Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och allt det, trodde Wern, att Hedvig skulle kunna prestera, n. b. så småningom, sedan han fått lägga den sista fulländande handen vid hennes uppfostran och lyckligen motat bort de der dumma emancipationsidéerna, som han tyckte sig märka, att hon var bekajad med. En fattig småstadsflicka var hon visserligen, men det skulle just gifva honom som en rik verldsman detta lämpliga försprång, som han ansåg sig böra hafva före sin hustru, och till sist älskade han henne verkligen, åtrådde hennes kraftiga, fylliga gestalt, så mycket som man gör, när ens fantasi på samma gång hinner tänka på, hur ståtlig den skall te sig i siden och juveler med relief af ett lyxuöst möbleradt rum. Alltså, Hedvig Folcker skulle blifva konsul Werns hustru. Men om hon inte ville? Bah, visst ville hon. Var icke hans rykte lika oklanderligt som hans ekipage, och hans anseende lika säkert som hans kapital Wern gick först in och helsade på värden, som tronade i rökrummet, omgifven af en hel skock frackklädda herrar med och utan ordnar, hvilka här inne med lif och lust hängåfvo sig åt sina förnämsta sällskapliga passioner: rökandet och samfundsdiskuterandet. Också Wern måste slå sig ner i kretsen, men han satt tyst i det allmänna, högljudda samtalet med det på en gång epikureiska och sarkastiska löjet kring munnen. Han var neutral i alla frågor, brukade han säga, d. v. s. han var högerman utan att göra sig mödan att ens resonnera. Att folk ville bry sina hufvuden med så tråkiga ting. Nej, då var det mycket roligare att iakttaga, och som alla iakttagare tyckte han om, att andra blottade sig för honom, och det var derför en af hans hufvudförnöjelser borta att slunga ut en mångtydbar replik, som väckte oenighet rundt ikring, medan han sjelf helt lugnt satt och njöt af cigarrens doftande arom. Grosshandlar Alm såg riktigt imponerande ut i qväll med sina ordnar och sin diamantsolitär i bröstet.
Val till Justitie-ombudsman skal! anställas vid hvarje lagtima riksdag af Riksförsamlingen samfäldt; och vare den vald, som, på sätt 147 § föreskrifver, mer än hälften af de afgifna rösterna erhållit. Vid samma tillfälle, eller sednast på nästa helgfria dag derefter, utses på enahanda sätt en man att Juslitie-ombudsmannen efterträda, i fall han inom tre år skulle med döden afgå. I den händelse, att Justitie-ombudsman vid samma riksdag, han vald blifvit, det erhållna förtroendet sig afsäger eller med döden afgår, insätte Riksförsamlingen genast i embetet den man, som tiil hans efterträdare utsedd blifvit. Skulle Justitie-ombudsmannens utsedde efterträdare, under pågående riksdag, sig det erhållna förtroendet afsäga, eller i Justitie ombudsmans-embetet insättas, eller med döden afgå, välje då Riksförsamlingen, på ofvan stadgade sätt, en behörig man i hans ställe. Inträffar något af dessa fall imellan riksdagarne, utse Riksförsamlingens fullmägtige i Riks-banken och Riksgälds-konloret en man att embetet förvalta, intilldess Riksförsamlingen nästa gång sammanträder. § 141. Till ledamöter i den Tryckfrihets-kommilté, om hvars åliggande i Tryckfrihets-lagen stadgas och i hvilken Justitie-ombudsmannen är ordförande, välje Riksförsamlingen samfäldt vid hvarje lagtima riksdag sex för kunskaper och lärdom kände män, på det sätt, att först två lagfarne utses och sedan fyra andra, utan afseende på sådan kunskap. Afgår emellan riksdagarne någon af Kommittéens ledamöter, eger Kommittéen utse en behörig man, att det lediga rummet intaga. § 142. Vid hvarje lagtima riksdag välje Riksförsamlingen, hvar afdelning för sig, fullmägtige att Riks-banken och att Riksgälds kontoret förvalta. Dessa fullmägtige skola i hvardera verket vara åtta, af hvilka Landstinget utser tre och Folktinget fem. Valen skola så tidigt anställas, att de fullmägtige kunna sina befattningar tillträda, medan Riksförsamlingen samlad är. Konstilutions-Utskottets Memorial N:o ii. 31 § 143.
>93 nom trägcnluten af Curhus-Läkare-befattningen, varit förhindrad alt under sin lifstid, genom enskild praktik, samla någon förmögenhet att efterlemna åt sin enka, samt ej heller varit delegare i någon pensions-cassa, hafva Rikets Ständer beviljat enkan Osbeck^ för hennes återstående lifstid, en årlig pension å Allmänna Indragningsstaten, alt med 200 Rtdr, motsvarande hvad enkor efter Provincial-Läkare i Civil-S alens Pensions-Cassa åtnjuta, utgå från och med innevarande års början. o) Likaledes med föranledande af hos Rikets Ständer derom gjord framställning, hafva Rikets Sländer, såsom en gärd af nationens aktning för Öfver-M ecb aninus vid Götha Canal, Öfverste Gustaf Lagerheims gagnande verksamhet och jemväl med afseende å hans många för landets förkofran nyttiga uppfinningar, å Allmänna Indragnings-Staten, från och med innevarande års början, för honom uppfört en årlig pension af 1,000 R:dr, äfvensom Rikets Ständer tillagt hans hustru, i fall hon honom öfverlefver och, så länge lion förblifver i enkostånd, 333 R:dr 16 sk. om året, att utgå från nämnde Stal, med beräkning från och med månaden näst efter den, hvar-' uLi mannen aflidit. p') Sedan Föreståndaren för Ortohpediska Institutet, Professorn m. m. Nils Jkermarij förklarat sig icke kunna längre än till slutet af September månad sistlidne år fortfara med nämnde Institut, och att således då jemväl uphörde begagnandet af det anslag, 1,500 R:dr årligen, Rikets sednast församlade Ständer beviljat till cnroch underhålls-kostnad åt 3 fattiga patienter vid Institutet, har hos Rikets Ständer fråga blifvit väckt derom , att, med afseende å Professoren Åkermans utmärkta nit och inånga uppoffringar för den nyttiga Inrättning, han sjelf stiftat, han måtte bibehållas vid åtnjutande till samma års slut af det årliga arfvo de, 500
De förändrade lefnadsvanorna bland de högre classerne hafva, enligt min åsigt, varit ett af de mägtigaste medlen. Det hörde fordom äfven ibland dessa i glada lag till dagens ordning, att måttan öfverskreds; en slags ambition sattes till och med deruti. Sådant är icke numera förhållandet; exemplet härutinnan har talat äfven till de lägre classerne, der det allt mer och mer anses som en skam att öfverlasta sig. Då erfarenheten visar, huru mycket goda efterdömen verka på de lägre classerne; hvilar i detta afseende ett stort ansvar hos de bättre classerne, serdeles hos husbönder. Uppoffringen bör icke vara stor för dem, Sevillu• och Ekon. Utskottens Betänkande, N:0 2, hvilkas intellectuella och materiella tillgångar tillåta dem så mången annan njutning. Det är således denna öfvertygelse om det omoraliska, det skadliga, det skamliga och menniskovärdet förnedrande al fyllerilasten, man allt mer och mer skall söka inpregla; det är på denna väg, vårt agtningsvärda Presterskap redan förmått uträtta så mycket godt; jag vill blott önska, alt man genom för mycken välmening icke snarare hämmar, än befordrar deras hittills på resultat rika bemödanden. Äfven den med skal så mycket öfverklagade luxen torde i detta afseende hafva uträttat något godt. Det, sorn förr användes till inre välplägnad, användes nu lill yttre prydnad. På landet anmärkes i allmänhet, att, der välmågan är störst, der är äfven fylleriet minst, der fattigdomen är störst äfven fylleriet störst. I en förbättrad folkundervisning, uppmuntrad industri, förminskade skatter och i följd deraf ökad välmåga hos folket, skall man således finna ett säkrare correctiv mot fyllerilasten, än i okloka och orättvisa laghud.
Då emedlertid af motionen icke finnes utredt, att, för den händelse de 124 tunnor spanmål, som från Hernösands Stift varit anslagne till UpBih. R. till St. 4 Sami. 1 Afd, 2 Band. 41 Häftet. 2 Stats-Utskottets Utlåtande, iVVo 4o4. sala Domkyrka, komma att till förstbemälde Stifts egen kyrka återgå, Domkyrkans öfrige tillgångar icke blifva tillräckliga fpr densatnmas behöriga vård, underhåll och förskönande, anser Utskottet sig icke kunna tillstyrka det af Friherre von Kraemer ifrågasatte stats-anslag. Ank. till Exp. Utsk. den 18 December, kl. 3 e. im Utlåtande, i anledning af väckte motioner, att Statsutskottet måtte företaga revision af Statsoch Riksgälds-P erkens räkenskaper för år 1838. (I. A.) Genom remisser från Ridderskapet oell Adeln samt Borgareoch Bonde Stånden, bar Siats-Utskottet fått emottaga 3:ne serskilde, med stöd af 56' §. Riksdags-O: dningen, af Herr Lagerhjelm', P’., Herr P'etrd', Th., och Riksdags-Fullmägtigen JVils Persson från Södermanlands
Nu är förhållandet äfven i denna del förändradt, sedan desse hemman af Bönder få innehafvas; och jag hemställer, huruvida det kan anses rätt, att skattfrie jord-afsöndringar från Sätexier samt Rå- och Rörs-hemman kunna ske huru långt som hälst, så att kanske slutligen blotta trädgården vid Hemmanen är i behåll, serdeles som icke obetydliga onera, på sätt ofvan är anfördt, nu mera äfven vidlåda jord af denna natur. Huru skall man på sådant sätt finna säkerhet för utskyldernes utgörande. Å desse Hemman har man likväl föreslagit dubbelt större afsöndringsrätt, än å andre Hemman eller jr af Hemmanens ägorymd. Sådane äro de grunder, hvarföre man ansett stadganden böra bestämmas för klyfning af och jordafsöndring från Säterier Rå- och Rörs-samt Frälsehemman; och jag tror icke med Friherre Wrangel, att Kongl. Majrt kan anses dervid lia trädt Ridderskapets och Adelns rättigheter för nära, eller, som Herr Friherren sagt, velat deri göra några inkräktningar, så mycket min - Den i3 April. dre som Kongl Maj:t öfverlemnat åt Rikets Ständer, att i ämnet besluta. I Adelns privilegier har jag icke funnit något stadgande, som skulle gifva Ridderskapet och Adeln en obegränsad rätt till ifrågavarande hemmansklyfning eller jordafsöndring. Dessutom är nu mera besittningen af Säterier och Frälsejord icke något privilegium för Ridderskapet och Adeln. Lagoch Ekonomiutskotten hafva ock enhälligt tillstyrkt den Nådiga Propositionen, hvilket torde få anses vara ett ytterligare skäl emot hvad Friherre Wrangel anfört. Herr Thanij Wollrath: Jag vill ej invända något emot en återremiss af Utlåtandet i anledning af Friherre Wrangels anmärkningar, men kan för ingen del gå in på att afslå detsamma, hvarigenom vi skulle gå i mistning om den nyttiga författning, Kongl. Maj:t i Nåder föreslagit och Utskotten tillstyrkt.
N:o 330, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 296; lades till handlingarne. N:o 331, angående köpeskillingen för den Kronan förr tillhöriga, så kallade Hofbageri-egendomen vid Regeringsgatan här i hufvudstaden; bifölls; och N:o 332, i anledning af väckt fråga om anvisandet af en kapital-ersättuing till Utsockne frälsehemmans-egasrne i Halland för dem ålagd roteringsskyldighet; bifölls. S. D. Föredrogs ånyo Bankooch Lag-Utskottens Utlåtande: N:o 2, i anledning af återmiss i viss del utaf Bankooch Lag-Utskottens Betänkande, N:o 1, angående lagstiftningen för Privatbanker. Bih. till B. St. Med gillande af Betänkandet, N:o 1, i hvad det rörer Herr Bergmans motion, blef Utlåtandet, Nro 2, afslaget. S. D. Föredrogos ånyo Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtanden: N:o 28, i anledning af väckt motion om ändring af 32 § i 24 kapitlet Kyrkolagen; bifölls. N:o 29, i anledning af väckta motioner om ändring i sättet för kungörelsers uppläsande i kyrkorna; bifölls; och N:o 30, i anledning af väckt motion om införande af tjenstehjons-böcker; bifölls. S. D. Föredrogs ånyo Expeditions-Utskottets Memorial: N:o 42, till Rikets Ständer i anledning af skiljaktiga beslut i håga om skrifvelseförslaget, N:o 136. och förslaget, N:o 8, till § i Riksdagsbeslutet. Inbjudningen afslogs; men voteringspropositionen godkändes. Från flederv. Bonde-Ståndet. S. D. Vid nu skedd föredragning biföllos Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottens nedanföljande Utlåtanden och Memorial, nemligen: Nro 22, i anledning af återremiss af Utskottens Betänkande, Nto 14, rörande väckta motioner om ändringar i Kongl.
Föredrogos å nyo och biföllos Stats Utskottets Utlåtanden: N:o 4*3, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå Preste-Ståndets ■underdåniga hemställan om en närmare förklaring af Författningarne, rörande lönings-afgifterna till Comministrar; N-o 42I> i anledning af Herr C, O. Hallings motion, rörande en förbättrad inredning af RiksgäldsContorets förra hus, sora begagnas af ofrälse Riks-Stånden samt Rikets Ständers Utskott, äfvensom en uti Bonde-Ståndet väckt motion, i afseende på förändring uti Ståndets sessions-rum. S. D. Föredrogos å nyo B evillnings-U t skottets Memorial: N:o 54» angående minskning i Utskottets Cancellie-personal och vaktbetjening^ la - Prot, Utdr. d. 16 Mars 1S35. 27 des till handlingarne; Betänkandet, N:o 55, i anledning af Herr Grefve von Fersen1!, H} motion, med förslag till bestämmande af lämplig tid, då de nja Förordningarne, angående allmänna be villningen, bränvinsbränningen och stämplade pappers-afgiften samt Tulloch Post-Taxorna skola börja att tillämpas: bifölls. S. D. Föredrogs å njo Lag-Utskottets Betänkande, N:o ij8, öfver Herr V, F. Dalmans motion, att häktande, på grund af anklagelse för brott emot 5 Gap. i §. Missgernings-Balken, ej måtte eg a rum förr, än Konungen yttrat sig, huruvida saken skall nedläggas eller icke, samt Domaren derefter pröfvat, om skäl till häktande förefinnes: återremitterades. Från Hedervärda Bonde-Ståndet.
Om jag delade deras öfvertygelse, skulle jag éj vära den siste att yrka frågans remitterande och bestrida Ståndet all rättighet att egenmågtigt ändra en bestämd lag. Men jag bekänner att för mig står det klart, att de uti 4i §. Riksdagsordningen nämnde, ansvarige personer måste vara från BånkmansValet uteslutne. Innan je likväl går vidare att bevisa hvad jag sål' yttrat, kan jag icke underlåta att uppmärksamhet vid ett uttryck sor>- hördt. En vård Ledamot har ne 8i Den 24 Januarii, det han trodde att de förre Riksens Råd deltogs uti Bånkmnnsvalen. Jsg tror desto häldre att detta måste vara ett misstag, sorn Riksens Råd, om jag icke bedrager mig, voro från Säte och Stämma på Riddarhuset uteslutne, och Mott tillkallades för att lemna nödige upplysningar. Uti 28 §• Riksdagsordningen föreskrifves att Riddsrskapet och Adeln , Fråsteoell BorgareStånden välja UtskottsLedamöter genom Electorer. Märken val mine Herrar! att det år Ständen som välja genom Electorer. När nu Ståndet såges välja, så måste ju hvarje serskilt Ledamot sågas deltaga uti valet till Utskott; men hos Ridderskopet och Adeln, år det blott genom aflåmnandet af voteringssedeln till Bånkmannens utväljande som hvarje Leda: mot af Ståndet i massa deltager uti valet till UtskottsLedamöter, följaktligen böra de som ej få deltaga i val till Utskott, ej heller få aflemna sedlar till väljande af Bånkmån. Vidare år anmärkt att 21 §. RiddarhusOrdningen strider emot den tankan att någon Ståndets Ledamot kunde ifrån Bånktnansvalen uteslutas. Men då hvarje specielt stadgande måste vara ett undan; tag från Allmän lag; så måste äfven genom un-’ dantagen uti 4t §. Riksdagsordningen, ett undantag vara föreskrifvit från det Allmänna stad. gandet uti 21 §■ RiddarhusOrdningen.
Ve^ukstionen beswar«des och afträdde. 9'7 Herr Ii g er k, jolm, fortfor! erester til flut Med fik Oiötsmen. Friherre Lo^e, l.uävig ^oIisn5son. Dä redan sa mänga anmält sig at rala, och jag icke anser min gjorda anmärkning af någon huswudsaklig egenskap, sä kror jag mig böra wärberg RidderskapetS och Adelns tid mera an den tilfredsställelse jag kunde äga, at nu genast fa bemöta hwad Herr 8reär ti! wederläggning sf anmärkningen anfört, och afstär således derifrån för dek uärwarande, med förbehåll at wid justeringen fa göra det. Friherre l)e 6eer,LsrI. Jag hade ej är. nät at widare utlaka mig t detta amne, men finner mig nu bertil af äiseourlerns föranledd. Jag kan för min del ej medgiswa, at fragan om tiden, huru lange de nu föreflagne anstallter med Bränwinö-Bränningen i Riket skola äga bestånd, icke tilhör Ridderskapct och Adeln at afgöra. Jag är deruti styrkt af en Ledamots i Hemliga Utskottet yttrande, at Utskot. tet ansett denna staga ankomma pa Riksens Ständers eget ompröfwande, och jag får nu tillägga, at densamma i grunden ej är annat än en BiwillningS-frä. ga, och af detta skäl Riksens Ständer sjelswa förbehållen. Widare, och dä en ward Ledamot, Herr Grefwe IVlärner, erinrat, at de förut med BränwinSBränningen widragne anstallter grunda sig uppäLonröstter, ingangna emellan Kongl. Maj:t och Undersa. kare af alla stag, finner jag Riksens Ständer för dem Le representera kunna härom inga i beslut, men ej för de Lnnlrssterrncie, som wid Riksdagarna icke äga roprelenksnker.
Jag bestrider derföre detta uppförande på Stat, så framt meningen icke är, att tillika införa honom på rangordningen, såsom en ingredierande del af Styrelse-personalen, Hvad LänsStaterna angår, anser jag riktigare, att bibehålla Carl XI:s, än Friherre Ce - Den 19 Maji e. m. 353 Cederströms grundsattser vid deras organiserande. Konungen grundade denna inrättning derpå, att KammarCollegium och Landshöfdingen sjelf skulle vara den controllerande auctoriteten, och de andre Tjenstemännen ansvarige för uppbördens redovisning och expeditionen af hans beslut. De skulle derföre också sjelfva aflöna sina biträden; men vara sjelfva väl lönte. Denna princip är så rigtig och grundad, att jag icke kan frånträda densamma. Det är ännu en tvistig sak, huruvida LandshöfdingeEmbetena svara mot tidens fordringar, och om icke landets civil-indelning behöfver göras om, på samma gång som man verkställer en ändamålsenlig ecclesiastique-indelning. Innan sådant blifvit afgjordt, anser jag tjensterna icke böra undergå någon förändring. Jag afstyrker helt och hållet LänsNotarie-tjensters uppförande på Stat. Man begynner nu med 100 R:drs anslag; men man skall snart, då tjensten anses så vigtig, begära mera, och kanske om några år vara uppe till 800 R:dr. Om Lnndshöfdingarne ej kunna hjelpa sig med att på samma sätt controllera sine underlydande Tjenstemän, som alltsedan Carl XI:s tid varit öfligt, så anser jag att, derest en controllör behöfves, det ej bör vara en underlydande Tjeneteman sådan som LänsNotarien, utan en 3:dje person i LandshöfdingeEmbetet, af lika vär s4 II. 23 354 Den 19 Maji t. m. dighet med Secreteraren och Knmereraren.
Ville derföre Bruks-societeten, i händelse bergsskolan skulle komma att förflyttas till Stockholm, i stället för de bidrag som nu lemnäs till densamma, genom köp eller arrende på längre tid af ett passande jernbruk, bereda bergsskolan tillfälle till jernhandteringens och dermed sammanhängande ämnens praktiska studerande, så tror jag, att icke allenast med samma, utan säkerligen äfven med mindre kostnader för Bruks-societeten än de nuvarande, bergsmannastudiet i vårt land skulle komma att bedrifvas på ett mycket mera fruktbringande och ändamålsenligt sätt än det nu är möjligt.” Häraf framgår tydligen att bergsskolans föreståndare ansett elevernes praktiska öfuingar eller den del af undervisningen, sorn icke kan bibringas i sjelfva skolan, vara företrädesvis angelägen och magtpåliggande för deras utbildning; och då do skäl, bemälde föreståndare i öfrigt anfört för skolans flyttning, i sig sjelfva synas vara af jemförelsevis underordnad vigt och åtminstone icke utesluta möjligheten deraf att hufvudsakligen samma fördelar, som med flyttningen åsyftas, kunde vinnas genom en utvidgning af skolan i Fahlun, har Utskottet ej kunnat uppfatta föreståndarens yttrande annorlunda, än att han förordat bergsskolans förening med Teknologiska institutet förnämligast på grund af don öfvertygelse, att Brukssocieteten i sådant fall snarare skulle förmås att bereda skolans elever tillfälle att på ett fullt ändamålsenligt sätt inhemta den för dem erforderliga praktiska bildning. Utskottet, som fullkomligt erkänner vigten af denna sednare omständighet, anser emellertid det skick, hvari frågan just i detta hänseende sig befinner, utgöra en ytterligare anledning till tvekan om hvad Utskottet bör i saken tillstyrka. Då nemligen Bruks-societetens ofvan omförmälda för Staten visserligen ganska förmånliga anbud att bestrida alla kostnaderna för bergsskole-elevernes praktiska bildning, varit åtföljd af det förklarande, att
Den l8 November. nämnde 1805 ärs Revisorers rnne Bcflut saknat all werkställighet, anmodades Herrar Funmägtige att meddela uplysning, ej mindre om orsaken, hwarföre Kammereraren, Bckbällaren linZderZ elter nägon annan af Riksgalds-Contoirets ordinarie Betjening, enligt i8OZ ärs Revisorers föreskrift, icke blifwit placera» till den uti Boksiuks-Conkoiret pä behagelig tid inrättade Bokhällare-besattning, ulan Kammere» raren SclrenberZ, hwilkeu icke är berättigad till eppeetance lön, dei.md bibehållen; an afwen af hwad anledning den uti igso ärs Jnstruetivn anbefalde reglering af Staten, hwarom i8c>Z ärs Revisorer pämlnl, blifwit upstjuten. - ' Sedan Herrar Fullmägtige uti deras haröswer afgifne utlåtande nog bestämdt förklarat, att de icke an! ägo. sig wara pligkige alt ställa sig till efterrättelse Revisorers föreskrifter uti befvrdringsmäl, samt uti fräga om Statens reglering icke lamnat uägot cgenteligt sivar, läto 1827 ärs Revisorer bero derwid, att uti Revisions - Reqlemenret gifwa Herrar Fullmägtige ti 'kanna, det Herrar Fullmägtige wörö vwilkorliZen pligtige att ställa sig till efterrättelse Revisorers föreskrifter, och att Nevisorerne således för» wantade, att hwad 1825 ärs Revisorer förordnak, blefwe behörigen werksiälot; mea, som Herrar
Stats-Contorels stat af Rikets senast församlade Ständer godkändes, nemi. i hvad som angick controlen å Uppbörds-Verket, äfvensom Charlas-Sigillalse-Verket, jemlikt Kongl. Kungörelsen den 10 April 1828, men det öfriga tillkom, till följd af Rikets Ständers vid sista Riksdag fattade beslut, och verkningarne af den år 1828 skedda öfverflyltningen visade sig icke förr, än under loppet af år 182g, då åter det icke kunde vara lämpligt, att, utan några års erfarenhet, väcka fråga om tillökning i en icke långt förut reglerad, vid samma Riksmöte lill fastställelse framlagd Stat.” ”Ehuru, enligt min tanka, det icke skäligen kunnat fordras, att Utskottet skolat ingå i en detaillerad redovisning för behöfligheten af en eller annan underordnad befattning, som af Kongl. Maj:t ansetts nödig, borde ej förbises, att Advocat-Fiscalen i Kongl. Stats-Contoret öfvertagil en väsendtlig del af de göromål, som förut tillhört det, till följd häraf, jau mera med en tjensteman minskade Advocat-Fiscals-Contoret i Kongl. Kammar-Collegium, tillika med alla de göromål, som bestriddes af den vid förra Allmänna Magasins-Inrättningen serskilt anställde Advocat-Fiscal; att Siats-UlsHottets Utlåtande W:o2t/f.
Då vidare ett enskildt Bolag är benäget att utan statsbidrag och med en omkostnad af omkring Sjutiofem tusen K:dr företaga detta arbete, hvilket af Kongl. Majtts Befallningshafvande i länet och Styrelsen för Allmänna Yägoch Vattenbyggnader blifvit på det högsta förordadt och då slutligen sådant kan ske, såväl utan egentlig uppoffring af de fördelar, som Carl Gustafs Stads gevärsfaktori nu eger genom begagnande af det vattenverk, hvilket är beläget å den plats, der slussen skulle anläggas, som äfven, enligt vederbörande Härads-Synerätts laga kraftvunna utslag, utan att de enskilda vattenverken i Eskilstuna å kunde anses, genom Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 10. 11 slussanläggningen eller de deraf föranledda anstalter för Kronans gevärsfaktori, lida någon märklig skada; Vill Kongl. Maj:t härmed i nåder föreslå Rikets Ständer att för deras del medgifva, det den af Deputerade för Eskilstuna öfre Kanal-bolag begärda, af gevärsfaktoriet nu begagnade plats måtte för slussanläggningen till Kanal-bolaget få upplåtas, dock under följande vilkor, nemligen: 1:0. Att Kanal-bolaget till det öfra mot strömmen liggande hörnet af den plats, som blifvit för faktoriets nya slipverk afsedd, och hvilken skall af Kanal-bolaget för ändamålet beredas och utfyllas till den storlek, som Kapitenen Orafströrns förslag af den 19 Maj 1860 innehåller, samt planeras till samma vågräta höjd som marken vid sliphusets nuvarande vestra hörn, förflyttar och i fullgodt skick försätter faktoriets nuvarande slipverk, med hvad dertill hörer, och ordnar detta så, att faktoriets arbete i sliphuset ej förhindras under längre tid än högst sex månader. 2:o. Att, genom Kanal-bolaget, faktoriets andra ränna, som skall leda vattnet till sliphuset på den föreslagna nya platsen, göres efter hela sin längd af huggen hopsinkad sten, samt byggnaden deraf utföres så att lika tillräckligt driftvatten erhålles för slipverket på dess nya plats, som vid nuvarande vattenrännan. 3:o.