Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att Hr Bogeman, Carl, afsagt sig sin befattning såsom ledamot i BancoUtsk., och hemställde Hr Landtm., om R. o. Ad. behagade bifalla hans anhållan, att det oaktadt blifva vid sin riksdagsmannarätt bibehållen. Bifölls. Derjemte tillkännagaf Hr Frih. o. Landtm., att Frih. Sprengtporten, Jaeob Wilh., anmält sig åstunda ledighet på 3 veckor från den <4 dennes, och Hr Lilljehöök på lika lång tid från denna dag; och anmodade Hr Landtm., i anledning häraf, Hrr Electorer att inom 8 dagar härefter sammanträda, för alt välja en ledamot i BancoUtsk. efter Hr Bogeman, samt en ledamot i hvartdera af Statsoch Bevilln. -Utsk:n, för att i dessa Utsk. inträda under den Frih. Sprengtporten och Hr Lilljehöök beviljade ledighet. Hr Cederschjöld, Robert Theophron, hade inlem n a t följande anförande: Jemte betygande af min tacksamhet för det förtroende, hvarmed jag blifvit hedrad, då H. R. o. Ad:s Hrr Electorer vid början af denna riksdag valde mig till ledamot af LagUtsk. får jag härmedelst vördsamt afsäga mig samma befattning, emedan jag numera är af tjenstegöromål hindrad att uti Utsk:s arbeten taga någon verksam del. — Ofvertygad att R, o. Ad. skall godkänna gilltigheten af skälet för Den 8 Juli f. m. denna min afsägelse, vågar jag hoppas alt mig medgifves rättighet att varda vid min riksdagsmanna-rätt bibehållen. Denna begäran blef af R. o. Ad. bifallen. Hr Frih. o. Landtm, anmodade Hrr Electoreratt vid deras blifvande sammanträde äfven välja en ledamot i LagUtsk. efter Hr Cederschjöld. Företogs till pröfning Const.Utskts den 27 sist!. Juni och den 4 dennes på bordet lagda mern.
Häruti instämde till alla delar Ola Jeppsson från Blekinge Län, Niclas Jönsson från Christianstads Län , Johannes Andersson från Calmar Län , Lars Larsson och Ephraim Larsson från Elfsborgs Län, Jonas Kylander från; Wermland, Hans Hansson och Johannes Johansson lian Götheborgs och Bohus Län, Johannes /liljersson från Skaraborgs Län och Per Persson Ii ån Örebro Län. Härförntan anmälde äfven Herr Biskop Butsch sin reservation mot Betänkandet och Förslaget. TRYCKT HOS J. A. WALLES»,. 18 40. Bevillnings-, Bagsamt Allm. Besa.- och Jhon.- Utskottens Betänkande, N:o 8. 1 N:o 8. Anli. till Exp. Utsls. den 30 Jan. 1841, kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af vuekte motioner om ändringar i Kongl. Stadgan om hvad vid sjöfart inrikes orter emellan och landväga-lransport af varor icigttagas bör, samt om inrikes tullförpassning och tullbevakning, af den 28 November 1835. Följande motioner, om förändringar i nu gällande
När man en gång genom öppna jordens bättre brukning, med växlande grödor af säd, rotfrukter och foderväxter, finnér sig kunna stallfordra kreaturen; skall äfven den sämre jorden gifva en tillräcklig äring åt småbrukarne, och mångdubbel befolkning derå finna sin utkomst; och denna tiden kommer kanske förr uti det i mångfalldiga smålotter klufna Wermland, än i någon annan del af Riket. Användandet af rena gräsfrön och potatis till utsäde har kanske gjort mer i Wermland för arbetsklassens bästa än ortens grufvor och jernverk. Kunde man endast frigöra sig från betet, skulle häfden af åkrarne snart visa att cliraatet icke lägger hinder i vägen för åkerbruket i allmänhet och odling ske af mångfalldiga trakter, hvaröfver kreaturen nu vandra svältande. Detta dock på tid, ty ingenting i den delen låter göra sig hastigt. Lika så god jord som finnes i Belgien och flera delar afEngland äga vi, och climatet i Norra Skottland är icke bättre an vårt. Dervarande åkerbruk, ehuru inom en ganska kort tid eller icke fullt ett halft århundrade förändradt till dess verkliga fullkomlighet, och till ett skick som hos oss svårligen kan omtalas, utan att man blifver ansedd som sagoberättare; inträdde icke till följe af minskadt utrymme för arbelsldasserne, utan genom en tilltagande boskapsskötsel, oberoende af naturliga beten. Hela uppmärksamheten rigtad till ängsodiingar och förbättrade kreaturs-racers afkastning, verkade hastigt den under vexelbruk begagnade jordens förbättring, under det man köpte Säd och sålde La> dugåi ds-producter, intilldess åkerjorden gäf den högsta möjliga afkastning. Stor-Brittaniens jord föder dock icke ännu och skall kanske aldrig föda alla dess innevånare ej för det att den icke skulle kunna det, utan emedan Stor-Brittaniens jord äges af ett ganska ringa antal personer i jemförelse med landets folkmängd.
(Se Bilagan N:o 1.) Herr Grefven och Randt Mar skallen hemställde, att så vål Kongl. Maj:ts högftberörda Nådiga Skrifvelse, söm Herr Rothliebs, i anledning deraf, nu aft>ifne yttrande, mätte till Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet remit^ terås; hvilket biföllsi Föredrogos å nyo och bi föllos följande StatsUtskottets den 21 sistlidne Mars afgifne s mt den 25 i samma Månad eftermiddagen pa oor^ det lagde Utlåtanden: N:o 55, om indragning af Töffel-pénnirH garne lör Rikets Högsta Embeten rn. fl. N;o 56, om Boställes anslående åt Kront?^ Fogden i Sollentuna, Wallentuna och Danderyds Skeppslag. N.o 67, om understöd af allmänna medel till förbättrande af Hamnen vid Halmstad* 63 D?n 4 April J, m. N:o 58, om uppförande på allmän bekostnad af en Bro öfver Fårje-sundet vid Sigtuna, N o 6o, om understöd till Assessoren Lundeqvist för dess utgifne Kammarverk, N:o 62, om inköp af Boställe åt Domhafvanden i Åse, Barne, Wiste och Kållands Häraders Domsaga, Företogs till pröfning StatsUtskottets den 5T sistlidne Mars afgifne och den .25 i samma*’ Månad eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, angående beräkningsgrunden för Riksmarkegångspriset å den under Rikets Embetsoch Tjenstemanna-Stater med penninge-iöner uppförde spannmål. Friherre af Nordin, Carl Juhan, uppläste följande: (Se Bilagan N;o 2.) Herr Berghman, Ambrosius Magnus: Det ar mig icke möjligt att komma ifrån min förtrytelse och stora' förundran öfver den olikhet i pris, hvarefter de Civile och MilitaireSraterne få deras Lönings-spannemål. För CivilStaterne år den beräknad till Riksdaler och för Mi-, litair'jStaterne till 6 Riksdaler tunnan.
I sanning, dessa fordringar äro lika oväntade, som obetänkta. 12 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande, N;o 106. Man kunde visserligen invända emot förändringen, alt den lag ruan önskar sålunda afskaffa är så ny, att dess verkningar icke hunnit tillräckligt visa sig, ehuru jag vågar påslå alt de för den tänkande och fördomsfria delen af folket redan ”tillräckligt"’ visat sig välgörande; men jag vågar derjemte påstå, alt den nu gällande lagen redan är nog gammal, för att ej kunna borttagas, utan att kränka nära nog en hel ung generations rätt. Redan innan 1846 års förordning utkom halva några yrken varit befriade från mästerskapstvånget och de, som genom den blifvit det, hafva dock snart i fem år varit det. Man kan således antaga, att dels förut, dels nu, en ganska betydlig personal ingått i desamma, under försäkran, alt vara och för sin del blifva befriade från detta band, hvilket i min öfvertygelse snarare borde alskaffas för alla, än åter utsträckas till flera. Eller hafva \i icke sett de handtverk, som blifvit frigjorda derifrån, t. ex. garfverier, färgerier, vagnmakerier, m. fl., under benämning fabriker, tilltaga så väl i välstånd som skicklighet. At deni hafva egnat sig dels förläggare med kapital och kunskaper, dels ynglingar med god uppfostran och underbyggnad; åt deni hafva föräldrar i bättre samhällsvilkor öfverlemnat sina söner och i följd af allt detta har en bättre ställning inom dem uppstått. Men dessa handtverk äro alltför få, att emottaga den del af det unga slägtet, som skulle villigt egna sig åt näringslifvet, om det erbjöd dem en friare och anseddare verksamhet, men som nu af hindren derför, så att säga, tvingas att egna sig åt embetsoch han dels-banorna, hvarigenom der en trängsel uppstår, som är skadlig både i allmänt och enskildt afseende. Att utvidga antalet af dessa handtverk vore en verklig välgerning, som lagstiftaren gjorde åt både staten och familjerna. Huru ser det deremot ut i de handtverk, der ännu vissa prof och läroår erfordras?
Uppmanad af mina komitenter ock med biläggande af en del af post hemmansinnehafvarnes härjemte åtföljda skrifvelse, föranlåtes jag att i ämnet väcka motion och, för att de postskjutsskyldige hemmansinnehafvare måtte komma i någon likhet med de reservskjutsskyldige, vågar jag föreslå: l:o att postskjutslegan för Öland måtte höjas och utgå i likhet med hvad för gästgifvareoch reservskjuts å landet stadgadt blifvit, eller 2:o att postskjutsen måtte ställas på entreprenad, eller ock 3:o på reserven befordras. Om remiss häraf till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 8 November 1865. E. J. Rudberg. från Calmar län. Af Erik Johan Rudberg från Calmar län, om statsanslag för inrättande af en landtbruksskola pä öland. Vid flera föregående riksdagar har jag väckt fråga om anslag till en landtbruksskola på ön Öland, utan att Rikets Ständer härå fästat någon synnerlig uppmärksamhet. Jag förnyar derföre ännu en gång detta mitt förslag med den fasta öfvertygelse, att det måtte vid innevarande riksdag vinna framgång. Såsom bekant är hafva nästan alla rikets samtliga provinser fått statsanslag för inrättande af landtbruksskolor; men tyvärr finnes ännu en, till hvilken dessa nyttiga undervisningsanstalter ännu ej hunnit att bana sig väg och denna provins är Öland. Söndrad från fasta landet och med ett jordbruk, som i flera afseenden betydligt skiljer sig från fastlandets, är denna i många hänsenden vanlottade ö i det mest trängande behof af en dylik skola. Jordbruket på Öland står ännu hos allmänheten, jemförelsevis mot hos andra af Sveriges lika belägna provinsers innebyggare, på en låg ståndpunkt, ehuru ön årligen producerar till export öfver 100,000 tunnor spannmål och jag vågar påstå, att genom förbättring i jordbrukets brukningssätt, ytterligare ett lika qvantum spannmål skulle kunna exporteras. Kreatursskötseln skulle äfven på samma gång i hög grad förbättras, om ön erhöll en landtbruksskola.
Jag bestrider ingalunda Utskottets gemensamma önskan af Uandttullens försvinnande, jag till och med yrkar detta, för att så troget sorn möjligt kunna följa den antagna förändrings-principen, och till erinrande häraf vågar jag lika med hvad jag förra Pleni-dagen föreslog, att afgiften efter 3 Art. höjes till 8 sk. på R:dr, att hundar beskattas och att vinst-medel för Publique Verk erlägga afgift efter 3 Art.; antages detta project är jäg färdig lemna bifall för Tullersättningens förkastande sådan den nu utgår, men i annat fall bestrides den. Jag anhåller att dessa mina tankar må till Ständerna åtfölja Utskottets Betänkande.” Saint Riksdagsmannen Nils Håkansson ett Sa lydande: ‘’Då Högloft. Bevillnings - Utskottet sista Plenidag genom votering afgjorde frågan om Tull-ersättningen, var jag tillika med öfriga mina Medbroder inom vårt Ständ af den tankan, att denna skatt så väl som all annan Bevillning borde erläggas af hvar och en i mån af dess egendom och rörelse, efter hvad lian enligt 2 Art. blir uppskattad till, och således den mindst ägande medelklassen och den rikare, alla draga lika tunga. Att ingen som har under 1000 R:dr egendom skall erlägga något till denna afgift, tror jag vara så mycket mera olämpligt , som jag är säker om att i Riket gifves mer än hälften af dem 34& JJen 3 Juli. dem erlägga skatt efter 2 Art., hvilka derigenom blifva fria. De åter som efter samma Art. hafva 2 R:dr skatt skola likaså väl betala 8 sk.'Tull-afgift, sorn de som hafva 8 R:dr, och de sorn hafva några skillingar öfver 8 R:dr eller 420 R:dr egendom, skola betala härtill 36 sk. , och mera skall icke hellerMillionairen betala, ehuru denna sednare kan på en gång till Staden insända q å 300 lass emot det att den förra kommer med högst ett och två lass, är icke detta sednare blott för att lindra den rike. I början af mitt anträde i detta Hoglofl.
När så är, när dessa 36 tunnor ovedersägligt från början utgjort ständigt vederlag och under en längre följd af år oförändradt så utgått; när alla öfriga församlingar inom Öknebo fögderi ännu i dag åtnjuta det vederlag, sorn i samma räkenskaper finnes dem påfördt och Södertelje ensamt af angifne orsaker deraf gått i mistning, ehuru dess rätt lika med alla de öfrigas bordt vara skyddad genom de Kongl. Brefven af den September 1664, den 7 Oktober 1606 och den 29 April 1812; så har jag ansett Utskottet böra tillstyrka Rikets Ständer, att medgifva rättelse i omförmälda missförhållande och anslå 36 tunnor spanmål ständigt vederlag åt Södertelje stadsförsamling, till aflöning åt dess pastor, en åtgärd, nu så mycket lättare verkställd, som genom staden öfvergången ny tionde-sättning, Statsverket erhållit en odisponerad tillgång af 36 tfinnor och några kappar krono-tionde.s Uti denna reservation instämde biskop Heurlin? prostarne’ SchraXi och Forssell, doktor Gumcelius, prosten Tellbom och professor Selander., STOCKHOLM, f. d. Schultze^ Boktryckeri, 1854. Förstärkta StatsU(skottets Memorial, N:o 375. Ank. till Exp.-Utsk. d. 25 Nov. 1854, kl. 2 e. m. Memorial, i anledning af verkställd omröstning öfver de i Bevill nings-Vlskottets Memorial N:o 55 omnämnda frågor. Öfver följande i Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 33 föreslagna, af samtlige Riks-Stånden godkända, propositioner liar Förstärkta Siats-Utskottet denna dag verkställt omröstning: l:o. «
Hufvudlitlar, Utlåtande angående Usta . 40. » angående 2:dra ,. 42. » angående 3:dje . 43. » angående 4:de 71. » angående 5:te . 72. » angående återremisser å JV2 42, 43, 71 och 72 124. » angående 6:te hufvudtiteln 122. » angående återremiss derå 171. » angående 7:de hufvudtiteln 136. » angående 8:de d:o 148. 162. » angående återremiss derå 192. » angående 9:de hufvudtiteln . 167. » angående återremiss derå 201. Hudiksvall 9 Utlåtandets Nummer och Moment. Hudiksvall och Dellen, angående jernvägsanläggning mellan 235: l. Hunne och Halleberg, angående utsyning å ... 47. Hushagen, angående jordafsöndring från 57. Hven, angående lindring i skatten för hemman å 29. » angående åtgärder mot sjöns utskärningar å Hvetlanda och Oscarshamn, angående en jernväg mellan 235: 8. Hyckerström, P. J. Doktor, angående pension åt hans enka 167: 90. Hypolhekslöreningars lån, angående ansvarigheten för 242. Härd, Statsråd, Grefve, angående pension åt hans döttrar 167: 22. Hård af Segerstad, angående eftergift till 119. Haeggström, Joli. angående pension till 167: 79. Häradshöfdingeboslälle i Elfsborgs län, angående utbyte af 1 7. Hästafvelns befrämjande, angående anslag till 122: 29. Höganäs stenkolsverks andelar i Östra och Vestra Klappe, angående utbyte af .. 45. Högfeldt, P. J., angående pension åt hans enka 167: 19. I. J. Janzon, H., angående inköp af en astronomisk glob, förfärdigad af 148: 128. Idström, And. Fredr., Doktor, angående pension till 167: 88.
Vidare heter det: ’’Alla beställningar vid sitt hof må Konungen efter behag tillsätta och derifrån afsätta. ’’ Här talas icke ens om fullmakter såsom i 28 §:n, och 48 §:n gifver således ingen anledn, till en sådan utsträckning af titlars utdelande, som Hr Grefven befarat. I öfrigt förenar jag mig uti hvad Frih:ne Leijonhufvud och Hamilton yttrat. Hr von Hartmansdorff: Mine värde motståndare hafva gjort åtskilliga anmärkn;r, som jag icke kan godkänna, men afven sådana, hvilkas riktighet jag erkänner. Jag anhåller att det H. Ståndet tillåter mig upptaga begge delarna. Jag vill först i allmänhet förklara, att missbruken med fullmakters utdelande af mig ingalunda försvaras. Om sådana händelser inträffa, som Hr Tersmeden nyss nämnt, att fullmakter ställa officerare inom samma reg:te i missförhållande med hvarandra, så är del ett missbruk, som Styrelsen och vederbör, chefer i första hand bort söka afvärja. Men den motsatta ytterligheten är icke baltie. Jag har hört militärer omförmäla, alt i Danmark lära inga sådana fullmakter tilldelas, och ingen fortgår i sin tjenst fortare än lön blir ledig; men att deraf vållas en tröghet i befordringsväg, som icke är gagnelig för Riket, emedan hon är menlig för förtjensten. Månne icke förhållandet här i Sverige ofta varit, alt den som icke innehaft mer än capilaines-lön vid ett reg:te men högre fullmakt i armeen, blifvit befordrad lill chef vid ett annat reg:te, och det med bifall af alla dem som känt den befordrades förtjenst? Jag har sjelf fått erfara olägenheten af öfverdriften i titlars meddelande. Nar jag blef statssecreterare, så fanns bland mina expedit.secret. en, som innehade stats.secret.- värdighet. Följaktligen hade jag, som innehade statssecret.- fullmakt af sednare datum än han, bort stå tillbaka för honom, så chef jag än var. Således — missbruken äro mig icke obekanta, och jag gillar dem ingalunda. Men bruket får ej borttagas för missbruket.
Marstrands klimat är sommartiden tvifvelsutan det härligaste i Sverige. Aldrig för varmt oeh aldrig för kallt, luften ljum och mild till framåt kl. 2 på nätterna. Danssoaréer gifvas 3 ä 4 gånger i veckan, då man grundligt roar sig, och mellan danserna promenerar man i parkalléerna, derefter superar man på » Alphyddan » i kotterier under musikens än jublande, än svärmiska toner. Sedan händer, att man gör » stora promenaden » ut till » Kruthuset » i ett gudomligt månsken, längs hafvet, som här stundom bryter sig i bränningar mot klipporna och fradgande och brusande kastar hvita skumstänk högt upp på land, stundom ligger stilla med somnad våg — endast månstrålarne glittra och darra på dess ytta. Grottor och bänkar befinna sig här och der vid vägen, öfverallt träffar man på grupper af menniskor, och understundom tränga tonerna af en mansqvartett från klipporna mäktigt fram genom nattens tystnad. Stundom, men ganska sällan ser man en bärstol, buren af några kraftiga åboar. Ett blekt, magert ansigte blickar undrande och sorgset en till mötes, och på ett ögonblick dör leendetbort vid åsynen af den bjerta motsats, som lifvet här erbjuder: å ena sidan sprittande lif och lefnadskraft, å andra sjukdom och hotande död; för resten, — hvem vet, — kanske går man sjelf ett liknande öde till mötes — ingen anar ju, hvad framtiden bär i sitt sköte. I den lilla vackra kyrkan hållas utmärkta morgonböner af framstående predikanter, och tillfälle att deltaga i körsång finnes trenne gånger i veckan. Som jag ej sjelf begagnar mig af någon lä- karevård, kan jag ej yttra mig derom, men har jag all anledning tro den vara utmärkt.
Hvad beträffar ersättningen för klandradt och utdömdt vattenverk, torde den från föregående synpunkter ej böra upptagas högre ån antingen, då börd eller utlösen från tull ägande rätt inträffar, till gällande verkeliga värdet efter sista köpeskillingen, med tillökning af gjorda nödiga omkostnader, eller ock, då besittningen i innehafvarens hand endast varit tilldeld och anslagen, till verkets gifna säkra afkomst, beräknad efter de fem sista arens medelpris. Detta sistnämnda belopp, hvilket ej mindre än Kronans ränta och alla andra fastställda utskylder, som vattenverket dittils ålegat, öfverflyttas på lösningsgifvarens hemman och blir detsamma för alltid åtföljande, bör komma, i enlighet med hvad Högloft. Utskotten förordnat, att bestämmas genom Nämnd, eller mätismäns ordom, men för den som deråt ej nöjes, genom Domstoiarnes pröfning; hvarvid dock ej, såsom i förslaget är sagt, lärer vara lämpeligt eller nog ty deli gt att åberopa Kongl Förordningen den eéOctober 1743, utan endast att förklara, det dylika frågor, i likhet med andra tvistemål, få ifrån UnderRätt till HofRätten, och vidare till Konungens Högsta Domstol fullföljas 5:0. Sluteligen torde äfven närmare än hvad allmänna .Lagen härom utstakar, böra Den io Julii c. m. 265 påbjudas, att vid blifvande undersökningarom nya qvarnars eller vattenverks anläggande sorgfälligt ina tillses, och innan bifall derå meddelas, med Visshet inhemtas, det vattenskada af samina Verk ej kan orsakas å ofvan och nedan, eller omkringliggande ägor; äfvensom uttryckligen föreskrifvas, att öfverenskomtnelser emellan vattenverks och jordägare i såefane ämnen hädanefter ej må träffas eller medföra förbindande verkan för längre tid3 än emellan dera som desamma afslutat. 1 förening med återremiss af Utskottets Betänkande, derest en sådan beslutes, utbeder jag mig vördsammast att desse mina anmärkningar få vara följaktige, till det afseende de kunna förtjena. Bilagor till PleniProtocollet för den 14 Julii3 eftermiddagen.
Jernegaren har förmåner framför fastighetsegaren, denne framför låntagaren på namn o. s. v. Måste man bibehålla sådane skillnader i allmänhet, så torde man äfven böra hafva undseende med kopparsedlarne. Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken framställd proposition, blef BancoUtskottets förevarande Betänkande, i anledning af de dervid nu gjorde anmärkningar, af Ridderskapet och Adeln till Utskottet återremitteradt. 88 Den Julii f. m. Justerades tvenne ProtocollsUtdrag, innehållande Ridderskapets och Adelns i Plena den 17 dennes f. och e. as. fattade beslut. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållet hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm f. m. den 18 Julii 1829. S. D. Yid förnyad föredragning af RiddarhusUtskottets den 26 sistlidne Maji afgifne, och den g sistlidne Junii e. m. på hordet lagde, Memorial, innefattande ej mindre Utlåtande öfver RiddarhusDirectionens Berättelse öfver StiftsÄrendernes förvaltning sedan sista Riksdag, än ock anmälan om skedd granskning af samma förvaltning, stadnade Ridderskapet och Adeln i följande heslut: §. *• Ridderskapet och Adeln, som afslogdet af Utskottet tillstyrkte nya Bokföringssätt, ansåg det nu brukliga Bokföringssättet böra oförändrad t bibehållas. §• 3.
Nåden anföra, ofelbart skola befrämja ordning och säkerhet derutinnan: och det är möjligt, att göromålen, då de betraktas i sammanhang dermed, till, deras art och beskaffenhet samt årstiderna , på hvilka de egentligen böra förrättas, tillbörligen skulle kunna bestridas af ett bättre lönadt men mindre antal Tjenstemän, än det, som Den 11 Juli. 1091' som nu synes komma att bestå af sex MantalsCommissarier med sina Skrifvare eller skrifvarehjelp, samt sju Uppbörds Commissarier och lika manga Uppbörds-Skrifvare; sä hernställes i underdånighet, om icke Herr Grefven ocltr ÖfverStåthållaren mä äga, att, efter vederbörlig öfverläggning och pröfning, inkomma med underdånigt förslag till de ändringar, som i detta afseende finnas lämpeliga och som , i händelse af Nådigt bifall, kunna i deri mån sättas i Verket, som Tjensternas nu varande innehafvare afgå. Hvad sluieligen beträffar Herr Grefvens och Öfver Ståthållarens underdåniga anhållan , att af Stats Contoiret få reqvirera provisionen för nästlidet års Mantalsskrifning härstädes, till godtgörande af den betalning, Herr Grefven och Öfver-Ståthällaren funnit sig nödsakad att utlofva , för att få detta års Mantals-Uängd så tidigt renskrifven, att Taxerings-förrättningen nu kunnat börjas och den ordning här vinnas, att Uppbörden i Hufvudstaden må kunna förrättas på samma tid, som all annorstädes i Riket; sä,och ehuru Stats-Beredningen, på skäl, som andra punkten här ofvan innehåller, icke kan i underdånighet tillstyrka sådan provision ■ för framtiden, öfverlemnas dock till Eders Kongl, Maj:ts Nådiga pröfning och godtfinnande, om icke, då anledning kunnat vara af 2 §. a Mont. i Kongl. Förordningen den 30 November 1810, att anse