Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Besvärsoch EkonomiUtsk. s. t 2 53, .— —, i Malmö, åklagad hos Justitia * Ombudsmannen. s. 1027, io3i, io35 i Wermland, åtal emot. s. 1037-1040. 1066 - 1069. — ,— i Örebro Län, åtalad, s, iio3- 1110. i38q Befallningshafvande, Konungens, i Stora Kopparbergs Län, åtalad, s. 1110-1118. • om skyldighet för, att till JuslitiasCancelleren och Justitiae - Ombudsmannen insända alla Kungörelser, som röra allmänna och enskilda Rättigheter och skyldigheter; Motion, remitt. till Lag-Utskottet, s. 1189. Begrafningar, om upphäfvande af Författningarne mot kostsamma, Motion, remitt. till Lag-Utskottet, s. j a3o. Beklädnadssättet, angående, för Indelda Armeen; Motion, remitt. tili Ålim. Besvärsoch Ekon. Utsk. s. 1188. Beläningssätt och värde, om ett förändradt å Guld och Silfver i Banken; Motion remitt. till Banco-Utskottet. s. i36i. Bergmästares rättighet, om upphäfvande af, att utfärda Ekonomiska föreskrifter; Motion, remitt. till Allm. Besvärs-Utskottet. s. i2i3. iämbetets indragning, om; Motion, remitt. till Stats-Utskottet. s. 1233. BergS-Sexmän om befrielse för, från deltagande i Skjutsning; Motion, remitt. till Ekonomie-Utsk. s. ia54- Berättelser, Revisorernes, Anhållan om anslag till bestridande af deras Tryckning, s. a5. Besittningsrätt, angående, å Boställshemman; Motion, remitt. tili Ekonomi-Utsk. s. ia.36.
Gemensamt med denna fond förvaltas den s. k. Medaljfonden, hvarifrån pensioner tilldelas dem, som med tapperhetsmedalj blifvit benådade. Af öfrige p nsionsfonder förekommer nästan en vid hvarje regemente af arméen, bildad genom enskilde sammanskott, gåfvor eller testamenten och uteslutande afsedd för pensioneringen inom regementet af underbetäl, manskap eller deras i fattigdom efterlenmade enkor. Utan rubbning ”för det närvarande” af beväring s-manskapets rätt till understöd från Wadstena krigsmanshus-kassa har, jemlikt Kongl, kungörelsen om allmänna beväringsmanskapet afden13Nov. 1860, blifvit grundad, genom vitén och böter, ådömda enligt beväringsförfattningarne, en ”invalideller pension s-fond^ för dem af nämnda manskap, som under tjenstgöring erhållit sådan skada, att de derigenom blifvit i mer eller mindre mån oförmögne att sig med arbete försörja, äfvensom för i krig aflidne beväringskarlars enkor och barn. Beloppet af denna fond lärer nu utgöra omkring 7,500 Bdr. I sammanhang med denna redogörelse för manskapets pensionsförhållanden, torde slutligen böra nämnas, att soldat, som under arbetskommendering för enskild persons eller bolags räkning, genom olyckshändelse så skadas, att han måste lemna krigstjensten, skall tilldelas af den enskilde personen eller bolaget i förhållande till skadans beskaffenhet, ett understöd för sin återstående lifstid af 18, 36 eller 72 Rdr Rint om året. År den skadade karlen, vid afgången ur krigstjensten, berät tigad lili underhåll från Wadstena krigsmanshus-kassa, eller får han pension från annan välgörenhetsinrättning, eger han icke desto mindre åtnjuta till oafkortadt belopp nyss omförmälda understöd. Dör karlen i följd af den erhållna skadan samt efterlemnar enka och minderårige barn, skall den enskilda personen eller bolaget till enkan, då hon är barnlös, utgifva, såsom årligt understöd, 18 Rdr Rint, men, då ett eller flera minderåriga barn efterlefva, särskildt till deras uppehälle betala om året 12 Rdr Rint.
Utskottet föreslagit. §§ 7, 8 och 9 bi fö llos. §§ 10 och 11 bifollo» likaledes, sålunda de blifvit af Kongl. Majit föreslagna; hvadan såväl Preste-Ståndets angående samma §§ gjorda inbjudning, som Utskottats tillstyrkan om förändrad lydelse af § 11 af Bonde-Ståndet afslogs. §§ 12 och 13 bif öllos. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Banko-Utskottets Memorial M 31, med hemställan, att vexlar å Pund Sterling samt depositioner i London må såsom metallisk kossa anses och beräknas. S. I). Då nu ånyo föredrogs Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, 108, i anledning af motioner om förändrade föreskrifter rörande militär-undervisningen i riket, blef Utskottets, med anledning af Herr Dahms motion, å pag. 5 gjorda tillstyrkan, om aflåtande af underdånig skrifvelse till Kongl. Majit, of Ståndet afslagen; hvaremot Utskottets hemställan å pag. 6. i anledning af Herr Alanders motion af Ståndet bifölls; i följd af hvilket beslut ett från Höglofliga Riddcrsknpet och Adelil under loppet af dagens plenum ankommet Protokolls-utdrag för den 1 innevarande månad, M 242, innefattande inbjudning till Med-Stånden att lorena sig uti bemälda Stånds, vid behandlingen af ifrågavarande Betänkande, fattade beslut att, med godkännande af Utskottets sednare hemställan, afslå dess förstberörda tillstyrkan och i stället antaga det förslag, Herr af Klint i sin reserva - 312 Prot.-Utdrag den 4 och 8 April 1863. tion afgifvit, skulle, säsom numera icke påkallande annan åtgärd, läggas till handlingar ne. S. D.
3 Avtryckes såsom bilaga 3 till föreliggande protokoll. 4 R. o. A. instämmer i Borgarståndets anmodan av samma dato till utskotten att påskynda arbetet. Se bilaga 4 till föreliggande protokoll. Se bilaga 5 till föreliggande protokoll. 7 Sedan borgareståndet fattat beslut om viss ändring i den föreslagna riksakten, beslöt R. o. A. att vidhålla sitt redan gifna fullständiga godkännande av riksakten: se nedan not 9. Se bilaga 6 till föreliggande protokoll. 9 Ståndet yrkade, att i § 3 skulle uttryckas den mening, »att, enär Thronföljare wal förestår, Konungen eller Interims Styrelsen, som, enligt nämnde §, skall aflemna propositionen om Thronföljden på samma dag i Sverige och Norrige, äfven bör uti denna proposition bestämma walets förrättande på en och samma dag, såväl hos Sveriges Rikes Ständer, som hos Norriges Rikes Storting, inom den tid, §:n för öfrigt i detta afseende innehåller». I övrigt godkännes riksakten. — Om R. o. A:s beslut med anledning härav, se ovan! 10 R. o. A. godkände konstitutionsutskottets memorial av den 20 juni. 11 Ståndet godkände sagda mern. av 20 juni. Den 3 Juli 1815 679 Ifrån R. och A. den 2 Iulii, om 28 § Reg. form, och redaction af grundlags frågor. (bilägges)1 D :o D :o om Iustitiae Omb. mannens decharge. (bilägges)2 Ifrån Bonde Ståndet af den 28 Iunii om Riksacten. (bilägges)3 Herr Silverstolpe anmälde några förslag till ändringar i Grundlagarna. (bilägges)4 Herr Munck af Rosensköld. Likaledes. (bilägges)5 Herr Commerce Rådet Egge utbad sig et i sammanhang med denna motion om förlängning af motionstiden äfven få föreslå at Riksens Ständer måtte beredas den rättigheten, at efter förloppet af den fjerde månaden å nyo begära Riksdagen [s] förlängning på en månad. Alla dessa motioner remitterades till Beredningen.
Jag yrkar således återremise af Betänkandet. Herr Danckwardt j Carl: Anledning till Herr von Hartmansdorff* förmenande, att ifrågavarande motion visade olämpligheten af sättet för Expeditions-taxans utfärdande, tror jag ej kunna hämtas af LagUtskottets Betänkande. Om en Ledamot af BorgareStåndet gjort en motion, hvilken han grundat på oriktig tydning af Författningen, bör ej deraf slutas att Expeditions-taxan står i strid med Lagen, hvilket icke torde vara förhållandet. En sådan tydning lärer lika vål kunnat ske om den af Konung och Ständer varit antagen. Hvad åter beträffar böterne för försummad inställelse den dagen, då Utslagen utfärdas vid HäradsRåtten, så får jag upplysa, att Ordföranden vål icke afsägej; dem för tomma väggar, men att Nämnden oflast utgör största delen af den publik , för hvilken de afkunnas. I de fleste Domsagor är praxis den, att Nämnden vanligen utlöser Expeditionerne; och om nu skulle tillämpas på alla dem sorn ej inställa sig, skulle troligen mängden af de rättsökande blifva pliktfälld. Når mig veterligen en sådan lagskipning ingenståds åger rum och åtminstone måste vara sällsynt, hemställer jag om ej Utskottet Den 21 Martil, riktigt utlåtit sig i denna fråga, då det tillstyrkt, att ett stadgande måtte utur Lagboken bortgå, hvilket i allmänhet icke tillämpas. Herr von HartmansdorffPå hvad den siste värde talaren anfört, får jag jag blott sva. ra, att den, sorn efter hans uttryck utgör publiken, nemligen Nämnden, också tillhörer Domstolen ; och den sorn skall yttra sig måste vål finnas på stället. Herr Tham, JVollrath: Jag har ilere gånger varit vid HåradsRåtter närvarande qch der haft saker, men ej vid Domars afkunnande någonsin varit tillstädes och likväl aldrig blifvit pliktfålld. Jag hemställer hvilken verklig landsplåga det skulle blifva, om en hel rättsökande Allmänhet skulle vara nödsakad att färdas ofta fi å 6 mil, endast för att afhöra Domar.
Återbetalda förskott 5,200: — Godtgjorda besparingar å utbetalda anslagssummor 1,794: 27. Öfverskott för år 1863 å Strömsholms nya kanals inkomster utöfver dess utgifter 385: 77. Till Riksgälds-kontoret, för derå anvisade utgifter, enligt Rikets Ständers beslut öfverlemnade särskilda behållningar och tillgångar 4,919,062: 91. Deponerade undsättningsmedel 80,000: — Aflenmad behållning utaf trafikinkomsten å statens jernvägar 200,000: — Försålda tryckta riksdagshandlingar 210: 51. Lyftade medel å Riksgälds-kontorets kreditiv i Rikets Ständers Bank 2,200,000: — Summa R:dr 25,478,105: 45. Utgifter under år 1864: Arliga ränteanslaget till Hans Majit Konungen 300,000: — Vid 1840 och 1841 års riksdag utan återbetalningsskyldighet beviljade extra eller tillfälliga statsutgifter 30,000: » 1844 och 1845 års riksdag dito "dito 1,050: — » 1847 och 1848 års riksdag dito dito 7,200: — » 1850 och 1851 års riksdag dito dito 975: — » 1853 och 1854 års riksdag dito dito 7,365: — » 1856—1858 års riksdag dito dito 26,471: — » 1859 och 1860 års riksdag dito dito 842,236: 35. Utaf anslagen till folkundervisningen 216,578: 17. Lyftade medel å de på Riksgälds-kontoret anvisade kreditiv 2,553,746: 66. Utbetalda ekeskogsmedel 4,000: — För vissa bestämda föremål beviljade låneunderstöd 3,487,666: 67. Kapitalafbetalningar och räntor å Riksgälds-kontorets skulder 353,702: 56.
Omplanterade exemplar skuggas, tills de åter slagit rötter. Under tiden täckas de rötter, som skjuta upp öfver jorden, med mossa. Till vattning nytjar man dameller flodvatten, men saknar man tillgång till sådant, kan brunnvatten göra samma nytta. På sommaren bör man då och då gifva palmerna en gödselvattning. Man upplöser en liter ej för stark kogödsel i fem liter vatten. Peruguano är också ett utmärkt gödningsämne, men måste användas med mera försigtigtighet. Häraf tager man en half matsked till fem liter vatten och låter blandningen stå en timme, så att guanon må rigtigt upplösas. Innan blandningen användes, röres den väl. Dessa gödningsämnen åstadkomma en frodigare växt och gifva bladen en friskare färg. Följande palmarter kunna med framgång odlas i boningsrum: Chamcerops humilis och O. exelsa, dvergsolfjäderpalmer äro förnöjsamma och dekorativa växter. Limstona chinensis (Latania borbonica). En mycket vid solfjäderpalm, som bäst af alla egnar sig till rumskultur. Bladen uppnå betydlig storlek. Skall växten trifvas, bör den ha stor kruka och mycket vatten. Livistona australis (Gorypha australis) har en viss likhet med Cham&amp;rops exelsa, men öfverträffar denna på flera sätt. Denna art är en af de tacksammare. Vid omplantering bör man tillse, att den ej får för stor kruka. Phapis flabelliformis är också en mycket dekorativ solfjäderpalm. På mera kraftiga växter framkomma så kallade utlöpare, hvilka gifva växten ett utmärkt vackert utseende. Den är synnerligen härdig. För att trifvas, fordrar den stor kruka och rikligt med vatten. Phoenix reclinata, Ph. canariensis, Ph. tennis, Ph. leonensis, Ph. farinifera äro synnerligen förnöjsamma och härdiga palmer. Deras fina, fjä- derlika, graciöst böjda blad gifva dem ett vackert utseende. De trifvas väl i vanlig rumstemperatur och böra ej hafva för små krukor eller för mycket vatten.
Icke detzmindre instämmer jag fullkomligen för min enffilta del i hwad Herr Landrmarskalken framftäldt, med önskan at de Herrar som wilja understödja Herr L^llensvLsns motion, matte i krotocollet anteckna sin rcservgtion. Del skulle blifwa för Nationen en talande tafla öfwer hela sällskapet. Med detta wilkor afstar jag ifrån all votering, nöjd at Ridderskapet och Adeln exemplariter bewifar, huru den ogillar den som brustit i aktning för Lag och andra Standens wärdighet. Grefwe Dövvenl^elm, Larl, instämde sä wäl i hwad begge Herrar von Sclmltrenkcim anfört, som i bifall til Herr Greswen och Landtmarskalkens proposition. När detzutom samma fraga warit wäckt i Bonde-Ståndet, hwars exempel Herr Greswen ansag icke altid böra kunna wara en regel för Ridderskapet och Adeln, och detta Stand gifwit ost et wärdigr efterdöme, önssade han at Ridderskapet och Adeln mätte fatta et beslut ar ogilla Herr Lyilensvsans oformeliga och »ordentliga motion, och ar detta beslut mätte genom en Deputation de andre Ständen meddelas. Da Herr Grefwe» härä begärde proposition, hördes under mycket buller större delen af Ridderskåpet och Adeln i denna begäran instämma. Herr Lock. Hwad Friherre Ledström anfördt, rörande 78 H. i Riksdags-Ordningen, ar sant hwad en Ledamots ställande til answar beträffar; men han lärer hafwa irrat sig dä han trodt, ar den tilläte en ulvvtering. Jag hav ej gillar Herr L/ilönsvLsus motion, jag är likwäl öfwerrpgad om 80 Den 2 Mars. ha»s goda afsigt dermed. Jag ar emot all »kvotering; der skulle wara et farligt xrejuclicar och at göra ^ex in <^L8U.
Alt borttaga Honorarium för RiddarhusDirecteureuia är äfven olämpligt, dä det är en gammal rättighet, att hvarje Diiecteur erhöll en Ani Rhenskt Vin, hvilket nu för tiden är vida dyrare än det bestådde Honorarium; dessa män också hafva Embetsgöromål, som äfven så väl förtjena belöning som andras. Grefve Posse, Claes Fredrih: Då jag i går gjorde min framställning angående förmindskandet eller indragandet af RiddarhusDirecteurernas arfvoden i en framtid, var det mig ingalunda möjligt föreställa mig, r.tt de nyligen valde Herrar RiddarhusDirecteurer skulle kunna för sig anse sårande emottaga det Honorarium de, enligt 50 §. af RiddarhusOrdningen, ovedersägligen voro berättigade till. Jag hade tvärtom nämnt att di, enligt redan citerade §. af RiddarhusOrdningen, nya RiddarhusDirecteurer skulle vid nästa Riksdag utväljas, borde det först få komma i fråga. Jag uppgaf det såsom en utväg att förskaffa Cassan tillgångar, bestrida Ridderskapets och Adelns välgörande afsigt med förhöjningen i RiddarhusBetjeningens löner, hvilket i annat fall ej, utan en å nyo å - T)en 22 Juli f. m, tagen Capitationsafgift, stod med CassanA tillgångar att förena. I'ril\erre Hjerta, Lars* utbad sig att la andraga, i anledning deraf att lian hört omnämnas förslagtill en nv Capitationsafgift på Ridderskap et och Adeln, att han trodde densamma för ingen del damp,elig. Ingen kunde bättre än Friherre Hjerta, såsom Landshöfding, känna huru tungt den. faller på den. fattiga A ielrs i Landsorterna, och att mångå medlemmar af densamma finnas, som alldeles icke förmå, erlägga densamma. Flan ville således för sin def alldeles afstyrka Qapitationen, Herr Berqhman, Ambrosius JMagnus, förklarade sig likaledes mot Capitationon. Grefve Posse: Till svar å Friherre
Rikets Ständer anslogo vid 1860 års riksdag nödiga medel för denna stambanas fortsättning från Finjasjön förbi sjön Salen öfver Nässjö till Jönköping. Då emedlertid detaljundersökningarne af hela denna linie under ifrågavarande arbetsår icke kunde medhinnas, helst Eders Kongl. Majit, med anledning af innevånarnes i Wexiö stad och trakten deromkring, af Eders Kongl. Majits Befallningshafvande i nämnde län förordade framställning om undersökningars anställande för Södra stambanans utsträckning genom eller närmare intill Wexiö stad, fann skäl att till nämnde framställning lemna nådigt bifall, så blef icke heller af linien norr om Finjasjön längre sträcka bearbetad, än hvad Eders Kongl. Majits nådiga bref af den 12 Juli samma år innehåller eller till Ousbysjön, Terrassering, nedläggning af sliper och räler samt öfriga arbeten för banans fullbordande mellan Finjasjön och Hessleholm afslutades och trafiken emellan sistnämnda station och Sösdala, dit trafiken förut var utsträckt, öppnades den 1 December. Norr om Hessleholm fortgick terrasseringen framåt Alma ån samt utmed vestra stranden af Balingslöfsjön och öfver nordligaste viken af Ottarpsjön. Nämnda vik är — 124 — ända till 48 fot djup i den linie jernvägen framgår; utfyllhingen skedde såväl från båda andar af banken som i midten af denna, från utlagde flottor. Vid alla härofvan nämnda terrasseringsarbeten verkställdes sammanlagd! 29,200 kubikfamnar jordfyllning och 200 kubikfamnar bergsprängning. Hela längden färdigterrasserad bana från Finjasjon norrut uppgick vid årets slut till 1 mil 3,000 fot, hvaraf 14,000 fot emellan nämnde sjö och Hessleholm, samt 15,000 fot i en sträcka från sistnämnda ställe norrut. — Arbetsstyrkan utgjorde under sommarmånaderne i medeltal 1,200 man, men nedgick under höstmånaderna, så att densamma vid arbetenas afslutande den 15 December endast uppgick tili 800 man. Detaljundersökningar för stambanans fortsättning genom norra delen af Christianstads län pågingo, och alternativa undersökningar för linien genom Kronobergs län till norra ändan af sjön Salen påbörjades.
Det Letänkanöe LancoDeputalioNen Unöer sammet Riksmöte öen,4 lulli 1772 äkgak, ang:de Rioanceock 4 ö 2 l8 Htatso c ii Lanco-kltskottens Kenninge-Verkets upphjelpanöe neli köihättring, utvisar, att 27 ärs olyckor icke tor ersg, enlieten varit förioraöe. kister uppställning as öen sats, såsom allmänt erkänd, "att ett i Käkets rörelse omlöpanöe reöhait m)mt vore öen encia oell pålitlig» utvägen för att afhjelpa alla öfverklagsöe atgäröer as ett i värcte ostadigt seöelm^nt samt återställa nöclig slaclga uti Likets allmänna oell iivarje inhugga, es enskiiöta hushållning," klef as LancoDeputationen, uti nämncle pä klara omclömen och äsigter rika Letänkanöe, föreslaget, att realisera Koppa, M)mtseölarne mot Hillver ester en Louis as 60 lVlarker; men cleo snart öereflei inträlfaöe Le gementssöränclringen och Liksöagens närs clerpä säljan«le slut lemnacle 8tänöerne icke räclrum att viel cletta tillfälle sjelsve afgöra kragan, ulan anliöllo cle uti unöerö. skrifvelse af lien 6 8ept. sistheimiöe är, "att Ii.
Ad. behagade göra någon nedsättning i arfvodets belopp. Jag vågar derföre tillstyrka, att R. o. Ad. måtte i detta afseende förena sig med BondeSt. som beslutat, att utom den tillökning, Utsk. föreslagit för Bonde-secreteraren, skulle tilldelas åt den nuvarande cancellipersonalen -f af den aflöning, som vid sista riksdagen lernnades, att såsom minimum förskottsvis lyftas, och att vid riksdagens slut hela arfvodet skulle bestämmas, dock så, att beloppet icke finge understiga det vid sista riksdagen. Samma beslut har äfven af BorgareSt. blifvit fattadt, och frågan blifver sålunda genom R. o. Ad:s instämmande afgjord; och jag tror, att vår cancellipersonal, särdeles notarierna, för hvilka jag mest ifvar, göra fullkomligen skäl för denna aflöning. Jag vågar således tillstyrka bifall å BondeSt:s inbjudning i denna punkt. Frih. Cederström, Jacob: Äfven jag tillstyrker, att BondeStts beslut måtte tjena till grund för det beslut, H. R. o. Ad. fattar, dock med den förändring, att summan, som vid riksdagens slut bestämmes, måtte per månad blifva lika stor med den, som under sista riksdagen månadtligen utgafs; ty om denna riksdag blir kortare, böra icke samma arfvoden utbetalas. Jag tror således, att de böra beräknas efter månad, och tillstyrker med detta tillägg bifall å BondeSt:s beslut. Hr von Heijne, Georg: Från samma synpunkt, jag utgick, då jag i förmiddagsplenum yttrade mig, att alla sådana afprutningar äro alltför mesquina i jemnförelse med hvad som åtgår till riksdagskostnader för de enskilda riksdagsmän, som hålla sig sjelfva, och från hela landet åt de valda riksdagsmännen; från samma synpunkt hemtar jag äfven skäl för att anse cancellipersonalen icke böra aflönas med mindre än vid sista riksdagen. Det torde vara en allmän önskan, att våra former må blifva sådana, att vi kunde vara belåtna med en mindre cancellipersonal; men under närvarande former finner jag en afprutning i cancellipersonalens arfvode vara olämplig. Hr von Hohenhausen, Mich. Silvius:
Så studerade hon i. klar uppfattning af sin uppgifts betydelse och hade börjat tentera till medicine kandidatexamen i Lund, då en lindrig halsåkomma, som snart tog en god vändning, för några, dagar förde henne till sjukhnset. Det var här hennes plötsliga bortgång intriif-. fade. *) Icke minsta tecken förrådde, att hon kämpat med döden, utan det var som om han varit rädd att störa hennes nattro och \ kommit helt stilla och tyst till den insomnade. Om morgonen låg hon så fridfull som om döden icke afklippt hennes lifstrfid, utan blott fläktat p&amp; henne s&amp; lätt, som d % man blåser u t ett ljus. Har lifvet gåkor, döden har dem i icke ringare mängd. Men de lösas icke fullkomligt här p&amp; denna vår jord. Harnere är för kallt och för mörkt. Deruppe lösas de. Der ar evig sommar och ett ljus, som icke störes ens af minsta dimma .. I ljuset der varder allt dunkelt solklart, och i kärleken der. kännas alla Guds vägar med människors barn såsom godhet och sanning. Botilda Andersson tillhörde en landtmannafamilj, der enkla seder och arbetsamhet höllos i stor helgd. Hon föddes i V. Karaby den 3: dje juni 1865. Läraren i byskolan, der hon fick sin första undervisning, ansåg att hon borde " ta studentenn. Rådet följ des. Hon genomgick Landskroiia elementarläroverk, *) Enligt dödsattesten af hjii,rtförlsmning. och efter några ars enskild undervisning i Lund tog hon studentexamen derstades den 12 dec. Nedicinsk filosofisk examen afiade hon den 10: de april 1886 och hangaf sig derefter med ifver ' och framgång &amp; t de medicinska studierna. Hon dref icke examensstudier - B det ytliga siitt., som göï det teoretiskt förvarfvade dödt och ofruktbart eller flyktigt och snart bortdunstande, utan hvad som införlifvats i henues vetande förblef friskt och kraftigt, egnadt för praktisk tilllämpning från första stund.
Tvingar någon, utan laga rätt, eller med missbruk af sin rätt, genom våld eller hot, annan att något göra, tåla eller underlåta; dömes högst till straffarbete i två år, i de fall, der gerningeu ej med svårare straff särskildt belagd är. 23 §. Hotar man annan, muntligen eller skriftligen, med misshandel eller brottslig gerning, och sker det på sådant sätt eller under sådana omständigheter, att anledning är att befara, det hotet verkställas skall; dömes, der ej det hot med särskildt straff belagdt är, till böter eller fängelse i högst sex månader. 24 §. Brott, som i 22 § sagdt är, må ej åtalas af allmän åklagare, der ej målsägande det till sådant åtal angifver: ej heller må brott, som i 23 § sägs, åtalas af annan, än målsägande. 25 §. Den, som till straff efter 1 eller 5 § fälles, skall ock dömas medborgerligt förtroende för alltid förlustig. Pröfvas någon skyldig till straff efter 3 § eller sista punkten j 8 §, varde tillika dömd medborgerligt förtroende på viss tid förlustig. 83 •Z6 Kap. Om falsk angifvelse; så ock om annan ärekränkning. 1 §. Den, som falskeligen för brott annan vid domstol tilltalar eller genom falsk angifvelse åtal vid Domstol mot annan åstadkommer, dömes: 1. om det åtalade eller angifna brottet kunnat medföra dödsstraff eller straffarbete på lifstid, till straffarbete från och med två till och med sex år; 2. om straffarbete på viss tid öfver två år eller afsättning från embete å brottet följa kunnat, till straffarbete från och med sex månader till och med två år eller fängelse 1 högst sex månader; och 3. i andra fall till fängelse i högst sex månader eller böter. 2 §. Har någon, för att ådraga annan straff, emot honom falskeligen förebragt besvärande omständigheter, så att åtal vid Domstol derå följt, eller, i afsigt att komma tilltalad person på straff, undanröjt bevis för hans oskuld eller emot honom falskeligen förebragt besvärande omständigheter; varde såsom falsk angifvare straffad efter 1 §. 3 §.