Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ibsens » Brand » fick verkligen lif i hr Hillbergs spel, men detta lif skulle ha varit ännu kraitigare och mera öfvertygande, om skådespelaren kunde säga sin roll bättre än hvad fallet är. Hr Hillberg bör väl icke vara for gammal att arbeta bort ett högst störande fel, hvilket många gånger anmärkts, men likväl ännu är lika hinderligt för hans för öfrigt så godt verkande framställning.Ovanan att tala med slutna tänder skämmer stundom bort hvad skådespelaren har att framsäga och som han med sin vanligtvis träffande uppfattning af karaktären kunde göra ratt tilltalande. Ett något släpande spel i ajlmänhet samt benägenhet för långa och i handlingen ingalunda alltid grundade pauser utgöra också hinder för en fullgod verkan. Hr Hillberg har en stor, föga vanlig talang, men saknar god underbyggnad — det är hela orsaken till de angifna felen och ett ytterligare exempel på att » ingen födes till konstnär », d. v. s. att äfven de mest lysande anlag icke nå upp till konstnärskapet, om de ej utbildas genom god undervisning och trägna studier. Den goda undervisningen har hr Hillberg aldrig ätt, och därför har ’ han ingen grund att bygga på, när han genom egna studier sökt utveckla sina ovanligt stora anlag. Han bör dock, som sagdt, väl icke anse sig för gammal för att söka arbeta bort åt minstone de mest hinderliga felen. I honom bor en stark spännkraft, det har han visat i lifvet, och den kraften bör väl ock kunna ännu hjälpa honom i konsten. Lyckas han därmed, hvilket man väl bör antaga, kan han möjligtvis med skäl göra anspråk på den benämning af » stor konstnär » och » Sveriges förnämsta skådespelare » o. s. v., hvarmed man redan nu varit så frikostig. Utförandet af » Brand » gör för öfrigt Nya teatern heder. Det är ett uttryck som kanske också väl ofta användes och därför förlorat sin verkan, men denna gång torde det vara helt och hållet på sin plats. Spelet var godt, kan man säga, på de flesta händer, och i synnerhet inlade fru Hwasser-Engelbrecht mycken förtjänst med en rätt tolkning af Agnes ’ roll, fastän hon kanske föreföll något svag i somliga scener. Fröken Klefbergs utförande af Brands moder var af bästa konst och verkade såsom ren natur.
Om delta godkännes, blir naturligtvis följden, att BankoUtsk. får upgöra Banko-Reghtet i öfverensstämmelse dermed. Gr. "Gyldenstolpe: Jag har icke godkänt den framställning, som BankoUlsk:s Fullmigé i delta afseende gjort, utan jag har deltagit i det förslag, som utgått från Bankodiskont-direktm, och har hos BankoUtsk. förordat detsamma. Jag anser nemi. att Bankodiskont-verket icke är något annat, än eli departement af Banken. Kunna göromålen i Bunkens öfriga departementetföretagas ulan afseende på Stånd, d. v. s. att del icke är nödigt alt en adelsman, en prest, en borgare och en bonde skola vara tillstädes för utlåningar af penningar, så inser jag icke eller något skäl, hvarföre i Banko-diskonten skall finnas en af hvardera utaf dessa Stånd för utlåningen af penningar i den våningen, då i den andra våningen af Banko-huset utdelas lika stora penningesummor, som genom Bankodiskont-verket utlånas i den tredje. Kan man i den ena våningen förrätta göromålen, utan att der en af hvarje Stånd behöfver sitta, så anser jag alt göromålen en trappa upp äfven kunna förelagas tilan afseende på Stånd. Hvad lagligheten beträffar, hvarom Hr von Hartmansdorff talat, så finnes, i närvande förslag ingenting, som strider mot 72:dra §:n R. F. Denna § stadgar endast, att Banken skall förvaltas af R. St:rs Fullrmge; men den säger icke att en del af penningarne skall utlånas genom Fullm:ge sjelfve, och en annan del af Bankens tjenstemän. Banko-diskontverketår en afdeln. af Banken, och dess direktion är icke att anse annorlunda än såsom Bankens tjenstemän, hvilka fullgöra de sysslor, hvilka dem genom Bankens Regbte eller Fullmtges befallningar blifvit ålagde.
Underdåniga Skrifvilter. 347. N:o 387, Uppl. o, godk, hos Ridd. o. Ad. d. 8 Dec. 18aV Preste-StåndPt d. lo — Borgare-Ståndet d. 10 —• — BondeStåndet d. ju Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, angående Allmänna Magazint-lnrät t ningen och dess upplösning. S. A. K. I anledning så väl af i8ao och 181a årens Re. visions-Berättelser, som af åtskilliga, under loppet af denna Riksdag, väckte Motioner om förändring eller upphäfvande af Allmänna Magazins-Inrättningen, hafva Riksens Ständer tagit en noggrann kännedom af detta vigtiga ämne i hela dess vidd och dervid, för sin del, stannat i de beslut, hvilka här nedan varda, till E. K. Mits Nådiga pröfning och fastställelse, i underd. anmälde. Länge och ej utan giltige skäl har klagan deröfver försports, att Allmänna Magazins-Inrättnirtgen, genom sine handelsoch undsättningsoperationer, i mer eiler mindre mån förfelat de ändamål, som med Inrättningens tillvarelse egentligen afsågos. Knappt lärer finnas någon, tom icke redan insett och erkänner, att orsaken härtill, den mS då äfveij vara främjad af särskildte förhållanden, likväl hufvudsakligen igen* 348 Underdåniga Skrifvelser. finnes uti Inrättningens organisation, som hyser fröet till sin egen upplösning.
Utskottet uppkomma om reglerandet af det enskildta valsättet af Electorer inom Preste-Ståndet, eller bifaller icke Utskottet, att i detta afseende målet förklaras såsom hörande till den tillgörande Stånds-Ordning, hvilken Utskottet ej tillkommer att pröfva; Den, det vill, skrifver Ja; Den, det ej vill, skrifver Nej; Vinner Nej, uppkommer en ny öfverläggning om de reglor, som för hvarje Stånds särskildta Stånds-Ordning skola fastställas. Sedan denna Voteringsproposition blifvit godkänd, verkstäldes Votering, hvaruti Herr Prosten Doctor Falk förklarade sig icke kunna deltaga, hvilken sålunda utföll: af Höglofi. Ridderskapet och Adelns Ledamöter 4 Ja, » Högvördiga Preste-Ståndets 5 Ja, » Vällofl. Borgare-Ståndets 2 Ja och 4 Nej, » Hedervärda Bonde-Ståndets 2 Ja och 2 Nej. Och som Voteringen sålunda utslagit, att 2:ne Stånd bifallit, ett afslagit och ett stadnat inactift, så blef Propositionen bifallen, och skulle svar i enlighet dermed till Herr Prosten Doctor Forssén genom Protocolls-Utdrag expedieras. Vidare företogs den 2:dra Beredningens Betänkande i anledning af så väl Herrar Riksdagsmäns från Stockholms Stad till Utskottet ingifna Memorial angående för - 154 Riksdagen 1810. klaring af 14 § Riksdags-Ordningen, som i anledning af Riksdagsmannen Pehr Oxelbergs Memorial rörande rätta förståndet af 110 § Regerings-Formen ock Herr Jolian Wijkmans 2:ne Memorialer, det ena innefattande en önskan om något stadgadt ansvar för felagtigketer kegångne af Ståndens Taleman, samt det andra om skyldighet för Riksens Ständers Justitke-Ombudsman att öfverse Riksdags-Beslutet. Till kvad Beredningen vid dessa mål tillstyrkt, lemnade Utskottet sitt bifall ock kommer Utdrag af Protocollet att till Memorialens författare att i enlighet med Beredningens Betänkande expedieras.
Betänk anden. 3 999 verlemnas till Kongl. Majit att i Nåder verkställa den individuella piöfningen och regleringen af personernes större eller mindre rättighet i detta hänseende i likstämmighet med de grunder för Pensioners åtnjutande på Rikets Stat , som förut äro lagde och Riksens Siänder uti deras underdåniga skrifvelse den 6 i nästledne månad rörande Högstsalig Konungens Hof-Stat utstakat, dock med de undantag eiler forändringar, som här nedan finnas iagttagne och omförmälte, så atti i:o Etnbets och Tjenstemän samt HofFruntimret, hvilka ingått i tjenst vid Kongl. Hofvet, med hopp att dervid framgent varda bibehållne, samt altså ej böra sakna den utkomst de derstädes väntat och derföre icke uti Rikets tjenst eller annorlunda sig beredt, skola vara berättigade att undfå Pension, svarande emot deras å Kongl. Hof Staten innehafde löner i penningar, men utan beräkning af andre förmåner, såsom boningsrum, ved, ljus, utfodring för hästar eller, equipage samt kostpenningar m. m. på det sätt, att den Einbetseller Tjensteman härifrån uteslutes, som äger eller erhåller lön eller pension på Rikets Ordinarie eller Indragnings Stat, eller ock på något publikt Verks Stat, eller vid något af de Kongl, eller Furstelige Hofven varder bibehållen eller antagen och dervid uppbär eller undfår lika eller högre lön; men, om lönen, sorn sålunda innehafves eller erhålies, icke uppgår till det belopp, hvartill Pension på Indragnings-Stat skulle komma att bestiga, ina öfverskottet åtnjutas å sistnämnde Stat. aoö& Stats-Utskottets Eetänkanderi. 2:0 Atr, livad angår Hof-Fruntimret, de,1 som förut åtnjuta motsvarande eller högre Pen-* sioner å de förre Kongl, eller Fursteliga HofStaterne, hvilka på Rikets Indragnings
90 och 91 blifvit yttradt om den sannt komiska diktlekens egenskap, att ombilda sin tillfälliga anledning till en ny och inom Poesiens rymd friskapad verklighet, vid hvilken åskådaren eller läsaren, ja skalden sjelf, omsider nästan alldeles tappar ur sigte anledningens ursprungliga och oftast lumpna beskaffenhet. Påminna vi oss härvid den i en not på sid. 92 förekommande sammanställningen af ”Don Quixote” och ”Don Ranudo”, så må vi ock erinra oss ännu en omständighet, hvari bemälta roman 161 öfverträffar det Holbergska skådespelet: den sanning, mot hvilken Cervantes låter fantasteriet – den föråldrade, spökande riddare-romantiken – brytas, är sjelf en ny och ungdomsfrisk romantik; då den deremot hos Holberg är en så platt verklighet, att i jemförelse dermed representerar de båda hufvudpersonernas an-högfärd ändock sista flägten af ett slags själslyftning och ideell storhet, som ej vill att äran skall höja sig i stoftet för myntets öfvermakt. För andra, än Danskar, äro Bellmans qväden visserligen, till det mesta, oöfversättliga. Det säges, att Tieck har gjort några försök till Fredmans-tolkningar (förmodligen efter 1819, då jag, ofta med honom samtalande, aldrig hörde honom omnämna dem); i alla fall äro de väl ännu otryckta. Deremot hörde jag Rühs, under ett besök i Greifswald 1817, uppläsa några af honom författade, som tycktes mig verkligen lyckade; men också hade Riihs vistats mycket i Sverige och Stockholm. Äfven dessa torde dock ännu ej vara genom tryckpressen bekantgjorda. – I Danmark har Bellman redan länge varit högst populär. Många af den ypperlige Heibergs lustspel bära derom vittne. Då Rydqvist besökte Köpenhamn, fann han Bellmanska sånger begagnade i en omtyckt folk-pjes ”Capriciosa”, af Overskou. Beskow bivistade der en af Bournonville sinnrikt uppfunnen ballett till Bellmans förherrligande. Under de oss närmast liggande åren har ”Skandinavismen” gjort Bellman i Danmark fullkomligt inhemsk.
Utskottet har ansett lämpligast att uppdraga denna befattning åt de fyra Utskott, samfäldt, hvilka båda Kam räme tillsätta; och har, i sammanhang dermed, äfven troti, att åt dessa Utskott, eller så många af dem, sorn ojäfvige äro, borde uppdragas slitningen af tvister emellan Kammare och Utskott. §§ 7°> 71* Utskottet har företagit en sådan delning af 70 och 71 §§, att den förra endast upptager frågorna om väckande af förslag, och örn deras åflemnande från Utskotten till den ena eller andra af Kamrarne; hvaremot i den 71 äro intagna de väsendtligaste stadganden om Kamrarnes inbördes förhållande. I 70 § Tior till Conslitulions-Ulskottels Memorial, N\o 85, 37 I 7° § ^iar Utskoltet utgått från den grundsats, att i alla egentliga Iagstiftnings-frågor första rösten, hvarmed Utskottet velat beteckna rätten att först besluta i el t från Utskott inkommet mål och till Medkammaren aflemna beslutet, tillkommer den Andra Kammaren, såsom den, hvilkens ledamöter företrädesvis böra jega det förutseende och den oinsigt, hvilka i dylika frågor framför allt är o af vigt. I 71 § har Utskoltet till de frågor, i hvilka hvar Kammare har särskildt veto, icke allenast hänfört dera, hvilka i 70 § serskildt äro uppräknade såsom sådana, der Andra Kammaren äger första rösten, utan äfven andra, vid hvilkas behandling Utskottet ansett en starkare återhållande kraft nödig. Just med stöd af detta skäl har Utskottet likväl ansett Grundlagsfrågor, vid den Riksdag, då de väckas, kunna undantagas från dem, i hvilka hvar af Karnrarne eger veto. Ett vid sådan frågas afgörande begånget förhastande kan vid den följande Riksdagen lätteligen rättas, § 7.3. ' I ett Tvåkamrriar-sjstem får den gemensamma arbets-ordningen icke vara så lös, så föränderlig, som i elt Enkammar-system.
Sjunde dito Åttonde dito - Nionde dito ... 1 Städerna af Femte Classen.- r> Atta Glassér: 23: 26» 9- — 7: 24. 6: __ Första Classen Andra dito Tredje dito Fjerde dito Femte dito Sjette dito Sjunde dito Åttonde dito 4 Mom. 45: ~ 3°: — 20 : _ 15: — 20: —» 7: — 5-* 24. 4: — ga dels att Taxeringsmännen a pröfva, hvilka och huru manga af de uppförde Classer kunna i hvarje Stad tillämpas, dels ock Utsätta en ringare minimi afgift, än ofvan är nämnd t, för den Borgersman, Handlande eller Handtverkare, som utan att vara alldeles utfattig och på sådan grund från afgift fri, likväl ej mäktar den faststälde mindsta afgiften inom dess Class erlägga. Sistsnämnde förhållande skall dock i Protocollet noggrant antecknas och Taxeringsmännens åtgärd härvid , genom utdrag af Taxerings - Längden, Pröfnings - Comrnittéen underställas. Den som drifver särskildta hand» teringar och rörelser erlägger Bevillning af deras sammanräknade inkomst, hvilken dock för hvarje handtering särskildt upptages. Med Taxeringsmännens pröfning af dessa uppgifter forhålles såsom förut stadgadt är. 6 Morn* Den a Juli. 359 6 Mom. Borgare, som ej i laga ordning uppsagt Burskap , erlägger emedlertid afgift i egenskap af Borgare, fastän han näring eller handtverk icke idkar. Hit höra ock Contingent-Borgare, och påföres afgiften i den Stad, der de äro antagne. Borgare-Enka, som sitter i handel och rörelse, taxeras lika med Borgare; men har hon. i behörig ordning Burskap uppsagt, och idkar ej någon Borgerlig Näring, påföres henne icke någon sådan afgift, utan anses hon , efter omständigheterna, på sätt i öfrigt är förordnadt. De af Ridderskap och Adel samt Magistrats och andre personer, som i någon
Jag delar icke denna öfvertygelse, utan tror tvertom att medvetandet af denna granskning måhända skulle bidraga dertill att dessa medel endast dragas till allmänt nyttiga ändamål. Vi se ofta att de Revisioner som Ständernas Revisorer hafva sig förelagde, hafva ledt till hälsosamma och nyttiga resultaler. En likartad fråga hafva vi nyligen i Statsoch Bevilln.Utsk:n afgjort, hvilken måhända icke så snart kommit fram om icke en revision egt rum. Hvad vidare Frih. Palmstjerna nämnt ronde den svårighet, som skulle upstå ifall Ständerna behagade bifalla hvad motionären begärt, nemi. att instruktionen för Revisorerne derigenom skulle förändras, så anser jag detta hinder vara af så obetydlig beskaffenhet, jemförelsevis med den fördel och ordning som komme att upstå ifall dessa medel, hvilka jag anser vara Stats-medel, blefve reviderade, att jag icke anser detta utgöra något hinder. För öfrigt behöfver icke denne instruktion förändras, i och för det beslut sora Ständerne nu måhända komme att fatta, derföre att det sker vid delta tillfälle, ty instruktionen kommer i alla fall icke att tillämpas på revisionen af tolags-medlen förrän till nästa riksdag, eller åtminstone förrän K. M. stadfästat hvad Ständerne i detta fall kunnat begära. Då jag således tror att inga skäl äro anförda som äro tillräckliga för att förringa vigten af det förslag jag tagit mig friheten förorda, får jag vidhålla hvad jag förut tagit mig frihe ten yrka. 13 196 Dea 12 Augusti. Fril). Cederström: Jemte det jag fullkomligen instämmer i hvad Frih. Klinkowström sednast anfört, önskar jag blott fä fästa upmärksamheten derå, alt då Frih. Palmstjerna yttrat, det man för ifrågavande accessoire icke borde inleda R. St:s Revisorer i ett vidlyftigt arbete, torde R. o. Ad. likväl finna, att en summa upgående till 400,000 r:dr dock är till sitt belopp nog betydlig, för alt icke gerna kunna kallas en accessoire; eller också gör man sig om Sveriges finanser en alltför blomstrande föreställning.
Ridrsi belopp, vid de tillfällen då d framtiden större brandskador kunna inträffa, till Stat* - Utskott e t s Betänkandet». hvilkas skyndesamma ersättande i enlighet med Verkets förbindelser Directionen saknade ej allenast alla e0na röri ga tillgångar vid Verket utan äfven alla utvägar till länebiträden af andra allmänna Cassör eller enskilde personer, under deta tid, soin för infordrandet af Verkets på längre uppsägningstider utestående medel kunde tarfvas; Och har Directionen, sorn förmält sig härigenom endast komma i åtnjutande af en förmån lika med dem, som Stockholms Stads BrandförsäkringsContoir redan år 1756 fått sig tillagd och allt sedermera bibehållit, och sorn likaledes år 1779 varit beviljacHit det då ännu beståndande BrandContoiret i Götheborg; i afseende på öfrige vil. torea för detta lånebiträde, hemställt, att räntan måtte utstakas till samma belopp, som Allmänna Brandförsäkringsverket sjelf för sine uthnte Capitäler åtnjuter, nemligen fyra procent af landtfondens och fern procent af Stadsfonden; medel; att, jemte Directionens förbindelse, skulle för hvad som hvarje gäng erhållas, lemnäs fullgod och tillräckelig säkerhet i de hos Verket belänte intecknade skuldebref, samt att tiden till återbetalningen af linet hvarje gång måtte få förblifva obestämd på Directionens, men på Bankens sida utsatt till högst ett år.
Att under den mig i Nåder uppdragne befattning, såsom Föredragande för inreÄrenderne, hafva åtskil lige Städer hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, alt deras Tjenstemän måtte erhålla en, efter närvarande omständigheter, afpassad EöneFörhöjning: Att Kongl. Majit så mycket hellre dertill lenina t Dess Nådiga bifall, sorn Kongl. Majit ansett det böra på Städerne sjelfve få ankomma, både, alt om de så åstundade få bibehålla det närvarande antalet af deras egne Tjenstemän, och äfven att, efter omständigheterne, föröka desse Tjenstemäas Löne-vilkor, enär de Inkomster, som till dessa Embetsoch Tjenstemäns Aflöning påräknades, bestode dels af sådana, hvilka Städerne sjelfva insamlat, dels utgingo af Inkomsterne utaf Städernes Jord, hvilken blifvit dem till full ägande rätt af Kronan, tid efter annan upplåten och icke nu mera kan, efter min tanka, utan orättvisa deni fråntagas. Någon rubbning härutinnan anser jag således icke kunna blifva föremål för något annat Stånds pröfning, än BorgareStåndets, hvars enskildta i’ätt derunder hufvudsakligen beror. Dessa anmärkningar anhåller jag endast få afgifva Den 24 Januarii. 243 lill upplysning i ämnet, utan att bestrida Proposition lill Remiss af hvad Herr Munck af Rosenchöld anfört. Herr Munck af Rosenchöld: Som af hvad Friherre Ehrenborgh nu anfört, jag icke funnit någon anledning att återtaga min Motion; så får jag derå utbedja mig Herr Grefve ns och LaiidtMarskalkens Proposition. Begärdes på bordet. Herr von Heyne, Georg: Då jag nu får yttra mig, hvilket jag tror vara min rätt såsom Riksdagsman, begagnar jag denna rätt för att anmoda Herr Grönhagen icke att återtaga, men att lemna sitt bifall lill uteslutande af första delen i dess Memorial, till förekommande af längre Discussioner en annan gång öfver detta ämne, och hvilket bifall jag tror varå Herr Grönhagens rätt att afgifva.
N:o 137, angående förändring i tiden för de årliga revisionernas början vid Banco-Discont-Yerket samt Province-Låne-Contoiren i Götheborg och Malmö. Bifölls. N:o 138, angående revisionerna Öfver Banco-Discont-Verkets förvaltning och räkenskaper samt f. d. Riks-Discontens utredning. Ståndet godkände Utskottets tillkännagifna åtgärd att verkställa omförmälda revision för näsllidet år, äfvensom yttrandet, i hvad det Ståndet rörer, i afseende på revisionerna under de följande åren intill Rikets Ständers nästa sammankomst. JY:o 139, i anledning af väckt fråga om anställande af en Canzlist till biträde åt Ombudsmannen vid Låne-Contoiret i Götheborg. slugs. N:o 140, med hemställan, att ett i Banken upptaget landtegendoms-lån, hvilket icke blifvit inom behörig tid i låulagarens concurs bevakadt, måtte i Bankens räkenskaper få afskrifvas. Bifölls. N:o 141, öfver väckt motion, angående utredning af de hinder, som ifrån Banco-förvaltningens sida mött Actie-egare i Götha Canal-Bolagj att för deras i Banco-Disconten belånade actier erhålla sådane bevis, som, enligt 88 Prot Ulclr. d 10 Fehr. l84>- Bolags-reglemenle, erfordras, för att för de samma föra talan vid Bolagets sammankomster. Återremitterades. och Nio 142, till svar å Borgare-Ståndets återremiss af Utskottets Betänkande N:o 120, i anledning af väckt fråga om förändring i nu gällande föreskrifter, angående expedilionssättet för jern-belåningen vid Låne-Contoiret i Götheborg, hvilket senare Betänkande jemväl nu förekom lill pröfning. Betänkandet N:o 120 bifölls och Utlåtandet N:o 142 lades till handlingarne. S. D.
förbii in det vill vara en lefvande niiniiesv~rd öfvcr Frcdrika H~CI~ICI ', den adla banbryterskan för den svenska qviiinans framåtskridande, ocli skall derför bära hennes namn. ~I ' örbundet skall verka för sina syften: dels genoni öfvcrliiggi~ingsii~ötc~i af större ocli niiiidrr: onifång; de&amp; genom upprättande af en förbuiidsbyri i Iiiifviidstaderi iiled uppgift att inlienita och meddela upplysningar, tillliandaIialla anvisningsböcker ocli literatur, skolocli ar bets pro gran^, upplägga register för vissa slag af arbetssökande, samla uttalanden i vigtigare fragor för dagen in. ni. 2 dek genoiii att söka vinna ridgzifvnre samt oiirbrrd i olilix delar af landet till ledning för och framjan af förbundets verksamhet, sanit dels genom att, antingen sjclfstandigt eller i samband med någon annan publikation, upprätthålla ctt organ inom prcsscn for förbiiiidets verksamhet. A f dc manga och stora uppgifter, som under årens lopp kunna föreläggas forbundet, må har namnas blott några.
Nidderstapet och Adeln, i ftlrotocollS-Utdrag den 2.-dra innewarande» inbiudit Högwvrdige Preste-Ständet och detta Ständ, att meddela, i anseende till stadgandet i Finance-planen, att Riksgalds-Contoiret icke fär utgifwa Nya Credit - Sedlar till annat ändamäl, an utbyte af de förflitne Sedlar, som i sädan egenstap ditlämnas, fann Borgare-Ständet för sin Ltl sig icke kunna medgifwa, emedan Ständet , som härwid äfwen anmärkte, att Credit-Sedel-Stocken i s/elfwa wer« iket icke upgär lör närwarande till den summa Finance-pla ' nen Den 17 April. 3oz rien uptagcr, ansäg tillwerkning af nya Riksqalds - Sedlar i annan afsigt an förut beflutit ar, i all händelse wara siridande emot den Plan, som för Realisationens behöriga werkställande blifwit af Riksens Sland-r anlagen och gillad; hwilket de Respektiv Mcd»Ständen wördsamt och manligen flulle tillkannagifwas. vt suprs. S. D. Z enlighet med Riksens Högloft. Ständers Consiitutions - Utskotts yttrande, i Memorial af den 2i. näsilidne Martil, bcflöt Borgare-Ständek, att till Konungs och Ständers afgörande wid nasta Riksdag, öfwer» lämna» huruwida den af Herr Riddarehus-Sekreteraren Silverstolpe föreffagne Riksens Ständer Lag-och Hushällss
Collegium angeläget controlera rigtigheten af de utaf städerne uppgifna inqvarteringstolagssummors belopp, helst denna uppbörd från äldre tider tillkommit för alt användas lill understöd för ifrågavarande besvär, men att Collegium deiföre saknat alla nödiga materialier; dels ock att granskning af de öfrige från städerne uppgifne förhållanden, angående deras inkomster i jord, m. m., hvarken kunnat, i brist Stals-' samt Allm. Bttsv. ock Qgcon.-TJtsk. Betänkande BT:o 46 »7 hrist af erforderlige controler, företag is, eller varit nödvändig med de åsigler ftf ärendet, som af Collegium blifvit framställde. Följande motioner i ämnet hafva inom Vällotlige Borgare Ståndet ldifvit väckte, nemligen: 1:0 af Herr J. Hemberg, sorn yrkat, att sedan Rikets Ständer å förra Riksdagen beviljade, att utaf staden Ystads skuld lill Stats-Verket skulle, intill denna Riksdag, få innehållas med capital och räuteafbetalning för 16,000 Rdr, det mätte, i händelse sjelfva hufvudfrågan, eller allmän rättelse och reglering af det, vissa städer nu åliggande inqvarleringsb. es.vär, icke skulle kunna under närvarande