Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
B:co i qvarlalet; men ehuru Utskottet erkänner Herr Bromanders goda afsigt och nitfulla bemödanden för det af motionären uppgifna ändamål, anser Utskottet likväl ett sådant Institut, om det är af behof påkalladt, kunna och böra organiseras, utan så betydliga uppoffringar från Statens sida, sorn motionären ifrågasatt, hvadan och då, hvad serskildt angår det nu ifrågavarande, detsamma, ehuru af sakkunnige personer 14 åStals-Utskoltets Utlåtande j IV.o 6a. föidelaktigt vilsordadt, ännu icke kunnat tillvinna sig den allmännare uppmärksamhet hos de corporalioner, för hvilka detta Institut isynnerhet bordt vara af vigt, alt någon underdånig framställning om understöd derför lill Kongl. Majit, från dessa corporätioners sida, egt rum, Utskottet saknar skäl att tillstyrka det af motionären i sådant afseende begärda anslag. c) Å denna Hulvud-Titel linnes uppförd t ett anslag af 3oo R:dr till en Mechanisk Skola; men som, enligt hvad den af Kongl. Majit senast fastställde stat utvisar, den mechaniska Skola, hvartill-anslaget blifvit-beviljad t, icke mera finnes, i följd hvaraf anslaget blifvit sålunda disponeradt, att, för en vid denna Skola förut anställd lärare i Theorien, till Kongl. Technologiska
Då någon hos Kommitterade anmäler sig lill erhållande af lån, bör vid ansökningen fogas ritning och kostnadsförslag till den byggnad, som skall uppföras; och innan några medel i afräkning å ett af Kommitterade beviljadt lån fä lyftas, skall till dem aflemnas låntagarens, till Kongl. Stats-kontoret ställda och enligt mcddeladt formulär författade, skuldebref a hela lånesumman, innefattande förbindelse, att de, i afseende på ränteoch kapital-inbelalningarne, här ofvan, uti lista punkten, stadgade vilkor skola i föreskrifven ordning fullgöras, och att, till säkerhet för lånet, lemnäs första inteckningen uti den låntagaren tillhöriga tomt,'jemte derå varande och blifvande åbyggnad. De uti nästförestående punkt omförmälda skuldebref komma att förblifva under Kommitterades vård och redovisning, intilldess ett beviljadt lån är till fulla beloppet utgifvet; men i den män detta eger rum och byggnaderna blifva brandförsäkrade, insändas skuldebrefven till Riksgälds-kontoret. 7:o. Skulle Kommitterade, af förekomna-skäl och anledningar, vid något tillfälle finna sig foranlåtne att inskränka den först beviljade lånesumman, så att det intecknade skuldebrefvet, i följd häraf, kommer att innehålla ett större lånebelopp, än det verkliga, skall skillnaden ä skuldebrefvet afskrifvas, innan detsamma till Riksgälds-kontoret insändes. 22 Ståts-Utskottets Memorial, N:o 308. 8:0. Sednast efter Fem års förlopp, räknadt frän den't Juli 1846, skall den byggnad, till hvars uppförande lån erhållits, vara uti så fullbordadt skick, att försäkring derå uti Städernas allmänna Brandstods-bolag, enligt de för denna inrättning gällande författningar, kan vinnas, vid äfventyr att lånet, i annat fall, varder genast efter nämnde tids utgång infordradt. 9:o.
Att Utskottens förslag tycktes vilja till* imetgöra de steg, som togos genom Kongl. Förordningen 181g, för att sätta Lego-Stadgan i öfverensstämmelse med Grundlagen , hvars 16 §. försäkrar hvarje Svensk man om besittningen af sin frihet , till dess han, ge* norn Domstols beslut, ‘blifvit till brott förvunnen. Att Lagstiftaren alldrig borde förgäta , huru Christendomen , som förutsätter frihet för alla att uppresa sig till del högsta moraliska värde, och som icke känner någon rangskillnad , vöre den första oell förnämsta Lag , sorn blifvit gifven ät menniskorrte. Den , sorn glömde, att menniskan är född fri och bör få vara det tills hon genom brott lörverkal friheten ; den , som yrkade Lags, Allmt Bésv. o. Otc. tJisL tJtl. N:o 7 i. i 5 på återgång från närvarande liberala fi i hållanden till forntidens strängare grundsatser; den handlade icke i Chrislendomens auda. Att Lagstiftaren val vore pligtig alt thedia emellan egennyttan och sjelfsvåldet, samt genom allmänna Arbetshus bereda utvägar till förtjenst • fnen ingalunda vore han berättigad att våldföra någons oförverkade personliga frihet, att eiler godtfinnande använda sill arbetskraft; och icke borde rnan tvinga någon till krigstjenst , och satta den dyrbara skyldigheten , att försvara Fäderneslandet , i likhet med straffeller tukthusarbete , en skyldighet, som snarare bör hållas i heder och aktning. Att, då fråga är om bestraffning och hämmande af lösdrifveriet, och utvägar således böra vidtagas, att återföra lösdrifvaren till ordning och sysslosättning, skulle val ändamålet kunna befrämjas, om han dömdes till krigstjenst ; men medlet vore principlöst och förkastligt. Deremot torde det onda kunna afhjelpas, om arbetscompagnier på militairisk fot inrättades , och lösdrifvaren der hölles till verksamhet, utan behof att qvarstanna längre, än tills han erhållit laga försvar; samt i & Las,-s■ Allm. Besv. o. Oec. Utsk. Uil.
Sifafom beböfroen äro beftämba, få böra ocf tillgångarne para pålitliga; tt; Äronan fan icfe gora bcftällningar, imber förbehåll, att, contraeten ffola återgå, om bjön ej utbefommcr be mebel, broarmcb Jg>pn borbo betala. Sif .(perr Ciommcrce Elliot Ppögl. ©ta tS ;o 255, angåenbe Crptra ©tatésanflag till görfparS*perfetS mates piel, nöbgaS jag rcfcrpcra mig uti följattbe omftänbigbeter: 93 (t ä n F duben, 9?:o 255. XXIX 3cfc titttrocnbc mig, att, på fatt UtfFottetS 93ctäuFanbc betdittcjmiö framftåttt, bebömma f)witfen eller (nvilfa af te fpeciette titlar/ föranbe till 9)?dterieten, Funna anfeS iner ocf) minbre oumbärlige, ocf) i I>n>ab nion, meb anlebning beraf, bebofö;fuuimorne funna linberga någon jamfning, Fppfcr jag faftuier ben futtfomligafie förtröfian, att Ötongl. 9)?aj:t ej äjTat mera, än bmab merfeligen är erforbcrligi; li Fan anftå titt en annan SJiföbag. enligt nämnba uppgift more bela be Stfbrageé nu berifrån be af UtfFottet uti bef SSetanfanbe ej intagne anflag för C5afJern
Distillering af bränvin vare ej medgilven lian klockan 10 om altonen näst före söneller helgedag, lill klockan 10 om aftonen ä sådan dag. 8 17. Kongl. Myntoch Kontrollverket), Vetenskaps-akademien, Akademierne i Upsala och Lund, Artilleriläroverket ä Marieberg, Carolinska, Farmaceutisk» och Teknologiska Instituten, Bergsskolorna I Fahlun och Philipstad, Veterinär-inrätlningarne i Slockholm 32 Eccpeditions-Vtskottets Förslag till underd. Skrifvelse, l\:o 149. och Skara, så ock samtliga allmänna tekniska elementarskolor i riket, må för egna behof distilleringsredskap ulan afgift begagna. Likaså ege Apothekare att för lärmaceutiska behof utan afgift nvtlja två distilleringspannor, en af högst tjugo och en af högst tolf kannors rymd. Skulle pä något stalie apolheksrörelsen göra flera pannors begagnande nödigt, må ansökning derom hos Kongl. Maj:t ske. De i denna § omnämnda distilleringsredskap få ej med rektifikations-apparat vara försedda. Redskap, som al Apothekare för lärmaceutiska behof begagnas, skall vara af vederbörande justerare mätt och stämplad. § 18- Bränvins rening vare en hvar afgiftsfrill tillåten, då den sker utan eld eller ånga. Art. lil. Om afgift för bränvinstillverkning och distillering. § iy. Afgiften för bränvinstillverkning utgår med 60 öre lör hvarje tillverkad kanna, bränvinet uppmätt under Kontrollörs tillsyn samt beräknadt till den styrka, sorn uti g 4 omtörmäles. § 20. Afgift för bränvinstillverkning erlägges förskottsvis för half lillverkningstermin i sender med hälften af den för hel termin belöpande afgift. Vill tillverkare på en gång erlägga afgift för hel termin eller förskottsvis nedsätta penningar till gäldande af afgift för en möjligen blifvande ölverskottstillverkning, vare dertill berättigad. § 21. Afgift för bränvinstillverkning erlägges i Landränlenel.
Ständer skulle täckas hos Kongl. Mai:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Kammar-Collegium kunde undfå Nådig befallning, att härom anställa behörig undersökning och dermed sedermera efter Uag och beskaffenheten förfara, samt vid nästa Uagtima Riksdag till Riksens Höglofl. Ständer om förhållandet afgifva omständelig Berättelse. Med bifall till denna Stats-Utskottets hemställan, anhöllo hos Kongl. Maj:t Riksens Ständer uti underdånig skrifvelse af den 2 7 Mars 1810, att Kammar-Collegium måtte undfå Nådig befallning, att härom anställa behörig undersökning, och, i händelse Innehafvaren ej uppfyllt de honom, i kraft af dess erhållna åbo-rätt, åliggande förbindelser , dermed sedermera efter Uag och beskaffenheten förfara , samt vid nästa Uagtima Riksdag till Riksens Ständer om förhållandet afgifva omständelig Berättelse. I anledning af denna Riksens Ständers underdåniga hemställan, täcktes Kongl. Majit uti Nådigt Bref af den 9 April 1810 anbefalla Kammar-Collegium, att om den äskade undersökningen föranstalta , och i öfrigt dervid förfara, på sätt Riksens. Ständer i underdånighet hegart. Efter 848 Den 7 Juli, Efter inhändigandet af denna Nådiga Befallning , bär Kongl. Kammaf-Collegium uti Bref af den g October 18I0 anmodaCKönungens Béfallningshafvande i orten att om ofvanberörde •Undersökning föranstalta och dermed sedermera till Kongl. Coilegium inkomma. I följd häraf har, efter Konungens Befallmngshafvandes förordnande , behörig syn och undersökning den 6 Augusti, tjo September och l October 1811 blifvit förrättad af Domare och Nämnd i Krono-Eullmägtigs och Innehafvatenä närvaro, till utredande, huruvida den sistnämnde, så i anseende till hemmanets byggnad och häfd, som Får-afvelens' underhållande, fullgjort sina förbindelser, derom ock Syne-Rätten sig utlåtit.
Horn gjorda anmärka., att den föreslagna förändringen ej borde äga rum. Ropades starka ja, blandade med nej. Frih. Cederström: Jag reserverar mig såväl mot den framställda propos:n som mot den gemensamma tankan. Vid förnyad föredragning lemnades utan anmärkn. och förklarades altså hvilande till nästa riksdag nedannämnda d, 21 dennes på bordet lagda memor. från Constit.Utsk., nemi.: Wto ioi. med förslag till ändringar i i§6 och 8 mom:n Tryckfr.förordn, N:o io3. med föreslående af ett tillägg vid Tryckfr.- förordnts 3 § 8 mom. Wto 104. med föreslående af ett tillägg i Tryckfr.för-t prdnjs 1 § 9 morn. Wto io5. med förslag till ändring i jtsta undantagspunk-t ten af 4 moni, 2 § Tryck fr.förordn. Föredrogs ånyo Constit.Utsk:s d. 2t dennes på bordet lagda memor. N:o 102 med föreslaget tillägg till Tryckfr.- förordnrs 2 § 4 mora. Frih. von Schulzenheim, Dav.: De förbrytelser, som på grund af 2 § åtalas, böra lika väl vara förenade med skriftens confiscation som de i 3 J omtalade. Jag anser således Utsk:s förslag väl grundadt, och min anmärka, går endast ut på en förseelse, sorn af Utsk. blifvit begången. Enligt 4 § 3 mom. kan ej en skrift beläggas med sequester på grund af annat än öfverträdelse mot 3 §, och såsom ett corollarium af Ulsk:s förslag anser jag derföre, att i 3 mom. af 4 § böra tilläggas orden: i alia de fall, som 2 och 3 §§ utstaka. Jag anhåller oro propos. till antagande af denna anmärkn. såsom Ståndets gemensamma tanka. Frih. Cederström, Jac.: Sjelfva lagforändringen är af den siste talaren gillad, men han har framställt behofvet af en annan förändring såsom följd af denna.
Kammar-kollegium har deremot trott årlig upphandling af ved, för Kronans räkning att vid kalkugnen levereras till ett egarens rätt och behof motsvarande belopp, vara ett lämpligt medel att befria hemmanen från ifrågavarande vedleverering och få ränteförenklingen på Gottland allmänt införd, hvilken upphandling dock, efter Kammar-kollegii åsigt, icke borde fortfara längre än till dess möjligen i en framtid Kronan kunde få för skäligt pris inköpa kalkugnen, som genast derefter borde å offentlig auktion försäljas, utan rättighet till veds erhållande af Kronan. Härtill erfordras likväl anslag af statsmedel, hvars belopp Kammar-kollegium på följande sätt förslagsvis beräknadt. J)å medelbeloppet af markegångsprisen för de tio åren 1846 till och med 1855 å en kast furueller tallved i Gottlands län utgör 2 K:dr 43 sk. 2 r:st. Banko, och kalkugnsegaren för hvarje kast ränteved erlägger betalning med 20 sk. Banko, skulle 2 B:dr 23 sk. 2 rst. eller i jemnt tal 2 R:dr 24 sk. samma mynt kunna antagas såsom Kronans årliga utgift å en kast honom tillhandahållen ved. Om han uttager sin rätt till 400 kast årligen, skulle denna utgift för Kronan uppgå till 1000 U:dr B:ko. Kammar kollegium har alltså i underdånighet tillstyrkt, att af Rikets Ständer måtte äskas ett förslagsanslag å sistnämnda summa, att ställas till Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes i Gottlands län disposition för ifrågavarande ändamål, emot behörig redovisning; kunnande denna summa komma antingen att öfverskridas, då vedprisen äro högre, hvartill markegångsprisets jemna stigande från 2 ll:dr år 1846 till 4 Il:dr Banko, som det utgjorde 1855, ger anled - Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition M 62. 11 ning, eller ock icke till fullo utgå, i den mån kalkugns-egaren ej behöfver hela vedbeloppet. Emellertid blefve statsverkets uppoffring icke så betydlig, enär ersättning till en del erhölles i de 2 Ridr 22 sk.
Willner (till venster om (Fru Sommerdal . Jaså, det är Ni som skrifvit det här brefvet? Kan jag vara till någon tjenst? Jag äger gu'nås inte mycke. Fru Sommerdal. Ack ja, Ni kan göra mycke; Ni kan hjelpa mig att återföra en lättsinnig menniska till fullgörandet af den enda pligt, han ännu har att uppfylla, sedan han förgätit alla andra. Willner. Förklara Er, jag förstår Er inte. Magistern (för sig). Det kan jag inte heller begripa. Det är hon med doket? Fru Sommerdal. Jag har en syster. Det kom en gång en yngling i våra föräldrars hus; han var af hög börd och ett intagande sätt att vara; han hade godt hufvud, ack! om man kunnat säga det 44 samma om hans hjerta! Han talade om kärlek för min stackars syster; de svuro hvarann evig trohet; min syster drömde om en lycklig framtid vid hans sida, men bedrogs! Den trolöse öfvergaf henne, och den stackars Maria aftynade dag från dag. Hon skref och bönföll om blott ett samtal ett farväl, men hon fick inte svar. Willner. Hvem är han den nedrige? Fru Sommerdal. I början hoppades ännu min stackars Maria, att han kunde ha blifvit hindrad, kanske att brefvet inte träffat honom. Så jollrade hennes sårade själ ännu om tröst, och hon egde inte styrka att glömma honom. Men snart blef allt tydligt för henne och hon dignade under smärtans börda; den veka blomman bleknade och blott de hektiska rosorna på kinderna antydde lif ett lif, som snart skulle flykta. Nu ligger hon på dödsbädden och ännu med de darrande läpparna hviskar hon den trolöses namn och ber om blott ett ord, en handtryckning, en tår, för att dö nöjd. Derom har hon bedt honom i ett bref, men har inte fått svar. 45 Willner (rörd). Min fru, hvad kan jag göra dervid? Känner jag den trolöse, eller på hvad sätt ska' jag hjelpa er? Fru Sommerdal. Jo, Ni kan hjelpa; Gud vare tack att ni äfven vill.
Jag anhåller på dessa grunder att sednare delen af 14 § måtte uteslutas, och om jag också icke skulle vara nog lycklig att kunna genomdrifva detta, så anser jag mig likväl böra inhemta huru stor del af R. o. Ad. som häri instämmer. Hr Aminoff, J o h. Fredr.: För att framkomma med ett så genomgripande förslag, som det ifrågav:de, och hvarigenom en så väsendtlig förändring göres i nu gällande PrtvalBanks Ian, borde något af yttersta vigt inträffat som dertill gifvit anledn., jag känner ej sådant, och derföre förundrar mig förslaget så mycket mer. Om man jemför den uplästa 14 § med II g uti nu gällande lag af år 1846 för PrivalBankerne, skall man finna en betydlig inskränkning i nuv:de rättigheter. Orsaken härtill måste hemta sin grund, antingen från något missbruk, eller misstroende till Priva tJBn nke r ne. Hvad missbruket beträffar, så hafva de stränga kontrollanterne ej ordat något derom; det mäste således ej hafva förefunnits; och i afstde till misstroendet, utvisar den dagiiga erfarenheten ett motsatt förhållande, derigenom, att PrivalBankerne få emottaga betydliga summor på uppoch afskrifnings-räkningen —samt då beloppet påkallar stora lån, så inom som utom Riket. — PrivalBankerne hafva aldrig försummat sina skyldigheter, deras skulder hafva på förfaIlo-tiden blifvit inlöste och deras kredit-sedlar vid upvisande med Rikets gångbara mynt, invexlade. Och må jag såsom ett talande bevis anföra, att alla PrivalBanker i Riket, under nuv:de svåra penninge-kris, ej ett ögonblick manquerat i sina åligganden, hvarpå exempelvis bör nämnas Stockholms PrivatBank, der invexlingen af kredit-sedlar, för några lå dagar tillbaka, upgick dagligen till flere hundrade tusende Rdr.
Majits och Rikets Kammar-kollegium och Stats-kontor, hvilkas underdåniga utlåtande Eders Majit täckts infordra, hafva, sedan Landshöfdingeembete! i Stockholms län med eget samt Kronofogdens och Häradsskrifvarens i orten underdåniga yttranden i ämnet inkommit, för egen del underdånigst anfört, att då sökanden, enligt Kongl. Resolutionen på presterskapets besvär den 10 Mars 1719, bör tillgodonjuta en tunna kronotionde af hvarje till prosteriet. lydande församlings kyrkoherberge, och inom Singö kapellförsamling, hvarifrån prostetunna icke utgår, finnes Kronan behållen tiondespanmåi tili belopp af 6 tunnor 153/'lä kappar, Kollegierna ansett sig böra i underdånighet tillstyrka, att Eders Kongl. Majit måtte i nåder förklara Kontrakts-prosten i Närdinghundra kontrakt berättigad all årligen från och med innevarande år i prostetunna erhålla en tunna kronotionde, hälften råg och hälften korn, att utgå efter årligt medelmarkegångspris för Stockholms län; hvarjemte Kollegierna hemställt, det måtte Eders Majit, i händelse af nådigt bifall härtill, hos Rikets Ständer anmäla berörda tionde-anslag lill uppförande å klereciets stat från och med nästa statsreglering, samt derjemte meddela Stals-kontoret nådig befallning alt af besparingarue å åttonde Hufvudtiteln till bemälde Kontrakts-prost utbetala såsom prostetunna för hvarldera af åren 1859 och 1860 värdet af en tunna kronotionde, nyssnämnda sädesslag, efter hvarje års medelmarkegång. Till hvad Kammar-kollegium och Slats-kontoret sålunda yttrat och hemställt tillstyrker jag i underdånighet Eders Majlis nådiga bifall.» Derefter uppläste Herr föredraganden ett i öfverstämroelse härmed uppsatt förslag till nådig proposition, sådant det finnes detta protokoll, bilagan Nio 4, vidfogadt; och hemställer
Af Gustaf Bernhard Appelqvist fran Blekinge Liin har, under anförande af nästan enahanda skäl, som nästföregående motionär, Blifvit tillstyrkt: att det borde vara en livar, som sjelf eger eiler med stadgad åborätt besitter hemman, öppet att, utan någon anmälan eller afbidan af tillstånd, företaga svedjande å sina egor, när honom godt synes. I sammanhang hvarmed yrkas: l:o att det i, 15 Capel §. Byggninga-Balken intagne stadgande om skyldighet för den, sorn önskar svedja, att uppgräfva jorden omkring svedjeplatsen, mätte alldeles förfalla, enär, sedan skogen i granskapet blifvit efter vanligheten undanröjd, skogseld icke, med iagttagen försigtighet, kan befaras, samt endast en dryg och onyttig kostnad derigenom utan ändamål vållas; 2:o att hägnads underhållande kring svedjeland mätte inskränkas till 2:ne år, helst så väl den uppvexande trädplantan efter denna tid icke mera skall ofredas af boskapen, sorn en längre fortfarande stängningsskyldighet endast skulle onödigtvis medtaga skog till gärdsle; och 3:o att skogsoch jägeri-betjeningeus rätt till åtals anställande för öfverträdelse!- af Skogs-författningarne mätte alldeles upphöra. I denna motion hafva åtskillige af Ståndet instämt, hvaremot Fredrik von Zweigbergk från Skaraborgs Län yttrat, att, såvida motionären kunde hafva till syfte någon inskränkning i egande-eller nyttjande-rätten, von Zweigbergk funne sig föranlåten bestrida motionens antagande; i annat fall ansåge han de i motionen framställde förslag öfverHödige, enär, genom nu gällande Författningar, tillräcklig frihet uti de af motionären uppgifne afseenden redan finnes.
Långt ifrån att i denna fråga kunna bilda sig ett sådant tillförlitligt omdöme, som Revisorerne, enligt gällande instruktion, böra förskaffa sig angående statsmedelsförvaltningen i allmänhet, äro nemligen Revisorerne i förevarande hänseende helt och hållet lemnade inom gissningärnes område, och ehuru. Revisorerne således icke med något anspråk på tillförlitlighet kunna yttra sig om medlens användande, hafva dock Revisorerne trott sig finna ökad anledning till anmärkning, orne-det - skulle, befinnas a—r hvad Revisorerne icke sakna anledning antaga — att dessa medel huifvudsakligen, eller åtminstone till någon del, utgå till uppmuntran och godtgörelse åt hemliga angifvare eller kunskapare i afseende å öfverträdelse af tullförfattningarne, samt till andra dylika utgifter. I händelse så är förhållandet, kunna Revisorerne ej undertrycka den anmärkning, att om än, i följd af medlens utdelande, ett och annat beslag kommit till stånd, hvilket eljest antingen uteblifvit eller misslyckats, det § 2. Bilagan Litt. L. till 1865 års revisionsberättelse, angående statsverket, sid. 51 ! Debet. Mediko-legala besigtningar. Sundhetskollegium med medicinalstaten. Barnbörds husen. YaccinatioJ nens befrämj jande. Farsoters och] smittosamma j sjukdomars botande. Svenska läkaresällskapet. Orthopediska institutet. ResestipenJ dier m. m. Summa. } " Observationsprocent å de medel, som till Tull-verkets kassa influtit i följd af gjorda anmärkningar vid de till Styrelsens Kammaroch Revisions-kontors granskning hörande räkenskaper, har under revisionsåret utgått med 25 %, hvaraf Kamereraren fått uppbära 10 % och anmärkningsförfattaren 15 %; men dä dylikt anmärkningsarvode i Kongl. Kammar-rätten, jemlikt Kongl, brefvet den 5 Mars 1858, numera icke utgår med högre belopp än 15%, hvilka komma endast anmärkningsförfattaren till godo, hafva Revisorerne velat fästa uppmärksamhet å olikheten i beräkningen och fördelningen af berörda arvode. I likhet med hvad som skett nästföregående år hafva Revisorerne, med ledning af ett uti Kongl.
Vi fästa heller ingen hufvudvikt vid jämförelsen med andra tjänstemäns af staten beviljade löneförmåner. Men det är en sida af den ekonomiska lärarefrågan, som är af oerhörd betydelse för lärarens duglighet i sin verksamhet. De sociala förhållandena, den långa studietiden och väl äfven i någon mån sed och bruk i vårt land hafva länge orsakat, att den unge mannen, som från våra universitet går ut i lifvet, vanligen medför en större skuldbörda, än i andra länder hör till det vanliga. Flertalet af de nyblifne elementar-lärarne torde rent af hafva gjort så godt som hela sin universitetsvistelse på lånta medel. Är då sedan den lön, läraren har att vänta ej större än enligt nuvarande löneförhållanden, så blir följden den, att han i de flesta fall hela eller nästan hela sitt lif måste förblifva en skuldsatt man. Hvilken betydelse detta har för den personliga utvecklingen, därom göra sig de fleste ingen föreställning. Men det vissa är, att det ekonomiska beroendet alltid betager en man en högst väsentlig del af hans kraft och duglighet. Stegras detta då, såsom åtminstone på lärarebanans första stadier är rätt vanligt, rent af till ekonomiska bekymmer, till ängslande oro vid de periodiskt återkommande ränteoch amorteringstiderna, så kan man ej gärna vänta, att den mannen skall kunna röra sig i klassen med den sanne lärarens maktmedvetna säkerhet, arbetsäggande frimodighet och lifvande goda lynne. Han sitter där i stället som på nålar, skolarbetet måste åtminstone för tillfället blifva honom en bisak, vid sidan af det ena viktiga — att utfinna en ny vigi-lanskälla. Må våra lärare gå miste om den förmögnes komfort; må de utestängas från täflan i elegans med mången annan i och för sig ej högre samhällsklass. Må vara, ehuru äfven i det hänseendet kanske elementarläraren kunde rikligare erkännas sin lön värd. Men vill man, att han skall rätt duga i sitt kall, så se på något sätt till, att han varder fri från sina skulder! Om detta bör åstadkommas genom att lätta hans ekonomi under studieåren eller genom att sedan öka hans aflöning, det må lemnas oafgjordt.