Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Alternativet Litt. b. Lif olls. N-o 8, angående till innevarande Riksdag villkorligt hänskjulna grundiagsändrings-förslag, som nu förfallit: Ståndet godkände Utskottets yttrande och lade memorialet till handHagarne. S. D. Föredrogs ånyo Cort st itations-Utskottets memorial, N:o 5, med hvilande grundiagsändrings-förslag i fråga om Konungens tvänne röster i Högste Domstolen. Alternativet litt. a. Ståndet, som förkastat förslaget, N:o 1, i memorialet, N:o 4, angående upphäfvande af hvad nu stadgadt är om lagförklaringars utfärdande af Högste Domstolen, fann, på grund häraf, att ifrågavarande alternativa förslag icke fordrade någon dess ålgärd. Alternativet litt. b. Biskop Hallström: ”Constitutions-Utskottet vid sisllidne Riksdag afstyrkle bifall till den i detta ämne aflåtna Kongl. Proposition, som ock nu vid innevarande Riksmöte blifvit af Bonde-Ståndet afslagen. Jag åter finnér skäl vara för banden och är villig bifalla den ifrågakomna grundlagsförändringen, likasom jag år 1840 sökte den förorda. Det må visserligen vara en urgammal och vördnadsvärd, hos Svenska Folket djupt inpräglad, före - Prot.-U/drag, den 23 September >8/4- föreställning; alt rättvisa är ytterst hos Konungen att söka, och att det till Hans kall väsendtligen hörer, främja lag och rätt hland menigheten; men skulle den utsträcka sig till det kraf, att Konungen bör sjelf i egen person utöfva högsta lagskipande magien, så är den omisskänligen icke förenlig med de tidsförhållanden, vi upplefva!, och kan icke, såsom gällande sanning, förverkliga sig. Konungens tillfälliga uppträde i Högste Domstolen och rättighet att afgifva tvänne röster i de inål, hvilkas föredragning och afgörande
Eli aflagseii släkting till Eos liar beiiäget låiiat mig s fyiidet W. Det liar gått och går i arf iiioiii faliiiljeii ocli betraktas nied rö- relse såsoiii ett tyst vitiie om en skön idyll. Alma A. En återblick på 1892, års bokkatalog. Evad all nialiseii har att säga om de skrifvonde danieriias stora iiigckeiiliet, s&amp; är det, iiar allt koiiimer onikriiig, blott ett ganska ringa Iiörii af litteratureils vidstrackta falt, soiii de för siii del lagt beslag på. 1SrIaii beliöfver bara geiioingi det flydda årets bokliaiidelskatalog för att finna, att blniid den stora iiiassan litterära alster, soiii iiiider 1892 sett dagens ljiis i rgrt land, ett försviiinaiide aiitd bXrn lcvinlika författareiianin. A r detta att anse som ett sorgligt eller glädjande tidens tecken? Det beror dldeles p&amp; hur inaii tar det, antingen inan betraktar claineriias iiteblifrande friii deii vittra viidjobanaii so111 ett Bevis på oförmåga å deras sida, eller i detta fall tillämpar det gamla ordsgråket, - ocli det göra iiog de flesta - att kviiiiiaii » bör bli vid sin last », skledes Iielst afliålla sig från skrifveïi. TTare iiii liiiriiied liiirii soiii helst, ett faktiim är, att 1892 varit ett torrkr inom deii sven ska litteratiireii, f ör s&amp; vidt densaniiim idkats af biiiiior. Endast få af våra förniiniligare författarinnor liafra i bokform framlagt resiiltatet af sitt arbete. H a de shledes varit sysslolösa? frågar iiiaii.
M:ts framställning om löneförbättring för ofvanbemälde tjenstemän och vaktbeljente i vidsträcktare mån, än att för sådant ändamål under de år, den då beslutade Stats-regleringen omfattade, ett be - Expcditions-Utskoltets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 127. 263 lopp al 12,000 R:dr årligen ställdes till E. K. Mits disposition, att emellan Hof-rälterne fördelas, och hvaraf Svea och Götha Hof-rälter fått sig anslaget hvardera 5,000 11: dr samt Hof-rälten öfver Skåne och Blekinge 2,000 R.dr, så har, efter det samtlige Hof-rätlerne ånyo gjort underdånig anmälan om angelägenheten all bereda deras tjenstemän och vaklbetjenle förbättrade lönevilkor, E. K. M:t, enligt hvad i Dess högstberörda Nådiga Proposition är tillkännagifva!, låtit upprätta ett, i den Nådiga Propositionen bilagda Slatsråds-protokoll af den 0 November näsllidel år intaget förslag till reglering af denna personals antal ocb sammansättning, äfvensom af deras löneförmåner; och då, enligt detta förslag, för Hof-rätlerne erfordrades 59,800: men nuvarande anslag å stal utgjorde, med inberäkning af de under nu gällande statsreglering utgående 12,000 R:dr 46,765: 24. — hvartill komme ljuspenningarne för Hof-rälternes ordinarie tjenstemän och betjente ... 1,506: 32. — samt Hof-rälternes andelar i det vid scdnaste riksdag beviljade anslag till gratifikationer åt extra ordinarie tjenstemän och betjente, tillhopa 2,200: g uppginge den tillökning i anslag E. K. M:t för regleringens tillvägabrin" " gande äskade (ill 9,327: 40.
S. D. Föredrogs ånyo utdrag, JM 197, af Hedervärda Bonde-Ståndets Protokoll den 21 dennes, med inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att förena sig uti Bonde-Ståndets beträffande 2:dra punkten i Stats-Utskottets Utlåtande JM 54, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om anslag till jernvägsbyggnader m. m., fattade och uti ofvanberörda protokollsutdrag upptagna beslut. Med vidhållande af sitt i ämnet fattade beslut afslog Preste-Ståndet omförmalda inbjudning och lade protokollsutdraget till handlingarne. Från Vallofl. Borgare-Ståndet. S. O. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets: Utlåtande M 57, angående väckt fråga om statsanslag för vidtagande af åtgärder för hämmande af boskapspesten, om den skulle inom landet utbryta; Återremitterades; och Memorial JM 58, angående bestämmandet af dels adöningen för Riks-Ståndens och utskottens kanslioch vaktbetjening, dels godtgörelsen af vissa kostna - Prot.-Utdrag den 4 April 1866. 221 der i följd af tryckningen utaf Riks-Ståndens Protokoller jemte dertill hörande Bihang. Biföll* S. D. Föredrogs ånyo och återremitterades Bevillnings-Utskottets Betänkande JV2 7, i anledning af väckt motion om upphörande af den för de Kongl, personerne och utrikes sändebuden stadgade tullfrihet och restitution al de utaf dem erlagda tullafgifter. S. D. Föredrogs ånyo och afslogs Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande M 72, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande M 40, angående väckt motion om särskilda föreskrifter i fråga om tångtägt å hafsstränderna i Halland. S. I). Föredrogos ånyo och lades till handlingarne Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial:
I anledning häraf, och då flere på hvarandra följande missväxtår, äfven sorn andra tiders erfarenhet, i sammanhang med landets naturliga, beskaffenhet och läge, tydligen framställde nödvändigheten att mera odla och rödja till äng, samt göra boskapsskötseln till indrägtig och riktande hufvudnäring, än att nedlägga fruktlös möda och kostnad på det egentliga sädes-åkerbruket och dess mindre tacksamma utvidgande, syntes det, i Motionairchs tanka, vara af yttersta vigt att till Kongl. Maj:t frambära den önskan: att alla möjliga uppmuntringar dth anmaningar måtte användas, för att leda de Norrländska invänarnes uppmärksamhet på nödvändigheten, att upprödja sina fält, utvidga sina betesmarker och ängstrakter, odla till äng samt rensa' och upphugga sk ogarn e, vinnlägga sig om en vidsträckt boskapsskötsel samt införa den gröfre, ullrika fårafvel», som bäst passar för deras climat och läge. Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomi eUtskotten hafva gemensamt till behandling företagit desse, med hvarannan sammanhang egande motioner, och ehuru Utskotten, lika med Motionairerne, anse och erkänna, att de Norra provincerne, i anseende lill Landets beskaffenhet oell climat, i allmänhet äro mindre tjenlige för sädesåkerbruk samt företrädesvis fordra sådan odling, hvarigenom boskapsafvel befrämjas och gö - Staissamt Allm. Besv. och Oécon.
Behofvet af spanmål från andra orter, utöfver hvad i länet under vanliga år skördas, torde derföre kunna oförändradt antagas till en tiondedel af hvad deraf här förbrukas; och äfven efter flera goda eller medelmåttiga skördar förblifver befolkningens bergningsförmåga, måhända till någon del i följd af ovana vid större penningetillgångar och förmögenhet, än som motsvara de dagliga behofven, äfvensom af bristande insigt att dem vårda, så inskränkt att, vid inträffande missväxt, dess behof af spanmål icke kan fyllas utan Statens understöd. På den enskilda omtankan och vinstbegäret bör visserligen ankomma att erforderlige förnödenheter anskaffas, men kommunen och Staten kunna icke få skilja sig från omtankan derpå, att den större och fattigare delen af befolkningen må kunna af de anskaffade förråderne blifva delaktige, så snart den enskildes förmåga dertill befinnes otillräcklig. Allmänt nyttiga företag, ökande landets produktion eller beredande lättad gemenskap emellan olika landsorter, förnämligast till de större handelsplatserne, der upplag af förnödenhetsvaror företinnas och afsättning af landets produkter kan tillvä - \\ gabringas, lemna vid sådana tillfällen (»tvifvelaktigt den bästa hjelp åt de behöfvande, hvaremot låneunderstöd blott fördela missväxtens verkningar på flere år, måhända till dess en ny hårdare olycka inträffar, och utan att gifva den nödställde nya mede! och utvägar till bergning. Begagnandet af tröskverk och sädesrensnings-machiner, äfvensom drillkultur vid odling af rotfrukter, synes väl småningom tilltaga, men dermed förenade fördelar borde, om de voro rätt insedde, ©tvifvelaktigt föranleda till desammas allmännare införande. Allmogens håg för foderväxtodling på åkern har fortfarande blifvit underhållen genom anskaffad tillgång på tjenligt frö till nedsatt pris.
Då Kronans Upplags-Magaziner nu äro fylde med Säd, och hyror måste för en del af Sädens förvarande betalas, får jag till Högloft. Kongl. Directionens bepröfvande vördsammeligen öfverlemna, om icke Höglofl. Kongl. Directionen skulle finna skäligt tillåta, att så väl det äldsta partiet Råg, som nu finnes i Carlstads Revisorers Berättelse. 913 Magazin upplagdt, hvilket här i Länet icke kan afsättas, sorn den Säd, hvilken i hyrde Magaziner förvaras, finge härifrån till annan ort, under detta års Höst, transporteras, hvarom jag ödmjukeligen anhåller såsom en utväg nödig till förekommande af Sädesprisernes för låga fall i orten; och torde jag härom få emottaga benägen underrättelse. Carlstads Läns Cancellie den 29 Julii 1820. JOHAN af WINGÅRD. G. B. Kleman. Med Originalet lika, styrker G. Forsell, Regiftr. i Kgl. Allm. Mag. Direction. oi4 Riksens Ständers Bilaga Litt. 1. Uppgift, utvisande den enligt afslutade Räkenskaper uppkomne Vinst och Förlust som Allmänna Magazins-Inrättningen haft å hela rörelsen, med Brännvins-bränningen inberäknad, för nedanskrifne år. Enligt särskild utredning vid i8i5 års Hufvudbok för föregående åren . För år 1816 , , . Enligt särskild utredning vid 1816 års Hufvudbok för föregående åren För år 1817 Enligt särskild utredning vid 1817 års Hufvudbok för föregående åren . För 1818 vid 1818 års Hufvudbok för föregående åren . jSumma Bjco R;d. Vinst. Banco. 29,962 i5 6 2o6?io3 27 ~3 Bilaga Litt. L. Uppgift å utbetaldte Ränte-Medel till Riksens Höglofl. Ständers Läne-Bank nedanskrefne år. Banco. 39 i r — 1820 är ej ännu någon Ränte-betalning gjord. Den uppgår för hela året till omkring 5g,000 JUd.
Om det under den tid denna ersättning tillerkändes nämndeman kunde anses i någon mån utgöra en vedergällning för hans kostnad och tidspillan, kan det numera, sedan penningevärdet så förändrat sig, icke utgöra någon ersättning, som förtjenar att nämnas. Väl vet jag att mången anser nämndemansbefallningen vara eli kommunalbestyr, hvarför ersättning icke bör komma i fråga, men det torde ock böra medgifvas, alt icke alla bönder äro dertill passande elier villige att åtaga sig denna befattning, och alt, äfven om de som äro passande inväljas, desse, sedan de tjenstgjort 2:ne år taga afsked och nya inväljas, af hvilka en ung eller till orten nyss kommen Domare icke kan hafva ett ofta behölligt stöd, och till förekommandet deraf att icke allt för täta ombyten i Häradsnämnderne må ega rum, och då billigheten fordrar, att dessa må erhålla åtminstone någon ersätt - 774 Motioner i Bonde-Ståndet 1862. N'.o 474. ning för sina resekostnader och uppehåll vid Häradstingen, får jag vördsamt föreslå: det matie Rikets Ständer bevilja en tillökning i tingsgästningspenningarne, så alt de utgöra 450 R:dr Runt för hvarje härad årligen. Om remiss till vederbörligt Utskott anhåiles. Stockholm den 50 November 1862. Per Östman, från Wester-Norrlands lån. Af Per Östman från Wester-Norrlands län, angående underdånig hemställan till Kongl. Maj.t om revision af Land sköfding e - instruk tio nen den 10 November 1855.
SJlagiftrater fautt krottofogbartte od; |)äraöéffrifmaruc, för bet löpattbe året, ttppgjorba förffag, font ttttber 20iarö tttåttab fiola till kottum genö S}efadtttugöl;aftoanbe i länet infånbaö, Beftämntcr od utfätter konungens 33e SBib benna tiböBeftämmelfe Bör affeö, att på lanbet meberBöranbe ktottofogbe od; åpåraböffrifmarc funna öftoertoara pmarje Saperingsfomutittéeö fammanfomft, fautt att be Bemåtba kommittéer åliggattbe taperingöförrättniugar före Sttli ntånabS utgång funna mara afflutabe. Snoin ©todBolmS ftab föreflåö tiben för Sapertngöfommittéernaö fammantråben af itämnba ftabé öpanbelk odi öfonomnkoltegium. ä$emillniugs*€>tabga 1864. 27 § 45. @å fort ftg göra later, ittfärbar konungens 33efattningSliafmanbe altman futt* görelfe angåenbe anftättanbet af malen tilt lebamöter i SayeringSfommittéerna oell kommittéerna^ fammantrdben; Bmttfeit fungörelfe jemm a t Bör innehålla Beftäutba föreffrifter om Ijmab mebcrBöranbe tjenflemdn famt be ffattffylbige Bafma att meb Bänfigt tilt meraitdmnba kommittéer iafttaga, äfmenfom angåenbe famina kommit técrö ocB bertill utfebbe ^»erfoiterö åligganbeit. ©ebnaft inom fjorton bagar efter beit, bå benna fungörelfe
I öfverensstämmelse härmed har Utskottet ansett stämpeln å kontrakter, der densamma nu utgör 30 öre för hvarje fulla 100 R:dr, böra, äfvenledes beräknad efter samma grunder som förut, nedsättas till 25 öre för hvarje fulla 100 R:dr. § 7- Uti en hos Ronde-Ståndet väckt motion (M 184) har Riksdagsfullmägtigen J. Erickzon från Jönköpings län, enär det vore obilligt, att, genom konkursmas sors belastande med afgift för stämpelpapper, Kronan droge inkomst af protokoll och andra handlingar, som anginge konkurser, då understundom inträffade att konkursmassa icke ens lernnade tillgång till betäckande af omkostnaderna för konkursen, föreslagit, att alla från domstolar eller domare utgående handlingar, som anginge konkurser, såsom protokoll, resolutioner, utslag och domar, kallelser till borgenärer, förordnanden om uppteckning af konkursbo samt för gode män, sysslomän och Rättens ombudsmän, instrument öfver värdering af konkursmassas fasta egendom o. s. v., måtte, såsom förut är rörande förmyndareförordnanden och handlingar i brottmål siadgadt, varda från afgift för stämpelpapper fria och således intagas bland de i förevarande § uppräknade, från stämpel befriade handlingar. Det låter svårligen förneka sig, att det i sjelfva verket icke är med billighet öfverensstämmande, att en konkursmassa, förutom andra utgifter, äfven skall betungas med den för stämpelpapper till utgående expeditioner. Då likväl det stämBih. till R. St. 5 Sami. 1 Afd. 3 Häft. 2 10 Bevillnings-Utskollels Betänkande N-o 4. polpapper, som i sådant hänseende erfordras, om man undantager hvad som åtgår till kallelsebref, icke är af någon betydenhet, särdeles i jemförelse med de dryga kostnader i öfrigt, som för boets förvaltning m. m. drabba konkursmassan, synes ifrågavarande framställning icke böra föranleda annat undanlag från den allmänna regeln om utgående expeditioners stämpelbeläggning, än att kallelsebref i konkursmål må vara från stämpel befriade.
JJäst de fröjdas och bäst de leta, J3li de, utan att ens det Yeta, Jufvets ' tjänare, Tjjälp åt frukten, som kommer senare. Prinsessan spratt till, då hennes blick föll på juvelsmycket; det liknade, som den ena droppen det andra, det halsband hon en gång fick af sin fader till en hoffest, men som aldrig burits och aldrig heller skulle komma att bäras af henne. Det var alldeles samma gnistrande ädelstenar som de, hvilka hon, en sjuttonårig ungmö, en gång med barnslig glädje emottagit af sin fader. — » Tag det, » — sade den hemlighetsfulle, okände och räckte henne halsbandet, — » det var en gång ditt, känner du igen det? Du fick aldrig smycka dig därmed i hofvets salar, men i din rätta faders rike skola dessa stenar lysasomen stjärnekrona i ditt hår. » 425 Qnga sinne! Prick ur den strömmande Glädjens källa, som vederkvicker: känslorna Yakna, de soliga, drömmande, framtiden ljusnar, ju mer du dricker. Önder jublande ras och lekar Spira krafter som unga ekar, Öch ur fröjderna Växa Yingar, som trå till höjderna. (Illustratör: Jenny Nyström.] rymden hörde hon tonerna från en aflägsen, ljuf sång liksom af änglar. tonerna blefvo allt starkare och starkare, de formade sig till en melodi, som hon väl kände till, en julpsalm, som hon älskat sedan sin barndom, hon kände sig jublande lycklig, det enda, som störde henne, var att hon ej kunde höja sig m o t himmelen så snabt hennes längtan önskade. Hon kämpade för att komma uppåt, och vid den ansträngning, hon då gjorde, vaknade h o n. Nattlampan brann sömnigt och upplyste med sitt matta sken de välbekanta föremålen i rummet, taflorna på väggarna, de högkarmade stolarne, sevres-stakarna o c h klockan, som stod och pickade på marmorspisen.
Föredrogos ånyo och biföllos Banko-Utskottets följande Utlåtanden; N:o 82, i anledning af verkställd granskning utaf de vid Banko-diskont-verket i Stockholm och Låne-kontoret i Götheborg inom linien förde äldre kapital-fordringar; N:o 83, i fråga om afskrifning af åtskilliga vid Diskont-verken i Stockholm och Götheborg balancerade öfverräntor; och N:o 84, öfver J. F. Collins ansökning om afskrifning af straffränta å ett BankoDiskont-lån. S. D. Föredrogos ånyo Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens följande Utlåtande och Betänkanden: N:o 22, i anledning af återremiss af Utskottens Betänkande N:o 14, rörande väckta motioner om ändringar i Kongl. Förrodningen den 19 December 1827, angående grunderna och vilkoren för hemmansklyfning, samt afsöndring af jord och andra lägenheter från hemman. Med afslag å Utskottens här gjorda tillstyrkande antog Ståndet såsom sitt beslut hvad Grefve Sparre uti sin Utlåtandet bifogade reservation föreslagit. N:o 23, i anledning af väckt motion om ändring af stadgandena rörande tiden då auktion å landet bör vara slutad; bifölls. Prot.-Utdrag den SO Augusti 1851. 523 N:o 24, i anledning af väckta motioner om förändring i nu gällande stadganden, angående flyttningstid för tjenstehjon; bifölls: N:o 25, i anledning af väckt motion om laga vitsord åt Lunds Landsbok; bifölls. N:o 26, i anledning af väckta motioner angående dels bestämmande af ersättning åt Nämndemän och Fjerdingsman för biträde vid åtskillige extra förrättningar, dels ock förhöjning i de såsom traktamente, åt dem i nu gällande Expeditionstaxa och Reglemente bestämda belopp; bifölls. Frän Vällofl. Borgare-Ståndet.
Han torde i många fall kunna bättre lyckas, helst om han, genom på stället tagen kännedom af förhållandet, blifver i tillfälle att jemnt afväga ömsesidiga anspråk och klagomål. Kan ej Kontraktsprosten något uträtta, och anser han så nödigt: synes mig att han bör ega tills vidare inställa de sammankomster, som till oordningen föranledt, och saken ofördröjligen öfverlemnas till Domkapitlet, att dermed efter omständigheterna förfara, och således antingen sjelft dömma, till verldslig rätt förvisa, eller till K. M. i underd:het densamma inberätta. Detta förfaringssätt står i närmaste öfverensstämmelse med det, som föreskrifves i det s. k. religionspla - ben 11 Januari. 147 katet eller K. Stadgan d. 20 Mars 1735, till hämmande af hvarjehanda villfarelse. Straffbestämmelsen föreslår jag lika som löt olofliga sammankomster för verldsliga ändamål linnes stadgad i K. Förordningen d. 6 Febr. 1849, nemi. böter från 25 till 100 R:dr, som dock skulle drabba endast den, som sammankomst olofligen föranstaltat, hus dertill uplåtit eller andakten ledt. För oordning eller förbrytelse, som vid sådan sammankomst kan begås, bör, såsom en hvar lätteligen inser, allmän lag gälla. Jag har nu angifvit skälen, syftemålet och hufvudsakliga innehållet af min motion. Jag väntar invändningar och klander, både för att hafva föreslagit för mycket och alt hafva begärt för litel. Jag har sökt en riktig medelväg. Jag har, såsom utgångspunkt, antagit, hvad som nu dagligen i sjelfva verket medgifves, och af folket äfven allmänt fordras såsom rätt. Detta är all sund lagstiftnings-grundsats: att framskrida i jemnbredd med rättsbegreppen och en derpå grundad lagskipning.
Den, som begagnar konstbrännerier, får nöja sig med ett afpassadt mindre kannetal. — Det Den 4 Junii f. m. 95 blir hvarje hemmans åliggande att ansvara för den skatt, som åtföljer den bränvinsbränningsrätt, som å detsamma belöper. De summor, som för branvins-arrendena inflyta, fördelas emellan hemmans-innehafvarne i mohn efter uppskattningsvärdet. För oloflig bränvinsbränning pliktas som ■Vanligt. N För utgifvande af böter för inhyseshjon Och torpare, som beträdas med oloflig bränvinsbränning, skulle, vid bristande tillgång, hemmans-innehafvaren ansvara. Befanns, att han sådan oloflig bränvinsbränning afvetat, utan att den genast angifva, skulle lian derjemte plikta 10 års inkomst af sin utarrenderade bräiivinsbränningsrättighet. Lika böter skulle drabba honom utöfver de redan i lag bestämde, om han sjelf beträdes med oloflig bränvinsbränning. Tiden för arrendena finge Iärhpas efter den, som Kongl, Majit i nåder bestämde, att Författningen rörande bränvinsbränningen komme att blifva oförändrad. Till detta förslag hörer, att tullen å alla inkommande spiritueusa Vahror skulle, vara hög, eller införande och begagnande deraf rent af förbudet. Att, genom antagande af det förslag, som nu framställts, bränvinsbränningsrättigbeten skulle gifva hvarje hemmans-inneliaf - 9g Den 4 Junii f. ra. vare en gifvet större inkomst och vinst, än han nu i allmänhet har, är lika så säkert, som att större och bättre skötte brännerier löna sig framför de mindre. Vidare skulle följa, att den i öfverflöd förderfliga vahran skulle minskas, utan att någon klagade öfver ringare inkomst af sin bränvinsbränningsrättighet, och de, som önskade få behålla och nyttja sina stora och mycket påkostade Bräuneri-Im ättningar, dermed obehindradt, fast med större afgift och troligen större inkomst, få fortfara.—Consumenten, särdeles den, som ej ville inskränka sitt begär, blefve den, som egenteligen finge betala.
Jag tackar dig också ännu en gång för stödet af din starka arm vid våra bergvandringar i Alperna och isynnerhet för den vackra skotska melodien som du blåste för mig och doktor Ros på Loch-Lomonds strand. Och tack för din regnkappa som skyddade mig för stänket vid Rjukan fors och för lexorna och varningarne då jag så lätt gjorde nya bekantskaper på ångbåtar och i jemvägskupeer..." "Och på bergvandringarne i Skottland sedan!" afbröt Erik ironiskt. "O ja", svarade Jenny hastigt och rodnade litet, "tack för din broderliga svartsjuka, min cicerone, min allvetande resehandbok i denna gamla verlden..." "Jenny!" utbrast den unge mannen, "nu är du stygg. Hvarigenom har jag förtjent detta? Men du sade 'gamla verlden', ämnar du måhända företaga en resa till Amerika?" "Förlåt, om jag sårat dig, kusin Erik", bad den unga flickan mildt och tillade sedan med ett allvar, som klädde det älskliga ansigtet förträffligt: "dit jag ämnar resa, der kommer en ny verld att öppna sig för mig." Nu inträdde tant Agatha och detta var ganska bra, ty situationen hotade med att bli något plågsam för de två i öfrigt med hvarandra så förtrogna kusinerna. Eriks förhoppning att af den fryntliga, gamla damen få mera tillfredsställande upplysningar om deras resplan strandade dock helt och hållet emot ett från detta håll alldeles oförväntadt: "Käre Erik, Jenny vill ändtligen att vi skola resa 'inkognito'." "Men hvart, hvart reser ni?" sporde Erik, "det kan väl tant säga?" "Nej, se det går inte heller an, vi resa alldeles 'inkognito', gode Erik." "Men", invände denne smått stött, "hittills har jag alltid hedrats med edert förtroende och jag tycker att..." "Du skall få veta allt bara först någonting händt", afbröt Jenny i bevekande ton, "du skall få veta allt bara det finns någonting att berätta. Gif dig nu till tåls, snälle Erik, annars tror jag att du är nyfiken."