Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lieutenanten', dess Fra och Arfvingar, uti förläning öfverlemna Leckö Kungsgård, med derunder lydande Lägenheter och förmåner, af hvad namn och beskaffenhet de vara måtte, med undantag af tillförene dertill anslagne Krono-, och Hjelpe-dagsverken, under 50 år, räknade från och med den id Mars 18 lo till samma tid 1860, utan allt slags Arrende eller afgift till Kongl. Maj:t och Kronan, under berörde tid; Och sorn Riksens Ständer, genom detta offentlig! vedermäle af Nationens erkänsla emot sedermera En af Rikets Herrar, Generalen m. m. Herr Grefve Adlercreutz, äfven haft för afsigt, att, efter Herr Grefvens död, bereda Enkan och Barnen en säker och emot. deras stånd svarande utkomst, helst Leckö Kungsgård med underlydande Hemman är en ganska betydelig egendom; Altså och då öfverlemnande! af nämnde Kungsgård innefattade den gärd, Statens tillgångar medgåfvo att erbjuda Herr Grefve Adlercreutz för dess Bihang till Riks-St, Prat. lOlJe Sami, iSrj. % i XJndtrdÄnig* SkrifvelseK stora foitjenster emot Fäderneslandet jj lunna jRlksens Ständer icke derutöfver bevilja Pension St dess Enkefru Grefvinna. Hvilket beslut Riksens Ständer fa , till svar å E. K. M:ti högstberörde Nådiga Proposition, i underdånighet meddela. Biksens Ständer framhärda etc. Nto 193.’ Uppl. o. godk. hos Ridd. o. Ad. d. 16 Sept. 1823? Preste-Ståndet d. j8 — —* Borgare-Ståndet d. 18 •*— Bonde-Ståndet d. 18 —* —“ Riksens Stcinders underdåniga Skrifvelse, örtgående förrättad granskning af Post» Verkets räkenskaper.
Emot samma §. f Morn., har val afven Hédefvärda Bonde-Ståndet vrkät ^ att Ecclesiastik» Staten, Sorn riju'ef tionde och anslagen Spanntriäl, bör betraktas till afgift lika med ändra„ sorn ägä synbar förmögenhet , och i sådant afseende erlägga 4 procent af déräs inkomst; men emedan enahanda' grund för Bevillning af EcclesiastikStaten måste gälla, sorn för andra Embetsman är antagen, öcli icke något gällande skäl blifvit anfördt, ätt, i det allmänna stadgandet göra', föf EcclesiästikriStaten, något derisårri msi - 3428 Den 17 Juli. ma betungande undantag, så saknar Bevillningsutskottet all anledning att förändra dess redan i denna del gjorda förslag. I §. I anledning af Herr Professor Forsells anmärkning, och då EcclesiastikStatens Tjenste-år räknas från d. 1 Maj ena året till samma tid det följande året, borde i enahanda följd Taxerings-året derefter lämpas, finner Utskottet Taxerings-året äfven böra i förhållande dermed anses, och att följaktligen efter den mening, som i I Mom, af denna §. slutas med extra ordinarie inkomst, bör tilläggas: För alla Ecclesiastika Embetsoch Tjenstemän, beräknas Taxerings året från den 1 Maj det år Taxeringen sker, till samma tid påföljande år. Vid 2 §. 1 Mom. har Herr Mannerstam erinrat, att Minirni-afgiften för Grosshandlare i Stockholm och Götheborg, hvilken blifvit bestämd endast till 30
Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer om ändring af 4, 5 och 6 §§ 24 capillet ByggningaBalken, som ock särskilda i detta ämne väckta motioner. VI. B. 343. A. 640. VII. E. 336. — N:o 25. i anledning af väckta motioner om skyldighet för bruk och bergverk samt qvarnar och fabriksinrältningar å landet att deltaga i kostnaden för allmänna vägars och broars underhåll. — N:o 26. i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut rörande betänkandet N:o 13, angående väckt fråga om prygelstraffels afskaffande m. m. VII. E. 399. ( 94 ) Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:0 27. i anledning af väckta frågor om upphäfvande af ej mindre Kongl. Brefven den 9 April 1805 och den (i November 1822, angående rättigheten till svedjande inom Blekinge län, än äfven det emot svedjande inom bergslag stadgade förbud, VII. B. 210. A. 320. E. 399. — N:o 28. i anledning af återremiss utaf betänkandet N:o 8, rörande väckt fråga om ändring i Kongl. Brefvet den 5 Februari 1808, samt Kammarcollegii derpå grundade kungörelse dea 29 i samma månad, angående besittningsrätt till kronohemman. VII. B. 210. A. 321. — N:o 29. i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens betänkande N:o 4, öfver väckt motion om förtydligande af författningarne rörande snöplogning. N:o 30. i anledning af väckta frågor om förändringar i stängselförfattningarne. — N:o 31. i anledning af väckta frågor om ändringar och tillagg uti Kongl. Förordningen om prestval den 1 April 1843. — N:o 32. i anledning af väckt motion om inskränkning i tiden för besvärs anförande öfver sockenslämmobeslut.
Han behagar; det är också en ganska gifven och obestridlig sak att en person, kan vara till den grad skicklig och af sin Konungs nåd. och upmuntran förtjent alt hau deraf bör komma i åtnjutande utan afseende derpå att han för öfrigt kommit att begå ett tjenstefel, och jag får för min del förklara ali om fråga upslått om denna befordran midt under det suspensionen pågick, skulle jag, derest jag varit föredragande icke dragit i betänkande att kontrasignera fullmakten, ty man bör ej förglömma alt denna befordran skedde inom arméen, hvarigenom ingen menniska prejudicerades. Annorlunda hade del möjligen kunnat vara om befordran på Stat ifrågakomma, men äfven om så varit förhållandet, hemställer jag hvarthän det skall leda om hvar och en, som funne sig missnöjd skulle inlemna anmärkms an!edn:r mot vederbör. Depart:s-chefer, och hvad serskildt den för Landtförsvaret beträffar, tror jag ej alt en Talleyrands diplomatiska skicklighet skulle förslå att nöjaktigt förklara grunderna för en eller annan utnämning. För min del finnér jag de här framställda anmärknrr så ogrundade eller förtjenande så ringa afseende det jag finner mig föranlåten anhålla att de med R. o. Ad:s ogillande måtte läggas till handlingarne. Hr von Hartmansdorff: Af den öfverläggning, som hittills egt rum, torde Ståndet hafva funnit, alt mina farhågor besannats. Ofverlåggningen har gått, som man kunde vänta, utan sammanhang och följden deraf lärer vara, all ingen af Ståndets ledamöter hört eller npfattat något ärende i samband. Det har burit så illa åt, att, då en ledamot talat om nyttan och nödvändigheten af boställsrum ål Konungens rådgifvare, så har nästföljande talare yttrat sig om nyttan och nödvändigheten af boningsrum åt fångar. Intet Stånd torde följaktligen hafva så misshandlat delta ärende, som R. o. Ad. Nu har tillika inträffat, alt en talare, Hr von Troil begärt ogillande af lista punkten, Hr Lefrén den 3:djes läggande till handlingarne, Frih.
„Att de nu indragne småsedlarne på 16-, 12- och 8-s:k. varit ganska dyra för Banken, det visar sig af de otaliga ersättningsanspråken för mistad arbetsförtjenst vid papperstillverkning, sedlarnes stämpling, tryckning, skärning, kommissarie-underskrift, kontrasignation, nummerering och datering, samt, då de snart förslitna återkommo, deras emottagning, uppräkning, öfverkorsning, inläggning, försegling m. m. och slutliga uppbränning.* „Sistlidue riksdag beviljades ersättning med §:de!ar af hvad som betaltes för sedelskrifning, så länge den egde rum. Man skulle kanske velat anse vederbörande härmed äfven godtgjorda för hvad de åtnjutit för öfverkorsningen, serdeles sedan de voro befriade från både skrifning och öfverkorsning.“ „Den tillökning, som uppkommer af dessa s. k. ersättningar, torde väl en annan gång komma att, jemte lönen, utgå såsom pension, såvida ålderstigne tjenstemän skola taga afsked. De nya kommissarier, som hädanefter utnämnas, kunna icke känna sig rätt väl belåtna med vida mindre löneförmåner än deras kamrater, meri hvilka de hafva enahanda ansvar och göromål, och skola säkert anse billigt, att få samma tillökning som dessa.* ^Enligt uträkning har arfvodet för de indragne småsedlarnes öfverkorsning med en pensel, doppad i svärta, uppgått i medeltal till 233| r:dr b:ko årligen för hvar och en af Bankens 17 herrar kommissarier, och således tillsammans nära 4000 r.dr, som motsvarar 2:ne kommissarie-löner.
Af klagoskriften och dervid fogade handlingar inhämtades, att angifvelse blifvit gjord emot Kyrkorådet att hafva låtit lill den 13 September 1860 inför sig kalla: dels Egendomsägaren för att höras öfver följande anklagelsepunkter: 1:o alt han fortfarande lefde i oenighet med sin maka, från hvilken han egenmäktigt sig skilt till säng och säte, samt att han emot henne tidt och ofta förrådde ett illvilligt och oförsonligt sinnelag; 2:o att han likaledes fattat ett »vredfullt» och bittert sinne emot sin son och behandlade honom på ett sätt, som snarare motarbetade än befordrade hans förbättring; o 3:0 att han på aderton år icke begått Herrans heliga nattvard; 4:o att han högst sällan och på sednare åren aldrig besökt någon gudstjenst i för samlingans kyrka; och slutligen 5:0 för det han på ett all anständighet trotsande sätt öfverallt med sig förde sin Hushållerska och lemnade henne öfver sig ett mer än tillbörligt välde; dels ock Hushållerskan, emot hvilken angafs: 1:o att hon icke sedan år 1857 begått Herrans heliga nattvard; 2:o att hon äfven dragit sig bort från den offentliga gudstjenstens bevistande i församlingen; 3:o alt hon tillstält och underblåste den oenighet, som uppkommit emellan hennes husbonde och hans son samt emellan den förre och somlige bland hans folk; 4:o alt hon med lögnaktiga uppgifter bemött Kyrkorådets Ordförande vid det besök, denne gjort på hennes husbondes egendom, i afsigt att bilägga den uppkomna ofvananlydda söndringen; och 5:o att hon uppförde sig på ett mot sann sedlighet och anständighet stridande sätt; dels slutligen Egendomsägarens förrbemälde Son, för att uppgifva 1:o hvarföre han ej aflemnat prestbetyg, ehuru han öfver ett halft år vistats inom församlingen; och 2:o orsaken till den illvilja, fadren emot honom fattat; hvarförutan han borde meddela de upplysningar, som voro Kyrkorådet af nöden för att kunna fullgöra dess åliggande i förevarande fall. Vid kyrkorådets sammanträde förutnämnda 15 September 1860 tillstädeskom icke någon af de kallade.
Jag vill för den goda saken hoppas, ali, Piidderskapet och Adelil, vid beslutets fattande, inser det otjénliga och för våra hemmavarande medborgare betungande, att återgå till det enda alternatif, sorn den Kongl. Propositionen innehåller, oell lärer kunna medgifvas, nemligen ett underbållssätt -så litet nyttigt, sorn matsäcks-underliållet; samt huru litel belåtne Rust-och Rotehållare, hvilka 17 år varit i åtnjutande af beqvämlighet, endrägt med Soldaten och öfrige fördelar, härledande sig från Passevolancen, skulle blifva, om Kongl. Maj:t, ledsen att se sitt landsfaderliga förslag mötas af vägran och afslag, skulle å Sin sida finna Sig föranlåten att vägra alla derefter directe enskildt'skeende framställningar, rörande återinförandet af Passevolancen. Herr Tham., Wolrath: De anmärkningar, hvilka blifvit afgifne af en, såsom jag tior, frånvarande Ledamot, angående sättet att föra JProtocoll i Statsoch Ekonomi-Utskotten, höra, efter min tanka, icke I iio Den 26 October f. rn. till närvarande öfvérläggningsämne. Hvad en annan Ledamot anfört angående förvaltningen af den lutt lis varande PassevolanceCassan, derpå finnér jag mig icke böra ingå i något svaromål, emedan jag icke tror, att ändamålet med denna discussion är att granska förvaltningen af den förra PassevolanceCassan, utan att besluta, huruvida Passevolancen bör för framtiden bibehållas; och då Utskotten i 8 och q puncterne upptaga det vilkor för Passevolancens vidare beviljande, att Cassan hädanefter endast må användas till sitt rätta ändamål, samt att den skall granskas af Rikets Sländers Revisorer; så tror jag, att Utskotten försigtigt och rigligt undanröjt alla farhågor för missbruk i framtiden. Då Rikets Ständer år 1812 icke förbehöllo sig någon gransk ni ngsrält i afseende å denna Cassa, finnér jag icke tillfället nu vara inne, att återgå till en sådan granskning.
Allmänna Indragnings-Staten: Mom. litt. a., b., d., f., g., k., 1, p., r. och u. godkändes, litt. c., e., i., m., n., o., q., s. och t. erfordrade, å Ståndets sida, ej något yttrande, och i afseende på litt. h., vidblef Ståndet dess i ämnet förut fattade beslut, och lade utlåtandet, N;o 76, i denna del, till handlingarne, likasom ock utlåtandet, hvad angår tillstyrkta öfverflyttniugar ifrån andra Titlar till Allmänna Indragnings-Staten af åtskilliga löne-ersättningar, samt, i hvad vid slutet anföres, endast till handlingarne lades; och N;o 77, angående tiden, då den nya stats-regleringen vidtager: Ståndet godkände Utskottets tillstyrkande, att den vid innevarande Riksdag fastställande statsreglering må vidtaga ilrån och med den 1 Januari 1845, dock med reservation, i afseende på summor, i anledning af de beslut, som dels äro, dels blifva af Rikets Ständer fattade. S. D. Föredrogs ånyo Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens utlåtande, N:o 11, angående väckt fråga om lindring uti kronobrefbärings-skyldigheten: Godkändes, endast med den förändring, att i momentet, litt. e., af de pag. 4 tillstyrkta bestämmelserna för reglering af kronobrefbäringen fögderieller härads vis, böra orden: andra comrnunala aj gifter utbytas till dessa: andra allmänna af gifter. S. D. Föredrogs ånyo Lag-samt Allmänna Besvärs-och Ekonomi-Utskottens betänkande, N:o 14, i anledning af väckta frågor om ändringar och tillägg uti, samt förklaring af, Kongl. Maj:ts Nådiga Stadga om Skiftes-verket i Riket al den 4 Maj 1827, samt Kongl. Kungörelsen den 9 Juni 1832: Bih. till R. St.
Då man under en lång följd af år trott sig med rätta hafva egt en besittning, hvilken man på laglig väg sedermera blir förklarad förlustig, så är det naturligt, att man önskar tillköpa sig och sålunda återförvärfva hvad man förlorat; det är denna billighetsgrund, som förmått StatsUtsk. tillstyrka R. St:r att medgifva socknemännen rättigheten att till skatte lösa ifrågavarrde fiske. Det torde visserligen hända att, såsom Gr. Wrangel anfört, det ifrågavande köpet kan blifva, till följd af de för skatteköp stadgade grunder, dyrt nog för socknemännen. Man bör likväl hoppas, att en billigare grund måtte följas, med afseende å härvid förekommande omständighet. Skulle köpet blifva för köparne dyrt, hvem har väl fördel deraf, om ej säljaren, som är Staten? Således är det ej någon skada för det allmänna, som härvid behöfver äfventyras. Säkert är i alla fall att socknarne anse som en verklig fördel, att, äfven då det måste ske genom köp, återkomma i besittning af detta fiske, hvilket ligger inom de yttre skär, kring hvilka socknarne fortfarande ega fiske-rättighet. För mig synes det således som om stora billighetsskäl talade för bifall till Utsk:s tillstyrkan i sednare punkten, hvarom jag således för min del vördsamt anhåller. Skulle dock en återremiss, enl. Gr. Wrangels begäran, blifva beviljad, så skall jag inför Utsk., i fall jag derstädes för tillfället är närvar:de, söka med vidlyftigare uplysningar styrka mina upgifter i ämnet, på det någon hufvudsaklig ändring ej må i Utsk:s nu afgifne hemställan vidtagas. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Efter hvad StatsUtsk. i sitt Betänk, uplyser, är det ett factum, att genom K. M:s dom, socknemännen i Nätra och Själevad icke hafva rättighet till fiske i Trysunda, samt att detta fiske alltsedan år 1700 tillhört Kronan, som äfven detsamma utarrenderat.
Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad, hemställde II. Ex. Hr Frih. o. Landtm, om R. o. Ad. behagade såsom sin gemensamma tanke förklara att Otsk:s ifrågavande förslag år hvarken nödigt eller nyttigt, och besvarades denna propos. med ja, blandade med nej, hvarefter II. Ex. förklarade det han ansåg ja hafva varit öfvervägande. Gr. Lagerbjelke begärde votering. Uplästes till justering samt godkändes följande votcr:spropos. Den, som vill att R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke antager, att det i Const.Utsk:s mern. N:o 14, framslälldte förslag till ändring i 71 § R.F. är hvarken nödigt eller nyttigt, voterar Ja; den det ej vill voterar Nej; vinner nej, antager R. o. Ad. nämnde förslag till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit som följer: Ja — 31. Nej — 13. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, förklarade att den sålunda af R. o. Ad. godkända anmärkmn komme att lill Const.Utsk. hänvisas. Hr Tersmeden, Nils: Jag ber att få anmäla min reservation emot detta R. o. Ad:s beslut. Jag har icke öfvervarit denna frågas behandling i Coust.Utsk. och har derföre icke yttrat mig öfver sjelfva hufvudsaken; men jag reserverar mig emot formen, att R. o. Ad. skulle kunna, genom en gemensam tanke, förklara, att Coust.Utsk:s framlagda förslag är hvarken nödigt eller nyttigt. 56 § R.F. förutsätter icke andra gemensamma tankar än som innefatta anmärkmr emot ett fraralagdt förslag, och dessa anmärkn-.r eger Const.Utsk. att i möjligaste måtto sammanjemka. Nu hemställer jag lill R. o. Ad., huruvida det blifver möjligt att sammanjemka denna tanke, om ett onödigt och onyttigt förslag, med någon annan gemensam lanke.
Då man med skäl sökt att lifva kommunal-andan äfven på landsbygden, försökt att bilda kommunal-styrelser för att bevaka och behandla de serskilda kommunernes angelägenheter, så ansåg Utsk. äfven deruti ligga ett skäl att icke motarbeta en sådan riktning, genom betagande från kommunalstyrelserne af de medel som för dem äro disponible, eller försvåra för dem behandlingen af deras befattningar; ulan borde man fastheldre öfverlemna åt Städernes egna auktoriteter att granska kommunal-styrelsens sätt att gå till väga vid skötandet af sitt updrag. Af dessa skäl, som öfverensstämma med min mening om saken, får jag tillstyrka bifall till StatsUlsk:s förevande utlåt. Frih. Cederström, Rud.: Afven jag är, lika med Frih. Klinkowström, af den tanke att skäl vore, det R. o. Ad. ville bifalla, icke StatsUtsk:s i detta mål afgifna utlåt., ulan fastmera raotionärerues. Frih. Stjernstedts och Riksdagsfullmäkligens från Calmar län Per Bengtssons förslag. Frih. Palmstjerna har häremot gjort invändning, nemi. dels att man icke borde medelst ett dylikt beslut äfventyra att motarbeta en i släderne upkommande kommunalanda, dels ock, att om R. St:s Revisorer skulle befatta sig med granskningen af dessa medel, så borde deras granskningsrätt utsträckas äfven till åtskilliga andra medel. Hvad det första inkastet beträffar, kan jag icke finna att underkastandet af kontroller bör i någon märkligare mån förlama håg och nit hos en administration, som vet med sig att den i sina förvaltningsbestyr på allt sätt beflitar sig att fortverka för städernes förkofran och följaktligen icke kan hafva allvarsamma anmärkmr att befara, eller utsättas för några, som den icke skulle vilja och kunna nöjaktigt besvara, och genom hvilkas uplagande till utredning och förklaring den så mycket mera ådagalägger huru nitiskt den bemödat sig om upnåendet af de syftemål, hvartill den för städernes gagn och bästa sträfva. Frih.
Häremot hafva inom ett Riksstånd, eller Ridderskapet och Adeln, åtskilliga anmärkningar blifvit gjorda, alla åsyftande bifall till den väckta motionen, och med tillägg af Herr von Hartmansdorff, det han, i motsats af hvad Utskottet hade sig bekant, försport klagan från serskilde håll öfver brist på skicklige Vexelundervisnings-Lärare, och att således ett seminarium för bildning af Lärare åt Folkskolorne vöre behöfligt. Enär det af Utskottet anförde skäl, att, vid Undervisningsverken i serskilde oller, tillfälle äfven gifves till inhemtande af hvad sorn erfordras för att blifva en skicklig Vexelundervisnings-Lärare, icke blifvit motsagdt samt Utskottets yttrande i öfrigt, att i allmänhet någon klagan icke förspörjes öfver brist på sådane Lärare, ej kan anses vederlagd t genom ett eller annat exempel på ett motsatt förhållande, så anser Utskottet sig så mycket mindre kunna frångå sitt förra yllrande i denna fråga, som ämnet icke varit af den vigt eller nödvändighet, att detsamma väckt Kongl. Majrts Nådiga uppmärksamhet och föranledt till Nådig framställning. 5:te punktenj angående ifrågaställdt, men af Utskottet icke tillstyrkt anslag till inrättande af en iVo/vnaZ-anstall för bildandet af skicklige Lärare i de moderna språken, är lemnad utan anmärkning. 6:0.
S. D, Föredrogs ånyo och bifölls Bevillnings-} Lagsamt AllmänJ na Besvärsoch OeconomieUtskottens Betänkande N:o i,i anledning "Väckt motion angående Bränvinsbränningens inställande. S. D. Föredrögos ånyo följande Allmänna Besvärsoch Oeconomie Utskottets Betänkanden: 1:0 N:o ip, i anledning af väckt fråga om anläggning af en Köping i Wittsjö by af Vestra Göinge Härad och Christianstads Län, samt inrättande af ett PostContor derstädes; Afslogs, 2:0 N:o 20, i anledning af väckt fråga om inrättande af ett nytt Stift, bestående af Gestrikland, Helsingland, Herjeådalen och Medelpad; Bifölls, 3:o N:o 21, i anledning af väckl fråga om Stapelstadsrätt för Staden Falkenberg; Bifölls. 4:o N:o 22, i anledning af väckt motion, om utlåning af BeklädnadsCassornes medel; Afslogs. 5:o N:o 23, i anledning af väckt motion, om begagnande af Stenkol till eldning å Ångfartyg, i stället för ved; Bifölls. 6:0 N:o 24, i anledning af väckt motion, om öppen rättighet att i Staden Sigtuna anlägga Fabriker och om frihetsår för dylika anläggningar; Bifölls. 7:0 N:o 25, i anledning af väckt motion, om förflyttning af Gästgifveriet i Skillingarum till Wimmerby Stad;^ Bifölls, Bilt, till RStProt. l834- 9 Sami, 1 Af deln, ji3. a; är a Häftet, ^8 Prof. TJidr. d. 21 April 1834* g:o N:o 26, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 3, angående väckta motioner om Landsfiscalsljenslernes upphörande; Betänkandet ]\T:o 3 bifölls. 9:0
Iva eller lie jägarebataljoner, som landstiga oell med sina skott skjuta ned servicerna. Dessa befästningar måste nödvändigt vara sådana att de skydda livad de skola skydda genom sill försvar, nemi. förråder och ammunition. Dessa befästningar måste dessutom göras så, att de äro icke allenast fredade ifrån hvad man kallar insulter af ögonblickliga stormningar, utan äfven så, att fienden är tvungen att göra en ordentlig belägring på många månader, för att kunna taga dessa skansar, ehuru de ej så kallas, och ej äro ämnade att blifva livad man egentligen benämner en fästning. Jag beklagar mitt fädernesland, 0111 vi skulle under sådana åsigter bygga en fästning, alt man måste undvika alt göra deni så starka. Hvad beträffar den vidsträck thel och omfattning, sorn Grefven trott böra fordras af en sjöfästning, så får jag fästa uppmärksamheten på, att det ej är en fästnings storlek, som egentligen bestämmer dess öde, ulan det är dess hållbarhet och styrka, och sådana böra dessa befästningar äfven vara; vi få ej leka med saken. Det är icke korthus, sorn skola byggas, utan sådana hus, som kunna försvaras emot långa belägringar, då det gäller. Grefven bar vidare citerat att Carlssvärds befästning och Calmar fästning m. fl. blifvit utdömda. Ja! vi hafva ännu qvar lemningar af våra äldre befästningar, vi hafva ifvebro slott, som var en betydande fästning i Sverige, under de tider, då man slogs med klubbor och pikar och knappast visste hvad skjutvapen ville, säga. Det ligger i sakens natur, att hvarje tidehvarf måste vidtaga de förbättringar af denna beskaffenhet, som motsvara det tidehvarfs krigssätt, för hvilket man bygger, och man mäste bygga, så framt man ej vill ligga långt efter sin tid. Jag vill ej ingå i något direct omdöme om Carlssvärds befästning. Den är här benämnd såsom utmärkt stark; jag vågar säga: hon var utmärkt svag, för alt vara én fästning efter vår tids begrepp.