Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad slutligen angår den från Borgare-Ståndet erhållna återremissen, så rnedgifver Utskottet visserligen, alt då §:ns sista moment, hvilket handlar om särskild bevillning för skattlagda, af frälse-natur varande qvarnar i Skåne, Halland, Blekinge och Bohuslän, innehåller, att bevillningen skall erläggas med 53 öre för hvarje tunna hardt korn af den åsätta räntan, frågan om denna särskilda bevillning slår i ett nära sammanhang med den väckta frågan om förändrade grunder för qvarnars beskattning; och Utskottet anser sig derföre böra hemställa, att Utskottet framdeles må, derest sådant skulle finnas af behofvet påkalladt, afgifva förslag till den förändring af sista momentet utaf ifrågavarande §, sorn kan blifva en följd af Rikets Ständers beslut i fråga om förändrade grunder för qvarnars beskattning. I enlighet med hvad här ofvan blifvit anförd t, hemställer Utskottet, att ifrågavarande §, som blifvit af Hidderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet godkänd, äfven måtte af Borgareoch Bonde-Stånden varda gillad. D) Bevillning för Dylta bruks tillverkningar. % 14. I afseende på ifrågavarande <§, som blifvit af Riddcrskapet och Adelö samt Presteoch Bonde-Stånden gillad, har inom Borgare-Ståndet ingen annan anmärkning blifvit gjord, än att densamma icke kunde komma att tillämpas förr än den på Rikets Ständers pröfning beroende frågan om regleringen af Dylta bruks förmåner 22 Bevillnings-Ulskottcls Ullålande M 34. och skyldigheter blifvit afgjord; och har sistnämnde Ständ, pä sadan grund, åter remitterat densamma.
Det vore väl riktigt att den, som skulle använda en vara, egde utöfva kontroll öfver tillverkningen deraf, hvadan ock staten eller kanske rättare krigs-administrationen borde hafva tillsyn öfver eller ombesörja tillverkningen af det för Arméen och Flottan behöiliga så kallade ammunitions-krutet, men deremot funnes icke något skäl, som berättigade staten att uteslutande förbehålla sig tillverkning af bergssprängnings-krutet, hvars duglighet och användbarhet tillräckligen kontrollerades af förbrukarne, om det tillätes dem att sjelfva tillverka denna vara. Statens rättighet att tillverka bergsspräng - 8 Allm Besvärsoch Ekon.-UIskallets Betänkande N:o lii. nings-krut, hvilket till det af Krigs-kollegium bestämda pris måste af grufegarne inköpas, hade genom kontraktcr upplåtits åt enskilde personer, hvilkas fördel det således blefve att försäljnings-priset sattes högt. Krutbruks-arrendatorernes behållna vinst, enligt hvad inotionärerne inhemtat, uppginge på hvarje centner bergssprängnings-krut till 10 å 14 R:dr Riksmynt och Wermlands Bergslag konsumerade omkring 800 centner årligen, i följd hvaraf arrendatorerne tillskyndades en vinst af minst 8,000 R:dr nämnde mynt hvarje år, hvilket ej kunde anses annorlunda, än såsom en indirekt beskattning pä bergshandteringen. En lindring i det härigenom uppkomna onus kunde endast beredas genom tillverkningens frigifvande, ty rättigheten att införa utländskt krut tillförsäkrade icke grufvebrytaren lägsta möjliga priset, enär frakt och assurans för en så vådlig vara som krut skulle höja priset å utländsk tillverkning till kanske samma belopp, som det nuvarande inhemska.
Ar arbetet sammansatt af flera trädslag, sker förtullningen efter det slag deribland, som drager högsta tullafgift. Införsels tull. ltiksmynt. R:dr. öre. Fri. 40 40 50 Fria. ■ Fria. 10 15 Tumstockar; se Instrumenter, mathematiska in. II. Tungspat, omalen ; se Sten, oarbetad. malen; bänföres till Färger och Färgningsämnen, ej specificerade. Tusch; bänföres till Färger, ej specificerade. Tulanego ; se Zink. Tutia; hänföres under Apotheksvaror. Tälgsten ; se Sten, ej specificerad. 326 Förslog till Tulltaxa. Trädvaror: möbler, försedda med stoppning, men utan öfvertyg, förtullas efter ofvanstående bestämmelser, utan förhöjning. försedda med stoppning och öfvertyg, förtullas efter nämnda bestämmelser, med 50 procent förhöjning. Tvål: parfymerad andra slag Tågvirke, nytt Ull, alla slag Ur: fick-: med guldboett med boett af andra materialier boötter, lösa, förtullas såsom det ämne, arbetadt, hvaraf de bestå. skeppskronometrar väggoch studsare i foder: af bronz eller annan metall, äfvensom af alabaster eller porslin af träd eller andra slag urfoder, lösa, lod till ur, äfvensom tornur eller delar deraf, förtullas lika med det ämne, arbetadt, hvaraf de bestå. lösa eller oinfattade urverk, eller delar af ur, ej specificerade Urband och Urkedjor, af annat ämne än Guld och Silfver, hänföras till Bijouterivaror. Fadd: silkesandra slago Fagnar och Åkdon: tvåhjuliga samt droskor, trillor och slädar öfriga slag synbart brukade, som af resande, för eget behof, medföras eller som blifvit ur riket bevisligen utförda Fanil) Fantar: heleller halfsidenandra slag öfverkladda med skinn, tullbehandlas lika med Handskar. Futten, mineralQvantitet för Tullberäkningen. Införselstull. Riksmynt. R:dr. öre. 1 skålp. 1 skålp. 1 skålp.
Det visar sig ganska påtagligt, alt en sammanblandning af Magazinsoch Crediliv-fonderne ägt rum; och ett sådant förhållande synes icke heller öfverensstämmande med den ordning och med det föreseende af följder, som ifrån förvaltningsåtgärder med skäl torde kunna fordras. Med h vad skäl en ytterligare förlust kunnat Creditiv-fonden tillskyndas derigenom, att den fått godtgöra Magazinsfonden förskotter i contant, utan afseende derpå, Den 9 Februarii e. ro. iti om dessa förskotter till fullo utgått eller ej, är svårt att inse, då den uppgifne anledningen, att Magazinsfonden i annat fall kunnat till höga pris föryttra sina spanmålstillgångar, icke synes tillfyllestgörande. Det medgifves, att Magazinsfonden nu mera var främmande för deltagande i en undsättningsåtgärd, och att den sålunda icke borde lida genom ett sådant deltagande är klart; men derifrån uppkommer icke någon tillräckligen utredd anledning för Creditiv-fondens förvaltning, att af dyr Spanmål hafva reqvirerat mera, än behofvet påkallade, särdeles som Spanmålsreqvisitioner för Creditiv-fondens räkning icke allenast icke ingått uti Rikets Ständers beräkning, såsom föremål för Creditiv-fondens verkningskrets, utan tvärtom ifrån densamma varit af Rikets Ständer helt och hållit utesluten. Creditiv-fonden lyftades 1826, och liqviden lofvas till den 1 nästkommande Junii, eller nära 3 år efter Creditivets lyftning; också en följd af Styrelsens förbiseende af Rikets Ständers förordnande och stadgade vilkor för Creditiv-fondens användande; hvilket ej lärer undgå att af StatsUtskoltet tagas i betraktande. Med anledning af Kongl. Maj:ts af Rikets Ständer begärde uppmärksamhet på 113 1) e n 9 F e b r u a r i i e. m. angelägenheten, att hädanefter nödiga medel äro till Kongl.
Den så kallade debetsedels-lösen har Utskottet ansett böra bibehållas oförändrad vid de belopp, som vid sednaste riksdag bestämdes, samt har i öfverensstämmelse dermed ändrat de uti detta hänseende i 89 ,§ af Kommitterade föreslagne belopp. §§ 86—88. Motsvara §§ 90 med 92 i Kommitterades förslag, hvarvid likväl Utskottet i afseende på sistnämnde § (eller 88:de § af Utskottets förslag) ansett sig böra intaga det hufvudsakligaste af de stadganden, som förekomma uti 133 § af nuvarande Bevillnings-stadga. § 89. Såsom här ofvan blifvit omförmäldt. har, uti väckt motion, Herr Sundoallson föreslagit, att, med upphäfvande af den i nu gällande Bevillnings-förordning stadgade skyldighet för arbetsgivare att ansvara för de vid mantalsskrifningstiden hos dem sysselsatte arbetares krono-utskylder, arbetare skola ega att sjelfve vid uppbördstiden ansvara för sine utskylder. Utskottet har dock funnit berörde stadgande nödvändigt för att betrygga Staten vid utbekommandet af sin tillständiga rätt; och i betraktande af de omgångar, kostnader och besvär, sorn skulle förorsakas vederbörande embetsmyndigheter, för att uttaga krono-utskylderne af dylika personer, hvilka ofta vid uppbördstiden icke mera kunde vara till finnandes å den ort, der de blifvit mantalsskrifne, eller hvilkas vistelseort vid förstnämnde tillfälle icke ens vore känd, lärer icke kunna nekas, att berörde stadgande äfven bidrager till god ordnings vidmakthållande. Olägenheterne af denna ansvarighet kunna icke heller anses tor arbetsgifvare särdeles stora, då desse ega att genom afdrag af arbetarens aflöning hålla sig skadeslöse för hvad de, i följd af densamma, måste utbetala. Utskottet, som af dessa skäl ansett ifrågavarande stadgande fortfarande böra qvarstå, men åt. detsamma i vissa delar gifvit den förändrade lydelse, Kammar-rätten i dess underdåniga utlåtande föreslagit, Bevillnings-Utskotlets Betänkande JYl 20.
Bil agor skulle till trycket befordras , samt bland RiksStåndens Ledamöter utdelas innan pröfning deraf företages. Att BondeStåndet, som genom StatsUtskottets Memorial af den 4 Mars, inhämtat, att Den 17 Martili e. m. 269 Kongl. Maj.t återtagit Dess Högstsalig Herr Faders till Utskottet aflåtna Nådiga Proposition, rörande den årliga Ersättnings - Summa, som blifvit Kongl. Majk och Dess Efterträdare på Svenska Thronen tillslagen3 samt i detta förnyade prot af Kongl. Majks Nådiga välvilja och ömh t funnit nya anledningar till undersåtlig vördnad och tacksamhet, beslutit att jfrågavarande Memorial skulle läggas till Hand* lingarne: — Att BondeStåndet låtit bero vid följande från StatsUtskottet uti nedanndmnde, genom trenne Stånds pluralitet, redan afgjorde mål, inkomne ytterligare Utlåtanden, i anledning af ett Stånds Återremiss af Utskottets först afgifne Betänkanden > få 1:0 Om förhöjning i Postskjutslegan. 2:0 Angående Segelleden genom BaggensSuo-i det och Södra Stäket. 3:0 Om bidrag af allmänna Medel till fullbordande af Hamnbyggnaden i Malmö. 4-0 Angående föreslagen rättighet till Skattelösen af Lotshemman. 5:0 Om förbättring i Länsmännens lönings* villkor i och 6:0 Angående ersättning till Städerne för de4 ras andel i Accis och BakugnsPenningarne. 2?0 Den 17 Martil, e. mF Att BondeStå^det, vid p öfning af de ifrån si. sta Riksdag b vilande Försl g lill ändringar i Grundlagarne, 'unnit för godt bifalla de föreslagne förändrngarne af 4. §. 2. Moni. 29. §. tillägget lill 41 §.56 §. 1. Mom. samt 8». §. Mom samt det nya Moment i samma $ 3, §. 9. Mom. TryckfrihetsLagen, jemte uppflyttning af 8 Mom. i sistnämnde § emedan ö och 7.
Tiden är långt framliden. Vi inse det nog. Men, beträffande Hr von Ilartmansdorffs förslag att, i anseende till den 7 II. 17 258 Den 27 Maj e. m. na framskridna timma, nu åtskiljas, kan jag ej förstå att dermed något annat skulle vinnas, än en långvarig debatt i morgon, samt att, efter en lika så angenämt tillbragt dag som denna, få se förslag lill en eller annan ytterligare nprunnen gemensam tanke i elfte timman oförmodeligen framställas, hvarpå man förut icke tänkt. I förbigående må jagofå gifva den vördsamma tanke tillkänna, det jag icke tror llr Akerman kunna reservationsvis tillvinna sig någon rättighet, som han icke har genom sakens egen beskaffenhet; men, såsom jag redan yttrat, den värde ledamoten synes mig än i denna stund hafva sin talan öppen, och hvar och en annan ledamot thesslikes: alltså behöfver ingen, om han ej eljest så heldre vill, taga sin tillflykt lill reservationer. Deremot kan jag aldrig föreställa mig att någon, som väl begrundat det vigtiga ämnet, som utgör föremål för Const.Utsles förslag, och som varit så margfaldeligen vid många föregående tillfällen ventileradt, ju icke måtte kunna nu, medan tillfälle gifves, och utan vidare tidsutdrägt, föreslå de gemensamma tankar, som kunna önskas; så få vi använda de påföljande plenidagarne till öfvervägande af alla dessa tankars vigt och värde. Att samla ihop dem, har just varit denna dagens göromål. Dagen bör ej slutas, utan slutadt dagsverke. Jag tillstyrker således vördsamt, att vi ej må gå från detta rum, innan denna sak blifvit afgjord, på det vi i morgon må få börja med de bestyr, som morgondagen tillhöra. Frih. Hamilton: Som jag vill minnas, och äfven, efter samtal med några vänner, tror vara säkert, att, när ett sådant betänk, som detta, förut varit före, så har med föredragning af de särskilda tankarna upskjutits intilldess att samtlige §§:ne blifvit diskuterade. så att de gemensamma tankarna som ett vanligt förslag lill voler.propos. upställas som konlrapropos. mot antagande af förslaget.
” Sedan vederbörande härefter blifvit hörde i fråga om inrättandet af ett serskildt lasarett och kurhus för norra delen af Halland samt Serafimer-ordens-gillet, i sitt derom afgifna underdåniga utlåtande, bland annat, yttrat, att, i anseende till staden Warbergs belägenhet och då tjenlig byggnad och lokal för en sådan inrättning, genom Kongl. Maj:ls nådiga omsorg för länets fördel, derstädes blifvit upplåten, det lämpligaste stället flir den ifrågaställde sjukvårds-anstalten vore denna stad, förordnade Kongl. Maj:t under den 24 Januari 1835: att ett lasarett och kurhus för norra Halland, under serskild förvaltning, skulle i Warberg inrättas, samt att det förut för hela länet gemensamma lasarettets och kurhusets i Halmstad medel, jemte Öfriga tillhörigheter, borde mellan södra och norra Halland fördelas. I)cn nya sjukvårds-anstalt, som till följd af Kongl. Majrts sålunda meddelade beslut, blifvit inrättad,• har allt sedermera, under oafbruten verksamhet, fortfarande fått begagna den till lokal för densamma upplåtna byggnad 5 men, efter väckt fråga om arrestanters emottagning å Warbergs f. d. fästning, föreslog, i underdånig skrifvelse af den 6 Juni 1848, Siyrelsen öfver fängelser och arbetsinrättningar, att dervarande lasarettsoch kurhusinrättning måtte, så fort lämpligen ske kunde, förflyttas lill annan lokal, hvilken förmentes vara för samma inrättning anskaffad.
Riddarbuskassans skyldighet att pensionera åtskilliga Riddarhusets tjenstemän, som snart nog torde lagas i anspråk, skulle i högst betydlig mån komma att anlita kassans tillgångar, Ridd. och Adeln måtte uppmana de Ståndets, till ett antal af mer än 000, antecknade ledamöter som egde bekomma den ifrågavarande medaljen i bronz att. medelst antingen subskription eller en lämplig lösen, minska den utgift för samma medalj, som eljest komme att allt för drygt drabba Riddarhuskassan; och ansåg Herr von Troil den aktningsgärd som derigenom lemnades den aflidne utmärkte mannen böra aktas högre och icke ringare än om minnespenningen gratis utdelades. Herr Funck och Grefve Oxenstierna instämde i denna reservation. STOCKHOLM, Typografiska Föreningens Boktryckeri, 1857. Rid d ar hu s-U t s k o tt e t s Utlåtande N:o 13. 1 l\T:0 i:s. Utlåtande i anledning af Friherre Stiernstedt.?, August Wilhelm, motion om granskning af Ridd. och Adelns i Riddarhus-arkivet förvarade genealogiska tabeller. Hörsamt Memorial. Uti ett, till Högloft.
Låne-Banko-Obligationerna innehafves af kyrkor och välgörenhets-inrättningar, hvilka icke äro berättigade att desamma till inbetalning uppsäga, samt det mindre belopp af dessa obligationer, hvilket kan varda infriadt, mera än tillräckligen motsvaras af de mot pant af dylika obligationer från Banken tillförene utgifna, ännu oguldna, lån; då berörda i Låne-afdelningen innestående medel, till beloppet vanligen understigande 10,000 r:dr ganska ringa variera i summan på det hela; samt då hädanefter utelöpande invisningar och insättningsbevis emellan Låneoch Kassa-afdelningarne skola såsom utelöpande sedlar anses och upptagas; instämmer Utskottet deruti, att meromförmälde 80,000 r:dr må kunna afföras från vederbörliga räkningar i Låneoch Depositionsafdi lningarne samt att från 122 § i Banko-reglementet må uteslutas hela slutmeningen, enär det synes vara olämpligt att på samma gång som det stadgas hvilka poster böra såsom sedelstock berälfnas jemväl föreskrifva hvilka sådane poster skola från denna beräkning uteslutas, emedan det sednare är en följd af det förra. Hvaremot Utskottet icke anser skäl vara för handen, att tillstyrka, det obligationer hädanefter må af årets behållna vinst infrias; helst någon anledning icke förekommer dertill, att ett sådant infriande skall under oförändrade förhållanden föranleda ökad ansvarighet för Banken; d. v. s. öfverskjuta beloppet af de mot pant af Låne-Banko-Obligationer utestående lån. Under åberopande af hvad nu anfördt blifvit, föreslår Utskottet vördsamt, att den föreskrift i Banko-reglementet sorn skall motsvara 122 § i det närvarande, undfår denna* lydelse: Bankot Isko Hels Memorial, i\:u 47. \ o Såsom Sedelstock anses oell beräknas: a) Alla utelöpande Banko-sedlar samt invisningar och insättningsbevis; b) Alla på räkningar i Depositions-afdelningen innestående medel; c) Alla obegagnade andelar af Laneoch Kreditiv-förlagen, beräknade i enlighet med Bankens räkenskaper.
En omständighet har Hans Excellence såsom följd af denna Stadga angifvit, den nemligen att Gode Män vid Skiften i Skåne svårligen numera kunna erhållas. Huru Stadgan dertill kan vara vållande, inser jag icke. Att gode Män skola vid ÄgodelningsRätten sig infinna, finnes ingenstädes föreskrifvet; icke heller, att de kunna för sine åtgärder blifva mera ansvarige än tillförene. Att dem blifvit tillagd rätt till Resepenningar och Dagtraktamente, hvilket jag hört klandras, torde vara tämmeligen naturligt, då, Den 17 December e. m. i73 serdeles i Norra Provinserne, man icke kan fordra att desse personer för intet göra långa resor. Det måtte bero af dem sjelfve att icke göra denna rätt gällande, alt således ingen ersättning begära, utan att sådant behöft i Stadgan serskildt uttryckas. Herr Tham} Wolrath: Så vidt jag kunnat uppfatta Herr Danckwardts anförande, vill jag yttra några ord till svar derpå. Det är aldeles ej min mening att få den nya SkiftesStadgan upphäfven och afskaffad; jag har endast telat fästa uppmärksamheten på någre mindre tydliga ställen deri, hvilka kunna afhjelpas genom Förklaringar, som ofta äro nödvändige i afseende på våra Författningar, i synnerhet de Ekonomiska. Jag skall hörja med en fråga, som förekommer vid slutet af Herr Danckwardts yttrande. Det är nemligen sagt, att alla Embetsman skola väl förstå den nya SkiftesStadgan. I afseende derpå får jag påminna om Landtmätarne i Skaraborgs Län, som nödsakades hos vederbörande förfråga sig om Författningens lätta förstånd, och knappt begrepo den efter härå erhållet svar, samt ännu äro osäkre i sine omdömen. Huruvida Parterne i min ort vunnit derigenom, att de nu i Skiftesfrågor fått 5 Domstolar i stället för en, och således 5 olika meningar deri, det lemnär jag derhän. Alt de förlorat i afseende på kostuaderne vid Skiftesfrågors afgörande, är Den 17 December e. in. obestridligt, emedan desse förut voro ganska ringa. Om de deremot vunnit i rättvisa, är osäkert.
Utaf de särskilda Utgifts-titlar, hvaruti detta anslag är fördeladt, skulle, på sätt af nämnde Protokoll närmare inliemtas, å den Svenska Riks-Staten uppföras: för Stats-Ministern för Utrikes Ärendena 24,000: — » Departementets Expedition 26,300: — » Minister-Staten 359,700: — » Skrifmaterialier och Expenser samt Extra Utgifter 70,000: — Summa E:dr Runt 480,000: — utgörande Kongl. Majus Nåd. Vrop. N:o -t, om Statsverket i Säd. 25 utgörande, såsom nämndt är, det belopp, som, enligt nyssberörde fördelningsgrund, Sverige borde i förhållande till Norrige vidkännas af de för handhafvande af begge Rikenas Utrikes angelägenheter erforderliga utgifter. Härförutan äskar Kongl. Maj:t, att omförinälda anslag må, utan hinder af fördelningen i särskilda Utgifts—Titlar eller inskränkning till något visst år, få användas till att fylla möjligen uppkommande brist i en eller annan sådan Titel. I öfrigt och med afseende å angelägenheten deraf, att de Diplomatiska Embetsoch Tjenstemännen redan under instundande år komma i åtnjutande af den erforderliga förhöjningen i deras lönförmåner, samt att tillgång icke saknas till bestridande af nödiga Utgifter för Skrifmaterialier och Expenser m. m., finner Kongl. Maj;t Sig böra föreslå, att Rikets Ständer måtte besluta att, utöfver det i nu gällande Stat bestämda anslag till detta Departement, under nästkommande år skall utgå till Stats-Ministern för Utrikes Ärendena R:dr Runt 7,500: — till Utrikes Departementets Expedition 6,760: — till Minister-Staten, å hvilken löneförhöjningarne till de vid Kongl.
Men det ville ej riktigt gå; boken blef ett, hans tankar något helt annat, och han kunde icke med bästa vilja i världen få dessa två att följas åt en och samma väg. Vore det bokens skull? Något skräp vore den förstås. Eller kanske den stora, feta, härliga hummerns, som han fått till middag? Det vore nu också en underlig atmosfär, den tryckte på en, som om man låge inbyltad i dynor ända upp öfver hufvudet. Han gäspade, kastade boken, sprang upp och ställde sig vid fönstret. Han hade en praktfull utsikt från sitt hörnrum: det lilla sundet tätt inunder sig, där bortom hela inre farleden, inloppet till Åbo, fastlandskusten. Det låg i dag ett grått, enformigt ingenting öfver hela det vackra sceneriet, – något som hvarken var solrök eller dimma eller skyig luft, men som suddade ut alla de lysande färgerna såsom ett smutsigt finger. Fönstret stod öppet, en het, kvaf vind bolmade emot honom; han slängde sig åter på soffan och tog igen till boken. Boken gled till sidan, ögonlocken föllo till, alla lemmar domnade, hans hjärna arbetade, som hade den blytyngder att släpa på; men han kunde icke sofva. Han andades kort och med besvär, det dunkade och pickade i honom, och nerverna skälfde. Han reste sig slött, tog rocken på, sökte efter mössan, blef tveksamt stående: hvarthän egentligen? Ströfva ensam omkring? Hela promenaden ritade sig upp för honom: först långs sundet, så öfver betessluttningen, så uppöfver berget, – berget med de olidliga lösa kullerstenarna –; han äcklades vid den redan på förhand. Det vore då också ett förbannadt infall, att de icke skulle ses mer i dag. »Kanske råkas vi för ofta. Vi äro så mycket samman. Vi få inte missbruka det,» hade hon sagt i dag, då de skildes åt till middagen. Hur kunde hon egentligen falla på den idén! Och han, den åsnan, hade tyckt, att han satt med en sanning i handen, en beaktansvärd sanning, och hade svarat ja och amen till detta dumma påfund, med ett allvar som om det gällt att skrifva på en växel för ett tvifvelaktigt subjekt.
Derjemte anser jag behölligt, att af de 44>0(>0 >'.'dr, som, enligt mitt förslag till extra-statsreglering, utgöra öfverskott, 10,000 r:dr användas lör att fullständiga registraturen i ltiksarehivet, hvarom jag skall hafva äran göra särskild motion, så snart jag hinner få den upplysning, som i sådant hänseende är mig behöflig. Då skulle en summa af jemnt 3o,ooo r;dr behöfva* utöfver hvad jag i mitt förslag till extra-statsreglering uppgifvit; hvilket jag på förhand vill hafva äran nämna, för den händelse att återremissen till StatsUtsk. skulle afgå förr än jag blifver i tillfälle att afgifva den nu omnämnda motionen. Upplästes till justering och godkändes nedannämnda från Evped.Utsk. inkomna förslag till It. Stts und. skrifvelse!' till K. M.: N:o i5o, ang:de tractamenten för städernes magistratspersoner och borgare vid syner och andra förrättningar för Kronans räkning; N:o i5i, ang;de uppenbara kyrkopliktens afskaffande; N:o 152, i fråga om stockstralfets upphörande; N:o 153, ang;de ändring i 6 cap. 5 §:n Rätteg.-b;n samt K. förordn. 0111 Stockholms stads styrelse af d. 12 Dec. 1 762; N:o i54, angtde skärpning|af straffet för åverkan; Den i December. 7 N:o i55, i fråga oin förundrad aflöning för tullverkets tjenstemän och betjening samt upphörande af de i detta afseende stadgade sportlar och expedilions-afgifler; Njo 156, ang:de den af Upsala domkyrka åtnjutande spanmål inom Hernösands stift. Hr Westfelt, Nils, afsade sig det förtroende Hrr Electorer lemnat honom att vara ledamot i Allm. Besvärsoch Ekon.Utskottet. Hr von Hartmansdorff, Ali g., uppläste följande: H. StatsUtsk. har uti sitt betänk.