Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Arbetsstugorna beböfva naturligtvis allmlnhetens medverkan för att fortfarande kunna utbfva sin gagnande verksamhet. Fria undervisningskurser för allmogen &amp; ro sedan i fjor anordnade i Skarstad, ly /, mil norr om Jönköping, af Sofia H. Adlersparre. Andamfilet med dessa kurser gr att gifva allmogens barn tillfalle att samla och f6rkofra den kunskap de inhämtat i follrskolan. Undervisningen, för hvilken ingen afgift erlagges, ar SA anordnad, att lärjungen f i r deltaga deri en dag i veckan eller flera dagar, en minad eller hela lirotiden. 24 Iarjungar i Aldern 12 till 24 Ar hafva besökt kurserna. Torsdagar och fredagar, dh undervisning gifvits i rakning och rattskrifning, har skolan varit mest besökt. Ännu en kvinlig tandläkare. Tandlakareexamen har blifvit aflagd i Jönköping inför förste stadslakaren dr Engstrand samt tandlakaren NelzBn af fröken Alma BjSrklund, stipendiat af fru Wilhelmina, Hiertas understodsfond för kvinliga tandlskare. Gajva till lararinnornas pensioasförening. Godsegaren Rob. Dickson b Firnmerstad liar till pensionsföreningen för lararinnor vid Sveriges högre skolor för kvinlig ungdom skankt 2,000 kr. Johannis raga Eprka i Stockholm prydes &amp; om det torde vara bekant af milade fönster. Ett par af glasmhlningarne i hufvudportalens Tympanon Iro utförda A fröken Cecilia Boklunds atelier harstades. Fröken B. har afven under utförande ett större fönster, 45 qv.-fot, bestaldt af enskild person. Testarne~ts forniulcir. Ftireni~gen f ör * gift kvinnas eganderdtt har, for att söka förebygga de misstag, som ofta beghs till fbljd af okunnighet om testamentsratten 1Atit utarbeta ett formular innehillande alla nodiga upplysningar for ett lagenligt testamentes uppsättande. Föraldrar uppmanas att begagna sig af detta praktiska formular, som ar uppsatt af en bland hufvudstadens slrickligaste jurister, (notarien 0.
Ja hafva varit öfvervägande. Hr von Hartmansdorff: Saken synes mig så oviss, att jag måste anhålla om votering. Uplästes till justering och godkändes följande voter.-propos.: Den som bifaller Const.Utskis Mern. N:o 55, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, varder nämnde Mern. af R. o. Ad. afslaget. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit med 16 Ja emot 14 Nej. Ånyo föredrogs Const.Utsk-:s d. 11 och 17 dennes på bordet lagda Mern. N:o 56, med betänk., i ani. af väckt motion, ang:de beredande af förslag lill den särskilda stadga i fråga om behandlipgen af en del Regerings-ärenden, som enl. ett till nästa Riksdag hvilande förslag, bland annat, till tillägg i 17:de §:nReg.F., komme att erfordras. Ilr von Hartmansdorff, Aug.: Hvad jag förra gången yttrade mot en dylik begäran, som den nu förevar:de, gäller äfven här, så mycket mera, som detta förslag är närgångnare på Konungamagten, än det förra var. Det förra angick också utöfning af en Alaj:ts-rättigliet. Svårligen lärer man någonsin böra, utan propos. från Konungen, göra förslag i sådant hänseende. Särdeles olämpligt synes det vara, att ifrågasätta en inskränkning af Konungens magt i StatsRådet, samt inkomma med förslag dertill, utan alt han derom gjort någon propos. Jag har förut yttrat mig om det oriktiga både i sättet och saken. Derföre inskränker jag nu min hemställan derhän, att R. o. Ad. måtte ogilla detta förslag. Då för den förra framställningens förkastande icke fattades mera än två röster: så hoppas jag att dessa nu måtte finnas på min sida, enär, såsom jag sagt, detta förslag är felaktigare och värre, än det förra. Gr. Lagerbjelke, Gust.:
6:te punkten: att, då coursell står vid eller under pari, sådana köp må Bancostyrelsen tillåtas, under förbehåll, att priset å det uppköpta silf r et ej mer får öfverstiga vexlingsg runden, enligt myntbestämningslagen, än med hvad som D c ii 23 Juli f. ra. motsvarar transporten af s il fr et fran upp köpsort en till Banken, samt att för öfrigt af Bancostyrelsen dervid noggrannt tillses, det silfret verkligen från utländsk ort inkommer. Frih. Rantzou: Vid denna punkt får jag, under åberopande af hvad jag redan nämnt, anhålla om propos. till antagande af den redactionsförändring, hvarigenom punkten erhölle följande lydelse: "att då coursen står under pari, sådana köp må Bancostyrelsen tillåtas, under förbehåll, att priset å det uppköpta silfret ej får öfverstiga vexlingsgrunden, enligt myntbestämningslagen.” Hr von Halt mans dorff: Med afseende å den beslutade förändringen af föregående 5:te punkt tillstyrker jag, i öfverensstämmelse med hvad jag förut yttrat, nemi. att icke blott transportkostnaden, utan äfven köpmansvinsten, måste beräknas vid silfverköpen, att orden fr. o. m.: "priset å det uppköpfa silfret t. o. m. för öfrigt" utgå, så att punkten erhåller denna redaction: "att, då coursen står vid eller under pari, sådana köp må Bancostyrelsen tillåtas, under förbehåll, att af Bancostyrelsen dervid noggrannt tillses, det silfret verkligen från utländsk ort inkommer.” Frih. Ehrenborgh: Det af Hr v. Hartmansdorff uppgifna förslag till redaction af 6:te punkten finner jag visserligen vara ganska oskyldigt; men jag hemställer likväl, om icke, efter den redaction, som 5:te punkten erhållit, det vore lämpligast, att 6:te punkten helt och hållet försvunne, såsom alldeles öfverflödig. Ilr Stråle förenade sig med Frih. Ehrenborgh. Hr Tham:
På nådig befallning har ock Vägoch Vattenbyggnads-slyrelsen i ämnet afgifvit underdånigt yttrande, hvaruti Styrelsen med särskildt tillkännagifvande, att den ansett detta företag vara bland dem, som företrädesvis äro förtjenta af understöd, underdånigst tillstyrkt de begärda anslagen. Kongl. Majit har ock uti Dess till Rikets Ständer aflåtna nådiga Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof föreslagit, att Rikets Ständer skulle bevilja tili ifrågavarande chaussé-anläggning och kanalisering ett belopp af 200,000 Riksdaler såsom anslag utan återbetalningsskyldighet och 53,000 Riksdaler såsom lån, och har äfven Kongl. Maj t bland dylika arbetsföretag ansett della i främsta rummet vara förtjent af anslag af allmänna medel. Tacksamt erkännande detta landsfadcrliga omhuldande af företaget, anser jag mig dock berättigad lill det antagande alt, derest medel funnits att, utan upplagande af statslån, Kongl. Maj.t äfven velat föreslå beviljandet af det för jernväg från östra ändan af Slödesjön lill Sundsvall erforderliga statsbidrag. Då likväl sannolikt är att Rikets Ständer äfven vid denna riksdag finna nödigt alt för jernvägars fortsatta anläggande i vårt land ytterligare upptaga statslån, vågar jag anse, alt frågan om Sundsvall-Slöde jernväg nu förljenar Rikets Ständers benägna uppmärksamhet. Obilligt bör det icke heller anses, om älven från denna hittills, låt vara föga odlade, men också föga uppmuntrade trakt nu låter höra sig ett anspråk alt af de stora offentliga anslagen till jernvägarne äfven få någon del på sin lott. I medvetandet af sin oförmåga att kunna konkurrera med de sydliga syskonländerna, som ega förmånen af äldre kultur och större resurser att göra sina intressen gällande, har hela det stora landet norr om Ujunga eif hittills icke ens gjort anspråk på lott och byte vid utskiftande af de fördelar, som otvifvelaktig! beredas landet genom användande af de stora lån, för hvilka dock äfven den bygden i sin mån drager ansvar.
Svenska folket i dess innersta hjerta, icke bör ur skrifvelse!) uteslutas, så mycket mer som jag har grundad anledning att intaga den, då densamma i Utsk:sBetidet uptager V6 ^ess utrymme. Det är möjligt att mitt förslag har åtskilliga fel, men det synes mig i korta ord något mera betonadt än Utsk:ts förslå"1, hvilket, ehuru det är fyra gånger så långt, förefaller mig i viss mån färglöst. Grundtanken i mitt förslag är den, att, oaktadt de eftergifter, som Sverige gjort, oaktadt redligheten i dess afsigter samt oaktadt icke något tecken till anspråk på öfverhöghet å Sveriges sida kunnat spåras, har dock obenägenheten från Noriges sida att gå Sveriges önskningar tili mötes fortfarit och varit, som jag anser, den rätta orsaken till den nu gjorda framställningen från 11. St:s sida. Hr Printzensköld: Jag hade icke tillfälle att vara tillstädes dä Frih. Cederström npträdde emot Exp.Utsk:ts förslag. Jag har således icke hört hans anmärkningar mer än den sista, deri han förebrått Ulsk:t alt det begagnat ordalag, som enligt hans upfattning icke skulle vara lämpliga. Jag har under den tid, då jag hade äran med honom sitta i Utsk:t, delat med honom den åsigt, att man skulle, så vidt möjligt är, begagna de ordalag, som finnas i Utskms Bet iden, då de utan reservation blifvit gillade af 11. St. Om Hr Frih.» täcktes hafva den godheten slå upp det Bet:de, som ligger till grund för Utsk:ts förslag, skall han ord för ord återfinna den framställning, som finnes i skrifvelseförslaget. Detta är den praxis, som vid föregående riksdagar blifvit följd, och jag tror att man handlar klokast och säkrast, om man iakttager kontinuitet, i synnerhet som man icke kan säga att dessa ordalag äro förnär - Den 26 Mars f. m. 387 mande för K. M., fy i sådant fall hade jag säkert varit den förste, som förändrat dem Hvad beträffar Gr.
Grefven ansåg det ej vara » comme il faut » för damer att besöka varietéer. » Mademoiselle Joujou » och hennes äldre följeslagarinna slogo sig ned på de lediga platserna midt emot grefvinnan. Den lilla grefvinnans första tanke var att stiga upp. Men då skulle hon ju väcka Ljuba, som sof så godt med hela sin lilla svarta kropp begrafven i den ljusblå schalens mjuka veck, och så fanns det ju inga andra platser lediga än i den kvafva salongen. Så blef den lilla grefvinnan sittande och iakttog de två varietédivorna med det förnäma, hälft föraktfulla intresse, som hederliga kvinnor hysa för » sådana damer ». Följeslagarinnan var en fet, bedagad skönhet med ett bredt, groft ansikte, hvilket, ehuru alldeles öfversmetadt med hvitt smink, ändock i dagsljuset hade en stark dragning i lilas. Sorglig att skåda i verkligheten — måste hon på varietén agera komisk. Men » Mademoiselle Joujou! » Intet namn kunde passa bättre för denna unga, graciösa kvinnovarelse. » Fröken Leksak »! En förtjusande, onyttig leksak — men så dyrbar, så dyrbar! Tänk, hon lär ju ha ruinerat både furstar och grefvar! Så skref man på hennes meritlista. Den lilla grefvinnan sände ovillkorligen en beklagandets suck åt deras bedragna hustrur. Ty naturligtvis måste några af dem ha varit gifta. En bedragen hustru — det måtte vara något förfärligt! Den lilla grå, obetydliga kvinnan granskade kritiskt » Mademoiselle Joujous » lätta, retande skönhet, liksom om den obetydligaste brist däri skulle gladt henne. Men hon fann ingen, hur gärna än hennes kvinnliga instinkt önskat det. — Idel fullkomligheter, från den utsökta lilla foten till det svarta, krusiga håret, som låg djupt nedkammadt i bandeauer öfver örat, i hvars rosafärgade snibb den allra som minsta lilla miniatyrstjärna af diamanter blixtrade. Den lilla grefvinnan såg, att det var äkta diamanter. Hur dess mångslipade facetter fångade och biöto solstrålarna!
En tillgång, som gåses osäker, bör innom cölumnen anmärkas i förslaget, men kan af ingen opartisk förbigås, Qch hvad äro dessutom alla de tillgån - 90 Dm 17 Martil, f. m. gar, som man vill erkänna , annat än Reverser? hvarföre skall ibland desse ej ArbetsCassans Fordringar beräknas, som endast deri skilja sig från de öfriga, att de flesta äro intecknade, endast deri, att man om dem icke kan yttra sig: afskrifningar kunna möjligen blifva nödige? Jag har yttrat mig om en betydlig underlåtenhet vid Utskottens beräkning af Götha CanalDisconts tillgångar jag skall nu nämna några, mindre betydiiga, inkast, sorn emot ziffrorna kunna göras. Den första är, att datum den 1 Jan. 1818, som i titlarna af Bilagan A., i Debet och Credit, förekommer, synes böra vara den 1 Febr. Jag har blifvit föranledd till denna förmodan af nyssnämnda, afen DiscontDirecteur utgifna, Afhandling, der en uppgift på Discontens tillgångar den sista Dec. finnes, som högst betydligen afviker från Utskottens. Jag skulle anse detta som Sättarens slarf, om Ränte_beräkningarne icke vöre .grundade på detta felaktiga datum. Den andra uppgiften , som är öriktig, är den af Cassa-behållningen. Den består, utom det, som Utskotten behagat upptaga, af Länelianco-Capitaler, en egendom, som ej blott är rörlig, utan, begärlig; af förskjutne Lagsökningsköstnader, sorn synas böra upptagas j samma column, som sjelfva reverserne, efter de på en gång med dem utsökas och inflyta; af en outredd balance hos Kamereraren Iggeström, om hvilken fordrans utfående ingen annan anledning till tvifvel finnes, än att nämnde Kamererare, för hela sin befattning, Den 17 Martil, f. m. 91 har t vänne Cautionister, vida säkrare, än de flästa , som på Disconi Reverserna tecknat sina namn.
Missgärnings Balken; angående Riksens Stan* ders Justities Ombudsmans Embels Berättelse för den sedan sista Riksdag fotflutne tid; om jordägares rättighet till Arrendators afhysande, när Arrende Contract ej uppfylles; om föreslagen ändring i g Cap, Utsöknings Balken, oell 20 Cap. Rättegångs IBakken; angående yrkad ändring dels uti Kongl. Brefvet den 6 Maji J7G7, dels uti Kongl. Förordningen den 3i Julli i8i5; om yrkad företrädes-rält för Jordägare lill betalning af Brukares lösa egendom; i fråga, huruvida Löftesman hör erhålla särskild uppsägelse, när Gäldenär uti Skuldebrefvet förbehållit viss uppsägelsetid ; om behörig Domstol för upptagande af åtal emot Hof-Rätter m. m. angående utmätte fastigheters försäljande endast i uppslag; rörande åtskillige föreslagne Lagförändringor; i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Utlåtande angående påskyndande af Lag-Comite^ns arbete och granskning deraf; om förändring i Straff-Lagarne; rörande förklaring öfver 5 §. uti a5 Cap. Rätte* gångs-Balken, samt 4 §• i 3 Cap. Misgärnings-Balken ; i anledning af återrernisser utaf Utskottets Betänkanden ; om förrymd makas rättighet att träda i nytt gifte; öfver väckt motion om Lagmans Rätternes afskaffiande; angående yrkad ändring uti 21 Cap, 3 och 4 § §• Rättegångs-Balken; och om än - lgS Den 19 November f, rfi, elfing ocli undantag i Allmänna Lagar oell Författningar till betryggande af Banco-Verkets säkerhet; samt angående bestämdt stad tande burn, i sådané fall, då en å Bankens uction försåld fastighet inropas af förre ägaren , vid liqviden bör förhållas. Lagsamt Allmänna B es v ä r s 0 c,h Oeconomie Utskottens:
Men sedan Fabriks - systemet, med 17g z ärs Riksdag, om jag sä mä säga, tog en lycklig början, och den oförgätclige ^Ulströmmer, bland andra dest berömvärda omsorger för denna inhämska rörelse och näringsgren, icke allenast likasom grundläde Scheffer! handteringarne, utan ock verksamt arbetade för deras fortkomst och förkofran, sä hafva Svenska Klädes - fabrikerne sätt päräkna ett ymnigare biträde frän de Jnländske Schcfferierne, dock desto mindre svarande emot fulla behyfvct, som genom förbud emot Utländske Klädens införsel, Svenska Klädes - tillwärkni,igen ganska mycket mäste utvidgas, och under allt detta, Utländske Ullpriserne merendels alltid warit ringare än hvarmed Svenske Scheffert - Ägaren funnit sig beläten, Regeringen, uppmärksam pä följden häraf, den nemligen, att genom införsel af Utländsk Ull af alla sorter, Rikets penni,-gar skulle gä utur Riket och icke komma 4ir6 Den 12 October. komma Swensta Jordbrukaren till godo, widkog alls derföre gansta wistigen det beslut, akt genom stadgade premier söka uppmuntra Lmdtmannen till betz Fär. afwels dkandc, samt atfärdade under d. zo Apnl 1751 en Kongl. Förordning af innehöll, att för Swcnst Ull, svin liknade Spanst eller bättre sort Engelsk och Ejdcrstedts Ull, och pä de wid Hallrättcrne inrättade Ull - Magazincr inlefwcrcrades, stulle erhällas 2s Pw» cent premium, räknadt efter Ullens, af tillförordnade Eöswurne Wärdci ingsmän, äsatte wärde. Denne Författning och anstalt gjorde genast och synbarligen önstad werka». — Fabriqucrne fingo ärligen en ökad tillgäng af deras i fräga warande be» hof fiän Swcnstc Scheffirierne, och kunde i samma mohn umbära den utländske ullen
Borgare - Ständer föreflagit i Lxpeclitions-Utskottets til justering afgifna Förstag til underdånig Lxpeclicion, rörande Lans uptagande pä Riksgälds-Lontoirets'Obligationer och genom permanenta /lnnuiteker: Hwaöom de öfrige RespeÄive Standen genom Utdrag af krotocollet ffulle wänligen underrättas.. Ot supra. Utdrag af krotocollet, hällit i Högloflige Ridderffapets och Adelns klenum den 2 Mars i8ic>. S. D. Vestöt Högloft. Nidderffapek och Adelm ar anmoda samkelige Riksens Ständers Utfforr, at ssyndesamt fullborda sina ännu återstående arbeten och med sina Betänkande» med möjligaste sörsta öfwer de lil desamma remitterad mål til Riksens Ständer inkomma; Hwarom de öfrige respeökive Gränden ffulle genom Utdrag af brotocoäet wänligen underrättas, Oc supra. Utdrag af ?rotoco!let, hallit i Högloft. Ridderffapets och Adelns klenum den z Mars i8w. S. D. Föredrogs ä Nyo Kanco-Utskottets den 28 sistledne Februarii pä border lagda broro colls - Den 6 Mars. r8r calis-Utdrag af den 25 i samma manad, innehållande Utffottets förklaring öfwer de anmärkningar i der Hederwärda Bonde-Ständer blifwit gjorde ivid Utffottets förra utlärande af den 13 December, rörande der genom KonglMajus Nädiga kraposicion til Riksens Ständer begärda understöd för TackjernsBergslagen; Och fann Högloft. Nidderffapet och Adeln, jemte det Lanea-Utffottets nu afgifna utlåtande til alla delar gillades, icke nägot stäl at i sit förut rörande denna fräga fattade beslut göra någon ändring: Hwarom ve öfrige LeLpeÄive Standen genom krotocolls-Utdrag ffulle wänligen underrättas, vt supra.
Han kallade instrumentet, tror jag, zur eller zuz eller något dylikt och spelade ganska flinkt på det. Sången var mera recitativ än cantabil, med föroch efterspel på instrumentet i det vanliga Turkiska maneret, liknande mer det Ryska än det Arabiska. Åhörarne voro ganska förtjusta, dock som det tycktes mera öfver ordens mening och innehåll än musiken, hvilket i allmänhet tyckes vara fallet i dessa trakter. Jag gick efter en kort stund in i min kajuta, men kunde ej somna på lång tid, för Turkarnes stoj och sång. Sedan jag släckt ut mitt stearinljus, hvaraf jag för resan medtagit tvenne, begärde Turkarne att få det för en half timme; men till min stora förargelse brann det mest hela natten, så att om morgonen blott ett litet stycke var qvar. Vi färdades hela följande dagen ner för Mahmodijeh, hvars stränder erbjuda föga vackert. Middagstiden kommo vi till Fum elmahmodijeh och måste vänta der en stund, innan vi kunde komma igenom slussen. Här var stor rörelse, så väl på stranden, som på vattnet, af Nilbåtar hvilka gingo och kommo. Vi sluppo slutligen igenom och kommo ut på Nilen. Det var med en egen högtidlig stämning och med verklig vördnad jag kom ut från min maka'ad och skådade utåt floden, hvilken genom så många årtusenden tyst och lugnt flutit förbi. En högst rolig och alltid skrattande gosse från Said, som var bland passagerarne, tog en kuzeh och gaf mig vatten att dricka med orden: tajib elmajah di; jag drack, det smakade godt och jag kände en egen vördnadsfull kyla genom min kropp. Han sade det vanliga hanijan och jag svarade hanna-l-laho 'alek, tyckande mig känna rätt djupt betydelsen af dessa ord. På floden sväfvade nu många mindre fartyg och flera lågo vid stranden för en pert. Äfven vi togo land, jag vet egentligen ej hvarföre, men såsom man sade väntades på papper. Jag var högeligen förargad öfver detta dröjsmål och grälade deröfver, men det halp ej.
Dess söner skola ej mer blöda och förgås i ett fruktlöst krig; dess förmögenhet skall ej mera med hårdhet utkräfvas och förskingras; dess otaliga bördor och besvär, oskiljaktiga från ett förstörande och onödigt krig, skola upphöra; utländska krigshärar skola ej föra Sveriges allmoge i det slafveri, som vid sådana tillfällen är jordbrukarens hårda lott i andra länder; dess urgamla frihet och sjelfständighet skall vid ett riksmöte, der fäderneslandets räddning och vältrefnad - 33 e n 3 Juli f. m. a oi liad äro de enda föremålen , ytterligare beredas och befästas; allt hvad sorn ännu trycker, försvagar, förfördelar moder jordens närmaste fosterbarn skall der till Rikets sanna val afhjelpas och förbättrasOm Konungens rådgifvare låst dessa tal eller erinra sig deras innehåll, ställer jag lill dem den fråga: om de bördor, som då tryckte fäderneslandet kunna anses i den man afhulpna , alt den vältrefnad ännu efter trettio år inträdt, som Konungen då trodde sig förutse, och om de gjort hvad de för sin del kunnat och bort göra, för att komma till detta mål? Det ligger något eget hos det Svenska folket, att under det sekelgamla betryck, för hvilket den stora massan ständigt varit utsatt under nästan alla de olika skiften vårt fädernesland undergått, har man likväl alltid sett dess allmoge ständigt med ny kraft och nytt förtroende skynda hvarje styrelse till mötes, sorn förstått att väcka och begagna det egentliga folkelementet vid sina företag. Det är kanske ofta slumrande, men den äfven under de svåraste belägenheter ännu icke utdöda föryngringskraft, som man kan tillskrifva orsaken till det bekanta yttrandet redan för 5o år sedan, att Sverige vore det rikaste land i verlden, emedan det redan i 4° år arbetat på sin undergång ; och det nr de drag man kan hemta från denna del af nationens lif, som jag anser utgöra Svenska historiens poesi. Om vi påminne oss, när vi sjelfve som hain läste fäderneslandets historia, vid hvilka ställen våra känslor med mesta förtjusning fästade sig; hvilka voro de?
Ståndet sig ännu icke utlåtit. Vidare anmäler Utskottet, såsom svar å det Höglo!!, StatsUtskottet andragit, rörande Discouterna, att BancoUtskottet i särskildt Memorial af den 26 dennes öfver detta ämne, uti hela dess vidd, sina tankar vördsamligen afgifvit. Herr Våhlman: I anledning af denna upplästa första punkt, får jag allenast erinra, att all åtgärd af Högloft. Ridderskapet och Adeln härvid synes mycket öfverflödig, sedan tre Stånd redan i förhand besluta antaga hufvudgrunderna för Finaneeplauen, innan StatsUtskottet fått tillfälle att »380 Den 2g Juli /. m. besvara de gjorda anmärkningarna i anledning af återremissen: hvilket synes vara ett tämligen ovanligt sätt att afgöra Riksdagsärender. Herr Grefven och LancltMarsJinlken gjorde proposition till bifall å första punkten af Betänkandet, hvilken med Ja besvarades. Upplästes andra punkten, angående ett temporairt biträde åt RiksgäldsContoiret till Creditsedlarnas inlösen, äfven utöfver de redan medgifna 2 Millioner, under förbehåll att RiksgäldsSedelstocken icke måintill nästa Riksdag på nigot sätt kunna ökas utöfver dess nuvarande belopp. Friherre Stael: Jag önskade att Herr Grefve Lilljencrantz behagade upplysa den omständighet, att Riksgäldssedlarne böra bibehållas vid samma Numerair, men derjemte, vid uppvisande, af Banken inlösas. Grefve Lilljencrantz: Till fyllnad i den ersättning Banken fordrade för Realisation af Riksgäldssedlar, hvilken Banken år 1800 sig åtog, tillädes Banken 300,000 R:d. årligen att utgå i 15 är; hvilken amortissementssumma sist uppbäres för det innevarande året. Vid 1809 års Riksdag uppstod fråga om inlösen af de då utelöpande Den 29 Juli f. m. RiksgäldsSedlar öfver det belopp, som Banken hade åtagit sig att realisera. Somlige och deribland synnerligen jag äskade fond till dessa Sedlars realiserande.