafvande göra hemställan om åtgärd lill bevakande af Kronans rätt härutinnan, hvilken underlåtenhet destomindre kunde af den omständigheten, alt, såsom Lindberg erinrat, ärenden rörande Militie-boställen skulle varit Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse N:o 757. 3 vid Läns-styrelsen fördelade lill handläggning uti Lands-kansliet, lagligen ursäktas, som Lindberg derigenom, att han, efter arrendekontrakternas erhållande, i Lands-kontoret expedierat en från Landshöfdinge-embelet aflålen Skrifvelse den 16 Juli 1829, hvarmedelst samma kontrakter, för del i 1828 års Kongl. Kungörelse afsedda ändamål, blifvit till uppbörds-förvaltningen i orten aflemnade, måste antagas sjelf hafva ansett och gifvit tillkänna att ärenden angående boställena Elfvetorp dåmera borde, såsom utgörande föremål för Lands-kamererarens tjenstebefattning uti Lands-kontoret handläggas; ty och då sålunda Kammarrätts-rådet Lindberg, gemensamt med dåvarande Landshöfdingen, sedermera Stats-rådel al Wingård, hvilken ansågs, i sin förra egenskap af Landshöfding, halva likaledes åsidosatt sin skyldighet att söka förhindra Kronans ifrågavarande förluster, genom försummade embetspligter vållat ej mindre att förfallna arrendeafgifter och utskylder, som af Ekendahl bort för hemmanen Elfvetorp gäldas, icke blifvit utsökte, än ock att Ekendahl, ehuru han ej anskaffat förnyad borgen för sina i arrendekontrakten utfästa förbindelser, likväl fått hemmanen fortfarande under en längre tid innehafva, utan att erforderlig åtgärd til! betryggande af Kronans rätt blifvit vidtagen, samt Kammarrätts-rådet Lindberg, jemte Stats-rådel, af Wingård, följaktligen icke kunde undgå att, hvardera i mån af sin försummelse, ansvara för den förlust å dessa hemman, sorn för Kronan uppkommit antingen genom vanhäfd under Ekendabls besinningstid. eller genom uleblifven betalning af afgälder (ill och med det arrendeår, under hvars lopp Kongl.
Eiksdagens ord var tydligt, allmänna meningen gifven, oeh i anledning af k. m:ts b r e f till Telegrafstyrelsen den 10 juli 1863 afgaf styrelsen förslag att besätta 13 telegrafstationer med kvinliga föreståndare. Isen var bruten! Visserligen var kvinnas rätt till att användas i det allmännas värf härmed icke erkänd, då denna skulle bero af pröfning i hvarje särskildt fall, men så små- ningom arbetade sig frägan fram. E t t första viktigt steg var emellertid taget, o c h snart finna vi kvinnan med ifver o c h pligttrohet sköta telegrafistens ansvarsfulla plats, och då detta skrifves är antalet ordinarie kvinliga telegrafister i Sverige 185 o c h antalet e. o. telegrafister 266, af hvilka senare dock en stor del är anstäld vid den med telegrafverket förenade telefontjänstgöringen. * F ö r att erhålla tillträde till telegrafverkets tjänst fordras för kvinna att vara fyllda 17, men icke öfver 20 år. D e n sökande skall ha aflagt fullständig afgångsexarnen från statens normalskola för flickor eller annat därmed jämförligt läroverk, och därvid ha erhållit åtminstone vitsordet godkänd i franska, tyska o c h engelska språken, äfvensom i aritmetik o c h geografi. I n o m verket kan hon avancera till lelegrafist, icke högre. Däri inbegripes äfven befattning som stationsföreståndare vid mindre station. D e löneförmåner, hon kan ernå, äro vexlande. » E x t r a ordinarie » i telegraftjänstgö- ringen har en lön af 600 kronor den första tiden. Vanligen höjes denna efter 3 ä, 4 års tjänstgöring till 800 kronor pr år. F ö r » ordinarie » tjänst är lönen 900 kronor pr år med tre ålderstillägg å 100 kronor hvart femte år. F ö r stationsföreståndare å mindre stationer tillkommer bostad, ljus o c h v e d. P å senare åreu har, som bekant, med telegrafverket förenats telefontjänstgöring. För denna tjänstgöring är lönen for kvinliga telegrafister 600 kronor pr år.
Ärendet gällde ett lån, som staden upptagit år 1631 mot pant af sina tullar och som nu var förfallet. Augsburg hade sedan denna tid intagits af svenskarne och brandskattats af de kejserlige; staden kunde icke betala och fick med nöd anstånd mot tjugu procent i ränta. Därefter inträdde en kanik från Trier. Domkapitlet låg i fejd med sin furstbiskop och behöfde ett förskott. Visserligen hade Ruben för samma ändamål lämnat förskott äfven åt den furstlige biskopen, men desse prelater voro penningstarke, de hade sin rika inkomst af pilgrimerne, som vallfärdade dit att tillbedja Tysklands heligaste relik, frälsarens osömmade lifrock. Den näste var en kurir från agenten i Madrid, som underrättade, att han blifvit häktad af inkvisitionen, lagd på sträckbänken och tvungen att köpa sig fri för en betydlig penningsumma. Svaret blef, att han skulle gifva sig tålamod tills nästa silfverflotta ankom från Peru: principalen hade utväg att hålla honom och sig skadeslösa. Nästa sändebud var från konung Kristian IV i Danmark. Han behöfde penningar att utrusta sin flotta och fick dem mot pant af tullen i Sundet och tjugufem procent. Konung Carl I i England skickade en hemlig agent med förskrifning på skeppsumgälderna mot ett lån af 100,000 pund sterling och tjugu procent. Agenten affärdades med det snäfva besked, att konungen skulle först betala sina förfallna räntor på förra lånet; parlamentet hade förklarat skeppsumgälderna olagliga; på dem kunde hans majestät icke vänta något nytt lån ens till femtio procent. Ville agenten erbjuda ostindiska kompaniets borgen, skulle han få huru mycket som helst. Judarne i Smyrna klagade öfver intrång af sina trosförvanter i Aleppo och anhöllo, att Ruben Zevi ville undandraga dessa sin kredit. Bankiren svarade, att judarne i Aleppo erbjödo god säkerhet; han kunde ingenting göra. Smyrna vore rikt nog att själf underhålla konkurrensen. Han hade gifvit enahanda svar åt judarne i Alexandria, i Kapstaden och i Lima.
Då principen, ”full frihet emot skatt, för livar och en att drifva denna rörelse’’ blef underkänd, och bran vins-bränningen bibehållen såsom en utöfnings-rättighet, tillhörande jordbrukaren, hade jag föreställt mig, att betänkandets anda skulle consequent följa antydningen af majoritetens åsigt; men erfar genast i betänkandets irsta §. en afvikelse derifrån, nemligen i lidens bestämmande till 3:ne månader. Jag hade föreställt mig, att grunden för bibehållandet af denna rättighet för jordbrukaren var öfvertjgelsen om nyttan deraf i och för jordbruket; men finnér motsatsen, och alt man, genom stadgandet af den inskränkta liden, åsidosatt tanken på ändamålsenligt användande af bränvins-bränningens ”affall”, samt vill ’’de facto” åstadkomma fabriks-rörelse , då man ej ’»de jure” förmått det. Jag yrkar, att tiden måtte förlängas till minst 6 månader, så att ekonomiska nyttan af bränvins-brännings-rörelsen må för jordbruket bibehållas, och ej en våldsam rubbning menligt inverka i de af ett stort antal jordbrukare nu följde principer för deras landlbruks-skötsel. Bevilln. och Ekon. Vidare fäster sig min uppmärksamhet vid den konstiga sammanväfnaden af betänkandets öfriga detailler. Åf ”anmälandet till 1 ä 2 månaders bränvins-bränning efter eget val inom 8 månader” — af ”skattens betalande förut,’’ ia vi 1 ka båda stadganden medföra svårigheter, gränsande till omöjlighet för controll och redovisning; af ”clasificationens mer eller mindre rättvisa;” af ’’ioo procents förhöjning i skatt på användande af ång-apparat’’ — ett stadgande, nära nog verkande som förbud, ehuru denna inrättnings begagnande är en gifven riksvinst af besparad ved. Slutligen öfvergår jag till” 3:o. Tariffens bestämmelser för beskattningen: Hvarje näring måste er lägga bidrag lill den skyddande Statsmagtens bestånd; men att kasta en så dryg andel deraf på en enda näringsidkande samhälls-class, synes obilligt; och då bränvins-brännings-rätligheten blifvit bibehållen vid jordbruket, är det jordbrukaren, som skatten drabbar.
Creditivet skulle sålunda utgå när skörden varit god, och åter ingå när skörden varit dålig *); detta är allt hvad jag fordrar; det vore tillräckligt att förekomma så väl ytterlighet i Spannemålsprisen, som möjligt uppstående hungersnöd. Att en sådan kan inträffa, äfven i Länder der Polales-culturen upphunnit en ännu större utvidgning än i Sverige, bevisar Inlands exempel, hvarest, i följd af den berömda principen att öfverlemna Spannemålshandeln ") Närmare utveckling af denna plan finnes utförd i Grefve Björnsljernas afhandling om Fonder och Stocks. Ben i5 Mars f. m. uteslutande ät den enskildte speculationen, tusendetals menniskor svulto i hjäl år 1821, under det att den införskrifne Spannemålen låg osålld, såsom för dyr att af folket lösas. Den till District-Magazinens formerande här uppgifne plan är icke en pur Tlieori, utan grundad på lång och lycklig erfarenhet i det af Europas Länder, som mäst liknar Sverige, och som likt detta äger sitt Lehöf af Spannemål utan att äga derutöfver, nemligen Schweitz. Den allmänna välmågan, som råder bland dess allmoge, i synnerhet i de Protestantisk-Aristocratiska Cantonerne, såsom Bern, anses hufvudsakligen härröra af förenämde anstalt, då deremot i de Länder, en sådan icke finnes, såsom Pohlen, man icke ser annat än trånande allmoge, och trånande Städer. Förvaringen af Spannemålen skulle mycket kunna lättas medelst införandet af Jordgropar (Silos), hvilka, förutom 10 års vettenskaplig undersökning i Frankrike, äga för sig seclers erfarenhet i Ukrain och Ungern; YäderRior (Silos aeriféres) uppfylla äfven samma ändamål; medelst båda delarne undvikes all åtgång af brännsle. Huru angelägen Statens mellankomst är hos oss vid alla ekonomiska företag, synes bäst af de Norra Provincernes exempel, der icke ens de af 1823 års Ständer för dessa Provincer föreslagne DistrictMagaziner kunnat tillvägabringas, derföre alt penningeförlag icke lemnadcs till den dertill erforder - Den i!>
Öfriga inom denna hufvudafdelning af styrelsens för vägoch vattenbyggnader afgifna generalförslag upptagna allmänna arbeten hafva väl icke synts Kongl. Majit kunna understödjas med de medel, som blifvit beräknade såsom tillgängliga för tillfälliga statsutgifter; men då äfven dessa arbetsföretag till största delen vore af synnerlig vigt och angelägenhet för den inhemska industriens utveckling och den derpå beroende förbättringen af landets ekonomiska ställning, bär Kongl. Majit till Rikets Ständer öfverlemnat, huruvida icke, på sätt Kongl, Majit i sammanhang med förenämnde beräkning atitydt, genom serskilda anvisningar, vare sig å medel, som, utom nu beräknade tillgångar, möjligen kunde varu att af Rikets Ständer disponera, eller å sådane, som kunde beredas medelst lån , hvartill Rikets Ständer ansloge erforderligt belopp för ränta och amortissement, Kongl. Majit mätte sättas i tillfälle att, med låneförsträckningar eller understöd utan återbctalnings-skyldighet, underlätta dem bland ifrågavarande arbetsföretag, som ur allmän synpunkt kunde finnas mest gagneliga; hvartill Kongl. Majit ansett företrädesvis böra hänföras: a) Hamnens förbättring vid Westerås stad, hvarför kostnaden beräknats till 19,930 ridr och styrelsen föreslagit ett statsbidrag af 13,200 ridr; i sammanhang hvarmed Utskottet till pröfning förehaft en inom Rorgare-ståndet väckt motion af herr G. F. Ekholm, som, då Kongl. Majit uti Dess nådiga proposition om statsverkets tillstånd och behof, endast under förutsättning af låns upptagande, föreslagit anslag af 13,200 ridr till utvidgande och förbättrande af Westerås stads hamn, anhållit, alt Utskottet måtte taga de för handen befintliga tillgångar dertill i betraktande, enär behofvet af nämnde hamnförbättring vore ådagalagdt och erkändt; varande uti ett sednare, med stöd af 36 § Riksdags-ordningen, afgifvet memorial, hvarå Utskottet jemväl fått emottaga remiss, berörde anhållan förändrad derhän, att staden för ifrågavarande ändamål måtte i stället beviljas ett amorteringslån af 20,000 ridr.
För olaga dom eller!beslut i tvistemål eller brottmål 11 12 11 9 — 10 53 För försummelse med handlingars eller domböckers insändande, eller förseelser mot expeditionstaxan 36 28 6 Fi2 1 86 Till upplysning om det märkbart större antalet åtal och tilltalade hos Kongl. Svea HofRätt, jemförelsevis emot det hos de begge andra HufRätterna, gäller äfven för ifrågavarande tvenne år den i sednasle Berättelsen af samma anledning gjorda erinran, alt detta förhållande egentligen inträffar i afseende å försummelse med domböckers insändande, hvarför åtal hos sistnämnda TlofRäller i allmänhet icke äger rum förr, än efter föregången anmaning till en hvar vederbörande, att sin åsidosatta skyldighet fullgöra, men hos den förstnämnda åter omedelbart börjas emot alla, som på sådant sätt sig försummat och nu äfven, till ett antal af 18 hvartdera året, eller för begge tillsammans 36, i beräkningen ingått. Slutligen är att märka, dels att, med undantag af de tvenne här ofvan omförmälda mål, det ena angående borgmästaren Unger, som blifvit på viss tid från embetets utöfning skiljd, och det andra angående häradshöfdingen Bergqvist, som förklarats ovärdig att domare-embetet bekläda, för de öfriga sakfällde icke i något mål ifrågakommit svårare ansvar, än böter, med eller utan ersättningsskyldighet, dids ock all i tre mål, der de anklagade äro frikända ifrån enskilde klagandes emot dem gjorda angifvelse!-, de obefogade angifvarne blifvit dömda till böter och i två af dessa fall tillika att göra offentlig afbön, af hvilka fall det lindrigare bedömda förekommit hos Kongl. Svea HofRätt, och de sistnämnde svårare hos de tvenne andra HofRätterna, ett hos hvardera.