Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kongl. Majtt och Kronan skulle då föranlåtas, att anlägga en mängd Magaziner och förrådshus i alla Län och dervid aflöna en talrik Betjening , enär nu varande Magaziner hvarken vore för denna utvidgade anstalt tillräckliga, ej eller den dervid nu "anstälde Betjening möjligen kunde med - Den 8 Juni. medhinna att med elen noggrannhet och vard, som erfordras, behörigen stöta de i så betydlig mängd tillökta göromål. ' Om dessa ifyfagaziner och förrådshus det ena året året vore fulla; så skulle åter vid ett ari* nät år, då en fördelaktigare conjunctur för den Skattskyldige vid dess produeters afsättning inträffade, de komma att stå alldeles tomma, och Staten således då, utan någon slags nytta, vidkännas en dryg aflöning för en sysslolös Betje-, ning. Och då Kronan för eget behof icke hade af nöden den mängd varor, som vid en ymnigare tillgång, men trög afsättning, uti Magazinen och Förrådshusen levererades, så skulle, enär dessa icke kunde af Kronan afyttras till det pris, hvarföre de blifvit emottagna, desamma, i förväntan på en mera gynnande och formenlig afsättning, möjligen en längre tid komma att uti Förrådshusen och Magazinerne blifva qvarliggande, der de voro underkastade hvarjehanda afbränningar och jemväl förskämning. Dan föreslagne rättighet för den Skattskyldige, att i April månad följande årer få återlösa den levererade varan, om så skulle behöfvas , är till dess begagnande både oviss att påräkna, och skulle icke eller afhjelpa den förlägenhet, Stats-Verket under tiden skulle råka uti, vid saknad tillgång af nödiga och påräknade medel, till afloningars och andra Stats - Utgifters bestridande, sorn för Statens upprätthållande och bestånd - Den 8 Juni, stånd icke tåla elt sådant uppskof. 1 öfrigt skulle detta uppbördssätt medföra mycken vidlyftighet i Krono - Räkenskaperna och i en ganska betydlig mon öka Krono - Betjeningens förut öfverhopade göromål. Till Riksens Höglofl.
Här uppsöktes hon af akademien, och sedan genom dess försorg en vald samling af hennes dikter utgifvits 1840, till hvilken en af akademiens ledamöter skref ett vackert och hjärtligt företal — något som säkerligen ej ringa bidrog, till att hela upplagan utsåldes på några månader — hedrade akademien vid sin högtidsdag den 20 december samma år den 74-åriga skaldinnan med sin mindre guldpenning. I det af rörelse och vemod genomandade svar, som den gamla aflät till akademien den 2 januari följande år, heter det: » I ädle, vördnadsvärde fäder På statens och på snillets höjd! Af sorgerna och åren böjd, Jag vaknar åter upp till fröjd, Då Eder bifallsblick mig gläder. Nu väcker mig Er bifallsröst, Och vinterns kyla flyr mitt bröst, Och ungdomskänslan åter glöder I min af sorger slutna barm, Och dikten, tjusande och varm, En flock af ljusa bilder föder. Men fort som för en frostig dimma Man skådar fjärilarna fly I höstens kulna aftontimma — Så jagar ock en nattlig sky, Fördunklande dess ljusa strimma, Med ålderns skuggor innan kort Den blyga diktens rosor bort; Och Nornorna, de olyckssälla, Som vård om tidens urna fått, De tömma hastigt lifvets källa — Dess dunkla botten re ' n jag nått, För mig dess vågor mer ej välla; Men jag välsignar tyst Er hand, Som fäst en ros vid grafvens rand. » Och denna graf stod 19 nästföljande februari fick sålunda ej länge skalderykte; men visst tillfredsställelsen af ej rättvis gärning. bäddad redan, ty den afled den gamla. H o n njuta af sitt nyväckta måste akademien känt blott en god, men en De prenumeranter inom hufvudstaden, som prenumererat å Idun på tidningens byrå, erhålla hädanefter tidningen hemburen genom k. postverkets pålitliga brefbärare, hvarigenom vi hoppas hafva förebyggt alla oregelbundenheter i distributionen. Ett möte. Utkast af Cecilia BååthHolmberg.
Då har det ju afgått till MedSt:n men icke till Utsk., och något sådant förutsätter icke 52 § Riksd.Ordn. Jag anser derföre oformligt, att nu besluta om delgifvande! förr än sig visat, i hvilket beslut Ståndet uti hufvudsaken stannat. Bifaller Ståndet Utsk:s förslag, kan Gr. Plåtens anförande anses såsom en reservation emot samma beslut, och då eger han öppet, att på grund af 57 § nyssnämnda grundlag låta sin serskilda mening åtfölja det prot.-utdr., som till MedStrn afgår. Afslås eller rättare återremitteras StatsUtskrs betänk., är Gr. von Plåtens anförande att betrakta såsom en anmärkn. emot lltskrs betänk, och skall då åtfölja återremissen, men först då har Gr:n rätt alt begära delgifvande med de öfrige Stånden. Det synes mig följaktligen obestridligt, att Gr. von Plåtens anförande icke kan delgifvas MedStrn förr, än R. o. Ad. fattat beslut i hufvudsaken. Hr von Hartmansdorff: Gr. Gyldenstolpe har 2:ne gånger yttrat, att ingen riksdagsman eger tala till flere Stånd utan endast till det, han sjelf tillhör. Så är likväl icke förhållandet. Under denna riksdag hafva vi likasom under de föregående sett flera exempel derpå, att motioner blifvit väckte och i flere exemplar aflemnade med anhållan om deras delgifning till MedStrn. Dylika händelser voro under fordna riksdagar talrikare än nu. Detta är dock ett sätt, hvarigenom en riksdagsman kan tala till alla 4 Stånden. Han gör det på förhand innan ännu remiss är bifallen, ty i samma ögoblick han upläser sitt förslag och allemnar det till Ståndets prot., anhåller han vanligen om delgifvandet. Jag kan icke påminna mig, att sådant vägrats. Det har väl kunnat hända att om man nekat remittera motionen har man äfven vägrat hennes delgifning.
Såpa ...«•••• Säckar JTapeter Tenn, arbetadt Tobak: Blad och Stjelkar . — Spunnen — Cardus • — Rull — Diverse Tråd: Kopparoch Messings'Tvål Tågvirke • . • styck, gross dussin 553 zxm 286 ■1,484 , R:dr . R:dr styck. styck. Ur: Dalkarls . — Kyrko .. — Vägg * ‘ ' 1* — Penduler .. stymk. Vadd: Bomullsstyck. Vagnar och andra Åkdon « styck. Vaxduk f alnar Väfnader: Siden-, Flor och Tyger alnar — Dukar styck. — Diverse . Bomulls-Tyger alnar — Dukar . Linne: Bolstervar alnar —. Buldan och Blaggarn aln. — Dräll alnar — Lärft alnar — Segelduk alnar — Tältduk alnar — Diverse alnar Ylle: Flaggduk alnar — Kläde alnar __ — Vadmal alnar , — Diverse . Varu-qvan titet. Tull för Finska Varor. Summa. Inkommande Tull , Nederlags-, Recogn.- samt uppgafd derå. Som denna Calcul endast alser att visa deli egentliga Tull-inkomsten* serskildt för Inkommande och serskildt för Utgående Varor, så äro tillfälliga uppbörder af Tull-medel, såsom Cönfiscationsoch Bötes-medel, Stämpel-afgift m. fl. icke här intagna, hvilket äfven är orsaken till skiljaktigheten uti de här förekommande slut-summor och de motsvarande uti Calculen Nio 11. N:o 7. U P P G I F T på det an fal af Svenska Fartyg oell deras Lästetal, sami omättc Båtar, som ankommit från utrikes hamn under åren 1825, 1826 och 1827* Till Städer och Orter. l82 5. 1826. 1827. Stycken. Lästetal. Omätte Båtar. Stycken. Lästetal. Omätte Båtar. Stycken. Lästetal. Omätte Båtar. „ Ystad „ Hernosand. „ Söderköping 1 35
A. väckt och till Utskottets handläggning öfverlemnad motion, att i afseende å betalningen för upprättande och tryckning af Register öfver R. o, A:s Protocoll vid 1818 års Riksdag samt för författande af Register öfver Ståndets Protocoll vid Riksdagen år i8a3 må förhållas alldeles på enahanda sätt, som R. H. St.*r rö 5 b. 44 63o Stats-U tskottets lande författandet oell tryckningen af Registret öfver bemälte Stånds Protocoll vid denna Riksdag, beslutit. Yid öfverläggningen örn detta ärende, liar Utskottet inhenitat, att, oaktadt Register öfver R. o. A:s Protocoll vid sislförflutne Riksdag redan för flere år sedan är från trycket utgifvet samt tryckningskostnaden derföre af RrgsContoiret betald, någon serskild vedergällning för detsammas upprättande dock icke från nämnde Contoir utbekommits, men att deremot något Register öfver Ståndets Protocoll för den föregående Riksdagen ej ännu blifvit tryckt; hvadan och som det är ett nödvändigt vilkor, för att kunna uti ifrågavarande vidlyftiga Protocoll erhålla de upplysningar, som, särdeles under efterföljande Riksdagar, ofta erfordras, att upprättade fullständiga Register öfver de derstädes förekommande mångfaldiga ämnen finnas att tillgå; så och med afseende på det mindre betydliga belopp, hvartill kostnaden härföre kan komma att uppgå, får Utskottet vördsamt tillstyrka: att för upprättandet af Registret öfver R. och A:s Protocoll vid sisth Riksdag må, i likhet med hvad för registreringen af RiksStåndens Protocoll vid innevarande Riksdag är bestämdt, beviljas Tio R:dr för hvarje tryckt ark; äfvensom att, derest Regi. ster öfver merbemälte RiksSt|nds Protocoll vid 1817 och 1818 årens Riksdag jemväl varder upprättadt, enahanda betalning derföre må utgå; samt att de så väl härföre, som för tryckningen af sist omförmälte
Af dem, som dcrwid konnna i atanka, ställe först dcn som fleste röstcrne erhäuit, under ny omrost, ning, dä Nämndens plur like gj we ulflaget. Pä samma sätt forllareö nied den, som näst honom af de fleste bliswit kallad, och sa widare, cist dest der söreskrifne antalet af Förmyndare warder upfyllt; kunnmde Nämnde» ej ätjkiljas förr, an wåler gjordt och fulländadt är; och gäste detta wal jason: Riksens.Ständers Beflut. Nu händer att Riks-Ständen ej inom tre dagar, sedan De i Riks-Salen ashört dcn i 26 §. oförmälde Berättelse, åsämjas om Förmyndarncs antal, förordne dä genast geno», sine Elcctorer, tili ett Ilistokt, Sexton af hwarje Ständ, att medelst votering per Opido, jämlikt Zz§., denna sräga, med samma kraft och werka», som Riksens Siänders Befluk, in, om kwä dagar afgöra; Skolandes sedermera, den utsedde NänlUden likaledes inom twa dagar hafwa walet förrätkadt, sa alt i alla händelser, Förmyndaren eller Fönmmdarcna mä, inom stu dag/cs förlopp, frän Riksdagens öpnande a Riks-Salen, kunna tillsättas. §. 6z. Till följe af Regerings-Formens 96 §. skola Riksens Ständer wid hwarje Riksdag förordna en för Lag-krmlkap och utmärkt redlighet känd man, att säsoiu Deras Ombud, hafwa tillsyn öfwer Lagarnes efterlefnad af Domare och Embetsman, samt art inför den Riks Nätt, som i bemälde Grundlags 102 §. till desi inrättning och göromä! beskcifwes, eller wid andre »vederbörliga Domstolar, i Laga ordning tilltala dem, som i sine Embetenö utöfning, af weld, mannamohn eller annan orsak, anses hafwa nägon olaglig»
Och de af Athen, och alle de främmande som der vistades, aktade på intet annat än att säga eller höra något nytt. Då stod Paulus midt på domplatsen, och sade: I män af Athen, jag ser, att I uti all stycke omgån med vantro; Ty jag hafver gångit omkring, och skådat edor gudsdyrkan, och fann ett altare, derpå skrifvet stod: Dem okända Gudenom. Den I nu dyrken ovetande, honom förkunnar jag eder. Gud, som hafver gjort verldena, och allt det deruti är, efter han är Herre öfver himmel och jord, bor han icke uti de tempel, som med händer uppbyggd äro; Ej heller dyrkas med menniskohänder, behöfvandes någon ting, efter han gifver allom lif, anda och allt; Och hafver gjort allt menniskoslägtet af ett blod, till att bo på hela jordene, och satt dem före beskärda tider, och skickat huru vidt och långt de bo skola; På det att de skola söka Herran, om de måtte kunna kännan och finnan, ändock han är icke långt ifrå hvarjom och enom af oss. Ty i honom lefve vi, röroms och hafve varelse; såsom ock någre af edra Poeter sagt hafva: Ty vi äre ock hans slägte. Äre vi nu Guds slägte, så skole vi icke tänka att Gudomen är lik vid guld och silfver, eller stenar konsteliga uthuggna, eller vid menniskors fund. Och ändock Gud hafver öfversett härtilldags sådana fåvitskhets tid, förkunnar han dock nu menniskomen, att alle allestäds skola bättra sig. Ty han hafver satt en dag före, på hvilken han skall döma jordenes krets med rättfärdighet, genom den man i hvilkom han det beslutit hafver, gifvandes allom trona före, i det han honom uppväckt hade ifrå de döda. Då de hörde nämnas de dödas uppståndelse, gjorde somlige der gack af, och somlige sade: Vi vilje än yttermera höra dig derom. Och så gick Paulus ut ifrå dem.
Frötl834• 7 Suni. 1 Afd. j ti3:dje Häftet. a Lng-Utskollets Utlåtande N.o 1H. att således stadgandet i de fleste fall kunde iakttagas; att, om hinder mötte för anskaffande af säker uppgift på beloppet af den egendom förmyndaren hade om händer, det i alt full vore mycket vunnet, om åtminstone den, som icke innehar något förmynderskap, hvarken större eller mindre, sättes i tillfälle att kunna sådant styrka; — samt att de fall, då en person vore förmyndare till följd af skyldskap, utan förordnande af Domstol, aldrig kunde undgå Domarens uppmärksamhet, enär förhållandet måste upptagas uti Bouppteckningar med flere handlingar, som fordra Domareus handläggning; och har Herr Leffler slutligen tilllagt, att, ofn den lysta förmonsrätten upphörde, och annan garantie sattes i stället, hans förslag icke komme i fråga, men alt han, för annan händelse funne sig befogad förnya motionen; af Herrar Winberg, Zander, Rydin, Halling och Lundin, hvilka yttrat sig hufvudsakligen i likhet med Herr Leffler ; och inom Hedervärda Bonde-Ståndet, af Peter Pehrsson från Calmar Län: att, i den händelse omyndiges förmånsrätt hos förmyndare komme att i dess nuvarande skick bibehållas, vore det för creditens upprätthållande af högsta vigt, alt sådane åtgärder vidtagas, i följd hvaraf bestämd och osviklig kännedom kan vinnas derom, huruvida en viss person innehar någon hans egendom graverande förmyndare-befattning eller icke. Om motionen icke kunnat bifallas, hade den åtminstone bort tjena Utskottet till ledning att finna dé medel, hvarigenom det af Motionairen åsyftade ändamål kunde stå att vinna.
Men därmed är icke tänkt, hvad det förnuftiga väsendet väsentligen är, nämligen absolut själfständighet (själfverksamhet), utan endast en förmåga af själfständighet. Till förmågan såsom sådan är ej ett vara anknutet, endast möjligheten af ett vara. Därför måste, för att det förnuftiga väsendet skall tänkas, till förmågan anknytas dess väsendtliga vara, själfständigheten, eller intelligensen tänkas gifva sig själfständighetens lag för sin verksamhet. Eller annorlunda: det förnuftiga väsendet måste tänka sig såsom fritt eller såsom en förmåga af det fullständigt obestämda, men allt tänkande är möjligt endast genom bestämmande, men friheten bestämd är själfständighet. Alltså det förnuftiga väsendet måste tänka sin frihet såsom bestämd af själfständighetens lag. Innan undersökningen fortgår, är en erinring att göra med afseende på den nu deducerade tanken. Denna tanke är abstrakt och förekommer i denna sin allmänhet såsom en särskild tanke ej i det verkliga själfmedvetandet, som är bestämdt tänkande och ett tänkande af bestämda verkliga handlingar (gående på modifikationen af objekter), utan endast i den filosofiska abstraktionen. I det förra medvetandet förekommer den endast i den formen, att de verkliga handlingarna såsom fria böra p ett visst sätt bestämmas30. Därefter föreligger en deduktion af realiteten af det nu deducerade begreppet om sedligheten. Med ett begrepps realitet förstås den egenskap hos det samma, hvarigenom ett objekt kan genom det bestämmas. Kausalitetsbegreppet har realitet, därigenom att genom det samma sammanhanget mellan i erfarenheten gifna objekt kan bestämmas. Sedlighetsbegreppets objekt kan icke åtminstone omedelbarligen vara ett i erfarenheten gifvet objekt, emedan det samma är begreppet om vårt rena förnuftsväsen, som i sig själf är bestämdt oberoende af all erfarenhet. Detta objekt kan därför åtminstone omedelbarligen endast vara en öfver hvarje erfarenhet gående idé om hvad som bör göras. En idé är såsom transscendent otänkbar i sig; den kan endast tänkas såsom en regulativ norm för tänkandet att fortgå på ett visst sätt för att tänka den i och för sig, ehuruväl det icke förmår det samma. Vi kunna öfverhufvud endast handla i sinnevärlden på objekter.
innevarande månad meddelade Beslut, att anmoda Stats-Utskottet till Rikets Ständer afgifva, innom dea 24 uti innevarande månad, det så kallade Inkomst-Betänkandet, samt inom den 10 nästkommande Februarii det så kallade UtgiftsBetänkandet, uti hvilket beslut de öfrige Respective Riks-Stånden blifvit inbjudne att sig med Ridderskapet och Adeln förena; samt Hedervärda Bonde-Ståndets, genom Deputation till Preste-Ståndet den 21 innevarande Januarii öfverlernnade ProtAA Ut dr. d. 7.6 afan. 1&2O. v3 öfverlemnade Protocolls-Utdrag af den g och 51 i denna månad; det förra, rörande inbjudning till de öfrige Riks-Stånden, att med Bonde-Ständet sig förena uti Remiss till Statsoch Bevillnings-Utskottet, med anmodan, att, inom de af Riksdags-Fullrnäktigen från Elfsborgs Län Anders Danielsson föreslagne tider, till Ständerne inkomma med så beskaffade Utlåtanden, i de ämnen' Anders Danielssons, uti Protocolls-Utdraget till innehållet upptagne, Memorial omfattar, som uti samma Memorial, blifvit föreslagne; samt det senare ProtocoIIs-Utdraget af den 21 innevarande Januarii, innehållande Bon* de-Ståndets Beslut, att tiden för Stats-och Bevillning* - Utskotten, att, efter Bonde-Ståndets anmodan, afgifva Utlåtanden i de ämnen, hvarom Anders Danielssons ofvan åberopade Memorial förmäler, komme att beräknas från och med sistnämnde dag. Då i afseende på förevarande fråga så väl förekom, att de föreslagne tetminerne för Betänkandernes afgifvande till en del ledan till. ändalupit, som äfven blifvit upplyst, att Statsutskottets så kallade Inkomst-Betänkande af vederbörande Utskotts-afdelning redan vöre utarbetadt, och Preste-Ståndet, på grund af den aktBih. till R. St.
E. 99. — rörande motioner, dels om tillstånd att få anställa Marknader, som förut ej ägt rum, dels att Frimarknader måtte till enskilda Marknader förvandlas. X. B. 262, XI. A. 232. — i anledning af väckt fråga om inrättande af en Fiskalstjenst i Consistorii-mål. X, B. 262. XI. A. 232. — angående grunden för beräkningar af planpenningar, eller det bidrag Stamrotarne böra af Strörotarne erhålla. X. B. 203, XI. A. 232, XV. U. 3o6. XVI. A. 269, — i anledning af väckt fråga rörande sammanbyggande af Kyrkor. X. B. 263. XI. A. 232. XLVIII. U. 121. XLIX.A. 147. LVI. B. 247. LX, A. xo6. LXI. E. 111, — i anledning af väckte motioner om befrielse från hjelpedagsverksoch stängselskyldighetens utgörande till vissa boställen. X. B. 263. XI. Å. 247. XXIV. U, 71. A. 83. rörande yrkad förändring i stadgandet, 11 att Rotehållare vid Båtsmnnsliållet skola personligen sig vid GeneralMönstringarne inställa. X. B. 263. XI. Å. 258. XXVIII. U. ii 5, XXIX. A. 124. XXXII.
trasOtto Elmgren, Senap, ¥ V T ^ s TS1LFYE MAGASIN: 33 Drottninggatan 33. Fabrikaterna tillverkas af finaste nysilfver och efter äkta silfverfason, med stark försilfring och förgyllning. Afnötta och skadade pjeser emottagas till reparation, försilfring och förgylning; gammalt silfver tages i utbyte mot högsta pris. Afven mottagas reqvisitioner från landsort n, hvilka med skyadsamhet expedieras. Idun IDUN - K R. 5: — IDDNS MODETID. UTAN ONSDAG — &gt; 5: - PL. &gt; 3: - OCH FRITHIOF HVARJE IDCNS M O D E T I D N. MED PLANSCHER O C H HANDARB. REDAKTÖR UTGIFNINGSDAGAR: PRENUMERATIONSPRIS PR Å R: 12:TE D E N 7 JUNI 1899. UTGIFVARE: HELLBERG ÖPPEN OCH L Ö R D A G. TRÄFFAS SÄKRAST EOMMISSIONARER BYRÅ OCH EXPEDITION: KLARA S. STOCKHOLM, LÖSNUMMERPRIS: 8 ÖRE. REDAKTIONSSEKR. T E L. HOFBOKTRYCKERI. TECKNING FÖR IDUN AF TYCHO ÖDBERG. DEN NYE » FÖRSAKELSENS FÖRESTÅNDARENS INSTALLATION. händers SYSTRAR ».
Utdrag of protocoUcr, bälter uri BorgareSländets plenum wid Riksdagen r Stockholm den n Iattuarri i8io. SDP8 Riksens Höglcfl. Ständers ^ancvUlskotts förfrägan, uti PrvtocollkUldrag of den iv denms, i anledning af derstädes wäckt frogn vm inkassering af Bankens i Finland utelöpande medel, och huruwida Utskottet agde rätt, att sä der öfwer, som angående de sädont afseende nödigs blifwande anstalter, taga nägot beslut, fann BorMkkSkändet, för sin del, sig böra förklara, att förenämde ärende mä af BancoUtskoltet med Riksens Sländers rätt ofaörc-s; hwarom delta skulle tstl de Refpeckive MedSränden famt Wälbemälte UFvtks underrätteife wördfamt cch wäniigen med dklks. dlt lupra, ^ SDMed Bifall kill Riksens Högloft. Sanders BavcoUiskotts hemställan i ProtocolisMdrog den iv dennes, besiöt Ständet att med sörsta »Verkställa Wal till den Revisor 8 Bankens magnar, fom af detta Ständ bör utses till deltagande i nu förestående Rev sion öfwer RiksDiscont-Werrete fönvoltning; bwarom de Refpeckive MedEländen wördsamk och wänllgen skulle underrättt-v. fu^>5A. Dm rz Ianuärik. 959 S. D. Ett af Herr Handelsmannen L. 6. !viii6i;rLn ingjfwit Memorial, angående FriMarknader, remitterades till Riksens Högloft.
Såsom framstående missförhållanden för det närvar., är olikheten af de sedlar, Privatbankerna utgifva, som snart sagdt utträngt riksmyntet och ojemnheten af den penningetillgång, som vid Privatbankernes kontor är att beräkna, så t. ex. hafva Wermlands och Orebro Privatbanker, under sednare år alltid indragit lånerörelsen under Januari, Februari och Mars månader och på sista åren alldeles inställt densamma, under förenämnde tid, då likväl ej blott skatternes utbetalande, utan äfven de stora förlagen för jernhandteringen, koloch trädvaruhandeln fordrat ökade kapitaler, sä mycket större som äfven vid denna tid den norra Bergslagens spannmåls-behof för sommaren måste liqvideras och de höga forlönerne för alla effekter betalas; hvarförutom alla enskildta liqvider äro utställde alt upgöras vid denna lid å dessa orters kända affärsmarknader i Carlstad, Christinehamn och 14* 212 De n 30 April. Örebro, Ej sällan hafva anmaningar utgått med beredelser om inskränkning af kreditiven. Jag klandrar ej Bank-direkt:ne för denna åtgärd, de hafva handlat väl och försigtigt för sig, men rörelsen har deraf lidit betydligt. Utan samband med Riksbanken och utan kännedom om de yttre förhållanden, som vållat tryckningar på verldsmarknaden, har motivet för deras åtgärd varit antingen tvång, föranledt af en sträng utvexling af riksmynt, eller panisk fruktan för en sådan påkänning, utan möjlighet af säkert förutseende och utan medel alt, i det öfverraskande ögonblicket kunna motverka den missgynnande konjunkturen. Genom förening af all utlåning genom en styrelse, genom all sedelutgifning från Riksbanken, samt en gemensam finansslyrelses öfversigt af penningeväsendets alla delar, under stöd af häda Statsmakternas garanti af de utgifne sedlarnes motsvarighet af metallisk valuta, har jag trott, alt alla nuvar. brister skulle helas, då derigenom finansstyrelsen, med upmärksam blick på yttre och inre förhållanden och med förutseende af de vådor, som hotade, kunde vidtaga de mått och steg, som tarfvades, vare sig genom minskning af sedelstocken eller Bankens konsolidering genom metallisk valuta.