Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af dessa anledningar och dä Wener såsom arrende för Svartsjö Kungs-ladugård erbjudit 5oo tunnor Spannmål årligen eller 5o tunnor mera, än han i följd af Rikets Ständers ofvanberörde beslut förut erlagt, samt med ali sannolikhet kan antagas, alt Kronan ej skulle af någon annan arrendator, i förening med egendomens behöriga bestånd, kunna erhålla högre arrende; så och med tillika fästadt afseende derå, alt meranämnde Kungs-ladugård, genom Weners omtanka och uppoffringar, blifvit försatt i dess nu varande vitsordade goda skick, får Utskottet, Tned frånträdande af dess förut gjorda hemställan i ämnet, hos Rikets Ständer föreslå: att f. d. Grosshandlaren Weners underdåniga ansökning om nedsättning i arrendet för Svartsjö Kungs-Ladugård må Slals-Utskottets Utlåtande N.-o t Sa. 3 i så måtto af Rikets Ständer bifallas, att honom tillätes, att mot ett årligt arrende af 5oo tunnor Spanmål, hälften Råg och hälften Korn, samma egendom under den återstående arrendetiden innehafva. I händelse Borgareoch Bonde-Stånden godkänna hvad Utskottet nu föreslagit, får Utskottet inbjuda Ridderskapet och Adeln samt PresteStåndet, att, med frånträdande af deras förut fattade beslut, förena sig med de andra atne Riks-Stånden uti gillande af hvad Utskottet sålunda hemställt; hvarefter, i enlighet med det beslut, som i detta ämne meddelas, underdånig Skrifvelse lill Kongl. Maj:t lärer böra afgifvas. Ankom till Exp.-Utsk. den 5 Junii.
Unber bet anbra, gpnnabt af pmntgare gröba, hotabeä bocE 9ltfct, t fötfb af en t ©uropaä frugtharaftc länber hkttttö oerhörb 33iöang till 31. ©t. ^rotofoll 1847 & 1848, 2 9lfb. 1 fäbcöBrtfi, att fe ftg Bcröfwabt egna Beljöfltga tillgångar, genont cit öråbftörtab utförfel bcraf, f)wilfet f?åfa(tabc Ijämmattbe åtgärbcr, ^marttil Sag, af Stim ÅottttngSltga bligt, fann Sliig ttbbntanab. ©efja Brybfatitma förljållattben är o träl i cfc uter. ©tt mtlb ftförfyn Bär mälftgnat tuåra tcgar od) gtftott ©fj öfabe anlcbntitgar tilt tacffamBct. Stjen erfarenl)etcnS toarntngar Böra t cfc glommaS. 3 a g [fall för ©ber, (Scb c .öcrrar od) <2wcttffe Strän, förcflå be förfoganbcn Sag anfcr läutpltga att, i möjltgafic måtto, trygga ftitfct mot wåbortta af bolt fa fftftcn od) Befria ©ber Äoitmtg ifrån Walet emellan niébenS od) cfänbctS ocfter S ©bra, leib föregåettbe rtfSmötcn, beröfmer nttalabc åfigtcr oetj öttffntngar, Bär Sa g gerna föft od) ofta funnit ett lehning odj ett flöb för Stiina ©gita.
Expeditioner till Kongl. Maj:t, Rikets Ständers: — N:o 167. angående regleringen af utgifterna under Riksstatens tredje hufvudtitel. XVIII. Å. 237. E. 26g. — N:o 168. angående öfverflyltning å allmänna indragningsstaten af de å Nummerlotteriets stat uppförda löner och ständiga arfvoden, m. m. XVIII. 240. — N:o 169. angående den ersättning inqvarteringsgifvare bör tillkomma för mat, som lemnäs tågande trupper, m. m. XVIII. 2.40. — N:o 170. angående regleringen af utgifterna under Riksstatens fjerde hufvudtitel. XVIII. 25g. A. 268. — N:o 171. angående regleringen af utgifterna under Riksstatens tionde hufvudtitel. XVIII. 26g. A. 275. — N:o 172. angående reglering af anslagen å Riksstatens femte hufvudtitel. XVIII. 274- X. 276. — N:o 173. i anledning af återremiss å skrifvelseförslaget N:o 167, angående regleringen af utgifterna under Riksstatens tredje hufvudtitel. XVIII. 26g. — N:o 174. angående regleringen af utgifterna under Riksstatens nionde hufvudtitel. XVIII. 274. A. 287. — N:o 175. angående reglering af utgifterna under Riksstatens andra hufvudtitel. XVIII.
Hos Bonde-ståndet har Riksdags-fullmäktigen Jöns Persson från Blekinge län, af nyssberörda sköl och då, enligt motionärens åsigt, med författningens andemening icke Hertlin, m. fl. Ulsh. tiel. M 2. 9 icke öfverensslämde, att vid bränvins-till verkning i mindre bränneri mäsken på förhand (inge uppvärmas annorledes an uti den i §:n omnämnda mäskvärmare, föreslagit att vid slutet af <§:ns sista moment skulle tilläggas orden: »och vare all annan konstgjord uppvärmning af mäsk, än den som uppkommer genom mäskens jäsning i mäsk-karet, förbjuden.» Ehuru Utskottet, för sin del, anser ifrågavarande lagrum vara tydligt derutinnan, att till bränvins—tillverkning i mindre bränneri endast må begagnas den redskap, sorn i §:n uttryckligen omförmäles; torde likväl, då, enligt hvad ofvan är nämndt, missförstånd egt rum, all anledning dertill höra undanrödjas; hvarföre Utskottet, som anser <§:n icke höra gifvas den vidsträcktare omfattning Herrar von Knorrings och Sondéns förslag innebära, deremot i nära öfverensstämmelse med Riksdags-fullmäktigen Jöns Perssons förslag, tillstyrker, alt sista momentet i § 5 måtte erhålla följande tillägg: »allt annat sätt att uppvärma mäsken före dess insläppande i pannan, vare förbjudet.» § 11 Utskottets uppmärksamhet har blifvit fästad ej mindre derpå, att det i denna § förekommande uttrycket »innan den får företagas» vore så sväfvande, att man icke rätt vetat, om detsamma hänförde sig till brännings-tiden i sin helhet, eller blott till den månad, anmälan afsåge, eller lil) och med endast till den dag under den tillåtna tiden, då tillverkaren funné för godt att handteringen börja, hvilket haft till följd att §:n blifvit olika tolkad, än äfven derpå, att hvarken uti denna eller någon annan § funnes uttryckt huruvida anmälan till bränvins-tillverkning i större bränneri under båda de tillåtna månaderne finge ske på en gång, ehuru delta påtagligen varit lagstiftarens mening.
Hvad slutligen angår jordbrukets förkofran genom sedelemissionerna efter 1788, bidrog hufvudsakligen härtill ett stigande pris på säden, som berodde af Europas politiska förhållanden; ty efteråt kom en annan tid, sedan brännvinsbränning af potates blifvit allmänt känd, då myntvärdets fall icke kunde uppehålla ens de nominella sädesprisen. Odlingarna i bergslagen voro helt och hållet en följd af den dåliga jernconjuncturen från slutet af 1790- talet, som förmådde brukspatronerna att använda sina arbetare på odling af jorden. Hr Nordenanckar, Fredr. Wilh.: De flera talare, som yttrat sig i ämnet, hafva alla talat för näringarna, och 8 H. <7 det är blott ang:de sättet för deras underlättande, som meningarna äro delade. En värd talare, Frill. Boye, liar ansedt ändamålet vinnas genom ett ökadt rörélsecapital och skildrat de välgörande frukterna af fordna sedelemissioner. Jag vill icke bestrida, att ju dessa verkat förmånligt för industri-idkare; men det har skelt på andra samhällsclasser* bekostnad, och jag hade icke trott, att tiden nu vore inne att tala derom, då man vill grundlägga en fast realisation, genom hvilken statsmagterna just böra afsäga sig all inverkan på rörelsecapitalet, och öfverlemna åt handeln och näringarna att fritt reglera detsamma. Är vår industri i stigande, skall rörelsecapitalet i naturlig väg blifva ökadt genom silfverimport; men om våra näringar äro i fallande, blir det efter realisationen ett Danaidiskt bemödande att öka rörelsecapitalet, ty då skall hvarje sedelemission, under hvad benämning som helst, utdrifva silfret och omkullstörta realisationen. - Men måhända gör jag den värde talaren orätt, om jag tror, att hans framställning afsett någonting sådant. Andra åter anse näringarna behöfva ytterligare låneunderstöd för att kunna tillväxa. Men icke är det lån, som brustit i Sverige; tvärtom klagar man allmänt öfver för mycken och en alltjemt växande skuldsättning, och några och sjuttio millioners inteckningar i Svenska jorden hafva ej bland våra jordbrukare skapat rikedom.
Spannmål anskaffa och tillhandahålla erfordelige Lager så lill undsättningar som andre angelägne behof, så utom det att Magazins Inrättningen för att kunna uppfylla dess vigtiga bestämmelse i detta afseende , bör i hvarje Län hafva ett så kalladt stående undsättnings Lager, lämpadt efter hvar och en Orts olika behof och öfrige förhållanden, synes det blifva alldeles oundvikligt a(t Inrättningen isynnerhet i de hiörra Pro - 1536 Förslag till Allmänna Magazins - viucerne äger förråd af riad Spannmål tjenlig till utsäde, och anskaffad af Orternes egen Sä* desproduction, emedan erfarenheten beklageligen visat, att dessa Orter, ofta blottställde för missväxt och andre olyckor såsom en följd af Climutets hårdhet, understundom icke ens producera så mycken Spannmål, att besparing der* af till utsäde är möjlig , och enär ymnigare af* kastning sådant medgifver det ej sällan handt att Säden af inträffad frost förloradt dess frö* barhet, hvarigenom Inbyggarne se sig nödsakade, att med stor kostnad från aflägse sydligare .Landskap anskaffa frösäd, sorn, växt i ett blidare luftstreck; icke är tjenlig för en ka'lare jordmån, och ibland så oanvändbar, att Säden innan köld påkommer, ej hinner mogna, af hvilka beklagansvärda händelser Lr.ndtmannens obestånd gemenligen är en säker följd. Om nödvändigheten af TorrkInrättningars anläggande. Så vida Allmänna Magazins - Inrättningen skall kunna betrygga Landet för brist och hungersnöd och i sådant ändamål hafva tillräckliga reserve eller undsättnings Lager, synes ock dessa Lager böra utgöras at torrkad Säd, hvarförutan Spannmålen ej vid dess försvarliga godhet kan bibehållas, enär en längre Magazi* nerings tid i fråga omständige Upplag skulle komma att inträffa, och hvarförutan Magazins-Inrättningen ej heller vinner den fullkomnad som åsyftas, att under goda är, af Landets egne Sädes-tillgångar samla Förråd, för att tillika, då behof, på det allt mer och mer den'
Då Revisorerne ansett sig böra anmäla, att under åren 1844 och 1845 enahanda utgifter blifvit anvisade till General-Löjtnanten Lorichs med 1,200 R:dr för bestridandet af Ordförande-embetet i KrigsHof-Rätten och 600 R:dr för utöfvandet af Öfver-Kommendants-befattningen i hufvudstaden, dels å besparingarne, dels å anslaget för oförutsedda militär-utgifter, som i 1845 års Revisions-berättelse äro anmärkta; gifver denna anmälan icke anledning till annat utlåtande, än hvad Stats-Kontoret öfver denna framställning i 1845 års Revisionsberättelse i underdånighet anfört, och hvilket således endast åberopas. 38 — 298 — §• 6. Revisorerne hafva fästat uppmärksamhet dervid, att, sedan ÖfversteKammarjunkaren m. m. Grefve L. E. von Stedingk, medelst fullmakt af den 14 Maj 1842, blifvit utnämnd till Kapiten-Löjtnant i survivance vid Lifdrabant-Corpsen, honom, uppå ansökning om erhållande af en, genom General-Majoren Grefve N. Gyldenstolpes död, ledigblifven Kapiten-Löjtnants lön, 1000 R:dr med 80 tunnor spanmål derunder, blifvit, genom Eders Kongl. Maj:ts nådiga Bref af den 26 November 1844, tillagda, såsom Kapiten-Löjtnant, årligen, tills vidare 700 R:dr, från och med Mars månad år 1845; förmenande Revisorerne, att då Lifdrabant-Corpsen redan år 1821 var bestämd till indragning, det syntes som skulle bela den, genom Grefve Gyldenstolpes afgång, uppstådda besparing hafva bordt komma Stats-verket till godo, i stället för att, såsom nu inträffat, 700 R:dr af densamma anvisats till lön för en tjenst, som icke mera i verkligheten finnes.
Jag vill icke uptaga 11. o. Ad:s dyrbara tid med att påpeka alla de brister, som förekomma i nuv:de reglementen för dessa inrättningar, och instruktionerue för dervid anställde tjenstemän, hvarföre jag endast inskränker mig till att häntyda på det hufvudsakligen under sednaste trettio åren inträdda och här ofvan angifna förhållande, att lazaretterne äro numera för den lidande menskligheten af lika mycken, om ej större vigt och betydelse, än kurhusen, och då både den militära och öfriga delen af den civila sjukvården (lazaretterne undantagne) varit och äro föremål för genomgripande reorgnnisationer, yrkar jag, att en sådan äfven måtte omfatta lazaretterne och deras förvaltning, af hvilken anledn. jag utbeder mig att vördsammast få föreslå: det R. Höglofl. St:r matte i underd. anhålla, det K. M. täcktes i nåder anbefalla, det antingen genom en komité, eller på annat lämpligt sätt, förslag uprättades till allmänna stadgar för lazaretternes styrelse och allt, hvad med dessa inrätsningar eger sammanhang; och hvilket förslag borde öfverlemnas till R. näst sammanträdande St:r, derest K. M. icke skulle, utan denna åtgärd, vilja fatta Dess nåd. beslut i frågan. Om remiss af denna motion till vederbörligt Utsk. anhåller jag vördsammast. 2:o. Under de sednaste åren hafva högst behöfliga och gagnrika förbättringar, genom båda Statsmakternas samverkan, blifvit tillvägabragte i afseende på embetsmänuens löner och pensioner. Dessa för utöfningen af Statens tjenster så högst välgörande åtgärder hafva dock icke sträckt sig till en klass af civila tjenstemän, som, jag vågar säga det, hitintills har i nästan alla afseenden varit förbisedd, ehuru dess kall är ett högst sjelfupoffrande och den oegennyttigaste menniskokärlek fordrande befattning. Jag menar härmed de vid länens lazarettet' och kurhus anställde läkarne.
Jag får äran upplysa, att Herr Rosenblads ifrågavarande motion visserligen genast till StatsUtskottet remitterades } men då motionen ännu icke blifvit af Herr Rosenblad till Protocollet aflem - Den x i Junii f. m. nåd, har af denna anledning något ProtocollsUtdrag öfver den beslutade Remissen icke eller ännu kunnat uppsättas. Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaju : Jag ber att få till Protocollet yttra min önskan om motionens skyndsamma expedierande. Sista Riksdagens Protocoller hafva redan för allmän, heten förlorat allt interesse. Må då, sedan kostnaden redan är gjord, Ridderskapets och Adelns medlemmar åtminstone äga det gagn deraf, att de, då nu financiella frågorne snart komma under öfverläggning, måtte kunna erinra sig huru dessa ämnen under sista Riksdag behandlades. Jag inser väl, att vid den mängd af Expeditioner, som Riddarhusets Canzli har att besörja, icke alla kunna lika fort expedieras. Denna fråga skulle jag likväl önska snart blefve handlagd, då förmodligen Riksdagen icke varar längre, än kanske ett par månader. Annars torde man, liksom man gjort med 1809 års Protocoller , sälja sista Riksdagens Protocoller till maculatur. Jag anhåller jemväl om tillstånd att få till RiddarhusUtskottets bepröfvande hemställa, om icke, sedan man med tryckningen af innevarande KiksdagsProtocoller, kommit tre månader efter, det Vore bättre att dela tryckningsarbetet sålunda, att Mars, April och Maji månaders Protocoller trycktes långsammare, men att man deremot genast började med Junii månads Protocoller. De ämnen som nu förekomma, äro för allmänheten af vicja större in - 168 Ven ii Junti f. m. tcresse.
Den föreslagna census är icke beräknad på vinnande af endast såsom Representanter, som i sjelfva verket äro oberoende och af en sjelfständigare cåracter: ty erfarenheten har tillräckligen lärt mig, att caracterens sjelfständighet alldeles icke står i förhållande till förmögenhets-omständigheterne. Utan det har skett blott för att lemna allmänheten ett slags synlig borgen för sannolikheten af en sådan sjelfständighet: och dertill har jag trott någon högre census, än den föreslagna, icke erfordras. Motiv jör Alternativet (b. Att genom val constituera Riddarhuset, anser jag för min del mindre lämpligt, utan tror det vara nyttigt, att Ridderskapet och Adeln bibehålles vid sitt oberoende af den för tillfället rådande opinionsvinden. Detta alternativ har jag likväl trott mig böra upptaga af skyldig aktning för andras mening. Bih. till R. St. Hör till Constitutions-Utskottets Memorial, N.o 26. § 3. Preste-Ståndet. Alternativ (a. Alternativ (b. Preste-Ståndet skall förblifva 0- Preste-Ståndet skall förändras på förändradt, utom det, att Comminidet sätt, att Biskoparne och Pastor strarne derifrån uteslutas, samt UniPrimarius upphöra att vara sjelfskrifversitetens och Vetenskaps-Academina; men med rättighet att väljas ens rätt sända Riksdagsmän minskas såsom Kyrkoherdar; att Kyrkohertill hälften, så att de blott få sända darnes antal ökas med en person för hvar sin. Hela Ståndet kommer så- Stockholms stad samt Calmar och lunda att utgöra 60 ledamöter. Carlstads stift; och slutligen att en Comminister sändes af Stockholms stad och hvart stift. Hela Ståndet kommer sålunda att utgöra 60 ledamöter. Motiv för Alternativet (a. Comministrarne hafva så föga begagnat sin hittills egande representationsrätt, att de tyckas höra lätt kunna alldeles försaka den. — Universiteten hafva, så vidt jag vet, aldrig skickat mer än hvar sin ledamot: och i Vetenskaps-Academien är de ofrälse civila ledamöternes antal så ringa, att de tyckas kunna tillräckligen representeras af en enda. — Ståndet komme sålunda att hesta af Sjelfskrifne 13:
För den händelse, att fullständigt förslag till förändrad lydelse af ifrågavarande ställe i sockenstämmo-förordningen enligt de af mig nu framlagda åsigter böra af Rikets Ständer i underdånighet allåtas, har jag föreställt mig alt delta förslag kunde erhålla följande lydelse, hvarvid anmärkes, alt de inklauderade siffrorna utmärka punkterna i nu gällande förordning: § 9- 1 mom. Till sockenstämmas handläggning höra de mål, som röra kyrkans vård samt församlingens hushållning och allmänna angelägenheter, såsom: l:o (1). Frågor rörande folkundervisningen och dertill hörande anstalter; 2:o (2). Kyrkovärdars, Skoldireklioners, Skollärares, Klockares, Orgelnists och annan Kyrkobeljenings tillsättande och afskedande, der ej annorlunda stadgadt eller öfligt är; 3:o (3). Granskning af kyrkooch skolräkenskaper samt frågor om kyrkomedlens användande; 4:o (4), Öfverenskommelse!- om grafställen; 5:0 (7). Hushållning med och vård om kyrko-egendomar; R.o (8). Byggnad och underhåll af kyrkan och hvad dertill hörer jemte andra församlingens lägenheter, såsom prestgård, skolhus, skolmästares boning, sockenstuga, fattigstuga m. fl. 7:o (9). Öfverenskommelse rörande presterskapets, skollärares samt kvrkobetjenings löneförmåner; 8:o (10). Afgifters bestämmande till kyrka, skola, fattigvård samt andra fromma ändamål; 9:o (11). Frågor om församlingens fattiges försörjande samt hvad dermed sammanhang eger; Allmanna Besvärsoch EkonomiLIskottets Betänkande N:o 95. '25 ll:o (17). Öfverenskommelse!- till sedlighets och allmän ordnings befrämjande; saint dessutom på landet och i städer utan egen jurisdiktion, äfvensom i städer i allmänhet, om frågan rörer stadsoch landl-församling gemensamt; 12:o (5).
Det tillhör mig att påminna om den tacksamhet, jag är dig och fria riksstaden skyldig sedan den dag då jag kom som en yngling, öfvergifyen, som jag trodde af Gud, och som jag visste, af människor! Låt nu tacksamheten utgå i de vänliga känslor jag hyser och visar för dig. Denna skuld kan icke betalas med pengar, ännu mindre med traktater! Hvad vill Du med traktaten? Binda mig och riket för en ny oviss framtid! Gör mig icke otacksam, Herman, jag har, min salighet, så mycket som tynger mig ändå, så mycket! HERMAN I. Hvad tynger dig, min son? KUNGEN. Detta tynger mig! Herman, gamle vän, tro mig: jag fattar aldrig ett beslut eller fäller en dom utan att ha frågat Den Evige, Den allsmäktige till råds. När jag så, efter fasta, bön och betraktelser GUSTAV VASA fått det äskade svaret ofvanifrån, då slår jag gladeliga till, om ock jag skall klippa hjärterötterna af mig själf. Men, Du mins Jon i Svärdsjö, Jon, min ungdomsvän, som halp mig i första dusten mot Kristian. Han ändrade sinnelag och reste Dalamännen mot mig. Hans hufvud måste falla; och det föll! Reser sig. Sedan dess är min frid ute! Mina egna se på mig som de icke gjorde förr! Min maka, min älskade Margareta... vänder sig bort, då jag vill kyssa hennes rena panna, och kan Du drömma det! i går, vid middagsbordet, satt hon och betraktade min hand på ett sätt som om hon sett blod på den! Jag ångrar icke min handling, får icke ångra den, ty jag hade rätt, vid Gud, jag hade rätt! men likafullt min frid är ute! HERMAN I. betänksamt. Det hedrar ditt hjärta, min son, och jag må erkänna, att jag icke tilltrott dig denna känslighet... KUNGEN. Strunt i den! och intet skryt! Men nu är jag återigen där! Säg, Herman, hvad menar Du om Anders Persson och Måns Nilsson? HERMAN I. orolig. Skall mitt omdöme väga något i domen öfver dem, eller har Du din mening redan färdig? TREDJE AKTEN KUNGEN. Jag är ännu tvehågsen, som Du bör förstå. HERMAN I. Då ber jag få tiga.
I den stora dalsänkningen lågo stora sjöar blänkande i solskenet; kraftfulla skogar af cypress, ceder och ek kransade bergen; på marken växte majs och aloe, blomsterrika trädgårdar inramade boningshusen och mellan alla dessa blommor och gröna skogar simmade på sjelfva sjön aztekernas Venedig staden Mexiko med sina hängande trädgårdar, på afstånd lik en stor praktfull blomsterbukett med färger i hundratals skiftningar, hvars glans återspeglade sig i sjöns blåa, lifsglada färg. Nu hafva sjöarna dragit sig tillbaka och efterlemnat jorden gnistrande af salt. Mexico ligger högt upp på torra landet. Skogarna äro förstörda, trädgårdarna försvunna och af befolkningen har endast en bråkdel hållit sig uppe. Men ännu i dag har den misshandlade naturen nog af skönhet qvar för att påminna om tiden före europeernas skoningslösa förstörelseverk. Låtom oss nu åter försätta oss tillbaka till det 14:de århundradet! Vi stiga ned för bergen, ned på det förr sumpiga, men tack vare aztekernas energi redan då torrlagda landet. Vi passera mindre byar och öfverskrida välodlade trakter, der män och qvinnor syssla med åkerbruk. Deras redskap äro dels af trä och dels af koppar. Man håller just på att så majs. Med en träpinne borra de hål i jorden och lägga fröna deri. I stället för gärdesgårdar plantera de en hägnande växt. Dess rötter, som kokas, lemna ett närande födoämne; af växtsaften bereds olika drycker, och bladfibrerna gifva stoff till kläder och papper. Utom de gräfda kanalerna, som skära hvarandra mellan åkerfälten, ser man här och der stora fördjupningar i marken. Dessa begagnas i krigstid som fallgropar. De öfvertäckas då, så att man ej anar deras tillvaro. På bottnen af dessa gropar placeras små spjut, hvilkas spetsar äro gjorda af sten eller koppar och neddoppade i en giftig vätska. Detta utgör en del af Mexikos försvar åt landsidan. Några azteker gå förbi oss. Det är en välvuxen, kraftig ras med ljus hy, svartglänsande hår, tjocka läppar, örnnäsa och bakåtlutande panna. Skägg bäres sällan. Qvinnorna se bra ut, äro välskapade och ha kraftiga former.
Af Länets jordeboksoch hemmanlals-iäntor, utgörande i krono-värdi 12,224 Elidr 8 sk. 9 r:st., äro endast 1,743 K:dr 7 sk. 6 r:stanordnade. 24 Extra-ordinära onera, såsom inqvarteringar oell kronoskjulsar, äro här föga betungande. Väghållningen, i anseende lill vägarnes mängd, är deremot mera betydlig, synnerligen genom den ojemna och på flera ställen olämpliga indelningen deraf; men underhållet lättas uti en stor del af landet derigenom, alt hällen icke ligger djupt under jordytan; och som landet i allmänhet är slätt, orsakas af flodvattnet på få ställen utskärning å vägarne, I vintervägarnes underhållande, äro, efter öfverenskommelse, så väl lägenhetsinnehafvare, som backstuguhjon m. fl. skyldige att deltaga. Den i sednaste Femårsberättelsen omförmälde, af behofvet påkallade förändring af vägarnas indelning inom Södra Häradet, jemte anläggning af några nya vägar har äntligen så långt framskridit att vägarne blifvit delade de särskilta Socknarne emellan, men som besvär häremot af 2:ne Socknar blifvit väckt, hvilar åter åtgärden tills vidare. Krono-lionden i Länet är Presterskapet af Konug Carl XI förunnad, i anseende till det ringa hemmantal hvaraf de fleste Pastorater bestå. En mångårig ventilation öfver en allmän reglering för tiondens utgörande har ägt rum, hvars afgörande beror på Eders Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning, till hvilken Rikets sednast församlade Ständer äfven i underdånighet hänskjutit saken. Enskilda öfverenskommelse!- i denna väg mellan Pastor och församling äro emellertid träffade inom de flesta pastorater, dock icke på längre tid än med nu varande innehafvare, hvilken omständighet här orsakar ett verkligt ondt vid nya val, men som svårligen står att afhjelpa. Ingenstädes uttaga Pastorerne till fullo den tionde, hvartill de äro berättigade enligt 1648 års konventions-stadga. Politi: