Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta är en helt naturlig följd af hvad författningen bjuder, och hvarföre skulle lian beskattas derföre, att han gjort en odling? Hvarifrån komma dylika grundsatser för den allmänna beskattningen, att man skall ålägga en person drygare kostnader derföre att han odlar sin jord? Det passar icke ihop med hvad som rätt och lag inom ett samhälle bör vara. Må hvar och en sköta sig inom sitt område, men icke derigenom föranleda ökade kostnader för andra. Jag hoppas, att R. o. Ad. icke måtte låta hänföra sig, på grund af några anmärkmr, att återremittera ett betänk., som till sin grund och uppställning är orättvist och oriktigt, och som skulle stämpla Ståndet med det omdöme att vilja gynna de större hemmansägarne pä de mindres bekostnad, ett omdöme, hvartill jag hoppas, att R. o. Ad. aldrig måtte göra sig skyldig. Frih. Palmstjerna: Om R. o. Ad. nu afslår detta betänk., ser jag dock icke något hinder, att den gamla slängselförfattningen kan undergå de förändringar, som man kan anse nödvändiga. Ett afslag nu betyder endast, ali den grund Uisk:n bär framlagt, af R. o. Ad. ogillas, och det är just hvad jag för min del önskar, att R. o. Ad. mätte uttrycka. Mau bär hört lalas om frågans anor; men de flera särskilda gånger, som denna grundsats blifvit framställd, visar blott att den blifvit lika många gånger förkastad. Sä har det äfven gått nu genom tvenne Stånds afslag. Jag nekar icke, att myckel kan sägas till förmån för denna grundsats, ty 9 H. 78 618 Den 1 fl April f. m. man kan under de olika förhållanden, som i vårt land äga rum, anföra exempel för och emot i oräkneligt antal. Om tiden icke vore så långt framskriden, så skulle äfven jag taga mig friheten att anföra en hop sådana, dels som jag specielt känner, och dels som föreställningen lätt kan gifva vid handen; men jag vill nu endast erinra hvad Riksdagsort.
Jemte de serskilda, efter anslagens föremål och beskaffenhet lämpade, föreskrifter, som uti föregående §§. af detta Reglemente finnas införda, komma följande arne, af Rikets sednast församlade Ständer vidtagna, stadganden att för samtlige, till utgående från Riksgälds-Contoret anvisadej extra eller tillfälliga statsutgifterx tillämpas, nemligen: 1:0 hvad, som af ett anslaget belopp under ett år icke uttages elier behölver användas, kan, der ej annorlunda blifvit serskildt föreskrifvet, under ett följande år disponeras och utbekommas; och 2:0 de besparingar, som å anslagen för hvarje serskildt föremål redan uppkommit eller hädanefter uppkomma, få icke i annat fall, än der sådant är uttryckligen medgifvet, till andra behof disponeras, utan böra oafkortade till kommande Ständers disposition reserveras.. C. Anslag, till FolkundervisningenRiksdagskostnader m. fl. serskilda utgifter. § 93. (Motsvarar 70 §. i 1841 års Reglemente.) Utaf de, under 1840 och 1841 års Riksdag, för folkundervisningens befrämjande beviljade och å Riksgälds-Gontoret anvisade anslagssummor för åren 1842, 1843 och 1844» skola fortfarande hållas Kongl. Maj:t tillhanda, för att, i öfverensstämmelse med derför stadgade grunder, användas: 5:0 återstoden af dessa års anslag till Folkskolelärare-Seminariers inrättande, , hvilken återstod vid innevarande månads början utgjorde Ett tusen femhundra Riksdaler; 2:0 det återstående beloppet af samma års anslag till stipendier för Eleverne vid nämnde Seminarierj. hvilket, vid besagde tid, uppgick till Sju tusen femhundra, Riksdaler; och Tior till StatsUtskottets Memorialj IV:o 3lJf.’ r9 3:o Femtio tusen Riksdaler, eller
De värf, Of, fåfom ©venjfa DtiMfns. ■Jolfctd OinbuD, ålegat, bafve <2Bt, meD iafttaganDe af förejfrtften i 3uföDagé*£)rbningenö 2 §., att i Detta 3uföbagd>Q3ejTut beftämma Dagen, Då 3vifctd ©tänDer åter (fola fammanträDa, l)ärmeDeljl velat falla Dem, forn, vtD näftfommanDe lagtima SviföDag, i gtunD af laglig rätt, eller efter föregånget orDentligt val, böra i råDjlagen od) beflutcn Deltaga, att bär i JjnfvuDftaDen, Den 14 3anuarit 1840, ftg infinna; åligganDeö veDerböranDe, att, utan ferjfilD påminnelfe, od) utan annan anleDning än Denna fallelfe, beförja, Det valen till 3Ufö< Dagdntän, Der fåDana val äga rum, i laglig orDning, od) viD anfvar, meD ali jfpnöfamfet verfflällaö; fjvarviD till noggrann efterrättelfe tafttagaö bör, fvaD 11, 12, 13, 14, 15, 17, 18, 22 od) 77 §§. 3viföDagé<£)rbningcn famt lil §. Dlegeringd^ormen, i affeenDe å SKiföDagdmannavalen, gullmagtcrnaö behörighet od) öfriga l)it l)öranDe omjfänDigfeter, ftaDga od; förmå.
Uppl. o. godk. hos Ridd. o. Ad. d. 31 Deci 1823. Preste-Ståndet d. ai — —. Borgare-Ståndet d. 31 Bonde-Ståndet d. 33 Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ny organisation af Tull-Verket. 3; Ai Ki Då flere Motioner hös Riksens Ständer blifvit väckte, angående ny organisation af Tull-Verket, hafva Riksens Ständer deraf fått anledning, att, närmare skärskåda sammansättningen af detta Verks nu varande Styrelse, och att deröfver i underd. framställa sina tankar och önskningar till Eder Kongl. Maj:ts Kådiga, pröfning. Riksens Ständer hafva funnit sammansatt-, ningen af nu varande General-Tull-Direction vara mindre svarande mot ändamålet, emedan den hvarken synes medföra den controll å vederbö-i rande, som erfordras, eller medgifva, att densamma sjelf varder behörigen controllerad. A£ de handlande, mot hvilka Tullförfattningarne skola tillämpas, finnas i Directionen tvänne medlemmar, och för öfrigt består den af en Ledamot från Stats-Contoiret, som skall controllera lefvereringen af Tullverkets uppbörd; a£ Presidenten i Kammar .-Ratten, der Räkenskaperna skola gram; 33«> Underdåniga Skrifvelser. skås; af Stats-Secreteraren för Finance-Ärender,' hvilken skall föredraga Directionens framställnin. gar hos Kongl. Maj:t och till henne utfärda Dess befallningar, samt af en Konungens Rådgifvare, som skall deltaga i öfverläggningarne om Tullmål, dem han, äfvensom Stats-Secreteraren, förut öfvervari t, eller sedan kommer att öfvervara i Tull-Directionen. Dessutom tro Riksens Ständer, att Central-Styrelsen af Tullverket är för talrik} ty ehuru Kronan återträdt i omedelbar förvaltning deraf, qvarstår likväl, sedan General Tull-Arrende-Societeien upphört, ännu en särskild Öfver-Directeur under Tull-Directionen.
Jag började verkligen bli orolig för Bettys hälsa, men o m j a g frågade henne, om hon inte för en gångs skull hellre ville sitta utanför ett kafé och se på boulevardiifvet än på teatern, svarade hon med en högdragen blick, att hon gudskelof hade bättre smak än så. Och när jag undrade, om hon ändå inte skulle föredraga soppa och stek framför ett pepparkakshjärta, svarade hon, att pepparkakshjärtan var det bästa hon visste. Hvad skulle jag göra? Inte kunde väl jag, en man, visa mig mindre uthållig i kärleken till konsten än hon, en svag kvinna. Och så gingo vi på som förut. Under tre veckor, lika med tjuguen dagar i sträck, hade vi sålunda tillbragt våra kvällar på teatrarna och tänkte göra det allt fortfarande, då vår värd en morgon k o m inrusande med en tidning i handen. » A c k, mina kära vänner, » sade han, » en sorglig nyhet! Prins Adolph (eller hvad kurren hette) har dött i natt. Han är kusin till kejsaren, och det blir sex veckors hofsorg och tre dagars stängning af teatrarna. » » Det var då en fördömd otur för oss, » sade jag. » Herre gud, så tråkigt, » sade Betty. Men när j a g tittade på henne, kunde hon inte låta bli att draga på munnen. Och plötsligt flög hon upp och tog mig i famn, och vi dansade rundt och hoppade kring golfvet som ett par tättingar. Vi jublade som barn, då de oförmodadt få skollof, och vi hurrade högt för den hedersknyffeln, prins Adolph. Hvem vet, hur det gått med oss, o m inte han kommit emellan. Kanske räddade han våra lif genom sin d ö d? Hvad som är visst är åtminstone, att han skänkte oss tre välbehöfliga, goda middagar, bjöd oss på åka både i omnibusar och droskor, lät oss sitta och hvila upp oss på boulevarderna under tre sköna, ljufliga eftermiddagar och lagade så, att vi fingo se litet af Paris, som vi annars skulle ha lämnat nästan lika okunniga som vi kommit, utom i afseende på teatern.
Samma e l h d e hade följt henne friin hennes tidigaste barndom. I skolan hade hon till straff för sitt sjalfstiindiga upptradande blifvit öfverflyttad frAu flickklasserna till gossarna. Hon tyckte om att vara tillsamman med dem och taga del i deras friluftslekar; men p&amp; samma ging led hon af att vara utestangd frán sällskap med lärare och kamrater af sitt eget kön. I sitt elfte Ar fann hon iindtligen en vihinna, som bon kunde hängifva sig At med all den värme, som lag i hennes natur. V#ninnan var katolik, och af idel karlek var Marie till och med bettlukt p&amp; att öfverg8 till samma religion ocb blifva nunna tillsnmman med henne. DL hiinder det on dag i skolan, ni6r Marie som vanligt ifrigt uppsöker vaninnan, att denna ej vill tala till henne, utan vänder sig bort och brister i gr&amp; Hennes biktfader hade förbjudit henne att urngss med en protestant, ocli hon tigger och ber att Marie sh snart som möjligt skall blifva katolik. nEn kort stund sag jag p i henne, djupt uppskakad och mera bedröfvad i hemes &amp; n i mina egna vagnar. Sá vände jag mig plötsligt bort, utan att saga ett enda ord. Jag hade fatt ögonen öpgm för katolska kyrkans &amp; Jranni, och den hade mist en blifvande proselyt. Jag narmade mig aldrig mer min vaninna och talade aldrig med henne mer i skolan. " Maries mor hade, d&amp; fadren förlorade sin tjtlnst, tagit barnmosskeexamen och praktiserade i Berlin. Bon saknade derför kvinlig tillsyn i hemmet; lärare och kamrater gjords narr af henne gör bennes brist p&amp; prydlighet - vacker var hon af naturen ej; men fast detta gjorda henne ondt, föll det henne icke in att det kuude vara annorlunda. ' En g&amp;ng ble f jag verkligen tvungen att skratta &amp; t mig sjalf dab jag af en händelse fick se mitt ansigte i spegeln, med ena hgrflatan r8tf öfver venstra örat och den andra öfver hcgra ' ögat.
Behofvet af en jernväg till och från den folkrika och direkt vattenkommunikation med andra orter saknande provinsen Dalarne samt angelägenheten af denna jernvägs ofördröjliga utförande hafva redan vid föregående riksdagar blifvit erkända och de åsigler, som i afseende derpå gjorde sig gällande hos Rikets sednast församlade Ständer, halva af den sedermera förflutna tidens erfarenhet vunnit ett mer och mer ökadt stöd. Utskottet torde derföre endast behöfva erinra, att ehuru nu ifrågavarande jernväg icke tillhörer Svenska statseller stambanorna, den likväl ej allenast med hänsigt till sina dimensioner, hvilka äro lika med dem, som för sistnämnde banor blifvit fastställda, utan äfven i anseende till sitt gagn för det allmänna kan och bör jemföras med vissa delar af dessa banor. Enligt Utskottets åsigt, synes således ett ytterligare bidrag frän det allmännas sida icke böra förvägras, helst derförutan arbetena å oftanämnde jernvägs-anläggning, till följd af numera förändrade financiela förhållanden, sannolikt måste afbrytas och tills vidare afstadna. Men som Rikets sednast församlade Ständer, vid bestämmandet af det utaf dem beviljade låneunderstödets belopp och fastställandet af de derför föreskrifna särdeles lindriga betalnings-vilkoren, redan pröfvat och afgjort frågan om den uppoffring det allmänna bör underkasta sig för detta företags utförande; så och enär den omständigheten, att samma företag, enligt hvad sedermera visat sig, kommer att medföra vida högre kostnad än vid statsbidragets begärande och beviljande beräknades, på grund af det dessförinnan uppgjorda kostnads-förslag, synes^ lika litet vid förevarande, som vid andra med statsanslag eller lån understödda, fastän genom enskild försorg och för enskild räkning verkställda arbeten, böra föranleda till ökandet af det, för samma företags utförande, under då bestämda återbetalnings-vilkor beviljade understöd utaf allmänna medel, anser Utskottet det nu ifrågasatta ytterligare lånebidraget till fortsättning och fulländande af arbetena å Gefle-Dala jernvägen endast böra meddelas under vilkor, att detsamma icke kommer att medföra någon vidare uppoffring för det allmänna.
Carl Henricsson Bergmans, om inrättande af Ångbåt emellan Stockholm och de Norra Orter ne; Anders Johanssons, om ersättning till Assessoren Hellberg för liden skada på inropad lefverance af Artillerihästar år 1808. Statsoch BevillningsUtskotten: Af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, om Ghrhusafgiftens fortfarande; af Riksdagsfullmägtigen Anders Danielssons Motion, om nedsatt Bevillning för och anslag till Fiskrarne i Bohusländska Skärgården; Andeis Nilssons, om nedsättning i afgiflen för nya Tull-väderqvarnar; samt Casper Wikmans, om upphörande af afgiften till Veneriska smittans hämmande. Stats-, Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten: Af Riksdagsfullmägtigen Caspar Wikmans m. fl. Motioner, rörande lindring i Postföringsskyldigheten. Statsoch BankoUtskotten: Af Kongl. Majrts Nådiga Proposition, om Myntvärdets upprätthållande; af Riksdagsfullmägtigen Anders Nilssons, Motion om antagande af Norrska Specie-daler i KronoUppbörden, samt inrättande af VexelContor för sådant Mynt; Pål Jönssons, om inrättning af LåneContor till befordrande af utflyttningar efter ägoskiften; Pehr Erics - >9° Den 23 Ju ni i e. in. sons, om cassation af Bankens och RiksgäldsContorets utslitne Sedlar; Eric Pehrssons, om afskrifning till Capital och Ränta af •StatsVerkets skuld till Banken; samt Andreas Håkanssons, om grunder för cassation af Bankens utslitne Sedlar.
Arméens Ackords-amortérings-fonds obligationer med 4 proc. ränta, ställda alt efter utlottning betalas 2,016,600: — hvaraf Banken under år 1846 från Riksgälös-kuntoret inlöst tillsammans 570,400 R:dr Banko eller 855,600 R:dr Runt. Skånska llypotheks-föreningens å 4V<> proc 622,500: —. Och äro af dessa obligationer ställda att betalas 6 månader efter uppsägning Runt 405,000. 6 » » d:o, Irån den 1 September 1860 räknadt ...» 35.000. 6 » » d:o, från den 1 December 1860 räknadt ... » 184,500 Sgr Runt 622,500. Skånska II g pot heks-fö reningens å 10.900 Mark Hämb. Banko å 4 proc., att efter utlottning betalas under 40V.j år, inköpte för 14,553: 33. Östgötha IJypotheks-förenings ä 495,000 Mark Homb. Banko å 4 proc., att efter utlottning betalas under 40V-2 år Irån If lU, inköpte för 620,400: — Östgötha llgpotheks-förenings :i 971,300 R:Jr Kunt å 4 proc., att efter utlottning betalas 40 är från 1854, inköpte för 891.839: — Målare-provinsernas llgpotheks-förenings ii 157.000 R:dr Runt å 4 proc., att efter utlottning betalas 40 år från 1854, joköpte för , 142,870: — Transport 7,608,742: 33, Banko-Utskottets Ullålande JU! 11. IS Transport 7,608,742: 33 Mätaré-provinsernas Uypotheks-förenings å 54,900 Mark Humb.
Stånd bifallit detta förslag, kan någon fråga om votering i förstärkt StatsUtsk. naturligtvis icke uppstå. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att sedan genom prot.-ntdr. blifvit upplyst, att den i 17:de punkten förekommande fråga blifvit genom 3 Stånds beslut afgjord, R. o. Ad. torde finna att den i detta ämne föreslagna votens-propos. N:o 8 hade förfallit. Ropades ja. Då härefter Hr Gr. o. Landtm, fästade uppmärksamheten derpå att, på sätt Utsk. framställt, 22 punkten vore beroende af de beslut, som komme att fattas i afseende på 23 och 20 punkterne, samt af sådan anledning hemställde om R. o. Ad. behagade uppskjuta sitt beslut öfver 22 punkten till dess 23 och 26 punkterne blifvit afgjorda, lemnade R. o. Ad. härtill sitt bifall. 23:dje ■punkten. Hr von Hartmansdorff: I afseende på beskaffenheten af den vid 23:dje punktens föreslagna votens-propos. gäller väsendtligen detsamma, som blifvit anfördt i fråga om den vid den 20:de punkten. Jag vill nu icke trötta R. o. Ad. med upprepande deraf, och förmodar dessutom att Hr Gr. o. Landtm, icke eller bär anser sig kunna meddela propos. till bifall, utan endast till afslag, hvarom jag anhåller. Gr. Lagerbjelke: För min del kan jag icke finna att samma skäl som vid 20:de punkten gällde för ett ogillande af den i fråga derom föreslagna voter:s-propos., äfven här kunna anföras. Ty såsom jag tror mig der hafva visat, skulle ett bifall till den punkten icke i det ringaste hafva inverkat på statsregleringen. Här är förhållandet dock alldeles olika. Uti förevar:de 23:dje punkt är det nemi. tillstyrkt att det indelta anslaget skulle indragas till kronan, som således skulle för egen räkning låta verkställa den uppbörd, som indelningshafyaren nu sjelf för sin egen räkning besörjer.
Dm 14 April» 477 En bättre Färafwel infördes först i Swerige ge» Liom den Patriotiske Httströmsrg nitissa bemödande och genom de pä desi Förstager af Riksens Ständer widtagne Författningar. Den förbättrades ytterligare vch tillwäxte; och härtill bidrog wisierligen i början de utfallande prämier. Färasweln fastades sedermera egenteligen, wid den Spanska, men utblandades snart, sä ätt den Ull som frän Landsorterne till prämiers erhäls lande inkom till Ull-Magazinerne i Stockholm, mästadelS war Swenff-Spanst Ull, Länge upsändcs den till dcsie Magaziner, dels för att erhälla prämier, dels af ben orsak, att de mästa Klädes - Fabriker moro anlagbe i Stockholm, och sälcdes afsättningcn derstädes jemnare än ä nägot annat ställe. Men smäningom anlädes ä flere andra ställen dylikr Fabriker, hwilka ej allenast källode med de förra, utan äfwen wida öfwertbäffade dem. Härigenom blef cfterfrägan pä Ull delad, priserna derpä stego och följden blef, att de, somt hade Ull att sälja, häldre asykttade beti för en säker winst pä närmare häll, än afsända den till Ull - Magazinet wid Stockholms Hall-Ratt, der, först efter en längre tids utdrägt, det pramium utföll, som wida öf-> werwägdes af ben förlust som blef ägarens lott, derigenom att Ullen under mellantiden genom torkning förlorade gansta mycket sin wigt, Pä dcsie af erfarenhet hämtade stal grundar
Raab väckta fråga om tillägg vid de i afseende på befrielse från ch.sigill.afgift för testamenten gäl - Den 11 Januari f. m. 143 lande stadganden finge remitteras till Bevilln.Utsk., för att sammanhang med de återremitterade delarne af det nu pröfvade betänk, behandlas. Ropades ja, jemte några nej, hvarefter H. Ex. förklarade, det han trodde ja härvid hafva varit öfvervägande. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att R. o. Ad. visser ligen i ett föregående plenum beslutit, att Bevilln.Utskis betänk., ang:de tullbevillningen skulle upptagas på föredragningslistan för denna dag, samt att sådant också skett, och nämnde betänk, nu vore det främsta i ordning till föredragning, men tiden redan var så långt framliden, att R. o. Ad. troligen icke ville denna afton sig dermed befatta, och H. Ex. derföre finge hemställa, om R. o. Ad. nu behagade åtskiljas. Ropades ja. Till följd häraf åtskildes R. o. Ad. kl. f till 11 om aftonen. In fidem protoeolli, Albert Munck. — Lördagen den 11 Januari 1845. Plenum kl. 10 f. m. Justerades ett prot.utdr. för d. 4 och 8 dennes. Justerades pleni-prot. för d. 21 dennes f. m. Öppnades Hrr Electorers lista till val af en ledamot i BancoUtsk. under den ledamoten i detta Utsk. N:o 2320, Hr Akerman, Fredr., medgifnc 3:ne veckors ledighet från och med d. 13 dennes; och befans dertill hafva blifvit utsedd: N:o 1304, Hr Kuylenstjerna, Otto Wilhelm. Öppuades Hrr Electorers lista till val af en suppleant i Const.Utsk., efter N:o 1661 Hr Carlheim Gyllenskjöld, Oscar; en suppleant i StatsUtsk., efter N:o 440 Hr Didron, Fullm.
På Septentrios begäran lofvar Herkules hjelpa Allemannia; han rustar sig och gifver den nakna hjelpsökande en — ny svart klädning. Tredje akten. Merkurius förkunnar för Mars och Bellona, att Jupiter sändt Herkules emot dem. — Sc. 2. Mars och Herkules sammanträffa, och den förre emottager sin fiende med en störtskur af ovett och skällsord, men måste fly efter en stunds kamp. — Sc. 3. Ånyo sammanträffa båda med sina skaror, och Mars flyr, lemnande svärd och spjut. — Sc. 4. Påfven och Jesuiterna stämpla försåt mot Herkules. — Sc. 5. Mars och Herkules sammandrabba för tredje gången; den sednare drifver Mars på flykten, men såras och faller; under det hans fältherrar förfölja fienden, komma de tre parcerna in, omgifva den slagne, och hans lifstråd afklippes. De återkommande krigarna gråta bittert, och fyra englar sjunga sången: ”Ecce quomodo moritur justus”. Fjerde akten. Sc. 1. Europa och Allemannia klaga öfver Herkules’ död; Mars kommer, får fast Allemannia, afsliter hennes kläder och skall just mörda henne, då Diva plötsligen infinner sig, rycker ett svärd från en soldat, kör Mars på flykten och befaller sin tärna gifva nya kläder åt Allemannia. — Sc. 2. Diva skrämmer med sin blotta åsyn Mars och hans sällskap; de fly för andra gången. — Sc. 3. Påfven och jesuiterna rådslå och lägga ut ett nät för Diva. Hon kommer, jesuiterna ropa: has! has! för att köra Diva i nätet. Men Diva utbrister vredgad: ”Troo j hafwa Harar för ehr? Ney mitt mod sku j få spöria här At jag slätt ingen hare är.” Jesuiterna fly, och en af dem faller i det för Diva utlagda nät. Femte akten är egnad fredsverket. Påfven och de katolska furstarna besluta sig för att underhandla om fred; Merkurius underrättar derom Mundus och uppträder sedan som Divas ombud vid underhandlingen.
Körande de i denna § omnämda proprie balanser, upplyses i underdånighet: aj att Tollinska balansen år 1840 blifvit minskad till 49 Rdr 3 sk. 11 rst.; b) att aflidne Kronofogden Dahms balans, lill hvars betalning, enligt Eders Kongl. Maj:Is Befallningshafvaudes i Gottlands Län skrifvelse af den i3 näsllidne Januari, tillgångar helt och hållet saknas, kommer att i 18 ji års Hufvudbok afskrifvas; c) att förre Kronofogden Rosengrens ene Löftesman,Öfverste-Löjtnanten Tornerhjelm , som blifvit ålagd betala ifrågavarande ^5o Rdr, har till Landshöfdingen Virgin försålt all sin lösegendom; men att, sedan Karnmar-Advokat-Fiskals-Embetet emot Virgin, i anledning häraf, väckt talan, Eders Kongl. Maj:Is Befallningshafvande i Christianstads Län, genom Utslag af den 3o sistlidne Oktober, förklarat, att nämde lösegendom skall användas till balansens godtgörande, hvilket Utslag likväl, — 312 _ enligt Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes skrifvelse af den j nästlidne December, då ännu icke hade vunnit laga kraft; dj att Kihlströmska balansen, 600 Rdr, är redan år 1840 lill afskrifning befordrad; e) att Kronofogden Rabes balans, 5 Rdr 3a sk. 6 rst, qvarstår ännu, och beror det på Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-Rätts pröfning, i hvad ordning befintliga tillgångar få användas; f) att Kronofogden Långströms balans, 10 Rdr 1 sk. g rst., torde 'vid 1841 års bokslut komma lill afskrifning, emedan ali tillgång till summans gäldande hos sterbhuset skall saknas. Kommitteen framhärdar med undersåtlig vördnad, trohet och nit, Stormäktigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Majtts snderdånigste, tropligtigsle tjenare och undersåter, M. ROSENBLAD.