Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men vid det här tillfället har ordet man en vidsträcktare mening: hela staden vet att generalbefälhafvaren haft visit af en engelsk herre, som man tror icke ha gjort den långa omvägen hit för – såsom ordspråket lyder – hvita stickors skull.” ”Nej, min fru, det var troligen för hvita flickors skull. Han hade väl hört omtalas att Bohuslän är utmärkt för sina vackra fruntimmer.” ”Kors, bevars, skall hans engelska maj:t uppsätta en seralj? Eller reser mr Brown – om han heter så – för hertigen af Gloucesters räkning? Jag stackars enfaldiga varelse trodde att det endast var i österlandet som sådana ambassader förekomma. Men i alla fall är det en ära för Sverge ... Sverges fruntimmer förstås ... att en höghet från Storbritannien har ett så godt öga till vårt land. Ni borde emellertid låtit honom förstå, innan han i morse reste, att de förnämsta skönheterna finnas i Uddevalla ... Det var således hela statsfrågan!” Under detta oskyldiga småprat hade öfverstlöjtnanten synts både rodna och blekna. Men doktorinnan log innerligt ämabelt och såg ingenting. ”Min nådiga, skulle ni tillåta en god vän, en beundrare af ert omfattande geni, er pikanta konversation, att gifva er ett oegennyttigt, men derjemte särdeles vigtigt råd?” ”Gerna, herr öfverstlöjtnant – jag hör ingenting hellre än sådana.” ”A la bonne heure, knyt då ett band om er tunga, så framt det rörer statens eller generalbefälhafvarens angelägenheter, ty det kommer att bli skarpa följder, om högförrädiskt tal utsprides. Det ni alluderar på har jag hört af er – märk det, af ingen annan; och märk också att det blir er jag angifver som min sagesman, ifall besynnerliga rykten komma ut. I första hand skyndar jag till lasarettet att träffa er herr man, som sedan närmare torde förklara för er den våda, damerna löpa, då de släppa behagens spira för att ...” ”Här behöfs icke något afslutande!” förklarade fru Marin, ehuru icke alldeles med sin vanliga säkerhet. ”Jag är en graf, när jag vill, och jag förbinder mig vid min heder till tystnad.
Uti StatsBancosamt Allm. Besvärsoch Ekonomiutskottens gemensamt afgifne och af R. H. St:r godkände Utlåtande (N:o n3, IV Sami. 2 Afd.) äro väl vilkoren för GreditivMedlens användande till Spannemåls anskaffning föreslagne, men något stadgande, huru förhållas hör med det som utaf Creditivraedlen inflyter har icke blifvit föreslaget. — Och ehuru det synes ligga i sakens natur att såd^ne medel böra återgå till R:gsContoiret, hvarifrån penningarne blifvit förskjutne, har Utskottet likväl trott, alt sådant hör be - 482 Stats-Utskottets stäindt uttryckas; i hvilket hänseende Utskottet ult ofvanberÖrde 61 §. föreslagit följande tilläggi ”1 den mån Credilivtnedlen återbetalas, skola dg "till Capital och derå möjligen inflytande lanta till "PuksgäldsContoiret , genom StatsContoiret , aflefve"rera s." Skulle R, H, St:r godkänna hvad uti lista och aldra pnnkterne är vordet föreslaget, torde blifva nödigt, att Beslutet härom meddelasExpeditionsUtskottet, till iakttagande uti de underd. Skrifvelse!-, som till K. Mit kommer att i ämnet afgå, j:ö 4-de. Af tiehl. §. 66 rörande Anslaget till anläggande af en V.xtlulediiing till Carlscrona, Uti Utskottets af R, H. Stir godkända Utlåtande (Nio g) hvari anslaget tillstyrkes, heter det mot sluteti "Beträffande medlen härtill och hvilka, enligt R.
Vi 1rinn.n.a omöjligt leta ut nkgon annan nppgift för eller mening med M: lle Blanche. H En studieresa t i l l England har under solurnaren företagits af förest&amp;nclarinnoii för Fredri.lsa.Breiiler-Förbiindets byrB, fröken Gm-trud Adelborg, dels för att inhemtn upplysningar engapende föreningni:, hvars ~~erlrseiiihet liknar Förbundets, dels ock för ntt i öfrigt stiidere lrvinnoriirelsen i London. Mednågra få ord vilja vi har namna de föreningar fröken A. i ofvannamnda syfte besökt. The A ' ociety for Protnoti~lg the Reiitr-n o f T ' Vonten as Poor Lazo Gum~7ims h ar iinder 14 tir utvecldat en lifal-rtig verksamhet, och sakerligen iir det till viss grad denna förenings arbete man har,? ; tt taclia för att England nu riiknar S90 kvinnor sisom ledainiiter i sina f attigvBrdsstyrelser. ATCGfio~ml Society for Women ' s Su$r-nge, hvars mil i i att vinna politisk röstratt för kvinnan, på srilinma villkor, som den tillerkannes eller Iran Iromina att tillorkannas maimen. Föreningen söker icke stöd af något besthndt parti och rid dess offentliga saininantriiden hållas föredrag,? ; f ssviil konservativa som liberala parlamentsledamöter. The Society for Promoti~g the Einplopneat o j TPomen, hvilket sallslmp i år utgifvit sin trettiosjnnde arsberiittelse. Föreningens ma1 %r att utbilda kvinnan för och skaffa henne verksamhet inom de industriella arbetsområdena. Angiende frangiingen af fiireniugem bemödanden yttras i årsberiittelsen: r det %r för styrelsen en gliidjo att Irunna konstatera, att efter så m h g a års allvarligt och ihtirdigt arbete dess anstrangningar haft den framgång, att teknisk undervisning nii alliniiut införts i de engelska folkskolorna ».
(1847 års revisions-berättelse, sid. 80.) Enligt den af fullmäktige, såsom revisorerne anmält, beslutade och numera till Utskottet aflåtna skrifvelse, hafva, uti liqviderne angående öfverskotterne å Statsverkets inkomster samt besparingarne och bristerne å förslagsanslagen, blifvit till ersättning genom Riksgäldskontoret upptagne de brister, som i ofvanomförmälda löneanslag uppkommit, och hvilka brister, jemlikt rikshufvudböckerne, utgjort för år 1843 658: 53. 4 för år 1844 189: 7. 11 för år iO CO ■H 525: 43: 8 varande i anledning af härvid gjord anmärkning, följande upplysningar om förhållandet med detta anslag och grunden för den Riksgäldskontoret påförda ersättningsskyldighet, af Kongl. Statskontoret fullmäktige meddelad: Berörde anslags till 4,500 r:dr »på förslag» uppförda belopp vore inbegripet i 8:de hufvudtitelns anslagssumma för »kleresi-staten»; och utgjordes den lön, för hvars ersättande det blifvit beviljadt, af indelta räntor, hvilka, efter årliga markegångspriserne förvandlades och betaltes samt bland statsverkets inkomster ingingo. Härigenom inträffade således, att den verkliga, från statsverket i kontant utgående, utgiften icke instämde med det förslagsvis'beräknade beloppet; men då denna utgift före år 1843 i räkenskaperna upptogs på samma sätt, som de öfriga indelningarne, hvarvid det indeldta beloppet af ordinarie räntan ökades med hvad indelningarne öfverstego de i riksstaten förslagsvis beräknade summor; så kunde, efter uppoch afföring af lika markegångsbelopp, hvarken brist eller öfverskott Stals-Utslottets Utlåtande, N:o 78. 45 uppkomma. Till åstadkommande af större fullständighet, hade likväl ifrågavarande biskopslön, vid upprättandet af rikshufvudboken för sagde år, ansetts böra från de öfriga indelningarne undantagas, helst denna lön, efter serskild tillåtelse, utginge i kontant, emot härtill hörande räntors uppbärande af statsverket.
Sedan den undersökning skett och Nämnden Utlåtande afgifvit ,påi sätt 8 8)- innehåller, åligge sökanden, så vida han vill sitt lösningsanspräk fullfölja, att, inom den tid, som i 5 mom. af sistnämnde sägs, genom stämning i laga ordning göra talan härom anhängig hos Härads-Rätten, som eger att påståendet upptaga och afdöma; hvarefter målet i den ordning, som för tvistemål i allmänhet stadgad är, fullföljas må. 11 Cap. 7 §. 3 morn. Då Rikets Ständer redan vid sistförflutne Riksdag fått till granskning emoltaga Lag-Comiteens förslag till allmän Civil-Lag och således antagandet af en ny lag möjligen snart kan förestå, hafva Utskotten funnit uttryckliga åberopandet af nu gällande 16 Cap. 2 §. Jorda-Balken höra undvikas, och hemställa alltså, att begynnelsen af detta moment måtte sålunda förändras: I afseende på lägenhet, som på lifstid upplåten är, gälle hvad om lifstidsstädja ä hemman i lag stadgadt är, och skall jemväl sådan lägenhet, vid besittnings-tidens slut, återfalla till hemmanet, utan lösen eller annan ersättning, än för sådan derå nedlagd odlingskostnad, som då ännu icke är genom af kastningen ersatt, samt med rättighet för innehafvarén af lägenheten att derifrån bortflytta honom tillhörig åbyggnad och stängsel, der ej hemmans-innehafvaren den lösa vill. 12 §. i morn. Ehuruväl Utskotten dela Committerades åsigt, att afsöndring af jord från hemman för alltid, under eganderätt, icke må, utom i vissa undantagna fall, vara hädanefter tillåten, hafva Utskotten likväl ansett tillämpningen af denna grundsats icke höra sträckas till mosse, som är odlingsbar, men i dess 48 Las,- samt Allm. Besv. och Ekon. Vtsk. Betänkande j IV;o 3. närvarande skick onyttig.
Ullman kallar “adeligt folk“, icke uteslutande är älskvärd. Tambs-Lyche, själf kanske icke fullt fri från denna samma folkeskolelærer-aktighet, skref en gång något om den nya civilisation af färgtryck och orgelharmonikor, som höll på att breda sig i de norska bygderna — jag vet icke, om den är inhemskt norsk och kanske den t. o. m. har sitt ursprung från den svenska pietismen, men den torde funnit god jordmån i de trånga norska dalarna. Den öfverallt med turistströmmen framstormande europeismen är väl emällertid nu som bäst i färd med att bortsopa äfven denna öfvergångscivilisation samt med alla äldre dölseder, de goda såväl som de dåliga. Vikingen i norrmannen har nog emällertid trots allt och i alla tider, äfven de mäst danskunderdåniga, left kvar i den norske kustbon — man erinre sig t. ex. den store vikingen Tordenskjold. Han lefver ännu i Nansen och Sverdrup och hela den världskringfarande norska handelsmarinen — det säges att hvar åttonde norrman är äller varit sjömän — samt i de store norske diktarne. Ibsen och Björnson äro bägge höfdingar och vikingar af den gamla arten, ehuru äfven de ha haft att kämpa och väl ännu kämpa med småbygdemannen inom sig, Ibsen kanske mera medvetet, Björnson mera omedvetet. Sogneprästen och bygdestorbonden lefva väl kvar i Björnson med förtjänster såväl som svagheter. Ibsen har möjligen något kvar af haugianen och småstadsbon. De äro dock äfven med dessa inskränkningar i släkt med de gamle sjöfararne som drogo till Frankrike, Spanien, Jorsala och Vinland, dit medförande Norge och förande med sig något af det främmande landet hem. Och bland de yngre, om hvilka jag dock känner ganska litet, behöfver man bara se Knut Hamsuns kämpagestalt och hafsörnsfysiognomi för att komma i fornstämning, ehuru denne väldige viking med all kraft lefvat sig in i den kraftödande modärna förfiningen.
— Jag säger lät det bli färdigt, ty efter m>n öfwer tygttsi beror det blott af Rikets nu förlamlade Högloft. Ständer att wilja bet, och att enligt Ec^nomic - wstottcts Betänkande, a,ihälla hos Kongl. Majrt att han i Räder täckes widtaga dc anstalter som där äro föreslagna, för att äfwen dc fleste af oss stola kunna lcf, lva> när d.nna minneswärd af detzc Riksens Ständerwise och stora anstalter till ett styckat och utblvttat Fä, derneslands uprättande, stall wara färdig och medföra den nytta hwerföre k mmande flägtcr aldrig stola uphdra att wälsigna dem. Man torde kunna inwända, att tiden ej nu är för sädan c stora företag, dä allmänna bchofwen äro sä stora, och cnstildta tilgängarnc sä medtagen; att itmn ej bör wilja dä man c) har förmäga; men torde hända är kjäll förmäga sä Ute, dä man ser sig med ett det pttersta bemödandet ^nnn kunna frambringa det enda medel till hjelp och räddning. Jag bör ej borttaga Högloft.
Ukssoklet ännu ej lärer tili asgöruiide hofwa företagit den genom ätj?i!uge memorial, dit remitterade frägan om bytesbristcrna. anhäller jag art fa upläsa mina tankar deröswec, hwaraf jag anhäller om rcmifi till samma Urj?o!t. Friherre Lanäs upläste derefter följande: Wärdsamt Memorial! Till Högloft. Ridderskapet och Adeln, har Landshöfdingen och Commendkurcn, Herr Grefwe Oarl 8rellan kvl^rnsr uti ingifwit memorial hemställt, huruwi» da tid och sätt mä utfinnas, att läka det uti Kongl. Kammar Colleqio warande Bytes» Contoir snart kunna uphöra, och alla der anhangiga bytcs lwifter och liquidalioner med det snaraste förswinna. Detta Memorial har, utaf Högloft. Riddersikapet och Adeln, bliswit remitkeradt till Oeconomi?, och B-swärs.Ulfkoltetö utlåtande, jämte ett annat Memo, riol as Herr K'mmererarcn 8 räls, hwilket widare utwecklar denna f:k. Ehuru jag icke äger tillräcklig kunskap i ett ämne af sadan angelägenhet som detta, wagar jag ödmjukast Iikwäl utbedja mig Högloft. Ridderssapet och A elns ktllärelse, att dcrukinnan sa yttra mine tankar. I alla tider hafwa bylen af jord och räntor Kronan och enskilde emellan warit tillatne, och efter min ranka, ändamälek egenteligen warit, att derigenom befor. Dm 19 December» 1159 befordra den allmänna Hushållningen och enskildes be» qwämiightt. Dä Kronan äger ekt bestämdt belopp af räntor, har dek warit likgiltigt af hwilka Hemman och i hwilka Landsorter räntorne blifwik upbnrne, allenast Kronans inkomst icke bliswit derigenom det rin» gaste färn.inland.
Vi se dessa dystra götiska hvalf öfver våra hufvuden; vi se din egen vördnadsvärda gestalt framför oss; vi se dessa folianter och besynnerliga instrumenter, som omgifva dig; vi blicka ut genom dessa fönster och skåda å ena sidan torn och takåsar, å andra åkrar och ängar och lifegnes hyddor och längst bort en adlig borg, hvars egare är misstänkt för nattliga angrepp på stadens handelsforor. Allt detta står lifslefvande för våra ögon, men icke desto mindre, vördnadsvärde magus, är allt detta, du sjelf inberäknad, ett verk af vår magi, af vår egen fantasis kraft, men ej af din magi. Det är för att lära känna denna sednare något närmare som vi hit anländt. Icke vi skola svara på dina frågor, utan du på våra.” Magiern smålog. Han vidblef sin åsigt; jag min. Tvistefrågan lät sig icke afgöra, och vi sköto henne åsido. Men tillika med mitt medvetande att tillhöra en kritisk tid hade ock mina tvifvel vaknat – mitt nyss så lifliga hopp att i magien finna hemligheternas nyckel förbleknat. Jag såg mig omkring uti hans bostad. På skrifbordet låg ett pergament, på hvilket han börjat teckna det nästföljande årets horoskop. Bredvid stod en himmelsglob med brokigt målade bilder. I ett fönster, med utsigt åt söder, hängde astrolabiet, vid hvars alhidad var fästadt ett långt synrör (naturligtvis utan glas). Bokhyllan tyngdes af ett icke oansenligt antal folianter: Versio vulgata, några kyrkofäder, Virgilius, Dionysius Areopagita, Ptolemæus, Orpheus’ hymner, Hermes Trismegistus, Jamblichus, Plinii naturalhistoria, en mängd till en del arabiska verk i astrologi och alkemi, äfvenså ett par hebreiska handskrifter o. s. v. Detta och annat mer befann sig i hans observatorium, som tillika var hans skrifrum och sängkammare.
Jag åt frukost sedan jag icke kunde vänta längre, och ännu voro de icke komna. Slutligen! – ”Förlåt, oss, kära mamma! – De voro trötta och glada, unga och lyckliga. Hvad var det för dumheter att teoretisera öfver den saken. Jag bad Matti gå in till mig samt framstälde mina skäl för att de borde eklatera strax. Hon hade aldrig tänkt på att det kunde tydas till hennes nackdel och såg helt konsternerad ut när jag gjorde reda för hur bysqvallret skulle utlägga saken. Hon insåg att jag hade rätt och blef glad att jag kommit henne att tänka på detta. Lyckan hade kommit henne att glömma hela den yttre verlden. Karl kom och tittade i dörren, men drog sig tillbaka då han såg att jag hade något att afhandla med Matti. Jag sprang till dörren. ”Käre, inte ha vi något att tala om, som inte du får höra på. Kom du in.” Och han kom. ”Mamma tycker att vi skulle eklatera strax.” ”Det vill jag gerna. Vi gingo litet af och an, talande om hur de skulle ställa det med ringar, annonser och dylikt. Så kom Karl in till mig igen, der jag satt vid mitt skrifbord. Han kastade sig på stolen, der han suttit föregående dag, och liksom då strök han sig öfver pannan som om kallsvetten velat bryta fram. ”Det käns så underligt, att vi skola ta det afgörande steget redan nu.” Jag blef haj. Var han obeslutsam! ”Ja, jag är nog på det klara, men du sade sjelf att hon kanske inte var säker på sig sjelf.” Jag skrattade. ”Den betänkligheten har jag inte längre. Hvad Matti ger, det ger hon på fullt allvar och hon kommer icke att ta det tillbaka. Du kan vara trygg, jag går i borgen för henne. Du vet att jag känner henne i grunden.” Hans drag jemnade sig, klarnade till ett uttryck af lycka. ”Tror du att hon kan öfvervinna allt det andra? Att inte hennes tvifvel skola komma igen?” ”Om jag tror! Nej, kommer hon någonsin att tvifvla, då är det du som är skuld i det. Var säker om det. Du måtte kunna se nu, hur tillitsfull hon är.” ”Tack!” Han räckte mig sin hand med en hederlig glädje och allt var afgjordt.
Befolkningen vid Bruken och Bergverken i Länet har årligen i medeltal varit 13,435 personer, bestående af Husbönder och dessas betjening, Bruksbetjening, Hammarsmeder och Masugnsarbetare, diverse Bruksarbetare 12 och Manufaktursmeder m. fl., Grufvu-arbelare, Skogvaktare och Kolare, Landtbönder, Dagsverkare och Torpare samt gratialister, uti 2,620 hushåll, hvaribland likväl blott 957 tagit mera direkt befattning med denna vigtiga näringsgren, men återstoden hufvudsakligen sysselsatt sig med jordbruk eller haft sin lifsbergning af dem anslaget underhåll för ålderdomssvaghet o. s. v. Efter sina privilegier äro de flesta af ofvannämnde Bruk funderade på ett visst qvantum jern, sorn årligen skall utsmidas och för hvilket betalas så kallad Hammarskatt efter smidels qvantitet, å 1 procent, ehvad denna ulsmides eller icke. Det årliga smide, hvarefter denna beskattning beräknas, är: vid Leufsta med Carlholm 2,000 Skpd, vid Österby 1,500, vid Gimo 375, vid Strömsberg 1,650, vid Ullforss 1,450, vid Söderforss 2,213 Skpd 6 Lpd, vid Vattholma 700 och vid Elfkarleön 1,850 Skpd, enligt årlig taxa. Dessutom erlägga rokognitionsverken Leufsta, Österby och Gimo afgifler för fritt smide utöfver Hammarskatten, Söderforss Bruk centonal för ankarsmide, och Masugnarne, när de äro i gång, liondetaekjern med 1 Skpd i dygnet, utom Harnäs masugn, som blott erlägger |:dels Skpd. Äfvenså betalas allmän bevillning till det i tabellen utförda belopp. Öfriga näringar ä landet.
Konstitutions-Utskottet, som utgöres af Konstitutions-Utskottet, som utgöres af Tjugufyra ledamöter, tillkommer att, i Tjugufyra ledamöter, tillkommer att, i den ordning Regerings-Formen föreskrifden ordning Regerings-Formen föreskrifver, granska Rikets Grundlagar, samt ver, granska Rikets Grundlagar samt uppupptaga frågor och till Plena afgifva förlaga frågor och till Plena afgifva förslagslag om ändringar, förbättringar och förom ändringar, förbättringar och förklaklaringar deraf; hvaröfver Ståndens ledaringar deraf; och förhålles dermed såsom möter vare obetaget att in pleno yttra uti Regerings-Formens 81 § stadgadt är. sina tankar, men Riksens Ständer ej förr, Då Utskottet icke funnit skäl att gilla än å den nästföljande Riksdagen, må beoch till Riksens Ständers pröfning öfversluta. Ofverlemnar Konungen åt Riksens lemna något förslag till ändring eller förStänder någon Proposition rörande grundklaring af Grundlagarne, som Utskottet lagar, uppdrage Ständerna genast, utan af en Riksdagsman emottagit, vare Utatt förut derom öfverlägga, åt Konstituskottet skyldigt, om författaren det yrtions-Utskottet, att dess utlåtande afgifkar, att meddela honom sitt yttrande med va: och förhålles dermed, som i Regeringstillstånd att detsamma, jemte förslaget, Formens 81 § stadgadt är. Då Utskotgenom trycket allmänt göra, då han för tet icke funnit skäl att gilla och till Rikdet sistnämndas innehåll sjelf i egenskap sens Ständers pröfning öfverlemna något af författare må, enligt tryckfrihetslagen, förslag till ändringeller förklaring af ansvara. 28 Köns tihl tio nsGrundlagarne, som Utskottet af en Riksdagsman emottagit, vare Utskottet skyldigt, 0111 författaren det yrkar, att meddela honom sitt yttrande, med tillstånd alt detsamma, jemte förslaget, genom trycket allmänt göra, då lian för det sistnämndas innehåll sjelf, i egenskap af förfaltare, må enligt Tryckfrihcts-lagcn ansvara.
Förordningarne den 24 Augusti 1813, emot fylleri och dryckenskap, samt deii qo December 1815, i hvad denne sednare angar laga Domstol för åtal emot oloflig bränvinsförsäljning; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, med undantag af den utaf Utskottet uppå Herr Ehrenborgs, Casper, Motion, tillstyrkte Lagförklaring, rörande ansvar för flere gånger förnyad oloflig brännvins-minutering, som af Ridderskapet och Adeln godkändes, Utskottets Utlåtande i allt öfrigt afslå. Ut Supra. S. D, Vid förnyad föredragning bifölls RiddarhusUtskottets den 6 dennes aflåtne, samt Den 25 September e. m. 351 elen 9 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, innefattande Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj'ts Nådiga skrifvelse till Ridderskapet och Adeln, angående val af Revisorer; hvarjemte RiddarhusUtskottets förslag till Ridderskapets och Adelns underdåniga svar till Kongl. Majit godkändes. Ut Supra. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan tre qvart till 10 om aftonen. In fidem ProtoColli O. J. Lagerheim• Lördagen den 27 September. Plenum klockan 9 förmiddagen.- Vid förnyad föredragning af ConstitmionsUtskottels den 17 dennes under N:ris och 35* Den 2* September f. m. 52 afgifne, samt den 25 derpå följde eftermid* dagen pä bordet lagde, -2:ne Memorial, inne» fattande, det förra föreslagne tillägg i ^ide Momentet 1,§. och 4:de Momentet 2§.TryckfrihetsFörordningen, samt det sednare förslag till ändring i 63 §. RegeringsFormen; fann Ridderskapet och Adeln for godt, att, uppå derom af Herr Grefven och Land t Mar skalken framställde serskilte propositioner, berörde förslag, till den behandling 56 §> RegeringsFormen föreskrifver, godkänna.
Skrifvelse, N:o 79. att utan återbetalningsskyldigbet från Rikgälds-kontoret utgå såsom bidrag till fortsättande af Örebro-Arboga jernväg till Köping, emot följande, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad under föregående riksdagar föreskrifvits vid Iåns beviljande till enskilda jernvägsanläggningar, stadgade vilkor, nemligen: a) att, före medlens lyftning, till Riksgälds-kontoret aflemnas af Eders Kongl. Maj:t godkänd säkerhet för arbetets fullbordande inom ett år efter det anslaget blifvit lyftadt, och sednast inom 1867 års slut; b) att Köping-Hults jernvägs-aktiebolag likaledes före medlens lyftningskall tillförbinda sig att, derest bolagets jernväg framdeles skulle komma att försäljas, Staten skall af bolaget återbekomma berörda anslagssumma, 160,000 R:dr; c) att, i den mån jernvägen mellan Arboga och Köping varder fullbordad och till allmänt begagnande upplåten, bolaget skall vara skyldigt att, mot den ersättning Eders Kongl. Maj:t, efter vederbörandes hörande, pröfvar skäligt bestämma, på densamma fortskaffa trupper och allmänna posten samt ombesörja alla andra för Kronans eller det allmännas räkning ifrågakommande personaloch varutransporter; hvarjemte det skall åligga bolaget att utan ersättning medgifva anbringande längs efter nämnda jernväg af elektriska telegraf-linier med hvad dertill hörer; samt d) att afgifterna för passagerareoch vai-utrafiken å oftanämnda jernväg skola utgå enligt den taxa, som Eders Kongl. Maj:t, efter dertill af bolaget afgifvet förslag samt Eders Kongl. Maj:ts vederbörande Befallningshafvandes hörande, i nåder fastställt, och hvilken taxa i allmänhet hvart femte år lämpas efter sig då företeende förhållanden. t Hvilket Rikets Ständer härmed få i underdånighet anmäla; framhärdande etc. Stockholm den 15 Juni 1866. Expeditions-Utskottets Förslag till Rikets Ständers underd. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 13 Jani 18^6.