Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— sedermera bekant, att han v i d sin hemHennes dödsår är obekant. Ä n n u 1838 komst bränt papperslappen till aska, strött lefde hon dock, enligt hvad j a g tillfälligtdenna i ett glas mjöd, fört det till sina läppar och m e d hänförelse tömt dess inne* Icke Margaretha, såsom hon kallats af samthåll. liga Thorildsbiografer. Magdalena Gustava namnes hon i bouppteckningen efter fadern, likaså i Sackléns Läkarehistoria, under do biografiska * Hon är således farfarsnior till grefvinnan uppgifterna om mannen. Anna Brahe, född Nordenfalk. Än: IDUN 1897 o. » Jag vill aldrig gifta mig på det viset att bli en släpare för en annans behof. Därför aldrig, utan med en fri, själfständig flicka, lossad från det låga vanliga. — Visa mig en flicka af natur och glädje. visa mig en Heloise, en älskarinna! En sådan vill jag blifva prins med, och tiggare med, taga alla öden, le i dem alla, evigt älska. Det vill säga: jag älskar ej rätt en flicka, som ej skulle vilja fara med mig till världens ända, tigga med mig igenom alla länder, äfven så lätt som dela med mig all gudomlig ära och lycka. » Så skref Thomas Thorild 1789, och fem år därefter hade han, på fullt allvar, funnit denna åtrådda nya Heloise. Då Thorilds vänner, hvilka följt honom till Fittja gästgifvaregård och där, med frihetssånger och glasens klingande, den l l: t e mars 1793 tagit afsked af honom samt nu blickade efter den bortilande vagnen, sågo de där vid den biltoges sida en ung kvinna. H v e m var hon, » den vackra och trogna svenskan », som följde Thorild i landsflykten, för att blifva hans barns moder och hans lyckliga maka samt » så långt hennes förmåga sträckte sig sin Thorilds beundrande följarinna äfven i idévärlden »?
I ändamål att afhjelpa det missförhållande, som, vid tillämpning af ifrågavarande stadganden sålunda kan uppkomma, hafva Utskotten ansett sig böra vördsamlingen föreslå Rikets Ständer, ali uli underdånig skrifvelse anhålla, det, Kongl. Majit täcktes i nåder stadga, alt 6 inom. af 5 § uti ofvanåberopade Kongl, förordning måtte erhålla följande förändrade lydelse'. „röstegande må, genom fullmakt, till annan inom församlingen bosatt person, eller ock till sin eg endoms-förvaltare, äfven om denne är utom socknen boende, öfverlåta sin talan och rösträtt å sockenstämma.” Stockholm den 19 September 1848. Emot Utskottens i förra punkten af omförmälda betänkande fattade beslut, har Riksdags-fullmägligen Petter Jönsson från Jönköpings län sig reserverat, af skäl, att den tillstyrkta åtgärden, enligt hans tanka, endast skulle föranleda en onödig kostnad för församlingen. Ank. till Exp. Utsk. den 20 Sept., kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af anmärkningar vid Utskottens Betänkande, angående förklaring af hvad med „matlag„ rätteligen bör förstås, samt föreslagen ändring uti Kongl. Kammar-Kollegii kungörelse den 20 Jula 1880. Berörde, under N:o 32 afgifne Betänkande, hvilket af Hederv. BondeStåndet är bifallet, men af Högv. Preste-Ståndet afslaget, har af Högloft.
Efter ett par dagar hade flugorna dött, luftens volym var oförändrad, men en fjärdedel af luften hade förvandlats till kolsyra. Samma försök repeterade han med ärtor, som fingo gro i en instängd volym luft. Äfven här förlorade luften syrgas och vann kolsyregas. Efter 14 dagar hade ärtorna upphört att växa; han aflägsnade nu kolsyran med kalkmjölk, blandade den qvarvarande skämda luften med 1/3 syrgas och fann att ärtor nu kunde gro i denna luft, hvadan således syrgasens nödvändighet för groningsprocessen var bevisad. I ren syrgas kunde å andra sidan ärtorna icke förmås att utvecklas. Redan under sina föregående försök med brunsten, för hvilka jag i det följande skall redogöra, hade Scheele uti mangansuperoxiden funnit ett ämne, som med begärlighet borttager flogiston ur bränbara ämnen (det är, efter vår tids uttryckssätt, syrsätter dem), samt att mangansuperoxiden, som för sig är olöslig i svafvelsyra, dock genom stark upphettning med nämda syra ger ett salt af "flogisticerad brunsten" (d.ä. manganoxidul). Häraf drog Scheele den slutsatsen, att genom upphettningen af brunsten med svafvelsyra den förra måste hafva upptagit flogiston; men hvarifrån? Intet annat återstod än antagandet att värmet hade lemnat det för brunstenens lösning erforderliga flogiston. På samma sätt, när Scheele destillerade salpeter med svafvelsyra samt fann att retorten vid slutet af destilleringen fyldes, med röda ångor af "flogisticerad salpetersyra" (nu undersalpetersyra) samt att dessa ångor innehöllo syrgas, slöt han att värmet, som genomträngde apparatens väggar, hade lemnat sitt flogiston till salpetersyran. Syrgasen, som erhölls så väl i förra som senare experimentet, ansåg Scheele vara värmets andra beståndsdel. Således var värme en förening af flogiston med eldsluft. Omvändt bestod förbränningen i en förening af luftens eldsluft med flogiston i de ämnen, som förbrännas, hvarigenom värme alstrades.
Kammar-rätten granskad med anmärkning, har från Revisorernes sida icke föranledt till någon erinran, Den redovisar inkomster och utgifter på följande sätt: — 79 — Debet. Balans från år 1861: Betalande kadetters afgifter 129,971: 25. Balans till år 1863: Kredit. Balans från år 1861: Utgifter: Underhall, beklädnad ni. in . 147,974: 1. Balans till år 1863: Summa 246,720: 38. § I Af Guvernörs-embetets vid Kongl. Krigs-akademien till Kongl. Majit aflåtna underdåniga berättelse inhemtas, bland annat, att Kadett-kåren, som vid 1861 års slut utgjorde 193, under revisionsåret ökats med 42, så att, efter afräkning af de 32 under året afgångna, den 31 December 1862 qvarstodo 203; äfvensom att pensionsafgifteu för betalande kadetter fortfarande varit af Kongl. Majit bestämd till 630 R:dr för år. _ 80 — A llrnänna Garnisons-sjukhuset. Räkenskapen, som ännu ej undergått granskning i Kongl. Kammar-rätten och hos llevisorerne icke gifvit anledning till någon anmärkning, redovisar inkomster och utgifter på följande sätt: Debet. Uppbörd: Statsmedel Sjuk vårdsersättningar Hyresmedel Kredit. Utgifter • Aflöning och dagspenningar Proviantering Medikamentskostnader Förbrukningsartiklar Inventariers upphandling och underhåll Ved och lysning Euligt Direktionens öfver nämnde sjukhus till Kongl Maj:t afgifna underdåniga berättelse, har antalet af de under revisionsåret å sjukhuset vårdade patienter utgjort: Qvarliggande från år 1861 Inkomna under året 164. 2,038. Qvarliggande vid årets slut 160. Summa 2,202. - 81 - Underhållsdagarne för året hafva uppgått till 66,336, och sjukuummern i medeltal per dag således utgjort 181,74. Salpeter-fonden.
St:r bestämma att olika anslag böra utgå för Arméens olika vapen, dessa anslag icke komma att sammanblandas, samt att det är en något vågad insinuation att förutsätta, det dessa summor skulle kunna användas till annat än som afses, nemi. bildandet af krigsduglige Officerare, och derigenom befrämjandet af framsteg i krigskonsten. Jag framhärdar deri att under närvarande förhållanden, då Officeren icke kan få deltaga i krig, vinnes det afsedda ändamålet t. o. m. bättre genom att, med nödigt urval, utskicka Officerare på resor, försedda med lämpliga instruktioner och föreskrift att lemna detaljerade berättelser, att göra sig hemmastadde med de olika brancherne af krigsväsendet, än genom tjenstgöring i en utländsk garnison, t. o. m. vid ett utländskt läger. Hr Gr. o. Landtm, yttrade att han nu, då ingen talare ytterligare anmält sig, ansåg sig böra innan öfverläggningen förklarades vara fulländad, tillkännagifva den åsigt som han i följd af StatsUtsk:s upgift om innehållet af Hr Stjernsvärds, motion, måste hysa, att Hr af Klints framställning innefattade en ny motion, som i viss mån var t. o. m. bestämdt stridande mot hvad Hr Stjernsvärd yrkat. Hr Stjernsvärds motion, innefattade förslag om anslag till stipendier för Officerare, som gå i utländsk krigstjenst, och det med så bestämd inskränkning till detta ändamål, att motionen slutade Den 15 Juli e. m. 367 med yrkande, att hvad ena året ej kunde dertill användas måtte besparas till ett annat för att uteslutande till detta ändamål användas. Hvarje förslag om anslag till annat ändamål måste således anses såsom en ny fråga och finge följaktligen icke uptagas, utan att derom väcktes ny motion, som hade stöd af 56 § RiksdagsOrdn. i hvilken form Hr af Klints förslag likväl icke blifvit framstäldt. Hr Gr. o. Landtm, ansåg sig således icke kunna framställa den propos., som af Hr Klint blifvit begärd.
Vid delta förhållande kan jag så mycket mindre instämma uti den af Utskottet tillstyrkta afskrifning ur Iläkenskaperne af ifrågavarande Ränteskuld , som jag befarar att en slik eftergift skulle kunna gifva GeneralMajoren von Utfalls Sterbhuslntressenter anledning alt återfordra de Ränle-medel af enahanda beskaffenhet som GeneralMajoren i lifstiden inbetalt, utgörande icke mindre än 2,992 llsdr 2 sk. 7 r:st. Beträffande åter den delen af Ansökningen som afser eftergift af Utdelningarne ur 2;ne ConcoursMassor till ett sammanräknadt belopp af 872 It:dr 9 sk. 6 r:st, hvarföre Iggeström iklädt sig ansvarsskyldighet, så kan jag, åtminstone för det närvarande, icke en sådan eftergift tillstyrka. Då Iggeström redan erhållit 7000 lt:dr till skänks, så synes de nu ifrågavarande jemförelsevis obetydliga summor böra af honom gäldas, eller om tillgång dertill saknas, krafvet emot honom åtminstone hållas öppet. Jag anhåller alt denna min reservation måtte fil åtfölja det Hög loll. Utskottets Betänkande till R. St;r. Härmed förenade sig Herr Öfverste Spärra, Herr Ca nzl i Råd et von Hartmansdorff , Herr Doctor Haggblad samt Riksdagsfullmäktige Nils Strindlund från Westernorrlands Län och Eric Andersson frun Westerås Län. Hvarjemte likaledes emot ofvanberörde afskrifning sig reserverat RiksdagsFullinägtige Anders Nilsson från Malmöhus Län, Carl Bergman från Gefleborgs Län, Olof Pehrsson från <8 lockbol ms Län, Pehr Pehrsson K etan k ii 11 d c 11, IV:o 2g6. 447 från Ötebro Län, Nils Hakansson Iran Kronobergs Län oell Pehr Olsson frau Södermanlands Län. N:o 296. Berättelse örn verkställd granskning af 1825 och 1826 arens Räkenskaper öfver Hospitalsoch Barnhus-Fonden sam! Laxaretsoch Curhus-Räkenskaperne för sistnämnde år. I : a A F DELNINGEN.
Då på Herr Grefvens och LapdtMarskalkens hemställan, hurtwida Ridderskapet och Adeln ansåg Utskottets Betänkande böra, i anledning af Friherre Wrangels dervid gjorde An. märkning, till Utskottet återremitteras, ropades Nej; gjorde Herr Grefven och LandtMarskalken Proposition till bifall af Utskottets Betänkande , hvilken Proposition med Ja besvarades. Föredrogs ä nyo Lag-Utskottets den 25 sistledne Februarii afgifne, samt den 24 siscledne Martii eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, öfver de af Herrar A. L. Schwan och jacob Linström, gjorde förslag angående beloppet, hvarunder enskilte Personer icke må vara tillåtit att utlärda Invisnmgar. Herr Peresvetoff Morath, Wilhelm: Ehuru Jag instämmer med Lag Urskottet i den mening , atr skrifne löpande Assignationer icke må tillåtas under Etthundrade R;drs belopp, Den i April. ar anser jag dock Utskottet hafva kunnat, pä sätt eri af dess Ledamöter i det af honom gifne serskildta yttrande föreslagit och yrkat , äfven meddela Utlåtande i afseende på den öf« Vcrdrifna bestraffning, sorn efter Kongl. Förordningen den 22 October 1766 och Kongl. Kungörelserne den 24 Martu 1790, s^mt 2 Augusti 1792, är stadgad för den, som utgifver tryckte Assignationer elier Invisningar. Justitia Cancelleren skall för någon tid sedan hos Kongl. Maj;t gjort underdånig hemställan, om förhud mot alla slags man emellan löpande Väluf er eller Assignationer, men något annat afseende derå lärer icke lemnats, än att Kongl. Majit den 27 Martii sistledit år i nårter låtit utfäida en Förklaring derom, att graverade Assignationer voro art anse af lika beskaffenhet m-d drtryckte, och alltså efter nu gällande Stadgar till utgifvande förbudne. 1766 Års förenämnde Författning leder sitt ursprung fran
Hr Lagerhjelm, Pehr: Detta mål stod sist på föredragn. listan i föregående plenum; om det nu åter skulle töras till sist, och så allt framgent, kunde det hända, alt detta mål ej föredrogs, förrän vid riksdagens slut. Frih. Cederström: Det är att förmoda, att föredragn. listan någon gång och inom några pleni-dagar tager slut; men om så icke sker, må då ett enskildt ärende förblifva oafgjord!, ty allmänna frågor måste efter 47 §:n Riksd.Ordn. först afgöras, §:n lyder så här: "Uti plena "föredragas först de för RiksSt:n gemensamma ärendena och ”sedermera hvarje Stånds enskildta, alla i den ordning de, ”livart slag för sig, inkommit, så framt ej Stånden derom ”annorlunda förordna; hörandes Landtm, och Talmännen, ”sedan de förut inhemtat, huruvida någon Konungens propos. "till öfverläggning kan förekomma.” etc. Är det icke klart, att detta mål bör slå sist på listan? Frih. Cederström, Anders: Då detta är ett ganska vidlyftigt mein. och troligen kommer att uppväcka långa debatter; så hemställer jag, om det icke vore bättre, att det föredrogs efter StatsUtsk:s utlåt:n; ty att hålla på med detta mern. nu skulle förorsaka, att vi åtminstone icke i dag komma lill desamma. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag anser det icke vara maktpåliggande, om det H. Ståndet skulle besluta alt ännu en gång sätta ifrågavar. mål på föredraga.listan efter de öfriga. Men jag finner den anmärkn., som blifvit gjord mot Hr Frih. o. Landtm., ang:de delta måls uppförande på föredraga.listan, i den ordning det nu innehar, vara obehörig. Tvänne gånger förut har det blifvit nedflyltadt sist på listan. Det är väl icke för tidigt, om det 3:dje gången förekommer i sin ordning. Det skulle, som Hr Lagerhjelm riktigt anmärkt, eljest kunna genom de ständiga uppskolven bända, alt målet ej vid denna riksdag förekomme. Ilr Dalman, Wilh. Fredr.:
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken yttrade, att ehuru flere Ledamöter instämdt uti Friherre Åkerhjelms Förslag, att uppskjuta pröfningen af Herr Ribens ifrågavarande Motion, intill dess det af Constitutions-Utskottet, vid sisla Riksdag, uppgjorde förslag till ändring af 37 §. i RegeringsFormen först blifvit vid 1) e 11 17 N o v 0 m I) e r. a7 denna Riksdag af Rikets Ständer och Kongl. Maj:t afgjordt; likväl och sorn bemälte Ledamöters rätt, att framdeles pröfva frågan, ingalunda minskades derigenom, att Ridderskapet och Adeln under tiden inhämtade RiddarhusUtskottets utlåtande; alltså och då Ridderskapet och Adeln kunde vänta sig, att af delta Utskott erhålla alla dc för ämnets behöriga granskning och afgörande erforderlige upplysningar, ansåg Hans Excellence sig böra hemställa, alt icke allenast Herr Ribens ifrågavarande Motion, utan ock de af åtskillige Ledamöter i anledning deraf nu afgifne yttranden måtte till RiddarhusUtskottet remitteras; hvilket bifölls. Friherre Cederström., Jacob: Visserligen har jag för egen del intet emot en remiss till RiddarhusUtskottet, såsom en oskyldig åtgärd; men jag bör dock förklara, att jag ej anser detsamma vara det Utskott, som i ämnet kan afgifva ett sådant betänkande, att beslut, i anledning deraf, genom bifall eller afslag, kan fattas. Den frågan är af en obetydlig beskaffenhet, huruvida en person mer eller mindre äger säte och stämma på Riddarhuset, men den frågan är af en allmän beskaffenhet, huruvida Ridderskapet och Adeln kan lemna Adelskap åt en individ. I annan väg än Grundlagen tiel föreskrifver kan sådant icke ske. Af sådan anledning hade jag förmodat. 88 Den 17 November. att ingen annan utväg funnes för denna frågas behandlande, än att ConstitutionsUtskottet sättes i tillfälle utlåta sig, huruvida Generalintendenten cfOrchimont bör inträda i fadrens nummer, eller icke.
Herr Falkman anhöll om upplysning, huru den af Friherre Cederström väckta frågan blifvit behandlad, och sedan denna upplysning af Ordföranden var meddelad, upplästes, på Herr Doctor Wijkmans begäran, det nu till hands varande betänkandet ifrån det Särskildta Utskottet rörande till nästa Riksdag hvilande frågor 3. Secreteraren uppläste derefter fölljande förslag till ny redaction af 38:de § i Riksdags-Ordningen: »Alla omröstningar i Utskotten skola ske per Capita, emellan Utskottets samtelige Ledamöter, utan afseende på Stånd. Är de närvarande Ledamöternes antal jämnt, då Votering med slutna sedlar anställes, må en Sedel uttagas och förseglas, hvilken öpnes endast i det fall, att rösterne vid uppsummerande skulle befinnas lika delade. Är Pluraliteten redan vunnen, bör den aflagde Sedeln ouppbruten genast förstöras». Herr Doctor Wijkman trodde, att denna fråga borde aflemnas till Riks Stånden in statu quo, sådan som den var vid förra Riksdagens slut. Herr Grefven och Ordföranden anmärkte, att denna fråga genom misstag af Expeditions Utskottet ej kommit att i Riksdagsbeslutet 1 Tryckt i Constitutions Utskottets Memorialer 1810—1815, sid. 114. ! i i > » » > sid. 115. Tryckt i Bihang til Samtelige Riks Ståndens Protocoll etc., Örebro 1810, I, sid. 41 ff. 54 Den 18 September 1810 blifva införd, hvarföre han deri nu borde återställas i det skick den var vid förra Riksdagens slut. Herr Doctor Falk anförde: »För min del kan jag icke anse Höglofl: Constitutions Utskottets befattning med frågan om votering i Riksens Ständers Utskott böra sträckas utom dess främjande till intagning i närvarande Riksdagsbeslut, så att den, lika med de öfrige till nästa Riksdag uppskjutne frågor, då må upptagas ; men nu icke med något tilleller afstyrkande beledsagas.
Redan vid föreg:de punkt hade jag varit frestad att anmäla, det jag icke fann Utsk:s skäl emot en sådan framställning nog vigtiga; men då landshm i det dervid ifrågakomne länet fann ingenting i saken, för närvar, åtminstone, vara att göra, och jemväl en Utsk:s-ledamot har förklarat, det någon framgång inom Utsk. icke vore att för idéen derom vidare förvänta, sä föranläts jag af dessa orsaker anse mig icke böra upptaga tiden med begäran om återremiss. Samma anledn.-r afskräcka mig också nu flått alt framställa dylikt yrkande. Men det är med liflig afsaknad som jag derifrån afstår, ty ingenting 232 Den 22 April. vöre enligt min öfvertygelse mera önskligt, än att erhålla någon ändamålsenlig organisation af riksbanks-provincial-afdelningar; hvarom jag hoppas alt framtiden måtte blifva mera angelägen, derest fördelarne deraf blifva mera allmänt insedda, än för närvar. Dä blifver ock rätta tiden till att sälta den nyttiga idéen i verket. Nu synes det tydligen vara alldeles förgäfves använd möda att sträfva dertill; den torde derföre böra sparas lill ett kommande, gynsammare tillfälle. Hr Akerman: Denna fråga har förut varit föremål för en lång och vidlyftig diskussion inom Utsk. Resultatet blef ändlligen hvad som nu är föreslaget, och för min del fägnar jag mig deråt. Hade banken innan privatbankerna uppstodo beträdt den vägen att hafva filialkontor i orterna, så ändamålsenligt inrättade att enahanda kontroller och intressen iakttagits, som nu sker vid privatbankerna, så tror jag ock, att förslaget varit godt, men att nu, sedan vi hafva privatbanker i nästan alla orter etablerade, äfven inrätta lånekontor från riksbanken, tror jag skulle hafva till följd en slags kapplöpning emellan de tätlande bankerna, hvarpå allmänheten och Svenska folket skulle komma att sitta emellan. Jag afstyrker således för min del den idéen.
Utskottet för öfrigt i anledning af hvad yttrat blifvit erindrad att Riksens Stander icke synes kunna göra nå gra anvisningar pä Passevolance Cassan, Och får U-skottet anmäla, att dessa begge anslas-Summor äro beviljade af Borgare Ståndet, loide X frågan om fortfarande af det anslag utgörande 15,00a,Ridr årligen sorn hittills varit bestådt till uppförande af Cassern-byggnad för Kongl. Andra Lif-Gardet hafva anmärkningar blifvit gjorde inom Riderskapet och Adeln, Borgare och Bonde Stånden, åsyftande dels att detta anslag genast måtte upphöra, enär Regementet icke syntes äga någon rättighet till Cassernen samt det afvek från nu mera antagne systeme, för Rikets försvar, att i Stockholm såsom varande en gränsort, derifrån Residensét forde komma atl förläggas, upföra dyrbara byggnader, dels att byggnads skyldigheten syntes tillhöra Stockholms Stad; och att denna utöfver all förmodan högt uppstigen kostnad, antingen borde uppskjutas till annan tid eller ock alldeles uphöra; hvaremot andra sökt ådagalägga behofvet af berörde Cassernbyggnad, Regementets rätt att erhålla den fullbordad samt de skäl sgm frikallade Stockholms Stad från denna kostnad. lj? Stats -U(skottets Betänkandet* Stats-Utskottet anser sig härvid böra erindra» hvad jemväl hufvudsakligen är anfdrdt uti dess förra utlåtande 1 detta ämne, att Riksens-Stän. der vid sistlidne Riksdag erkende billigheten att äfven Kongl. Andra Lif-Gardet likasom de ofri g e Gardes-Regernenterne, måtte varda pa Statens bekostnad med Regements-Cassern försedt och derföre medgåfvo den anslags summa af 15,000 R::!r årligen, som förut blifvit använd för Gassern byggnaden åt Kongt. Eif-Gardet till Häst, fran och med år 1819 linge disponeras till anskaffande af Regements Gassern för Andra EifGardet, på sätt Kongl-Maj :t i nåder lempligast funné.
Läns-Notarier, aflöning för — 4 1 87 5 b. 24 April b. 26 April b. 50 April b. 50 April Länsnämnd, om inrättande deraf — 8 — 72 — b. 16 April b. 12 April å. 16 April b. 12 April Svar på återremiss — 8 — 95 — a. a. 21 Maj a. a. 14 Maj a. a. 14 Maj b. 14 Maj Läns-Styrelserna, om förändrad organisation deraf — 4 2 7 b. 14 Juni b. 4 Juni b. 28 Maj b. 28 Maj Läroböcker för Folkskolorna och läseböcker för allmogen, understöd för utgifvande af 4 1 186 b. 5 Juli b. 3 Juli b. 5 Juli b. 5 Juli Läsning för Folket, inköp af 4 1 185 — b. 5 Juli b. 5 Juli b. 5 Juli b. 5 Juli 101 Löfsta och Sätra hemman i Upland, om deras skiljande från Färentuna härad samt det förras förenande med Sollentuna och det sednares med Svartlösa härad . .— 8 — 48 — b. 12 Mars b. 1 Mars b. 1 Mars b. Lön för civile embetsoch tjenstemän, reglering deraf — 8 — 24 — b. 3 Febr. b. 5 Febr. b. 3 Febr. b. 5 Febr. » för postiljoner, reglering deraf — 8 — 63 — b. 29 Mars b. 29 Mars b. 29 Mars b. 2 April Löneförhöjning för Afvittringslandtmätare i de Norra Länen — 4 2 57 — b. 3 Sept. b. 3 Sept. b. 3 Sept. b. 3 Sept. — 57 L. Löningssätt, förändradt sådant för Presterskapet Svar på återreraiss Lösen för Rådstufvu-Kätts expeditioner . M. Magazin, Socken-, se Socken-magazin. Magazins-byggnader, anslag för Magazins-fonden, anmärkning vid dess räkenskaper Magislrats-personer, om ersättnini för eller befrielse från rän teri-inventeringar
Men ehwad denna afsägelse förklaras mer eller mindre eller ock aldeles icke werksam; sä bör pä anledning af nu mera antagen Regerings-Lag, bwilken uti sine grundsattser skyddar medborgelige tänkesätt och frihet i alla de fall> der andras eller Samhällets rättigheter ej förnärmas, nu ifragawarande afsägelse desto mindre hänföras til de Handlingar, hwilka tvid päföljd af straff mäste förbjudas, som i sädan händelse uphöjelsen til Den 24 Augusti 12ZI lil Adligt ständ kunde nägon gäng träffa personer, i afseende ä hwilkas tänkesätt och för andre okände omständigheter, den skulle förlora sin höga afsigt och egenskapen af »verkligt nä, de. beivis. Och är det säledes med underdånig til" sredsställelse, som Lag-Utskottet tilstprker bifall lil Kongl. Mas.ts Nädiga Proposition, atKongl. Förordningen den L6 Januarii 1802, hwarigenoin förlust af alla medborgeliga förmäner samt förtvisning utur Riket blifivit stadgadt för den, sorn afsäger sig ärfdt eller förrvärfdt Adelffap, eller nägon Ridderskapet och Adeln tilhörande laglig rättighet, mä til all kraft och »verkan uphäfwas. Stockhol»»» den L9 Augusti 1809. Pä Högl. Ridderffapets och Adelns Ledarnöters »vägnar. H. k. 8 tr ömkel t. Pä Högwördige PresteStändets LedamZ, ters wägnar. Olok Pä Högtär. Borgare-Ständets Ledamöters wägnar. k. 14. 6 r e v e s m il b I. Pä Hederwärda Bonde-Ständets Leda »nöters wägnar. ketter ^erN5tröm. soban klolmbergssorr. Detta Betänkande Bifölls. Uplästes: Riksens Högloft.