Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
En ålerremiss måste nödvändigt ske om Herr Munck af Rosenschöids anmärkning skall kunna antagas, och följden blir, att det följande Utlåtandet om SlatsRegleringen måste i sådan händelse uppskjutas. Jag frågar, 0111 den gjorde an - 12 Den 28 December f. m. märkningen efter den upplysning om gällande Författningars föreskrift, jag haft äran lemna, är så vigtig, att man derföre bör åstadkomma ett uppehåll, som ej är att önska, hvarken för Folket eller Rikets Ständer? Jag tror således, att den värde talaren gerna kunde afstå från sitt tillägg, såsom öfverflödigt, och medgifva, att Utlåtandet bifalles. Herr Rosenqvist_, Fredrik Leonhard: Ordspråket säger, att brännt barn skyr elden; och månne det är underligt, om man har farhåga för detta anslag, hvilket, lika så väl som sjelfva byggnaden, redan fortfarit i 20 år? — Är det ej hög tid att göra ett slut derpå, och enär sådant kan ske derigenom, att byggnaden upplåtes på entreprenad-auetion, anser jag sådant vara af beliofvet högt påkallad t. Man anmärker väl emot sådane auetioner, att arbetet blir dåligt, men äfven denna anmärkning är origtig, då man betraktar, att arbetet skall ske under uppsigt, samt vid dess fulländande Lesigtigas. Är arbetet icke dugligt, så casseras det,— och i motsatt fall, hos hvem ligger felet, antingen hos Entrepreneuren, eller hos Besigtningsmännen. — Af dessa skäl anhåller jag, att anslaget måtte bifallas, men med det uttryckliga vilkor, att arbetet skall ske genom entreprenad. Jag skall vara nöjd, om män slipper med delta anslag, men, för att få visshet derom, ser jag ej någon Den 28 December f. ra. i3 annan utväg än auction, som 3:ne gånger skall i Tiduingarne kungöras. Herr Munck af Rosenschöld: Det är ej utan exempel, utan har tvertom ofta handt och funnits nödigt, att Rikets Ständer i underdånighet anhållit, det förut utfärdade Författningar måtte blifva iakttagne.
Härvid torde jag fä upplysa, att då Utskm redan för 10, 11, 12 och 14 kannors pannor höjt skatten med 25 proc. mot hvad den förut varit, har jag icke ansett billigt, att skatten bort höjas för den enkla redskapen, som egentligen begagnas för husbehofsbränningen, ulan har jag föreställt mig, att man i fråga om denna redskap borde vidblifva 1845 års författning, och enl. min öfvertygelse är den vinst, man har att påräkna af skatten utaf de större pannorna vida underordnad den af de medelstora, såvida skatten höjes å de sednare. Enl. 1845 års förordning var en 20 kannors panna med ånga belagd med en skatt af 6 r:dr 32 sk. 1 denna skatt har Utsk:n föreslagit en tillökning med 8 r:dr 6 sk., hvaremot jag upphöjt skatten å denne redskap till 20 r:dr, ty en 20 kannors panna är icke någon obetydlig redskap utan en sådan, hvarmed kan tillverkas 15 å 16,000 kannor bränvin, om den är rigtigt inrättad. En 30 kannors panna har hittinlills varit ganska lågt beskattad. Utsktn har nu föreslagit, att den skall draga en skatt af 18 r:dr 36 sk., hvaremot jag föreslagit en skatt af 35 r:dr och sålunda ökat beskattningen å till och med 50 kannors pannor, men här anser jag också att man bör stanna, emedan största fördelen ligger i begagnandet af pannor under 50 kannors rymd. Höjes beskattningen för den större ångredskapen måste man höja den för den mindre, ty eljest blir tillökningen allt för kännbar och Staten i st. f. alt göra en vinst, får vidkännas en ganska väsendtlig förlust. På grund af alla dessa skäl, hvarmed jag icke längre vill upptaga R. o. Ad:s tid, hemställer jag att R, o. Ad. ville antaga den tariff, jag föreslagit, och som lärer vara af PresteSt. antagen. Hr von Hartmansdorff:
Det är sorgligt alt finna, det StatsUtsk. ännu icke kommit så långt, alt det erkänt nyttan deraf alt räkenskaperne blifva afslulade för det år, hvartill inkomsterna höra. För att nu komma ifrån det oriktiga och förvillande förhållande, att rikshufvudboken afslutas på calenderår, då likväl största delen af de ordinarie inkomsterne ingå för uppbördsår, har raan tillstyrkt, att det föreg:de årets inkomster skola fä beräknas som hörde de lill inkomsterne för del påföljande året. Om en enskild raan skulle föra sina räkenskaper på detta sätt, så vore det en falsk räkning. Nu deremot är det den lagstiftande makten, som begär att en sådan ordning skatl lagligen förordnas för Statens inkomster. Vi hafva vid föreg:de riksdagar hört huruledes inan förvandlat dessa inkomster till en statsverkets grundfond, som dock icke var annat, än den påräknade inkomsten af förlidne års ordinarie räntor, som till statsverket inflöto under loppet af nästa är emellan Februari månad och den sista April. StatsUtsk. har icke nämnt ett ord om den enkla, naturliga och enda utvägen att göra räkenskapsåret till samma datum som inkomståret. Man vill icke erkänna, att i samma stund, som räkenskaperne afslutas på samma tid af året som uppbörden och öfrige inkomster, såsom tull-, postoch chartaesigill.-medel, i samma stund skall ock Konungen blifva i tillfälle alt efter $ månads förlopp hafva slutad bok på sitt bord. Man vill icke inse den enkelhet, som deraf skulle uppkomma, och derföre har nian kommit till ett 9 11. 21 162 Den 9 April f. m. sådant resultat, sorn det, hvilket innefattas tili Ulsk:s betänk, och som blott ytterligare skulle öka villervallan. — Jag tillstyrker af* slag å Ulsk:s betänk. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Den fråga, hvarom Frih. Cederström nu yttrat sig, är en hell annan än den, hvarom StatsUtsk:s nu förevar, betänk, handlar. Detta betänk, är endast förorsakadt deraf, alt K.
Scheutz och hans son, för en af dem uppfunnen machin för uträkning och tryckning af mathematiska tabeller; N:o 65, angående försäljning af åtskilliga kronan tillhöriga byggnader och tomter i Götheborg m. m.; och N:o 66, angående åt staden Örebro beviljade statsanslag och lån. S. D. Prot.-Utdrag den 5 Juli 1854. 281 Den 5 Juli. , Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs ånyo Eonstituiions-Utskottels den 16 och 21 sistlidne Juni på bordet lagda Memorial N:o 6. angående verkställd granskning af de i Stats-Rådet förda Protokoll; och ansåg Ridderskapet och Adeln detta Memorial icke föranleda till annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedannämnde den 28 sistlidne Juni och den t dennes på bordet lagde Betänkanden: N:o 101, i anledning af väckte förslag om vidtagande af förändringar inom den ekonomiska förvaltningen vid Universitetet i Upsala; N:o 103, i anledning af väckt motion, angående transito-handel emellan Sverige och Norge: samt N:o 105, i anledning af väckt motion om ändring i 12:te punkten af Instruktionen för Postmästare den 16 Februari 1707. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 28 sisth Juni och den 1 dennes på bordet lagda Memorial N:o 102, i anledning af RiksStåndens olik,a beslut, i fråga om förändrade föreskrifter rörande åtgärder till förekommande af kolera sjukdomens införande och spridande i Riket, vidblef Ridderskapet och Adeln sitt förut i ämnet fattade beslut, samt lades förevarande Memorial till handlingarne.
Vestgöta Korrespondenten utkommer under år 1888 2 gånger i veckan och meddelar lättlästa nyheter från hela Vestergötland samt redogör för öfrigt i korta ordalag för hvad vigtigt som händer i inoch utlandet. I Stockholm har Vestgöta Korrespondenten egen, mycket påpasslig telegrafkorrespondent. I hvarje nummer har Vestgöta Korresrondenten ledande artiklar, i hvilka dagens frågor belysas. Vestgöta Korrespondenten kommer att fortfarande befinna sig på den sidan, som kämpat för det s. k. » nya systemet », under förhoppning om, att en ny regering inom kort kommer att praktiskt visa, att detta från visst håll mycket förkättrade system dock skall vara i stånd att kraftigt motarbeta den ekonomiska och äfven andliga upplösning, som nu kännetecknar vårt land. Dagny Ny foljd +: + I Arg. Haft. Anmiilnn af en ny foljcl af Dagng. : Under, hvillta foruls5llningar Its11 kvinnororelsen blifva ANNA SANDSTIZ~SM af verlilig betyclelse for kultnr och framitskridande? AGDA MONTELI US: Val.gorenlietens d l och medel. ALFHILD AGRELL: Flicknn som hacle sju hjartan. Saga. Litteratur: S-D, Antikrists mirdtler af Selma Lagerlaf; L. I)., FrHn Norrskenets land af Mathilda Roos. Notiser frln bokmarknaden. Foreuingsmeddelanden. Frln skilda li ?i11. F OP kapitalister, s i h k i l d t frantim&amp;er, har det liinge w r i t e t t onskningsm&amp;l a t t kunna ofverllmna virden af sina vardepapper och skiitseln af sina affarer i t nfigon person eller institution, son1 med absolnt sakerhet forenade punktligl~et ocli noggrannliet i utforandet a£ det anfortrodda uppdraget afvensom prisbillighet. E n sadan institution a r Stockholms Enskilda Banks Notariatafdelning.
Äldste samt andre vederbörande i ämnet meddelade uppgifter och utlåtanden hufvudsakligen innehålla. Grosshandlares oell hos dem anställde Handelsbokhållares antal har varit: år 1851 Grosshandlare 230. Och är under berörde lid burskap å Grosshandel vunnet af 91 och uppsagdt af 28. Grössoch Minuthandel, emot särskild beskattning för hvardera yrket, hafva idkat: >. 1852 » 1853 » 1854 » 1855 år 1831 21 med 37 Bokhållare och Betjente, » 1832 20 » 38 » » » 1853 14 » 28 » » » 1854 5 » 7 » » » 1855 7 » 9 » » Enligt anteckningarne uti Krono-uppbördsverkets Kontroll-kontor, hafva Minuthandelsklussernas ledamöters och betjänings antal uigjort: Ledamöter. Kofferdikaptener med burskåpsrätt, hvilka, enligt Kongl. Brefvet den 21 September 1850, äro med Stockholms Handelsförening förbundne till en afdelning af Stockholms Borgerskap, utgjorde: vid 1851 års slut 117, deraf sysselsatte 88, utan sysselsättning 29 1852 » 131 » 102 » 29 1853 » 129 B 104 B 25 1854 a 145 » 99 B 46 1855 )> 154 B 119 B 35 Enligt de uppgifter, som erhållits från Krono-uppbördsverkets Kontroll-kontor, hafva nedannämnde handtverkeri-yrken blifvit utöfvade af följande antal idkare, gesäller, lärlingar och andre arbetare: 12 1851. ' ii 1852. g c» o CD C« Oj: c pi: ET > & jir CD ö Cs: C/i o CD . cs: t" Ci-. 5* ► -• > cr C ^ Q. CD CD "t 0
Bifölls, Den 3o December f. m. 359 Föredrogos ånyo och remitterades lill Stats-Utskottet : 1:0 Friherre Wrangels, Henning, den i5 dennes e. m. på hordet lagde Motion, rörande en fordran, som Ministern Lagerswärd förmenar sig ega hos Svenska Regeringen. 2:0 Friherre Wrangels, Henning, den i5 dennes e. m. på bordet lagde Motion om nödvändigheten af vissa controller vid leverancer till Kongl. Maj:t och Kronan. 3:o Herr Silfwerhjelms, Carl Adam, den i5 dennes e. m. på hordet lagde Motion, angående ersättning åt ÖfversteLieutenanten Carl de Mottoni för dess indragne Majors-lön. 4:o Herr Bruncronas, Nils Abraham, den i5 dennes e. m. på bordet lagde Motion om anslag till Orthopediska Institutet, samt Gratification åt Professor Åkerman. 5:o Herr af Sille'ns, Lars Gabriel, den i5 dennes e. m. på bordet lagde Motion, angående de till Skånska Dragon-Regementets Befäls aflöning anslagne Fördelsoch Hästhemmans-räntor. 6:0 Herr af Stenbofs, Christian, den i5 dennes e. m. på bordet lagde Motion om afskaffande af NummerLotteriet och Assistance-Contoiret. 36o Den 3o December f. m. 7:0 Herr von Heynnes, Geor", den dennes e, in. på bordet lagde Memorial i anledning af Kongl, Majrts den 23 sisllidne November e. m. till StatsUtskoltet remitterade Nådiga Proposition, angående hästars presterande, i stället för manskap af extra Roteringsskyldige, 8:0 Herr Liljenstolpes, Carl, den i5 dennes e, m, på bordet lagde Motion, angående anslående af flere löner för Befälet vid Smålands GrenadierBalaillon m. m. cpo Grefve Brahes, Magnus, den i5 dennes e, m. på bordet lagde Motion, att Expectance-Fonden för lönlöse Officerare mätte erhålla en årlig tillökning af 5ooo R:dr, 10:0 Grefve Frölichs, David, den i5 dennes e. m. på bordet lagde Motion om förhöjning i Svenska StatsRådens löner till 8000 R:dr B:co för hvardera, så länge de äro i activ tjenst, 11:0 Herr Bråkenhjelms, Pehr Reinhold, den t5 dennes e, m. på bordet lagde Motion om försäljning för Statens räkning af de till Ädelfors nedlagde Guldverk hörande hemman och lägenheter.
Ty när en älskad medlem af familjen återkommer efter att en längre tid varit borta, förändras lifvet i hemmet, tonen, färgen och andan helt och hållet och den allmänna glädjen skänker glans äfven åt de obetydligaste ord. Otto var son till prostens äldre broder. Denne, hvilken äfven var kyrkoherde, hade redan många år varit död och lemnade efter sig denne son, hvilken han på sin sotsäng anförtrodde åt sin yngre broders omvårdnad. Ett litet arf skulle, hoppades han, en tid bortåt godtgöra den efterlefvande brodren dess omkostnad för hans Otto och när arfvet blef slut Herrans välsignelse och en tacksam brorson. Farbrodren var icke sen att efterfölja den aflidnes önskan och han antog sig Otto med samma ömhet, som om det varit hans egen son; han bibragte honom sjelf principia prima, skydde dervid inga mödor, ja han ärnade så länge handhafva Ottos undervisning, tills denne vore i stånd att taga sin studentexamen. Likväl, tagande i betraktande, att Otto i så fall ginge miste om den så nödiga och välgörande försmaken af kamratlifvet, skickade han honom till Borgå Gymnasium. Denna kurs genomgången äfvensom den vid Universitetet, var Otto nu filosofiekandidat. Ännu hade han icke valt sitt genus vitæ; han ansåg hvad äfven farbrodren gillade att man icke dervid bör gå brådskande tillväga. Han var, hvad så många andra filosofiekandidater äro, en man med stora förhoppningar men klena penningar. Han hade hvad man kallar en framtid. Till sitt yttre var den tjugutvåårige ynglingen icke vanlottad, ehuru han visst icke kunde gälla för ett skönhetsideal; till sin karaktär var han ädel, om han ock icke var ett dygdemönster, till sitt förstånd var han skarpsinnig och klar, om han också icke kunde gälla för ett snille af första rangen. Utan öfverdrift kunde man om honom så i det ena som andra säga, att han var öfver medelmåttan. När Otto sednare mot aftonen samtalade med sina båda kusiner, förvånade det honom, att Clara var så glad men Helena så tyst.
Det vöre alltså bättre, om man kunde få Upplåta det efter visst accord på obestämd tid åt en person, som åtog sig brukningen och underhållet efter lag, intill dess att, vid ny kronofogdes tillsättande, hemmanet efter laga fardag till honom a firades, emedan, den. afgående kronofogden i Wadsbo härad ejler bans sterbhus äfven skulle åtnjuta fardag, ifall bostället émottoges, och det således i hvartdera fallet på saminatid blefve ledigt. Jag tillstyrker derföre åferremiss af betänkandet. StatsUlskts utlåt. Vid förnyad föredragning af LagUlskts den 29 sisth Juli på bordet lagda betänk. N:o: 73, i anledn. af väckt motion om ändring i 2 i cap. 4 §:n Ärfda-b:n, blef samma betänk, af R. o. Ad. bifallet. Ånyo föredrogs LagUtskrs den 29 sisth Juli på bordet lagda meni. N:o 74, * anledn. af återremiss utaf Utskis linder, N:.o 31. afgifua utlåt, öfver väckt fråga derom, att böter och vitén, grundade på det myntvärde, att 3 daler sant svara emot nu gällande en r:dr specie i silfver, böra vid detta värde och beräkningssält bibehållas. R. o. Ad. lät bero vid hvad LagTJtsk. i mern. N:o 74 yttrat. Föredrogs ånyo LagUtskts den 29 sisth Juli på bordet lagda tillåt. N.*o y5, öfver gjorda anmärkntr vid Utskts betänk. iN:o 44; * anledn. af väckt fråga 0111 förtydligande af 2 §:n 4i cap. Missg.-b:n. Som Utsk. i detta utlåt, vidblifvit sitt i betänk. N:o 44 framställda förslag, blef detta nu äfven uppläst. Frih. Gederström, Anders:
— På sätt närlagda, den 14 innevarande månad öfver eivilärenden förda protokoll utvisar, har Kongl. Maj:t vid pröfningen af de till reglering af sjette hufvudtiteln hörande frågor funnit följande förändrade bestämmelser i afseende å anslagen på denna titel vara erforderliga, nemligen: 1 :o Departementschefen. Som den våning i Kommerskollegii bus, hvilken förut varit såsom boställe åt chefen för civildepartementet upplåten, numera, enligt Kongl. Maj:ts nådiga beslut, begagnas af vissa embetsverk, i följd hvaraf nuvarande departementschefen fått en årlig hyresersättning af 2,000 R:dr från sjette hufvudtitelns anslag till extra utgifter sig tillsvidare i nåder tillagd, vill Kongl. Majit i nåder föreslå Rikets Ständer att å samma hufvudtitel, till utgående från början af nästa statsregleringsperiod uppföra en årlig hyresersättning åt bemälde departementschef till lika belopp, som blifvit cheferne för finansoch ecklesiastikdepartementen beviljadt, eller Runt R:dr 2,000: — 2:o Departementets expedition. För befrämjande af ärendenas gång inom bemälda expedition föreslår Kongl, Majit, att det årliga anslaget »till gratifikationer åt extraordinarie tjenstemän och vaktbetjente» må förhöjas med 1,000: — 3:o Kommerskollegium. Som tre af de på kollegii stat uppförde vaktmästare åtnjuta i aflöning endast 450 R:dr hvardera, vill Kongl. Majit i nåder äska att, i likhet med hvad för vaktbetjeningen i andra kollegier blifvit föreslaget, nämnde tre vaktmästares löner måtte ökas med 50 R:dr o 7 för hvardera eller tillsammans 150: — 4:o Statistiska tabellkommissionen. Kongl. Majit finner sig föranlåten att förnya sin vid nästföregående två riksdagar hos Rikets Ständer gjorda framställning, att Transport R:mt R:dr 3,150: 40 Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. Transport R:mt
Med anledning af hvad Revisorerne i omförmälde afseende yttrat, . får Collegium i underdånighet anmäla, att då utaf de vid Pastellmålaren Lindbergs underdåniga ansökning fogade betyg, äfvensom afAcademiens för de fria Konsterne afgifna utlåtande i ämnet, funnits ådagalagdt, att de pastellfärger och svarlkritor, som af Lindberg beredas, uti finhet, varaktighet och flera afseenden utmärka sig framför de hittills brukliga, samt att behofvet här i Riket af goda pastellfärger och svartkritor vid rilkonstens utöfning icke vore obetydligt, har Collegium, enär sistnämnde konst utgör ett för näringarne vigtigt hjelpmedel, ansett ett understöd, hvarigenom Lindberg sattes i tillfälle alt utvidga och på ett ändamålsenligare sätt, än hittills med Lindbergs knappa tillgångar kunnat ske, drifva ifrågavarande färgberedning, icke vara utan fördel för det allmänna, eller böra betraktas såsom främmande för det anslag, som finnes anvisadt hufvudsakligen till uppmuntringar för näringsföretag af mindre omfattning; i följd hvaraf Collegium ock hos Eder Kongl. Maj:t i underdånighet tillstyrkt Nådigt beviljande af förenämnde understöd. Vid redogörelsen öfver anslaget till godtgörande af Consulernes förskott för Svenskt Sjöfolks hemförskaffande hafva Revisorerne förmält sig icke kunna undgå att anmärka den stora mängd fordringar bos Rederier, hvilka allt ifrån år i83o varit i Räkenskaperne balancerade och som vid i836 års slut uppgingo lill 2,640 R:dr i4 sk. 10 rst., då deremot hela behållningen å anslaget, dessa fordringar inberäknade, endast utgjorde 3,112 R:dr 47 sk. 8 rst.; och hafva Revisorerne ansett det för bevarande af Statsverkets rätt vara angeläget, att utsökningen af berörde fordringar med mera skyndsamhet handhafves, hvarefter, hvad på sådan väg icke blifver ersatt, borde utur balancen afföras.
Detta var hans sex veckor dess framsägarinnas sordin. I slöjor den kring ofantliga efter detta möte räckte den Maurus Att döma enskilda af d e ungerska tidningarna bref har detta uppseende disiga luften, glimmande i äktenskap hela samt väckt Ungern. unga brytande kvinnan talade sig Däremellan med strök obehandskade hand. Fritt är vårt folk, vår jord, o c h anden, pressen fri! hon hand kragen. tömmar, Emellertid af hållningen o c h tonfallet märka, k ä n d e sig m y c k e t intresserad V i började sinsemellan disputera den 14 sistlidne september. den och be» u n g a t u » äro n u på wedding-trip kommit, på Italien. Och för sina låten. dam. kapitulationen o c h teatrarne på scenen Jökais ord, m e n lagda i munungrarnes vid höllos arbetareljödo kapitulera, J ö k a i själf ära nius, 20-åriga officerare, och h ö g v ä x t ädel kvinnogestalt f r a m: ty lejdebref år tempel, inberäknade, sammanträde, öfver Liksom Komoru, bland landets akademier staty, sentationen i b e g r e p p att upptaget I ofvan Petöfis sin namn 50 frihet. tryckte Fästningen bollverk, samma striden hade (FÖRF. TILL » E N PASSIONSHISTOHela Ungern hon sålde skaffa FAEL. skulle riskera göra detsamma, rummet gaf Josef b r e d v i d o c h sköt sig. sig att i sedan af österrikarne på Österrike o c h g å en vanärande utväg rummet v ä r d s h u s tillCsånyi o c h general hängda af minnesgudstjänster, hand. ett fullkomligt obefläckadt rykte — föga i vardande räckte och med med föll af möte en ovanlig talang Jökai år FIGURER UR SKISSBOKEN. AF RAinsatRIA ».) gammal, detta år ja! den 26 giftermål ehuru var begick årige Maurus Jökai sin Genom Det förfatefter deputeradekammaren, den forne r e b e l l e n! trettio IDUN 1899.
Känslan av vanmakt inför sin egen passion steg till förtvivlan och kom honom att tidtals kasta sig i självplågeri och fromma svärmerier, varunder han omväxlande botade sin själ med bön och opium, med varma bad och haschisch. I ruset var han öppenhjärtig men “höll reda på munnen“, som man säger och pratade sällan upp hemligheter. I rusets andra stadium utspätt med visky blev han tyst och dyster och brukade ligga till sängs i två dygn innan han på nytt ville se människor. På David gjorde han ett ohyggligt intryck av andlig och kroppslig bräcklighet han verkade skör i själen, som David uttryckte sig. Man väntade att vansinnet skulle utbryta, men besynnerligt nog höll han ihop. Han blev ett plus till allt det David förut bar på och ibland nästan dignade denne under bördan. Men han var icke alltid så, han kunde vara skämtsam och mördande kvick, han var en besynnerlig kombination av helgon och förbrytare, av Franciskus och Panurges. Naturligtvis fick han så småningom hela Davids historia, om hur denne tidigt kom under religiöst inflytande om allt grubbel, alla barnsliga “brottningar med Gud“, om hemmet, den vansinnige brodern, den blinde och om föräldrarna. Hur David kände sig för usel att leva men var för feg, för rädd för “det andra“, för att hänga sig. Han biktade sig för Hartman, talade om alla små erotiska lustvandringar på förbjudna vägar, överdrev en del och skarvade en del, som en ung poetisk man vanligen gör. Han gjorde det för att se effekten därav i Hartmans dunkla bottenlösa ögon. Under hela tiden satt Hartman bara och nickade och stirrade på havet, som kom och gick i väldiga combers, som ibland skar varandras ryggar och förgrenade sig. Han såg ner i det gröna, oljiga vattnet som tvättade babordssidan i evighet, och hans ögon tårades emellanåt. Gud Haschisch grät över sitt älskade barn. Det fanns även drag av grymhet hos mannen, men denna sida behärskade han bättre. Han stred mot begäret att tänka grymt. David tänkte att även detta drag hos honom vållade honom stora bekymmer, men han antydde det aldrig.