Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hofrätlernas göromål icke kunde bestridas af’ det antal ledamöter, som der nu funnes; och, i fall antalet derföre finge ökas, tillfälle ej torde saknas, då nuvarande lagmän önskade att såsom ledamöter i Hofrätterna ingå, samt i öfrigt ej må förgätas, att framdeles efter lagmännens frånfälle eller befordran lill annan beställning, deras löner och innehafvande boställen, som då hemföllo till Staten, crsatle kostnaden lör aflöning åt nya ledamöter i Hofrätterna; -— Rikets Höglofl. Ständer, jemte Lagförslagets antagande, må täckas besluta; ”att, derest Kongl. Majit i nåder skulle finna för godt alt gilla sam ma Lagförslag, men anse den beslutade indragningen af ofvannämnda domstolar ej kunna verkställas ä den i förslaget utsatta tid, Rikets Ständer vilja öfverlemna till Kongl. Majit att bestämma tiden, då denna indragning lämpligen må kunna för sig gå: alt Rikets Ständer likaledes vilja hos Kongl. Majit i underdånighet begära, det Kongl. Majit täcktes, efter vederbörandes hörande och i öfverensstämmelse med den föreslagna förfättningsgrunden, att endast en Underrätt skall finnas, så i städerna sorn å landet, vidtaga de anstalter och åtgärder, samt stadga och till efterrättelse kungöra de reglementariska föreskrifter, som pröfvas lämpliga för Rådstuf vurätternas organiserande och ordnande; samt slutligen att, i händelse rättegångsärendena i Hofrätterna skulle befinnas, genom ifrågastälhla lagförändring, tilltaga i den mån, alt deras tillbörligt skyndsamma handläggning icke af Hofrätlernas nuvarande ledamöter medliunnes, Rikets Ständer anse nödigt, att flere ledamöter dersammastädes, efter förekommande behof, tills vidare förordnas, och derföre äfven vilja anslå och anvisa nödiga medel till deras aflönande samt ställa dessa medel till Kongl. Majits nådiga disposition för nämnde ändamål, med vilkor tillika, att sådana aflöningsmedel framdeles, så vidt omständigheterna medgifva, må kunna indragas."
I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Pro3 position, angående serskilte anstalters vidtagande till förekommande af stegring i priset å det grofva brödet: föreslående Utskotten, att den undsättning, som hittills varit Stockholma Stad af Magazinslnrättningen förunnad, må vidare fortfara och med Maji månads ingång ökas med 2000 Tunnor Råg i månaden, ellet det partie, hvarmed Hagarne blifvit försträckte, efter hittills bestämdt pris å 8 R:dr Banco Tunnan oriad och 9 R Frän Statsoch BancoUtskotten: Af den 2 5 sistlidne April: Öfver de innom RiksStånden gjorde anmärkningar vid Utskottens under den 3 Mars afgifne Betänkande, rörande utredningen af Götha CanalBolagsMalmö- och GötheborgsDisconter; varandes härvid bifogade flere Le; damöters särskildte tankar. 3 Den 2 Maji, /• «*• Friherre Drufva, Thure: Som jag.deri 23 sistledne April, då StatsUtskottets Utlåtande i ani. dmng af Kongl Maj:ts Nådiga Proposition Om StatsRegleringen. under åttonde HuvudTiteln hos Ridderskapet och Adeln lill pröfning förevar, Samt till Utsköt-et återremitterades, icke hade tillfälle vara härstädes närvarande, får jag utbedja mig Ridderskapets och Adelns tillåtelse, att nu iå vid berörde Utlåtande framställa några anmärkningar, hvilka sedermera torde få till StatsUtskottet afgå. Härefter uppläste Friherre Drufva följande : Högloflige StatsUtskottet har uti sitt Uti låtande, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, om StatsRegleringen under åttonde HufvudTiteln, upptagit reparation uppå Westerås Slott, under allmänna Anslaget för publika Byggnader i Landsorterna, hvarigenom densamma möjligen skulle kunna längre tid uteblifva. Fetta Slot, ett af de äldsta Byggnader 1 Fäderneslandet, blir snart en ruine, om icke hjelp mellankommer; bygdt i början af I4®ö talet, har flere Historiska märkvärdigheter, deribland den belägring
Man glömde då, att, såsom jag tror, i dessa dagar en ny privatbank blifvit inrättad i Götheborg. Om denna privatbank icke skulle lägga hinder för fortgången i Götheborg af ett lånekontor för riksbankens räkning, så skulle den likväl naturligtvis laga bort en stor del af den rörelse, som detta lånekontor eljest skulle fä, och dä behöfde Götheborgs lånekontor visserligen en mycket mindre fond än nu. Banko-diskonten är eljest, i jemförelse med den del af riket, som den skall förse med län, den som har minsta fonden, ty denna diskont har Stockholms starl, som är den största handelsstaden, och 17 andra af rikets städer att förse med lån. Jag erkänner visserligen, att det är möjligt för bankofullmäktige att begagna deras gamla rättighet, alt efter omständigheterna annorlunda fördela dessa summor på de olika orterna; men detta har likväl den olägenheten alt, om det blir klen tillgång pä penningar på 2 ställen, t. ex. i Götheborg, hvilket någon gäng tillförene varit förhållandet, oell äfven i Stockholm, der man någon gäng fått vänta 8 veckor eller ändå längre på penningar, så blefve det svårt, om Götheborg icke bade något öfverskott alt lemna ifrån sig. lag hemställer alltså till R. o. Ad., huruvida detta mitt yttrande kan föranleda någon åtgärd. Hr von Hohenhausen: Jag är aldrig hågad att tala bara för att bålla tal, men då anmärkn.r blifvit framställda emot mig för mitt yttrande emot privatbankerna, under det en annan ledamot talat om sin dubbla kärlek för det ena och det andra slags banker och sedan ordat om många andra saker, hvaraf jag icke fann något annat än det sista, om fördelningen af summan, höra till ifrågavar. ämne, så får jag förklara för de Hrr:ne, att jag icke hyser hat emot någon inrättning som nytta gör, men jag vill att hvar och en, så väl inrättningar som personer, skall göra skäl för sig. Icke heller har, såsom Frih. Raab sade, någon den ringaste ånger hos mig kunnat uppstå i det aldra minsta afseende öfver hvad jag har föreslagit.
Af samma skäl har Stats-Utskottet, vid innevarande Riksdag ansett sig böra föreslå bibehållandet af enahanda stadgande, hvilket ock blifvit af Rikets nu församlade Ständer godkändt och antaget. Den derjemte beslutade fördelningen på 4 år, eller åren 1854, 1855, 1856 och 1857, af de för vägförbättringar oell vattenaftappningar anslagna medlen, synes ej heller, såsom motionären föreställt sig, utgöra något hinder emot berörde stadgandes tillämplighet, enär Kongl. Majit, efter all sannolikhet, före 1856 års utgång, kommer att begagna sin dispositionsrätt öfver ifrågavarande medel; och då de anslags-summor, som varda beviljade utaf de för allmänna arbeten vid denna Riksdag anvisade medel endast successivt och i män af arbetets fortgång få utbekommas, kan, på grund af förflutna årens erfarenhet, med säkerhet antagas, att tillgång icke kommer att saknas för de utbetalningar, hvilka efter arbetenas påbörjande böra, inom .1856 års slut, vara i stadgad ordning verkställda; i hvilket hänseende Utskottet får erinra om de betydliga summor, som ännu i Riksgälds-kontoret innestå utaf de vid förflutna Riksdagar för tneranämnde arbeten beviljade Stats-bidrag. Ehuru de vägförbättringssamt strömrensningsoch vatten-aftappningsarbeten. hvartill de af Rikets sednast församlade Ständer för sådana företag anvisade medel lingö användas, skulle vara började inom sistlidne års slut, fanns likväl utaf sagde medel ett belopp af mer än 200,000 Ridr dä i Riksgälds-kontoret innestäende. För öfrigt anser sig Utskottet böra emot den nu ilrågaställda allmänna förlängningen af tiden för påbörjandet af de arbetsföretag för hvilkas utförande Statsbidrag vid denna Riksdag erhållits, jemväl framställa den erinran, att härigenom skulle verkställigheten af flera sådana företag, dertill särskilda, när sorn helst till hela sitt belopp disponibla, anslagsoch låne-summor blifvit beviljade, troligen jemväl komma att fördröjas. Stats-Utekvttels Utlåtande, JV;s -36'.?.
Tre månader oafbrutet fortfarit, tillerkänna innehafvare!) deraf ett efter omständigheterna lämpadt arfvode, uppgående till högst halfva beloppet af skilnaden mellan hans förut åtnjutande aflöning och löneförmånerna för den tjenst, han blifvit förordnad att bestrida. Extr a-ordinarie tjensteman, som vid dylikt tillfälle, på grund af vederbörlig! förordnande, under minst Fjorton dagar förältat ordinarie tjenstebefattning, åtnjuter deremot under hela den tid, denna tjenstgöring fortfar, den för lägsta tjenstegraden bestämda lön. Vid enahanda förhållande tillgodonjuter jemväl extra-ordinarie vaktbetjent, hvilken bestridt kammardrängseller husdrängs-göromål, samma aflöning, som för den förrättade sysslan är i staten anslagen. Vid inträffad ledighet af sådan tjenst, som bör återbesättas, skall, efter afdrag af hvad för tjenstens bestridande måst utbetalas, den lönebesparing, hvilken uppkommer intilldess, efter ansökningstidens förlopp, någon i nedan stadgad ord - ning blifvit förordnad att förrätta samma tjenst, tillfalla Enkeoch pupillkassan vid Riksgälds-kontoret. § 247. Då tjensteman eller vaktbetjent för enskilda angelägenheters besörjande erhållit tjenstledighet, bitr han sjelf vidkännas kostnaden för tjenstens förrättande under den tid tjeustledigheten fortfar. § 248. Innan ledig tjenst af Fullmägtige ålerbesättes, skall sådant, jemte de med samma tjenst förenade löneförmåner äfvensom tiden, inom hvilken sökande ega att sig anmäla, tillkännagifvas medelst anslag på vanliga ställen inom Riksgäldskontoret. Ansökningstiden bestämmes till minst Fjorton dagar från anslagets utfärdande; dock beror af Fullmägtige att utsätta ny ansökningstid, derest, inom den först bestämda tiden, någon till tjenstens erhållande fullt skicklig och lämplig sökande sig icke anmält. § 249. Före återbesättande af de tjenster och beställningar, hvilkas innehafvare lyda under Kommissariatet, böra af detsamma upprättas förslag, hvarpå en af de sökande uppföres.
Expeditioner till Konungen, Riksens Ständers. yl pr il //. om medel till kostnaderne för Kongl. Majrts Kröning, 3. — om Seglations-frihet för Innevänarne i Blekinge och Skåne, dito. — om Husbehofs Mjölqvarnars befrielse från Skattläggning, dito. — om vägning af Räntehalm, dito. — oin föréskrifterne vid öfverenskommelser om Presträttigheter, dito. ■—• om jemkning af BåtsmansRoteringen i Halland, dito. — angående förklaring öfver förbudet emot Protocolls-lösen i förlikte mål,24°-—om aflöning för RiksStåndens och deras Utskotts Secreterare, Cancellier och Vaktbetjening, dito. — Reglering af de Kongl. Hofvens StatsSummor, dito. — om inskränkning af Policelnrättningen i Götheborg eller bidrag af Staten till dess underhållande, dito. — om Lifräddningsbåtar, dito. — om obehindrad rättighet till anläggning af Linbråkor och Linskjäktor, dito. — om förändrad flyttningstid för Tjenstehjon, dito. — om Majoren Florus Tolls innestående accords-ersättning, 553. — om UnderhållsSumma och EnkeSäte för Hennes Maj:t Drottningen, i händelse af Enke-tillstånd, samt Rosersbergs Kungsgårds användande vid Hennes Maj:t nn 68 varande EnkeDrottningens död, dito. — om lefvererings-stället för Kronans till Kongl. Hofstallet anslagne ränte-hö och halm från Westmanland, dito. — om StatsYerkets tillstånd och behof under RiksStatens Sjunde HufvudTitel, dito. — om medel till RiddarholmsKjrkans iståndsättande, 554- — om pensioner för Hans Kongl. Höghet KronPrinsens f. d. Lärare, dito. — om StatsYerkets tillstånd och behof under RiksStatens första HufvudTitel, dito. Expeditioner till Konungen, Riksens Ständers.
Utskottet är öfwertygadt, att härigenom minffning uti Fängars förande af och an igenom Landet skall winnås, och förmodat, att Utskottets härutinnan afgifne förslag lärer finnas fullkomligen instämma »ned de grundfatkser, hwilka äro följde uti Z och 6 momeiuerne af meranämnde Kongl. Förklarings 43 punkt. Men kungörandet anqäende orten, hwarest Kyrkopligten uvdergäs, synes böra oförändrad! bibehällas, pa satt hittills stadgadt warit. Dock 1638 Den 27 November. Dock warder detta alt till Riksens Högloft. Ständers egit ompröfwande wordsammeligen hcmftäldt. Stockholm den i November 1809. Pä Högloft, Ridd. ock' Adelns Pä Högw. Preste^Vländ. Ledamöters wägner Ledamöters wägnar I^uclv. Ktansterstrom. L. ^Ime^vist Pä Wäloit. Borgarc-^tänd. Pä Hcdcrw. Bondc-Ständ, Ledamöters magnar L-damöters wägnar k. 12. 6reve8mulck. kettcrr fernström. lltolmderglon. Begärdes pä Bordel. Uplästes följande: Riksens Högloft. Ständers Lag-Utskotts ber tänkande, i anledning as Riksdagsman-» nens fran Stockholm Herr I). InnZgr-ens hos Wallof! Borgare - Stander ingifne, till Lag-Utskottet remitterade memorial, angående yrkadt uphäfwande af io tz. nli Kongl. Sradgan om wärfninq och manskaps leqande rstc Krigstjenst de» 7 April 1802 , i hwad samma Z, innehåller, akl Handtwerks-Gesäll, som t fredlig tid blis wer - Derr 27 November.
Detta fiske hindrar således icke något strandfiske; men emellertid, och ehuru samma fiskare i Waxholm skatta för fiske, hafva de icke annat vatten, hvarpå de kunna idka denna näring, än de stora aflägse sjöar, för hvilkas begagnande de af sin alltid under nattvak och ofta under storm och regn inbragta lilla förtjenst måste afstå så betydliga belopp, som de ofvan anförda. Sådant kan ej anses med rättvisa och billighet förenligt; och jag får således föreslå, att fiskeristadgan måtte så förändras, att antingen, såsom i afseende på öppna hafvet är stadgadt, strandegarens rättighet till fiske och vatten ej må sträcka sig längre än dess landgrund räcker, eller också att endast visst antal famnar från land må vara honom förbehållet samt att skötfiske må få obehindradt drifvas, så vidt strandegarens notvarp, der sådant finnes, af berörda fiske ej hindras. Om remiss till vederbörligt Utskott anbålles vördsamt. Stockholm den 15 November 1865. C. E. Ljungberg. Motioner i Borgare-Ståndet 1865. Af Herr Ljungberg, C, £., angående närmare tillsyn öfver tullförfattningarnes efterlefnad i afseende å varuinförseln från Norge till Sverige, nu m. Ehuru det knappt torde finnas någon gren af vårt lands kommerciela förhållanden, sorn oftare varit föremål för allmänna uppmärksamheten och sakkunnige mäns ompröfning, än handelsförhållandena till Norge, lärer det likväl icke vara någon obekant, att dessa handelsförhållanden beklagligen fortfarande befinna sig i ett skick, som, i synnerhet från synpunkten af Sveriges intressen, är allt annat än tillfredsställande. Förgäfves hafva, inom en tid af 20 år, tvänne särskilda tullkomitéer, sammansatta af ett lika antal Svenskar och Norrmän, varit nedsatta, för att tillvägabringa en mera liflig och ömsesidigt gagnande kommerciel gemenskap emellan de båda rikena. Dessa komitéers bemödanden hafva icke burit någon frukt; och ännu i dag saknas i de tvänne förenade rikenas inbördes handelsförhållanden den reciprocitet i rättigheter, sorn utgör grundvalen för hvarje tillfredsställande reglering af dylika förhållanden emellan för hvarandra helt och hållet främmande stater.
Stycket, s o m spelar i ett ryskt småstadssamhälle, gisslar den allbekanta korruption, som ofta plägar vara rådande bland de styrande i ett dylikt samhälle. Blixtrande kvickt o c h roligt, erhåller det ock ett utförande, som är alltigenom godt, delvis ypperligt. I synnerhet utmärka sig hrr Backström och Personne som resp. borgmästaren och den förmodade revisorn, s o m aldrig var någon revisor, utan en glad bonvivant från Petersburg. Hr Thegerström är såväl till spel som maskering en förträfflig domare, hr Envall en lika karaktäristisk skolinspektör, hr Hedin en genomrolig postmä- stare samt hrr Hartman o c h Hamrin ett lustigt tvillingpar. Hr Rydgren gör af betjänten Osip en mycket god figur. Å fruntimmerssidan böra särskildt framhållas fröken Anländer som borgmästarens fru och fru Littmarck som underofficersenkan. Utförandet är med ett ord alltigenom förträffligt och stycket framkallar hvarje afton den muntraste stämning hos de talrika åskådarne. I morgon lördag börjar fru Betty Hennings, den framstående, äfven härslädes välkända danska skådespelerskan sitt gästspel å Dramatiska teatern som Nora i Ibsens » Ett dockhem ». Vi äro öfvertygade om, att detta gästspel skall helsas med den största tillfredsställelse af hvarje älskare af god dramatisk konst. Musikföreningen gifver i morgon lördag sin sista konsert för säsongen, då Mozarts » Requiem » uppföres. Detta verk har ej gifvits härstädes på mer än 20 år. Konserten gifves i Musikaliska Akademien under hofkapellmästaren C. Nordqvists ledning. Striden om hjärtan. Bidrag i alla ämnen mottagas med tacksamhet. historia * Johan Nbrdling. siécle ». Men trots den solida buffeten och all den prakt, som utvecklas vid de påbjudna underhållningarna, får den nya formen af sällskapslifvet ej utgöra någon outhärdlig börda. Madame kan med nöje skänka sina vänner och bekanta » Les heures », mellan påsk och pingst. Med hvilken strålgloria hon än vet att omgifva dem, ega de likväl rum endast sex gånger, är det likväl endast 1 2 timmar om året.
Utan att närmare ingå i någon vederläggning i afseende på siffran för densamma, tror jag det likväl vara nödvändigt, att Hr Brakel, med hänsyn till den derför behöfliga personalen, inginge i någon bestämdare bevisning för dess anskaffande. Härtill kommer ytterligare, att Hr Brakel, icke nöjd med det antal af 8 ångskepp, som K. M. i Sin Nåd. Propos. föreslagit, ansett att för förverkligande af hans vackra förespegling skulle erfordras, icke blott att antalet ökades med ännu 8 utöfver hvad K. M. i Sin Propos. föreslagit (jag anser icke det vara omöjligt, att de, åtminstone inom den af honom upgifna termin, kunna vara utmönstrade, ehuru om deras lämplighet äfven i denna stund olika åsigter skulle kunna göra sig gällande) — utan äfven för sitt måls vinnande ansett, att en Skandinavisk förening vore nödvändig mellan de tre konungarikena — så intim, att de när som helst skulle vara beredda att med sina tillgångar och sitt blod främja hvarandras försvar. Jag får då uplysa om, att inom det ena af dessa konungariken finnas icke några sådana ångskepp och har ännu icke den idéen uttalat sig, att sådana borde finnas, då fråga är om att vinna en större trygghet. Tvertom, den enda handling man nu har att tillgå der i landet, yttrandet af en för ändamålet tillsatt komité, uttalar sig deremot. I Danmark finnes visserligen någonting i den vägen, men jag lemnar åt hvar och en att bedöma, huruvida under nämnde förhållanden det skulle vara lämpligt att anslå en sufnma af 2 milbr för det af motionären upgifna ändamål. Jag utbeder mig, att desåi mina anmärkmr måtte få åtfölja till StatsUtsk., såsom en anhållan, att vederb:de ville undersöka de skäl, som här för vinnande af ändamålet blifvit upgifna, innan man begär de äskade 2 milbrna. Gr. Frölich: Då en ledamot af R. o. Ad. begärde min motion på bordet, var det förmodligen under förutsättning, att icke den blifvande discussionen skulle gå så djupt i detta ämne, som den redan gjort. Derföre får jag vända mig till Frih.
Ständer synas mig åtminstone icke böra, utan de mest gällande skäl och utan att de mest ensidiga afsigter, beredt de förslag som i sfidane ämnen uppkomma, neka att till Kongl. Maj:t öfverlemna granskningen af deras vigt, för att efter anställd jemförelse emellan de flere dylika företag, som hunna komma i fråga, bestämma huruvida ett allmänt understöd bör bereda framgången deraf och till hvad del enskildtes deltagande kan finnas billigt och vara att förvänta. Jag yrkar icke eller något nytt anslag för meranämnde Hamnbyggnad, men jag skulle förebrå mig, om denna fråga utrönes, alt vara af vigt, icke blott lör en enda Stad, utan lör en landsort, hvars näringstillfällen kunna utvidgas, den icke i Stats-Utskottets Betänkanden. 3g3 medborgerligt afseende skulle väcka min uppmärksamhet, utan blott bereda ett utan möjlig pröfning af dess verkan och af locala omständigheter, meddeladt afslag. Jag finner ock en olikhet uti Stats-Utskottets behandling af denna Motion och den som blifvit väckt, angående understöd af allmänna medel för Hamnbyggnaden i Halmstad, och då den sednare egenteligen att säga, blott rörer utvidgning af en enda Stads rörelse, utan någon öppnad Communicalion och utan uppgifvet sammanhang med den omkringliggande Landsorter, så ehuru jag icke vill bestrida att äfven deråt lemnäs uppmärksamhet, kan jag icke, endast af det skäl, att Kissa Strömmen vid Halmstad behofver upprensas, för att bereda Staden en säkrare Hamn, finna, att de 100,000 R:dr örn året, hvilka Riksens Ständer vid 1818 års Riksdag af Bankens medel anordnade till Kongl. Maj:ts disposition för Strömrensningarne, mera, men väl kanske mindre, tillhöra denna än Jönköpings Hamn, enär egentliga föremålet för detta anslag, är af Riksens Ständer stadgadt att vara, jemte Strömrensningar, lättade Transporters öppnande med hvad mera, som kan leda till en ökad framalstring och förkofran inom hufvudnäringarnes område.
Jag anhåller vördsammeligen, att ord från ord få upptaga hvad i 5 §, af berörde Nådiga Proposition handlar om Femtedels förmedlingen, och som lyda sålunda: ”Förmedlingen från Extra Rotering till ständig skall i allmänhet beräknas med en femtedels minskning i nu varande Styrkan, så att den, som hållit 5 Extra RoteringsKarlar, kommer att hålla 4 Ordinarie Soldater, samt der flera smärre Hemmansdelar varit om en Extra Roteringskarl, erhålla de så stor Lägenhet ytterligare sig tillslagen i Roten, att deras lättnad till den 436 Den g Januarii. ständige Soldalens underhåll proportionerligen vinnes, och så vidare, i förhållande till större och mindre Lägenheter, med lindring till en femtedel: Rotejemkningen under förut stadgade villkor dock förbehållen, I afseende på sättet, hvarpå Skånska Rote r i u gsC o rri m issi o n e n ansett Vederbörande böra erhålla ifrågavarande en Femtedels Förmedling, får jag anföra: att då en stor del Hemman funnits i Extra Roteringen så drygt belastade, att de ofta vida under en Femtedel, med afseende på rättvisa och deras framtida bestånd, uti det ständiga mast nedsättas, det bestämda antalet af 2000 Rotar af hela Provincen icke skulle kunnat erhållas, örn äfven de förut alltför lindrigt roterade Lägenheter en Femtedels rninsknipg ovillkorligen blifvit tilldelad; att ehuru Rong!.
Domstolens uppmärksamhet hufvudsakligen bör, efter min tanke, fästas på de delar af ifrågavarande författning, som innefatta bestämmelser om rättsförhållandet, dels emellan jordegaren, å ena sidan, och inmutaren, å den andra, och dels emellan särskilda inmutare inbördes, har jag i främsta rummet ansett angeläget att tillse i hvad mån de grunder, hvarpå de uppgjorda förslagen i dessa delar blifvit byggda, kunna antagas såsom ändamålsenliga, och som jag, vid granskning af dessa förslag, hvilka, ehuru i detaljerna sinsemellan stridiga, dock alla utgå från enahanda hufvudgrunder, trott mig finna samma grunder i flera delar vara af den beskaffenhet, att de icke, efter min åsigt, uppfylla det med den nya författningen åsyftade ändamålet, alt nemligen, i enlighet med Rikets Ständers yttrade önskan, i möjligaste måtto förena jordegarens rätt till skydd mot obehörigt intrång med Statens nytta af inmutnings-rättens bibehållande, der den för det allmänna kan vara af någon verklig vigt, samt jag derjemte ej funnit någotdera af de förutnämnde förslagen affalladt med den klarhet i uppställning och bestämdhet i redaktion, som är af nöden, för att vid en så vidt omfattande författnings tillämpning förekomma osäkerhet och missförstånd, med deraf härflytande täta misstag, så har jag ansett mig häraf föranlåten att, i stället för de fyra första kapitlen i Bergs-kollegii förslag, som uteslutande angå ofvanberörde rättsförhållanden och sättet för såväl inmutare som jordegare alt göra sina rättigheter gällande, uppgöra ett helt och hållet omarbetadt förslag, hvilket, i 5 kapitel indeladt, här bilägges och åberopas, hvarjemte jag anser mig höra i korthet redogöra för de grunder, som dervid blifvit följde, såvidt dessa skilja sig från de förut uppgjorda förslagen, med hvarandra jern för de. Beträffande härvid först den i första kap. afhandlade frågan om de slag af mineralier, sorn höra vara föremål för inmutning, så utvisa handlingarne, alt meningarne härom varit mycket delade, såväl inom Bergskollegium som emellan Bergslagernes deputerade och Bruks-societetens Fullmäktige.