Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Räkenskaper, jemte åtskillige dermed gemenskap om Pension för framlidne Uiks-nAdet Grefve Liljeucranlzs Dotter, Friherrinnan Tornnerhicim ; angående Vackt Motion om uppgift. på iiv d Staten påkostat Götha-Ganal samt i anledning, af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkauden rörande /j:de o (di 5 HuFvud-Titlarne. Förstärkta Sta ts-Ulskottets: (Angående gru liderne för den blifvande Bevillningen ; om en utvidgad fribrefs'rätt för städernes Magistrater; och rörande anslag till inköp åf Astronomiska Instrumenter för Observatorium i Stockholm. Bevil! n i ngs-Ut skottets : Öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets Utlåtande om äfkortnings Längderne öfver Krono-utskjldernes ingifvande till Härads-Rätterue.* Banco Den KjNovember f, m, jSj Bane o-Utskottets: I anledning af äterremisser utaf Utskottets Belänkanden angående Bankens Lån O till Skara Consistorium; och rörande en och annan fråga i afseende på Bankens edlingslån; ©m upplysningars meddelande, i anledning af de, vid Utskottets Memorial rörande Baneo-Verkets tillstånd, bifogade Tabeller; samt öfver gjorde anmärkningar vid. Utskottets Betänkande, angående vilkercn för återbetalning af Götheborgs Stads erhålln» Lån» Lag-Utskottets: I anledning af åter remisser utaf Utskottets Betänkanden angående skyldighet för äkta Makar som skola skiljas , alt personligen inställa sig i Consistorium till skiljobrefs emottagande; om förbud för Ledamöter i Hof-Rätt, att sig emellan byta lottade Mål; i frågan om skyldigheten lör Förmyndare, att hvart 3:dje år tillöka Myndlings arf-capital med den under tiden upplupne räntan; angående nödvändigheten af Provincial besiktningar vid vissa tillfällen å död person; om skärpning af Lagarne angående tjenstledighet för Domare; rörande förändring i straffet för Hållkarl sorn Ridd, o, Ad, Prot. 10 B, & Afd, • v
Fatta Fullmägtige beflut da icke twa tredjedelar af deras fulla antal är närwarande, eller utan att hwar och en till Protocollet kunnat pä sätt 66 §. af Niksdags-Ords vingen förcffrifwcr yttra sin mening, eller hindras nä" zon att w!d undcrdäniga Expeditioner till Kongl. Maj:1 biss - 540 Den 16 Aprik. bifoga sm serstilta mening, derest Banqnens hemligheter derigenom icke röjås, åge samma answar rum och förfares pn sätt i Z §. stadgadt ar; och stall i deste och alla andra sall dcn, som sig icke till Protocollet yttrat, anses hafwa bejakat pluraliretens beflut. §. 9- Förbryter Fullmagtig sig i något af förutnämnde fall, emellan Nevisioncrne eller dä Riksens Stander ej äro tillstädes, anmälts och bcifras sädant af Riksens Ständers Justitie Ombudsman. §- lo. Hfwcr KonglSwea Hor-Ratts Utslag i desta mäl kunna wstl hos Kongl. Maj:t underdåniga bcswär anföras; Lock mä den Fullu-agtig, som genom Hos - Nattens Dom blifwit stiljd frän befattning med Banco - Fö walrninzen, rhwad denne Dom andras eller ej, eller dcn klagande beriädas, icke i sin befattning ärer lunna insättas utan af Riks -Ständcn sjclfwc. Herr Grefwen och Landt - Marskalken bad Höglost. Niddcrstapct och Adeln ursäkta, det han i afseende pä sitt m-liga tillfristnande icke wägade längre birvisia Ridderstapets och Adelns Plenum, och anmodade äldste närwarande Grefwen, Herr Grefwe jjacob Os, la Oselie att i hanS ställe emottaga Klubban.
Vi känna utom de författningar, som Frih. Åkerhjelm har citerat, att det jemväl finnes en, (jag tror af 1810) som säger huruledes det noga bör iakttagas att utan laglige oell gällande skäl, rubbning och ändring uti redan fastställde vägdelningar icke beviljas. Jag vill erinra mig att, med anledning af berörde K. Bref, K. M. flere gånger i särskilde fall genom resolutioner förklarat, att åtskilliga anhängiggjorda vägdelningsfrågor icke må uptagas och afgöras med mindre än att förändrade förhållanden dertill föranleda. Det kan visst ej nekas, att vid vägars ursprungliga indelning, ett och annat missförhållande sig insmugit; men under tidernas längd har sådant haft inflytande pä hemmanen öfriga åliggande besvär och deraf beroende värden. Att på en gång vålla en ansenlig rubbning härutinnan, tror jag icke vara välbetänkt; hvilket likväl ofelbart skulle blifva händelsen genom det af Utsk:n förordade beslut härom. Jag tillstyrker alltså att R. o. Ad. måtte afslå den l:sta punkten i Lagoch Ekon.Utskms betänk. Hr Brakel, Maur. Gust.: Som jag för min del anser det vara en rigtig sats att hvarje Fabrik, hvarje Bruk och inrättning, af hvad slag som helst, med sina inkomster beläckcr de utgifter, som äro nödvändiga för denna fabrik eller bruksrörelse och att den näringsgren är i nalional-ekonomiskt afseende onaturlig, som så till sägandes, icke bär sig sjelf, samt alt det är på det högsta orättvist alt en medborgare skall skatta lill andra medborgare, hvilket nu är förhållandet, då jordbrukaren måste underhålla vägarne, som äfven bruksegare begagnar, och då det dessutom är vanligt att i de trakter, der Bruk finnas, der är egentligen ock hufvudsakligen Bruken, sorn förstöra vägarne och sora hafva den största nyttan af dessa vägar, så kan jag för min del icke finna annat än att hvad Utsk:n föreslagit, är på det högsta rättvist och billigt, och på dessa skäl anhåller jag om Hr Frih. och Landtra:s propos. på bifall till Utsk:ns betänk.
Hans Excellens Herr JuStitie-Statsministern anmälde i underdånighet följande ämnen, hvilka egde sammanhang med Statsregleringen vid nu instundande Riksdag: i:0 Angående Hqf-Rätterna och derunder lydande Justitiestaten . A) Att, sedan Kongl. Maj:t under den 20 November 1845, med bifall till Rikets Ständers underdåniga förslag, låtit utfärda nådig Förordning om upphörande af skyldigheten att hos Hofrätt betala lösen för handlingar i Revisionssaker, samt tillika, efter inhemtånde deraf* att omfbrmälda lösen, hvilken utgjort löneinkomst för en del tjenstemän i Höfrätterna, uppgått under de sista 10 åren i medeltal för Svea Hofrätt till 697 R:dr 43 sk. 2 r:st., för Götha Hofrätt till 563 R:dr 28 sk. 9 r:sb och för Hofrätten öfver Skåne oeh Blekinge 262 Ralr 33 sk. 7 § rist Banco, i nåder beslutat, att Hofra tternas betjening bör för den, genom lagförändringen, samma betjening frångångna inkomst åtnjuta årlig ersättning, efter 700 Ralr för Svea Hof-Rätt, 565 R:dr för Götila Hofrätt och 265 lkdr fbr Hofrätten öfver Skåne oeh Blekinge , hvilken ersättning, beräknad från och med början af år 1846, skulle få till Bil. If.o 1 lill Kongl, Maj is Prop. 1847, Hafi. 1. 1 \ 2 Hofrätterna qvartaliter utbetalas eller anordnas från Stats-kontoret och utgå af besparingarna under Riks-Statens Andra Ilufvudtitel, intilldess annorlunda kunde vara derom föreskrifvet; så hade Stats-kontoret i sin underdåniga berättelse angående Statsverkets förvaltning, tillstånd och behof, tillstyrkt, att anslag å stat för nämnda fortfarande utgift måtte beredas, att utgå tilldess lönerna kunde blifva annorlunda reglerade,- hemställande Hans Excellens Herr Justitie-Statsministern i underdånighet, om icke, i enlighet med hvad Statskontoret i underdånighet föreslagit, Kongl.
Här torde böra stå: ”det bolag, som omnämnes i ingressen lill nyssberörde andra punkt”, ty i de föreslagna momme nämnes ett annat bolag. H. Ex. Hr Frih. o. Landtmis härpå framställda propos. å del upläsla förslaget med den deri nu begärde förändring besvarades med ja, blandade med några nej, hvarefter H. Ex. förklarade det han funnit ja öfvervägande. Uppå sedermera framställd propos. biföll R. o. Ad. det förevande mom. Hr Gripenstedt, Joli. Aug.i Först nu, sedan punkten i sin helhet är bifallen deruti summan är bestämd för den garanti som Ständerna medgifva, anser jag frågan vara afgjord. Ehuru jag ansett mig hafva giltiga skäl, all icke deltaga i diskussionen ronde denna fråga, som är väckt inom representationen och hufvudsakligen kan anses tillhöra den enskildt, så kan jag icke underlåta att nu, sedan frågan utan influence å min sida blifvit afgjord, förklara att jag för min enskilta del fritager mig från all delaktighet uti det beslut, som R. o. Ad. nyss fattat. Härefter företogs till afgörande lista punkten af Utskis före - 492 Den 27 Augusti c. m. vande utlåt., hvaruti blifvit hemslåldt, ali R. St. för sin del måtte medgifva att den vid sista riksdag ifrågaställa jernväg emellan Orebro och Hult mätte få till Staden Köping utsträckas. R. o. Ad. fann att denna punkt genom Ståndets förut fattade beslut redan blifvit bifallen. Vidare förekom och bifölls mom. N:o 2 af 2:dra punkten. 1 fråga om moni. IN:o 3 af samma punkt, yttrade Gr. Hamilton: 1 den tredje punkten är visserligen sagdt alt K. JU. skulle hafva rättighet att föreskrifva bolaget att anlägga dubbel bana, när så nödigt pröfvas. Delta är likväl med en inskränkning, nemi. att det skall ske genast vid banans första anläggning och således kan en sådan befallning från K. M., sedan banans första anläggning har egt rum, icke behöfva tjena bolaget till eftenältelse.
Fran Stats-Utskottet Af den 19 Juli, 1:0 I anledning af Herr Königs Memorial, angående förhöjning i Remisslaget, sorn. bestås Uandt-Rentmästame å Riksgälds Corttoirets Medel. 2:0 I anledning af Herrar Eullmägtiges i Riksgälds-Contoiret Memorial, angående åtskilliga förändringar i Reglementet för General Assistance-Contoiret, samt afskrifning af en uti nämnde Contoirs Räkenskaper balancerad Summa af 6 6 R:dr 32 sk. Bco. Af den 21 Juli, 3:0 I anledning af Vallöf!. Borgare-Stan-’ dets Remiss, å Herr Rådmannen Daniel Bagges Memorial om förvexling af förslitna Bancooch Riksgälds-sedlar. 4:0 I anledning af Herr Grosshandlaren Fredric Aberg Anderssons oell Herr Rådmannen Daniel Bagges Memorial om Restitution af den Bevillning, som Uddevalla Stads Innevånare enligt 1813 års Stadga erlagt, utöfver det genom 1810 års förordning bestämde förhållande till beloppet, som efter sistnämnde förordning skolat utgå. Af den 24 Juli, 5:0 Angående tillökning i Aflöningen till Rik sens Höglofl. Ständers Justitieombudsman och Tjenstgörande vid Hans Expedition samt Tryckfrihets Comitéen. 6:0 I anledning af Riksdags-Eullmägtigens från Den 57 Juli. från Uppland Daniel Anderssons Memorial,' angående förhöjning uti det Honorarium, som Riksens Ständers Fullmagtige i Riksgälds-Contoiret uppbära. 7:0 Angående Aflöningen vid GeneralAssistance-Contoirer, 8;o Om anslag af Höner för tillökt antal Dedamöter och. Betjening i Kongl. Götha HofRätt; och 9:0 Utlåtande i anledning af Bonde-Ståndets Aterremiss af frågan, oin Krono-Upphörds-Betjeningens i Stockholm Aflöning på Kronans Stat. Frön La g-Ut shott el Af dea 24 Juli. Förslag till förändring i Edsformulairet, till bestyrkande af fordringar som i Concourser bevakas. Ut Supra.
Såvida icke Borgareoch Bonde-Stånden skulle vilja till närmare pröfning företaga Utskottets senare hemställan och förena sig om dess godkännande, i hvilket fall den blifver Rikets Ständers beslut, lärer votering för bestämmande af contra-propositionen få anställas, innan slutlig votering företages; och föreslår Utskottet i detta hänseende: Den, som vill, att till contra-proposition vid blifvande slutlig votering antages Ridderskapets och Adelns beslut, att 800 R:dr må, intill nästa Riksdag, å allmänna Indragnings-staten uppföras, till Kongl. Vetenskaps-Academiens disposition, så länge den begagnar sig af Kammarjunkaren von JVrigths biträde för insamling och afteckning elter naturen af Svenska vexter, i och för utgifvandet af planch-verket "”Svensk Botanik”, voterar Ja; den, det ej vill, Nej; vinner Nej, antages till contra-proposition, att omförmälde anslag må uppföras såsom arfvode för Kammarjunkaren von JVrigth, att utgå, så länge Vetenskaps-Academien begagnar hans biträde, i och för utgifvandet af planch-verket "Svensk Botanik." Sedermera anställes följande slutliga votering: Den, som, på sätt Stats-Utskottet uti Utlåtandet N:o 21g föreslagit, vill, att det uti 3:dje punkten af Utlåtandet N:o 63 tillstyrkte, af Rikets Ständer bifallne, anslag af”800 R:dr, att å allmänna Indragnings-staten uppföras, må af Kongl. Vetenskaps-Academien disponeras, för insamling och afteckning efter naturen af Svenska vexter, i och för utgifvandet af planchverket "Svensk Botanik”, voterar Ja; den, det ej vill, Nej; Stals-Ulskottets Memorial, N.-o 3on 59 vinner Nej, (irsta alternativet) kommer anslaget att uppföras till Kongl.
Statsutskott matte anmodas genast företaga ofwannämnde frägas afgörande, pä färt 71 H. j Regeringsformen föressrifwcr; och skulle härom ?rmocoljs-Utdrag til de kespLclive Stånden expeciiL ras. Ikt supra. klx krotocollo, L. 6. Ingman. Herr Grefwen och Landtmarssalken gjorde proposition a detta protocolls lltdrag, med tillägg, at Stats-Urffottet skulle anmodas.at sä tidigt i morgon sammanträda, at BewillningsUtffottet samma dag af Beslutet kunde erhälla del, för at til nästa plenum den 29 Mars med sitt Betänkande, rörande allmänna Bewillningen, kunna til Riksens Ständer inkomma. BiföllS. Före - Den 27 Mars. 1147 Föredrogs ä nyo Bewillnings-Utffottets den 22 Mars pä borver lagda Memorial, rörande dels förhöjning i Sjömil pä wissa til införsel förur tillärne ^rriclar, dels tillåtelse emot Tulli Afgift för andra, som hirtils warit förbudne. Bifölls. Föredrogs a nyo Lag-Utffotrets den 22 Mars pa bordet lagda Utlåtande, rörande anmärkningar som blifwit gjorda wid berörde UtffottS Betänkande, angående förklaring öfwer i § i 7 Rättegångs-Balken, om Inteckningar. Bifölls. ffu5teraäes följande: Utdrag as ?rotocoIIet, hällit i Högloft.
HANS INFLYTELSERIKA STÄLLNING SOM ETT STORT FÖRLAGS LITTERÄRA RÅDGIFVARE, — HAN INTAGER SOM BEKANT DENNA STÄLLNING I GERNANDTSKA FÖRLAGSFIRMAN — HAR BIDRAGIT ATT SKAFFA HONOM BÅDE VÄNNER OCH FIENDER, OCH HANS PRAKTISKA BLICK ATT FÖRA STRINDBERG IN I EN INDIANSUMMERS SOLSKEN HAR UTTYDTS SOM ETT FÖRSÖK ATT GÖRA PROPAGANDA. I SJÄLFVA VERKET ÄR GUSTAF AF GEIJERSTAMS STÅNDPUNKT FÖR NÄRVARANDE DEN MEST FÖRSONLIGA MOT ALLA STÅNDPUNKTER, SOM KAN GIFVAS. DET SKULLE EJ LIGGA ALLDELES UTANFÖR MÖJLIGHETENS GRÄNSER, ATT STRINDBERG ENVACKER DAG BLEFVE FÖR UNG OCH FANATISK FÖR DEN, SOM FÖR NÄRVARANDE GÄLLER SOM HANS LITTERÄRA VAPENDRAGARE INOM ETT VISST LITTERÄRT LÄGER. DETTA BEROR DÄRPÅ, ATT GEIJERSTAMS LIF HAR RÖNT NÅGRA AF DESSA ÖDETS MAKTBUD OCH MAKTUTSLAG, SOM EN GÅNG FÖR ALLA GÖRA OSS GAMLA — ICKE TILL HJÄRTAT, MEN TILL FÖRSTÅNDET • — • LÄRA OSS GRÄNSERNA OCH MÖJLIGHETERNA FÖR DET, SOM KAN OCH FÅR VÅ- GAS, OM VÅR BRÄCKLIGA LIFSFARKOST ICKE SKALL GÅ I KVAF. OCH DET VAR DETTA, SOM GAF SÅ MYCKEN SYMPATI ÅT HANS MEDUSAS HUFVUD, NÄR DENNA ROMAN SLOG ETT GENOMKLINGANDE ACKORD AF DJUP KÄNSLA I VÅR SAMTIDSLITTERATUR. HELLEN EN ROPANDES LINDGREN. RÖST.
M:t till följd häraf ansåg stängsel-vitsordet icke kunna såsom regel för närvarande upphäfvas och att jord-egares befrielse från hägnads-skyldigheten i stället borde tillsvidare ankomma på derom träffad förening, fann E. K. M:t häruti ej hinder för att lägga grundsatsen af hvarje kreaturs-egares skyldighet att ansvara för den skada, som af hans kreatur å annans egor förorsakas, till grund för egofriden och att åt denna grundsats gifva all den tillämpning, som med stängsel-vitsordets bibehållande står tillsammans, helst detta vitsord, betraktadt blott såsom medel för nämnda skyldighets fullgörande, härigenom får ett helt och hållet förändradt ändamål, hvilket icke allenast lemnar rum för ordnande af jord-egarens och kreaturs-egarens ömsesidiga skyldigheter på ett med sakens natur och rättvisan mera öfverensstämmande sätt, än hittills kunnat med nu gällande grunder ske, utan äfven såsom en naturlig följd förer med sig hägnads-skyldiglietens fördelning efter den i flera hänseenden fördelaktigare liälften-delningen. Och då en stängsel-lagstiftning enligt dessa åsigter vore bäst lämpad, åtminstone efter nuvarande förhållanden, samt derigenom äfven vunnes lämpligaste utvägen att förena de i ämnet uttalade mångfaldigt olika meningar, ville E. K. M:t till antagande af Rikets Ständer i Nåder framställa ett lag-förslag, som, i öfverensstämmelse härmed, hufvudsakligen vore upprättadt på de grunder, att hvarje kreaturs-egare väl är skyldig taga sådan vård om sina kreatur, att de icke olofligen inkomma på annans egor, men att, då fråga mellan jord-egare, som genom rågång eller lagligen gällande skifte äro från hvarandra skiljda, uppstår om hägnads upprättande till ömsesidigt skydd mot kreatur, den sidan, som stänga vill, dertill eger vitsord, med undantag för vissa i förslaget närmare bestämda fall; samt att hvardera sidan skall i allmänhet till hälften i hägnaden deltaga; hvarjemte närmare bestämmelser rörande åtskilliga särskilda fall upptagits i detta Nådiga Lag-förslag, som egde följande lydelse: 552 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 173.
I afseende på de handlingar, sorn förvaras i lii» — radshöfdingens archiv, så är väl försnillning möjlig; men jag skulle ej tro, alt det kan finnas mer än en eller två domare i hela Riket, som möjligen kunde göra sig skyldige till en sådan förseelse, och anser således ej, att liela corpsen skulle nedsättas så, som man här satt i fråga. Jag får i öfrigt förena mig med hvad Frih. Boye och Hr von Rosen anfört, och yrkar afslag på betänkandet. Frih. Cederström, Jacob: Äfven jag instämmer i att begära afslag å betänk., ehuru jag ej utgår ifrån alldeles samma grunder, som den siste värde talaren. Det är nemi. elter våra författningar domares och andra embetsmyndigheters skyldighet att tillse det inkommande handlingar äro med stämpladt papper eril. författningarna belagda, och, der detta icke skett, derom besörja. Nu är det just den sista saken, som Utsk. föreslagit skulle borttagas, utan att beräkna de olägenheter, som deraf skulle uppstå för allmänheten. Det kan nemi. derigenom Ilända, att, 0111 icke lämpliga chartor finnas alt tillgå hos en försäljningsman, eller otillräckligt antal, så förlorar en part derigenom sina fatalier oell blifver derutöfver plikt fäIIcl. Således förlorar t. ex. cn fordringsägare i en concurs sin fordran, om skuldsedelnej kunnat med nödig charla beläggas vid bevakningen. Det synes alltså falla af sig sjelft, att nyttan af att bibehålla den nuvar. författningen är allmänhetens och ej domarens, men controllen på, att domaren tillser det ehartan blifver bilagd, den är nödig, och 0111 domaren ej fullgör detta , så botar han 6 r:dr 32 sk. b:co och ersätter dessutom ehartan, enl. hvad 14 § Jag kan således ej finna, att Utsk. riktigt betänkt det stadgande Utsk. föreslagit, och begär alltså Hr Landtm:s propos. till afslag på Utsk:s betänk, i denna del. Hr von Hohenhausen:
Där var ett ständigt spring af folk, som skulle se på månskenet, som skulle se på fjället och elfven och skogen och fäbodarne därborta på andra sidan elfven — nu för sista gången. Och under tiden försvann allt mer och mer den fina, ömtåliga stämning, hvari de befunnit sig först de kommo dit ut, och hvilken kandidaten tagit med i beräkningen. Det var förgäfves han sökte hålla den kvar. Hvar gång han öppnade munnen för att uttala det ödesdigra ordet, kom där någon, som ännu icke sett sig mätt på det nattliga sceneriet därute, och hvarje gång måste han slå in i en högljudd konventionel samtalston för att ej ådraga dem misstankar. Situationen blef honom olidlig. Det måste bli slut; han reste sig och bjöd upp. Därinne brusade valsen förbi, och han kastade sig genast in. Han kände, hur det stack till i venstra brösthalfvan, och hur yrseln steg honom åt hufvudet, men han försökte att ej låtsa därom. Något af förmiddagens hänryckning kom igen. Det var ett ögonblicks berusning, som smittade med sig öfver till den unga kvinnan, hvars späda kropp han kände i sina armar. Musiken tystnade, men de dansade ännu i det sista. När han slutat, var han nära att svimma, men repade sig och förde sin dam mot utgången. Där rådde stark trängsel i själfva dörröppningen, och de fingo vänta. På väggen mellan bägge dörrarne hängde en trymå med fyrgylld ram. Ett ögonblick möttes deras blickar i spegelglasjet. Ett ögonblick. Det kändes kandidaten, som om någon lagt en iskall hand på hans hjärta; han fort illsammans i en frossbrytning och skyndade att komma ut. D e satte sig längst bort i skuggan, men ingen sade något. Stämningen, den fina känsloväfnaden, var söndersliten. Bägge visste de, hvad det var, bägge förstodo de hvarandras känslor. D e sågo lyckan lik en skön hägring, lik en lycksalighetens solbelysta ö försvinna i fjärran, tills där endast syntes en liten tindrande stjärna, som flammade till och slocknade.
Af Rikets Ständer väntar man derföre med skäl, att å förhållandet fästes en allvarlig uppmärksamhet. Lika med Utskottet erkänner jag väl, alt Banken nu icke kan eller bör medlande och hjelpande uppträda, men enligt min tanke hade Utskottet, på grund af den kännedom Utskottet varit i tillfälle att inhemta om allmänhetens financiella betryck, bordt hafva kraftigt vitsordat behofvet af något Ständernes verksamma tillgörande; och i sammanhang dermed tillstyrkt ärendets behandling af ett serskildt Utskott, Det ordande om Utskottets förslag i Betänkandet N:o 29, att Banco-Utskottcts Utlåtande, N:0 34- 13 öka lånefonderne, hade jag deremot för min del gerna saknat, då jag på sitt stalie anmält reservation emot nämnde förslag, såsom efter min tanke icke ländande till båtnad, hvarken för Banken eller för det allmänna, i dess helhet betraktadt.” Af Herr Biskop Agardh: ”Jag anser mig icke behöfva rättfärdiga den teckning jag gifvit af landels ställning. Den afgafs i Augusti månad. I December har ingen mera kunnat tvifla på dess sanning. Jag skall endast yttra mig om den delen deraf, som angår den närvarande förlägenheten, hvilken utgör blott ett moment i utvecklingen af alla de i motionen vidrörda förhållanden. Den närmaste orsaken lill den närvarande penningeförlägenheten är, i min tanke, rörelse-capitalets otillräcklighet för landets penningeliqvider. Denna otillräcklighet fanns redan år 1834, hvilket lättast och tydligast bevisas genom jemförelse med förhållandat i Norrige och Dannemark. Sedan dess har rörelse-ca pita let blifvit ännu mera förminskadt, såsom följande öfversigt utvisar: 1834 d* 3» Dcc. i83^ d. 3i Dec. 1844 *9 Beloppet af utelöpande Banco och Riksgäldssedlar * 30,344,000: 30,254,000: 19,033,000 R:dr.
Hvarjemte och då de från Kongl. Se iphimn Ordens Gillet StatsUtslå itets B e t ä n k a n t’«j n. 309 meddelade uppgifter icke gifvit en säker ledning för bedömande.', huruvida den i Kungl. Maj:ts Nådiga Proposition, på grund af Orde isGillets underdåniga framställning, föreslagna nedsättning af Hospitalspeli Barnhusfondens årliga bidrag fill Liäns-jLazaretterne från 19,400, till 8,400 Rd.» må tillstyrkas, och detta bidrag hädanefter till sistnämnde nedsatta belopp ofbrändradt bestämmas; samt de förändringar i berbrde Hospitals-fonds inkomster, som fbranledt till en sådan framställning å OrdensGillets sida egentligen haft sin orpak i Spannemålsprisernes faji de sednare åren, mert hvilka framdeles möjligen kunna stiga, anse Utskotten sig böra vördsamt tillstyrka, att Riksens (Stan er hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhål. Ja, det täcktes KonglMaj:t i Nåder anbefalla {Jess Beraphimte Ordeus Gille, att i början af hvar' je år ingifva ett, på grund af sednast fastställda Markegångs-Taxor upprattadt, förslag å det belopp, Hospitalsoch Barnhus-fonden för det ingående året kunde anvisa till Jäins-Lazaretternes under' stödjande, samt att den Summan, sorn efter För. slagets pröfvande, af Kongl. Majrt i Nåder be. stämdes, måtte fördelas efter de grunder Riksens Ständer för desse bidrag uppgifvit; hvarjemte Riksens Höglo fl. Sänder torde härvid fästa . det vilkor, att. Hospitalsoch Barnhusfondens bidrag till Xiäns-Lazaretterne aldrig må underst'gi det af OrdensGillet nu föreslagne belopp eller 8,400 Rdbnflco om året. 310 St ats-Uts kotte ts Betänkandet!. De vid pfverläggningayne inom Högloft. Be* villningsUtskottet yttrade särskilda meningar bifog s.