Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De lära sig aldrig lefva med detta folk, känna med det, hoppas och lida med det. Deras bilder visa konstnärens glädje öfver form och färg, men de tala ej hjärtats språk. Vi ha ingen rätt att beskylla våra utvandrare för bristande fosterlandskärlek. Hemlandet står alltid för dem som det kära, som väntar efter vandringsårens slut. Hvart de än styra kosan, så pekar kompassen dit upp. Men de inse, att det är bildning de behöfva, både konstnärlig och allmänmänsklig bildning. De ha kommit hemifrån med skral underbyggnad. En personlighet inom konsten, en man för sig, som visste hvad han ville, fanns det knappast bland alla de utkomna. » Det sanna konstnärsdopet » väntade dem här. Konstnärlig karaktär, personlig uppfattning hade de att lefva sig till. Det var inte alltid det lyckades — det blef ej ens alltid en säker teknisk färdighet, pilgrimen förde med sig från skönhetslandet som frukt af vandringsåren. Arbetet går stillsamt sin jämna gång, mindre ute i naturen än inne i gallerierna, där de gamle mästarne kopieras, och på atelieren, där man målar » ibland efter naturen men sällan, ty modellerna äro så fördömdt dyra » — yttrar Södermark. Också blir det mest ur minnet eller med ledning af småROMERSKA DAGAR PÅ 1 840-TALET. tecknade modellstudier, som figurtaflorna hopsättas och målas. Med ledning af små studielappar från sommarfärderna komponerar landskapsmålaren sina utsikter från Napolis stränder, från Tivoli, Arrizzia och de andra småstäderna i Campagnan. Naturen är visserligen så tjusande, att det knapt lönar sig att omkomponera den. » Men » — resonnera tidens landsskapsmålare — » sällan förenar sig dock allt på en punkt, som fordras till en tafla. » Man lefver i naturförskönandets tid, då umålaren korrigerade käckt, hvad ej vår herre gjort korrekt " och målaren ansågs sakna fantasi, om han ej kunde förbättra naturen enligt de fastslagna skönhetsreglerna. Det romerska landskapet med dess stora, rena linier lockar målaren till att underskatta färgen för teckningen, att se naturen mindre måleriskt än plastiskt. Rom är också plastikens stad, det är skulpturen, som herskar där, äfven på måleriets område.
Under granstningm af hwad som titthördtJern» försäljningen hade äfwen förekommit att köpare blifwik olika behandläde, sä wäl, i anseende titt tiden med auctiolis-inropens clareranve, som räntans beräknande; och som af Herrar Fullmägliges Protokoll någon underrättelse härom icke stätt att inhämta, sä begärte SlatsUtstottet af Herrar Fullmägti ge uplysning om förhållande härmed samt anledningen hwarföre besia omständigheter icke kommit att uti Protokollet intagas. Hwad Herrar Fullmägtige i anledning häraf yttrat och förklarat, kan af deras (Sub Lit. A) bilagde Memorial inhämtas. — Och beträffande först Herrar Fullmägliges meddelte ullätande, i afseende pä försäljningen af Jernet ;sä, och enär den härom wäckte fräga med säkerhet,icke kan afgöra-, samt StatsUtskottet icke funnit nägon anledning atr sätta i twiflvelsmäl Herrar Fullmägliges goda afsigt med hwad af dem blifwit tittgjorr, har StatsUtstottet ansett «ll widare erindran i denna del böra förfalla. Widkommande sedermera det lämnade anständ med en del af Jnropssummcanes inbetalande, sä, och ehuru StatsUtstottet särskildt efterfrågat anledningen hwarföre delta ämne ifrän Protokollet kommit att 894 Den l8 November;. att uteslutas, hafwa Herrar Fullmägtige likwal förbigätt att lämna något swar uppå en sädan frägäz och har SratsUtskottet ansett det wara ledande kill eftMänkeliga följder, om arendes hwilka hos Herrar Fullmägtige förefalla och afgökas, icke Uti Protokollet intagas.
Gore vetterligt för Oss och Ware Arfvingar och Efterträdare på den Kongl. Svenska Thronell, att, sorn uti det emellan Hans Kongl. Höghet Wår Alskelige Käre Broder, den Högborne Furste Herr CARL, Sveriges, Göthes och Wendes ArfFurste, Hertig till Södermanland, Arfvinge till Norrige, Hertig till Schlessvig Hollstein, Sveriges Rikes Stor Amiral, och Hennes Kärlighet den Durchlauchtiga Prinsessan HEDVIG ELISABETH CHARLOTTA, Arfvinge till Norrige, Hertiginna till Schlessvig Hollstein, Stormarn och Ditmarchen, Grefvinna till Oldenburg och Delmenhorst, uprättade GiftermålaConlraä ibland annat aftalt och ”faststält blifvit, att i fall, efter den Gudomli”ga Försyuens behag, Hennes Kärlighet Princessan i EnkeStånd skulle blifva försatt, Hon ”då har till EnkeSäte att åtnjuta Wadstena Slott StatsUtskottets Betänk anden. 603 ”med Starby Kongsgård uti Östergöthland oell ”de Räntor, som dertill utgöras, och att i sa”dan händelse Wadstena Slott kommer att så ’ tillagas och inredas, att Hennes Kärlighet ”Prinsessan det med anständighet kan bebo; Så ”håfve WI för Oss och Ware Efterträdare pä ”den Kongl. Svenska Thronen härmed utfästa ”och försäkra velat, att, derest den Högste Gulden skulle hädankalla Hans Kongl. Höghet, ”Hertig CARL före sin Gemål Hennes Kärlighet, Prinsessan HEDVIG ELISABETH ”CHARLOTIA, skall Hennes Kärlighet nyss”nämnde EnkeSäte äga och tillträda och deraf ”draga inkomsten ifrån den dag Hon råkat i ”EnkeStånd:
Förbudet emot dueller och slagsmål af den 22 Augusti 1682, sorn, under det en del af folket deri benämndes såsom ”nedrige folk’’ och ”gemena man”, deremot för en annan del deraf, i afseende på vissa brott och deras bestraffning, innefattade en undantagslag, hvars bibehållande under närvarande samhällsform vore origtigt. Man hade jemväl i senare tider haft bevis derpå, att föreskrifterne i nämnde förbud helt och hållet blifvit åsidosatte; och det vore vådligt att ega lagar, hvilka icke mera inneburo något allmänt skydd, men vål kunde "lemna tillfälle till förföljelse. Motionären föreslog derföre, att omförmålde Kongl. Förbud och alla dermed sammanhang egande Kongl. Bref och Författningar måtte upphåfvas, samt 24 Cap. 11 § MissgerningsBalken ändras till likhet med 55 och 54 §§ i 16 Cap. af Lag-Comiféens förslag till StraffBalk, hvilka §§ lyda sålunda: ”Hafva tvånne, efter aftal, sig i envig med hvarannan inlåtit, och varder någon deri dödad; straffes gerningsmannen 12 Lag-Utskottets Betankandej JY',o 172. som för dråp af hastigt mod efter 6 §: var det aftal gjordt, att envig ej skulle utan enderas död slutas, och följer död derå; vare lag som i 5 § sågs. Får någon i envig kroppsskada; straffes gerningsmannen, såsom hade den skada genom misshandel af hastigt mod tillkommit.
Note ur protokollet öfver Justilie-departements-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stnts-Rådet den il Oktober 1864, hvarigenom, i det afseende 87 § Regeringsformen förmäler, Högste Domstolens underdåniga utlåtande blifvit infordradt öfver ett inom Justilie-departementet upprätladt nytt förslag tili förordning angående arfsrätt för oäkta barn, hvilket förslag var af följande lydelse: Förordning angående arfsrätt för oäkta harn. Med ändring of hvad i 8 Kap. 7 § Ärfda-Balken finnes stadgadt derom, att barn, som äro aliade i lönskaläge utan äklenskapslofven, eller i hordom, eller i lorbudna leder, ej må taga annat ari' än efter egna barn och bröstarfvingar, förordnas, alt oäkta barn, hvars moder, i följd af behörig anteckning i kyrkoboken, är känd, må, lika med äkta barn, laga arf efter sin moder i den egendom, som ej utgör bröslarfvinges laglott. Justitie-rådet von Hofsten lemnade ifrågavarande förslag utan anmärkning. Justitie-rådet Naumann yttrade: Våra nuvarande samhällsförhållanden lägga intet hinder i vägen för återupptagande i vår lagstiftning af grundsatsen om oäkta barns arlsrält, hvilken från äldsta lider hos oss var erkänd, om än i en mindre utsträckning, till dess 1754 års lagbok hyllade en motsatt princip, under påtryckning af ett utifrån hemtadt missförstådt nit, hvilket ansåg sig kunna upprätthålla och befrämja sedligheten genom att låta föräldrarnes förseelse drabba de oskyldiga barnen ända derhän, att dessa funno de lh sta ärliga försörjningsvägar för sig stängda och betraktades snart sagdt som rättslösa; — hvilket nit alltså lät ändamålet helga medlen. 6 Kongl. Maj-.ts Nåd. Proposition N:o 35.
Gr. von Fersen, Hans: Som mig blifvit meddelade åtskilliga upplysningar i förevarande ämne, och jag icke varit i tillfälle att så noggrannt, jag önskat, uppfatta den motion, Gr. Cronhjelm nu uppläst, får jag anhålla, att såväl Gr. Cronhjelms motion som Frih. Cederströms yttrande måtte få hvila på bordet. Jag framställer denna begäran så mycket hellre, som jag anser angelägnare, att vi nu till öfverläggning företaga frågan om och hvart K. M:s förslag till banklag bör remitteras, hvilken fråga under sista plenum begärdes på bordet, och det således icke torde vara öfverflödigt att nu sysselsätta sig dermed, helst Gr. Cronhjelms motion utan men kan hvila på bordet till nästa plenum. Gr. Cronhjelm: Jag anhåller att ytterligare få yttra några ord i detta ämne, och på det Gr. v. Fersen må blifva tillfredsställd, skall jag sjelf begära detta mitt yttrande i56 Den ii Mari e. m. på bordet. Jag önskar nemligen i anledning af Frih. Cederströms anförande yttra, att jag icke finner, hvartill det skall gagna att bestämma, det Exped.Utsk. har rättighet att begagna 6 a 8 cancellistarfvoden till renskrifningen. Jag skulle tro det vara mera i sin ordning att stadga, det renskrifningen skall betalas efter hvart tryckt ark och icke slumpvis med 6 ä 8 arfvoden. Just detta beslut om 6 å 8 arfvoden till renskrifningen har föranledt, alt Utsk. trott sig kunna uppgöra hela sin beräkning af kostnaden derpå, att kostnaden icke borde öfverskjuta dessa arfvoden. Jag får dessutom nämna, att det ganska riktigt blifvit anmärkt, att flera tryckerier kunna på samma gång behöfva anlitas; stundom kunna 5, 6 ä 8 vara nödiga. Men det torde vara svårt för Utsk, att contrahera med så många boktryckare; och då den, jag uppgifvit, velat åtaga sig att ansvara för tryckningen, blir det ju hans sak att uppgöra med andra, så att han kan uppfylla sitt åtagande. Jag skulle således tro det vara bäst att uppgöra med en; och jag anhåller, att jemväl detta yttrande må bordläggas.
Jag besvär eder, Jerusalems döttrar, vid rår, eller vid hinder i markene, att I icke uppväcken eller omaken mina käresto, tilldess henne sjelf lyster. Detta är mins väns röst; si, han kommer, och springer på bergen, och springer på högarna. Min vän är lik enom råbock, eller ungom hjort; si, han står bak vår vägg, och ser genom fenstret, och gluggar genom gallret. Min vän svarar, och säger till mig: Statt upp, min kära, min dägeliga, och kom hit. Ty si, vintren är förgången, regnet är öfverståndet, och är sin väg; Blomstren äro utgångna på markene; vårtiden är kommen, och turturdufvan låter sig höra i vårt land; Fikonaträt är knoppadt, vinträn blomstras, och gifva sina lukt; statt upp, min kära, och kom, min dägeliga, kom hit. Min dufva uti stenklyftor, uti bergsrefvor, låt mig se ditt ansigte, låt mig höra dina röst; ty din röst är söt, och ditt ansigte ljufligit. Tager oss räfvar, de små räfvar, som förderfva vingårdar; ty våra vingårdar blomstras. Min vän är min, och jag är hans, den der beter ibland roser; Intilldess att dagen sval varder, och skuggorna afvika; vänd om, blif såsom en rå, min vän, eller såsom en ung hjort på skiljebergen. Jag sökte om nattena i mine säng den min själ kär hade; jag sökte, men jag fann honom intet. Jag vill stå upp och gå omkring i staden, på gator och gränder, och söka den min själ kär hafver; jag sökte, men jag fann honom intet. Mig funno väktarena, som kringom i staden gå: Hafven I icke sett den min själ kär hafver? Då jag kom litet framom dem, så fann jag den min själ kär hafver; jag håller honom, och vill icke öfvergifva honom, tilldess jag hafver honom in uti mins moders hus, uti mins moders kammar.
Den % April Sedan 43, 44 , 43 och 46 § § i Riddarhus Ordningen blifvit uppläste, företog Ridderskapet oell Adeln klockan \ till 11 förmiddagen Val af den Namn! till Stats-Utskottets förstärkning, hvarom 69 § i Regermgs-hormen stadgar, nemligen: 21 Ordinarie Ledamöter och 6 Suppleanter. Valet fortsattes och slutades klockan | till 60m morgonen den 8 Vid Valets slut blef Val Protocollet försegladt för att i nasta Plenum uppbrytas och kungöras. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan | till 6 om morgonen den g April. In fidem Protocolli O. J. Lagerheim, Onsdagen den 8 April. Plenum klockan io förmiddagen. Öppnades Protocollet öfver det sistledne gårdag hällne val af deo Nämnd till Stats-Ut - skottets förstärkning, hvarom S') §■ Regeringsformen stadgar, nemligen af 21 Ordinarie Ledamöter och 6 Suppleanter ;"och befunnos följande, Herrar hafva blifvit utsedde till: Ordinarie Ledamöter: N:0 3. Grefve de la Gardie, Jacob, 381 röster. — 46- — Piper, Carl, 33? dito. fl. Posse, Clas Fredric, 163 d)fO. — 60. Mörner, Carl Stellan, 3fJ dito. — 84* — Löwen, Fullmägtig Grefve von Schwerin , Fredric Bogislaus , iSl dito. I lO. — von Lantinghausen , Albrect, 133 dito. _ 62. Friherre Mörner af Morlanda, Hampus, 165 dito. ■— Iff. Staél von Holstein, Corfitz Ludvig, 2T7 dito. — 199. Wrangel, Henning, 20J dito. — 322. — Anckarsvärd, C. Hinric, 2!9ditO. — 340. — Löfvenskjöld, Salomon, 291 dito. — 96.
En fri brännvinsbränning, af hvad tjenligt Bil. t. Exped.-UisAoUcts Memorial, N:o 374. ia3 ämne eller växt som helst, skall, med den pannerymd samt emot de afgifter och öfriga vilkor här vidare föreskrifvas, vara tillåten hela året igenom, så framt icke högst vigliga om-, ständigheter föranleda inställandet af denna tillverkning. Brännvinsdestillering vare alla lider af året tillåten, men endast för dem, som till Brännvinsbränning äro berättigade. 2 §• Rättigheten lill brännvinsbränning skall på Landet åtfölja Hemman och Hemmansdelar, nied åsatt mantal efler Jordeboken, bebyggda, med serskild åbo försedda utjordar oell andra lägenheter, hvilka uti ordinarie elier extra ordinarie Rotering deltaga eller Rotefrihetsafgift utgöra, äfvensom icke roterade, men med serskild ränta till K. M. och Kronan eller innehafvare af K. M:ts och Kronans rätt belagda Torp-lägenheter, samt i Städerne den till hvarje Stads område hörande jord. 3 §. Den Brännvirtspannerymd, hvarmed tillätes alt bränna, skall beräknas och intill och med nästa Riksdag bestämmas efter Hemmanets, Hemmansdelens, Lägenhetens eller Stadsjordens värde vid i83o års Taxeringar, under iakttagande, att i denna taxation, såsom grund för Brännvinsbränningsrättigheten, ej får ingå värdet för byggnader till högre belopp, än som motsvarar högst i-4:del al jordens värde, hvilket stadgande gäller för åbyggnader, så väl å Landet, som ia4 Bil. t, Exped.-TJtskoltats Memorial, N:o 374. å Stadsjord utom Slädernes staket; och må Panlior begagnas, enligt nedanstående fördelning:
Anledningen till föreskriften, att delningsbeskrifningen endast i det fall bör tillställas parterne. att de densamma begära, är tydligen den, att samma beskrifning oftast icke kan för delägarne vara till någon upplysning eller nytta utan ägochartan, hvars utlemnande till dem, redan under ifrågavarande stadium af skiftesförrättningen, icke bör ifrågakomma, och motionären ej heller yrkat. Vid sådant förhållande kan Utskottet icke inse något skäl, hvarföre skiftesdelägare skulle åläggas att lösa en handling, den de ännu ej kunna begagna, men af hvilken de i sinom tid i allt fall erhålla del; utan torde det vara tillräckligt att, på sätt i § skett, tillförsäkra dem rätt att utbekomma nämnda beskrifning, när de det begära; hvadan Utskottet nödgas lill Cederskogs i detta ämne väckta förslag afstyrka bifall. 32 Sammans. Lagsamt Allm. Bese.- och Ekon.-lltshollets Betänkande M 14. 5 §: Samme motionär har ansett 5 § i 14 Kap., jemförd med 6 § i 3 Kap. Skiftesstadgan, lemna landtmätaren för rymligt tillfälle att uppskjuta verkställigheten af de ändringar, domstol beslutit i ett öfverklagadl laga skifte; i anledning hvaraf och enär derjemte det vore nödigt att meddela föreskrift derom, hvilken skall vidkännas de med ändringarne förenade kostnader, så att icke skifteslaget blefve betungadt med nya utgifter, de der härledde sig från felaktigt förfärande af landtmätaren, motionären hemställt, att berörde § mätte erhålla nedannämnda lydelse, till jemförelse hvarmed Utskottet velat framhålla 8:ns nuvarande, nemi. enligt Skiftesstadgan:
M 120. 3 hålligt tillstyrkta nådiga beslut, uppsatt förslag till Kongl. Majis nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående afsöndring af jord från majors-bostället Hainmar vid Wermlands regemente till begrafningsplats åt Hammarö församling i Wermlands län; Och täcktes Kongl. Maji, enligt Stats-Rådets underdåniga tillstyrkan, i nåder gilla nämnda förslag, samt förordna att. i likhet dermed, nådig Proposition, sådan den finnes vid detta Protokoll bilagd, skulle till Rikets Ständer afgå. Ex protocollo M J. Bandelin. Alik. till Exp.-Utsk. ilen 10 Aug. 1863, kl. 11 f. m. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående pension å allmänna indragnings staten åt aflidne Navigalionsskole-inspektören m. m. C. 4. Petterssons enka, Hilda Amanda Catharina I;undberg; Gifven Stockholms Slott den 7 Augusti 1863. Sedan f. d. Kapiten-löjtnanten vid Kongl. Majis Flotta, Inspektören vid Rikets Navigationsskolor, Riddaren af Kongl. Nordstjerne-orden, Carl Anton Pettersson den 23 Juni innevarande år aflidit, har hans enka, Hilda Amanda Catharina Pettersson, född Lundberg, uti en af Kongl. Majis och Rikets Kommers-kollegium till Kongl. Maji öfverlemnad ansökning, i underdånighet anhållit, det Kongl. Maji måtte till Rikets Ständer aflåta nådig framställning om beviljande af någon årlig pension till hennes och hennes fyra minderåriga barns uppehälle. Framlidne Kapiten-löjtnanten Pettersson, född 1818 och år 1840 utnämnd till Sekund-löjtnant vid Kongl. Majis Flotta, derifrån han år 1858 på begäran undfick nådigt afsked, har sedan år 1847 varit ordinarie Navigations-skollärare, först i Göte - 4 Kongl. Maj.ts Nåd. Proposition
Hr Lefren har förklarat, att han ämnade begära votering och nämnde, att contrapropos. borde blifva, att valen skulle vara allmänna öfver liela Riddarhuset. Derom har ej Ridd.Utsk. yttrat sig, och ett yttrande derom måste föranledas af en ny motion. Således tror jag ej, alt en sådan contra-propos. kan komma i 5 H. 28 Deu »i April f. m. fråga. Jag vill ej yttra mig i sjelfva sälten, emedan jag, sassen varande sjelf bankman, kan anses jäfvig; men jag anhåller att få förena mig med Frih. Hamilton, i afseende på uppläsningen af livad vid sistlidne riksdag förekommit. Jag får medgifva, att R. o. Ad. ganska litet besöker Ståndets klubb och der har tillfälle att distillera enskilda affärer och i allmänhet conversera. Deremot gifves det under sådana långa uppläsningar här på Riddarhuset tillfälle till dylik conversation, hvilket jag likväl ej anser vara det lämpligaste. Det kunde ju gå ända derhän , att när man under en lång uppläsning har converserat med närmaste grannarna, så kunde man falla på den tanken att göra visiter bos grannarna på andra sidan gången. Jag har nemi. märkt, ali uppläsningar i allmänhet icke mycket fästat uppmärksamheten, utan att hvar och en blott afbidat tillfälle att få yttra sin öfvertygelse, obekymrad om hvad vid föregående riksdagar blifvit tahult i saken, när deraf icke kunnat hemtas nya skäl, hvilket jag icke funnit förhållandet vara med den skedda uppläsningen. Men detta är äfven ett sätt bland andra för dem, som anse långa riksdagar nyttiga. Frih. Boye Ludv.: Då jag förenar mig uti det förslag, som Hr Lefren afgifvit, ber jag att få förklara, alt det sker på den grund, att jag föreställer mig, att genom hans förslag all andere pensee eller ensidig beräkning skall de facto blifva utesluten. Frih. Tersmeden, Wilh.: Jag tillstyrker bifall till Utskts nu framsläldta förslag, af det skäl, att det utsträcker valrätten mera, än det nu gällande sättet att välja bänkman.
Jag underställer tillika, om icke i sista delen af Herr Cederskjölds alternativa Redaction, äfvensom motsvarande ställe i Utskottets, efter orden: ”'pröfve och afgore”, borde tilläggas: ”efter föregången votering” Erfarenheten har visat någon gång, att sedan vid en Acclamation, blott få Nej hörts, men en enda begärt votering, votering gen derefter mot förmodan utslagit. I anmärkningsfrågor kan möjligen hända, att coosidera-; tioner afhålla någon från att begära votering: och det synes mig dessutom vara en vinst för den Person sjelf, sorn skall sättas under ett Stånds omdöme, att veta, det han ock verkligen undergår en PluralitetsDom, men ej de-i ras, som skrika högst. Herr Cederskjöld förenade sig med Grefve Spens. Herr Flach, Carl Fredric: Jag har nyss hort, att när innom ConstitutionsUtskottet två Den 23 Maji, 197 Stånd sfadnat emot två, Utskottet förklarat ett RiksStånds fram tällde önskan om tryckning af Handlingarne uti ett Mål böra förfalla, eller, som vill säga det samma, afslås. Denna åtgärd förefaller mig så mycket orig-, tigare, som då i Mechaniquen verkan och mot» verkan äro sinsemellan lika, deraf icke uppstår något resultat. Utskottet hade således, enligt min öfvertygelse , ej bort meddela något yttrande, utan endast i så beskaffadt fall öfverlemna frågan till RiksStåndens af. görande, annais skulle det emot all proportions lära stridande förhållande inträffa, att RiksStånden icke skulle ägi rättighet pröfva en sådan fråga , sedan innom Utskottet två Stånd directe stadnat emot två Wext Silfverstolpe, Gustaf Abraham: Då denna Discussion redan varit så långvaiig, att Ridderskapet och Adeln torde haft tillräcklig tid att stadga sin mening, lärer Förslagets åtetremiss blifva en nödvändig följd.
Sedan ,24k Sedan H rr Grefwe» och Landt-Marfkalke» erinrar om waienö företagande i eftermiddag, atstilldes Högloft. Niddcrffapet och Adeln klockan ^ kil z efkcrmiddagen. ln 6äsm krokocolli 6. 81! v erck oIps. Den n. Iunii. k!snum klockan 8 om astonen. ^edan de förmiddagen af Högloft. Ridderssapet och Adel» brflukna wal, blifvit enligt Riddarhus.'Ordningen werkställda Claste-wis, uplästes iiu wal-listor» na, enligt hwilka befunnes hafwa blifwic walde: Til Fullmägriga i kaninen. Af Forsta Classen: Grefwe ^»cksn, kLbiLn,Ofwerste.KammarIun kare. Af Andra Classen: Herr ^aASrbrin§» Larl, Slätö-8scrstsrarr. 2lf Tredje Classen: Herr liars, ^Ibrscftr, Riddarhus 156 l»4L Til Fullmägtiga uti Riksgälds - Conroirst. Af Färsta Lintzen: friherre I-rZerlijsllcs, ^odan 6u^k, Vias» Amiral. Af Andra Lintzen: Herr I-Zclr, ?rnäsrs, ^ävocLi-kiicsl. 2tf Tredje Llatzen: Herr (larlsson, Lävrarcl, Opuiuns, Til Riddar hus - vireQeu, er. Af Färsta Lintzen: Grefwe Lrade, gnus I^rerllic, En af Ri>- kets Hnrar. Friherre 8jvb!gZ, kelwz Ofwertze-^isrnensnr. Af Andra Lintzen: Herr 8mös, L>ul, Oswerste Kammar,Iuukare, Herr Lo^sk, Larl kUsäric, Kammar-Junkare» Af Tredje Lintzen:
Dessutom torde det äfven hafva bidragit till minskad afsättning af Bergslagernes Tackjern, dels att under den tid, då Tackjernet hölls i ett pris, som var högre, än hvad Slångjerns-lillverkarne skäligen kunde betala, de Bruksegare som besitta utom Bergslag belägna hyttor, sågo sig tvungne att inköpa grufvudelar och uppdrifva deras egen taekjerns-lillverkning så högt som möjligt, dels att dessa under den svårare conjuneturen måst, innan de försedde sig med nytt Tackjern, anlita de äldre förlager deraf, som under bättre tider samlats. Att alla dessa sammanstötande orsaker försvårat afsältningen af Bergslagernes hufvudsakligasle produkt kan ej nekas, men å andra sidan har Utskottet, innan det kunde tillstyrka ett sådant botemedel deremot, sorn motionären föreslagit, trott sig böra undersöka, om den närvarande ställningen ej är af öfvergående natur, och om det således ej är sannolikt, alt den kan på en annan, och med hittills följde grundsattser mera förenlig, väg afhjelpas. Utskottet tror och hoppas då i första rummet, att den betydliga skeppning af stångjern som della år, ehuru till nedsatta priser, egt ruin, och som å alla vågar belydligt minskat de från föregående åren hopade invenlarierne, skall åter lifva den tynande näringen, samt, då äfven vattenbrist för det kommande året nu ej synes vara att befara, gifva en. ökad fart åt densamma. Derigenom kunna Bergslagerne i så mycket högre moa påräkna en liflig afsättning å sina tillverkningar, som dels egarne till de utom Bergslag belägna tackjernshyttorna, till följd af det nedsatta priset å varan, mäste finna det vara mera lönande att köpa Tackjern än att sjelfve med förlust tillverka detsamma, och dels de vid Bruken varande äldre förlägen deraf nu måsle i det närmaste vara uttömde. 8 Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande , N\o gS.