Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
– Har ni aldrig brukat onaturliga medel till era lustars tillfredsställande eller för att afvända deras oangenäma eller oväntade följder? – I det senare fallet vet jag mig åtminstone oskyldig. I min första ungdom – tillägger han fogligt-eftersinnande – har jag visserligen syndat på alla sätt, hvartill brådmogen sinnlighet kan drifva en människa. – I hvilket elände har nu slutligen dessa utsväfningar störtat er själf? Glöm för ett ögonblick, om ni kan det, att ni därigenom till ytterlighet har syndat mot Gud och att ni tillställt så många oordningar i världen och gjort en mängd människor på mångahanda sätt olyckliga; och tänk blott allvarligt på detta: Hvarmed har vällusten belönat er därför, att ni så outtröttligt låtit förleda er af den? Med flyktiga, vämjeliga nöjen, som aldrig stillat era begärelser, med skam, förakt, förebråelser af alla rättsinniga människor, hvilka kände ert syndiga lefverne, med den smärtsammaste samvetsångest, med Guds fruktansvärda misshag, med fängelse och länkar, med en förtidig, försmädlig död och med den yttersta fara för ett olyckligt lif efter detta. Tänk sedan vidare på, hvad som skulle ha blifvit af människosläktet, om jag och hvilken annan som helst velat lefva som ni! – Jag inbillade mig, dåraktigt nog – suckar Struensee – att samhället likafullt kunde bestå. De stora i England och Frankrike föra ju ett sådant obundet lif. – Men icke befordras väl i England och Frankrike nationens lycka genom detta de storas obundna, tygellösa lif? Och icke befinna sig väl de stora själfva så väl däraf, som medelklassen af sitt mera bundna och stadgade uppförande. Vidare utgöra ju dessa stora endast en mycket ringa del af samhället. Prosten vandrar till fots hemåt från kastellet nöjd med sig själf och sin dag. Hur underbart har icke Gud hulpit honom! Den stackars lifdömde syndare, hvars själ han fått till uppgift att rädda, skall nu visserligen icke länge kunna motstå sanningens öfvertygande kraft. Djupt upprörd har han varit under hela detta samtal, djupt förkrossad vid tanken på sitt så illa förda lif.
Förvaltningen erinrat, alt då Reglementet rörde ej allenast Flottans uppbördsman, utan sådane i allmän - Stats-Utskottels Utlåtande JM 21. 27 het jemväl öfrige myndigheter, som egde att tillämpa reglementet, måtte, rörande den ifrågasatta omarbetningen, komma i tillfälle att sig i underdånighet yttra. De mot tillämpningen af berörda Reglemente gång efter annan förekommande anmärkningar ådagalägga nogsamt behofvet af ett förtydligande utaf åtskilliga dess bestämmelser; med anledning hvaraf och då Reglementet i öfrigt finnes vara föråldradt och i många delar ofullständigt, Utskottet, som helt och hållet delar den af Revisorerne uttalade åsigt, får hemställa, det Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om utfärdande af ett nytt, fullständigt och tidsenligt Afskrifningsreglemente. § 22. (1861 års Rev.-ber. pag. 93. Ull. pag. 310 och 313.) I afseende å den i Stockholms Stations hufvudbok intagna redogörelse jemväl för Göteborgs depöt, hafva Revisorerne anmärkt, att vid depöten icke upprättats någon särskild hufvudräkning eller för år på vissa titlar afslutad räkenskap, utan att de granskade räkenskaperne för nämnda depöt innefattat allenast kassajournaier för 4:de qvartalet år 1858 och för Irsta, 2:dra och 3:dje qvartalen 1859 med deröfver vid Stockholms Station upprättade två summariska sammandrag. — Då således någon fullständig redovisning för utgifterne under revisionsåret icke funnits, i följd hvaraf Revisorerne ej eller kunnat inhemta huru och på hvad sätt anslaget för året blifvit användt, samt dessutom granskningen i väsendtlig mån försvårats deraf, att de i nämnda kassajournaler upptagna folier icke ens hänvisa till motsvarande folier i verifikalionsböckerne, vore rättelse härutinnan af behofvet påkallad; och ansågo
Det är väl sanni, de bland dem, hvilka äro embetsman och ej blindt lyda Styrelsens tygel, få röna verkningarna af sin motsträfvighet; de, som våga öppet bryta med den, äro snart sagdt biltoge i eget fädernesland —• men derföre må representationen tacka sig sjelf — ännu står oss dock öppen rätt att, då vi vilja, tjena fäderneslandet. Skulle nu en majoritet, med opinionens vind i seglen, fråntaga oss denna sjelfskrifna representanträtt, utan att upphäfva våra Medständers ståndsprivilegier, utan att upphäfva vår egen skyldighet att utgöra ett Stånd; så har den betagit oss den enda återstående utväg att tjena vårt fädernesland. Först beröfvade man oss våra egendomar, ärfda efter fäder, förvärfvade i fäderneslandets tjenst, köpta med blod och mödor — jag talar icke om mig, länge var min ätt icke Svensk; hit kommo mina förfäder flyktingar, såsom vänner af friheten, heröfvade både fädernesland och egendom; jag talar om medlemmarna af detta Stånd i allmänhet — nu, sedan man 1809 för partiafsigter uppoffrat våra hufvudsakligaste privilegier, nu vill man, utan att antaga principen af allmänna val, utan att upphäfva de öfriga Ståndens privilegier, betaga oss den enda af värde, som vi ännu äga, rätten att såsom representanter tjena fäderneslandet; man vill göra Ståndet till en Regeringens marionett, till en syndabock, som skulle försona och blifva ett offer för alla dess felsteg; hellre underskrifver jag min egen dödsdom, än ett sådant förslag. Jng vädjar till efterverldens dom; ty man hvälfver öfver mitt fädernesland en olycka; jag säger, man har begått mot oss både väld, våld och tyranni, och protesterar deremot, både inför detta Stånd, samtid och efterverld. Jag beder de herrar, som vilja offra det dyrbaraste de arfi af sina fäder, besinna huruvida, då de erkänna val inom Ståndet, de verkligen offra det för en stor och vigtig nationalidee på fädernesJandets heliga altare, på hvilket intet offer är för stort, eller åt opinionens blinda afgudabeläte.
Då nu, genom verkställd inbetalning den 27 September sistlidet ar af 353 r:dr 24 sk. banko, nämnde kapitalåterstod blifvit fullt gulden samt någon utsigt icke förefinnes att kunna bos de medellöse gäldenarerne framtvinga liqvid för den upplupna öfverräntan 5 så ock enär hoppet om eftergift deraf föranledt betalning af lånets kapital-återstod, hvilken i annat fall troligen aldrig till fulla beloppet ingått, anser Utskottet sig böra i öfverensstämmelse med hvad Diskont direktionen jemväl tillstyrkt, vördsamt hemställa, alt den å ofyan omförmäldta lån balancerade öfverränta, 188 r:dr 37 sk. banko, måtte la afskrifvas. Stockholm den 20 Februari 1851. Ank. till Exp. Utsk. d. 24 Febr. 1851, kl. 2 e. m. Memorial, med uppgift om och huruvida någon del af den sedan 1848 års hörj an upplupna Banko-vinst erfordras för Bankens konsoliderande. Jemlikt 2 § uti den för Banko-Utskottet gällande Instruktion, åligger det Utskottet, att, så fort sig göra låter, till Rikets Ständer ingå med uppgift om och Banko-Utskottets Memorial, N:o 12. 3 huruvida någon del af den sedan '1848 års början upplupna Banko-vinst erfordras för Bankens konsoliderande. I sådant afseende och efter det Utskottet emottagit en öfver bankens inkomster och utgifter för nästlidet år 1850 upprättad approximativ kalkyl, hvilken delgifvits Banko-fullmäktige, får Utskottet upplysa, att behållna vinsten utgör: för år 1848 1,003,838: 14. 2. » » 1849 ... 944,271: 33. 1. » » 1850 942,982: 15. 3.
Så länge vi hafva brist på communicationer, broar, som behöfva lagas, strömmar, som böra upprensas m. m.; så länge behöfver man ej befara, alt de obemedlade classernas arbeten skola concurrera med handtverkarnes. Detta är min mening ined arbete. Frih. Sprengtporten: Det är blott, för att icke min framställning må blifva missförstådd, då jag nyss yttrade, att jag förenade mig i den modification, som Hr Rosenblad föreslog, som jag anhåller att få förklara, att min framställning bör så förstås, att äfven, om medel lill fattigförsörjningen skulle tagas af capitations-afgiflen, böra mantalspenningarna i alla fall försvinna, fastän de icke komma att användas till ifrägavar. ändamål. Uppå derefter framställd propos., blef Frih. Sprengtportens nu föredragna motion remitterad till Stats-Utsk. Iir Lagergren, Anders: Borde icke på samma gång 75 Den i5 Februari e. m. remiss till Ekon.Utsk. ske af denna motion, då här icke allenast blifvit taladt om upphörande af en skatt, utan äfven om dess användande? Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt Stals-Utsk. val vore i tillfälle att, vare sig genom prot.uldr. eller sammanträde, meddela hvilket Utsk., det ansåge nödigt, motionens innehåll och sitt förslag, utan att särskild remiss derom beslutades; men då nu propos. blifvit begärd å motionens remitterande äfven till Ekon.Utsk., ansåg han sig härå böra framställa propos. Bifölls. Ånyo föredrogs Gr. Horns, Claes Fredr., den 12 dennes på bordet lagda motion, om inrättandet af en allmän klubb. Frih. Boye, Fredr.: Enär jag, i egenskap af Ridd.directeur, handlagt detta ämne, och det nu är 11 år sedan detsamma var ä bane; torde det tillåtas mig att i korthet nämna något örn sammanhanget dermed, alldenstund ensior del af de nu härvar. herrar då icke voro med, och tilläfventyrs icke känna förhållandet.
ren förr än direktören strax har något rolighetsförslag att göra. Och man kan då värkligen inte komma in om dör RÖNNE. Det är därför han har sådan tur hos damerna. sig ner i chaislonguen. Rönne följer och sätter sig bredvid henne med ironisk uppsyn.) (Fröken Sandgren reser sig, går ofver golfvet och slår (Kort paus.) SAIMA (till Stenström). Nå, er nya tafla hvad föreställer den? 78 FRÖKEN LUNDBERG. O, ja, tala om det för oss. STENSTRÖM (smickrad). Ja, det är minsann inte så godt att säga. FRÖKEN TÖRNBOM (bevekande). Ah jo! FRÖKEN LUNDBERG. Är den stor? STENSTRÖM. hembjuda den till staten, men så sa' Bruhn i går, att han ville köpa den. Nej, inte just. Som dörrarne ungefär. Jag tänkte FRÖKEN TÖRNBOM. Åh. FRÖKEN LUNDBERG. Och ni... uppoffrar er? STENSTRÖM. sina förpligtelser. Tja, hvad skall man göra. Vänskapen har också SAIMA. Är den inte bra stor för ett privatgalleri? STENSTRÖM. den nog plats också. Visst inte. Och får Bruhn väl taflan, skaffar han 79 FRÖKEN TÖRNBOM. villan. I värsta fall kan direktören göra ett tillbygge på SAIMA (skrattande). Det vore värkligen »konsten för konstens skull». FRÖKEN LUNDBERG (skrattar). (Sällskapet fortfar att sorla, men utan tydliga repliker.) FRÖKEN SANDGREN under sitt samtal med Rönne, nu fullt hörbart). (som blifvit häftig honom. Han är till och med en af mina älsklingsför Men jag försäkrar er, att jag sätter högt värde på fattare. Jag beundrar denna fina satir, under hvilken inoch ärar oss kvinnor och sätter vår sak högt. RÖNNE dignationen böljar. Och han har altid visat, att han aktar (nickar med sarkastisk uppsyn). Har ni läst hans »Balstämning»? FRÖKEN SANDGREN.
Derföre tror jag, dels att den värde ledamoten, Hr Ribbing, misstagit sig i sjelfva factum, och dels att R. o. Ad. skall finna det olämpligt och omöjligt, att representationsfrågan inom Stånden kan förekomma nästa Onsdag. Hr von Qvanten, Carl: Nu är frågan 0111 när Bevilin. Utskts betänk. ang:de grunderna för alim. bevillningen skall föredragas, och icke om när Const.Utsk:s betänk. ang:de förändring i nationalrepresentationen skall till pröfning förekomma. Jag får derföre föreslå, alt till föredragning af förenämnda Bevilin.Ulsk:s betänk, må utsättas nästa Lördag d. 3 0ct., inom hvilken tid en hvar, som ämnar vid betänk, göra anmärkn:r, väl bör hinna att af detsamma taga kännedom. Jag anhåller om propos., att föredragningen af Bevilln. Ulsk:s ifrågavar. betänk, måtte till nästa Lördag uppskjutas, för att då till öfverläggning förekomma. Ilr Ribbing: Att representationsfrågan är 2tne gånger bordlagd tror jag mig med visshet veta, ehuruväl jag ej har bestämd säkerhet på att den skall till pröfning förekomma nästa Onsdag, emedan jag ej haft tillfälle att fråga Hr Frih. o. Landtm, derom; men om man skall kunna sätta lit till hvad tidningarna omförmäla, så skulle den frågan förekomma den 7 October. Jag anhåller att Hr Frih. o. Landtm, täcktes lemna upplysning härom. Gr. Hamilton, Henning Hugo Ludv.: Jag har för min del ingenting emot att frågan uppskjutes huru länge som helst, men jag vill blott fästa uppmärksamheten derpå, att inom ett annat Stånd fråga blifvit väckt att erinra om Bevilln.Utsk:s nog långsamma behandling af detta ärende, samt att lill och med fråga varit, att genom prot.utdr. begära att Bevilin.Utsk. måtte så skyndsamt som möjligt inkomma med sitt utlåt, i denna del. Således torde de öfriga 683 Den 3o September.
Min öfvertygelse är, att likasom fallet är med förslitna sedlar, skulle sedlarna af det gamla aflysta formuläret inora Den 6 September. prescriptionstiden efterhand i allmänhet företrädesvis utbytas mot de nya sedlarna, såsom beqvämare i rörelsen än silfvermyntet och, genom den i lag fastställda vexlingsrättigheten, varande fullt equivalenta deremot. Utan tvifvel hade jag, såsom ledamot af BancoUtsk., kunnat inför detsamma väcka ifrågavar. motion, med hopp, grundadt på dess upplysning, att min motion icke skulle dött i sin födsel; men, såsom af en allmän och vigtig beskaffenhet, har jag hellre, med tillämpning af 56 § Riksd.Ordn., härstädes velat utveckla min ide', jemte vördsam anhållan, att min framställning måtte till BancoUtsk. varda remitterad, för alt, i sammanhang med vidtagande åtgärder i afseende å inställande af sedlars utgifvande af det gamla formuläret och utfärdande af nya sedlar, tagas under behörig pröfning. Remitterades till BancoUtsk. Frih. Hermelin, Carl Sam., hade inlemnat följande: Enär enskilda angelägenheter icke medgifvit mig att oafbrutet vara tillstädes vid liksdagsöfverläggningarna, samt då jag redan tillförne varit anmodad att hafva omtanka och uppsigt i afseende å communal-helsotillståndet — hvilket nu påkallar större omsorg —, föranlåtes jag anhålla om tillåtelse att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, få afsäga mig ledamotskapet i Ridd.Utskottet. Hr Cederschjöld, Pehr Gust., hade till prot. inlemnat följande anförande: Den nu allt mer och mer härjande farsoten har så ökat mina läkaregöromål, att jag nödgas afsäga mig min plats i Constit.Utsk., under anhållan att likväl få bibehålla min riksdagsmannarätt i Ståndet. Dessa båda ansökningar biföllos. H. Ex. Hr Gr. o.
Af allt hwad sälcdcs i möjeligaste korrthct sammanfattade ofullständiga berättelse om Kol-Erufworne i Skäne är anfördt, hwilkct allt med s-rSa och afsttttade Böcker till och med för 1808 kan stprkas, lärer Högloft. Stats-Utffottet uplyst finna, att ingen privatman i Riket, sä widt mig kändt är, förelaget ett sä stort widlpfligt och kostsamt werk som jag gjort, hälst när det stärskädas att beskaffenheten deraf är i Fäderneslandet alldeles np, och sälcdcs fordrat kostsamma an, skatter, e) allena wid wcrkcts anläggning, utan ock till dllgilligt folks jnöfwande, sä wäl till Eldock Luftmachincrnas byggnad, hwilka alla äro här i Riket till alla deras delar gjorda, utakr ock till deras skjötsel. Lika sä att inöfwa folk uti allt hwad som hörer till Erufwe-brytningcn; Schackt-sänkningar m. m. hwilkct tfflt icke liknar sättet hwarmcd andsa Erukwor behandlas. — In terehen terne hafwa till den ändan warit nödsakade - Len Zo September. 1073 sakade att frän England läta komma dertill want folk, säsom Jordbärarc, Schacktmästare, Machin karlar och Grufwe-karlar, med mpcken kostnad. — Zolkct som nu tvid Grufwan npttjas, äro nu fullbfwade, och Engelsmännen redan för 2 a z är sedan hemsände.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde derefter, först om R. o. Ad. ansåg att införselstullen borde bestämmas till i5 r:dr, och derefter om den borde bestämmas i enlighet med i835 års tulltaxa. Båda propositionerna blefvo med ja och nej besvarade. Uppå derefter framställda propos:r beslöt R. o. Ad., att sådana arbeten, som den nyss antagna rubriken omtalar, skola vara fria från tull så vid insom utförsel, då de äro förfärdigade af Svenska konstnärer, men att de, då de äro förfärdigade af andra konstnärer, skola vid införseln beläggas med en tull af i5 r:dr för ioo r:drs välde och vid utförseln vara fria från tull. Bin. Utskottets förslag bifölls. Den g December f, m, 197 Bleckslaga re-ar beten. Åtskillige taht re yrkade, all införselstullen å denna artikel borde så bestämmas, att den utgjorde 33^ proc. af det utsatta tullvärdet, hvilket åter bestreds af ganska många andra ledamöter, hvilka yrkade bifall å Utsk:s förslag. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum komme att fortsättas på eftermiddagen kl. 6. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s förslag i denna punkt. Piopides starka ja, blandade med nej. Då Hr Landtm, förklarade, det lian trott sig finna alt ju öfverrösta! nej, begärdes votering. Upplästes till justering och godkändes följande voterisproposilion : Den som bifaller Bevilln.Utskrs förslag till tullbestämmelser för bleckslagare-arbeten, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, antages förslaget med den förändring, alt införselstullen å ofvannämnda artikel bestämmes till en tredjedel af tullvärdet, efter skålpund beräknadt. Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 5g. Nej — 25.
Med anledning af Hedervärda BondeStåndets till följd häraf under den 6 dennes meddelade återrerriiss, får BevillningsUtskottet jemte ernidran derom, att då på sätt Utskottets afgifne Utlåtande afven utreder, det hvarken beträffar BevilIningsmedlen eller finnes i fötfattningarne derom föreskrifvet, kan frågan derom ej eller af detta Utskott till dess mer eller mindre nytta och behöflighet granskas, vördsamligen tillkännagifva det Utskottets mening blifvit $f de öfrige irenne Bespectivc JRiksSiåaden bi - Bevillnings-Utskötteta Fetänkanden. fallen: hvadan någon åtgärd icke lärer vara i d«tta drnne tillgörande. Stockholm den 21 Junii 1S23. Ankom den 10 J lil Igiy. Memorial i anledning af skedd återremiss af Utskottets utlåtande, rörande, en föreslå, gen ny method till lltvillningeris utgå* rande och fördelningen m. m. s . k edan Riksens Höglofl. Stä-nders Bevillning*. Utskott under den 2o:de ~s is 11 Maji sig ulåttit, angående den af Herr Friherre Wrangel, H enning, foreslagne nya method till Bevillningens /utgörande och fördelning, samt fastigheters värdering, har, då frågan hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln till öfverläggning förevarit, bemälde Herr Friherre, under förmodan, att framställningen i afseende på den delen af det inlemriade förslaget, hvilken angår lottläggning af ali jord på landet, dess beräkning och möjligheten alt derefter fä jemka Beviliningen, att hvarken Staten derigenom förlorar, eller den Skattdragande deraf lider, icke varit nog tydlig, sökt ytterligare utreda detta ämne, med anhållan om återremiss af Utskottets Utlåtande, hvilken äfven blifvit af välbemiilte Stånd under den 6 Junii bifallen. 3'4 Bevillningsutskottets Beiänkanden.
Ständer blifvit godkändt, icke är af något annat Stånd biträdt, oagtadt derom skedd inbjudning, lärer detta beslut förfalla; men som Bonde-Ståndet helt och hållet ogillat Utskottens förslag, hvilket, hvad beträffar anslaget af 25o,ooo R:dr för uppbyggande af ett straff-fängelse efter Pensylvania-methoden, äfven är af Borgare-Ståndet afslaget, hafva, i denna del, två Stånd stannat emot två, deiföre Utskotten få inbjuda Borgareoch Bonde-Slåuden att förena sig med Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet om förslagets antagande, och i händelse denna inbjudning af begge Stånden afslås, hemställa Utskotten om volerieg i Förstärkt Stats-Utskott öfver följande Proposition: den, som bifaller Utskottens förslag, att ett extra Stats-snslag af 25o,ooo R; Ir må ställas under Kongl. Majrts Kådiga disposition, att, under loppet af nästföljande fyra år, successivt utgå till uppbyggande af ett straff-fängelse efter Pensy! vaniamethoden med celler för 3oo å 400 personer, samt att Rikets Ständer ål Kongl. Maj:t öfverlemna, att utse den ort, hvarest ett sådant fängelse bör uppföras; dock alt detsamma blifver till byggnad och inredning afskiljdt fiån ledan befintliga fängelser och corrections inrättningar, •Volerar Ja, ' • Stats Lag-samt Allm.-B c sv.- och Ekon Utskottens Memorial, N\0 I g4, 3 Den, det icke vill, voterar Nej-, Vinner Nej, kommer Utskottens föisla» om anslag för ett strafffängelse efter Pensylvania-methoclen att förfalla. Slockholm den i Maj 184*• STOCKHOLM, Elmuns och Granbergs Tryckeri, 1841 • Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-V(skottens Memorial, N;0 1$5. Ank. till Exp, Utsk. den ia Maj i84i, kl. i e. ta.
Ridr 25 öre; — och har Kongl. Majit i afseende ä förstberörda anslag vidare funnit, att då det hitintills varit för dermed afsedda behof fullt tillräckligt, detsamma tillika lämpligen kunde, till jemnande af llufvudtitelns slutsumma, minskas med dertill erforderliga 46 Ridr 92 öre; hvarigenom anslaget således skulle komma att från dess nuvarande belopp, 1,302 Ridr 13 öre, till 1,238 Ridr 96 öre nedsättas; varande, i anledning af denna framställning, yttrande af Utskottet meddeladt uti efterföljande 12:te punkt, till hvilken Utskottet alltså hänvisar. 22 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 85. För Handeln: liro) Reservat tons-anslaget till Lotserioch Fy rings-staterna. Som Rikets Ständer vid föregående riksdagar medgifvit, att hela Statsverkets inkomst af lotsoch båkmedel fått för lotsoch fyringsväsendets behof användas, har följaktligen beräkningen af utgifts-anslaget för detta ändamål blifvit sålunda uppgjord, att den beräknade inkomsten af båkoch lotssamt de s. k. danska fyringsmedlen, jemte värdet af de till lots-staten anvisade indelta räntor, 460 Rrdr, sammanlagda till en summa, blifvit under ofvanstående benämning såsom anslag å Hufvudtiteln uppförde. Med antagande att på samma sätt nu borde tillgå och således vederlaget för danska fyringsmedlen, 39,900 Rrdr, fortfarande ingå i beräkningen, bar Kongl. Majrt, enär årliga inkomsten af dessa medel, som i nu gällande Riks-stat äro uppförda till 180,000 Rrdr uti beräkningen öfver Statsverkets inkomster antagits till 240,000 Rrdr, begärt, att ifrågavarande anslag måtte varda tillökadt med skilnaden emellan nyssberörde tvänne summor, eller 60,000 Rrdr, med tillägg hvaraf till nuvarande anslaget, dess summa skulle blifva förhöjd till 280,360 Rrdr.
Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, förblifver denna artikel fortfarande tullfri vid införsel. Den af Utskottet för Ost föreslagna tull, 3 R:dr per centner, är också antagen utaf Presteoch Bonde-Stånden, hvaremot Ridderskapet och Adeln samt BorgareStåndet ansett jemväl denna artikel böra såsom hittills få tullfritt införas; och jemte det Utskottet till de begg$- sednare Stånden hemställer, att de måtte med de två andra sig förena om berörda' tullsats, får Utskottet, för det fall alt denna inbjudning icke antages, föreslå följande omröstning: 3. Den, som biträder Utskottets af Presteoch Bonde-Stånden godkända hemställan, att å Ost, alla slag, bör bestämmas en till 3 Rd:r centnern beräknad införselstull, röstar Ja-, Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer denna artikel att äfven hädanefter kunna afgiftsfritt införas. En lika införselsafgift, eller 3 R:dr per centner, är af Utskottet föreslagen samt af Presteoch Bonde-Stånden bestämd å Smör, men för hvilken artikel de begge andra Stånden likaledes beslutat bibehållande af nuvarande tullfrihet; och derest icke dessa sednare skulle vilja frångå denna mening, lärer härom böra sålunda röstas: 4. Den som, lika med Presteoch Bonde-Stånden, antager Utskottets förslag, att å Smör bör stadgas tull af 3 R:dr per centner, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer beslutat att Smör skall fortfarande vara vid införsel tullfritt. För artikeln Ister, alla slag, har Utskottet föreslagit en införselstull af 2 Rdr centnern, hvilket Presteoch Bonde-Stånden godkänt, men Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet ogillat, och för varan bibehållit nuvarande tullfrihet. Utskottet inbjuder de begge sistnämnda Stånden att instämma i det af de två andra fattade beslutet; men, om denna hemställan icke bifalles, lärer frågan böra genom följande omröstning afgöras: Smör. Ister.