Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Österrikisk fruktkompott. 2 / skalp, 1 2 1 2 1 / 2 skalp, russin och 4 lod sötmandel, skuren i fina strimlor, samt något sylt af hvad slag som helst. Efter en stunds kokning uppslås kompotten i en form, hvilken doppas^ i hett vatten vid urstjelpningen. Ates med vaniljsås. Sofia. Syltomelett för 3 personer. 3 ägg, 3 matskedar socker, 3 d:o grädde, citronskal och litet mjöl efter behag vispas till samman. Ägghvitorna slås med en silfvergaffel till hårdt skum, som sedan blandas i, hvarefter det Abonnentsamlare antagas. Brådtom. Til ett half stop mjölk tages 6 ägg, en doft mjöl till hvart ägg, socker och smält smör samt arbetas väl. Hälles i en smord form och bakas med eld öfver och under. Matlag-ning '. Lmgonsoppa. Ett qvarter lingonsaft slås i en panna och utspädes med vatten, ' att den blir lagom stark. Då den uppkokat ilägges socker efter smak och afredes den med / qvarter gräddmjölk och litet potatismjöl, dock helt obetydligt, ty soppan blir lätt simmig, samt vispas mycket, mycket väl, att den ej skär sig. Då den uppkokat är den färdig till servering. Russin kunna iläggas om man så tycker. Ett godt medel mot hosta och heshet. Anis, fenkol, fikon och korinter, 3 ort af hvardera, 10 ort lakrits och för 12 öre isop-te. Ingredienserna, hvilka ej böra stötas och skäras så särdeles fint, kokas i 2 kannor vatten tills en tredjedel återstår. Massan pressas sedermera väl och göres söt med 5 kbtum honung. A f denna dekokt drickes en half kopp hvarje morgon ett par timmar före frukosten. Medel mot svår hosta. 4 lod osaltadt smör, 4 äggulor, / qvarter honung och 2 lod rifven ingefära arbetas tillsamman, så att det blir som en pepparkaksdeg; får hvarken värmas eller kokas. Tages en tesked 4 gånger dagligen. i f. (G. 17599) [378] gräddas i panna.
Utlåtande, i anledning af anmärkningar emot Betänkandet, N:o ii, angående grundel na för ehn blifvande, allmänna BeviUningen, samt föreskrift erna for tillämpningen, deraf. Genom prolocolls-uldrag af den 27 och 30 näsllidne November, samt den 2, 4 oell 5 innevarande månad, liar Bevillnings-Ulskoltet erhållit del af samtlige Riks-Slåndens beslut i anledning af Utskottets ofvannänmde Betänkande; och som härvid förekommit, alt VälloJL Burgare-Ståndet, lill Utskottets förnyade handläggning öfverlemnal det vid Betänkandet fogade förslag lill Bevilinings-Sladga, uti nedannämnde anmärkte delar, så åligger det Utskottet att, jemnlikt 71 § Regerings-turrnen och 31 § Riksdags-Orduingrn, deröfver meddela utlåtande, innan Utskottet, i afseende pådeafRiksSlånden redan definitivt laltade, men sinsemellan skiljaktiga, beslut, kan afgifva något förslag till sammanjemnkning deraf, samt till de Propositioner, hvarölver omröstning i Förstärkt Stats-Ulskott toi'de komma att anställas. I den ordning, hvartill Utskottets förslag föranleder, har Utskottet ansett sig höra, med utsättande af pagina och § i förslaget, vid hvarje serskild § upplaga och besvara ifrågavarande anmärkningar. 14 §. pag. 14. Jemte framställd anmärkning deremot, alt Theater-föreslåndare, utom 23 R:drs årlig bevillning, skola erlägga 4 R:dr för hvarje representation, hvilken således skulle anses gifva en behållning af 80 lt:dr, och om man autoge ett minimum af 150 representationer om året, deraf uppkomma en sammanlagd summa af 12,000 K:dr, hvilken inkomst säkerligen ingen Theater-dirccleur i Sverige åtnjutit, har Herr A. Berg föreslagit, alt lith. lill /i. St. ['rot. 184*1.
Det är något slags dumt frimureri, det är det, » brukade Käthe förtrytsamt försvara sig. - Försvara sig — hvartill kunde det båta, när nederlaget dock så snart kom och blef så grundligt. Men det var icke den första dagen, att fästningen kapitulerade. Nej, då sutto de på verandan, helt stillsamt och fredligt de tre, och njöto af den vackra aftonen, medan solen färgade fjärden i glöd likt smältande jern och farbror Karl fick alla sina frå- gor till fyllest besvaiade och sitt lystmäte att höra den unge sjömannens resehistoria, en liflig, intressant historia, som spände Kathes intresse långt öfver någon Molly-Bawnroman, och väckte kära minnen från en flydd ungdom hos den gamle. (Forts.) Kyrkklockorna. •^MMyrkklockor, hoilken Genom märg klang och I egen! ben er dallring Vigda Som klockor, tyden i malmens gap Skall ert bud, i toner Evigt för blifva » Menska, mig dig vår Följt och följa Men att tolka skall den själaringning Då, när anden uppenbaradt, igenom i alla lemnar öden, efter denna F e t er lifvet oss du af vår sång förnimma Johan svänger. oförklaradt? den är först din sägen, er tunga säng Vid Skall mig tränger. gifvet döden; jorden, orden.- » Wallin. Dansen. i-ÄjS / ansa! Hvilken klang i detta lilla ord! De två hårda vokalerna, bundna hop af den öppna klara tonen i n:et ljuda de icke som ett jublande utrop, en återklang af den fröjd detta ord väcker i ungdomsfriska sinnen! Dansa! Det är för den mognare skapsdanserna qvar, och vi måste vara nöjda qvinnan ett angenämt tidsfördrif och för den med dem. gamla en stund, som. väcker ungdomens ljufva Vi hafva vuxit ifrån den gamla sirliga franminnen till nytt lif.
Målet för den förra förvillelsen var en stor popularitet, och må'- let för den sednare är ingen annan än en stor popularitet Våra Protocolier läsas af samtid och efterverld, och jag befarar ingen ting af dess dom. Den aktning för sjelfständighet i tänkesätt som skall lemnäs åt den sidan, der den magiska kraften blifvit hyllad, skall visserligen icke heller vägras åt den, der mari haft mod at göra annat; och skall icke vägras åt den Ledamot, sorn,J i detta tidehvarf haftmokl, att säga: Jag är aristocrat, derföre, att mitt lands regeringssätt fordrar det, och derföre, att på regeringssättets bestånd b< 3 ror mitt Fäderneslands sjelfständighet. Må verlden gerna döma min mening; men för min öfvertygelse har jag gifvit borgen nog, då- jag frivilligt blottadt mitt bröst för alla de hugg, som den magiska kraften, i liberalitetens missbrukade namn kan vilja slunga. Den Ledamot som tillåtit sig ett yttrande, som jag trott vara oförenligt med värdigheten af lietta rum; som sagtj att lian föraktar all aristocratie, får jag undervisningsvis meddela, att i Sverige gifves tvenne begrepp om ordet aristocratie. Det ena utgör ett hatfullt minne från de tider, då Svenska Adeln ägde en stor magt, och missbrukade den till medborgares förtryck; men det andra 520 Den i g Martil, står heligt qvar, i all sin rätt till aktning, af hvar man, sorn förstår af hvilka elementer ett constitutionelt monarkiskt regeringssätt mäste bestå, för att icke blifva antingen despotisk, eller för mycket democratiskt. Må den värde Ledamoten, ehvad lian gör rätt åt denna urskilning, eller ej, i öfrigt emottaga af mig det lugna svar, att jag föraktar ingens mening; men att jag känner medömkan för hvar person som saknar förmågan, att bevara sin egen egenkärlek, utan att såra andras.
Nu önskar ni måhända att titta in i tvättstugan. På några stora stenar eller ock inmurad står en stor &gt;dick », gryta; ett par väldiga lerkrus (en meter höga och två meter i omkrets) och lika väldiga lerskålar innehålla vattnet till byket, men ej klart och friskt, nej, oftast fullt af smuts och spridande en unken lukt omkring sig. På golfvet sitta några badjii nedhukade framför sina fat och gnugga långsamt och andäktigt på de orena kläderna. Ärmarne äro uppkallade, men ett stort skynke inhöljer gestalten hvilket ingalunda bidrager till att arbetet skall gå raskt undan. Kaljan (vattenpipan) står midt i s ä l l - skapet, och då och då tar sig hvar och en en rök. De tvätta med tvål, men de tro att tvålen gör arbetet. Det skall fradga duktigt, och litet emellan bytes tvålvattnet och kastas bort. Därpå sköljas kläderna i ett af de stora lerkrusen eller måhända i en bassin, som finnes på gården. Men blir det rent? Nej då — smutsigt, förfärligt smutsigt skulle ni, ärade läsarinna, säga, när ni ser ett klädesplagg färdigt, hängande på strecket till torkning. Persiskorna hvarken mangla eller stryka. Deras gångkläder äro alla af brokigt kattun och, som härom dagen en kvinna yttrade: » de se alltid så rena ut. » De rika ha sina öfverkläder af kläde, silke och sammet och — » de behöfva ej tvättas ». Nu börja de förmögnaste att stärka och stryka sina korta kjolar, så att de stå som hjul omkring deras höfter. Om ofvanstående intresserar några vänliga läsarinnor, så skall jag gärna berätta mera om persiskorna, deras lif osh lefverne. Finska i Meshed. Ack, hur lyckligt skulle ej många lefva, om de bekymrade sig lika litet om andras affärer som om sina egna. Lichtenberg. vanligen får man kostymen billigare, om man vid beställningen förbinder sig att betala kontant. Fruns och barnens konto. I dessa poster äro ute slutande kläder inberäknade.
Direktionen år 1843 till Eders Kongl. Maj:t med underdånig anmälan om dessa förhållanden, och anhöll i underdånighet alt ny mätning af Wenern till vinnande at fullständig beskrifning och säkra sjökort öfver denna sjö, mätte på statens bekostnad i nåder tillförordnas; och täcktes Eders Kongl. Maj:t under den 2:dra Februari 1844, med nådigt bifall härtill, anslå en summa af 25,000 Rrdr banko, alt med 5,000 R:dr årligen i lein år från och med det sistnämnda eller 1844, af handelsoch sjöfarts-fonden utgå och till berörde sjömälningsarbete användas, hvarjemte Eders Kongl. Maj:t i nåder tillåtit, att ledningen och ansvaret vid mätningen och beskiifningens o O O uppfattande uppdrogs åt en officer från Sjö-Arkivet och att nödigt anlal offi cerare at Kongl. Flottan, honom lill biträde, äfvensom underbefäl och båtsmän till förrättningen kommenderades. Den nya mätningen af Wenern företogs alltså 1844 så snart årstiden det tillät och fortsattes de följande åren. Som likväl ofvanbemälde Direktion, af de underrättelser, hvilka chefen för Sjömätningsexpedilionen årligen lemnat om arbetets fortgång, hvari en ogynsam, regnig och stormig väderlek ofta, särdeles under första året, verkat hinder, trodde sig, efter tre års föilopp finna, alt mätningen inom de utsatta fem åren och med det nådigst beviljade anslaget icke kunde utföras, anmälte Direktionen sådant i underdånighet bos Eders Kongl. Maj:t, som medelst nådigt bref af den 9 Juli 1847 täcktes bevilja ett ytterligare anslag på tre år eller för 1849, 1850 och 1851 att i och för sjelfva mätningen å Wenern af Handelsoch Sjöfarts-fonden utgå med 4,000 R:dr under hvartdera 30 ;il de Ivaline forsla samt 4,784 R:dr 34 sk. 3 rist under det tredje eller tillsainmans med 12,784 R:dr 34 sk. 3 vist.
Någon annan inquärtering har aldrig behöfts, för arbetscomxnenderingarna, än deri som, Under • deras marche till och från Canalen, således för Ögonblicket varit behöflig, och hvilken ar oundviklig. Vid arbetet är Co mm en der in gen inquarterad i Baraquer. Jag förbigår åtskilliga mindre betydliga anmärkningar, och häller mig till dem, som känsla och pligt å» lägga mig mot dem sorn äro frånvarande, och med ofurtiutn a bemödanden bi träde Den 22 Juli. f. m. mig vid företagets utförande. Herr Major Påhlman yttrar sig: ”så länge det lemnäs fritt åt en särskild person att göra upphandlingar af utländsk Spannmål och att dervid beräkna betydlig provision. ’’ Om detta uttryck vore rig tadt mot mig, skulle jag blott hänvisa till hvad jag i mitt skrifteligen afgifna yttrande i dag anfört, rörande de mot mig personligen fällda uttryck, och tiga—Jag känner icke mer än ett tillfälle, då en person egenmägtigt kan utföra något, hvilket är, då Ordföranden, på eget ansvar, i något afseende vidtager ändringar i Directions fattade beslut. Men upphandlingar verkställas medelst allmänt kungjorda upphandlingsauctioner i orten; endast då gifven brist eller sammansättningar vållat öfverdrifna priser har andra medel brukats, såaom åren 1812 och 1813, då nöden som tryckte landet gjorde införskrifning af utländsk Spannmål och Bränvin till en förtjenst mot Staten och ett oundvikligt behof för Verket.
M:t föreslog norra stambanans dragande öfver Sevalla. Jemför man nu kostnaderna för dessa vägar, sä befinnes det, att byggandet af väg ifrån Upsala till Sala. kostar 4,217,239 rdr, men att, utgående ifrån den färdigbygdå jernvägen emellan Stockholm och Upsala, bygga öfver Almarestäk och Sevalla till Sala kostar 5,104,246 rdr och är sålunda vägen öfver Sevalla endast 887,007 rdr dyrare. Men ser man derjemte på kostnaden för att sammanbinda det norra stambanesystemet med det vestra, antingen öfver Upsala eller öfver Sevalla, så befinnes det, att denna kostnad blifver öfver Sevalla vida billigare än öfver Upsala, hvadan Sevallalinien visar sig på det hela förmånligare. Häraf inhemtas, hurusom det alldeles icke är skäl att förhasta sig vid bestämmandet af rigtningen af den bana norr om Mälaren, som skall betjena det inre af landet, och att detta ärende ■ synes erfordra närmare utredning, genom hvilken det, efter min öfvertygelse, skall visa sig, att man, med mindre kostnad på det hela kan få jernvägen till Sala utlagd i en ojemförligt mycket mera ändamålsenlig sträckning än att gå ifrån Upsala till Sala, en linie, som i och för sig redan är erkänd icke vara af någon vigt, utan tvärtom olämplig. Ingen skall dessutom förneka, att efter Stockholm-Upsala-banans tillkomst frågan om banrigtningarna norr om Mälaren i sjelfva verket kommit uti en annan ställning än tillförene, en ställning, 372 Den 17 Maj c. m. sorn, efter mitt begrepp, fordrar en närmare utredning rörande de norr om Mälaren belägna provinsernas behof. Dessa omständigheter äro de, som hufvudsakligen modifierat min åsigt i frågan, men häruti ligger också ett vigtigt skäl för mig att tillstyrka R. o. Ad. att bifalla den af Frih. af Ugglas gjorda framställning om en närmare utredning till nästa riksdag rörande de behöfliga jernvägskommunikationerna norr om Mälaren, en framställning, som Stats-Utsk:t afstyrkt, och hvarom Utsk:t yttrat sig uti följ:de punkt.
Lag och. denna TryckfrihntsF urepdning föreskrifva, åligger under Rikets Siänders JustiticcrOmbu,dsmans. p residium, ali om jet indragna dagbladet eller periodiska skriftens iner eller mindre brottsliga beskaffenhet domina och deras. Förfaltare eller Re jactörer alltså skyldig fälla eller frikänna % i. hvilket senare fall jet indragna numret af dagbladet eller häftet, af periodiska skri/ten straxt åter må få utkomina. Tryckfrihet sComjttceris utslag bura alltid allmän göras. F ortsätter daghi'adsrcdactör eller periodisk skrifts Författare i påföljande N.-r taller häfte det ämne, som under åtal ar och innan dom fallit, äge H(fCanceller en, alt dagbladet eller tidskriften på sätt utstakadt år belt. och hållit indraga, dock ställes Iledactör eller Förfaltare inför Tryckfrihet sComit téen, som pröfva ont, något serskildt ansvar, utöfver indragningen af dag;■ bladet eller periodiska skriften, bör agn rum. 220 Den 21 Maji f. m. Genom detta alternativ, om det af Häglof!. ConstitutionsUtskottet och vidare af Rikets Höglofl.
Iduns Kungl. Hofboktr. N:r 1 2 (535) Prenumerationspris p r år: Idun ensa m _ kr. 5 Iduns Modet. fjortondagsuppl. » 5 Iduns Modet. månadsuppl. Byrå: Klara södr a kyrkog, 16, 1 tr. Öppen kl. Allm. telef. Rikstelef. Redaktör och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG Träffas säkras t kl. 2 — 3. Redaktionssekr. : J. Nordling. Ester Anderso F » Hoppet så g de n rose n blomma, Såg de n skönhe t so m de n gaf, Nu frå n rosenlunde n tomm a Ilar minne t til l e n graf. Vä n oc h fager, fris k oc h hurtig. Så va r de n ung a Sofia - syster, hvar s sympatisk a bil d i da g pryder Iduns först a sida. Hennes korta, me n rik a lef - nadssaga skol a v i n u sök a i några spridd a dra g delgifv a våra läsarinnor. På de n seda n et t pa r hun - dra å r tillbak a fäderneärfd a gården Wall a i Fagr e försam - ling a f Skar a stif t födde s den 6 decembe r 187 1 Este r Anderson, de n mellerst a a f trenne syskon, de n gladaste, den ifrigaste, ehva d de t gällde lekar elle r läxor. Si n först a undervisning emotto g Este r i hemme t oc h fullbordad e sedan sin a studie r vi d Skar a högre elementarlärover k fö r flickor, hvarifrå n ho n utgic k med d e högst a betyg. Där - efter tillbragt e Este r någr a å r i föräldrahemmet. Este r oc h hennes syster s varmast e ön - skan va r at t f å studer a til l läkare. Denn a dera s önska n blef e j förverkligad, i ställe t ägnade d e sig båda åt sjukskö - terskans ansvarsfulla ' ' värf.
Men bördsrätten har säkerligen blifvit allt för långt utsträckt, då den i så allmänna lag tillerkännes äfven åt säljarens skyldemän i 4:de ledet å 2:dra eller 3:dje sidolinien. Ty då kärleken tili den jord, som odlats af blodsförvandter, antages utgöra grunden för bördsrätten, men denna kärlek eller pietet egentligen framträder emellan en person och hans föräldrar, emellan honom och hans barn och bröstarfvingar samt emellan honom och hans syskon och deras afkomlingar, så synes mig ock alt bördsrätten nu mera bör allena tillkomma sådana säljares skyldemän, hvilka äro på detta sätt Den 26 Februari. 609 sätt honom närmast; detta är med andra ord, att bördsrätten k landet blott mä tillerkännas följande säljarens skyldeman nemi. hans descendenter, hans föräldrar samt hans collateral-skyldemän af första sidolinien. Någon bestämning af led. torde icke erfordras, emedan naturen sjelf begränsar lederne. Då LagUtsk:s Betänk:de om förslag till förordning ang:de ändring af 5 kap. J. B. icke omförmäler, huruvida sista mom. af 6 kap. J. B:n skall qvarstå, hvilket innehåller att ej må säljarens fädernefränder börda säljarens mödernejord icke heller säljarens mödernefränder hans fädernejord, torde någon vid tillämpningen i framtiden känna tvekan om rätta meningen. Jag antager, att afsigten måste vara den, att detta stadgande skall bibehållas orubhadt, emedan i motsatt fall ett icke åsyftadt utvidgande af bördsrätten skulle upkomma. Men all tvetydighet härom torde böra förebyggas. I anledning af dessa anmärkn:ar förenar jag mig med de talare, hvilka här förut påyrkat återremiss af 5:te och 6:te punterna i LagOlsk:s Betänkande. Frih. Alströmer, Jonas: Jag anhåller först att få in stämma i Gr.
Grefwe borner, -Väolk 6öran, yttrade st^ hwad denna punct anginge alldeles instämma r principen, och säledes til denna punkt sitt fullkomliga bifall lemna; men dä bönder sällan kunna strifwa, och likwäl fräga ofta kunde upkomma mellan husbönder och underhafwande, om 466 Den 2 Junit. skuldsedlar, förklaringar m. m., önskade han at af en Lommitts nägon moclus mätte föresläs til afhjelpande af de olägenheter som böndernas okunnighet för dem sjelfwa kan medföra. Ändteligen gjorde Herr och Landt inarssalken yioposition pä fjerde punkten af merberörde clicnrmen rörande besittningsrätt a all slags jord, med tilläggning af det förbehäll som af Grefwe Oe l-l 6ur6ie blifwit gjordt och af Friherre Mullbeck, ^i^x-inllsr samt ätffilliga Riddcrffapets och Adelns Ledamöter undersiödt, at Säteri-jord aldrig mätte kunna styckas, och Säteri-äbyggnad efter lag underhällas. Ropades starkt Ja blandat med nägra Nej. Friherre kuödeck, ^lexanäer, begärde at detta beslut öfwer en fräga som rörde de andra Ständen, mätte med dem communiceras, jämte det uttrpckeliga förbehäll, at all annan ännu skattfri jord mätte undergä sädane lika förbindelser som Ridderskapet och Adeln sig nu ätaga. at besia nu gjorde upoffringar icke^ kunna gä i wcrkställighct utan wära Medständers motswariga och billiga deltagande, samt Riddcrffapets och Adelns ätagande endast blifwer gällande til nästa Riksdag, utan medwerkande kraft eller xrejuälcat för framtiden. Ätffillkge, hwaribland i synnerhet Friherre r-ilbilriv^, yrkade at de gjorde eftergif ter borde ffe under förbehäll at de öfrige respk-ctivL Ständen äfwen gjorde dylike upoffringar. Här - Den 2 Junk!. 4z?
Carl skref: «hvad Gud hafver gifvit mig, skall icke Djefvulen taga ifrån mig.» Den nyssförflutna hösten blef han först bekant i Smittska huset. Snart råkade han, efter hvad läsaren redan vet af Ottilias bref, i tvist med Karlowitsch, och visade sig sedermera alltid som dennes oförsonlige fiende. Misstänksam som alla små själar, trodde han att löjtnanten friade till Maria Smitt; ty han missförstod, hvad som endast var en belefvad ung mans artighet mot sin värdinna; och många skäl förefunnos, hvarföre denne utmärkte den yngre systern framför den äldre. Lifvad af aggets ärelystnad — ty hos en man med Petters sinnelag kommer kärleken ej i fråga — ville han uttränga den förmenta älskaren, hvilket äfven ej blef honom synnerligen svårt, när denne icke gjorde honom platsen stridig, och Maria i Petter ansåg sig ha funnit den, hvars principer bäst öfverensstämde med hennes egna. Huruvida denna slags sympathi, gjorde dem lyckliga i äkta ståndet, skall framtiden bäst utvisa. Att flickans far gynnade Petter och bragte saken till snart afgörande, inses lätt af det förutsagda, då Smitts faderliga omsorg hufvudsakligen endast bestod deruti, att få sina döttrar bortgifta; misstog han sig om medlen, må man ej beskylla honom för bristande välmening, men väl för brist på urskillning att bereda dem en framtid, oberoende af ödets vexlingar. Hvar och en annan än den, som liknade den inbilske och sjelfkäre Petter, borde likväl något undrat öfver den lätthet, hvarmed han segrade öfver en rival, som ingalunda var att förakta. Feodor Karlowitsch var väl icke långt hunnen på sin tjenstebana, men han var ung ännu och afhållen af sina förmän, älskad och aktad af såväl kamrater som underlydande. Hans vackra utseende, hans städade väsende och lätta umgängesgåfvor, samt några sällskapstalanger, gjorde honom eftersökt i den bättre societeten. Men detta hvarken såg eller erkände Petter Nordenskans, tack vare egenkärleken, den «vänder synen» eller rättare sagdt, förgyller endast sig sjelf.
Biföllos, vid förnyad föredragning, Allmänna Besvärsoch Oeconomie - Utskottets den 5 7:de Juli på bordet lagda Betänkanden : 1:0 af den ig:de Juli, om Kronohjelpe Dagsverken; »:o af den 24, om medel till skyndsammare Postgång inora Biket m. rn.; 3:0 af samma dag, öfver en motion örn åtskilliga hinder för Jordbrukets förkofran ; och 4:0 äfven af samma dag, om förklaring öfver 5 §'• uti Kongl. Förordningen, angående Stängselskyldigheten. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. S. D. Sedan Stats-Utskottet, i snedning af återremisser från trenne Stånd, under den i8;de i den - 44§ Den *£> Juli. I i denna manad meddeit dess ytterligare Betanleande och förslag till reglering af åtskilliga omständigheter, hvilka äga gemenskap med Rikets pennings-väsende, äfvensom det större Creditivet och Ikiscont-rättighetett i Ranken för Kongl. Allmänna Magaziris - Inrättningen och Riksgälds-Contoiret, samt Banco-Utskottet, efter häraf erhållen de!, uti ett förliden dag afgifvet och på bordet lagdt Memorial, i ämnet sig utlåtit, så blefvo dessa Statsoch BancoUtskottens Retänkanden nu i ett sammanhang föredragna; hvarvid Borgare-Standet, som redan förut fattat sitt beslut om den summa af ii,200,ooo R:dr, hvilken Magazins - Directionen bör äga att påräkna, fann sig icke kunna till det af Banco - Utskottet föreslagna tillägg af ytterligare 500,000