Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Oaktadt sålunda göi’omålen härstädes, efter hvad berördt är, ökats, hafva Tjenstemännens löner genom de under tiden deruti till numerairen skedde förhöjningar ändock i sjelfva verket icke vunnit tillökning. De äro tvertom vida lägre nu än år 1791, hälst de från början fastställdes i Speciemynt, i följd hvaraf de beviljade förhöjningarne alldeles icke motsvara den genom realisationen fastställde skillnad emellan Silfveroch Banco-mynt. Att jemväl dessa löner, långt ifrån att vara öfverdrifvet höga, såsom Revisorerne antydt, tvertom äro allt för ringa och otillräckliga, synes också vid jemförelse emellan göromålen och de för hvarje Tjensteman fastställde lönebelopp, dervid sig visar, att t. ex. Copisten och yngste Kammarskrifvaren årligen hafva blott 166 R:dr 32 sk. Banco hvardera, eller vida mindre än som i flere Verk bestås Yaktmästarne. Följden häraf har också varit den, att, enär Copist och Cancellist, hvilkas tid, i anseende till lönernas otillräcklighet, icke skäligen bör helt och hållet upptagas med Seraphimer-Ordens-Gillets göromål, och renskrifningen af den märigd Expeditioner, som härifrån utgå, ej eller alltid af dem kan medhinnas på den korta tid, under hvilken de för befordrandet af ärendernas jemna och obehindrad® gång böra vara färdiga, Ordens-Gillets Secreterare, för biträde vid Expeditionernes renskrifning i flere år af enskilte medel utbetalt Ett Hundrade R:dr Riksgäldssedel' årligen. Öfver-Styrelsen härstädes föres utan all kostnad, och det Ilar ej kunnat vara Revisorerne obekant, att Ordens-Gillet ej kan bestrida de härstädes förefallande mångfalldiga och olikartade göromål, eller uppfylla dess bestämmelse, hvarmed mänsklighetens rätt är så nära förenad, utan att Ordens-Gillet biträdes af ett tillräckligt antal Tjenstemän, och personer med nit och erforderlig skicklighet kunna dertill icke erhållas, -r110 — så framt de icke för deras besvär blifva någorlunda belönta.
S., på det till densamma stallda brefvet. Innan vi g % att efter biista förinkga besvara de af er frainställda frigorna, bedja vi att få i1t .a vår tacksai&amp;et dkför, att nisatt spörsinålet iiiider debatt. A t t i den viktiga frågan om ' bariiens nöjeslasning fil ett uttalande af föräldrar eller andra ungdomens vän: ner är för Förbundets bokkoinitd en stor gliidje. Eder första frhga g F e r befogenheten d Förbundets fordran, att nöjesböcker. för Barn skola vara afsedda för nkgot visst åldersstadium. Ni inenar, att det för en författare skulle vara liardt när omöjligt att skrifva för barn af en bestämd ålder. Ni har mturligtvis riitt däri, att barn af samina Udeï kunna vara mycket olika utvecklade, detta beroende dels pH naturliga anlag och dels p&amp; de förhållanden, i hvilka barnen vuxit upp, ocli på den ledning de erh %llit. Tri hafva (krför ej utfäst något Visst barnets lefnadskr, för !vilket en b&amp; skulle passa, utan ett visst stadit~m, sonm ju kan omfatta 2 d 3 gr. Vi Ii&amp;lla nämligen före, att de flesta 8-l0.kringw äro sig tämligen lika, liksom att vidare 12-13-iringnriia ganska bestäkdt skilja sig fran 14-15-åringarna. Detta visar sig ock däri, att d&amp; vi lata barnen p i egen hand, i allvar eller lek, sysselsätta sig med hrad de behaga, så sysselsiitta sig ej alla p % sainina siitt. De små bygga hus eller leka med dockor, 124ringarna pröfva sina krafter, ofta i teinligen vilda lekar, och 14-bringarna begifva sig vanligen på upptiicktsresa efter franimande vikldar. Att undantag gifvas, därvid fästa vi oss icke här.
På Slättbygden äro kreaturen allmannast mycket små, men detta härrörer icke af sämre race, utan af dålig fodring och ännu sämre sommarbete, hvilket synes deraf att ungkreaturen, som Skogsbonden örn hösten köper från Slättbygden, blifva vanligen efter ett ars vistande x Sk asbv«den större och vackrare än de sorn der äro upptodue. U gafveln, har under sednare,tider betydligt förbättrat, genom de på Statens bekostnad i orten anställde Hingstarne af bättre slag, och g a Lmonter för de i orten förlagde Cavall i-Sqvadroner erhållas utan *£• finhet för ganska låga pris. Delina afvel skulle troligen sorg ali,gare Vä - das och utgöra en för Landet vigtig inkomstkälla, örn ett vidsträcktare fälle till en förmånlig afsättning at de bättre husbarn» kunde beredas. Skogane Inom Länet finnes både Kronoparker Krono-Allmannii^ gar Recognitions-skogar till Forsviks, Årås, Stora och Lilla Låssan., P och Åboholms bruk samt enskilte skogar För a la Kronoparken^ med undantag af Edsmären och Billingen äro forandrade regleringal ette Kongl. Kammar-Collegii Bref den i4 April 1824 bestämde grunder PP^ gjorde och fastställde. Efter dessa Regleringar aro af Parkerne bel lie för Kronans räkning tillsammans 8,id4 Tunneland, samt ofver, k t dels upplåtit till skogsoch betesmark för angränsande hemman, dels^ ^ saidi under Skattemanna-räit. For Kronoallmänningen TlT5j“ enahanda reglering verkstäld och derigenom iooo Tunneland for K räkning bibehålla® samt Allmänningen i öfrigt upplåten tdl angi - hemman, äfvensom förslag till Reglering af Parkerne Edsmären od. Eiblingen Bärnt Allmänningen Klyftamoen aro uppgjorde och för n.a, beroende på Kongl. Kammar-Collegii pröfning. För de fleste af de olr, e Allmämungarne äro frågor dels om reglering efter förberörd® grun^ dels om väckte eganderätts-anspråk for närvarande anhumpge vi ^ stjärne.
I anledning af den siste värde talarens yttrande, får jag upplysa, att Kongl. Maj:t i sista plenum plenorum afslagit den redaction af ifrågavarande moment, som sista Riksdagens Coh - I Den 2g J a n n a r i i t. ni. stitutionsUtskott föreslog och Ständerna vid denna Riksdag antagit; hvarföre jag ock an-, ser mig fullkomligen befogad, att emot samma redaction göra de anmärkningar, hvartill jag finnér skäl förekomma. Jag är för öfrigt visserligen icke bland de Embetsman, som vilja undandraga sig controller öfver sättet, hvarpå de utöfva sina Embeten; men jag har trott, att den controllerande myndigheten icke bör läggas hos underordnade tjenstemän, utan i sjelfva Lagbestämmelsen, så att om HofCantzleren underlåter fullgörandet af sin pligt, Lagen på honom bör tillämpas, men icke hans underordnade tjenstemän berättigas att handla i strid mot Förmannens beslut. Jag förnyar derföre min vördsamma anhållan om Proposition på det förslag jag uppgifvit, Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, om Ridder-. skåpet och Adeln behagade såsom Ridderskapets och Adelns gemensamma tanka antaga och till (konstitutionsutskottet hänvisa den af Herr von Schulzenheim gjorda anmärkning, att förra delen af ifrågavarande moment måtte erhålla följande lydelse: Dylikt bevis eller motiveradt afslag bör ovilkorligen utfärdasj i hufvudstaden inom 14 dagar, och i landsorterne inom 6 veckor från anmälnings dagen. Bifölls. Den ag Jan u a v! i e. m. Hans Excellence Herr Gref ven och han dt Mar skalken hemställde derefter, om Ridderskapet och Adelö behagade instämma i Herr von Schulzenheims anmärkning, att senare delen af samma moment måtte erhålla följande redaction: Öfver skedd an mälan äge Sökanden att, om lian så åstundan, genast och kostnadsfritt erhålla Diarii-bevis. Ropades
Under debatten Iiarom yttrade I-lr Hedin, nit stuten hnrrdiude klokast och biist: i nfscende SR walp&lt;i snkm som pb pe,rnUtg / rignn,. genoin nit bcrcdn tiflh~Ydf fiir Pickor tif / nffa dc statens fä~overk; hviiku icke rïro fullt i,pl&gt;tagnn nf farjwzgar. (Se Fr. Br. F: s meddelande, N: o 3). Detta förslag har saminc man nu. ' iterupptagit i förändrad forni, i dct lian helt nyss, under piglende riksdag, framlagt en motion 0912 de nlhanira p~~fngogicrnas och fiirovcrRnrr Öppnn~tde for pinliga eImer. Frågan om samundervisning har sålunda blifvit en fråga för dagcn, hvilket ger Dagiiy en osökt anledning att upptaga Smnet. I den tillfälliga, begränsade formen af Hr Hedins fjolars förslag torde de flesta vänner af flicksl; oleundervisningen, hvilka kanna dc svarigheter, som möta uppsattandet af en god flickskola i niiiidrc kommuncr, utan tvekan helsa samskolan valkommen. Sasom genonigående faststald princip för hela ungdomens uppfostran torde deremot sainundervisningsid6cn annu böra med mycken varsamhet behandlas, under lugnt öfvervägande af dess b5de fördelar ocli faror, sanit med noggrann pröfning af dc sirskilda aiiordnirigar skolan, grundad på denna princip, kan komma att krafva. Vi skola säkert mer an en gång få anledning att från denna sida upptaga idden till skärskådande. Har leiiina vi under tiden med nöje ordet åt en absolut saniskolevan, ehuru vi ej obetingadt kunna instämma i alla lians entusiastiska uttalanden. Redx Dqny.
Ank. till Eip.-Utsk. d. 1 Mars 1831, kl. 2 e. m. Uti en, den 10 December 1849, till Kongl. Maj:t ingifven skrift, bar Landshöfdingen i Westmanlands Län, f. d. Stats-rådet, Riddaren af Kongl. Maj:ts Svärds - 8 Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse, N:o 51. Orden, F. O. Silfverstolpe, i underdånighet fästat Kongl. Maj:ts Nådiga uppmärksamhet på de ekonomiska förluster, han nödgats vidkännas derigenom alt han, som, vid inträdet i Statsrådet år 1844, måste lemna nästan alla de af honom hiltils innehafde dels offentliga, dels enskilda befattningar, genom afskedstagande! från Statsrådsembetet i April 1848, från och med påföljde Maj månad, och intill dess han den 27 Februari 1849 i nåder utnämndes lill Landshöfding i Westmanländs län, varit i saknad af all annan inkomst, an en årlig pension af 250 R:dr i Arméens Pensionskassa och ett årligt arfvode af 500 ll:dr såsom Direktör i en enskild inrättning i hufvudstaden, eller tillsammans 750 R:dr för år räknadt, och derefter, enär Statsverket gjort anspråk på sex månaders begrafningshjelp och Arméens Pensionskassa på 4 månaders vakans och liggetids besparing, icke skulle, under hela året 1849, få åtnjuta mera än reseoch taffelpenningar för 10 månader, hvartill komme alt, som hans företrädare i landshöfdingembelet ägde fardag, efter landsrätt, å den så kallade Kungsängen, hvilken blifvit, lill ett årligt belopp af 617 R:dr, inbegripen i landshöfdingelönen, nämnde äng icke linge tillträdas förr än den 14 Mars 1851; anhållande f. d.
Vidare har E. K. M:t föreslagit, att då Orthopediska institutet, för att fortsätta sin gagnande verksamhet, framgent vore i behof af det understöd, 1,500 R:dr, som Rikets Ständer åt denna inrättning lemnat, samma understöd, måtte, på förut bestämda vilkor, få utgå under den tid, för hvilken statsregleringen vid innevarande riksdag uppgöres; till hvilken nådiga framställning Rikets Ständer lemnal bifall; äfvensom Rikets Ständer, för att bereda flere af samhällets medellösa medlemmar, som deraf kunna vara i behof, utväg att begagna denna välgörande inrättning, samt med afseende å vigten deraf, att yngre läkare lemnäs tillfälle att vinna insigt i den kurativa method, som vid berörde institut användes, hvarmedelst de sedermera skulle kunna i spridda riktningar gagna, funnit skäligt öka ifrågavarande understöd med 1,000 R:dr årligen, under vilkor, att en biträdande läkare bör af föreståndaren vid institutet antagas, lönas och undervisas i medicinsk gymnastik och orthopedi, på det institutets verksamhet icke må afbrytas i händelse af föreståndarens sjukdom eller frånfälle m. m.; att föreståndaren skall vara förpligtad åt alla de läkare, som vilja praktiskt studera den orthopediska och medicinska gymnastiken, lemna fritt tillträde till densamma på alla de timmar, som den manliga personalen gymnaslicera, samt att dervid tillhandagå dem med nödiga upplysningar; att friplatsernas antal vid gymnastiken förhöjes från 4 till 7, och 3 patienter erhålla kostnadsfri orthopedisk vård, utom institutet, i likhet med hvad som hittills skett, samt att det skall åligga föreståndaren ej mindre Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N:o 173. 441 mindre att med råd och bandagers applicerande vara behjelplig de patienter, sorn komma i åtnjutande af bandager från institutets fattigfond, än äfven att tili Sundhets-kollegium, före Januari månads utgång hvarje år, inlemna rapport öfver de patienter, som under det nästförflutna året blifvit på statens bekostnad vid inrättningen behandlade. Filter hets-, Historieoch Antiqvitets-akademien. 23:o. Sedan Rikets
Kommitteen, som fortsatt sina öfverläggningar och arbeten intill början af sistlidne Juni månad, har den 5 i samma månad till Kongl. Maj:t öfverlernnat underdånigt betänkande i ämnet, jemte förslag till ny Riksdagsordning och till förändrad redaktion af Regeringsformen och rikets öfriga grundlagar, äfvensom Kommitteens vid dess sammanträden hållna protokoll , utvisande de skiljaktiga meningar, som inom Kommitteen blifvit afgifna. Uppå Kommitteens underdåniga hemställan, har Kongl. Maj:t sedermera anbefallt tryckning af samma betänkande, förslag och protokoll, för att, likasom de förut tryckta statistiska generalsammandragen, hållas Rikets Ständer tillhanda samt, genom försäljning, vara för allmänheten tillgängliga. Kongl. Maj-.t, som sålunda gått Rikets Sländers, uti skrifvelsen den 24 Maj 1845, uttryckta önskningar lill mötes, vill åt allt, hvad med denna rikets angelägenhet har gemenskap, oafbrutet egna synnerlig uppmärksamhet; men har, med afseende å det skick, hvari ärendet sig befinner, ansett Sig icke för närvarande böra vidtaga annan åtgärd, än alt Rikets Ständer till kännedom meddela, hvad derutinnan blifvit efter sist hållna riksdag tillgjordt; ■varande Kongl. Maj:t förvissad, alt Rikets Ständer skola, i den ordning grundlagarna föreskrifva, åt detsamma egna den lugna och oväldiga pröfning, sorn fosterlandets sanna väl och sakens vigt kräfva. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Konungslig nåd och ynnest städse välbevågen. Stockholms Slott den 12 November 1847. OSCAR. A. Posse. Utdrag af Protokollet öfver Justitie-Departements ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Statsrådet å Stockholms Slott den 12 November i84y. Närvarande: Hans Excellens, Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens, Statsministern för utrikes ärendena, Herr Friherre Ihre, Kongl. Maj;Is Nåd. Proposition, No 35.
Det är otvifvelaktigt rigtigt anmärkt, att, när ett Betänkande för Den i3 April. *49 andra gången återkommer, man dervid kan göra tillsatser, förenliga med ämnets natur; men då förevarande Utlåtande ej vidrörer sättet, huru de 100,000 R:dr skola utgå, hemställer jag, huruvida detta sätt kan anses för en sådan omständighet, som kan tillsättas i Nej-propositionen, hvarigenom man finge afgjord en fråga, sorn ej förevarit i något Utskott. Jag kan ej undgå förklara mig anse ContraPropositionen böra blifva, antingen såsom Herr von Hartmansdorff föreslagit, eller ock, på sätt Friherre Anckarswärd framställt, endast till afslag å Utlåtandet. Herr Rosenblad: Det lärer hafva varit omöjligt för Utskotten, enär de afstyrkt förskottet, att tala om sättet; således tror jag, att Utskotten i det afseendet haft verkligt förfall. Att sättet här ej skulle hafva varit afhandladt, måtte härröra af brist på minne hos en af de föregående Talarne. Herr Hjerta talade derom redan i sitt första yttrande, och nästan alla öfrige Talare hafva vidrört samma ämne. Sedan det nu blifvit brukligt alt de, som önska bifall å ett Betänkande, äfven vilja befria motsidan från besväret, alt uppgöra dess ContraProposi' tion, men vi icke vilja eller kunna frångå vår rätt att vid voteringen få vår tanka uttryckt i NejPropositionen, lära vi icke kunna undgå att votera om alla 3 ConlraPropositionerne. Den i3 April, Herr Stråle: Om jag ej orätt fattat meningen af Riksdagsordningen, är den sådan, att hvarje fråga, som afgöres in pleno, skall först vara utredd af Utskott. Allt afgörande utan denna åtgärd öfverensstämmer ej med hvad Grundlagen åsyftar. Utskotten ha ej ingått i någon afhandling om sättet till summans utgörande; hvadan frågan om sättet och vilkoren för penningarnes utlemnande således för närvarande är uti ett alldeles outredt skick. —•
Då satte sig L., som väl visste, huru litet de i grunden kände till hvad de talade om, till pianot for att spela en af hans sonater, och de närvarande, särskildt violinisten, kunde qj finna uttryck for den fortjusning de kände. Ingen af dem anade, att den klar * synte gossen mystiiierade hela sällskapet och till sin faders dödliga förskräckelse i stället för Beethoven spelade en af sijp egna kompositioner. ✓ Af hjertegodhet, väl äfven af klokhet, teg Liszt yelf stilla dermed och nöjde sig med den inre tillfredsställelsen. Först efter violinistens död omtalade han, att hans namn var — Pierre Rode.framtidens konst De idéer, Sainfc-Simonisterna väckt hos honom, fingo nu gestalt » Så uttryckt », sade han, » kan konstverket blifva till ett kulturspråk och den reproducerande konsten lösa en kulturuppgift. Konstverket måste helt och hållet forsänkas i den reproducerande konstnärens ande, för att ur den omedelbara känslans glöd af honom blifva fbdt på nytt. Icke formen skall klinga, anden skall tala! På detta sätt blir virtuosen konstens öfversteprest, i hvars mun den döda bokstafven vinner lif, hvars läppar uppenbara konstens hemligheter. » Orden klinga må hända i mångens öra en smula öfverspända, men for en hvar, som i likhet med Liszt hyser en lefvande tro på konstens sedliga uppgift, skall bakom dem meningen ligga klar, och citatet kan derjemte betraktas spm uttrycket for Liszts hela sträfvan som konstnär. Men trots det djupa intryck, Paganinis hela framträdande gjorde på honom, var han ej blind för bristerna och ensidigheterna hos den store virtuosen. Han insåg disharmonien mellan P: s snille och ståndpunkt som menniska.
Priset har varit lindrigt och skall troligen alltid blifva det, emedan Lappen i briat på all annan förtjenst, hvarken är i tillfälle att dyrka ej eller att afhålla sig frän Den i September f. m. 23 dessa tjenstbarheter, ehuru afvand under sednare tider han ock må hafva blifvit af lång väntan elier ock tilläfventyrs alldeles underlåten betalning. Hvarje Lappman , som forsslar, bestrider forsslingen vanligen aldrig annorlunda, än på en och samma gång med flere DragRenar såsom 10 å 20 och derutöfver, hvilka med sina Aktjor eller Slädar bindas i en Rojd, efter hvarannan, och ehuru desse belastas olika från i o till 18 Lispund, så blir afförseln betydlig, då mängden befordrar den, och härvid kan man beräkna den långa vintern, som i dessa Landsändar npptager den betydligaste delen af året. Nu märke man väl, att dessa Lappmän icke behöfva belasta sig med betes jo der åt sina dragare, emedan dessa förstå att sjelfve uppkasta Snön och finna mossan, ehvar hvilostället blifver; ej eller kan Lappen sjelf bli i förlägenhet om föda, då han vanligen af de Lösrenar han till ombyte medför, ej gör afseende på att förtära eller föryttra en och annan under resan, alltsom behofvet eller tillfället påkallar, och man märke hufvudsakligen, att Lappmannen med sina Dragare icke är beroende af väg, utan finnér deri hvar som hälst öfver Snömassorne, i hvilka han obekymrad om väderleken hviiar efter hvad resans öfrige omständigheter fordra, och alltid oförvillad om sin rätta kosa, fortsätter vandringen, än vid Solens än vid Månans och Norrskenets lysning, enär reaosiunden för. Sällskapet är inne.
I öfverensstämmelse med hvad under sistförtlulna Riksdag iakttogs, då nu gällande vilkor och stadganden rörande enahanda stats-bidrag underställdes Rikets Ständers pröfning oph fastställelse, har äfven nuvarande Stats-Utskott ansett,sig, jemte föreslåendet af nedanstående föreskrifter och bestämmelser, böra uppgöra och afgifva förslag till den § i reglementet för Riksgälds-kontoret, deruti desamma böra införas. Utskottet får alltså hemställa, att Rikets Ständer måtte gilla och fastställa följande föreskrifter och bestämmelser samt godkänna nedan föreslagna reglements-§ (motsvarande den 104:sta i nu gällande reglemente). Utom de särskilda vilkor och bestämmelser, som, enligt Rikets Ständers härom lättade beslut, komme att tillämpas i afseende på de stats-bidi'ag, som under innevarande Riksdag blifvit till utgående från Riksgälds-kontoret anvisade för hamnbyggnader, kanaler och andra vatten-kommunikationer samt väg-anläggningar och vägförbällringar jemte bro-byggnader, äfvensom för sjö-sänkningar och andra vattenaftappnings-företag, hafva här nedan intagna allmänna vitkor och föreskrifter, i afseende på sådana stats-bidx-ags erhållande och åtnjutande, blifvit af Rikets Ständer fastställda; hvilka föreskrifter, så vidt icke härifrån skiljaktiga bestämmelser eller stadganden äro tor de beviljade anslagsoch låne-summoi’na särskilt meddelade, således böra vid förekommande frågor om utbetalningar af dessa anslag och lån iakttagas samt lända till efterrättelse: l:o. För hvarje företag måste plan till arbetets utföx’ande jemte beräkning öfver dermed förenade kostnader vara uppgjord och hafva vunnit Kongl. Majrts nå diga fastställelse. 2:o. Då arbetsföretaget afser vägförbätlring, väganläggning eller vatten aftappning, bör vederbörande menighet hafva afgifvit yttrande om företagets lämplighet och nytta. 3:o.
Lag-Utskottet, som funnit sig härvid böra anmärka, att, efter hvad Utskottet tror sig känna, vid flera marknader, hvilka å dertill tillåtne platser på landet årligen hållas, något egentligt kungörande af desammas början och slut icke verkställes, åtminstone sällan genom trumslag, men att ett sådant kungörande likväl är, till bestämmande af tiden då marknads - friden vidtager och tilländalöper, nödvändigt, har i öfrigt ansedt sig endast nu tillhöra, att uppgifva Förslag till en efter den af Riksens Höglofl. Ständer antagne förberörde förändring och nyssnämnde anmärkning lämpad ny redaction af omförrnäldte tvenne §. §. och får således tillstyrka det desamma hädanefter må blifva af följande lydelse; 3 6 S Lag-Vtsko:tets Betänk anden. 3 *’ ”A dag» då marit nåd börjas, Varde tnafk’’nads-frid tidigt på morgonen offentligen lysti ”Stånde dock en hvar fritt att köpa och sälja, ”ifrån det dagen ingått, ändå att lysning ej ”skedt. Vid marknadens slut skall freden af_ lysås. 6 §. ”Sker buller, oväsende och slagsmål sedaa ”marknads-fred offentligen lyst är, plikte den ”det gör, efter Lag, och bote Tio Daler fös ”fredsbrottet.” Detta varder dock Eiksens EtögloflIge Ständers vidare granskning vördsamt underställdt. Stockholm elen 23 Mars 1818. Riksens Häglof ige Ständers Lag - Utskotts Betänkande 'öfver de af Herr Grefve fohan Henning Gyllenborg gjorde förslag t att Konungens Befallmngshaf vande må blifva pligtige att till fustitice - Cancelleren och fustiiice-Ombudsmannen insända ett exemplar af de Kungörelser, som af dem utfärdas; att deras obestämda rättighet ii 11 Länens invånares kallande till sammankomster och till mundt lige förhör må inskränkas; och att med utmätning af debiterad afgift må innehållas, då jäf mot behörigheten utaf Kiafvet 1mekes.