Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bonde-Ståndet beslutade derjemte, att Låne-kontoret i Wisby skall tillhandahällas 300,000 R:dr Riksmynt af Diskont-fonden eller 75,000 R:dr mera än Utskottet föreslagit, samt att beloppet af reserv-fonden bör i enlighet härmed ändras; men i allt utöfver hvad sålunda blifvit anmärkt, är Utskottets Betänkande af BondeStåndet godkändt. S. D. Föredrogos Stals-Utskottets Utlåtanden: N:o 76, i anledning af väckt motion om anslag till beredande af tillfälle för officerare af arméen ätt ingå i utländsk krigstjenst. Bifölls. N:o 77, i anledning af Kongl. Maj-.ts Nådiga Proposition om indragning till Kronan af den ränteved, som är anslagen för Wisby så kallade Krono-kalkugn i Gottlands Ian, och om ersättning derför till kalkugnens egare. Bifölls. N:o 78, angående ett föreslaget låneunderstöd utaf allmänna medel tili byggnadsoch utflyttnings-kostnader å häradshöfdinge-bostället Mälby. Bifölls. N:o 79, Prot.-Utdrag den 11 Juli 1857. 425 N:o 79, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående eftergift af åtskilliga embetsoch tjenstemän ådömdt ersättnings-ansvar i följd af Länsbokbållaren Caspar Langlets bedrägliga förhållande. Afslogs; och N:o 80, angående Täckt fråga om löneförhöjning åt statens embetsoch tjenstemän m. fl. för år 1857. Bifölls. S. D. Efter skedd föredragning godkändes Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets
Föröfvas dylik förbrytelse tredje gången, eller oftare, böle den tilltalade hvarje gång 40 r:dr banko. Är oloflig bränvinsförsäljning af beskaffenhet att kunna hänföras till krogrörelse, bote förbrytaren som ofvan i hvarje serskildt fall stadgadt är; och vare'det försäljningsrummet befintliga bränvin, jemte de käril, hvaruti det finnes förvaradt, beslag underkastadt och förverkadt. 23 Till enahanda ansvar vare den förfallen, som, utan att till bränvinsrninulering vara berättigad, tillåter, alt det hos honom köpta bränvin må till större eller mindre del på stället förtäras. Uti öppna salubodar och på apothek må icke bränvin med eller utan droguer eller andra tillsatser, emot eller utan betalning, i minut utdelas eller annorlunda tillhandahållas, vid ansvar, som för-oloflig bränvins-minutering här ofvan stadgadt är. § 46. Gästgifvare, källareoch värdshusvärdar samt spisqvarterseller näringsidkare, som rättighet till bränvins-minutering innehafva, skola, derest de försälja bränvin, utan att mat derjemte för den, det begär, finnes att tillgå, vara förfallne till enahanda ansvar, som för oloflig bränvinsförsäljning här ofvan finnes stadgadt § 47. Under sönoch andra helgedagar må bränvin ej försäljas annorlunda, än i minut å gästgifvaregårdar och andra tillåtna minuteringsställen, vid måltider; och böra alla minuteringsställen under gudstjensterne vara tillstängde. Bryter någon häremot, plikte första gången 20 r:dr banko. Sker sådan förbytelse andra gången eller oftare, böle förbrytaren 40 r:dr banko hvarje gång; och vare, med undantag af gästgifvare, hvar och en, som tredje gången återkommer, näringsrättigbeten för alltid förlustig. § 48.
Alla de pannor, som af någon till brännvinsbränning berättigad begagnas, vare sig å en tomt eller i en byggnad, eller under samma tak eller å samma egendom, skola väl, för nödig säkerhets vinnande, till rymden serskildt uppgifvas, men vid debiteringen bör deras rymd ovilkorligen sammanslås, med afdrag af kokrum för pannerymden, och denna grund jemväl följas vid redogörelsen, i afseende på pannerymden, sä väl af Taxerings-kommitéerne och Konungens Befallningshafvande, sorn af Stats-kontoret; dock må den sålunda sammanslagna pannerymden aldrig öfverstiga det i §. 4 bestämda maximi-belopp. §• io. Mantalsoch skattskrifvarc skola omedelbart efter hvarje mantalsoch skattskrifnings slut och före afresan från förrättnings-stället, socknevis upprätta och till vederbörande kronobetjente, för hvars och ens distrikt, aflemna förteckningar å alla dem, som 640 Expeditions-Utskottets Förslag lil/ and. Skrifvelse, N.-o 199. sig till brännvinsbränning anmält, hvilka förteckningar, hvarå skall utsättas, hvilken eller hvilka terminer brännvinsbränning af hvar och en utöfvas, pannerymden och den klass, til! hvilken redskapen hänföres, samt huruvida den är inrättad att drifvas med eld eller ånga, höra inom åtta dagar i församlingens socknestuga eller å annat lämpligt ställe anslås. Dessutom åligge det mantalsoch skattskrifvare att, för hvarje mantalsoch skattskrifning, inom Januari månads utgång insända dylika förteckningar till Konungens Befallningshafvande, som bör deraf lemna vederbörande dol för kontroll och eftersyn, och att inom samma tid låta enahanda förteckningar tillställas dem, hvilka skola försegling af brännvinsbrännings-redskap verkställa. §. 11.
Anseende att Staten bör mellankomma uti en dylik fråga för hufvudstaden, dit fran landets skiljda delar personer af arbetsklassen årligen inflytta och serdeles dä upförandet af en slags modellbyggnad härmed åsyftas, — får jag slutligen, åberopande hvad jag i öfrigt uti motionen samt vid densammas remitterande till IL StatsUtsk. haft äran anföra, fortfarande yrka benäget bifall lill motionen, med den förändring likväl, alt, enär, sedan densamma blifvit väckt, Stadsnämnden funnit godt antaga 3:ne ansökningar om lån ifrån uti motionen omnämnde byggnadsfond, till upförande uti 3:ne församlingar af dylika arbetare-bostäder (på Kungsholmen, inom Maria församling och vid Träsket), något Statsanslag för dessa 3:ne församlingar till berörde ändamål icke af mig vidare äskas, — utan endast 50,000 r:dr, i st. f. SO,000 r:dr r:gds, således skulle, såsom räntefrilt lån och på uti motionen upgifna vilkor, af Slaten erfordras, eller 10,000 r:dr för hvardera af de 5 återstående församlingarne, dervid framför de öfriga, enligt mitt förmenande, Catharina församling är i behof häraf, enär uti denna församling, med den talrikaste befolkning, för hvilka dylika bostäder erfordras, föga troligt är, att kunna tillvägabringa ett sådant företag genom den enskilda spekulationen. Med första införväntade ritningar med planen och kostnadsförslag torde direkte få till II. SlatsUtsk. af mig aflemnas.
(Stals-Ulskoltets Utlåtanden N:ris 38 och 65.) S. A. K. 1 afseende på utgifterna under Riks-Statens Första Hufvudtitel, omfattande Kongl, tiof'- och Slotts-slaterne, och som vid sistlidna riksdag fastställdes lill ett sammanräk - 4 Expeditions-VIskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 67. nadt belopp af 1,278,400 R:dr, deraf 1,162,500 R:dr för den förra och 115.900 R:dr för den sednare af dessa stater, hafva Rikets Ständer till pröfning förebaft såväl hvad E. K. Ma:jts nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof i berörda hänseende innehåller, sorn ock en af E. K. Majit sedermera den 6 sisllidne Februari lill Rikets Ständer aflålen särskild nådig Proposition om anvisande för fyra år af ett fyIInadsanslag till Kongl. Maj:t hofhållning. l.o Uti förslberörda nådiga Proposition har E. K. Maj:t, som ansett den åt H. K. H. Uerli^en af Östergötland nu anvisade anslagssumma, 106,000 R:dr, vara, sedan Deras Kongl. Högheter Hertigens och Hertiginnans äktenskap blifvit välsignadt med lie Kongl. Prinsar, hvilkas vård och uppfostran enligt deras höga ställning fordra ökade utgifter, för framliden otillräcklig, af sådan anledning föreslagit, alt den på Sverige belöpande andel af nämnda anslag måtte med 20,000 R:dr förhöjas och sålunda hädanefter i Riks-stalen upptagas till belopp af 126,000 R:dr R:mt; Och hafva Rikets Ständer, med bifall härtill, beslutat, att anslaget för H. K. H. Hertigen af Östergötland skall från och med nästa stalsregleringsperiod utgå med 126,000 R:dr R:mt årligen. 2:o
Föräldrarne, hvilka med besinningslös hårdhet såsom ett brott bestraffat det, hvilket endast var en barnslig förseelse, ett slarf, hvartill deras tjänarinna kanske långt oftare gör sig skyldig, utan att de äga rättighet eller ens vilja att därför handgripligen tukta henne. Och likväl — af hvem har man rättighet att fordra mäst: af ett barn eller af en fullväxt människa? Föräldrar, straffen aldrig på en misstanke, den må nu synas aldrig så välgrundad, och söken aldrig genom stryk framtvinga en bekännelse! Det händer eljes, att ni gören eder skyldiga till en förbrytelse, tusen gånger större än den ni misstänker hos barnet — en orättvis bestraffning. Det är endast när olydnaden gällande samma förbud gång på gång upprepas, det är endast, när man äger otvetydiga bevis för osanningen och inga sådana skäl, som de ofvan nämda förekomma, som kroppslig bestraffning för en del naturer kan användas, likväl, som redan nämts, sedan allt annat (DUN visat sig fruktlöst. Och äfven då måste det ske med måtta och sans, i strängaste själfbehärskning. Men det gifves barn, som icke kunna uthärda stryk. Veka, blödiga, med djupa, starka känslor. Ytterst mottagliga för intryck, men på samma gång sena att förgäta, slår det goda så lätt rot hos dem. Drömmande och inåtvända, men därjämte lifliga och eldiga öfverlämna sig dessa komplicerade naturer med lätthet åt den största förtviflan. Ett hårdt ord, en ovänlig blick kan komma dem än att smälta i tårar, än att resa sig till motstånd, och efterlämna varaktiga spår af tungsinthet och sorg. Denna ytterliga känslighet är ofta förenad med kroppslig svaghet, kanske just härledande sig däraf. Sådana barn hafva naturligtvis fel som andra barn och förgå sig somde, kanske så mycket oftare och mer i ögonen fallande, som dessa ömtåliga, drömmande naturer så lätt torna emot de hvardagliga förhållandena och ha svårt att låta stöpa sig i den vanliga formen.
Styrelsen sig böra omnämna, att rörande den i England pågående rälstillverkningen, som derstädes öfvervakas af ett af Styrelsen anställdt, i jernbandteringen kunnigt ombud, försök blifvit anställde såväl för att utröna, huruvida icke ändamålsenligare sammansättning af den s. k. rälspaketen skulle kunna bidraga till rälernas större varaktighet, då erfarenheten visat, att de bristfälligheter, som föranledt rälernas ombyte vid de färdiga banorna, oftast varit en följd af fel i tillverkningen och icke af afnötningen, som för att förvissa sig om hvad inverkan den hittills vid rälstillverkningen använda hamringen af jernet haft pä rälernas godhet. — 126 — Dä denna sistnämnda operation numera sällan användes vid tillverkningen af räler i England för andra jernbanor och dessutom fördyrar tillverkningen med minst \ £ St. per ton, så var det af särdeles vigt att få utrönt huruvida denna större kostnad medförde någon verklig fördel eller huruvida icke en lika god och uthållig räl kunde erhållas utan en dylik operation, och för detta ändamål har Styrelsen, efter inhemtande af komiterades för undersökning af svenskt jerns lämplighet till jernvägsmateriel åsigt i ämnet, låtit tillverka 100 tons profräler för att med dessa anställa försök; och har det lyckats Styrelsen att af dessa profräler få 50 stycken nedlagde på London North Westerns jernvägsbangård vid Camden Town helt nära London, hvarest trafiken är så stor, att 300 lokomotiv och 3,000 vagnar passera inom loppet af 24 timmar, och ytterligare 50 stycken vid samma jernvägsbangård vid Crewe. De förstnämnde 50 stycken profräler nedlades i November 1863 och de sednare 50 stycken något sednare pä året, så att resultaten af försöken icke tillhöra den tidsperiod, som denna berättelse omfattar, men Styrelsen anser sig dock böra omnämna, att resultaten blefvo kända förr än Styrelsen gjorde någon ny beställning af räler, samt att de utföllo särdeles gynnsamt, såväl med hänseende till rälernas styrka och varaktighet som till priset å tillverkningen deraf.»
Uppå derefter framställd propos. beslöt R. o. Ad. att vidblifva sitt beslut i afseende på classernas antal, men att, då frågan förekommer att bestämma de särskilda siffrorna för afgifterna under classerna, då taga BorgareSt:s inbjudning i det afseendet under öfvervägande. Föredrogs ånyo StatsUlsk:s den 16 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 368, i anledn. af återremiss å mein. Frih. Boye, Ludv.: Ehuru öfverflödigt det torde vara, tillåter jag mig likväl att vördsamt fästa R. o. Ads uppmärksamhet derpå, att om contra-propos. vore annan än denna, örn den öfvergick till hvad BondeSt. beslutat, så skulle möjligen kunna hända, att domaremakten , hvars åtgärd det möjligtvis blefve nödvändigt för Statssecreterarne von Hartmansdorff och Grip att anlita, — att domaremakten ansåge sig hindrad af det beslut, som vore fattadt af R. St. R. 96 Den 18 November f. in. St. kunna lika litet som konungamakten vilja tränga in på eller på förhand lägga något hinder för domaremakten i den fria utöfningen af sin rätt, och jag har velat hafva ärnn nämna detta, för att gifva så mycket mera styrka åt nödvändigheten att R. o. Ad stannar vid det beslut, som Ståndet förut fattat. Frih. Cederström, Jacob: Det är den siste talarens yttrande, som gifvit mig anledn. alt begära ordet. Det faller af sig sjelft, att SlatsUtskts nu afgifna utlåt, bör bifallas af R. o. Ad. på det att StatsUtsk. må komma i tillfälle att få votera öfver frågan, och att icke löne-ersättningen mera är i fråga för StatsUtsk:s pröfning , utan endast huruvida denna löne-ersättning skall uppföras på indragn.- stat eller icke. Deruti ligger den egentliga frågan , hvilket står i fullkomlig conformitet med de anmärkn:r R. o. Ad., vid betänkandets återremitterande, afgifvit. Jag tillstyrker bifall till StalsUtsk:s memorial. Den uti mein.
Jag gillar tillfullo, hvad sten för en lärare eller mindre handtverkare i stad en framstående person skref till svar på förslaget eller för en lärare med förenad organistoch kloc/ ^Pj^tt hushållspenningfrågan. 1893 karebefattning på landet. För att få denna att räcka till, fordras nog rätt mycket förstånd och god omtanke. Som familjen är välsignad med trenne barn behöfs nog, och för min del anser jag det nödvändigt, att ha en tjänarinna; alltså 6 personer. Nu vill jag dock förutskicka den anmärkningen, att jag ej kan besvara frågan efter stockholmsförhållanden, utan efter småstad eller landet. Till hyra för 2 Si 3 rum och kök 200 kr. samt till „ ved 100 kr. Återstå alltså 1,200 kr. Desja skola nu räcka till att bestrida alla utgifter, hvilket de äfven hittills gjort, och som vi ej ha hopp om ökade inkomster, måste de äfven fortfarande göra det. Men skall detta låta sig göra, går ej an att lefva så att säga för dagen, utan köpa litet mera på en gång, ty dels bli varorna något bättre, dels blir priset i allmänhet lägre. Så t. ex. bakas allt spisbröd på en gång om hö- sten, då rågmjölet brukar betinga lägsta priset, och genom bakning flera dagar (vanligen tre) sparas ved och jäst samt tid. Skorpor bakas likacå 17 kg. åt gången, och hruka dessa i medeltal räcka 3 månader. Vid höstbak och äfven vid skorpbak bakar jag äfven s. k. surlimpor af 8 kg. rågmjöl. Mjukt rågsiktsbröd med något sirup och kryddor samt äfven hvetebröd (utan smör, men med något socker) bakar jag hvarje vecka i spiselugnen antingen på tisdag, då jag kokar salt kött eller tläsk och s. k. tisdagssoppa (» sluring »), eller på torsdag, då vi ha ärter och fläsk. På det sättet åtgår ingen extra ved till bakningen. Detta bröd användas till kaffe eller mjölk om morgnarne, och så bruka barnen få en mjuk skifva på eftermiddagen i stället för kaffe, hvilket min man, jungfrun och jag dricka. Småbröd bakar
Riksdagsfullmäktigen Nils Andersson från Christianstads län, som i Bonde-ståndet väckt motion om inköp för Statens räkning af vissa exemplar utaf Per Thomassons arbete: uLefnadsleckningar öfver våra utmärkta bondern, har i nämnde motion och ett sedermera afgifvet anförande, hvilka blifvit till Utskottet remitterade, anfört, att, bland arbeten, som förtjenade uppmuntran af Rikets Ständer och isynnerhet välvilligt understöd af Rikets Bonde-stånd, vore berörde lefnadstcckningar, hvaraf lörsta delen i 4 häften redan utkommit. Skildringen af dessa mäns lefnad och verksamhet skulle inom landets allmoge mana och lifva till efterföljd. Deras fosterlandskärlek, nit för det allmännas väl samt bemödanden att skingra fördomar och försvara det sanna och rätta, utgjorde derjemte föredömen icke endast för allmogens söner, utan äfven för andra folkklassers ungdom, och dessa klasser skulle finna anledning alt hysa aktning och visa deltagande äfven för de medborgare, som under utöfvandet uf jordbrukarens lunga yrke, likväl egnat goda krafter åt de ölrigas frihet, trefnad och säkerhet. Och har motionären upplyst, att om 2,000 exemplar af dessa lefnadsteckniogar, hvilkas boklådspris nu utgjorde 2 R:dr 50 öre, af Staten inlöstes för att utdelas till rikets samtliga socknar, författaren, enligt uppgift, vore villig att lemna hvarje exemplar inbundet i ett omslag till halfva bok lådspriset, eller 1 R:dr 25 öre r:mt; hemställande derjemte, att Utskottet måtte föreslå sättet för exemplarens atlemnande till utdelning m. m.; men då Utskottet anser mindre lämpligt alt Staten uppträder såsom afnämare af enskilda bokhandels-artiklar, och dessutom föreställer sig, att uti nu ifrågavarande särskilta fall författaren hör kunna påräkna tillräcklig uppmuntran af svenska allmogen, får Utskottet å motionen afstyrka bifall. 127:o. Uti en inom Bonde-ståndet väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion har Riksdagsfullmäktigen P.
Då Riksmarkegångspriset för åren 1863, 1861 och 1865 utgör i medeltal 2 Ii:dr 3 öre per kubikfot, motsvarande 12 R:dr 77 öre per tunna spanmål eller 2 R:dr 27 öre per tunna utöfver det värde, hvartill spanmålen vid 1841 års statsreglering beräknades, äro jemlikt då stadgade grunder de, som före vidtagandet af berörde statsreglering tillträdt och ännu bibehålla löner med derunder beräknad spanmål, försäkrade om tillgodonjutande af en lönefyllnad, som torde af Rikets Ständer bestämmas efter nämnda prisskillnad å spanmålen, 2 R:dr 27 öre tunnan, till utgående af Allmänna Indragningsstaten. Vid det af Statskontoret upplysta förhållande, att den spanmål, som inbegripes under lönerna för dylika äldre, före år 1841 utnämnde löntagare, nu utgör 1,872 tunnor eller 11,793 kubikfot 6 kannor, skulle således till omförmälda spanmålsersättning erfordras ett anslag i jemnt tal af 4000 R:dr eller 4000 R:dr mindre, än i nu gällande stat är för ändamålet beräknadt. Då de besparingar i utgifter från Indragningsstaten, som uppkomma dels genom nyssnämnda nedsättning i anslaget till spanmålsersättning och dels genom äldre pensionstagares afgång, skäligen kunna antagas ungefärligen motsvara de ytterligare anvisningar å nämnda stat, hvarom Kongl. Maj:t här ofvan gjort framställning, anser Kongl. Majit sig ej böra föreslå någon annan förändring i beloppet af nuvarande anslag å Indragningsstaten, än att detta anslag, som nu utgör R:mt Ridr 763,004: 42 må till vinnande af jemn slutsumma för hela Riksstaten minskas med 5 Ridr 69 öre till ' 762,9 9 8 73. \ Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. 6 'I Och skulle, om härtill läggas Pensions-statsanslagen 525,495: 58. hela Nionde hufvudtitelns slutsumma blifva R:mt R:dr 1,288,494: 31.
N I MINNS J U sagan o m det underbara bordet, på hvilket d e läckraste rätter blixtsnabbt framtrollades v i d o r d e n: » bord, duka digl » O m ni nu en dag går Stockholms lifliga Drottninggata framåt, skall ni därstädes i huset n:r 19 finna en automatrestaurant, hvarest ni inte ens behöfver uttala trollformeln för att k o m m a i besittning af lifvets nödtorft för er hungrande o c h törstande lekamen; en tjugufemöring eller en tioöring, nedlagd i något af automatens många fack, är allt, som b e h ö f s; ni erhåller då af osynliga händer en smörgås, en tårta, en k o p p kaffe, ett glas öl eller ett glas vin — allt efter egen önskan. Inga kypare ser ni till, inga drickspengar är ni nödsakad att erlägga, o c h inte behöfver ni vänta e n evighet på att bli serverad, ty i samma ögonblick s o m edert m y n t klingar m o t väggarna i automatens fack o c h ni vrider på en liten mekanisk kolf, har ni det önskade på en assiett eller i ett glas i er hand. Oeh för omväxlings skull får ni betjäna er själf på ett publikt ställe; äfven det har ju sitt behag o c h — sin nytta för er maklighet. I d e flesta europeiska o c h amerikanska storstä- der finnas sedan flere år tillbaka automatrestauranter, o c h Kristiania förfogar öfver ej mindre än åtta dylika, m e d a n det större K ö p e n h a m n tills vidare nöjer sig m e d två. Stockholms nu ö p p - nade första automatrestaurant, hvartill apparaterna levererats af firman Georg B r ö c h n e r i Berlin, torde såväl g e n o m sitt ypperliga, centrala läge s o m g e n o m sin tilltalande prägel af måttfull, m e n solid elegans bli lifligt besökt af allmänheten. — Automatapparaterna bestå till sina hufvuddelar af m a h o g n y m e d mosaikinläggningar, faSERVERINGSAPPARAT I AUTOMATRESTAURANTEN.
Han förde ut gumman Malm, som alltjämt harcellerade honom för hans horribla tur. Fru Malm var alldeles konsternerad öfver John Halls hygglighet denna afton. Han var ackurat som en vanlig människa. Han serverade henne fiskrullader med gröna ärter och bad om ursäkt, då han spillde portvinet på hennes klädning. Hela tiden passade han upp på henne, och när supén var slut, konvojerade han henne in i salongen, hvarpå han kysste värdinnan på hand och tackade för mat. Därpå gick han sin väg utan att säga ett ord till någon annan, ung eller gammal. När krigsrådet Koskulls väl voro hemma, fick Constance duktigt med bannor. Constance svarade, att hon var ursinnig på den oborstade tölpen, som exponerat henne inför hela societeten. – Det var säkerligen din faute, sade hennes far, han var högst misslynt, när han kom in i spelrummet. Han svarade mig snäft, när jag tilltalade honom. Hvad hade du gjort honom? – Inte ett ord har jag sagt. – Men herr paschan af tjugo hästsvansar tål ej, att man talar ett ord med någon annan än med honom. Sannerligen, jag är led på det här. Jag vill inte gifta mig med John Hall, och jag vill ha frihet att konversera hvem jag behagar och när jag behagar och hur jag behagar! – Nå, nå, den friheten kan du ej ha, så länge du går ogift. Gift dig med John Hall, så får du göra hvad dig lyster. – Pappa kan ju skicka mig till hofvet och ge mig samma chancer som Marianne. Jag vet inte, hvarför just jag skall kasta bort mig på en krämare, han må vara aldrig så rik. Nej, ge mig grefvar, furstar, kungar! Ja, kungar, hvarför inte? Kom ihåg grefven af Artois i höstas! Han sade, att jag kunde aspirera hur högt som helst. Då måtte jag åtminstone vara för god åt denne bodtrampare! – Jag visste ej, att du var så hög af dig, svarade fadern i retsam ton. Jag tycker, att du låter dig ganska väl behaga, när de unga kontoristerna göra dig sin kur. Eller är det blott principalerna, som du håller för krämare? Constance blef röd som drypande blod.
Papper med egne märken eller så kallade Vattu Stämplar, men för närvarande obrukbara, nemligen: i .jo 54 Berättelse 140 Ris, ämnade att användas till Banco-Transport-Sedel-Formulairet N:o 1 (5 R:dr till och med g: 47: 11), hvilka Valeurer år 1815 afskaffades. Papperets värde i Räkenskaperne upptaget ä 8 R:dr till R:dr B:co 1,120. 2i2j Ris, bestämde för de så kallade Realisations-Obligationerne, hvilka, inrättade i följd af 1800 års Realisationsplan, lika med Bankens 14- och io-sk:rs Kopparmynts* Sedlar, och af samtna orsak, åtgingo vida mindre än påräkriadt varit. Värdet upptaget å. 8 R:dr till 1,69$* il;! Ris Postpapper, tillverkadt i förråd , till Asstgnationer och 3-procents-Reverset åt f, d. Götha CanalDisconten , hvilken år 1818 upphörde. Värdet upptaget å 12 R:dr till • • ■ • * • • • !j 1 . 364 Ris—i penningevärde upptagne till Ridr 2,959. Att allt framgent förvara detta papper och i Räkenskaperne balaneera dess itnaginaira värde, har funnits ej vara lämpeligt; men fråga har uppstått om samma förråd borde antingen uppbrännas, eller vid Tumba omarbetas, eller inom Banken på ett eller annat sätt förbrukas. Rikets Ständers Revisorer synas hafva lernnat företräde åt den förstnämnde utvägen, nemi. förbränning. Banco-Fullmägtige finna visserligen förenligt med en nödig omtanka och försigtighet, att af Banco-Fullmägtige.