Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag afstår också ifrån mitt yrkande i delta afseende, då det synes möta hinder för verkställigheten deraf. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att förslaget, om han rätt uppfattat Gr. Taubes mening, efter de anmärkn:r, som af Hr von Hohenhausen och Hr von Hartmansdorff blifvit gjorda, skulle komma att erhålla följande lydelse : ”Hvad genom denna förfatlning således blifvit för sockenstämmor och sockennämnd i allmänhet föreskrifvet, kommer dock icke att medföra någon ändring i de för vissa församlingar i anseende till deras styrelse utfärdade privilegier eller särskildta K. bref och resolutioner.’’ Hr Lagerhjelm, Pehr: Jag hemställer till de värda talarne, huruvida de gjort sig reda för hvad man velat stadga, då det står i förslaget ''vissa församlingar, i anseende till deras styrelse.” Det tyckes mig såsom disctissionen föranledt, alt här ej så mycket vore fråga om för - Den ii Mars. 333 sa tillingarnes styrelse, som icke mera om deras rättigheter och åligganden, hvilket ej inhegripes i ordet ''styrelse;” hvarföre jag vördsamt hemställer, 0111 delta ord kan anses vara räll användt på delta ställe. Gr. Spens: Svårt är visserligen att yttra sig i ettämne sådant som det förevar., der Irågan är att akta sig att stöta möjligen okända locala förhållanden, och der kännedomen af dem alla skulle fordra bekantskap med ett så vidlyftigt land som vårt. Denna bekantskap tror jag mig icke äga, och vågar således visst icke framställa något bestämdt omdöme i denna del. Jag erkänner faran af att reglementera för mycket, och jag bör måhända äfven erkänna vådan af att i detta fall reglementera för litet, och bestämdt upphäfva de författningar, som hittills varit gällande; men i den af Hr Lagerhjelm gjorda anmärkntn måste jag helt och hållet förena mig, och tror derlöie, alt man, i händelse detta tillagg skulle göras, borde i stället för orden ’’i anseende till deras styrelse'’ insätta orden ”i hit hörande ämnen;’’ man inskränker sig eljest alltför mycket.
"Nu är sockneslämmo-protocoll och ”beslut justeradt och underskrit vet, då skall beslutet med besvärs-hänvisJ’ning, som alltid bör bifogas, näst påföljande söneller helgedag, etc.” 12, i3, 14 och i5 §§. ansågos icke erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. 16 och 17 §§. Utlåtandet gillades. 18 och 19 §5. ansågos icke erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. 402 JPro'. Utdr. den 22 Maj 20 ff. Utlåtandet godkändes, med förklaring, att Ridderskapet och Adeln i alla händelser vidblifver sitt i denna del fattade beslut. 21, 22 ocb 23 §§. ansågos icke erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. 24 Utlåtandet gillades. 25 <$*. Ansågs icke erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. 26 y. Utlåtandet godkändes. 27 ocb 28 ff. ansågos icke erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. 2 9 ocb 3o §§. Ut lä landet godkändes. 3), 32, 33 ocb 34 §§. ansågos icke erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. 35 §. Den del af denna hvarom förstastycket i Utskottens Utlåtande handlar, ansågs böra genom de af Stånden fattade olika beslut förfalla. Senare delen af Utskottens Utlåtande, angående 35 §., godkändes. 36 §. Utlåtandet godkändes. I afseende på beslutet om administrations-stadga för städerna, antog Ridderskapet ocb Adeln Utskottens till Ståndet gjorda inbjudning. Utskottens yttrande öfver Ridderskapets och Adelns tillägg, att den ifrågavarande Författningen icke skulle medföra någon ändring uti de för vissa församlingar eller delar deraf utfärdade privilegier med mera, godkändes. S. D. Då nu ånyo föredrogs
hvarjemte Utskottet får, i den händelse, att Rikets Ständer öfverenskomma om de hittills befriade, nu ifrågasatta, hemmans, lägenheters, verks och personers åläggande att i fjerdingsmansbestyret deltaga, vördsamt hemställa: att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj: t i underdånighet anhålla om dess nådiga bifall dertill, samt om en dermed öfverensstämmande ändring af Kongl, stadgan den 1 Juni 1850. I öfrigt och beträffande den af Riksdagsfullmäktigen Måns Mänsson från Calmar Län väckta t Utskottets Retänkande N:o 39 afstyrkta motion om förtydligande af 4 mom. 6 §. af nyssberörda Kongl, stadga, i hvad della mom. afser fjerdingsmans rätt till andel i stämmoböter för oliqviderade uppbördsmedel, finner Utskottet sig böra vidblifva sitt uti nämnde Retänkande rörande denna motion afgifna, utan anmärkning lemnade Utlåtande. Stockholm den 20 Maj 1851. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande, N:o 103. 7 N: o 103. Ank. till Exp. Utsk. d. 22 Maj 1851, kl. 11 f. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion om bestämmande aj Magistrals-personers åligganden, i afseende på inventeringar uti Landl-ränlerierna. Sedan Rikets Ständer bifallit Stats-Utskottets Utlåtande N:o 62, hvari nämnde Utskott afstyrkt en af Herr F. H. Syk inom Vällofl.
Så kommo de förbi ett hus, der gardinerna ännu ej blifvit nedfälda för fönstren till en klart upplyst sal. Berthas blick snuddade in. Hon tvärstannade och hviskade brådskande: Titta in! Der sitter han. När man talar om trollet, är det icke långt borta. Flickorna varseblefvo derinne i salen ett mindre bord, vid hvilket fyra ynglingar sutto kring en punschkaraffin. De rökte, skrattade och anlitade flitigt glasen. En af dem var Valter Hagen. Hanna kände, att hon var blek af sinnesrörelse. Hon grep Bertha hårdt i armen. Det är nedrigt! hviskade hon. Ja visst! Men kom bort, det är otäckt att se på. Der locka de den stackarn att göra af med sina få slantar och bjuda till att få honom likadan som de sjelfva. Det får ej ske. Jag går in Det vore just likt dig, men det gör du ändå inte, sade Bertha bestämdt och drog Hanna med våld bort från fönstret. Jag kan ej, jag kan ej flämtade Hanna upprörd. Jag måste ha honom bort. Han skulle visst lyda dig, inföll Alma. Kom bort nu, snälla, söta Hanna! Vänta, Alma, stanna jag kan ej gå det käns, som om jag gjorde mig delaktig i hans undergång. Se ni ej, hur de klinga med glasen, huru begärligt han tömmer det släpp mig, Alma, jag måste gå in. Är du rent från vettet, Hanna? Bertha var upprörd, också hon. Tänk på skolan, tänk på din framtid, kom bort, vi ha redan stått här alltför länge! Gå ni jag kan ej följa er Kanske sitta de här halfva natten ännu, tillade hon halft för sig sjelf, tänk, hurudan han skall vara i morgon! Hon slet sig lös från kamraterna och gick fram till värdshusets trappa. Der stannade hon ännu. Skulle han följa henne? Hvad skulle hon säga honom? Var detta ej en blind obetänksamhet, hvilken hon dyrt skulle få betala? Förnuftet hviskade: gå ej! och hon stod tvekande vid dörren. Men en blick genom fönstret stärkte hennes beslut, och hon öppnade dörren. I tamburen syntes blott en kypare, som kastade på henne en undrande blick.
Må läsaren afgöra ... en ung flicka, tydligen ett armodets barn, som nyss badat sina fötter ... en jagt, der tvenne harar och tre personer uppträda på scenen ... ett fiskparti, n:o 1: herrskap ... ett annat dito, mindre förnämt ... och slutligen en fånge i en ruin med ett helt sällskap utanför fång-gluggen ... sannerligen tror jag icke att jag måste hafva öfvergifvit alltsammans, derest icke fruntimret på första fiskartaflan (den ståtliga frun med parasollen) erinrat mig om ett af dessa egna besök, hvarmed jag och förmodligen äfven andra författare understundom hugnas. Ifrågavarande besök hos mig var af en medelålders dam, hvilken, sedan tillbörliga helsningar blifvit vexlade, helt naivt öppnade samtalet med följande fråga: "Jag skulle ödmjukast höra åt hur mycket det kostar att få beställa mina lefnadsöden jag vill ändtligen ge ut dem på trycket." Alltid "beställningar"! Men hvad den originella fruns vidkom, måste jag beklagligtvis afsäga mig den, ett missöde, det hon likväl icke lade värre vid sig än att hon liberalt skänkte mig sina muntliga lefnadsöden, i förhoppning att såsom hon sade de ändå någon gång kunde komma fram. Dessa så kallade öden voro emellertid icke särdeles märkliga: ett tidigt giftermål med en gammal man, som skänkt henne rikedom och lycka ... ett sednare giftermål med en ung man, den der uppgrumlat hennes "fridskällor" slutligen en stor makalös chikan, för hvilken hon varit ett mål, hon, dygden sjelf ... men så hade hon ock efter denna "grufliga" tilldragelse vederbörligen hållit sin man den sednare, förstås i korta tyglar. Midt under farten af sina eviga "jag och Fabian" och "Fabian och jag" lät hon här och der framskymta några bipersoner boende i "dalen" dalen hade tydligen gjort henne stor förtret och förekom alltjemt i historien, hvilken äfven omrörde en systerson, som otvifvelaktigt skulle hafva rättfärdigat allt hvad han lofvat, derest icke den dumma dalen funnits.
Hvad åter beträffar anslaget för mililaire embetsoch tjenstemäns samt under-officerares enkor och omyndiga barn, hvilket, enligt Rikets senast församlade Ständers beslut, bibehölls vid det förut stadgade förhöjda beloppet af 23,000 R:dr, intill derpå följde Riksdag, då en bestämdare reglering borde Rikets Ständer föreläggas, efter det behofvet blifvit närmare utrönt, och hvilket ansågs böra förminskas, i den moa Armeens Pen sions-cassa, genom dess delegares egna bidrag, blefve i tillfälle att åt flera enkor och barn meddela understöd; så hafva, efter det E. K. M. uti Dess Nådiga Proposition, angående Stats-Verkets tillstånd och behof, lillkännagifvit, att behofvet fordrar icke allenast detta anslags fortfarande, utan ock en till 2,000 Rsdr jemkad tillökning deruti, Rikets Ständer funnit skäligt den sålunda erforderliga förhöjningen i förevarande anslag bevilja. Och äro således å Riks-Statens Sjunde Hufvud-Titel följande utgiftsbelopp uppförda, att från och med 1841 års början och intill näst vidtagande Stals-reglering utgå, nemligen: Pensions-Slaten för civile embetsoch tjenstemän Dito för civile embetsoch tjenstemäns enkor och o myndiga barn 15,000. Dito för militaire embetsoch tjenstemäns samt under-officerares enkor och omyndiga barn 25,000. Summa Banco R:dr 65,000. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 16 December 1840. N:o Expeditions-Utskottcls Förslag till tind. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den n Dec. [840. Presle-Slåndet den 12 Borgare-Ståndet den 14 Bonde-Ståndet den 16 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående reglering af utgifterne under Riks-Statens 8:de Hufvud-Titel. (Stats-Utsk. Uti.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf alt PresleSt. vidblifvit sill i afsende på denna artikel faltade beslut, hvarefter Ilr von Hartmansdorff och Hr Printzensköld förklarade sig deruti instämma, samt H. o. Ad. med vidldifvande af sitt förut härom fattade beslut, godkände de i ämnet föreslagna voter:s-propos:r N:is 254 och 255. 44:o Skrifta Jior. R. o. Ad. antog Utsk:s inbjudning ali med frånträdande af Ståndets förut fattade beslut, bifalla Utsk:s i afseende på denna artikel framstäldta och af de öfriga Stånden godkända förslag, till följd hvaraf voter:s-propos:n N:o 256 ansågs hafva förfallit. 45:o Smör, Socker och Spanmål. R. o. Ad. godkände såväl de i afseende på dessa artiklar föreslagna voter:s-propos;r N:is 257 till och med 260, som Utskrs yttrande ang:de förslaget, att R. St. skulle hos K. M. i tind. anhålla, det spanmålstullen finge förblifva oförändrad under viss bestämd lid af minst tre år. 46:0 Speldosor. Sedan Hr Gr. o. Landtm, lillkännagifvil, att Utsk:s i fråga om denna artikel till R. o. Ad. samt PresleSt. gjorda inbjudning blifvit af sistnämnde Ständ anlagen, fann R. o. Ad. för godt att med frånträdande af sitt förut fattade beslut antaga det af Gtsk. i afseende fia ifråga var. artikel framstäldta förslag, samt ansågs voter:s-propos:n N:o 261, lill följd häraf hafva förfallit. 47:o Spetsar, Uddar och Blonder. R. o. Ad. godkände den härom förslagna votcr:s-propos. N:o 262. 48:o Spillning, affall och Spån.
Sådana barn sägas ha tidigt utvecklade själsförmögenheter. Det slog verkligen in med Axel. Eljest är min elev af det manliga könet något blyg, såsom tolf års gossar så ofta äro det för fullvuxna unga flickor. Dock ligger under denna blyghet en viss skälmskhet; det var liksom han tyckt: »skall jag komma att läsa för en så der ung«! Kanske hade han vid begreppet guvernant förbundit en viss mogenhet och stadga, en viss fyllighet och yttre värdighet (fransmännens embonpoint), med ett ord en något framskriden ålder. Oaktadt hans blyghet, hände dock att Axel vid middagsbordet, när mitt bröd blef slut, kom springande med brödkorgen, och tycktes så gerna vilja servera mig. Jag vet icke, om jag fann mig smickrad af denna uppmärksamhet, men sannt är att jag rodnade. Jag har en olycklig egenhet att rodna vid det allra minsta. De första dagarna voro förhållandena här för mig så nya, att jag icke hade tid med mina känslor. Men i går afton, när jag var ensam, föll jag i bitter gråt. Ensam, ensam i verlden, och blott en fattig guvernant! Men nu tänker jag icke så mer. Jag hade i natt så vackra drömmar ... icke att jag mera minnes dem klart, endast dunkelt, så dunkelt. Men det vet jag, att jag troligen genom dem nu känner mig tröstad, ja lycklig. Början till en af dessa drömmar minnes jag dock såtillvida, att jag såg både min far och min mor. De voro, såsom de äro, döda ... men, märkvärdigt, de voro äfven lefvande. De framträdde på en gång i tvenne olika uppenbarelser. Den lefvande gestalten af min moder pekade på mig och vädjade med blicken till min far. Bådas blickar blefvo då förklarade; de tycktes vara nöjda med sin Celia. Sedan sågo de åter på mig, visade den ena på den andras döda gestalt och åter på den andras lefvande, och smålogo andeligt. Jag hade fallit på knä. Jag förstod hvad de menade: att de båda vaka öfver mig; ehuru döda, äro de dock lefvande. Det vidare i drömmen öfvergick i ett behagligt, rosenfärgadt töcken. Jag vaknade och bad Gud om förlåtelse för det jag tyckt mig vara ensam i verlden.
S. D. Föredrögos och lades till handlingarne: Constitutions-Utskottets Memorial, N:o 5(1, till Ridderskapet och Ådeln, angående en ifrån samma Stånd remitterad, men af Motionairen icke uppgifne anmärkningsanledning;, Stats-Utskottets Memorial, N:o 356, i anledning af erhållen återremiss på Stats-Utskottets Utlåtande, n:o 260; Stats• och Occonomie-Utskottens Utlåtande N:o 38, i anledning af .återremiss å Betänkandet, n:o 35, i fråga om Passevolance-afgiflen; Dito dito N:o 39» i anledning af. erhållen återremiss å Betänkandet, N:o 33, i fråga om rättighet för vissa hemmansegare i Jemtland att få till skatte inlösa Kronojord, som med så kallad fyllnadsjord blifvit inblandad m. ra. S. D. Föredrogos och återremitterades: Stats-Utskottets Memorial N:o 351, angående det så kallade stora Creditivet, som, enligt 63 § Regerings-Formen, skall på Riksgälds-Contoret anvisas. S. D. Föredrogs å nyo och återremitterades Stats-Utskottets Memorial, N:o 35a, angående det så kallade lilla Creditivet, sorn, enligt 63 §» Reg erings-Formen, skall på Riksgälds-Contoret anvisas. 4 Trot, Utdr. d. i Dcc. i$3/f. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs å nyo Constitution&Mtxkottets Memoria], N:o 48» roed Utlåtande olver ålerremissei l.e på. förslaget i Memorialet Nio 34, till en ändamålsenligare organisation af Stats-Rådet; Härvid stannade Ståndet i följande beslut; Reger ings-For men: §. 5.
Propos., om anslag till Auditören Georg Scheutz, och hans son, Edvard Scheutz, för en af dem upfunnen machin, för uträkning och tryckning af mathematiska tabeller. Föredrogs SlatsUtsk:s den 10 dennes på hordet lagda Utlåt., N:o 137, i anledn. af erhållne återremisser å Utlåt. N:o 63, ang:de K. M:s Nåd. Propos., om eftergift för Notarien E. Lundblad, såsom Arrendator af Strömsholms Kungsladugård af halfva spanmåls-arrendet för år 1852. Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, StatsUtsk:s den 10 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 138, ang:de försäljning af åtskilliga Kronan tillhöriga byggnader och tomter i Götheborg, samt försäljningsmedlens användande till nya Arlilleriförråds-byggnaders upförande derstädes. Föredrogs StatsUtsk:s den 10 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 139, i anledn. af erhållne återremisser af åtskilliga punkter af Betänk. N:o 21, ang:de R. St:rs Revisorers berättelse om verkställd granskning af Statsverkets, samt andra af allmänna medel 156 Den 14 Juni. bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren 1848 och 1849. Detta Utlåt, företogs punktvis till afgörande, hvarvid R. o. Ad. utan discussion biföll hvad Ulsk. nu i 4:de punkten, samt lista delen af 6:te punkten hemställt, och i öfrigt lade Utlåt, till liandlingarne.
Jag behöfver t. o. m. orden Herr I)r Falk och Herr Dr Agrell återfinnes i C. U. M. 1810—1815, sid. 826 ff. 602 Den 30 Maj 1815 för detta fall saknas verkeligen i Grundlagen, oell det är min öfvertygelse at et sådant nu af Riksens Ständer bör föreslås; men dessförinnan oell i närvarande fall måste jag vara af samma tanka som Herr Biskop Rosenstein. Sluteligen bör jag äfven tillägga, at jag i det hela, när frågan är, antingen de på bordet hvilande Grundlagsförslagen skola til afgörande uptagas eller ytterligare hvila, anser det betyda alltför litet hvad häldst sorn derom beslutes. Hvart Stånd har dervid sit veto, oell ingen fara är någonsin för handen at et beslut derom kunde fattas, emot något särskildt Stånds önskan, eller vilja. Herr Gahn af Colquhoun. Meningen med det i grundlagen öpnade tilfälle til upskof är, at en grundlagsfråga skall til afgörande kunna upskjutas, intil dess förslagets resultat för sig hinner vinna den allmänna opinionen. At opinionen för det närvarande är mot et sådant afgörande synes tydligen deraf at tre stånd röstat deremot, och allenast et yttrat en sådan mening: och sjelfva denna mening var dessutom så svagt uttryckt, at den berodde deraf, at tvänne sammanhängande sedlar måste borrtkastas, hvarigenom beslutet genom en rösts pluralitet bestämdes. Herr Silverstolpe instämde i Doctor Wijkmans mening at correctivet för all våda af dylika frågors förtidiga uptagande låge i hvart stånds rätt at afslå, hvarigenom et omoget förslags antagande säkert skulle förekommas. Herr B: Rosenstein. Medgaf detta, men ansåg, at ej grundlagens mening vore at alla förslag skulle förfalla derföre at ännu icke opinionen vore mogen til deras antagande. Dessa förslags hvila hade til ändamål at bereda opinionen, hvilken beredelse vore öfverflödig, om genom et förhastadt beslut et förslag skulle alldeles förfalla, hvilket man framdeles gerna skulle antaga.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Utlåtande N:o po. öfver ExpeditionsUtskottets Memorial N:o aa. angående tillökadt biträde vid correctursläsning. Öfver väckt Motion om införskrifning ifrån England, för Statens räkning, af en cylindrisk Boktryckare-press. I anledning af yrkad indragning utaf de i Kong!. Kammar-, Bergsoch Commerce-Collegierne varande PresidenlsEmbeten. Angående indragning afVexelControlleurs-befatlningarne. I anledning af väckt Motion om anslag till iiiköp af trenne Taflor. Nro 174* Angående ifrågnstäld belöning för Assessoren J. P. Juringius. I anledning af Kongl. Majrts Nådiga Remiss af Iiandlingarne i Målet, angående inköp af Hemmanet Mellby för Staden Strömstads räkning af allmänna medel. N:o 176. I anledning af återremiss af Utskottets Utlåtande Nro 58, angående väckt fråga om de så kallade Djekne-penningarnes upphörande. I anledning af Kongl. Majrts Nådiga Remiss, rörande den Forselersättning, som till Statsverket bör gifvas af de Räntegifvare, hvilka blifvit befriade från Den 3 Juli i. 67 skyldigheten att in natura leverera hö och halm till Kongl. Hofstallet. I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss af handlingarne i målet, rörande f. d. Arrendatorn af Gripsholms Kungsladugård, Iospectoren U. Håkanssons underdåniga ansökning om eftergift af obelaldt arrende. I anledning af Kongl. Majrts Nådiga Remiss uppå ÖfveiDirecteuren P. A. Norstedts underdåniga ansökning, alt till skatte få lösa den under Carlbergs Kungsgård lydande Kronolägenheten Pihludden. Från Statssamt Jllmiinna Besvärsoch EkonomiUtskotten : Af den 25 sistlidne Junii: N:o 37.
Om ä ena sidan förbud emot Bränwinsttllwerkning äro dels onymge, dels ikadellge, bör lttwäi denna flags jördruknmg af födoämnen icke länk ldk uppmuntras. Dä sjelswa Sädén w!d införsel till Staden betalar Tull, bör älwen bränwjnttö erlägga Tull och Acc-s t samma proportion elter warans wärde som andra waror. Delia 4:de Moment bör säledes ändras pä följande sätt: Dm Lcmdr-Tullarne komma acr divehällas, bär wld mfärse! af bränwin lill Srädecne för denna wara erläggas Tuli ock) Accis t samma förhållande t;ll warans wärde, som för andra warorwansigen anragik finnes. N dansöret samma Mom. ester orden Torg eller öppen gara tillägges samc Hamnar. Detzmom om man will^ hindra minutering är icke ett Halfstop en allt för liten qwanlikL. Dä man redan tillätit Krsgars anläggande, stall man dä pä öppna platser alwen Mäta sörsäljnwg as en sä liten qwantitöt som ett halse stop. För min del skulle jag önsta akt ett HalfAnkare more det minsta som finge försäljas dä man ej will idka minutering. Men om detta antes för högt, bör walen Kanna wara det minsta, som ej kymmer under namn af minutering. Ester Jordägaren tillägges eller Hans rätts rnnebafware !ä ait Krogar af samma fkä! ej mä kunna aniägg^S, som bränningen ej mä ste utan deras ri^ständI anseende till Bränwins.försäljringen l Bohuslänska Skjärgärden torde Högloft. Ridderffopet och Adeln börs med Borgare och Vonde-Skanden instämma i deras, i afseende derpå yttrade önskan, att ej Författringarne om Krogar och deras anläggning mätte dit utsträckas.
Majit, som under den a3 September i83o vägrat enskild man att till tryckning utbekomma de öfver ifrågavarande ämne i Stats-Rådet förde Protokoller, fann inga nya skäl hafva tillkommit för bifall å Bonde-Ståndets underdåniga anhållan, utan egde Ståndet att i den ordning tryckfrihetslagen medgifver, få del af alla andra handlingar, så väl rörande städselrätten i allmänhet till Halländske Kyrkohemman, som angående serskilda frågor om skatteköp af dylika hemman. 2:0 angående väckta frågor om folkskolors inrättande inom Riket. Se N:o 38 af Rikets Ständers underdåniga skrifvelser. Stockholm den 14 December 1839. C. J. Heurlin. Bihang till R. St. Just. Ombudsm. Emb. Ber. den 14 Jan. 1840. Förteckning på de Rikets Ständers underdåniga Skrifvelser vid Lagtima Riksdagen åren 1834 och 1835, hvilka inkommit till Handelsoch Finans-Expeditionen af Kongl. Maj:ts Kansli, jemte uppgift på de i anledning deraf vidtagna åtgärder. i.*0 Angående utgifternas för innevarande Riksdag omedelbara bestridande genom Riksgälds-Kontoret. i834 den 19 April i underdånighet anmäld inför Kongl. Maj:t i StatsRådet, hvarvid beslöts, att Stats-Konloret skulle förståndigas om innehållet till behörig efterrättelse. 2:0 angående Bankens rättighet att erhålla liqvid för 2:ne på Banken öfverlåtna äldre Kronofordringar. i834 den 19 April i underdånighet anmäld. Innehållet häraf meddeladt Stats-Kontoret till behörig kännedom, och Nådig skrifvelse jemväl expedierad till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Fahlun i afseende på Fahlu Hospitals lill betalning erkände fordrings-anspråk uti Landshöfdingen Du valls sterbhus. 3:0 i fråga om eftergift af Öfver-Inspektoren Bonghs sterbhus-delägare ådömde Anmärkningsmedel. i834 den 19 April i underdånighet anmäld.