Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag inser nogsamt, att hvarje uppoffring af Staten skall anses af de skattskyldige såsom en ny gärd svår, men, då enligt visade och godkände räkningar Bolaget i oeh för Stenkolsverket utlagt 465,ooo Riksdaler utöfver hvad de deraf haft, då nu vid Grufvan befintlige inyen - 68 Den 5 Augusti f, m, tarler uppgå till i85,34o Riksdaler, synes mig att en afskrifning af i g5,5yo Riksdaler, Grufvans nu varande skuld till Staten, eller i en rund surrima 200,000, ej vore en obehörig begäran, då allt i det skick det nu befinnes, öfverlemnades. Herr af Uhr synes sjelf hafva medgifvit det, och jag vågar tro, att hvars och ens rättskänsla skall äfven medgifva, det Bolagets uppoffring, äfven om denna summa erhålles, uppgår till öfver 265,000 Riksdalers capital, förutan nära 20 års räntor, som fördubbla capitalet. Man skulle äfven kunna här tillägga, att om Staten indroge premie-medlen, denna summa allena vanliga år utgjordt 6 procents ränta och derutöfver det af mig nu fordrade capital 200,000 Riksdaler. Jag förutser väl att någon vid uppgiften af inventariernes värde, skall anföra det inkast, att desse kostsamma byggnader, eldoch Juft-machiner, uppfordringsverk, jernvägar m. m. om de nu föryttras af ett möjligen blifvande upplöst Bolag, ej kunde uppgå till detta belopp, men jag får hemställa, om ett enda af allt detta är öfverflödigt för ett kommande Bolag, om vid Verkets drift något enda hus, machineri, eller någon enda jernvåg kan undvaras, om ej de uppgifne priser äro vida under hvad de redan, för 20 år sedan kostade, och till ojemnförligt lindrigare pris uppfördes, än hvad dertill nu er. fordrades, om de ej funnos utan skulle anskaffas.
5:o mot tillika ställd antaglig borgen för den brist i Verkets fordran, som vid hypothekets användande möjligen kan uppkomma: a) Aktier i Hjelmare Kanaloch Slussverks-bolag till högst 50 procent af aktie-kapitalet; b) Aktier i Södertelje Kanaloch Slussverks-bolag till högst 50 procent af det ursprungligen tecknade kapitalet, belöpande sig till 10 procent af den summa, nuvarande aktier upptaga; och c) Aktier i Götha Kanal-bolag, af första klassen, til! högst 33' ;t procent å primitiva aktie-kapitalet. Lånen meddelas å en tid af högst sex månader. Låu mot hvpothek af löpande förskrifning eller accepterad invisning utgifves icke å mindre summa, än 1,000 Rrdr Riksmynt, samt mot hvpothek af aktier och publika papper å lägre belopp, än 200 R:dr samma mynt, eller annorlunda än å hela tiotal Riksdaler derutöfver. 54:o Högsta tillåtna skuldsättnings—beloppet, för hvilket någon såsom låntagare och acceptant får blifva häftande, deruti ej inbegripet hvad han kan vara skyldig i egenskap af trassent, endossent, hypotheks-utgifvare eller löftesman, eller i och för kassa-kreditiv, eller mot pant af vågförda effekter, må icke öfverstiga 200,000 R:dr Riksmynt. Då den utlåning mot pant af vågförda effekler, hvilken vid Diskont-verken i Stockholm och Götheborg bedrifves, enligt Utskottets åsigt, hvarken kan eller bör afse andra effekter, än sådana, som äro af Svensk tillverkning, torde, enär införsel till riket af så väl tackjern som stångjern och stål af alla slag nu mera är tillåten, Banko-reglementets föreskrifter böra i nyssnämnde afseende förtydligas.
Och som denna skrifts undertecknande, hvars innehåll var oell blef för mig obekant, den jag trodde skulle afgå till vår valde Riksdagsman 'Anders Mårtensson, som egde att densamma öfverväga, om den hade grundlighet för landets nytta eller ej, och i sådant fall densamma antingen förkasta, eller i vederbörlig ordning derom göra Motion, blef bifallen af mig att göras af Olof Andersson, så återkallar jag härigenom offenteligen denna min tillåtelse, så vida jag genom Allmänna Journalen, under N:o 2o3 af den 3:dje September detta år, den jag tillfälligtvis fatt läsa, finner, att skriften, i min tanke emot Constitutionerna, ej varit lemnad tili vår Representants Censur, utan directe gått till Kongl. Majit, och fråga varit om x 3 if)4 StatsUtskottets Betänkanden. Läne-Styrelsens mer eller mindre gagneliga tillvarelse inom Jemtland, hvilken fråga till framställning blef vårt ombud Anders Mårtensson vid förra Riksdagen öfverlemnad, och lika sorn öfrige angelägenheterne till dess bestyrande nu vid denna Riksdag, i vard och handom lagd. Norderön och Vestanede den iöOctober l8a3. Nils Jonsson för detta Elector för Hallens Tingslag af Jemtlands Län Egenhändigt. Efter begäran skrifvet af Mårt. Åkermark Sockenskrifvare. I anledning af Riksdagsmannen, för Jemtlands Läns Södra Fögderi, Anders Mårtensson vid nu förevarande Riksdag Väckte fråga, om Läne-Styrelsens återgång till Vester-Norrlands, samt dervid af enskilde, kanske och obehörige Personers deremot gjorda mindre grundliga invändningar , (hvilka synas såsom sådana af Allmänna Journalen N:o 203* den 3 sisth September), få vi i egenskap af valde Electorer vid sist öfverstående Riksdagsmannaval för Ovikens Tingslag, härigenom till bevis meddela:
De delar af nu gällande Filial-banks—lagstiftning, hvarvid Utskottet företrädesvis fästat uppmärksamhet, äro: att Filial-bank, hvars delegare icke äro pligtige att kontant inbetala mera än V4 eller 23 procent af tecknings-summan, kan från Riksbanken undfå försträckning till beloppet motsvarande hela återstoden eller 73 procent, sedan säkerhet derför blifvit ställd; att denna försträckning, som för Filial-bank kan uppgå ända till 730,000 R:dr, meddelas lill % i form af lån och till V3 såsom kreditiv, samt att den ränta, som Filial-bank till Riks-banken erlägger, är bestämd S6 Banko-Utskottcls Betänkande M 25. till endast 3 procent å så val lånet som de på kreditivet lyftade summor, hvarvid likväl iakttages, att minsta ränte-afkomst, som Riks-banken för kreditiv påför, utgör en procent af kreditivets hela belopp efter år räknadt. En närmare granskning af de vilkor, hvarunder Riks-banken sålunda meddelar försträckning till Filial-banker, kan, efter Utskottets tanke, ej annat än leda till den slutföljd, att dessa vilkor för Filial-bankerne innefatta allt för öfvervägande fördelar i förhållande till Riks-banken; och Utskottet anser derföre det vara angeläget, att sådana jemkningar och förändringar uti nu ifrågavarande stadganden vidtagas, att Riks-bankens och det allmännas gagn och nytta derigenom komma för framtiden att mera än hittills befrämjas, utan att likväl Filial-bankerne betagas skälig vinst på deras rörelse. Den första och hufvudsakligaste ändring, som i detta afseende synes vara af nöden, är, enligt Utskottets åsigt, att af Filial-banks tecknings-summa en större andel, än den nu föreskrifna af minst 23 procent, bör af delegarne kontant inbetalas, och att för återstoden, hvarför godkänd säkerhet ställes, försträckning från Riks-banken kommer att lemnäs endast i form af kreditiv.
Bevillningen af fast egendom utgår efter det derå sist sälte taxeringsvärde samt för lösören, efter bouppteekmngs-värdet.. Af Fynd erlägges bevillning med fem för hundradet af värdet. Af Vinster på Nummer-Lotteriet och dylika andra Inrättningar fern procent, då vinsten utgör från och med tio tili och med femtio R:dr; men, då den stiger derutöfver, erlägges femton pi’ocent„ efter afdrag från vinsten, af diet insatta beloppet. Bil. till Bevillui/igs-Ulskottets Betänkande, IV.-o 12. Art. III. 35 & Afgift för Caracters-Fullmagter. §. 37. För Fullmagter, öppna Bref eller Resolutioner, hvilka efter den tid, hvarifrån denna Förordning blifver gällande, meddelas på caracter eller namn, heder och värdighet af embete eller tjenst, eller å sådan beställning, med hvars innehafvande ej åtföljer lön på Stat eller arfvode, skall i bevillning årligen erlägges tio procent af beloppet utaf allt det stämplade papper, hvarmed dylika Fullmagter, öppna Bref eller Resolutioner, efter den i Kongl. Majlis Nådiga Kungörelse, angående stämplade pappers-afgiften stadgade grund, blifva belagde. Dock må denna afgift icke understiga 3 Rjdr Banco. För Fullmagter, öppna Bref eller Resolutioner, af hvilka, enligt Bevillnings-Stadgan den 14 Maj 1835, i årlig bevillning erlägges sex procent af beloppet af det stämplade papper, hvarmed desamma äro belagde, skall enahanda afgift fortfarande utgöras. Den, som erhållit högre caracter, än sorn åtföljer innehafvande tjenste» grad och, efter behörigt förordnande, minst ett år förrättar den tjenst, som motsvarar den högre caracteren, samt sådant vederbörligen styrker, erlägger icke under samma tid någon caracters-be villning. Undfår någon afsked utan högre caracter, än som åtföljt förut innehafd tjenst, påföres honom icke caracters-bevillning. §. 38.
Det för vissa behof fordom så eftersökta Svenska jernet blilver på jernmarknaden, som bekant är. allt mera undanträngdt al andra länders förbättrade tillverkningar, hvilka i allmänhet kunna erbjudas konsumenterne till lägre pris än det Svenska jernet; och, utan fara för misstag, torde man kunna påstå, att vår jernhandterings enda räddning från undergång i (ienna täflan beror på möjligheten att kunna tillverka en god vara till billigt pris. Men billigt pris kan i denna, lika litet som i någon annan fabriksrörelse, svårligen åstadkommas, utan att tillverkningen bedrifves i en relativt stor skala.» Den enda grund, Utsk:t framställt lör sitt »ja, men ändock», ligger deri, att det säger, att de ifrågavarande bergslagen hafva vissa privilegier, samt att, om de vilja afsäga sig dessa och åtaga sig rotering, skola de blifva fria från denna skatt. Men huru detta skulle tillgå, uppgifver Utsk:t ej, och under närvrde förhållanden, då jordbrukaren och fabrikanten hafva olika intressen, enär den förre har friheter utan skyldigheter, och den sednare tvertom skyldigheter utan motsvarande friheter, kan jag ej förstå, huru det skulle kunna låta sig göra. Ehuru jag således helst skulle önskat, att R. St:r, med förkastande af Utskds hemställan och motivering, lemnat sitt bifall till motionärens rättvisa och billiga förslag, så, och då allmänna meningen synes vara, att en grundlig utredning af frågan är af behofvet påkallad, har jag sökt gå medelvägen, och uttänkt ett sätt, hvarigenom de jernverk, hvilka äro orättvisast behandlade, blifva skonade under den tid denna undersökning pågår; och är det i sådant ändamål, jag vågar föreslå, att R. St:r ville bifalla Utsk:ts hemställan, sådan den är formulerad på sidan 20, dock med följande tillägg: »hvarjemte B. St:r förklara, att sådane, på sednare tider inom bergslagen nyanlagde, masugnar, hvilka icke åtnjuta några särskildta privilegier, eller haft något hyttelag sig tillslaget, skola i beskattning anses likställiga med masugnar utom bergslagen. Jag anhåller på propos. på detta mitt förslag. Gr. Mörner, Carl Göran:
Majlis disposition ställa ett visst belopp för att, sedan en fullständig plan till ordnandet af Veterinärinrättningens byggnader blifvit uppgjord, användas till sådana deri ingående arbeten, som af ögonblickets behof mest påkallades. Denna utväg för tillfredsställandet af Veterinär-inrättningens behof i omförmälda hänseenden har synts Rikets Ständer förtjent af all uppmärksamhet, helst den sannolikt på det hela kommer att medföra en icke obetydlig besparing af statsmedel, utan att i någon mån minska möjligheten lör inrättningen, att fullt motsvara sitt ändamål ; och dä, vidkommande öfrige för merberörde inrättning begärda anslag, nemligen för islåndsättande af smedjan samt till inköp af kemiska och fysiska glas m. m., dessa anslag, såsom Rikets Ständer af Statsråds-prolokollet närmare inhemta), icke allenast äro af inrättningens Direktion begärda, utan äfven af Sundhets-kollegium i dess underdåniga utlålande förordade och af E. K. Majit ansedde högst behödige, hafva Rikets Ständer, med bifall lill den nådiga Propositionen, till E. K. Majlis disposition, å Riksgälds-konloret anvisat följande belopp, nemligen: dels 13,000 R:dr, att använda till sådana byggnads-nrbelen å den ofvannämnde inrättning tillhöriga egendom, som i öfverensstämmelse med en fullständig af E. K. Majit i nåder godkänd plan, kunna prölvas mest behöfliga; dels 15,000 R:dr för iståndsällande af inrättningens smedja; dels ock 2,000 R:dr för inköp af kemiska och fysiska glas, apparater, m. m. 206 Expedihons-Utskottets Förslag till underd. Uppå derom af Direktionen för Veterinär-inrättningen i Skara gjord underdånig anhållan, har E. K. Maj.t, för alt sätta samma inrättning i tillfälle att uppföra ett för ändamålsenliga uppehållande behöfligt nytt sjukstall samt ett mindre rideller molioneringshus, behagat föreslå Rikets Ständer, alt ett anslag å 19,000
Hvad i förestående i3 § rör:de undersökning stadgadt är, må ej tillämpas i frågor om på lifstid eller vissa år redan afsöndrad lägenhet af mindre jordrymd och beskaffenhet, än som i denna eller 1827 års författning om afsöndring af jord från hemman tillåten är, såvida afhandlingen 0111 öfverlåtelsen blifvit intagen uti häradsrätts protocoll, utan må ägaren af lägenheten densamma behålla till besiltningstidens slut. Hr Palmcrantz: Vid stiftandet af en lag bör man icke Den 6 F e b r u * r i f. ra. icke öfverlasta densamma med onödiga §§; men det af den sista värda talaren föreslagna tillägget är efter min tanke af sådan beskaffenhet. Orsaken hvarföre fattigt folk på Gottland måst frånträda inköpta lägenheter, oansedt nfhandJingarne derom varit vid domstol uppvista, är den, att dessa afhandlingar icke blifvit uti intecknings-prot. utan i domboken intagna, hvilket vanligen skeii afsigt att på det sättet få handlingen förvarad, för den händelse originalet på ett eller annat vis skulle förstöras. Hade de deremot blifvit intagna i intecknings-prot., så hade lägenhetsinnehaf vatnes besittningsrätt varit tryggad. För min del kan jag icke anse tillägget behöfligt. Hr von Hohenhausen: Jag vill fråga om man kan säga att en sak icke är behöflig när den gäller tusentals nienniskor inom landet. Af handlingen om den jord de besitta är intagen i domboken till den kraft och verkan lag förmår, derigenom innehafvnrne trott sig hafva vunnit laga kraft och besittning. Sådant är förhållandet icke blott på Gottland ulan öfverallt; och dylika öfverlåtelse!- hade skett innan 1827 års författning ulkom, och dem gäller det icke, ulan fråga är om de upplåtelser, som sedermera ägt rum på viss tid, hvilka försiggått icke blott på Gottland utan öfverallt; äfven från Westergöthland skulle jag kunna citera exempel derpå. Jag tror derföre att man bör förfara grannlaga i denna sak. Hr Palmcrantz:
Herr Klas log, lyfte opp sin dotter, satte henne som ett litet barn på sin arm och spatserade så ett hvarf omkring rummet med henne. Derpå ställde han ned henne vid sybågen och sade: ”ser du inte, yrhätta, att jag hemtade fremmande med mig.” Hebla vände sig hastigt om och varsnade nere vid dörren en person, som, med en besynnerlig blick, stod och stirrade inåt rummet. Han var ytterligt blek och tittade underligt fram under luggen, som låg honom i ögonen. Kläderna, af ytterst gammaldags fason, voro svarta, och kåpan utmärkte en magister eller annan lärd man. ”Se här, min Ebba, hemtar jag dig en lärd gäst”, sade nu herr Klas. ”Det är mäster Sigfrid Aronson Forsius. Så väl du, som flickorna, hafva ju stundom bedt Daniel Hjort hemta honom med sig på besök. Nu, då jag träffade honom nära slottet i djupsinniga funderingar, bad jag sjelf honom göra mig sällskap opp.” Fru Ebba helsade nu vänligt, och inbjöd mäster Sigfrid att stiga fram och sätta sig; men häpen öfver att så oförmodadt hafva kommit i fremmande, förnämt sällskap, utan att alls vara beredd derpå, stod han qvar vid dörren, bockade gång efter annan, och såg förvirrad ut. ”Nu måste jag lemna eder på en stund”, sade herr Klas, ”tjenst och arbete få ej svikas. Snart kommer jag åter. Underhållen nu emellertid vår lärde gäst.” Herr Klas gick bort, och den ovanlige gästen fortfor att stå tyst vid dörren. Tidens sed fordrade väl just icke mycken uppmärksamhet för en ofrälse, men mäster Sigfrid var dock införd som gäst, och fru Ebba var dessutom alltid vänlig mot hvar och en. Dertill var han af henne känd som en lärd och stjernkunnig man, och lärdomen jemkade dock, i någon mon, den stränga rangskilnad, som iakttogs mellan frälse och ofrälse. Några vänliga ord och en förnyad uppmaning att stiga fram, erhöllo intet annat svar, än åter en bugning. Nu steg äfven Sigrid opp ifrån sybågen, der hon hittills sutit qvar. ”Nå gudskelof att du ej tänker sy i mörkret, söta Siri”, sade Hebla.
„ Landtegendoms-lån „ 5,159,947: 27. 5. Summa B:ko R:dr 6,128,524: 17. 8. §. 57. inventering af Vid anställd inventering af lånehandlingarne har väl någon an lanegarne. ‘n~ märkning icke förekommit; men som det dervid befunnits, att, genom fordröjdt insändande från Konungens Befallningshafvande uti i. åtskilliga Län af bevis öfver emottagne, från Banken afskickade, an manings-räkningar, de lill betalning förfallne Lånens indiifning icke kunnat med erforderlig skyndsamhet handhafvas; sä och då någon bestämd föreskrift ej synes vara Konungens Befallningshafvande gifven rörande sådane ärendens behandling, anse Revisorerne sig böra till Rikets Ständer hemställa, det nödig åtgärd måtte vidtagas, hvarigenom det nu anmärkta förhållandet må varda för framtiden forebygdt. §. 58. Inställelse af ' lagsökningar Likaledes hat va Revisorerne vid genomgående af Fullmäktiges för ian emot Protokoll fästat uppmärksamhet derå, att inkomna ansökningar om inteckning i fastighet. inställelse af ägångna lagsökningar för indrifvande af 1 Banken upp - 45 tagna fastighetslån esomoftast blifvit af Fullmäktige bifallne, utan att sökanderne derför anfört, än mindre styrkt giltiga skäl.
Angående Dahlby och Flyinge Kungs» gårds och Stuteri-Inrättnings Stat. 2. angående projekterad Aflönirigs-Stat rn. m. för Ulricsdahls Kongl. Lust-Slott. 3. Angående Bokhållaren Carhunds ansökning om utbekommande af Mantalsskrifning» provision; och 4. Angående Begrafningshjelp efter Sekreteraren Morin. Den 7 April. Frän Högrör dig a Prest-Ståndet. S. D. Föredrogos å nyo och Biföllos följande ifrån Utskotten inkoinne Betänkanden och Memorialer, nemligen! Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets N:o 70. Örn Landtbruks - Akademien , dess Gen*- träl-verkstad, m. m. Leg - samt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens. No 59, angående rättighet för Allmogen i Skine och Blekinge att emellan alla hamnar derstädes obehindradt föra sina produkter. BankoUtskotters. N:o »1, om utgifvand* af.Bankens FastigWts-lån» 260 Prof. Uidr. <1. 7 'April i8iS« N:o 22, närmare bestämmande af rättigheten for Corporationer och Bolag att i Banken upptaga lån å fast Egendom ; K.-o 23, angående de vid Banken erforderliga ve'derhäftlghets-betyg , samt Förökning i antalet af Verkets Styresmän. Om understöd för Söder Telge Canals och Sluss-Verks fullbordande. S. 15. Återremitterades med dervid gjorda Anmärkningar Banko-Utskottets Memorial K:p 25. Om specificerade Fprteknirigars insändande öfver Assignationer, sorn på Banken utfärdas; samt Constitntions-Utskottéts Memorial Med ett föreslaget tillägg till g §:n RegeringsFormen. S. D.
Man har antagit den grundsats, att lagstifningen om arfvejord, i allmänhet, och den om börd i synnerhet, äro med hvarannan oskiljaktigt förenade, att den ena icke kan häfvas, och den andra bestå, samt att lagstiftaren med begge haft en och samma afsigt, nemligen att gynna och underhålla kärleken till den jord, som tillhört en viss slägt, och såmedelst äfven kärleken till fäderneslandet. Jag har förut anmärkt, att afsigten med inskränkning i dispositionsrätten af arfvejord endast varit, den, att sölja för omyndiga barn och obemedlade skyldeman, dem den aflidne, i händelse han lefvat, sjelf varit skyldig att föda och underhålla. Afsigten med bördsrätten har deremot icke varit någon annan, än den, att fästa en viss qvantitet af förmögenhet inom en viss familj. Lagstiftaren har, genom ett sådant stadgande! ådagalagt, at.t han leddes af samma intresse, som i en annan form uppenbarar sig hos grundläggaren af hvarje fideikommiss. Den enskilda fåfängans, eiler den offentliga klohetens begär att gifva förenad varaktighet ät ett namn och ät en dervid fästad betydligare förmögenhet, har föranledt både det ena och det andra. Det torde förtjena en fullständigare undersökning, om sådana stiftelser i allmänhet äro egnade att befordra kärleken till fäderneslandet. Den skulle måhända öfverstiga vidden af detta Bel:de; och jag vill derföre endast i korthet framställa de tvifvelsmål, som derom hos mig upstått. Om rättigheten att i börd lösa skyldemäns utom börden försålda arfvejord skulle nära eller upväcka fosterlandskärleken hos någon, så vore det utan tvifvel hos den, som vore i tillfälle att sig af en sådan rättighet begagna. Men hvad älskar denne då annat i bördsrätten, än sina egna personliga företräden och sin 208 Den 13 J aili. enskilda båtnad? Och ligger det icke i sjelfva sakens natur, att hvarje gång en sådan rättighet utöfvas, köparens harm uppviiger bördemännens hugnad?
Betänkan den. izi skotten bibehålles, dels ock att förtaga möjliga misstankar om någon hemlig beskaffenhet af Utskottets förhandlingar, har Utskottet hemtat den mest grundade anledning att till Riksens Ständers ompröfvande och bifall öfverlemna, örn icke ofvanberörde vid 38 §• Riksdägs-Ördningen af Utskottet uppgifna alternativa förslag eller rättare correctif må uttryckas genom följande ordalydelse af §:n: »Alla opiröstningar i Utskotten ske Ståndsvis. Äska en eller flere Ledamöter att votering må med slutna sedlar anställas, bör sådant ej förvägras. Stanna dervid Två Stånd mot Två, skola de särskilta meningarna, såsom alternativer, i förslaget intagas. Galle ock detta stadgande för BancoUtskottet i Undeiställningsfrågor; men i de mål, som köra hemliga hållas, och der detta Utskott med Riksens Stä/iders rätt besluter, skall, äf vensom uti alla inom Constitutions - Utskottet förekommande mål, förhållas med omröstningen på sätt i 53 ,$*• här nedanföre stadgas; hörandes i ofvanupptagna särskilta fall uti Banco-Utskottet teå tredjedelar af hvarje Stånds Ledamöter -vara tillstädes.cc Utskottet har genom denna Redactionsförbättring sökt förena samtliga Riks-Stånden om ett enahanda utlåtande, och får, i händelse af skiljaktigheter, vördsamligen erinra om den i 56 §. Regerings-Formen stadgade slutliga jemkning. Utsk. Betänkanden. Constitubions-Utskottéts Memorial till Riksens Mander med yttrande i anledning af Ridder skåpets och Adelns samt Prest-St ån dets anmärkningar mot Ut skoi tets förslag vid 9 Reger ings-Foi m en. Med anledning af de fran Höglofl. Ridderskapet och Adeln, under den 27 nasti.
Den Arrcndatoren tillagde förmäa, att fä gärden^ tälbo! ige afwel, äkeroch körredskap m. m. enwttaga och sig deras under arrendetiden beg .g a, torde äfwen, säsom i synnerhet icke lämplig, om Kungsgäkbarne styckas, kunna i likbet med bwad af Stats Utskottet förledne R.ksdaaen för-estogs, sörswinna, och detze Inventarier i stället, dä nu warande Arrenden upphöra, böra för Kronans räkning genom Auction försäljas. Som Riksens Ständer beslutit, att all 0, roterad ford, med witze undantag, bör i bän, delse al krig, uppställa Wargernings.manskap, sä bör äfwen delta allmänna onus tillhöra Arrendatorer as Kungsgärdarne. För öfrigt stu le efter Utskottets tanka, r händelse Kungsgärd styckas, de blifwande Arrendatorerne af de nya Kungsgärds Hemmanen wara pliqtige att, efter Lag, bygga och altrd i godt ständ hälla all äbyggnaden, sädan som den, i mon af gärdens storlek och behof, wara bör, samt skyldigheten att uppföra denna bygg. 10 Den 25 September. nåd blifwa ett Contracts wilker för Arrendatoren, pä sätt derom särskilt för hwarje Lägenhet föreskrifwit och hugade bjudare till underrättelse meddeladt warder; med rättighet för Arrendatoren akt wid Arrendets flut för de laga husens dä ägande wärde efter mätismanna ordom erhälla sin ersättning; men huruledes med de ä Kungsgärdarne befintelige CaractersByggnaderne, skulle, om egendomen styckas, dädanefter förhällas, har Utskottet, som inhämtat, att Kungsgärdarne äro olika bebyggde, en del med nya uppförde Stenhus, och andre med Trähus, icke tilltrott sig att i allmänhet nägot derom föreflä, utan skulle tro tjenligast wara, att Riksens Högloft. Ständer till Kongl. Mast i undcrdänighet öfwerlemna att wid hwart särskilt tillfälle derom Nädigst förordna.