Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag hade nemi. lika med flera inom Utsk., vid läsningen af Fnllmågtiges prot., funnit huruledes det visat sig alt faslighelslåntagare, som vanligen hade små lån till ringa belopp, fingo vidkännas ganska betydliga kostnader, dels i följd af anmaniogsbrefvens tillsändande, sorn ofta gått till 5 a 6 r:dr, hvilket var betydligt för ett lån på några 100 r:dr, och deisi följd deraf alt de, obekanta med hvarthän de skulle vända sig, för att få pålitliga kommissionärer, hade vändt sig lill personer här, hvilka i stället att utföra dessa kommissioner hade förskingrat penningarne, och sålunda dessa icke kommit Banken tillgodo, ulan helt och hållet bortkommit. Dessa omständigheter syntes mig bevekande, och jag rådgjorde derföre om saken med en af Fullmägtige, som visserligen icke är känd för den minst kunnige i Bankofrågor, och rådförde mig dessutom med insigtsfull personer, och på båda hållen tillstyrktes jag, att framställa denna motion, öm man besinnar, hvad som äfven i reservationen omnämnts, att dessa lån äro fördelade på omkring 8,000 låntagare, skall man finna, att hälften icke kan begagnas till serdeles höga belopp. Går man igenom Bankens räkenskaper, så skall man finna att minimum för dessa lån är 200 r:dr, och den större mängden under 1,000.
Och då det ifrågavarande arrendet är för Stats-Verket af föga betydenhet, hafva Rikets Ständer, med afseende å det välgörande ändamål, hvartill stadens inkomst af tomterne vore afsedd att användas, funnit anledning i så måtto bifalla, hvad E. K. M. i Nåder föreslagit, att de ifrågakomne tomterna må af staden Kongelf fortfarande begagnas, emot en nedsatt tomtöre-afgift, hvars närmare bestämmande till E. K. M. öfverlemnas, samt under det föreslagna vilkoret, att stadens behållna inkomst af dessa tomter till fattiga barns uppfostran användes. Hvilket Rikets Ständer få, till svar å E. K. M:s Högstberörde Nådiga Proposition, i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 5 Augusti 1840. 76 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i Aug. 1840. Preste-Ståndet den 1 Borgare-Ståndet den l Bonde-Ståndet den 5 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse j i anledning af f. d. Gros shandlanden H. Weners ansökning om förlängde arrende af Svartsjö Kungsladugård. (Stats-Utsk. Uti. N:o 68.) S. A. K. Uti en till E. K. M. i underdånighet ingifven skrift, som, jemte E. K. M:s Befallningshafvandes i Stockholms Län, äfvensom E. K. M:s och Rikets Kammar-Collegii i ämnet afgifne utlåtanden och öfrige till målet hörande handlingar, blifvit till Rikets Ständers Stats-Utskott i Nåder öfverlemnad, har arrendatorn af Svartsjö Kungsladugård i Färentuna Härad af Stockholms Län, 1. d. Grosshandlande!! H.
Majit “hade önskat att en sådan undersökning låta anställa, så framt det af Rotehållame, vid stän“diga Knecktehåilets åtagande, gjorda förbehåll “att ingen dervid borde åläggas högre Ordina“rie Rotering, än den Extra Rotering han tillförene utgjort, icke hade en sådan jemnare “fördelning hindrat; och att, enär detta förbe“håll bordt ovilkorligen iakttagas, Kongl. Majit “funnit den Skånska Roteringen hafva blf Bih. till R. St. Uti. N:o 94* ”vit verkställd med ali den billighet och rätt”■visaj som i förening dermed varit möjlig”; hvadan ock Kongl. Maj:t ansett denna fråga nu så mycket mindre böra föranleda till rubbning af den redan verkställda Soldat-Indelningen, som, genom en deruti vidtagande förändring, tvifvelsutan, på sätt en del Rotehållare äfven sjelfve befarat, skulle uppstå nya olägenheter, måhända större, än dem man önskade undanrödja; att, enär Postheinrnanen af Postmedlen njuta sin ersättning, Kongl. Maj:t i Nåder bifallit, att det hittills, genom Kongl. Brefvet den 2 r October 1817, anbefallda afdrag för Postförselu icke vidare bör ega rum eller förminska Ofverlopps-Rotarnes bidrag till det ständiga Roteringsbesvärets lättande; samt att, i afseende å användandet af de till understöd sålunda anordnade medel, hvarje Rotehållare egde att, efter eget godtfinnande, sin andel contant uttaga. Sedan de förenade Utskotten sålunda egt tillfälle redovisa för hvad i detta vigtiga och grannlaga arrende unde, den förflutna tiden, tillgjordt blifvit, återstår för Utskotten att sig utlåta öfver de, vid nu påstående Riksdag, i samma ämne väckta enskilda Motioner. Vidkommande således först den af Herr Hallenborg gjorda och af Herr 1'riherre Wrangel understödda hemställan,' att alla de Rotehållare, som varit frånvarande vid de inom Lä - Statssamt Oee.-Utsk. Uti.
En stor Theater kan ej förvaltas för da; gen. Tjenste-fötbindelserna måste afslutas på längre tid. Detta har ock skett vid vår Theater, men huru skall jag förmå honorera de många Uontracter, som icke utlöpa innom detta år, om med dess slut 30,500 R:dr afdrages å det anslag, hvarom Theatern blifvit försäk» Den 25 Maji, * 219 råd, och på hvilket jag vid Contracternas afslutande, varit berättigad att bygga mina beräkningar? Följden af ett rådan! afdrag blir dessutom, att Recetterne minskas med en lika Summa, ty det är solklart, att med en minkad och incomplett personal, och med inskränkt förmåga till lysande Spectaclers åstadkommande , kunna Recetterna ej blifva så gifvande, som de varit. An mer, i grund af de beräkningar, hvartill de 1815 beviljade anslag föranlåtit mig, och till följe af nyss framställde grundsats, att en klok TheaterFörvaltning måste arbeta för framtiden, har TheaterCassan utlagt flera dryga förskotter, nemligen: 1:0 Större arbeten hafva blifvit beredda, Och dertill har åtgått utöfver 6000 R dr, så till honorerande af Författare och Compost eu rer, som till anskaffande af materiella behof. 2:0 EleveSkolor hafva blifvit anlagde, för att med tiden göra oss så oberoende af utländska talanger, som möjligt, och det är Allmänheten bekant, huru mycket hopp dessa anstalter lemna. De hafva redan kostat circa 7,000 R:dr, 3:0 Löneförskott till ett belopp af 9,000 R:dr har måst lemnäs till Sujetter, som träffats af olyckor. Detta (jemte en i The3terns olyckligaste tider oerhörd regelmässighet i AflöningsTerminerne) har verkat, att Lagsöknin. gar, hvaraf Theatern förr så mycket lidit, blifvit nästan exempellösa och Theaterns Sujetter i allmänhet ganska rangerade, sig oeh Verket till stor nytta. 220 Den 2 5 Maji. 4:0
Härefter anmälte sig och yttrade Hr Cederschjöld: Jag aftsår från mitt yrkande på återremiss. Gr. Cronstedt: Afven jag aftsår från mitt yrkande på återremiss. Sedermera framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall lill Betänkd, hvartill svarades nej, och derefter propos. på alslag å detsamma samt bifall till Gr. Cronstedts ofvanomförmäldte förslag, hvilken sednare propos. blef med ja besvarad. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Jag får till R. o. Ad. hemställa att en inbjudning måtte utfärdas till Med-Stånden att förena sig uti den nu af R. o. Ad. beslutade förändring af Utsk:ts Betänk. Till detta förslag lemnade R. o. Ad., uppå framstäld propos., sitt bifall. Föredrogs ånyo och bifölls Sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-(Jtsk:ts den 7 och 11 dennes på bordet lagde Betänk. N:o 3, i ani. af väckt fråga om afskaffande af straffarterna prygel och dagg. 168 Sen 16 Mari. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande samma Litsk:s den 7 och 11 dennes bordlagde Betänk. N:o 4, i ani. af väckta motioner ang:de dels ändring och tillägg i K. Förordn. om egors fredande emot skada af annans hemdjur samt om stängselskyldighet, dels ock rättighet för landstingen att i frågor om stängselskyldigheten inom länen besluta. Utsk:ts hemställanden å sid. 5 och 6. Biföllos. Utsk:ts sista tillstyrkan å sid. 8- Frih. Sprengtporten, Jak. Wilh.: Sammansatta Lagoch Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t har emottagit en motion från en ledamot i Borgare-St., Hr Gahn, hvari han fäster uppmärksamheten på den skada, sorn tillskyndas skogarrie genom för tidigt bete å desamma om våren.
Ekesjö, om statsbidrag för ny tomtreglering och återbebvggande af den afbrända delen utaf staden 77 4 i 77 — b. 29 Juli b. 29 Juli b. 29 Juli b. 29 Juli 101 20 Elementar-läroverken, Om ändring i Kongl. Stadgan d. 14 I 21 Oct. I 14 Nov. I anledning af återremiss . — 8 — 128 — b. 18 Jan. a. 16 Jan. b. 16 Jan. g. 15 Jan. 200 63 Elementarskolan, Nya, angående en hvres-ersättning från, se Landtbruks-Akademien. Elfsborgs län, om upphörande af handelsfrihet för de 7 härad i, se Handelsfrihet. Elmhult, om afskrifning af lån till utdikningsarbetet vid, — 4 i 246 — b. 6 Febr. b. 10 Febr. b. 10 Febr. b. 10 Febr. Embetsoch Tjenstemän, om ändrade stadganden angående begrafningshjelp lör — 4 i 214 — b. 16 Jan. b. 15 Jan. b. 16 Jan. b. 15 Jan. » angående ersättning, för ökade utgifter i följd af den höjda skjutslegan, till Statens — 4 i 232 — b. 29 Jan. b. 27 Jan. b. 27 Jan. b. 27 Jan. Förslag till Voterings-pro positioner — 4 i 267 — g. 17 Febr. g. 17 Febr. g. 17 Febr. g. 17 Febr. I anledning af återremiss . — 4 2 62 — a. a. 3 Mars a. a. 3 Mars a. a. 3 Mars a. a. 3 Mars » om skyldighet lör, att frånträda lön på Dikets Stat, så snart de vid Kongl. Majtts Hot anställas — 8 — 66 — b. 4 April b. 30 Mars g. 1 April å 28 Mars Svar på återremiss — 8 — 77 — a. a. 29 Apr. a. a. 25 Apr. a. a. 25 Apr. 1. b. 25 Apr.
Del är också verkligen denna tanke, som, så vidt jag förstår, ligger till grund för det af Gr. Horn gjorda påståendet, att, oaktadt förstärkta Utskis yttrande, man skulle kunna behandla målet så, som om detta Ulsk. ej hade yttrat sig. Jag utber mig, att herrarne ville besinna hurudan behandlingen af detta mål skulle hafva blifvit, ifall de Utsk:s ledamöter, som reserverat sig emot betänk. N:o 67, hade lyckats att inom Utsk. få pluralitet för sin mening. Det är ganska klart och synes tydligt af Utsk:s betänk., att Utsk. tillfrågat R. St, om de ville medgifva att en votering i förstärkt Const.Utsk. skulle äga rum i preliminär-frågan. Hade Stånden nekat detta, hade ovillkorligen Utsk. nödgats uppgöra fyra detaljerade förslag. Redan att börja med, fyra förslag, mine herrar! Ett med allmänna val och en kammar-sy sterne, ett med allmänna val och tvåkammar-syslcme, ett tredje med ståndsval och enkammarsysteme, samt slutligen ett fjerde med ståndsval och tvåkammar-sysleme. För hvar och en af de öfriga principerna, som sedermera hade kunnat blifva behandlad och der oförenliga skiljaktigheter förefunnits i Ståndens gemensamma tankar, skulle på samma sätt en ny serie af förslager af Utsk. framställas, så framt man ej i något fall velat tillåta preliminärvotering. Nu är det visserligen en ganska riktig anmärkn. att tre Stånd hafva beslutat ståndsval och endast ett Stund enkammar-systeme; men om på detta vis dessa fyra serier hade blifvit framställda, hvilket åtminstone hade uppehållit riksdagen i många månader, skulle det väl hafva varit rätt att, vid pröfningen af det betänk., som Const.Utsk. då hade öfverlemnat 0111 voterts-propos: 11a, hvarje Stånd blott hade granskatden serie,hvilken sammanhängde med dess yttrade gemensamma tanke och tillåtit alldeles handlöst de andra serierna alt blifva sådana, som de inom Utsk. hade uppstått genom beslut af en mindre talrik delegation af de lyra RiksSt:n.'
I sammanhang med den i detta Utlåtande meddelade utredning af Riksgäidskontorets disponibla tillgångars belopp, har Utskottet funnit sig äfven böra afgifva sitt yttrande, i anledning af en utaf ofvanbemälde Revisorer gjord och af Fullmäktige förordad framställning, angående dels afskrifning och dels upptagning inom linien i Riksgäids-kontorets räkenskaper af derstädes balanserade fordringar för verkställda utbetalningar utaf de vid föregående riksdagar å Riksgälds-kontoret anvisade kreditiver; Och får Utskottet, under åberopande af hvad Revisorerne i sin berättelse, sid. 63, anfört, tillstyrka, att följande summor måtte vid uppgörandet och afslutandet af Riksgäids-kontorets hufvudbok för sistlidet år af skrifvas, nemligen: oersatta beloppet af lyflade medel å det vid 1850 och 1851 års riksdag beviljade mindre kreditiv . B:ko R:dr 623,269: 7. samt Riksgäids-kontorets fordran för det vid samma riksdag beviljade och lill hela sitt belopp iyftade krediti vet för bestridande af de genom postskjutslegans förhöjning förorsakade kostnader . 13,000: — Stats-Utskollets Memorial JVs 291. t? äfvensom att hvad som blifvit utbetald t utaf nedannätnnde 2:oe kreditiver måtte varda fördt inom linien i delta verks räkenskaper, nemligen: det till neutralitetens upprätthållande vid sistförflutna riksdag anvisade och till bela sitt belopp lyftade kreditiv , 2,500,000: — samt det lyftade beloppet utaf det vid samma riksdag anvisade mindre kreditivet (för utomordentliga försvars-anstalter) 1,500,000: — Slutligen och enär hvad utaf Riksgälds-kontorets medel blifvit utbelaldt i anledning af erhållna reqvisitioner å det för statens jernvägs-bvggnader vid sednaste riksdag beviljade anslag af Fem millioner
Ridderskapets och Adelns pröfning, om ej de nu föreslagne grunder äro med Statens fördel mera förenlige än de förre? Att de ej skola förorsaka Bruksägarens undergång vågar jag försäkra: sjelf Bruksägare, tror jag mig kunna bedömma värdet af skog, och skulle skatta mig lycklig, om jag äfven till ett högre pris finge tillhandla mig de för mitt smide beliöflige skogstrakter. Axel Reuterskjöld. Friherre Boije j Ludvig: Brukshandteringens skäliga fordringar hafva visserligen mycken vigt; men mig förefaller Hr Reuterskjölds motion dock vara hillig i sin allmänna syftning; i den del åter, som föreslår, att inga andra höra få begagna sig af köperättigheten, än de Brukspatroner, som redan fått köpebref, kan jag icke ingå. Efter min tanka äro alla de, som inom prescriptionstiden an - 203 Den 18 Junii e. m. malt sig till skatteköp, och fullgjort livad föreskrifvet var, också berättigade att köpa. Betänkandet åter har en brist, som jag önskar må kunna förklaras. Det säger oss, att tiden af 6 år icke var tillräcklig, men tror dock att en ny tid af 6 månader skulle vara det. Ilos mig synes det, att de sorn ej hafva, inom rätta tiden, bevakat deras rätt, hafva också förlorat den: och jag tar för alldeles gifvet, att om en ny tid lemnäs, så blir följden, att derefter har Kronan inga RecognitionsSkogar mera att sälja. Det bör väl icke hafva varit Utskottets afsigt. Jag vågar påminna om det jrttrande, som en Bruksägare Herr Presidenten Schulzenheim här afgaf, då frågan förra gången förevar; nemligen att han vore bland dem, som hade försummat sig, men ansåg sig också icke mera äga någon rätt. Grefve Mörner, Adolph Göran:
Hr Lundquists röst måste anlitas för de stormiga balladerna, hr L. måste bli Nelusko. Ännu en gång den olycklige hr Lundquist en olycklig älskare! Det är som förhexadt Och dock — se på hr L: s spel i öfvertalniugsscenerna i 4: de akten. Kan man göra det bättre med en sådan stofthydda? Visserligen icke! Och sången är nästan alltigenom fullgod, klingande, bunden och dominerande. » Drottning du är » sjöng nog Faure med bättre andhemtning och andra tekniska finesser, men ej med vackrare uttryck. I Adamastorsåuger släpper hr L. på af alla krafter, som sig bör, men här fattas en mörkare timbrering. Arlberg var bra här, trots sin underlägsenhet i sforzando. Och Gustaf Sandström skulle gått upp mot Lasalle på Pariseroperan, om tekniken varit mer lätt Nelusko liksom dom Pedro och doña Inez (under bönen) borde för öfrigt hålla sig q var på skeppet, som hr P. F. L. svänger så bra, octy ej stå med den ena foten på Ur Dagens Krmika. 8 —! » 7det gungande haf, den andra på prosceniet, eller begge på prosceniet, liksom för att göra hr sufflören i sin lucka en liten nödvändighetsvisit — que sais-je? Hr Strömberg fyller sin plats, som det heter, med stark röst och dito figur, någon tydlig karakteristik ä la Willman blir det just ej, men ej heller några bedöfningstoner ä la Behrens, hvars smak icke alltid stod i jemnhöjd med hans en tid unika organ; hr Söderman har som Brahminen ett par tre toner, som ljuda särdeles vackert, hr Sellergren är « som Hans inskränkta Helighet i första akten lyckad både till röst, figur och utseende, den gode dom Allvar talar liksom hr Rundberg litet i näsan, men tar sig ej illa ut till det yttre, hr Twslow är som för tjugu år sen matros, och fruarna Strandberg tura om i nöjet » att lefva på hörnet af en septett », som är hoffruntimbrets enda göra, liksom ock de stackars » förtrogna » i så många operor!
Och nu först känner du riktigt hur trött du är vid detta onaturliga, uppjagade lif, som är vart århundrades pest. ~ n d t - ligen far du nu slippa lefva med i hvirfveln, du får tid att söka reda p&amp; ditt eget fattiga jag, att lyssna till de röster, som tala inom dig och som hittills döfvats af världsbullret. Di. får tänka en tanke till slut, får samla dina intryck och erfarenheter och lefva dig in i dina minnen. E n enslig fluga surrar ilagon g h g, bullret från gatan hörs bara som ett oredigt sorl, .den svala luften i ditt sjuk rum är som mättad af musik, tystnadens härliga toner, hvarefter du så lange förgafves längtat. Det är kanske ej s % många, som ha öra för den sortens m s i k, och v ' l är det, ty den bjuds ej ofta i vår tid; men har man en ghng fått örat öppet för dess skönhet, kngtar man som en vansinnig efter den. Då du ibland rnidt i manniskolifvets oroliga myrstack plötsligt minns den, sådan du förnummit den någon gång i en stor, öde skog, eller uppe bland fjiillen långt frQn mä.nniskoboningar, eller vid det stora, oandliga hafvet, så kan du blekna af längtan efter dessa underbara harmonier, och du börjar nästan afsky hela det konstlade: brkkiga lif, du lefver och själf hjälper till att göra, ännu mer inkrångladt. Xen det der förstå människor i allmänhet ingenting af. De äro få som smakat tystnadens välsignelse. Det ringer på tamburklockan! Xiigon söker dig. Betyder ingenting! Du ler i öfvermått af trygghet, ingen får störa dig, icke ens en helsning från den yttre världen. Isoleringen, stillheten, lugnet slAr allt tätare ringar kring dig. Dagen skrider spkrlöst fram, under det att tankar och minnen fylla din själ. Minnen - ja, det är en underbar värld!
Då för öfrigt hela anstalten kommer att bero på Capitalisternes begärlighet, att utlemna sina capitaler tili Banken, och detta kan vara ganska problematiskt, skulle jag tro det bästa vara, alt lill en framtida - Den 3o November f. m. da erfarenhet öfverlemna ett närmare bestämmande af vilkoren för den ifrågavarande uppoch utlåningen; det vill säga om räntan bör vara 3, 3 eiler 4 procent om uppsägningstiden bör vara 3, 3 eller 4 månader, o. s. v., samt att man under tiden uppdrager åt BancoStyrelsen, att uppgöra dessa saker på sätt, som för ändamålet kan finnas lämpligast. Jag begär alltså proposition till afslag å den delen af Utskottets Utlåtande, hvari en särskild belåning för BancoObligationerne blifvit föreslagen , samt för öfrigt den förändring i Utskottets förslag, att räntan för upplåningen må bestämmas till högst 3 procent, och uppsägningstiden till högst 4 månader, men att de närmare beslämroelserne derunder må i bägge hänseenden anförtros åt BancoFullmägtiges bedömande och omtanka. Herr Rosenblad: Med tacksamhet ser BancoUtskottet sin välmening erkänd, då Utskottet uti ett land, der under 160 år Bankrörelsen aldrig gått på naturlig väg, försökt göra början till införande af en rigtig Disconti örelse, i stället för den hittills öfliga rörelsen, hvilken till stor del varit ställd på fastighets-belåning, och hvars Discontmässighet i öfrigt hvar och en af föregående discussioner lärer finna. Utskottet har sökt tillvägabringa en Discontrörelse för näringarnes dagliga behof Många anmärkningar hafva dervid blifvit gjor5i H. i3 Den 3o November f. m. de; men jag behöfver, till besvarande af en stor del deraf, blott citera Utskottets Utlåtande, sorn efter vanligheten dels icke blifvit läst eller rigtigt uppfattadt, dels icke af de värde Talarne hålles till hands. Om Friherre Boye läst rubriken till slut, hade han funnit, att han misstagit sig om ändamålet med den ifrågavarande Inrättningen; ty der står icke en Discontering ensamt för handelnutan för handeln och den större rörelsen.
Palmstjerna hav framställt är visserligen ganska verkställbar! och det ända - 170 Den 9 September f. m. mål lian asyftat kan också dermed vinnas, men det har dock samma fel som Frihms i går gjorda förslag ang:de Fahlu kungsgårdslijelp, att nemi. dernli förordas efterskänkande af en ordinarie grundränta emot det att ersättning derföre upptages i Riksstaten, hvarigenom alla öfrige medborgärne finge betala den skaltelindring, som komme blott några fä till godo. Endast denna omständighet utgör äfven nu för mig ett tillräckligt skäl ali afstyrka Frih. Palmstjernas förslag, men det synes mig derjemte som om Frih:n icke med tillräcklig uppmärksamhet genomläst komiterades betänk, i denna fråga. Om det skett, skulle Friluu hafva funnit, att den årliga afgiften af 66 r:dr 32 sk. från det ena och 33 r:dr 16 sk. från det andra fögderiet, icke innefattar allt hvad det ena fögderiet skall utgöra lill Näs kungsgård; ty komiterades betänk. upplyser, alt om ifrågavartde afgift, hvilken skall ”användas till underhåll af byggnaderne å kungsgården, icke är för ändamålet tillräcklig, bör allmogen i Näsgärds fögderi, som af ålder haft skyldighet att underhålla nämnde byggnader, fylla hvad som brister.” Vid sådant förhållande och då afgiften å ena sidan är permanent, d. v. s. årligen utgöres till samma belopp, men å andra sidan kan vid inträffande behof höjas, så skulle en eftergift sträcka sig icke allenast till den årliga afgiften, utan äfven till del tillskott, som det ena fögderiet är pligtig! att utgöra i händelse reparationsmedlen icke äto tillräcklige. Komiterade hafva dessutom upplyst, att allmogen i dessa fögderier, utom dessa skyldigheter, äfven äro ålagde vissa tjenstbarheter till berörde kungsgård. Dessa afse icke blott dagsverken, utan äfven materialiers anskaffande i och för reparationers verkställande. Man bör väl äfven taga dem i betraktande och antingen förvandla dem i penningar, eller såsom Frih. Palmstjerna föreslagit, efterskänka dem, hvilket sednare jag likväl anser vara alldeles oriktigt.
Rotehällarne alltid skulle vara befriade från utskrifning, emot det hvarje rote för sin soldat bekostade: 1:0 lega, till hög st 100 Daler kopparmynt, 2:0 lön, 20 Daler silfvermynt, 3:ohvardagskläder af vadmal, jacka och byxor, eller 5 Daler kopparmynt, ii tunnland åker, uppodlad å utmarken, en kåltäppa, äng tiil 2 lass hö, stuga, lada, loga och fähus; med serskild bestämmelse genom Kongl. Resolutionen på allmogens besvär 1686, §. 9, och 1728, §. 6, att soldaten för de erhåline hvardagskläderne skulle arbeta åt roten, emot en billig erkänsla; samt genom Kongl. Resolutionen 1720, §§. 12 och 17, att legans stegring utöfver 4o marker silfvermynt vore belagd med plikt, och att den, som fördristade sig bjuda eller emottaga det ringaste utöfver hvad det upprättade contractet innehöll, skulle underkastas svårt straff, hvaröfver Landshöfdingen borde hålla hand, enligt 8 §. af 1734 års LandshöfdingeInslruction; men då Rotehåilarne å sin sida obrottsligen hållit detta coa - 4 Statssami Allm. besa.- och Ekon.-Ulsl otten s Betänkande , JV:o 9 i.