Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:t anser, i afseende på verkställigheten, äfven böra i betraktande tagas, att, då de här ofvanföreslagna åtgärder med markegångs-sättningen, förenkling af räntepersedlarne och dispositionen af Kronans kappmål äro till sin natur enkla och icke ledande till väsendtlig förändring i närvarande förhållanden hvarken för Staten eller indelningshafvare, beslutet om indelta räntors och tionde-anslags återingående till Kronan deremot skulle medföra förbindelsen för Stats-Verket att tillhandahålla vederbörande motsvarande belopp i penningar; att emottagandet och förvaringen af en större mängd räntesäd fordrade en tillökt tjenstemanna-personal vid Krono-magasinen; att försäljningen af ingången spanmål ofta kunde förorsaka förlust genom ett lägre pris, än det hvartill den blifvit indelningshafvare godtgjord, och i följd deraf ökade utgifter för Statsverket; samt att för det närvarande, då, på sätt Kongl. Majrts vid denna Riksdag till Rikets Ständer aflåtna Nådiga Proposition, om Stats-Verkets tillstånd och behof, utvisar, alla dess inkomster äro för angelägna utgifter erforderlige, tidpunkten ej synes vara för handen, att vidtaga en förändring, som, ehuru i sig sjelf nyttig, kan verka till rubbning af den föreslagna Statsregleringen. Af alla dessa skäl vill Kongl. Majrt nu endast meddela Rikets Ständer de ifrån vederbörande Enjbets-Yeyk i detta ämne inkomna underdåni - Kongl. Maj-.ls Nåd. Proposition N:o 56. °a yttranden och till Rikets Ständer öfverlemna att pröfva, huruvida de finna Stats-Verkets tillgångar medgifva förändringens utförande nu genast utan åsidosättande af nödiga utgifter, eller anse dermed böra uppskjutas.
Drottningen upplåta Kungsgården Rosersberg med hvad dertill hörer» att efter Kongl. Maj:ts dödliga frånfälle, under enahanda vilkor, hvarmed densamma blifvit till Kongl. Maj:t öfverlåten, af Hennes Maj:t för Dess lifstid begagnas och disponeras. Kongl. Maj.-t förblifver Riksens Ständers Stats' Uttskott med all Kongl. Nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL JOHAN. M. G. Danckvardt, å I anledning häraf har Stats-TJtskottet skolat anföra, att uti underdånig skrifvelse af den 30 April 1818 örn un'erhålls summa och Enkesäte för Hennes Kongl. Maj:t Drottningen, i händelse af Enko-tillstånd, Riksens Ständer anmälte sig hafva utsett och uppläto Ulricsdahls Kongl. Dust;- Stats-Utskottets B e t ä n k a n d e n. 43g slott att såsom Enkesäte af Hennes Majit, för lifstiden begagnas oell disponeras, samt, enigt underdånig skrifvelse af den 8:de Juli samma år, då Rosersbergs Kongsgård, hvilken i följd af Riksens Sländers vid 1809 och 1830 arens Riksdag fattade Beslut, tillhört, Högstsalig Hans Majit -Konung Carl XIII och Dess Gemål för D eras lifstid, genom Hennes Majit Enke-Drottningens bedröfliga frånfälle blifvit ledig att till Staten återfalla, såsom bevis af Riksens Ständers underdåniga tillgifvenhet erbjöd o och uppläto till Kongl. Majit för Dess lifstid dispositionen af Kungsgården Rosersberg med hvad der ill hörde, och föijakteligen äfven det för Byggnaderne5 underhållande på Stat uppförde belopp 2000 Bd. om året.
Friherre Lecler.-itrom, anhöll att till detta ämnes nöjaktiga utredande BancoFullmägtiges utlätande, som medföljde BancoUtstottets, mätte för Ridderstapet och Adeln . uppläsas; bwilket stedde. Herr Baron och Landt-Marstalken: Da frägan nu egentligen är om äterremist af Banco-Utskottets Memorial, får jag allenast erinra att wid de tillfällen under detta Riksmöte dä skiljaktighet i meningarne uppstått, hwilka tillfällen wiHerlige». ej ofta inträffat, hafwa Ridderstapet och Adeln öfwerenskommit att läta de sörehafde betänkande» ätergä, äiföljde af de erinringar som blifwit gjorda, och ärenderna hafwa wisicrligen merendels derwid wunnit. Kanske torde i ett mål af den egenskap som det närwarande, upplysningar äfwen wara nödige, och dä ett nytt yttrande afBanco-Utstottet icke synes behöfwa upptaga mycken tid, den nödiga styndsamheten genom en äterremitz säkrast befordras. Bifölls. Uppä gjord hemställan af Herr Biron och Landt-Marstalken bewiljades Ridda u> Fistalen Kammar-Junkaren llrtlii.enberA tillstånd att i enstilta angelägenheter bortresa, och wara fränwarande intill dest Ridderstapet och Adeln stulle äter sammanträda i Stockholm; och Herr Landt-Marstalken förordnade Riddarhus Eptra Cancellisten Rector Mtversrolxs att under tiden Fiscals-tjenste» förrätta. Herr 424 Den 11 October. Herr Baron och Landt-Marskalken utbad sig fä erinra att, sedan en termin för Riksdagens afflutande blifwit faststäld, ärenderna mycket skyndade; att det närwarande antalet af Ridderffapet och Adelns Ledamöter syntes wäl behofwas; att äfwen sädaua skiljaktighcter i Riksens Ständers tankar öfwer wisa frågor möjligen lunde uppkomma stom gjorde wal af nämnder nödige.
— Bethén skulle infinna sig hos henne i afton, sade hon, så snart drottningen begifvit sig till hertiginnan; Olivia har gifvit löfte, att visa honom drottningens sängkammare Besitta! hon kunde alltför väl ha sagt sannt, och ändå ärna bedraga mig. I drottningens sängkammare är en gift kammarfru alltid säkrare, än i sin egen. Och hvarföre annars visa honom just sängkammaren? Det är ett betänkligt rum för äkta ståndet Om jag bara icke sjelf samlat så mycken egen erfarenhet Tyvärr finns det knappt ett spratt, som kan spelas en trogen hälft, hvilket jag icke personligen försökt. — Ifall här något tocket är å bane, så ha de åtminstone ej illa uttänkt saken Alla andra skulle bli lurade på denna list; men Badin nej, tack vackert! Jag är uppfödd vid hofvet, vid Lovisa Ulrikas hof har haft och har Gustaf III:s och hertig Carls förtroenden Jag är således icke bortbjuden, när det gäller puts och att öfverlista, om det ock vore en tie gånger större räf, än sjelfva Pechlin. — Först skall jag lyss utanföre lönndörren, när fåglarna komma in i buren, och sedan hasta dit, vanliga vägen, och gripa dem å bar gerning. Om jag ändå hade en nyckel till den der lilla dörren! Jag skulle då vara säker på, att kunna öfverraska dem. — Någon kommer smygande här i gången. Jag bör ej synas uppehålla mig här i grannskapet.« Morianen ilar åt motsatta hållet och möter kaptenen vid gardet, hvilken går med rädda steg och kastar skygga blickar omkring sig. Det är så skumt, att de ej känna igen hvarandra. Begge stadna och lyssna, när de hunnit några steg från hvarannan. Friherren, som finner allting tyst och tror Badin ha gått sina färde, skyndar till lönndörren, öppnar den och går in i drottningens rum. När morianen hör nyckeln sättas i låset, vänder han om och skyndar, men på tå, tillbaka till lönndörren. Den stänges just i det ögonblick Badin hunnit dit. «Den der var icke kungen, och Bathén kunde det ej heller vara; ty majestätet ensam har nyckel till lönndörren.
Ett af de finaste och talangfullaste anföranden, som f ö r e k o m i t på kongressen,chölls på denna afslutningsdag af fröken Nutalie von Milde från Weimar. Det behandlade också det ' lockande och tacksamma ämnet: » Frauenliebeund leben in Förelaserskan tecknade, med stöd af citat. der modernen Litteratur ». I ' * ur tyska diktares verk, forna tiders kvinnoideal, det mäktande, (lrömmande, af poeterna besjungna, hvilket nu börjar ge vika föi. vår tids tänkande, handlingskraftiga kvinnotyp, mer rustad an den förra. att djupare både kiinna och väcka kiirlek. Tal. genomgick afven Atskilliga representanter för den nutida litteraturen, diimid sarshildt framhallande den osanna, missriktade hiiinotyp, som skapats af eu del moderna kvinliga författare, bland dessa i framsta rimmet deri som mnsere Feindin » betecknade Laura Xarholin. Kiir tal. till sist citerade de ur Grillparzers » Sapho D lanade orden: » Ich suchte Dich und habe mich gefundena, bröt en bifallsstorm lös, sådan som Berlins rtidhwsal knappast under någon af de föregaelide dagarns bevittnat. J a g har här, ntigot jag väl näppeligen behöfrer frainhålla, endast skummat a£ sjalfva ytan af dessa intressanta dagars innehåll utau att göra anspråk på att ha fått med mer iin en ringa del af griiddan. I anseende till det oerhördt vidlyftiga materialet har jag blott kunnat niimna några f&amp; af kongressens talarinnor, endast ett och annat af föredragen. Med tystnad har jag afven förbig&amp;tt de manliga talare, som hedrade kongressen med sin niirvaro, en uraktlåtenhet, som endast har sin förklaring i det knappa utrymme, som Blifvit mig tillmätt, icke i brist på intresse för det starkare könets prestationer. Likaså har jag måst afstå f r h att tala något om de karakteristiska typer, som representanterna för alla dessa olike nationer erbjödo, och som man hade god tid att studera under de många och långa timmar man tillbragte inom Berlins rådhussals fyra väggar.
Hvad deremot beträffar ifrågaställa undersökningen, angående den Helgonskyld, som från landssocknarne i Halland utgår till stadsskolorna derstädes, har Utskottet, ansett billigheten fordra, att Halland må få tillgodonjuta samma förmån i afseende härå, sorn Skäne och Blekinge, på det alt, om någon förändring uti användandet af Helgonskylden framdeles kan blifva beslutad, en sådan må samtidigt kunna ega rum uti alla tre provinserne, och får derföre vördsamt hemställa, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t. i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes i nåder anbefalla verkstäl - 8 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N.-o 30. landet af enahanda undersökning i afseende på Helgonskylden i Halland, som redan egt rum i Skåne och Blekinge, jemte en uppskattning af dess värde i penningar. Stockholm den 3 Februari 1851. Ank. till Exp. Utsk. d. 4 Febr. 1851, kl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning aj väckt motion om upphörande af våga/giften å tackjern sorn föres förbi Stockholms våg.
— N:o 129, i anledning af väckta motioner om ändringar i Kongl. flandels-Ordningen den 22 Dec. 1846. XII. B. 192, 318, 325. A. 339. — N:o 130, i anledning af väckt motion om utfärdande af fullständig Förordning om val af Orgelnister, Klockare och andra Kyrko-betjenle. XII. B. 362, 405. XIII. •— N:o 131, i anledning af väckta motioner, dels om utredning af tolagens tillkomst och rättvisare grund för densammas fördelning; dels ock om rättighet för Fiskeläget Torekow, att upbära tolag för alla varor, som derstädes lossas och lastas efter förolyckade fartyg. XII. B. 362. A. 406. — 132, i anledning af väckt motion om förändring uti nu gällande stadganden rörande behandling och försäljning af s. k. strandvraksgods. XII. B. 362. A. 406. •— N:o 133, i anledning af väckt motion om Kronoskjuts-skyldiges befrielse från krut-transporter. XII. B. 362. A. 406. XIII. U. 334. A. 373. — N:o 134, i anledning af väckt motion om uphörande af metallvågarne i städerna Westerås, Arboga och Köping samt vid Strömsholm. XII. B. 362. A. 407. — N:o 135, i anledning af återremiss af Betänkandet N:o 133. XIII. B. 334. A. 373. — 136, i följd af Riks-Ståndens beslut, med anledning af Betänkandet N:o 115, i fråga om Elementarläroverken, m. m. XIII. B. 334, 373. XIV. 6. A. 15. E. 337, 338. A. 347.
Då jag nu tillåter mig att härom i underdånighet erinra, bör jag tillika upplysa, att omförinålda fråga väcktes under förutsättning, att nu förestående statsreglering skulle, såsom tillförene, komma att omfatta en tid af 3:ne år, men att, sedan tiden för samma reglering nu blifvit inskränkt till endast ett år, frågan kan på annat sått lösas; i hvilket afseende jag underdånigst hemställer, att den tillfälliga besparing, som genom indragning af Officers-bestållningar vid Flottan enligt Eders Kongl. Maj:ts Nådiga beslut den 3 Februari 1863 redan uppstått eller vidare uppkommer på Femte Hufvud-Titeln och hvilken, der särskildt afsatt, kommer att vid innevarande års slut belöpa till mera ån 21,000 Riksdaler, må intill den tid, då de indragna lönerna behöfva för verkställande af den Nådigst beslutade förändrade organisationen af Flottans Bih. till R. St. N:o i till Kongl, Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. Angående Flottans SkeppsgosseCorps. Angående uppkomna och uppkommande aflöningsbesparingar. Angående disposition af öfverskott i spanmålsanslaget under aflöningsstaterna. Angående Flottans embetsoch tjenstemäns pensionering. Officers-personal tagas i anspråk, få under nu instundande statsregleringstid användas till såvål aflönande af extra Maskinister, hvilka kunna pröfvas böra tillfälligtvis till förstärkande af Flottans ordinarie Maskinistpersonal antagas, som andra under nu förestående personalregleringar inom de Sjöförsvaret tillhörande Stater och Corpser tilläfventyrs sig yppande tillfälliga aflöningsbehof.
Summa 500,265: 7. — Uti 1827 års Hufvudbok utbalanceras återstående fordringar bos f. d. föreståndaren vid Södra Corrections-Inrättningen, Ryttmästaren Carl Wilhelm Venus, i Capital och oguldne räntor tillhopa 5,320 R:dr 37 sk. 11 r:st., enligt 3 serskildta reverser, af Venus, den 5 October 1824 på 2,5oo R:dr, den i3 November 1826 på 3,000 R:dr och den 29 Juni 1827 på 1,200 R:dr Banco, samt hos f. d. Bokhållaren vid samma Inrättning H. E. Säfbom, Capital och ogulden ränta tillhopa 1,739 R:dr 1 sk. 8 r:st., enligt Säfboms Revers den 2 Maji 1827 på 1,629 R:dr 29 sk. 4 r:st., å hvilka fordringar, som skola härleda sig hos Venus hufvudsakligast ifrån erhållna försträckningar till anläggningen af ett Jagl-Varf, samt hos Säfbom ifrån proprie balance vid dess Ros Inrättningen innehafde Uppbörds-befattning,- förlust synes vara att befara för hela beloppet hos Säfbom samt för Venus’s Revers på 1,200 R:dr, utan att anledning förefinnes, att nuvarande Styrelse kunnat någon bestämd säkerhet för desse balancer anskaffa. Vid beskaffenheten af de hos Styrelsen förvarade Lånehandlingar har i öfrigt icke något varit att erinra.
”Hirectionen skulle täckas företaga nytt val "af en annan Suppleant.” Vid den öfverläggning som, i anledning häraf, inom Directionen uppstod, och dervid skiljaktige meningar förmärktes, yttrade sig Herr GeneralMajoren af Melin, att han, för dess del, instämde i den af RiddarhusSecreteraren här ofvan anförde mening, samt ansåg följakteligen nytt val till Suppleant böra företagas. Den 9 Jun i i e, m. 339 Herr HofRättsRådet Carleson åter förklarade, alt han fann Directionen icke nu vara i tillfälle att afgöra, huruvida Herr ExpeditionsSecreteraren Ulfsparre vore behörig att väljas till Ledamot i RiddarhusDirectionen, enär Directionen icke ännu ägde kännedom, om och i hvilken egenskap Herr ExpeditionsSecreteraren vore Föredragande hos Kongl. Majit, hvarföre Herr HofRättsRådet yrkade infordrande af en sådan upplysning, derefter Herr HofRättsRådet ville vidare yttrande meddela. Härmed förenade sig Herr Kammarherren Friherre Boije, med tillägg derjemte, att han i allmänhet fann det vara stridande mot grunderna i 4r §* Riksdagsordningen, jemförd med 4^ §• RiddarhusOrdningen, att någon inför Rikets Ständer ansvarig Embetsman valdes till Ledamot i RiddarliusDirectionen; hvaremot Herr Öfversten Åkerhjelm, Herr HofMarskalken Friherre Klingspor samt Hans Excellence Herr Grefven och Ordföranden förklarade, att då ExpeditionsSecreteraren Ulfsparre endast vid särskilda tillfällen föredragit några af StatsSecreteraren till honom öfverlemnade mål, och således, efter bemälte Herrar Ledamöters tanka, ingalunda för närvarande kunde anses såsom bestridande SlatsSecreterareEmbetet eller hänföras till de i /\i §.
— Enligt dessa beräkningar uppgå de Ordinarie eller ständiga inkomsterna till 4,700,000 De Extra Ordinarie eller Bevillningarne till 6,962,000 Restantierne till 130,000 Summa Inkomster R:dr 11,792,000 Då för nu gällande Statsreglering påräknades: Ordinarie eller ständiga inkomster Extra ordinarie inkomster » 6,466,800: Restantier » 180,000: Summa R:dr 11,286,160: så visar sig, genom förestående beräkningar, en, för stalsbehofvens fyllande, under nästa stats regleringstid påräknelig större tillgång af 505,840: U 792 000- Då Kongl: Majit nu går att för Rikets Ständer framställa de statsbehof, till hvilka Kongl. Majit, enligt § 59 Regerings-Formen, äskar anslag, sker det med ofvertygelsen om dessa anslags nödvändighet för Rikets sanna väl och med hufvudsakligt afseende på betryggandet af den sjelfständighet, hvilken från urminnes tider varit Svenska Folkets första behof. Kongl. Majit tillvägagår i detta hänseende med en öppenhet, som Kongl. Majit vid alla tillfällen vill ådagalägga, och bänskjuter till Rikets Ständer att taga uti nog - Kongl. Majlis Nåd. Prop. om Statsverket 1833. 11 grannt öfvervägande de förslag Kongl. Maj:t funnit Sig böra till Rikets Ständer öfverlemna. Kongl. Maj:t finner behofven visserligen stora; men de vexande statsinkomsterna samt de under fredens lugn, handelns och näringarnes till vext samlade ansenliga tillgångarne, hvilkas anslående för angelägna statsbehof och nyttiga ändamål ankommer på Rikets Ständer, lemna likväl tillräckliga medel till deras afhjelpande. Första lin fvinlt Hein, innefattande Kongl. Hofioch Slotts-Stalerne. Anslagen under denna Hufvudlitel beräknades vid sednaste Riksdag till R:dr 780,840: ; och föreslår Kongl. Maj:t häruti icke någon förändring.
Nojeö ben ©Föttffylbige ej dt Saperingé.<£ommitteen$ beflut r&ranbe ©genbomS od) 8dgenbetS, SBerfS ef) ftyrdttningars mdrben, elter bet belopp af inFcmf?, ben onfettbonom dga, om bmilfet allt ban, jeninlift 97- ctb 100. §. §. er6<SIIit unberrdt# lelfe, mare ban bd berdffigab, att b°S ^rofningS Crmmiteen i Sdnet fcrfa dubrbg ocb rdttelfe pd fdtt 137. #ar ©FattfFplbtg tcfe Fiagat 6fmer Sa^ertngS* ©ommitfeenS dfgdrb, men 8anbs kamrerare, dTrono.gegbe eller ^drabefrifmare bermib an* mdrfning gjort, od> finner $>rcfningd.£ommitteen ffdligt, alf SoperingS» SommttfenS dlgdrb rdtta, ffail ^rctocollé-utbrag, fem upptager allt bmab ffir ©efmdren b5r iafttagad, fofnabSfritt ttlljldllaS ben fFattfPplbige, forn inom tre mdnaber frdn betcftigbelen md fin talan fullfblja, genom 111 immar.
Lika med Prostarne Eurén och Melander anser jag motionären hafva rätt i sin framställning. Jag hoppas väl icke att få rätt vid denna Biksdag, kanske icke heller vid flera påföljande. Men jag är öfvertygad, att i den mån sedlighetskänslan i vårt land renas, skall äfven tidpunkten för detta Konungabrefs uphäfvande äfven närmas. Gr. Sparre, Erik: Den, sorn skall bygga sin förhoppning om 1778 års K. Brefs uphäfvande deruppå, att sedlighetskänslan i vårt land skall renas, torde höra vara försedd med ett ovanligt tålamod, ty fråga härom väcktes för icke mindre än 50 år sedan och har sedermera tidt och ofta återkommit. Man har tvistat om stadgandets ändamålsenlighet, men om medgifvas måste, alt det är en svaghetssynd, som begås af de olyckliga qvinnor, om hvilka Brefvet handlar, torde äfven böra erkännas, att denna synd icke bör onödigtvis offentliggöras. Genom stadganden i motsatt syftning liksom tvingar eller upmanar lagstiftaren dessa qvinnor att undanrödja spåren af deras felsteg genom begående af barnamord. 1778 års lagstiftare har deremot ansett ändamålsenligt att söka förekomma den vanliga anledmn till detta ohyggliga brott, nemi. qvinnans blygsel att se sitt fel allmänt bekant. Denna åsigt har representationen hittills delat och jag förmodar att R. o. Ad., genom bifall till Betänk., visar sig gilla densamma. LagUtsk:s förevande Betänk, blef uppå härefter framställd propos. af R. o. Ad. bifallet. Föredrogs Riddarh.-Utsk:s den 24 dennes på bordet lagda förslag till R. o. Ad:s underd. Skrifvelse till K. M., ang:de ätskillige ändringar i Riddarh.Ordningen. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Emot §§:ne har jag ingen anmärkn. att göra. Men vid motiven till den 20:de §:n, anhåller jag att få fästa R. o. Ad:s upmärksamhet på följande omständighet. Utsk, säger nemi.: ”men då R. o. Ad. icke inser
Inom Utsk:n åter förevar ett alldeles motsatt förslag, på sätt en afgifven reservation gifver vid handen, af innehåll, att, likasom erhälligt samtycke er fordrades för ingåendet af öfverenskoramelsen, sä borde det ock fordras enhällighet för beslut om densammas upphörande. — För min del har jag ej tvekat att biträda Utskms förslag hufvudsakligen af 2:ne skäl: det ena, att jag anser, att, då man finnér en uråldrig sed böra vika för en nyare och bättre, den förra bör i kraft af sjelfva sin uråldrighet åtnjuta något företräde i behandlings - Den 5 Juli f. m. 503 sättet framför det obepröfvade nya; det andra skälet har varit det, att man ej genom nära oöfvervinnerlig svårighet för återgången måtte afskräcka delägarne frän sjelfva aftalets samtyckande från början ; af dessa skäl har jag ej fordrat enhällighet äfven för aftalet om den första öfverenskommelsens möjliga upphörande. Men att gå sä långt som Frih. Cederström och förklara en enhet af rösträtt vara nog för npphäfvandet, så att följaktligen åt en enda intressents välbehag öfverlemnades att, sedan stängseln väl blifvit borttagen, påbörda de öfrige intressenterne dess upprättande ånyo: — det finner jag i högsta grad orättvist och ledande derhän, att sådane öfverenskommelser, som Utsk:n föreslagil, aldrig skulle i verkligheten blifva ingångne. Ty huru kan man väl föreställa sig, att någon skulle vilja ingå på alt underkasta sig borttagandet af stängslen och koslnaden för anskaffande af vallhjon samt vallhundar, dä han äfventyrade att på blott en enda, om också den ringaste, delägares förslag tvingas att när som helst återgå till det förra tillståndet, hvarigenom han, ej allenast skulle hafva fåfängt underkastat sig de föreg:de kostnaderne, utan äfven nödgas ådraga sig nya.
Den io September e. m. teredas för en kunnig och redlig Skogsbetjening, samt dessas löneförmåner göras goda, med vilkor alt Skogs-ÖfverStyrelsen för bevisad otrohet eller uppenbar vårdslöshet, agde sådane förafskeda; möjlighet för Staten, att nu väl löna Skogsbetjeningen, är mycket försvårad derigenom, att vissa Höfdingar sedan 4o å 5o år med nit besörjt försäljning af Jägeristatens fleste Boställen till Skatte för en högst ringa penning. Månne ej dessa Boställen, mot en kanske något förhöjd lösen, af Staten kunde återtagas? Detta onda gick alfvarsammast i början af 1790-talet efter 1789 års SkatteköpsFörordning, men upphörde snart, jag vet ej af hvad orsak. Alt efter en klok början med ädel skogsplantering flere Possessionater skulle vidtaga sådane å de egendomar, som dertill äga tjenlig jord, är otvifvelagligt, heldst då de af Skogs-Öfverstyrelsen säkerligen på begäran erhöllo FöYordnanden till Underbetjening, alt temporärt mot ersättning härvid biträda och undervisa. Att vidare ingå i ämnets utveckling, skulle blott upptaga Ridderskapets och Adelns dyrbara tid. Carl Rappe. i.sta Punkten. Alt skogsåverkan må såsom tjufnad, eller inbrottsstöld, anses och bestraffas. 2 :dra Den io September e. m. 129 a:dra Punkten. Om rätta förståndet af Kongl. Förordningen den i8 December 1823. 3:dje Punkten. Om förtydligande af Stadgandet i i5 Cap. 1 §. ByggningaBalken. 4-'de Punkten. Om förändrad Redaction af sista Momentet uti 62 §. af i8o5 års SkogsOrdning. S:te Punkten. Om upphäfvande af förbudet i 53 §. af i8o5 års SkogsOrdning. 6:te Punkten. Om förbud mot ett i nordligaste delarne af Riket brukligt taktäckningssätt, medelst användande af unga träd och näfver. y:de Punkten»