Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I anledning' häraf, och sedan Deputerade af Afdelningen* för Riksgälds-Verket, ej allenast besett alla uti huset varande ruin, utan oek samtlige Ordförande för de Rikets. Ständers Utskott, hvilka & ifrågavarande luca! fått sig rum anvisade, blifvit anmodade att aflemna uppgifter på de bristfälligbeter, i anseende till utrymme tn. m., sorn ansetts böra afhjelpas;; så hafva Deputerade, beräffande först Borgare-Ståndets Sessionsoch Canci {- lie-rum, efter öfverläggning och i samråd med Motionairén Herr Halling, ansett, att en passande och tillräckligt rymlig local härtill skulle kunna erhållas, på det sätt, att, de: rum 2>ne trappor upp*. hvilka nu begagnas af Stats-Utskottet, utbytas; emot, den åt Borgare-Ståndet, förut anvisade men icke begagnade löcah. Emot verkställigheten af ett sådant förslag kan, i anseende till husets construction, något hinder ej' möta, enär, genom sidomurars borttagande i våningen 2:ne trappor upp, någon skada ej kail komma: att huset tillfogas, äfvensom det låter sig göra, att. i nämnde våning få högre rum;, enär öfra trossbottnen lian upphöjas nära 2 alnar utan att rubba yttre mura me eller yttre taket, emedan yttre muren befinnes; till denria höjd i vinden uppdragen öfver brandboltnen.. Till åstadkommande äfen sådan förändring; sorn: den nu ifrågavarande, måste murar borttagas i Stats-Utskottets nuvarande rum, nemligen skiljeväggen till venster allt ifrån det ställe, der en stor skorstenspipa uppgår och intill vestra gafveln, likasom tvärväggen, sorn skiljer stora rummet ifrån det lilla åt samma gafvel, hvarjemte den vid denna tvärvägg uppdragne stora skorsten borttages och de deruti anlagde pipor från nedra eldstäderne dragas lill en skorsten, som uppföres genom lilla förstugan åt vestra flygeln..
BorgareStåndet, Genom Utdrag af dess Protocoll för den 5 sistlidne månad, ett Memorial af Herr Santesson, hvari yrkas, att en närmare för» Bcsv. och Ekon. Utsk. Betänkanden. 261 klaring på afrada gill säd bör gifvas, och att i detta afseende en viss vigt bör bestämmas, nemligen 13^ gg: för en tunna Råg och 12 för Korn. Komma icke vederbörande öfverens, bör Konungens Befallningshafvande förordna tvänne Besigtningsman, vid hvilkas beslut det må förblifva, och i intet fall bör högre lösen åläggas än markegångspris, der ej Tiondegifvaren visat tredska, att fullgöra 6in skyldighet i rättan tid. Från Hedera. BondeStåndet, Genom ProtocollsUtdrag, af den 12, 17, 24 och 28 Februari, samt den g, 5 och 11 i sistlidne månad, Memorial af Carl Svensson från Jönköpings Läo, som yrkar, att räntetagaren bör åläggas sjelf emottaga sin spannemåi, då han bor inom sex mils afstånd från Tiondegifvarens hemvist, eller ock vara förbunden taga penningar efter årets markegång med tillägg af forlön 16 sk. per tunna; och att, i fall spannmålen skulle säljas och således uppbäras in Natura, den bör levereras i närmaste stad inom 6 mil, och slutligen att viss vigt å säden bestämmes. Arden lättare, bör räntetagaren få så mycket öfver i målet, som svarar e* mot bristen i vigten. D:o af Jonas Gråberg m. fl. från Carlstads län: att, som sättet, huru med uppsägning tillgår, ej allenast är för större delen 2Ö2 Besv. och Ekon. TJtsk.
Lika med hvad StatsUtsk. yttrat anser jag det visserligen vara af största vigt att man strängt förfar, när fråga är om embelsmäns försummelser och att således, om genom en sådan Staten kommer att lida någon förlust, ersättning derför strängt måtte af den felande utkräfvas. Den strängaste rättvisa kan likväl äfven någon gång gå får långt. Man mäste äfven taga i betraktande de mildrande omständigheter, som kunna förekomma. För hvar och en som tagit närmare kännedom derom är det uppenbart alt hvad som ligger presidenten af Billberg och kanslirådet Wallerius i egenskap af departements-chefer till last, till betydande del ligger endast deruti att de icke varit i stånd att upptäcka det fel som af underlydande tjenstemän blifvit begångna och hvilka derjemte varit af beskaffenhet att de svårligen kunnat af de högre embetsmännen upptäckas. Det ligger också i sakens natur att den högre embetsmännen har svårt att se om några förfalskningar begås af de underlydande. Det är kändt att dessa balanser uppkommit derigenom att förhållanderna varit oriktigt uppgifna tvertemot sanna förhållandet. Under sådana omständigheter, hade naturligtvis de högsta kontrollerande embetsmännen svårt att upptäcka bedrägeriet. Jag tror derföre att allt skäl kan förefinnas att bevilja den eftergift, som K. M. i sin nåd. propos. har föreslagit. Jag vill emedlertid icke derom nu framställa något vidare, utan blott fästa uppmärksamheten på de omständigheter, som anföras i Frih. Kramers reservation, uti hvilken flera StatsUtsk:s ledamöter instämt nemi. att de tjenstemän, som i första rummet ålåg att ersätta den balans, hvarom nu är fråga, redan aflidit och att deras sterbhus icke ännu blifvit, beroende af konkurs, tredda, samt att endast denna utredning kan utvisa i hvad man brist uppslår hos dem att kunna godtgöra den balans, som sedermera i andra rummet skulle af kanslirådet Wallerius och presidenten af Billberg fyllas. Under sådana omständigheter synes det mig vara för tidigt att af dessa embetsman utkräfva något innan det visar sig i hvad mån de förras tillgångar kunna lemna någon ersättning.
Således äfven under denna lindriga form är en sådan beskattning något, som enligt min tanka ej bör åläggas annat än efter den sorglälligaste pröfning af dess nödvändighet. Man återkommer derföre till frågan, huruvida det behof, hvarom nu talats, eller sjöförsvarets reorganisation, är så trängande, att en extra beskattning derföre bör vidtagas. Afven jag medgifver att detta behof är ganska stort och vigtigt; men en annan fråga är, huruvida tidpunkten just nu är inne att göra denna stora kraftansträngning. Det är derom jag för min del hyser tvifvel, då efter mitt omdöme de vigtigaste punkterna i sjöförsvaret för ögonblicket äro så ovissa och sväfvande, att något afgörande steg i detta afse - 86 Den 15 November f. m. ende, med anlitande af alla tillgångar, för närvarande icke bör tagas. Jag tror således, att man vid detta tillfälle icke med skäl bör gå mycket längre än att åtaga sig den ej obetydligt Ökade uppoffring, som K. M. föreslagit, och att nu antydda omständigheter utgöra fullt giltiga förklaringsgrunder hvarför K. M. nu icke velat äska större anslag, än som skett. Frih. Leijonhufvud, Broder Abraham: Ehuru icke sjelf sjöman, omfattar jag dock med lifligt intresse allt som rörer vårt sjöförsvar, dertill än mera äggad genom den kommendering, jag under flera år haft i Carlskrona. Jag har derunder varit nödsakad att noga öfverväga allt, som kan hafva sammanhang med försvaret af nämnde plats eller andra dermed jemförliga ställen i vårt land. Då jag nu uti Hr Brakels förslag funnit att han här och hvar synes vilja förkasta alla grundgående fartyg, och under diskussionen ingen anmärkt denna ensidighet eller deremot uppträdt, så har jag ansett mig böra göra det, om ock, hvilket jag antager, flertalet af de närvarande ej dela hans åsigt häruti. Huru skulle t. ex. ett fartyg af La Gloire’s storlek kunna intränga uti Mälaren eller der manövrera? Och dock är det sannolikt eller åtminstone ganska möjligt, att Mälare-dalen blir ett område lör ett fälttåg, i den händelse fienden anfaller vårt land.
Enär vidare, beträffande färgadt bomullsgarn, det förekommer, att af turkiskt rödt med 8 sk. tull under åren 1843—1845 införts i medeltal något öfver 100,000 skålpund, men af annat färgadt garn mot 12 sk. tull endast 1,500 skålpund, synas särskilta tullbestämmelser för det färgade garnet icke vara erforderliga, utan torde allt färgadt bomullsgarn lämpligen kunna få införas mot en gemensam afgift af 8 sk. skålpundet. Den i taxan intagna föreskrift huru förhållas bör då villrådighet uppstår öfver en angifven varas hänförlighet till garn eller tråd, torde, såsom endast innefattande ett reglementariskt stadgande om hvad vederbörande tulltjenstemän hafva Bill. lill 11. 1 Afd 10 Baft. 34 Kongl. MctjUs Nåd. Skrifvelse, N:o 40. att vid taxans tillämpning i denna del iakttaga, och hvilket blifvit dem genom särskilt cirkulär meddeladt, lämpligen böra ur tarifen utgå. Deremot och då rubriken tråd, der densamma längre fram i tarifen förekommer, omfattar sådan vara så väl af metaller som af växtämnen, men det synes lämpligare, att tullbestämmelserna för de särskilta slagen deraf komme att inlagas under de ämnen, hvaraf tråden består, så och efter det denna åtgärd redan blifvit föreslagen för tråd af guld och silfver genom dess inbegripande under gulddragarearbeten, hemställes, hvad nu först angår bomullstråd, att för densamma må näst under bomullsgarn inrymmas en särskilt rubrik.
Nådiga uppmärksamhet på den under den 28 sistlidne Augusti utkomna Författning; hvilken medgifver allmogen en nära obegränsad slöjdefrihet och att» utan motsvarande afgifter, inom städerne, uti öppna bodar till Lagsamt Allm. Btsv.- och Oecon.-Ulsk. Betänkande N.o 33. 21 salu hålla sine slöjdealster, hvilket utan tvifvel ingriper uli BorgareStåndets egande frioch rättigheter, enär detta Stånd aldrig medgifvit andre medborgare begagnandet af lika förmoner med sig, än dem som derföre erlägga motsvarande borgerlig tunga. Att bemälde Författning, om dea fortfarande blifver gällande, skall föranleda Städernes undergång, ulan att landet deraf hemtar någon sann och varaktig nytta, lärer, vid ett närmare granskande deraf, lätt inses, och torde af erfarenheten snart blifva bekräftadt. Jag vågar tro, att de af öfrige Riks-Stånden, som rättvisligen, i det längsta, söka att vårda egna privilegier, borde äfven vara mone derom, att Borgare-Ståndet får tillgodonjuta de sina; och att Rikets Höglofl. Ständer, till följe deraf, täckts hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla derom: att bemälde Författning, af den 28 Augusti, måtte blifva antingen helt och hållet inhiberad, i 11 tills dess hufvudfrågan om näringsfriheten blifver afgjord, eller ock finge undergå den förändring, som är nödig för ett närmare bestämmande af gränserne emellan stadsoch landtmanna-näringarne, än sorn nu deruti finnes, på det alt de båda' må kunna fortgå, utan att skada hvarandra. — Slutligen får jag förklara, att jag förenar mig med den Reservation, som Herr Rådman Holm afgifvit och som åtföljer Betänkandet.” 5:o af Hans Jansson: ”De omsländigheteter, som synas mest tala emot bifall lill sammansatta Utskottens Betänkande, eller, som är detsamma, emot 1823 års förslag, äro, efter min tanka: 1:0
IV-, i hvad densamma angår tillstyrkandet, att utlåningen i Diskontväg icke må ökas utöfver det belopp, hvartill densamma vid sisllidne Riksdag bestämdes; e) Herr J. A. Arnbergs, angående afskaffande af de så kallade respit månaderne å aila från och med år 1845 utgående DiskontLån; f) Riksdagsfullmägtigen Tobias Linds från Bohus Län, i fråga om ut sträckning af tiden för Banko-Diskont-Låns återbetalning och omsättning; g) Riksdagsfullmägtigen Måns Pehrssons från Skåne, om inrättande af flere Låne-Kontor, för bedrifvande af Diskont-rörelse samt angående tillökning i arfvodet för Ledamöterne i Diskont-Direktioner ne; h) Riksdagsfullmägtigen Anders Jonsson från Östergöthlands Län, an gående nedsättning af räntan för Diskont-Lån; i) Herr Doctor Bromans angående lån till kyrkobyggnader; samt k) Riksdagsfullmägtigen Ola Svenssons från Malmöhus Län om förändring i stadga liderne rörande skiftesoch odlings-lån. Banco-UtskotteU Betänkande, N:o 29. 27 Uli del föregående har Utskollet anmärkt fördelen deraf, alt eli maximum för Bankens hela lånerörelse bestämmes. Utskottet anser äfven, alt eli maximum för hvarje serskild lånerörelsegren bör fastställas, på det alt icke uti någon viss må kunna indragas en större del af det hela.
Till bemötande af min i mitt första anförande gjorda erinran om den ringa säkerhet för handlingars vård i Häradsrätternas archiver, har Ilr Gr:n omförmält, hurusom Svea Hofrätt med ett ansenligt ansvar belagt sin Advokatfiskal för den försummelse, hvartill han i afseende på tillsynen öfver besagde archiver gjort sig skyldig och Gr:n har yttrat förhoppning derom, att denna Hofrättens åtgärd skulle vara en lexa, som för framtiden borde förhindra eller afvärja dylika försummelser. Jag har, som Hr Grin väl vet, den visserligen icke afundsvärda lotten att vara en af åklagare-maktens organer och på grund af min derigenom vunna erfarenhet, kan jag försäkra Hr Grin, att fastän mången tjensteman blifvit, för brott och förseelser dömd till ansvar, sorn understundom varit ganska drygt, såsom t. ex. tjenstcus förlust och förlusten af rättigheten alt i rikets tjenst vidare nyttjas o. s. v.; detta likväl icke hindrat att ju lika beskaffade brott och förseelser, ånyo blifvit begångna. Således om en Advokatfiskal blifvit dömd till ansvar för försummelse, ligger deruti ingalunda nilson garanti, alt ju icke en lika beskaffad försummelse kan inträffa hos en af hans efterträdare, äfven om sådant icke skulle ske på ett eller annat tiotal af år. Slutligen har Grin sagt, att R. o. Ad. icke bör omgifva sig med en ringmur af privilegier, de der reta till anfall. Jag hemställer till Eder, Mine Hrr, om R. o. Ad. numera eger några privilegier. Det enda, som oss återstår, är rättigheten att deltaga i lagstifningen och rådslagen om rikets angelägenheter.
Skrifvelse, N.o 86. industriella krafter, hafva Rikets Ständer, på de skäl jemväl och lill det ändamål, som omförmälas uti det E. K. M:s ofvanberörda Nådiga Proposition bilagda Stats-Råds-Protocoll för den 10 Juli sistlidne år, för ilråga varande chartors upprättande beviljat ett reservations-anslag å General-Landlmäteri-Contorets Stat af 3,000 R:dr årligen. 3:o Landt-Staten. d) I likhet med hvad E. K. M. Nådigst föreslagit, hafva Rikets Ständer medgifvit: att Härads-skrifvaren i Herjeådalens Fögderi, som nu åtnjuter i lön 16 R:dr 32 sk., mantals-skrifnings-provision 100 Ridr och bevillnings-procent 20 ä 24 R:dr årligen, må, utöfver dessa belopp, undfå i lön 400 R:dr; att Kronofogden i Leke och Carlskoga Häraders Fögderi, hvars löne-inkomster utgöra omkring 370 R:dr om året, må dessutom erhålla 400 R;dr; att t. f. Häradsskrifvaren i sistnämnde Fögderi, hvilken, intill dess regleringen af Fögderien inom Örebro Län kommer i verkställighet, endast uppbär ett arfvode af 300 R;dr, jemte några obetydliga provisioner, må tilläggas 400 R;dr i arfvode, samt att, lill lön för en Länsman i det behöfliga nya Länsmans-districlet, innefattande Nykyrka, Motala, Vinnerstads och en del af Krigsbergs socknar i Aska Härad och Östergöthlands
Okunnighet i andeligt vetande är hos vårt folk, icke allenast hos massan, utan jemväl i lika stort mått hos de s. k. bildade klasserna, verkligen sådan, att om man företoge sig att anställa en undersökning t. ex. om grunden, hvarpå personer bygga sin religiösa tro, skulle enhvar, som är i tillfälle att bedöma saken, komma till den slutsats, att de derom, från kristlig synpunkt sedt, hafva liten eller ingen kunskap; ja, man skulle måhända till sin förvåning finna, att. med undantag att dessa personer hvarken tro på profeten eller dyrka bilder, de likväl, med afs:de å den oreda som råder i deras upfattning af den Evangeliska läran, lika väl kunna kallas katholiker eller mahomedaner som bekännare af vår reua bibliska lära. Med ett ord, såvidt man vill påstå, att de bestående förhållandena skulle vara fullt verksamma för beredandet af en sådan kristendomskunsknp, sora utgör en anledning och ett medel till framkallande hos individerna af kristlig anda och lefverne, så påstår jag å min sida, att endast okunnighet, likgiltighet eller enskilda beräkningar kan vara grunden för en sådan upfattning af det religiösa tillståndet inom samhället. — Vända vi oss åter till uppenbarelserna inom samhi 'ets yttre lif, så kan visserligen ännu mindre derifrån liemtas anledn. att beprisa den förmenta tillvaron afen lefvande kristendom inom detta samhälle. Den fasansfulla utsträckning, som förbrytelserna emot sjette och sjunde Budorden vunnit inom vårt land, borde tillvinna sig äfven den blindes upmärksamhet och deltagande, så tnycket heldre, som brotten emot sjette Budet af båda könen upfattas såsom föga anmärkningsvärda, ehuru hvarje tänkande och allvarlig menniska måste inse den förfärliga inverkan, som detta slag af brott utöfvar på samhällets grundval, familjen, och på det slägte, som upväxer i saknad af det skydd familjen lemnar sina medlemmar. — Jag förbigår i öfrigt och vill icke här ingå i någon granskning af det sätt, hvarpå vi i lefvernet tillämpa en religion, hvilkens okända och derföre dolda bokstaf Svenska folkets Den 31 Oktober f. in. 259 representanter med rätta synas rara så ifriga att försvara.
Kungörelsen den 11 Maj 1855, angående grunderna och sättet för markegångsprisens bestämmande; 6:o Anders Andersson från Göteborgs län. om anställande af en extra provincialläkare för Inlands Södre och Nordre härad; 7:o samme man, om anslag af allmänna medel för omläggning af vägen emellan Kongelf och Kyrkoby gästgifvaregård; 8:o Erik Johan Hudberg från Calmar län. om anslag af allmänna medel för anläggning af en hamn vid Böda på Öland; 9:o samme man, om anslag af allmänna medel till aflöning åt en ytterligare lärare vid pedagogien i Borgholm; 10:o samme man om båtsmansroteringens upphörande; li:o Jöns Andersson från Malmöhus län, om återgång till kyrkorna i Skåne af den till universitetet i Lund utgående kyrkotionde, m. m ; 12:o Cart Johan Svensén från Calmar län. om utvidgning af allmänna elementarläroverket i Oscarshamn; 13:o samme man, om statsanslag för anläggning af en hamn å norra delen af Ölands vestra kust; och Prot.-Utdrag den 13 November 1865. 37 i 4:o Per Nilsson från Malmöhus län, om skattelösen af alla inom Lunds stift varande domkyrkooch kyrkohemman, m fl. lägenheter. S. D. Till Bevillnings-Utskottet remitterades vid nu skedd föredragning motioner af: l:o Per Nilsson från Christianstads län, om vissa ändringar i Kongl. Förordningen den 18 December 1863. angående vilkoren för bränvinstillverkning; 2:o Carl Dahlgren från Elfsborgs län, om ändring af Kongl. Kungörelsen den 4 December J 863, om stämpelpappersafgiften, m. m.; 3:o Ola bosson Olsson från Christianstads län, om vissa ändringar i Kongl. Förordningen den 18 December 1863, angående vilkoren lör bränvinstillverkning, m. m.; 4:o samme ledamot, angående belopppet af den till brännerikontrollör utgående ersättning; och 5:o Anders Persson från Christianstads län, om ändring i Kongl. Förordningen den 18
' Detta Magazin, belägit pä 18 mils afständ frän Calmar ligger i en ort som är sädes. gifwande och hwarifrän be. -< qwäm segelfart är till andra Sjö-Magaziner; och länder dr aflägsnaste Räntegifvare frän Calmar till mycken lisa, dä de der fä aflemna deras Ränte. Spannemäl. Är 47« Westeräs. We^riK. Wisby. Vstads Arebro. Dea iz September. Är nödigt för Spannemäls upplag för bäde Westeräs och ! Stora Kopparbergs Län. samt ^ äfwen för intägten af Ränte' Spannemälen, hwaraf Näzen ärligen erfordras för höfwen i Stockholm. ' Det enda i Länet och tjenar till upplag för Spannemäl, som i mitzwäMr behöfwer LitföraS frän närmaste Sjöstäder. In. tägt af Ränte» eller Utffylos^Spannemäl inträffar der sällan. ^ Bchöfwes lör Spannemäls upplag i mitzwäMr, och för dc upphandlingar, som der i goda är göras. - I anseende till angränsande semmante Spannemälsland och , beqwäm belägenhet för träns. < porter till andra Magaziner wid i Östersjön, har detta Magazin blifwit bibehällit, men ortens Spannemäl är i allmänhet mycket lätt och flö. Det enda i Länet och säledeS ^ nödwändrgt för upplag till und. ^ sättningar i mitzwäxtär. Ränte. Spannemälen kan inrymmas i Slottet när den in natura utgär. I Den iz September. 477 I anledning af hwad lälunda anteknad! är, skulle följande Magaziner kunna försäljas: Boräs Magazinshus. Köpings dito. Norrtelje dito. Strömstads dito. Södertelje dito. Men de af Riksens Högloft. Ständer Lill indragning föreflagne: Linköpings Ekesjö Carlshamns Westeräs Warbergs Uddewalla Lidköpings eller Mariästads och Upsala fordna Bränneri Magazinshus, synas nödwändige att bibehälla.
S. D. ^ anledning af derom ssedd framställning. fann Bonde-Standet lampeligt, att Kongl. Majus Nådiga Proposition, angående Tullwerket, äfwen ma till Allmänna Beswärsoch Ekonomie-Uiskottets Utlakande öfwerlemnas. Ut suxra. lox ?rotoco1Ic>, 6. Utdrag af protscollet, hållet hos Hederwär da Dondc-Standet, wid Urtima Riksdagen i örebro den i Jlunii 1812. S. DRemitterades: Till Stats-lltstottet: Riksdagsmannen Daniel Selanders och Per Nilssons Mcmorialer, angående förhöjning i Post-Legan Till Banco, Utskottet: Hans Hanssons och Eric Anderssons fran Dalarne Memorial angående Disconkers och Private Asstgnationers indragande. Till Lag-Utskottet: r:o Den del af Daniel Selanders ofwannamnde Memorial, som rörer förändring af forum i Post-Nättsina!. 2:0 Olof Jonassons fran Bohus Län Memorial, angående rättighet att anlägga Mjölgwarnar, utan föregången syn. Till 412 Den z Junit. Till Allmänna Beswärsoch Ekonomie Utskottet: Riksdagsmannen Andreas Erlandssons fran O and Memorial, angående skyldighet förhwar vch en att deltaga i Saltpetters anskaffande. Lie Lx krotocollo, 6. Lriiilrmsn. Uppläst hos Ridd. och Adeln den ; Juni,'. , Preste-Ständet den z Borgare-Slandet d. z Bonde-Stänget d. Z wördsamt Memorial! benoni ankomna Remisier hafwa Riksens Stander älagt Expeditions-Utffottet, att pä behörigt satt till Expedition befordra den Instruktion för Riksens Ständers Revisorer öfwer StatsBankooch Riksgälds-werten, hwilken wid Riksdagen är 1810 af Riksens Stander stadgades, men wid berörde Riksdag icke kommit att utfärdas.
Expeditions-chefens arfvode nedsattes till 2,000 R:dr; 1 General-stahs-ofticers (sous-chefens) arfvode bestämdes till 1,000 R:dr. I öfrigt godkändes Utskottets förslag, med undantag af beloppet till stallhyra och med rättelse i fyllnads-summans belopp, enligt nu anmärkta beslut. 12:o. Generalitels-staten. All tillökning i afseende å denna Stat afslogs. 13:o. Topografiska Korpsen. Chefens aflöning bestämdes till 4,500 R:dr; Öfverste-löjtnantens till 4,000 R:dr; och Majorens till 3,500 R:dr. I öfrigt bifölls förslaget, med rättelse i tillöknings-summan. Indelta Arméen: 14:o. Utskottets hemställan bifölls, med följande tillägg efter slutordet: ”försedda, äfvensom för de tjenstemän inom Arméen, hvilka för det hufvud sakliga af deras lön uppbära indelta räntor antingen in natura eller genom lösen efter gångbart pris”. 15:o. Utskottets åtgärd godkändes. 16:o. Utskottets hemställan bifölls. 17:o. Utskottets tillstyrkan bifölls; med den ändring, att anslaget icke finge betraktas såsom förslags-anslag, utan såsom reservations-anslag. Värfvade Arméen: 18:o. Lifgardet till häst. All tillökning i afseende å denna Stat afslogs, i följd hvaraf det borde vid nuvarande löne-stat förblifva; dock att rations-ersättningen skulle utgå i enligBih. till Ii. St. Prot. 1856 1857. 9 Sami. 51 402 Prot.-Utdrag den 6 Juli 1857. het med det i sådant hänseende särskildt fattade beslut och hästarnes antal i sammanhang dermed minskas såsom Utskottet föreslagit, hvaremot Utskottets hemställan under litt. c (sid. 35) förföll.
Majrt uppgifne behofven och dea af Motionairen föreslagne ökning af Befäl dessutom icke åstadkomme någon fullständig organisation af ifrågavarande Bataillon, kan Utskottet icke tillstyrka bifall å Grefve Lewenliaupts ofvannämnde motion. 15:o AVid Commendants-staten förekommer icke någon annan förändring, än att ifrån densamma bör utgå och till allmänna Indragnings-sla - Stut'-Utskottet: Ihl. N:o 8r« *9 ten öfverflyttas den aflöning, Commendanlen å Warbergs f. d. Fästning uppburit, och hvarom Utskottet, tili följd af i ämnet serskildt erhällen Nådig remiss, kommer att utlåtande afgifva, i sammanhang med regleringen af allmänna Indragriings-statens utgifter; Varandes derjemte till Kronan indragen den indelta ränta, som, uppförd å anslaget tili ved och ljus för Fästningsoch Garnisons-orter, hittills utgått till Commendants-stateu på Warberg. 16:0 Uti serskilde motioner hafva, bos Ridderskapet och Adeln, Herr Friherre Sparrej Sixten, och, inom Bonde-Ståndet, Rkksdägsfullmägtigen Anders Danielsson ifrån Elfborgs. Län föreslagit tillökning i lönerne för Leclorerne vid Kongl. Krigs-Academien på Carlberg ifrån 600 till 1000 R:dr, och hvartill för 5 Leclorer skulle erfordras ett förhöjdt årligt anslag af 2000 R:dr.