Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
När nu, bär i orten, bärgningen blir sen ochT "T måste äfven höstutsädet fördröjas, och iu längre i; i . , begärlig, desto otjenligare blir väderleken för detta arbete c * * .° f ä Gösten » ver torr och passande luft. De eeJnaréVr™ b V "^udigt behöf olägeuheter detta jordbruk-^ kan .nedföra, någon förändring lcke blott bos ståndspersoner som numera nfi r ™ tradesjord, utan äfven hos en och annan af allmogen. Hvad som em elfert id Si cmd 'M,ftrdella,i0rdbrUlS-Sätlära“ ma" «-«BWUa hvar T l "*» timlig» produktiv. tSrm nadir d nn" n ,'r rd*,r' °cl' olt ! altaä"l>et deas iriskränkta rymd nöd ar dess egare till ärligt begagnande af all deas kraft, samt att klimatet Sr? —"ÄÄr !,illills r;1 m för -**-fär man hittills funnit äkrar„e första soTak lTT”; f hV“ *** *» -eldet säkallde tdi-et färoT ppylla likens ändamål, men sorn, grunda och krokiga, endast — i5 — tjena att dess mer bibehålla syran i jorden. Någon gång, i torra år, lemna! elen odikade åkern en god afkastning, men ingen som derpå förtröstar undgår förr eller sednare en sträng näpst derföre, så mycket mer rättvis" sorn sunda förnuftet måste säga hvar och en tänkande Landtman, att öfverledigt vatten mäste afledas, innan jördens näringskraft kail utöfva sin full» verksamhet. Erfarenheten har ock, just under dessa sista åren, kraftigare än allt annat talat för denna lära; ty när Possesionatens välskötta och dikade åker burit en rik skörd, har icke sältan Bondens odikade teg stätt öfversvämmad af vatten oell is, som förstört den utsådda sädén oell f" dr"'t jordens beredning till den osådda.
Uppläst hos Hoglofl. Ridd. och Ad. den 7 Juli, Högvörd. Prest-Ståndet den 7 ~ Vällofl. Borgare-StSndet den 10 — Hederv. Bonde - StSndet den 7 Riksens Hoglofl. Ständers Stats-Utskotts Betänkande, i anledning af Herr Pr of essoren och Riddaren Trafvenfelts Memorial, ovi understöd afl Allmänna Medel får utgifvandet af Skriften Svensk Botanik. Hoglofl, Ridd. och Adeln har remitterat till 924 Den 7 Juli. lill Stats-Utskottets åtgärd ett af Herr Professoren och Riddaren af Kongl. Vasa Orden Carl Trafvenfelt ingifvet Memorial, tillika med särskildta yttranden af Herr Professoren Doctor Munck af Rosenschöld samt Herr landshöfdingen m. m. von Rosenstein, angående föreslaget bidrag utaf Stats-medel för fortsatt utgifvande af Skriften: Svensk Botanik , hvilken, år 1802, utaf framlidne Ryttmästaren och Riddaren Palmstruch blifvit börjad, samt, efter hans död, fortsatt af Herr Kammar-Rätts Rådet G. J. Billberg, och hvaröfver Natural-Historicus, Secreteraren i Kongl. Vetenskaps Academien Herr Professoren och Riddaren Dodor O. Schwartz åtagit sig det speciella inseendet, jemte författandet af Texten. Herr Professoren Doöor Trafvenfelt har i detta Memorial omförrnält värdet och nyttan af detta arbete icke allenast uti Natural-Historiskt och Medicinskt afseende, utan ock i synnerhet för Öeconomien och Manufaöturerna, samt, med bilagde Handlingar och Utlåtanden af flera Autoriteter , sådant än vidare ådagalaggt; såsom ock andragit , huruledes utgifvandet deraf de sednare åren medfört större kostnader, än försäljningen, vid ett mindskadt antal köpare, ersatte; hvarföre Kongl. Vetenskaps-Academien understödt företaget med ett tillskott, men hvilket oaktadt arbetet icke skall kunna fortsättas utan förlust för Utgifvarén, om ej Allmänna medel dertill beviljas. Det bidrag, Kongl.
t Stockholm den io Januarii i83o. Reservation: Herr Friherre Cederström, Jacob, reserverade sig emot förevarande Utlåtande , och åberopade dervid sin reservation emot Utskottets förra i ämnet afgifna Betänkande. — Härmed förenade sig Friherre Sprengtporten och Grefve v. Fersen, samt Riksdags-Fullmägtige Olof Carlsson från Östergöthland, Jan Jansson från Wermland, Eric Svensson från Bohusoch Nils Månsson från Malmohus Län. Allm. Bcsv.- och Oec.-Utsk. Utlåtande N:o 174. 5 N:o 174. Ankom till Exp.-Utsk. d. 14 Jan. i83o. Utlåtande, i avledning af vackt a frågor om förändringar i Befordings-lagar ne. TiU Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets handläggning har Höglofl. Ridderskapet och Adelil remitterat tvänne Motioner, nemligen: 1:0 af Herr Grönhagen j Gustafa som, efter gjord framställning derom, huruledes, uti ett väl organiseradt Samhälle, allt bör vara ställdt på en säker och fast fot, så att ingens rätt förnärmas, inga relationer, rekommendationer, börd eller rikedomar, utan endast förtjenst, skicklighet och ett dygdigt uppförande utgöra grunden för hvarje Embelsoch Tjenstemans antagande och avancement, åberopar grannriket Danmark såsom exempel på ett land, hvarest, ehuru derstädes regerar en enväldig Konung, ingen enda utnämning eller befordran i Embetseller Tjenstemanna-vägen skall ega rum annorlunda , än i förening med den alldrastörsta rättvisa. Motionairen visar 6 Allm. Besv.- och Oec.-Utsk.
Då man besinnar, att vår domare går miste om dubbla summan derigenom att han icke, i likhet med de fleste domare, har boställe, der han kan vara boende och hvarifrån han kan, mot jemförelsevis ringa eller nästan ingen kostnad, erhålla ved, underhålla ett par hästar, uppföda några slagtkreatur samt komma i åtnjutande af en mängd andra fördelar, hvilka icke här kunna specificeras, men som icke blifva ansedde obetydlige af den, som måste för kontanta penningar förskaffa sig samma fördelar samt derjemte såsom domare har ett större hushåll alt underhålla, än någon annan embetsman. Då Kinda och Ydre häraders domsaga dessutom år en af de mindre i länet, samt inkomsterne, hvilka för aila domare kunna variera ganska mycket och jemväl i följd af hypoteksvårderingarnes upphörande nu blifvit icke obetydligt minskade, efter medelberåkning under de sednaste åren, enligt mig lemnad uppgift, uti nämnda domsaga uppgått i brutto till vid pass 5,000 R:drR:mt, finner jag det nu begärda anslaget vara af verkligt behof påkalladt, på det alt vår domare, om han ock icke erhåller något öfverskott af sina inkomster, dock alltid bör hafva utsigt alt med inkomsterne kunna betäcka sina nödige utgifter. Om remiss häraf til! Höglolliga Stats—Utskottet får jag vördsamt anhålla. Stockholm den 26 November 1862. C. J. Johansson. från Östergötlands län. 850 Motioner i Bonde-Ståndet 1862. Af Carl Johan Johansson från Ostergötlands län, om, upphörande af jus patronatus. Man torde i allmänhet, med stöd af de talrika exempel erfarenheten gifver vid handen, kunna antaga, ali befordringssyslemet inom en embelsmannakorps är ett af de mest magtpåliggande vilkoren för dess duglighet och anseende, och alt delta också blifvit insedt, derom vittnar 28 § af nu gällande Regeringsform, hvari stadgas att förtjenst och skicklighet uteslutande höta vara gällande vid befordringar.
Bankens förmåga att upfylla sin andra förpliktelse, eller att alltid kunna vexla, ty Banken må hafva huru många fordringar som helst, •— ja, om den utöfver sin grundfond och sin vinst egde t. o. nu 100 mill., — så skulle likväl sådana konjunkturer kunna inträffa, att den, oaktadt all sin sin rikedom, icke förmådde upfylla sin skyldighet att på ögonblicket invexla sina till luckan inströmmande sedlar, mot silfver. Man har likväl ofta sammanblandat dessa olika ämnen, under ett gemensamt namn af ”Bankens säkerhet” och jag tror att derigenom äfven någon förvillelse i begreppet upkommit om sättet att förstärka, eller som det heter, konsolidera Banken. För tillfället är det emellertid endast nödigt att betrakta Banken från sidan af dess vexlingsförmåga och denna åter beror på dess tillgång på metallisk valuta. Om man då granskar förhållandet i detta fall, så är det visserligen sant, hvad som här af flere blifvit åberopadt och som af nästan alla tagits till utgångspunkt för deras betraktelser, nemi. att den metalliska kassan icke obetydligen förminskats på de sista åren; men det är icke nog, i min tanka, att taga detta som ett enbart faktum, utan man måste vidare analysera detta faktum i sina närmare detaljer, för att deraf kunna draga någon tillförlitlig slut - Den 15 Mars f. m. 401 sats, huru det för framtiden i afseende på silfver-fondens tillstånd kan komma all se ut. Om man återgår till 1848 och efterser huru förhållandet var under loppet af detta år, så befinnes, att den metalliska kassan dä förminskades från 22,586,000 r:dr, ner till 15,670,000, och all således minskningen hesteg sig till 6,916,000 r:dr. Påföljande äret minskades också den metalliska valutan men endast med 2,679,000 och året derpå 1850 hade den likaledes nedgått något, men minskningen utgjorde dä ej mer än 708,000 r:dr.
Majtts Nädiga godtfinnande, pä det i händelse motswarande lönewillkor kunna upgöras, med besia Kongsgärdar mä förfaras pä det tjenligaste och för Staten förmånligaste sätt, cch det sä mycket bäldre, som sädant icke ar stridande emot Ständets förut widtagne beslut, att, enär tillfälle till an, nan aflöning för bemäldtr Herrar randshöfdingar gifwes. Siik, 704 Den 17 Äpril. Riksens Ständer mä hastva sig öppet, att om berörd^ Kongsgärdars förwaltning reglera. Widkommande äter frägan, om Arrendets utgörande af de i 2:dra Claseus z:dje Afdelning uptagne Krono-Lägen! eter, sä och emedan derom 2 Ständ slädnät emot 2, ansäg Ständet densamma böra till förstärkta Stats-Utstottets flyndsamma afgörande vfwerlemnas. Ctt suxrs. S. D. I anledning af nu ifrån Expeditions - Utstottkt inkommit och upläst Protocolls-Utdrag af den ro dennes, beslöt Preste Ständet, att följande Bcwillningö-Förordningen rörande och uti Ståndets ProkocollS-Utdrag af den zi Mars samt 2 April meddeldte beslut, stulle till förstärkta Stats-Utstottetö afgörande genom votering öf werlemnas, nemligen: W i:o Om frihet frän Minimi - afgifts erläggande för Hus i Städerne. 2:0 Angående befrielse för-Rikets Acadcmier fran Mnimie-afgifts erläggande för deras Hemman. z:o Hnruwida efter orden: af fordringar och contante penningar, mä tilläggas: som icke efter Embetsmans förordnande aro satte i taka händer. 4:0 Om Borgare-Ständcts Ledamöter uti TaxeringsCommittterne stola rväljas efter Utstyldcrne till Kronan eller Staden.
Dä de samma Ständ tillerkända rättigheter icke äro endast gifna för Presterskapets skull, utan för att främja Kyrkans och de dermed förknippade UnderwisningsWerkenS bästa; inser PresteStändet nogsamt att det första försök till inträng i dessa Privilegier, det första försök att indraga underhallen för dess Tillsynesmän, skulle i sina följder leda till undergräfwande och slutlig förstöring utaf de mest wigtiga ämnen för en Statsinrättning och styrelse, offentlig Gudstjenst, samfundsordning och gagnligkunskapcr. PrestPrivilegierna bjuda icke allenast tydligen att Distoppar stola finnas i alla Stift, utan försäkra äswen desse Vistoppar om deras rät mätiga och wälfängna underhäll, som derföre till större eller mindre del icke kan den Ecclesiastiqva Staten afhändas, och till andra RiksStatenS behof anwändaS PresteStändet anser derföre säsom Privilegiemäl, och protesterar högtidligen emot alla de frågor, som uti Rikets Högloft. Ständers StatsUtflott kunna mälkas VM Bistopslönernas indragning ?ör obestämd tid Om 84a Den r8 November, Om hwilket Beslut PresteStändet welat de öfrige! respective MedStänden sä wäl som Riksens Höglofl. Sränders SkatsUtstott rvördsamt och wan» ligen underrätta. I7t Lx krotocollo fl. 17. Och som Högwördige PresteStändet således ansett detta ärende som Privilegie-mäl, och pa sädan grund högtideligen protesterat emot asta de frågor, soM uti StatsUtskotter kunna wäckas om BistopslönernaS indragning för obestämd tid: sann ng §.
Innehålla de å Riddarhuset befintliga Genealogiska Tabeller fullständig underrättelse om den sökandes födelseår och dag, är ej annat bevis af nöden; men påstår den Sökande, att Genealogiens uppgifter äro oriktiga, hvite frågan om polletts erhållande, till dess han anskaffar bevis. Anmäla sig på en gång flere, som göra anspråk på Hufvudmannarätt för samma Ätt, eller på närmare Ättemannarätt, eller klagar någon deröfver, att pollett blifvit utlemnad på grund af förment oriktig Genealogie, dä blifve, eller fortfare att vara, antecknad den, sorn enligt Genealogien är närmast berättigad, till dess den andre sin bättre rätt med antaglige bevis vederbörligen styrkt. Hvilken §. blef af Ridderskapet och Adeln godkänd. Den 7 Augusti f. m. §• J4- Uppvisas vid en och samma anteckning s:ne eller flere fullmagter för en och sam~ nid Ätt, varde alla, ehuru af behörig Man utgifne, ogillade. Anmälas sådanefullmagter vid olika anteckningar, galle den sorn först uppvisad blifvit. Den, som med obe» hörigt ingifvande af en eller flere fullmagter beträdes, kommer för ett sådant förhållande, hvilket uti RiddarhusUtskottet undersökas bör, alt anses säte och stämma på Riddarhuset, för längre eller kortare lid, förlustig, allt efter" hvad Ridderskapet och Adeln in Pleno derom kan rättvist pröfva. Denna §. blef af Ricklerskapet och Adeln bifallen. §- 15. Den, hvars anhållan om inträdes-pollett icke blifvit beviljad, vare berättigad, om han det äskar, att få förhållandet genom Ordföranden i RiddarhusDirectionen eller RiddarhusUtskottet anmäldt i först inträffande Plenum hos Ridderskapet och Adeln, pä hvars slutliga af görande frågan kommer att bero. Bifölls, §• *6.
Bien det är just på grund af hans åliggande att vara kommunens föreståndare, värdare af folkets rätt, som han skall vara tillstädes, såsom ett viltne för att biträda folket att tillse det Kronans embetsman icke begå någon orättvisa, ej för att vara handtlangare åt Länsmannen eller efter hans updrag verkställa till det allmännas tjenst hörande göromål. Man har försökt att tolka ordet menighetsbestyr på det sättet att fjerdingsmannen skulle vara en kronans tjensteman, ehuru aflör:ad af kommunen. Jag hemställer om någonsin detta begrepp har varit fästadt vid ordet menighets-bestyr. Jag åtminstone kan för min del icke finna det. Dessutom har man sagt, att jag skulle hafva haft orätt i att yttra att betänk, vore principlöst; hvilket man velat bevisa dermed att BondeSt. bifallit betänk. Jag har så mycken aktning för BondeSt. som någon annan ledamot af detta hus; men jag tror icke på auktoriteter i allmänhet och tager mig den friheten att, ehuru BondeSt. bifallit betänk., göra den anmärkn. deremot, att detsamma är princip/öst. Denna fråga är en gengångare från föreg:de riksdagår och den kommer att ouphörligt blifva en gengångare ända till dess, på sätt åtskilliga talare och ibland dem en K. Befh:de här yttrat, den lägre polisen på landet blir ordnad. Anstalter i denna syftning måste vidtagas, det erkänner jag; men tror man att detta ändamål är vunnet dermed att man öfverenskommer om att aflöna en dräng åt Länsmannen. En talare har sagt, att denna kostnad vore ganska obetydlig, och att en fjerdingsman icke behöfde i lön mera än 50 r:dr b:co. Jag bekänner att ett stort ändamål vore vunnet, om vi kunde få en verksam polis i hvarje socken för 50 r:dr b:co, och att det vore ett förvånande godt pris; men jag tror aldeles icke, att det lyckas, och vet af erfarenheten, att de illusioner man i detta afseende gör sig, alldeles icke motsvaras af verkligheten. Inom den kommun jag sjelf tillhör hafva vi en sådan aflönad fjerdingsman.
Stats-kontoret att af un der händer egande medel till bemälde Landshöfding årligen utbetala ett emot 5 procent å nämnda återstod svarande belopp, intill dess denna årliga ersättningssumma kunde varda å förevarande Hufvud titel uppförd, så har Kongl. Maj:t, efter 36 Slats-Utskollets Utlåtande M 99. det Stats-kontoret upplyst att den återstod af meraniimnde expropriationsmedel, som af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande för ofvanomförmälda ändamål under Mars månad 1861 till Stats-kontoret levererats, och hvarå nämnde Kollegium sedan till Landshöfdingen utbetalt ränta, uppginge till 2,000 R:dr 18 öre, nu föreslagit att såsom ersättning åt bemälde Landshöfding måtte till utgående årligen från och med nästa statsregleringsperiod å Sjette Ilufvudtiteln varda uppfördt ett emot 3 procent å sistnämnda summa svarande belopp i jemnt tal med 100 R:dr.
s 71. — om uppmuntran för inrättningar af; Motion, remitt. till Statsoch BancoUtskotten, II s 1228. Utskottens Utlåtande, IV 4- s *°8— X12, återrem. af BondeStåndet, IX s 791, af BorgareStåndet, IX s 809, hif. af Adeln, IX s 855. Ytterligare Utlåtande, IV 5. s 222 —> 226, lagdt till Handlingarne af Adeln, IX s 1122, hif. af BorgareStåndet, IX s 1127, af BondeStåndet, IX s 1137. Sparre, Cornetten Friherre Casimir, om expectancelön för; StatsUtskottets Betänkande, IV 2. s 1788—1793, hif. af 281 PresteStåndet, IX s 5^4, åtérremitt. af Adeln, ix s 556, Lif. af BorgareStåndet, IX s 544> BondeStåndet, IX s 547. Ytterligare Utlåtande, IV s 441» bif» af Adeln, IX s 961. Underd. Speciemynt, om utvexling af. RiksdagsBeslutet, §. 18. Spelkort, om minskning i Slämpelafgiften. för. Se KortBevillnings Stämplings verkställande. Spikhammares rösträttighet, om. Se Prestval. Stad, om anläggande af en ny, vid Berga i Kronobergs Län; Motion, remitt. till Ekon. Utskottet, II s 1210. Utskottets Utlåtande, VIII s 128; bif. af Adeln, IX s 157, af PresteStåndet, IX s 170, af BorgareStåndet, IX s 173, af BondeStåndet, IX s 178. Underd. RiksdagsBeslutet, §. 44* Statens ansvarighet, om, för enskildes af publike Ämbetsmän förskingrade medel. StatsUtskottels Betänkande, IV 5.
Då detta beräkningssätt onekligen medför den olägenhet, att man, för att finna summan, hvarå en bouppteckning på högre belopp skall förses med stämpel-papper, måste verkställa en särskild uträkning, har Utskottet uppgjort en ny tariff för stämpeln å bouppteckningar, hvilken i afseende på afgifts-beloppet i det närmaste leder till samma resultat, som nu gällande författning, men hvarigenom nämnde olägenhet undvikes; och får Utskottet hemställa, att berörde tariff måtte af Rikets Ständer varda gillad. Till undvikande af tvist, huruvida, då ny författning om stämpel-papper utkommer, sedan en person dött, men innan bouppteckning efter honom hunnit till domstol ingifvas, bouppteckningen bör förses med stämpel-papper efter den författ ning, som gällde vid dödstillfället eller den som varit gällande, då bouppteckningen blifvit till domstol ingifven, har Utskottet ansett ett stadgande härom vara af nöden, samt får i sådant hänseende föreslå, att bouppteckningar skola förses med stämpel efter den författning, som gäller, då de till domstol ingifvas. I fråga om certepartier har Utskottet, som anser aftal om fraktslut lika litet, som andra emellan enskilde träffade aftal, böra ovilkorligen förses med stämpel, helst den stadgade stämpel-afgiften för fraktslut endast drabbar Sveriges export till utrikes ort, funnit den förändring, mot hvad i nu gällande författning, pag 36, finnes stadgadt, böra ega rum, att certepartiet endast då bör med stämpel förses, när detsamma inför domstol eller hos exsecutor företes, ehvad certepartiet är upprättadt inom eller utom landet; hvarjemte Utskottet föreslagit, att stämpeln bör bestämmas till 30 öre för hvarje fulla 100 R:dr af den betingade fraktsumman, utan någon minskning för det första hundratalet.
Om således denna motion här nunedlades, skulle BorgareStåndet blifva bedraget i sin billiga väntan, och kunna komma att för denna Riksdag saknaden nödvändiga och påräknade lagen Den 5 April e. m. 57 Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarjkalicen förnyad proposition, fann Ridderskåpet och Adeln för godt, att Herr Rosenblads berörde motion till Lagutskottet remittera. Justerades PleniProtocollen för den 5 sistlidne Mars eftermiddagen och för den 6 i samma månad. Justerades PleniProtocollet för den 7 sistlidne Mars. Gretve Lewenhaupt, Claes, hade inlemnadt ett Memorial, hvilket upplåstes, så lydande: (Se Bilagan N;o 1.) Herr Hjerta, Gustaf: Jemte det jag förenar mig med Grefve Levenhaupt, angående frågan om vexel-rått för in visningar, anhåller jag, att om detta anförande blifver remitteradt till Lag-Ut. skottet, samma Utskott må anmodas, att företaga detta ämne till afgörande i sammanhang med den till Utskottet förut remitterade motionen om enskilte personers assignations-rått. Herr Grefven och Landt Ma rf i a Ike 11 förklarade, att, då Grefve Lewenhaupts Memorial innefattade anmärkningar mot Herr Silfverbergs, Magnus Diedric, den 7 sistlidne Mars afgifne yttrande, i anledning af Herr Haijs, Albrecht, motion, angående inrättande af private LåneBanker, samt både Herr Haijs motion och Herr Silfverbergs yttrande blifvit af Pudderskapet och 58 Den 5 April e, m, Adeln sistnämnde dag till Stats, Bancosamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten remitterade, ansåg Herr Grefven och LcindtMarskalken sig böra hemställa, om icke Grefve Lewenhaupts ifrågavarande Memorial nu äfven kunde till bemålte Utskott förvisas. Bifölls. Herr Hammarskjöld, Lorenzo, hade inJemnat följande som upplästes:
Utskotten böra jemväl erinra, att då Rikets Ständer vid nästlidne Riksdag uti underdånig skrifvelse den 12 Juni 1841, fästat Kongl. Maj:ts Nådiga Uppmärksam het på behofvet af förändrade föreskrifter rörande Jaga försvar och lösdrifveriet, äfvensom i fråga om tvångsarbetshus, m. m., och anhållit, att författningarne derom måtte omarbetas efter af Rikets Ständer uppgjorde grunder, samt till Kongl. Maj:t då jemväl öfverlemnat förslag till stadga om fattigvården i Riket, uti hvilken sittnämnda, bland andre bestämmelser, finnas intagne föreskrifter derom, att för torpare, tjenstehjon och statfolk, jemte deras hustrur och hemmavarande barn, busbonden skall ansvara för försörjningen under den tid, arbets-aftalet eller contractet gäller, så att de icke falla fattigvården till last, samt att den, som från annat fattig vårds-sa mhälle intager arbetsfolk, som har minderårige barn, skall, utöfver den ansvarighet, honom såsom husbonde åligger, under 2 år, räknade från inflyttningen, enskildt vidkännas en fjerdedel af den fatligvårdskostnad, som för sådane personer samt deras hemmavarande barn kan komma att utgå och derjemte efter allmänna grunder deltaga i de öfrige tre-fjerdedelarne af sådan kostnad; så anse Utskolten, som hafva sig bekant, att nämnde förslag ännu hvila oafgjorde och hysa den öfvertygelse, att Kongl. Maj:t deråt lemnar all den uppmärksamhet, som dessa samhällsvigtiga frågor förtjena, någon ytterligare framställning i det af motionären åsyftade hänseende icke vara af nöden; och hemställa således: att motionen icke måtte föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd. Stockholm den 15 November 1844. Lagsamt Allm. Besv - och Ekon.-Utskottens Betänkande, IV:o 11. 5 N:o 11. « Ank. till Exp. Utsk. den 16 Nov. , kl. 2 e «.
1 stöd af hvad jag nyss anfört, vågar jag dock påstå raka motsatsen, enär för närvarande blott ett riksstånds beslut kan föranleda till ett grundlagsförslags hvilande, efter omröstning i förstärkt Konstilutions-Utskolt. Här bar under diskussionen också blifvit yttradt, alt, för vinnande af en allmänt efterlängtad representations-förändring, något hvar måste underkasta sig de uppoffringar och eftergifter, som behofvet och omständigheterna påkalla. För min del vill j,ag härutinnan ogerna stå efter, utan är dertill högst benägen; men jag skulle anse mig illa motsvara ett erhållet förtroende och otillfredsställande uppfylla min medborgerliga pligt, om jag helt och hållet bortskänkte deras rättmätiga anspråk, hvilka kallat mig hit, utan att kunna inse, det någon hillig ersättning vore dem beredd, och utan att vara öfverlygad, det fäderneslandet i ringaste mån derpå hade vunnit. Ehuru ingen röst inom höglofl. Utskottet obelingadt höjt sig för det nådiga förslagets antagande, sådant det nu förefinnes, har man dock trott sig bereda lugn och tillfredsställelse hos nationen, genom att tillstyrka förslagets hvilande till grundlagsenlig behandling. Men fullt öfverlygad, alt detta förslag icke motsvarar nationens väntan och förhoppningar, vågar jag yttra den sorgliga tanke, att nationen, långt ifrån att på detta sätt finna sina önskningar uppfyllda, tver*om torde anse dem aflägsnade och undanskjutne, för alt icke säga gäckade.» Dessutom ville herr Billström hafva anmärkt, att, enligt hans uppfattning, det nådiga förslaget till ny Regeringsform innefattar jemväl andra förändringar i den nu gällande, äu som uti Utskottets memorial angifvas. 3:0.