Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
År 1844 336,603: » 1845 337,906: » 1846 342,662: — » 1847 345,466: » 1848 351,470: hvaraf medium utgör 342,821 r:dr; och har Kongl, uti den nådiga propositionen beräknat denna inkomst till 345,000 r:dr; men då densamma under förenämnde tid varit uti jemnt stigande och redan år 1848 uppgått till 351,470 r:dr, har Utskottet ansett den kunna med säkerhet upptagas till Maj: t 350,000 12:o Gerningsören af handtverkare på landet, som Utskottet Uti bilagde, under, denna dag afgifne utlåtande, litt. A 19:de punkten, tillstyrkt bifall till hvad Kongl. Transport R:dr 4,028,520 Stats-Utskotlets Utlåtande, N:o 51. Transport Majit i afseende ä denna inkomst-titels upphörande i nåder föreslagit, liar denna titel blifvit från beräkningen af statsverkets inkomster utesluten. 13:o Bötesmedlen beräknades vid sista statsregleringen till 35,000 R:dr, och hafva utgjort: K av a l ler i-reg em en teline s lilis tvakans-spanmål beräknades vid sednaste. statsregleringen till 22,250 tunnor, med ett värde efter 6 R:dr tunnan, af 133,500 11:dr 5 och som uti denna inkomst, utgående på grund af emellan kronan och rustbållarne upprättade kontrakter, någon rubbning icke är att emotse under den tid, nu förestående statsreglering kommer att omfatta, upptages densamma till oförändradt belopp 133,500: Anin.: I händelse af Rikets Ständers bifall till Utskottets förslag i lista punkten mom. b. och c, af bilagde under denna dag afgifne utlåtande litt. A., komma bär att införas 2:ne nya inkomst-titlar:
Balans till år 1864: Utlånta medel: Mot Skånska Hypotheksföreningens 5 % obligationer, inköpta al pari, - 25,500: — » Smålands dito 5 % dito, dito, 11,250: — b Nyköpings stads 5^ % dito, dito, 300. - 37,050: — 37 92O* S0 Summa 37,954: 34. Fonden för hlesserade Officerare och Underofficerare. Debet. Balans från år 1862: Kredit. Utgift: Pensioner och gratifikationer 8,007: — Transport: 8,007: 20 — Transport: 8,007: — Balans till år 1864: Utlånta medel: . Mot Skånska Hypotheksföreningens 5 % obligationer, inköpta al pari, 13,500: — » Smålands dito 5 % dito, dito, 7,500: — 21,000: — Fordringar: obetald ränta 564: 79. 28,090: 21. Skogsplanterings-kassan. Debet. Uppbörd: Ersättning för hemmansräntor 22,942: 37. Till kassan indelt ordinarie ränta 1,195: 69. Balans till år 1864: Kredit. Utgifter: Silkesodlingens befrämjande 180: — Kronoparken vård och förvaltning 30,614: 32. Köpeskilling för lägenhet 1,500: — Byggnader å boställen 10,309: 26. Reseoch traktamentspenningar 3,740: 80. Balans till år 1864:
På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, hemställer Utskottet att samtliga RiksSlånden ville uti detta ämne förena sig om följande beslut, att ett belopp af 10,000 årligen må för nästa statsreglerings - 4 Stats-Utskottets Memorial JV2 180. period anvisas till Kongl. Maj.ls disposition, alt från Riksgäldskontoret utgå och användas till understöd åt sådane efter 1808 —1809 årens krig qvarlefvande landtvärnsman, som kunna anses vara af dylikt understöd i behof, samt att vid anmälan af detta beslut Rikets Ständer tillika i underdånighet tillkännagifva, att landtvärnsmans rätt ighet till fattighjelp från vederbörande kommun icke i någon mån förringas deraf alt lian utaf ofvan omförmälda understöd af statsmedel kommit i åtnjutande. 3:0. Ridderskapet och Adeln har återremitterat Nionde punkten, deruti Utskot tet afstyrkt åtskilliga utaf flere motionärer vid innevarande riksdag gjorda framställningar angående förändring i afseende å pensionsvilkoren för de embetsoch tjenstemän, hvilka före 1856—1858 årens pensionsreglering undfått afsked; men som denna punkt blifvit af öfriga trenne Riks-Stånden godkänd och denna fråga således är af Rikets Ständer afgjord, kan, emot 75 § Riksdagsordningen, Ridderskapet och Adelns återremiss icke till någon åtgärd föranleda, 4:0. I anledning af Kongl. Majlis uti särskild nådig Proposition framställda för slag, angående det pensionsbelopp, som, vid afskedslagandet ur Rikets tjenst å allmänna indragningsstaten må tilläggas Regementsläkaren vid Konungens f. d. Eget värfvade regemente, öfver-fältläkaren m. m.
Som nu Konungen i Aj såg det, skyndade de sig, och gjorde bittida redo; och männerna af stadenom drogo ut, till att möta Israel i strid med allt sitt folk, på ett förelagdt rum emot slättmarkene; ty han visste icke, att ett bakhåll var på honom bakom staden. Men Josua och hela Israel ställde sig, såsom de hade varit slagne för dem, och flydde på den vägen åt öknene. Då skriade allt folket af stadenom, att man skulle förfölja dem; och de jagade desslikes efter Josua, och föllo utu stadenom; Så att icke en man blef qvar i Aj och BethEl, den icke utdrog, och förföljde Israel; och läto staden stå öppen, på det de skulle jaga efter Israel. Då sade Herren till Josua: Räck ut spetsen, som du hafver i dine hand, emot Aj; ty jag vill gifva det i dina hand. Och Josua räckte ut spetsen, som i hans hand var, emot staden. Då gaf sig bakhållet upp med hast utaf sitt rum, och lupo, sedan han räckte ut sina hand, och kommo i staden, och vunno honom, och hastade sig, och tände elden på honom. Och de män af Aj vände sig, och sågo tillbaka, och fingo se röken af staden gå upp i himmelen, och hade intet rum till att fly, hvarken hit eller dit: och det folket, som flydde åt öknena, vände sig om till att jaga efter dem. Då nu Josua och hela Israel sågo, att bakhållet hade vunnit staden, efter röken gick upp af stadenom, vände de om, och slogo de män af Aj. Och de i staden drogo också ut emot dem, så att de kommo midt ibland Israel på båda sidor; och de slogo dem, tilldess ingen af dem öfverblef lefvandes, eller undslapp; Och grepo Konungen af Aj lefvandes, och förde honom till Josua. Och då Israel hade ihjälslagit alla Ajs inbyggare på markene, och i öknene, som hade jagat efter dem, och de föllo alle genom svärdsegg, tilldess de voro ändade; då vände sig hela Israel åt Aj, och slogo det med svärdsegg.
Directeurs-befatlningen, e"livad HofRåttens Beslut ändras eller icke, el"ler den klagande benådas, icke i sin förenåmn"de befattning kunna insättas, utan af R. St.", icke kunna antagas, enär, af ett slikt stadgande, skulle följt, att, ehuru denna Lag medgaf en under tilltal ställd och genom HofRåttens Utslag från sin befattning skiljd Directeur, att deruti söka ändring, en sådan ändring i sjelfva verket hade varit för honom onyttig, emedan han, äfven i den händelse Högste Domstolen pröfvade honom oskyldig, likväl icke kunde i sin befattning återinsättas; hvilket förhållande stridde så vål med de i RegeringsFormen stadgade grunder, sorn med hvad Lagskipande Magten lillkomme, helst, i fråga om en tilltalad persons ansvar, Högsta Domstolens befrielsedom derigenom skulle sakna full kraft och verkställighet; så har E. K. M., med uteslutande af berörde , hvars stadgande icke stöde i oskiljaktigt samband med förslaget i öfrigt, täckts det i öfriga delar Nådigst gillade Lagförslaget, under den 8 April 1824, till allmän efterrättelse utfärda. Då likväl ett lika beskaffadt stadgande, som det É. M. sålunda, i afseende å Directeurerne i DiscontContoiren, förklarat Sig icke kunna antaga, belinnes uti de under den 1 Maji 1810 utfärdade tvånne AnsvarighetsLagar för R. St:s Fullmägtige i Banken och RiksgåldsContoiret, har E. K. M. täckts å detta förhållande fästa R. St:s uppmärksamhet, och till befordrande af enhet i Lagstiftningen, medelst af - 56 Exp. Utsi:. Forsing till und. Skrif v. IST:o 325- låten Proposition den 6 sistl. April, i Nåder föreslagit en sådan förändring i io § af AnsvarighetsLagen för Fullmäktige i Banken och 11 af den för Fulltnågtige i RiksgåldsConloiret, samt ett sådant tillägg i Ansvarighets Lagen för
Betänkandcn, Församling, med 5 ä 4 tusende menniskor, delade i 30 ä 4° husförhörslag, då husfarhören icke få begynnas förr än i början af November, 8 å 14 dagar efter nya flyttnings» tiden, hvilka dagar åtgå till tjenstehjonens inställande på sina behöriga ställen; och hvarest Presterskapet, om det ej vill försumma sin väsendtligaste ämbetspligt, den att lära och undervisa, jemte andra magt* påliggande skyldigheter, icke en gång till Jultiden kan hafva slutat husförhören,- På hvilka grunder, och med hänseende dessutom på de olägenheter, som de lång väg flyttande tjenstehjonen måste vidkännas, genom mörker, regn och elakt väglag, Herr Doctorn föreslår Midsommaren, såsom dea mest lämpliga flyttningstid, då man i hushållsvägen har minst att gijra, då långväga flyttningar lättast kunna verkställas, och då en själasörjare ser framför ^ig en nog tillräcklig tid, att, när det faller Församlingen och honom lämpligast, afgöra en så magtpåliggande del af ämbetet, som de ärliga husförhören äro; men i anseende till de svårigheter, hvilka, genom nu föreslagna ändring, skulle uppstå för Skåne, hemställer Herr Doctorn, att nu gällande flyttningstid kunde för sistnämnde län bibehållas; Och förklarar slutligen, att, om ej dess förslag skulle antagas, trodde Herr Doctorn det vara bättre alt återfå den gamla flyttning** Bcsv• och Ekon. Utsft. Betankanden.
Jakob, blifvit utsedde till ordinarie ledamöter i samma Utsk. der de förut varit supleanter, sammanträda till val af en supleant i Bevilln.Utsk. efter Hr Hjärne, en supleant i BankoUtsk. efter Hr Steuch samt 3 supleanter i Riddarh.Utsk. efter Frih. Falkenberg, Gr. von Rosen och Hr Edelstam. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande Bevilln.- Utsk:s d. 29 och 30 sisth Juli på hordet lagda Memorial N:o 14, med förslag till voter:spropos:r i anledn, af RiksStms olika beslut 44 Den 1 Augusti e. m. i afseende å ifrågaställa förändringar i föreskriflerne om allmänna bevillningens utgörande. E. o. Ad. godkände de i detta Memorial föreslagne voter:spropos:r samt lade Utsk:s i frågan om debetssedels-lösen gjorda anmälan till bandlingarne. Vid förnyad, punktvis företagen föredragning af Bevilln.Utslcs d. 29 och 30 sistl. Juli på bordet lagda Utlåt. N:o 15, i ani. af dels gjorda anmärkn:r emot vissa delar, dels ock RiksStms skiljaktiga beslut i afseende å andra delar af Betänk. N:o 8, ang:de ifrågaställde förändringar i föreskrifterna om stämplade pappersafgiftens utgörande, biföll R. o. Ad. I :o) Utslcs yttrande om rättelse af det tryckfel, hvarigenom »TullDistriktChefsEmbetet», i st. f.
Den ii Octoler f m. ansågo saken invicklad och ogörlig hafva, sedan de närmare undersökt detaillerne, funnit den klar och verkställbar, hvilket gifvit mig anledning förmoda, att den vid ett annat tillfälle kan vinna flere anhängare och möjeligen gå igenom samt visa det gagn den medför. Då jag således anser'ett ytterligare utvicklande öfver denna särskildta fråga i Utskottets Betänkande för det närvarande vara öfverflödigt, bör jag, för att ej onödigt upptaga tide..', endast hvad densamma angår nämna: att den ökade personal för pappers stämplande och de ökade utgifter, som detta papperets kringspridande i landet, enligt Utskottets mening skulle medföra och i betydlig mohn belasta PostCassan, hvaral Utskottat ock hemtad förnyad styrka tili afslag å min Motion, efter min tanka, icke kan jemföras mot den nytta, gom med detta fötalags antagande hade varit förenad, enär, hvad stämplingen beträffar, mekanikens begagnande j betydlig mohn skulle minska behofvet af en stor personal för detta ändamål, och kringsändandet af det stämplade papperet är lätt och mindre dyrt, genom de flera sjöcommunicationer vi äga. Det torde nu blifva mig tillåtit att göra några anmärkningar vid Utskottets egna förslager, hvarvid ibland annat förekommer, Utskottets tillstyrkan, att den så kallade moderation å Brefporto borde försvinna. Efter min öfvertygelse är det först och främst i betraktande med Postverkets] ändamål, ett högst onaturligt me, Den il Octoter e. m, 77 del, att på detta sätt beskatta den enskilte correspondenten, för att söka befrämja controll, och det innebär i sig sjelft ingen sådan, hvilket jag i mitt yttrande, som medföljde återremissen i detta ämne, meddelst calcul bevisat.
Tvärtom är af Utskottet föreslaget, huru en sådan afsättning säkrare skulle kunna vinnas och befordras; men, i afseende på personernes uppförande, hvilka stryka kring landet, under skygd af försäljning af sådana varor, och genom deras sedeförderf och begär, ej mindre att obehörigen tillita Allmogen, än ock att den samma ofta bedraga, har Utskottet trott sig böra föreslå ett förbud emot sådana personers kringresande i orterna, deraf icke större skada och förlust, både i Oeconomiskt och Moraliskt afseend •, än nytta vinnes. För min enskildta del kan jag tillägga, att sådane ofta med hustru och barn kringstrykande personer, utan att vara försedde med så mycket varor, att afsättningen deraf kunnat medföra den inskränktaste utkomst, ägt behöriga P esepasS att färdas från Örebro till Götheborg, Vesteroch Östergöthland, samt bela Riket igenom , ända upp till det mig nådigst anförtrodda Län, samt under föregifven anled. ning att nedsätta sig som borgare uti dea nyligen anlagde CarlJohansStad , uppehållit sig uti de mest aflägsna delar af Länet, och omsider måst tillhållas att antingen bygga och bo å det för dem anvista ställe, eller ■X Den 5 Maj. ock till deras förra vistelseorter sig begif-' va, och derom jag tilltror mig kunna än vidare gå i en författning, som med min embets-befattning instämmer. Jag anhåller således ödmjukligen, det Herr Grefven och LandtMarskalken samt Höglofl. Ridderska* pet och Adeln täcktes bifalla Besvärs, och OeconomieUtskottets Betänkande, såsom ofelbart verkande till den allmänna ordningens vidmagthållande. Grefve LiUjenerantz •
Hwar och cn som icke med uppsät tillsluter ögat, mätte häraf se, att frägan om rubbning af det redan fattade beslutet här sä mpcket mindre uppstod, som just detta beslut i sjclfwa dea nekande Propvsttionen äberopadcs, säsom det, hwarwid wskottet fästat en owillkorlig nbdwändighct att i alla händelser förblifma. Herr Biskopen Baron törners uppgift till sitt Ständ, att ben sednare Propositionen ledde till Z63 Den rz September. uphäfwandc af dct redan tagna bestukct, kär sälcdes rj kunna annat än anses förhastad, kanske förorsakad deraf, att han ej rigkigt i minnet behällit den citera de Propositionen. Med Högwbrdiga Prcst-Ständct är sälcdes Dancolltskottct funkan,ligt ense deri, att ett redan taget de, stut ej bdr kunna ändraS, helst en sädan fräga inom Utskottet ej någonsin uppkommit. För öfrigt, hwad sjelfwa saken angär, sy«cS dct wara temligcn solklart, och kan ej heller hafwa warit Herr Biskopen leilernorg afsigt akt neka, dct ju, dä ett Ständ äger rättighet att till ett Utskott remittera frägor till bcswarande, Utskottets skyldighet är att, äfwen om beslut förut i saken är fattadt, afgjfwa ett yttrande, som, lemke kungörandet af detta Beslut, innefattar alla de upplysningar, som fordras för ett tillfredsställande swar. Detta inträffar bär sä mycket mera, som, igenom Herr Friherre Ocienglrömg steg att utom Utskottet ga till Riddcrskapet och Adeln med sitt Memorial , sakens förhållande werkliaen war olika dä Utskottet tog sitt beslut den 22 Juni, och dä dct resolverade öfwer Ridde, ffapctL och Adelns Rcmijj den 14 Augusti.
Det heter der nemligen: ”Såvidt utan hinder för taxisförrättningens fortgång sig göra låter, bör begärd upplysning 5J8 Oen 18 .Maj {. m. om den af tax:s-komitéen påförda bev:s-afgift skattskyldig på stället meddelas.” Tager man hävid i betraktande, att81:sta§:n af nu gällande bey:s-förordning är af följande lydelse: »En hvar, som det åstundar, varder berättigad att på stället erhålla underrättelser om beloppet af den bevillning, honom blifvit påförd,” finner man att, enligt nu gällande bev:s-förordning, den skattskyldige eger ovilkorlig rätt, att, då han finnes på stället, erhålla undeiTättelse om beloppet af den honom påförda bevillning. Deremot är, enligt XJtsk:ts och komiterades förslag, denna rätt beroende utaf, huruvida komitéen finner att sådant ”utan hinder för tax:s-förrättningens fortgång” kan ske eller sig göra låter. Den skattskyldige kan således nödgas att afresa från stället utan erhållen kännedom om det belopp, hvartill hans beskattning blifvit bestämd, samt, till följd deraf, måhända komma att få vidkännas kostnaden och besväret af en ytterligare resa, för att derom erhålla underrättelse. Jag frågar Eder, Mina Herrar! Kan detta vara billigt? kan det anses rätt? Jag för min del finner billigt att den skattskyldige uti förevarande fall måtte bibehållas vid samma rättigheter som hittills; och om icke K. o. Ad. skulle, genom ett bestämdt beslut, härtill vilja lemna sitt bifall, anhåller jag om återremiss af den nu föredragna §:n. Hr Hjärne: Jag anser mig böra instämma uti den af Gr. Mörner nu framställda anmärkning, enär jag icke kan finna, hvarföre man skall betaga den skattskyldige den rättighet, hvilken han i detta afseende eger.
Preste-Ståndet sålunda yttradt blifvit, hafva detta ärende till öfvervägande förehaft och få, i afseende härå, anmäla att, enligt föreskriften i 5§ af Kongl. Maj;ts Nådiga Stadga angående folkundervisningen i Riket af den 18 Juni 1842, så väl i Hufvudstaden som i hvarje Stifts-stad bör finnas ett seminarium, Staissamt Allm. Besv.- och Ek n.-Utskottens Utlåtande, N.o jf.1. 21 rium, hvaruti de, som vilja egna sig åt folklärare-kallet, må erhålla tillfälle till undervisning och öfning i de till detta kall hörande ämnen, äfvensom Dom-Capitlet eger för hvar je sådant Seminarium förordna en Föreståndare, hvilken bör handleda och undervisa blifvande skollärare; hvarförutan Dom-Capitlet må, på sätt lämpligast pröfvas, mellan dem, som hafva befattning med skoliärate-elevernes bildning, fördela det åt hvarje Seminarium an visade år liga anslag, eller dessa befattningar hos en person f ör ena, så vida han till dem alla eger erforderlig skicklighet. Varande, jemlikj. Kongl. Circulairet till Consistorierne i Riket af den 15 Augusti 1M4-2, ett årligt anslag af 500 R;dr banco beviljad t hvart och ett af de Seminarier till folkskollärares bildande, som, i följd af högstberörde Stadga, komme att inrättas.
Byggninga-b:n, rör:de delaktighet i kyrkobyggnad; N:o 42, i anledn. af väckt motion om bestämmelse att fjer departer i Stora Kopparbergs grufva må anses såsom fast egendom å landet; N:o 43, i anledn. af väckt motion om vissa tillägg till K. kungör, d. 27 Aug. 1823, ang:de vederbörandes åliggande att tillställa såväl Konungens Befdude som Presterskapet förteckningar öfver dem, hvilka för lagbrott blifvit vid domstolarne sakfällde eller under framliden ställde; samt N:o 44, i anledn. af väckta motioner, ang:de förändring i dels hofrätternes arbetssätt, dels ock domstolarnes ferier. H. R. o. Ad. åtskildes kl. £ till 3 e. m. In fidem protocoili, Albert Munck. Onsdagen den 11 December 1844, Plenum kl. 6 e. m. Justerades 5 prot.utdr., deraf ett för d. 9 dennes samt denna dag samt 4 för denna dag f. m. Öppnades Hrr Bänkmäns lista till val af Electorer efter N:o 245. Frih. Lagerfelt, Israel Carl Adam, „ 1560. C. Hr Celsing, Lars Gustaf, samt „ 2299. „ von Beskow, Bernhard; och befunnos vid valförrättningens slut dertill hafva blifvit utsedde: N:o 388. Frih. Gyllenhaal, Carl Henrik, „ 1199. Hr Simmingskiöld, Fullm. Frih. Koskull, Anders, samt , 1476. Hr Riben, Carl Wilhelm. Föredrogs Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 27 sisth Nov. f. m. på bordet lagda betänk. N:o 78 i anledn. af väckt motion 318 Den 11 D e ceni b er e. m. om beredande af emeriti-löner för afskedstagande consistorii notarier.
RebactionS#förbattring, meb fycin? figt till förbubet mot råbplagning t konungens öfmer maro;' enligt ‘rOkemorial R:o ^ ben 26 SRomember 1829; 3:0. mib 16. ocf> 81. § §./ åfpftanbe anbring ocf) cmfigtning af benförra, famt jemkning i ben febnare;. 'iDkemortal R:o 63 ben 16 ©ecember 1829 ocf) R:o 71 ben 27 gebruarii 1830; 4:0. mib 72. §.,. anbrab rebaetion i följb af befduten cm ^pntbeffam# ningen 111. 111. ; dRemorial. 5^:0: 0 ben 26 Romember 1829 ocf) R:o 68 bien. 25 ^ebruarii 1830; 104 t:ö. mtb r r. §. 9*vif»bag$#.0rbningenr ni) i*eba-c£ionr i frågd om 9uT£* bagåmaRna#ma(en; tOfemorial 0vio 9 ben 10 tDZarå 1829; 6:0. ti'!D 12. § , tiltågg roranbe SvibberfFapetå cd) Stbelnå reprefenta# fion^fatt; Memorial 0vio 64 ben ut 3 a niia rit 1830; 7:0. leib 13. od) 17. §. V, rebactionå#ånbringar betråffanbe
Om Sverige tillegnade sig dessa frams teg, om det beg agnade sig af den källa till rikedom det äger i sitt j ern och sina trävaror, til l hvilken höjd af oberoende borde det inte kunna lyf ta sig; afunden skulle k anske väpna sig emot oss och vi ha inga stora arméer, det är sannt, men der äran manar, der fosterlandet kallar, der bli r hvarje medborgare soldat, och hvarj e soldat, hjel te. E r i k J a n s s o n . Men hvem är då ni, som tal ar ett sådant språk? G u s t a f . En obetydlig person som lefver af andras godtycke, ett ingenting som i dag s tår och i morgon kanske stötes undan, men som det oaktadt älskar sitt fädernesl and mer än si tt lif. Jag ser emellanåt i mina drö mmar en ljusare framtid gå upp öf ver Sverige; jag ser det stark t genom sin egen kraft, lugnt inom sig, äradt u tom sig; jag ser allt partihat försvunnit, alla medbo rgare lika inför lagen, jag ser industrien ökad, handel och näri ngar uppblomstra. Jag ser Rikets Ständer, lifvade af sann fosterlandsk ärlek , endast uttala folkets verkliga önskni ngar och en rättvis kung använda alla sina bemödanden för att uppfylla dem. Allt det der k an endast sk e genom ett underverk. G u s t a f . För att uppnå det, erfordras endast två 14 saker: u pplysning och oväld hos styrelsen förtroende och endrägt hos folket. Ert namn, unge man, ert namn? jag mås te veta det. SJETTE SCENEN. MAURITZ (från höger). DE FÖRRA. Det f ägnar mig att hafva lärt känna edra åsigter, redlig e Erik Jansson. Vi skola s nart återse hvarandra, hoppas jag. ( Går g enom fonden . ) E r i k J a n s s o n . Du bedrar dig Mau ritz, h an är en stor man! M a u r i t z . Eller en f arlig förledare. ( Drar ho nom med sig åt höger. ) SJUNDE SCENEN. Theatern förän dras till ett rum hos general Pec klin .
Numera anser man icke tillräckligt att hafva den finaste ull, utan man önskar äfven att djuren skola hafva kött. I denna riktning hafva äfven i andra länder de finare stamhjordarne blifvit förbättrade; man har utomlands stamracer, som, utom att de hafva ull, äfven äro köttrika. Det var meningen att fa några baggar från utlänska schäferier för att dermed upphjelpa stamschäferierne, Att desse för närv:de icke äro i dåligt skick, derpå hade man för icke längesedan ett talande bevis, då nemi. ull, skickad från Ultuna och Skåne, erhöll belöning på den stora expositionen i Paris. Så hade väl icke skett, om schäferierne varit i dåligt skick. Men det var en belöning blott, och afsättning för fåren inom landet saknas, och den är för de personer, som hafva dessa hjordar, af största vigt. Man kan icke begära att den enskilde, som haft dessa hjordar sig upplåtne, men sorn icke är egare till dem, skall bestå utgifterna till deras upphjelpande och förbättrande. Hvad således StatsUtsk:t vid förra riksdagen yttrade, att saken skulle öfverlennäs åt den enskilda företagsamheten, skulle väl vara nog långt sträckt, om man icke vill att den skall taga sig för att endast vidmakthålla och icke förädla stamdjuren. Det torde derföre vara skäl att söka bringa elektoralstamschäferierna i det bättre tillstånd man önskar, och som är nödvändigt, såvida man icke vill äfventyra att de skola uppsägas och, i stället för att hafva dem på stallen, der de äro väl skötte och vårdade, hålla till godo med dem på sådana, der det går med dem sorn på ett schäferi, hvilket inköptes af ett hushållssällskap och som, i följd af den omständigheten att man ingenting ville göra för att upphjelpa detsamma, måste flytta från ena stället till det andra, intilldess schäferiet dog ut. Hellre än att utsätta sig för något dylikt här, tycks mig vara skäl att bevilja de 8,000 rdr, som behöfvas för att inskaffa baggar. De kosta i allmänhet öfver 1,000 å 1,200 rdr frän Tyskland och Frankrike.