Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Deremot torde rättvisa och billighet fordra, att de gästgifverier', hvilka vid nyssberörda tidpunkt egde laglig rättighet till utskänkning, icke utan innehafvarens förvållande derifrån skiljas. Utskottet får alltså föreslå, att ifrågavarande § må erhålla den förändrade lydelse, bilagda förslag utvisar, dervid Utskottet med hän - Sammans. Bevilln.-, Lags. Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskott f Betänkande N:o 5. 5 seende till grunderna för den föreslagna förändringen ansett talan i hithörande frågor böra endast kommunalnämnd tillkomma; hemställande Utskottet, att den sålunda förändrade paragrafen må af Rikets Ständer godkännas. § 14- Uti en inom Preste-Ståndet väckt motion (Nio 67) har Doktor Sandberg erinrat derom att, ehuru enligt 13 § i Kongl. Förordningen den 18 Januari 1855 pastor var både pligtig och berättigad att, när något nytt bränvinsutskänkningseller minuteringsställe inom socknen ifrågakom, till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ingifva sitt utlåtande, innan ansökningen beviljades, detta stadgande likväl icke blifvit bibehållet i motsvarande 11 § af nu gällande författning; i följd hvaraf nu mera huru många krogar som helst kunde i en socken anläggas, utan att kyrkoherden ens tillfrågades, hvad verkan sådant skulle utöfva på det kristliga och sedliga lifvet inom församlingen. För att således åt pastor återbörda hans förra pligt och rättighet i detta fall, har motionären föreslagit, att sista punkten i 14 §:s 1 mom. skulle erhålla följande lydelse: Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, sedan äfven kyrkoherdens utlåtande blifvit infordradt, fatte deri sitt beslut och gifve det kommunalnämndens ordförande tillkänna.
Till följd häraf, och enär den Staden sålunda, efter Utskottets öfvertygelse, tillhörande skyldighet icke kan i någon mon förminskas derigenom, att egaren till vågfördt Tackjern det till annan man, såsom pant, öfverlåter, samt Tackjernsegaren i och med detsamma har, genom ofvanåberopade Nådiga Bref af år 1748, vid det stränga ansvaret af Taekjernets confiscation eller bot af dess värde, blifvit förbjuden att låta föra Stockholms Våg Förbi något Tackjern, sora genom Staden går, jemväl, enligt allmän rättsgrund, måste kunna fordra, att för det Tackjern,-sorn han sålunda nödsakas låta, emot afgift, vågföra, erhålla sådan säkerhet, hvarmed han i alla händelser kan finna sig fullt belåten, så ock vid jemförelse af hvad, i afseende på belåning af Jern och expor table effecter, uti Kongl. Majits Nådiga Förordning af den 18 Februarii 1705, samt de deröfver under den 12 Januarii 17% och den i5 Februarii 1779 utfärdade Förklaringar, stadgadt blifvit, rörande Magistraternes i allmänhet ansvarighet för det Jern, sorn i Banken belånas, linner Utskottet sig böra tillstyrka, det mätte Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Stockholms Stad, i likhet med hvad för andra Städer, hvarest Tackjern kan varda till belåning vågfördt, redan gäller, måtte förklaras skyldig lemna sådan säkerhet för det Tackjern, som å Stockholms Våg nedlägges, att egaren dertill blifver i tillfälle detsamrria i Rikets Ständers Bank belåna. Ankommande det sedermera på Stockholms Stads Styrelse, att för nämnde ändamål föranstalta, det Banken, till sin säkerhet, erhåller ej mindre Våg-Inspectorens, än äfven aine af berörde Styrelse och på dess ansvar utsedde Embetsoch Tjenstemäns intyg, att det belånta Jernet, för Bankens räkning, oförryckt varder på Vågen qvarhållet. Beträffande åter den af Riksdagsfullmägtigen Johan Eric Jansson 8 BancoUtskottets Betänkande N:o
Stockho'ms Stad 33,651: 19. Post-Vei ket 25,000: — Charta Sigillata Dito. 205,396: 18. TullDito. 210,000; — Avesta KronoInspsktion Svafvelbruken . Levererad, inom Augusti 18^0: Upsala Län Stockholms Dito Får år 1S3S Södermanlands Kalmar Dito 1,026:47.11. Jönköpings — Kronobergs Hallands Dito 7,015:41.10. Götheborgs Elfsborgs Skaraborgs Nerikes Westmanlands Dito CO ”h* 00 3. Kopparbergs Gefleborgs Jemtlands Stockholms Stad 471: 24. — Tull-Verket, 17,384:18. För 1838 och Upsala Stockholms För ar 1839. Blekinge Christianstads Elfsborgs Skaraborgs Kopparbergs Jemtlands Norrbottens Gottlands Dito 11,910: 22. 11. Kalmar Dito 2 2,t)5o: 42. s. Blekinge Dito 7967: 4. I\ ronohergs Dito 20,755: 36. 11. "Westmanlands Dito 18,569: 22. 8. Kopparbergs Norrbottens Dito 14,489: — 1. S^ndhets-Kolleg ium 4,680: 5. 6. Kronomagasinet na 1. n:de Hufvudtitelns Låne-räkning . Södermanland» Län 66: 32. — Gottlands Dito .. 99:2U 5. Kronobergs Dito 18: 1. 2. Mal molius Dito i,i74: 6. — Hallands — Skaraborgs Dito .. 3i: 16. — Wester-Norrlands Dito 3o: 20. 6. Jemtlands Dito . 638: 28. 4- Norrbottens Dito 5:34. 2. Södermanlands Län 2.327:22. 8. Östergötblands Gottlands Dito 8.47:3o. 3. Christianstads Dito , 8. Hallands Dito . Elfsborgs Af Kassorna. Upsala Län Stockholms Dito — Södermanlands
Och då frågan här icke är om mindre, än att till antal, organisation och verkningsförmåga förändra Domstolarna, hvilka under seklers förlopp, i det närmaste så sammansatta sorn nu, svarat emot ändamålet med deras inrättande, utan att Konung eller Ständer funnit några hufvudsakliga rättelser deri nödiga, lärer den med skäl böra anses vigtig, utan afvikelse från den för granskning af LagCommittéens arbeten stadgade ordning. Efter min tanka blir således första frågan om Riksens Ständer nu böra detta ämne särskildt företaga, och för besvarande hvaraf fordras , att considerera den inflytelse ämnets priliminaira afgörande äger på LagCommittéens utarbetande förslag i. de med detsamma gemenskap ägande och deraf beroende delax*, Onekligt är det visst, att det lättar arbetet för dem, åt hvilka uppgöi*andet af ett förslag är anförtrodt, om de förut känna hvad de, på hvilka förslagets antagande eller Jiid, o. Ad.
Biskop Brask torde vara tyst, eller också aflägsna sig då jag talar enskildt vid biskop Måns enskildt! Tala ut, herr Måns! MÅNS. Jag kan inte se annat än efter som hans högvördighet Biskop Brask GUSTAF. Det är frågan om mäster Olof nu! Herrarne kunna uppskjuta ransakningen. Varen goda och lemna oss. GUSTAF (och Olof). (Biskoparne gå.) Vill du bli min man? OLOF. Ers nådes secretarius? GUSTAF. Nej! Du skall bli min högra hand, på vilkor att den venstra tillsvidare icke vet hvad den högra gör. Res till Stockholm! OLOF. Kapitlet reklamerar mig, och lyser bann. GUSTAF. Innan de hunnit så långt skall du få skylla på mig. Men till dess stå för dig sjelf, så godt du kan! OLOF. Hvad vill eders nåde? MÄSTER OLOF - GUSTAF. Du skall tala till svärmarne i Stockholm. OLOF. Och sedan? GUSTAF. O, det är långt dit! Jag vågar ej tänka det ännu. Låt dem predika, det kan ej skada försoffade att höra ett nytt ord äfven om det är galet; men våldsamheter få ej ega rum; då kommer svärdet med i leken. Farväl, Olof! OLOF (ensam). (Scholares, som uppehållit sig i en allé i bakgrunden, träda fram.) 1:A SCHOLARIS. (Går.) Kejsaren vill icke vara sams med påfven! Skola vi fortsätta leken nu, mäster Olof? OLOF. Det är slut med att leka nu, barn. 1:A SCHOLARIS. Skolen I lemna oss, mäster Olof! OLOF. Ja och för alltid troligen! 1:A SCHOLARIS. I kunnen ju stanna öfver pingst så att vi få uppföra vår Comoedia! 2:A SCHOLARIS. Och jag får spela engelen Gabriel! 1:A SCHOLARIS. Gör oss till viljes, mäster Olof. I var den enda, som var beskedlig mot oss och lät oss slippa de grymma fastorna! MÄSTER OLOF 33 - 2:A SCHOLARIS. Ack, mäster Olof, gå inte ifrån oss!
Inga Ångkittlar hafva här sprungit, inga menniskolif förgåtts, och om jag undantager den olyckliga branden på Josephine, hvilken brand jag icke tilltror mig sätta på Ångbåtarnes räkning, emedan den med mera rådighet hade kunnat förekommas; så har inga olyckor att tala om här händt. Jag finner det således vara mindre riktigt, att kasta skugga på en så nyttig inrättning, då man ej kan stjwka sina tillvitelser. Jag anhåller om återremiss af Utlåtandet. 132 Den i September e. m. Herr Crusenstolpe: Jag har haft en mors morfar, som i en ödemark anlaggt åtskilliga stora Jernverk, hvarest nu årligen tillverkas 6000 Skepp, smide. Äfven han behöfde och fick förlagslån, så betydliga, att han blifvit ruinerad, om han skolat återgälda dem snart och på en gång. Men af den bekante Brukspatron Grill utverkade den förre sig på dödssängen anstånd och tillåtelse för sina barn, att successivt afbetala skulden. Detta skedde ock med den framgång, att de blefvo förmöget folk. Om nu Herr Owen, som redan fått ett lån af StatsYerket, dertill får den lindring i återbetalningsvilkoren, Utskottet föreslagit, sjrnes mig detta vara all den fördel, han skäligen bör kunna påräkna. ■— Då frågan här förevar om gratification åt Ekenmarkska släkten , visade sig ej en sådan frikostighet med Statsmedein som nu. Desse personer hade dock äfven bidragit till förbättrande af en inhemsk näring. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid StatsUtskottets Utlåtande gjorde anmärkningar böra föranleda till detsammas återremitterande. R.opades Ja. Hans Excellence Herr Grefven oell LandtMarskalken utbad sig få i Ridderska-i pets och Adelns minne återföra, att då Ali-.
Den för barnmorske-undervisningen af ålder anslagna särskilda lön, nemi. sådan den var intill år 1761, gick sålunda nu egentligen förlorad; ty artis obstetrieias professorns göromål vid institutet äro fullt jern förliga med de fleste öfrige professorernes, helst han, utom de vanliga föreläsningarna lika med dem, är den ende som, jemte chirurgias-professoren deltager i den s. k. chirurgiae-magisters-examens operations-afdelning, och för öfrigt den, som helt visst, mer än någon af de öfriga, får gå K. Sundhets-colhm tillhanda med embets-utlåtrn rörtde frågor, hvaröfver domstol begärt collegii omdöme. Den ifrågavar. särskilda lönen för barnmorskeläraren var visserligen till sjelfva summan icke betydlig, efter nuvar. förhållanden, nemi. endast 800 d:r sant. Men helt annorlunda måste beloppet bedömmas, då det jemföres med andra lärares löner på den tiden. Den utgjorde nemi. lika mycket, som både historise-naturalis& pharmacise-professorns och historiae-naturalis& botanices-demonstratorns löner tillsammantagna, hvilka båda lärare likväl voro, genom instruetion af d. 23 Mars 1763, ålagde att hålla offentliga föreläsningar 4 timmar i veckan, samt att om sommaren göra botaniska excursioner Onsdagar och Lördagar. När nu de motsvar. lärarne vid Carolinska medico-chirurgiska institutet, nemi. chemi* & pharmaciae och historioe naturalis professorerne hafva för samma befattning hvar för sig erhållit full professors-lön; så hade, efter en fullkomlig analogi, artis obstetriciae professorn bort hafva dubbel professors-lön, särskildt blott såsom föreståndare för den allmänna barnmorske-undervisningen. Då jag blef artis obstetriciae professor år 1822, lifvades jag af ett brinnande nit att, i allt hvad på mig möjligen kunde ankomma, söka befrämja förlossningskonsten.
Jag hemställer om ett sådant förfarande skulle starka krediten utomlands; om våra diplomatiska underhandlingar skulle vinna derpå, att de främmande makterna visste, att hvarje fördrag skulle, sedan det vore helt och hållet färdigt, föreläggas det Svenska Statsliådet. Hr Fåhraeus har dessutom redan visat olägenheten deraf att StatsRådets samtliga medlemmar skulle höras öfver dylika mål; jag instämmer i hans åsigt och får, på grund af hvad så viii nu som förut blifvit anfördt, förblifva vid mitt yrkande om afslag. Frih. Sprengtporten: Jag har ånyo begärt ordet, för att erinra derom, att förslaget berörer två omständigheter, som icke böra lemnäs ur sigte vid dess bedömande. Den ena är, att genom dess antagande skulle man åt Norge tillerkänna en rätt, som icke finnes förbehållen i Norska grundlagen, ty det är klart att, om Kon. skulle öfver förbund med främmande makter höra det Svenska StatsRådet, så skulle Han också höra det Norska. Den andra omständigheten är, att ordet »afhandlingar» kan få en ganska stor ursträckning. Enligt hvad jag tror mig veta, förekomma ganska ofta med främmande makter afhandlingar, som alldeles icke föranleda några traktater, utan afgöras genom noter; och det föreslagna stadgandet skulle således kunna verka ganska menligt på våra diplomatiska förbindelser. Då man vidrör dessa ämnen, måste man komma ihåg. att vi kunna mycket väl stifta bVad lagar vi vilja för vår egen Stat, men måste också något fästa afs:de pä förhållandena utom densamma. Många ledamöter ropade på propos. Hr Sandströmer, Carl Johan Albert: Då man med den nu föreslagna Grundlags-förändringen afser att förskaffa sig konstitutionella garantier för utrikes-ärendenas riktiga behandling, anhåller jag vördsamt att få fästa det Höglofl. Ståndets upmärksamhet på hvad i detta afs-.de redan finnes stadgadt i nuv:de 12 § R.F. Denna g innehåller: »Konungen eger att i afhandlingar och förbund med främ »mande makter ingå, sedan Han, enligt föregående g, deröfver hört »StatsMinistern för Utrikes Ärendena och någon annan tillkallad Statsllåds-ledamot.»
Fullmägtig för Närdinghundra Härad af Stockholms Län, L. S. Fullmägtig för Frötuna och Länna Skeppslager af Stockholms Län, L. S. Eric Hansson i Weda. Olof Pehrsson. Fullmägtig för Weddö och Häfverö Skeppslager af Stockholms Län, L. S. Fullmägtig för Frösåkers, Härad af Stockholms Län. L. S. Gustaf Pehrsson Fullmägtig för Långhundra och Seminghundra Härader af Stockholms Län, L. S. Eric Mattsson. Fullmägtig för Erlinghundra Härad *f Stockholms Län. L. S. Gustaf Larsson. Fullmägtig för Wallentuna och Sollentuna Härader samt Danderyds Skeppslag af Stockholms Län. L. S. Per Persson. Fullmägtig för Färentuna, Härad af Stockholms Län, L.S. i5a Malts Ericsson. Fullmägtig förSotholms, Svartlösa och Oknebo Härader af Stockholms Län. L. S. N. Insulin. Fullmäst:g för Bro och Wätö Skeppslager af Stockholms Län. L. S. Lars Andersson. Fullmägtig för Wadsbo Härad af Skaraborgs Län, L. S. Petter Jonsson genom Joh. Andersson: enl. Fullmagt, Fullmägtig för Wilske, Gudhems, Walle och Kakins Härader af Skaraborgs Län. L. S. Pehr Ericsson. Fullmägtig för Sunnerbo Härad| af Kronobergs, Län. L. S. Magnus Jonsson. Fullmägtig för Konga och Uppvidinge Härader af Kronobergs Län. L. S. Anders Olofsson. Fullmägtig för Akers och Wermdö Skeppslager af Stockholms Län. L. S. A. Andersson. Fullmägtig för Barne, Wiste, Ase och Kållands Härader af Skaraborgs Län. L. S. A. Danielsson. Fullmäktig för Skåning*, Laske, Kinne och Kinnefjerdings Härader af Skaraborgs Län* L. S. Joh. Andersson. Fullmägtig för Wartofta och Frökinds Härader af Skaraborgs Län. L. S. N. Hakansson.
@eDan §aperingö* famt fPröfningö*£ommitteerne fullänDat fina förrättnin* gav, fola orDentliga UppbörDöbödfer, meD Detöfroet författaDe fammanDrag, af dDäraDöffrifmaren på landet famt UppbörDömän i ftäDernc od) roiD Regemen* terne, genaff upprättas?, od) t ©torholm till UppbörDS*£ontoret, i otterne till Sanö$*Qiontoren inlemna^, inom Den l Rooember broarje år, för att, efter un* Dergångett gtan|Fning, påtecfnas? otDteö till uppbörden, contraftgneraDe i ©torf* bolm af ^amereraren miD Dfroer*©tåtbållate*<£tnbetct för ^rono*UppbörDö* ‘äBerfet, famt t orterna af 2anDö#^amereraren. §• 129* «£)äraDö(Frifroaren åligger void anfmar, fåfont för tjenftefel, att, enligt UppbörDöbofen, öfwer all Den fSemtllning, forn blifvit påförD, författa Debet* fcDlar, få jFpnDfamt, att De fyra roecfor fört än uppbörDétiDen infaller, funna afyemtaö l)oö någon inom ©ocfnen boenDe, broilfen om utDelntngen beförjer, od) broarom Fungötelfe (fall till roeDerböranDeö unDerrättelfe utfärDaé. Sänömän, $jerDingö* od) ©eprnän, forn inom focfnen bo, mare omilforltgen pligtige att, på dpäraDöfFrifwarenö begäran, Dejja feDlar emottaga od) till en broar, forn 1 ftg anmäler, utDela.
Af äldre underrättelser synes dock, att man ännu på 1780- eller 1790-talet i Bohus län brukat garn för att erhålla något litet god fetsill, som svårligen kunde påräknas att fås med vadar; men detta mindre gifvande fiske har så kommit ur bruk, att den nuvarande generationen ej eger kännedom derom och att det mött svårighet att deruti undervisa en eller annan. Till detta sillfiskes upphjelpande anse vi hufvudsakligen en åtgärd vara att vidtaga, nemligen den, att, i enlighet med Rikets Ständers förslag i underdånig skrifvelse den 22 April 1845, bruket af stora silivadar förbjudes, på det sätt att de som nu finnas få begagnas i 3:ne år, hvarefter förbudet inträder; en ny vadduk anses nemligen ej hålla öfver 2 å 3 år i fall den någorlunda begagnas. Under tiden behöfver dock, såsom redan sker, sillfisket med garn uppmuntras genom premier. Då just detta ämne, om vadars förbjudande eller bibehållande, är ett af dem som mest af alla blifvit föremål för olika åsigter, anse vi oss böra äfven här tala något utförligare derom och i korthet sammandraga det, som blifvit sagdt till stöd för vår mening. Det torde dock vara tillräckligt att här allenast afse det nuvarande förhållandet i Bohus län, då blott ett obetydligt sillfiske finnes, och att alldeles lemna ur sigte det gamla stora fisket, hvarom vi i allt läll icke ega tillräcklig kännedom. Till en början erinra vi, att stora sillvaden uteslutande kan anses beräknad på sill - 8 Sammansatta Lagsamt Allm. Hest'.- och Ekon.-Vtsk. Betänkande N:o 10. fångst och hos oss allenast begagnas vid Bohus län. Den är inrättad för att omringa och uppfiska ett helt stim och har derföre de ofantliga dimensioner af 100—120 famnars längd och femton å tjugo famnars djup samt drages med 280 å 300 famnars lina.
LXIV.E. 78. 100 BevillningsUtskottets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden i anledning af gjorde anmärkningar vid Betänkandet N:o 51, angående motion om upphörande af Städernes Salu-Accis. Lill. B. 123. LIV. A. 240. LIX. B. 155. LX. A. 29, i\\. LXI. B. 115. LXII. A. 62. LXV. E. 323. LXYI. E. 270. — med förslag till sammanjemnkning af RiksStåndens beslut angående Stora Sjö— TullsBevillningen, samt till Voteringspropositioner derom. LIX. B. 320. LX. A. 29. A. 3o. LXI. B. 115. LXII. A. 62. E. 169, 3o4- — med förslag till fördelning af Allmänna Bevillningen samt till en blifvande BevillningsFörordning. LIV. B. 207. LV. 87. LVI. Å. 3i. LX. U. 127. LXIV. E. 35g. — med förslag till Voteringsproposition, angående Portoafgiften för Inrikes Brefvexlingen. LVIII. B. 55. LX. A. 28. LXI. B. 115. LXII. A. 62. — med förslag till Voteringsproposition, angående Bevillningsfrihet för vaktare vid Flygsands-fälten i Halland. LVIII. B. 55. LX. A. 28. LXI. B. 115. LXII. A. 62. — angående en förändring i nya TullTaxan vid artikeln Tågvirke. LVIII. B. 55. LX. A. 29. E. 169. — med förslag till de afgifter för minutering 101 af Bränvin, som skola intagas i io § a:dra Artikeln af BränvinsFörordningen. LVM. B. 56.
Därför, I föräldrar, unnen barnen deras solbeglänsta lefnadsår, och vården alla de små glädjens blomster, på hvilka barnasinnet är så rikt och dem man så lätt kan förskaffa det. Allt, som i förtid kan grumla denna lycka, må äfven med största uppoffring aflägsnas. D å har man gifvit sina barn med sig ut i lifvet en talisman, som intet mänskligt våld och ingen skickeisens vidrighet röfva ifrån d e m: ett frimodigt och förtröstansfullt sinne. Ur 223 Den kända sångerskan, statsagronomen J. E. Berggrens maka, fru Alexandra Sandelin, afled i lördags i Luleå efter en veckas sanslöshet i en ålder af 33 år. * Folkskolelärarinnornas ställning. Kyrkomötet synes icke få en enda underskrift af lärarföreningarna på sitt beslut i frågan om folkskolelärarinnornas rättsliga ställning. Den ena kretsen efter den andra uttalar sig nu däremot. * Ett ståtligt familjeporträtt har vår kända, talangfulla målarinna, friherrinnan Emma Sparre, fått i uppdrag att måla. Det gäller att på en stor duk sammanföra och gruppera de fem sönerna af hufvudmannen för grefliga ätten Wachtmeister af Johannishus, förre landshöfdingen i Blekinge län grefve Hans Wachtmeister. Det är meningen att detta porträtt skall bli en pendant till ett motsvarande, som utförts af den på sin tid så framstå- ende historieoch porträttmålaren prof. Fredrik Westin och som befinner sig på den nämnda fideikommissegendomen i Blekinge. Detta framställer bilden af framlidne landshöfdingen grefve Hans Wachtmeisters af Johannishus söner eller den nuvarande fideikommissarien och hans bröder. Den porträttgrupp, hvarmed frih:n Sparre nu är sysselsatt, kommer att afbilda expeditionschefen i finansdepartementet och ledamoten af första kammaren grefve H. Hansson Wachtmeister, löjtnanten vid Lifregementets dragoner grefve A. Hansson, löjtnanten vid flottan grefve C.
Sedan nu Riksens Ständer meddelt sitt Underdåniniga yttrande i hvad sorn med sjelfve hufvudsaken och ett framtida förordnande derom eger gemenskap, hafva Riksens Ständer ansett sig ej böra underlåta , att serskildt taga i betragtande ris skäl och omständigheter , som för närvarande synas påkalla, att råg till nedsatt pris än vidare någon tid må Hufvudstadens Bagare - Embete i förut berörde ändamål från Magazins-Xnrättnin-? gens härvarande förråd tillhanda hållas. För att i Stockholm kunna bibehålla det grofva brödet vid ett jemnt pris utan förhöjning, har ej allenast Eder Kongl. Maj.'t fått vidkännas en ganska betydlig uppoffring , utan ock Allmänna Magazins-Inrättningen én ungefärligen lika stor förlust å det anslag af 1000 tunnor oriad låg i månaden, som till 8 R:d Banko tunnan från Inrättningens förråd utgått och blifvit jemte de 1000 tunnor , sorn genom Eder Kongl. Majus. Egen Höga försorg månatligne anskaffats , tili Banare-Embetet inlemnade. Vet knincarne af des O O sa anstalter hafva ock för Hufvudstadens min#lre bemedlade Folkklasser varit ganska välgörande: 30a Underdåniga. Skrifvelser. Ätt fm, di tillgången på råg i allmänhet är knapp och priserne högt uppjagade, låta denna umlsättnings-itgärd upphöra , skulle förorsaka ett känbar! lidande för deri fattige, sorn 6n längre lid varit Van ätt få det gtofva brödet till nedsatt värde och sannolikt ej mäktade betala denna första nödvändighetsvara efter det pris, hvartill den* samma utan allmänna bidrag på en gång skulle uppstiga.
Då jag ej tror att Grefve De la Gardies afsigt varit sådan sorn den siste värde Talaren förmodat, eller att Ridderskapet och Adeln skulle till pröfning upptaga hans motion, synes mig ej eller någon hänvisning hvart motionen 6kall taga vägen vara af nöden. Som jag tyckt mig fatta har Herr Grefven just tillkän* nagifvit, det han ämnade till Constitutionsötskottet ingifva dess ifrågavarande motion, och i följd deraf nu endast önskat att, enär flere motioner blifvit hos ConstitutionsUtskottet väckte i enahanda ämne, efter hvilkas pröfning och resultat RiddarhusOrdningen måste lämpas, all discussion i afseende på 4 §. RiddarhusOrdningen för närvarande måtte uppskjutas såsom öfverflödig och blott tidspillande. Denna Herr Grefvens anhållan synes mig i sanning förtjena all uppmärksamhet och jag för min del hemställer, att antingen den af RiddarhusUtskottet föreslagne nya redaction af 4 §;n i RiddarhusOrdningen, som har ett alldeles obestrideligt sammanhang med 37 §:n Regeringsformen , måtte hvila, eller ock, att om den skall åtfölja återremissen, RiddarhusUtskottet åtminstone måtte anmodas inställa all handläggning vid redactionen af samma §. intill dess man får se hvad åtgärd ConstitutionsUtskottet i afseende å 37 § Regeringsformen, i anledning af de derom väckte motioner, finner för godt vidtaga. Herr Bergman: Om man så skulle förfa ra 80m Herr RiddarhusSecreteraren föreslagit , blefve granskningen af första afdelningen af a56 Den ii Junit e. rn, Riddarhusordningen ofullkomlig och kunde näppeligen icke fortsättasj ty man biet då nödsakad, att hoppa öfver en §. Det rättaste är att denna anmärkning öfverlemnas till ConstitutionsUtskottet.