Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti, den till Höglofl, Utskottets åtgärd återremitterade frågan angående hushållningens reglerande vid Strömsholm samt förvaltningen af der varande Stuteri - Inrättning, uppläste Hett Öfverste Kammar-dunkaren rit, m. Friherre A* delsvärd ett serskildt yttrande af följande innehåll: ^Hindrad att deltaga uti dé ofverläggningar, som, inom Höglofl, Utskottet föreVarit innan det återremitterade Betänkandetj om Strömsholms Stuteri afgick till de respective RiksSrånden, anhåller jag såsom Ledamot af deri Commitée hvilken grundlagt organisationen vid nyssnämnde Stuteri, att få yttra mina tankar i afsende å det serskildta anförande en värd Ledamot Herr Öfverste Tersmeden afgifvit, hvil - Stät$'Utshottets Betiinkandént iS79 ket Uti alla Riks-S"anden värkat Betänkandets återremitterande, och vid hvilket jäg anser rnig pligtig att göra några påminnelser, samt rätta åtskilliga misstag de där visserligen emot Herr QfvCrstens afsigt torde hafva förvillat allmän* na omdömet i detta ämne. Uti den Vid , början af ahförarldét Uppgjorde Calcul till utrönande af det ofördelacktiga. förhållande sorn visar sig emellan Stuteriets inkomster och dess afkastning upptages ibland de förre: 1:0 Ln summa af 31,226 hö, hvilken likväl bordt lefvereras för år 1817, men hvaraf ännu intet influtit, emedan större delen af Arrendatorerne, under förebärande af oförmögenhet att den utgöra, genom underdåniga böneskrifter hos Kongl. Majtt anhållit om befrielse derifrån.
Jag dtlofvar ej eller så alldeles bestämdt, det, för att göra en talare lill viljes, jag skall lillbakahälla den värma, som af honom, utan skäligt afseende ä bevilln.förordn-.s stränghet emot karaktersfullmakter, undfått namn, heder och värdighet af declamalion. Någon värma, när det gäller fäderneslandets framtid, torde, med (i nödfall utan) högvederbörlig! tillstånd, fä ur själen meddela sig åt talet. Jag tror, att dessa ämnen bäst behandlas med is i hufvudet och med eld i hjerta!. Dock — mina ord vändas lill de flere aktningsvärda medlemmar af della Stånd, som endast vilja betrakta frågan ur familjfädrens, ur den billige qvinnovänneus synpunkt, med förbiseende af dess politiska betydelse. Vore det tillåtet att afgöra den endast efter uppskattningen af könens relativa, sedliga värde, så vore måhända Sverige just det land, hvarest jag sjelf skulle tillstyrka atl. lemna ål qvinnan hela arfvet, och med detsamma lula väldet. Men en annan måttstock måste användas, andra grundsatser måste följas, om man vill Stat, sjelfständig och monarkisk Stat; vi nödgas således att, enligt alla tiders, nästan alla folks efterdömen, söka en politisk grundval för arfslagarne. Sveriges styrka har i alla förflutna skiften utgjorts af behållne jordägare, odalbönder och den adel, som med samhällets utveckling framgick ur detta Stånd. En tredje dass af jordägare, numera lika vig •‘S» har, genom fortskridandet af denna utbildning, i sednare tider tillkommit, ulan att kunna finna en plats i någondera al de förra, emedan deras områden i statsskicket, om jag sä får uttrycka mig, redan funnos af lagarne skarpare begränsade. Under samma lid, likväl egentligen innan den tredje classens tillkomst, har statsförfattningen stadgat sig lill formen af en ärftlig, lagbunden monarki.
K:s högsta domstol och en öfverdomstol, i den saken varit af skiljaktiga meningar. Rättsprincipen bör i alla fall vara den, att sjelfva skuldebrefvet ej bör ansvara för mera än det lyder på; och det kan ej lyda pä mera än det som återstår, dä afbetalningen, som å sjelfva originalskuldebrefvet blifvit antecknad, blifvit från primitiva beloppet afdragen. Syftemålet med inteckningen är intet annat än det, att gifva säkerhet för den skuld, som sjelfva skuldebrefvet innebär; men genom den antecknade afbetalningen så innebär ju skuldebrefvet ej något mer än sjelfva återstoden af skuldbeloppet, och då bör väl —, åtminstone enligt de rättsprinciper, som hos mig gjort sig gällande — inteckningen ej heller gifva säkerhet för mera. Det bör icke bero på en sedel utgifvare, att kunna, sedan han afskrifvit en del af en reverserad skuld, sadermera förnya densamma, på grund deraf att den ej blifvit antecknad såsom afbetalad; ty om jag t. ex. lånar ut penningar mot en inteckning, som är sednare än den hvarom jag uppgifvit exemplet, så är det ju med full visshet derom, att sedan den blifvit, antingen till en del eller helt och hällen, inlöst, så skall den ej heller i panten gälla för mera, än hvad den i sjelfva verket är och bör vara. Om en revers inlöses af utgifvaren sedan han å densamma har antecknat afbetalningen, och han sedermera lemnar ut den; så frågar jag Hr Gr:n, om han vill emottaga den? Om en revers är utgifven på borgen, så tror jag sannerligen ej, att några borgensmän skola kunna tvingas till att betala hvad som å sjelfva skulden blifvit af reversutgifvareu sjelf betaladt och på sjelfva skuldförbindelsen antecknadt. Alldeles samma förhållande mäste det vara med inteckning, som och 496 Den 5 Juli f. m. är en borgen, ehuru den ena kallas reel och den andra personel. Naturen af de båda måste vara enahanda, och följderna likaså.
Behofvet af den enskilta Crediten har tilltagit genom produetionens och Näringarnes tillväxt och kan anses såsom bevis af en förökad civilisation, för att underlätta den allmänna rörelsen och uppfylla briDen 10 Februariil 189 sten då mynt. Vid alla handels-frSnsactioner, har man funnit ändamålet fullkomligen vinnas genom enskiltas och associationers utgifne och garanterade Credittecken. I de länder der den enskilta Crediten blifvit på ett ändamålsenligt sätt utvecklad och stadgad, har man sett välmåga och industrie tilltaga utöfver allt hvad man kunnat föreställa sig, medan på samma gång Riksmyntet der vunnit en stabilitet, som förvissat hvarje medborgare om varagtigheten af den förmögenhet han trott sig äga. Hvar och en medborgare, som sträf var att genom sin industriella förmåga åstadkomma sin egen och Samhällets förkofran, behöfver contanta Capitaler. Man hyser i allmänhet den öfvertygelse, att landtbrukare mindre än någon annan Näringsidkare är i behof af Capitaler; denna tanka är desto origtigare sorn få medborgare i lika män erfara bristen af ett rörligt capital vid inlösen t. ex. af en egendom, i hvilken jordägaren har arfslott; vid de medel sorn måste användas att motstå alla de mångfaldiga missöden han är underkastad af boskapssjuka, missväxter och froster; hvilka senare på några timmar kunna beröfva ho-’ nom frukten af ett helt års mödor; dertill kommer äfven utomordenteiiga Statspålagor. Jag återgår till mitt ämne. Öfvertygelsen att silfver och guld utgöra Den ja Februarii, ett lands rikedom, hörer till qvarlefvorna af okunnighetens tidehvarf. Alla upplyste i våra dagar synas förena sig derom, att dessa metaller blott utgöra en del af förmögenheten, och att en nations välmåga beror af ett lyckligt förhållande mellan behofven och medlen att tillfredsställa dem, hvilket icke kan äga rum utan rörliga Capitaler. De privata Creditsedlarnee omlopp beror ensamt af utgifvarens credit, förmögenhet och erkända hederliga tänkesätt. Man behöfver ej frukta att det allmänna förtroendet skall störas genom en enskild per6ons, eller assosiationsbanqueroute.
N:o g5. till StatsUtskotlet, angående användandet af de, till utförande af utvidgade försvarsanstalter i Stockholms skärgård, å mindre creditivel lyftade 5oo,ooo Rldr. XX. B. 370. XXI. A. 20. — Nio g(3. till StatsUtskoltet, angående ett extra anslag till befrämjande af göromålens gång inom Kongl. Majlis och Rikets Kammar-colleginm. XX, B. 117. XXI. 9. A. 89. E. 45o. — N:o 97. till Rikets Ständer, angående den, under namn af Westerbottens regementes Hästjägare-sqvadrons-fond , bildade särskilda cassa. XIX. R. 447- XXII. B. 379. XXIII. A. 178. — Nio 98. till StalsUtskottet, i fråga om accord för Landsböfdinge-beställningar. XXI. B. 58o. XXIII. i35. A. 4°°- XXIV. E. 347. — N:o 99. till StatsUtskotlet, angående de för befästningsarbetenas fortsättande behöfliga medel. XXI. B. 224. XXIII. "A. 120. XXV. E. .47. — N:o 100. till StatsUtskoltet, angående ett särskildt anslag för befrämjande af göromålens behöriga gång inom Statsconloret. XXI. B. 58o. XXIII. A. 1 35. E. 4°2. —- N:o ioi. till StalsUtskottet, angående ett särskildt anslag för Kongl. Theatern, motsvarande de för denna inrättning ( *I7 ) i stat uppförda summor, hvilka Rikets Ständer förklarat böra med i84° års slut upphöra. XXI. B. 58o. XXIII. iÖ2. A. 4oo. XXIV. E. 347.
Men jag ogillar hela denna beräknings-thcori och framkastar den egna tanken, att ett lands behof af silfvermynt ej bör jemnföras med den sedelmassa, som går i rörelsen, utan med dess köpslut eller varuomsättningar; ty hvad som dervid brister uti rörelsecapitalet, ersättes genom bokföringar och enskilda reverser. Detta behof kan naturligtvis icke beräknas; men jag kommer derifrån till den slutsats, att i ett land, der rörelsecapitalet är litet i förhållande till yai-ubytet, der mäste behofvet af de små Den 17 Februarii f. m. vexlings-valörerna, vare sig i silfver eller sedlar, vara i omvändt förhållande större, och der absorberar omsättningörörelsen en större andel af metalliska valutan, och att detta ökar vådorna af Svenska Bankens ställning i förhållande till utländska Banker, der rörelsecapitalet och crediten äro ojemnförligt större; der t. ex. en provins med yoo,ooo menniskor kan äga 46 privata Banker med en sedelemission af 60,000,000 R:dr värde. Fransyska Bankens fond i silfver är 90,000,000 francs, delad uti 90,000 actier, deraf 67,000 i privata händer.
Ständers omedelbara afgörande kommer att öfverlemnas, antingen de Obligationer, hvilka utgifvas för Gä-' tha Canal-Bolagssamt Malmö Disconteis Skulder, när de användas till liqviderande af Lån, som utgått från endera af dessa Disconter, skola få beräknas till fulla beloppet, hvarå de lyda, eller om rabatt eller afdrag skall ega rum,’ och i sådan händelse antingen efter Sex eller Fem Procents ränta. Varandes,' till stöd för den meningen, som ansett ObUgationerne böra till fulla beloppet beräknas, anfördt, att härigenom skulle utvägarne lättås för Gäldenärerne att liqvidera sine Skulder, och att den minskning uti Bankens påräknade Ränte-Inkomst, som skulle beredas derigenom, att Låne-inbetalningarne påskyndas, troligen kummer att. ärsättas [Staisoch. JR anh oUtskottens Bettini andén. 1133 derigenom, att flere Läntagare, hvilka nu äro uti tillfälle, att upplåna eller kupa Obligationer, efter några års förlopp, kunna komma uti en annan ställning och blilva oförmögne, att afbörda sig sine återstående Sku:der. 11:0 Vid förenade Utskottens Förslag ,\ att de Discont-Papper, hvilka, vid lAin-I.iqvider uti FilialDiseonterne, val blifvit derstädes emottagne, men endast såsom hypotheque, skulle, vid skeende slutliga. Liqvider, icke Jä antagas till annat eller högre värde, än det, hvartill dylike Discont - Papper , hvilka kunna komma i fråga att användas till Lane-Liqvider, sedan Staten med Filial-Disconternes utredning tagit befattning, få beräknas, hafva flere varda Ledamöter afVällofl, Borgare-Ståndet gjort den anmärkning, att de nu i fråga varande DiscontPapper böra till fulla beloppet beräknas, hvarvid såsom hufvudsakligt skäl blifvit åberopadt, att, utom det att sådant emot Lag icke bör kunna vägras, hafva äfven flere Gäldenärer, under det att
Horn, C. F., ansett Utskottet böra vid detta Betänkande foga en ny Tabell öfver Tredje HufvudTiteln, emedan den förut afgifne ej är så utförlig som man haft skäl att vänta, och Herr Crusenstolpe, M. J., anmärkt, att, då Utskottet vid alla de öfriga IIufvudTitlarne hopsummerat de serskiljjte Anslagen, till öfversigt af i6o Stats-Utskottets hela HufvudTifelns Anslag, Utskottet förbigått detta i afseende på Tredje HufvudTileln. Då Utskottet trott den afgifne Tabellen vara så Utförlig, som det kan erfordras, och någon närmare upplysning om den äskade ytterligare utförligheten ej blifvit meddelad, samt då de serskildta Anslagen å berörde Tabell verkligen äro hopsummerade, har Utskottet i detta afseende ej något vidare att anföra. Utskottet får blott nu tillägga, att enligt de i detta Betänkande gjorde förslag, komma, så vida de af R. Si:r bifallas, de förut tillstyrkte Anslagsbeloppen för 3:dje HufvudTitelns behof att Undergå den förändring: att, enligt loide Puncten, Summan för indelta Ar - rne'en ytterligare tillökas med 2 3,834 • 5. 6. och att för fourageringen af LifGardets till Ifäst och Artilleriets Hästar, än vidare, enligt 2o:de Puncten tillkomma 7,670. tillhopa 3i,5o4t 5. 6. hvarifrån dock bör afdragas differencen emellan de förut föreslagne och nu, i 2:dra Puncten, nedsatte Generalslönerne 3,ooo. så att med tillsammans R:dr 28,5o4: 5. 6.
Charta öfwer Westerbom och Lappmarken» s. Orto öfwer Ängermanland, Medelpad och Jemtland. 6. Dito öfwer Herjeädalctt. 7. Dito öfwer Helsingland och Gestrikland. 8. Tittulblad för 2:dra afdcln. Finland med signette. 9. General - Charta öfwer Finland. 10. UlcäborgS Höfdingedöme. 11. Wasa Län. 12. Äbo och Björneborgs Län. iz. Nylands och TawastehuS samt Kymene gärds Län. 14. Kuopio Län eller Sawolax. Is. Tittulblad för zrdje afdeln: Swea Rike med ritning öfwer Stockholms belägenhet. 16. Charta öfwer Stora Kopparbergs Höfdingedöme eller Dalarne. 17. Afwer Kopparbergs, NäSgärdS, Säters, och Wester Bergslags Fögderier i större Stala. 18. WcsteräS Län. 19. Upsala Höfdingedöme. 20. Stockholms Läll. 21. Arebro Höfdingedöme. 22. Nyköpings Län. 2z. Tittulblad för 4:be afdeln. Götha Rike med särskild plät för Signette. 24. General - Charta öfwer Götha Rike. 2s. Gottland eller Wisby Län. 26. Götheborgs och Bohus Län. 27. Halland eller Halmstad Län. 23. Norra delen af Wärmeland. 29. Södra delen deraf eller Carlstads Län. Zv. Elfsborgs Höfdingedöme, -i - Den 16 October. 4209 ZI. Skaraborgs Län, hwilka vfwannämnbe Chartor äro utgifne och. följande 2:ne under gravering att äfwen pä min omkostnad med första aflämnas till utgifwande. Z2. östergöthland eller Linköpings Län. zz. 'Charta öfwer Jönköpings och Kronobergs Läner med Blekinge, hwarcftcr ej flera * äterstä till denna Swensta Atlas, än Chartor öfwer Kalmare
» Min söta, » hviskade en fru till en annan, » förklara mig den som kan, hur den lilla gåsen kan vara dotter till en så utsökt personlighet som vår kära konsulinna! » Och hon följde med beundran modern, som med stor ledighet hälsande gled ur den ena famnen i den andra, alltjämt talande, svarande, frågande, småleende, och dock ägde ett öga att följa dottern, som gjorde sin komplimang för tanterna med en tämligen ograciös förening af fullväxta damens bugning och barnets häftiga knix, samt all tid var till hands att på en fråga till dottern gifva ett gladt och hurtigt svar. Nu till exempel, när den gamla vänliga doktorinnan började tala vid den unga flickan o m hur hon tillbragt sommaren, så svarade genast konsulinnan. » Jo, Gärda hade haft så trefligt. Gärda glömde alldeles af, att hon var en fullväxt flicka, när hon kom ut på landet och var tillsammans med alla kusinerna. Doktorinnan skulle se henne springa omkring alldeles som en pojke, eller som en katt flyga i och ur båtarna. » Och doktorinnan följde med undran och en smula vemod den långa gängliga flickan, som efter att hafva sluppit svara belåten smög sig in i ett annat rum, där ungdomen höll till, medan konsulinnan riktigt fick tillfälle att lätta sitt betryckta hjärta. » Ingen, som såg Gärda borta, kunde tro, att flickan kunde vara så glad och liflig, som hon var i hemmet. » Det var verkligen konsulinnans stora bekymmer, att flickan var omöjlig i sällskap, så ytterligt blyg och tafatt. » Det kan nu visserligen vara tråkigt, » sade en liten liflig hofrättsrådinna, som själf stod för rusthållet i sitt hem, » men man behöfver ej taga sig allt för djupt af, om de unga flickorna till en början äro en smula tafatta ute i sällskapslifvet, utan hoppas, det skall nötas bort med tiden, men ack, sådana små våp de kunna vara med de enklaste saker i hemmet.
Cours, der åst Långifvare n förmådde styrka Cours,ens förhållande, så vål det lånet meddelades, sorn når det samma betalad. es, afven, sorn, samma Lag borde vara gäl-, lande, deråst Cours,en förändrat sig till Låntagarens, fordel, och. han sådan förändring styrka kunde; hvilken särskildt väckta Motion Hoglofl, Ridderskapet och Adeln tili Lag-Utskpttet remitteradt, Stats-Utskottets Belänkanden. 87 Utskotten, som ansett sig icke annorlunda, ån vid gemensam öfverläggning, böra dessa i deras våsendtliga syftning med hvarannan öfverensstämmande förslag till pröfning företaga, hafva dervid ej kunnat undgå att finna lämpligheten och utförbarheten af de ifrågasatte föreskrifterne förnämligast bero deruppå, huruvida de beslut, som af Rikets Stander för öfrigt i afseende på Rikets myntväsende fattades , komma att leda till bestämmande af något visst värde å Bankens Sedlar uti reel valuta; af hvilken anledning Utskotten ansett tjenligast, att först efter det dessa beslut hunnit blifva hufvudsakligen afgjorde, sluteligen bestämma beskaffenheten af det Utlåtande Utskotten, i anledning af de remitterade Motionerne, borde afgifva; och då numera ett dy ligt afgörande egt rum, hafva Usskoten, beträffande särskildt det förstnämnde, förslaget till förklaring öfver 9;de Capitlet 2 §.
Nej, beviljas för befästnings-arbetena vid Carlsten ett anslag af 20,000 R:dr årligen under tre år. 8:0 Af Utskottet hade, uti ofvanberörde 2:ne utlåtanden, blifvit för befästnings-arbetena i Stockholms skärgård tillstyrkt en summa af i5o,ooo R:dr^ att under tre år med en tredjedel årligen utgå. Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet hafva denna tillstyrkan bifallit, hvaremot Borgareoch Bonde-Stånden bestämt detta anslag till 3o,ooo R:dr årligen intill nästa Riksdag. Då i denna fråga Två Riks-Stånd stannat emot två, så väl i afseende å anslagets belopp, som rörande tiden för dess utgående, anser Utskottet sig böra för votering i Förstärkt Stats-Utskott föreslå följande Proposition: Den, som vill, att för befästnings-arbetena i Stockholms skärgård beviljas en summa af i5o,ooo R:dr, att under tre år med en tredjedel hvardera året utgå, voterar Ja; 8 Stats-Utskottets Memorial, N:o i33. Den, det ej vill, voterar, Nej. Vinner Nej, beviljas för befästningsarbetena i Stockholms Skärgård ett anslag af 3o,ooo R:dr årligen intill nästa Riksdag. Femte Hufvud-Titeln. Uti det förra af dessa utlåtanden bade Utskottet tillsyrkt och i det sednare vitlblifvit sin hemställan derom, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att de å denna Hufvud-Titel anvisade medel icke må användas lill nybyggnad, förbyggnad eller svårare reparation af linieskepp, i vidsträcktare nion, än att de redan under byggnad eller reparation varande skepp fullbordas. Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet hafva afslagit detta tillstyrkande, som deremot af Borgareoch Bonde-Stånden bifallits. I anledning häraf föreslås votering, jemlikt en så lydande proposition:
Utdrag af samma dag till Utskottet öfverlemnadt Kammar-Advokat-Fiscals-Embetets i detta ämne afgifne Memorial, såsom innefattande upplysning otn delåtgärder hvilka, till följa Stuts-Utsftattets Betänkanden. 1157 af Kongl. Kungörelsen den 4 Fehr. 1811, an. gående användandet af Ifrågavarande Skogar redan blifvit vidtagne, och de omständigheter, sorn dermed i ett eller annat afseende äga gemenskap; Hvarförutan Kongl. Collegium i afseende på hvad härutinnan redan tillgjordt blifvit, rneddeldt följande upplysningar. i:tno Att Advocat-Fiscals-Fmbetets Utlåtande angående Elfkarleby samt Tjerps norra och en del af Tjerps västra Krono - Allmänningar, anslagne till Elfkare Bruk, blifvit den 4 i samnpa månad med Kongl. Bergs-Collegium Corn mu nicer a dt. anio Att bemälté Embeteä Utlåtanden angående ej mindre den Forssmarks Bruksägare upplåtne Allmänning på Gräsön, än Svalmyra Allmänning anslagen till Hargs Bruk blifvit den 13 sisth Januarii med Kongl, Bergs-Collegium comtnunicerade. 3:0 Att Skatteköp blifvit beviljadt å Kollerö Manufactur-Verks Recognitiohs-Skog i Elfsborgs Län och Skatte-Bref derå deti 29 December förledit år utfardadt, med vilkor, att Skogen bl ifver från Bruket oskiljagtig. 4:0 Att, angående den Åsbobergs Grufvelag anslagne Östra del af Gyttorps Norra Allmänning, Kongl. Collegium i anledning af Advocat-Fiscals Embetets derom afciftie Memorial, den 24 sisth Februarii, resolveradt Bref tillKongl. Majits Befallningshafvande i Örebro Län. 5:0 Att Kongl. Kammaroch Bergs-Cö legiernes gemensamma skrifvclser af den 16 September 1815 till Kongl. Maj-ts BefallningshafJiihang till Riks.St.
Thir 325,000 utaf den summa, som skall inbetalas den 1 December detta år; hela den summa, » 1,375,000 som förfaller till inbetalning den 1 Februari 1861; samt återstoden, » 300,000 utaf den summa, hvars inbetalning skall verkställas den 2 Maj sistnämnde år; Summa Thaler 2,000,000; varande dock låneöfvertagarne berättigade att, under iakttagande af hvad lånekontraktets 2 § i sådant afseende stadgar, tidigare eller förskottsoch anticipationsvis inbetala nu ifrågavarande låneandel samt att vid dylika inbetalningar bestämma, huruvida hela det inbetalda beloppet eller någon del deraf bör afräknas å den lånesumma, för hvilken premie-obligationer skola utlemnas; § 3, angående utfärdandet af 4^ procentsobligationer med tillhörande räntekuponer för lånets hela belopp, Tio millioner Thaler; — kommande sådana obligationer att utgifvas endast för en lånesumma af Atta millioner Thaler. samma §, angående dessa obligationers till minst 100 Thaler bestämda valör; — börande hvarje premie-obligation lyda å Tio Thaler. - 84 § 4, toegeti ber Seredjtiguug ber 2lnleb>en§ nåd) Qlblauf ber Saljreg 1875, bie jäljtltdjen Eapital inrterfyalb »etc()er bie erforfcerttcben 2tnfd)affungen fur bie jebe§ @e Seträge beit $nteben»4tt>ernebmern jugeftetlt fein muffen; — bie (gumme ren gitnf unb Siutfjtg SDaufenb Skalet-, »etet», »te au» bern äier!oo|ung»
Är det bestämdt ännu, när brölloppet blir? » » Dagen är ej utsatt, men det blir på eflersommaren, ha vi tänkt. » » Jaså. Det var ofantligt grannt, det där, » tilllade han, upptagande en servet och stafvande på monogrammet. » B. Hvad för något? Märker du husets linne med dit flicknamn? » » Ja, det är enligt Eriks önskan. Han beställde mönstret, utan att jag visste därom, och hade det med sig sist han kom från Stockholm. » » Så e g e t. brukas det verkligen s å? Det skulle då aldrig fallit mig in. » » Nej, naturligtvis, » sade Blenda med ett underligt leende o c h fortsatte därpå med måhända omedvetet höjd röst, » men han är så gammalmodig, att han sätter värde på alt hafva fått en hustru ur en gammal aktad familj. » Nils reste sig häftigt. Utropet: » Hvad menar du? » låg på hans läppar, men äfven denna gång betvingade han sig o c h kastade blott en orolig blick bort till Isabella. Idun Fredagen den 21 ji ini 1889. B y r å: Tidningen kostar Kl&amp;r abergssa.ta.il 54, en tr. endast 1 krona för qvartalet. Annonspris: 25 öre pr petitrad ( Ingen lösnummerförsäljning. postarvodet inberäknadt. Redaktör och FRITHIOF Träffas å byrån kl. 10 — 11. A l l m. Telef. Emilie listor kan visserligen ingalunda den literära Hg qvarlåtenskapen efter den nyligen oförmodadt bortryckta författarinnan, hvars bild Idun i dag bringar, sägas vara. Den utgöres j u i tryck knappast af mer än en teaterpjes samt dessutom af några uppförda pjeser förutom ett och annat, som ännu ej hunnit utgifvas eller uppföras. Men alstren af hennes penna äro likväl tillräckligt många och kännetecknande för att berättiga påståendet, att hos henne förefans en ganska rik literär begåfning, som, med omsorg och allvar ansad, tuktad och utvecklad, skolat, om hon fått lefva, kunnat bereda henne en ganska beaktansvärd plats inom vår qvinliga författare verld.