Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kan icke denna vågbrytare provisionelt men tillräckligt förstärkas att under några år motstå stormvågen med de medel, som finnas qvar, och blifva öfrige sedan hamnen blifvit uppmuddrad, och om staden icke vågar skuldsätta sig vidare, så riskeras allt för samhällets bestånd i denna gamla stad. 1 alla fall, faller det 44 Den 14 Juni f. m. sig klart, att om icke någon försträckning nu fås, hvarigenom arbetet kan fullbordas, så kan icke det ännu qvax-stående länge ega bestånd, synnerligen sedan den öfverbyggnad, som blifvit gjord är förstörd och nedrasad inåt hamnen. Heldre än att förspilla den stora summa, som R. St. förut anslagit till detta företag och heldre än att se ett helt samhälles skeppsfart förstörd, som den skulle blifva, om dess hamn genom förstörelsen af de nyss uppförda byggnaderne gjordes obrukbar, heldre, säger jag, borde man väl, oaktadt de små tillgångar, som finnas, anse det välbetänkt att bevilja det anslag som erfordras, nemi. 57,000 till vågbrytarens iståndsättande. De omnämnda hamnarmarne må gerna tills vidare sättas åsido, men om åtminstone vågbrytaren blefve iståndsatt, så vore den gamla hamnen i säkerhet, derförutan kan den icke skyddas. Om vågbrytaren förstöres helt och hållet af stormarne, så uppkommer derigenom i en framtid, då man ville hjelpa det gamla Wisby en mångdubbel kostnad blott i och för upptagning från sjöbotten af de utrasade stenmassorne. Jag skulle felat emot min pligt, både såsom embetsman och riksdagsman om jag icke rent ut hade sagt det fruktansvärdt sannolika af hvad ske kan. för alt icke säga af hvad ske skall, och kan på grund deraf icke annat än vördsamt föreslå beviljandet af 57,000 r:dr för hamnbyggnaden i Wisby, till följd hvaraf jag anhåller att detta betänk, måtte återremitteras. Frih. Cederström, Claes Rud.: I enlighet med den princip Statslltsk., enl. dess ordf:s inför det II.
Grefve Mörner, Carl Stellan, anmälte sig och yttrade: Sedan Ridderskapet och Adeln till detta Riksmöte nu blifvit organiseradt, tager jag mig friheten ödmjukligen hemställa, om icke vi, innan våra Riksdagsmannaöfverläggningar vidare förekomma, böra an. se såsom vår första och ovilkoriiga pligt, atfc hos Hans Maj t Konungen och Hans Kongl. Höghet Kronprinsen, genom en stor Deputation, hembära vår underdåniga tacksägelse för alla de visa och välgörande steg, hvilka, under det sednaste kriget, blifvit tagna till Fäderneslandets räddning och befästande af dess sjelfständighet. Jag tror mig ej behöfva vidlyftigare uttrycka mig öfver detta ämne; edra hjertan, mine Herrar, känna alla lika lifligt sin tillgifvenhet och sina förbindelser emot den Öfverhet, genom hvars lika så milda som kraftfulla styrelse vi nu mera kunne räkna oss för ®n af de lyckligaste nationer i Europa. Herr von Schultzenheim, David, uppläste följande: Vi håfve nu med en undersåtlig Den 7 Mars. 29 tillfredsställelse afhört Kongl Maj ts nådigst aflåtna Berättelse till Rikets vid detta urtima möte församlade Ständer. Vi igenkänne deruti fulleligen vår Nådiga Konungs fadershjerta och ömma vård om Riket samt dess styrkas förökning. Den tiden är, Gudi ära, förbi, då Konung, så väl som Ständer, behöfde, å ena sidan sätta sig i värn emot olagliga försök, att minska den verkställande Magtens kraft, och å andra sidan, att afvärja det enväldiga förtrycket. Då Riket ej längesedan, genom Styrelsens oförsigtighet och sjeltrådighet, var nära att ömstörtas, hade_ vi ännu en lycklig tillflykt till en ädel Ättling af ett vördadt Ko» nungahus, hvilkens rättvisa och egenskap, atfc med förstånd styra Riksrodret, vi förut under en flerårig FörmynöareRegering erfarit.
M 52, i anledning af motioner i fråga om ersättning åt boställshafvare för bekostande af grunddikning eller af större odlingar å boställsjordeu; bifölls; M 53, i anledning af motioner rörande befrielse för lärjungar vid rikets högre elementarläroverk äfvensom för elever i folkskolelärare-seminarier från deltagande i beväringsmöte; bifölls; M 54, i anledning af motion i fråga om fördelningen emellan socknar inom samma pastorat af återvunnen helgonskyld; bifölls; M 55, i anledning af motion om upphörande af penningeinsamlingar vid bröllop och barndop; bifölls; och M 60, i anledning af motion om revision af stadgarne för Teknologiska Institutet och tekniska elementarskolorna i riket; bifölls; äfvensom samma Utskotts Memorial: M 57, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande M 38, angående motion om återinförande af tullstämpling å varor, som från utrikes ort inkomma; lades till handlingarne; Bih till R. St. JM 59, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande JM 42, angående motion om en lagsamlings utarbetande på allmän bekostnad; lades till handlingarne. S. D. Föredrogs punktvis Stats-Utskottets Utlåtande JM 53, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Sjunde Hufvudtitel, dervid Utlåtandet bifölls, med undantag af punkterna 1 och 2 samt litt. b i sjette punkten, som afslogos. S. D.
» Du vet, att i samma stund du skiljde k n o p p e n från grenen, skiljde du den o c k från det lif, s o m den kunde lefva endast så länge den fick sin näring af trädet o c h andades dess lifsluft. Så måste o c k allt från den stund, då han, som du nämner din fader, förbannade sin son, d ö d e n s skuggor kringsväfva dig o c h förjaga friden ur din själ. Ack, min make, dettta har jag länge anat; m e n jag har ryggat tillbaka för att tänka tanken till slut, ty ännu syntes mig offret för stort. H e n n e s läppar voro hårdt sammanprässade, och kindernas färg var den nyfallna snöns, m e n i hennes ögon flammade kärlekens eld klarare än någonsin. T y s t gick h o n därifrån; m e n han stannade kvar orörlig, ett rof för stridiga känslor. H u r länge han stått så, visste han icke, då en välbekant mansröst nådde hans öra. En af faderns trotjänare stod framför h o n o m. » Jag bringar dig b u d från din fader, » sade mannen, » han ligger svårt sjuk o c h önskar se dig, innan han anträder den sista färden. » Så hastigt, att tanken knappt mäktade följa, ilade ynglingen m o t fäderneborgen. Blek och af tärd låg den förr så kraftfulle riddaren på sitt läger. Y n g - lingen nalkades vördnadsfullt, tog faderns feberheta händer mellan sina o c h såg in i hans anlete. Därpå begynte ynglingen tala. Sedan förtaide han sin kärlekssaga, berättade o m sin sällhet o c h sitt lidande och slutade m e d att förtälja o m det offer hon, s o m var hans allt, var redo att göra för hans skull. Plågsamt tycktes riddaren berörd af berättelsens första del, men småningom blefvo de oroliga dragen lugnare, o c h då sonen talat till slut, hvilade ett blidt leende öfver faderns bleka läppar. » Underligt har ditt val synts mig, » sade riddaren, » m e n nu förstår jag, att min s o n funnit en maka, som är sin make värdig.
Det var denna fina ömtåliga mensklighetsoch rättskänsla som lade passionens glöd i hans socialreformatoriska sträfvanden, som kom honom att i fråga om bekämpandet af det bestående nästan anse det omöjliga möjligt och vilja otåligt springa öfver de mellanliggande stadierna för att genast komma till målet. Men denna känsla borde ock vara egnad att — till och med i motståndares ögon — kasta ett försonande ljus öfver den stränge partimannens, den hänsynslöse agitatorns kärfva och vid första blicken så föga tilldragande gestalt.Gammalt och nytt inom literaturen. af Fritz Krook. Framåt! den unga tidens lösen är! Hvad stilla står förmultna skall och ramla Men allt, som lifvets frö inom sig bär, Till nya former bildar om d.e gamla. B. E. Malmström. Så somnar det lyckliga folket På dryckjom och minnen in Och vaknar med slappa tankar Och hugstort drömmande sinn. A. U. Bååth. Ungdomen från 1840 — 60-talen. Skandinavismen och studentmötena. — En ungdomens skald vid början och slutet af sin bana. När det gäller att klargöra en enskild persons karakter, kan det stundom hafva fullt ut lika stor betydelse att få veta hvad denna person icke velat och icke kunnat, som trots någonsin att få lära känna hvad han verkligen velat och * Yi fortsätta härmed den serie * som börjats af A. Haraldson (om Wirsén) och Geijersstam (om Strindberg), i det vi lemna plats åt några mera genomförda iakttagelser om uppkomsten af de senare årtiondenas literatur.lyckats uträtta. Detsamma gäller helt naturligt äfven i fråga om karakteristiken af en hel tidsålder, lika som vid jemförelser de olika tidsskedena mellan. Af denna anledning kan det äfven hafva sitt intresse att efter hand söka studera strömningame inom den senast gångna mansåldern hos oss, ehuru denna generation eljest otvifvelaktigt varit en bland de på initiativ och handlingskraft mest utarmade, som någonsin lefvat i vårt land. Hon har varit med om ett storverk, till hvilket vi längre fram skola återkomma; ' men hurudana tedde sig väl de omedelbara följderna af detta!
Maj:t uti StatsRådet förde, från och med den 15 Junii 1809 till och med den 16 sistl. Julii, jemte de dertill hörande Protocoll hällne i Rikets Allmänna Årenders Beredning. Af Protocoll, som angå Ministeriella Årender och Commando-mål, i det som rört allmänt kände och af Utskottet uppgifne händelser, har, uppå Utskottets underdåniga anhållan, Kongl. Maj:t äfven täckts i Nåder lemna Utskottet del af l:o. Protocollerne hällne i Stats-Rådet den 25 och 26 Junii innevarande år rörande Riksdagens flyttning ifrån Hufvudstaden. 2:o. Stats-Rådets Protocoll för den 28 Junii i samma ämne, sedan Riksens Ständers Fullmäk - tige i Banquen och Riksgälds-Contoiret blifvit hörde. 3:o. Stats-Rådets Protocoller för den 30 Augusti och den 26 September förlidet år, i anledning af Freden med Ryssland. 4:o. Protocollerne hällne i Stats-Rådet den 21 och 29 November samt den 14 December förlidet år, i anledning af Freden med Danmark. 5:o. Stats-Rådets Protocoll för den 30 Januarii innevarande år, i anledning af Freden med Frankrike. 6:o. Det Protocoll, hörande till Commandomål, som rörde Westra Arméens uppbrott och återtåg ifrån Stockholm sistl. år. Memorial N:o 4. 25 7:o. De Protocoll, hörande till Commandomål, som angingo det i Hufvudstaden förefallne Upplopp den 20 sistl. Junii. Constitutions-Utskottet har med all noggranhet fullgjort den pligt, detsamma af Regerings-Lagarne, i afseende på dessa Protocoll, funnit sig ålagd, och får nu härmedelst, under öfverlemnande till Riksens Höglofl.
Deruppå hejm r icke allenast säkerheten för den af Ilandet påräknade bevillning, med deraf följande trygghet emot täta Riks dagar, titan också en jämn fördelning af U,skyldeme emellan alla Orter } Riket. Deraf skulle äfyen den väsendtliga fördel inträffa, att, om någon oförsedd sk i 1 jack» tighet i Hetnmansvärdet i afseende pi särskilda ta Dan skulle sig förete, Riksens Höglofl. Ständer vid nästa Riksdag blifva i tillfälle att deråt gifva den rättelse och jemkning, som af omständigheterna påkallas, hvartill, i saknad af den utväg Utskottet föreslagit, både ali upplysning och ali ledning förgäfves vöre att vänta, ReyillningsUtskottet kan således icke nog vördsamt och pog enträgit hemställa, att dess åsigt i denna del matte vinna Riksens Höglofl, Ständers ynnestfulla bifall, och icke utan de mäst trängande skäl peli det mäst alfvarjiga flf' yervägande förändra?. Utskottet har med yttersta omsorg tänkt sig jn i detta ämne ; Det har noga insett både dess svårigheter och dess fördelar, och kan med trygghet försäkra, att de förra skola i märkelig mqn öfvervägas af de se» nare, t)ra de grunder för HemmansTaxerin. gen, som U.sko tet framställt, sorgfälligt handhafvas, äger Utskoitet det säkra hopp, att min. sta farhåga fö'- Bevillmngens utgående utan nå, goos ofärd icke skall blifya öfrig , och att fram - BevillningsUtsL Betänkanien, 363 ställningen i det hela skall blifva af en redbar och välgörande verkan, 2 §. 23 och 24 Morn.' Af särskildte Ledamöter innom Vällofl.
Betånkanrfen. i öfrigt det borde vara köparen öppet, att, då han det Önskar, mäta kolen med tunna: att, om det skulle vara en skyldighet, att uti krönta skrindor eller kolryssar utföra afradskol, eller till och med de kol, sorn till bruken levereras, så borde likväl tvånget i denna del icke sträcka sig till sådana kol, som antingen införes till städerna, eller ock af enskilda personer i landsorterna uppköpas, utan detta bero på förtroendet man och man imellan; att den ifrågavarande kröningen af kolryssar således endast borde ega rum i anseende till dem, som begagnas vid kolförsäljningar och leveranser af skattebol, men syntes icke böra såsom erfoderlig, samt vid vite och kolryssarnes sönderhuggning, erfordras, när enskilde af egna kolförråder och till eget behof transportera denna vara; i förra fallet borde ryssar och skrindor, af hvad storlek sorn beläst, kronås med utsatt tunnetal; enär, att föreskrifva visst mått, som de borde innehålla, vore så mycket olämpligare, som olika årstider och väglag medgåfve olika transport, på grund hvaraf alla till kolafsalu och skattekols leverering begagnade ryssar och skrindor, de må innehålla mer eller mindre tunnetal, borde blifva tillåtne, mätte och krönte; hvarförutan, i sednare händelsen, och då de blott till egna husbehof användas, borde ingen Kolmätare, af hvad namn som heldst, dermed ega ajinsta be* Besv. och Ekon. Utsk. Bctanhanäen. io2l fattning: att, då det skall inträffat, att kolmätare gjort beslag på ryssar, hvaruti kol för eget behof, men icke till afsalu blifvit transporterade, borde tydligare bestämmas, att kröningen på kolskrindorna endast angår de händelser, då kolen försäljas; samt slutligen, att det borde vara hvar och en obetaget, att vid försäljning af kol nyttja sferindor eller stigar af sådan beskaffenhet och storlek, som han för sig ansåg förmånligast, sä att skrindor af 9, 13, och 15 tunnors rymd må, lika så väl som till 12 och 18, få krönas.
I kontrollörernes arfvoden, som för närvarande utgå med minst Fyra och högst Åtta R:dr om dagen, hafva flere motionärer inom Bonde-Ståndet yrkat nedsättning samt föreslagit desammas bestämmande till: Anders August Andersson från Östergötlands län, i händelse af bifall till yrkandet om nedsättning till 100 kannor af minsta tillverkningen för dygn, minst 3 och högst 8 R:dr; Svante Bergström från samma län, minst 3 och högst 6 R:dr; hvarjemte denne motionär yrkat, att kontrollör skulle utses för helt år, socknevis, af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, men efter förslag från kommunalstyrelsen, samt att kontrollören, hvilken skulle ega att efter ordres från Kongl. Maj:ts Befallningshafvande infinna sig å tillverkningsorten, borde, såvidt sig gore läte, endast användas inom den kommun, hvartill han hörde; Ola Bosson Olsson från Christianstads län (motionen N:o 107, uti hvilken Jöns Andersson från Malmöhus, Peter Andersson från Blekinge, Gustaf Hedström och Olof Nilsson från Vesterbottens, Sven Rosenberg från Christianstads samt Johan Erickzson från Jönköpings län instämt) minst 3 och högst 5 R:dr; Fredrik August Forssbeck från Östergötlands län samma belopp; varande af denne motionär äfven yrkadt, att samme kontrollör må, såvidt ske kan, användas vid flera närbelägna brännerier; Ber Nilsson från Christianstads län 4 R:dr. Då hvad F. A. Forssbeck särskildt yrkat om kontrollörs användande samtidigt vid flera brännerier redan finnes i förevarande § uttryckt, erfordras derom icke vidare yttrande. Beträffande åter Svante Bergströms förslag får Utskottet, utan att inlåta sig på frågan, huruvida det under alla förhållanden vore lämpligast att kontrollör finge sin befattning inom den kommun, han tillhör, endast förklara, att Utskottet för sin del icke funnit någon anledning att frångå den hittills följda ordningen för kontrollörers antagande och förordnande; och hemställer alltså Utskottet, att berörda yrkande må lemnäs utan afseende.
Grosshandlaren Frans Schartau, Grosshandlaren Carl Fredric Wtern, och Brukspatronen Thore Petré; samt af Bonde-Ståndet: Riksdags-Fullmägtige Johan Jacob Rutberg från Norrbottens Län, Hans Jansson från Elfsborgs Län och Nils Pehrsson från Södermanlands Län. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 12 Augusti 1840. Uppläst oell godkändt hos Ridd. och Adeln den 19 Aug. 1840. Preste-Ståndet den 19 Borgare-Ståndet den 19 Bonde-Ståndet den 22 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående revision för framtiden af en vid Westerbottens regemente af Statsmedel bildad fond. (Stats-Utsk. Mern. N:o 207.) S. A. K. Sedan hos Rikets Ständer anmälts, hurusom en fond blifvit af besparde Expeditions-Utskottels Forsing till und. Skrifvelse, N:c 58. indelningar och 2:ne contante Secund-befäls-löner vid Förste Majorens oell Calix Compagnier af Westerbottens Fält-Jägare-Regemente, äfvensom af vacans-afgifter för 115 vacante Numer vid samma Regemente, bildad, i ändamål att användas till organiserande af en Häst-jägare-sqvadron vid Regementet, men att ofvannämnda medel icke funnes upptagne bland de cassör och medel-tillgångar, hvilkas räkenskaper af Rikets Ständers Revisorer vid de senaste Stals-Revisionerne undergått granskning, och således kunde förutsättas, att Revisorerne saknat kunskap om tillvaron af samma medel, hafva Rikets Ständer i behörig ordning förskaffat sig kännedom om hvad, i afseende å tillkomsten och förvaltningen af berörde fond, förekommit och af E. K.
Wid öfwerläggning om den förra frägan, uppkommen af bcfaradt uppehåll uti sädane ärenders afgörande, om hwilka 20 § Negcrings-Formcn förmäler, har Utskottet med Herr König lätteligen insett följderna af de Militaire Stats-NädcnS inskränkta antal, i den händelse flere än en wore af sjnkdoms-förfall eller franwaro i wigtiga förrättningar hindrade att oafbrutet enligt deras bestämmelse gä Konungen i underdånighet nied råd tillhanda. De uti Stats-Rädet förekommande egentliga Negerings-Ärenders skiljaktiga beskaffenhet frän sädanes, hwilka höra till Domarc-magtens befattning, undanrödjer ock i Utskottets tanka alla betänkligheter emot förändrandet af 20 Z Regcrings-Formen, med iakttagande af den tid dertill, fom 81 § föreskrifwer, i sä mätto att högre Militaire personer utom Stats-Nädct äfwcn skulle kunna af Konungen förordnaö att med Domare-jäf och answar taga säte och rösta wid afgörandet af de frän Krigs-Domstolarne under Konungens pröfning dragna mäl. Den sednare frägan, rörande personers constitucrande att under werkliga Ledamöters af StatsRadet fränwaro deras göromäl bestrida, har i anseende till ämnets wigt hos Utskottet wäckt den mest grannlaga uppmärksamhet. Det har till en början och under ett noga rädfrägande af sä wäl NcgeringS-Formcns ordalydelse, som äfwcn dest andemening, ej annat kunnat finna, än att samma fräga innefattade en sadan förklaring af Grundlagen, som enligt dest 81 § borde under tillkommande Riksens Ständers afgörande hänskjntas.
Att min hustru genom hela sitt väsen, sitt utseende och sina släktförhållanden skulle blifva en prydnad för hvilken hög plats som helst, borde vara en bidragande anledning. Hon kompletterade också i någon mån en kännbar brist hos mig, hvaraf jag lidit många obehag och många gånger verkliga svårigheter, nämligen den brist på språkkunskap, som består i att obehindradt tala främmande språk. » Sedan monarkens och folkets blickar en gåDg riktats på Louis De Geer, och han blef mannen, till hvilken alla litade kan man inse, hvilken betydelse makans lysande och på samma gång gedigna egenskaper fingo i ett hufvudstadshem, som, näst konungaborgen, i flere hänseenden väl måste betraktas som landets förnämsta. Och dock gällde ännu i sena år att ständigt, i stort som smått, nedlägga den omsorgsfullaste beräkning för att ekonomiskt leda huset. Och medan mången förmögen liten borgare förde ett personligen yppigt lif, måste Sveriges statsminister göra inskränkningar och exempelvis flere gånger bo i staden äfven om somrarne, då » han icke hade råd att hyra landställen invid Stockholm ». Men för vänner och för de kretsar, inför hvilka det var hans ställnings följd att representera, var alltid Louis D e Geers hem ett ideal af rik gästfrihet och den finaste ton. Detta är » fruns gärning ». Detta utåt. Men hvad har det icke varit inåt för honom, en person i så mycket större behof af ett hållfast och kärleksfullt stöd i familjelifvets skygd, som hans yttre ställning varit på en plats, där hårda vindar gå. Det är icke med torra ord sådant låter sig skildras, men hvarje moder och maka kan känna det tillfylles. Och synas ock omständigheterna i månget ha varit Caroline de Geer gynsamma, så ha sannerligen ej heller pröfningar saknats henne. Det lif, som ter sig lysande, är icke alltid lätt, och sorger stiga öfver allas tröskel. För flere barn har hon varit en den ömmaste mor, en uppfostrarinna och föresyn som få. A f dessa äro tre söner i lif, godsägaren, f. kanslisekreteraren i finansdepartementet Louis, geologen vid Sveriges geologiska undersökning Oerard och arrendatoren af föräldrarnes egendom Truedstorp i Skåne Edward De Geer.
Härmed vill Utskottet emellertid icke hafva förnekat att vissa af de anmärkningar, som blifvit framställda emot de vid förra riksdagen fastställda grunder och vilkor för folkskolemedlens användande, äro föranledda af giltiga skäl och kommer äfven i det följande, att, med anledning deraf, tillstyrka vissa förändringar i hvad nu är stadgadt; — men då frågan om de enskilda bestämmelserna i dessa vilkor icke synes böra inverka på hufvudsaken, samt Utskottet redan torde hafva tillräckligt utvecklat de skäl, på grund hvaraf Utskottet anser någon ändring i den för dessa medels användande nu gällande grundsats icke böra ifrågakomma, får Utskottet hemställa, 110 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123. b) att, i öfverensstämmelse med det vid sistlidna riksdag fattade beslut och med bifall i detta hänseende till Kongl. Maj:ts nädiga Proposition, Rikets Ständer måtte besluta, att hvad af ifrågavarande medel icke blifver för andra särskilda ändamål disponeradt, utan kan påräknas såsom bidrag till folkskoleväsendets befrämjande i allmänhet, bör ställas till Kongl. Maj:ts disposition, att utgå i enlighet med de vilkor, Rikets Ständer finna skäl att i sådant afseende föreskrifva. Hvad härefter angår beskaffenheten och beloppet af de särskilda utgiftsposter, hvartill de anvisade medlen skulle användas, torde först böra tagas i öfvervägande de bland dessa utgifter, som äro afsedda för ändamål af mera allmän beskaffenhet och således icke egentligen afse de för de särskilda församlingarnés behof på deras bekostnad inrättade skolor, och förekommer härvid, beträffande anslaget till understöd för högre folkskolor, som vid förra riksdagen uppfördes till 24,000 R:dr, att, enligt hvad Kongl. Maj:t i nåder meddelat, af detta anslag hittills blifvit för 9 sådana skolor anvisade 8,466 R:dr 67 öre, hvilket understöd framgent måste tills vidare utgå, såvida dessa skolor skulle uppehållas och på önskvärdt sätt utveckla sig; äfvensom Kongl.
Deremot har Utskottet ansett sig böra föreslå Rikets Ständer sådana åtgärder, i följd hvaraf kostnaden för Gardes-regementernes underhåll kunde minskas, hvilket Utskottet, under åberopande af den tabell, som är bilagd detta Betänkande under Lit. A, anser kunna ske på det sätt, att Konungens Lifgarde till bäst organiseras på 4, i stället för 5 sqvadroner, hvarigenom således ett belt sqvadronsbefäls aflöning bespares, saint att antalet af de hästar, som nu underhållas, må minskas från 415 till 332, så att hvardera af de 4 sqvadronerne, hvarpå Regementet, efter Utskottets tanka, borde organiseras, bibehåller 83 hästar, hvaraf 8 för Ullder-Officerare och Trumpetare samt 75 för manskapet, genom hvilken åtgärd vinnes den besparing, som af tabellen inhemtas; samt slutligen att de båda Gardes-regementerne till fot sammanslås, under gemensamt Chefsbefäl, till ett Regemente på 3 bataljoner; hemställande Utskottet, att, vid denna nya organisation, om hvars verkställande Rikets Ständer torde hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, följande grunder måtte iagttagas: l:o att den nya organisationen träder i verket, så snart Kongl. Maj:t finnér sådant, utan rubbning ide med Compagni-Cheferne ingångna passevolance-contract, lämpligen kunna ske; 2:o att de af befälet, som blifva öfverflödigt, må, så vida de qvarstanna i tjenst, fortfarande avancera inom Regementet, men att deremot de, hvilka, i följd af organisationen, söka och erhålla af - Stats-ZJtskollets Utlåtande, N.o 44' sked, må uppföras å allmänna indragnings-staten, till erhållande af efterföljande pensionseller löne-belopp; hvarifrån likväl höra afdragas de pensioner, till hvilkas undfående af Arméens PensionsCassa de kunna vara berättigade, nemligen: