Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Åter stannade han. Där, ja, där, helt nära hörde han ett prasslande. Var det en tjäderunge eller kanske en hare, som han skrämt upp? Nej, det var Maija. Den lilla flickan satt där och åt ur konten de ännu kartiga och rödgula bären. Hon var helt och hållet inbegripen i sin sysselsättning och hvarken hörde eller såg. Pikku låg bakom henne på tufvan; han sof i porsriset med den röda munnen vidöppen och en solstråle, dämpad af granens krona, spelande på hans kind. Skällan hade han slängt bredvid sig, den var för tung att bära på i hettan. Pekka försmådde allt resonnerande. Han gick ett steg närmare för att med näfven ge syskonen en meningsyttring, omöjlig att missförstå, då han från sidan fick höra ett främmande ljud. Det var långa, smygande steg, som närmade sig. Maija såg upp »Ka's Koira!» sade hon och spärrade upp sina förvånade ögon. »Titta på hund! Fy så ful och stor han ä'!» Pekka körde ut munnen ännu längre. Hans min blef ännu mera butter. Han såg ut som ett barn, som leker skolmästare. »Du skall få dig!» mumlade han, och i det han med förargad min betraktade den nykomne, böjde han sig ned efter ett tillhygge, men fick i stället fatt i den stora skällan. Med denna som vapen gick han framåt mot fienden. Denne kom emellertid allt närmare. Det var ett stort gråaktigt djur med raggig päls, nedåtböjdt, lurfvigt hufvud och lågande ögon. Men Pekka förstod nog, att det icke var någon hund. Han visste, att det var vargen och att det nu gällde att försvara sig. Han tappade ej heller modet, utan tänkte tvärtom, att det inte borde vara så svårt att rå på en slik best, bara man var morsk. Han sträckte ut sin lilla arm, färdig att med koskällan ge sin ovän en bra örfil, en sådan, som skrämde syskonen, då de voro olydiga.
Härigenom skall StatsCassan få, för egen räkning, behålla alla de summor, den försnillande importören eller exportören nu sticker i sin ficka, då tullen delas emellan honom och de oredliga Tull-officianterna; och äfven allt det, sorn försnillas och lurendragas utan dessas samtycke, eller utan att de, under nu varande origtiga bevakningssystem, kunna förekomma det. Också skall härigenom den högst onyttiga och ganska besvärande inre eller ! andtulls-bevakningen samt Tull-husen med så mycket mindre våda kunna indragas, lönerne och sportlarne för de dervid varande, omkring 800 sysslolöse personer, användas till den för - Vtn 11 Maj e. m. enade Sjötullsoch Lots-statens aflöning, samt prejeriet vid Tullbommarna upphöra. Jag vågar påstå, att detta är ett ämne af allrastörsta vigt för Rikets Lagstiftare och Statshushållare: och hvilka författningar sorn ock må vidtagas, kunna aldrig lurendrägerier och tullförsnillningar förekommas, så länge nuvarande organisations-system följes: ty om vissa varor blefvo föibudna till Införsel och föibrukning, eller belagda med höga tullalgifter, för att mindska luxen el. ler öka Statens inkomster; lurendrägade* och försnillades likafullt, lill största skada för inhemsk Industrie och för Staten. Vi klage öfver hög cours och underbalans på handelsvågen, och villje tillegna vissa corporationer och 'sammansättningar detta onda: men vi besinne ej, att sådant till det allramesta härrörer af en högst felaktig organisation och administration vid Tullverket, synnerligast i Landsorterna. Huru hade det varit möjligt, att till försäljning i Riket utfå stora partier förbudna varor från nederlagerna, om yttre TuU-bevakningen varit här, såsom i flera andra länder, rigtigt inrättad och noggrann! handhafd; om vederbörande Embetsoch Tjenstemän varit redlige och verksamme ? och lare vi, i denna olyckliga ställning vid Tullverket, .till största delen finna orsakerna till III.
Wid större landlegendvmar och bruk mä för agarnes egen betjening, egne handtwerkare och tjenstefolk som ä egendomen gagnas, samt ankommande främmande betjening, kunna inrättas wärdhus hwa» rest bränwin wid spisning fär till dem försäljas, men allt branwins salu till andra, ware pä det strängaste förbudet. !22 Den 6 Julli 22:0. Wid Ting, upbörds stämmor, auctioner, möten och andre folksamlingar rä landet, som hällas pä andre ställan än Gastgifwaregärdar, ma icke branwin af eho den ware i nörre eiler mindre partier lill salu hällas; äswensom de pä wista stallen, wid Auction brukelige sä kallade siagsupar warda strängeligen förbudne. 23:0. Wid marknader pä landet bör icke branwin fä försäljas af andre än gästgifware eller sädane nä. ringsidkare som pä fart ofwan omförmälc är erhållit branwins minuterings rättighet. 24:0. I städerne stall Konungens Befallningshafwande sedan Macistrakeu blifwtt hörd bestämma icke allenast antalet af de krogar där bränwin fär minutera^ utan äfwen de ställen inom staden, hwarest sädane krogar fä anläggas. Pä källare och sä kallade wärdshus, där mat gifwes samt lika beskaffade mindre näringsställen och markelenterier, sär branwin förytkras under förtäring af mat. Landshöfdingen äger pröfwa behoswet och mängden af sädane mindre näringsställen och marquetenterier efter stadernes olika beskaffenhet till folkmängd och andre omständigheter. I alla sädana frågor såsom hörande till ordningsmål bör den mistnöjde hos Kongl. Maj-.r anföra sine underdäniga beswär och söka rättelser 25:0.
De utgifter, som af Extra Utgifts-Sunnmm efter försam, ingarne manligen utgä och arv af den beskaffenheten, a t deras ökade elier minskade belopp bero pä waru-priscrnes stigande eller fallande, göra ock i när, varande tids dy.het behofwet af en Högre AnsiagsSumma oumgängeligl. Och om nägon gang en för det allmänna ny ig Inrättning eller gagnande Näring skulle tärs-va ett förskott eller en obetydelig upmuntran ester understöd; Sa bör wäl icke Regeringen sättas i ven belägenhet att ven ser sig beröswad utwägar dertill. Dä Stats-Utskottet i närmare öfwerwägande tagit sä wäl desse som flere sig harwid företeende omstandrqherer; Sä har Utskottet funnit pg föranlätik au !i ^ Riksens Höglofl. Ständers egit vmpröfwande hemställa, om icke Extra Utgifts-Summan mä bestämmas till 100,000 R:d. om äret i likhet med hwad ansiager dertill ä Stat frän längre tider tillvalars utgjort. Och Den 14 Zebruarii. 709 Och i händelse besparingarne ä de ösri e Hufwud-Tutlarne icke altP skulle lämna tillgäng -il! fyllande af de nu säl»i'!da föreftagna öue 25,002 N:v.z Sä torde man rmistoei besparingarne ä Allmänna Judragnings-Staten lunna sylla denna brist. Riksens Högloft. Ständer hemställes detta wördsannneligen. ^Slockholm den Zebruarii i8co. Pä Högloft. Ridder stapets och Pä Högw. Prcstc-Ständcts Adelns Ledamöters magnar Ledamöters magnar Llaes kleming. Ilr^Veistman. Pa Wällofl. Borgare-Standets Pä Hcdcrw. Bonde-Slandets Ledamöters magnar Ledamöters wägnar. ft. Lckmiät. Austers vilsson. K. Uröclelius. Lades pä Bordet.
Hvad nu först angår den fråga, huruvida Pi ivat-Bankers inrättande borde tillåtas, så hafva väl betänkligheter af en och annan blifvit framkastade emot desamma, roen de flestes meningar synas likväl vara ense om nyttan och behofvet deraf. Man är i allmänhet öfvertygad: att Sveriges Stats-Bmk illa motsvarat industriens behof af en väl ordnad penningerörelse; att peuningeiöreisen sjelf är en industrigren, och just den , .som mägtigast inverkar på samhällets materiela förkofran, samt alltså företrädesvis bör få naturligen utveckla sig, under en så fri täflan sorn möjligt; samt alt den vinst, sorn Staten kunde skörda af ett i dess hand än vidare bibehållet roonopolium på sjelfva vilkoret för andra näringars fortkomst, icke motsvarar de fördelar af en vexlande produetion och en lifligare handel, sorn förbättrade och åt dessa föremål rigtade creditanstaller sannolikt skola framkalla. Till svar å den anmodan Utskotten emottagit, att meddela Rikets Ständer upplysningar angående vunnen erfarenhet, i afseende på fördelame och olägenheterne af de i landet redan inrättade Privat-Banker, fä Utskotten förklara, att de icke försummat att inhemta och begagna Bancooch Lag-Utskottens Utlåtande IV:o 4 sådana upplysningar, som derigenom varit tillgänglige, alt Utskotten ibland sina Ledamöter räkna åtskillige personer från de orter, der dessa Banker äro förlagde, och att, enligt dessa Ldamöters enstämmiga vitsord, Pri val-B mkerne, livar i sin ort, obestridligen visat sig medföra välgörande verkningar. Den yttrade åsigten, att Rikets Ständer borde inskiänka sig dertill, att i underd. skrifvelse till Kongl. Maj:t endast framställa vissa allmänna grunder för organiserandet af Prival-Banker, kunna Utskotten icke biträda.
Prop. J\f 26. laren, öfver Södertelge, Kathrineholm och Hallsberg till Hjulö; samt att i alla fall, såsom Kommittéen också anfört, en från Stockholm till hufvudstadens sammanbindande med Södra provinserna utgående stambana måste, genom det inre af Södermanland, i hufvudsakligen vestlig riktning fortgå ända till Kathrineholm, hvarigenom, om detta vägstycke, hvarå, enligt sednare förrättade undersökningar, de fleste brantare lutningar än 1 pä 100 kunna undvikas eller förändras, intages i sträckningen för Vestra stambanan, anläggningskostnaden för 12>/, mils bana besparas, då deremot endast 6 mils besparing skulle uppstå genom antagande af Kommittéens förslag, att låta den norr ut från Stockholm mot Upsala gående stambanan öfver Almarestäk gemensamt med den i vestlig riktning gående stambanan fortlöpa ända till Giresta, hvarigenom dessutom en förlängning af omkring 2'/, mil uppstår i jernvägslinien mellan Stockholm och Upsala. I betraktande af dessa omständigheter och under antagande att för ett fullständigt genomförande af här ofvan antydda system för anläggning af stambanor, en från Stockholm utgående jernväg måste inom en icke mycket aflägsen tideryrnd komma att ledas genom de norr om Mälaren belägna provinserne, samt genom utgrening till Nerike sättas i förbindelse med rikets vestra orter, hvilken bufvudlinie, då den icke afses för åstadkommande af en skyndsam förbindelse mellan Stockholm å ena samt Götheborg och Norrige å andra sidan, ej heller behöfver, i strid mot den af Kommittéen sjelf uppställda och af Kongl.
Genom Nådigt Bref den i3 Mars i83o har Kongl. Majit anbefallt Kammar-Collegium att om verkställighet af Rikets Ständers beslut röranda nämnde Guldverk och., derunder lydande hemmanm. m. gå i författning. 70:0 Utarbetandet af en Författning rörande Civile befordringar.- Under den 6 Mars i83o liar Kongl. Majit i Nåder anbefallt de till en förbättrad organisation af Rikets Collegier och Administrativa Werk . förordnade Comiterade samt Presidenten i Svea IIof-Rätt, att, efter gemensam öfverläggning med hvarandra, i sammanhang med deras redan erhåiine uppdrag, föreslå lämpliga föreskrifter i afseende på upprättande af för -slag till Civila tjenster i allmänhet. yi.O Förständigande till Publike Werk och Inrättningar att icke utöfver behofvet antaga extra Wakt-betjente. Under den 19 -'dunir i83ohar Kongl; Majit rörande detta ämne utfärdat Nådig Kungörelse. 72:0 Ändringar och rättelser i i8o5 urs Lcgöstadga. Under den a3 November 1833 är en förnyad Tjenstehjons-stadga utfärdad. 78:0 Någon jemkning i grunderna för Recögnitions-Skogarnas skattläggning, samt örn åtgärder lill påskyndande af ännu oskaltlagde Recognitions-skogars skattläggning - Bil. till R. S!t. Jutt. Omhudsm. Emi). Ber. dm i5 Jan 1834* Kongl, Majit, som, genom Nådigt Bref den 6 Mars i83o, gifvit vederbörande till behörigt iakttagande del af hvad Rikets Ständer i afseende på jemkning i grundeme för R e c o g n i ii o 11 s-s k ogar n es skattläggning beslutat, har tillika anbefallt vidtagande af kraftiga åtgärder för ett skyndsamt slut i de ännu återstående skallläggningsmålen å Recognitions-skogairie. 74:° Nyeds Sockens Bergslags-frihet.
„ Gustaf Bjerkander från Skaraborgs län, om kronouppbördens förde lande å tvänne terminer. „ Gustaf Bjerkander från SkaraborgsJän, om ändring af 26 Kap. Bygg ninga-Balken, i fråga om skyldigheten att underhålla hus å kyrkoherdeboställe. „ Gustaf Bjerkander från Skaraborgs län, om ändring i tiden för brän vinstillverkningsafgiftens erläggande. „ Gustaf Bjerkander från Skaraborgs län, om förändrad grund för för delning af de för minuthandel med eller utskänkning af bränvin och andra spirituösa drycker inflytande medel. „ Gustaf Bjerkander från Skaraborgs län, att alla af militieboställen utgående arrenden måtte hädanefter till Statsverket ingå, m. m.. „ Gustaf Bjerkander från Skaraborgs län, om förändrade grunder för väghållningsskyldigbetens utgörande, m. m.. „ Johannes Magnus Lundahl från Skaraborgs län, angående vissa grun der för närmare ordnande af skarpskytteväsendet och anslag dertill. „ Olof Nilsson från Westerbottens län, om anslag af allmänna mede! till myrutdikningar inom Westerbottens län. „ Olof Nilsson från Westerbottens län, om anslag af allmännna medel till aflöning åt en Landtbruksingeniör i Westerbottens län. Förteckning å Motioner i Bonde-Ståndet. 3 N:o 29. Af Olof Nilsson från Westerbottens län, om anslag af allmänna medel för rensningar af Ume eif. N:o 30. „ Jöns Andersson från Malmöhus län, om lindring af rustningsskyldig heten i Skåne. N:o 31. „ Jöns Andersson från Malmöhus län, om ändring af straffbestämnin garne för olaglig försäljning af bränvin, m. m. N:o 32. „ Carl Johan Leonard Lönnberg från Östergötlands län, om ändring af 26 Kap. Byggninga-Balken, beträffande skyldigheten att bygga allmänna hus. N:o 33. „ Carl Johan Leonard Lönnberg från Östergötlands län, om rättighet för röstegande i konsistoriela pastorat och sacellanier att kalla fjerde profpredikant och sättet derför. „ Jonas Jonasson från Kronobergs län, om åtskilliga ändringar i nu gällande Konkurslag.
"betecknas i denna Lag, Dagblad eller an"nan skrift, som, upptagande ämnen af olikartad beskaffenhet, eller ifrån hvarannan "skiljda artiklar, i nummerföljd eller på bestämda tider utgifvas;” men jag nödgas dock öppet medgifva, att äfven denna definition ej är fullkomligen riktig. Man kan nemi., som jag nyss sagt, föreställa sig en Tidning, som ej vore med ordningsnummer försedd. Ordningsföljden kunde likaväl utmärkas genom bokstäfver, som genom ziffror, i hvilket fall Tidningen icke iegentelig mening kunde sägas utkomma i nummerföljd. Föreskriften på bestämda tider torde äfven på flerfaldiga sätt kunna ellide ras. Att, såsom Herr Bruncrona vidare föreslagit, bestämma ett visst arktal, synes mig vara onödigt och till och med mindre riktigt, ty hvarföre skulle en numererad månadsskrift af blandadt innehåll, icke lika väl böra anses som periodisk, 0111 den innehöll 6 ark, som om den blott innehöll 5. Då naturligtvis ändamålet med den närvarande öfverläggningen ej kan vara annat, än, att bona fide tillvägabringa en större tydlighet i Lagen, lika angelägen för den eller dem, hvilka hafva sig dess tillämpning uppdragen, som för dem, mot hvilka den skall tillämpas; och då det torde blifva svårt att i en så talrik samling, som denna, utarbeta en fullkomligen adsequat 184 Den o.g J a n u a r i i f. m. definition, vore det måhända icke ur vägen, att denna punkt återremitterades, beledsagad af den gemensamma tanka, att Ridderskapet och Adeln ansåge definitionen otydlig, och anmodade ConstitutionsUtskottet att inkomma med förslag till en ny och förbättrad. Hans Excellence Herr Friherre Lagerbjelke: Lika med Herrarne Cederschjöld och Bruncrona, skulle äfven jag anse önskvärdt, om i sådana fall, som detta, definitioner icke ansåges behöfliga. Det har redan af Herr von Schultzenheim blifvit anmärkt, att en långvarig praxis af den gamla definitionen icke medfört några olägenheter; men då nu fråga om en ny uppstått, har handt, hvad hända borde, att skiljaktiga meningar deröfver yppat sig.
Jag skall följaktligen ej hafva något emot att lemna fordringsägaren rättighet att genast söka hvilken bolagsman han behagar, och anhåller oin propos. derpå, i fall någon instämmer med denna min åsigt; men vill man ej det, så anser jag, att Ilian, på sätt Hr Stråle föreslagit, bör stadna vid orden: honom godt synes. Hr Stråle: Hr v. Troil har rikligt uppfattat, hvad jag sade, att bolaget kunde i reglementet uppdraga åt direct:n att svara på dess vägnar, och att i sådant fall saken Jfinge en riktig form; men den värde talaren märkte kanske icke, att jag derjemte yttrade, att jag ansåg det ej vara öfverensstämmande med våra lagar, att genom lag stadga ett sådant ombudsskap. Vår lag har ansett det vara hvar och ens rättighet att sjelf utföra sin talan eller välja ombud, så länge lian är sui juris. Först då han ej kan sköta sina angelägenheter, fordrar lagen en god man eller förmyndare. Lagen har hittills ej ålagt någon att ställa den eller den till sitt ombud; och om man nu skulle föreskrifva något sådant, vore det en nyhet i vår lagstiftning, hvarpå jag ej kan ingå. Hr v. T roil, som har en annan mening än jag, torde, om han vill göra sin åsigt gällande, böra föreslå en annan redaction, hvarigenom det föreskrifves, att bolaget skall lemna directtn rättighet att utföra bolagsmännens talan i fråga om lagsökningar; ty det uppdrag, directtn fått att tala och svara för bolaget, har blott afseende på hvad som rörer liela bolaget och icke på hvarje bolagsmans särskilda ansvarighet, hvaremot, då lagsökning mot särskilda personer förekommer, det icke är bolaget coilectivt, utan hvarje särskild person, som skall fullgöra sin förbindelse.
År han ogift, oph låter någon annan huset förestå; vare lag samma. 19 §. Genom hvad i 2 § blifvit förordnadt skola ej anses upphäfna Kongl. Förordningen den 26 Oktober 1858 angående särskilda sammankomster för andaktsöfning, och Kongl. Förordningen den 23 Oktober 1860 angående ändring rgäilande bestämmelser om ansvar för den, som träder till eller utsprider villfarande lära; 24 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 93. ej heller nedannämnda, i fråga om verkställighet af straffarbete och fängelsestraff, meddelade författningar nemligen: Kongl. Cirkuläret den 7 Mars 1855 angående rätta beräkningen af tiden för ådömdt straff-fängelse; Kongl. Förordningen den 21 December 1857 angående straffarbetes och fängelse-straffs verkställande i enrum; Kongl. Cirkuläret den 30 Augusti 1859 angående beräkning af stadgadt afdrag i tiden för ådömdt straffarbete, då det i enrum verkställes; och Kongl. Förordningen den 13 November 1860 angående beräkning af tiden för ådömdt straffarbete och fängelsestraff. 20 §. Från hvad i 3 § stadgadt är, undantagas straffbestämmelser för följande fall: 1. efter krigslag, för brott af dem, som till krigsmagten höra eller i och för embete eller tjenst under sådan lag lyda; 2. efter särskild lag, för fel, som af dem, hvilka i Konungens eller andra Kong liga personers hof tjena, i sådan tjenst begås; 3. efter särskilda lagar, författningar, instruktioner eller taxor, för fel eller för summelser af embetseller tjenstemän, i vissa fall, de der i nya lagen ej uttryckligen nämnda äro; 4. efter särskilda författningar, för sådana brott af ungdom vid skolor eller uni versiteter, som med disciplinära straff beläggas må. 21 §. I stället för hvad 1 Kap. Straff-Balken af 1734 års lag innehåller, varder följande stadgadt att, om åtal af brott och om häktning, lända till efterrättelse, sedan nya lagen blifvit gällande: 1.
Commerce-Collcgium bade förklarat sig ej inse, att något verkligt skäl funnes att vidare förneka Judarne här i Sverige de förmoner, som andra främmande trosförvandter åtnjuta, och derföre, utgående från denna åsigt, upprättat ett i två capitel indeladt förslag till de reglementariska stadganden, Collegium ansåg Judarne eller, såsom Collegium, i ölverensstämmelse med det i Danska lagstiftningen antagna bruket, föreslog alt benämna dem, Mosaiska Trosbekännarne böra vara underkastade. Föredraganden c) åberopade i underdånighet detta betänkande, hvari han deltagit. Tre Stats-Råd d~) tillstyrkte i underdånighet, det Kongl. Majit läcktes förunna här i Sverige födde Mosaiske Trosbekännare eller utrikes födde, a) I närvaro af Tit. Rosenblad, Mörner, Löwenhielm, Adelsvärd, Poppius och Törnebladh. b) Tit. Rosenblad, af Wetterstedt, Mörner, Löwenhielm, Åkerhjelm och von Schulzenheim. c) Tit. Skogman. d) Tit. Åkerhjelm, Adelsvärd och ^Löwenhielm.
Krigs-Collegii Artilleri-Miltär-Contoir den 17 Februari 1840 meddelad uppgift, uti Kongl. Maj:ts och Kronans förråd förvaras 74,521 brukbara och 5,245 reparable eller tillsammans 79,766 stycken gevär lill krigsbruk, hvaraf 8,284 stycken af utländsk, men det återstående antalet af Svensk tillverkning samt dessutom 400 stycken med slagkruts-anländning till försök, äfvensom 16,112 brukbara och 14,608 reparable, eller tillsammans 30,720 till exercis-bruk, hvaraf 22,423 Svenska och 8,297 utländska. Nori telje och Husqvarna factoriers rättigheter och skyldigheter äro bufvudsakligast bestämde genom Kongl. Brefvet den 26 October 1756, hvarmedelst Nori telje och Jönköpings eller numera Husqvarna gevärs-faclorier, i enlighet med Rikets Ständers fattade beslut, blifvit upplåtne åt enskilde personer till everldelig egendom, att dermed göra och låta, som de bäst och nyttigast funno, samt med egen omkostnad drifva och underhålla verken, hvilka således skulle komma att, som annan välfången egendom, gå i arf och köp, under förbehåll likväl, att factorien, i hvars hand de vara må, aldrig fa förfalla, utan ständigt till gevärs-tiIIverkning upprätthållas. I öfrigt har, utom bestämmelser, rörande verkens drift och privilegier, genom samma Kongl. Bref, angående lefveransen af gevär för kronans behof, blifvit stadgadt: att, af antalet gevär, som årligen skulle levereras, Norrtelje factori borde erhålla 500 och Jönköpings 1,500 stycken, hvilket senare an - 22 Stats-Ulskotlels Utlåtande} N. o 4^5. tal, sedan Örebro gevärs-factori, med Kongl. Maj:ts tillstånd, blifvit nedlagdt, förökats till 2,000 stycken, enligt Kongl.
Efter generel beräkning för . 66 70,000: 37 i Hernösand: „ „ „ . 38 40,000: 25 i Umeå Kongl. Maj:ts Prog. om Statsverk. 1850. 49 25 i Umeå: efter generell beräkning, inberäknadt uppförandet af en särskild, timrad byggning för ekonomi, bevakning och ransakning för 17 18,000: 17 i Piteå: Efter generell beräkning för. 17 20,000: — 32 i ÖstersundFörslagsvis för 32 36,000: — 33 i Wisby: “ “ 32 32,000: — 41 i Upsala: “ “ 66 70,000: — 46 i Nyköping: “ “ Till reseoch administrations-kostnader upptagas för 6 år Till oförutsedda utgifter för högre grundläggnings kostnater, vattenledningar, tomtinköp och jordskyld, ökade priser å materialier och dagsverken, samt andra af lokalförhållanden föranledda omkostnader, som icke kunna bestämmas förr än speciella förslagerna blif66 70,000: 9,600: — vit uppgjorda, upplages förslagsvis Ersättning för icke uppgifna förskotter från — 116,756: 16 — qq7 070. oy 4 y v i 0 . ränterierne, då arbetsplanen år 1848 uppgjordes, samt för obetalde räkningar och tillkomne arbeten vid de äldre nybyggda länsfängelserna 50,727:
S. D. Vid lörnyad föredragning af Kongl. Majlis den 19 dennes bordlagda nådiga Proposition lill Rikets Ständer 0111 anskaffande af medel för fortsättning af Statens jernvägsbyggnader, jemte andra dermed sammanhang egande ämnen, remitterade Preste-Slåndet ifrågavarande nådiga Proposition till Stais-Utskottet, med förklarande derjemte, alt Ståndet anser de punkter deraf, som angå Rikets Ständers Rank, böra af Banko-Utskottet behandlas; och skulle de vid remissen afgifna yttranden till Stats—Utskottet åtfölja. S. 1). Föredrogos ånyo och remitterades lill Siats-Utskottet Kongl. Majlis den 19 dennes bordlagda nådiga Propositioner till Rikets Sländer 1 ■l:o angående Statens jernvägsbyggnader, jemte i anledning deraf nu afgifna yttranden; 2:o i fråga 0111 öfverlåtelse till inneliafvarne under full eganderält, emot erbjuden lösen, af det så kallade Odelska appreterings-verket i Stockholm, med hvad dertill hörer; äfvensom Kongl. Majlis nådiga Skrifvelse, med öfverlemnande af förslag till ordnande af den civila helsovårdcn. S. 1). Remitterades till Bevillnings-Ulskottet Kongl. Majlis till Rikets Ständer allåtna nådiga Proposition angående ändringar i gällande förordning om vilkoren för bränvins-tillverkning, tillika med hvad i anledning deral i Ståndet denna dag blifvit ytlradt; och nådiga Skrifvelse, med öfverlemnande af förslag till redaktions-förändringar och tillägg i 1111 gällande tulltaxa. S. 1). Föredrogs ånyo och remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet Kongl. Majlis den 19 dennes bordlagda, nådiga Propositioner lill Rikets Ständer, angående grunderna för en förändring i sättet för utgörande af Presterskapets aflöning. S. 11. Vid förnyad föredragning af Lag-Utskottets Utlåtande