Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men genom det stadgande, at jngen får wara Riksdagsman, som icke fyllt 25 Ar, synes äfwen denna inwändning warahäfwen, hälst hwar och en wid denna alder wanligtwis, har förwärf wat den erfarenhet och de kunskaper, som fordras til ifrägawarande befattning; och da man ansett äldste närwarande Grefwen, äfwen wid denne alder kunna föra order in plerw, lärer den ester Matrikeln äldste närwarande Riddersman kunna bestrida Ordförandeskapet i et Utskott. Härtil kommer, at dä en antagen princips altid bör följas i alla delar, som under densamma böra och kunna hänföras, och, enligt hwad jag nyss nämnde, äldste närwarande Grefwen är Ordförande hos Rivderskapet och Adeln under Landtmarstalkens franwaro, bör ock den i et Utskott närwarande äldste Riddersman föra ordet. Kan äldsta Grefwen nästan under en hel Riksdag (Landtmarskalken kunde wara sjuk) föra klubban pä Riddarhuset; sä skulle det wara beklagligt, om icke den äldste Riddersman kunde göra det i et Utstött. Jag förmodar at hwarken Ridderstapet och Adeln eller de andra respeäive Standen under denna eller förra Riksdagar haft skäl at klaga öfwer Ordföranderne i Utskotten, fastän de icke warit genom wal utkorade. Jag förmodar, at de til egen och Ridderskapets och Adelns heder upfyllt detta kall; och man kan tyda hwarje sädant Förslag, som detta innefatta et slags misstroende til Den 6 Mars. 209 til den OZss bland Ridderstapet och Adeln, som bade äger och bör aga innom sig sa manga stickliga personer, at Utstotten hädanefter, som hittjls pä gammalt satt kunna förses med Ordförande. Jag wagar således utbedja mia Herr Grefwens och Landtmarstalkens kroposickon pä afstag ä det nya sattet, at utse Ordförande i Utstotten; och deremot at det gamla ma bibehallas.
General-tullstyrelsens dito, samt Kongl. Utrikes-departementets dito. öfver samtliga dessa räkenskapsformulär hade Kongl. Majit, enligt hvad Revisorerne vidare omförmäla, infordrat vederbörandes underdåniga utlåtande, hvilka jemväl till Kongl. Majit inkommit, utom hvad beträffade Kongl. Förvaltningens af Sjö-ärendena och Kongl. Flottans stationers hufvudbok, oaktadt förslaget till formulär för denna räkenskap redan den 14 November 1862 blifvit för afgifvande af sådant utlåtande remitteradt; och ansågo Revisorerne dröjsmålet med fullgörande häraf vara desto anmärkningsvärdare, som den slutliga pröfningen af jemväl de öfriga räkenskapsformulären uppehölles af denna enstaka fråga. Sedermera har dock, enligt hvad Utskottet inhemtat, Kongl. Förvaltningen af Sjö-ärendena inkommit med det infordrade underdåniga utlåtandet, hvilket, jemte öfriga frågan rörande handlingar, derefter blifvit, för afgifvande af underdånigt yttrande i anledning deraf, till Kongl. Stats-kontoret samt Kongl. Kammar-rätten remitteradt. Dessa embetsverk hafva väl ännu icke med berörda yttrande till Kongl. Majit inkommit; men då sådant, enligt Utskottet meddelad upplysning, inom kort tid härefter kommer att ega rum, torde, oaktadt önskvärdheten att denna, för lång tid sedan väckta vigtiga fråga så snart som möjligt bringas till slutligt afgörande, någon Stats-Utskottets Utlåtande N:o 21. 3 1 åtgärd i sådant syftemål från Rikets Ständers sida ej vara erforderlig, hvadan Utskottet hemställer, i att ofvanberörda fråga för närvarande icke må föranleda till något Rikets Ständers åtgörande. §2- (1863 års Rev.-ber. pag. 9.)
Vet, att så länge liljans blad bibehålla sin bländande hvita glans, så länge är din sons riddareära okränkt o c h hans s k ö l d utan fläck, m e n v e dig, o moder, o m du en dag finner den hvita blomkalken fläckad o c h dess blad skrynklade. M e n gif o c k - a k t på rosen, ty tilläfventyrs behagar det den allsmäktige att låta ett underverk ske m e d d e n; tilläfventyrs randas en dag, då d u får se den gjuta tårar af b l o d. Då må du lyfta ditt hufv u d h ö g t; då må du höja j u b e l r o p m o t skyn till härskarornas Gud o c h alla heligas Herre, ty då har han nådeligen tillstadt, att din s o n g e n o m den skö- naste d ö d kallats hädan från denna jämmerfulla värld. Må h e l g o n e n välsigna digl Farväl! » Ej fullt har borgfrun fattat, h v a d den gamlas o r d inneburit, förrän denna är försvunnen. Tyst o c h stilla, som h o n kommit, vände h o n åter till natten o c h mörkret därute. M e n hennes gåfva höll stolts Elisif i sin hand, o c h h o n satte liljelöken o c h rosenskottet i sin trädgård. Och himmelens herre lät dagens sol lysa öfver blomstren och fuktade dem med ariadagg o c h serlaregn. 3 — Så k o m den dag, då liljans kalk ö p p n a d e s, o c h då solens strålar kysste den nyutspruckna rosens blad. Och himmelen log, o c h fåglarne sjöngo, o c h stolts Elisif prisade H o n o m, s o m är världsalltets skapare o c h uppehållare.
Man skulle dock kunna dervid med skäl anmärka, att hvardera af de båda kämpande elementerne, det conservativa och det progressiva, på detta sätt starkare construerade än förut, skulle göra den spänning, som redan nu existerar, än större och vådligare; men till undvikande deraf har man då den utväg, att nya elementer insättas, som kunde medla vid conflicter, så att densamma blefve mindre, hvarföre man i den nybildade nedre kammaren borde införa åtskilliga mera återhållande elementer, än som skulle förefmnas om man blott deruti förenade de nuvarande Borgare - Deli 13 Mars f. m. 1C3 Och BondeStin, och i den öfre några mera progressiva, än om den bildades blott af Adel oell Presterskap. Således, för alt tala om den nedre kammaren, om i den dess hufvudsakligaste beståndsdelar väl skulle komma att utgöras af representanterna, dels för den nuvarande talrika jordbrukande classen, BondeSt. och dels för det industriidkande BorgarcSt., men båda dessa classer skulle uppspädas med andra nya clementer, på det sätt att alla öfriga lill representationsrätt qvalificerade medborgare på dessa tvenne hufvudclasser fördelades, så kunde man så mycket förr göra det, som dessa Stånd genom sina föregide beslut medgifvit rättigheten att så förfara. Om man sålunda skulle låta den jordbrukande classen blifva uppblandad med alla andra fastighetsägare på landet, indelade i districter, der valrätten ulöfvades samfäldt, och man på samma sätt skulle uppspäda BorgareSt. med alla i släderne boende fastighetsägare, så skulle man redan derigenom föranleda, alt den alltför stora olikheten mellan hamrarne upphörde. Dessutom skulle jag tro, för att göra denna olikhet dem emellan ännu mindre, alt man skulle kunna låta dessa särskilda valcretsar väljaombud inom högre qvalificationer, hvilka ombud för de mindre kretsarne deremot sedermera i större kretsar för hela län skulle sammanträda för ali välja ombud i den nedre kammaren till ett visst, mindre antal.
På detta sätt skulle hela nationen stå rustad såsom en man, utan att betunga StatsKassan på oskäligt sätt, och det afsedda ändamålet vinnas. Ett folk i läger anfaller man icke utan besinning. Ett lands försvarssystem måste ställas i sammanhang med dess allianssystem. — En blick härpå torde öfvertyga oss derom. Den makt, som i våra dagar beherrskar håfven, är den mäktigaste. En blockad, systematiskt utförd, utestängande ett land från dess förbindelser och handels-gemenskap med andra länder, är tillräcklig att betvinga detsamma. Ett aldrig så väl ordnadt landtförsvar är derför icke tillräckligt nu för tiden att betrygga ett folk; sjöförsvaret är lika vigtigt som landtförsvaret. Det måste vara så omfattande, att det under inträffande krig kan möta och betvinga en fiende. Den mäktigaste sjöstat är verldsstat. En nation af andra ordningen, som vår, med relativt små resurser, kan aldrig updrifva sitt sjöförsvar till den punkt, som erfordras. Det måste derför söka skydd för sin svaghet härutinnan hos andra mäktiga folk. Att Ryssland icke är en sådan stat, som med hänseende till sin sjömakt kan skydda andra folk, hafva vi helt nyligen erfarit, emedan det icke kunnat skydda sig sjelft. Att vi äfven om så vore hvarken kunna eller böra begära dess skydd är uppenbart. Så mycket mera nedslående för nationalkänslan och vår nationalpolitik måste det intima förbund med Ryssland anses, som Carl Johan inledde, i motsats till den fosterländska politik, som blifvit ett arf från våra stora Oarlar och Gustafver och öfvergått till en traditionel instinkt hos folket. Hvad har också blifvit följden af densamma? Jo! att vi invaggat oss i sömnaktig säkerhet, — et dolce farniente — utan eftertanka. I hvad skick befunno sig våra försvarsanstalter vid Carl Johans dödliga frånfälle? Må man beskylla oss för karghet. Må hans systems förfäktare göra hvilka tillmålen som helst; nog afl för nationen kan det en - Den 6 Juli e. m. lil dast blifva skäl, att för fosterländskt ändamål göra stora upoffringar och utgifter.
Herr von Troil har äfven riktigt anmärkt, att Banken måste tillhandahålla låntagaren samma silfverknapp eller fingerborr, så vida den icke vill blottställa sig för reconventious ansvar. För min del ha - 0 c 11 a5 N o v e ni lier f. »n. de ja" derföre helst önskat, att minimum för belåningen på guld och silfver blifvit fastställd till 5o R:dr, hvilket jag ock inom Utskottets financeberedning föreslagit; men då det icke är så lätt att på en gång återgå till fullständig ordning i vårt Bancoväsende, utan måhända bättre att göra dot småningom, får jag på detta enda skäl tillstyrka antagandet af de 4 R:dr Utskottet i silt första Betänkande föreslog. Utskottet antog då, ehuru Beredningen tillstyrkte 5o R:dr, ett minimum af 4 R:dr med afseende på värdet af en vanlig mindre matsked; och jag tror, att detta innefattar en tillräcklig fördel och beqvämlighet för dc lägre klasserne. Ty blifver frågan om llieoskedar, går sannerligen fördelen af hela lånanstalten förlorad för låntagaren genom promenerandet till Banken och försittandet derstädes af en hel förmiddag för erhållandet af ett lån till så ringa belopp och dito dito vid inlösningen. Det är således blott såsom början till en återkommande ordning, jag tillstyrker bifall till antagandet af 4 Rtd-rs minimum. Friherre Cederström: Här har af någre ledamöter blifvit anfördt, att det vore en stor skillnad emellan belåning och växling, och deri hafva dessa ledamöter rätt. Men frågan om belåning på guld och silfver är för Bankens rörelse af enahanda beskaffenhet, som växlingen; Banken får i Den “> November f. in. sina hvalf emottaga full myntbar Valuta för de sedlar den utgifver, och den får räntan i ersättning derföre, att valutan icke genast får myntas eller användas. Suppositionen, att man skulle komma med knappar eller fingerborrar, (hvarföre icke så gerna med knappnålar,) lärer åtminstone sällan inträffa; men att fastställa en falsk grundsats, är aldrig nyttigt, och den rälta grundsatsen är den, att alla bora njuta lika rätt.
Sedan Utskottet nu redogjort för tillkomsten och beskaffenheten af närvarande former för utoch invexling samt Bokföring af Bankens större Sedlar, öfvergår det till pröfning af den vigtiga frågan, huruvida dessa former, ehuru först framkallade af behofvet att åtminstone skenbart iakttaga Banco-ordningens bestämda förbud emot så kallade Creditiv-Sedlar, kunna, vid jemförelse med det, så vidt Utskottet känner, vid alla andra Sedel-Banker antagna Cassasystemet, tillerkännas öfvervägande fördelar, eller om ej, äfven hos oss, detta sista system bör antagas, sedan den slöja längesedan fallit, som Transport-räkningens namn kunnat kasta öfver det factiska upphäfvandet af 71 §. i Banco-Ordningen. Utskottet har, vid denna pröfning, ansett sig böra hufvudsakligast och i främsta, rummet afse allmänhetens tryggande emot misstag och bedrägerier, samt dess becj-vämlighet; — ty det är på Allmänhetens förtroende, som Banco-Sedelns omlopp så hufvudsakligen grundar Panco-Utskottets Memorial N.-o Qo. 33 grundar sig, — och i det andra Bankens säkerhet och fördel. Utskottet får sålunda först till besvarande upptaga frågan: huruvida _, genom Transport-Räkningens, upphörandej något af de medel skulle gå förloradt sorn försäkra nyssnämnde bägge föremål. Bland dessa medel har man räknat: A. Transporten å Sedeln _, ansedd innebära för Allmänheten en utväg att gifva penninge-remisser större säkerhet, äfvensom att erhålla ersättning för bortstulna eller förlorade Sedlar; samt för Banken, en garantie emot förskingring af de betydliga summor i färdiggjorda Sedlar, som måste anförtros enskild vård, emedan först insättarens transport erfordras, innan dessa förvandlas till verkligen löpande mynt.
St:s delegationer; JVs 16, med förslag till ändring i 69:de §:n Reg.-F., ang:de behandlingen af StatsUtsk:s Betänk, i vissa frågor; JVs 17, med förslag till ändring i 14:de §:n Riksd.-Ordn., ang:de representations-rättigheten för Stockholm; JVs 18, med förslag till tillägg vid 46:te §:n Riksd.-Ordn., ang:de sammanträde af RiksSt:n för gemensamma öfverläggningar, äfvensom i sammanhang dermed, till ändring af åtskilliga §§:r i Riksd.-Ordn. och Reg.F.; JVs 19, i anledn. af ett Stånds återreraiss af Mern. JVs 8, innehållande förslag lill tillägg i 59:de §:n Reg.F. och 27:de §:n Usta mom. Riksd.-Ordn., ang:de K. M:s Propos. om Statsverkets tillstånd och behof; JVS 20, i anledn. af ett Stånds återremiss af Mern. JVS 9, innehållande förslag till ändring af 6S:de §:n Riksd.-Ordn., rörande revisionerne af Statsverkets, Bankens och Riksgälds-Kont:s tillstånd m. m. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. } till 4 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. 44 Den 5 Juli f. m. Onsdagen den 5 Juli 1854. Plenum kl. 10 I'. m. Justerades 8 prot.-utdr. för den 30 sistl. Juni och den 1 dennes. Uplästes ett af Gr. Liljencrants, Gust. Fredr., inlemnadt sålydande Mern.:
Under behandlingen af detta ärende har Utskottet jemväl förehaft en från Bonde-ståndet remitterad motion i samma ämne af samtlige Riksdags-fullmäktige trän Blekinge län, hvilken motion innefattar en omständlig redogörelse fö/ de i afseende å båtsrnansindelningen i Blekinge alltifrån 1809 års Riksdag gjorda framställningar och vidtagna åtgärder; men då Utskottet här ofvan redan meddelat en lullständig utredning al berörde förhållanden, anser Utskottet sig icke behöfva nu upprepa hvad ifrågavarande motion i detta afseende innehåller, utan får endast tillkännagifva, att motionärerne, under åberopande af de i äldre tider meddelta och vid flera tillfällen bekräftade löften och försäkringar, enligt hvilka de från konungariket Danmark eröfrade provinserna skulle i alla tider få utgöra såväl jor* Stals-Utskothls Utlåtande M H9. <leboks»om hemmantals-räntorna efter s. k. krono-värdi, utan förhöjning, fastat uppmärksamheten å den orättvisa, som i deras tanke innefattades uti det vid 1834—1833 års Riksdag fattade beslutet om öfverskotts-räntornas utgörande efter ärlig markegång; förmenande motionärernp, att den lindring, som Kongl. Maj:t och Rikets Ständer åsyftade att härigenom bereda de s. k. tillskotts-lagande hemmanen icke bort verkställas på bekostnad al räntegifvarnes lagliga rättigheter och till deras betungande; — och hafva Riksdags-fullmäktige från Rlekinge, i följd häraf, till afhjelpande al de menliga förhållanden, som verkställandet af ofvanberörde beslut redan visat sig medföra, framställt hufvudsakligen enahanda förslag, som Kongl. Majit uti Sin ofvan anlörda Nådiga framställning behagat Rikets Ständer meddela. Vid öfvervägande af hvad sålunda i denna fråga förekommit, finnér Utskottet väl, att det af Kongl. Majit nu i Nåder framställda förslag till slutligt afgörande
Ti! Lag - Utskottet. Et Memorial af ^näers Landsten fran Iönköpillgs Län, om uphäfwande af Lagens föreskrift i anseende til RewisionS-skillings nedsättande i Hof-Rätterne. Til Bewillnings-Utstottet. Et andragande af ^näers Danielsson med flere frän Elfsborgs Län, om lindring i Bervillningen för denna ort. Härom skulle de öfrige Respective Standen genom Protocolls - Utdrag wördsamt och »vänligen underrättas. Ut supra. Lx xrotocollo, 8. L. TräzLräb. Utdrag af Protocollet, hället i Högwördige Preste - Ständer den 27 Julli 1809. S. D. medelst Protocolls-U drag af den 25 dennes hemställer Riksens Högloft. Ständers Stats - Utstött, om icke Riksens Ständer skulle finna för godt, at i enlighet med hwad som af älder tilhört Banco-Utstottet, i afseende uppå Bankens Betjening, ät Stats Utskottet updraga, at emottaga samt pröfrva och afgöra de deswär och ansökningsmäl, hwilka Riksgälds Contoirets och General Ähistance-Contoirets Betjening samt andre personer, som med detza werk i en eller annan mätto hafwa at staffa, kunna finna fig l efogade, at til Riksens Ständers ätgärd anmäla. Efter för fig gängen Zfwerläqgning härom och med afseende uppä de wälgrundade anledningar , hwilka Stats Utskottet uti ofwanberärdedeft Protocolls Utdrag anfört, pröfwade Ständer enhälligt skäligt, at för dest del denna hemställan til alla delar bifalla; hwilket genom Utdrag af Protocollet skulle Stats-Utstottet, samt de Respective Med-Ständen wördsamt och wänligen tilkännagifwas. Ut supra. tllx ?rotocoIIo f k).
2.90 fylligt, smakligt vin. 1.25 » 1.00 | fl, sorter. halftorrt M 1.40 » » » torrt. behaglig arom och smak 1.80 c Detta vin är ren drufva, behaglige ljust golden, fylligt jj med en svag muscatsmak. Det rekommed utmärkt arom och » 1.25,| d e r a s af läkare såsom synnerliger. smak. &gt; 1.75 | helsosamt, och är, utspädt med vatten J särdeles angenäm d r y c k. Kr. e s f r l fr ((! Q u e A W&amp;R^ST m B U T (S c IVÖSLAUER.GOLDECK Y » 2.75 J 0 n A R OLD BROWN SHERRY, II D DINNER SHERRY, J c r v B CHATEAU D ' ESTOURNEL 1886, 0 OIDEN SHERRY, ett FINE LONDON SHERRY, MANZANILLA, FIGEAC S:T EMILION 1877 GOOD SPECIAL PORT _ RICH FULL-FLAVOURED PORT » 1.50 (c SUPERIOR FRUITY LONDON PORT VERY SUPERIOR OLD LONDON PORT V L N OLOROZO. FINE SHERRY MUSCATEL FINE OLD SHERRY MUSCATEL VERY OLD SUPERIOR SHERRY MUSCATEL 2.001 m e t i e n FRÅGOR. Mi. I: 20 pr mtr mig en liten inkomst? Medföljer någon beskrifning öfver väfstolens uppsättning m m.? Gerda. » lager af schalar, eleganta underkjolar i såväl ylle som siden med ylle-flanellfoder, paraplyer för N:r 8 4 3. Skulle någon af » Iduns » läsare damer o. herrar från de enklaste till de mest eleganta o. moderna billigast hos vilja gifva mig ett godt råd? Jag önskar lära mig franska språket; går det genom själfstudier?
Under anförande, hurusom öfver allt i landet ett lifligt intresse för trädgårdsskötsel börjat visa sig och detta intresse, klokt handledt, kunde bereda trefnad omkring många bostäder samt för befolkningen blifva högst inkomstbringande, men fara vore att det efter åtskilliga misslyckade försök åter förslappades och försvunne, om statsmagterna försummade att lemna saken sitt understöd, hvilket lämpligast kunde åstadkommas genom beredande af tillfälle för allmänheten att för trädgårdars anläggning och ändamålsenliga vård erhålla upplysningar och råd af någon fullt sakkunnig person, — har Herr 0. E. L. Dahm uti en inom Rorgare-Ståndet väckt, till Stats-Utskoltet remtterad motion (JW 91), föreslagit, att Rikets Ständer måtte anslå tvänne löner, hvardera å 2,000 R:dr, till tvänne Trädgårds-ingeniörer, Stals-VtskoUels Utlåtande M 99 63 hvilka skulle antagas och anviindas till allmänhetens tjenst på samma vilkor, som de redan anställde Landtbruks-ingeniörerne. Det torde vara af erfarenheten ådagalagdt att åtminstone i södra och medlersta delarne af riket klimat och jordmån i allmänhet väl lämpa sig för trädgårdsodling, men för att denna näring skal! kunna med någon fördel bedrifvas, erfordras icke blott den omsorg och skicklighet vid trädgårdens skötsel, som af en duglig trädgårdsmästare kan förväntas, utan äfven, och detta kanske i främsta rummet, noggranna, af större kunskaper och vidsträcktare erfarenhet ledda undersökningar af jordmån och andra omständigheter för bedömande af trädgårdens lämpligaste läge och planen för dess anläggning, äfvensom ett af de lokala förhållandena betingadt urval af de träd och andra vexter, som för hvarje särskildt fall må vara mest passande. För närvarande äro grundligare kunskaper härutinnan lika sällsynta, som de äro för ändamålets vinnande nödvändiga.
Det brådskar inte. » » Du är alldeles bestämd för saken emellertid? » » Ja visst, någon gång måste det ju ske i alla fall. » » Ä r det så n ö d v ä n d i g t? » » Nödvändigt » — Gustaf gjorde en stor gest — » när j a g håller af henne och hon af mig, så tycker jag, att saken är tydlig n o g. » » Men om hon nu inte håller af dig så mycket, att hon vill förena sitt öde med ditt? » » Ja, inte är j a g den, som dör af olycklig kärlek. Men det vore förargligt att få en korg. » » Den förargelsen skall ' jag bespara dig, » sade Georg, och efter dessa gåtfulla ord gick han in i nästa rum. Då ingen var där, fortsatte han ut i tamburen. Där sammanträffade han med fröken Anna. Hon såg så skälmsk ut, när hon frå- gade, o m han redan skulle gå, att han måste dra ' på munnen. Men i nästa ögonblick var han åter allvarsam. » Fröken Anna, » sade han. » Jag vill förbereda er på, att min bror har något viktigt att säga er. » » Jaså, hvad skulle det kunna v a r a? » Hon tittade under lugg på honom och vaggade med kroppen som en liten skolflicka. •&gt;- • &gt; endast äkta, från när det mina införskrifves fabriker direkt O VENSKA — FÖRESTÅNDARINNA Å SJUKHUS ° I N E W Y O E K. Fröken Elsa Nelson bördig från Stockholm, hvilken för ett 10-tal år sedan här utbildade sig till sjuksköterska, har nyligen antagits svart, h v i t t och kulört från 6 5 öre till kr. 1 6: 4 5 pr meter — slät, randig, rutig, fasonerad, damast m. m. (cirka 240 olika kvalitéer och 2,000 olika färger, mönster m. m.). Siden-Damast fr 90 öre-16,45 i Bal-Siden fr. 65 öre — 16,45 Siden Basttyger pr robe » kr.
Orsaken dertill är naturligtvis, att R. St. hafva förutsatt, att en hamnbyggnad eller hvilken anläggning som helst, hvartill penningar anslås, icke bör erlägga någon ränta derå, förr än förelaget lemnar någon inkomst, enär man velat, att inkomsterne skola motsvara utgifterne, och för den tid, företaget icke lemnar någon inkomst, har Staten icke heller beräknat sig någon ränta, .lag anhåller, att StalsUtsk. måtte, för den händelse punkten blir återremitterad, hvarom jag anhåller, betrakta saken ur den af mig nu angifna synpunkt. Hr Akerman, Fredr.: Den som erinrar sig de vilkor, hvar under län af Statsverket tillförene blifvit lemnade ät enskildta korporationer för allmänt nyttiga förelag, skall troligen icke finna annat, än att de vilkor, som lili ifrågavar. betänk, blifvit föreslagna, eller 4 procent ärlig ränta, äro så rundligt tilltagna, att riksg:s-kont:s på f. m. omnämnda mäklareskap, långt ifrån att medföra några förluster, skall i stället tillskynda kontoret fördelar. Härvid bör jag naturligtvis icke fästa mig vid de närvar, förhällanderne i penningeväsendet, likasom jag ej eller hyser den förhoppning, att de nuvar. trångomålen skola så hastigt upphöra, men jag hoppas likväl, att dessa mindre lyckliga förhållanden skola sä förändras, alt riksg:skont. med vinst kan utlåna penningar mot 4 procents ränta efter 8 års förlopp, och jag anser mig derom fullkomligt öfverlygad, utan att vara sangvinisk i mina förhoppningar. Hr von Ilartmansdorffs förslag, att den ränta, hvilken riksg:s-kont. bör åtnjuta för dessa lån, skall bestämmas i förhållande till den ränta, riksg:s-kont. mäste erlägga i och för anskaffande af dessa penningar, synes mig mindre lämplig, enär det är naturligt, att för de län, riksg:s-kont. 1111 upptager det måste betala 5 procents ränta.