Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— Summa R:dr 2,771,199: 2. 7. I afräkning å de för folkundervisningen af rikets sist församlade Ständer beviljade anslag för 1845 och följande år till och med det år, hvarunder nu började riksmöte slutas, hafva följande belopp blifvit af Riksgälds-konto ret utbetalda, nemligen: utaf anslaget till understöd för folkskolelärares aflönande, enligt l:a morn. af reglementets 96 § R:dr 25,152: 3. 11. utaf dito för folkskolelärare-seminarierna, enligt 2:j mom. af samma §. 23,233: 16- — utaf dito för stipendier åt eleverna vid dessa seminarier, enligt 3:e mom. af dito 31,333: 16. —• Tillsammans På sätt den nyss afgifna revisions-berättelsen, sid. 26—27, utvisar, hafva de af Riksgälds-kontoret bestridda utgifter och kostnader för sednaste riksdag (reglementets 97 §•) utgjort ett sammani äknadt belopp af R:dr 232,355: 14. 2- Dessutom bar Riksgälds-kontoret, till liqviderande af återstående kostnader för 1840 och 1841 års riksdag, utbetalt under åren 1844 och 1845 938: 37. 6. samt till redan förefallna utgifter for innevarande riksdag förskutit 14 782: 25. 5. Till traktamenten och resekostnader för Rikets Ständers revisorer, arfvoden för den hos dem under revisionerna af Riks<;ä!ds-verket tjenstgörande personal samt kostnader för tryckningen och utdelningen af revisionsberättelserna rörande Statsoch Riksgälds-verken hafva frän Riksgälds-kontoret utbetalts: under år 1844 R:dr 2 113: 27: — år 1845 5,924: 46. 8. år 1846 , 1 458: 41. Sedan 1844 års början har Kongl.
Jag inser nu, att det ej längre kan komma ifråga alt begära detta betänk, på bordet, sedan det redan hvilat der 2tne gånger; men då nu är upplyst, att betänk, tillkommit på grund af en okunnighet eiler per male narrata hos Exped.Utsk., som icke vetat, livad ett annat Utsk. gjort, skulle jag tro, att olika tankar derom ej kunna uppstå, att Exped.Utskts betänk, är en nullitet och som sådan bör behandlas, antingen det af 2tne andra Stånd blifvit antaget eller icke. Jag tror således, att rätta sältet vore att lägga detsamma till handlingarna och sedan i Jaga ordning gå till pröfningen af BancoUtskrs ännu oföredragna betänk. Jag tillstyrker denna behandling af ärendet så mycket hellre, som jag skulle ogerna se, ej allenast att någon collision emellan Hr Gr. o. Landtm, skulle äga rum i fråga om vägrad propos., utan ock att den praxis nu kunde inledas, att en Landtm, skulle, genom ett efter mitt omdöme förtidigt yttrande om den propos., han ämnar eller icke ämnar vägra, kunna sätta Ståndet i en ganska kinkig belägenhet i fråga om det kunde våga att upptaga ett ärende till discussion och behandling eller icke. Jag anhåller således om propos. uppå att lägga Exped.Utskts per male narrata tillkomna betänk. till handltna. Frih. Gederström: Det förundrar mig, att denna så enkla och i grundlagen så tydligt förklarade fråga kunnat gifva anledning till den discussion, som här förefallit. Hr Gr. o. Landtm, har föredragit Exped.Utskts, icke per male narrata, utan på grund af RiksSCns till Utsk. örn deras beslut expedierade prot.-utdr., tillkomna betänk.
Sa wida någon näpst skal! följa a en oordenkelighet, som tillika störer goda seder, kan densamma »väl icke skäligen blchva mmdre, än hwad allmänna Lagen ålägger en härdad O.wiliiio för lägersmål Dä rn bestraffning bär tjena till rättelse för yxn felande ech wsrning för andra, sa bör vc» åtminstone wara märk, Den 5 Ja,marri. 217 Manbar, hwilket icke kan sägas inftäffa med twä Rjdrs afgift kill Kyrkan och en hemlig bekännelse för Preste» af förseelsen. Mannens förhållande, att neka elier jaka sin delackkighet förändras ej genom en lindrigare påföljd för Qwinnan, och ju mindre benna blir, desto färre warda anledningarna lill återhåll i benna oordentlighet. Jag knser således ej behofwet eller nyttan af den förändring i detta fall, Lag-Utstottet söreflägit. Denna lindring för Qwinnan i en förseelse, wastad blott af passionens otyglade drift , kan ej eiler förenas mea den stränghet t principen, Lag-Utstottet listförne erabierac i anseende til! Oivinna, som lärft lagra sig under ägttnstapS löste; hennes moralista förseelse är otwiswclogtigk wida mindre an den sörraL; och likwäl har det samma genom en toral förändring i lagens förra stadgande, blifwit förflagswis belagt med lägerömälS böter, samt bade Qwjnnan och Barnet betagit de förmaner och det moralista anseende i samhället, som Laggift hustru och ägta barn tillkommer. Deremot har, för den Qwjnna, som genom Mannens trolöshet har blifwic bedragen, hwars belägenhet således blott wallås genom passionens drift, nästan alt answar söcswuimit. Jag underställer om icke prinftperne i denna Lag-löränbring strida emot hwaranuan; hwilket wifar wadan att förändra lagar styckewis, utan gemensam öfwerstgk, a deras hela sammanhang.
Det är ' likväl detta, som afses af dem, hvilka anse, att LagUlsk. i detla sitt förslag gått allt för långt i liberalitet. Om det hittills varit ansedt tillåtet, att hålla religiösa sammankomster, allenast dervid inga irrläror predikas, och om till och med det navande förbudet emot sammankomster, der predikningar och bibelförklaringar förekomma, ; 23* 356 Den 21 Juni f. m. icke blifvit efterlefclt, ty åtal har alltid först egt rum, då sakramenterne blifvit utdelade, eller dylikt oskick ägt runi, är det väl då skäl, att införa en ännu strängare lag än den, som redan är öfverklagad, och som, i anseende till sin stränghet icke kunnat eflerlefvas? Det af åtskilige talare här förordade förslag, som Prof. Bring afgifvit, innefattar likväl onekligen en sådan återgång, och vida starkare inskränkningar än den nnvar:de lagen. Förslaget innehåller nemi., alt om en församlings medlemmar anse sig behöfva andra andaktsöfningar än den offentliga gudstjensten, så skola de sådant hos församlingens Kyrkoherde anmäla, hvilken ensam äger, att om sådana sammankomster föranstalta, om han så för nödigt finner, samt, i fall omständigheterna sådant föranleda, att jemväl tillåta en för gudsfruktan och kristendomsknnskap af honom känd lekman, att vid sammankomsten vara ledare. Till en början ber jag, alt dervid fä göra vidare hemställan, om preslerskapet i en viss art icke är benäget eller skickligt nog, alt på ett för församlingen tillfredsställande sätt sköta sin tjenst, oell det är försl i sådant fall, som behof af andra gudaktighelsöfningar för församlingens ledamöter upstår, är det då rimligt att begära, det den, som just i anseende till Prestens obenägenhet eller oförmåga, att verka i sitt kall, känner behof af ett religiöst samtal med någon annan, skall vända sig derom just till denne samme Prest, och är det troligt, att denne då, mera skall tillfredsställa den tröstsökande, om lian icke af sin pligt känner sig dertill npmanad?
Städerna väl i mångå afseendert skatta till landet, men landet också ä sin sida till Städernaj Herr Schvan, H. N.: att, ehuru det icke kan nekas, att Städerna i allmänhet äro drygt beskattade och måsta vidkännas åtskilliga olägenheter genom, intrång i deras rörelse, Ivan likväl icke "kunde tillstyrka inskränkning i fria Spanrnålsoch Victualie handeln, enär frågan derom skulle gifva anledning till obehagliga omdömen utan redbar nytta för Ståndet, samt då detta till äfventyrs kunde föranleda Landtmannen, att för åtskilligt annat fordra skatt af Städerna 5 Herr Mahnberg: atthen, med kännedom deraf, att åtskilliga Memorialer, åsyftande en alldeles oinskränkt näringsfrihet blifvit från Högloft. Ridderskap?! och Adeln till Ekonomiutskottet remitterade, ansåije o O önskligt, att Herr Ekstrands motion, såsom till äfventyrs föranledande obehagliga uppträden och söndring bland RiksStåndens Herrar Ledamöter, icke till Utskott remitterades, deruti Herr Eneroth instämt, och i anledning hvaraf Herr Vinberg hemställt, om icke Herr Ekstrand skulle finna för godt att Memorialet återtaga. Till denna frågas behöfriga upplysande Bihang till Riktat, ProJ. 1817-1313, Q:dt Sami. N:r 39. 40, go6 Besv. och Ekon. TJcsk. Betänkanäen. får Utskottet meddela, att Kongl. Majit hade under sista Riksmöte,genom Nådig skrifvelse till Riksens Ständers utlåtande öfverlemnat ett förslag, sorn ej mindre Rikets Collegier, än Rikets allmänna Ärenders Beredning med vissa jemkningar i underdånighet tillstyrkt, angående den vid 1809 och 1810 årens Riksdag af Högloft.
Och när hon utfört denna handling, tycktes i själfva verket hennes egen kraft, både andligt och kroppsligt, vara förbrukad. Det blef endast i ett par kortare dikter hennes sång sedan steg till den höjd, hon här nått, och hennes tillvaro blef under de följande åren en långsam aftyning. Äfven Brownings produktion befann sig nu i en ebbtid. Han lefde nämligen i en ständig oro för sin hustru, som han med den ömmaste omsorg skötte. Hon berättar i sina bref huru han under kalla vintrar genomvakade flera nätter för att hålla henne varm genom att elda i hennes sofrum och koka kaffe, och hon skref: Om inte kärleken vore, vore det inte mycket värdt att lefva, när man ställer till så mycket bråk. Robert skämmer alldeles bort mig. Men vore jag icke så orolig, att han skulle fara illa, då vore det en mycket ljuf njutning att vara sjuk och känna sig så dyrbar! En annan gång talar hon om huru han under tre veckor vakat om nätterna och dygnet om vårdat henne med änglalik ömhet. Äfven i ett annat förhållande visar Browning under denna tid sin hjärtegodhet, nämligen mot det gamla lejonet Landor, som – i fejd med alla de sina – lefde i Italien, och med hvars rasande lynne endast Browning hade tålamod. Han ordnade på bästa sätt för den gamle och var outtröttlig i sin omvårdnad; ja, kände sig glad och stolt ifall Landor blott lät en någorlunda rimlig tid förflyta mellan hvar gång han kastade ut servisen genom fönstret! Browning glömde, som han under förlofningstiden skref, aldrig någon god gåfva. Och med hans beundran för hvad Landor i sin krafts dagar varit, enades tacksamheten för Landors storartade erkännande af Browning under en tid, då jämförelsevis få fått upp ögonen för dennes betydelse. I England var denna ännu ej allmänt insedd. Elisabeth Barrett Browning berättar att – på samma tid, som man i Boston höll »Browning-evenings» – trodde en bildad engelska att Browning var en amerikansk poet, hvarpå en amerikanare svarade henne: att i hvar by i hans hemland visste man att det var England, som hade rätten att vara stolt öfver Browning!
Banco-Utskottet har af detta Förslag i många hänseenden haft en upplysande ledning för dess arbeten, och i sjelfva hufvudgrunderna nära instämt uti Herrar BancoFullmägtiges åsigter. Då emedlertid, under behandlingen af de hos Statsoch BancoUtskotten förehafda frågor om Myntoch Penninge-väsendet, allt tydligare visade sig* att Bankens låne-rörelse på det hela, och den nu ifrågavarande delen deraf i synnerhet, stod i det närmaste samband med och beroende af Utskottens tillstyrkande i allt öfrigt, och* i följd deraf, icke kunde på förhand och för sig sjelf regleras, Samt då de liufvudsakliga frågorna om Bankens öppnande till Silfver vexling före nästa Riksdag, samt om upplåningars besörjande genom Riksgälds-Contoiret, ännu icke hade blifvit hos Utskotten gemensamt behandlade, då Herrar Fullmägtiges Förslag uppfattades om sättet och vilkoren för upplåning i Banken, hafva hvarjehanda skiljaktigheter i grundsattsernas tillämpning häraf nöd vändigt uppstått. Bih. till Riks. St. I förhållande till möjligheten för Banken att, såsom Vexel-Bank, fullgöra sina åligganden, blefve en upplåning på anfordran mot låg ränta för låne-rörelsens bedrifvande, efter Utskottets tanka, i intet afseende mindre äfventyrlig, än om nya Sedlar till samma lån-rörelse användes; och den ränta, som derföre utgåfves, vore följaktligen, utan motsvarande nytta, uppoffrad; hvaremot, å en annan sida, upplåningar i Banken på längre tids uppsägning och mot så dryg ränta, att den närmade sig den allmänt gångbara, snart skulle kunna föranleda till utlånade Capitalers uppsägande bos enskilde, samt göra i det närmaste omöjligt för Riksgälds-Contoiret att på drägliga vilkor erhålla Lån. Utskottet har härutinnan sökt en medelväg i en ränta af 3 procent, som också finnes vara uti ett, den 29 förlidne
», p. r., K o n g e l f. (G. V a c k r a rek. v. i v a n l. s k o l ä m n. språk, m u s i k o. Svar torde sändas till » J. R. », R ö n n ä n g. (G. 1 5 aug., u n d e r adr. » A. r. Prima referenser. (G. 20196) [2233] hos alla speceri handlare. Att tvätta gardiner. Olga. Percy F. Luck &amp; C:o Stockholm. C h i n a Congoti. Vill någon vara god och säga mig, om sylt blir lika god och vacker, kokad i förtennt som oiörtennt kopparkärl? Gerda. Anna vore på det allra högsta tacksam för att med snaraste få veta, hvar Johannesbär finnas att fä. Huru beredes tryckmassa till en hektograf? Bibbi. Hvad är det oskadligaste och säkraste medlet mot vinsten på tänderna? Svar emotses tacksamt af » Kario ». Hvar kan man få gå igenom en s. k. samaritkurs? Hvilka äro fordringarna för att komma in på kursen? Hurn lång är den? Hvad är kostnaden? Gabriella. Skulle någon af Iduns läsarinnor vilja lemna upplysning om, hvar man erhåller undervisning till gymnast, huru låDg kursen är, hvad som fordras för inträde vid sådan undervisningsanstalt, samt huruvida större svårigheter att fä plats för kvinliga gymnaster föreiinnas. Annie. Kan någon erfaren husmoder upplysa, om Kockums sjålfarbetande glacemaskiner äo praktiska och lemna ett fullt tillfredsställande resultat; kan glace erhållas utan någon som hälst vridning eller yttre rörelse och äro de medföljande beskrifningarna fullt tillförlitliga, frågar Lisen. Kan man måla med oljefärger (tuber) på kartong eller tjockt papper, och livarmed bör man i så fall förtunna färgen, för att den ej skall » flyta ut » i papperet? Aina. Skulle någon af Iduns läsarinnor kunna upplysa en ung fru boende i Stockholm, hvarmed hon skall få någon sysselsättning samt någon liten förtjänst. Hon kan fritt använda tiden från 9 f. m. till 3 e. m. Svar emotses med tacksamhet af Wera.
Min öfvertygelse är, att i det på vattencommunicationer rika Sverige, det endast är en bristande omtanka hos Krigs-administrationen, som kan göra behöfligl, alt annorlunda än sjövägen transportera krigsförnödenheler och att, ifall sådant likväl någon gång i mindre scala erfordrades, det icke kan vara svårare för dena 11. 36 302 Den 19 Februari f. m. na administration än för köpmän, bruksägare och andra personer att arrangera om effecternas forsling. Jag fäster ett särdeles afseende på, att allt slags skjutstvång i fredstid måtte upphöra, emedan allmogen genom skjutsen tvingas att underhålla sina dragare, endast för detta onus, och staldet qvar i ett fall, så vinnes föga med att borttaga detsamma uti ett annat; hvaremot man kanske skulle snarare förorsaka något ola cl t än något godt, om man icke tillät allmogen att förtjena den usla nödpenning, de på skjutsningen kunde erhålla, då likväl dragarne och arbelskarlarné nödgades stå till hands för den skjuts, som blefve bibehållen. Detta varder dock yttradt med afseende hufvudsakligen på de orter, som betungas med alltför ofta återkommande uppbudningar till kronoskjuts. Gr. Anckarsvärd: Hvad vidkommer H. Ex. Ilr Gr. Brahes mot mig gjorde anmärkning, så är jag rätt lycklig att vid detta tillfälle äga min egen Landshöfding närvar., för att få frågan, hvarföre uppbådningeri skett, behörigen besvarad. Jag begagnar detta tillfälle att förklara, det jag under de 3o år, jag varit innebyggare af Stockholms län, aldrig haft den ringaste anledn. till klagomål öfver Landshöfdingens förfarande, och min tro har således varit och är, att den ifrågnvar. olägenheten varit fotad på nödvändigheten att fördela tyngden af skjutsningen så jemnt som möjligt på landets innebyggare. Hvad åter beträffar förhållandet, huruvida hofvagnarne voro tomma eller icke, mäste jag bekänna, att jag i denna del endast fästat mig vid mina värda sockneboars omdöme.
I afseende på den förra af dessa frågor har, såvidt af de till Utskottet aflemnade diskussions-protokoller i ämnet kunnat inhemtas, någon erinran mot Utskottets hemställan icke blifvit gjord; och Utskottet får alltså, med hänvisning till hvad i denna del förut blifvit af Utskottet anförd t, tillstyrka, alt Herr Palanders yrkande om undersökning ifråga om portoafgifterne lör bref, som till utlandet afgå och derifrån ankomma icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Vidkommande slutligen frågan om porto för utländska tidningar, har blifvit erinradt, att denna fråga utgör föremål för behandling äfven al Stats-Utskottet, som i sitt Utlåtande N:o 13, i afseende på de rörande Postverket i Revisionsberättelserna för 1837 och 1858 förekommande anmärkningar, yttrat, att Statsutskottet, som väl instämde i de af Revisorerne uttalade åsigter om viglen af skyndsamma förbättringar i postanstalterna och fördenskull ansägc de af Revisorerne anmärkta och, såsom det syntes Utskottet, af General-Poststyrelsen på ett mindre tillfredsställande sätt förklarade förhållanden vara förtjenle af uppmärksamhet från Rikets Ständers sida, likväl för närvarande funne sig icke böra meddela något yttrande i ämnet, enär Utskottet vid blifvande granskning af 1859 års Revisionsberättelse finge tillfälle taga närmare kännedom om de åtgärder, som den sednaste tiden blifvit i ofvannämnde hänseende vidtagne; och ville Utskottet alltså, i sammanhang med sitt Betänkande i anledning af 1859 års Revisions-berättelse, till Rikets Ständer afgifva utlåtande öfver Revisorernes ofvanberörde framställningar.
September 1761 vederbörande prostar och kyrkoherdar förständigats att på alla de förordningar, som böra i kyrkan förvaras, hålla en noga förteckning, hvilken .såväl vid biskopssom prostvisitationer bör efterses och jemföras med de i kyrkorna varande förordningar, om, efter förteckningen, alla äro tillstädes, samt att, vid ombyten af kyrkoherdar, den tillträdande, efter inventarium, emottager förordningarne och sedan blifver för deras hållande i ordning ansvarig; hemställande Utskotten, uppå ofvan anförda skäl och då nödiga föreskrifter i dessa hänseenden sålunda redan äro gifna, att herr Prosten Cnattingii Jramstä/lning i denna del icke må till någon åtgärd föranleda. Ank. lill Exp.-Utsk. den 23 Maj, kl. 11 f. m. Betänkande, i anledning af väckt fråga om ändring i nu gällande stadgande rörande tiden, då damlucka skall vara öppnad. Med anledning af de olägenheter, hvilka inom de norra orterna, såsom Norrbottens och Westerbottens län, der is låge qvar i sjöar och åar till Lagsamt Allm. Eesv. och Ekon.-Ut skins Betänkande, S:o 15. 7 början af Juni månad, föranleddes deraf, alt, jemlikt stadgandet i 20 kap. 6 § byggninga-baiken samt Kongl, förordningen den 3 September tj55, damlucka skall öppnas sednast den 10 Maj hvarje år, bar H/ksdags-tullmäktigen Johan Westermark från sistnämnde län, uti ett bos 11 ed er v. Bonde-ståndet ingifvet, till Lag-utskottets behandling remitteradt, memorial, föreslagit det tillägg i ofvan åberopade lagens rum, att, inom förenämnda län, damluckor icke böra öppnas före den lörsta Juni hvarje år; tilläggande motionären, att nu gällande föreskrift härom tillskyndade den enskilde stora förluster derigenom, att ängarne ej blefvo behörigt vattnade, hvarförutan och då sågverksoell qvarnegare ofta nödgades i förtid utsläppa vattenförråden, dessa verk till skada för egarne icke vidare kunde bedrifvas.
Leverantören borde befrias ifrån borgens prresterande , emedan han ej kunde ålaggas denna skyldighet för en persedel, som ännu ej tillhör Kronan, så får Utskottet endast anföra, att det ej är för de persedlar, hvilka till Kronan skola aflernnas, utan för uppfyllandet af den med Kronan ingångna förbindelse, som borgen bör ställas t och då det ofta är af högsta vigt att ett sådant åtagande med noggrannhet fullgö* res, anser Utskottet sig, ej äga skäl att rygga sitt tillstyrkande i denna del; utan bör sådan borgen äga rum, så väl vid förseglade anbud, som vid auctions-inrop, hvarförutan Leverantören bör förbindas till 6 proCents vite af den för bristande leverants belöpande betalning , och dessutom ersätta den drygare kostnad , sorn genom ny upphandling af varan kan förorsakas. Tvärtemot hvad Herr Ofverste Lif utenanten Friherre lagerbjelke yttrat, kan Utskottet ej inse, att någon oreda skulle derigenom uppkomma, om de särskildta anbuden, som, innan auctionens slut, böra vara ingifna, inforas i AuktionsProtocollet ; utan, då dessa anbud kunna anses såsom ett skrifteligt inrop, och således endast framställningssättet skiljer den från de mundteliga, synas de båda lämpligast böra upptagas på ett och samma stalia, hvarigenom äfven ers lättare öfversigt deraf beredes; och då Utskottet för öfrigt tillstyrkt, att Auctions-Protocollet skulle cornmuniceras ehe orter, der en dylik auction i samma Den 7 Juli. 91S gamma ändamål blifvit hållen, torde denna åtgärd ej vara så utan nytta eller ändamål, då Utskottet i sammanhang härmed föreslagit, att den Leverantör, som efter jemnförelsen af alla gjorda anbud funnits hafva erbjudit sig att för bästa priset fullgöra leveransen, derest han ställt fullgiltig borgen , bör vara försäkrad om anbudets antagande; igenom hvilken rättvisa norm , och då alla äga lika rättigheter, men ingen förnärmas genom den andras företräden , concurrence och industri torde lika mycket uppmuntras.
Widare en Deputation frän det Wallof. Borgare» Ständer under Stockholms Riksdagsmans Åldermannen sellins anförande och med et tilkännagifwande af lika innehåll. Beswarades och aftradde. Afgick Ridderskapcts och Adelns Deputation under Grefwe Oxe nlis erna, hwarefter fortfors med upläsandet af Kongl. Mapts Berättelse til desi Depuialionen återkom. Uppå Hans Lxcellence Herr GrefwenS och LandtMarskalkens proposition skulle sa wal Högbcrörde Berättelse, som Kongl. Masits Nådiga kropoiitioner samt Hans Kongl. HöghetS Hertigens af Södermanlands underdåniga Förmyndare Berättelse kil nogare genomläsning af Högloft. Ridderskapcts 06) Adelns Ledamöter ligga pä bordel i Riddarhus Lancellisr. Friherre Ds 6eer, Oarl. Sedan samkelige Riksens Ständer beskurit en underdånig Tacksägelse/tärsts til Hans Majit, ansäge han den största tacksamhet wara den, som snart adagalades. Han utbad sig, alltså, at Herr Grefwen och Landt-Marskalkcn tack, tes i underdånighet fraga Hans Mast huru snart Rik, fenö Ständers Depursrion kunde i Nader blifwa emottagen; hwarjämte han önskade, ak för denna Depurskion särskilldt anslag mätte göras, sä tidigt, at hwar och en kunde hinna bertil bereda sig. Hans Lxcellencs Herr Grefwen och Landk-Marfkalken lofwade at genast i eftermiddag hos Hans Majit göra denna underdäniga förfrågan, samt Desi NadM swar derpå i morgon i Lisnum tilkännagifwa. Höglofilge Ridderjkapct och Adeln ätffilldes klockan half til Et. In stclem Lroroeollj 6. Lilverstol^s. H. Thorsdagen den 20.
Utskottens den 26 sisth Junii afgifne förslag till Reglemente för Riksens Ständers Fullinägtlge i Riksgälds-Contoiret, i afseende på utredningen af Götha Can.il-BolagsMalmö- och Götheborgs X)'skon!-Verk, jenate Utskottens dea 6 dennes meddelte, och def> 8 derpåföljde på bordet lagde Utlåtande Öfver de vid berörde förslag gjorde anmärkningar; beslöt Ridderskapet och Adeln, att gilla Utskottens ifrågavarande förslag med de förändringar, hvilka i Utskottens sista Utlåtande innefattas, hvarjemte Ridderskapet och Adeln fann för godt antaga följande Redartionsförändring till förtydligande af 3 § 2 Mom. l' Afdelningen: ”Vid hvarje låneomsattning aflemnas ny Revers på det Capital-belopp, som skulle komma att qvarstå, samt minst TV;dels afbetal-j ning på lånesumman, sadan den är, då den första gången kommer i fråga till omsättning i Riksgälds Contoiret.” Fran ILdgvdrdiga Prest-Standet. S. D. Efter uppläsande af Stats-Utskottets förnyade Utlåtande N:o 347, angående Pensioas. felats reglerande för Högst-salig Hennes Majit Ei^, Prot. Utdr. (1. ] 1 Julii 1818.’ 771 ke-Drottningens H«f-Stat, fann Prest-Ståndet för godt att, med förblifvnrsde -vid dess den 4:de dennes till Utskottets irsta Betä&kande i målet lemnade bifall, antaga de i Utskottets förnyade Utlåtande föteslagne ändringar och tillägg. S. D. I anledning af yppad fråga örn rätta meningen af Prest-Stnndets den b dennes beslutna instämmande uti HedervärdaBonde.Ståndets, ' föregående dag vidtagna, beslut, rörande slutliea bestämmandet af Ståndsoch LtskottsCansliernes aflöning , fann Prest-Ståndet sig böra förklara, att