Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då Utsk. ansett sig böra gora framställning om särskildt upphäfvande af det ifrågavar. privilegium för R. o. Ad. att anlägga krogar, förmodar jag, att sådant icke skett utan anledning och att saken åtminstone kan vara tvist underkastad; hvadan jag tror det icke skada, om Ståndet till yttermera visso bifaller betänk. Gr. Cronhjelm, Otto Au g. i Jag anhåller att i korthet få redogöra för de tvenne sätt, hvarpå jag ser denna fråga. Ostridigt är den af privilegii-natur; men om den redan är afgjord och rättigheten för R. o. Ad. att anlägga krogar förut upphäfven, hvilket jag visserligen ej har skäl att betvifla, då Kammarcollegii president derom försäkrat, kan jag ej instämma med den siste talaren i den åsigt, att R. o. Ad. ändock till yttermera visso skulle afsäga sig detta privilegium ; ty om Konungens sanction derå begärdes, kunde Konungen med skäl säga, att som frågan redan är afgjord, kan H. M. dermed ej taga någon befattning. Men örn åter frågan icke är förut afgjord, synes mig, att den icke heller nu bör afgöras, då Ståndet är så fåtaligt samladt, Pu dessa skäl anser jag det vara bäst, att frågan får hvila till en annan dag, hvarom jag alltså anhåller. Frih. Cederström: Enligt >4 $• i H. 0. Adis privile5 H. tö 122 Den 10 April e. m. gier, som till sina hufvudsakligaste delar upphäfdes genom 1809 års concessioner och Riksdagsbeslutet den 1 Maj 181a, var rättigheten åt R. o. Ad. förbehållen att på sina sätesgårdar anlägga krogar; men sedan hvarje Svensk man blifvit berättigad att äga säteri ock frälsejord, samt frihet blifvit lemnad hvar och en att drifva hvilken borgerlig näring som helst, följer häraf klart, att krogrörelses bedrifvande, efter erhållet tillstånd i behörig ordning, är lika fri för ägare till säterier och kronoskattejord.
Jorda-Balken, om Frälse-Skattejords hembjudande till Frälserätts-egaren, och dennes lösningsrätt vid försäljning; 29:0. af Johan Andersson från Upsala Län, om Skjutsningsskyldighetens utsträckande till Säterier och Prestgårdar; 5o;o. af Anders Andersson från Stock-, holms Län, att alla hemman, utan undantag, böra deltaga i Tingshusoell Prestegårdsbyggnad j och 31:0. af Eric Jansson från Upsala Län, att Frälseoch Skattehemman må deltaga lika uti Kungsoch Kronoskjuts-skyldighetem Utskottet ] som i dess Betänkanden , N;ris i58 serskildt yttrat sig olver Pehr Mårtenssons och Pehr Eunges från Gottland motion, rörande Presterskapets derstä-; des aflöning, får, i afseende på öfrige ofvanberörde motioner, hvilka angå dels jemkning och reglering i allmänhet med Presterskapets aflöning, dels ock upphäfvande eller inskränk.' ning i dea Försanilingsboerne nu åliggands s 4 Allm. Besv. o, Otc. Vuk. Ut/.
Reglementariska anbefalla den inskränkning och de förbättringar, hvilka pröfvas nödiga och af uppdagade förhållanden erfordras; tillstyrker jag att Motionen bifalies; att de föreslagne LagReglementariska stadgnnden mätte till Utskottens granskning och öfverläggande nu uppläsas —. samt alt Beredningens projecterade Betänkande i följd deraf ogillas och frågan återremitteras till sammansatta Beredningen, att nytt förslag till bifall i motionen och i likhet med hvad i öfrigt angående det reglemenariska varder af Utskotten hemställt, affatta och framdeles till Utskottens ytterligare pröfning öfverlemna, hvarvid jag nu på förhand får anmäla min önskan, att i Lageller Reglements-förslaget jemväl stadgas förbud emot ett deltagande i så kalladt spel å Fastigheter utom Riket belägne, med betydeligt ansvar för den som deremot bryter, och säker Controll emot ett sådant högst skadeligt oskick — samt att anslallter fogas till lättnad i synnerhet för Allmoge och mindre Hemmans-egare i aflägsne Landsorterne, att insättning och dragning jemväl må kunna ske hos Konungens Befallningshafvande, emedan, såsom najad t är, i aflågsn# Landsorter, allmog®» L«gUtikotttts fiftdnkinden, *i4i svårligen ian komma alt af denna nyttiga inrättning sig begagna. Skulle dock denna min åsigt i frågan icke öfverensstämma med Majoritetens; får jag anhålla, att den likväl varder såsom min reservation åtföljande Betänkandet till Respective RiksStånden. Herr Grefve Rosen, Axel Pontus, förenade sig med Herr Friherre Cederström och Herr von Hauswolff och tilläde, att så länge fast Egendoms försäljning å Lotteri är tillåten i andre Länder, men förbuden här i Landet, så vore det äfven i financiel!; afseende nyttigt att detta förbud upphäfves, emedan erfarenheten visat, att be - tydelige summor för Lottsedlar å Utländske Lotterier från Riket utgått.
Och då Ridderskapet och Adeln icke gifvit ■Constitutions-Utskottet tillkänna i hvilka omständigheter för öfrigt ändring af Propositionerna yrkades, hvadan Utskotlet härvid saknat all ledning för dess ytterligare åtgärd, tror Constitutions-Utskottet sig böra vördsamligen öfverlemna till Pudderskapels och Adelns närmare ompröfvande, huruvida icke, äfven med afseende :å Irenne Riks-Stånds gillande mening, Ridderskapet och Adelil mätte destohellre antingen biträda densamma, eller ock, med erforderlig redacfions-.jemkning, Propositionerna godkänna, som Utskottets förslag, om än <tilläfventyrs ofullständigt, åtminstone anvisar hufvudsakliga medlet för . klarare bestämmande af Riks-Ståndens veto emot grundiags-ändringars ovilkorliga framgående till nästföljande Riksdagen! Att, medelst en Grundfags-förklaring, i framtiden undanröja den härom redan 110g länge fortsätta tvist, synes hafva utgjort samtliga RiksS;åndens önskan, och frågan är .ovedersägligen för vigtig att, genom ett Stånds vägrade medverkan, förfalla. Slockholm den ii Maji 1835. Bihang till R. St. Ankom till Exp.-Utsk. den lS Maji. Memorial till Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Slåndet, an~ gående deras åtgärder vid Memorialet JY:o j5. Vid förnyad föredragning af Conslitulions-Utskottets Memorial N:o 75, till Ridderskapet och Adeln sami Borgare-Ståndet, angående ålerremisserna på Memorialet N;o 54> innehållande svar å anmärkningar emot Memorialet N:o 38, har Ridderskapet och Adelil icke godkänt den i Memorialet N:o 54 af Utskottet föreslagna voterings-proposilion och ogillat Memorialet N:o 75, samt Borgare-Slåndet vidblifvit dess, i anledning af Memorialet N:o 38, fattade beslut, med anmodan till Utskottet att ställa sig detsamma till efterrättelse.
Banco - Utskottets : Angående förrättad Revision öfver BancoDiscont-Verkets Förvaltning och Räkenskaper för år 1822 m. m.; om räntans nedsättande för arne Låne-biträden, hvilka för detta blifvit från Banken meddelade till Uddevalla Stads publique Byggnaders iståndsättande, och till inredandet af Uddevalla Stads nybyggda Kyrka; öfver 4 §• uti Riksens Ständers Revisorers Berättelse af år 1822, jemte en och annan fråga rörande Götha Canal-Verks angelägenheter; i anledning af gjord motion om hvad Utskottet i afseende på de reglementariske föreskrifterne för Banco-Fullmägtige bör iagttaga; i anledning af väckt förslag, att alla utelöpande Banco-Sedlar måtte inom viss praescriptionstid i utbyte emot nya indragas; rörande väckt fråga, huruvida för de Fastigliets-handlingar, hvilka i brist af Lånetillgång blifvit i Banken qvarliggande, Lån af de nu anslagne fonder må företrädesvis meddelas; om utarbetande af ett Sammandrag utur den af framlidne BancoCommissarien Fredric Silfverstolpe författade omständeliga Historia, rörande Banco-Verket, jemte en ändamålsenlig fortsättning för den efter år 1800 framflutne tid; om vidtagande af sådan förändring i Mynt-ordningarne, att Den ?! December «. m.
Befälhafvaren öfver de i Hufvudstaden tjenstgörande Troupper, Högste närvarande Befälhafvaren förden vid Hufvudstaden för lagde Escadern af Arméens Flotta, tvenne de äldste Råd i Denna Domstol, som Riks-Rätt kallas, skall i sådant fall bestå af Presidenten uti Konungens och Rikets Svea HofRätt, hvilken deruti före ordet, Presidenterne uti Rikets Krigs-, Kammar-, Bergsoch Commerce ColLegicr samt KammarRätt, Fyra de äldste StatsRåd, Högste Befälhafvaren öfver de i Hufvudstaden tjenstgörande Troupper, Högste närvarande Befälhafvaren för den vid Hufvudsta - Constitutions-ZJtskottets hetankanden. 25 Svea HofRätt och det äldste Råd i hvarje af Rikets Coilegier. Då antingen Justities Cancelleren eller Justitia; Ombudsmannen finnér sig befogad att Högsta Domstolen samfällt eller särkilde Dess Ledamöter inför Riks» Rätten tilltala, äske han hos Presidenten i Konungens och Rikets Svea Hof-Rätt, såsom Riks-Rättens Ordförande, laglig kallelse å den eller dem, som skola tilltalas. Presidenten i HofRätten foge derefter anstalt om RiksRättens sammanträde, för att kallelsen utfärda och målet vidare i laga ordning behandla. Skulle emot förmodan han detta underlåta eller någon af de öfrige förenämn - den förlagda Escadern af Arméens Flotta, tvänne de äldste Råd i Svea HofRätt och det äldsta Råd i hvarje af de Feni här ofvan nämnda Coilegier. Då antingenJustitiaeCancelleren eller Justitite Ombudsmannen finner sig befogad att högsta Domstolen samfällt el er särskilde dess ledamöter inför RiksRätten tilltala, äske han hos Presidenten i Konungens och Rikets Svea HofRätt» såsom RiksRättens Ordförande, laglig kallelse å den eller dem, som skola tilltalas.
Ullålande, ang:de ifrågaställde Löneersättningar lill LandtRäntmästarne i Götheborgs och Bohus samt Malmöhus Län, jemte ersättning åt LandtRänlinästare i allmänhet för förluster genom cassering af Sedlar. (U.-A.) Hos Hederv. BondeSlåndet har lili Memorial, som till Utskottet blifvit reniitteradt, RiksdagsFulImägtigen Anders Danielsson från Elfsborgs Län anfört, att ehuru Lönen för LandtRäntmästaren i Götheborgs och Bobus Län, jemlikt R. St:rs underd. Skrifvelse af den 2 Aug. 1823, blifvit bestämd till ungefärligen 1200 Rid r, har likväl, på sätt bifogad uträkning utvisar, samma Lön endast utgjort för åren 1824 och 1825, 865 R:dr 8 sk. 10 r:st. årligen, år 1826, 1180 R:dr, år 1827, g5o R:dr 3o sk. 3 r:st. samt år 1828, 909 R:dr 12 sk. 5 rist.; hvadan och dä denne Tjensteman, som uti 10 förutgående år, eller från och med 1814 per medium åtnjutit 1996 R:dr 38 sk. 6 rest. om året, af hvilket belopp Provisioner och Remisslager ensamt uppgått till i536 R:dr 12 sk. 8 rist., för de sistförllutne fern åren gått i mistning af 997 Rldr 25 sk. 7 rist. Banco, hvartill äfven lomme, att, genom den i Lönen inbegripne Spannmålens upptagande i värde efter 1818 års ovanligt höga markegång, det contanta beloppet blifvit utförd t mindre än som vederbordt, Motionären hemställer, att nuvarande LandtRäntmästaren i berör - i54 Stats-Utskottets de Län mätte af Statsmedlen tilläggas ersättning för ifrågavarande förlust, samt hans och dess efterträdares Lönevilkor för framtiden varda bestämde i enlighet med de grunder It.
Efter olika afwäg»ung har denna Tull de senare ören aiort myckel olika belopp frän 6,000 Rdr ända ner till 3,000 Rdr och denna sistnämnda Summa har Utskottet ansett wara den, som »ned säkerhet kunde päräknas - 3,sos Mantals-penningar Utgå till olika belopp i olika Lands Orter. Sedan Högloft. Ridderskapet och Adel», samt det Högwördige Preste-Standet atagit sig utgörande af Mantals - penningar, sä skulle wäl derutaf kunna päraknas någon tillökning i denna Inkomstenen som deremot kriget medtagit en belydelig del af dem som förra arén betalt Mamals penningar; sa anser Stats-Utskotket åtminstone för närwarande någon större tillökning deruti icke kunna beräknas, än att i stället för 221,984: 9- r hwartill de uti innewarande ars Stat ärs uptagne hafwa de blifwit upförde till en jämn Summa af 222,000 LaymanSoch Zärads-Aöfdinge - MntanUtgöres efter Matlagen eller Röktalet i Riket till Transp. 991-474 nyr r 7 rr 7 H9S Dm 22 November.
Besparingarna mäste blifva ganska betydliga, ty icke mindre än 36 nya lektorer skola tillsättas, men, eill. hvad sakkunniga personer inom PresteSt sagt mig är det icke möjligt, att under dte första åren erhålla sä många lärare på en gång. Hela denna discussion är mig obegriplig, ty just, de, som ifra för Regeringens fria dispositionsrätt öfver anslagen, vilja deremot inskränka den. Sedan Hr Frih. o. Ordfiden framställt att i afs.-de å Utsk:s förev. de Elementar-Iärovefken må såsom reservations-anslag å RiksStaten upföras, biet propos. till bifall å Utskis hemställan framstäld och besvarad med starka Ja jemte några Nej; hvarpå Hr Frih. o. Ord f. -den förklarade sig hafva funnit Ja öfvervägande. Gr. Mörner begärde votering. Uplästes till justering och godkändes en sålvdande votenspropos. Den som vill att på sätt StatsUtsk, i dess Utlåt. N:o 148, föreslagit, anslaget för Elemeutar-liirovefken upföres i RiksStaten såsom bestämdt anslag, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, beslutar R. o Ad. att ofvannämnde anslag skall såsom reservations-anslag i RiksStaten upföras. Vid voteringens slut befanns att rösterna utfallit som följer Ja — 14. Nej — 4. Fortsättningen af förev:de Utlåt:s pröfning upskjöts till nästa plenum. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomna Mern. och Utlåt. nemi. från SlatsUlshoUel: N:o 150, i anledn. af RiksStrns återremisser å den i Utlåt. N:o 125, gjorda framställning om bestämmandet af de årliga utbetalningarne utaf anslags-summan för Statens jernvägs-byggnader; N:o 151, angrde återstoden af den för afskedade folkskolelärares pensionering i RiksgisKont. afsatta tillgång; Den 21 November e. m.
Under afvagtan af Nådigt bifall till denna min underdånigste ansökan, har jag den Nåden med fullkomligaste undersåtlig trohet, nit ocli lydnad framhärda Stormägtigste Allernådigste Konung Eders Kongl. Majus Christianstad d. 10 Dcsemb. 1812. underdånigste Iropligtigste tjenare och undersåte. Axel De la Gardie Kongl. Majit vill häröfver i Nåder^ hafva inhämtat Dess och Rikets Kammar-Collegii o.ch Stats-Contoirs underdåniga utlåtande. Stockholm d. ax Fehr. 1813- På Nådigste Befallning J. A. Börtzell. Stor - Den .2.2 Juni. Stormägtigsle * Ailernadigate Konung! Hos Eders Kongl. Mant liar Landshöfdingen i Christianstads Län och Riddaren af Kongl. Majrts Svärdsorden Grefve Axel De la Gardie i underdånighet anhållit', att hans Löpe-förmoner, sorti, utom hushyran j66|- K:d., nu bestå i egentlig Lön af 12QO R:d. j Resepenningår So R:dsamt t 50 Rtd. i så kallade Utskrifning* Gästnings-penningar, måtte blifva förvandlade i Spannmål, så att Grefven och Landshöfdingen derigenom må erhålla sådana förbättrade Lö.plngs-vilkor, som med tidens skick och Embetets värdighet kunna vara förenliga; och har Landshöfdingen i sådant ändamål hilagt en uppgift på Kronans behållna Spannmål inom Länet, men då någon del deraf användes till bröd åt Garnisonen derstädes och det öfriga någon gång tiri det stundom på Säd nödstäldta Kronobergs Län, och Eders Kongl. Majit derföre torde finna betänkligt, att anordna denna Spannmål till en ständig
Jag skall utbedja mig att få erinra, del remedium är ett latinskt ord, som betyder botemedel, och som nyttjas i myntläran, såsom ett medel att afhjelpa svårigheten eller snart sagdl omöjligheten att få alla myntpiecer af samma valeur fullkomligt lika stora och lika haltiga. Denna differens skulle jag vilja kalla myntningsmån, för att få ett Svenskt ord, som klarare uttryckte samma begrepp, och hvarigenom äfven förvillelse kanske torde för framtiden undvikas. Nu finnes det tvenne slags remedia eller myntningsmån.- det ena nemi. i afseende på halten och det andra i afseende på vigten; men att dömma efter samanhanget skulle man kunna frukta, att på delta ställe blott vore fråga om halten, ehuru kanske Utsk. äfven menat vigten. Här står i Ulsk:s betänk, nemi,: ”På sätt i nu gällande myntordning är vordet stadgadt, skola alla förenämnde silfvermynt innehålla 3 delar fint silfver emot eji del koppar och således vara 12-lödiga, under förbehåll likväl att de, jemlikt samma förordning, tillåtna remedia, nemi.” Det synes således, som om här endast menades remedium i afseende på halten, men mycket vigtigare är likväl här remedium i afseende på vigten. Hvad halten beträffar, så medgifver jag, alt remedium gerna må beräknas per skålpund, emedan det vore svårt, att kemiskt undersöka en enda penning; men i afseende på vigten, tror jag det vara nödvändigt att beräkna detsamma per stycke. Om jag nemi. bar en silfverpiece, hvars Jojering jag antager för riktig, men om hvars riktighet, i afseende pä vigten, jag må försäkra mig, så måste jag naturligtvis väga densamma, hvarvid, om jag har en fullkomligt fin vågskål, det utrönes ganska lätt huruvida nämnde piece innehar Den 23 November o. m.
Jag får således, med afseende ä tiden, instämma med Hr von Hartmansdorff samt föreslå, att den dag, som af Hr Gripenstedt blifvit föreslagen, nemi. den 1 November, mätte blifva den tidpunkt, som dertill bestämmes. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Då denna fråga inom Exp.- Utsk. förevar, ansåg Utsk. sig icke hafva någon rättighet att resonera öfver hvilken tid på året vore den lämpligaste för riksdags Den 11 December e. m. 347 sammankallande. Ulsk. ansåg Sig endast hafva att efter ordalydelsen tillämpa grundlagen, och man ansåg då, att om det varit grundlagens mening, att R. St. endast skulle sammankomma under loppet af hvart 3:dje calenderår; så skulle delta .varit, i grundlagen uttryckt genom orden: ”under loppet af livart 3:dje Ar.” Då nu emedlertid det endast slår livart 3:dje är, ansåg Ulsk. sig icke äga rätt att, i strid med detta stadgande, utsätta annan dag, änden 11, eller, emedan Söndag da inträffade, den 12 Juli. —Jag får dessutom anhålla, att Ridd.secret. måtte få upplysa, huruvida inom de andra RiksShn beslut blifvit i denna fråga fattade. Underl, t. f. Ridd.secret. iillkännagaf, att prot.uldr. i detta ämne ankommit endast ifrån llederv. BondeSl., sorn bifallit Exp.Utsk:s mern. Gr. Cronhjelm, Polycarpus Erik: Afven jag delar deras tanka, som anse, att under hela det ifrågavar. calenderäret någon lämplig dag kan utväljas; och skulle den allmänna önskan vara, alt riksdagens början utsattes till slutet af äret och refererade sig till Hyltningstiden ; så skulle jag för min del tro, att det icke vore nog att utsätta den lill den 1 November.
U. 2o5. XXXVIII. A. 124. XLI. E. 119. — i anledning af ifrågaställd förändring i tiden för levereringen af KronoArrenden. XI. B. i75. XII. A. 332. XXVII. U. 2x9. XXVIII. A. 48. XXXII. E. i5. — angående understöd af Allmänna medel för Arvika Köping. XI. B. 176. XII. A. 333. — i fråga om uppresandet af en Minnesvård vid Lutzen, der Konung Guslaf II Adolph stupade. XI. B. 176. XII. A. 333. — i anledning af Kongl. Remiss om nedsättning i Arrendet för Hemmanen Rörby 4?6 oell Barkarby. XI. B. 176. XII. A. 335. XXI. E. io*5. StatsUtskottets Bela lika uden, Memorialer och Utlåtanden angående uppförande af ett KronoMagazin vid Mörbylånga Köping på Öland. XI. B. 176. XII. A. 336. LIV. U. 164. A. 258. — angående inrättande af ett Rikets Sländers Archi v. XI. B. 176. XII. Å. 336. XXXI. U. 65. XXXII. A. 207. — angående uppförande af ett Lazarettshus på Gottland. XI. B. 176. XII. Å. 34^. XXIII. B. 110. XXIV. A. 12. XXX. E. 65. — angående anslag af Allmänna Medel till åtskillige vägars förbättrande, anläggning och underhåll. XI. B. 176. XIII. Å. 4- — angående Låneanslag till en Brobyggnad öfver Tranarps å. XI. B. 176. XIII. A. 17. LX. U. 274.
Om äfven det är ett factum, att näringen galt framåt, och att det. förefinnes en betydlig skillnad emellan det socker, som först utpressades 374 Den 24 April. ur hvilbetau och hvilket var osmakligt med bismak af rofvor, samt det hvilket de nu befintliga hvitbets-socker-fabrikerna producera, så måste å andra sidan äfven erkäunas, att hvitbels-socker-fabrikalionen, som hittills endast blifvit på försök här i landet bedrifven, icke befinner sig i ett sådant blomstringstillslånd, att del kan sägas vara någon oeftergiflig skyldighet å Statens sida att skydda och befrämja densamma samt gifva näringen en annan utveckling än den, som på naturlig väg kan erhållas. Vi hafva redan lemnal långt bakom oss de tider, då man, för införande och uprätlhåliande af nyttiga näringar i landel, behöfde förse dem med mouopolier. Till följd af den lifliga beröring, som numera äger rum emellan de olika länderna, är det nästan utan exempel, att en nyttig upfinning, som göres snart sagdl i hvilket land på jordklotet som hellst, icke inom ganska kort tid kommer alla andra nationer lill godo. Sådant var deremot icke förhållandet i den tid, då t. ex. Alströmer i Sverige införde potatesodlingen. Denna händelse, som nu för tiden icke skulle anses särdeles ovanlig, utgjorde derföre en epok i landets historia. Hvad som fordom var nödvändigt för nyttiga näringar och kunskapers spridande i landet kan således ej nu mera vara erforderligt härför, sedan industrien blifvit alltmer och mer befriad från de hämmande bojor för dess naturliga utveckling, som en kortsynt statsklokhet pålagt densamma. Åtminstone bör man ej underlåta att innan man beslutar sig till att genom statsanslag befordra hvitbelsodlingen här i landet, hvilket sätt att tillvägagå har mycken likhet med ett monopols beviljande, noggrannt betrakta saken från alla dess sidor och icke uteslutande fästa sig dervid, att denna odling i andra länder frambragt ganska fördelaktiga resultaler.
Protokollsförandes helsotillstånd skulle gifvit anledning till den förmodan, att han snart skulle tillfriskna, och således kunna sjelf ombesörja expeditionen af i fråga komne mål, samt de löpande göromålen och remisser angående häktade personer fulleligen upptagit tiden, icke kommit att afhämta handlingarna, hvilka derföre hos samma Protokollsförande qvarlegat till den 15 November, då remissen till Kärnnersrätten afsändes, jag till Advokatfiskalsembetet i Kongl. Svea Hofrätt den 21 Mars 1849 uti a Hålen skrifvelse gifvit uppdrag att, vid detta förhållande samt enär underordnade tjenstemäns förfall af sjukdom eller öfverhopande göromål ej ansåges kunna fritaga vederbörande förmän från skyldigheten att tillse och ansvara derför, att fattade beslut i rätt tid och ordning klefve till verkställighet befordrade, mot tillförordnade Polismästaren Limnelius anställa åtal för den försummelse, han i förenämnde mål låtit komma sig till last, samt derföre å honom yrka laga ansvar jemte skyldighet att gälda den skada, sakägaren derigenom kunde vara tillskyndad. Sedan denna talan blifvit af Advokatfiskalsembetet utförd, samt klaganden Möller aflördrad uppgift på den skada, han kunde hafva lidit genom det öfverklagade dröjsmålet, men denne förmält sig afstå från den honom möjligen tillkommande ersättning för den honom tillskyndade förlust i hans enskilda angelägenheter, hvaremot han ville fästa uppmärksamhet på en skada, som dröjsmålet för honom vållat, ehuru den icke kunde i penningar uppskattas, och hvilken bestode deri, atl han gått miste om en del af den bevisning, han velat i målet använda, eller att få hörda tre vittnen, nemligen Befälhafvaren, Styrmannen och Machinisten pä ångfartyget Jönköping, hvilka, redan vid förhöret hos Öfverståthållareembetet för Polisärender af Möller åberopade, tidtals vistats bär i staden till slutet af November månad 1848, men sedermera, när nämnde ångfartyg då slutat sina reseturer hit till staden, icke kunnat här anträffas, utan upplysts vara å aflägsen inrikes ort vistande, hvarföre deras hörande icke kunnat ske utan stora omvägar, tidsIt.