Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad beträffar den anmärkningen, att intet land finnes, hvarest man åt indragna Embetsman gifver hela lönen, så ber jag den värde talaren blott underrätta sig om förhållandet i det Rike som är med oss förenadt. Då Arméen i Norrige förminskades från 30,000 till 12,000 man fick det genom denna förändring öfverflödiga befälet bibehålla sina fulla löner mot skyldighet att göra tjenst när så fordrades. Så vidt jag vet, är det egenteligen blott tvenne Länder hvarest man gifver half sold, nemligen England och Frankrike, på förra stället äro lönerne i anseende till dervarande dyrhet att lefva, så betydeliga att hälften räcker till innehafvarens utkomst i Frankrike, hvarföre Engelska Officerarne fara dit, och utom fäderneslandet förtära sin nedsatta aflöning. 1 Frankrike åter har man sett hvilka menliga följder den halfva solden madfört. De män , som blifvit der-* Den s September J. ilt. 159 med afspisade, befinnas vanligen delagtiga i sammansvärgelser och hvarjehanda Statsbrott. Ransakningarne deröfver, och Police-uppsigten öfver de missnöjde torde måhända hafva kostat Staten lika mycket, som den halfva solden inbringat, oron i samhället oberäknad. Jag tror visserligen att våra Embetsman skola med tålamod underkasta sig hvad öde Riksens Ständer åt dem beskära; men öfvertygad är jag äfven, att hvarje orättvisa återfaller på sin upphofsman, i synnerhet när han är 6å långlifvad, som Staten, och följagteligen icke dör undan vedergällningsrätten. Herr Grefven och Landt-Mar [hålken hemställde, om Ridderskapét och Adeln ansåg StatgBancooch OeconomieUtskottens förevarande Betänkande böra , i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återremitteras. Ropades Ja. Högloft. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 3 eftermiddagen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. l6o Den 2 September e, m'.
Utskottet har dcrcftcr haft detta ärende under dfwerläggning, och fär nu deröfwcr afgifws hetz yttrande. Beskaffenheten af de utaf Fabrikören krask gjorde inrättningar, den nytta de i Fabrtkswägen för Riket med skäl kunna anses medföra, de dryga kostnader han dcrwid nedlagt och de olyckor honom öfwer gätt, äro ibland Allmänheten för wäl kände, att Stats Utskottet bchöswer sig nägot derom utläta. Stats-Utffottet Lr af den tanka, akt om nägon förtjenar upmuntran och unde stöd är det utan twifwel den idoge och arbetsamme Medborgaren, som med uppoffrande af egne krafter och tilgängar söker gagna sitt Fosterland med sädane Inrättningar, hwilka dä de pä hembygden öfiycrfhra winsten af främmande men nyt» tige uppfinningar, tillika bereda den arbetsföre men nödlidande uslingen en utwäg att genom egit arbete kunna förtjena ett bröd, för hrvilkct den annars mäste falla det allmänna till last, och af honom sälcdcs j stället för en onyttig och sysslolös warclsc, danar en L sin män gagnande medlem i samhället. Att Fabrikören brerks inrättningar äro af fädan egenff p, och att han äiwen inom sin wrrkningskrets sökt befordra detta dubbla ändamäk, tror StatsUtffottet sig för dess del icke böra sätta i fräga. Med öfwertygelse om Riksens Högkofk Ständers ömma tänkesätt för hwarjc Patriotiskt bemödande, drager StatSUtskottet altsä icke i Betänkande att understödja den af brosk, gjord? ansökning. ' ' .DL Den 4 Dctober.- 1285 DS ändamälet af Manufaktur
Gardells förtjenster och duglighet föranlät Konungen att föreslå oell Rikets Ständer att vid sistiidne riksdag bevilja Gardell en årlig pension, men dödens hud träffade den gamle mannen, medan han ännu var qvar i Statens tjenst. Vid sitt frånfälle efterlemnade Gardell en ålderstigen maka och en oförsörjd dotter uti knappa lefnads-omständigheter. Utgörande boets tillgångar, sedan skulderna blifvit betalda, endast ett litet hus i Wisby och en obetydlig mobilier, hvilka tillgångar af barnen öfverlemnades till enkan, sora derjemte har en liten pension af ‘250 R:dr Rimt från Civil-statens pensions-inrättning. Att lemna enkan till en man, som så väl tjenat Staten som Gardell, en pension så stor, att den tillsammans med ofvannämnde små tillgångar kan betrygga den gamla fyllandet af de nödvändigaste lefnadsbehofven, synes mig vara en behjertansvärd angelägenhet för Rikets Ständer, och jag vågar derföre vördsammast hemställa: att Rikets Ständer bevilja enkan efter framlidne Landskamereraren Lars Johan Gardell, Fru Anna Gardell, en för hennes lifstid utgående årlig pension å Allmänna Indragnings-staten af Fyrahundrade Riksdaler Riksmynt. Till Stats-Utskottet, dit jag anhåller att denna min motion blifver remitterad, utbeder jag mig att få öfverlemna de för denna frågas bedömande erforderliga handlingar. Stockholm den 22 November 1862. Gillis Bildt. Hho ©O. Af Herr af Sillén, Lars Gabriel, angående understöd åt Artisten Cart Johan Billmark för fortsatt utgi/vande af p/ancheverkat: »Sverige, aquarell-lithografier och tontryck.» Såsom understöd åt lithografen Carl Johan Billmark för fortsatt utgifvande af plancheverket: »Sverige, aquarell-lithografier och tontryck», heviljade Rikets Ständer vid sednaste riksdag, hufvudsakligen med afseende å detta arbetes allmänt erkända utmärkta beskaffenhet, ett anslag af 800 R:dr för hvart och ett af åren 1861, 1862 och 1863.
Men kan inbetalningen ej verkställas, så måste grundfonden användas. Ponera, att ej grundfondshandlingarne, som motsvara proc. inbetalningar, blifvit insatta i contant till ett belopp af 4° proc., utan att insalta grundfondshandlingar blifvit rubbade, så är tydligt att banken vunnit i säkerhet 35 proc., och medgifver jag visserligen att grundfonden icke må rubbas; men i annat fall kan jag icke instämma deruti, att grundfonden får rubbas till cassans förstärkning, i händelse af uppkommande behof. Hr von Hohenhausen: Det torde vara en gifven sak, att sedan grundfonden blifvit bestämd jemte villkoren, på hvilka octrojen beviljats, så får grundfonden icke förminskas, ehvad den bell och hållet består af reda penningar eller af säkerhetshandlingar. Uti 9 §:n bestämmes, att, i händelse genom vexling eller annan orsak förhållandet emellan bankens tillgångar och beloppet af dess creditsedlar och invisningar skulle komma alt rubbas, det åligger banken att inskränka sin utlåningsrörelse och inom en månad hafva återställt det rubbade förhållandet. De kunna tillhållas att fullgöra detta genom vitén och vid påföljd att förlora octrojen. Det är af vigt att uti fötevar. § stadgas, på sätt Frih. Cederström föreslagit, att utdelning af grundfonden icke må äga rum, sedan octrojen är utgången, förr än bolaget antingen kan visa sig hafva inlöst de utgifna credit^ sedlarna eller ock i R. St:s Bank deponerat säkerhet motsvarande de utgifna sedlarnes belopp. Det är väl sannt alt lagsökning får äga rum inom viss tid; men då allmänna säkerheten skall skyddas, torde det vara bäst att dertill använda de medel, som finnas i händerna. Sedan den bestämda tiden efter kungörandet om bankens upphörande och den förestående utdelningen tiiländagått, och ingen fordringsägare dessförinnan anmält sig, då må delägare återfå sin grundfond. Frih. Cederström:
Då sålunda hvarken någon plats för den ifrågasätta nybyggnaden finnes bestämd eller Öfver-intendents-embetet godkändt dertill uppgjorda ritningar, och enär bvggnadsplanen, innefattande, utom särskildt böne - 28 Stata-Utskottets Utlåtande Avo 139. (Fm(sällning.) rum för samtliga ungdomen, en sollenmtetssal, tillika ämnad till expositions-lokal, 7 rum för ett museum, hvaruti skulle finnas särskilda arbetsrum för en intendent och en konservator, en större boställsvåning för rektor m. m., synes gå vida utom gränserna för hvad som vid ett elementarläroverk är behöfligt; samt, enligt hvad Konsistorium i Lund redan anmärkt, genom bifall till ifrågavarande förslag staden Malmö ej blott komme att befrias från den staden åliggande skyldighet att hålla rektorsgård, utan äfven möjligen komme att genom försäljning af det gamla skolhuset göra en pekuniär vinst, får Utskottet, helst Kongl. Majit ej funnit sig böra bifalla den af Malmö stads äldste gjorda underdåniga framställningen, hemställa, att Herr Hedmans berörda motion ej må af Rikets Ständer bifalias. 120:o. Under anförande hurusom Eksjö femklassiga elementarläroverk vore i saknad af tjenhgt gymnastikhus, hvartill för närvarande begagnades en för ändamålet både (ör liten och för låg läsesal, har Herr L. F. Aschan uti en inom BorgareStåndét (under N:o 293) väckt, till Utskottet remitterad, motion, anhållit att, då ofvannämnda länge öfverklagade olägenhet i brist af erforderliga medel hittills ej kunnat afhjelpas. Rikets Ständer måtto bevilja ett anslag af 10,000 R:dr till uppförande af ett nytt gymnastikhus för Eksjö stads femklassiga elementarskola.
Nu är sockenslämmo-protocoll och beslut justeradt och underskrifva, då skall beslutet med besvärs-hänvisning, som alltid bör åtfölja, nästa Sön eller Helgedag, då Gudstjenst hålles, från predikstolen uppläsas. Angår det Expeditions-Utskottets Förslag till lind. Skrifvelse, N.o 4<>o. 979 ensamt någon person af församlingen, då skall honom ofördröjligen utdrag af protocollet, innefattande beslutet, tillställas. Är någon med. beslutet missnöjd, må lian deri söka ändring genom besvär, som ingifvas tili Dom-Capitlet i de mål, som upptagas i l:sta, 2:dra, 3:dje och 4:de momenten af 9:de §., och i alla öfriga bos Konungens Befallningshafvande i Länet innan klockan 12 u Trettionde dagen eller, om Helgedag då infaller, dagen derefter, räknad antingen från beslutets kungörande eller deraf bevisligen erhållen del, den dagen oräknad, då sådant skett, allt efter livad här ofvanföre i serskilda händelser stadgas; bifoge ock sina besvär, ej allenast det öfverklagade beslutet, utan äfven bevis, när detsamma kungjordes eller blef honom ti lista ild t; åliggande jemväl den klagande att, inom 14 dagar, efter det besvären inlemnades å ort som vederbör, till sockenstämmans Ordförande aflemna Diarii-ntdrag Öfver besvärens inlemnande. För Hernösands Stift vare, för mål, som gå till Dom-Capitlet från Jemtland, Westerbotten, Norrbotten och Lappmarken, besvärstiden dubbelt längre, än hvad härom i denna §. är stadgadt. Försummas hvad sålunda är föreskrifvet, vinner beslutet laga kraft, såvida det icke angår ämnen, hvarom sockenstämman icke eger beslutande rätt. 12 §.
Af Professor Agardh: ”Såsom jag under discussionen inom Utskottet rörande denna fråga hufvudsakligen yrkat upplagandet af det af Domprosten Holmström gjorda jemknings-förslag, anhåller jag, alt till den af Hr Domprosten lemnade reservation för egen del få göra följande tillägg rörande sjelfva beslutets form. Det egna och oväntade skick, hvaruti denna fråga genom förkastandet af delta jemknings-förslag slutligen kommit, härleder sig i min tanka deli. 6 Constitutions-Utskottets Memorial N:o y£. från, ali Utskottet icke noga bestämt, orri det förra Betänkandet är blott eli princip-betänkande'eller ett definitivt förslag till Gruridlags-förändring. Derpå beror i min tanka behandlingssättet inom Utskottet af de anmärkningar, som i Stånden deremot blifvit gjorda. Är det blott ett principbetänkande, och utgöra således de deruti upptagna Grundlags förändringar blott en1 construclion af den i betänkandet utvecklade principen, så kati Utskottet behandla de deremot gjorda anmärkningarna på samma sätt, som andra Utskott; och till följd deraf i detta fall uraktlåta en sammanjemkning af dessa anmärkningar, vidblifva sin första gången yttrade mening, och för andra gången i svaret på ålerremissen framställa den till Stånden, korteligen: behandla saken såsom Utskottet nu gjort. Men betänkandet kommer ej då att hvila till nästa Riksdag, utan måste Utskottet, i fall betänkandet af Stånden afslås, derefter i vanlig ordning upptaga till grundlagsenlig behandling inom ULskottet de gjorda molionerne,- rörande Indragnings-magtens upphäfvande och Jury-inrättningens förändring. Anser man åter betänkandet innehålla ett definitivt förslag till Grundlägs-förändringar, så uppstår nödvändigt Utskottets ovilkorliga och i Grundlagen bestämda skyldighet, alt upptaga Ståndens meningar till sammqnjemkning, samt, i fall denna jemkning icke vinner Ståndens bifall, att framställa de deraf följande voterings-propositionerne.
Stånd hafva förtjent den uppmärksamheten, att Utskottet vidblifvit detsamma, helst inga skäl hade blifvit förebragte, som icke inom Utskottet redan blifvit pröfvade. Stångjernsintresset, omhuldadt med ali moderlig ömhet i afseende på tillgång af kol, malm, tackjern, och på låg utförsels-tull, hvarjemte äfven tull-lindringarne komma till godo vid utförsel till transatlantisk hamn, lyckades vid riksdagen 1823 att vinna nedsättning uti minimi-afgiften ifrån ^:del till ^idel. Det är, efter reservantens förmenande, oskäligt, att skatten nu skulle blifva endast hälften af den, som i 1818 års Bevillningsstadga bestämdes, helst då ingen annan medborgareklass än stångjernstillverkare, om ock vida mera än de i behof af lindring, njutit någon synnerlig ynnest af nuvarande Bevillnings-utskot ' i afseende på allmänna Bevillningen, ehvad talande skäl som ock hafva för sådant ändamål anförts. Om för något enda stångjernsbruk minimi-afgiften, såsom man har försökt förespegla, skulle befinnas nog hög, så är detta förhållande ännu mera allmänt i afseende på handel, fabriker och liandtverkerier. Behofvet af denna skattelindring företrädesvis för siångjernet skulle lemna ett. bedröfligt vittnesbörd om] förvänd] arhetsmethod vid bedrifvande af en af Sveriges förnämsta näringar. ‘22 Bevillnings-Utskotlets Utlåtande, K:o {5. §§ 81, 108. Icke heller kan jag för min del godkänna förändringarne uti Utskottets förslag, att vid lika röster inom Taxerings-kommitté, den skattdragande skall vinna framför Kronan, ehuru denna åsigt delas af frenne högrespektive Stånd, och att inköpspriset vid värdering af fastighet i städerna icke skall tagas i betraktande. Högvördiga Preste-ständet har dock för sin del beslutat, att inköpspriset, nu inkommet i förslaget såsom skrifeller tryckfel, skall qvarstå, emedan det, uteslutet, hade bordt införas. Hedervärda Bonde-ståndet har ock gillat ordet.
en röst som ljöd: »Herr Anders Thott, fru Anna är ute på svalen och väntar ett välkommen blott.» Den arma fru Ellen, den blida! Hon klängde sig fast vid sin makes arm, och hjärtat månde väl svida i hennes unga barm. Dock hördes hon hastigt svara: »Fru Anna är död, och är hos Gud! En spöksyn må detta vara!» Herr Anders kysste sin brud. Då ljöd det igenom salen för andra gång: »Herr Anders Thott fru Anna är ute på svalen och ber om ett samtal blott.» Han rynkade ögonbrynen, den stränge herr Anders Stigson Thott, och gick att möta synen på svalen i sitt slott. »Hvad viljen I mig, fru Anna? Hvad förer Er hit? Hvar kommen Hon sänkte sin mörka panna: »Jag ville se min son.» »Jag kommer borta från kullen. Där svek jag min tro, där glömde jag Gud, där hölls jag fängslad vid mullen, där vardt jag bergkungens brud. »Dock lekte mig ständigt i hågen, när elden lyste i trollens sal, hur solen glänste på vågen här uppe, och vinden var sval. »Då brände mig luften där inne. En natt när jag sof i trollkungens famn stod Eder bild för mitt minne. Då nämnde jag Edert namn.» Han såg på henne och ryste. Hon var så blek — och så vän ändå. Och hennes ögon lyste som svarta stjärnor två. »Nu kunnen I mig frälsa. Hon böjde sig fram mot herr Anders Thott. »Såframt I viljen mig hälsa, som maka i Edert slott. »Såframt I viljen mig lofva att fylla det villkor trollen satt. Säg viljen I låta mig sofva hos Eder en enda natt?» Hon stod i sitt hvita linne med naken fot och upplöst hår. Det väckte väl månget minne från lyckliga flydda år. Det väckte väl månget minne det svarta hår, den hvita barm. Det rörde sig i hans sinne en känsla vek och varm. Han tog ett steg. Då hördes med ens en frasande klädnings ljud, hans skuldra lätt berördes. Det var hans unga brud. Ett sällsamt allvar lekte i hennes milda ögon blå. Det var en blick, som smekte och varnade stolt ändå. Det var som om hon lade i den sin hela kärlek in,
LandtRäntmästaren, tillökning 1 Fångpredikant, ny Lön Skarprättaren tillökning Hallands dito. LandtRäntmästaren, tillökning 1 Fångpredikant, ny Lön t Skarprättare tillökning Götheborgs dito. Elfsborgs dito. LandtRäntmästaren, tillökning 65o: j Fångpredikant dito 62: 24. 1 Skarprättare dito 4: 716:54* Skaraborgs Läng Stat. LandtRänlmästareti, tillökning 4 Länsmän, nja Löner Få ngPr eili kanten, tillökning 1 Skarprättare dito. Norikns dito. LandtRäntmästaren tillökning. Skarprättarn dito Vermlands dito. Landträntmästare tillökning i Fångpredikant dito i Skarprättare, ny Lön Vestmanlands dito. LandtRäntmästaren, tillökning i Skarprättare dito Kopparbergs dito. Tillökning i Husbjran för Province - Landt - y2 6 S tals-Utskottets Betänkanden. jnäteri-Contoirets rum a5: LandtRäntmästaren Löntillökning 65o: i Fångpredikant dito x8i 16. i Skarprättare dito 4’ Gefleborgs Läns Stat. LandtRäntmästaren, tillökning 55o: LandtRäntmästaren tillökning 4oo: Hushyra för Landshöfd. Jemtlands dito, LandtRäntmästaren, tillökning 3oo: 1 Länsman ny Lön 4o* I Skarprättare dito 16: Stats-Uts kottets Be tänkande n. 727 Yeslerboltens dito. Norrbottens dito. Tillökning i anslaget till SkrifMaterialier och Expenser samt Yed och Ljus för Kongl. Collegium och öfrige Publike y erken 7,660: H variH kommer de, i följd af denne, reglering frun 8:de Hufvud Titeln hitflyttade anslag. till kostnader för döda kroppars besigtning 3oo: och Remisslage 5,5oo: Hvad utom Stat förut utgått nemi.
Maj:t i nåder anbefallt inrättande af nya Postexpeditioner vid Furusunds badort och Drottningholms Kongl, lustslott i Stockholms län, af hvilka den sednare borde hållas öppen hela året om, med dag lig postgång till och från hufvudstaden under den tid af äret, förbindelse mellan dessa 2:ne ställen med ångbåt underhålles, samt den öfriga delen af året 2:ne gånger i veckan landvågen, hvaremot Postexpeditionen vid Furusund endast under sommarmånaderna skulle vara öppen och posten deremellan samt Stockholm och Norrtelje befordras medelst ångbåt. Båda dessa Postexpeditioner öppnades roed Juni månad ofvannämnda år. Utom den postförbindelse emellan Stockholm och Gottland, som, enligt Kongl, brefvet den 13 November 1857, med ångfartyget Kronprinsessan Lovise en gång i veckan skulle, med anlöpande af staden Calmar, ombesörjas under den tid af år 1858, som förflöte från upphörandet af sednast inrättade vinterpostföringen emellan Gottland och Oland, intilldess det för Post-verkets räkning vid Motala mekaniska verkstad beställda, för postförbindelsen med Gottland afsedaa ångfartyg blefve färdigt, har Kongl. Maj:t den 13 April sistnämnda år i nåder tillåtit, att posten ytterligare finge en gång i veckan direkte fortskaffas emellan Stockholm och Wisby med ångfartyget Franzén, emot ersättning af 450 R:dr R:mt i veckan. Denna sednare postförbindelse har fortfarit under hela sommaren samma år, enär det vid ofvannämnda verkstad beställda ångfartyg, sedermera kalladt Polhem, först påföljde höst från verkstaden levererades, hvarefter vinterpostföringen dermed genast börjades. Uti nådigt bref den 5 Maj 1858 har Kongl.
”Då jag i några mål icke delat den segrande meningen inom Utskottet, har jag trott mig böra,såsom min enskilda tanka, anmäla: l:o att afstyrkandet af Konungens sanction till den af Rikets Ständer föreslagna förändring af RiksrlagsOrdningens 11 §. icke förekommit mig af sådan betydenhet, att det bordt till anmärkning föranleda, helst frågan så vida kan sägas vara af ringare vigt, som Rikets Ständer redan i sjelfva verket innehafva och kunna utöfva den makt, som i underställda nya lagförslaget blott närmare bestämdes. Bil. N:o 2; 2:o att, ehuru jag icke med mitt bifall hyllar det i senare tider nog vedertagna bruk, att Lagfrågor och allmänna Hushållnings-mål, hvilka Konungen vill till Rikets Ständer framställa, meddelas dem i aflåtna Nådiga skrifvelser, och icke, på sätt Regeringsformens 87 och 89 §§. föreskrifva, jag likväl icke, med hänseende härtill, kunnat deltaga i ett strängare klander af rådgifvande åtgärden, hvad serskildt Fattigvårdsfrågan beträffar, enär densamma, genom den behandling, den af Committerade rönt, blifvit satt i närmaste förbindelse med flera föregående reformer och lagförslag, hvaröfver utlåtanden af vederbörande Embetsverk och Högsta Domstolen bordt inhemtas, samt derförutan någon besinningstid väl kunde på goda skäl erfordräs, i ett så utgrenadt och inagtpåliggande ärende. Bil. N:o 6; 3:o att jag icke funnit mig befogad ogilla, att Stats-Rådet, i likhet med Högsta Domstolen, tillstyrkt bifall till en Nåd-ansÖkning. Bil. N:o 16; 4:o att den anmärkning, som, i följd af indragningsmaktens ifriga handhafvande emot en mängd af Tidningar, blifvit riktad emot tillförordnade Hof-Canzleren allena, bordt rätteligen utsträckas till samtlige de SiatsRådets Ledamöter, hvilka i besluten derom deltagit. Bil.
T:pt 400,000: 2,525,000: från fonden till utlåning med omsättnings rätt 150,000: » fonden till utlåning mot hypothek af aktier oell publika papper vid Banko diskont-verket 40,000: » uppoch afskrifnings-räkningen 78,600: samt genom återflyttning från Låne-kontoret i Wisby af 10,000: och genom anvisning å de 1,300,000 R:dr B:ko, som, enligt Rikets Ständers vid början af innevarande Riksdag fattade beslut, blifvit lemnade såsom tillfällig förstärkning af ifrågavande fond vid så väl Banko-diskont-verket som Låne-kontoren 940,000: 1,618,600: S:gr 4,143,600: hvaremot, under samma tid, berörda förlagsbelopp blifvit minskadt genom följande återflyttningar, nemligen: till fonden för utlåning mot hypothek af aktier och publika papper vid Låne-kontoret i Götheborg 100,000: » fonden till diskontering och utlåning för handel och näringar samt till kassakreditiv åt enskilde personer vid Låne kontoret i Malmö 20,000: » samma fond vid Låne-kontoret i Wisby 10,000: » fonden för belåning af jern, koppar och andra vågförda effekter 150,000: » fonden för utlåning med omsättnings rätt 750,000: » uppoch afskrifnings-räkningen 74,900: » fonden för utlåning mot hypothek af aktier och publika papper vid Banko diskont-verket 90,000: » kassa-kreditiv åt enskilde personer . 85,000: ^279,900: och utgjorde alltså denna fond vid 1856 års slut B:ko R:dr 2,863,700: Banko-Utskottets Berättelse M 65. Af hvilken summa balancerades, på sätt här nedan närmare finnes utredl:
Då utgiftssumman 440: 12. 6. drages ifrån afkastningen 736: 8. visar sig en rest af 295: 8. 6., hvaraf de 20 personer, sora på hemmanet förefinnas, skola hemta såväl sina lefnadssom klädnadsbehof, hvilket för sjelfägande odalmän synes lemna ett alltför klent kosthåll, hvilket också i verkligheten är händelsen. pen 30 November f. m. 89 lieräkniny öfver Rronoskatte-hcmmanet ett Mantal // österby i Sorunda socken; inkomster och oncra för är 1846. B a n c o. — Eganderätts bevillning 7 2. — Fittja hållskjuts dito 8:42. 8. Väghållningsafgift för Pihlkrogsvägen 7 Snöplognings d:o å nämnde väg 1 20. — Klockareoch Skollärare-lön 7 Kyrkovaktaren 1 24. — 35 12 Fjerdingsmannen 2 32. — Häradstjenaren — 4. — Fattigvård och barnmorska 6 32. — Brandslodsafgift och rofdjurs premier 1 24. — lliksdagsmans-arfvode 1 16. — 12 12 Jern och smide till hästskor och redskap för 9 åboer å 4 r:dr hvardera 36: Byggnadsoch underhållskostnad för kyrka, kyrkoherdeboställe, fattigstuga, sockenstuga, skolehus, tingsoch arresthus, brooch vägbyggnad inom socken O 6 42 Åkern innehåller uti areal 29 tunni. 8 kappl., samt dessutom 3 tunni. uti tomtetäppor. Utsäde 2 t:r hvete å 10 r:dr . 20 „ 8 „ råg å 8: ^ 64 „ 3 „ korn å 6: 32 20 „ 1 t:a arter ä 10: 10 _ „ 4 t:r hafra å odlingar å 3: 12 „ 27 „ potates ä 2: 54 Lön för ti drängar ä 50: Ba n c 0.