Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För den händelse Borgareståndet icke skulle vilja förena sig med de öfriga Stånden om antagande af Utskottets förslag i berörde hänseende, får Utskottet föreslå omröstning härom sålunda: Bevillnings-Utskottets Memorial JV: 27. 31 51:0. Den som bifaller Utskottets af tre Stånd gillade förslag att antaga införsels-tullen för Papper: »Kardus-, färgadt Omslags-, Tobaks-, Makulatur-, Tryck-, limmadt och olimmadt, Kort-, Koncept-, Tapetoch Polér-» till 6 öre skålpundet, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bestämmes, i enlighet med Borgare-ståndets beslut, införsels-afgiften för nämnde slag Papper till 5 öre skålpundet. 52:o. Den som vill att, i enlighet med Utskottets af tre Stånd godkända förslag, införselsafgiften för Papper: Skrifoch alla andra slag livitt, ej specificerade, bestämmes lill \2 öre skålpundet, röstar Ja; Den det ej' vill, röstar Nej; Vinner Nej, fastställes, enligt Borgare-ståndets beslut, införselstullen å nämnde slag Papper till 10 öre skålpundet. Ridderskapet och Adeln, Presteoch Borgare-slånden hafva bifallit Utskottets förslag att åsätta Salt: oraffineradt: Kok-, Bergoch Glauber-, valtenfritt, införselstulj af 10 öre per kubikfot; hvaremot Bonde-slåndel beslutat att dessa slag Salt skola vid införsel vara tullfria. Utskottet hemställer att Bonde-slåndel ville, med frånträdande af sitt skiljaktiga beslut härutinnan, instämma med de öfriga Stånden Bifalles icke detta, föreslår Utskottet följande omröstning: • 53:o. Den som godkänner Utskottets af tre Stånd gillade förslag, att »Salt: öraffineradt: Kok-, Bergoch Glauber-, vattenfritt,» skall beläggas med én införselsafgift af 10 öre per kubikfot, röstar Ja; Salt. Silke.
Vid öfvervägande häraf, och då den ifrågavarande utvexlings»anstalt högst ofullkomligen synes kunna uppfylla det ändamål, för hvilket densamma blifvit vidtagen, har Stats-Utskottet ansett sig böra hemställa, om icke berörde anstalt, så vidt den rörer Riksgälds• Contoirets smärre Credit - Sedlar, desto hellre må alldeles inställas, som desse Sedlar, i jemnförligt förhållande till hela Penninge-Stocken, endast till en mindre betydlig mängd 4 Uandsorterne ara utelöpande. Stockholm den 10 Junii 181&. Riksens Högloft. Ständers Stats • och Besvärs-Utskotts Utlåtande i anledning af väckt Motion om förändring i Indelta infanteri-Regementer nes ti e klädnadssätU Sedan Stats-TJtskotfet under den *3 April och’ Maji sistledne i ett sammanhang meddelat Utlåtande öfver de flere vid närvarande Riksdag väckte motioner om förändring i Indelta Jnfanterie-Regementernas Reklädnadssätt; Så få* 1814 Statsoch Besvärs-Utskottens Betänk anderi. i afseende å det serskilta yttrande, som, éfter erhållen Remiss, af Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten gemensamt bör afgifvas öfver Riksdags-Fullmägiigerne Ephraim Larssons från Elfsborgs X/än och Lars Carlssons från Skaraborgs I/än i samma ämne till Hedervärda lionde-Ståndet inlämnade Memorialer, Utskotten vördsamligen åberopa ofvannämnda Utlåtande, såsom innefattande svar äfven å berörde Memorialer, samt varande i öfrigt till beskaffenheten sådant, att Ekonomi - Utskottet ansett sig ej hafva något, att, för sin enskilta del, dervid tillägga eller ändra. Stockholm den 10 Junii iSiB - N:r 300. Riksens Högloft. Ständers Statssamt Allmänna Besvärsoall Ekonomi-Utskotts Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Betänkandet rörande Afradsoch Tionde-Spannemålens utgörande m. m. X 3 grund af gjorda anmärkningar vid Riksens Högloft.
Få förstodo — jag vågar säga det — å någondera sidan dess egentliga vigt och betydelse: ännu färre förstodo, eller ens tänkte på, huru den skulle lösas i verkligheten; och de, som förstodo båda delarna, hoppades af tidsomständigheterna och — hvarföre neka det — af menniskorna mera, än den erfarne bort hoppas. För min del tillhörde jag de klentrogna. Jag tyckte det vara orätt att stifta en lag på papperet, utan att tillika inom en viss tid ovilkorligt anbefalla dess efterlefnad eller verkställighet. Jag förfäktade fördelen deraf att låta Banken i all sköns ro förkofra sig, intilldess man, utan farhåga för realisationens bestånd, kunde öppna dess hvalf. Jag befarade, att en missgynnande liandelsconjunctur, forcerade silfverköp m. m. skulle uppdrifva coursen och derigenom' göra myntbestämnings-lagens vei'kställighet, efter ett betydligt högre myntvärde vid den tillämnade tidpunkten , åtminstone, i följd af opinionens inflytande, ganska vådlig och förlustbringande för handeln, näringarna och den enskilda crediten, m. m. Jag ansåg en mvntbestämning, som utestängde all möjlighet af Bancosedelns förbättring, men deremot lemnade öppet fält för dess försämring, vara orättvis; och slutligen trodde jag — hvad jag ännu tror — alt det är oklokt och förderfligt att sammanväfva l’ealisationen med ett utländskt skuldsystem. Erfarenheten har på ett bedröfligt sätt besannat mina farhågor. Den torde dock haft den välgörande följd, att en hvar tänkande medborgare nu inser nödvändigheten att åtei'ställa oi-dning och reda i myntväsendet på ett sätt, som lemnar säkx-a och otvifvelaktiga garantier för dess bestånd. Detta och intet annat har städse varit mitt syftemål. Uti principen har jag alltid varit ense äfven med dem, hvilka i afseende å verkställigheten sett sakerna olika med mig och som synts vilja å tout prix och medelst konstlade operationer framtvinga, hvad som, enligt min tanka, alltid, på det naturligaste sätt utveckladt, leder till det bästa resultat. Och ingen önskar detta resultat mera uppriktigt än jag.
Då Utskottet för sin del äfven instämmer i den sålunda af tvänne Riks-Stånd uttalade åsigt, att ersättning, så vidt ske kan, må beredas för ifrågavarande utgift, men anser Borgare-Ståndets mening, såsom afseende icke blott de inkomster, som genom ön S:t Barthelemys förvaltning kunna i en framtid beredas, utan äfven den ersättning, som vid öns afträdande möjligen kan erhållas, närmare öfverensstämma med det af Utskottet i Utlåtandet N:o 258, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående Colonien S:t Barthelemys återställande under Sveriges allmänna drätsel och förvaltning, afgifna förslag, hemställer Utskottet, att Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Bonde-Ståndén behagade instämma uti dét beslut, att utgiften eger rum under förbehåll af framtida ersättning. För den händelse, att denna inbjudning skulle af mera än ett RiksStånd afslås och förbehållet om ersättning af Presteoch Bonde-Stånden anses böra förfalla, torde votering i Förstärkt Stats-Utskott böra ega rum, då Utskottet först, för contrapropositionens bestämmande, föreslår följande proposition: N:o 2. Den, som vill, att till contra-proposition skall antagas Ridderskapet och Adelns beslut, att vid anvisande af medel för friköpande af slafvarne å ön S:t Barthelemy, bör stadgas förbehåll om framtida ersättning, då iakomsterne från ön dertill kunna lemna tillgång, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, antages till contraproposition, att något förbehåll för dessa medels utgående icke kommer att af Rikets Ständer beslutas. 4 Stats-UtsJcottets Memorial, N:o 291. Votering i hufvudsaken torde derefter fä för sig gå, jemnlikt följande proposition: N:o 3. Den, sorn anser, att, vid anvisande af medel för friköpande af slafvärne ä ön S:t Barthelemy bör fästas förbehåll af framtida ersättning till Handelsoch Sjö/arts)onden (alternativ i följd af voterings-propos.
Staten bör löna honom, och så, att han kan fullkomligt agna sig till sin tjenst. Till hvad nyss blifvit yttradt om VeterinairLäkare, får jag, eftersom Utlåtandet N:o i3o nu äfven är före, tillägga något om Veterirairlnrättningen i Stockholm. Utskottet har yttrat, att några tillgångar icke finnas, hvarken till den summa af 4o,ooo R:dr, som Herr Bråkenhjelm föreslagit, eller 35,ooo, som SundhetsCollegium tillstyrkt. Utskottet har likväl ansett nödigt och nyttigt, att en Yeteriliairlnrättning finnes, och att YeterinairLäkare anställas i orterna, Jag finner en strid emellan denna tanka och Utskottets yttrande, att icke finna utväg til! anslaget, ty när man erkänt behofvet, mäste också anslaget anvisas och fyllas genom Bevillning. Jag yrkar det så mycket häldre, som ingenting mera direct återgår i de Skattdragandes egen ficka, an de utgifter, som påkostas för tillgång på sådana Läkare, de der ofta kunna frälsa Bondens dyrbaraste egendom, hvilken, förlorad, ej Sällan medför ett ohjelpligt obestånd. Den Bevillning, som för detta ändamål erfordras, bör således icke möta någon betänkligtet, så framt icke Utskottet finner anslaget för högt tilltaget, i hvilket fall sådant bör visas och beloppet derefter nedsättas. Utskottet har 34 o Den 19 Maji e. m. •val låfvat, att i framtiden yttra sig öfver användandet för detta ändamål af LadugårdslandsBränneriet; men jag får fästa Utskottets uppmärksamhet derpå, att om ock dessa byggnader upplåtas, fordra de dock ett betydligt anslag till reparation, eller blifva de af ingen nytta för Inrättningen. Herr Bråkenhjelm, Pehr Beinhold.: Till hvad Herrarne von Weigel och Cederschjöld samt Friherre Cederström anfört om StatsUtskottets Utlåtande N:o i3o, anhåller jag att få tillägga följande. Jag medger, att det begärda anslaget af 40,000
Härvid måste nemligen i betraktande tagas, dels alt behofvet af skicklige Skeppsbyggmästare och Qvartersmän är allmänt och ganska stort, samt dels att, i händelse endast ett Institut inrättades, många skulle i afståndet hafva mött hinder för detsammas besökande, hvaraf följden blifvit, att detta kommit att begagnas till största delen endast af invånarne uti den del af Riket, der det blifvit förlagdt, och dels slutligen alt de materialier, hvaraf skepp byggas, äro olika i norra och södra clelarne af Sverige, enär dertill vanligen an - Statssami Allm. ti esc,- och Ekon.-UtskattensUtlåtande, IV: o So. n 5 vändes i (fe norra otterne funt, och i de södra ek. Af dessa anledningar hafva Utskotten å de anmärkningar, sorn blifvit i förevarande hänseende framställde, icke kunnat fästa det afseende, alt Utskotten af desamme blifvit föranledde att frångå sitt härutinnan meddelade förslag. Beträffande sedermera anmärkningen, alt ett större antal Skeppsbyggmästare, än sorn uti ett Skeppsbyggeri-Inslilul lämpligen kunde bildas, hvarken vore af nöden eller kom me att erhålla tillräcklig sysselsättning inom landet; så ehuruväl del skulle slå öppet för hvarje elev, att i de föreslagne Instituten inhemta alla de kunskaper, sorn en Skeppsbyggmästare har af nöden, måste man likväl föreställa sig, att icke alla, sorn till elever i Instituten intagas, ega den fallenhet för saken och de naturanlag, som äro ett oundgängligt vilkor, för att i Skeppsbyggeri^ hinna någon serdeles höjd; hvaraf föijer, ali icke alla, som egna sig åt detta yrke, kunna vinna den fnllkomning deruti, som en skicklig Skeppsbyggmästare har af nöden, utan stanna på en lägre punkt af skicklighet; anse Utskotten derföre sig böra vidhålla sitt förra förslag, att 2.5 elever antagas vid hvartdera Institutet. Hvad härefter angår den föreslagna ersättningen af Staten till varfsegarne för de elever, som de komma att emottaga, för att uti Skeppsbyggeriet undervisas, hvilken ersättning Utskotten ansett böra utgå med 66 R:dr 3a sk.
Jemte vördsam anhållan om motionens remitterande till Höglofliga Stats-Utskottet, får jag lika vördsamt öfverlemna densamma till Herrar Utskotts-Ledamöters välvilliga behjertande, dervid jag ibland de många kunskapsrika och sakens vigt inseende samt för hufvudsyftet med motionen ömmandq män i främsta rummet påräknar den utmärkte läkaren och menniskovännen, som af Höglofliga Ridderskapet och Adeln undfått förtroendet att med sin erfarenhet och sin menniskokännedom gagna det Utskott, hvilket kommer att, möjligen i förening med Höglofliga EkonomiUtskottet, behandla ifrågavarande motion; hvarförutan densamma torde de respektive Med-Stånden kommuniceras. Stockholm den 8 November 1865. Axel Fredrik Liljenstolpe. N:o 14. » Af Herr Du Rietz, Fredrik Gustaf, om förhöjd pension åt UnderLöjtnanten i Arméen Lars Samuel von Schantz. Uti en torftig, under lifstiden lånad, stuga på Öland lefver ännu en veteran från i 780-talet, Under-löjtnanten i Arméen, konstituerade Löjtnanten Lars Samuel von Schantz, använd i rikets krigstjenst under 1808 och 1809 årens krig m. fl. (enligt vördsamt bilagde tjenste-förtecknmg), som nu befinner sig i den brydsammaste omständighet för sitt lifs-uppebälle, varande hans enda tillgång ett af Kongl. Maj:t nådigst honom beviljadl expektans-arfvode, dock alltför otillräckligt att dermed fylla de aldra nödvändigaste behofven. Den hosgående tjenste-förteckningen och tillkännagifvandet af den nödställdes tryckande behof tror jag behjertansvärdt nog tala för en billig förhöjning från nu varande försörjnings-belopp till 500 R:dr R:mt årligen, att utgå af Statens medel tili 36 Motioner hos Riddershapet och Adeln 1865.
Vidare har E. K. M:t, med nådigt åberopande af vunnen erfarenhet derom, att de inom särskilda provinser inrättade Lägre Landlbruksskolor, hvilkas antal numera utgjorde 10, icke kunde utöfva åsyftad verksamhet med mindre statsbidrag än 2,000 R:dr för hvardera, begärt att anslaget för dessa skolor måtte förhöjas till 20,000 R:dr, att utgå med 2,000 R:dr för hvardera, under vilkor att lärokursen bestämdes lill 2:ne år samt att 12 friplatser funnes vid hvardera skolan; och då det är vordet upplyst, att det ringa anslaget af 1,000 R:dr, som 414 Expedilions-(JIskottets Förslag till und. Skrifvelse, N:o 172. till de lägre landtbruksskolorna utgått, icke varit tillräckligt för desammas ordnande på ett fullt nöjaktigt sätt, samt nyttan och gagnet af dylika tillämp ningsskolor, egentligen afseende bildandet af skicklige jordbrukare, allmänt erkännas, hafva Rikets Ständer ansett sig böra bifalla det af E. K. M:t för de lägre landtbruksskolorna nu äskade anslag 10,000 R:dr, utöfver den förut beviljade lika summa, alt utgå med högst 1,000 R:drs tillökning för hvardera af ifrågavarande skolor, hvilka E. K. M:t linner uppfylla ändamålet att lemna en fullt tillfredsställande undervisning åt minst 12 frilärlingar ärligen; beroende det af E. K. M:t, att i händelse besparingar å detta anslag uppkomma, använda sådana besparingar för bildandet af ytterligare en landtbruksskola i något af de nordligare länen. 8:o.
Min öfvertygelse, att bär endast är fråga om en redaclionsbeslämmelse, grundar jag derpå, att 50 § endast innehåller en föreskrift om verkställigheten af bevilln.förfall». Den börjar nemi. med ett bestämmande, huruledes Konungens Bef:h:de skola gå till väga, för att, så fort sig göra låter, bestämma terminerne för laxeringscomiteernes sammanträden. Sedermera föreskrifter § uti 2 morn., att ”då denna bevilln.stadga för första gången skall lända till efterrättelse, bör af Konungens Bef:b:de i kungörelsen lillkännagifvas, ali den minimilariff för hemmansvärdet i hvarje län, B. St. år 1823 fastställde, nu ånyo stadfästad oell vid bevilln.stadgan fogad, skall lända till efterrättelse oell i intet läll får understigas”; äfvensom § medgifver rättighet åt laxeringscomileen, alt vid bevilln.stadgans första tillämpning vidtaga de åtgärder, i afseende på hemmanens beskattningsvärden, sorn § närmare omförniäler. Således skulle jag för min del tro, att Ulsk. bort handla i öfverensstämmelse med den § i Riksd.Ordn., sorn stadgar, att när icke sådane frågor hos Stånden äro för handen, hvilka äro af beskaffenhet att icke kunna förfalla, utan förhållandet är motsatt, sä hör också frågan, då tvä Stånd stanna emot. två, förfalla. Nu hafva två Stånd godkänt den redaetion, som Utsk. föreslagit, två Stånd äter icke godkänt densamma, och således stannat i olika beslut, i afseende på den ifrägakomna redactionsförändringen, hvaraf, efter min öfvertygelse, följer, att det gamla stadgandet i bevilln.- förord», hör oföräudradl bibehållas. Jag anhåller således, att B. o. Ad. ville, på sätt ofta åberopade § af Riksd.Ordn. innehåller, förklara, att denna fråga förlällit samt att del bör förblifva vid det gamla. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Antingen innefattar det omtvistade ordet en bevillningsgruud, eller gör det del icke.
N:o 3g, i anledn. af vackt fråga oiu afskaffande af offentlig afbön, blef samma betänk, af R. o. Ad. bifallet. Ånyo föredrogs och bifölls StatsUtsk:s den 29 sisll. April e. ro. samt den 2 dennes f. m. på bordet lagda utlåt. N:o 80, i anledn. af väckta förslag om bestämmande af pensionsrält för Statsrådets ledamöter, i sammanhang med den lönereglering, som af Utsk. föreslagits, i följd af Statsrådets förändrade organisation. Föredrogs ånyo Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk:s den 20 sisth April samt den 2 dennes f. ro. på bordet lagda betänk. N:o 1 1 , i anledn, af väckt motion, alt afstånden emellan gästgifvaregårdarna i Riket måtte regleras. Frih. Hamilton, Hugo: Enligt hvad jag tror mig vela, är detta betänk, bifallet af de öfriga Stånden. Jag anhåller, att Hr Ridd.SecreCn behagade lemna ypplysning derom. Underl. Ridd.Secret. lillkännagaf, att detta betänk, blifvit afslaget af PresteSt. samt bifallet af BorgareSl., och att underrättelse om BondeSt:s beslut i delta ämne ännu icke ankommit. Hr Ribbing, Arvid: Då jag varit bortrest den tid Ekon.Utsk. fatlat ifrågavar. beslut, känner jag ej de skäl, hvarpå Utsk. grundat detsamma; men jag vågar likväl göra den hemställan, om det kan anses lämpligt alt till K. M. framkomma med en önskan, som icke afser annat än hvarom i lagen redan linnes stadgadt. Skulle dock en sådan lind. framställning komma att äga rum, torde afseende böra fäslas lika mycket på vägens beskaffenhet som dess längd; emedan månget vägstycke om en mils längd, isynnerhet vissa årstider, är vida besvärligare än ett annat om 2 mil. Ilr Sandel hje Im, Pa u 1:
För min del anser jag del vara omöjligt att tillvägabringa den förändring StalsUtsk. tillstyrkt, utan att Krigsmanshuskassan derigenom bestämdt blottställes för äfventyret att förlora en betydlig del af sina inkomster, ty det är klart, att i samma mån som välmågan stiger i landet, i samma mån ökas äfven de transaktioner, hvarifrån afgifter tillflyta Krigsmanshus-kassan, och huru skola väl dessa tillökade inkomster kunna utredas, för alt sätta kassan i tillfälle att af Statsverket undfå sin ersättning. Det torde blifva svårt för StatsUtsk. att i detta hänseende utfinna någon utväg, som är på engång enkel och säkert ledande till sitt ändamål. Kan man icke del, utan måste man tillvägabringa förändringen på bekostnad af både det enkla och beqvämliga ; må man då låta förblifva vid hvad 270 Den 8 Mars e. m. sorn Sr, ty derpå göres ingen förlast hvarken af kassan eller af Staten. Men väl eger den förra då säkerheten qvar att få tillgodonjuta hvad henne lagligen tillkommer. Jag förnyar min anhållan om återremiss af denna punkt, och upmanar StatsUtsk. att med desto större noggrannhet ånyo öfverväga saken, som den föreslagna förändringen rörer upbördssättet af en afgift, hvilken utgör en af de förnämsta inkomstkällorna för Wadstena Krigsmanshus-kassa, hvars ställning man väl icke bör, för en s. k. räkenskapsförenklings skull, hvarken försämra eller blottställa för äfventyret att försämras. Hr Lefrén: Allt sedan anbefaldt blifvit, att granskningen af upbörden utaf Krigsmanshus-kassans medel icke vidare skall verkställas inom Krigs-colhra, utan denna granskning blifvit öfverflyttad till Kammarrätten, är det Krigs-colhm omöjligt att känna, huruvida i mera eller mindre mån dessa afgifters beräkning sker författningsenligt eller icke. Krigs-colhm får nu endast mottaga upbördens belopp; granskningen sker inom Kammarrätten. Om så hända skulle, hvilket tvifvelsutan blir fallet, att dessa afgifler i framtiden komma alt stiga, sä är det väl billigt och rätt, att kassan härom erhåller kännedom.
Att församlingens rätt genom detta förslag ej, såsom vid de regala pastoraterna, blir den, att sjelf omedelbart kalla fjerde profpredikant, har sin naturliga anledning deri, att, under det vid de sistnämnda pastoraterna möjliga misstag å församlingens sida 56 Motioner i Presle-Slåndet 1865. N:o 24. i Kongl. Maj:ts utnämningsrätt kunna ega ett korrektiv, inträder deremot i afseende på förslaget till de nu ifrågavarande lägenheterna domkapitlet i sin verksamhet såsom normerande myndighet. Att åter domkapitlets uppgift, vid utseende af fjerde profpredikant, innefattar större svårigheter än dess nuvaran de åtgörande vid uppsättande af förslag, må ej nekas, men å andra sidan kan det ej heller betviflas, att domkapitlet i och med sin kännedom om stiftets presterskap och sin omvårdnad om hvad till församlingarnes själavård hörer, eger och kan förskaffa sig tillräckliga data, för att efter goda och objektiva grunder i hvarje fall fatta sitt beslut. På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, får jag alltså vördsamt föreslå, att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t anhålla om utfärdande af Förordning, hvarigenom stadgas, i afseende på tillsättande af presterliga sysslor i konsistoriela pastorater och sacellanier: att, sedan domkapitlet, enligt gällande befordringslagar, uppfört tre prestmän å förslag, och dessa sina prof aflagt, valförrättaren skall å frågodagen tillspörja församlingen, om hon, änskönt ingenting vore att mot de föreslagnas lära och lefverne anmärka, ändock vill hafva ännu en profpredikant, för utrönande hvaraf bör iakttagas hvad § 30 i Kongl.
Den 20, Juni. 1027 ökar ej denna sednares värde, annat an i förhållande lill Obligationerna, hvilket väl ej kan åsyftas som något Stats-nyttigt, enär der utgör i sig sjelf bedragande af dem, som för dessa Ob, ligationer lemnat goda Banco-sedlar. Tit. Påhlmans yttrade förutsättande, att vexlar ej få köpas för dessa Obligationer, styrker ytterligare denna farhoga. Om dessa Anmärkningar emot det föreslagna Upplånings-systemet för Statens räkning finnas förtjena afseende, så blir den väntade ökning af circulationen och lifligheten i Rörelsen sannerligen ej betydelig, oiti någon, aldraheldst, om upplåning af första slaget, Som var ä 3 procent att vid anfordran inlösas, endast skall ske i Stockholm t>et af Tit. Påhlman föreslagna Creditivel. ler Maximi belopp af Bankens biträde till nya Riks-Discoriten; nemligen genast, och efterhand som gamla Riks-Disconten inbetalar dess nu disponerande - R:d 5,200,000. nu ökadt med 800,000, till jemm 6,000,000. och dessa, i fall af behof, med annu 2,000,000. samt 1818 ytterligare 1,000,000. Summa R:d 9,000,000. blir dock, om Discontert bibehålles vid Banken ej så obetydligt, hvarken till det biträde dermed kan lemnäs -Näringarna utan deras -vidkännande af loa? Den ao Juni• af Resourcernas hämtande hos elem sjelfva ellet till den vinst det lemnar Banken, om ock den skulle genom en lägre renta för vissa. Låne-bi« träden litet nedsättas. Hvad Tit.
[1353] Hvarje söndag nytt program. [1357] P å l a n d e t, helt nära järnvägsstation och kyrka, kan god inackorI Palm &amp; StadlingS samt öfriga bokdering erhållas för 1 a 2 bildade flickor i bildad familj. Trakten förtjusande, lådor i riket: piano och goda grannar finnas. V i - dare underrättelse i sybehörshandeln 39 Sibyllegatan, Stockholm. Doktor C D. Allm. telef. Fruntimmerssjukdomar, Förlossningar. domar. BarnsjukBehandlar företrädesvis [1343] [1365] i. gen i våra dagar. Pris u n g a lärare. de bästa källor Bengzon. [1369] [1335] I nackordering kan erhållas för tvänne flickor. Pris för större deladt rum 65 kr. för mindre dito 50 kr. Enskildt rum 75 å 60 kr. Svar till » trefligt hem » Iduns redaktionsbyrå. H e m f a r g-ning ". S v. Billig färg till mattor. Man betar lapparne eller garnet, som skall användas till mattväfning i vitriol,1 löst i kallt vatten; sedan upprör man kalk i äfvenledes kallt vatten och lägger ner godset däri, låter det ligga en stund, hvarefter det upptages och sköljes. Häraf erhåller man en vacker ljusgul färg, ganska lämplig till mattor. G. Eanipkök. Stor värmeförmåga. Brinna luktfritt. Briljant belysning. Att fördrifva kålmask. Man nedsticker löfvade björkoch alkvistar mellan kåleller kålrotsplantorna, så begifver sig masken skyndsamt därifrån. Kitt till glas och porslin. Siktad kalk, blandad med ägghvita, lämnar ett godt kitt till glas och porslin o. s. v., men man måste använda det med största noggrannhet, så att intet får stanna utanför springorna, emedan det hastigt hårdnar och låter sedan svårligen borttaga sig. Att förbättra ost och göra den smaklig. Osten blötes först i vört och förvaras sedan i humle med en tyngd ofvanpå. extra solida 8 k r. med två vekar 12 kr. och med tre vekar 18 kr.