Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N.-o 66. man ifrån Banken uppburne odlings-lån, tillsammans 2107 R;dr 24 sk., samt för 23oi R:dr 46 sk. 8 r;st. Götha Canals f. d. Discont-Verks fordran, jemte å dessa summor upplupne och upplöpande räntor, än äfven att, till säkerhet för så väl dessa och öfriga Banken och Riksgälds-Contoret tillhörande, som andra af Kleman förskingrade och Landshöfdingen af Wingård till betalning ålagde allmänna medel, i den ordning, som lagligen kunde blifva bestämd* den redan å Wingårds lösa egendom lagda qvarstad fortfor och hälften af dess Landshöfdinge-lÖn ifrån och med år 1826 innehölles. XJti en nu mera till Kongl. Maj:t ingifven ytterligare skrift i ämnet, har Landshöfdingen af Wingård * med förnyande af sin underdåniga anhållan om Nådig framställning till Rikets Ständer af de omständigheter , som kunde verka eftergift af det honom för förre Lands-Secreteraren Klemans balance ålagde ersättnings-ansvar, i sådant afseende närmare uppgifvit de skuldposter, för hvilka Landshöfdingen, sedan någon tillgång till gäldande deraf i Klemans Concurs-massa icke funnits, ansett sig föranlåten att begära afskrifning, uppgående serskildt för hvarje Yerk, under hvars disposition medlen höra, till följande belopp, nemligen: Kongl. Maj.-ts Nådiga Skrifv.
Majit behagat tillkäm - Stats-Vtskotlels rtWande, fl:o 156. 15 nagifva, ett, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers vid sisllidne riksdag i underdånighet anmäldte beslut, utaf de unde?’ Kongl. Slats-kontorels förvaltning då stälde, från landtiänteiierne inlevererade äldre deposilionsmedel en summa stor 60,000 r:dr blifvit den 3o April 1845 till Riksgäldskontoret öfverlemnad, hvaremot återstoden, utgörande . 3,613: 45. 1. reserverats hos Kongl. Stats-kontoret i afseende på möjligen förekommande återlyftningar; att under den seder-r mera förflutna tiden intill den 3r Maj sistlidet år ingått, depositionsmedel till sammanräknadt belopp af ... 3,632: 1. 11. hvarjemte i ränta för utlånla medel af ifrågavarande beskaffenhet under åren 1844 — 1influtit 3,841: *8. 8. 9. lemnade en behållning a f 10,795: 3i. it. deraf 7000 r:dr vore förräntade emot 5 procent och 3,795 r:dr 3r sk. ti r:st på bankoräkning innestående; och har Kongl. Maj:t nu till Rikets Ständer öfverlemna!, att om användandet af dessa medel efter eget bepröfvande förordna, dock sä alt för möjligen ifrågakommande reslilutioner en lämplig summa blefve, på sätt förut egt rum, reserverad. Ifrågavarande medel utgöras af sådana hos landtränterien gjorda depositioner, hvilka derstädes uti tio års tid innestått och till hvilkas utbekommande, oaktadt efter nämnde tids förlopp utfärdad allmän kungörelse, vederbörlig anmälan icke inom natt och år derefter hos Kongl. Majrts befallningshafvande egt rum.
Jag instämmer med den siste värde talaren; och enär R. o. Ad, beslutat, att StatsUtsk:s betänk., angide jernvägarne, skall uppföras främst på föredragmslistan för Lördagens plenum, och riksdagens snara afslutande fordrar, alt alla ärender som hafva gemenskap med Statsregleringen, och äro af den beskaffenhet, att de böra afgöras före riksdagens afslutande, så får jag hemställa, om Ståndet icke skulle finna skäligt, alt låta ifrågavar. betänk, uppföras sist på föredragn:s-listan för plenum nästkommande Lördag. Häruti instämde Hr Printzensköld. Uppå härefter framställde serskilde proposir, beslöts, att med pröfningen af SlatsUtskis utlät. N:o 242, skulle anstå lill nästkommande Lördag, äfvensom att detta mål skulle uppföras sist å föredragn:s-lislan för nämnde dag. Justerades pleni-prot:n för d. 28 sisth Juni f. och e. m. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Vid min ankomst i detta plenum har jag låtit mig berättas, hurusom R. o. Ad., på Hr von Hartmansdorffs framställning, beslutat, att StatsUtsk:s betänk. N:o 242, ang:de skaltejemnkningen skall uppföras sist pä föredragms-listan för plenum nästkommande Lördag. Om sä är förhållandet, får jag mig reservera. Enär det för plenum i dag utfärdade anslag innehåller, alt vid början af delta plenum val till en Suppleant i riksg:s-kont. skulle försiggå, kunde jag icke föreställa mig, att före detta val, något annat än protokolls-juste ring kunde förekomma, och jag tror, alt de flesta Ståndets ledamöter, sora vid fattandet af det ifrågavar. beslutet, icke varit tillstädes, delat min åsigt. Utom den vigt, skattejemnkningsfrågan i sig sjelf innebär, inverkar den på statsregleringen i dess helhet, enär, såsom R. o. Ad. behagade erinra sig, de indelta räntornas belopp ännu icke är bestämdt af R.
Rådstufvurätt blifvit förordnad, detta mål åter förevarit; att Hagberg fortfarande förnekat ali vetskap om de ifrågavarande myntens falska beskaffenhet och vidhållit sin uppgift, hvarest han desamma bekommit; att såsom vittnen af hördes Welin, Lundgren och Anna Stina Jonsdotter, berättande Welin: att Hagberg, samma dag han häktades, på morgonen inkommit i Ohlin & Welins handelsbod hvarest Welin och Lundgren då innevarit, samt begärt af dem att få köpa snus, det han betalt med ett tioöresmynt, hvilket vittnet emottagit och nedlagt uti en låda, men då vittnet Lundgren fäst uppmärksamheten derpå, att myntet haft en för silfver ovanlig färg, samt att det möjligen kunde vara falskt, helst Hagberg vid utgåendet ur boden för sig sjelf yttrat: 'de lia på krogen sagt mig, att tioöret skulle vara falskt, men det ser ut »sorn man skulle bli utaf med huru många som helst,» hade vittnet upptagit myntet ur lådan, samt både vittnet och Lundgren ansett myntet vara falskt; att åklagaren straxt derefter ankommit och häktat Hagberg, hvilken, efter att hafva blifvit åter införd i boden, erkänt, att han lemnat vittnet samma mynt samt upptagit ur fickan ett annat tioöresmynt, helt och hållet likt det anhållna, hvarefter åklagaren bortfört Hagberg; tilläggande vittnet, att det visserligen varit flera silfvermynt i lådan, men att det af Hagberg lemnade varit lätt att skilja från de öfriga, i anseende till dess glans och egendomliga färg, och att
På grund af hvad sålunda förekommit, tillstyrker Utskottet att det äskade beloppet 100 R:dr årligen måtte af Rikets Ständer beviljas. /) Derjemte har Kongl. Majit föreslagit, att, enär för anläggningen af Vestra jernvägsstambanan mark blifvit i behörig ordning exproprierad från Länsmannens i Oppunda härads Vestra distrikt af Södermanlands län boställe, Sköldnäs i Vestra Vingåkers socken, från det Länsmannen i Grimstens härad af Vester-Nerikes fögderi anslagna boställe, Ybby N:o 1 i Viby socken, och från det Häradsskrifvare!) i berörda fögderi anslagna bostället, Ybby N:o 2 i samma socken, till ersättning åt boställshafvarne för den boställena frångångna jorden, måtte, emot det att de influtna expropriationssummorna till Riksgälds-kontoret öfverlemnades, till utgående årligen från och med nästa statsregleringsperiod, å Sjette Hulvudtiteln uppföras nedaunämnda summor, svarande i jemnade belopp mot 3 procent af berörda expropriationssummor, nemligen; för Länsmannen i Oppunda härads Vestra distrikt 21 R:dr, för Länsmannen i Grimstens härad 12 R:dr och för Häradsskrifvare!) i Wester-Nerikes fögderi 32 R:dr. Lika med Kongl. Majit anser Utskottet förenämnde tjenstemän fullt berättigade alt erhålla godtgörelse för den förlust, de genom ifrågavarande expropriation å deras boställen kunna fått vidkännas, men då Utskottet under mom. a) härofvan till Rikets Ständers bifall förordat Kongl.
1 2 ningar, jemte det åtgärder till beredande af tillfällig lindring i skjutsningsbesväret, såsom förhöjning af skjutslegan och meddelande af nya föreskrifter i afseende å vilkoren för skjuts-entreprenader, blifvit vidtagne, under den 19 Juni och den 17 September nästlidne år i nåder förordnat undertecknade, såsom Komiterade, att, efter inhemtande af upplysningar från de olika länens i frågan intresserade medlemmar, fullgöra de i Rikets Ständers ofvan åberopade skrifvelser omförmälda särskilda uppdrag i afseende å utredning och förslag till reglering af frågorne rörande gästgifveri-, hålloch reservsamt kungsoch kronoskjutsnings-besvären, äfvensom angående postföringen. Jemte de nådiga skrifvelser, hvilka innefatta nyssnämnde uppdrag, har Komitén fått emottaga dels Rikets sednast församlade Ständers underdåniga skrifvelse angående kungsoch kronoskjutsen, och dels en af Hedervärda Bonde-Ståndets Talman vid 1853 och 1854 årens Riksmöte den 14 Oktober sistnämnde år å Ståndets vägnar till Edex-s Kongl. Maj:t afbiten underdånig skrifvelse om åtgärders vidtagande till beredande af lindring i den allmogen åliggande postföringsskyldigheten, äfvensom General-Poststyrelsens öfver denna sednare skrifvelse den 4 September 1856 afgifna underdåniga utlåtande; och hafva i öfrigt till Komiténs kännedom blifvit öfverlemnade Eders Kongl. Majrts samtlige Befällningshafvandes samt Eders Kongl.
Jag har flere ganger än någon, uppå Höglofl.- RidderstapstS och Adelns befallning, dels som Rervifor, dels som Ledamot af Hemliga Utskottet, öfwersclt RikSgäldS-Werket, men stalie bafwa wiv att genast förutan ett Commitzariaks föregången beredning sätta mig wid Fullmägtiges Räosbord och omedelbart befordra ana förefallande ärenden till werkstäliighet. Mänga misttag, mänga förluster hade was rit förekomne, om ett Commistariat förut pröfwak alla mäl, och haft direet inseende pä wista Contoir. Jag kan således icke med nog nitfull wärma till styrka Högloft. Skals-UtstoiterS Förslags antagande af ett wäl organiferadt Commistariat. Friherre lttiljencrantr!. Jag irererar 6tt jag icke mvtfagk angelägenheien af ytterligare controlle.rS widtagande. Jag har endast anfört, akt ds kunna erhällas utan inrättande af ett CoMMistariat. Och arr de klistra mera tillförlätelige unver Fuumägtiges omedelbara befattning med ContoiretS styrelse. Hwitken svin will underrätta sig derom, stall sinna, manza af de förr saknade eonlroiler redan äro in« rär - !-y6 Den 26 Zebruarri. rattaoe, och att de öfrige, som Högloft. Utskottet ansett nödige, längesedan stokat wara werkstälde, om Fullmägtige ansett sig tillständigt, ark något widgöra i ämnen, hwarmed deras Respective Principaler äro sysie-salle, och hwarnli föreskrift bör afwa las. A veles som Högloft. Ukstoklet behagat sig yttra, är det en daglig och direct Ihandläggning, som ensamt skaffar grundelig kännedom om Werket. Detta m del dertill äga Herrar Fullmägtige nu.
Man lättar derigenom näringen för somliga oph förtrycker andra. Hvarföre skall en mäskvärmare nu inskränka panne» rymden mera än förut? Jag bestrider det. Må gerna förökning i skatten äga rum; men må man ej förminska jordägarens rätt att begagna mäskvärmare utan intrång i sin pannerätt! Qm denna ändring äger rum, skulle i? §. förfalla. l3 §. angår inskränkning i tiden. Jag har begärt, att den må inskränkas till 4 månader, och min öfvertygelse är, att om man vill komma till det resultat, sorn principen bör af» se, bör man ej tillåta längre bränningstid. Finner man likväl denna tid för kort, må man då bestämma den till 5 månader! Men när denna korta tid antages, väntar jag af Utskrns rättvisa, att bestämmandet af tiden, då man vill begagna denna bränningsrättighet, må ankomma på hvarje jordägare, likväl ej utom tiden emellan d. t Nov. och d. i Juni, Då likväl af denna frihet skulle följa ett särskildt besvär fö‘r kronobetjeningen, som vid sådana tillfällen skulle få olika förseglingsoch uppbrytningskqstnad emot annars, borde, denna af jordägaren ersättas. Jag är ganska öfvertygad, att om någon jordägare finnes, sorn begagnar denna rätt att bestämma sin bränningstid till olika månader, blir det, i jemnförelse med förmånen, en för honom obetydlig kostnad att godtgöra denna utgift. Jag går nu lill 14 §. Der föreslås, att jordbevillningen nu genast skulle uppiiöra. Jag bestrider detta i högsta måtto och hoppas, att, om Utsktn taga i öfvervägande mitt skäl, de lära finna betänkligt att vidblifva sitt förslag. Vi veta ej ännu, huru den högre beskattningen utfaller. Mig synes det klart, att om den slags beskattning, sorn Utsk;n framställt, bifaNes, blifva afsägel» serna från bränningsrätt så mångå, att inkomsten blefve obetydlig; roen måhända, ehuru icke lika visst, skulle uppmuntran uppkomma för de små brännvinspannorna och beskattningen på dem ersätta förlusten.
Bilagorna litt. H., K., L. och M. vid » 56, 72. — hufvudtitlarnes, anordnin gar å » 8 9, 13. — statsverkets, Riksgälds-kon toret tillgodoförda, » 6. Bilagan litt, F. vid » 5 Besök, anställda af Revisorerne, »72, 166. 179,234,250. Se reservationerna å sid. 266. Bevillningen, allmänna, för är 1862. Bilagan litt. F. vid » 5. Beväringsfonden, allmänna » 69—70. Bilagorna litt. G. och M. vid Beväringsmanskapets beklädnad » 61, 75—76. Bil. litt. I. & M. vid » 61,72. Se reservationerna å sid. 256-257. invalid-och pensionsmedel » 71. Revisionsberättelsen. Beväringsmanskapets vapenöfningar. Bilagan litt. H. vid sid. 56. Se reservationerna å sid. 258—259. Bibliotheket, Kongl » |(}5—166. Se reservationen å sid. 264. dess expensmedelsräkning » 148. Rlesserade officerares pensionsfond » 15. Blindas och dö/stummas institut » 238 239. Bohuslänska skärgårdens fisker i-när ing, anslag till understöd för » 245—246. Boställskassan, Militie» 68, 70—71. Bilagorna litt. G. och L. vid » 56, 72. Brandväsendet och yttre lyshållningen vid Stockholms slott » 150—151. Brefve.vlingen och postkommunikationerna » 43—44. Brister å förslagsanslagen » 6—7, 8. — å statsanslagen » 8. Bilagan litt. II. vid » 56. — ä statsverkets inkomster » 8. Bilagan litt D. vid » 5. Bränvinsafgiftens belopp. Bilagan litt. D. vid » 5.
Genom de föreskrifter, som uti högstberörde, i öfverensstämmelse med Rikets sednast församlade Sländer, utfärdade nådiga författning, blifvit meddelade, anser Utskottet den förenkling i ularrenderings-åtgärdei na med staters egendomar, hvilken varit af behof påkallad, redan hafva vunnits och några förnyade föreskrifter i detta ämne följaktligen icke för det närvarande erforderliga, hvadan Utskottet tillstyrker: 30:o att kommitterades framställning i denna fråga icke må till någoa Rikets Ständers åtgärd föranleda, hvaremot Utskottet hemställer, 31:o alt, med undantag af de till korpser och embetsman anslagna boställen, hvarom här ofvan yttrande meddelats, äfvensom af de fall, då arrendena skola in natura till vissa inrättningars underhållande utgöras, alla arrenden af statens egendomar, som äro till serskilta ändamål anvisade, må, i utbyte emot kontanta anslag, varda till statsverket indragna. Beträffande slutligen arrende-afgifternas bestämmande, anser Utskottet, att det skulle leda till största enkelhet och äfven bäst befordra arrendatorernas fördel, om arrendena, såsom hittills mestadels egt rum, utsattes antingen i penningar eller i spanmål, eller ock i bägge delarne, dock alt spanmålen all - Statt-Utskoltets Utlåtandet N.o 2^2. 7 tid skulle, efter det här ofvan föreslagne medelpris å tionden, lösas med penningar; och får Utskottet derföre 32:o tillstyrka, att Rikets Ständer ville besluta, alt alla arrenden å statens egendomar hädanefter mätte bestämmas antingen i penningar eller i spanmål eller i begge delarnej med iakttagande likväl, att spanmålen alltid skall, efter det här ofvan föreslagna medelpris å tionden, lösas med penningar. F) Angående markegångs-sättningen.
M:s förslag, att tullen på ost skall nedsättas från 1 R:dr 12 sk. lill 1 R:dr, men det torde väl få anses klart, att om tullen på smör nedsättes lill 1 R:dr, hvilket på denna vara är ändå en ganska hög tull, tullen på ost icke rimligen bör vara högre. En talare har visserligen meddelat oss en berättelse, hurusom en hans vän i Småland haft ringa afsättning å ost efter det tullen derå blifvit nedsatt; men man torde väl få antaga, att denne bränvinsbrännares osltillverkning för sin egen beskaffenhets skuld icke kunnat betinga sig det pris, som önskligt varit. Hvar och en, som känner det sätt, hvarpå den ifrågavande sorten ost synes hafva blifvit tillverkad, känner äfven nogsamt, att sådan ost har ganska trög afsättning och priset å densamma är helt och hållet oberoende af de tullsatser R. St:r kunna å ost i allmänhet bestämma. Artikeln Ättika är visserligen en ganska ringa sak; men det är bekant, att den inom landet tillverkade ättikan är serdeles eländig, till och med ohelsosam, och just detta har föranledt den föreslagne nedsättningen i tullen härå. Den bättre sorten ättika är dessutom nödig för vissa behof inom riket, och vid sådant förhållande bör väl tullen å en vara, som icke kan undvaras och icke i riket tillverkas sä god som den behöfves, vara låg. Åtskilliga anmärkn:r hafva blifvit gjorde emot nedsältningen af tullen å sparrar. Vi äro likväl alla derom ense, Den 11 Januari. att skogshushållningen i riket f. n. är oordnad och behöfver på ett eller annat sätt ordnas eller åtminstone åtgärder vidtagas för att förekomma den förstöring af skog, som på mänga orter är vanlig, till stor skada, icke blott för riket i allmänhet för det närvar:de, utan äfven för dem, hvilka efter oss komma alt odla och bebo denna jord. Många förslag hafva såväl vid föreg:de som innevande Riksdag blifvit framställde i syftning, att lenina Statsmakterne eli större inflytande på den enskilda hushållningen med skogarne. Dessa förslag hafva dels med och dels möjligen utan skäl rönt motstånd.
Låsningen afbröts af en Deputation från det Hedervärda BondeStåndet, anförd af RiksdagsFullmågtigen från Blekinge Lån, vice Talemannen Jon Jonsson, hvilken under aflemnande af BondeStåndets ProtocollsUtdrag för denna dag, tillkånnagaf, att efter låsning af Kongl. Ma j:ts till Riksens Ständer aflåtne Berättelse om hvad sig i Rikets Styrelse tilldragit sedan sista Riksdag, BondeStåndet, lifvadt af underdånig tacksamhet för de välgörande omsorger, Kongl. Maj:t i alla Styrelsens grenar haft osparde (ill folkets sällhet och Fäderneslandets uppråtthål - Den 25 Januarii, 125 lande, beslutat, det borde Ståndet hos Kongl, Majit underdånigst anhålla, att genom en stor Deputation få uppvagta Kongl. Majit till betygande af Ståndets innerliga erkånsla, samt att inbjuda de öfrige RiksStånden, att i denna underdåniga tacksamhetsbetygeise deltaga, äfvensom att uppdraga åt det blifvande ExpeditionsUtskottet, att den underdåniga adressen föreslå. Herr Grefven och LandtMarskalken anmodade Deputationen, att till BondeStåndet återföra Ridderskapets oell Adelns hälsning, och förmodade Herr LandtMarskalken, det Riddersk&pet och Adeln skulle med lifligaste glädje instämma i BondeStåndets beslut. Sedan det af Deput .tionen medförde ofvannämnda ProtocollslTtdrag blifvit inför Ridderskapet och Adeln upplåst, hemställde Herr Grefven och LandtMarskalken, om Ridderskåpet och Adeln behagade i BondeStåndets ifrågavarande beslut instämma, hvarvid Grefve von Schwerin begärde, att BondeStåndets ProtocollsUtdrag måtte få hvila på bordet till nästa plenum.
Under åberopande af det Eders Kongl. Majtts Nådiga Proposition åtföljande Protokoll öfver Ecklesiastik-ärenden af den 14 Oktober 185(5, har Eders Kongl. Majit äskat nva löner för eu Expedilions-sekrelerare, en Kanslist oell en Vaktmästare i Departementets Expedition, jemte förhöjning af lönerne för samtlige tjeosleinännen och Vaktmästaren derstädes till ett sainmanlagdl belopp af 21,3(53 R:dr. I afseende å behofvet af tillökning i antalet af Expeditionens personal, inhemtas af nämnda Slalsråds-protokoll, att Eders Kongl. Majit, vid pröfningen och stadfästandet af stadga för rikets Elementar-lärovnrk. funnit nödigt att, till Departements-Chefens biträde vid de lill Departementet hörande ärenden, sorn angå allmänna uppfostran och un - 4 Expeditions-Utskottets förslag lill anderd. Skri fr else, N:o 222. dervisningen, äfvensom för tillsynen olver alla derunder lydande läroanstalter, en Expedilions-sekrelerare inom Deparlemenlels Expedition anställdes, hvilkens åligganden i allmänhet skulle blifva: all uli de lill
att anvisa Bentegifvarnä till sådana levereringsstäflen, dit man icke annorlunda, an på obanade oell okända vägar, färdas kan , måtte förnyas, och öfverträdelser deraf alfvarligen beifras. Detta alltsammans varder likväl till Riksens Höglofl., Stäfpders pröfning och slutliga afgörande vördsamligem öfverlemnadt. Stockholm den a9 Juni 181-5. På Höglofl. Riddersk. På Högv. Prest-Stån ®ch Ad. Ledamöters dets Ijedamöters vägnar vägnar A. Lantingshausen. Bryn. Hesselgren. På Vallöf!. BorgarePä Hederv. Bonde Ståndets Leda mot ers Ståndets Ledamöters vägnar vägnar And. Bredin. Hils Mänsson• ]'} M. M. Rosbeck. Uppläst hos Sismteliga Riks-Stånden den 5 Juli. Vördsamt Memorial! Till Riksens Ständers Särskildta Utskott hat Höglofl. Ridderskapet atsh Adeln behagat remittera : 1:0 Ett af Herr Friherre L Roye ingifvet Memorial, angående orsakerna till närvarande pennihgebrist, jemte allmänna reflexioner om medlen till dess åfhjélpåndé; och 2:0 Ett yttrande af Herr Å. v. Platén* deruti hemställes* att, med undantag af vissa artiklar, all import må jpå. %:ne år förhtjudas, att consumtions och öfverflods afgifter i afseende på bruket af vissa varor och persedlar borde fastställas , och till uppmuntran för jordbruket särskildta ahstalter till upphandling af spannmål vidtagas, Och sorn Tjtsköttet uti dess till Riksens Ständer afgifna Betänkande, angående den öfVerklagade förlägenheten i allmänna rörelsen * redan yttrat sina tankar i de ämnen, hvilka uti förenämnde Memorialer egentligen innefattas* så får Utskottet, såsom svar derå, samma Betänkande Vördsamt åberopa. Stockholm den 4 Juli I815. Få Särskildta Utskottets vägnar jSr. Ruuth. Rudvie Mörner. - i/ac. Linström■.
Deputationen blifvit på vanligt vis utbeledsagad, åtgick Ridderskapets och Adelns ofvannärnnde hälsningsDeputation till de andra Stånden under Herr Grefve Jacob De la Garelies anförande. Upplästes Riksens Ständers Revisorers den 14 December 1820 meddelde Berättelse, angående den samma år verkställde granskning af StatsVerkets tillstånd, Styrelse och Förvaltning; hvilken Berättelse skulle med de öfrige Riks* Stånden communiceras. Sedan Herr Grefve De ta Gardie kommit tillbaka med Ridderskapets och Adelns hälsningsDeputation, saint återfört PresteStåndets och BondeStåndets hälsningar till Ridderskapet och Adeln, under tillkännagifvande för öfrigt, att BorgareStåndet redan varit vid Deputatioa Deri 21 J'elimarii. nens ankomst åtskiljdt, aiimältes, att de öfrige RiksStåndens tippvaktningsDeputationer infunnit sig i SecretalTtskotts Salen, i anledning hvaraf Herr Grefven och Landi Marskalken aflämnade klubban till Grefve De la Gardie, saint afgiek med stora Deputation?!]. Börjades uppläsning af Riksens Ständers Revisorers deri 14 December 18:20 afgifne Be; rättelse, angående den å Riksens Ständers väg. nar verkställde granskning af Allmänna Magazinslnrättningens Räkenskaper för åren 1816, 1817 och 1818, samt Inrättningens förvaltning för åren 1818, 18*9 och 1820. Läsningen afbröts genom Herr Grefvens och Landt Marskalkens återkomst med stora Deputationen. Herr Gr ej ven och LandtMarskalken till. kännagaf, det både Kongl. Majit och Hans Kongl. Höghet KronPrJnsen behagat i Nåder förklara Ridderskapet och Adeln Deras Nådiga och ynnestfulla tänkesätt, hvarefter Herr Gref. ven och LandtMarskalken återtog klubban. Grefve De la Gardie, Jaeol)'.
Herr keutsrbjslm, Larl, upläste til llrotocolwt följande VicMmsn: Näppeligen är en proposition gjord, wädligare i sin utöfning och omöjligare til sin grund än föreståendet af utskrifning til krigstjenst af alla ständ som sylt LO är intil »v. Skyldigheten och böjelsen til eget 'försmår är grundad i naturen hos alla, men klokheten stadgar desi gränsor och bestämmer desi företag. Hwad blefwe följden af en sä stark coriuilrmkon af 502 Den iZ Junst. af menniffo - lif i et folkfattig land hos et folk, som ännu hafwcr i frissa minnen hwad wära Landtwärn widkandeS: De fällö genom clinr^- ters awcrkan, genom brrst pä kläder och andre oumgangelige förnödenheter, utan at kunna efter sin önskan göra fienden afbräck; emedlertid kommer deras förlust at lange saknas i näringar» ne och begrätas as Fäder, makar och barn. ^ Hela tyngden af Rikets åkerbruk, Bergwcrlens drift och de med stor kostnad anlagde Falriquers skötsel, skulle dä ligga pä ynglingars ännu ej nog stadgade aplar och förswagade äldermäns bräckliga ssuldror: otwifwelagtlgt ssulle plogjernet rästas, jorden ligga orubbad^ hamrarne siadnade, Fabriquerne öde, samt Skeppen ruttnade i Hammarns och källorne til föda,och redbara medel til skatt - utgifterne befinnas tiltäpke i sin uprinnelse. Destutom fordrar en i masta upbädad folkhop afwen pastande kläder,bewäring,ammurution, proviant och afwen LaZaretter, som blefwe omöjligt anskaffa frän et näringslös! Land.