Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Arme'ens accords-amorteringsfonds obligationer, angående tillåtelse för Banken och Riksgäldskontoret att, i utbyte mot nu innehafvande, emottaga nya, ställda på förlängd inlösningstid. Se Obligationer. Armeens pensionscassa, angående dess outlånta fonds bildande till en enskild lånefond för dess tjenande delegare. I. 381. R. 494. II. B. 243. A. 299. — angående anslag till upprätthållande af densamma åliggande ( 16 ) pensionering. Arméens pensionscassa, angående dess räkenskapers öfverlemnande till granskning åt Rikets Ständer och dess Revisorer. I. 442. R. 528. IV. B. 280, 325. A. 328. — angående anslag alt användas för Capitainespensionernas tillökning. I. 397. R. 496. Arrende, angående nedsättning deraf för Kungsgården Wentholmen. Se Wentholmen. — angående nedsättning deri, för Kronosäteriet Boda. Se Boda. — för Mörrums kronolaxfiske, angående eftergift uti. Se Eftergift. Artilleri, batteri, angående bildandet af ett nytt dylikt att förläggas i Norrland. IV. U. 5. A. 52. — officerare, som äro kommenderade å Rikets fästningar, angående deras aflöning, I. 450. R. 533. Se vidare Stats-Ulskottets Utlåtande N:o 73. — underofficerare, angående förhöjning i deras beklädnadspenningar. I. 373. R. 375. Se vidare Stats-Utskottets Utlåtande N:0 73. Artister, angående upphörande af bevillning, som i och för deras yrke erlägges. I. 370. R. 371. Se Bevillnings-Utskottels Be tänkande N:o 9. Arvika Köping, angående Öfverlåtelse af bostället Gate till. Se Gate. Askersund, angående anläggning af en jernbro öfver sundet vid. Se Stats-Utskottets Utlåtande N:0 194.
Derför har man sträfvat allvarligt för att i skolor, så lägre som högre, anskaffa sådant undervisningsmateriel, hvarigenom studiet kan blifva lika lefvande som lifvande, erfarenheten lika verklig som varaktig. Det gifves dock bredvid den ungdom, som «strömmar till våra läroverk», en stor massa personer, som antingen ej åtnjutit en sådan uppfostran att de känna allt detta, eller ock fortfarande behöfva ha tillgång till de medel, genom hvilka deras insigter förökas, deras intresse underhålles. För dem äro offentliga samlingar lika nyttiga, som nödvändiga, och det är här de kunna vinna alla de kunskaper och njutningar, som betraktandet och förklarandet af naturens rikedomar förmår meddela. I de flesta af Europas åtminstone hufvudstäder finnas också dylika anstalter i större eller mindre fullständighet, och framför allt är det i England, som man sedan länge gjort kraftiga ansträngningar att upprätta sådana samlingar. Der finnas muséer, dit man bragt allt, som kan hänföras till föremål för menskligt arbete, och hvarest man dagligen ser tusentals åskådare taga kännedom om de ämnen, hvarpå deras tillvaro i så väsentlig mån är beroende, och om sätten att för sig tillgodogöra dem. Afven i vårt land saknas visserligen ej materialier till dylika samlingar. Yi ega i hulvudstaden några inrättningar, hvilka, för allmänheten tillgängliga, i någon mån afse en utbildning af det slag vi här omnämnt. Men mot dem torde man kunna anmärka, att de mera äro hopbragte för speciela studii-rigtningar än för den stora allmänhetens behof, att de mera utgöra vetenskapliga institutioner, än för folkets praktiska nytta särskildt afsedda anstalter. Det gifves dock ett sätt att afhjelpa denna brist och åt vårt land förskaffa en fördel, hvilken jag vågar antaga är allmänt insedd. En enskild person, Medecine-doktor N. P. Hamberg, började för mera än 10 år sedan att dels här hemma, dels under resor i främmmande länder, hopbringa en samling af alla sådana naturprodukter, som af menniskan begagnas, vare sig i nativt, förändradt eller förädladt tillstånd, till dess gagn eller nöje.
Frågorj hvaruti LandtMarskalk och Talmän vägrat Proposition: i;o hos Borgare-Ståndet; i anledning af förslaget till Lag för Banken U!q hos dito rörande Rikets Ständers uteslutande rätt att besluta om Statens ordinarie inkomster 3*0 hos dito rörande en afskrifning af Convoymedel, och om Gardes-Regementenas lönereglering , 4;o hos Ridderskapet och Adeln; om Halländska Kyrkohemmanet! ,*>>)>>}>> N:o g 1 a. g*» S ~ 2. •n » 3 i) DO. N:o| Pag. Riks-Ståndens Beslut. Ridd. o. Borgare ståndet.
Hennes blommor voro så beundrade, så eftersökta, att hon innan kort bildade en stor atelier, hvarest hon sysselsatte en mängd unga flickor, och där hon omsider dref sin blomsterfabrikation - i så stor skala, att hon måste hafva en särskild person till räkenskapernas förande. Nu skref fru Furstenhoff efter sin son. Hon tyckte sig nu vara i tillfälle att förskaffa honom den bildning, som höfdes för den samhällsställning, hennes moderliga kärlek for honom både önskat och motsett. Fadern ville dock icke ännu lemna honom. Längre fram tillbringade han dock flere år hos sin mor. Fru Furstenhoff, denna så älskliga, så rikt begåfvade kvinna, tillhörde dock dessa artistiska naturer, som lefva för ögonblicket, som med hela sin själ njuta af den goda dagen, utan tanke på, att andra kunna komma. Hennes lif var till följd häraf en ständig växling mellan solsken och dunkel, mellan öfverflöd och knapphet. Men under alla dessa växlingar bibehöll hon alltid sitt mod, sitt humoristiska lynne och saknade aldrig de skö- naste materialer till de skimrande luftslott, på hvilka hon hela lifvet byggde; och när ett hade ramlat eller rättare fördunstat, hade hon genast ett ännu skönare i beredskap. Hennes medfödda behag, det oemotståndligt älskvärda och ungdomsfriska i hennes väsende gjorde henne alltid älskad, så väl af dem, som med henne delade arbetet och triumferna, som af dem, hvilka i salongerna njöto af hennes angenäma sällskap. Bland dem, som tycktes hafva fattat en särdeles vänskap för henne, och som nästan icke kunde undvara hennes sällskap, var miss Howard, kejsar Napoleons förklarade favorit, innan han besteg Frankrikes tron. Men sedan hon blifvit den rika och förnäma madame Beuaregard, glömde hon, på världens vanliga vis, den älskliga fleuristen, glömde den glädje, hon njutit i hennes sällskap, och detta så mycket underligare som hon nu varit i tillfälle att i rikt mått visa henne sin vänskap. Fru Ftirstenhoffs bostad var alltid vid gatan S:t Honoré eller i hennes grannskap, och lika som hon aldrig glömde sitt kära fädernesland och sina svenska vänner, så glömde hon heller aldrig kärleken till sina blommor.
Här adshö felin gar få del af Författningar (se Författningar). Häradsskrifvarens i Tuna läns m. flera Härad, lön Häraders antal, i fraga om gemensam Riksdags-Fullmäktig Aterremiss i ämnet HäradsRätter, om ändring af Rättegångs eller Fatalietimman ([ervid Aterremiss , Hästars skoning, remontering m. m. , Hästar, Danska, om införande af (se Danska). Hästar, praesteras af Extra Rotehållare . dito dito af andra personer (se Artilleri-Regementernes • Anflas0 dito dito vid Jemtlands Regemente, angående Contracten derom ... Häst-culturens befordrande i Riket ' Häst-holmen. Lastageplats, om medel till en Hamnbyggnad derstädes . , Hö, om dess vägning i stället för Parm-mätning ! Hö-Torget, om dess utvidgande i Stockholm Höganäs Stcnkols-Vcrk, Statsbidrag till ’ Högre Tull, yrkad å Finska varor (se Finska). Häftet. Pagina. Betänkandets. Riks-Ståndcns Beslut. U nderd. Skrifvelse. N:o Ridd. o. A. Prestestånd. BorgareSt. BondeStånd. Bergmästare, dess ersättning Aterremiss i ämnet Jagt-Cassan i Östergöthland, om disposition deraf . Jemtland, om lindring i dess Rotering och Rustning Aterremiss i ämnet Jemtland, Contract derstädes om Hästars posterande (se Hästar). Jern och Effecter ä Götheborgs väg, om beläning deraf . Jernrailväg, om en sådan emellan Sjöarne Wettern och Hjclmaren h geström, Kamerare, om eftergift af dess skuld Aterremiss i ämnet . Jnoch utförsel af varor, oloflig angående Aterremiss Jcmnkningsförslag Indelningar vid Adelsfahno-Regcmcntet, om försäljning till skatte deraf (se Adelsfahne-Regementet). Jndeldla Arméens Befäls löner, reglering deraf Aterremiss i ämnet
RiksSt:ns sida, låter sig ett bättre förhållande icke framkalla; men dessa uppoffringar böra icke vara svåra, då de ske för att befrämja fäderneslandats väl. Genom börd och yttre utmärkelser ställd på samhällets mera bemärkta trappsteg, har R. o. Ad. aldrig tillförene tvekat att gifva de öfrige samhällsclasserne värdiga föredömen af sämja och fosterlandskärlek; och jag är öfvertygad derom, att äfven i närvar, ögonblick, då nationen, af våra beslut väntande vigtiga bidrag till utslaget i fäderneslandets lifsfråga, med förtroende har sina blickar fästade på Rikets första Stånd, skola dessa föredömen icke eller uteblifva. 24 Den 10 Mars f. m. Gr. Anckarsvärd, Carl Henrik: Ehuru jag hade trott och hoppats, att invecliverne emot 1840 års Const.Utsk. skulle i det närmaste varit uttömda, finner jag att jag misstagit mig i denna förutsättning, och ehuru böjd menniskan än kan vara alt utöfva repressalier, dä tillfälle dertill lemnäs, vill jag likväl ingalunda beträda samma bana, och sålunda icke tillåta mig att granska motiver och afsigter hos författarena till det nu under öfverläggning varande förslaget, då jag, stödjande mig på min egen känsla och pä motiverna för mitt handlingssätt, är öfvertygad, att hvar och en vid dylika tillfällen handlar efter bästa velande och förstånd, och längre lärer man icke hafva rättighet att intränga på området af sina medmenniskors tillgöranden. Frågan om samfällda val, eller om en vidsträcktare utsträckning af slåndseller classval skall fortfarande utgöra grundvalen för det Svenska representationssättets ombilning, är tvifvelsutan utgångspunkten för behandlingen af denna riksvigtiga statsangelägenhet, likasom det är den frågan, som utgör det förnämsta föremålet för de stridiga åsigterna. Privilegier och särskilda förmånsrättigheter, af vissa sam häll sclasser inkräktade på de öfriges bekostnad, hafva till naturlig följd, att motstånd måste uppkomma, då flertalet af samhällets medlemmar vaknar till besinning af sin ställning och derifrån föres till undersökning af orsakerna lill sin missbelåtenhet.
I våra dagars literatur är detta icke tillåtet, emedan vådan ligger nära till hands, i synnerhet i små samhällen: modellen blir igenkänd och författarens figurer, som voro afsedda att vara typer, blifva personer, hvilka gifva ett nytt obehagligt och alls icke åsyftadt intresse åt hans verk. Fantasien som man ansett skapa, det vill säga göra af intet, är endast den arrangerande gåfvan, som ordnar minnets större eller mindre rikedomar af intryck och erfarenheter och ställer dem hvar på sin plats der de kunna med ljus i händerna lysa tanken dess väg. Verldens största författare hafva varit realister. Dante är i sin berömda Divina Gomoedia något mer än realist, ty han ommaskerar icke sina figurer och gör dem till typer; i femtonde sången af Inferno, der han låter sin för öfrigt aktade lärare Brunetto Latini namngifven uppträda bland dem som straffas för sådana onaturliga laster hvilka vi ej få nämna, der är författaren pamflettist. Då William Shakspeare som tjufskytt råkat ut för rättvisan och sedan låter målseganden Sir Thomas Lucy uppträda karrikerad i en pjes, förringar detta alldeles icke hans ära; då Moliére af en abbé Roquette gör en odödlig Tartuffer visar detta blott nyttan af att arbeta efter modell. Goethe anses icke ha förstört sin Faust derför att han gycklar med sina kända samtida Campe, Hennings, Nicolai, i det bekanta mellanspelet Valpurgisnattsdrömmen.August Blanches berättelser, de mest lästa och mest lefvande af svenska novelliteraturen, äro egentligen minnen. Det fåtal som känna igen modellerna, förskaffa sig dermed ett extra nöje och kunna skryta med sin indiskretion att de vilja gifva allmänheten kännedom om kulissernas utseende på baksidan. Men författarens bilder skola lefva, derför att de engång varit lefvande. Gluntarne ega lifvets gåfva och hafva icke förlorat sin ungdom på ett halft sekel snart, derför att de ega verklig-hetens fasta grund under sig. Men mången stötte sig vid deras framkomst i verlden på deras intima meddelandenr hvilka också gå sanningen bra nära och icke alltid äro smickrande.
Expeditions-Utskottet får alltså föreslå, att priset på Bihanget till RiksStåndens Protokoll vid innevarande Riksdag må fot minskas till En skilling Banko lör hvarje tryckt ark. Vidare har Expeditions-Utskottet yunnit den erfarenhet, att, när, såsom nu, Biliangets tryckning är fördeld på Petri Tryckerier, kunna Utskottens Betänkanden, genom en noggrann och driftig tillsyn, befordras färdige fran Trycket med den skyndsamhet, att af hvarje Samling ett tryckt ark utkommer inom tre dygn ifrån det Handskriften (ill Tryckeriet afleinnas, och således för hvarje Utskott minst tre ark på nio dygn. Denna erfarenhet har gjort Utskottet betänkt på ännu ett förslag, som, jemte säkrare verkan till de ofvannämnda ändamålen af Bihangets spridande och ersättning för tryckningskostnaden, kunde befordra tvenne andra, bland hvilka det ena torde finnas vara af den största vigt. Utskottet föreslår nemi. att icke något Betänkande, Protokolls-Utdrag eller Förklaring må afgå ifrån Utskotten till Resp. RiksStånden, förrän detsamma blifvit tryckt uti Bihanget. På delta sätt beredes en lättare och beqvämligare tillgång till dessa handlingar när de skola förkomma till åtgärd hos Riks-Stånden samt en större möjlighet till målens noggranna skärskådande före afgörandet, än som kan vinnas - iExpeditiojis-Utskottets Memoriali tins med ett enda skrifvet Exemplar hos hvarje Ständ. Idet ar ett sädant ändamål, Utskottet ansett mest vigtigt alt få uppfyldt. Ett annat är den minskning i Utskottens Kansliers tenskrifnings-göromål, som häraf kunde följa, och den Utskottet i sammanhang med det öfriga, går att föreslå, samt en deraf åter, åtminstone vid framtida Riksdagar, följande förminskning i Kansli-Betjeningens antal, och besparing uti dess aflöning.
N:o 121. till Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl, Majit, angående lindring i K rono-Brefbärings-skyldigheten, har en Ledamot anmärkt, att, som Riksens Ständer innevarande Riksdag framburit deras underdåniga anhållan om Allmogens befrielse hädanefter från skyldigheten, att låta dess kungörelser om Boutredningar och Auctioner m. rn. af Krono-Betjeningen påtecknas, innan de finge i Kyrkorne uppläsas, men berörde förslag innehåller en så lydande mening: ”att siidane orri Bouppteckningar celi Auctioner utgående. Kungörelser, sorn Krono'Länsmännen äro skyldige att påteckna, jemväl nia, uppå de bestämda Bref-bärings-dagarne, till Brefbärarne aflemnasalltså borde i Förslaget göras en förändring, hvarigenom det stäldes i öfverensstämmelse med ofvanåberopade underdåniga anhållan ; och har Hedervärda Ståndet funnit för godt, att, med föranledande af hvad sålunda är anmärkt vordet, Förslaget till Utskottets åtgärd \mder Härvid får Utskottet vördsamt anföra, att Förslagets innehåll är bygdt på lydelsen af AU - Expeditions-Uiskottets Memorial. 361 inanna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets 1 alla fyra Riks-Stånden bifallna Utlåtande; Men som, i den händelse Kongl. Maj.t i Nåder bifaller Riksens Ständers anhållan om befrielse för Allmogen fran skyldigheten, att låta dess Kungörelser påtecknas af Krono-Betjeningen , de i förestående mening omnämnde kungörelser, ej mera ega något sammanhang med den underdåniga Skrifvelsens föremål, eller Bréfbäringsskyldigheten; så har Utskottet trott sig böra vördsamligen till Riksens Höglo!"!. Ständers bepröfvande hemställa, huruvida ur samma Skrifvelse, som af 3:ne Riks-Stånd är godkänd, den anmärkta meningen må uteslutas. Stockholm den 16 Augusti 1823.
Enligt deras djupt inrotade mening skulle denna värdighet på det betänkligaste hotas, om de medgåfve sina hustrur stämma i sådana angelä- genheter, som de betrakta uteslutande höra till mannens område. A f den sortens husregenter finnes det många, och de få endast i sällsynta fall ögonen öppna för, att naturen bestämdt, att kvinnan skall vara ett stöd för mannen, att hon skall verka tillsammans med honom och vid hans sida. En förståndig man vet att akta sin hustru som sin följeslagare för lifvet, sin mest betrodda väninna, och när han i andligt hänseende står öfver henne, söker han kärleksfullt draga henne upp till sig. Endast brutaliteten ser i kvinnan ett underordnadt vä- sen och behandlar henne som ett sådant. Men kan ett slikt behandlingssätt förenas med vårt århundrades upplysta åskådning? Ä r det nödvändigt för att upprätthålla mannens värdighet? Det band, som knyter äkta makar tillsammans, är ju dock af annan art än det, som förenar husbonden och tjänaren. Överenskommelsen mellan man och hustru är af gudomligt ursprung; den, som slutes mellan herre och tjänare, är af rent mänsklig natur. Bandet mellan de förra heter — eller borde dock heta — kärlek, mellan de senare — penningar. Det är därför en gifven sak, att kvinnan aldrig bör stå under mannen, utan på samma trappsteg som han och verka vid hans sida. Lägg därför åsido din stackars värdighet, kasta öfver bord den orättvisa, blinda fördomen mot din hustru! H a f tillit till henne och värdera hennes råd, i stället för att ringakta det. Tala med din hustru! Se på de makar, som hålla saraman och verka gemensamt, hos dem skall du finna ett kamratskap i allt, som frambringar de vackraste resultat. För många af de stolta männen kommer det ögonblick, då de ställa sig på samma nivå som deras hustrur, det är, när de själfva lidit skeppsbrott med sina idéer, sitt ensidiga sträfvande. Då tala de med sina hustrur. Ett exempel ur lifvet skall förklara, hvad här är sagdt. Det var en söndagseftermiddag. Herr R., som egde en stor affär i manufakturbranschen, hade hela veckan granskat sina böcker eller timtals som själsfrånvarande gått fram och tillbaka på sitt kontor. Det var ej svårt att se, att mannen trycktes af bekymmer.
Riksd.Ordnm innehåller nemi. att »intet Utsk., Konst.- och BankoUtskm allena undanlagne, vöre berattigadf. att väcka frågor till afgörande i R. Stsps Plena eller att uptaga andra ämnen än de från Plena remitterade, såvida ej, hvad StatsUtsk. serskildt angår, Konungens Propos. enl. 27 g till detsamma omedelbarligen öfverlemnas. Det är således alldeles gifvet att R. St:r icke kunna mot detta grundlagens bestämda stadgande gifva något, vare sig ordinarie eller extra Utsk. motionsrätt, men utan att få en sådan, skulle detta Utsk. icke kunna inkomma till BSt:r med något förslag; ty det förslag, hvarom motionen talar, är redan så vidt jag vet, till Statsoch EI;on.Utsk:n remitteradt och detta beslut lärer väl icke kunna uphäfvas. Utsk. bRfver således, på sätt jag nämnt, utan göromål. Vidare finnes en annan oformlighet i denna motion. Pet står att R. St:r skola bemyndiga Utsk. att hos K. M. anhålla det någon sakkunnig person för hvarje Depart. skulle af Konungen förordnas att tillhandagå Utsk. med nödiga uplysningar. Likväl har grundlagen i 42 g Riksd.Ordn stadgat, huru vid sådana tillfällen skal) förfaras, nemi.: »Finner Utsksig behöfva af någon Konungens embetsman eller af något publikt verk inhämta mundG liga eller skriftliga uplysningar, begära genom sin Ordförande, hos den StatsRådets ledamot, Konungen vid hvarje Riksdag dertill förordnar, Konungens Nåd. Befallning till vederbörande om de äskade underrättelsernas meddelande.» Jag kan således icke finna att något beslutande af R. St:r i detta afseende kan komma i fråga, och som följaktligen denna motion icke leder till något ändamål, vågar jag vördsammast anhålla om afslag å densamma. Hr Stjernsvärd: Då jag fullkomligt inser de fördelar, hvilka Frih.
Under stadgandet i 1 § inbegripas: de, som penninge-handel och bankrörelse drifva; de, som för egen räkning eller i kommission ineller utrike» varor uppköpa, för att dem åter utsälja; de, som i kommission varor till ut 8äljning emottaga; de, som för ineller utrikes sjöfart skepp eller fartyg bygga eller utrusta, för att dem på frakt upplåta eller försälja; de, som mot sjö— eller eldeller annan skada försäkring öfvertaga; idkare af apotheks-rörelse; Idkare af boktryckeri och bokförlags-rörelse; idkare af gröfre eller finare smides-bruk, och af verk för tackjerns-blåsning och jern-gjuteri; idkare af fabriker och manufaktur-verk; idkare af de borgerliga yrken, som hafva till ändamål att lifsmedel eller drycker till försäljning bereda; och de, som till sitt yrke gjort, att på beting öfvertaga uppförande och bättrande af hus och byggnader. Undan tagne äro: jordbrukare och idkare af de näringar, som med jordbruket sammanhänga; idkare af grufve-drift och bergsmanna-handtering; handtverkare, som endast på beställning varor förfärdiga; och de, som utan biträde af andra, än hustru och barn, månglerieller annan sådan mindre handels-rörelse idka, eller varor till försäljning tillverka. §. 3. De i 1 § föreskrifne handels-böcker skola vara: Dagbok, brefbok, inventariebok; köpman dock obetaget, att, efter godtfinnande, derjemte andra handels-böcker föra. fr 4. I dag-boken skola antecknas, dag efter dag, i den ordning de inträffat, idla öfverenskommclser, företag och affärer utan undantag, som köpmannen för egen del, eller för andras räkning, enligt uppdrag} afslutat och som med rörelsen ega samband, de fordringar och den gäld, sorn; deraf eller annorledes tillkommit, borgenärernas och gäldenärernas namn, de vexlar eller andra skuldförbindelser, som blifvit utgifna, till betalning godkände, eller endosserade, d« kontanta penninge-belopp, sorn, på hvilken, grund det må Vara, fiix dage© milit - 4 Kongl. Maj:ts Nild.
Då nemligen grunden för beskattning af den egendom, som död person efterlemnar, är den, att eganderätten öfvergår från en person till en annan, men i det fall, att den aflidne efterlemnar make, det endast är den del af boet, som tillhört den aflidne, hvilken förändrar egare, bör också endast denna, men icke den öfriga delen i boet, hvilken i sjelfva verket lika väl före, som efter dödsfallet tillhör den efterlefvande, vara föremål för beskattning. Utskottet förutser härvid den anmärkning att svårighet Bevillnings-Uukottelx Betänkande N:s 7. 13 kan möta för tillämpning af denna grundsats, enär arfskifte, hvari beloppet af den efterlelvandes giftorätt först bestämmes, icke alltid kan ingifvas samtidigt med bouppteckningen, men då dpt oftast bör vara möjligt att förrätta arfskifte, innan bouppteckning till Rätten skall inlemnas och äfven i motsatt fall det ingalunda är svårt att utröna huru mycket den efterlefvande makens giftorätt utgör, har Utskottet ansett, att en i och för sig rigtig grundsats bör i lagstiftningen vinna erkännande; hvadan Utskottet hemställer att vid bouppteckningar efterlefvande makes giftorätt i behållningen befrias från stämpel. Då afliden person efterlemna!1 fast egendom å flera ställen inom olika ju -Om stämpel & risdiktioner, skall särskild bouppteckning upprättas ä hvarje ställe och ingifvas fingar ^då till Rätten i den ort, der egendomen är belägen, hvarefter samtliga bouppteckflera ningarna skola inlemnas till den Rätt, inom hvars domvärjo den aflidne vid dödsden^ytdne fallet, varit mantalsoch skattskrifven, hvilken sistnämnda Rätt det åligger att upprättas, kontrollera stämpelbeloppet för samtliga bouppteckningarna.