Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lyckligtvis behöfde hon icke länge sväfva i okunnighet härom. ”Nej, hör på barnet!” svarade tant Regine Sofie skrattande och klippande med ögonen, ett säkert tecken till belåtenhet. ”Minsann kan icke hon försvara sig sjelf – det gör du rätt i, min lilla! Stå på dig, du, mot Henriette, när hon sätter dig i trångmål!” ”Jag visste icke” yttrade unga frun med en stor geste på hufvudet, ”att landsortsdamerna voro så tyckmyckna – men jag skall väl akta mig en annan gång att skämta med fröken!” ”Du må gerna skämta huru mycket som helst”, återtog Blenda, som nu hastigt och med en vänlig rörelse räckte handen åt Henriette, ”men skratta icke åt mig – ty det käns så ondt, att jag blir alldeles som om jag icke vore jag sjelf.” Det låg ett så afväpnande behag i Blendas både ton och sätt, då hon, med denna för första gången begagnade förtrolighet, gick emot sin kusin, att Henriette, åtminstone för tillfället, kände sig besegrad. Och, kyssande Blendas kind, sade hon småleende: ”Du är just en liten näbba, och det skall du få heta, om du förkastar att vara den lilla enfalden från landet!” ”Med den tonen får du kalla mig allt hvad du vill – ack, så älskvärd du kan vara!” Efter en förträfflig middag, intagen i en sval berså, satte sig sällskapet att afvakta den förstärkning, som väntades från granngårdarna. Under det Blenda, luktande på de sköna blommor, hvarmed kusin Patrik försett henne, för sig sjelf undrade huru hon som bäst skulle skicka sig i societeten, började fru Regine Sofie anställa förhör efter gästerna. ”Det här starka rosendoftet, med suset i träden och suset i sjön, gör mig just lite sömnig – sladdra derföre du, Henriette, som har lätt för det, och säg mig hvilka du väntar Men jag menar att du redan somnat, min kära syster Emerentia!” ”Jag – nej, jag är långt ifrån sömnen!” Och häri hade den goda själen fullkomligt rätt.
Det borde derför, efter min tanke, stadgas, att då egare till intaget kreatur ej är känd, vare den sorn kreaturet intagit skyldig att, innan det må afyttras, låta det upplysa såsom sagdt är om hittegods, samt derefter låta från predikstolarne i länets kyrkor uppläsa kungörelse om kreaturets intagande. Den lindring, som enligt 5 § kan i vissa fall uppkomma i stängselskyldighetens fullgörande, vill jag, för den händelse hälften-principen kommer att godkännas, äfven hafva utsträckt till alla de fall, der ena sidan finnes af stängseln märkligen betungas; och torde också en uppstådd fråga härom böra först hänskjutas till afgörande af Gode män, innan den må under Domaren dragas. Äfven torde det vara nödvändigt, att något särskildt i förordningen inflyter om huru stängas skall vid fägator och för skifteslagets gemensamma behof uttagna vägar, grustägter, vattenställen och andra allmänna platser. Ty icke kan det väl vara rättvist att den som vid laga skifte fått en allmän väg, fägata eller dylikt ensamt på sitt skifte; dertill skall vara skyldig att ensam uppehålla stängseln. Med anledning af hvad jag nu anfördt vågar jag föreslå: att Rikets Ständer måtte besluta sådane ändringar i det nådiga lagförslaget , som öfverensstämma med de åsigter jag framlagt.» STOCKHOLM, tryckt hos Eric Westrell, 1857. Sammansatta Laysamt Allm. Bese.- och Ekon,-Utsk:s Utlåtande N:o 39. Ank. till Exp.-Utsk. den 11 Nov. 1857, kl. 11 f. m. Utlåtande, i anledning af' ålerremiss af' Sammansatta Utskottets Betänkande N:o 35, rörande väckt motion om förändra dl sätt för utfärdande af sådatie författningar, hvarigenom förut gällande lag skif (ning i en eller flera delar förändras.
Herr 8esiutrsrcrzr,t2> ffoban bsterm.1t>d Upläste ett Diccamen sä lydande: Stars-Utsikottet har uri Dest Betänkande em Finsika Armsens lönings förmäncr jämte accords er» säktliingar, föreflagik Ve grunder hanvid boede följas. Denna del af wär Aenise, hnilken under sidne ste krig inlagt sä Mycken ära, har rätt, art af sikt Fä» derneöland fordra ert billigt understöd i närmaste likhet med htvad den tilförene i tjenst n äkniuk t, intill dest den pa andra Regementet Med lika löningsförn.äner kan blifwa placerad. Stats.llrs^ottet synes ej ho<wg gjort afseende ra be inkomster sä wäl den indelte Officer» jon, jiinehaf» warn af wärswadl Compagnie lagligen haft, da i.a sä smä lönings förmäncr bstfwil för deste förestague pä cxpectcmce stat, Hwad Den 20 Deccmbee. 1247 »Hwad äler acccrds ersättningar beträffar, har TkatS-lltsrLl.ct wäl warit af ren tanka, akt de hora äga runi för de Officerare som hilkomma och bliswa pä andre Ifegemenlcr med lön placerade, men ätcr för den? svm aflida med expectance lön, allcnast i dek fallet dä Le efterlämna Enka och Varn, samt afstyrkk accords ersättning för dein som i Finland quarstanna. Kongl. Förordningen angående accorder af Len Z2 Intin i79Z, stadgar tydligen uri i §. "att för Of» 'plcers beställningar med lön pä Skak kommer as till''lrädarcn accords-summa ark erläggas antingen ledighe» ''ten upkommic genom dödsfall, afsked, befordran, flytt» ' ning, eller af hwad annan tillfällighet som helst."
Hr Frill. o. Landtm, utlät sig, att ehuru de yttrade meningarne afvikit från Utskms förslag, ansåg han sig likväl böra framställa propos. å detsamma, hemställande alltså, om R. o. Ad. behagade bifalla hvad Utsk:n i 2 inom. af i5 jj:n föreslagit. Ropades nej. Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade antaga Utskms förslag med Hr von Hohenhausens tillägg. Ropades ja och nej. Hr Landtm, hemställde, oni R. o. Ad. behagade antaga Hr Ribbings förslag. Piopades äfven ja och nej. Hr Landtm, förnyade sin förut gjorda propos. lill antagande af Utskms förslag med Hr von Hohenhausens tillägg. Ropades starka ja, blandade med många nej. Då Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att ja öfverröstat nej, begärde Hr Ribbing votering. Upplästds till justering och godkändes följande votertsproposition: - Den 'i\ F c b i' u a r i e. m. 633 Den, som bifaller Bancooch LagUtskms förslag till 2 mom. i i5 §:n med följande af Hr von Hohenhausens föreslagna tillägg vid mom:s slut, nemi.: "Mot andra lottägare förfares, som allmänna lagen i tliy fall stadgar,” voterar ia; den det ej vill, voterar ne|; Vinner nej, erhåller ofvannämnda i mom. följande lydelse: "Om full tillgång saknats bos den eller de sålunda lagsökte, kan bristen iios öfriga lottägare genom ny lagsökning utkräfvas. ” Efter voteringens slut, befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — i5. Nej — 8. 16 §:n. R. o. Ad. ansåg denna §, i följd af Ståndets vid l5§:a fattade beslut, böra förfalla. 17 och 18 §§: n e. Dessa båda §§ biföllos. 19 §:n. Hr von Hartmansdorff:
Värde å 2 R:dr knbikfoten. Oindelt. Mått. Värde förslagsvis å 2 R:dr kubikfoten. Summa Riksmynt. Civil-dcpartcmeiitct. Stats-råden utan Departementer: 3 å 12,000 R:dr Departements-chefen: Nuvarande anslaget 15,000: — Tillkommer: årlig hyresersättning 2,000: — Departementets Expedition: Nuvarande summan 44.600: — Tillkommer: Förhöjning i anslaget till gratifikationer åt extra-ordinarie tjenstemän och vaktbetjente uti Expeditionen 1,000: — Kommers-kollegium: Nuvarande anslaget 88,600: — Tillkommer: löneförhöjning åt 3:ne Vaktmästare, å 50 U:dr hvardera 150: — Statistiska Tabell-kommissionen. (Derunder 4 särskilda reservations-anslag~å~~lillsammans 14,250 R:dr). Nuvarande beloppet 26,200: — Tillkommer: Förhöjning i allöningen för Chefen vid Statistiska Byrån 500: — samt i reservations-anslaget »till arfvoden åt tillfälliga biträden» en tillökning af 3,000: — Landtmäteri-stateu: Penningar: Tillkommer: Förböjning a) i lönen för Landtmäteri-sekreteraren 500: — b) i lönerna för 3:ne Ingeniörer vid Generallandtmäteri-kontoret, å 600 R:dr åt hvardera 1,800: - — c) Nytt anslag till lön åt en Amanuens vid nämnda Kontor 1,200: — d) Tillökning i lönen lör Andre Vaktmästaren derstädes 50: — e) Nytt anslag till arfvoden åt Lärare för Landtmäteri-elever 3,000: — 6,550: — 95,495.. j. års Riks-stat 1,304: 99. Indelta räntor, såsom i 1861 För Rikets ekonomiska Karte-verk, Reservations-anslag: Nuvarande summan bibehålies Öfver-ståthållare-embetet: Nuvarande anslaget 70,049; 45 Tillkommer:
Inom mig nödgas jag djupt beklaga att en, efter mitt omdöme, så förnuftsvidrig och emot Kristendomens anda stridande lag, som 3 § i 1 kap. Missgernings-Balken, ännu kan gälla; men, så länge man underkastar sig en sådan lag, mäste man äfven fördraga följderna deraf, och då jag af denna orsak anser mig för närvarande böra afstyrka hvarje mot grunderna i nu gällande Konventikel-plakat stridande ändring af detsamma, nödgas jag likaledes afstyrka bifall till den, som nu blifvit af Utskottet föreslagen. Af Herr Professoren Nordström, ./. J■ Uti förslagets 1 :sta § rörande husandakten fanns i den först uppsatta redaktionen ett förklarande af innehåll, att utom husfolket äfven familjens umgängesvänner kunde i en sådan andaktsöfning fritt få taga del, men hvilket vid förslagets slutliga granskning uteslöts. Detta uteslutande kan jag för min del ej godkänna. Ett sådant .förklarande var i min tanke nödigt, ej allenast emedan det till sin rättsgrund ligger inom husfridens område, utan än mer, emedan det utgjorde en för tillämpningen behöflig anvisning på den gräns, der husandaktens fria utöfning skulle upphöra och iakttagandet af de för anställande af större sammankomster för gemensam andakt föreskrifna vilkor blifva en skyldighet. Sammankomst af det sednare slaget var dessutom i den först bordlagda redaktionen betecknad med ordet offentlig, och då äfv'en detta ord sedermera borttogs, synes ett nytt skäl derigenom hafva tillkommit för bibehållande af ofvannämnda, nu från l:sta § uteslutna, mening. Då förslagets ändamål är att gå det religiösa lifvets fordringar till mötes med en större frihet för gemensam andaktsöfning, än hittills varit beviljad, utan att likväl eftergifva något af den ordning, hvarigenom kyrkan söker upprätthålla siri enhet i tro och Gudstjenst, synes det mig att förslaget i mera bestämda uttryck, än sorn nu skett, bordt framställa denna sin grundtanke, och får jag derföre i nämnda afseenden här nedlägga min reservation, med den anmärkning, att jagförst mot slutet af frågans behandling inom Utskottet i densamma deltagit. Uti denna reservation instämde Herr Prosten Malander.
I detta län, hvarest vid revisionsårets slut något stamholländeri icke fanns, hade, på särskild genom länets hushållningssällskap gjord framställning utaf hushållsgillet inom Oppunda härad, hvarest hågen för en förbättrad boskapsafvel synes jemväl hos allmogen vara i lifligt tilltagande, tvenne Ayrsliire-tjurar blifvit på olika ställen stationerade, för hvilkas begagnande låg afgift lärer bestämts. § 5. Inventarieförteckningen öfver Kronan tillhöriga boskapskreatur vid stamholländerierna visar följande förhållande vid revisionsårets slut: Tjurar. Kor. på Gammalstorp i Skaraborgs län af Ayrshire-race 2. 20. » Riseberga » Orebro d:o » dito 2. 20. » Ultuna » Upsala d:o » dito 1. 20. » dito » dito d:o » korthornsrace 1. — » Lycksta » Westerås d:o » Ayrshire-race 1. 20. » dito » dito d.o » korthornsrace ]. — » Warpnäs » Wermlands d:o » Ayrshire-race 2. 20. » Lyckås » Jönköpings d:o » dito 2. 20. » Sundsholm » Kalmar d:o » dito i 2. 18. » Gräfsnäs » Elfsborgs d:o » dito 2. 20. » Näsgård » Stora Kopparbergs län af Ayrshire-race 1. 8. » Marienlund (Susegården) i Hallands d:o » Pembrokeshire-race 2. 20. » dito dito » dito d:o » Ayrshire-race 1. » Kungsgården i Gefleborgs län af Voigtländer-race 2. 20. » Haddorp » Östergöthlands d:o » Svensk race 2. 20. uppställda i Kalmar län, Ayrshire-race ’ 2. — Dito i Nyköpings d:o, dito 2. — Inköpta å Gammalstorp, för att år 1861 disponeras, Ayrshire-race — 20.
Utrymme för pröfning af de särskilda omständigheter, i anseende hvartill man finner, att barnen, oansedt föräldrarnes ådagalagda tredska, som dertill berättigar, icke böra från föräldrarna skiljas; en fördel, som icke bör förbises, enär stadgandet, livad angår rättigheten att skilja barnen från föräldrarna, är lika kraftigt om ordet ”må’' eller ordet ”bör” begagnas. Hr von Rosen: Instämmande med Hr Gripenstedt, får jag härmedelst betyga honom min tacksamhet för det villkor han fästat vid rättigheten att från föräldrar skilja deras barn, fullkomligen öfvertygad att om vi gå längre i stränghet, går skolväsendet bakåt. För öfrigt är det mig likgiltigt, om det beter att barnen "böra” eller att de "må” från föräldrarna skiljas; ehuru jag icke kan neka, att jag anser ordet "böra” här vara lämpligare än ordet ”må”; derföre alt rättigheten att lindra, hvilken bör åtminstone någorlunda bestämmas, mera begränsas genom det förra än genom det sednare ordet. Hr von Hartmansdorff: Beloppet af det vite, Hr Gripenstedt föreslagit till högst 3 r:dr 16 sk. b:co, anhåller jag att R. o. Ad. icke måtte fastställa till ett sådant maximum. Författningen angtde sockenstämmor och kyi koråd bestämmer maximibeloppet, som kyrkoråd äger att såsom vile ålägga, till io r:dr b:co. Samma belopp är bibehållet uti det uppgjorda förslaget till författning angrde sockennämnd. För en förmögen man, som tredskas att efterkomma skolstyrelsens föreskrift, vore några r.drs vite af föga 348 Den 17 Februari e. m. betydenhet oell ingalunda verkande till ändamålet, hvadan skolstyrelsen, derest högre vilen icke (ingo i sådant fall användas, skulle alltför hastigt nödgas skilja barnen från den treäskande. Äfven skulle det kunna handa, att någon fader vore så sinnad, att lian erlade ett föga kännbart vite, blott för att slippa omsorgen med barnens uppfostran. Af dessa skäl anser jag något maximum icke böra utsättas.
Rådmannen uti Wisby Klingvälls erhållna förskott, stort 3,475 R:dr, å entrepenadsumma för åtagen kruthusbyggnad invid nämnde stad uppgifvas skildt från öfriga på liqvid beroende förskotter, men utan anmärkning; och får Kollegium derom förmäla, att byggnaden är nära färdig, samt för förskottet godkänd borgen ställd 1 §- Under denna §. hafva Revisorerne framställt förhållandet med tilIökta aflöningsoch omkostnads-anslagen för Mariebergs Artilleri-läroverk, men utan att dervid fästa någon erinran. 2 §. 337 — 2 §. Rikets Ständers Revisorers framställning uti denna §. innefattar ej egentligen någon anmärkning mot Kollegii förvaltnings-åtgärder, men bör dock Kollegium, i anledning deraf, i underdånighet afgifva följande upplysningar, nemligen: att Eders Kongl. Maj:t, uti den af Revisorerne åberopade nådiga skrifvelse af den 10 December 1842, bestämt behofvet af handgevärsoch styckekrut för 6 månaders krigstillstånd, för Armeen, till 21,000 centner och för Flottan, till 19,000 dito, hvarförutan borde finnas 1,000 centner till försäljning, eller tillsammans 41,000 centner krigskrut, utom erforderligt bergskrut; men icke föreskrifvit tillökning af upplagen deraf i annan ordning, än att de ”af följande årens tillverkning skulle småningom kompletteras, i den mån utrymme beredas kunde å förråds-orterna att de tillökta krutqvantiteterna emottaga.
LXI. 107. A. 252. — med förslag, angående vissa förändringar af Bankens sedlar, till deras valeurer, text, format m. m., garantierna mot missbruk och förfalskningar, samt ordningarne inom Banken för olika sedelsorters utbyte och förvexling. LVU. B. 3q. •— med förslag till Reglementariska föreskrifter, i afseende å det Lån, som, enligt Utskottets Betänkande N:o 92, till 67 telopp af högst 2,000,000 R:dr Hamburger Banko, skulle komma att genom BankoStyrelsen upptagas, jemte grunderna för användandet af den Fond, som derigenom skulle bildas, egentligen till understöd åt Fastighetsägare. LVU. B. 12g. LXI. 107. LXIII. A. 248. BankoUtskottets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden om fortfarande af den tillfälliga Låne-rättighet för Stockholms Stads BrandContor, som, sedan år 1756, varit medgifven. LVU. B. 12g. LX. A. 228. — med tillstyrkan, att eftergift af StraffRänta målle beviljas för ett till Bonden Anders Larsson i Gunnarstorp af Elfsborgs Län utgifvet och hos hans Löftesmän utsökt Odlingslån. B. i3o. LX. A. 224. — med tillstyrkan, att i Banken hädanefter, såsom tillförene, måtte kunna till förvar aflemnas så kallade Deposita af flyttbart gods, under försegling, men emot viss afgift. LYII. B. i3o. LX, A. 224. — med anledning af väckt motion, angående rättighet för Länsmän och Underofficerare att i BankoDisconten erhålla Lån. LYII.
Häraf syiles tydligen följa, alt dessa StömAnnexoch Mensal-hemman icke äro sådane hemman, hvaraf Presterskapet, såsom löntagande, enendast uppbär kronoräntan, utan att de, i likhet med öfrige Ecclesiastique hemman, äro alt anse såsom Boställen, hvilka hvar och en Boställs-hafvare eger frihet att sjelf bruka och bebo, samt äfven att lill annan brukare, mot öfverenskomna vilkor, upplåta, och att således dessa hemmans försäljning, icke mer än andra Boställens, kan ega rum utan minskning i innehafvarnes löneförmonen Öftanämnde hemman kunna icke eller såsom krono-hemman behandlas, och tillhöra ej kronan, ehuru de, genom en förändrad form å Jordeboken, nu mera deruti antecknas under namn af krono-bem - a4 Besv. och Oecon. Utsk. Bet.-de. N.o 110. man. Enligt Kongl. Maj:ts Nådiga försäkran (len 8 October 1728 kunna Ecclesiastiquehemman och lägenheter icke genom sådana Jordeboks-förändringar ombyta den natur deni, enligt Privilegier, redan tillkommit; och beträffande den omständigheten, som vice Talmannen Jon Jonsson anfört, att, vid många af meranämnde hemman, räntan icke ensamt uppbäres af Presten, utan med honom delas af kronan, så bevisar sådant icke någon kronans egande rätt till hemmanen, utan blott att ett dylikt hemman blifvit af Donatairen upplåtet under sådane vilkor, hvarigenom en del af räntan blifvit kronan behållen, eller att den, på annat sätt disponerad, genom nu mera obekanta omständigheter blifvit kronan tillerkänd. Då Utskottet således icke i naturen af dessa hemman eller i nu gällande Författningar kunnat finna något stöd för en förment rättighet att dem, lika som Kronohemman, till skatte lösa, måste Utskottet dpek medgifva, att betydliga fördelar skulle åtskilliga åboer tillskyndas, om en sådan lösnings-rättighet klefve dem upplåten.
Enligt öfverskrifva handlar den nu föreslagna författningen om mord, dråp och annan misshandel. Deraf borde förväntas, att, förr än de gerningar, hvarmed dylik misshandel föröfvas, upptagits till behandling i författningen, deruti blifvit meddelade fullständiga föreskrifter angående de uti rubriken omförmälda brotten emot annans lif. Det svåraste af sistnämnde brott är mord, hvars alla känne tecken äfven igenfinnas i förgiftning, som, i uppsåt att döda, fulländas. Dernäst kommer dräp, ehvad det föröfvas A oskyld eiler skyld man. Vidare följer barnamord med de flera förbrytelser, som dermed ega sammanhang. Och till straff - Kongl. Maj:ls Nåd. Proposition M 59. bestämmelserna angående uppsåtliga brott emot annans lif sluta sig närmast de stadganden, som i afseende å vållande till annans död må erfordras. Från denna välgrundade indelning, som af lagens eget innehåll otvunget anvisas, afviker förevarande förslag i liera delar, utan att dessa afvikeiser synas vara af beholvet påkallade. Att, sä vidt ske kan, bibehålla Lag-beredningens plan för uppställningen, synes mig vara desto angelägnare, som, vid förestående kodifiering af de särskilda strafflags-författningarna, revisionen deraf komme att betydligen underlättas.» Justitie—rådet Södergren utlät sig: »Jag delar den af Justitie-rådet Iggeström delade åsigt om betänkligheten emot dei! nu ifrågaställa fortsättning af methöden att fragmentariskt omarbeta strafflagen.
Ernst Lebrecht inlemnadt sålydande mern.: Som min tid af trägna tjenstegöromål, serdeles under förmiddagarne, är så uptagen, att jag icke är i tillfälle, såsom Suppleant i Exped.Ulsk., dertill jag af H. R. o. Ad. varit utsedd, på kallelse, i Utsk:s öfverläggningar deltaga, föranlåtes jag härmed hos E. Ex. och H. R. o. Ad. vördsammast anhålla om befrielse från nämnde updrag, samt att annan ledamot må till Suppleant i Exped.Ulsk. i mitt ställe varda utsedd. R. o. Ad. biföll att Hr Adlerstråhle finge afgå från sin befattning såsom Suppleant; hvarefter H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, anmodade Hrr Elektorer att sammanträda för att i denna ledighet välja en Suppleant i Exped.Ulsk, samt jemväl utse en ledamot i LagUtsk. efter 80 Den 2 Augusti. Hr Charpentier, Gust. Reinh., sora varit utsedd till ledamot derstädes, men sedermera inlemnat sin riksdagsmannapollet. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ lill 1 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Tisdagen den 5 Augusti 1851. Plenum kl. 6 e. m. Justerades 9 prot.utdr. för d. 2 dennes, pleniprot. f. d. 18 sisth Juni e. m., samt ett från Exped.Ulsk. under N:o 137 afgifvit förslag till R. St:s und. skrifvelse lill K. M., ang:de väckt fråga om försäljning af en Kronan tillhörig tomt i Malmö. Föredrogs Const.Utsk:s den 2 dennes på hordet lagde mern. N:o 21, med förslag till voler:spropos:r, i anledn. af RiksStms olika beslut, ronde de uti mem:n N:ris 7 och 10 afgifne förslag till åtskilliga ändringar i grundlagarne. Gr. Horn, Claes Fredr.:
"klingen klingen milda toner", det var eljest det käraste stycke Friherrinnan kunde höra; hennes Gustafs afgjorda älsklingssång, och nu var det sannerligen något att höra; jag måtte inom mig medgifva Majorskan hade rätt, hennes bror, Herr August, sjöng onekligen en ovanligt ren och full bas, den ena sången gaf nu anledning till den andra, hvar och en af sällskapet föreslog något stycke, hvaräf kom att: Axels monolog, Söderländskan i Norden, Näktergalen, Rosen, Fiskarn, Källan, i hast ljudade i den för sång förträfligt lämpeliga salonen, äfvensom att jag i full harmoni med mitt inre nästan sagt, aldrig sjungit med mera nöje än just nu. Då jag sluteligen blef i tillfälle att lemna instrumentet, regnade complimenter och tacksägelser, så väl af de i salonen befintelige åhörarene, som af förmakets innevånare; sjelfva Geheimerådinnan yttrade sig oändeligen charmerad af det nöje jag åstadkommit; jag för min del tackade i mitt hjerta dessa menniskor, som under sången varit så beskedliga och tegat; jag vet intet fasligare och på en gång förargeligare, än att, enligt hvad merendels bruket är, sedan man väl trugats och complimenterats, sätta sig till ett instrument, i ögnablicket derpå genom allmän conversation, buller och hviskningar öfverröstas; ett sådant förhållande bevisar ettdera missaktning, ogrannlagenhet eller elakhet, eller i motsatt fall dumhet, brist på kännedom af det sköna, eller oförmåga att det bedöma, och är i hvarje hänseende odrägligt. Men nu inträffade, i stället för théet, limonaden, hvaraf en hvar af oss, under den sommarvarma aftonen med begärlighet lät sig smaka, och kort derefter, äfven timmen till allmänt uppbrott. I dag morgons infann sig Rosa tidigt hos mig för att sluteligen säga farväl; Hon är nu redan jemte sina föräldrar och syskon afrest till det herrliga landet! o! den lyckliga Rosa, som får inandas dess balsamiska luft, lefva bland dess träd och blommor, af hjertans grund drilla och sjunga i kapp med fåglarna; lyckliga Rosa!