Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Palmstjerna, Nils, väckta tillägget, alt Riddarh.cassan skulle, så till sägandes, göras till tri huta i r åt Frimurarebarnhuset, så kan jag alldeles icke biträda detsamma. Riddarhusets medel äro jemväl till fromma ändamål disponerade, och jag finner det ingalunda lämpligt att tillstyrka någon anvisning derå lill ersättning för den förlust, sorn möjligen kan komma att drabba Frimurarebarnhusets cassa, om den skulle få vidkännas hyra för local, lill hållande af den ifrågavarande concerten, sorn kan hållas i någon af stadens kyrkor, då Barnhuset blir i tillfälle att sälja långt flere biljetter än till Riddarhussalen, och sålunda få förlusten mer än ersatt. Frih. Cederström, Claes Rudolph: Den händelse, som gifvit Hr von Hartmansdorff anleda, till sin motion, är allmänt känd; men såsom varande ganska obetydlig, torde den icke förtjena något afseende; och då under så många år, håde mellan och under riksdagar, R. o. Ad. för ifrågavar. ändamål upplåtit sitt samlingsrum, kan jag pä intet sätt instämma i motionärens mening, hvilken jag tvertom tror borde helt och hållet bestridas, och i intet fall kunna antagas, så vida ej del tillägg, Frih. Palmstjerna dervid föreslagit, skulle bifallas. Hr von Troil har talat om den skada, sorn murar och vapensköldar skulle taga af rummets uppvärmning: ehuru kära dessa murar och sköldar äro för mig, så ligger likväl faderlösa barns bästa mig mera om hjerta!, om ett val dem emellan skulle komma i fråga. Jag tillstyrker således det tillägg, som Frih. Palmstjerna gjort, och önskar, alt det Höglofl. Ståndet endast under detta villkor må bifalla Hr vou Hartmansdorffs motion. Hr von Hartmansdorff: Jag får den äran förklara, att anleda, till min motion icke varit den, vid hvilken man bär fästat sig, eller några vapensköldars borttagande, ty förlusten deraf är icke betydligare än alt hon lätt kunde ersättas, antingen af Riddarhuscassan, eller af den direclion, som haft salen sig til! begagnande upplåten.
Jag anser nemi. såsom ett förbud mot utförsel bestämmande af en tull utaf 32 sk. å en vara, som vid stranden å utförsel-orten vanligen kostar från 16 till högst 24 sk. b:ko. Jag värderar visserligen den välmenande afsigten att värna våra skogar mot den sköfling de f. n. äro underkastade. Jag vet att dc äro i behof af värn och skulle vara både döf och blind, om jag icke förmärkt att de i allmänhet anlitas hårdare, än tillvexten medgifver, men detta steg till skogarnes vård anser jag vara del sista man bordt föreslå. Det torde tillåtas mig att i detta hänseende få yttra mig något vidlyftigare och med handlingar bestyrka mina upgifter. Ur Hofjägmästaren af Ström har i sin bekanta skrift om skogshushållningen upgifvit tunlandtalet af den skog, Sverige f. n. eger till nära 26,000,000. Ilan har beräknat, att med skogarnes nuvande klena återvext i följd deraf, att de icke vårdas, afkastningen icke upgår lill mera än 22 famnar på T:l:det, men han säger derjemte, att, om skogarne bättre vårdades, hvarje Tdand skulle kunna upbringas till en afkastning af 50 famnar. Genom skogarnes bättre vård skulle de, enl. Hr af Ströms åsigt, vinna den förkofran, att vi årligen skulle kunna exportera circa 5,000,000 famnar ved, då vår export deraf f. n. är inskränkt till endast 170,000 famnar. Hr af Ström har begagnat beräkningen i famnar ved, för att dermed uttrycka de flere virkessorternas kubikinnehåll. Att skydda skogarne kan och bör ske på flera sätt, hvilka bestå dels deruti att befrämja deras återvext, dels deruti, att spara på deras anlitande.
Inkomsten deraf har jemväl blifvit beräknad vid bestämmandet af de lönebelopp, som postförvaltarne åtnjuta; och att borttaga dessa inkomster, skulle på de liesta ställen medföra den följd, antingen att de beräknade lönebeloppen så betydligt förminskades, att de blefvo alldeles otillräcklige, eller ock att ersättning skulle af post-kassan lemnäs, en ersättning, som säkerligen skulle uppgå till ett ganska betydligt belopp. Af dessa skäl får Utskottet hemställa, att ifrågavarande förslag ej heller måtte föranleda till någon åtgärd å Rikets Ständers sida. Slutligen och i afseende å motionärens framställning derom, att postmästarne ”mätte fullt och tillräckligt lönas af staten,” hvilket obestämda uttryck kan 20 Allmänna Besvärsoch Bkononu-Utslioltets Utlåtande, iV*o 5i>. afse så väl, att ofvan omförmälda sportler borde försvinna och ersättas af postmedel, med visst belopp årligen, som ock, att postfdrvaltames löneförmåner i allmänhet äro otillräckliga; så lar Utskottet, i förra fallet, hänvisa Lill hvad i nästföregående punkt är anfördt, och i det sednare erinra, att Kongl. Maj:t under den 21 November 1849 fastställt en ny lönereglering för postverket, och alt, Utskottet veterligen, någon grundad klagan öfver de deruti bestämda löners otillräcklighet ej blifvit förd; hvarföre Utskottet hemställer, att samma framställning måtte lemnäs utan afseende. Stockholm den 26 Februari 1851. STOCKHOLM, tryckt hos isaac marcus 1851. Allm. Besi\ o. Ekon.-Ulskoltels Betänkande, JYS 57. Betänkande, i anledning af väckta motioner, dels om upphörande af beväringsmanskapets årliga vapenöfningar, dels om införande af exercis sockenvis, och dels om rättighet för beväring syngling arne att sjelfve välja det vapen, hvarvid de helst vilja fjenstgöra, antingen lill lands eller sjös rn. m. Till Utskottets handläggning hafva i dessa ämnen blifvit remitterade följande motioner: l:o frän Wällofl. Borgareståndet af Herr Sv.
Äfven sådana minnen har Gustaf Wasa här efterlemnat. «Här var det han, med sitt Råd och «sina trogne män, sedan han erhållit deras bref och «sigill på de land och län, som han med Rikets Råds «samtycke gifvit sina söner till furstendömen, firade «den i Westerås med Rikets Ständer afslutade arf«föreningen. Han lät då bjuda till sig allt Riksens «Råd till Gripsholm; der gjorde han dem gästabud «hela fjorton dagar bortåt, och gjorde sig der lättsin«nig och glad med sina trogne män; i synnerhet «gjorde han sig en särdeles aftonmåltid, då Drottning «Margaretha sjelf bar in allehanda konfekt, och «Konungen bar sjelf drycken in, bad dem göra sig «lustiga och glada, såsom ock Konungen sjelf ville «göra, derföre att de hade nu känt hans söner gode «för riksarfvingar; deremot skulle desse ock vara «pligtige igen till att bevisa dem alla, så länge de «lefde, all gunst och nåde, dem och deras barn, och «vara dem hulde, trogne och rättrådige herrar, der «skulle de fritt och fullkomligen förlåta sig uppå. «Skedde ock Konungen med detsamma ära och re«verens åt hans kära söner, sedan tacksägelse, som «det sig borde, och yttrade Riksens Råd den för«hoppning, att de kunde tryggeligen förlita sig uppå «hvad Konungen på sina söners vägnar förtröstade «dem om.« 32 Gustaf III:s ankomst till Gripsholm besjälade de tunga stenmassorna. På borggårdarna: betjening och åkdon; i de kungliga gemaken: regentslägten och hoffolk; i flyglar och torn: gäster, bjudna och befallda.
Förordningen af den 15 Juli 1752 ”så framt gäldenären, hvilkens Fasta E”gendom är af Banquen anslagen till försäljning ”igenom offenteligt utrop, ej inom den Trettionde* ”Femte dagén förr än utropet skall ske, betalar ”sitt Lån, samt således utropet förekommer, skall 5’sedan, hvarken honom eller hans bördemän va* ’7a tillåtit, att igenom Lånets betalning eller ari”dra vilkor, draga panten undan det anslagne utropet; kunnandes Gäldenären så mycket mindra 'härigenom ske för när, sorn utom det han, un*’der Lagfartstiden, haft nog rådrum att skaffa sig 'penningar till en sådan skulds betalande, han “afven sjelf vid Auctionen kan inropa sin pant, *’om han på förenämnde Trettiofem dagar fått ”utväg dertill.” Banco och Lag Utskotten vid sista Riksdag funno för deras del, med afseende ej mindre å Tredje mans rätt, som härunder berodde, sedan den medgifne förmånen att inom utsatt tid kunna förerekomma pantens försäljning blifvit genom uraktlåtenhet å Gäldenärens sida förverkad , än äfven derå, att genom den föregångne pantelagfarten, egande rätten af den pantforskrifne Egendomen kunde anses på Banquen öfverflyttad, vara nog klart, enligt desse anförde Staga uden , det Aldenar vid steude inrop l Auction, af sia » *39 Banco-Utskottets BetSnkanden. dertill af Banquen anslagne Egendom, icke Ituri. de åtnjuta större förmån än hvarje annan blifvande köpare deraf, oeh således, vore pligtig fullgöra. allt hvad angående köpeskillingens betalning samt uttagande af köpebref med det mera, är i Författningarne utstakad!; och ansågo Utskotten således, någon Förklaring öfver ofvanförrnälde Författningar, med särskildt stadgande härom, icke kunna, séisom varande en ofelbar följd af de i ämnet gifne föreskrifter, blifva erforderlig.
Jag vill icke nu vidare förlänga diskussionen vid remissen, men måste bemöta en uppgift, som af den förste talaren i denna fråga blifvit gjord, då han sagt, att inom de respektive orterne större intresse blifvit ådagalagdt för den östra, än för den vestra sträckningen af norra banan. På hvardera sidan om Sigtunafjärden hafva nemi. kommunerna tillskjutit omkring 115.000 rdr; men i denna summa för den östra sidan ingår ett belopp af 100,000 rdr, som staden Upsala ensam anslagit, och således har hela den öfriga delen af landet lemnat blott 15.000 rdr. Deremot har Upsala icke tillskjutit något alls för den vestra linien; och om af dessa förhållanden någon slutsats skulle dragas, rörande ortens intresse för jernvägar, så kunde den åtminstone ej gerna blifva till den östra sidans fördel. Gr. Taube: I motsats mot den siste värde talaren, vågar jag påstå, att banan från Orsunsbro till Upsala ovilkorligen måste anses såsom en bibana, så mycket mer som fortsättningen till Gefle ingalunda är ännu afgjord, och innan den kommer att utföras, det säkerligen kommer att anläggas en bana direkte från hufvudstaden till Upsala, på hvilken då den Norrländska trafiken kommer alt uppfångas. Orebro-Hallsbergs-banan är deremot att anse såsom en del af stambanesystemet och är äfven så ansedd utaf 1859 års jernvägskomité. Deremot är jag med samme talare ense i ett fall, nemi. i afseende å spårvidden. För enskilda bolag kan det vara skäl att för vinnande af besparing bygga smalspåriga jernvägar, men för statens stambanor anser jag samma spårvidd böra oförändrad bibehållas. Hvad beträffar Gr.
Tullarnes afskaffande emot Norrige, om; Motion, rem. till Statsoch Ekonomi-Utskotten, s. xi 87. •— Tull-Rättens upphäfvande,. om; Motion, rom. till Lag-Utskottet, s. 1175. Guld och Silfver, om afskaffande af, på Uniformer; Motion, rem. s. 1248. Gårdfarihandeln, om upphäfvande af; Motioner , rem. till Allm. Gårdsby. Se Linodling. Gäldenärs skyldighet, örn, att med arbete godtgöra sin skuld; Motioner, rem. till LagUtskottet, s. 1165, 1279. Gästgifvare, om vissa förmåner för, i Carlstads Län; Motion, rem. till Statsoch Bevillnings-Utskotten, s. 1186. — om tillsättning af; Motion, rem. till Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, s. 1192. i4o3 Gästgifvare, om befrielse för, att skjutsa Resande ; Motion, rem. till Ekonomi - Utskottet, s. 1193. *— gårdar , om inrättande af arne på Wermdön; Motion, rem. till Ekonomi - Utskottet', s. 12 63. Götha Hof-Rätt nekat att upptaga ett af Justitia; - Ombudsmannen dit för vis a dt Mål, s. io4o. — •—• låtit anställa talan mot Rådstugu-Rätten i Lund, s. lo/ji. II. Hafra, 5oo Tunnor skickade till Norrige, s. 834 - 83j. Hafrelast, sjöskadad, s. 58g, 5go. Hafstång, om rättigheten till fritt begagnande af; Motion, rem. till Ekonomi - Utskottet, s. 1212. Halmstad, om tiden till marknaderna i; Motion, rem. tili Ekonomi-Utskottet, s. 1232.
Bland öfriga binäringar äro de hufvudsaklio-aste: inom Norra och Södra Wedbo härader förfärdigandet af trädkärl och smiden; inom Östra härad till O O ' verkningen af knappnålar, väggur samt vagnmakeri och tröskverksarbeten; i Östbo smiden och vagnar, och i Westbo jerntråd. Fiske och jagt äro icke synnerligen inkomstgifvande. Inom Östra härad idkas perlfiske i Emån, men af högst ringa betydenhet. Tab. Litt. b. Bränvinstillverkning har bedrifvits på sätt å följande sida stående tab. Litt. B utvisar. 4. Konimunikations-anstalter och varnbyten. Tab. n.o 8. a) Landkommunikationer. Af bifogade tabeller N:o 8 A och B synes, att allmänna lands-, häradsoch socknevägarne inom länet innefatta en längd af närmast 3901 mil, deraf 161 mil utgöras af indelade med Jönköpings län. Yägar. Broar. 11 skjutsstationer försedda vägar; och hafva under den ifrågavarande perioden nya vägar blifvit anlagda och afsynade samt andra sådana ombyggda eller betydligt förbättrade till en längd af något öfver 15 mil med en kostnad af 92,823 R:dr, dertill af statsmedel beviljats 67,750 R:dr och kommunerna bidragit med 25,073 R:dr. Sålunda äro inom Mo härad anlagda 6 mil ny häradsväg och 1 mil sockneväg samt förbättrad 1 mil landsväg emellan Jönköping och Jära gästgifvaregård; inom norra och Södra Wedbo härader omlagd U mil landsväg emellan Säthälla och Hesters gästgifvaregård ar samt förbättrade | mil häradsväg och 2 mil sockneväg; inom Ostra härad nyanlagde b mil häradsväg och 21 mil sockneväg; inom Westra härad omlagd och förbättrad H mil landsväg å landthöjden emellan Sandsjöryds och Elgaryds gästgifvaregårdar; inom Östbo härad anlagd b mil ny häradsväg, samt inom Westbo härad omlagd och förbättrad 3*2 mil landsväg emellan Gisslaveds och Norrlida gästgifvaregårdar. Blott vid en nyligen anlagd sockneväg uppbäras vägpenningar af de trafikerande.
Utskottet får härvid erinra, att, enligt nu gällande Bevillnings-Stadga, Beredningarne ske socknevis, men att likväl flere socknar kunna och, j vissa föreskrifne fall, äfven böra förena sig om en Berednings-Comite, och att, då, enligt Utskottets förslag, förutsattes, alt icke blott minst ett pastorat, ulan ock flera pastorater skola förena sig om en Taxerings-Comite, fastän Utskottet icke funnit lämpligt alt derom föreslå något bestämdt stadgande, utan ansett det böra ankomma på communerne sjelfve att, med hänseende till locala förhållanden, bilda större Taxerings-disli ict, den anmärkte olägenheten, ifråga om inflyttningar i församlingen, så vidt den på taxerings-åtgärderna kunde ega inflytande, således icke vidare förefumies; och då Utskottet, hvars tillgörande, i afseende på Beredningsoch Taxerings-Comite'ernes förening af ett Riks-Stånd bifallet, nästan allmänt inom de öfriga Riks-Slånden jemväl befunnits ändamålsenligt, af sådan anledning icke anser sig, böra ingå uti någon vidlyftig utveckling af de olä - Bevillnings-ULskottets Utlåtande j N:o zy. 45 genheter, medelst onödig tidsspillan, kostnad och besvär för landet, sorn åtfölja bevillningens uttaxerande genom dubbla communal-bestyr, nemligen af de bada Beredningsoch Taxerings-Comiteerne, får Utskottet, lill ytterligare stöd för sin åsigt i ämnet, endast vördsamt åberopa, hvad Utskottet, i Betänkandet pag. 17 och 18, deröfver yttrat, med anmälan, det Utskottet icke funnit berörde anmärkningar föranleda till någon ändring. 5o. §. pag. 40.
För kartering af gesäll-href ansvarar den expeditionshafvande, som brefvet ulfärdar. 9:0 Ordföranden i städernas handelsfabriksoch liandtverhs-föreningar åligger att, vid laga ansvar, noga tillse, det föreskriften om ingifne handlingars kartering efterlefves. 10:0 Vederbörande, som med kontrasignation eller ntgifvande af sådane med Oss och kronan afslulade kontrakter, sorn med stämpladt papper böra förses, haft befattning, tillse vid ansvar, att kontraktet, sedan detfnllgjordt blifvit och den kontraheiade summan betald, afförd ras kontrahenten, alt biläggas rakenskaperne, på det att vid revision utrönas må, huruvida» författningens föreskrift iakttagen blifvit; förande för öfrigt 1 agon betalning icke till större eller mindie belopp till kontrahenten v.eikställas, in - 54 Bevitlnings-Ulskottets Betänkande, TS:a Ii. nan kontraktet, om det ej finnes å erforderlig karta skrifvct, blifvit med beli orig fyllnads-karta belagdt. 11:0 Tullbetjeningen, som vid fartygs visiterande oell expedierande bär befattning, bör på det nogaste tillse, att hvad om kartering af skeppsoch last-band lingar förordnadt är varder behörigen iakttaget, till hvilken ända den eger att, då omständigheterne sådant kräfva, fordra borgen för skeppsdokumenternes behöriga kartering. 12:0
Under den dennes har Bonde-Ståndet till Constitutions-Utskottet remitterat en af Casper Wijkman från Upsala Län, emot Stats-Rådet oell Konungens föredragande* framställd anmärknings-anledniilg, hvilken Motionairen serskildt uppgifvit bestå derb att, ehuru* jemlikt 65 §. Regerings-Forfrten, Statsmedel icke må* annorlunda än förord* hadt blifvit* användas* och 1823 års Stan* der beslutit, att öfverskotten på Statsverkets inkomster icke finge ålitas för utbetalningar, dem Rikets Ständer ej anvisat eller medgifvit* betydliga summor dock* titaj* Sländernes samtycke* anordnats å dessa öf* verskottsmedel; hvadan Motiöhaireil begärt Constitutions-UtskottetS undersökning, huruvida flere eller färre af de i Stats-Utskottets Betänkande N:o 155 till afskrifning an 6ih. till Riki. St. Prot. 1828, 1839. 3:dje Sami. tyide Haft. t 3 Cons t itutiont-Ut skott tts Mimmia! Nv mälda utgiftsposter grunda sig på Rikets Ständers anvisningar eller begifvanden; förmodandes han Cönstitulions-Utskottet, i vidrigt fall, ej kunna undgå alt, mot veder-* börande Contrasignant och Stats-Råds-Ledamöter, tillstyrka den åtgärd, sorn Ansvarighets-Lagen för Konungens Rådgifvare i 6 §. antyder.
1831 ••••Barnslig toka. - En skicklig lärarinna får genast god anställning i en treflig embetsmannafamilj för att undervisa en flicka och en gosse om resp. 11 och 9 år i vanliga skolämnen, språk och musik. Ansökningar, stälda till » Anna och Karl », torde inlemnas å Iduns Redaktion, Sturegatan 8 (ing. fr. Humlegårdsgat. En van barnpiga med god karaktär och godt sätt erhåller genast plats i bättre familj. Svar, märkt » D. 8 8 », torde sändas till Iduns Redaktion, Sturegatan 8 (ing. fr. Humlegårdsgat. 2J:r — d. PLATSSÖKANDE. P o e m a f Edvard Fredin. E t t ord i en uppfostringsfråga. A f Elna Tettotr. — Kärlek o c h sanning. P o e m af Erik Modin. U t k a s t till ett qvinnoporträtt. A f Johan Kordling. — För fruntimmersverlden (noti — E n koketts bekännelser. Lån. En ung studerande frågar, om något fruntimmer godhetsfullt skulle vilja mot ränta och säkerhet af lifforsäkring låna honom 2,000 kronor, på det han härigenom måtte sättas i tillfälle att aflägga sin examen vid universitetet. Svar förväntas under adress » Erik », Iduns Byrå, Sturegatan 8, Stockholm, f. v. b. Sed. Plats som husfru Helsovärd. — Toaletten. — FÖnsterträdgurden. — Bostaden. - Bakning. — Brygd. — Tvätt. — Huskurer. — Mjölkkammaren. — K ö - k e t. — A n - nonser. 15 S &lt; " to i — H s g o od B motlages en välskapad flicka om 3 ä 6 år i en bättre familj. Svar till » Dotter » torde inlemnas å Iduns Redaktion, Sturegatan 8 (ing. fr. Humlegårdsgat. 19) - [89] o ö CO bc o o Inackordering kan erhållas af en ung flicka i en i allo aktningsvärd embetsmannafamilj i hufvudstaden. Eget rum, väl möbleradt, erhålles. Priset: 70 kr.
Den, som vill, att, på sätt tre stånd beslutat, gällande införselstull, 20 r:dr för 100 r:drs värde, bibehålies för shawlar, shawletter och andra dukar af ull, eller ull och bomull tillsammans, ”af 6 r:dr 32 sk. värde och deröfver stycket”, röstar jai den, det ej vill, röstar nej; vinner nej, bestämmes denna tull till 1 rsdr 16 sk. skålpundet. Voteringen har utfallit med 77 ja och 41 nej, samt en sedel kasserad; i följd hvaraf Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med ja-propositionens innehåll. 58:de voteringen (enligt 145 punkten). Den, som, i öfverensstämmelse med tre stånds beslut, anser införselstullen å "blaggarn” och ”kanfas” böra bibehållas vid 12 sk. skålpundet, röstar ja; den, det ej vill, röstar nej; vinner nej, nedsättes denna tull till 8 sk. skålpundet. Voteringen har utfallit med 74 ja och 45 ntj; i följd hvaraf Rikets Sländer beslutat i öfverensstämmelse med ja-propositionens innehåll. Den, som, i enlighet med hvad tre stånd beslutat, vill, att iuförselslullen å “bolstervar1* skall fortfarande bestämmas till 21 sk. 4 rst., röstar ja; den, det ej vill, röstar nej-, vinner nej. nedsättes införselstullen till 16 sk. skålpundet. Voteringen har utfallit med 67 ja och 52 nej; i följd hvaraf Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med ja-propositionens innehåll. 60:de voteringen (enligt 147 punkten)." Den, som instämmer i det af tre stånd fattade beslut, att införselstullen å ”buldan" skall bibehållas vid 9 sk. 4 rst. skålpundet, röstar ja; den. det ej vill, röstar nej; vinner nej, nedsättes denna tull till 8 sk. skålpundet. Voteringen har utfallit mod 83 ja och 36 nej; i följd hvaraf Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med ja-propositionens innehåll.
Får således i anseende till hvad jag i ödmjukhet anfört, anhålla om återremiss, samt att dessa mina anmärkningar och tillägg måtte till Lag-Utskottet få åtfölja Betänkandet, jemte" att de öfrige Respective Riks Stånden må få del häraf. I anledning af Herr Grönhagens nu gjorde Anmärkningar, biet Lag-Utskottets Utlåtande af Ridderskapet och Adeln till Utskottet återförvist. Vid förnyad föredragning af Lag-Utskottets den 9 sistledne Martti afgifne, samt den 7 dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande , innefattande svar på återremiss från Ridderskapet och Adeln af Utskottets den 2g sistledne Januarii meddeldte Yttrande, öfver sökt företräde för Jordägare till Brukares lösa Egendom; fann Ridderskapet och Adeln för godt att, enär de öfrige trenne Riks-Stånden redan bifallit Lag-Utskottets sistnämnde Yttrande, vid Utskottets ifrågavarande Utlåtande, nu mera låta bero. Herr Påhlman, Otto Fredric.- I förmiddags lärer Herr Grefven och LandtMarskalken gitvit Ridderskapet och Adeln tillkänna, att Val skulle komma att i nästa Plenum företagas Dm 4. April. till den Nämnd, hvilken bör forstärcka Stats* Utskottet. Då jag vid dest» tiilräUe cj var närvarande och jag hört olika berättelser om sättet hvarpå detta Vai skulle verkställas , i det några trott att Val listor borde upprättas serskildt på de a i Personer, hvilka skulle blifva ordinarie Ledamöter, och serskildt på de 6, hvilka skulle utgöra Suppleanter; hvaremot andra förmodat att endast en Val lista herde nyttjas hvarpå 27 namn voro antecknade; så tage; jag mig friheten hemställa, om icke, dä R.ksdags* Ordningen föreskrifver att 21 Ledamöter skola väljas, blott 21 namn ma på
Vid behandling af denna fråga har Utskottet visserligen inhemtat, att enkefru Duncker, i följd af Kongl. Maj:ts nådiga Bref den 6 Mars 1811, af extra utgifts med len åtnjuter årligen 150 r:dr, men då detta belopp icke kan vara tillräckligt att på äldre dagar freda henne från brist och bekymmer, får Utskottet, med afseende derå, att Öfverste-löjtnanten Duncker varit en af de utmärktaste officerare, som fallit i striden för fäderneslandets försvar, härmed tillstyrka, att, oberäknadt berörde understöd af 150 r:dr, en årlig pension af 500 r:dr b:ko måtte beviljas enkefru Matia Charlotta Duncker, född Tuderusj att, från detta års början beräknadt, från allmänna Indragnings-staten utgå och af henne åtnjutas, hvarhelst hon vistas. Stockholm den 22 Juli 1851. Bih. till R. St. N:o 2<fi5* Ank. till Evp. Utsk. den 23 Juli 1851, kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af erhållna återremisser u betänkandet N:o 44, angående utbetalning af stadgad ersättning utaf allmänna medel till vittnen i brottmål, då den tilltalade saknar tillgång, eller ersättningsskyldighet icke kun honom åluggas. (U. A.)