Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Disconternes obestånd intraffade allmänna förlägenhet och deraf för Fabrikerne äfven uppkomna svårighet, att genom erhållande [af förlag hos enskildte, till någon del flytta hvad de af det allmänna Förlags-biträdet hastigt oell utan deras förvållande måst sakna, finner Utskottet Fabrikerne och Manufacturerne hafva kommit i den belägenhet, att de fordra ett sådant ytterligare understöd och sådane åtgärder, sorn kunna återställa dem i deras förra naturliga ställ» ning och tillika befrämja det ändamål, att d® icke behöfva frukta annan minskning eller nedsättning af deras Låne-andelar och hvartill, p& sätt ofvanberördt är, en verkeligea ökad pro* ||400 StatS'XJtskot(ets Betlinlandenl duction småningom bur föranleda; men sot* desse syftemål icke kunna uppnås så länge Ma-. nufactur-Discontens fördeinings-belopp i anse»! ende till serskiidte o,begränsade, anslag af ofvan anförde beskaffenhet hvarje år måst vara förändring underkastadt och sålunda på något sätt ian calcrileras; så har Utskottet till afhjelpan<de af desse hinder först trott sig äga anledning föreslå:
W Efter 2:3ra Artikeln. tz> rOl? < S7 rj> s : H 7 o 3 R:dr s. 6 16,666 32 R:dr 379,541 S t ä n d i g e Räntor. s. r. R:dr s. 13 11 130 — R:dr 14,303 c/> 5 3 R:dr s 45 7 14,433 45 I I o fi o ca u Sc? C? fj cd 532 C/5 EJ Cl. O 3 65 a C/i £ CD C/i ca C/i g g u cn R:dr s. r. 12,310 22 10 I R:dr R:dr 42,694 S. r. R:dr s. r. R:dr s. r. R:dr ~ s. r. R:dr s. r. R:dr S. r. 2 10 61,811 18 4 CO I& CO PO 17 2 763,313 22 3 Stockholm den 12 December 1844. 31 LEWENHAUPT. F. Edelstam. i@m håjt*i?s BEFALLNINGSHAFV ANDES UTI Upsala Uän TILL KONGL, måj:t i underdånighet afgifne FEMÅRS-BERÄTTELSE för Åren 1838, 1839, 1840, 1841 och 1842. STOCKHOLM, 1844. T RYCKT HOS P. A. KORSTEDT & SÖNER, Kongl. Boktryckare. 1 Stormäktig’ste, Aller nådigste Konung! Då den tid nu är för handen, vid hvilken, enligt Eders Kongl. Maj:ts nådiga Cirkulär den 17 April 1821, del åligger Eders Kongl.
dels ock hvarje läns Fullrnägtige komma i tillfälle, att om Curhusrriedlens förvaltning .inhemta den kännedom, som i de flesta Län hittills varit dem betagen; af Olof Jonsson från Elfsborgs Län, att dä fråga om denna afgift först inom nämnde län väcktes och på föreställnit gar 302’ St a ts - U !s koj t s - Be t iin ka n den , af Konungens Befallningshafvande antogs, skedde sådant pä fem års.tid .samt, under. namn af Cuf och arbetshusa fgiff, men att den, oaktadt samma tid redan tiljändalupif, icke desto mindre fortfar under namn af Cucbusafgift:, af Nils Håkansson: från Christiansstads Larv att de Socknar och Hä, rader, sorn finna sådant nödigt,., mätte ega, rättig, liet att hos vede; hörande Landshufdingar genom sine Fullmägtige derom öfverenskomma, men att afgiften borde i allmänhet upphöra, och. sådant desto heldre för sistnämnde. Län, som en fond till Lasarettets underhåll derstädes redan finnes’ för många är tillbaka samlad och ännu under-, stöues af allmogen med frivilliga gåfvor, så att inrättningen kan egä bestånd, i synnerhet då det mycket sällan inträffar, att någon af allmogen sik ker Läkarevård vid Lazaretterne I anledning af Kongl. Maj ds i detta ämne äfiatne Nådiga Eröposition, och med fastadt afse. ende å de inom JRespectiye RiksStänden, i sam. manhang dermed framställde olika meningar och , yttranden, iiar Bevillningsutskottet, till hvars med Riksens Htiglofl. Ständers Stats-Utskotts .gemen.
Det torde äfven vara piuraliteten af representanterne bekant, att alla embetsoch tjenstemän m. fl., som resa i Kronans ärenden och på dess 352 Den 22 Februari c. m. bekostnad, uti sina afgifvande reseräkningar uppföra resekostnaderna för landvågen, ehuru de fleste begagna ångfartyg, så långt de kunna, under de årstider, då dessa äro att tillgå och med beqvämlighet kunna tillitas. Sådant hafva de ock opåtaldt kunnat göra, enär icke något annat varit stadgadt i detta afseende. De för hvarje år af R. St. anslagna summor till rese-och tractamenlspenningar äro icke obetydliga. Af dessa hafva de, som blifvit bestämda för militärpersoners embetsoch tjensteresor, sällan befunnits tillräckliga. Örn nu, som föreslaget är, skjutslegan blir förhöjd, måste StatsfJtsk. vara betänkt på vida högre anslag för dessa ändamål. Det torde derföre icke vara ur vägen att föreslå ett sätt till minskande af ifrågavar. utgiftspost. Emellan Stockholm och Norrköping, Strengnäs, Westerås, Arboga och Upsala m. fl. städer gå flere större och beqvä-1 ma ångfartyg på bestämda tider 3 å 4 gångor i veckan, vanligen från början af Maj månad till sena hösten. Jag vill blott anföra ett exempel, huru stor besparingen att resa med ångfartyg emellan Stockholm och Norrköping, framför att färdas landvägen, 18 mil, kan utgöra. Enligt nu gällande resereglemente af den 5 Juli 1827, bestås de af Statens embetsmän, som tillhöra 3:dje classen, hvartill räknas General-majorer, hvilka, vanligen resa som General-mönsterherrar, Stats-secreterare, Landshöfdingar m. fl., 5 hästar och 5 r:dr b:co i dagtraetamente. För skjutsen och 3 resdagar, å 8 mil om dagen, blifver summan således omkring 48r:dr landvägen från Stockholm till Norrköping; hvaremot en resa, företagen på ångfartyg, som härifrån går fram på dagen, nemi. en dags tractamente 5 r Besparingen för denna korta resa blifver således 3o r:dr.
Och sade till mig: Du menniskobarn, si, jag skall borttaga bröds uppehälle i Jerusalem, så att de skola äta bröd efter vigt, och med bekymmer, och dricka vatten efter mått, med bekymmer. Derföre, att det skall fattas både bröd och vatten, och den ene skall sörja med dem andra, och försmäkta uti sina missgerningar. Och du menniskobarn, tag ett svärd, så skarpt som en rakoknif, och raka dermed ditt hufvud, och ditt skägg, och tag ena vågskål, och skift håren dermed ifrå hvartannat. En tredjepart skall du uppbränna i eld midt i stadenom, då beläggningsdagarna ute äro; annan tredjedelen tag, och slå den med svärd allt omkring; den yttersta tredjedelen kasta uti vädret, att jag må draga ut svärdet efter dem. Men litet deraf tag, och bind vid din mantels flik. Och tag åter något deraf, och kasta det i elden, och bränn det upp i eldenom; deraf skall en eld utkomma öfver hela Israels hus. Så säger Herren Herren: Detta är Jerusalem, som jag ibland Hedningarna satt hafver, och land der allt omkring. Men han hafver omvändt min lag uti ena ogudaktiga läro, mera än Hedningarna, och mina rätter mer än landen, som omkring honom ligga; ty de förkasta min lag, och vilja icke lefva efter mina rätter. Derföre säger Herren Herren alltså: Efter I större ondsko bedrifven, än Hedningarna, som omkring eder äro, och intet lefven efter min bud, och gören intet efter mina rätter, utan gören efter Hedningars sätt, som omkring eder äro; Derföre säger Herren Herren alltså: Si, jag skall ock till dig, och skall låta gå en dom öfver dig, att Hedningarna skola se deruppå; Och skall så göra med dig som jag aldrig någon tid gjort hafver, ej heller härefter göra skall, för all din styggelses skull; Så att i dig skola fäderna äta sin barn, och barnen sina fäder; och skall låta en sådana dom gå öfver dig, att alle dine igenlefde skola i all väder förströdde varda.
Hvack skulle följden blifva, om detta ofog finge fortgå? Följden skulle utan tvifvel blifva den, icke allenast att stat och land omsider utblottades på rörliga och flyttbara monumenter, utan ock att dessa för vårt musei kompletterande måste återköpas för 100 procent af utländningen kanske i Köpenhamn, London, Edinburg, Paris, eller hvem vet hvar. Man tror tilläfventyrs, att man genom ännu strängare straffbestämmelser och en ökad kontroll skall kunna förmå enskilda att framlemna allt hvad de finna. Detta anser jag vara ganska tvifvelaktigt. Hvarje förbud, som är rakt stridande mot den grad af upplysning och bildning, hvartill ett folk hunnit, upp häfver sig sjelft, och kan éj med någon kontroll öfverväkas. Alla förbud i detta afseende stå i rak strid mot nuvarande tidsförhållanden äfven hos oss. Dessa, så vidt de af mig kunnat uppfattas, äro, att upplysning och bildning nu mer och mer böra spridas och blifva hela nationens tillhörighet. Derpå syfta Regering och Ständer, och för detta ändamål äro stora summor anslagna i hvarjehanda rigtningar och till hvarjehanda vetenskapers framskridande utveckling. Endast den antiqvariska vetenskapen står hos oss ännu tillbaka, hindrad af författningar, som hafva sin rot i en längesedan förfluten tid, då antiqviteterna ansågos blott som kuriositeter, och då man icke kunde föreställa sig, att de en gång skulle blifva föremål för allvarlig vetenskaplig forskning. De naturhistoriska, isynnerhet de botaniska och geologiska studierna, hafva under sednare tiden spridt sig och vunnit talrika idkare bland Sveriges ungdom. Men hvar och en vet, att det som mest bidrager till att väcka och underhålla hågen för dessa studier, är, att ynglingen får sjelf anlägga t. ex. ett eget litet herbarium, en egen insektsamling elior fogelsamling, som han efter behag får, när Motioner i Preste-Ståndet 1862. N:o 126. 255 tillfället medgifver, öka, betrakta och kalla sin. Erfarenheten lärer, att det är ett osvikligt bevis att ynglingen har lefvande håg för naturens studium, om han af dess alster börjar göra en egen samling.
Det sökla ändamålet, eller att hindra missbruk vid de indelda räntornas uppbärande och att åstadkomma likhet mellan indelde och icke indelde ränteoch tiondegifvare, kan nämligen vinnas, antingen derigenom, att alla indelda räntor och lionde-anslag indragas till statsverket mot ersättning i kontanta statsanslag, eller ock derigenom, att alldeles samma vilkor komma att blifva gällande för uppbörden af de räntor och den tionde, som äro indelde, som för uppbörden af kronans egna, behållna räntor och tionde. Hvad nu det första alternativet, eller de indelda räntornas indragning till slaten, vidkommer, så har Eders Majit redan vid aflåtandet af Dess förra nådiga proposition i ämnet behagat yttra den åsigt, att, ehuru en dylik åtgärd vore ändamålsenlig för beredande af bättre ordning och större enkelhet i afseende å uppbörd och räkenskaper, så förekommer likväl mot principens tillämpning i hela sin utsträckning åtskilliga vigtiga betänkligheter, hvilka i samma nådiga proposition blifvit närmare utvecklade, och som bestämde Eders Majit att, med undantag för Landtoch Skolstaterne, hvilkas löner då föreslogos till omreglering, icke föreslå annan förändring i hittills gällande stadganden i afseende å löne-indelningärne, än att desamma skulle vederbörande tillgodokomma efter enahanda grund, som för kronans behållna räntor och tionde uti omförmälda nådiga proposition föreslogs, med serskildt godtgörelse af staten för forsellönen.
Dessa båda motioner, af hvilka den sistnämnda åsyftar en hufvudsaklig rubbning af nu gällande ecclesiastika befordrings-lagar, har Utskottet i öfvervägande tagit, och dervid funnit ämnet vara af den vigt, att det otvifvelakligt förtjenar en allvarligare uppmärksamhet. Då emedlertid, på sätt inom Högv. Preste-Ståndet blifvit upplyst, den i Nåder tillförordnade Kyrkol ags-Comiteen, uti sitt förslag till Kyrkolag upptagit och handlagt alla de frågor, som röra ecclesiastike tjenstemäns befordran, tjenstårs-beräkning, betyg m. m., samt detta förslag framdeles kommer att i vederbörlig ordning till Rikets Ständer öfverlemnas, för att i den ordning, grundlagen föreskrifver, granskas, finner utskottet sig böra tillstyrka, att ifrågavarande motioner för närvarande icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den a December 1844- N:o 101. Ank. till Exp.-Utsk. d. 4 Dec , kl. i e, m. Betänkande, i anledning af väckt motion om bestämmande af vissa grander för befor äring arne inom Postverket. Uti en från Hederv. Bonde-Ståndet till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterad motion, har Riksdags-fullmägtigen Petter Mårtenssorij från Jönköpings Län, anmärkt, huru det nästan hör till undantagen att se en Post-tjensteman komma i åtanka vid en befordran till något ledigt Postcontor, ulan anses dessa tjenster nära nog som fideicommisser inom 8 Allm. Best. och Ekoti-Utskottets Betänkande, N:o 101. militärståndet, så vidt de äro så indrägtig», att de äro värda att söka.
M. äskat; ser jag icke något hinder för Utsk., som det åligger att pröfva och utreda statsbehof, att äfven göra det i detta 148 Den 7 Juli e. m. fall, och således föreslå det belopp, som för ändamålet kan finnas lämpligt och som Statens tillgångar medgifva. Den nu uplästa punkten i Utsbs Betänk:de delar sig i frenne delar; första delen innehåller ett tillstyrkande af bifall till de 150,000 Edr, hvilka K. M. äskat såsom ett kreditiv på Eiksg.- Kontoret för att användas till förhöjning i pensionerna för hädan efter afskedstagande Militärer; den andra delen innehåller vilkoren, under hvilka denna förhöjning får åtnjutas, och den tredje delen, att E. St:r skola ingå till K. M. med en und. skrifvelse, att pensionsväsendet måtte intill nästa Eiksdag ordnas på det upgifna sättet. I andra Afdelnms l:sta mom. står: »att pensionerne, enl. de föreslagne nya pensions-staterne, icke må tilldelas andra än framdeles afgående pensionsberättigade, under vilkor, som här nedan föreskrifvas.» Om nu E. o. Ad. återremitterar endast detta morn., men bifaller alla de öfriga, så följer deraf, att pensionsfrågan, så vidt den af detta Stånd beror, är afgjord för alla dem, som nu äro i tjenst. Men derigenom att l:a mom. är återremitteradt, har också frågan blifvit öppen för möjligheten för dem, som redan tagit afsked, att erhålla en förhöjning i sina pensioner. E. o. Ad. har under dessa dagar beviljat större anslag, än StatsUtsk. föreslagit, för de tjenstemän, som äro i tjenst. Jag förmodar derföre att Ståndet icke i dag skall vägra, att med sin röst söka lindra bekymren hos de tjenstemän, som erhållit afsked, och som fordom egnat sina bästa krafter, sin manna-ålders bästa förmåga att tjena fosterlandet. På grund häraf anhåller jag vördsamt om återremiss af l:a mom. samt bifall till de öfriga delarne af Betänk:det.
Landt-Marskalk och Talemän aslägge inför Konungen följande Ed: "Jag N. N., utnämnd och förordnad att tvid detta allmänna Riksmöte ivara Landt-Marskalk (Taleman för Preste-, Borgare-, Bonde-Standet), lofwar och swär tvid Gud och Hans Heliga Evangelium, att jag will och skall, med all min förmåga, upprätthålla och förswara Konunga-Magten och Riksens Ständers rättigheter, i öfwcrensstämmelse med Len af Konung och Riksens Ständer den 6 Junii 1809 till efterlefnad antagne Regeringsform. Jag skall ock ställa mig till Ovilkorlig efterlefnad Rikets öfriga gällande Grundlagar (för LandtMarskalkeu: samt den antagna Riddarhus-Ordningen). Detta allt lofwar jag att troligen hälla: sä sannt mig Gud hjelpe till lif och själ!" De i denna Ed upptagne föreskrifter gälle äfwen för dem, som kunna komma att LandtMarskalks eller Talemäns ställen företräda. 8 24. I Bvnde-Standets Cancelli, i stället för Tre Cancellister: Fyra. Wid §:us slut tillägges: Skulle i något Utskott eu talrikare betjening oundgängligen tarfwas, anmäle Utskottet sädant hos Standens Plena, hwilka derom förordne. Bonde-Standets Secreterare äge att, förrän han sitt Embete tillträder, följande Ed inför Ständet aflägga: "Jag N. N., utnämnd och förordnad att Bilaga till Mern. N:o 11. 297 wid detta allmänna Riksmöte wara det Hederwärda Bonde-Ständets Secreterare, lofwar och swär wid Gud och Hans Heliga Evangelium, att jag will och skall med all min förmåga iakttaga KonungaMagtens och Riksens Ständers rättigheter, i öfwercnsstämmelse med den af Konung och Riksens Ständer till efterlefnad antagne Regerings-Form af den 6 Junii 1809.
Ulskts förslag, hade blifvit yrkadt förändring af redaktionen, dervid Hr Hjärne föreslagit att orden ”utgående frän Götheborg” måtte utur förslaget utgå, samt deremot Hr Bildt begärt, att ordalagen matte blifva ”utgående från och börjande vid Götheborg.” Härvid anmälde sig och yttrade Hr Hjärne: Då jag på f. m. fästade upmärksamheten på en tvetydighet i Disk:s förslag, och anhöll om den förändring deri, att Regeringen skulle erhålla frihet ali bestämma, hvarest arbetena å vägen emellan Götheborg och Stockholm skulle börja, gjorde jag det hufvudsakligen för ali bringa frågan under öfverläggning. Deuna fortsatta diskussion har emedlertid föranledt mig, att nu frånträda mitt förslag. De fleste talare, som yttrat sig i ämnet, hafva nemi. tolkat det i den syftning, som skulle jag hafva önskat ett föt tydligande, och då jag således afstär från mitt yrkande, gör jag det med vilkor, att Hr Bildt äfven afstår från sitt. Hr Bildt: Den siste talaren hade icke behöft offentligen fästa något vilkor för sitt beslut, enär jag enskildt förklarat honom, att om han afstod från sitt yrkande, skulle äfven jag afstå från mitt, hvilket jag gör derföre, att den tolkning, som af Utsk:s ledamöter blifvit gifven åt Ulsk:s förslag,' icke är vorden bestridd.
I anledning häraf får ock Utskottet vördsamiigeu hemställa, huruvida icke de återremitterande Riks-Slånden, livart för sig, behagade afstå från anmärkningarne i dessa delar, för att foga sig efter de Tre MedStånden; återstående, i vidrig händelse, ingen annan jemkningsutväg, än votering i förstärkta Constitutions-Utskotlet, hvartill Utskottet tror sig på förhand böra uppgifva följande Propositioner: 7- “Den, som gillar Constitutions-Utskoltels in Constitut.- UbsJi. Msmerial, N:o 75. afstyrkande vid Preste-Ståndets i:sta anjnärkningspunkt, röste Ja." »‘Den det ej gör, röste Nej." ‘»Vinner Nej, godkännes anmärkningen.»* 8. “Den, sorn gillar Constitulions-Utskottets afstyrkande vid Preste-Ståndets 2.‘dra an^ tnäi kningspunkt, röste Ja.“ “Den det ej gör, röste Nej." “Vinner Nej, godkännes denna anmärkning. " 9‘ “Den, som gillar Constitutions-Utskottets afstyrkande vid Ridderskapets och Adelns 4:de och Örte anmärkningspunkter, rösta Ja." “Den det ej gör, röste Ne-j." “Vinner
Frän Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 29, rörande vissa, ännu oafgjorda, delar af tulltaxe-underrättelserna. Första, andra och tredje yttrandena, sid. 2, hvilka afse beslut af Hedervärda Bonde-Ståndet, lades till handlingarne, tull-restitutionen, vid utförsel af raffinad—socker, bestämdes till 10 öre för skålpundet, 15 § af tulltaxe-underrältelser, enligt Bevillnings-Utskottets förslag, godkändes, och Memorialet N:o 29 blef, i öfriga delar, gilladt. Den 18 November. Frän Högloft. Bidderskapet och Adelil. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskotlets den 14 och 16 dennes på bordet lagda Memorial N:o 149, med förslag till sammanjemkning eller voterings-propositioner i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut rörande åtskilliga till statsregleringen hörande frågor, ansågos !5:de och 45:dje punkterna ej föranleda till annan åtgärd än att läggas till handlingarne, vidblef Ridderskapet och Adeln sitt i 4 Usta punkten omförmälda beslut, samt blef förevarande Memorial i öfrigt af Ridderskapet och Adeln bifallet. S. D. Vid förnyad föredragning af Konslilutions-Utskottets den 14 och 16 dennes på bordet lagda Memorial N:o 55, med förslag till ändring uti 46 § 2 mom. Riksdagsordningen, angående Ordförande vid Riks-Ståndens gemensamma sammanträden, blef det af Pr ot.-Utdrag den 18 November 1857. 655 del af Utskottet i detta Memorial framställda förslag af Ridderskapet och Adeln antaget att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. Frän Högv. Preste-Ståndet. 8. D.
Nio 43- i fråga om anslag af allmänna medel till bevarande af kyrkoruiner vid Wisby; N:o 44- i frågan om Warbergs fästningsbyggnaders användande till correctionshus; Nio 45- i fråga om hegardt anslag till uppförande af Curhusoch lasarettsbyggnad i Skellefteå, m. m.; Nio 46. i fråga om uppförande af magasinshus vid Mörbylånga köping och i Strömstad; Nio 47- i anledn. af väckt motion om anslag för underhållandet af långebro vid Christianstad; Nio 4^. i fråga 0111 rättighet för fånggevaldiger att under fångtransport begagna särskild ridhäst; Nio 49- i anledn. af Hr Trolins motion om anslag af statsmedlen till en brobyggnad öfver sundet emellan Sigtuna och Steninge-landet; N:o 5o. i anledn. af väckt fråga om årligt anslag åt Loka helsobrunn ; Nio 5i. i anledn. af väckt fråga om anslag till inköp af vissa exemplar utaf den nya upplagan af Tunelds geographi; Nio 52. i frågan om Medelpads inbyggares befrielse från underhållet af länshäktet; Nio 53. i anledn. af K. M:s nåd. proposition om Civilstatens pensionscassas anspråk på nådårsbesparing af pensioner å allmänna indragningsstaten; Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besvärsoch O e c o n.-Utskotten: Nio i. i anledn. af Hr Gust. Montgomeries motion, angående brännvinsbränningens inställande ; Lagutskottet: Nio a5. öfver Riksdagsfullm. Erik Eriksons från Westmanland motion om prescriptionstid för domfästa fordringar; Nio 26. öfver Hr Frih. Jacob Cederströms motion om Upphäfvande af förbudet att föra foder från bole; Klo 27. öfver Riksdagsfullm.
Då det af Kollegierna framlagda förslag rörande sättet för uppskattning af ifrågavarande Lands-stats-tjenslemäns boställen, hvilket finnes uti ofvanåberopade Statsråds-protokoll (pag. 8) intaget, skulle vid tillämpningen medföra betydliga kostnader för Statsverket och tidspillan för en mängd tjenstemän, utan att dock något säkert och perinament värde å boställena derigenom erhölles, samt den af Kongl. Maj:t föreslagna beräkningsgrund, hvilken, i afseende på procentberäkningen, öfverensslämmer med hvad Rikets Ständer, beträffande jordbruksfasligbets-afkastning i allmänhet, autagit, synes kunna, utan omvägar och särskilda kostnader, leda till lika tillförlitligt resultat, som nyssberörda invecklade förfaringssätt, får Utskottet, som, 24 Slats-Ulskottels Utlåtande JYs 99. lika med Rikets sist församlade Ständer, anser regleringen af samtlige Lands-statstjenstemännens löner böra i ett sammanhang verkställas, tillstyrka att Rikets Ständer, med antagande af den utaf Kongl. Maj:t föreslagna grund att Kronofogdars, Häradsskrifvares och Länsmäns boställen framdeles skola i stat upptagas till en afkastning af tre procent af det värde, som vid bevillningstaxering af Pröfnings-komité dem åsättes, måtte medgifva, att den nu för dessa Lands-sta's-tjens(emän gällande stat, likasom den för Lands-staten i öfrigt, må jemväl för instundande statsregleringsperiod blifva provisoriskt gällande, allenast med de förändringar i afseende å vissa löntagare, hvarom här nedan vidare förmäles. b) För erhållande af så fullständiga upplysningar som möjligt, till ledning vid bedömandet af den lid efter annan väckta frågan, huruvida Innds—stats — boställenas bibehållande, vara sig i allmänhet eller särskildt för vissa orter, kunde anses för indelningshafvarne vara med fördel fö enadt eller för vinnande af tryggad bostad af omständigheterna i öfrigt påkalladt, hade, enligt hvad det den nådiga Propositionen bilagde Statsråds-prolokoll gifver vid handen, Kongl. Maj:t anbefallt Dess Befallningshafvande i de särskilda länen: l:o. alt från de Kronofogdar, Häradsskrifvare och Länsmän, sorn hade boställe åt sig indelade, infordra deras yttrande, huruvida de, hvar för sig, föredroge bibehållandet framgent vid tjensten af det dem anvisada boställe framför uppbärandet af ett kontant ersättningsbelopp till tre procent af boställets utaf Pröfningskomitéen för året åsätta värde tillika med hyresersättning: för Kronofogde eller Häradsskrifvare 300