Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidkommande sjelfva saken; så enär åtskilliga anmärkningar emot ConstitutionsUtskottets ifrågavarande förslag blifvit inom Ridderskapet och Dea 21 Maji f. m. 417 och Adeln, ej mindre sistlidne Plenidag ån i dag framstållde, ansåg Herr Grefven och LandtMarskalken sig förut böra inhämta Ridderskapets och Adelns yttrande, huruvida Riddei’skapet och Adeln behagade förklara några af be» rörde anmärkningar utgöra dess gemensamma tankar. Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde derefter, om Ridderskapet och Adeln behagade anse de af Friherrarne Åkerhjelm, Lagerbjelke och Björnstjerna, samt Herrarne Rosenblad och Montgommerie framstållde anmärkningar, såsom utgörande Ridderskapets och Adelns gemensamma tankar. Ropades starka Ne/, jemte några Ja, Friherre Cederftrom: Jag får underställa Ridderskapet och Adeln, huruvida det år möjeligt att collectift besvara propositionen till instämmande uti anmärkningar, som åro så stridige. Friherre Åkerhjelm har gjort förslag till en förändrad redaction af paragraphen. Pluraliteten af dem, som i öfrigt yttrat sig, har instämt i uteslutande af paragraphen, och endast föreslagit correctiver emot missbruk, som derigenom skulle kunna uppkomma. Deribland har jag lika med Herr Rosenblad yrkat på jemkning af RättegångsOrdningen. Friherre Lagerbjelke har medgifvit upphå(vande af S^de momentet, men föreslagit, att TidningsRedacteurer borda Ridd, o. Ad, Pr. IV. Baud. 27. 418 Dm 31 Maji j. tn. lemna caution för möjlige böter. Det lår vål vara nödigt, att rörande hvarje särskilt anmärkning, inhämta Ståndets tanka, ty annars blir det omöjligt att med Ja besvara propositionen1 Herr Cederfchjöld: Jag får anhålla, att första propositionen måtte blifva till godkännande af Utskottets,iårsIag enligt 66 §. RegeringsFormen. Friherre Bjdrnjtjerna:
St. utgöras, troligen skulle vara den sämsta defensionscomite', som kunde sammansättas, anhåller jag att Hr Landtm, täcktes, eller föregången propus, till godkännande af volertspropos för den händelse alt den kan blifva behöflig, framställa propos. till bifall å den af Hr Nordensköld föreslagna inbjudning till Borgareoch BondrSttn att instämma i de andra Ståndens beslut. fir von Hartmansdorff: Efter det beslut, som Ståndet fattade i den förra frågan, anseljag visserligen fruktlöst att nu yrka detsamma, som jag då gjorde; men för grundlagens skull anser jag mig likväl vara dertill förbunden. 73 §:n Riksd.Ordn. säger: ”Stanna RiksStrn i sina beslut öfver någon fråga uti, hufvudsakligen eller till vissa delar, skiljaktiga meningar, då skall hvarje Stånds beslut genom prot.utdr. remitteras till det Utsk., sorn med målet befattning haft, hvilket åligge att meningarna, så nära möjligt ar, sammanjemka och med förslag öfver denna jemkning inkomma till R. Sits plena, sorn öfver den yppade frågan sedermera definitivt besluta. Skulle detta försök till jemkning fruktlöst aflöpa, utvälje R. St. i sina särskildta plena genom allmän omröstning till en nämnd att förstärka det Utsk.” etc. Det jemkningsförslag, sorn grundlagen bjuder, är lika lutt gjordt i detta fall, som det kunnat göras af fråga om landtförsvaret. Jag ser svårligen huru Hr Frih. o. Landtm, skall kunna, utan förbiseende af nyss upplästa 73 §:s innehåll, föreslå oss antagande af den föreslagna voter:$-propos:n; men skulle det likväl ske, får jag, likasom förra gången, reservera mig mot ett sådant sätt att behandla ärendena. Frih. Sprengtporten: Det är mycket väl att grundlagen bjuder verkställighet af vissa föreskrifter; men deiman strandar på omöjligheten, kunna icke grundlagens föreskrifter i detta fall iakttagas.
B;eo. q 1G Riksens Ständers Bilaga Litt. M. Uti 1818 års Bok utbalanceras Rågen per tunna till - 11: 18.8. Enligt den högsta Markegång gäller den för år 1820 8: 18. 8. Skiljer B:eo R;dr 3; som uppå hela nuvarande Råg - Lagret , omkring 70,000 t;nor, verkar med B;co R:d. Korn utbalanceras till ~ ~ T' 2^- och gäller i ofvanstående Markegång 6: 4- 8. 210,000 — Skiljer 1; 24.— som uppå 5o,ooo tunnor gör Hafra utbalanceras till 4l *8- — och gäller högst 3; 18. — 75,000 — hvilken skillnad 1; verkar på 35,000 tunnor Brännvin utbalanceras ij och gäller högst — 32. — 35,ooo — Skiljer - - 1(3. — som på 234,000 kannor verkar - 78,000 — 298,000 4o,ooo Upptages Afskrifnings-procent, m. m., afiiggning med flera förluster, samt ett års ränta innan Lagret kan reduceras , och sluteligen minderpris på i45,ooo Lispund Gröpe, Mjöl och Bröd, till B;co R;d. 438,ooo; — Revisorers Berättelse. Bilaga Litt Äf. Uträkning å värdet af Spannmål s-behållningarne vid 1818 ärs slut, efter gångbare prisen i October månad i8ao. Medlen utelia .K R:dr 937,006 44 ~6 Riksens Ständers Bilagan Litt. P. Utdrag af Protocollet, hållet inför Riksens Högloft.
Majit till alla delar gillat, och hvartill härigenom hänvisas, innehåller fullständig utredning öfver de särskilda behof för Landtförsvaret, hvilka, på sätt här nedan upptages, funnits dels erfordra nya anslag eller tillökningar i de ständiga utgifternas belopp, eller jemkningar i dessa, dels utgöra blott tillfälliga Statsbidrag. Einnihfurivars-SSegiarteiiientet: Deparlemcnts-Chefen. Jemlikt Kongl. Maj:ts till Protokollet öfver Finans-ärenden den 14 innevarande månad meddelade Nådiga förklarande, angående lämplig ansedd förhöjning i Stats-Råds-Ledamöternas löner, utföres här lör Chefen för Landtförsvarsdepartementet, utöfver nuvarande aflöning 7,000 R:dr B:ko eller 10,500 R:dr Riksmynt, en tillökning af R:dr R:mt 4,500: — till följd hvaraf Departements-Chefens Lön skulle komma att utgöra 15,000 R:dr Riksmynt, med pensionsrätt för honom enligt hvad nämnde Protokoll öfver Finans-ärenden jemväl innehåller. Departementets Kansli-Expedition. Enligt DepartementsChefens afgifna nyssnämnda Betänkande, skulle, pä sätt närmare inhemtas af det dervid åberopade och af Kongl. Majit gillade förslag till aflöning för Expeditionens Embetsoch Tjenstemän samt Yaktbefjente, Expeditionens nuvarande anslag 16,105 R:dr 16 sk. B:ko eller 24,158 R:dr Riksmynt, förhöjas till 39,600 R:dr Riksmynt, hvadan Kongl. Majit föreslår en tillökning i detta anslag med 15,442: — jemte pensioner för personalen att i vanlig ordning på allmänna Indragnings-Staten tillträdas med de belopp, berörde förslag jemväl utvisar. Departementets Iiommando-Expedition. Under åberopande af de skäl, som till nyssnämnde Stats-Råds-Protokoll öfver Landt - Transport 19.942: Kongl. Moj:ls Nåd. l'n>p. N-.n /, om Statsverket ISStl.
Grefve Posses kabinett, vår första parlamentariska ministère, bildad af landtmannapartiets skapare och mång' årige ledare samt i sig upptagande för partiets stora grundsats så obetingadt nitälskande män som de nye chefeme för iinansoch ecklesiastikdepartementen, detta kabinett var ovilkorligen en stor triumf för den kammar-majoritet, som så länge varit hänvisad till att i trots af sitt flertal ■spela oppositionens rol. Man får också ursäkta den, om den, berusad af framgången, missbrukar den vunna maktställningen. Detta är under alla förhållanden ett stort fel, men ett fel, som också i de flesta fall straffar sig sjelft. Så gick det äfven här. Hade landtmannapartiet varit ett verkligen politiskt parti och icke blott en af någorlunda likartade ekonomiska intressen sammanhållen meningsflock, skulle det också vid detta års riksdag hafva handlat påett helt annat. Det skulle då först och främst hafva kommit ihåg, att intressena, hur pass berättigade de än i och för sig sjelfva kunna vara, dock icke äro nog för att virina seger. Härtill fordras äfven något af grundsatser och kon-seqvens, hvarförutan all sammanhållning på längden blir otänkbar. Partiet borde då framför allt haft i minnet den vackra sanning, som låg i hr Keys en gång så tillitsfullt falda yttrande: moderation är makt. Det borde vidare icke glömt sina löften från 1878 och t. ex. sökt att nedsätta de 90 dagarnes, öfningstid till endast 60, åtskilliga andra afprutningsförsök på regeringens och särskilda utskottets organisationsförslag icke att förtiga. Och för att styrka sig till denna svåra eftergift, om den nu skulle vara så svår, hade andra kammarens majoritet ju endast behöft påminna sig, huru den vid ett föregående tillfälle, då försvarsfrågan var före, jublade sitt oinskränkta instämmande, när en lika hängifven som oegennyttig målsman för partiets sträfvanden stolt försäkrade: vår heder är engagerad i denna sak! Det hade kanske nu kunnat vara på sin plats att inlösa den panten. Detta var partiet emellertid icke hågadt för.
Jag mins att kapten gjorde någon invändning om att han var nyss gift och bosatt, men dertill lyssnade jag knappt, och lofvade dessutom i en viss skämtsam ton, men utan att dermed mena hvarken godt eller ondt, nej, rakt intet, att jag skulle trösta den unga gräs-enkan, och Bold blef ock kommenderad. Imellertid rann hon mig i hågen i natt, mitt samvete slog mig, och jag föresatte mig åtminstone att se till henne, och fråga efter henne hos rotemästaren, den rika Lars i Nolgården, som bor icke långt härifrån. Nu i skymningen red jag till Nolgården. Larses gumma ruskade på hufvudet, och sade att hon gjort allt hvad hon förmådde för att trösta Bolds hustru, men att, då det icke halp, tror hon icke att hjelp står till med henne. Jag ansåg detta, eller rättare, jag ville anse detta bara för ett sätt att prata af den bonddryga gumman, men med klappande hjerta, red jag dock in i skogen, för att sjelf förvissa mig om huru det verkligen var. Snart såg jag den ensliga stugan, och ingen rök gick ur dess skorsten, ingen ljusstråle ur dess låga fönster, ehuru den dunkla skogstrakten redan låg nästan insvept i mörker. Förr var det alltid så sopadt och granrisadt utanför Bolds dörr, nu fanns deraf intet spår. Jag hoppade utaf hästen med en känsla i hjertat som jag icke ville unna min ovän, om jag hade någon, jag band hästen i största hast vid det lilla stakett som omgifver deras lilla »rosland», och trädde in i stugan. Intet ljud hördes derinne. När jag öppnade dörren, frågade ingen hvem det är. »Stina,» ropade jag, »är ni inne?» ty det var så mörkt inne i stugan, att jag knappt kunde urskilja något föremål. »Hvem ropar mig?» frågade en matt röst från sängen. Jag sade henne hvem jag var. »Hvad kan löjtnanten vilja mig?» frågade hon. »Löjtnanten vet ju att Bold är borta.» Gud! hvad de orden skuro mig in i själen! »Jag skall väl inte gå med bref,» frågade hon vidare, »nu när Bold är borta?
Jag är likväl långt ifrån att med en f. d. officers yttrande, uti en till innehållet temligen tarflig skrift om Stockholms belastande, komma till hans slutsats nederst på sidan 5 uti denna skrift »att det vore långt bättre att frivilligt låta Stockholm undergå Moskwas öde 181.2, än att lemna det Svenska folkets hufvudstad som beqväma qvarter åt mägtiga fiender.» En sådan vandalism vill jag dock ej tro att man någonsin skulle kunna komma att lägga någon Svensk härförare till last. Jag föreställer mig deremot, jag önskar det åtminstone, utan några särdeles anledningar för hoppet, att i en framtid å ömse sidor fjällen man måtte komma att betänka vigten af en verklig förening emellan Sverige och Norige; och kommer man säkerligen dä att finna huru olämpligt Stockholm är såsom hufvudstad för en verklig, på kloka grunder fotad Unions-stat. Jag vill icke nu längre och djupare inlåta mig uti denna säkerligen tänkvärda sida af frågan, och har blott lösligt i förbigående i detta hänseende velat utskicka en, icke helt och hållet oegentlig. tankeväckelse till de ytterligare stöd för min öfvertygelse att kostnaderna i och för Stockholms befästande, efter mitt åskådningssätt, ifrån alla synpunkter blifva alltför ändamålslöst bortkastade penningar och arbetskraft på ett improduktivt företa», som troligen snart nog skulle komma att anses hafva varit päkalladt af intet behof, af ingen nödvändighet och ännu mindre af någon nytta. Du jag således anser StatsUtslct hafva förfarit klokt och välbetänkt, när det afstvrkt anslag af medel till fortsättning af Stockholms befästande, anhåller jag om propos. å bifall till Utskits Betänkande. Den 13 April. 137 Hr Montgomery, Robert Nils Germund: Då så allvarsamma anmärkningar blifvit gjorda mot StatsUtsk;t, med ani. af ifrngavide Betänk., må det tillåtas mig att yttra några ord till försvar för den majoritet, jag inom samma Utsk. tillhört. Denna fråga väcktes första gången vid sista Riksdagen, då uti K. M:s Propos. Chefen för Landtf.Dep:tet omnämner Stockholms befästande såsom någonting för R.
A. Aspelin, L. A. Benedictsson och And. P. Söderberg, deröfver anförde besvär, att Stockholms Magistrat, efter att den 18 nästlidne Junii hafva afgjort och för Stadens Borgerskaps Femtio Äldste förkunnat, att de ibland bemälte Magistrats Ledamöter, hvilka icke varit det trenne år, emot föreskriften uti 14 § sista Momentet af den utaf Kongl. Maj:t och Riksens Ständer den 10 Februarii detta år faststälde Riksdagsordning, icke kunna för denna Staden till Riksdagsmän utses till den af Kongl. Majit i Nåder påbudne Urtima Riksdag, som kommer att taga sin början den 23 innevarande Julii Månad, uti Örebro Stad, den 27 nästlidne Junii, sedan Brukspatron Björkman, enär detta Beslut blifvit för det till Valet af Riksdagsmän församlade Borgerskapet kungjordt, framstäldt den af flere af Borgerskapet understödde Anmärkning, att denne från 14 § i Riksdags-Ordningen hemtade tillämpning, efter deras omdöme, vore i den mån felaktig, som den äfven ville sträckas till sådane Magistratspersoner, hvilka före deras inträde i Magistraten varit Borgare och i sådan egenskap qvalificerade att blifva Riksdagsmän, genom afsagd Resolution, förklarat det fattade Beslutet, såsom grundadt på bokstafveliga innehållet af Riksdags-Ordningen, icke kunna ändras; öfver hvilka besvär Magistraten hörd blifvit och nästlidne dag med förklaring inkommit. Gifvet Stockholm den 7 Julii 1810. Omförmälde Besvär och förklaring har jag genomläst samt hvad deruti, å ömse sidor anfördt blifvit, tagit uti noga öfvervägande:
Den 20 Februari. 311 förut hvilade på Utsk:s bord. Detta är hvarom vi egentligen skola öfverlägga och besluta. Jag kan således icke eller anse att R. o. Ad. genom alt nu afslå Hr Stjernsvärds motion, har på något sätt i förväg fattat beslut att motionen alldeles icke skall af StatsUtsk. handläggas; tvertom föreställer jag mig att sedan StatsUtsk., som ansett motionen på grund af erhållne meddelanden ingalunda vara angelägen, fullgjort sina öfriga åligganden d. v. s. inkommit med Betänktn rörande öfriga ämnen som ligga på dess bord, kommer Utsk. äfven att yttra sig öfver detta ärende med tillkännagifvande, att de uplysningar Utsk. erhållit utgöra motiver för Utsk. att tillstyrka hågans läggande till handltngarne, och då har R. o. Ad. också tillfälle alt deröfver besluta allt. hvad som nu på förhand blifvit yttradt om sjelfva saken. Hvad deremot blifvit såväl mundtligen som skriftligen yttradt om renheten af personliga motiver, om skandalpress, om ofördelaktig dom af utlänningen, om nationel värdighet o. s. v. anser jag icke höra till den fråga, hvarom skall öfverläggas. Det är endast fråga om huruvida R. o. Ad. anser nödvändigt att förelägga StatsUtsk. inom 8 dagar inkomma med Utlåt, i saken, och i afs:de på den omständigheten synes mig tillräckligt uplysande handlingar hafva blifvit framlagda för att ådagalägga att denna nödvändighet icke existerar. Gr. Anckarsvärd, Carl Henr.: Ett år är snart förflutet sedan jag tog mig friheten till R. o. Ad. framställa begäran om föreläggande för StatsUtsk. att företrädesvis och framför allt handlägga statsregleringen till skyndsamt resultat. Denna min motion vänn icke bifall hvarken i detta eller de öfriga Stånden, inom hvilka den samtidigt föredrogs.
Utsk. har ingalnnda motsagt behofvet af en sådan djurläkare; Utsk. har endast hänvisat till menigheterna Den 5 M ii j f. ni. 1(55 sjelfva alt anskaffa oell aflöna en sadan, men delta häfver sig icke så lålt, när det ankommer på menigheterna sjelfva, oell då fråga skall väckas på sockenstämmor, huru afgifterna derföre af dessa menigheter skeda utgöras. Jag får deremot fästa uppmärksamheten på de förslag, som af åtskilliga motionärer inom detta Hus blifvit framställda, alt vissa ■andelar af statsbidragen skola afsältas för länens behof. Således har Hr von Hartmansdorff föreslagit, att cn del af brännvinsskatten skulle gå till länens enskildta behof; Fi ib. Sprengtporten, att en del af mantalspenningarna och Frih. von Kraemer, att en del af bevillningen skulle på della sätt användas. Jag vill hoppas, att något af dessa förslag vinner framgång. 1 sådan händelse, och oin en cassa bildas för länen, skulle jag hålla för, att dessa anslag lämpligen kunde illgöras af länen sjelfva, helst behofvet är så olika, allt efter länens storlek, af flera eller färre sådana tjenstemän; men om åter sådana cassör icke skulle bildas, så anser jag af behofvet påkalladt, alt StalsUtsk. bifaller högre anslag än 5o r:dr b:co. För sådan händelse får jag fästa uppmärksamheten på, att de särskildta länen hafva olika behof och olika anspråk på cn större eller mindre andel af dessa anslag : så t. ex. har Calmar län behof af en djurläkare på Öland, som omöjligt kan betjena fasta landet. På fasta landet åter behöfves en i södra och en i norra delen af länet; och således behöfvas för Calmar län 3:ne djurläkare, under det andra län kunna vara belåtna med hvar sin. Dessa större län, hvilka i förhållande lill sin vidd gif va så mycket större statsbidrag, äga också i proportion derefter större anspråk på ett högre anslag.
1 frågan, huruvida de rättigheter, som, efter hvad Rikets Ständer antydt, böra tillkomma öfriga oäkta barn, må utsträckas till både faders och moders qvarlåtenskap, hafva Rikets Ständer funnit det betänkligt att tillägga dem arfsrätt efter fader och fäderneslägtirigar, emedan sådant skulle föranleda en mängd tvister om faderskap, samt allmänna grunder för bevisningen i dylika mål, der någon gällande förutsättning ej eger rum, icke kunna uppgifvas; blifvande, under det full visshet om modren kan vinnas, deremot bevisningen om faderskapet alltid vansklig och osäker, isynnerhet då den förmente lädren är död och således ej vidare är i tillfälle att förklara sig i ett ämne, der hans förklaring dock är af så väsendtlig vigt. Beträffande derefter oäkta barns berättigande till del i moders qvarlåtenskap, då modren efterlemnar äkta barn och bröstarfvingar; så och då i betraktande (ages, huru heligt en moders minne är för barnet; att det således skulle vara i hög grad smärlande för det barn, i hvars sinne något tvifvel om modrens fläck fria vandel ej insmugit sig, derest, vid hennes frånfälle, en person uppträder med anspråk, grundade på förhållanden, som kasta skugga på den hädangångna; alt ett sådant uppträdande derföre skulle hos barnet injaga bitterhet och möjligen mana till hvarjehanda försök att tillbakavisa det väckta anspråket, om icke af egennytta, dock för att inför offentligheten skydda modrens minne och undgå att dela med den, som i så väsendtlig mån stört dess lefnadsfrid; samt 72 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 49. att lagstiftaren måste omsorgsfullt undvika sådana föreskrifter, hvilka i sin tillämpning kunna rubba de sedliga förhållanden, som han har att i främsta rummet vårda; synas giltiga skäl ej eller saknas till eu inskränkning i oäkta barns rättigheter, för det fall, att modren äfven efterlemnar äkta bröstarfvingar.
Af livad i den förra Staten fanns uppfördt, indelte 33: 16. och af det Contanta anslaget . 1,466: 32. eller tillsammans is5oo: — samt för Öfrigt de genom Committerades reglering uppkomne Arrenden för DjurgårdsInspectors-Bostället och Rudfisket, tillsammans i5o R:dr, Arrendet för egorne 81 Tunlior Spannmål och erforderligt qvantum Ved å Kungsgårdens skog, hvilka tillgångar , utan någon speciel Stat, upplåtos att efter Kongl. Maj :ts Kådiga förordnande för hehofven användas; och hemstälde Riksens Ständer i underdånighet, huruvida det skulle anses lämpligt, , att Djurgården vid Gripsholm måtte upphöra och dervarande Rådjuren Hyttas till den vid Hufvudstaden belägne Djurgård, hvarmedelst uti tillgångarne vid Gripsholm nppkomme en Besparing, sora kunde användas till förökande af den för Slottets och öfrige Byggnadernes samt MenBlers och Inventariers underhållande Beräknade Summa, f)o3 R:dr 16 sk.; hvarförutan Riksens Stäxider Beviljade afskrifning af de 4,noo R:dr, som af Öfverskotten på Stats-Verkets inkomster Blifvit förskjutne, till nödvändiga förbättringar å Slottet. De Utskottet nu lillstälde handlingar åda galäga, att Betydlige reparationer Blifvit å Slottet verkstälde, dels för det särskildta anslag, hvarföre Riksens Ständer vid sista Riksdag Beviljade afskrifning, dels för de medel Kongl. Majit Behagat dertill alivi - Ståts-Utskottets
Ilan har rätteligen upplyst, att uti de gällande privilegierna, som äro försäkrade genom 114 § Reg.F., finnes icke ett ord om sät 2 II. 39 30G Den 11 September. tet för K. o. Ad:s representation, men väl det negativa stadgande, att utrikes vistande, som svurit främmande herrskap trohet, icke äger rätt lill säte och stämma på Riddarhuset. Den värde talaren synes derefter hafva förbisett, att 1809 års Ständer, som ordnade det statsskick, hvarunder vi lefva, hafva bestämdt uttryckt sig vara af den öfvertygelse, som ock samtlige RikStm godkänt och K. M. fastställt, nemi. att R. o. Ad. representeras enligt Ridd.Ordn. Det är således denna Ridd.Ordn., som bestämmer sättet för vår representation, utan alla hänvisningar lill föregående Ridd.Ordna-, handlingar och beslut i frågan. Denna fråga kan således icke behandlas af något annat Utsk. än Ridd.Utsk. De öfriga Stånden kunna omöjligt fä något intresse i att veta, hvilken sorn skall sitta främst pä Riddarhuset, men detta tillkommer Ridd.Ordn. att bestämma, och derpå beror det också hvilken som kommer att föra ordet i R. St:s Utsk. Allt sådant faller af sig sjelf. Jag ingår alldeles icke i frågan om lilleller afstvrkande af motionen, ulan begär endast, för den formella behandlingen deraf, alt motionen måtte utan vidare öfverläggning remitteras lill Ridd.Utsk. Hr Lagerheim, Lars Magnus: Utan att med en värd talare ingå uti detaljerna af för flera århundraden sedan stiftade och längesedan lill gilllighet försvunna urkunder, vill jag blott, i enlighet med hvad Frih. Cederström äfven antydt, i vårt minne återkalla, att vi nu lefva under 1809 års besvurna grundlag och icke under någon annan. Dess stadgande är klart och kan icke förtydas i afseende på behandlingen af den förevar, frågan. Jag ber blott att få upplysa, huruledes en lika beskaffad fråga, som af Presidenten Frih. Ehrenheim väcktes d. 5 Maj år 1818, ang:de förändring af alla 4 Ståndens representationssätt, blef behandlad.
Likaså för ett råd, som kunde hjälpa mig befria en del växter irån en otalig mängd s m å hvita skadedjur, som uppenbara sig i jorden. S a m m a fråga har i Idun besvarats m e d ett förklarande, att karbolvatten skulle fördrifva dem — men kan man våga använda detta outspädt, utan att förstöra v ä x t e n? Olga. Skulle någon af Iduns ärade lä- sare godhetsfullt vilja upplysa mig, o m en revers, utfärdad den 3 0 mars 1S80, ännu är giltig, eller om den, för att. vara det, måste omskrifvas? ' Jag tycker mig hört, att reverser ej äro giltiga mer än 1 0 ÅR, är dock ej fullt säker därpå och blefve därför särdeles tacksam för ett svar på denna fråga af någon lagkunnig person. Svaret torde godhetsfullt ställas till Edit K. Ystad. A f Elisabeth önskas få veta det vackraste och starkaste sättet att s a m m a n - sätta klädesbitarne till mattan, då man gjort, dem färdiga. \ Augusta. Vill någon af Iduns ärade läsarinnor säga mig ett säkert, m e n oskadligt medel m o t härfällning? Earin. Vill någon godhetsfullt upplysa en småländska, huru hon skall vinna inträde såsom elev i » Palmgrenska slöjdskolan^ Stockholm eller hos » Handarbetets vänner *. H o s hvem skall hon anmäla sig? H v a d kostar kursen, och hur länge räcker d e n? Earin. Vill någon af Iduns läsarinnor gifva beskrifningar på trefiiga och moderna antimakassar j ä m t e virkade spetsar till gardiner, vore jag mycket tacksam. JCarin. Innehållsförteckning. Agnes Janson. (M e d porträtt.) — F r å g o r; efter Richard Leandcr af G. Å — k. — E n obligatorisk fara; några ord till mödrarna om vaccinationen och huru den bedrifves hos oss, af G. — Också ett porträttgalleri; af Björn. — O m presentationer. — Hemlif; af Lisseg. — Europeiskor eller vildinnor? — Teater och musik — Konst. — Striden om hjärtan; ur ett kvinnolifs historia; af Johan Kordling. X I X: Gulnade blad.