Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan nu wänge Ledamöter yttrat sina tankar, borde betänkandet l^raepsls wi§ företagas; nien dä redan sä mycken tid ätgält, a t sadan t ej nn förp middagen medhinner, hemst-äller jag ti» Högloflige Ridder» skåpet och Adeln, om de utan afseende pä det tagna be, slutet at sm efiermlddagarne endast läka justera kroto coster, behagade i cftcrnriddag klockan s sammanträda för at fortsätta denna öfwcrlägzniug. BiföllS. Högloflige Riddcrskapet och Adeln ätskildcs kloc» kan Z-fjerdcdclar til 2. Onsdagen den 28 läaji, klenum klockan s c. m. Sedan irsta Vissler» af Riddcrskapet och Adeln r eftermiddag sammanträdt, för at wäija 2:ne kieätorer^ hade Wahl-lisian blifwit rilstäld HanS kxcellence Herr Erefwen och Landt-Marskalken, som uppä bifallen proposition densamma nu upbröt, och bcfunnos wara walde Friherre Lrr! vs 6ser medelst 52 röster Friherre ^.lexanäsr knäbeck. — 6o — Likaledes hade 2:dra LIasfens KIsÄorsr enligWahl-kista som nu upbrdtS, walt til Ledamot h Lanco Ulffottet efter Herr lock^ ^Vilbalm, biro 777. Herr von kksFenäorn, fullmägtig Herr kaFk?rcrant2, Leugt, klsjor och Riddare af Swärds-Orden. Derefter uplästcs 1 § af projsLkst til Tjenste» hjons.stadgan. HanS kxcellence Herr Grefwen och Landt-Marff alkcn gjorde proposition til bifall der» Uppä, hwilken beswaradcs med Ja och Nej.
Under de följande tio %ren » säger hon, » förde jag ett klosterlikt lif p % landet, i min fäderneärfda boning, niidt ibland de omätliga lidanden, som hemsökte mina landsmän, brinnande af begär att kunna vara mitt fädernesland till någon nytta, detta fädernesland, som tycktes dö, men hvars outsläckliga lif jag kände inom mig sjelf~. Den vag hon sökte för att gagna sitt land fann hon i skriftställeriet. Redan från sin barndom hade hon haft en utpräglad böjelse för literara sysselsättningar, och under den nu följande tiden egiiade hon sig helt och hallet först &amp; t studier, sedan äfven åt författarskap. Ar 1866 offentliggjordes hennes f6rsta arbeten; det var smärre berättelser och poemer, som trycktes i den periodiska pressen i Varsjava och genast synas hafva viinnit odelad framgång. Under de följande åren utkommo under hennes namn flere större ronianer, en hel del noveller sanit atskilliga broskyrer i de sociala frågor, som vid denna tid sysselsatte, den allmänna meniiigen och pressen i Polen. Fru Orzeszko säger sjelf om det mottagande hon tinder sitt offentliga uppträdande rönt:, Den polska publiken är mycket van vid att se qvinnor taga liflig del i det intellektuela arbetet, och under hela min literära bana har jag ej mötts hvarken af hinder eller fiendskap af nigot slag, savida icke, tillägger hon med lätt ironi, ajag dertill vill räkna den preventiva censuren, hvilken inrättning visserligen ej är tillkommen för att vidga författarnes idéer eller egga deras fantasi,. Fru Orzeszkos romaner och noveller hafva hittills endast blifvit öfversatta till ryska och tchechiska, och det ar hufvudsakligen med ledning af de omdömen, som blifvit uttalade om henne i ofvannäninda engelska arbete, som vi nu i nagra f % ord skola gifva en karaktiiristik af hennes författarskap. Hennes mest bekanta arbeten äro följande: novellerna Eli Makower, Marta, I buren; skizzerna Från landtlifvet och Från olika kretsar, en märklig skrift om Patriotism och Kosmopolitism, m. m.
Om jag rätt fattat Herr von Hartmansdorff* mening har han begärt votering, endast i den händelse Herr Grefven och Landt. Marskalken ej trott sig hafva kunna utrönt Ståndets tanka. Herr Tham'. Jag anhåller, att i Japropositionen måtte upptagas bifall till Utskottens Betänkande om användande af de 60,000 tunnorne, med Herr Hjertås tillägg att piaescriptionstiden bestämmes till den i October 1825, samt i contrapropositionen Grefve von Plåtens förslag, att berörde ptaescriptionstid bestämmes till nästa Riksdag. Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att då han icke med säkerhet kunnat utröna Ridderskapets och Adelns pluralitet vid besvarandet af den sist framställda propositionen , ansåg Herr LandiMarskalken sig å nyo böra hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln behagade gilla Tredje punkten , med den förändring, att prasscriptionsliden utsträcktes till den 1 October 1825. Ropades starka Ja och Nej. I anledning hvaraf Herr Grefven och Landt. Marskalken förnyade den proposition, att Tre - 3i6 Den 24 Oelober /, m. dje punkten måtte gillas, med den förändring, att prasscriptionstiden intill nästa Riksdag utsträcktes. Ropades äfven starka Ja och Nej, Friherre Björnstjerna'. Ehuru jag varit en bland dem , som ropat nej till den förra propositionen, tror jag saken vara af för liten vigt-, för att vi derom skulle votera, och jag afstår således, i fall de , hvilka äro af samma menings som jag, äfven afstå. Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarskalken gjord proposition, faun Ridderskapet och Adeln för godt , att gilla den del af Tredje punkten i Utskottens senare Utlåtande, sora angick det till de norra och vestra JLänen anslagne spannemålsunderstöd , endast med den förändring, att den deruti stadgade prasscriptionstid af Ett år till den I October 1825 utsträcktes. Grefve von Schwerin'.
Bese - och Elion.-Utskottets Betänkande, N:o 15. 5 1780 mätte förklaras ieke vara gällande, samt Kongl. Majit i Nåder bestämma någon längre tid af åtminstone 14 dagar, under hvilka det må tillåtas äfven civile embetsmål), försedde med Konungens fullmakt, att för enskilde angelägenheter vistas å utrikes ort, utan afbidan af Kongl. Majits Nådiga tillstånd dertill. Då, enligt en i det Nådiga brefvet af år 1780 uttryckt grundsats, i hvilken Utskottet instämmer, det i allmänhet är „mot skick och ordning stridande” att embetsman, utan Kongl. Majits vetskap, reser till utrikes ort, samt, enär den tid af 4 å 6 dagar, under hvilken embetsman, enligt det i samma Kong), bref medgifne undantag från nämnde allmänna grundsats, får, utan särskild tillåtelse af Kongl. Majit, ”vistas ä utrikes ortv är, i anseende till de skyndsammare kommunikationerne inom de fleste utrikes länder, nu för tiden i ojemförligt högre grad, än 1780, tillräcklig för besörjande utomlands af de angelägenheter, som kunna för embetsman derstädes tillfälligtvis uppkomma, så hemställer Utskottet vördsamligen, att någon åtgärd icke må, i anledning af motionen, vidtagas. Stockholm den 20 Januari 1854. Emot förestående betänkande har reservation blifvit anmäld af hr Hagströmer, Joli. Jac.; hvarjemte afgifvits följande skriftliga reservationer, nemligen: l:o) af hr Spångberg: sDå författningen af 1780 lernnar embetsman 5 dagars tid att, utan Kengl. Majits särskilda tillåtelse, vistas på utrikes ort, kan icke någon annan, än den, som vill begifva sig från Skåne till Danmark, deraf begagna sig, emedan näppeligen någon resa till annan utrikes ort kan på så kort tid verkställas.
Det synes kanske förmätit af mig att 85o Den 19 Mart ii, * ■ framstå och förklara det jag äfven kan ha åsigter af ämnen, då jag ej kan räkna som Herr Coyet säger sig äga 40 års tjenstetid, utan blott 23 som Officer, men denna förmätenhet får jag kanske tillskrifva den ensidiga uppfostran jag erhållit vid KrigsAcademien på Carlberg, hvarest jag fick fröet till en sann sjelfkänsla och frihetst3nka, som mognadt under årens framskridande och sorn ingifvit mig känslan af att ej slafviskt mottaga öppna oförrätter eller att icke med sjelfkänsla motstå nyckfulla myndigheter. Bilagor till PleniProtocollet för den ig Marlii, eftermiddagen. Friherre Rudbeck, Alexandera Sedan jag, i mine föregående anförande^ anmärkt, att jordbruksnäringen i synnerhet är betungad med de mest, och vida öfver andra näringar tryckande contributioner af alla slag, dels tillkomne från äldre tider och dels i de Den i 9 Mardi , 83I Sednare ansenligen tillökte, emedan det alltid har varit den genästs väg att taxera den synbara förmögenheten, häldre än att uppsöka den lika skattskyldige, söm utan förlag eller arbete skördar minst 6 procent af sin förmögenhet; så bar jag trott mig skyldig, med en fortsättning af min den 3 Febuarii väckta motion, att till Ridderskapets och Adelns pröfning vördsamt underställa de förändringar, sorn föregående Bevillningsstadga i min tanka bör Undergå. De från äldre tider Svenska Hemman ålagde onera af olika slag skulle visserligen förtjena ett mildare afseende än hitintills, men en rubbning häruti skulle till sina följder blifva menlig för behofverna, hvartill de äro anslagne; och en så ofta påkallad jemnare fördelning vore rakt stridande emot ägande rätten, dels förvärfvad för contant erlagde köpeskillingar i följd af Hemmanets natur och friheter, och dels förvärfvad genom verkliga förtjenster och derföre tillerkände och stadfästade privilegier, hvarföre jag ej tror, att någon förändring härvid vore lämplig.
Ian i medeltal understigit försäljningspriserna å den auktion, som i medlet af Januari årligen verkställes å den till akademiekassan från akademiens egna jordar inflytande arrendesäd, för råg med 43 sk. 7 rst., korn 33 sk. 5 rst. och hafra 21 sk. 9 rst. banko per tunna, hvadan och enär akademien hade i kronooch kyrkotionde inom Skåne sig anslagna 2,438 (:r råg, 2,951 t:r korn och 544 t:r hafra, den i fråga ställde indragningen skulle tillskynda akademien en förlust och tioridegifvarne en vinst af 4,744 r:dr hanko årligen. Med åberopande af de förhållanden, hvilka, till stöd för Utskottets i förevarande 23 punkt intagne förslag, finnas anförde så väl vid denna som den dermed sammanhang egande 20 punkten, har Utskottet, enär berörde förslag hlifvit af Borgareoch Bonde-stånden godkändt, ansett sig böra detsamma vidblifva.
Nto 195. 81 § angående anslaget lill vägars anläggning och förbättrande, grundar sig på den af Rikets Ständer bifallna litle punkten i utlåtandet Nto 194. 82 och 83 §§ angående sättet och vilkoren för utbekommande af de till allmänna arbetsföretag anvisade statsbidrag, innehålla Rikets Ständers beslut genom gillandet af otte, 6:te och 7:de punkterna i utlåtandet Nto 196. 84 § angående det beviljade bidraget till Stockholms navigations-skola, grundar sig på l8:de punkten i utlåtandet N:o 90. 85 § angående anslaget till slöjdexpositioner, grundar sig på Rikets Ständers beslut enligt mom. b af I7tde punkten i utlåtandet Nto 194. Stats-Utskotlets Memorial, N:o 3oS. 3 86 § angående anslaget till premier vid landtbruksmöten, grundar sig på mom. c af samma punkt i nämnde utlåtande. 87 § angående restitution af utmarksskatten på Öland, innehåller Rikets Ständers beslut enligt Utskottets utlåtande N:o 155. 88 § angående anslaget till liqviderande af köpeskillingen för myntoch kontroll verkens nya lokal, grundar sig på 3:dje punkten i Statsoch Banko-utskottens, af Rikets Ständer godkända, utlåtande N:o 34. 89 § angående det för reparation af Wadstena slott beviljade anslag, grun dar sig på Rikets Ständers beslut enligt mom. b af 21:ta punkten i Stats-utskottets utlåtande N:o 91. 90 § angående godtgörandet af kostnaderna för kolonien S:t Barthelemy’s förvaltning, grundar sig på Utskottets utlåtande N:o 177. 91 § angående anslaget för utskrifning af Kongl, kansliets registratur, grun dar sig på den af Rikets Ständer godkända 55:te punkten i utlåtandet N:o 124. 92 § angående ytterligare kostnader för inredandet af de nya lokalerna för riksarkivet samt vitterhetshistorieoch antiqvitets-akademien, grundar sig på 56:te och 64:de punkterne i sistnämnda utlåtande.
Han fick ej annat svar än det han tog från hennes läppar och läste i hennes ögon. ”Ja, ja; följ din natur.” Han strök hennes panna, strök det sträfva håret derur, han smekte och kelade, men hon var sorgsen. Ljusen skar henne i ögonen. Förkänningen af hans kommande ovänlighet hade vuxit till en tortyr. ”Släck de ljusen, de plåga mig.” Han reste sig och gjorde som hon sagt. ”Skal jag slukke lampen med? – Han trodde att hon ångrat sig. – ”Nej,” kom det kort. Han kom sakta tillbaka, liksom obeslutsam. Hon sträckte vänligt sin hand emot honom. Han såg ett ögonblick tvehugse emot henne, så kom han. Kastade sig med lidelsefull häftighet ned, alldeles intill henne. ”Tag af det der!” sade han i en hastig hviskning, ryckande upp ett par knappar i hennes tröja. Hon såg endast afvisande på honom och knäppte dem igen. ”Här kommer ingen, vi kunna stänga dörren. Hvarför kunna vi inte det, den qvarts timma jag har qvar? Jeg kläder af mig paa en minut, hur lång tid behöfver du?” ”Ungefär den samma, men –” Jag måste le åt denna glada ifver, som var så alldeles förspild. Han förstod mig. ”De kan ikke, – de skal fölge Deres Natur, – men saa vil jeg ikke kysse dem mere.” De tego båda mycket länge. Han satt slapp och liknöjd, med blicken riktad på golfvet. Hon såg hans nacke samt en liten del af kinden och ögat; han satt alldeles orörlig, ögonlockets kant blef rödaktigt och det glänste vatten öfver emaljen. Hon vågade icke säga något, icke göra en rörelse. Hon kände sig som en missdådare, derför att hon sagt nej, hon skulle ha känt sig som en ännu större missdådare om hon sagt ja. Han sade ingenting. Det var en tystnad, som kunnat utsträckas hur länge som helst. Plötsligt skakade han till som af en frossbrytning, och kinden blef gråblek. Han vände sig icke om, men det var som om han känt hennes skrämda blick. ”Det er ingenting. Det er kun Lidenskab; det gaar strax over.”
Carlshamns skola, som enligt den vid 1856—1858 årens riksdag uppgjorda 56 Stats-UtsTcottets Utlåtande N:o 139. reglering ordnades till ett femklassigt läroverk, eger sålunda numera icke dimissionsrätt, och då dymedelst det derom vid ifrågavarande lönebidrag fästade vilkor icke vidare är uppfyldt, lärer Carlshamns stad icke kunna tillförbindas att framgent samma bidrag utgöra; hvadan Utskottet hemställer, att såsom ersättning för omförmälda, hittills af Carlshamns stad tillskjutna belopp, 750 Riksdaler årligen måtte å elementarläroverkens stat uppföras. 54:o. Sedan Rikets Ständer vid sistförflutna riksdag, i sammanhang med beviljandet af 28,000 R:dr R:mt till understöd för reparation af domkyrkan i Westerås, att återgäldas i den mån domkyrkans inkomster dertill framdeles lemnade tillgång, ansett lämpligare, alt de ränteoch arrendemedel samt kronotionde m. m., som åt domkyrkan blifvit anvisade, äfven vore oafkorladt för kyrkans förvaltningsoch framtida underhållskostnader att tillgå, än att, enligt hvad hos Rikets Ständer blifvit upplyst, en ganska betydlig del deraf utginge till underhåll af domkyrkan tillhöriga, men utan ersättning begagnade lektorsgårdar, äfvensom till boställshyror och aflöning för lärare vid elementarläroverket i Westerås, och Rikets Ständer derjemte i underdånighet anhållit, att erforderliga åtgärder måtte vidtagas i ändamål att, på sätt af Kongl. Maj:t kunde pröfvas lämpligt, Westerås domkyrka måtte befrias från de utgifter, som för närvarande af dess kassa bestridas, men icke äro till kyrkans underhållsoch förvaltningskostnader att hänföra; så har Kongl. Maj:t uti särskild den 30 December nästlidet år till Rikets Ständer aflåten, af samtliga Riks-Stånden till Utskottet remitterad nådig Proposition, N:o 60, meddelat hurusom
Ridder skåpet och Adéhn Att, utan att misskänna motivet för Stadgandet uti första sectionen 5 Cap. 4 § af Scholordningen: ”Ej må den lärjunge antagas, sorn icke kan för Läroverkets Rector styrka, det han genom egna tillgångar eller andras understöd kan sig vid Laroverket uppehålla,” så vidt som det innefattar en Styrelsen värdig omtanka, att förebygga vådorna af en obetänksam utöfning af menniskans ädlaste begär till moralisk förkofran och derpå grundade relativa anspråk i samhället, kunde man likväl ifrågasätta bil - nöa Bes v. och Ekon, Utsk, Betänkandin, lisbeten och lämpligheten af detta stadgandes oundvikliga resultat, enär den åberopade § gör en skilnad mellan den bemedlade och den medellöse till den grad, ett den ena eller andra af dessa egenskaper berättigar till, eller utesluter ifrån begagnandet af samhällets allmänna anstalter till kunskapers meddelande, och sätter den ärfda eller tillfälliga lyckan till domare mellan medborgares anspråk redan inom de första beredelseåren, för användbarhet och förtjenst, hvaiförutan den sträcker prohibitivsystemet, såsom tillärnpadt mot moraliska anspråk, in på ett gebiet, der det står fremmande för billiga förnuftsgrunder, och hade, genom ett för den obemedlade redan i förväg lagdt hinder, att tillgodonjuta de förmåner, hvartill utmärktare natursgåfvor och deras värdiga användande synas berättiga, trädt för nära medborgarens ädlaste rätt; hvadan, och, då den af Utskottet föreslagne redaction af ifrågavarande §, långt ifrån att åsyfta något förändradt resultat vid Stadgandets tillämpning, endast bestämmer en villkorlig föreskrift för vederbörande scholJärare, att för medellöse ynglingar, som önska inträda vid Läroverken, söka bereda tillgångar för underhåll under läroåren, återremiss blifvit yrkadt af Betänkandet: att Utskottet nog flyktigt behandlat närvarande ämne, hvaraf en följd varit, att Utskottet ej tagit notis om de anmärkningar, som Besv. och Ekon. Uisk$ petänkanden.
Ett eländigt flarn var han, men inför detta flammade likväl kolen av hans förbrunna manlighet upp. Själva drinkarerösten tog klang, när han skrek: »Fattiglider åt mig! Strykare! Jag? Se på mig, du! Tror du kanske, att jag inte känt igen dig, du — Thora!» Han slukade första bokstaven av namnet och spottade sedan ut resten över henne. Thora blev blossande röd, men stoltheten blekte snart färgen. Föga hade hon jagat skamordet från gården, för att han skulle få bruka det. Köras härifrån som en hund skulle han! Varför skulle gossen just i detsamma trycka sitt nyfikna ansikte mot rutan? Ja, varför fyllas livets ådror med ständigt nytt blod? Mannen darrade och gapskrattade på en gång. Fötterna med den tunga svikten nedöver hade känt fast mark under sig äntligen. Så skrek han: »Jaså, du Thora, jag ska’ i fattiglidret jag? Jag! Hallå, du gosse där! Öppna, så ska’ du få höra något ... Din far ...» Thoras blekhet blev ångesten, när hon som ett spjut slungade ut ordet: »Tig!» »Hallå, du gosse där!» »Han vet ingenting!» »Så mycket större skäl att han får veta något, då. Öppna, du gosse där! Din far är ...» Thora, av snabbtänkt ras som hon var, såg, att mannen framför henne var ett dödsskadat djur på väg till kulan. Skydd skaffa slika djur sig, hur dyrt det än blir. Så stack hon åter handen bakom ryggen — tvekade, vacklade, pressade läpparna hårt samman, men så vred hon snabbt upp låset och sade hest: »Stig in!» Ja, så gick det till, att han, Åkeson, vart herre på Yxegården och Thora hustru till namnet, ty vid det villkoret höll hon fast: vigseln skedde hos prästen. Var det inte underligt, att hon verkligen trodde, att gossen ingenting visste. Men det finns inga katoliker så troende som mödrar: de dyrka var och en sitt eget Kristusbarn. Kunde Thora tro, att någon skulle nännas smutsa ett Kristusbarn ? Frågsam var han inte heller, gossen.
Dessa sagor, visor och lekar, af hvilka åtskilliga förut varit synliga i jultidningar för barn, blifva helt siikei-t mottagna med gliidje i de svenslrn heinmen, d&amp; de komma f r h den förf. som framför alla andra författare, skulle man Ic~mna saga, ar barnens van. Ti återfinna i denna samling s a m u s blida, iilskviirda iippfrittning, som gjort skalden så k&amp; för unga och gamla. Mot illustrationernn kunde Atskilligt rara att aniniifin. ; flera af dem &amp; o gjords i ett gratt-i-grbtt-mcmbr som bestiimdt icke tilltalar barnen. I vignetten till ~Behiill din kronan gör dot ett besynnerligt intryck att se den lrolosssla, massim Izronan svafva öfveï hiifviidet p % det lilla barnet, som b e s t h d t alldeles skulle krossas, ifall den fölle ner. För åldern 5-12 år. Taflor frPn djnrriirMen. Pris l,:, o. Snii afventyr. Pris l, ~ Nötter att bnlclia. Pris l,.e. $niilla. barn och glada lek ii^. Barnens gliidje. Ned test af Carilr Haaraur-sköld. Pris l kr. Karo och hanas ~&amp;nnnaer. 3ied test af Cmnift Hcrwtnarsliöld Pris O,:, o. Bar egen B&amp;l %e. Ned text af Cwi~z Hri~~ci~~nrsköld. Pris 0,co .. Elsas r8nner. Djurbilder med text af h m LybecIier .. Pris l,-o. En iiagbELtsPfrrd. Med test af X (~fPildn Lmglet. Pris 1 kr. Ftirgladan. Eli rolig bok, som 5fven kan nifilas i. Ned test af 1lrCntl~ Lunglet. Pris 1 kr. Den glade ryttareii. Bled text af E. A. P r i s 0,l.o.
Nämnda utlåtande har blifvit af Hedervärda Bonde-Ståndet till Utskottet återremitteradt; men emedan detsamma är vordet af de tre öfriga Riks-Stånden bifallet samt tre Stånds mening i frågor af förevarande beskaffenhet utgör Rikets Ständers beslut Lag-Utskottets Memorial N:is 65 och 66. 9 beslut, anser Utskottet något vidare utlåtande i anledning af återremissen ej erfordras; hvilket Utskottet härmed får hos Hedervärda Bonde-Ståndet vördsamt anmäla. Ank. till Exp.-Utsk. den 21 Sept. 1863, kl. 6 e. m. Memorial, i anledning af återremiss af Utskottets Utlåtande N:o 44 öfver motion, angående tillåtelse för enskilde att anställa särskild prestman för gudstjenstens upprätthållande i orter, aflägsna från församlingens kyrka. Vällofliga Borgare-Ståndet har, enligt protokolls-utdrag, som till Utskottet ankommit, återremitterat ifrågavarande utlåtande; men som de tre öfriga Riks-Stånden detsamma bifallit samt tre Stånds mening i ämnen af förevarande beskaffenhet utgör Rikets Ständers beslut, anser Utskottet något vidare utlåtande i anledning] £af återremissen ej erfordras; hvilket Utskottet härmed får hos Vällofliga Borgare-Ståndet anmäla. Ank. till Exp.-Utsk. den 21 Sept. 1863, kl. 6 e. ra. Memorial, i anledning af återremiss af Utskottets Utlåtande N:o 41 öfver motioner, angående dels inrättande af en Hofrätt i Hernösand, dels ock Svea och Göta Hofrätters fördelning i flera mindre Hofrätter. Enligt Utskottet tillhandakomna protokolls-utdrag har Vällofligaf Borgare-Ståndet återremitterat berörda utlåtande, hvaremot de tre öfriga Riks-Stånden bifallit detliih. till li St.
Hvad beträffar den egenskap af antingen lån eller anslag utan återbetalningsskyldighet, hvarunder detta statsbidrag bör beviljas, har Utskottet, enär det utaf allmänna medel ifrågasatta understöd för anläggningen af jernvägen mellan Fahlun och Gefle endast blifvit föreslaget såsom lån med bestämd återbetalnings—skyldighet, deraf hemtat anledning till sin här nedan förekommande framställning, att de medel, som för ifrågavarande ändamål varda af Rikets Ständer anvisade, måtte till hela sitt belopp utgå under egenskapen af låneunderstöd, för hvilket, efter företagets fullbordande, ränta bör erläggas. Vidkommande derefter nyssnämnde räntas belopp, har Utskottet åter ansett lämpligare samt för uppbörd och redovisning enklare, att räntan bestämmes till ett lägre, men ovilkorligen utgående belopp, än att, på sätt för det begärda statsbidraget till sistberörde jernvägs-anläggning föreslagits, en högre räntefot väl fastställes, men dervid förklaras, att räntan skall utgå af den behållning jernvägen lemnar, och således i sjelfva verket göras deraf beroende. 32 Stats-Utskottets Utlåtande, M 274. Yid föreslåendet af de vilkor och åligganden samt öfriga iakttagelser* som, enligt Utskottets åsigt, böra af Rikets Ständer föreskrifvas för nu ifrågavarande jern vägs-anläggning och det derför af Utskottet tillstyrkta lån, har Utskottet dels godkänt de af vederbörande sjelfva i sådant hänseende gjorda framställningar, dels bibehållit hvad Rikets Ständer vid dylika understöds beviljande förut stadgat, dels följt och tillämpat de bestämmelser, som finnas intagna i det för Köping-Hultjernvägsbolaget, under den 13 November 18S2, utfärdade privilegium och dels tilllagt åtskilliga nya stadganden, hvilka Utskottet ansett komma att befrämja Statens äfvensom den allmänna rörelsens fördelar och säkerhet.