Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förekommer, vid fartygets ankomst till lossningsort, anledning att gods tagit skada; ege såväl befälhafvare som lastemotlagare att, till utrönande af godsets beskaffenhet, erhålla besigtning genom gode män, om hvilkas väljande vare lag, som i § 321 sägs. Besigtningen bör verkställas före eller vid lossningen. Finnes då, att godset tagit skada, vare besigtningsmännen skyldige att afgifva yttrande, huruvida skadan må anses hafva tillkommit genom befälhafvarens och besättningens vållande. § 107. Märkes ej skadan före eller vid lossningen, vare lastemottagarens anspråk på skadeersättning icke inskränkt derigenom, att ban utan anmärkning varan emottagit, der ban genom en, inom fyratioåtta timmar efter lossningen hållen, besigtning, som i föregående § sägs, styrker skadan och derjemte visar att godset varit i fartyget inlastadt, samt att skadan icke efter lossningen varan åkoinmit. § 108. Skall befälhafvaren ersätta förloradt eller skadadt gods, utgår ersättningen efter det värde, godset har å bestämmelseorten, när fartyget dit ankommer. Har godset gått förloradt, ersättes hela detta värde; har del endast tagit skada, afdrages från värdet i oskadadt tillstånd, värdet i skadadt tillstånd, och återstoden utgör skadans belopp. Från värdet af det förlorade eller skadade godset afdrages dock den frakt, 27 tull, samt öfriga kostnader, hvilka, i anseende till förlusten eller skadan, icke komma att för detsamma utgöras. Gäller ersättningen gods, hvars beskaffenhet enligt konnossementet varit befälhafvaren obekant, må vid dess bestämmande afseende å denna omständighet fästas. § 109. Emoltagandet af godset medför förpligtelse att betala öfverenskommen frakt, ersättning för öfverliggedagar, redan fastställda haveribidrag och öfriga af befälhafvaren för godsegarens räkning gjorda utgifter, äfvensom att uppfylla andra befraktaren åliggande skyldigheter, som grunda sig på den handling, enligt hvilken godset emottages. För de hafveribidrag, hvilkas belopp ej blifvit fastsläldt, är godsegare skyldig att ställa säkerhet.
Se vidare Stats-, Bevillning^- samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 19. — för en del af Flottans gemenskap för år 1857, om äskad. XI. B. 288. A. 303. E. 367. — för Gottlands National-Beväring, angående. I. 485- R. 4S8- Se vidare Riksstatens Fjerde Hufvud-Titel. — åt Rikets Ständers Justitie-Ombudsman samt den vid hans kansli anställda personal, angående. I. 438. R. 439. XI. B. 29. A. 77. E. 270 — för Krigs-Hofrättens civile embetsoch tjenstemän m. fl., angående. Se vidare Riks-Statens Fjerde Hufvud-Titel. — för Landt-Statens Tjenstemän, angående. IH. 5. R. 36. Se vidare Riks-Statens Sjette Hufvud-Titel. — åt Regements-Pastorn vid K. LifbeväringsRegementet. I. 437. R. 476. Se vidare Riks-Statens Fjerde Hufvud-Titel. — för Arméens och Flottans Läkare samt Provincial-Läkare, angående. II. 383, 370. X. B. 294. A. 323- XI. U. 4. A. 6. U. 120, 129 E. 116, 356. _ L — 123 Löneförhöjning för Läns-Notarierna, angående, ffl. B. 399. A. 412.
St. i anledn. af K. proposm om räntornas förenkling, fatta något beslut som rubbar den nu uppgjorda beräkningen, en ändring då må derutinnan kunna äga rum, utan att detta beslut deruti lägger hinder i vägen. — Om StatsUlsk. velat göra något förbehåll och ansett sig äga skäl dertill, så tror jag detta hade bordt uppställas i denna form, pä det att ingen motsägelse måtte framdeles konna komma ifråga emot det beslut, som R. St. på grund af StatsUtsk:s utlåt, i detta hänseende fattat. Jag anser likväl att förbehållet i det hela kunnat undvikas mycket väl, enär R. St., om den K. proposm i afseende pä ränteförenklingen skulle bifallas, väl icke böra göra någon ny beräkning af de indelta räntorna i alla fall; ty de comilerade, som afgifvit utlåt, eller förslag till ränteförenkling, ett förslag som i afseende på alla värden är af K. M. antaget, hafva åsyftat, och säga sig hafva lyckats uti, att träffa andra rubriker på räntorna, som likväl ej skulle medföra någon skilnad i de årliga inkomsterna eller skattebeloppet, och således icke heller i de indelta räntornas belopp, mot hvad som skulle hända i fall att ingen ränteförenkling ägde rum, utan räntorna fortfarande utgingo efter anförde grunder. Om de comiterade lyckats i detta förslag, hvilket man bör hafva anledn. förmoda, sä har R. St. ingen slags anledn. derigenom till att förändra den beräkning, sorn uppgöres 502 Den 16 F e li r u a r i f m. med afseende på de hittills varande stadganden ang:de räntornas belopp. Således förefaller det mig ganska klart, att förbehållet varit öfverflödigt; men om det nödvändigt skall äga rum, för att tillfredsställa dem som önska förändring och äro otåliga i detta afseende, sä har jag ansett det böra uppställas pä sätt jag nyss framställt. Men alt bifalla det, på sätt Utsk. framställt det, skulle kunna föranleda dertill, att man nödgades kullkasta det beslut som nu fattas; hvarföre jag tillstyrker återremiss. Frih. Cederström:
M. fastställdes, voro prof å nämnde tryck redan i Banken att tillgå. H. Ex. Hr Gr. Björnstjerna: I anledn. af den siste värde talarens yttrande, ber jag få anföra, alt i och för den omtalta valsen har man en kopparplåt, på hvilken man aftrycker sedeln, och det är just deruti, som sjelfva conlrollen ligger. Den anmärkn. äter, som man gjort derom, all bemälde Akerberg borde först visa, alt han verkligen kunde tillverka så och så mänga sedlar på sä och så lång tid, innan ifrågavar. premium honom tilldelades, betyder ingenting, ty detta beror helt och hållet på den blotta handkraften. Frågan är alt kunna göra plåten, och det är valsen som gör denna. Vill man sedermera göra en ny plåt, så kan man icke få samma figur, och det är deri, som största conlrollen ligger; ty genom efterapning kunna endast suddiga exemplar erhållas, och man måste hafva sjelfva plåten för att afdraga rena exemplar. Gr. Gyldenstolpe: Den method, som Gr. Björnstjerna har 633 Den 19 April e. m. föreslagit skulle här införas, är möjligen en säkerhet för Bankens; tjenstemän att kunna controllera, huruvida en sedel är eftergjord eller icke, men den kan omöjligt vara någon säkerhet för allmänheten, i tily att allmänheten icke kan gifva sig lill att jemföra, huruvida den rätta krumeluren finnes å sedeln anbragt eller icke; och då i alla fall sedlarne tryckas efter den plåten, som först blifvit förfärdigad af den omtalta machinen, sedan denna blifvit så ställd, alt den gör den oupplösbara figuren såsom man vill hafva den; så blifva ju alla sedlarne lika, och man kan då genom öfvertryck eftergöra dem, oaktadt de äro försedde med den oupplösbara krumeluren, lika bra som man kan eftergöra Bankens nuvarande sedlar. Jag kan på dessa skäl icke annat än tillstyrka afslag å Utsk:s betänk. Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad, yttrade H. Ex. Hr Gr. o.
Derest icke Borgare-Ståndet, som ensamt gillat Utskottets förslag, att nedsätta Slrumpinförselslullen å Strumpstickor från 30 till 12 sk. skålpundet, skulle vilja frånträda sl)ckor detta beslut och instämma med de öfriga Stånden, hvilka beslutat bibehållandet af gällande tullbestämmelse, måste följande omröstning ega rum: 110:o. Den, som vill, att, i enlighet med tre Stånds beslut, införselstullen å Strumpstickor fortfarande bibehålies vid 30 sk. skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer denna tull att nedsättas till 12 sk. skålpundet. 70 Bevillnings-Ulskotlets Memorial, M 14. Strängar. Stålgjut-, Stålarbelen. Sågblad. Utskottet hade tillstyrkt, att den under hufvudrubriken Strängar förekommande rubriken: messingsoch stålmåtte utbytas mot »af metall», ocb att tarmunder rubrik »andra slag» måtte åsättas 1 R:dr, i stället för nu bestämda 1 R:dr 24 sk. införselstull per skålpund. Presteoch B or g are-St änden hafva bifallit detta förslag, men Ridderskapet och Adeln samt Bonde Ståndet, med vidblifvande af gällande bestämmelser, detsamma ogillat; och lärer, derest sistnämnde tvä Stånd icke skulle vilja, med frånträdande af sitt beslut, i likhet med de båda öfriga Stånden, bifalla detta förslag, hvarigenom rubrikerna gifvits större omfattning, omröstning skola ega rum; i hvilket hänseende Utskottet föreslår följande proposition: 114:o. Den, som bifaller Utskottets förslag, att de under hufvudrubriken Strängar upptagne rubrikerna »messingsoch stål-» samt »tarm-» erhålla lydelsen af metall och andra slag samt införselstullen å sistnämnde rubrik nedsättes från 1 R:dr 24 sk. till 1 R:dr skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, komma dessa rubriker att förblifva oförändrade till redaktion och tullsatser.
Bifölls. JVs 43, i fråga om upplåtelse till Konung Carls kommun af mark från Kungsörs södra kungsladugård för anläggning af en hamnbrygga med lastageplats. Bifölls. JVs 44, i anledning af väckt motion om öfverlåtande till enskildt bolag af Statens eganderätt till Loka brunnsoch badinrättning. Bifölls. Bih. till R. St. JVs 45, i fråga om upplåtelse af mark till staden Landskrona från det af Landskrona fästning tillhörande område. Bifölls. JVs 46, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående förändring i gällande bestämmelser om godtgörandet af kostnader vid laga skifte å boställen. Med afslag å Utskottets hemställan, biföll Ridderskapet och Adeln Kongl. Maj:ts nådiga Proposition i ämnet. JVs 47, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående eftergift af 1863 års arrende för kungsladugården Åhs kloster i Hallands län. Bifölls. JVs 48, angående anvisandet af anslag till komplettering af bristande trafikmateriel å redan anlagda jernvägsstambanor. Utskottets hemställan bifölls med förhöjning af anslagssumman från 2,000,000 R:dr till 2,250,000 R:dr; och skulle de öfriga Riks-Stånden vänligen inbjudas att i detta beslut sig förena. Frän Hogv. Presle-Ständet. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets nedanomförmälda Utlåtanden: JVs 32, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, i fråga om införsel för skatterättsfordran i kronosäteriet Ölstorp i Skaraborgs län. Bifölls. JVs 35, i anledning' af väckt motion om eftergift af ett Kronolänsmannen L. G. Bengtzon ådömdt ersättningsbelopp för undervigt å inlöst bränvinsbrännings redskap. Bifölls.
Herrar Revisorers för samma är öfwer besagde Finance - Operation, uti deras Protocoll förwarade yttranden och pluralitetens bifall til densamma hafwa likaledes blifwit noga genomsedde, och hwilken operation ftuteligen af Högloft. Banco-Utskottets majori. tet, pä sätt närlagde Utdrag af Protokollet för den 22 sistl. Iulii wisar, hufwudsakeligen har blifwit gillad och med detsamma beflutit, at ingen detaillerad berättelse derom borde afgifwas til Riksens Högloft. Ständer, hwilket isynnerhet af Contra-Proposition är at inhemta. Sedan detta beslut war fattadt begärde Herr Majoren och Riddaren Baron eberström det wille Högloft. Banco - Utskottet gifwa honom ttlständ at hos Högloft. Ridderffapet och Adeln inlemna sina uti detta ämne, til Utskottet gifne Memorialer. Denna deft begäran blef lagd pä bordet och hwilar der ännu oafgjord. Icke desto mindre har wälbemälte Herr Baron, Utskottet oätspordt, genom ett sär, skildt Dictamen som sedermera blifwit tryckt och här i ödmjukhet bifogas, hos Högloft. Rid. derskapet och Adeln, den 26 sistl. twärt emot Utskottets beslut, uti hwilket han likwäl är Ledamot, gjort en sädan berättelse, sä wäl om Herrar Fullmägtiges, som isoz ärs Herrar Rewisorers förhällande och yttrade tankar i ämnet, som wälbemälte Herr Baron sedt och fattadt dem. Genom Remift frän Högloft. Rid - Den 24 Augusti. rrzZ Ridderskapet och Adeln har förenämde Di ta. men blifwit Banco - Utskottet likställt at dest utlätande deröfwer afgifwa. Cancellifördelningen uti Högloft. Banco - Utskottet som enligt sistnämde
Andra Dito Dv.dr 4: — 2Uioge* och 25ajonett0;©imöen, i $roå QElafer: förjta Claren — 25: — Andra Dito — 16: — ©ilfivermrf erlägga Q3eroillning niet) ‘Jern procent af förra årets behållning, hwilfen afgift af <2öerFeté SDifponent, \x>iD årliga utdelningen, innehållet och till wederbörande Uppbördsman a flem nät, på lifa fatt och med lifa milfor, forn förut om påhitt ©rufroor ftadgadt finnes, ©feppebyggevifjfaråttmngav, privilegierade, i fyra Oajjer: förjta Clafen . SR:dr 100: — Andra dito — 66: 32. tredje dito — 50: — fjerde dito — 33: 16. ©tern famt Hcrfåvlc^fabrifev, i §re €lafjer: ^örfta Slaten . — 10 Andra dito . — 5 tredje dito — 3 §• 30. Äolningéfrihet på kronans Allmänningar eller Dlecognittoné*{fogar, för hmarje ftig, beräfnad till 24 Gunnor . 8 jT.
Betänkande öfver Herr Grefve fohan Henning Gyllenborgs Motion om rättighet för hvar och en att, emellan Riksdagarne, till Kongl. Maj:t inkomma med förslag till ändring i Författningar, Till Lagutskottet har Högloflige Ridder^ skåpet och Adeln, den 29 sislljdne Decern - fcagTJisiottets Betänlandt N:o 3G.’ ii ber, remitterat ett a£ Herr Grefve Johan Henning Gyllenborg inlemnadt anförande , deruti Herr Grefven tillkännagifva sig förnya den af honom vid 1818 års Riksdag väckta Motion , "om rättighet för hvar och en att, emellan Riksdagarne, få inkomma med förslag till ändring i Författningar, hvaröfver Lagoch Allmänna Besvärs-Utskotten sig utlåtit, i Betänkande af den 14 Februarii nämnde år, upptaget i 7:de Bandet af Bihanget till samtlige RiksStåndens Protocoll vid nämnde Riksdag sid. 144.
Utgöra flera brottsliga handlingar fortsättning af ett och samma brott; varde sådant, vid straffets bestämmande för det brott, såsom försvårande omständighet ansedt. 4 §. Är någon till dödsstraff förfallen; då skola i den bestraffning anses inbegripna böter eller frihetsstraff, hvartill den till döden dömde jemväl kan hafva sig skyldig gjort. Med straffarbete på litstid må ej heller förenas annat frihetsstraff eller böter. 5 §. Är någon för särskilda brott förfallen till straffarbete på viss tid; då må ej, vid förening af straffen, tiden för det af dem, som längst är, eller, om tiden för hvartdera straffet är lika lång, den tid öfverskridas med mer än två år. Lag samma vare, der någon för särskilda brott gjort sig till fäugelse skyldig. 6 §. Har den, som gjort sig skyldig till straffarbete på viss tid, tillika begått brott, som med fängelse belagdt är; då skall fängelsestraffet till straffarbete öfvergå, dervid på tiden för fängelsestraffet hälften afdrages, så att mot två månaders fängelse svarar en månads straffarbete och så vidare. Uppkommer, vid sådan öfvergång af straff, brntet månadstal; varde half månad till femton dagar räknad. Uppkommer dervid brutet dagatal; vare det förfallet. Det straff varde med öfriga straffarbetet förenadt efter den i 5 § stadgade grund. 7 §. Är någon, som gjort sig skyldig till fängelse eller straffarbete på viss tid, tillika förfallen till böter, och saknar han tillgång till deras fulla gäldande; då skall bötesstraffet, oberoende af det beslut, som om böternas förvandling förut må vara meddeladt, öfvergå till fängelse efter ty i 2 Kap. 11 § sagdt är; och vare det fängelsestraff, under iakttagande af de i 5 och 6 §§ här ofvan stadgade grunder, med öfriga straffet förenadt. 8 §.
Ständer med mera säkerhet kunna bestämma ett proportionerligt värde Länen emellan; men då härigenom möjligen uppkommer brist uti den beräknade Bevillningssumman, så måste om Bevillningen skall utgå efter taxering, man vara betänkt på bristens fyllande; härtill torde finnas flere utvägar, RiksgäldsContorets Herrar Fullmäktige, tidigt underrättade om Taxeringarnes utgång, kunna deraf finna om brist uppstår, dem kunde uppdragas, att i s^dan händelse i samråd med Herrar BancoFullmåktige och Directionerne för RiksStåndens Cancellier, deröfver göra uträkning, samt upprätta förslag till tillökning af vissa nödiga procent, pä all Bevillning utom Capitationen samt efter tillägget af de procent, hvilka sålunda funnits nödiga att för året fylla bristen, hos Konungen underdånigst anhålla om skyndsam Kungörelse till uppbörd; dessa Herrar borde äfven jemföra Taxeringarna Lånen emellan och göra Herrar Landshöfdingar uppmärksamma der - Ben 12 Maji f. m. S oB på, om något Låns taxering tycktes vara för lågt verkståld, jemförelsevis med de öfrige och anmana vederbörande, att med omsorg söka vinna det råtta. Vöre åter den uppkomna bristen mindre betydlig, torde den kunna fyllas af de öfverskotts-medel som möjligen på Tullbevillningen, ChartaSigillata, Postmedlen eller BrånvinsBevillningen kunna uppstå, eller också emellan denna och nästa Riksdag fyllas af Statspapper, så framt Riksens Ständer dertill anslå nödiga Fonder. Jag kan slutligen ej undgå nämna den stora olikhet, som uti MinimiTabellen visar sig emellan en del intill hvarandra nära belägna Lån. Hvarje Hemman i Norrbotten år år 1821, öfverhufvud taxeradt till 5,56o R;dr Banco, i Jemtland åter endast till 1,869, i Westerbotten till 5,255 , men i Gefleborgs Lån endast till 2,755, då Kopparbergs
Aud orit et, som Vic ariett förordnar, att, uppå anmälan af Sysslomannen, pröf va och bestämma, huruvida Vicarien med mindre, ärt halfva lönen, han vara belåten, och till hvad belopp den i sådant fall af honom uppbäras må." Af Herr ContractsProsten öslberg är 1 detta ämne yttradt, att Siifiaren af denna § syntes hafva gjort sig ganska huot begrepp om Tjensteinäns loner i vårt land, då han trott dem ej blott vara ti 11 räck i i ge till Vicariens samt gäldenärens och hans ofta talrika familjs underhåll, utan ock kunna gifva öfverskott åt dennes borgenärer, hvilket dock vore stridande emot erfarenheten, som visade, att, åtminstone inom PresteStåndet. tjänster linnas, af hvilkas odelade löneförmoner innehafvare» ej kan, oaktadt den klokaste och sparsammaste hushållning, försörja sig och de sina; att i synnerhet den, sorn förordnas att, i egenskap af Vicarie, förestå en si beskaffad tjenst , genom detta stadgande bringas i oskyldigt lidande, då honom ålägges en ofta ganska trägen och ansvarsfull tjenstgöring, mot ett arfvode, som ej ens är tillräckligt för hans lifsbergning, långt mindre förslår till bestridande af kostnader för embetsresor m. m.; 56 LagUtskotiets Betänkande N:o 62. och att Herr Prosten derföre ansåge ifrågavarande § böra erhålla följande förändring : ”Den tjensten i hans ställe förestår njute den lån, den Auctoritet bestämmer, sorn Constitutorialet utfärdar och deri till zijfrau upptager, hvilken Ion successive. utgå bor af massans öfrige tillgångar, med förmånsrätt. Gäldenär varde af lönen sd mycket tillagdt, som till hans eget, hans hustrus och o försörjde barns underhåll tarfvas I sammanhang dermed har Herr ContractsProsten Doctor Svedelius, jemte det han. instämt i Herr ContractsProsten Östbergs aniörde yttrande, väckt uppmärksamhet på det,' efter Herr
Utdrag af Protocollet, hället hos Bondc-Ständct den i September 1809/ S. V. Efter upläsande af Lag - UtskotfetS betänkande, angäende Bouptecknings-arfwobL i Städer, rzo Den 6 September. ne och de fattigas andel af 8umm» Inventsrii, fann Bonde - Ständer dm förra omständigheten cgcnteligen icke röra Ständet, hvarföre det för stn del vid UlstottetS Betänkande icke hade nägot att erindra, och hvad den sednare omständigheten beträffade, dlef Be, tänkandet af Bonde, Ständet Madl. bit tuprs. krotocollo §. b. IrsZLräk. Utdrag af Protokollet, hället hoBonde, Ständet ben i September 1809» S. V. Efter öfwerläggning angäenbe uti Preste, Ständermed Bonde, Ständet communicerade Protocolls, Utdrag af den ii Augusti, innefattade ' ämne om förhöjning af Medicinal,fonden, fann Bonde - Ständet stg väl icke kunna ovilkorligen instämma j nägon sädan tilökning, som swarade emot den Högvördig? Preste, Sundet för flg förcstagit: men som hehofwct af en förbättrad inrättning af Medicinalverket finnevara uppenbart, sä att den fattigare delen af RiketInnevånare och i synnerhet allmogea icke mätte sakna utan all för dryg kostnad nödige me, dicamenter och Läkare.biträde; sä har Bonde - Ständer till RiksénStänderallmänna Besvärs, och Ekonomie, Utstötts handläggning velat öfverlemna, att nägot lämpeligt förslag i detta ämne afgifva.
De oändeliga om vägar, som tages med redan förvunne tjufva r förorsakar äfven en lika vådelig, som skadelig tidsutdrägt, då ofta den brottslige, för att slippa sitt fängelse; föreger sig hafva Den 6 Februarii•, stulit i en annan Province, dit han således måste skickas, och derifrån efter dess föregifvande åter till en annan , hvilket måste blifva en betydelig tunga och kostnad för det allmänna, som så i detta, som i öfrige fall, alltid skall blifva lidande, Och ryminer under denna cours brottslingen, hvilket ofta är händelsen, så försättes åter allmänheten i osäkerhet och oro, att blifva ett mål för desse våldsverkares oförskämda tilltagsenhet. Det synes mig derföre lika klart, som ovedersägeligt, att ett ämne af denna beskaffenhet, sorn antingen skall i sina följder beröfva oss eller betrygga vår säkerhet, bör blifva ett vigtigt fö' remal för vår uppmärksamhet och beifrande. Vi lefva alla under ett fritt samhälles stiftade lagar, som mäste äga till föremål befrämjande af allmänt och enskilt lugn , hemfrid och säkerhet} och om desse lagar ej uppfylla sitt ändamål, så är vårt tillstånd olyckligt och beklagansvärd!, och fordrar vår pligt, vår omsorg och högsta bemödande att afhjelpa, antingen genom en klok och säker förbättring af våra kanske nog ofullständiga lagar eller också en ny lagstiftning, i de mål, sorn så helt och hållit röra den allmänna välfärden. Det skulle vara smärtande för den om sitt Fäderneslands väl och ära, ömmande medborgaren, om han skulle finna detta för ära, redlighet och samfundsdygder så vidt fräj - dadé Rike, under sine lagars vanmagt blifva hemsökt af lugnets och säkerhetens förstörare, af våldsverkare och banditer, hvilka söderns i5t Den 6 Februarii. veklingar men aldrig nordens söner vari: vana att hysa i sitt sköte. Jag anhåller vördsammeligen hos Högvälborne Herr Grefven och LandtJVla skaiken och Höglotlige Ridderskapet och Ad än, att detta mitt anförande måtte blifva med de öf^ fige respective Ständeo cominuniceiadt. Friherre
Maj;ls Cancellie, alt nemligen Öfver-Directeuren Rönbeck, sedan sista Riksdag, utarbetat Historiska underrättelser om Kammar-Collegium, SlatsConloiret, Commerce - Collegium, Bergscollegium och Kammar-Rätten, samt projecter dels till grunder för reglering af de Publike Verkens göromål, dels till deras inre organisation och Arbets-Ordning, livilke arbeten tid efter annan blifvit till Commilterade för Styrelse-Verkens Organisation aflemnade, för alt af dem begaguas och sedermera åtföljt Commilteens 793 Sta ts-Utskottets Betänkanden. afgifne förslag till särskildta Utskottet vid deuna Riksdag; Och har det sista af nämnde arbeten blifvit färdigt efter medlet af år 1821 samt Öfver-Directeuren Rönbecks och dess biträdes arfvode, enligt Kongl. Brefvet den 16 October samma år, med 3:dje Qvartalet upphört. Men då Kongl. Majit dea 6:te föregångne Julii i Nåder förordnat Öfver-Directeuren, icke allenast att granska de af en särskild Committé i Carlskrona utarbetade project till nya Redogörelse-Methoder vid Örloggs-Flottan och förändring i anledning deraf bland personalen vid Flottans oeconomiska Administration utan äfven att vara Ledamot i den Committée, som kommer att granska det af KammarRältsRådet Ekholm afgifne Project till ett nytt FältförvaltningsReglemente, tillät Kongl. Majit i Nåder, d. 38 December samma år, att de arfvoden, så väl Rönbeck sjelf som dess biträde förut uppburit, skulle fortfara alt af samma fond, som dittills utbetalas från och med Fjerde Qvartalets början 1821 och så länge han med ofvannämnde befattningar blefve sysselsatt; Och har, enligt den meddeldta uppgiften Öfver - Directeuren Rönbeck till Kongl.