Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För mia del har jag hört tankarne vara så olika om denna persons förtjenster, att jag hemställer, om man lättsinnigt bör bifalla den hegärde pensionen. Jag känner icke Herr Löfvings förtjenster; men jag följer härvid och alltid den grundsats, att, i händelse af tvekan, hellre afslå, än bifalla ökede utgifter för Staten - 266 Den g September f, m, Herr von Hartmansdorff, Augujl: Jag tror, att den värde Ledamoten misstagit sig, då han förmodat frågan vara om en tillökning i Statsutgifterne; ty StatsUtskottet har för blifvit vid sitt förra tillstyrkande, utan afseende på de deremot gjorda anmärkningar. Friherre Wrangel'. Det är väl möjligt, att jag misstagit mig om Utskottets mening; min blifver i alla fall, att pensionen ej bör beviljas. jag känner icke, om Herr Löfving förut haft pension af Statsmedlen; i annat fall bör all fråga derom förfalla. Grefve af Ugglas , Gujlaf: Jag anhåller, att få upplysa, det anledningen till frågan om pension för Directeur Löfving varit en i BondeStåndet väckt, och derifrån till StatsUtskottet remitterad motion om 1000 Rtdr Banco pension för nämnde Löfving. Vid motionen voro åtskilliga testimonia bifogade om Herr Löfvings förtjenster, bestående deruti, att han uppfunnit ett sätt att skyndsamt och med bi., träde af få personer gjuta krigspiecer och särdeles ammunition. Ett betyg i detta afseende var, bland andra, utfärdadt af framlidne General von Cardell. Af sådan anledning och då dessutom Löfving är en gammal man , och stadd i behof, ansåg Utskottet sig böra tillstyrka pension, men nedsatt till ett belopp af 333^ R:dr. Utlåtandet derom blef återremitteradt af flere Stånd med anmärkning, att pensionen bordt blifva dels xooo R:dr, dels 500; och dels att någon pension ej boide beviljas. Utskott Den 5 September f m. tet förblef dock. vid sitt förra tillstyrkande; och jag hemställer, om icke detta utgör en billig medelväg.
Skiftesverkets fortgång visar sig af bifogade tabell N:o 11. Hemmansklyfningar af laga skiftes natur Tab. N:o u. äro ej inberäknade. Orsaken till skilnaden i antal af sökte och fastställde skiften kan antagas vara, att en del ansökningar blifvit återkallade, och att förrättningar, hvilka i ansökningarne uppgifvits såsom laga skiften, befunnits icke böra under denna egenskap hänföras. Endast för en del skiften har upplysning om gode männens arfvode kunnat vinnas, hvarföre det sammanräknade beloppet 156,813 R:dr är mindre, än hvad i arfvoden utgifvits. De i sista kolumnen af tabellen anmärkte utgifter afse ej arfvoden, utan odling, häfd, plantering och utflyttning. Inflytelsen på jordbruket af verkställda skiften har icke kunnat vara annat än välgörande, då i betraktande tagas ökade odlingslägenheter, den skiftade jordens bättre skötsel och deraf härflytande större afkastning. O. Politi. Af tillämpningsskolor och uppfostringsanstalter, utom elementarläroverken och folkskolorna, finnas: 1) Länets landtbruksskola, som organiserades år 1857 och förlädes till Wrangelsro, under Sperlingsholm lydande egendom en half mil från Halmstad. Vid skolan äro anställde, jemte Föreståndaren, en Underlärare, en Veterinärlärare, en Lärare i slöjd och en i smide. Lärokursen är tvåårig. Sedan skolans stiftande hafva utgått 12 frilärlingar och 3 betalande, af hvilka 13 erhållit tjenster och 2 emottagit eget jordbruk. För skolan är beviljad t ett årligt statsanslag till belopp af 4,000 R:dr; hvarjemte Hushållnings-sällskapet årligen lemnat ett tillskott af 500 R:dr. Det torde ännu vara förtidigt att fälla något bestämdt omdöme om följderna af denna skolas verksamhet.
Hof-Rättens den 10 September 1860 i detta mål gifna Utslag innehåller hufvudsakligen, att, enär tillförordnade Domhafvanden uti ofvanomförmäide hänseende i hög grad felaktigt förfarit vid utöfvandet af Domare-Embetet och han, som icke styrkt sin uppgift, att oftanämnde beslutet blifvit i Domstolen afkunnadt med annat innehåll, än som i Domboken först influtit och det af honom för verkställighet expedierade Domboks-transsumt jemväl upptog, tillika vore förvunnen, att hafva af vårdslöshet fällt orätt Dom, Kongl. Hof - 45 Rätten, jemlikt 1 Kapitlet 12 § Rättegångs-Balken, pröfvade rättvist fälla tillförordnade Domhafvanden, för livad honom sålunda till last lage, att höta Tvåhundrafemtio Riksdaler till treskiftes emellan Kronan, Nordmarks Härad och Advokatfiskal. Hetta Utslag har, mig veterligen, icke blifvit öfverklagadt. Vid anställd granskning af fångförteckningarne för Umeå Länshäkte och genom förelupen skriftvexling hade jag inhämtat, att en tillförordnad Domhafvande vid urtima Ting med Umeå Tingslags Härads-Rätt den 8 Augusti 1857 dels dömt en anklagad aft för första resan stöld af gods, värdt Tjugutre Rdr 16 sk. Banko, ibland annat, böta detta belopp tredubbelt med Nitio Rdr, dels ock uti saköreslängden infört bötesbeloppet till allenast Sjutio Rdr nämnda mynt; hvarföre och då sålunda blifvit meddelade både felaktig dom och oriktigt embetsbevis jag funnit mig föranlåten öfverlemna handlingarne till Advokatfiskals-Embetet i Kongl. Svea IIof-Rätt för anställande af åtal emot vederbörande. I detta mål meddelade Kongl. Hof-Räften Utslag den 6 December 1859 af innehåll, att som Umeå Härads-Rätts ofvanomförmälda beslut, hvarigenom den sakfällde för första resan stöld till värde af Tjugutre Rdr 16 sk. blifvit dömd att böta Nitio Rdr, i stället för endast Sjutio
Äfven den gamla » rek » - poesien, som i synnerhet florerade i universitetsstäderna, håller på att gå åt skogen. De fem sigillen äro redan förminskade till två eller tre - — oeh » reken » själfva som oftast utbytta mot postanvisningar, tomma, tryckta, officiella blanketter, som ingenting säga, opersonliga, ointresserande stumma sifferuppgifter om att så och så många kronor har du att lyfta. Nå, ja — pengarne komma ändå. Jag tyckte mera om » reket » — men låt gå för postanvisningen! Men — hvart låter jag föra mig? Jag ville ha gjort en antydan om, huru postverket utvecklats och den trafik, det drifver, mångdubblats — isynnerhet genom upprepade portonedsatser, huru postverkets uppgift blifvit allt större och större såsom en förmedlare ej blott af människornas tankar utan af deras penningaffärer, ja, ändtligen genom postsparbanken, af deras besparingar, och i u r u som en följd af det allt jämt ökade behofvet af mänskliga krafter i verkets tjänst — kvinnan så små- ningom tillkämpat sig en plats äfven här. * Det dröjde rätt länge innan kongl. postverket officiell öppnade sina portar för kvinnan. Efter den stora segern 1863, då rikets ständer tvungo regering och telegrafstyrelse att öppna telegrafverket för kvinnan, tog man sig en lång hvila i fråga om reformer i denna väg. Vid 1866 års riksdag väcktes frågan ånyo till lif, och sedan gick det steg för steg framåt. 1869 blef kvinna berättigad att anställas som lärarinna i teckning och sång vid lägre elementarläroverk, och 1870 tilläts hon utöfva lä- kareyrket. G-enom cirkulär den 3 april 18.71 bestämdes, att kvinna kunde användas i postverket » så-. väl till extra biträde mot arvode å stat som ock till tillfälliga arvodister », och genom k. brefvet den 6 juni 1873 förklarades kvinna kompetent som sökande till föreståndarebefattning å postexpedition. Men redan långt förut voro nog kvinnor använda i postverkets tjänst. I » den gamla goda tiden » antog och afskedade samt aflönade postmästaren efter behag sina biträden.
Om nu ett sådant anförande tryckes och det pä ett sätt att det får gå och gälla såsom om del vunnit en allmän sympati inom rikets första Ständ, sä skall mången af allmänheten, måhända äfven utom Sverige, antaga att det icke blott varit för den i anförandet rådande varma stilen, som R. o. Ad. gillat detsamma, utan jemväl i anseende lill de deri uti juridiskt hänseende framställde åsigtcr. Allmänheten skulle möjligen deraf hilda sig en opinion om den ståndpunkt, hvarpå den juridiska bildningen för närvar, befinner sig inom detta Ständ, hvilken opinion R. o. Ad. måhanda efter några månader linner det hafva varit onödigt att framkalla. Det är derföre jag afslyrker den ifrågasatta tryckningen. Hr Printzenskjöld: Det förefaller mig i sanning oväntadt alt här erfara sä mycket motstånd emot Frih. Falkenbergs förslag om tryckning af ifrågavar. motion; och man vore nästan frestad att tro, det motståndarne fruktade för den verkan, som skulle uppkomma deraf alt motionen genom en sådan åtgärd snart utspriddes bland allmänheten. Finnes det oriktigheter i denna motion, — såsom flera talare påstått — så synes det mig, sora skulle, genom tryckningen dessa förmenta oriktigheter lättast och säkrast komma i dagsljuset, samt dymedelst rättelse af dem kunna vinnas. Man har äfven bestridt tryckningen på den grund, att ett sä beskaffadt beslut af R. o. Ad. skulle kunna anses såsom en opinionsyttring. Men dä skulle ju hvarje Utsk:sbetänk., hvarje K. propos. kunna betraktas såsom innefattande Ståndets opinion, enär de jemväl lill trycket befordras. För min del tror jag ej all saken så bör betraktas. FYågan är af den stora vigt att den med det snaraste bör komma till allmänhetens kännedom genom motionens särskilda tryckning; och det är på denna grund som jag utan att afse någon slags opinionsyttring från Ståndets sida, linderstedt Frih. Falkenbergs förslag.
Den 10 Mars f. m. häraf, att ej allenast yrkenas intressén, utan äfven de tänkesätt, som tillhöra den offentligt verksamma medborgaren höra finnas inom nationalrepresentationen, och kunde man så sammansätta den, alt yrkenas intressen hufvudsakligen finge plats uti den ena kammaren och de medborgare constituerade den andra, hvilka egentligen lefva ett offentligt lif och sätta sitt eget i andra rummet; så inser jag icke hvarföre den ena kammaren skulle mer än den andra kunna kalla sig nationel. Om jag varit för vidlyftig, så får jag urskulda mig med ämnets stora, ja oändliga inflytande på fäderneslandets framtida statsskick. Utan tvifvel utgör medborgarens eget inflytande på de allmänna ärendenas behandling en af hans dyrbaraste rättigheter. Sättet, hvarpå det utöfvas, kan sprida intresse, men ock införa en likgiltighet för de allmänna ärendenas behandling. Lagstiftaren äger i sin makt att föryngra samhällskroppen och höja det lif, som rör sig i dess ådror; men ock tända en eld, som förtär dess ädlaste krafter och störtar i inbördes split den rörelse, som under samdrägt förer folken allt närmare lill förädling, ära och lycka. Jag föreslår vördsamt H. R. o. Ad. att såsom sin gemensamma tanka förklara Const.Utsk:s förslag vara oantagligt. Frih. Hermelin, Aug. Söderling: Jag anser mig skyldig att upptaga ett uttryck, som af en värd talare blifvit fäldt under debatten. Han har sagt, att förliden riksdags Const.Utsk. fallit i händerne på ett parti. Må nu vara, alt det förra Const.- Utsk. misslyckats i sina bemödanden att på ett antagligt och välberäknadt sätt tillvägabringa en förändring i representationssättet; jag tror dock, att den sympathi, dess förslag vunnit innom den Svenska nationen, är för omförmälde Ulsk. en borgen derför, att dess bemödanden icke varit endast partisinnets foster, utan att förslaget ägt en djupare grund än nyhetsbegär eller något dylikt.
Sedan nu upplyst är, ott denna Lön och Traktamente ingalunda äro swarande emot de Lonincslöunoner han, såsom Regements, Qwartermästare åtnjutit, anser Stats,Utstotket för deh del bade räktwisa och billighet fordra, att häruti bör ste en sadan rättelse, sorn med de af Riksens Ständer wid Stats,Regleringen fastställde grunder för fd. Swensta GardetS öfrige Ochcerares ersättning öswerensstämmcr. Uti underdånig strifwelse af den ro April i8ro, angående Ståts-Regleringen, hafwa Riksens Sc-lider förklarat, att de Erguadrons-Chcfer wid LifGardet till Häst, som genom R.ductionen äiwcn förlorat sine Compagnie-Rcvenuer, stulle, till ersättning derföre och egentcsigen i afseende pä godtgörande! för erlagde drygare accord, åtnjuta lika förmoner, som i 1806 ärs Stat blifwit förunnade ät Compagnie-Chewrne wid de öfrige Gardes-Reoementerne, och hwilka förmoner stulle ätnjmas i Ätta är, nemligen sme är i Contant och för de öfrige 6 ären uti Stats-Wcrkels Rcwerser pä 6 är med 6 ProcentS ranta; och stulle denna Författning äfwen gälla för te Officerare wid f. d. Swensta Gardets och f. d. af Pal än sta Regementet, som wörö i samma belägenhet, sä att Accords-ersättning wid förefallande transport, befordran elier afgäng äfwen för dem äger rum. Dä nu, , efter hwad Handlingarnc innehälla, styrkt är, att Öfwer Adjutanten och Majoren Reutersköld, såsom Regemcnts-O.wartermastare wid f. d. Swensta Gärdet, innehaft lagliga och i Författningarne grundade Löningsförmäner till fullt och lika belopp med Compagnie»Cheferne wid berörde Nege - ioi4 Den z Julli.
Här finns natur, ro, hvila, det väl afslutade dagsverkets trygga hvila. » Det enda, som fattas, är en delischangs, » sa jag - drömmande. » En delischangs? » sa Lycko. » Ja, en delischangs, som under glada pisksrnällar rullar in, just när klockan slår 8. Kusken sitter uppblåst i sin kapprock med tömmarna i hand, medan de resande stiger ut och förfriskar sig med ett glas sekt eller öl. Ser du inte delischangsen, Ruffen lilla? Den svänger just nu o m hörnet. » » Jag ser den, » sa Johan, som lyssnat med gapande mun. » Gör Johan? » sa jag mildt, mycket mildt. (Hädanefter kommer jag att ta på min ed, att det är hans hustru, som pinat lifvet ur honom!) » Hva — hva — hva de ä söta, du Johan, » sa Ruffen, som hela tiden hållit ögonen, jag visste nog hvar! » Hvilka, gubben lilla, » sa jag mildt. » D u menar väl bara kostymerna? » Stackars gamla Ruffen blef blodröd. — » Ska — ska — ska vi inte gå till våffelbruket n u? » sa han, » innan det blir för sent? Hä hä! » Och så gick vi till våffelbruket, sedan jag likväl passat på och bakom Johans rygg gifvit Gustaf en liten ångerfull » titta så mycket du vill, du, gubben lilla, puss », efter det verkligen inte är han, utan bara hans syndiga, manliga natur, som måste titta på allt hvad flickor heter. En smal gränd; i den en jättevåffla till I I ITIUIAMQf^Af^Afl H U L I SVIM I i O V * MV * MU (Forts, å sid. 190). Redan 1888 intygade prof. Joh. Lang i Lund, att Hultmans Cacao var fullt lika med van Houtens Cacao. Hultmans Cacao kan således varmt rekommenderas till hvarje husmoder. I D U N 1897 189 Damernas sångare.
Onekligen är den man, om hvars pensionerande nu är fråga, särdeles förtjent af det allmänna, men detta hindrar mig icke ifrån att yttra den mening, att E. St:r, vid pensionens beviljande, böra tillse, att beloppen deraf stå i ett riktigt förhållande till hvarandra. Den summa, som BorgareSt. nu beviljat åt Gr. Eudenschiöld, beviljades för åtskilliga år tillika åt Frih. Berzelius, som på den tiden var den förnämste vetenskapsmannen i sitt fack i hela verlden. Jag anser således, att E. St:r nu icke böra bevilja en lika stor summa åt Gr. Eudenschiöld och anhåller derföre, att E. o. Ad., med vidblifvande af sitt förra beslut i ämnet, måtte lägga BorgareSt:s prot.-utdr. till handlingarne. Uppå härefter framstäld propos. vidblef E. o. Ad. sitt förut i ämnet fattade beslut och ladesförev:de prot.-utdr, till handlingarne. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsbn inkomne Memorial, Utlåt:n och Betänkm nemi. från Conslilulionslltskoltet: N:o 47, i ani. af EiksStms beslut rörande det af ConstUtsk. uti Mern. N:o 32 framstälda förslag till ändring uti 15 § Eiksd:sOrdmn ang:de Hemmansegares representations-rätt. SlalsUlslcollet: N:o 130, i ani. af väckt motion om befrielse för hemmanet Eannäs Holstergården från grundränta och rotering samt nämnde skyldigheters öfverflyttande på nya Capellans-bostället Hofrida Ågården i Jönköpings län. N:o 131, i ani. af väckt motion om lindring i roterings-skyldigheten för fiskläget Fjellbacka i Götheborgs och Bohus län. N-.o 132, i ani. af K. M:s Nåd. Propos. ang:de afsöndring af jord från f. d. Hautboist-bostället Ingeshult vid Elfsborgs Eeg:te till plats för en Folkskola i Seglora församling af Elfsborgs län.
Bifölls; N:o 118, i anledning af väckt motion om ersättning till CapitaineLieutnanten August Gosselmans sterbhus-delegare, för kostnader, dem han i lifstiden af egne medel fått vidkännas under en för allmänt ändamål företagen resa till Södra America: Af slogs; N:o 119, i anledning af väckt motion om utbjudande på entreprenad af tryckning för allmänna Verks räkning: Bifölls; N:o 120, i anledning af väckt motion om befrielse för vissa delegare i Martebo myr från ansvarighet för återbetalningen till Staten utaf det lån, som kan erhållas för samma myrs aftappning m. m.: Bifölls; N:o 121, i anledning af väckt motion om utgående till fulla belop pet af det Härads-skrifvaren i Calix Fögderi tillagde löne-anslag: Biföllsj P/ u .-C idraga den 14 Januari 1845. 531 N:o 122, i anledning af väckt motion om anslag för en slöjd-skola i Christianstad: Biföds; \:o 123, i anledning af väckt motion om anslag lill befrämjande af slöjd-expositioner: Bifölls; N:o 124, i anledning af väckt motion om anslag till ersättande af de utaf Landtstats-tjenstemännen utgifne accord: Bifölls; N:o 125, i anledning af väckt motion om ersättning åt ConsistoriiNotarier för ökade göromål, i följd af de i sednare tider vidtagne anstalter i afseende på folkundervisningen: Bifölls; N:o 126, i anledning af väckt motion om godtgörelse lill tjenste männen vid Kongl. Bibliotheket för en till Canzli-posten Flink utgifven sportel-ersättning Ferlin för af honom utbetald anmärknings-procent:
På dessa skäl och som Degerhamn T allt fall, såsom den enda tillgängliga och för bruksdriften oumbärliga hamn, måste hållas i farbart stånd, och Staten afsagt sig allt deltagande i dess iståndsättande, har Motionairen föreslagit, att den redan beviljade nedsättningen i aluntionden till hvarje 3o:de tunna måtte fortfarande bibehållas, utan afseende på den större eller mindre kostnad, som för hamnens vidmagthållapde årligen måste af Bruksegarne användas. Då Rikets Ständer vid sistförflutne Riksdag, på sätt här ofvan åberopad t blifvit, af uppgifne Stats-Utskottets Utlåtande JV.-o 54• skäl hos Kongl. Maj:t i underdånighet framställt, alt årliga afgifterne af bruksanläggningar, sorn dädanefter skattlades, borde bestämmas \ till hvar 3o:de del, ehvad rudimaterier hemtas å frälseeller kronooch kronoskattejord; så och med stöd af de utaf Motionairen anförde giltige skäl och omständigheter, och då tillika upplyst blifvit, att intet annat Rikets Alunverk än Lofvers erlägger ofvannämnde högre i o:de-afgift, får Utskottet hemställa: att berörde Verk måtte tillerkännas samma fördel, som de öfrige, och såmedelst tillgodonjuta nedsättning i tionden från hvar i o:de till hvar 3o:de lunna af den alun, som vid Lofvers Bruk tillverkas. Och lära, i händelse af bifall härtill, Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t, genom underdånig skrifvelse, härom göra anmälan. Stockholm den ii April i834- Bil. D. Utlåtande, i anledning af 'väckt motion, om nedsättning uti afgifterne å Svenska Alun-tillverkningen i allmänhet.
Myntkabinettet företrädesvis vigtiga afdelningarne, N:o 1, de äldre spanska mynten, N:o 4, de Westgötiska Konungarnes och N:o 5 Arabernas i Spanien slagna mynt, hvartill erfordrades 11,832 Riksdaler samt att dessutom ur 7:de och 8:de afdelningarne ett urval finge ske till ett värde af 6,000 Riksdaler. Med anmälan att arfvingarne efter Kammarherren Lorichs förklarat sig benägne antaga hvilketdera som helst af de alternativa förslagen äfvensom att in - Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition ,JV» 67. 7 lösningssumman terminvis emottaga, liar ofvanebmälda Akademi i skrifvelse den 9 December nästlidet år i underdånighet anfört, att det Kongl. Myntkabinettet väl i sednare tid genom jordfynd, byten och uppköp vunnit ganska betydlig tillvext med hänseende till medeltidens och nyare tidens mynt, men att bland dessa högst få voro frän den aflägsna Hesperiska halfön, hvars mynt endast undantagsvis anträffades vid fynd i den svenska jorden och sällan stöde att hos mynthandlare erhålla; att af antika, d. v. s. forntidens grekiska och romerska mynt, hvilka utgöra hufvudsakliga innehållet af den Lorichska samlingen, Myntkabinettet icke sedan år 1786 bekommit någon tillökning, värd att omnämnas, samt att, genom inköp af den erbjudna samlingen, de afdelningar i Myntkabinettet, hvilka för närvarande äro svagast representerade, skulle vinna en sådan förökning att detta kabinett kunde äfven inom dessa ställas i jembredd med de flesta större samlingar i Europa.
Jag tror, att man bär skulle kunna begagna en medelväg, om man nemi. antoge det system, som återfinnes i förenade Statsoch BancoUtskrns vid förra riksdagen betänk. j\T:o 5, pag. ig, hvarigenom myntenheten föreslås till 1 r:dr riksgts med underafdelningar af en § och r r:dr. Enheten, i r:dr riksgts, som är lika med 12 sk. i silfver, motsvarade då kronan, och om dessa trenne myntsorter ia sk., 6 sk. och 3 slu silfverstycken fastställdes, hade vi i sjelfva verket infört systemet utan de förvillande benämningarna. Då man allmännast räknar i riksg:s och detta äfven är det enklaste och ntinst förvillande, tycker jag ej, att det är värdi att låta skräma sig af ordet riksgts; ty jag tror ej, att någon förkärlek för benämningen: banco finnes hos Svenska allmogen. Då jag således anser det vara af vigt, att decimalsystemet införes vid nästa riksdag , tror jag det vara ett steg på denna bana, 0111 man antager den enhet och de underafdelningar, jag uppgifvit, utan att likväl införa de benämningar, Hr Lefre'n föreslagit. Iir von Hartmansdorff, Aug.: Såsom ledamot af Statsoch BancoUtsk:n vid förra riksdagen deltog jagipluralitetens mening, att enheten borde blifva 1 r;dr h:co, men har sedermera, af skäl, som här blifvit utvecklade, trott 6 H. 39 Sofi Den 7 Maj. mig böra öfvergå på den meningen, att enheten bör blifva, såsom BancoUtsk. föreslagit, i r:dr riksgts. De skäl, man andragit för enhetens förblifvande vid i r:dr b:co, såsom att de nya sedlarna i annat fall måste casseras och sådana mindre omständigheter, synas mig allt för obetydliga för att böra hindra beslutet, särdeles som dessa nya sedlar skola vara af den beskaffenhet, att de ändå icke kunna begagnas.
Då sedermera förekom 12:te punkten, kreditiv lill erforderliga utgifter för Skogsinstitutet, lägre SkogsSkolor, samt SkngsSlyrelsers inrättning, jemte dess och öfriga till SkogsStalen hörande tjenstemäns aflöning, samt i sammanhang dermed föredrogs Utsk:s i afs:de på denna punkt gjorda anmärkn., yttrade: Gr. Sparre: I betraktande deraf, att under det kommande året sannolikt icke tillräckligt antal sökande till de ifrågav:de tjensterna kommer att anmäla sig, och att således det af K. M. begärda kreditivet icke heller skall komma att användas, ansåg Utsk. detsamma skäligen kunna något nedsättas. För att likväl sätta K. M. i tillfälle att af besparingarna använda så mycket sorn kan erfordras, i händelse kompetente sökande skulle sig anmäla, trodde Utsk., att det äskade kreditivet borde beviljas under form af reservationsanslag, och för sådan händelse, samt i betraktande af Statens redan hardt medtagna tillgångar, ansåg Utsk. en summa af 100,000 Jidr Ernt f. n. vara tillräcklig; hvarföre jag tror att denna punkt bör bifallas. Utsk:s ifrågav:de anmärkn. blef, uppå härefter framställd propos. , af 11. o. Ad. godkänd. Den 7 November e. m. 445 Vidare förekommo och biföllos Utskis i 8 särskilda punkter afgifna yttranden öfver åtskilliga motionärers förslag, Föredrogs och företogs punktvis tili afgörande Sammansatta Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 24 och 28 sisth Okt. på bordet lagda Mern. Nio 32, i nnledn. af återremisser å Utlåt. N:o 15, ang:de en fyr-anläggning på Gottska sandön, samt åtgärders vidtagande för förbättringar i Fyr-, Båkoch Lotsväsendet: lista punkten, ang:de anslag för anskaffande och utläggande af eli fyrskepp pä Finngrunden; och 2:dra punkten, ang:de anslag för upförande af en fyr på Agön.