Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
– Nej, nej, för ingen del. Hon lefver och befinner sig efter omständigheterna väl. – Är min son död? Säg mig sanningen! Jag vet, att min son är död. – Nej bevars, barnet lefver, men – men, John Hall, det är inte en son, det är en dotter. John brast ut i våldsamma snyftningar. – Min Constance lefver, och barnet lefver! Jag är mycket lycklig, snyftade han. Efter en stund kom det – – En dotter, denna möjlighet hade jag aldrig tänkt mig. Jag har alltid tänkt mig en son för namnets skull. Men jag är mycket lycklig öfver att Constance lefver och att barnet lefver. I detsamma knackades på dörren. – Jag tar ingen emot. Jo, det är sant – Vill Carnegie vara god och se efter, om det är Habicht – I så fall måste jag veta, att hans uppdrag är uträttadt. Detta med Constance är lyckligen öfver – nu skall också det andra – Och jag skall åter kunna andas! Habicht kom in på contoiret. – Har Habicht uträttat sitt uppdrag? – Ja, så till vida att jag lämnade paketet enligt order. Men man bröt konvolutet i min närvaro. Rådhusrätten förklarade, att det måste brytas, och att herr Hall inom några dagar däröfver skulle höras. John Hall föll afsvimmad tillbaka i stolen. – Stänk vatten i ansiktet på honom, befallde krigsrådet. Det här har jag länge väntat. Han har betett sig som en vanvetting dessa sista dagar. Och det var honom till stor missräkning, att sonen mankerade. Vakna upp, John Hall! Lille John Hall kommer i sinom tid. Man kan inte bums få allting man önskar här i världen. Det är det, John Hall alltid fått, och därför tål han inte den minsta motgång. Var god och knäpp upp rocken på honom, herr Habicht! Jag har till all lycka luktsalt på mig, det har användts utan uppehåll däruppe hos damerna. Så där ja, nu kommer han sig så småningom. – Jag har ej tid att dröja längre, sade Carnegie brådskande. Jag har stämt möte med en vän på hans contoir. Farväl, herr krigsråd, farväl, Habicht. John slog upp ögonen och såg sig omkring. – Hvar är jag?
En sålunda till skicklighet i yrket danad qvinna kunde ock, då hon finge anställning såsom deja fi landet, med skäl göra anspråk på en lön, motsvarande den högre förmån, hennes kunskapsmått skulle tillskynda hennes husbondfolk; och denna utsigt, öppnad till arbetsklassens upmunlran och försörjning, jemväl för qvinnokönet, synes mig i sin mån böra medverka till R. St:rs välvilja och frikostighet i anvisande af ett anslag till förenämnda ändamål. Må andra, som deri tro sig befrämja samhällets båtnad och qvinnans fördelar, arbeta på hennes försättande i de jemlikhetsförhållanden med mannen, hvilka hittills ej i vårt land ansetts erforderliga för upfyllandet af hennes bestämmelse och beredandet af hennes sanna väl; — jag inskränker mig till den önskan, att henne måtte förunnas tillfällen tili vinnande af loflig utkomst, genom de mot hennes anlag bäst passande insigters och färdigheters bibringande, framförallt sådane, som fästa henne vid hemmets verld, der hon, efter hvad jag tror, skall genom flit, omsorg och alla de stilla, husliga dygder, som göra qvinnan i hvarje stånd och i hvarje läge högst aktningsvärd, säkrast vinna och bibehålla det vittnesbörd: att hafva lefvat till gagn och till heder för sitt bern, sin bygd och sitt land. Frih. Raab, Adam Christian; Jag har blott ett par ord att tillägga, och jag tror således icke att jag dermed skall uptaga R. o. Ad:s tid. Jag gillar i allo Frih. Cederströms motion, utom i den punkt, der Frilen föreslår att dessa skolor för mejerisköterskor böra företrädesvis inrättas der Stamholländerier finnas. Jag känner några, åtminstone ett sådant ställe, der man gjort till hufvudsak att förbättra kreatursracen, men icke fäster något afseende på mejerierne, och jag tror att det verkligen förfelar sitt ändamål, om man gåfve företräde åt Stamholländerier; men jag hemställer deremot, hvilket jag anser bättre, om man icke borde vända sig till Landtbruksskolorna, ty kreaturen skötas der väl och der kan äfven undervisning lemnäs i att sköta dem. Remitterades till StatsUtsk. Frih.
Län gjorda begäran, att hemmanets ränta framgent må af församlingen få uppbäras, — hafva inom Presteoch Bonde-Stånden sådane anmärkningar blifvit emot förenämnde Utlåtande framställde, som föranledt detsammas återremitterande, hvaremot merberörde Utlåtande är vordet af Ridderskapet och Adeln samt BorgareStåndet bifallet. Inom förstbemälde a:ne Riks-Stånd har, såsom skäl för återremissen, blifvit hufvudsakligen anfördt: alt, då upplyst vore, det Bredaryds församling, måhända med något ringa bidrag af Forsheda och Torskinge socknar, med betydlig kostnad inköpt ett bättre och till Comministers-boställe lämpligare hemman, i stället för ett sämre och för nämnde ändamål i flere afseenden olämpligt, och då icke församlingen, utan Kronan, hädanefter vore egare af Hemmanet Hafrida Ågård, med bibehållande af dess rå- och rörs-natur, hvarförutan Kronan genom hemmanet Rannäs Holstagårdens roterings-bidrag vunnit en ökad inkomst, det vid sådant förhållande och enär Staten, utan någon skälig anledning, erhållit betydliga fördelar emot uppoffringar å församlingens sida, hvilka icke syntes hafva varit beräknade, då bytet ifrågasattes och öfriga deraf föranledda åtgärder vidtogos, jemväl vore med billighet och rättvisa öfverensstämmande j att den af hemmanet Stals-Utskottets Utlåtande, N:0 2JJ. 3 Rannäs Holslagård utgående ränta må af församlingen få uppbäras, helst Kronan af berörde ränta förut endast åtnjutit en ringa del, hvaremot största delen deraf tillförne uppburits af Comministern, hvars rätt i detta afseende icke syntes kunna rättsenlig^ på någon annan än bemälde församling öfveraas; att för öfrigt gällande Författningar icke lade binder i vägen, det ju församlingen kunde, i stället för Kronan, uppbära ifrågavarande ränta, hvilken derigenom komme att ikläda sig natur af frälse-ränta; att, i följd af Kronans nu först väckte anspråk på hemmanets räntor för flera föregående år, utgörande ett sammanräknadt belopp af 148
Expeditioner till Kongl. Maj:t, Rikets Ständers: — N:o 193. i fråga om antagande af ny Konkurslag, samt angående boskillnad och urarfvagörelse : XI. 354. — N:o 194. angående revision af och ändring uti gällande lag och författningar rörande utsöknings-väsendet: XI. 354. — N:o 195. angående skjutsnings-besvärets ordnande: XI. 354. — N:o 196. angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Sjunde Hufvud-Titel: XI. 356. — ^N:o 197. angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Åttonde Hufvud-Titel: XI. 356. — N:o 19S. i fråga om beviljande af ytterligare anslag till fortsättning af National-Musei-byggnaden: XI. 377. — N:o 199. angående de i 63:dje §:n Regerings-Formen föreskrifna kreditiv-summor: XI. 377. — N:o 200, angående förändrad organisation af Hypotheks-inrättningarne i Riket: XI. 377. — N:o 201, i fråga om upphäfvande af Kongl. Förordningen den 20 November 1845 i afseende på handel om lösören, som köparen låter i säljarens vård qvarstå: XI. 377. — N:o 202, om förändring af telegram-portot: XI, 377. — N:o 203, om förändring i gällande föreskrifter rörande användande af skogsalster inom Vester-Norrlands Län: XI. 377. — N:o 204, angående undersökning af nu befintliga segel-linieskepps användbarhet för krigsbruk: XI. 377. — N:o 205, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Nionde Hufvud-Titel: XI. 377. — N:o 206, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående grunderna för en reglering af Biskoparnes aflöning: XI. 380.
Sannolikt har jag icke behof af att inom detta Högvördiga Ständ uppräkna Callerholms från trycket utgifna skrifter, ej mindre såsom originalförfattare, än såsom öfversättare af såväl vetenskapliga, sorn andra arbeten utur andra länders litteratur; men inför Höglofliga Stats-Utskottet, till hvilket jag anhåller om remiss af denna min motion, skall företes hans fullständiga meritförteckning, jemte andra upplysande handlingar. Här bör jag dock icke förbigå, att Callerholm utarbetat det inför Rikets Ständer vid 1847—1848 års riksdag framlagda förslag till Svensk notarial-lag. Jag förmodar, att det pensionsbelopp, jag här föreslagit, skall finnas så måttligt tilltaget, att ifrån dess storlek icke något skäl skall kunna hemtas för detsamma» afslående; och jag vill tillägga, att, då Callerholm, såsom född den 13 Februari 1797, redan hunnit en sä framskriden ålder, den här ifrågasatta årliga utgift, om den bifalles, sannolikt icke kan komma att länge qvarstå i rikets stat. Stockholm den 15 November 1865. •/. G. Fjlndberg. Motioner i Preste-Ståndet 4865. Af Doktor Söderberg: Om bibehållandet af folkskolelärareseminarium i Wisby. Indragningen af folkskolelärare-seminarium i Wisby kommer sannolikt att inom det stift, der nämnda stad utgör hufvudorten, väcka djupare saknad och missmod, än i andra stift, som drabbats af ett lika öde. — Om det ej kan förnekas, att mycken vigt ligger deruppå, att den, som skall blifva en lärare för det egentliga folkets barn, är nära förtrogen med dettas seder, tänkeoch, att jag så må säga, talesätt, så är äfven nödigt, att en sådan ej allenast är utgången ur folket,* utan äfven helst född i den ort, der han såsom blifvande folkskolelärare kommer att utöfva sin verksamhet. — Gotland, hvars folkdialekt företer så många olikheter från Svenska modersmålet, är isynnerhet i behof af inhemska lärare, som vid barnets inträde i skolan lätt fattar dess uttryck och lika lätt förstår att genom sitt talesätt lämpa sig efter barnets vana att uppfatta språkljud.
Men i den mån egendomarnes värde och afkastning förhöjes eller minskas, förändras äfven varornes förhållande till penningen. Det behöfves icke mer än det kända förhållandet med de i penningar bestämda räntorne i de fordna Danska provinserne i södra Sverige för att inse detta. Manne väl dessa räntors nuvar:de värde följt med tillökningen i egendomarnes värde? Nej, egendomsvärdet har troligen 20-dubblats emot hvad del utgjorde under Carl Xl:s tid, under det att räntan förblifvit densamma. Afven om roan ville förhöja den till hvad den borde utgöra, förvandlad till silfver, skulle den dock icke slå i något förhållande lill afkaslningen. Jag vill icke tala om den ursprungliga räntan. I fråga äter om del andra alternativet är uti en vid komilerades betänk, fogad reservation aufördt, att om detta alternativ varit antaget, (som går ut pä antagande af en skal teriksdaler samt alla räntepersedel s förvandling till spanroåi oell smör efter ett bestämdt lika förhållande för hela riket) sä skulle följden deraf blifvit att under de 10 åren 1836—1847 för hemmanet Akalla, en årlig skatteföihöjuing af 5 r:dr 46 sk. 7 r:st. uppkommit emot hvad beloppet utgjort efter markegängen af gamla räntan. Denna reservation har troligen icke saknat sin verkan att skrämma vederbörande för antagande af det af K. M. förordade alternativet. Det af komiterade beräknade medelvärde för 20 är af gamla räntan för ifrågavande hemman Akalla utgjorde 183 r:dr 44 sk. 3 r:st., hvilket komiterade föreslagit att förvandlas efter 183 r:dr 30 sk. 2 r:st. Efter detta förslag skulle likväl den af reservanten beräknade skillnaden, tillkommen genom tillfälliga roarkegångssättningar, icke utgöra mer än knappa tre procent, oaktadt att den verkställda förvandlingen lill så betydlig andel i smör icke läntpar sig för delta hemman och är högst oväsendtlig i afseende pä sjelfva grundsatsen. Vill man nu se huruledes, ulan någon förändring i myntvärdet, förhållan - Sammamlrag af jflarhegångsprisen pir Spanmål, iy Råg och £ Korn.
I den händelse att R. o. Ad. skulle, i enlighet med Hr Stuarts anhållan, upptaga frågan om antagande af BondeSCs inbjudn., får jag afstyrka bifall dertill och tillstyrka R. o. Ad. att vidblifva sitt beslut. Det förekommer emot den markegångssättning efter ro års medelpris, som blifvit beslutad, att den icke är i verkställigheten möjlig, förrän 75 § Reg.F. blifvit förändrad. Förslag till en sådan förändring har af Constit.Utsk. blifvit afgifvet och hvilan nu på R. o. Ad:s bord. Först då, när K. M. och R. St. gemensamt kunna besluta, huru med tillämpningen af de årliga markegångstaxorna skall tillgå, blir verkställigheten möjlig; men nu måste orden i nämnde § rörtde markegångstaxorna: ”hvad dessa fastställa, tjene till efterrättelse, såvida icke ändring deruti i behörig ordning sökes och vinnes,” nödvändigt leda derhän, att om någon räntetagare eller räntegifvare yrkar tillämpning af grundlagens föreskrift, gäller riksdagsbeslutet intet, utan måste domaren framför detsamma följa grundlagen, såsom en heligare lag. Jag tillstyrker således inbjudms förkastande, om den kommer i fråga, men tillstyrker återremiss af StatsUtskts betänk, på grund af gjorda anmärkntr, emedan en öfverflyIlning af terminen för markegångssättningen till Jan. månad under de af mig uppgifna vilkor, så att den markegång, som då sättes, kommer att gälla för samma årtal, hvarunder den fastställes, gör möjligt att få controll öfver uppbörden. Hr af Billbergh, Joh. Peter: Om jag funne lämpligt att nu inlåta mig i hufvudsaken , skulle jag till tidens vinnande endast förena mig i hvad Hr Stuart ganska fullständigt anfört; men här har blifvit väckt en formfråga, hvilken jag tror först böra afgöras, och jag hemställer till R. o. Ad., om det ej vore lämpligast att hälla sig vid den frågan, innan man inlåter sig i hufvudsaken, för att få veta, om hela discussionen kommer att leda till något resultat eller icke.
På gatorna mellan rännsten och vägg har hvar borgersman sin privata sophög, där afskräden och smuts stinka mot fotgängaren, som försiktigt balanserar sig fram på de flata stenarna i midten af den knottriga stensättningen. Detta är Danmarks hufvudstad! En by i jämförelse med London och Paris. En pesthåla där mordängeln går ohejdad fram och skördar sina offer i bländande lyx och smutsig fattigdom ... En gång, när han tändt ljus i detta lilla land och skänkt frihet åt detta folk af småvuxna slafvar, skall han också lägga sin hand skyddande öfver denna stad, där han ännu är en främling. Borta i väster går solen ned bakom kronorna i parken omkring Friedrichsbergs slott; dess sista röda strålar flyga öfver vallgrafven, tända eld i de nakna träden på Vestervold, glida öfver Rosenborgs eleganta profil, hoppa från Trinitatis kyrkas kakelugnsrunda torn till den gyllene tuppen på Petri kyrka, lysa upp universitetshusets kupol och Vår-Frukyrkans trekrönta spira. Det kungliga slottets hundra fönster mot väster glimma som om elden vore lös, och börstornets spetsvridna drakstjärtar förgyllas. En slocknande glimt klättrar uppför spiraltrappan utanpå tornet till Vår Frälsares kyrka och kysser Kristusbilden, som står mörk mot luften. På Kristiansborgs slott är stor mottagning för ståndspersoner af alla rangklasserna. De höga, rikt förgyllda gemaken i den första våningen fyllas efterhand af festklädda damer och kavaljerer, som taga plats på taburetterna utmed väggarna eller röra sig trippande om hvarandra på de bonade golfven. Kavaljererna buga sig med händerna på hjärtat till höger och vänster, eller hylla den kvinnliga skönheten med lekande fingerkyssar, som likt fjärilar korsa hvarandras banor. Damerna svara med koketta reverenser af skälmsk gratie, ögon glittra i skiftande uttryck, röda läppar öppna sig som bristande knoppar och leenden slå ut i blom. Ett dämpadt sorlande fyller luften. Alla tyckas känna hvarandra och ha idel behagligheter att säga hvarandra. Blott en enda kavaljer synes främmande i detta sällskap.
545 thodens felaktighet i beräkningsgrunden åberopas, att de fleste Boställsarrenden blifvit verkställde i den lockande och farliga epok, då lättad penningetillgång, höga Spannemålspriser, vidsträckt och lönande Bränvlnsbränning samlade så tillsagandes alla Speculanter på jordbruksnäringen, att de nya Arrendatorerne tömt sina krafter på vidsträckta odlingar, att man ingått i dryga arrenden, i hopp att ändå skörda vinst m. m. tills man sluteligen erfarit, att detta med jordens rätta brukning icke varit förenligt} får Utskottet anföra, att dessa uppgifna följder, sorn Författaren sjelf medgifvit härrört af för vida sträckte odlingsföretag och speculationer, således i Utskottets tankaicke synas bevisa någon felaktighet i de öfverklagade principerna för den i nu gällande författningar stadgade arrendemethoden, i anseende hvartill Utskottet icke linner sig ega anledning atf frångå den mening, som innehålies i dess an gifna Betänkande, hvilken dessutom af de öfriga trenne RiksStår den blifvit gillad. Stockholm den r6de Aprill i8r8. N:r toi. liil.sens Högloft. Ständers Allmänna Besvärsoch EkonomiUtshotts Betänkande i anledning af Herr StadsMajoren och Riddaren Westins väckta Motion, om inrättande af en BesparingsBank, hvarigenom §'\6 Best). och Ekon. TJtsk. Betänkande?f* han anser tillfälle för den fattige arbetaren vara lemnaät, att med fördel an™ vända sin erhållna förtjenst.
Krigsvetenskaps-akademiens redogörelse för under året uppburne statsmedel, nemligen 2,000 R:dr frän anslaget till extra utgifter å 4:de hufvudtiteln och 300 R:dr från enahanda anslag å 5:te hufvudtiteln, finnes intagen bland verifikationerna till först - nämnde anslag, och utvisar densamma, att med en behållning vid årets början af . 14: 57. jemte ofvanberörde anslag 2,300: — tillsammans 2,314: 57. blifvit bestridda utgifter till belopp af 2,277: 60. så att behållningen vid 1860 års slut utgjorde 36: 97, Bil. Litt. K. till 1862 års revisions-berätteise, angående stats-verket, sid. 63. Debet. I Carlsborgs fästningsbygnad •. ! Waxholms dito * i Carlstens dito Carlskrona dito Slitehamn» dito • Fäitbrygge-utredning [ Ersättning för arrendeoch hyresmedel för Kalmar f. d. fästning tillhörande vallar och lägenheter j. Till förberedande åtgärder för Stockholms förseende med befästningar | Waxholms fästnings bestyckning | Carlstens dito dito : Nya pistolers anskaffning Nya gevärs dito i Fänghålstappar samt gevärs-rengöringsoch söndertagning-verktyg ; Siagkruthufvars jemte maskiners anskaffning j . Nya Fält-artilleriet ! Reserv-fältbatterier med lavettage m. m ' Belägrings-artilleriet j Ammunitionsvagnar för Fält-artilleriet .' Till ökade kostnader för underhållande af beklädnadsoch utredningsm. fl. persedlar för Gardes-regementena samt Kronprinsens Husar-regemente... „ Okade beklädnadskostnader för Sappör-kompaniet i . ' dito för Svea och Götha Artilleri-regementen Till kasernbyggnad för Smalands Husar-regementen Beklädnadsoch utredningspersedlar för Beväringsmanskapet —iUnderhåll af Beväringsmanskapets beklädnad !
Af de till åkerbruket använde hästarna äro utgjorda, sammanräknade 1,726 par-dagsverken, —■ med arbetslistorna för året har räkenskaps-föraren verificerat, att de i räkenskapen upptagne hästoch ox-dagsverken äro par, icke enbets. — Förvandlas nu förbemälde 1,726 parhäst-dagsverken till enkla eller enbets dito, 3,452, sa visar det sig, att desse kostat, icke, såsom Herrar Revisorer angifvit, 4 R:dr 11 öre per enkelt hästdagsverke, utan 1 R:dr 37 öre, likasom de enkla oxdagsverkena endast kosta 42 öre, hvilket för ingendera af dessa ökedagsverken kan kallas högt, helst då, såsom vid Ultuna, dragarne hela året om stallfodras, alldenstund sommarbete saknas för dem och ^deras underhåll derföre bär måste blifva högre än på ställen, der dragarne en del af året födas på beten, som vanligen ej bokföras till något penningevärde. Revisorerne hafva äfven anmärkt, att till lyshållning uti stallet åtgått 23 kannor olja. Då hästarne vid Ultuna äro placerade i ett gammalt stall, indeladt i ett större och två mindre rum, af hvilka det första upplyses af tvänne och de båda sednare hvardera af en lykta, samt ytterligare en lykta om morgnarne begagnas i rummet, derhackelsen för dagen skäres, och då sålunda 5 lamplyktor dagligen i stallet äro behöfliga under en tid af omkring 54 månader eller 165 dagar, blir åtgången af olja, efter 23 kannor för hela tiden, 4yf;t jumfrur per dag, eller för dagen ej en jumfru till hvarje lykta, hvilket väl ej kan anses för synnerligen öfverflödigt, helst stalldrängarne icke bestås annan lyshållning, än att de få begagna ena lyktan till upplysning af sitt boningsrum om morgnarna när de gå till, och om aftnarna då de återkomma från stallet. 2:o De vid Mejeriets konto gjorda anmärkningarna äro i allo befogade. Det menliga förhållandet med Institutets mejeri under räkenskapsåret har icke heller kunnat undfalla Styrelsen.
Polis, Eldsläckningsoch Skjutsanstalter. 21 Dessutom uppbär Öfver-Ståthållare-Embetet såsom bidrag till nattbevakningens besörjande en af Stockholms stads Brandförsäkrings-kontors Öfver-styrelse beviljad, utöfver den gällande, efter 73 öre för 1,000 R:dr af i 12 år försäkrade egendomsvärden beräknade och från Brandförsäkrings-kontoret till BrandvaktskasseAdministrationen utgående brandvakts-afgift af 27 öre för hvarje 1,000 R:dr af nyssberörde i 12 år försäkrade egendomsvärden; men som vid detta anslag är fästadt det förbehåll, att någon förändring icke finge äga rum i de tre af Stadsinilitär-korpsen före den nuvarande Polisoch Nattbevakningens uppsättning serverade distriktsprutornes verksamhet, och det nu bestående Stadsmilitär-kompaniet kunnat öfvertaga serveringen af endast en sådan spruta, har Öfver-Ståthållare-Embetet varit föranlåtet att för fullgörande af berörde vilkor uppsätta och underhålla en särskild Brandsläcknings-korps, för hvilken kostnaderne dock på senare åren öfverstigit ofvanbemälda, af Öfver-Ståthållare-Embetet uppburna särskildt förhöjda brandvakts-afgift, så att då den senare för år 1860 utgjorde 13,999 R:dr 69 öre, berörde kostnader under samma år uppgått till 14,514 R:dr 60 öre; och har fullgörandet af det vid ifrågavande anslag fästade vilkor sålunda medfört en årlig förlust, som måst med Poliskassans öfriga tillgångar betäckas.
Med anledning af derom gjorda ansökningar, hafva Fullmägtige, under den tid, som förflutit, sedan Berättelsen till sista Riksdag afgafs, vid beviljandet af sökta afsked från härstädes innehafda tjenster, tillerkänt åtskilige personer de pensionsbelopp, hvartill desse, jemnlikt af Rikets Ständer stadgade allmänna eller för några tjensteinnehafvare serskilt bestämda pensionsgrunder, varit berättigade. Af bemälde pensionärer hafva likväl de fleste sedermera med döden afgått, så att bland de, efter Riksdagens slut, sålunda tillkomna pensioner endast 2:ne för närvarande utgå, den ena till förre Cassören O. Westblad, ined ett årligt belopp af 1,350 R:dr, och den andra till förre Bokhållaren C. A. Tingberg, med 700 R:dr årligen. Dessutom äger förre Bokhållaren J. Lindberg att, på grund af Rikets Ständers sist församlade Revisorers beslut, från detta Verk åtnjuta en ännu fortfarande årlig pension af 440 R:dr 21 sk. Häremot hafva de pensioner, som uti den af Rikets Höglofl. Ständer år 1841 utfärdade Pensionsstat finnas uppförda för aflidne Secreterarens hos Fullmägtige, C. Sylvans Enka, med 250 R:dr, och for förre Kammardrängen, J. Björkman, med 225 R:dr, upphört, i anseende till innehafvarnes derefter timade dödliga frånfälle. Likaledes hafva bland de å f. d. General-Assistance-Contorels Expectansoch Pensions-slater upptagne personer, efter det dessa stater af Rikets Höglofl. Ständer sednast fastställdes och utfärdades, följande med döden afgått, nemligen: Boksluts-Kamereraren C. E. Göthström, med expectance lön af R:dr 778: 36. — Vaktmästaren L. P. Krabbe, med dito af 263: 28. — och Commissarien C. L.