Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
»Gu’bevars, ers höghet; jag trugar inte mina håfvor på folk.» De följdes åt, superade på Operakällaren och sutto länge språkande vid en kopp kaffe i Lagerlunden. Ansjovisen hade druckit vin till maten och höll nu på med sin tredje chartreuse. Det gjorde, att han kände sig öfverlägsen och började predika moral för Max. »Gå hem till gubben», sade han. »Kyss på tass och låt det bli godt igen.» »Den saken vill jag inte tala med dig om», sade Max afvisande. »Vill du inte tala med mig?» sade Ansjovisen hetsigt. »Ja men jag vill tala med dig. Jag vill vara din far, förstår du. Och hör nu efter, hur han talar till sin son.» Max sökte förgäfves slå bort samtalsämnet; Ansjovisen antog en myndig stämma och forsatte: »Min käre Max. Du är min son, men jag kan tyvärr inte neka till faktum — du är en idiot.» »Det är ju din egen pappas fullt berättigade straffpredikan till dig sjelf, som du repeterar, Ansjovis lille!» »Käft! Vänta ska’ du få höra. Alltså: du är en idiot. Du gör dig lifvet surt. Du lefver som en spartan. Inte dricker du ett oskyldigt glas vin, när du rå-kar ett par hyggliga prissar, inte röker du en god cigarr, fan vet om du äter dig mätt, men dygdigt går du hem och lägger dig. Och så går du omkring och njuter af att bära martyrkrona som osedlighetsapostel — är du inte en idiot, hvaba?» »Ja», instämde Moppe, »det der begriper jag inte heller. Osedlighet — godt! Jag är med om allt i den vägen. Men hvarför i guds namn inte lefva som man lär?» Max teg. Han ville icke inlåta sig på att diskutera detta ämne med ett par halfrusiga kamrater. »Nå», sade Ansjovisen, »jag förstår godt hvad det är du vill. Du är så förbannadt fin på det, gu’bevars. Idealistfåne! Begär orimligheter af en kvinna — vill ha både kropp och själ.
I ännu högre grad skulle detta blifva förhållandet i afseende på trädvaror, genom en proportionerlig nedsättning (som kunde öppna vägen till Stockholm för vedskutor från Jönköping och Westgötha-stranden af Wettern) m. m. Men af Bolaget kunde man icke begära en sådan åtgärd. Om än det icke vore osannolikt, att i framtiden en ökad varuqvantitet skulle ersätta nedsättningen, så tilläte dock Bolagets närvarande ställning icke detsamma att bära de första årens förluster. Bolaget hade nedlagt öfver 3,150,000 R:dr på Canalbyggnaden, förlorat Statsoch Banco-Utskottens Utlåtande, N.o i3"]. 5 öfver 3oo,ooo R:dr på Motala Verkstad och först i sednare åren kunnat uppbära någon utdelning å dess aktier, dock aldrig öfverstigande i proc. per år. Under de första åren, sedan nja Trollhätte slussverk blifvit och rensningsarbelet i Götha Elf blefve fullbordadt, komme troligen icke Götha Canal-bolag att i derigenom ökad fart finna ersättning för förlusten af förut från Trollhättan utgående och då upphörande bidrag. Om nu bolaget skulle i högie grad nedsätta afgiften å vissa betydligare varor, än att denna nedsättning genast blefve betäckt genom en i förhållande dertill ökad fart, så kunde det lätteligen under flere år komma att sakna utdelning, hvilket skulle nedsätta aktie-värdet och troligen i nya egares händer öfverföra en stor del af de ftdelar af hela aktie-kapitalet, som nu vore belånt för underpris, och om än desse kunde i framtiden skörda dubbel vinst genom då ökade utdelningar, komme detta icke de närvarande aktie-egarne till godo. En sådan nedsättning i afgifter kunde således endast tillvagabringas genom Statens mellankomst, antingen genom inköp af Cana len eller genom förvärlvad rätt för Staten att efter godtfinnande bestämma Canaltaxan mot garanterande åt bolaget af én minimi-inkomst.
Vi i anledning häraf och efter inhenvtande af Edert häröfver den 5 Januari 1800 af - ( 7° ) gifna underdåniga utlåtande, under den 6 derpåföljde Februari, till JustitiasCanzlersEmbetet öfverlemnat handlingarne i målet, lör att dermed laglikmätigt förfara; så har bemälde Embete, uti Memorial af d. 16 October sistnämnde år, underdånigst anfort att detsamma funnit fog att i detta mål lägga Eder till last: att då Wallin, som enligt Conlract varit skyldig att fullgöra lefverancen innan den i Augusti 1822, och i afräkning på den öfverenskomna betalningen bade erhållit 4oo R:dr Banco, begärt ett ytterligare förskott af 3yo R:dr jemte motsvarande betalningen för då lefvererade två Kistor, J genom beslut d. 1 i November sagde år, utan afseende derå att Wallin således redan hade brustit i Contractets uppfyllande, beviljat honom ett belopp af 200 R:dr alt, fastän å den borgen som Wallin lill säkerhet derför erbjudit, undertecknad af Handlanden E. A. Palm samt Skräddaremästarne A. Brattlund och J. Weslin, saknats allt slags intyg rörande löftesmännens vederhäftighet, densamma icke destomindre blifvit af Eder antagen: att J, i stället att genom kraftiga åtgärder påskynda lefveransen, såsom ske bordt, sedan tiden till densammas fullgörande var förliden och sedan efter den tidpunkten ett ytterligare penningeförskott var Wallin meddeladt, tvärtom, under den 17 Januari 1823, lemnat honom anstånd med de öfriga fyra kistornes lefvererande till slutet af April månad samma år, äfvensom Wallin berörde dag, i följd af dåvarande Ordföranden, numera framlidne GeneralAmiralen m. m.
R:dr 36 sk. 3 r.j hvarvid bör anmärkas att af des«a sammanslagne Bomulls-, och Linnetillverkningar, ej mera än ungefärligen s^del kan hänföras till Linneväfnad, en industri, som egenteligen finner trefnad å landet, der den, i förbindelse med Linculturen kan med mesta fördel idkas. Angående mängden och värdet af de Bonw ullsväfnader, som i enskildte bushåll förfärdigas, äger man väl ej några säkra upplysning gar Den 28 funt i /. nu gar; mea det af utom all tvifvel att denna tillverkning nästan i alla landsorter med hvar* je år ganska betydligen tilltagit, och man har ali anledning till den förhoppning, att densamma rätteligen vårdad, skall snart, i förening med Linneväfnaden, komma att utgöra föremål för en ännu mera utsträckt Nationalindustrie, vigtig i synnerhet tor ett land, under hvars långa vintrar jordbrukarens arbeten måste till stor del hvila och der det föjaktehgen måste vara af allmän nytta, att för landsbygdens invånare öppna tillfällen till lämpelige binäringar, genom hvilka de kunna vinna den nödtorftiga bergning, 60m deras egen* teliga yrke ej sällan nekar. Med den kännedom Höglofl. Utskottet säkerligen inhemtat om ofvan anförde förhållande, som så fördelaktigt vittnar om de framsteg de inhemske slöjderne, genom det dem medgifne skydd emot utländsk medtäflan, tid efter annan vunrtit, synes Utikottet hafva ägt föga anledning, att yttraden tanke, 60m förekommer i dess Betänkande, att ”de emot lurendrägeri»’ och Tullförfnillningar vidtagne ftraffanjialter ingenting uträttat’’
Jag skulle tro, attoni den grundsats stadgas, att alla varor få be - Den i4 Augusti e. m. 187 lånas, hommer denna vara äfven att belånas; men om denna idee ej erkännes, utan man vill fortfara med undsättningssystemet, huru skall det då se ut, att inkalla en hel näring, ty då vi eftersträfva att erhålla si 1 frets förhållande till sedelstocken, som 5 till 8, skulle det likväl kunna hända genom krig, att här kunde komma att belånas så mycket Tackjern, att denna proportion undanrycktes. Jag finnér ej, att det står i sammanhang med de anstalter man nu vill vidtaga till ordnings vinnande för Banken. Grefve von Schwerin, Fredrik Bogislaus: Det har funnits tider, då med Bankens medel icke allenast tackjern, utan äfven roster och malmlager belånades, men det skedde, då Banken hade Contoir i orterne, i Fahlun och Götheborg, eller omkring 1690-talet. Dessa Contoir voro af helt annan natur, än Banker som göra mynt. De försågös med liten fond från Banken, lånte upp penningar i orterne, och lånte ut dem äfven på råa ämnen, såsom roster, malm m. m. Men de belånte till gångbar ränta; skulle Tackjernsegare finna sig deruti, när Banken har penningar att utlemna, att betala gångbar ränta, hvarföre skulle sådant nekas dem? Men det är ej det, som de Herrarne vilja; de vilja hafva samma förmoner, som Stångjernsegare, eller 3 procents ränta; då är ej den ädelhet så i88 Den 14 Augusti e. in. mycket alt rosa, att en man, som njuter en förmon för sig, äfven vill låta andra njuta den. Måtte de Herrar, som vilja hafva slut på penningevingleriet, besinna af hvilken utsträckning denna nya lånerörelse lomme att bli. Stångjernet belånas ofta ej på längre tid, än 2 månader; Tackjernet, är det sagt, skulle belånas på g månader; sådant låter göra sig under nuvarande förhållanden; men osäkert är, om det alltid låter sig göra, enär Bankens vexlingsskyldigliet vidtager.
Sparres reservation, jag mot densamma hyste åtskilliga betänkligheter, hvilka jag härledde dels från den nya bevillnings-förordnm, och dels från den nya kommunal-iagen ; men då man sannolikt har att emotse redan vid denna riksdag en förändring af dessa båda lagar, tror jag mig böra låta mina betänkligheter i detta afseende förfalla och så mycket heldre instämma i den af Gr. Sparre uttalade princip, som densamma, enhgt min tanka, icke bör leda till ett ökadt, utan snarare till ett minskadt besvär vid vägarnes underhåll, och för öfvigt har mycken billighet för sig. Jag biträder alltså Gr. Sparres reservation, och yrkar återremiss på den förev:de punkten. Frih. Tersmeden: Gr. Sparre har sagt, att man missförstått hans reservation, då man trott att han önskade afgifternas utgående efter bevillning. Jag hemställer dock, om ej detta måste vara meningen, då här står i reservationen, att »väghållnings-besvärets fördelning inom kommunerna bör utsträckas till alla de skattskyldige.» För öfrigt kunde den af Hr Gr:n framställda princip möjligen vara tillämplig, om den utsläcktes till hela länet, i stället för blott till socknen. Om t. ex. inom en socken finnes en stor fabrik, som föranleder mycken transport, så tynger denna naturligtvis ej blott på vägstycket inom denna socken, utan väl äfven på de angränsande. Jag vill dessutom, med anledning af Gr. Mörners yttrande, nämna, att jag förra gången missade mig, då jag nämnde bevillnings-förordnm, i stället för kommunal-författnm. Jag anhåller fortfarande om bifall. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att under densamma endast yrkats återremiss Den 30 Mar». 427 af Utsk:ts förev:de hemställan, framställdes först propos. på bifall lill densamma, hvartill svarades flere nej jemte ett eller annat ja, och sedermera propos. på återremiss deraf, då svaren utföllo med många ja, jemte några nej; och förklarades ja nu haft öfvervigten.
At.t få dessa och åtskilliga andra mindre ärenden skiljda från StatsRådet hafva å olika tider olika förslag blifvit afgilna. Man har t. ex. föreslagit, men utan framgång, att Högsta Domstolen skulle uptaga dessa mål. Man har velat att en s. k. Regeringsltätt skulle inrättas för samma ändamål, men äfven detta förslag har blifvit förkastadt, hufvudsakligen af det skäl att svenska folket vill hafva sina mål afgjorda af K. M. Före Depart:sStyrelsens införande utgjordes antalet af StatsRådets ledamöter 13, d. v. s. 0 StatsRåd och 4 föredragande StatsSekret. Detta antal ansågs behöfligt år 180 9, men 31 år sednare förminskades det till 10, och K. M. har Deri 2ft November e. m. 77? nu begärt 1,2 ledamöter i Sitt StatsRåd, hvilket i sanning icke synes vara för mycket. Af dessa 12 skola 8 vara Depart:sChefer, och af dessa 8 skulle en blifva Chef för ett nytt Depart., nemi. för allmänna arbeten. De konsultativa StatsRåden skulle blifva 4. Detta är allt hvad K. M:s Förslag afser, och som jag finner detsamma bygdt på goda grunder, yrkar jag afslag å Betänk, och bifall till K. M:s Propos. Hr Gripenstedt, Johan Åugust: Såsom Betänk, utvi sar, sönderfaller K. M:s Förslag i 2:ne delar. Den ena angår inrättande af ett nytt Depart., och den andra tillsättandet af ett ytterligare konsultativt StatsRåd Emot den lörsta delen har Utsk. icke halt någon anmärkn. att göra, hvaremot Utsk. afstyrkt bifall till den sednare. I motiverne för det K. Förslaget äro upgifna frenne skäl för tillökningen af de konsultativa StatsRådens antal. Det första är, att de konsultativa StatsRåden skulle supplera de Depart:sChefer som af något förfall voro förhindrade att förestå sina embeten.
Boställs-afkastningen var beräknad högre, än hvad den borde, i jemförelse med de andra Regementernas boställen. Deraf att Utskottet grundat sitt förslag härpå, har den nomi-* nela summan blifvit något öfverstigande Kongl. Maj:ts proposition. Jag får inskränka mig att begära Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition, på sätt Herrarne Anckarswärd begärt, samt för min del tillstyrka, att regleringen efter Utskottets förslag måtte ske. Friherre Sprengtporten: Det har visserligen blifvit anmärkt, att närvaron af ett talrikt KrigsBefäl vid detta Riksmöte vittnade mot behofvet af förbättrade löner; men då jag ej kan inse billigheten att straffa Armeen, för det en del af dess Befäl uppfyllt sin medborgerliga pligt, såsom Representanter, ej eller tror, att Öfverstarnes inkomster böra förknappas, för det de insett nyttan för sina Regementer alt blifva inspecterade af äldre och mera erfarne militairbefälhafvare, än de sjelfve, så kan jag i dessa skäl ej finna tillräcklig anledning, att vägra det af Kongl. Maj;t fordrade anslag till reglering af Befälets Löner inom armeen. Fastmer instämmer jag till alla delar uti hvad Herr Nordenfalk yttrat. Siffrorna säga mig, att beräkningarne icke äro för höga, och eftertankan, att det måhända vöre fördelaktigare, äfven för de Skattdra - Den 5 Oelo ber f. m. i3g gande, att på en gång verkställa regleringen, än att låta obilligheter och missförhållanden qvarstå, sorn förr eller senare skola gifva anledningar till nya anspråk å de löntagandes sida, och till partiella regleringar, dem erfarenheten stundom visat blifva kostsammare, än då ett fullständigt system på en gång kunnat antagas. Man har äfven föreslagit, att genom reductioner tillvägabringa tillgångar, och denna utväg är onekligen ganska enkel, om den inskränker sig till att på papperet subtrahera vissa summor från de tal, som i tabellen förekomma, men i verkställigheten vore detta sätt mera betänkligt.
Då detta förhållande, som på samma gång visar otillräckligheten af de i Stockholm befintliga läroverk och ådagalägger hos hufvudstadens innevånare ett särskildt förtroende för Nya Elementarskolan och den vid detta läroverk följda method, måste anses i hög grad olämpligt, har under loppet af innevarande år hos Stockholms Stadsfullmägtige förslag framställts derom, att för åstadkommande af ett nytt fullständigt högre elementarläroverk här i hufvudstaden, inrättadt i likhet med Nya Elementarskolan och beräknad för 300 lärjungar, dels Stockholms stad måtte åtaga sig att för denna nya skola anskaffa tomt och uppföra erforderlig byggnad eller ock för sådant ändamål anslå erforderliga medel, förslagsvis beräknade till 200,000 R:dr, dels Stadsfullmägtige hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om Proposition hos Rikets Ständer om anslag till uppförande på stat af löner åt lärare och öfriga utgifter i och för det föreslagna, efter Nya Elementarskolans plan och method inrättade läroverket, och hafva Stockholms Stadsfullmägtige, med anledning deraf, för sin del åtagit sig att för det sålunda föreslagna nya fullständiga högre elementarläroverket anskaffa tomt och erforderlig byggnad samt hos Kongl. Majit, med anmälan af sitt beslut i ämnet, i underdånighet anhållit, det Kongl. Majit i nåder täcktes hos Rikets Ständer göra Proposition om anslag till uppförande å stat af löner åt lärare och öfriga utgifter i och för det föreslagna helst efter Nya Elementarskolans plan och method inrättade läroverket. Som emellertid Herrar Stadsfullmägtiges underdåniga framställning härom till Kongl. Ecklesiastik-departementet för sent inkommit, för att kunna i sammanhang med öfriga anslagsfrågor under åttonde Hufvudtiteln behandlas, lärer nådig framställning i berörda ämne ej vara att under nu pågående riksmöte emotse; att den utmårkte, af Sveriges läroverk högt förtjente och högt uppburne man, som för närvarande står i spetsen för Kongl. Ecklesiastik-depa' 160 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865.
Har akademien sedan dess vid val af ledamöter och på annat sätt ådagalagt den nitälskan för språkets vård, som hon bort och kunnat? Af de 94 män, som tillhört eller tillhöra hennes krets, hafva 2 eller på sin höjd 3 ledamöter valts på grund af djupare insigter i modersmålet och i detta ämne utgifna lärda verk. Hafva då inga andra svenska språkforskare funnits än dessa? Namnen Liljegren, Rietz, Uppström, Säve, Dalin torde icke vara alldeles obekanta, för att icke tala om nu lefvande såsom t. ex. Klemming och Schlyter. Hvad den senare beträffar lär han visserligen sent omsider blifvit erbjuden plats bland de aderton, men be-tackat sig. Om vidare inom svenska akademien ända från 1786 den öfvertygelsen varit rådande, att både hennes egenskap af samfund och sjelfva detta samfunds sammansättning och arbetsordning vore hinderliga för utförandet af det allra förnämsta * Apropoe prof. Schlyters nekande att mottaga den erbjudna utmärkelsen påminner jag mig några vere — troligtvis kända af få äfven bland samlare — som med anledning häraf i ett litet kotteri Lundastu-denter hopgjordes af en sedermera icke alldeles obekant författare. Verserna äro långt ifrån akademiska; men som tillfällighetsprodukt kunna de väl passera. För att icke upptaga allt för stort utrymme citerar jag endast fo \ jande. Sedan det beskrifvits hur akademisterna grälade om hvilken af dem borde skrifva ordboken, sjunger slutligen ett af snillena: (Melodi: Amanda gängar sig ned i lunden, i Hvem af oss alla skall hugad blifva Att fardig ordboken nånsin skrifva? Nu tid är inne till att tänka på, En räddningsplanka att * kunna få! Hvarpå e \ t annat snille glädjefullt utbrister: I Lund vi ha ju professor Schlyter Jag rostar för att vi honom snyter, £n ordbok skrifver han uti ett nafs, Och säkert är, den blir intet rafs. Ett kallelsebref att blifva en af de aderton utfärdas nu, Men gubbén svarade — med förfäran Go ’ herrar, jag kan ej ha den äran; Jag är för gammal och jag är för grå,
Jag hade likväl önskat, att StatsUtsk., vid meddelande af den upplysningen, att denna tjensteman, så vidt Utsk. hade sig bekant, ännu icke antagits, jemväl uttryckt den åsigt, att något hinder icke möter för arfvodets utgående, så snart anmälan afgåfves att berörde notarie verkligen blifvit antagen, jemte dagen, å hvilken hans verksamhet börjat, och ifrån hvilken tidpunkt alltså arfvodet må utgå. Jag anlager likväl emellertid Hr von Troils yttrande i detta hänseende för tillfyllest upplysande och förklarar mig dermed belåten. Hvad de andra punkterne åter angår, så vill mig synas alt den värde ledamoten begått ett misstag, då han antagit att en häradshöfding äger beräkna skjntsersätlning efter minst 4 till 5 hästar. Enligt resereglemente! får en ordinarie häradshöfding, hvilket utgör den ifrågavar. personens samhällsplats, endast beräkna skjuts efter 3 hästar för sig, och dessutom en häst för sin medhjelpare, hvilket sednare här icke lärer kunna ifrågakomma; utan får han således i verkligheten för nu förevar, fall ersättning endast för 3 hästar; och dermed kan han ej vara särdeles belåten. Den embetsman, som vid nu pågående riksdag fått sig anförtrodd den ifrågavar. befattningen, är bosatt å en aflägsen ort i Norrland, hvarest han är domhafvande; han vistas här med familj, och man torde alltså finna, alt han icke gerna kan göra resan med endast 3 hästar, utan lärer han troligen få på egen bekostnad härtill använda en eller annan häst utöfver det antal, honom af rescreglementet beslås. Ju längre färden lill och från hemorten är, ju drygare blir sålunda den förlust han gör i resekostnad. Läggom härtill att hyrorna för närvar., med föranledande af riksdagen, äro ganska höga och i märkbar mån uppdrifne sedan de fqreg;de riksdagar, från hvilka man velat hemta jeni föi elser.
Om denna ökade verksamhet ej till fullo skingrade sorgen öfver en ohjälplig brytning, så förde den likväl tankarna bort från de bekymmer, som voro förknippade härmed. Bekymmer, hvilka icke minskades, ty jag fruktar att Magnus fört en ganska äfventyrlig existens. Genom prostens son, som är bosalt i Chicago, iingo vi underrättelse om en duell, hvilken enligt hvad han antog för Magnus troOch e \ fin e \ • fi 4 * x a s f o r c t e r Redigeras af Sophie Linge. Bidrag mottagas med tacksamhet. Anagram-gåta. Vi äro ord. — Vi ljuda bägge lika, Fast stafningssättet just ej lika är; Ett af oss ses hos fattiga, hos rika, A trädgårdsland, i » täppor » här och där. Det andra ses i smedjor, spis, kaminer Och skattas högt när nordanstormen bviner. Det ändamål hvardera af oss fått Är sålunda till gagn och nytta blott. ordet nummer två — förr än det hunnit Den ståndpunkt det i nyttans värf nu nått, Hur har det icke härdats, tärts och brunnit Och genom hårda eldprof luttras fått. En lätt omskrifning här — och se, det spännes Till ifrig jakt, till kamp och fejd, som kännes, I girig lystnad efter spanadt rof: Af skogens, luftens, snårens lömska bof. — Identiteten af det ena ordet Tycks stå att söka i en växt, — en rätt Som plä ' r serveras, så på herrskapsbordet, Som dagakarlens ock, helt rätt och slätt; Men flyttar man bokstäfverna en smula, Får man ett annat ord — ett bland » de fula », Som uttryck af procentar ' ns åtrå är Att kunna få en hvar han kommer när. E. Charad. Mitt andra fiskarn lägger ut, Se ' n dagens arbete är slut. PICOTS T V Ä T T P U L V E R &gt;Lessive Phenix » Öfverträffar alla andra tvättmedel I Det, som sås tidigt på våren, slår djupast rot. Om också en annan åker senare blir besådd med samma säd, så håller sig den förra bättre i den torra tiden och lönar landtmannen med en rikare skörd.
Bifall till följ inde t ■agsamt Allmän." na Besvärisoch Oeconomie-Utskottens Betänkanden af den 18 M. j*. 1:0 Angående rättighet (ill Svedjande För Skatte-Frälse och Kronoskatte HemInans Aboer , inom Kronobergs Län, 2:0 Om skyldigheten till underhållande af VargGårdar och VargGropar. 5:0 Om en oinskränkt frihet till Svedjande. 4:ö Om utstakande af en viss betalnings-tid af Skulder. "5:o Om rättighet till Sandtägt och Timmers huggande tilfv,Yågbyggnader. Ridd. o. Ad. Brot. 41* 42, Den 5 Juli. e* nt. 6:0 rörande Landsvägarnas utvidgande» Bifall till BancoUtskottets Memorial aF den 27 Maj, angående Herr Lilljehorns i åtskilliga hnanciella Ämnen väckta motion» AF den 28 Juni: Bifall till BancoUtskottets Memorial af den 15 Juni, rörande publiciteten af tillståndet med Bankens Sedel-rörelse. Instämmande uti Ridderskapets och Adelns Beslut, att den af StatsUtskottet till ett belopp af 2§ million Riksdaler föreslagna BevillningsSumma skulle, såsom provisorisk, meddelas Bevillningsutskottet, till grund vid Förslaget till Bevillningen. Remiss till BancoUtskottet af CornttierceRådet Nordlinds Memorial» i sammanhang med en förut väckt Fråga om utsträckt Assignations-rättighet för Malmö Discont» Ogillande af BancoUtskottets Memorial af den 25 Maj, rörande den öfliga Silfvervexlingen i Banken. Bifall till OeconoihieUtskottets Utlåtande af den 21 Juni, i anledning af An« Den 5 Juli. t. m. 8*5 ixlärkningar vid Utskottets Betänkande om Magistraternas rättighet att utfärda Pass, hvarjemte Ståndet skulle uppdraga sitt BesvärsUtskott författandet af en Ansökning, hvarigenom, ärendet, sådant det af flera Ledamöter blifvit ansedt, hos Konungen kunde framställas.