Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den vägen är smal och den porten vid . .. LÄKAREN. Nej, du kan inte citera rätt, du! (Till smeden.) Jag tror att gubben är decrepitus! hans minne bommar då och då, Hans språk är simpelt, luktar mögel, sig själf är ej han på det klara med; tror ömsom han är han, ibland en skugga, och blandar hop historia, bibel, sagor. Han lefvat tusen år för länge, och minnets magasin ha börjat murkna. 24 SMEDEN. Svamla inte nu, doktor, utan låt oss resa! LÄKAREN. Ska vi ta gubben med oss då? SMEDEN. Han kan ju alltid vara lustig att gyckla med, och om han inte får fatt i himmelriket, så är ingen skada skedd. Kanske vi kan bringa honom på förnuftigare tankar. LÄKAREN. Jag tror icke några tankar öfver hufvud kunna bibringas denna faraon-mumie, men hans oerfarenhet, hans inbilskhet och hans snusk skall öka resans behag, ty jag har alltid funnit mig väl i dåligt sällskap! SMEDEN (till S:t Per) Är du klar nu, apostel? S:T PER. Hvabefalls? SMEDEN. Se så, nu är han döf också! LÄKAREN. För sista gången, smed, är nu du redo att börja färden ut i lifvet? Gör upp ditt bokslut med det gamla, 25 och vänd dig ej tillbaka, när vid plogen du satt din hand en gång. (Han hvisslar i en pipa. Dekorationen börjar ändras: ett draperi faller ned för öppningen mellan kammaren och smedjan, så att changemanget kan försiggå där bakom; kakelugnen dras in i väggen o. s. v.) SMEDEN. Hvad står nu på, är jorden lös och väggarna åt sidan gå! Jag tror att taket ramlar!! O, mina barn! i sina gängor? Golfvet darrar, LÄKAREN. De äro icke här, det vet du! Och, ser du dem igen en gång, så blir det icke heller här. Men minnet af dem skall du bära med dig som en kompass på stormigt haf, en pressad blomma i din fickbok, det ljufvaste som lifvet gaf, som ägde verklighet!
Man torde således finna, att när sjelfva saken här är alldeles motsatt, så bör äfven behandlingssättet eller indelningssätlet vara motsatt, då man handlägger ett Const.Utskis betänk, eller ett betänk, från annat Utskott. Den s4 Oetober (. fn. Gr. Frölich, David: Jag anmälte mig, då jag holde Hr Landtm:s egen ytlrade tanke understödjas af Frih. Hamilton. Jag har sedermera hört särskilda meningar i anledning deraf. Jag får äran förklara, att jag helt och hållet instämmer med den sista värda talaren, och beder endast att få göra några tillägg, för alt visa, att jag gjort mig fullkomlig reda för den mening, i hvilken jag på sådant sätt förklarat mig instämma. Lika med honom har jag ej kunnat finna annat, än alt Const.Utsk., vid framläggande af ett förslag till representationens ombildning, bort söka att utgå från en grundsats och sedermera i förslaget utveckla en sådan grundsats; derföre är det som Const.Utsk. har uppsatt förslaget i §§ vid sjelfva redactionens justerande. Då åter frågan är om att antaga någon anmärkn. deremot, så är det naturligt, att anmärkningarna kunna varn af mångsidig beskaffenhet. Det är klart, att personer finnas, sorn utgå från helt andra grundsatser och följaktligen, om de voro i tillfälle alt få afgifva fullständiga förslag, skulle uppsätta dem i hell annan §-ordning. Då detta likväl innefattar sådana anmärkntr, som hvarje ståndsledamot är berättigad att göra, så hemställer jag, om det ej är alldeles omöjligt alt kunna följa alla de opinioner, sorn nu i delta fall blifvit yttrade, så framt man skulle vara bunden vid att följa Utsk:s §-uppställning. Lika med hvad Hr von Troil yttrat, anser jag Gr.
Til samma ämne hörer efter ruin tanka, efterforska och til Nationens tacksamhet til och med desi understöd befordra sädane män af alla Ständ som utmärkt fig genom patriotiska företag. Oaktadt jag känner tillika desia Herrars egen försakelse eller modestie öfwerwinner hos mig öfwertygelftn om deras utmärkta förtjenst, at jag wägar nämna dem. Herr Baron ktscKteLn har i Skäne infört en np hushälls princip, som Lands - 486 Den 26 höfdingen Herr Grefwe Lustaf kasen understödt med en berömlig Ämbets-ifwer; Herr Major Stjernsvärd bör tvid detta tilfalle äfwen med heder nämnas. Deste Herrar hafwa den tilfredsställelse, se den fruktbara delen af Landet liksom omskapadt och lofwa en kanske tredubblad afkastning mot förra tider. Skulle det icke wara de har församlade Riks-Ständen wärdigt betyga deste män högtideligen dest erkänsla och högaktning. Hans Ez-cellence Grefwe ki-w knutt, har ej mindre förtjent detta hedersbetyg genom sin ihärdighet uptaga en Stenkolsgrufwa, som renderar ärligen 8o,ooo Rd., hwaraf dock större delen torde ätgä til aflöningar och inrättningar. Genom indragning af en Under-Officer wid Kongl. Norra Skånska Regementet skulle denna inrättning winna en ansenlig förkofran. Herr Baron kermelin har utmärkt sig bland Landets förtjente män, atupodla och befolka Norrland, et äfwen sä lysande som oskvldigt eröfningssätt. Otwifwelagtigt skulle Utskottet kunna updaga flere män, wärde ellika sa smickrande hedersbetyg. Ställningen i Landet tilläter wäl icke ct premium swarande mot deste Herrars förtjenst; men et Län mot första inteckning, lindrigt intresten och amortistement skulle blifwa för dem det ästundade et stöd, och för andra af mindre förmögenhet et Medel ar ej afskräcka dem fran sä nyttiga och för Landet gagnande företag.
Maj:t äfven, emot Consistoi iernes bestridande, beviljat Prestgälls sammanslående^ af mindre talande skäl än på Gottland; så förmodade Collegium, att det ej heller skulle allmogen derstädes förvägras. För den nya Paslorats-indelningen hade Collegium uppgjort följande löningsförslag: Pastoraten indelas i 3:ne Classer, hvaraf 4 Kyrkoherdar i irsta Classen skulle få r?5o T:r Skrifvelse N:o 5g. 12 Dito i 3:dje - - 120 T:r—i4l° 2 4 Capellaner a 30 - — 720 3 Vice Pastorer i P; sebende Pastoraten 5o - — 15o Summa 4>5to T:r Dessutom skulle hvarje Kyrkoherde och Capelian få boställe, af de liu befintliga, hvilka för behofvet vöre tillräckliga, samt borde af hemmansegarne byggas och underhållas. Af hvarje hel gård skulle Kyrkoherden i stället för smör, qvicktionde och dagsverken bekomma 4 Rdr oä sk. B:co, hvarje torpare Och inhyseshjon skulle på egen kost utgöra tili Kyrkoherden 1 dagsverke af man och r af qvinna, deremot jura stolee oell alla artiklar i Convenlions-sladgan borde alldeles försvinna, samt nämnde stadga till ali vidare kraft och verkan upphäfvas. På detta sätt och då af Prestgårdarne på Gottland kunde öfverhufvud antagas eu behållen inkomst af bo tunnor strid säd, ansåge Collegiutn Kyrkoherdarne kunna påräkna, i irsla classens Pastorat 35o. i den aldra 200 och i den 3:dje 220 tunnors inkomst.
Fyra tusen femhundra R:dr, för att, i den händelse färjhållningen vid Röhälla, Färjestaden och Beijersliamn på Ölands vestra Kust icke skulle, efter upphäfvandet af hittills gällande vitesförbud, kunna uppehållas utan understöd af statsmedel, användas till sagde ändamål i den mån sådant, efter undersökning för hvarje år och enligt Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes anmälan, finnes erforderligt. Hvad utaf detta anslag kommer att af Kongl. Maj:t disponeras, bör alltså, efter derå skeende vederbörlig reqvisition, utaf Riksgälds-kontoret utbetalas. § 143. Sedan Rikets Ständer under sistförflutna riksdag beviljat, ett särskildt, till utgående från Riksgälds-kontoret anvisadt, anslag för att, enligt Kongl. Maj:ts disposition, gratifikationsvis användas till förbättring af den i Statens tjenst anställda oell med kontant aflöning försedda personals löne vilkor för år 1857; så hafva, uppå derom af Kongl. Majit gjord framställning, Rikets nu församlade Ständer medgifvit, att utaf den å detta anslag uppkomna behållning en summa 20 Stats-Utslcottets Memorial N:o 214. af Elfva tusen sjutiosju Ridr 61 öre må utgå till förhöjning af den aflöning, Styresmannen och Landtmätarne vid storskiftes-verket i Stora Kopparbergs lein, Styresmannen och Landtmätarne vid afvittringen i Wester-Norrlands län, Äfvittringslandtmätarne inom Westerbottens län samt Styresmannen och Landtmätarne vid afvittringen i Norrbottens län för sagde år åtnjutit; hvadan denna summa jemväl hör af Riksgälds-kontoret utbetalas på samma sätt, som andra till utgående af ofvannämnde anslag anvisade och redan utdelade löneförbättringar. § 141. Till inköp af den stalloch ladugårdsbyggnad, f. d. Landshöfdingen i Norrbottens län, General-direktören A. E.
I besittning af en charmant basbaryton dess å alla händer förträffliga utförande blef föreoch ett ståtligt yttre torde han nog komma att mål för publikens stormande hyllning. Solopardraga publik. tien i » Snöfrid » tolkades utmärkt af fru Edling * och fröken Sidner samt hr Gentzel, elev vid konservatoriet och innehafvare af en varm och sympatisk tenorstämma. €n liten hvardagshistoria. Härefter följde Beethovens fantasi för piano, kör och orkester, en alltigenom härlig komposition, klassiskt enkel, varm och anslående. Att den skulle väcka entusiastiskt bifall, var gifvet. Äfven den erhöll ett godt utförande. Soloterzetterna återgåfvos förtjänstfullt af fru Edling, fröknarna Sidner och Torpadie samt hrr Gentzel, Lnoström och För Idun af Sophie Unge. BorgB stedt. Pianostämman sköttes af hr Stenhammar. Konserten afslöts med förvandlingsmusiken samt slutscenen ur första akten af Wagners opera » Parsifal ». Samma musikutdrag har vid ett föregående tillfälle utförts af Filharmoniska sällskapet. Numret väckte nu nästan mera bifall än då, och dock kan det naturligtvis aldrig göra det rätta intrycket annat än i sammanhang med det öfriga af operan. Musiken är ock mera lämpad för scenen än för konsertsalen. Det införskrifna klockspelet kan nog på scenen vara af god effekt, men bör, om det användes i konsertsalen, åtminstone vara välstämdt, hvilket vid denna konsert ej var fallet. Musikföreningen och dess skicklige anförare prof. Neruda förtjäna ett hjärtligt tack för denna ru Skog satt vid sitt lilla skrifbord, lutad öfver sin räkenskapsbok. Gång efter annan gick hon igenom de särskilda kolumnerna, adderade och summerade, men tycktes ej komma till något tillfredsställande resultat. Aftonsolen kastade några sneda strålar in i det enkla, men prydliga rummet, smög sig genom de frodiga bladväxterna i fönstret och lade en glittrande gloria kring ett ljushårigt flickhufvud. Ägarinnan till detta hufvud satt på en låg stol, med en bok i knät, ifrigt sysselsatt med att läsa. rekommendera sill allmänt, erkänna NE ROTH &amp; C o. » Jo, vackert!
JM 256, med förslag lill sammanjemkuiug eller voter:s-propos:r, i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut, rör:de extra anslag till föremål, tillhörande 4, 6, 7 och 8 Hufvud-litlarne. t:sla, 2:tira och 3:dje punkterne. R. o. Ad. godkände de i dessa punkter föreslagne voterispropos:r. 4:de punkten. Lades till handlingarne. S:te punkten. Den af Utsk. föreslagna voterts-propos. blef af R. o. Ad. godkänd. 6:te punkten. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag anhåller att Ståndet malte antaga inbjudningen, hvarigenom vårt beslut kommer att öfverensstämma med PresteSl:s och med motionen. Frih. Cederström, Rud.: Då man beviljar ett anslag, som icke är af stort omfång, bör man desto mera noggrannt tillse, att 214 Den 1 September. man dervid icke meddelar sådana föreskrifter om arbetets verkställande, hvilka, just med afseende å anslagssummans belopp, svårligen torde kunna efterlefvas. Del är bättre att åtaga sig ett litet stycke i sender och väl genomarbeta det, än att åtaga sig ett större och måhända fullborda det pä otillfredsställande sätt, hvilket lätteligen blefve händelsen. Att PresteSt. har i sitt sköte motionären, såsom man nyss anmärkt, mätte väl icke göra något lill saken. Jag tillåter mig vördsamt afråda R. o. Ad. att antaga inbjudningen. Efter först, till. antagande af Ulskts i denna punkt till R. o. Ad. gjorda inbjudning, framställd propos., som besvarades med blandade Ja och Nej, hemstälde Hr Gr. o. Landtm., om R. o. Ad. behagade afslå denna inbjudning och ropades dervid starka Ja, blandade med Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han ansåg Ja hafva varit öfvervägande.
Huru skall man motverka att sådana platser eller orter, hvilka i följd af jernvägs-anläggningar eller af andra orsaker upstå eller tillväxa, och som obestridligen hafva en utveckling och möjligen en stor framtid, att emotse, genom ett lagoch förnufts-löst bebyggande, förhindra all möjlighet af nya tidsenliga byars, köpingars och städers upstående inom Sverige? 2:o. Huru bör förhållas med gamla städers utvidgning, att förekomma sådane misstag, som från äldre och allt intill sednare tider egt rum? 3:0. Förutom behofvet af förnyade byggnads-ordningar för städerna, framstår bristen på en byggnadsordning för landet. En sådan bör utarbetas, enkel och lättfattlig, samt mindre grundande sig på stränga föreskrifter, än på nyttiga anvisningar. En serie af goda ritningar, detaljer och plånkartor öfver byggnader och anläggningar, lör den mindre bemedlade jordbrukaren, bör utarbetas och på allmän bekostuad lithografieras, för att dels upspikas i landets skolhus, dels mot en billig lösen finnas tillgänglige för den, som vill sig deraf betjena; allt under förutsättning af ritningarnes m. m. framtida utbytande mot nyare, lämpade efter framåtskridandet och dåtidens fordringar. 5:o. Län bör tillsättas en LänsArkitekt, och ett Reglemente bör utarbetas, uptagande så väl vilkoren för behörighet till dylik plats, som LänsArkitektens förhållande till andre förut befindtlige embeten, hans skyldigheter och lönevilkor jemte taxa, hvarefter förrättningar åt kommuner och enskilte böra ersättas. Mitt vördsamma förslag är nu, att R. Högl. St.-r måtte hos K. M. i underd:het anhålla, dels om nedsättandet af en komité af sakkunnige män, för att, med de framställningar i minnet, hvilka jag nu haft äran anföra, utarbeta förslag till nya byggnads-lagar för stad och land, dels att K. M. täcktes i Nåder låta samma förslag framläggas till näst sammanträdande R. St:rs pröfning. Jag anhåller vördsamt om denna min motions remitterande till vederbörande Utsk. H.
BondeStåndet tiar RiksdagsFuIImägtigen Nils Månsson från Malmöhus Län, uti afgifvet, tilt StatsUtskottet remitteradt, Memorial anfört: att Barnlmslnrättningen i Malmö genom enskildtes Testamentariska dispositioner väl erhållit en tillräcklig fond för det med samma Inrättning åsyftade ändamål, att åt värnlösa barn inom Länet lemna skydd under deras minderårighet och bereda dem tillfälle att danas till nyttiga medlemmar i samhället, men att, sedan dessa fonder blifvit ställda under K. SeraphimerOrdensGillets disposition, blott en ringa andel deraf komme Länet till godo. — Då likväl hvarje Testators vilja bör hållas i helgd, har Nils Månsson yrkat att den fond, som ensamt tillhör Malmö Barnhuslnrättaing och bör vara odelad, måtte af OrdeusGillet återställas samt förvaltningen af densamma uppdragas åt Malmö Läns HushållsSällskap under enahanda ansvar och redovisningsskyldighet som hittills varit SeraphimerOrdensGillet ålaggd. För bedömmandet af denna fråga, erfordras, i Utskottets tanka, att äga en tillförlitlig kännedom om tillkomsten af de Malmö Barnhusinrättning nu tillhörande fonder, vilkoren som blifvit fästade vid de af Motionären omnämnda Testamentariska Dispositioner Betänkande n, N:o io5. 127 m. fl. för målets pröfning väsendtliga upplysningar; och då i öfrigt K. St:r år 1823 till K. M:t i underd:het öfverlemnat regleringen på det hela af de anstalter, hvilka utgöra föremål för användandet af de under SeraphimerOrdensGillets disposition ställda fonder, anser Utskottet lämpligast tillstyrka, det R. St:r, hos K. M:t i underdfliet anhålla, att, sedan förhållandet med tillkomsten af Malmö Barnhuslnrättnings-fonder blifvit undersökt och utredt, K. M:t täcktes pröfva och afgöra hvad afseende må lemnäs åt det nu väckta anspråk om dessa fonders användande uteslutande inom Malmöhus Län. Reservation:
Tecken till sorg. #Loppor.# Obehag. #Luft.# Är den ren: wäntar lycka; är den dimmig: hotar bekymmer; wälluktande: hoppas kärlek. #Luftseglare.# Luftslott. #Lukt.# Slöseri. #Lunga.# Sjuk eller såruppfylld: stridiga begär, wexlande faror; mycket stor och frisk: lycka och hälsa. #Lut.# Göra: beroende, om man är rik; winst, om man är fattig. #Lund.# Kärlekshemligheter. #Lår.# Brutna: död på resa, om en man drömmer det; är det en ung flicka, skall hon blifwa gift med en utlänning, eller lefwa långt från sin familj; enkostånd för en qwinna, om hon har en sådan dröm; ser man wackra och hwita lår på ett fruntimmer, skall man aldrig öfwergifwas af helsa och lycka. #Lås.# Stöld. #Läger.# Förföljelser; wara uti ett läger: bedrägeri genom falska wänner. #Läkare.# Ser man en, betyder det att något obehagligt snart inträffar. #Läppar.# Friska: god hälsa; bleka: wacklande hälsa. #Lärkor.# Hastig upphöjelse. #Läsa.# Farliga nyheter. #Löfmask.# Bekymmer, förorsakade genom afund. #Lök.# Se eller äta lök: träta eller upptäckt af en hemlighet. #Löß.# Penningar. M #Mage.# Uppswälld: godt tecken; tom: hinder; fruntimmers: oloflig förening; mans: kärlek, som icke är beswarad. #Malört.# Bekymmer, åtföljdt af glädje. #Man.# Klädd i hwitt: lycka; i swart: motgångar; mördad: säkerhet; bewäpnade män: sorg. #Mandel.# Äta: oförutsedda hinder, som besegras. #Marionetter.# Drömma om: bjuder ordning och klokhet; se: akta er för farliga förslager. #Mark.# Skrymteri. #Marmor.# Oenighet. #Maskar.# Stora fiender. #Medicin.# Taga in: fattigdom; gifwa in: winst.
St. må veta, att deras arbete icke är bortkastadt, elier att de icke riskera att efter arbetets fulländande från Regeringen erhålla ett nekande svar. Jag skulle derföre önska, att R. St. ville anhålla hos K. M., att K, M, täcktes enligt 87 § Reg.F., till R. St:s vägledning, till dem Öfverlemna den nya lagen; och jag skulle tro, att i fall en sådan begäran af R. St. blefve framförd, K. M. skulle finna anledning att antingen bestämdt afeller tillstyrka lagförslaget vid en blifvande riksdag, eller åtminstone, i enlighet nied hvad Frih. Ehrenborgh tyckes taga för gifvet skulle äga rum, derest R. St. till K. M. inkomma med ett lagförslag, yttra: här håfven J båda förslagen; hvilketdera., J antagen , skall för min Konungsliga pligt vara kärt att äfven få bifalla. Om Ständerna åtminstone hade så mycken ledning, är jag öfverlygad, att det skulle gå vida lättare att arbeta, och att man förr skulle komma till målet; man skulle ej då riskera, att ali möda vore om intet. Ett sådant yttrande från throqen, vöre dessutom i samma mån vigtigt, som farhågor finnas, att vissa höga embetsman, som kunna verka på K. M:s beslut, hysa motvilja för den nya lagen, hvarföre det vöre önskligt, att de på förhand finge afgifva en trosbekännelse, som lemnade visshet, huruvida R. St. hafva att befara så mycken afvoghet mot denna lag, sorn i allmänna opinionen hliK’t utspridt. Jag tillhör således dem. Den lt Juli e. m. 345 som bestämdt yrka, att R. St. måtte hos K. M. begära, det K. M. äfven i afseende på den civila lagen ville taga initiativet.
I afseende åter på sättet att tillvägagå, för att ernå något bättre, hade alla i ämnet hörde sakkunnige personer och myndigheter enhälligt varit af den mening, att ändamålet endast genom en ordentlig vattenledning säkert och fullständigt kunde vinnas, äfvensom att denna ledning borde utgå från Lyckeby å, der både godt och för behofvet tillräckligt vatten kunde påräknas; och då i fråga om methoden för en sådan 30 Stats-U(skottets Utlåtande N:o 85. lednings utförande, samt den dertill erforderliga kostnad, numera genom den af Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader föranstaltade omarbetning af de förut uppgjorda förslagen till en dylik anläggning, vunnits all den utredning, som stöde att erhålla och för frågans säkra bedömande kunde erfordras, samt Carlskrona stads innevånare icke syntes kunna vidkännas större uppoffring för företagets befrämjande, än de, efter hvad Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Blekinge län anmält, nu ånyo sig åtagit, men det allmänna, genom den nu ifrågasatta kostnaden för en gång, skulle bespara en betydlig årlig utgift, hade Kongl. Maj:t, med gillande af nyssberörda genom Vägoeh Vattenbyggnads-styrelsens försorg omarbetade och af densamma förordade plan i dess helhet, i nåder beslutat, att till Rikets Ständer aflåta framställning om anvisande af de för en vattenlednings anläggande från Lyckeby till Carlskrona erforderliga medel; hvarvid Kongl. Maj:t, beträffande anslagets belopp, på de af deri omarbetade planens författare, Öfverste-löjtnanten Leijonancker, anförda skäl, föreslagit, att i öfverenstämmelse med det af de sednast uppgjorda alternativa kostnadsförslagen, som upptager, jemte reservoir för dagliga vattenbehofvet, äfven 2:ne extra vattenbassiner för utomordentliga behof, nemligen en vid högvakten och en uti Höglands park, Rikets Ständer måtte bevilja den för detta fall beräknade summa af 354,000 R:dr R:mt, att såsom extra anslag under åren 1861, 1862 och 1863 med en tredjedel årligen utgå.
Armfelt i hans anhållan om insättande i detta kap. af en 17:de §, så lydande, som den af honom blifvit föreslagen. Gr. Hamilton: I anledning af Gr. Sparres vädjande till sin reservation, får jag endast säga, att det här icke varit fråga 536 Den 17 Juli. om att bestämma brottet på grund af bevisningstheorien, utan blott om att för brottet bestämma en påföljd, som är ganska olämplig, isynnerhet om den blefve ännu mera utsträckt än hittills. Frih. Armfelt: Innan diskussionen anses slutad, ville jag påpeka, att hvar och en, som, i händelse af en blifvande votering, önskade biträda Utsk:ts förslag oförändradt, dermed har förklarat, att han icke under något förhållande eller huru försvårande omständigheter som helst anser en åverkare hafva gjort sig förtjent af förlusten af medborgerligt förtroende, hvilken förlust deremot drabbar en tjuf, äfven under de mest mildrande omständigheter. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att Frih. Armfelt hade föreslagit, att i slutet af förev:de kap. skulle intagas en 17:de § af följ:de lydelse: »Ilen, som lill straffarbete efter 3 eller 7 § sig förfallen gjort, varde ock dömd medborgerligt förtroende på viss tid förlustig»; i hvilket förslag Gr. Sparre instämt, hvaremot Gr. Hamilton och Hr Olivecrona å detsamma yrkat afslag. Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till ifrågav:de förslag, hvartill svarades ja och nej i blandning, samt sedermera propos. på afslag derå, då svaren likaledes utföllo med blandade ja och nej; hvarefter propos. på bifall till förslaget förnyades samt besvarades med flere ja jemte åtskilliga nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Gr. Hamilton begärde votering. Uppsattes och justerades följande voter:s-propos.: »Den som bifaller Frih.