Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St:rs beslut i detta ämne blifvit fattadt, upplupne räntor, än äfven att, i den mån, Lånet, enligt de afgifne Skuldebrefven utgår, detsamma, till hela det återstående beloppet, så väl i hufvudstol, som ränta, uppbära; kommandes ifrån samma tid Bolaget att frikallas från den i 2:dra punkten föreskrefne speciella granskning af Verkets räkenskaper. 4:o Sedan den nya Actie-teckningen skett, bör Bolaget afgifva sin Förbindelse, att, enär Slenkohls - 44a Stats-Ut 5 kottets Verket lemnar en vinst af 8 proc:t, erlägga till Staten I proc:t , och således behålla 7 proc:t: då denna vinst uppgår lill jo proc:t likaledes utgifva 2 proc:t: och vid 12 proctt, betala till Staten 3 proc:t; hvilken ränta är den högsta, som af Bolaget någonsin kommer att för Capitalet erläggas, 5:o Hvad som, vid 1823 års slut, af Bolagets serskilda skuld till StatsVerket, stor 5i,ooo R:dr, kän återstå, efter afqvittning emot tillverknings-prsemierne, StenkohlsQvantiteter, föryttrade under den ifrån och med år 1819 förflutne tid, hvilka premier vid i8i5 års Riksdag bestämdes till sex sk. för hvarje tunna Stenkohl, må, 1 händelse nya Bolaget kommer i verksamhet, afskrifvas: och skulle dessa prremier med 1823 års slut upphöra, ehvad de af R. St:r Bolaget erbjudne vilkor antagas eller icke. Utaf detta R, Sttrs Beslut synes alltså, att StenkohlsVerket skulle, med full eganderätt öfverlåtas till det nya Bolaget, emot det att gamla Bolaget, under vissa stadgade vilkor och förbehåll, fick disponera Statens fordran hos frami. II. Exc. m. m. Grefve Ruuths Sterbhus, härrörande från Lån, som H, Exe, i lifstiden erhållit emot sine egne, uti hans enskilta Egendomar intecknade Skuldsedlar samt serskild pantsättning af 78 st. Actier uti StenkohlsVerket.
Herr Grefven synes nemligen hafva fäst sig vid det stället uti Utskottets Memorial, rörande rådgifvande åtgårderne i Handelsoch FinanceExpeditionen, i afseende på lyftningen af mindre Creditivet, hvarest det heter: ”och sorn dervid två Stånd stannat emot två, får Utskottet blott vördsamligen anmäla omröstnings-resultatet, med tillägg, att, vid så beskaffad utgång, någon till ansvar ledande anmärkning mot Stats-Rådets öfrige Ledamöter icke ägt rum.” Jag torde derföre få upplysa, att Utskottet, efter att hafva Bynts stadga sitt omdöme derom, att ansvaret i dylika fall i synnerhet borde ligga på Föredra« gauden, företog votering först öfver den frågan, huruvida anmärkning skulle emot honom äga rum, med förbehåll, att i händelse han blifvit fälld, sedan votera om StatsRädets öfriga Ledamöter. Men når nu vid första voteringen, två Stånd stannade emot två, nemligen l)en io Julii /. m. 37$ i frågan oin den mest ansvarige, så ansågs anmärkningen utan votering I böra förfalla emot StatsRadets öfriga Ledamöter. Detta år åtminstone den mening, som Utskottet velat med de anförde orden uttrycka. Friherre Löfenskjöld, Salomon, anförde skrifteligen; (Se Bilagan N:o 6.) Herr Munck af Rofenskjöld, Eberhard: Jag borde kan hända hafva försyn, att uppehålla Ridderskapets och Adelns tid sedan flere värde Talare yttrat sig, men jag skall åtminstone icke missbruka den till loftal öfver de Styrelsers åtgärder, hvilka nu åro under granskning. Som medlem af ConstitutionsUtskottet under de 2:ne senaste Riksdagar , har jag äfven en särkildt anledning, att yttra mig, då jag hört af Herr Grefve von Schwerin jemförelse göras emellan detta Utskottets handlingssätt vid nuvarande Riksdag och vid de föregående.
Liljencrantz yrkat, att R. o. Ad. måtte bifalla 1, 2 och 3:dje §§:ne af Utsk:s förslag och återremittera återstoden deraf; uti hvilket yrkande Frih. Cederström, Thure hade instämt, samt att slutligen Frih. Creutz yrkat den förändring af Utsk:s förslag till författning, att i §:n 2 sisla meningen uteslötes samt §:n 4 erhölle följande lydelse: ”Hålles allmänt tillgänglig andaktsöfning utan sådan anmälan, som i 2:dra §:n föreskrifvits, eller å tid, som i 3:dje §:n sägs; skall den, som sammankomsten föranstaltat eller dertill uplålit plats, böta som i 8:de §:n af Kongl. Förordntn d. 6 Febr. 1849, ang:de olofliga sammankomster stadgas.” Frih. Cederström: Jag tager mig friheten hemställa till Gr. Liljencrantz, om han icke ville inskränka sitt yrkande lill endast återremiss, hvartill jag, som förut med honom instämt, inskränker mitt. Gr. Liljencrantz: Jag ber att få försäkra den siste talaren, att äfven utan hans hemställan skulle jag icke underlåtit, att till Hr Gr. o. Landtm, framställa min anhållan alt få inskränka min begäran om antagande af de 3 första §§:ne och återremiss på återstoden af Utsk:s Betänk., derhän, att blott yrka återremiss, under förhoppning, att Utsk. måtte taga mitt och öfrige under discussionen framställda förslag i öfvervägande; men jag ansåg icke tjenligt, att afbryta Hr Gr. o. Landtm, i dess framställning af de serskilda förslagen. Då nu Hr Gr. o. Landtm, omförmälde, att sedan Frih. Cederström och Gr. Liljencrantz afstålt från deras serskildta yrkande och instämt i Hr Tersmedens anhållan om återremiss, endast de 2:ne förslag, som blifvit upläste, vore jemte återremissen ifrågaställde, yttrade Frih. Crentz:
Melian de sedermera vidtagande Skaika, Parkijaur, Randijaur, Purkijaur och Waikijaur träsken äro åter dels större dels mindre forssar, som till en del, redan för smärre Båtar, och så behjertade Båtförare , sorn man endast kunnat hämta från Torneå 5 äro farbare, och hvilket under Friherre S. G Hermelins tid blef ådagalagt och hvarom jemte åtskilligt annat, sorn till transp.ortidéen denna vägen hörer, upplysande Handlingar förtnodeligen finnas bland de papper, dess Herrar Söner nyligen förärat Kongl. L*ndtbruksAcad em ien. Den I September f. m. Utan alt nu räkna de flera svårigheter, som sig förete pä de första 2 milen mellan sjelfva Malmberget och Qvickjock, genom Strömdrag och fotssar, begränsade af oländiga stränder och hvarest Karna,'ocks vattudraget, dessutom är allt för litet att för transport med stora båtar kunna användas, afskäres den vidare Sjötransporten under 12 mils längd från Qvickjock till Vaijkeijaur af 6 större och mindre Forssar, hvarefter något annat än Landttransport förbi Jockmocks Kyrka ned till Storbackens Lastageplats vid stora Luleå Eif af circa 5 mil hvarken rimligen eller möjligen lärer kunna komma i fråga. Tillsammans från Ruotivare vöre man således nu kommen ig mil enär man vid Storbacken råkar dsn gamla La(logeplats sorn Gellivara ägt, och från hvilken å Norra sidan om 6tora Luleå Elf detta Malmberg ligger circa 10 mil aflägse.
I grund af detta SfatsUtskottets förslag vågar jag föreslå, att till Inrättningens disposition öfverlemna de gent öfver gatan belägna KronoBrännerihusen, efter att hafva infordrat och öfvervägt sakkännares uppgift på huru stort Statsbidrag sora efter upplåtandet af nämnde lågenhet erfordrasj Den 5 Julli c. m« 79 hvilket bidrag torde blifva obetydligt i jemförelse med den nu äskade summan. 4J Utskottet har helt och hållet förbigått den punkten af Kongl. Maj;ts proposition, hvarest 5ao Riksdaler föreslås till resekostnader och dagtractamenten till Djur-Läkare, sorn för det allmännas räkning företaga nödvändiga resor vid förrättningar under farsoter, besigtningar o, s. v. Förbigåendet af denna punkt år ensamt tillräcklig anledning att begära återremiss, hvilken jag nu får åran begära, med anhållan att dessa anmärkningar måtte få remissen åtfölja. Grefve Hård, Carl Gustaf: Vid granskning af vår RegeringsForm finner man StatsSecreterarnes verksamhet vara inskränkt till deltagande i de administrativa ärendernes beredning; föredragande af ärender, som till deras befattning höra, yttrande i StatsRådet öfver sådana, till deras befattning hörande mål, som Konungen låter eljest der förekomma, deltagande i utomordentligt StatsRåd, då fråga är om att börja krig eller sluta fred, samt meddelande genom contrasignation, af gällande kraft åt från Konungen utgående expeditioner och befallningar, eller ock vägrande af denna contrasignation, om Konungen skulle yrka utfärdande af något Dess beslut, som vöre emot RegeringsFormen stridande. StatsSecreterarnes verk - go Ven 5 Juhl e. m. samhet stadnar således vid expedition af Konungens befallningar den sträcker eig icke till någon verkställighet deraf, hvarken genom utöfning af någon myndighet öfver subordinerande Auctoriteter eller genom någon controll derå. Kanske har man, vid behandling af frågan om ökade löner för dessa Embetsman, förblandat den inflytelse, sorn man ansett dem böra äga , med den , som de, enligt Regeringsformen verkligen äga.
Hvarje jordägare gore arbete och erhålle virke i förhållande till sin lott. 2:0 All öfrig Bjrn eller Hemmanet tillhörande Mark och Skog nyttjas efter hvarje Den 10 September e. m. n5 jordägares eget behag, till syrfällning eller uppdragelse af sur skog, eller stundom till berömligen afsatte enskilte uppväxande ståndskogsparker, hvilka väl kunna delas inom jordlotten emellan barn eller köpare, men evärdligen aldrig få ingå i någon ny delning i byn. Den i denna punkt omnämnde afsättning vid skiften af ståndskog eller tjenlige rymders afsättande till blifvande ståndskog, kan, i redan skiftade byelag eller jordrymder, ännu med ringa möda och kostnad ske. Der sådan skog redan skulle vara förstörd, (hvilket kanske stundom ej inträffar, då skiften nyligen för sig gått) finnes ändå oftast redan i god växt varande skog, som visar, om den i framtiden kan blifva tjenlig till byggnadsämnen. Den kan, med obetydelig förändring i skiftet, afsättas, och på den varande Chartan noga utmärkas och beskrifvas. 'W Man kan ej föreställa sig, med hvilken benägenhet Allmogen skulle ingå uti sådana ting, eller ärligt hålla de förbindelser den åtoge sig, mot vilkor att blifva befriad från all vexation, som den fordom undergått af Skogsoch mindre Kronobetjening. 3:o Då desse Kronooch Kronoskatteägare tilldelas fri disposition af all deras öfriga 12Ö Den 10 September e. m. mark, skola de med största välvilja förbinda sig, alt vid hvarje by eller hemman inrätta trädskolor för de ädlare trädslagen ; att för dessas utplanterande vid ofvannämde skiften utse och afsätta tjenlig rymd, heklst närmare byn, i fall jordens natur är sådan, att Ek och Bok derå möjligen hafva trefnad. Desse planteringar böra dock i början ej tilltagas i för stor skala. 4:o
5,cco. görflott titt ©to cl bolmö ©tab för cu åpantsgånesjnrättningé bebrtfmanbe, att återgälbaé år 1842 .. 100,000. ©mot infecfntngé fäferbet benoiljab förjipelfe af cit fcrfommeit ©rebitfcbel . 66:32,— ©rfänning af 1833 årö inflptanbe 23eroittntng för l)toab ©otts toxret uppå famma ård Semittning förffjutit 1,846,480:45. 1. fyörflott till bcflribbe foflnaber mtb ©l)art(B©ig.s^n)itflåmps tingen, att crfåttaö af ©tatéSSerfet ... i,636:22. 7. fyorbrait bob Övongl. ©ommerceSottegium, för bmab forn på ©res bitioct för Ulltiöcontfyoubenö förflärfning blifxott förfljutct 39,000. Upplupne od) titt årets flut berafuabe räntor å utlånte mebel 8,369:29. s. ©bcffåm&c tiUgaiigar. ©rfättning för be på ©rebitibet för ©pauncmålésunbfättuiugar uts betalte .. 1,000,000.— - tet titt ©eneralsS(éfTftancc*©ontoi’rctö gåncrörelfeé bebrtfmans be återftåenbe förflott, btoaraf Ijögfl obcfxjbtigt torbe funna förroäntaé .. 4°/868: e. 4. ^örffjutit btoab font, enligt giqpibationernc öftocr
Förslaget är sålunda i grundsatsen vida farligare och vådligare än det är skadligt, med afseende å sin tillämpning i Halland; ty ett något större eller mindre antal båtsmän betyder ej så mycket som rubbning af sjelfva grunden för vårt försvarsverk. Jag anser den föreslagna afvikelsen vara så menlig, att R. o. Ad. bör genom dess afslående framförallt upprätthålla den gamla grunden. Hr von Troil, i hvars reservation flere ledamöter af åtskilliga Stånd sig förenat, har föreslagit att R. St. måtte antaga K. M:s nåd. propos., enl. hvilken roleringen för desse Halländska hemman skulle nedsättas med Då, enl. det redan godkända roteringsverket 4 mantal, öfver hufvud taget, skulle utgöra en båtsmansrote, har K. M. föreslagit R. St., att 6 mantal af desse Halländske hemman mätte tillsammans få utgöra blott en båtsmansrote; samt att de derjemte skulle slippa utgöra sin rotering in natura, utan få, så i krigssom fredstid, betala vakanceafgift derför, efter det pris som i länet år gällande, enl. de föreskrifter och beräkningar som nu följas eller framdeles kunna varda bestämda. Slutligen skulle R. St. för deras del efterskänka de rotevakancemedel, hvilka hittills blifvit Hallänningarne debiterade, men af dem ej erlagda. Af betänk, synes, att för åren 1841—43 hafva dessa medel utgjort 57,000 r:dr. Sedan år 1843 äro snart 5 år förflutna. Således utestår dubbelt mer än nämnda summa. Lägger man nu härtill utskrifnings-penningarne, hvilka sedan 1813 ej blifvit utbetalade; så finner man huru stora summor på detta sätt gått förlorade för statsverket och blifvit behållna af de utsockne frälse-hemmans-ägarne i Halland, hvilka följaktligen hafva, hvad försvarsskyldigheten beträffar, varit skattfria under hela den långa tiden.
Maj:ts Befallningshafvande, jemte utredning af åtskilliga förhållanden med räntepersedlarne, tillstyrkt så väl kolsom ved-räntans omflyttning till annan persedelränta och bibehållande af dagsverks-räntan samt särskildt förordat snara tillvägabringandet af koloch ved-räntornas förvandling till annat slags persedelränta i den del af länet der ej Fahlu Bergslags privilegier lade hinder i vägen för sådan förändring, och oberoende deraf, att ränteförenklingen icke kunde ske samtidigt för länet i sin helhet. Uti den Nådiga Propositionen har Kongl. Majit täckts förklara, att Kongl. Majit, som icke kunde medgifva, att större andel af nuvarande persedelräntorna förvandlades till penningeränta, än den i framställningen till deputerade afsedda, och som befarade, att spanmålsprisernes ojemnhet skulle medföra kännbara olägenheter för de skattdragande, om hela beloppet af koI-_ och ved-räntorna skulle utgöras i spanmål, visserligen ansåge lämpligare om en tredjedel deraf förvandlades till smörränta, hvarå priset vore mindre ombytligt, men att Kongl. Majit, med fästadt afseende, derå, att länets innevånare ej öfver sådant utbyte blifvit hörde och varit i tillfälle att sig yttra, samt med anledning af den vid sammanträdet, af flertalet bland deputerade anförde mening, föresloge Rikets Ständer, bland annat, att såsom hufvudränte-persedlar inom detta län måtte bestämmas spanmål och dagsverken samt kol och ved förvandlas till spannmålsränta af sådant slag, som hvarje orts krono - 30 Stats-Utskollets Utlåtande, M 92. tionde, äfvensom att de nya spanmålsräntorna finge utgöras i de sädesslag, som i öfverensstämmelse med allmänt antagne grunder kunde, för hvarje ort af länet, befinnas lämpligast.
Deremot och enär sistberörda skäl torde ega mindre giltighet i afseende på rubriken »sulläder och bindsulläder samt hvitgarfvade (alunerade) äfvensom särnskade hudar och skinn», samt den af 1856 års tulikomité derå föreslagna införselsafgift, 25 öre skålpundet, blef genom 1857 års tulltaxa godkänd, oaktadt för råvaran, oberedda hudar och skinn, hvilka bemälde komiterade ansett böra draga tull, de torra osaltade och obestrukna af 4, de torra, saltade eller bestrukna utaf 3 saint de våtsaltade och andra slag af 2 öre per skålpund, dels bestämdes betydligt lägre afgifter, nemligen för de torra, osaltade 2.5 öre och för de torra saltade 1,25 öre skålpundet, dels medgafs fullkomlig tullfrihet vid införsel af våtsaltade och andra slag, men den nedjemkning i tullen å sulläder, som i sammanhang och öfverensstämmelse dermed lärer redan då hafva varit påkallad, icke synes längre böra uppskjutas, hemställer Utskottet, att införselsafgiften för omförmälda fabrikat nu må nedsättas till 15 öre skålpundet. Likaledes får Utskottet, på skäl som här ofvan blifvit vid artikeln Böcker anförd t, tillstyrka, att nuvarande tilläggs-afgift af 50 procent för hopsydda pelsverk måtte nedsättas till hälften. Den för Hår, häst-, eller Tagel nu stadgade införseltull af 8 öre skålpundet anser Utskottet, med afseende å varans egegskap af material för flera inom hushållen oundgängliga artiklar, och då öfriga slag af hår redan medgitvits fullkomlig afgittsfrihet, skäligen kunna nedsättas, och får i sådant hänseende föreslå, att införselsafgiften för nämnda artikel måtte bestämmas till 5 öre skålpundet.
Till vinnande af detta ändamål, anse Revisorerne, att det å riksstaten för Krigs-kollegii aflöning uppförda anslag borde ökas till hela det derför, utöfver förenade passevolans-fondernas bidrag, 3,100 Rdr, erforderliga belopp, och anslagen för de öfriga fonder, som till aflöningen lemna bidrag, förminskas med dessa bidrag motsvarande belopp. §• 4. Å det på riksstatens 4:de hufvudtitel upptagna reservations-anslag till ersättning för utöfver markegångspriset förhöjd betalning till inqvarteringsgifvare för dagportioner vid indelta regementenas marscher till och från möten, förefanns vid 1851 års slut en behållning af 49,502 Rdr 5 sk. 2 rst. — Då dessa medel, jemlikt rikets Ständers vid sednaste riksdag derom fattade beslut, framgent skola förblifva till Kongl. Maj:ts disposition för ändamålet qvarstående, fä Revisorerne blott fästa uppmärksamheten derå, att en så betydlig summa icke borde fortfarande i kassan inneligga, utan genom utlåning göras fruktbärande. §• 5‘ Ofver anslaget till försvarsverket i allmänhet, uppgående till ett belopp af 669,616 Rdr 24 sk., hvilket anslag af Kongl. Majit emellan Krigs-kollegii särskilda afdelningar, efter upprättade special-stater, årligen fördelas, hafva Revisorerne ansett sig böra meddela följande tabeller: (se bilagorna Litt. F., G. och II.) — 52 — §. 6. Beträffande nedannämnde, uti 1851 års revisions-berättelse jemväl omförmälda, i räkenskaperna balanserade fordringar, hafva Revisorerne inhemtat följande uppysningar: ^
Alla Svenska fartyg och båtar, Öppna eller däckade, af hvad slag och drägtighet som helst, skola i Norrige, och likaledes alla Norrska fartyg och båtar, öppna eller däckade af hvad slag och drägtighet som helst, i Sverige behandlas såsom inhemska, och åtnjuta alla 3 Beoillnings-Utskottets Betänkande (i. dermed förenade rättigheter, samt erlägga enahanda afgifter till kronan, städer och särskilda inrättningar, ej mindre dä de från eria till andra riket, än då de från eller till utrikes ort ankomma eller afgå, hallastade eller med varor, ehvad dessa äro inhemska eller utländska. Det ena rikets fartyg och båtar må ock inom det andra rikets område idka fraktfart med samma rätt och under enahanda vilkor, som lör inhemska fartyg och båtar äro bestämda. För tillgodonjutande af dessa och öfriga för varuskeppningen nedanföre stadgade ömsesidiga förmåner, skola fartygen vara försedde med sådana dokumenter, som genom de i hvartdera riket gällande författningar äro föreskrifne till bestyrkande af deras nationalitet. § 24 Fartyg i det ena af de förenade rikena bygdå, äfvensom fartyg, hvilka i ettdera riket blifvit naturaliserade, kunna i det andra riket, då de blifva innevånare derstädes tillhörige, naturaliseras, utan att någon naturalisations-afgift dervid skall ega ruin. § 25. Varor, som med Norrska fartyg ineller utföras, skola, utan afseende på den ort. hvarifrån de ankomma eller till hvilken de afgå, i Sverige icke vara underkastade andra eller högre afgifter, hvarken till kronan, städer eller särskilda inrättningar, än om de med Svenska fartyg ineller utföras. Ett lika förhållande skall i Norrige, i afseende på varors inoch utförsel med Svenska fartyg, ega runi. § 26. I afseende på så väl tillåtelsen att från ena till andra riket sjöledes utföra inhemska eller utländska alster och tillverkningar, som beräkningen af utförsels-afgifterna för de varor, hvilka från ena till andra riket utskeppas, gälle hvad i hvartdera riket om varors utförsel och förtullning i allmänhet är eller framdeles varder stadgadt. § 27.
Pass, för betjent eller piga, om do än äro uppförde på samma pass, hvarje — 16. för Gesäller, hvarje — 12. för dem af Allmogen, som resa öfver gränsen i en skilda angelägenheter, för hvarje person — 8. till inrikes orter eller Norrige: — för husbonde, hustru eller harn, med tjenste-hjon, ett eller flere — 12. för Gesäller, hvardera — 6. för Allmogen samt Corporaler vid Infanteriet, Drago ner, Ryttare, Soldater och Båtsmän, då de resa utom Länen eller till Norrige . — 3. som af Kongl. Maj:t eller på Dess Nådiga befallning utfärdas åt personer till resor i enskilde angelägenheter 5. Protester, se Notariats-bref. Preste-bref — 12. — Sjö-Assurance-bref, till och med 100 R:dr — 3. för hvarje 100 R:dr derutöfver — 1. — Sjöpass, se Certificat och Pass. Skiljebref i Äktenskap och Trolofningar — 6. — T est i moni a Academi c a — 5. — Tillstånds-bref, att hålla Näring och Caffe och mera dylikt, hvarmed burskap icke är förbundet: i Stockholm och Götheborg 4: 24. — i Första och Andra Classens Städer 3: — •— i de öfriga och på landet 1: 24. — Tullkammare-Pass för till utrikes ort gående: öppna Båtar — 4. — inhemske däckade Fartyg — 16. — utländska d:o d:o — 32. — Turkiska Pass, se Pass; Våg-Attester till låns erhållande — 5. — 3:o Följande handlingar charleras jemväl utan förändring, ehvarest de företes eller utgifvas, efter nedannämde grunder, nemligen: 8 Rull’ sk. r:st.
(Bevilln.-utsk. Bet., JN:o 8.) S. A. K. Uti nådig proposition af den 3 December sistl. år, har E. K, M., under åberopande af hvad Kongl, kungörelsen dön 8 Maj 1845 innehåller om utgörande, intill innevarande riksdag, af en årlig afgift till veneriska smittans hämmande, behagat gifva Rikets Ständer tillkänna, alt seraphimerordens-gillet, med öfverlemnande till E. K. M. af ett, i enlighet med inkomna summariska räkningar och revisionsberättelser för år 1845, uppgjordt sammandrag Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelsej N.o ^.5. 71 öfver lazarettsoch kurhusmedlen i samtliga länen, med undantag af Stockholms stad, hvilket sammandrag utvisade, att kurhusafgiften för året uppgått till 144,222 r:dr 19 sk. 2 r:st och öfriga inkomster vid sjukhusen sammanlagdt till 72,922 r:dr 4 sk. 3 r:st, samt att utgifterne vid dessa sjukvårdsanstalter, afskrifningar oberäknade, för samma år stigit till 170,264 r:dr 11 sk. 5 r:st, allt banko, upplyst, att, enär kurhusafgiften fortfarande utgjorde den hufvudsakligaste inkomsten vid kurhusen och lazaretten, dessa inrättningar, i saknad af samma afgift eller annan deremot svarande inkomst, omöjligen kunde ega bestånd eller uppfylla det med dem åsyftade ändamål, äfvensom att från liospitalsfonden, i följd af de högst betydliga utgifter, densamma lått vidkännas genom inrättandet, jemlikt Rikets Ständers underd. önskan och E. K.
sker i landsorten å postIdun ensam • i: — anstalt, i Stockholm hos redaktion. Allm. Telef. Lösnummerpris: 15 öre. (vid kompletteringar). A nnonspris: 35 öre pr nonpareillerad. För &gt;Platssökande » och - Lediga platser25 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafv. Utländska annonser 70 öre pr nonp.-rad. # Från III. Hildegard IiiiiiiiiiiiiisiiiiiiiiäiiiiaiiiiiiiiiiM Thorell. utställningarna i Göteborg. D e kyinliga artisterna på " Valand ". Eva Bonnier. Anna Gardell-Ericson. Jag kan aldrig v a r a säkrare om nederlag än då, när j a g gör min m o t k ä m p e j^ONTUS Från utställningarna i Göteborg. jBffu begåfvad kvinna har en gång skrifvit sliP på tal om sitt eget kön och dess ställning till hvad vi kalla skön konst: » Att där finnes ett naturligt föreningsband mellan kvinnans gåfvor och de sköna konsterna, låter sig icke förneka. Den fina känslan, en viss ingifvelsens fläkt, sinnet för naturen, alla intrycks liflighet, benägenheten att försköna den materiella världen och afvinna densamma ett rent och gudomligt lifs kärna, det är sådana egenskaper konsten fordrar, och som man älskar hos kvinnan. » Orden äro madame Necker de Saussures. Det är sannt. Det äf icke af en slump, vi hafva lärt oss att se det skönas värld genom kvinliga bilder och kvinliga begrepp. Det ges härvidlag ett visst oupplösligt samband, som hela världen kände, ännu innan den erkände det; en prsedestination, som gör kvinnan mer än andra skicklig att gå in i konstens rike, taga det i besittning och där finna sitt bästa hem. Att så länge vana och fördom hållit henne utom äfven här — kan det väl förvåna oss, en tid som fått ögonen — åtminstone till en del — öppnade för all den orätt, den veld och det mothåll, som på andra områden stängt hennes väg! Visserligen har den medfödda smaken, det kännetecknande skönhetssinnet alltid gjort sig gällande, där det fått luft: i de små konsterna, i hemmets slöjd, i dräktens skapande, i bostadens smyckande.