Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då det emellertid vore betydliga svårigheter underkastadt att med ett så inskränkt ordantal författa telegram och dessa genom nu omförmälda äfvensom andra föreskrifter blifvit emellan mångå orter betydligt dyrare än förr, hvadan telegrafvexlingen måste lida minskning, hvilket förhållande åter i sin ordniug förorsakade att så väl allmänheten som den talrika tjenstemanna-personalcn vid Telegrafverket, den der ginge i mistning af ulsigterna lill sysselsättning och förmånligare ställning för framtiden blelvo lidande, hafva förslag blifvit väckte att denna angelägenhet mätte sä ordnas alt allmänheten lättare än hittills kunde begagna Telegraf-inrättningen, hvarmedelst håde Telegrafverkets inkomster kunde förbättras och hela landet af detsamma tillskyndas större fördel. Rörande Expeditions-Utskotlets Förs/ny lill underd. Skrifvelse IS:o 202. 265 Rörande detta ärende hafva Rikets Sländer inhemta!, hurusom antalet af de inrikes lelegrammerna under liden från den L Juni 1859, då olvanåberopade reglemente började alt tillämpas, och lill den 1 Juli innevarande år, nedgått från 146,830, som utgjorde antalet under nästförutgångna året, till 98,922, och således, enligt nämnda beräkningsgrund minskats med nära en tredjedel. Detta förhållande har synts Rikets Ständer påkalla uppmärksamhet och Rikets Ständer hafva ej kunnat förbise att telegramantalets aflagande förorsakats af den öfverklagade förhöjningen i portot och de inskränkningar i ordantalet som blifvit i sednare tider vidtagne.
— III:e serien: Saga och Historia (öfnga historiska romaner och berättelser). — IV:e serien: Smärre skrifter 4 af blandadt innehåll. Subskription är icke bindande för mera än en sene. — Hvarje sene 4 torde komma att omfatta högst 25 häften. Till samlingen skall ansluta sig en lefnadsteekning af Z. Topelius. 4 II:a serien: Fältskärns berättelser, illustreras med dels Carl Larssons äldre välbekanta teckningar, dels med elt större antal nya, för i denna upplaga nyutförda leckningar af Carl Larsson oeh Albert Edelfelt. „_, .. 4 Utgifvandet har börjat samtidigt med ILa serien: Fältsaarns Berät4 telser, och III:e serien: Saga oeh Historia, där Hertiginnan af Finland begynner, en af Topelius ' allra berömdaste och älskvärdaste 4 böcker, men dock här i Sverige mindre känd. Subskription mottages i alla boklådor. På ALF. SAMUELSSONS förlag har i bokhandeln utkommit: Tom Tits Experiment S Vetenskapliga tidsfördrif af Arthur Good, öfvers. från 26 franska upplagan af G. C, med företal af Ingeniör A. E. Hellgren (Förest, för Stockholms privatgymnasium). Pris häft. i klotb. Synm r Oblekta, Blekta och VÅFNADER 0 nerligen lämplig till premier] i slcolor. k försäljas i.parti från kommissionslagret Skyddsstämpel. Gröna Biblioteket S ' Jaktoch äfventyrsskildringar, samlade af L Sundström. Pris bäft. kr. ö, inb. i klotb. Kan äfven erhållas i 9 häften å 60 öre. OBS! Bokens lämplighet som pris vid Idrottstäflingar. (S. T. A. 58952) m r Färgade Stockholm hos ADOLF BODELL. såsom Gyttjemassagehad, Nauheimeroch Kreuznacherbad m. m., brunnso. dietkurer etc. Läkare: Badintendenten D:r J. Bauman, D:r O. Sandberg • efter 20 juni, specialitet mago. tarmsjukdomar, D:r E. Enblad: massage o. sjukgymnastik. Badkamrer: Hr K. Ramberg.
Hvad Commitéen föreslagit om husbondes, fast egendoms och dess innehafvare», rotes eller rusthållsskyldighet att i vissa fall enskildt uppfylla Fattigvårdspligt emot tjenstehjon, landtbonde, torpare eller annan arbetare, indeld soldat eller båtsman, dels efter långvarig tjenst, och dels då han i och för tjensten eller arbetet samt utan eget förvållande blifvit skadad , grundar sig på 2 Artikeln 4 §. och 3 Ari, 7 §. i Kongl. Lego-Stadgan den 15 Maj 1805, emedan Commitéen anser alla desse tjenare kunna med vanlige tjenstehjon jemföras. Fjerde Artikeln handlar om Fattigvårdens in. komster och de tillskott, hvarigenom Församlingarnes invånare böra bidraga till sådan Fattigvård, som någon menighet åligger. Commitéen har i denna Artikel uppräknat de vanliga inkomster , som Fattigvården hittills egt och hädanefter kommer att ega, samt närmare bestämdt dess rättighet till ersättning för hvad den bekostar till vård och understöd för mindre arbetsföre och icke arbetsföre äldre personer; hvarvid Commitéen väl haft ledning af hvad Kongl. Forordningarne af åren 1642, it>&6 och Betänkande om Fattigvården i Riket. Instruktionen för SerafimerOrdens-Gillet af år 1791 innehålla, men i så måtto derifrån nfvikit, som Commitéen anser det vara med rättvisa och billighet öfverensstämmande, att Fattigvården i intet fall får, på den fattiges eller dess slägtingars bekostnad, någon vinst utöfver hvad till Fattigvårdens fulla ersättning behöfves. För öfrigt har Commitéen trott det böra vara Församlingarne obetaget att likasom hitintill, genom Sädes-rnagaziner och tillskott af matvaror bidraga till Fattigvården. Hufvudgrunderna för de härom föreslagna stadganden, hemtade från äldre nu gällande Författningar och öfverenskommelser, lära således ej här behöfva utredas.
Jag anhåller alltså, att i deri af mig föreslagna 4 punkt, efter summan 3oo,ooo r:dr 22 H. 4° 3i4 Den 34 Mars f. ra. b:co, få göra följande tillägg: ”i hvilket fall bolaget äfven erhåller restitution af den under de sista 5 åren förminskade inkomsten med särskilda ?.5,ooo r:dr. Flr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph: Som jag fruktar att Hr Hjertås förslag icke kommer att medföra någon ändring i det beslut, som här troligen fattas, vill jag lill prot. hafva antecknadt, det jag anser Hr Hjerta till complett evidens hafva bevisat förmånen af alt ombygga den gamla canalen, i stället för att hygga en ny. Gr. von Platen: Jag hade icke ämnat alt ytterligare upptaga R. o. Ad:s tid, om ej framställning blifvit gjord derom, alt Staten skulle kunna för en viss summa tillösa sig den ifrågavar. canalen sedan den blifvit färdig; men då jag anser denna princip fullt oriktig, äfven med hänseende på bruket i andra länder, der det stundom gått så långt alt Staten byggt canaler och skänkt dem till enskilda, endast med bibehållande å Statens sida af en viss controllerande 1 ii It ighet öfver underhållet m. m., har jag ej kunnat låta förutnämnda framställning komma lill prot. utan att reservera mig emot en sådan åsigt. Hr Ribbing: Jag instämmer med Gr. Frölich i afseende å den föreslagna nedsättningen ifrån i5,ooo till to,000 r:dr uti den inkomst, som bolaget skulle äga att af canalen årligen uppbära. Beträffande den rättighet, som Gr. Frölich velat förbehålla Slaten att för 3oo,ooo r:dr kunna lösa till sig canalen, så instämmer jag äfven i denna punkt med Grefven, emedan jag i ett sådant förbehåll finner en garanti för Staten att få ersättning för bidraget till canalens byggande, och för allmänna rörelsen, att varor, som föras på denna canal, kunna blifva fraktade för det bästa möjliga pris. Hr af Uhr:
Bränvin, i lockmat f. råttor 11; rengöra rockkragar 259; mot rheumatism 286. Bröd (se Bak); - pudding 8, 635; soppa 52. Böcker, hushålls635. C. Cacao, - burkar 527; serin 53°. Fry ' s 641; LactoEau de Javelle 272, 163. Eldning, metod 29; spara 112; stenkol Eldsvåda, om kläder fatta eld 463. Elektriska julljus 611; figurdans 607. Enbär, färga grågrön 125; - ris 358; rök mot klisterlukt 112; kedjor 660. Erg, - fläckar 163. Essens, heliotrop635; tallbarr296. Fjäll, braxen 334. Fläckar, behandling i allm. Fogel, förvara 576; - skrämma 320. 587. vård G. F. Fernissa, gipsfigurer 248; möbel 369. Fett, fläckar i allm. på golf 8, 207; fl. Gaffel, sillukt 498. Galoscher, behandl. Gas, bindor 86; kokning 16. Gelatine, - gelée 74, 543; i st. f. stärkelse 286, 356. Gift, aseptin 458. Glas, - dörrar 590; - etsning 662; - proppar 64; putsa 561; - skräp 509. Glasyr, frukt560; porslins64. Gravyrer, rengöra 594. Grädd-kaka 657; - karameller 658; - våfilor 657. Gummi, arab. Gipsfigurer, laga 209; rengöra 259. Gödning, anka 30. Hare, - klimp 635; köp 52. Hasselnötter (se .Nötter). Hjärna, får559; i lådform 496. Hufvudvärk, nervös 76. Humle, bryggd 49; förbättra ost spansk 575.
Det ena är förslag till några, oell icke så få, grundlagsändringar. Det andra åter är förslag till föreskrifter för kommande R. St., huru de skola sig bete, då de grundlagsförändringar, hvilka Ständerne un - I) c* 11 12 «J u i» i f. ai. iler denna riksdag förklarat hvilande till grundlagsenlig behandling, förekomma till afgörande vid nästa riksdag. Mången torde undra hvartill en sådan instruction beliöfves, men skalet är följande: Coust.Utsk. har, såsom hvar och en vet, uppgjort vidlyftiga förslag till förändringar uti representationssättet. Det skulle möjligen kunna hända, att dessa förslag icke antoges. I sådan händelse komme åtskilliga grundlagsförändringar, som hänga tillsammans med representationsförslaget, att förfalla. Men ConstUtsk., som, hellre än att inskränka grundlagsförändringarna till det möjligen ringaste antal, synes hafva ansett såsom en fördel att bringa dem till rätt många, har varit betänkt på, att om detta förslag icke hufvudsakligen antages, så skulle likväl åtskilliga andra förändringar kunna äga rum. Det är för en sådan händelse, som det uppgjort alternativa förslag. Följden deraf är, att somliga §§, såvidt jag kunnat fatta, äro utsatta för arne ja lill och med 3:ne alternativa förslag. I stället att göra en fullständig utskrifning af dessa särskildta systemer för grundlagsändringar, så har Const.TJtsk. förklarat, att man icke får företaga ett visst förslag förr än ett annat förfallit, och om det skett, så skall man bete sig så och så, för att icke betaga sig möjligheten att göra ännu andra förändringar, som man möjligen kumle önska. När det förstärkta Const.Utsk. har, emot de flesta Ståndens beslut, till grundlagsenlig behandling gillat åtskilliga af ifrågavar. ändringar, så har det visserligen varit en riktig omtanka af nuvar. Const.Utsk. att hjelpa nästkommande Cons! Utsk. från att möjligen gå vilse med molsträfviga Ständer och att sålunda lenina sin efterträdare en vägvisare innan det upphörde med sin egen verksamhet, ålen Utsk. bar gått ännu längre, ty det har velat ålägga nästkommande It. St. att följa vägvisaren.
En skön brokig fjäril fladdrade emellan de begge rosorna och sade till den utspruckna rosen: » Hvad du är skön, du blommornas drottning! » Stolt svarade då rosen: » Det hafva alla dina bröder redan sagt mig; har du icke något bättre att säga? » Fjäriln flög nu bort till den lilla knoppen och sade: » Äfven du är skön, ljufva rosenknopp, väl ingen drottning ännu, men värdig att blifva det! » Förlägen sänkte rosenknoppen sina ögon, rodnade djupt och svarade hviskande: » Jag förstår ej, hvad du säger, men Herrans nåd har skapat mig. » Då svarade fjärilen: » Du är så blygsam, ödmjuk och lofprisar Herren — du skall blifva min utvalda! » Dessa ord gingo den andra rosen djupt till hjertat, ty hon insåg sitt misstag och kände bittert qvalen af att vara förbisedd och tillbakasatt, och derför bleknade hon af sorg och försmådd kärlek. Sedan den tiden finnas här också hvita rosor. » C — a B — s. Jag skulle vilja föreslå er urmakeriyrket, såvida ni derför har någon lust och fallenhet. Ebon Hoi. Vagg-eller vagniäcke. Af medelfint ullgarn, rödt och hvitt, virkas — säsom vid plaider — rutor, hvar annan röd, hvar annan hvit, med 18 maskor i fyrkant. Dessa hopsys, sedan på de samma först sytts: på de röda med svart garn något enkelt mönster; kantningen med hvitt. På de hvita med rödt garn; kantningen svart. Det hela fordras med vackert rödt tyg samt förses med frans, om så tyckes. Ebon Hoi. Under 10 å 12 års tid har jag aHtid sytt alla kläder till mig och barnen efter metoden » utan profning » och funnit den både säker oeh tillförlitlig, och man vinner på den samma både tid och tygbesparing. Kläderna blifva utmärkt välsittande. Carola. Kokbok för husmödrar af Margaretha Nyländer 12:e upplagan har undertecknad haft mycket gagn utaf.
Vid sådane förhållanden, har Kongl. Majit, på sätt Kammar-Collegium i underdånighet framställt, funnit lämpligt och nödigt, att bestämda föreskrifter härutinnan, till behörig rättelse för vederbörande, meddelades; och Kongl. Majit har härvid ansett! 1:0 att då icke någon Författning från ränta till Kronan i allmänhet befriar i Siäderne anlagde Tullmjöl-qvarnar, hvilka äfven på åtskillige ställen betjena omkringliggande landet med dess säds förmälning, hvarföre ock tid efter annan sådane qvarnar blifvit skattlagde, så borde ock desse qvarnar underkastas skattläggning efter gällande Författningar, eller, hvad som synes lämpligare, en förhöjd Bevillning, på sätt Rikets Ständer, angående Beskattningen af Sågar samt Valkoch Stampverk, till afsalu eller för andras betjenande, vid sista Riksdag förordnat, dock med undantag för de Städer, der, på grund af serskilda privilegier, Kongl. Resolutioner elier 3* KongU Majit i Nådiga Proposition N:o i3. andra beliörige Förordnanden, befrielse derifrån kunde finnas böra ega runi; och hvilket för hvarje Stad, vid dercra uppkommen fråga, på behörig pröfning skulle bero; börande den föreskrift, som härom varder meddelad, afven på redan i Städérne befintlige oskattlagde Tullmjöl-qvarnar, gom efter förenämnde grund äro afgifter underkastade, tillämpas, enär den omständigheten, alt desse qvarnar icke redan blifvit skallfogde, syntes icke skäligen böra verka till ständig befrielse från en afgift till Kronan, som eljest bordt dem åligga; och 2:0 att, enär anläggningsrätten af qvarnar i Städerne.
För alt åstadkomma detta, anser jag att man endast bör bibehålla de gamla, nu gällande ordalagen. Frih. Tersmeden har visserligen sagt, att man borde bifalla Utsk:ns förslag derföre, att öfverräntan blifvit bestämd till J proc. i månaden eller samma belopp, som för Banko-Diskonten är stadgadt, men om R. St. förändra denna öfverränta, så följer deraf icke, hvilket jag redan antydt, att förevar:de författning äfven blifver i detta hänseende förändrad. Då frågan är af ringa vigt, vill jag icke längre uppehålla R. o. Ad., utan anhåller endast vördsamt att de gamla nu gällande ordalagen måtte af R. o. Ad. varda bibehållne. Då nu propos. framställdes till bifall å förevaride § utan för ändring, ropades Ja och Nej, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade bifalla denna §, med den af Frih. Palmstjerna yrkade förändring, att, i stället för orden ”ränta efter en half för hundradel i månaden”, infördes orden ”den öfverränta, som för Banko-diskonten är bestäad,” samt sedan svaren härvid utfallit med starka Ja, blandade med Nej, förklarade det han ansåg Ja hafva öfverröstal Biföllos. §:n 16. Frih. Palmstjerna: Ifrågavarande revision, som i 6 §:n litt. c äfven omnämnes, räcker, om den skall med noggranhet och fullständighet verkställas, 8 å 14 dagar. Att K. M:s Beflnde Sep t emi) er e. m. 53 icke kan deruti deltaga, är klart, och K. M:s Beflnde måste således förordna ett ombud. Något sådant har hittills icke varit nämnde vid dessa revisioner, och jag kan icke heller inse, hvartill det skall tjena, då bolagets egna ledamöter uti densamma deltaga samt deras intressen äro så nära förknippade med revisionens ordentliga oell noggranna verkställande. Vill man hafva elt officielt ombud, hvilket kan medföra både fördel och olägenhet, må man då aflöna detsamma, så alt det må erhålla någon ersättning för den tid af 14 dagar, som revisionen kan räcka.
Kungörelse om vad som hädanefter vid stängseldelningar iakttagas bör. Stockholm den 6 juni 1820. Vi har insett fördelen för jordbruket och förordnat att så snart stängselskyldigheten blivit gjord skall stängning ovillkorligen verkställas. Detta skall ske även om någon framför klander. Ärendet kommer att prövas efter de föreskrifter som finns i stängselförordningen och värdering göras. Därefter bestäms ersättningsbelopp till den som stängt utöver sin skyldighet. Stockholm den 6 juni 1820 CARL JOHAN Kungörelse angående sättet till betalnings erläggande för kopparräntan och hammarskattsjärnet. Stockholm den 7 juni 1820 Vi har funnit angeläget att förekomma bankosedlarnas ytterligare försämring i värde och för att bidra till bankens reela fond har Vi förordnat, att då kronans hammarskattjärn säljs på öppen auktion eller löses av bruksägarna själva, betalningen skall utgå i silver efter medelkurs på börserna i Stockholm och Göteborg. Vad som sålunda inflyter i silver skall levereras till Rikets Ständers Bank. Beträffande kronans tionde av tackjärn har Vi för att underlätta och befrämja tillverkningen av detta arbetsämne, vars utförsel är förbjuden, velat tillåta att tiondet får som vanligt mot betalning av bankosedlar försäljas och inlösas. Stockholm den 20 juni 1820 CARL JOHAN Reglemente för styrelsen, ekonomin och tjänstgöring vid lotsverket samt fyroch båtinrättningen. Stockholm den 20 juni 1820 Artikel I Överstyrelsen § 1 Lotsinrättningen är ett militärt verk, vars högsta inseende ligger på förvaltningen av sjötullärenden. Dit lämnas rapporter över alla vid lotsoch fyrstaterna inträffade händelser och förändringar § 2 Styrelsen omfattar ekonomi och tjänsteutövning. Artikel II Lotsdirektören Lotsdirektören ansvarar för tjänsteutövning, ordning och disciplin för lotsarna i landet. Han tillsätter personal vid stationerna, liksom avsked och pensioner. Han skall uppmuntra och belöna förtjänta lotsar och fyrvaktare samt tillse att alla anställda noggrant fullgör sina åligganden. Han är ständig ledamot i förvaltningen av sjöärenden. Artikel III Lotsdistrikts chefens skyldigheter. § 5 Varje lotsdistrikt leds av en lotsdistrikts chef. Han ser till att lotsförordningen noga efterlevs, att nödvändig lots och fyrbetjäning finns och sköter sina skyldigheter.
407 deröfver utlåta, såsom af g:ne Stand olika afgjord, öfverlemnas till Höglofl. Förstärkta StatsUtskottet, i följd hvaraf BevillningsUtskofet får, till vinnande af tid , vördsamt framlägga följande Voteringsproposition■* Den, som bifaller l:sta Alternativet af Bevillningsutskottets under den 35 Junii ingifne Förslag till III Art. i blifvande BevillningsStadgan angående Consurntion och Öfverflöd , och att således inga Afgifter för Tobaks förbrukning uti densamma skola inflyta, skrifves Ja, 'den det ej vill, skrifver Nej. Vinner Nej, kommer ofvannamnde lil Art. att blifva sådan sorn Andra Alternativet i berörde Förslag innehåller , och , i följe deraf, afgift för Tobaks nyttjande att äfven tgä rum. Jemte det Utskottet får anmäla, att Herrat I.edamöter af Vällofl. BorgareStåndet inom Utskottet, ingalunda deltagit i ofvannämnda Beslut, underställes allt detta 1 vördsamligen Riksens Höglofl. Ständers upjilysta pröfning, åt* följdt af flere Ledamöters serskildta tankar och reservationer. Stockholm den 1 Julii 1818. Utdrag af Vrötocollet, hållit vid Urtima Riksdagen i Stockholm hos Riksens Höglofl. Ständers Bevillningsutskott den i Julii I8I8* Herr LeJJler anförde:
Detta gäller isynnerhet det å 6;te hufvudtiteln till skrif-materialier och expenser samt ved och ljus uppförda förslags-anslag, i riks-staten upptaget till 15,307 R:dr 1 sk. 1 rst., å hvilket anslag under revisions-året utgifterna uppgått till 48,411: 10. 6. och derå således uppkommit en brist af ej mindre än 33,104: 9. 5. Och som af berörda anslag bestridas en mängd olikartade, årligen förekommande utgifter, samt någon minskning deruti icke är att emotse, hemställa Revisorerne, att detsamma måtte vid nästa stats-reglering bestämmas till en summa, hvilken så nära som möjligt närmar sig det verkliga årsbehofvet. § 5- Vid,granskningen af länens landsböcker hafva Revisorerne funnit, att, uti räkenskapen för Orebro län, under revisions-året å Esta hufvudtiteln afförts ett belopp af 12 Riksdaler 12 sk. Banko, utgörande värdet för åtskilliga till Kungsörs Ivungs-ladugård anslagna dagsverken. Då emedlertid Kongl. Maj:t, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers beslut,- genom nådigt bref af dea 19 Augusti 1851, bland annat i nåder förordnat, att de till Drottningholms, Gripsholms och Strömsholms Kongl, slott och kungs-ladugårdar dittills utgående indelta räntor äfvensom kronotionde-spanmål borde till stats-verket indragas, emot det att tillökning uti de för dessa lägenheter anvisade kontanta anslag beviljades, anse Revisorerne, att, för likstännnighets skull, åtgärder böra vidtagas, hvarigenom jemväl förenämnde räntebelopp må kunna till stats-verket indragas. 2 10 8 6. Anvisningar å anslaget till extra utgifter hafva under revisions-året skett till föl - jande belopp, nemligen: å 2:dra hufvudtiteln 1,318: 31. 5. Uti förenämnde summor ingå jemväl nedanstående belopp, anordnade till vederbörande
Officers värdigheter hos oss icke är eller varit stängd för ofrälse, ej en gång då Adeln var i sin högsta magt, hvilket FältMarskalkarne Helmfeldts och Dalbergs föresyn bevisar, andra mindre lysande efterdömen att förtiga. Nu mera är ofrälsemäns befordringsrätt dessutom genom §. 28 Regerings; Den 25 Marti*. 92I form: försäkrad och kan ej, om den iagttages, blifva åsidosatt* Samma rättighet till inträde vid Regementerna, som Cadetterna nu äga borde naturligtvis förbehållas de ynglingar, som utexaminerades från militaireundervisningen vid universiteten, om en sådan der blefve inrättad. Såsom Välgörenhetsanstalt synes KrigsAcademien icke vara behöflig, så länge Arméen har en mängd öfvertaliga Officerare. Skulle det, emot förmodan, med tiden visa sig, att ett tillräckligt antal af det krigiska Sveriges ung^ dom icke ville blifva Officerare, utan att dertill af Staten anvärfvas, genom alldeles fri, eller billigare, uppfostran, än för andra yrken, der utsigterna ofta äro mindre lofvande än vid Arméen, så synes det vara tids nog, att då vidtaga uppmuntringsanstallter. I alla fall, skulle man kunDa utöfva samma välgörenhet med mindre kostnad vid de allmänna Läroverken, hvilket jag skall söka att ådagalägga, sedan jag visat, att litet eller intet gerom undervisningen på Carlberg, vinnes i tiden att vara färdig till inträde i Statens tjenst. En gåsse får icke intagas i KrigsAcademien , förr än han fyllt 13 år, och sysselsättes intill fylda 16 eller i de 3 första Classerna, blott med inhämtandet af förkunskaper, som lika väl kunde inhämtas i de allmänna skolorna, der han får intagas vid fyllda 8 år, och således har tid att göra långsammare, men vidsträcktare och säkrare framsteg. I 4:de och 5:te Classerna på Carlberg användes tiden till den bestämdare militaire-bildningen, till läs - Den 25 Martil, 1 ning al språk och historia m. m. och vid 15? eller vanligtvis 1 <j år blifver ynglingen färdig att utexamineras
De till nämnda fond influtna medel böra, så vidt ske kan och sagde liqvider medgifva, städse göras fruktbärande på det sätt Fullmägtige anse mest ändamålsenligt och med Statens säkerhet förenligt. § 5. Jemlikt Rikets Ständers vid 1815 års riksdag fattade beslut och Riksgäldskontorets, till följd deraf, under den 9 November samma år utfärdade förbindelse, utbetalas en summa af Trehundratusen R:dr årligen till Hans Maj:t Konungen eller Dess Arfvingar efter Successions-ordningen af den 26 September 1810. § 6. För det, enligt 1779 års riksdagsbeslut, såsom hemgift åt dåvarande Hans Kongl. Höghet Hertigen af Södermanland, anslagna kapital af Etthundrafemtiotusen Riksdaler erlägges af Riksgälds-kontoret Fem procent årlig ränta, hvilken, efter Hans Majit Konungens anvisning, qvartalsvis utbetalas. § 7. Utaf de, jemlikt Rikets Ständers beslut, af Riksgälds-kontoret, under den 30 September 1841, utfärdade 968 st. Fyra-procent-obligationer, å 4,000 R:dr Banko hvardera, för Svenska Statsverkets då återstående skuld till Rikets Ständers Bank, i anledning af Bankens förskott till 1808 och 1809 års krigskostnader, infrias årligen Tjugotvå stycken å ett sammanräknadt kapitalbelopp af Åttioåttatuson Ridr nämnde mynt; hvarförutom Riksgälds-kontoret, vid hvarje års slut, skall inlösa samma års räntekuponer för dessförinnan icke infriade obligationer.