Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men då en sådan deras helt naturliga farhåga framskymtade i de afskedsord, med hvilka Brahe och Horn anbefallte sig i konungaparets ynnest och hägn, förklarade Adolf Fredrik och Lovisa Ulrika enstämmigt och bestämdt, att ingen bland de sammansvurne hade något att frukta; att de, i händelse af en önskad och förmodad lycklig utgång, kunde påräkna oafbruten gunst och rika belöningar, i mån af hvars och ens samhällsbelägenhet; och att, äfven om företaget misslyckades, skydd och försvar alltid vore till hands hos deras bevågna öfverhet. Hofmarskalken Horn behöfde ej mera, än höra dessa klingande försäkringar ur sitt höga herrskarepars egen mun, för att återfå sin vanliga fattning och med underdånig hörsamhet foga sig efter ödets skickelser. Han hade ju tillika den dyrbara trösten, att hemma på slottet befinna sig vid sin nådiga öfverhets sida, under hela den kinkiga tidpunkten. Det hade, i hans tanka, varit ett majestätsbrott, att betvifla tillförlitligheten och kraften af öfverhetens löften. Äfven på öfverste Brahe verkade de som en helande balsam; och när han derjemte erinrade sig sitt stamträd och sina slägtförbindelser, bedömde han, med sin vanliga skarpsinnighet, att sammansvärjningens framgång skulle bringa honom till spetsen af ära och lycka, men att, om också hela Sverige ginge under, han, Brahe, ingenting hade att befara. De begge sammansvurne afträdde, och efter ett kort samtal skiljdes konungaparet, för att kläda sig. När drottningen sedermera från toiletten återkom i samtalsrummet, störtade henne till mötes hoffröken Düben, blek, darrande, gråtögd. – »Hvad fattas dig, min goda Düben, – frågade Lovisa Ulrika, med en genomträngande, forskande och missnöjd blick, – har någon olycka inträffat, eller hvad är å färde?«
M:ts beskickningar å utrikes orter anställda embetsoch tjenstemän vid sednaste riksdag medgafs, den bevillning, hvilken för de från konvoy-kassan uppburna traktamenten, aflöningar och pensioner m. m. blifvit, från och med år 1836 intill närvarande tid, erlagd utöfver hvad enligt författningarne belöpte ”för Svenska statsverkets, i öfverensstämmelse med ofvanberörda grund, bestämda andel i samma traktamenten och aflöningar m. m.” måtte, utan hinder af något rörande dylik bevillning meddeladt laga kraftvunnet beslut, eller någon i sådant hänseende verkställd debitering, till vederbörande embetsoch tjenstemän eller deras rättsinnehafvare restilueras; för hvilket ändamål anmälan om så beskaffad restitution borde i behörig ordning göras inom natt och år efter det beslutet härom blifvit genom konvoy-kommissariatets försorg i allmänna tidningarne kungjordt; varande af handlingarne upplyst ej mindre till hvilka belopp Sverige och Norrige, hvartdera riket serskildt, för gemensamma utgifter under åren 1836 till och med 1850, lill konvoy-kassan lemnat bidrag, än ock den summa, hvartill de under nämnda tid från kassan utbetalda löner och pensioner uppgått, derå, så vidt på Norriges bidrag belöpte, bevillning efter 3 procent skall utgjort omkring 10 tusen R:dr banko.
Vinst grundas på det Allmännas bekostnad, rikedom på Medborgares förderf , och hjelpen synes aflägsnad så länge National-anda saknas, allmänna Medlen icke med sparsamhet användas, och Ernbetsmanna-interesset icke är närmast förenadt med Landtmannens. 2:0 Rättvisans oväldigt skyndsamma skipande. Ett af de högsta Interessen för Samhället fordrar, att Statens Embetsmän skola vara väl lönte. De onödige borde ytterligare uppföras på Indragnings-stat, och de nödvändige, utan undantag, få sina löner i Spannmål, förvandlad i penningar efter årets Markegång, som icke af ett Collegium bör kunna förändras. Sedan böra Tjensteköp, eller Accorder, allmänt upphöra, och endast skicklighet, flit och redlighet gälla till grunder för befordran, i synnerhet vid alla Uppbördsverk. 3:0 Loflig Närings-frihet och säkerhet. Dessa vilkor, för Samhälls-trefnad , hafva varit Moder-Näringen länge förnekade, och nästan vid hvart Riksmöte vacklande. Afven, vid detta, väntar Landtmannen få veta om hans jord 6o6 Den 30 December. och grödor skola bibehålla eller förlora sina vardén, likväl de dyrbaraste för Staten. Allt Skrå tvång bör upphafvas och hvar och en, på Land och i Stad, få försörja sig ärligt efter sin kunskap, såsom säkraste medel till Bi-Näringarnes lifvande och fortkomst. 4-0 Tillräckligt Hör else-Capital. Ett Theo* rem i Stats Läran, sorn kunde afgöra likgiltigheten elier fördelen af ett litet och reelt mot ett större och till viss del chimerikt Rörelse-Capital, kar icke lämpas till vårt Land: Förgäfves Vill man anföra proportionen af 1 i silfver, i allt lika mot en gifven högre Ziffra i Sedlar, då silfret fattas, och visar ett Corollarium af yttersta fattigdom mot Folk-nummer och Production. Med en Silfver fond, hvilken, ehuru icke för Allmänheten uppgifven, likväl är af alia som följt Finance Historien temligen nära känd, skulle hvar hufvudlott blifva obetydlig.
Stockholm den 3i Oct. i834* Reservation af Anders Svensson: ”Jag är från Utskottets i detta Betänkande uttryckte beslut i det skiljaktig, alt jag anfier 3 §. af 5 Cap. Straff-Balken böra oförändrad qvarstå, intill dess lämpligare stadgande i sådant afseende införes, helst den person, hvarom berörde lagrum handlar, eljest möjligen kan blifva för sin förseelse strafflös.” N:o i56. Autom till Exp.-Utsk. <1. Betänkande, öfver väckt motion, om förbud emot eller beskattning af offentlig försäljning utaf utländska Lotterisedlar. Från Vällofl. Borgare-Ståndet har ULskoltet fått emottaga ett Utdrag af Ståndets Protocoll för den i nästlidne Julii, så lydande: ’I anledning af Bilagan Litt. I. vid Stats-Utskottets Utlåtande N:o 54 . angående beräknande af Stats-Verkets inkomster, och uppå Herr Qederborgs gjorda hemställan, blef den del af bemälde Herr Cederborgs> angående Numer-Lotteriets afskaffande, afgifna motion, sorn angår förbud emot eller beskattning af offentlig försäljning utaf alla utländska Lotterisedlar, remitterad till Lag - Lag-Utskottets Betänkande N:o i5j. 3 Utskottet;” — Men som Rikets Höglofl. Ständer nu mera beslutat NumerLolteriets bibehållande, och således äfven förkastat den mening, som för Herr Cederborgs ifrågavarande motion måste anses ligga till grund, enär remiss hit deraf skett, nemligen att Lotterispel i allmänhet skulle innefatta något otillbörligt, får Utskottet, som icke eger behörighet att i den oeconomiska delen af ärendet något yttrande afgifva, härmedelst vördsamt hemställa , om icke motionen, sä vidt den utgör föremål för Lag-Utskottets behandling, må till ali vidare påföljd förfalla. Stockholm d. 3i October i834. Ankom till Exp.-Utsk. el. 11 Nov.
Krutmejers underdåniga ansökning, om befrielse ifrån arrendet af Krono-hemmanet Rinkeby i Stockholms Län, och N:o 8, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss å Enkan Anna Gustava Sahlmans underdåniga ansökning, om befrielse ifrån skyldigheten att ansvara för arrendet af Lotten N:o 5i af Upsala Hof-Stall-äng. S. D. Tili Stats-Utskottet remitterades Herr Bruses motion, angående arfvoden till Städernes RådStufvuRätter för befattning med Tull-mål (uti hvilket ämne flere af Ståndets öfrige Herrar Ledamöter sig yttrat.) S. D. Remitterades till Stats-Utskottet: 1:0 Herr Bruses motion, angående yrkad ersättning till Staden Calmar för Quaranlaines-kostnader, 2:0 Herr Bddths motion, angående framställning, att Städernes Magistrater och Tjenstemän må beviljas inträde uti Civil-Statens Pensions-samt Enkeoch Pupill-Cassa, eller, i händelse detta icke kan bifallas, att en serskild Pensiens-anstalt måtte hildas för Städernes Magistrater och Embets - y6 Fröt■ Vldr, d. 3 Mars 1834.; män, med en grundfond af allmänna medel, (jemte hvad i ämnet är inom Ståndet vidare vttradt,) 3:o Herr Ekstrands motion, i enahanda fråga, 4:o Samme Ledamots motion, angående jemkning i den skatt, som utgår af de lill Thorshälla Stad upplåtne hemman Säby och Söderby, 5:o Herr Hallings motion, om reglering af Städernes inqvarteringsskyldighet, (jemte hvad, 1 anledning af denna motion, är inom Ståndet vidare ytlradt,) 6:0 Herr Anderssons motion, om Stats-anslag för ytterligare en Pro vincial-Läkare i Halland, (jemte hvad inom Ståndet i ämnet vidare blif vit yttradt,) 7:0 Samme Ledamots motion, om anslag för en Lärare vid Warbergs Skola, 8:0 Herr Rubins motion derom, att Kronans Uppbördsman i Släderne må af Stats-medlen lönas, <3:0 Herr PVijkmans motion, om Stats-anslag till en stängsel omkring de vid Gamla Upsala Kyrka varande fyra Ättehögar, 10:0 Herr TFijks motion derom, att Svenska Kyrkan i London må försäljas, och skulle, hvad, i anledning häraf, vidare blifvit inom Ståndet anförd t, remissen åtfölja, » 11:0 Samme Ledamots motion, om ett årligt anslag, eller understöd af 7000 Rdr Banco till Chalmerska Teehnologiska Skolan i Götheborg, 12:0 Herr Olbers’ motion, om anslag för öppnandet till • segelfart af Sundet i den så kallade Björnengehals vid Marstrand, i3:o Herr Trolins motion, angående Städernes båtsmanshåll,
För det uppvexande slägtet uti en så befolkad stad och så folkrik ort är en mera omfångsrik undervisningsanstalt i hög grad af behofvet påkallad och att i samma mån det dervarande läroverket blifver utvidgadt, ynglingarnes antal, som för närvarande uppgår till /H2, skall ökas och inom få år mera än fördubblas, motses af en och hvar med den största visshet. På grund af dessa i korthet anförda förhållanden anhåller jag, att Ystads lägre elementarläroverk må uppflyttas till fullständigt högre ele mentarläroverk på såväl den lärda som den reala, linien. Yördsamt anhåller jag att denna min motion måtte blifva remitterad till Stats Utskottet. Stockholm den 4 November 1865. Magnus Hallenborg. Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865. No 7. 13 N:o 7. Af Herr Liljenstolpe, Axel Fredrik, angående nedsättning af postportot m. m. Jemte enkla postportots nedsättning till 10 tire i stället för 12 öre (nuvarande portot för I 4 lod efter äldre vigt beräkningar), får jag föreslå upphörandet af de s. k. »registrerade» brefven och, i sammanhang dermed, nedsättning af »sluten rekommendation» ifrån 35 öre till 20 öre. Att förebringa de flera skäl, sifferkalkyl och aproximativa beräkningar, hvilka tala lör ifrågaställa förändringar, synes mig helt och hållet öfverflödigt. De äro så i ögonen fallande; och godkännes hvad nu föreslagits, så torde nu det Utskott, till hvilket motionen remitteras, ifrån vederbörande hemta de upplysningar, hvilka finnas nödiga och som äro lämpligare att affordras utaf en auktoritet, än af en enskild motionär; men för att visa att det icke undfallit min uppmärksamhet den i början möjliga, till och med ej ringa förlust, som särdeles nedsättningar af det enkla postportot, ifrån 1 i till 10 öre skulle tillskynda Kongl Postverket, får jag äran hemställa huruvida icke skäligt vore att äfven minska vigten af enkelt porto ifrån 4 till 3 ort?
På det att hospitalet likväl må kunna till alla delar fullständigas, synes ytterligare anslag vara af beholvet påkalladt för att, bland annat, användas företrädesvis till anläggning af en större promenadpark jemte planteringar, hvarigenom de olycklige sinnessjuke, då deras tillstånd sådant meagåfve, må beredas tillfälle att i fria naturen komma i åtnjutande af en på deras återställande sannolikt fördelaktigt inverkande vederqvickelse. Vid jemförelse mellan ifrågavarande och andra länders likartade sjukvårdsanstalter, synes sålunda åtskilligt visserligen återstå, innan Stockholms hospital för sinnessjuka bringas i så fullkomligt skick, att alla billiga anspråk derpå kunna anses tillfredsställda. Genom anläggning af denna nya hospitalsbyggnad har likväl ett stort steg blifvit taget till beredande af en bättre och omsorgsfullare vård åt så beskaffade sjuke än som hittills kunnat å den förutvarande hospitalsanstalten åstadkommas. Då emellertid sjelfva lokalen erbjuder de vilkor, som för sinnessjukes behandling hufvudsakligen erfordras, bör man kunna hoppas och förvänta, att de anslag, som beviljas denna nyttiga inrättning, kraftigt skola befrämja det dermed afsedda ändamålet, en tidsenlig vårdanstalt för sinnessjuke. Under Revisorernes ofvanomförmälda besök funnos å hospitalet intagne sinnessjuke till ett antal af 127 personer, hvaraf 55 af manoch 72 af qvinnkön, hvilka, med hänseende till kostnaden för deras ifrån inrättningen utgående dagliga underhäll, blifvit indelade i tvenne klasser; uppgående kostnaden för maten åt l:sta klassens sjuke till omkring 84| öre och för 2:dra klassens sjuke till ungefär 35 öre om dagen.
Utskottet, som inhemtat, att vid sistförflutna riksmöte väckt fråga om inskränkning af ifrågavarande handelsrättighet ej vann Ständernas bifall, anser väl vara af erfarenheten bekräftadt, att berörde rättighet blifvit missbrukad och att stora olägenheter för åtskilliga orter inom landet deraf följt; men som 5 § i Handels-Ordningen den 22 December 1846 förmår, att hvar och en må ega alla slags inhemska landtmanna-produkter å landet upphandla för att vid eller utom marknader partivis föryttra, och att landtman må sådana varor, med undantag af bränvin, å landet i minut till salu hålla, och någon särskild föreskrift till inskränkning i allmogens inom Sunnerbo härad rättighet till sådan handels utöfvande ej lämpligen kan meddelas, samt enär det jemväl synes vara olämpligt att uppmana kronooch tullbetjeningen till iakttagande af åligganden, hvilka genom författningar redan finnas för dem bestämda, får Utskottet vördsamt hemställa, att yrkandena uti Usta och 2:dra punkterna af motionen ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Beträffande motionärens förslag i 3:djé punkten, så enär den i afseende å ifrågavarande personer föreslagna undantags-åtgärden icke är bebyggande mot spridandet af venerisk smitta, samt det dessutom är sockennämnd obetaget, att, om den befarar någon vara af nämnda sjukdom angripen, vidtaga åtgärder, hvarigenom samma sjukdoms vidare spridning förekoinmes, tillstyrker Utskottet vördsamt, att någon åtgärd i anledning af motionärens förslag i denna del ej eller må af Rikets Ständer vidtagas. Stockholm den 18 Juni 1857. Ank. till Exp.-litsle. den 8 Juli 1837, kl. 12 mldd. Betänkande, i anledning af väckta motioner om ändring i Fabriks oc/t Hand tv erks-Ordn ingen den 22 December 1846. Ofvannämnda motioner hafva blifvit väckta inom Vällofl. Borgare-Ståndet af Herr P. Murén, Herr A. J\\ Lundh samt Herr JV. F. Heljestrand.
I händelse ett sådant förslag, som af Frih. Posse blifvit väckt, skulle med någon säkerhet kunna påräkna framgång, finner jag Den 19 Maj e, m. 331 ingen betänklighet vid att biträda detsamma; men då man ingalunda kan vara säker derom, och jag icke anser väsendtligt, om denna ändring vinnes eller icke, kan jag icke deraf tinna tillräcklig anledning att frångå K. Mits Propos., utan anhåller äfven vid denna §, att K, o. Ad., med afslag å TJtsk:ts Bet:de, måtte bifalla hvad K. M:t föreslagit. Hr Estenberg: Lika med den föregående talaren anser jag icke den nu förev:de frågan af så stor vigt, att jag derföre skulle vilja sätta på spel det hopp, som nu tycks förefinnas, att få åtminstone det K. förslaget godkändt. Het torde också vara temligen ovisst, om ifrågaviae § i nämnde förslag är så alldeles förkastlig. För min del tror jag det icke, nålman besinnar, hvilka stora andliga rörelser, som uppstått på sednare tider i landet, och den betydliga förökning i Just.- Kanslerns embetsförvaltning, som honom derigenom skulle tillsk}mdas. Dessutom torde icke vara säkert, att Just.-Kanslern skulle vilja åtaga sig ett sådant bestyr, utan torde det vara skäl att utminutera detta åliggande till Domkapitlen i landet, som väl kunna tåla vid att, om det blir fråga om åtal, lida någon liten smälek för den saken. För öfrigt inser jag, att det kan vara flera, som hysa olika åsigter i detta afs:de; men det mål, hvartill vi syfta, är af så stor vigt, att man bör lemna de individuela åsigterna a sido, för att taga ut steget fullt på den väg, vi börjat beträda. Jag tillstyrker således bifall till K. M:ts Propos. i denna del. Frih. Cederström, Rudolf: Mig synes jemväl i detta fall K. M:ts Propos. ega ett bestämdt företräde framför LagUtsk:ts förslag.
Besv,- och Ekon.-Utskottens Betänkande, JV.-o 25. rote, intilldess Kongl. Maj:t med Rikets Ständer kunde besluta om denna prsestations utgörande med manskap. Rikets Ständer, som, uti underdånig skrifvelse af den 5 Januari 1835, på anförda skäl, förklarat sig icke kunna antaga Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående en sådan ny rotering oell rustning i Jemtland, att, med nedsättning af Infanteri-Regementets numerär till 800 man och bibehållande af Häst-Esquadronens styrka af 100 man, Stats-anslag måtte beviljas, för att sätta de roleringsoch rustnings-skyldige i tillfälle att draga nämnde tunga, hafva deremot funnit sig öfvertygade, att den lindring för Jemtlands roteoch rusthållare, som så högt af behofvet påkallades, kunde lika enkelt som billigt och rättvist tillvägabringas på det sätt, Rikets Ständer förut föreslagit, eller att roteringen och rustningen jemnades till likhet med densamma i det öfriga Sverige; och hafva Rikets Släxrder, utan att vara i tillfälle alt uppgifva, lill hvad belopp nedsättning i nummertalet derigenom, under viss tid eller för alltid, inträffade, och således utan att kunna ingå i pröfning om nödvändigheten af Infanteri-Regementets och Häst-Jägare-Esquadronens bibehållande vid deras närvarande numerär, utan afbidan på den tid, då roteringen och rustningen kunde ökas med nya hemman, som deruti ingingo, eller om lämpligheten och behofvet af att fylla antalet genom uppsättandet af värfvad trupp, destomindre dragit i betänkande att ånyo framställa sistnämnde förslag, som detsamma vore öfverensstämmande ined Kongl.
Sa emedan i den händelse detta Stadgande, efter ordalydelsen, följeS och iagtagcs, den möjeligheten äfwen sig här förewiser, at Mälen uti Utskotten kunna blott af 3:ne Ständs Ledamöter handteras och afgöras; i sä mätto nemligen at, när, uti ett af iL Ledamöter bestäcnde Utskott, sure Ständs alla s Ledamöter, och endast sme af Z:dje Ständet äro tilstädes; Desie ätta Ledamöter utgöra 4 delar af det hela och föjakteligen kunna Ärenderna företaga och afgöra; hwilket förhällande icke Anes wara med Ständens inbördes rättigheter forén, ligt. Ty finner jag den ändring öch rättelse, uti förberörde projecterade Stadgande, wara nödig och lämpelig, at nemligen: uti Utskotten icke mäge blifwa til afgörande föredragne, sä framt icke minst ^ delar af hwarje Ständs Ledamöter äro tilstädes, samt än widare, at, om wid en sseende omröstning, genom en Ledamots fränwaro, de 2:ne närwarande Ledamöterne af samma Ständ, stadna uti olika meningar, den fränwarande Ledamoten dä skall tilkallas, , för at jämwäl yttra Desi mening. Herr Grekwen och L andtmarssalken: Proponcrade at som knapt hälften af RiksdagsOrdningen ännu wore medbunnen, detta Plenum kunde fortsättas til kl. 2, HZ afbrytas, och Ridderskapet och Adeln äter behaga sammanträda kl. ; 5 i eftermiddag. Bifölls. 39 §. Grefwe cls Som jag i denne §. möjligen skulle kunna misttänkas för welb. will 1335 Den 29 Augusti. will jag endast nämna de betänkligheter jag der»vid sinner i anseende til de andre Ständen.
Det låg något af nervös, kvinlig rädsla i hans sätt. Under koleran på Sicilien rymde hals öfver hufvud 31 läkare och 18 apotekare och 27 medlemmar af kommunalrådet i Biancavilla från sin pligt. Deras beteende var äkta italienskt, och om också icke något dylikt inträffade under jordbäfningen på Rivieran var det dock en påfallande skilnad mellan den franska och den italienska befolkningens stämning under de ängsliga dagarna. I San Remo herskade pinsam stillhet, som endast afbröts af de med barackers uppförande sysselsatta snickrarnas hammarslag. Det stora flacka hafvet och det italienska landskapet, som i likhet med hvarje sydländskt landskap lätt framkallar melankoli genom sin tystnad och sin skenbara ödslighet, ökade endast sinnets beklämning. Dag gick efter dag utan att någon ännu vågade flytta under tak, ty svaga jordstötar förnummos ännu. För utländingen hade lägerlifvet äfven det lilla obehaget med sig i längden att han – mars var ju ännu ej ingången – lätt förkylde sin vid Nordeuropas kakelugnar bortskämda kropp. Den som lefvat några år i Italien vet hvad det vill säga att råka ut för de italienska apoteken, det må nu vara för helsans eller andra orsakers skull. Det har händt att man köpt cacao – och fått pulveriseradt tegel! Man begär persiskt insektpulver och bränner det för att döda myggorna och strör det öfver säng och mattor. Man märker dock att insekterna det oaktadt må förträffligt. Man ser myggorna sitta i taket; man stiger yrvaken, förargad och i blotta linnet upp på ett bord med det glödande pulvret i en sked och svänger den tätt under myggorna som en korgosse svänger rökelsekaret under messhaken på en abbé. Men myggorna bekymra sig icke det minsta om de uppstigande rökmolnen. Fullt öfvertygad att den glödande askan icke innehåller ett milligram persiskt insektpulver kastar man den slutligen i handfatet och bereder sig på en sömnlös natt. Man är ibland nästan benägen tro, att en glimt af det gamla italienska banditlynnet, som för några kopparmynt offrade en menniskas väl och ve, lefver kvar bakom Italiens apoteksdisk.
Då tullfrågan här behandlades, erfor jag, att det skedde under mycken deliberation och med mycken tidspillan, och resultaten hafva icke ännu blifvit synliga. Jag hyser alltså den tanken, alt R. o. Ad. har stadgatsin öfvertygelse, samt känner att MedStånden, efter mycken öfvei läggning, fattat sina beslut, och fruktar med anledn. deraf, alt en inbjudning från R. o. Ad. till MedStånden att sig med oss förena i borttagande af förbud, der vi borttagit dem, skulle tjena till rätt ingenting, ty MedStånden hafva säkerligen sin öfvertygelse likasom vi hafva vår. Jag hemtar ett ytterligare stöd för denna mia tanke deraf, att R. o. Ad. ej fann för godt att bifalla en från PresteSt. framställd inbjudning i afseende å förbud för linneväfnaders införande till skydd för husfliten i de norra provinserna, hvilken inbjudning jag för min del velat bifalla, och jag fruktar att vår inbjudning nu skulle komma att röna samma öde, hvadan jag tror det vore så godt att låta bli att framställa densamma. Här är sagdt, att denna mo - Den 16 Januari f. m. >tP lion i alla fall kommer all handläggas i förstärk t StatsUtsk.: Nå ! då är det så godt at( den kommer dit genast. Öfvertygad alt en fråga hör anses afgjord, då 3:ne Stånd deröfver fattat enstämmiga beslut, förenar jag mig i anhållan örn den propos., sorn Ur von Hartmansdorff hegart. Fi ill. Ridderstolpe, Fredr.: En talare liar före mig tillräckligen ransakat moliverna för motionen; jag vill synnerligen hålla mig vid sjelfva inbjudningen. Man liar talat om 3:ne Stånds beslut: örn jag ej bedrager mig, förefaller det mig, sorn bjöde man lill fadders innan barnet är födt. Tre Stånds beslut kan ej finnas, så länge en inbjudning från det fjerde Ståndet ar möjlig, hvilken inbjudning skulle kunna förändra dessa trenne Stånds s. k. beslut.