Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Enär Sjömanshuset i Götheborg, ehuru det ansett asgiflen billig, icke wägat hertill samtycka, hafwa Församlingarne i underdånighet vändt sig till Kongl. Majit, som wäl i Nrder stadgat, att allt Sjöfolk, genom MantolSsk. ifuinq hörande till Amiralitets Warfs och Örgryte Församlingar, borde wara förbundit att erlägga Len afgift, som Församkiugarne till eit allmänt nyttigt ändamål i behörig ordning sig frivilligt atagit, men enligt 73 §. i Regeringsformen icke funnit denna afgift nu kunna sträckås till de Sjömän, hwilka ej Lro Ledamöter af nämnde Församlingar, Af den anledning, att en af Götheborgs Stads Fullmägtige wid denna Riksdag i underdaniabet anmält, alt den wid Amiralitets-Warfs och Örgryte Församlingar wihtagne »välgörande Fattigvårds anstalt, i brist af det i ofwannämnde matto önffade Understöd, hotades med obestånd, har Kongl. Majit j Näver welat inhämta Riksens Ständer» yttrande, huruvida icke alla Sjömän, hwilka wid Götheborgs Sjömanshus inmönstras, mätte äläggae alt betala, hvarje Skeppare En Rive, hvarje Styrman 24 si, och hvar och en af det öfriga Sjöfolket .12 si. Banko om äret till Amiralitets-Warfs och Örgryte Församlingars Fattig värd»', inrättning, af hvilken de sjelfwe, deras Hustrur, Enkor och Barn kunna sömma att draga nytta, och till hvars bestänh de Lf ren dehsölukan synes böra bidraga, dä den länder till förmän för en Handelsplats, frän hvars rörelse och segelfart de hämta sin bergning och utkomst. Wid hetta tillfälle, och pä det de i Riksens GländerS ätskillig? underdänige skrifvelse? asyftave
Inrättningens nu i underdånighet foreslagne upphäfvande blifvit af lä. K. 3VI. i Nåder pvöfvad oell afgjord; lärandes, i Riksens Ständer* tanka, aflemnaudet af Verkets handlingar och tJudtrdönicc Skrifvelstr. Räkenskaper, dera specifique förteckningar, böra upprättas, samt vidtagandet af andra för upplösning nödige åtgärder, kunna tillvägabringa* inom den 1 April nästkommande år 1824, efter hvilken dag någon aflöning inom Verket ej vidare bestas. Liquiderandet af Allmänna Magazins-Inrättningens skulder, till hvilkas! säkra utrönande vanlig års-proclama lärer komma att utfardas, samt indrifningen och realiserandet af Verkets utestående fordringar och behållningar, hafva Riksén* Ständer förmodat häst kunna besörjas, genomett särskildt 'Utreilnirigs-Contoir, hvilket lomme att ställas under tillsyn och styrelse af Stats-Contoiret. Denna styrelses handläggning vid de ärenden, sorn med Allmänna Magazins-Inrättningen egt gemenskap, vidtager på samma gång nu varande Direction slutar siu förval t ni 11g, och tillhör det styrelsen, att noga bevaka och tillse det Allmänna Magazins-Inrättningens samtelige öfverblefue beffallningar varda indrifne och realiserade, så att Banquen ju förr dess helre må förhjelpa* till ersättning för de fonder, hvilka blifvit berörde Inrättning lid efter annan förskjutne; hörandes i sådant ändamål, alla, genom realisationer af Inrättningens tillgångar, inflytande medel till Riksens Ständers Banque af styrelsen inä lefvereras. Ett öfver Personalen vid förenämnde Utredningss Contoir uppgjord t förslag fa Riksens Ständer bårhus i underdånighet (under Litt. A) bifoga och tillika vid handen gifva hvad Riksens Ständer, i afseende på organisation af samma Contoir, ansett hufvudsakligen böra iakt3Ö* usta Mom.
Naj:t under den 21 November 1827 kastställdt att gälla frän neli med ar 1828, intilldess, efter afvittringens alslutande i orten, en fullständigare oell pä mera laestämda grunder 8^'ggd rotering i provinsen kunde försiggå; sä, oell med anledning af RiksdagsKullmägtiges frän orten vid 1828, 182g oell i83o ärens Riksdag gjorda framställning, det nämnde provisoriska anstallt ieke medförde erforderlig lindring, oell att fördenskull en n^ allmän rote-jemkning kords utan afbidan ä gfvittrings-förrättningarnes slut, utföras till ytterligare nedsättning af Regementets styrka, som doek sedermera kunde tillökas genom framdeles tillkommande n^Ilemman; Ilade Rikets 8tänder i underclänig skrifvelse af den 18 KeRruari i83o, i afseende. ä de allmänna grunder, llvareRei^ ^:o ^2. 5 ifrågavarande role-jemkning skulle verkställas, innan den grundlagsenligt dill kikets 8tän>ler8 pröfning forsbom-, Utträtt att, om Ismtlands Regemente, etter Korriges förening med 8verige, skulle kunna uppfylla sitt änilamäl, bidiag Ull liids krigsmagt i ilct liela, sä mäste väl c,litt gamla vilkoret kör ortens rotel ing, eller manskapets användande endast inom landskapet, uppbäkvas, oeb jemtlands solilater följaktligen äläggas samma sk^ldigbeter, som Kronans indeldta manskap i det öfriga Riket, vare sig i krig eller i bänseende till arbets-eommenderingar under fredstid; men att, enär säledös contraet med rotebällarne ä 8tatens sida uppbäkdes, någon annan billig grund för det n^pa förbällävdet dem emellan icke sandes köra fastställas, än den redlln i Kongl. Rrefvet ilen 2 Oetobei' iko6 uppgifna, eller jeiiilikliet mecl roteringen i etet, öfriga Riket nian. afseende ä den möjliga niinskning, surland kunde veidia i Regementets redan pä lörlrancl till 3öo man lXädigt bestämda styrka; i öfverensstäminelse meri b vilka äsigter, i bändelse de samma vunno Kongl. Najits lXädiga bifall, Rikets 8tänder anliällit, dels att Kongl. IVlajtt täektes, dill efterrättelse viil elen skeende nva rodeiängen inom demtlllnd, i bläder birorilna, det .semtlanils soldater äläggas samma sk^ldigbeter, som öfriga indeldta manskapet i Riket, men add, lidan fastställelse af elen provisoriska regleringen af rotebället derstädes för längre tiil, än <le 8 är, lör l> vilka clensamma blifvit al
Hr von Ehrenheim, Per: Frih. Gederström har påminnt om den diskussion, som i förev:de ämne egde rum vid 1848 års riksdag. Såsom helt ung var jag då närvarande, och åhörde densamma med det lifligaste intresse. Mina åsigter voro då alldeles desamma som nu, eller att bänkmans-institutionen bör afskaffas. Mycket har blifvit ordadt vid många föreg:de tillfällen i detta afs., så att jag vill ej upptaga R. o. Ad:s tid med att vidlyftigt yttra mig. Hufvudskälet för förändringen är, efter min tanke, att den enskildte riksdagsmannens rätt lörtryckes genom bänkmans-institutionen. Han måste understödja en lista eller en annan i sin helhet, huru motbjudande i vissa delar än båda kunna vara för honom. Sjelfva bänkmännen hafva knappt någon annan utväg, ty tiden emellan bänkmansoch elektors-valen är för kort att medgifva utarbetandet dem emellan af en elektorslista, äfven 262 Den 3 December f. m. om sådant icke stridde emot den praxis, som genom institutionen utbildat sig. Hvad beträffar Frih. Cederströms påstående, att man icke ånyo borde framställa til! K. M. detta förslag, då detsamma efter sista riksdagen af K. M. blifvit afslaget, så uppmuntra tvertom de skäl, som af K. M. åberopats, till ett förnyadt framläggande af saken. K. M. har nemligen fästat sig dervid, att blott en ringa majoritet vid sista riksdagen antog förslaget; blifver majoriteten nu större, så bortfaller detta skäl. Slutligen torde någon af Riddarh.-Utsk:ts ledamöter vid nästa punkts föredragande upplysa om anledningen dertill, att i 21:sta §:n Riddarh.-Ordn., sådan dess lydelse af Utsk:t är föreslagen, stadgas att en ledamot under fem veckors tid med Landtmarskalkens tillstånd kan få lemna riksdagen, fastän tiden förut varit bestämd till tre veckor. Jag anhåller om bifall till Utsk:ts Betänk, i den nu föredragna punkten.
Ar räntan kommen '/fran Kongl. Mft:t och Kronan lick F alsemanna "hand, genom byte, köp, eller annar laga fäng, wa» «<re ta om räntans utgörande till Frälseman lag ^samina, som om KronoS^aitr-hrmman ack fast"stäldt: — Är älcr FrälseSkarte-e irnskaoen sa till^konimen, att Ofrälse »nan genom köp eller annai, /'afhandling förwärfwat sig ägande rätten af Frälsehemmanet »ned eller itta!» beting om räntans in"nehafwande eller utgörande till särskildt belopp, tä "sörhälleS uti cwärdeliga tider rherulinnan efter the /'emellan Coulrahenlerne flufne aftal och afhandllngar, hwit - 1684 Den 27 November - ^hwilka efter ordalydelsen, uran näston rubbning elled "fönydning, ffola blifma beståndande; Men säljas "siikhemman uran börd, sä hembjudes rhe till /'then, som räntan ager esker Lag" . anser Lagutskottet omförmälde Z Z. wara tydelig och kiar i der stadgande, alt emellan köpare och säljare as SkalleFrälse-hcmman , ej mindre förr än esler samma Förordnings ingifwande, sinnie afta! och afhandlingar ffo.la, sa widl ej redan ägängne kaga kraft wnndnc Doniar annorlunda förordna, efter ordalydelsen utan någon rubbning eller fönydning blifwa beståndande; Dock torde till förekommande af misiiydning, wcdecbörande Domare, i anledning af hwad Hedei warda Bonde-Srändet andragir, kunna förståndigas, all ställa sig ordalydelsen i meranämnde stadgande till noggrann efterrättelse. Stockholm den 10 November 1809. Pä Högloft. Ridd. och Adelli) Pä Högw. Preste.Ständ. Ledamöters magnar Ledamöters magnar I^uöv. Nanäerström. L. 7^. ^Im^uilk.
15 fall icke kunde i riket förvärfva och besitta fast egendom, samt yttrade att »något särskildt förbud och dermed förenad ansvarspåföljd icke torde vara lämpligt i ett sådant fall, som det ifrågavarande, der äfven en genom underdomares försummelse vunnen lagfart och fasta å egendom icke synes kunna för en till qvarblifvande i riket oberättigad utlänning medföra någon säkerhet.» — Högsta domstolen, som derefter öfver ärendet hördes, yttrade, att ehuru icke någon viss lag funnes, som med uttryckliga ord förbjöde främmande makts undersåte att här i riket förvärfva och besitta fast egendom, så vore dock sådant förbud innefattadt uti 15 kap. 1 § Ärfda Hålken, angående utlännings arfsrätt, och 3 kap. 2 § Handels-Balken, angående utlännings burskap; ett annat förhållande skulle ock vara oförenligt med samhällsinrättningen och de lagar, som betrygga dess säkerhet Högsta Domstolen hemställde derföre i underdånighet, att genom nådig författning skulle varda förordnadt, att för utländsk undersåte, som ej upphört att vara under främmande makts lydno och icke vunnit Svensk medborgarerätt, det icke vore tillåtet att i riket fast egendom förvärfva och besitta. En af Högsta Domstolens ledamöter var dock af skiljaktig mening och ansåg den närvarande lagstiftningen icke innefatta ifrågavarande förbud samt afstyrkte ett sådant förbuds utfärdande, enär något missbruk af utlännings eganderätt till fastighet icke syntes till det allmännas skada kunna befaras. Kongl. Majit gillade Högsta
Då likväl de Rikets Ständer meddelade kostnadsförslag upptogo, för uppförande af kasern med öfriga byggnader för Svea artilleri-regemente, hvartill någon tjenlig, staten tillhörig, odisponerad byggnad eller tomt ej kunnat uppgifvas, en utgift af 313,000 ridr, utom köpeskillingen, 50,000 ridr, för åtskilliga å den föreslagna byggnadsplatsen belägne, till enskilda personer upplåtna, tomter, eller tillsammans 343,000 ridr samt till erforderliga byggnadsoch reparationsarbeten vid gardesregementernas kaserner och stall en kostnad för en gång af 82,724 ridr 40 sk. och derjemte för årliga underhållet af berörde byggnader 3,860 ridr, oberäknadt det bidrag härtill, som å den för staden utgående inqvarteringsersättning för nämnde regementens gemenskap innehölles, funno Rikets Ständer, att medel till bekostande af omförmälda nya kasernbyggnad och de ifrågastälda reparationerna å redan befintliga kaserner icke kunde af förhanden varande tillgångar beredas samt att frågan om kasernernas årliga underhåll af statsmedlen stöde i ett så oskiljaktigt sammanhang med den örn byggnaden och iordningställandet af desamma, alt dessa begge frågor icke kunde lämpligen åtskiljas, och anmälte uti underdånig skrifvelse den 5 April 1843 hos Kongl. Majit, att några medel för ifrågavarande ändamål då ej funnos att anvisa. Derefter har, vid innevarande riksdag, Kongl Majit uti nådig skrifvelse den 20 December sisllidne år (Nio 37) gifvit Rikets Ständer tillkänna, att, vid skedd föredragning af Rikets Ständers berörde underdåniga anmälan, till följd af hvilken frå - Statssamt Allm.
En sådan minskning kunde, efter Bonde-ståndets tanka, endast ske genom utfärdande af förbud mot all konstbränning och hade Ståndet derföre hos Eders Kongl. Maj:t L underdånighet anhållit, att Eders Kongl. Maj:t med fästadt afseende å landets förhållande, äfvensom det öfverflöd af bränvin, hvaraf det besvärades, och serdeles den klagan, som från alla orter förspordes öfver den mängd bränvin, som fabriksmessig! med konstapparater nu tillverkades, hvaraf så många olyckor och brott uppkommit, täcktes uti nådig Proposition till Rikets näst församlade Ständer 4 Bevillnings-llskottets Memorial, N:o 6. framlägga ett förslag till författning angående bränvins-tillverkningen, innehållande stadganden till hämmande af det öfverhandtagande omåttliga förtärandet af rusgifvande drycker, samt förbud mot all slags konstbränning, och endast tillåtelse att tillverka bränvin med enkla redskap, dem Rikets Ständer utan all villrådighet och med tillförlitlig noggranhet kunde beskatta. Med anledning af hvad sålunda hos Eders Kongl. Maj;t af Rikets Ständer och Bonde-ståndet serskildt i underdånighet blifvit framstäldt, har Eders Kongl. Maj:t i nåder uppdragit åt undertecknade kommitterade att, med fästadt afseende såväl å inhemska förhållanden, som å hvad inom andra länder blifvit rörande bränvinstillverkningen och beskattningen tillgjordt, utarbeta och till Eders Kongl. Maj t inkomma med förslag till förändrade stadganden om bränvinsbränningens utöfvande här i Riket, omfattande såväl nödiga reglementariska föreskrifter för bränvinstillverkningen, som de grunder för beskattningen å densamma, hvilka kunna anses innefatta den säkraste kontroll.
' Tvärtom äro E mbets-V er k och många sysslor, under tiden tillkomne, hvilka, i högst betydlig mon, ökat de allmänna utgifterne. Så har en ny HofRätt blifvit anställd i Skåne, som af ingen nödvändighet var påkallad, då någon tillökning i Götha HofRätts Personal gjort den umbärlig. Tvänne Län hafva blifvit delade och början är gjord med det tredje. De tvänne förstnämnde, ekuru vidsträckta, hade, såsom af ringa Hemmanstal och folkmängd, hädanefter en lång tid kunnat vara odelade, då population lärer vara rätta grunden till Läns Den i Martiii 12 Läns indelning. Ölands afsöndrande från Calmar Lån, synes ock vara utan skäl, hvarföre Ridderskapet och Adeln redan afslagit Proposition härom. Domsagor hafva blifvit klufna, hvilka rått vål kunnat bestridas af en Härads-, höfdinge. Detta graverar vål icke Staten niycvj ket; men derigenom tillkomma mindre vål lönte Embetsmån, hvilket icke torde vara utan våda. Tullstaten har fått en betydlig tillökning i sin personal, genom den nya bevakningen vid Västra gränsen. Huruvida lurendrågerier derigenom, och förmedelst den kostsamma kustbevakningen, blifvit hämmade, lemnar jag en hvar att bedömma, och om icke desse kostnader varit förgäfves. Vid den så kallade nya organisation af arméen, har Statens utgifter blifvit mycket förökade. Jag menar härmed icke de tillökte Compagnie-Officers-Bestållningarne, hvilka åro nödige, i anseende till Beväringsmanskapets öf. ning och vid behof dess införlifvande med Regementerne, utan de tillkomne Generalslöner och Taffelpenningar för RegementsCheferne, sår som tjenande med endast ÖfversteLieutenantslöner, samt de tractamenten som Adjutants Corpsen uppbär. Mångå års erfarenhet och derunder förde krig hafva bevisat, att Carl XI:S organisation icke varit att förkasta, ?ehuru förändringar i sättet att föra krig stundom inträffat.
Afkastning af nuvarande Preste-boställen, utgörande 2,023 mantal, å 600 r;dr 1,213,800: afgifter af 63,717 mantal å 30 r:dr 1,911,510: d:o af sågqvarnar 53,500 r:dr och 2,000 fiskerier å 3 r:dr 6,000 r:dr 59,500: d:o af hus och jord i städerne ^ procent af taxeringsvärdet 100,000,000 50,000: d:o af fabriker, verk och inrättningar 25,000: d:o af skattlagda lägenheter 5,000: d:o af 1,700,000 mantalsskrifne personer å 36 sk . 1,275,000: d:o af kapitalister, handlande och handtverkare m. fl. £ procent af behållna inkomsten, 50,000: afgifter af personer, som erlägga bevillning efter 2:dra artikeln 15,000: d:o af innehafvare utaf karakters-fullmakter, utan åtföljande lön, circa. 5,000: d:o af bränvinstillverkare 21,875: d:o af värdshusidkare och krögare 10,000: kronotionde och vederlag, circa 10,000 tunnor å 11 r:dr 110,000: — •— hvaraf erfordrades till: Summa tillgång r:dr r:gs 4,751,685: — Allin. Besvärsoch Ekon.-Utsk. Utlåtande, N:o 44. -1 ] 218 Pastorer af lista klassen å 4,000 r.dr 606 d:o af 2:dra d:o å 3,000 r:dr 406 d:o af 3:dje d:o å 2,000 r:dr 25 d:o utan klassberäkning å 1,500 r:dr 400 Komministrar i lista klassen å 1,200 ridr.
311 Sjiilfva hufvudhiindelsen i Bolren ar ocksB inycket enkel, men &amp; ndB ganslca larorifi. Frin en Bngare, clestinernd till Europa, faller en ferntonbig yngling ofver bord och blir i smslost tillstBnd upptagen pO ~ H a r B vi)). Gossen soin heter Harvey Cheyne, ar son, till en ameriknnslr rntingmillioniir sanlt i hog grad bortskMmd af en aervos och of~rst&amp;ndig tnamma. Till att b81: ja.med visar h m sig ocksii mycket morsk mot sin tarfliga omgifning, slcrytex af sin fars millioner och vill ined a.11 malit forin&amp; Disko att Bndra kurs och fora honom tillbaka till New-york. Men g m l e Djsko IBter ej PA latt rubba sig nr sin en gBng ntstakade bana. Han foretager sig i s t i l e t att med tjanliga medel solra bibringa den unge h e n n vissa begrepp om lydnad och arbetsamhet och dett.1. med den Iyckliga pBfoljd, att Harvey, fr5n att vni: a kleniig och omtfilig tiil hOde lrropp och sjal, blir en stark och hurtig yngling, som med lust och frojd deltager i fislieriarbetet, tills han omsider blir iiterforenad med sinn fortildrw. Tack vare clen ha.lsosamma nppfostmn han fdtt pB ?Hiir ii vi)), 81 ' ha11 dB en karaktarsfast, nrbetsalu och dngancle ' n n g mau, som sja.lf erkgnner, att ban har mycket att taclra den xarnla slwtan foi:. Rolren innehA1ler dessntoin flere gripande skililringnr af sjolifvets faror och niodor snrnt mdsga viirdefulla och instruktiva ialcttagelser. af djurens lif.
Den farhåga för brist på kompetenta sökande till mindre, ordinarie lägenheter, som kunde föranledas af ett sådant stadgande, undanrödjes, i Rikets Ständers tanke, fullkomligen, om det ifrågasatta vilkoret dels icke utsträekes till de allraminsta ordinarie beställningar, såsom t. ex. bataljons-predikantsoch kateket-tjenster, och dels, såsom billigheten kräfver, öfverhufvud icke blir gällande för dem, hvilka vid författningens utfärdande redan äro preslvigde, samt om derjemte tillåtelse lemnäs åt alla prestmän att något tidigare, än nu är medgifvet, t. ex. vid 28 år, få anmäla sig till pastoral-examens undergående. Af flera skäl och särskildt tillfölje af det ofvan antydda nära sambandet mellan prestoch'pastoral-examina måste Rikets Ständer anse såsom önskvärdt, att desamma efter regeln icke må af en alltför lång tidrymd från hvarandra åtskiljas; och anse sig Rikets Ständer så mycket hellre kunna åt aila föreslå rättigheten att vid 28 år få blifva pastoraliter examinerade, som denna rättighet ingalunda behöfver medföra något utvidgande af den nu gällande befordringsrälten.
Jag instämmer med honom i allo, men vågar hemställa, om icke, för den händelse att liiLändtmis vägran skulle af Ståndet understödjas, hvilket jäg lör min del gör, ingen annan propos. vidare kan komma att äga liim till afslag; ty när saken på det sältet redan har förfallit af sig sjellt, Så Sel’ jag ingen ahledii. till någon Vidare likbegängelse. H iFrih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. yrkade deti af honom vägrade propos. till bifall å Gunst.Utskis bicth. Hopades Starka nej, blandade med ja. Då Hr Landtm, förklarade, det hatt trott sig finna alt nej öfverröstat ja, yrkades af Gr. Frölich och flera ledamöter votering. Upplästes till justering och godkändes följande voterlsproposition I Den, sorn yrkar propos, till bifall å Consl.Utskis mern. N;o 5o, voterar , ia» den dfct ej vill, voterar hfe! ■’ Vinner nej, yrkar R. o. Ad. icke ofvannämnda proposition. Efter voteringens slut, befunnos röslernä hafva utfallit, Som följer: Jä — 4^ Nej — 102. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han, till följe af R. o. Adis nyss fattade beslut, nu finge framställa den propos. ■, som blifvit begärd och han före voteringen förklarat sig kunna framställa, nemi. till afslag; hemställande alltså Hr Landtm., om R. o. Åd. behagade afslå Const.Utskis mein. Ropades starka ja, blandade med ett eller annat nej. 17 11. iy 138 Den 18 November f. m. Ur Landtm, förklarade, det lian trott sig finna att ja öfverrösta! nej. Hr Lagerhei m: Jag anmälte mig innan Hr Landtm, afbröt svaren å proposm med klubbslag, för att, alldenstund detta förslag i sig sjelft af Utsk. varit ämfiadl
Det sista hon såg var svärmodern, som ömt och varligt stödde hans hufvud, från hvilket blodet sipprade. * * * När Thyra vaknade upp ur sin dvala, låg han redan till sängs, men hon fick ej komma in till honom, bur hon tiggde och bad. Lä- karen hade förbjudit det. Hans mor var därinne, och det stack till i hennes hjärta af bitter afund. Var inte hon som hans hustru honom närmast? Hur hon genomlefde dessa väntans timmar, kunde hon aldrig erinra sig. Människor hade kommit och gåtr, hade bedt henne vara lugn och sagt henne, att det endast var ett benbrott och en kontusion åt hufvudet, men det var som hade hon sett dem genom en dimma och hört deras tal på långt afstånd. Det enda hon tydligt mindes var, att hon legat pä knä utanför sängkammardörren, lyssnande till hvarje ljud därinnanför, samt att hon frusit ända in i benpiporna. Skymningen hade redan fallit pä, då läkaren lämnade sjukrummet. Hon stod upprätt med uppbjudande af all sin viljekraft, ty hon visste, att enda möjligheten att få komma till honom var att visa sig lugn. Fråga kunde hon ej. » Det skall gå bra, hoppas jag, » svarade lä- karen på hennes bönfallande blickar. » Får jag gå i n? » » Om ni är förståndig och inte upprör honom. » » Jag skall vara det. » Den späda gestalten rätade ut sig. Det var som hade kraft strömmat ända ut i fingerspetsarna. » Hur gick det till? » sade hon bäfvande. » Det var halkigt, han red som en galning för att komma hem — hästen störtade och föll öfver honom. » Hon gömde ansiktet i händerna. » Ä r det bara benbrottet? » Läkaren dröjde något med svaret. » Några små skråmor också. V i ha anledning hoppas, att inga inre delar äro skadade, och i så fall kommer förbättringen att gå stadigt framåt. Mycket beror på, att han får lugn och ro. Mitt råd är, att ni låter hans mor sköta honom. » Hon såg upp med blixtrande ögon. » Nej! Han är min och skall vara det ända till. » » I många år ännu, hoppas jag, » sade läkaren uppmuntrande.