Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rubinsteins musik bidrager äfven att öka detta intryck, ty den karaktäriserar alltid gudasonen med veka stråkoch flöjttoner, väl harmonierande med den sällsynt innerliga lyriska klangen på zur Mtihlens vackra lenorstämma. Bland hufvudpartierna trädde i förgrunden näst Kristus: Judas (Hromada), utmärkt dramatiskt utförd, Maria Magdalena (fröken Mulder), Maria (fru Walther Chornanus), Satan (Elmblad), Jobannes döparen (Piehler) och evangelisten Johannes (Briesemeister). De tolf lärjungarnes utmärkta masker, särskildt Petrus (Habelmann) och Paulus (Roleff), äro äfven värda att framhållas. Orkestern skötte sin sak utmärkt, som ju var att vänta under den framstående Berlinerdirigenten doktor Carl Marks ledning. Den första föreställningen varade fulla fem timmar, men följdes detta oaktadt af publiken med spänd uppmärksamhet och varmt intresse från början till slut. Hvad de just utkomna kritikerna beträffar, äro de i hög grad hvarandra motstridande, ehuruväl det öfvervägande antalet uttalar sig ytterst entusiastiskt. Det synes som om fridsfurstens uppträdande i sin nya gestalt på alla håll väckte krigsfanfarer till lif. I hvilket fall som helst är ett besök i den » konstens kyrka », som Rubinstein drömde sig, af största intresse, och Bremerföreställningarna göra både direktor Löwe och den offervilliga Bremerkomitén största heder. Det är fråga om att senare i juni uppföra operan äfven i Berlin. Det klingar ... Ludvig Af Ganghofer. Öfversättning för Idun. Al^ / Tångt därute, där förstadens murar sluta, ligger midt i en vidsträckt trädgård ett litet hemtrefligt hus, en trädgårdsmästares bostad. Öfver hela trädgårdens vidd är den svarta jorden uppdelad i aflånga fyrkanter, hvilka vänta planteringen, och på hvilkas smala vägar ännu små vattenpussar erinra om de gångna regndagarne. Till vänster och höger o m huset ligga långa sträckor af glastäckta drifhus.
Detta måste vara en genväg till ravinen, som rent, eller renar sig, där befäster sig, genom de han förut icke kännt; på andra sidan höjden, om ljufvaste, heligaste band, mänsklig ordning, midt ej hans lokalminne bedroge honom, borde man under den hotande upplösningen af alla borskymta Kaiserschloss. E. G. Geijer. Lyss — ett plaskande, ett brus! Från den tämgerliga förhållanden. ligen höga bergvägg, som styrde lodrätt ned åtDagen uppgår öfver kvinnans lif på jorden, minstone till en god manshöjd, kastade en oförvägen liten fjällbäck sig ned i sandbädden nedanden trånga dalen vidgas och stigarne bli allt för, kringyrd af ett stoftfint, i solskenet skimrande flere; det skall bli rum, arbete, lefnadsglädje skum. Där nedom ledde en spång öfver, en enda smal, vacklande planka, som låg tämligen osäkert nog för alla, som redligt söka och vilja. Fr. Bremer. uppgillrad från sten till sten. a: * Han var nu blott några alnar bakom henne, men den mjuka mossan förtog ljudet af hans steg. Vig och lätt satte hon just sin Jilla fot — en förtjusande fot i en högklackad chagrinsko — på plankan, som ledde öfver bäcken. En yfvig pilkvist, som hängde ut öfver vattnet, gaf stöd åt hennes hand. Sen till, att Idun med Modetidning finnes hos alla edra bekanta! af groft linne, och lagar att allt kommer värd, men för att denna fördel skall i kokning. Så snart detta skett, hälles blifva än större, bör man själf blanda vattnet ur syltglasen, som ställas tillsaltet enligt det gifna receptet. baka i vattgrytan och den kokande Under hela förra sommaren begagsylten slås genast i, medan en annan nade jag utaf eget fabrikat och fann person torkar kanten snygg, sätter på det fullt lika tillfredsställande som det gummiring och lock, tager ut glaköpta. » Syster », sen och skrufvar till dem. Vilkoret är, att det går fort. Då burken blifvit en gång öppnad, måste innehållet snart Persilja. Jag föredrar saltad persilja förtäras.
Flere norska församlingar ha begagnat sig af rattiglieten att invalja kvinnor i skolstyrelserna. I södra Trondhjerns amt hafvrn 5 och i norra 2 harader invalt kvinnor. Danmark. Medicinsk examen har p&amp; Island aflagts af tv8 kvinnor. Belgien. Den kvinliga advokatens, W.lle Bopelin, ausökan om laglig ratt för kvinnau att utöfvtb advokatyrket har af Knssstionsdomstolen i Brussel blifvit afslaget. Frankrike. - dagusla: fiol ?r&amp;s ar namnet p&amp; den kvinna, som författat texten och komponerat musiken till " Ode triompliden det utomordentligt storartade verk som uppfördes till förbersligande af republiken under September mAnad i Paris. Tysklsind. Kvinliga telefoniiter. I postverkets tjtbnst i Berlin hmfva !O kvinligs telefonister pA försök blifvit antagna. Aflöper försöket tillfredsstiillande komma Innu flere kvinliga bitraden att anviwdas. Amerika. Till borgerliga ernbeten hafvn fyra stiider i Kansas valt kvinnor. I Ockahosa, blefvo de lwinncr, h-4lka redan iiineliaft sina embeten tvenne ar, htervaldsa med stor majoritet. I Baldwin City blef Mrs Lucy Sullivan vald till borgrngstare och fem andra kvinnor till medlemmar af borgerskapets rid. Innehall: Sid. Mod. Poem . 1 A. K-dt. Nya Idun . 5 Gustava Hjelnterus. Parisersalonger p&amp; sestonoch sjuttonhundratalen 11 E&amp; ' $en &amp; y. Ernst Ahlgren 23 Les. Liten hterblick 27 FredrikaBrevaerFörbundets meddelanden: Arbetsomrliden för kvinnor. Hvarjehanda i kvinnofragan . 31 34. L - m Saul och David En diktsykel Ezkn Key. Ernst Ahlgren Esselde. Några dmg ur Frances Willards verksamhet. Literatur: Frun frhn hafvet. Anmiirkningar af Robeinson. Kvinnans kallelse och uppfostran af Hemberg.
Men då jag i dessa anmärkningar nu instämmer, kan jag ej undgå att fästa uppmärksamheten på det särskilda förhållande, som företer sig vid jemnförelsen af StatsUtsk:s i dess principbetänk. N:o 78 framlagda grundsats, att det är oriktigt att anvisa bestämda löneanslag på hufvudtitlarnas besparingar, och dess medgifvande i betänk. N:o 80 att likväl låta Kammarrättens nya lönereglering qvarstå på denna eventuella tillgång; ty jag kan ej ett ögonblick tänka mig, att Utsk. ansett denna, på Konungabeslut och till följd af R. St:s om embetsverkens reorganiserande framställda, af mig här i dag upplästa underd förklarande och önskan hvilande, administrativa åtgärd skulle tipphäfvas till kraft och verkan. Mig förekommer det således, som hade Utsk., under sin, jag medger, betänkliga kryssning emellan statens behof och dess tillgångar, i det förstnämnda s. k. principbetänk. velat undvika Seylla och i det sednare stött på Carybdis. Under discussionen på förmiddagen inom detta hus öfver sistnämnde betänk, yttrade en värd talare Gr. Cronhjelm åtskilliga märkbara satser, som jag anser mig böra till närmare skärskådande upptaga. Såsom jag uppfattade menindå, hördes talaren vara sinnad att icke med sin röst bevilja de till de uppgifna statsbehofvens fyllande begärda anslag, så länge Constit.Utskls omdöme öfver den rådgifvande Styrelsepersonalen ej inkommit till Stånden och rätta grunderna för ett emot densamma, efter hans mening, varande misstroende kunnat erhållas, och lian tycktes benäget förklara, att örn han ginge till doms med denna personal, skulle det möjligen föranleda honom derhän, att mindre ogilla densamma för hvad den gjort, än för hvad den underlåtit att göra.
» God afton, Karl Andersson! » » Go ' afton! » » Jag står här nere och ser på, hur det blänker i vattnet — » » Marelden ja. » » O, hvad hafvet ä ' förtjusande ändå! » » Hvasa? » » Ni ä ' bra lycklig, som får vara sjöman, Karl Andersson! » Han hade stått nedlutad uppe på bryggan för att belägga fånglinan. För ett ögonblick släppte han sladden och vred hastigt sitt ansikte upp mot hennes. Hon hade en ny dosis sand färdig att kasta ut. » Tycker fröken om sjön? » frågade han lugnt. » Har ni inte märkt det ännu — och jag har bott här en månad! » » Åjo, visst kunde man väl tro det, när man ser fröken så ofta gå ute på sjökanten. » Han hoppade nu ned i snäckan och gick på tofterna bort till aktern för att haka af rodret. » Hör nu Karl Andersson! » Det blef alldeles tyst; Blamret med rodret var tvärt afklippt. » Skulle det inte kunna gå an att få segla en gång riktigt — jag menar utåt, långt ut, och inte bara på inre fjärden till sta ' n? » » Vi ska ' ut till nya fyren om ett par dar med bref och annat till fyrvaktarne. » » Hvilka ska ' det? » » Jag och — gamlelotsen, tänker jag. » Han satt nu vid en åra akterut och höll på att arbeta båtens akterstäf upp till en förtöjningspåle. Hon var åter i full fart med att framlocka marelden. Och det dröjde några minuter, innan hennes fråga kom: » Kan ett fruntimmer — • jag menar, skulle det vara alldeles omöjligt att få följa med på en så ' n där seglats? » » Hvem — fröken? » » Ja. » » Om fröken yill det, så lär det väl inte va ' omöjligt. » » Och ni tror inte, att lotsfar har nå ' nting emot det? » » Kan väl aldrig komma på frågan — - om fröken vill det. » Han gick åter på tofterna för-ut, tog ett tag i bryggan alldeles vid hennes fötter och hoppade upp. Fyrens skarpa sken träffade nu hans ansikte. Det var allvarligt som alltid, och hon såg, huru hans blick nästan forskande för en sekund sökte hennes.
Jag medgifver att den förra betänkligheten visserligen kan inträffa för ett och annat år, men tror, enligt hittills vunnen erfarenhet, att medium af 5 å 6 års beräknad och verkligt influten inkomst icke ens skall blifva skiljaktig med några få procent; och då, för Samhällets trefnad och förkofran på det hela, det synes mig af ett ganska direct inflytande, att Regementernes samtlige yngre Befäl på säkert sätt lönas, äfvensom att odlad Svensk jord för ett värde af sex millioner icke längre må vanskötas, tror jag att en möjligen in - Den 21 Maji f. m. 27 träffande förlust af några få procent på 240,000 R:dr icke, för dessa större ändamåls uppnående, bör kunna lägga hinder. Hvad åter den ökade Spanmålsintägten beträffar, kan den, vid de efter hand uppgörande Arrendecontracten, förekommas, derigenom att i Contracten bestämmes, att arrendet efter Markegång skall utgöras, och hvad de nu beslående Contracten angår, är jag förvissad att, om Kongl. Maj:t och Kronan afsäger sig, i ond och god tid, dess optionsrätt att in natura uttaga det stipulerade arrendet, mot det att Arrendatorn å sin sida afstår ifrån rättigheten att in natura lefverera arrendet, så komma i flera Provinser många Arrendatorer att härpå ingå; och då härtill kommer, att beklagligen ett större antal af nuvarande Arrendatorer är i den ställning, att deras ingångne arrenden, med nuvarande Cautionisters borgesförbindelsers upphörande, falla tillbaka till Kronan, kan farhågan för ökad Spanmålsintägt åtminstone icke behöfva blifva långvarig. Äfven torde Utskottet böra upplysa, af hvilken Fond ersättning skulle utgå till den nu i tjenst varande personal, som komme alt förlora, om, på sätt Utskottet tillstyrkt, den belöpande andelen af arrenden skulle lika med all annan lön tillträdas.
Omkostnaderne få då en Procent till betäckning. 1 urno. Magasineringen förvaltas af aflönta Magazins-föreståndare, Dem Städerne ega antaga, emot det att Magistraterne ansvara för varan m. rn. Eller också antagas de af Herrar Eullmägtige, i samråd med Konungens Befallningshafvande, och böra i denna händelse vara försedde med borgen. Om Städernes Magistrater icke vilja åtaga sig att tillsätta och ansvara för Magazinsföreståndarenf njuta de ingen afgift af hvad namn den vara må, genom denna inrättning. I motsatt händelse anslås dem någon slags accis eller afgift, som för annat till Staden ankommande gods. CC Statsoch Bancö-Utsiottens Utlåtanden'. i2:mo. Riksens Ständers Herrar Fullmäg* fige i Lane(Riksgälds) Contoiret skola förvalta och tillse medlens fördelning och begagnande. I de orter, hvarest dessa Magazin inrättas, bör bemälde myndighet 2 gånger om året bestämma och kungöra utlåningstid och belopp, samt genom särskildt antaget ombud, eller på annat sätt revidera och controllera behandlingssättet i alla delar. 13:0. Till en. början skola Lånemedlen, i likhet med hvad om Jern stadgadt och öfligt är, uttagas och insättas i Riksens Ständers Banque för Låne-Contoirets särskilde räkning med denna vara, ankommande på erfarenheten om locala liqvider må kunna upprättas, och insättning i Ränterierne tillåtas. Då dessa Lån-Magazin bli få, 4 ä 5 i hela Riket; så lära de samma icke blifva af någon synnerligt stor, eller invecklad, eller betungande, och alisicke af vådlig, beskaffenhet; hvadan de, såsom inverkande endast gagneligt på möjligheten och jemnheten af enskilde Spannemåls handeln i de sädesrikare Rrovincerna må på försök uppstå, och skola säkert icke dela lika öde med den publika Handels» anstalt som nu fäster så allmän uppmärksamhet, och hvarmed denna Låne-inrättning icke eger den ringaste likhet. 6 §.
Majlis åtgärd föranleda; och hafva jemväl Rikets Ständer ansett denna fråga, efter den pröfning, densamma sålunda hos E. K. Maj:t erhållit, icke böra föranleda till någon vidare åtgärd. Exp e di ti o ns-Ut.skotte ts Forsing lilt anderd. Skrifvelse, N:o 23. 13 I följd af hvad Rikets Sländer, eldigt mom. 3—10 härofvan beslulat, uppstår i flet besläinda fångvårdsanslaget en minskning af 400 R:dr, hvarigenom detsamma, nu uppgående lill 183,627 R:dr 50 öre, kommer alt utgöra 183,227 R:dr 50 öre. !2:o Nytt anslag till personer, menig heter eiler allmänna inrättningar för (lern genom nya Strafflagens införande frångångna bötesande/ar. Uti underdånig skrifvelse den 21 Oktober 1863 hade Rikets då församlade Ständer, — med lillkännagifvande, det ilikets Ständer beslutat, att såsom ersättning för de förluster, sorn lill följd af strafflagens innehåll, att deri stadgade böter böra Kronan tillfalla, kunde drabba personer, menigheter eller allmänna inrättningar, finge af inflytande bötesmedel från och med det år, den nya strafflagen trädde i verksamhet, tillsvidare dem tilläggas ett belopp, motsvarande hvad de efter medelberäkningen för sednasle fem år, ditintills årligen uppburit, — tillika anhållit, alt E. K. Majit i Proposition till Rikets näst sammanträdande Ständer måtte framlägga förslag lill ersättning åt vederbörande för den förlust, som genom de i strafflagen stadgade böters indragande till Kronan dem tillskyndades.
Banco, och närmare specificerade, uti efterföljande åtta punkter, skola ur Räkenskaperne afskrifvas; till hvilket beslut Rikets Ständer, beträffande serskildt den i första punkten upptagne summa 4»17^: 6. 8., hemtat anledning deraf, att arrendet af Kronosäteriet Sannegården, som till nämnde summas betalande varit anvisadt, i allt fall kommer Stats-Verket, bland dess öfrige arrendemedel, till godo, hvarföre det synts icke vara af någon nytta, att ifrågavarande balancepost i Riks-Staten ytterligare qvarstår; äfvensom Rikets Ständer funnit afskrifningen af den i 2:dra punkten omförmälde post, 6,892 R:dr 38 sk. 1 r:st., vara en följd deraf, att den till ersättning derföre beräknade enda tillgång, eller Medicinal-Fondens egande fordringar hos Lazaretten i Uddevalla och Nyköping, förut blifvit genom Expeditions-Utskollets Förslag till und. Skrifvelse N.o ^4l431 Rikets Ständers underd. skrifvelse af den 5 sistl. Maji afskrifne och sålunda såsom tillgång försvunnit.' i:o Återstoden af förskottet till inköp af ett Biskopshus i Götheborg R:dr 3,728: 6. 8. hvartill kommer en genom laga kraftvunnen dom och E. K. M:s derpå grundade Nådiga befallning i Skrifvelse af den 16 Januarii 1829 skedd utbetalning (utgörande 3o:de penninningeafgift till Götheborgs stad för samma egendoms köp
I afseende pä den yrkade Löne - förbättring för Under-Officerare och tillökning L gaget för Manskapet wid Wolontaire och Sjö-Artillerie Compagnier, har Stais-Utskottec i desi yttrande redan afgifwit och en sadan förbättrad aftöning tillstyrkt. Den 19 Kebruarii. 853 2:0 Angående Orlogs-ZlottanS NybyggnadSoch Underhälls Stat Harwid har blifwit yrkadt tillökning i parad Underhållet för Orlogs-Flokkans Handtwerks och Timmermans-Starer samt Coopvardie indelning och Roke-Bätsmän; äfwen som tillökning i desse fednares inqwartering. Staks-Utstotket har med werkligt, deltagande inhämtat den uii berörde anmärkningar medelte uplysning om i fräga warande Arbetares och Manstaps knappa aflöning; men som denna aflöning utgår af de till Flo kans nybyggnad och underhall anslagne wedel, Ulan akt Staren härtill graweras med särkildt anslag, sä har Utskottet ansedt det icke tillhöra dess ätgärd att deruti föreslå någon förbättring, men tror, att enär deras behof blifwer Kongs. Ma:jc i underdånighet föreställdt, trodde Kongl. Maj:l med Nådigt behjertande deraf icke falna utwäg att af Flottans medel kunna i nägon mohn afhjelpa deras lidande. Hwad den anmärkningen angar art de till Or« logsoch ArmLens Flottans nybyggnads och Underhäll samt för Fyrings-Slaten tillhopa upförde 326,000 R:d. icke stola bliswa för de afsedde ändamäl tillräckelige; sa anser Urstotlet att enär Anflags-Summorne för förswars ansta! erne bliswa ökte ifrän 600,000 R:d. till En Milion R:d., pä sätt Utskottet uti dess särskilta betänkande om medel til! förswars anstalerne anfört, och Kongl.
Majrts rättighet i förväg, Hans Exceilence Herr Grefven oell LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å StalsUtskottets senare Utlåtande, rörande i9:de Punkten, Ropades starka Ja, jemte några Nej. I anledning hvaraf Hans Exceilence förklarade, att som, efter hvad Hans Exceilence tyckt sig finna, Ja öfverröstat Nej, Ridderskapet och Adeln bifallit den framställde propositionen. 2o:de Punkten. Angående ersättning till Landshöfdingen i Kronobergs Län för Den i6 October f. m. 315 indragning af den honom anslagne dagsverksskyldighet af Inhjseshjonen i nämnde Län. Herr Danckwardt s Magnus Georg: I denna punkt föreslår Utskottet, att ersättning för de dagsverken, som af Inhysesh jonen böra utgöras till Landshöfdingen i Kronobergs Län, skola genast till honom med omkring i5oo R:dr från IndragningsStaten utgå intill år i835, då efter Kongl. Maj:ts föreskrift denna dagsverksskyldighet kommer att från Landshöfdingetjenslen skiljas; men att derefter denna ersättning skulle alldeles försvinna. Jag har visserligen icke något emot, alt dagsverksskyldigheten genast uppliör, och att ersättning derföre meddelas; jag tar mig blott friheten anmärka, att samma ersättning 1835 skulle försvinna, och således en inkomst till bidrag för Landshöfdinge-lönernes reglering derigenom upphöra. Vid regleringen af Andra HufvudTiteln hafva Rikets Ständer beslutit en underdånig anhållan hos Kongl. Majrt om en lämpligare fördelning och reglering af Landshöfdingelönerna, med de anslag, som dertill redan finnas. I dessa anslag ingå naturligtvis äfven ifrågavarande dagsverksskyldighet. Att borttaga den utan ersättning, blir sålunda en minskning i tiligångarne, så mycket mindre lämplig, som de knappt äro tillräckliga för bebofvet, och en ändamålsenlig reglering då icke kan ske med nuvarande anslag. — 3i6 Den 16 October f. m.
Såsom medel emot Tiggeri och syssellost kringstrykande har Commitéen föreslagit åtskilliga anstalter, när sjömän skola affätdas eller Soldater af Värfvade Regementerna permitteras , böter för dem , som befrämja Tiggeri , varning emot allmosor , en allvarsam tillsyn af KronoPolitioch StadsBetjente vid vissa till större Folksamlingar föranledande tillfällen , samt Böter för dem som hindra Tiggares gripande; och för dessa Förslag tror Commitéen det vara tillräckligt att endast åberopa den allmänt erkända nödvändigheten, af kraftiga medel till Tiggeriets jiämmande, den rättighet Församlingarne, emot sina kännbara Fattigvårds pligter, obestridligea ega att ifrån Tiggare befrias, och de grunder 122 Betänkande om Fattigvården i Riket. som till en del finnas i sjelfva de stadganden » hvilka sålanda blifvit föreslagne. Sjette Artikeln handlar örn den närmare Styrelsen öfver Fattigvården inom hvarje Menighet och behandlingen af de dertill hörande ärender, samt om Rättegången i Fattigvårds-^ och Tiggeri-måb Commitéen har i öfverensstämmelse med de förut redovista grunder så väl som med dem , hvilka för en laglig Rättegångs-Ordning i allmänhet äro gällande, här dels lemnat åt hvarje Församlings eller Sockens godtfinnande, att utse Fattigvårds-styrelse, gifva densamma närmare föreskrifter, upprätta säl skildte öfverenskommelser till befordrande af tillbörlig fattigvård samt der> Utöfver till fattigdomens förekommande och tiggeriers hämmande, dels utstakat förfarandet vid Sockenstämmor, Magistrater och Fattig-Styrelse?
Utskottet får, i anledning häraf yttra, att af föreskrifterne i 6 och 7 §§., med hvarandra jemförde, följer, att vexel-gifvare ej är skyldig aflemna vexel, utan att betalning lör densamma erhålles, men att, derest vexel-gifvare eger det förtroende till köparen, att vexeln utlemnas, innan betalning skett, och denna ej ofördröjligen erlägges, protest bör ske genast och ej får, så framt vexel-rätten skall bibehållas, uppskjutas utöfver viss tid. Denna tid, som, enligt nu gällande föreskrifter, är sålunda bestämd, att protest skall ske, innan nästa post efter vexelns uliemnande afgår, har i Utskottets förslag blifvit förlängd till 8:de dagens utgång, af den orsak, att protesten ofta ej kan, utan svårighet, inom den förra tiden medhinnas, samt vexlar vanligen ej lära betalas förr än två eller tre dagar, efter det de äro ulJemnade. Då emedlertid, på sätt anmärkt blifvit, en inskränkning i den af Utskottet föreslagna lid torde vara tjenlig, såsom i någon nion bidragande att förekomma vinglerier och förluster i vexel-bandel, anser Utskottet sig böra sålunda förändra sitt förslag i denna del, att tiden i berörde afseende ulsältes till tredje i stället för åttonde dagens utgång. 9 §• Denna §. angar den persons ansvarighet, som, i egenskap af syssloman, vexel upphandlar. Emot det här begagnade ordet: sjssloman, är anmärkt: af Herr Professoren, Doctor Thornander, att, om mäklare skulle under denna terra forslås, så vore stadgandet orimligt; men om mäklare ej vore derunder begripen, så borde sådant göras tydligt; samt af Herr Fcenander, att det vore högst obilligt inlöra ett stadgande derom, att mä - 4 Lag-Utskottets Utlåtande, N:o i~y6. klare, som utan svek uppgjort ett vexelslut oell aflemnat behörig slutsedel, skulle nödgas ikläda sig betalningsskyldigheten till trassenten.
Utom hvad jag redan i förväg haft äran 1 allmänhet anföra till vederläggning af dessa Och dylika inkast, får jag ytterligare i lika ändamål tillägga: Om en Flottas talrikhet utgör första skälet för dess nytta och existeflce, så bör visst icke Sverige vara det första att upplösa sin; ty hvilken Magt utom England Den 29 Mats. 261 är väl i närvarande epok i stånd att till ge* mensam verksamhet uppställa en mera fo mi» dable sjöstyrka än vår, ehuru svag den är? Då andra Stater upptäcka medel att öka och underhålla deras sjöförsvar, är det då, som vi bekymmerlöst skole låta vårt förfalla? eller blir icke just häruti ett nytt skäl att öka det? Om icke Statsverkets inkomster medgifva vid* m igthållandet af Rikets flott-r, bevisar sådant icke annat, än att antingen böra desse inkomster ökas genom nya bidrag från Nationen, eller ock bör ett urval göras till reducering af mindre ange. lägna Embetsverk, hvaraf jag vågar tro i Sverige finnes ett ymnigt öfverflöd. Nödvändigheten af Flottans tillvarelse ligger tydligast för ögonetj genom sednaste årens campagner, hvilka utom Flotiqr icke varit verkställ bäre. Flottornas biträde har vid alla krigiska företag varit påkalladt; sådant har Fäderneslandet varit i sekler och sådant måste det vara. Om vi icke böre vänta och knappt eftersträfva att inom en kortare tidrymd kunna uppnå Englands sjöstyrka, så må vi likväl tryggt öfverlemna oss åt den öfvertygelse, grundad på vår Regerings yishet, att alla medel, sorn nationen lemnar, skola begagnas, på det icke ifrån något annat land må erfaras magtspråk igenom en öfverlägsen sjömagt.