Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
5 Sami. 1 Afd. 12 Haft. 1 2 Förslag till Instruktion för Taxerings-förrältningarna. l:o den för sådan, under loppet af nästföregångna tio år, försåld egendom sednast betingade köpeskilling, så vida icke derunder inbegripits godtgörelse för inventarier eller vexande gröda, eiler köpet afslutais mellan nära anhöriga, eller vid försäljningen förbehåll gjorts om så kallade undantags-förmåner, eller dervid förekommit andra särskilda omständigheter, som skäligen anses hafva inverkat pä köpeskillingens bestämmande utöfver eller under egendomens verkliga värde; börande vid bestämmande af detta värde afseende icke fästas å beskaffenheten af sådane byggnader, som på egendomens afkastning icke hafva något egentligt inflytande; 2:o årliga hyreseller arrende-summan för uthyrd eller borlarrenderad egendom, såvida icke särskilda förmåner eller åligganden blifvit derunder inbegripna — såsom rättighet till inventariers begagnande, arbetsbiträde och skogsfång m. m. från annan egendom, eller skyldighet att uppodla, reparera och uppföra byggnader eller utföra andra arbeten å den arrenderade egendomen samt inom kort tid densamma afträda — elier såvida icke, efter hvad vid jemförelse mellan denna och närbelägna egendomar af lika storlek och beskaffenhet sig visar, hyreseller arrendebeloppet blifvit bestämdt med afseende å slägteller andra kända förhållanden mellan egaren och hyresmannen eller arrendatorn; 5:o egendomens vid verkställd värdering för erhållande af lån från hypothe/cs-*■ inrättning antagna värde, såvida sådan värdering skett under nästföregångna tio år och det egendomen dervid åsätta värde sedermera icke blifvit i väsendtlig mån förändradt; 4:o brandförsäkrings-värdet å de i stad och på dess område eiler i köping befintliga egendomars åbyggnad samt å bruks-, qvarnoch fabriks-byggnader på landet äfvensom å andra der uppförda hus och byggnader, hvilka icke begagnas för jordbruket och dess binäringar tillhörande rörelse, samt å sådan åbyggnad på särskilda lustställen och dermed jemförliga mindre lägenheter, som utgör dessas egentliga värde; dock bör, derest brandförsäkrings-beioppet skulle betydligt understiga de brandförsäkrade husens och byggnadernas verkliga värde, det sednare, men icke det förra, antagas såsom grund för bevillnings-taxeringen; 5:o egendom på landet tillhörande areal i åker, äng, skog eller betesmark jemte dermed förenade särskilda förmåner, såsom vattenfall, torfmosse, lastageplats m. m.; 6:0 läget och arealen af hvar och en i stad, köping eller po stads område belägen egendom, med dertill hörande särskilda förmåner.
Genom ProtocollsUtdrag af den ig sistlidne December, bär det Hedervärda BoodeStåndet till Utskottet remitterat ett, af RiksdagsFullmägtigen från Upsala Län , Vice-Häradshöfdingen Cctsp. Tf^ijhmun; till Ståndet ingifvet Memorial, af innehåll, att , ehuru Kongl. Resolutionen på Allmogens Besvär den 1 Sept. 1741 och Kongl. Brefvet den 20 Februarii 1742 uttryckligen stadgade , att By-Ordning, inom hvarje Socken upprättad , skall till granskning af HäradsRätten i or. ten inlemnas, och med lämplige vilen , till gifne föteskrifiers iakttagande, der fastställas, Konungens Befallningshafvande i Upsala Län likväl hade företagit sig uppgöra By-Ordning för hela Länet, samt genom uppmaningar till jPresterskapet och Krono-Befjeningen , ”likasom sökt påtruga’’ församlingarnes innevånare antagandet af berörde By-Ordning , hvaraf till upplysning om innehållet, Motionairen företett ett tryckt exemplar. Flere församlingar af Länet hade fogat sig efter dessa uppmaningar, hvarefter Konungens Befallningshafvande funnit för godt, att, till fram. tida efterlefnad , samma By-Ordning fastställa, och sorn Konungens Befallningshafvande sålunda upphäft sig till Lagstiftare och 16 Besv. och Oeconomie-UlsJtottets Bet. Nio 3g. tillvallat sig en , Motionairen veterligen, icke på lag grundad rättighet, hvaraf följderne skulle hafva ett desto menligare inflytande på samhället och dess medlemmars inbördes förhållande, sorn lagar, tillkomna på sådant sätt , förnärmade samhälls ordningen och ej kunde göra anspråk på tillämpning af dömaremagten , vid förefallande tvister; så har Motionairen hemställt, att Konungens Befallningshafvandes ofvan anmärkte åtgärder måtte förklaras ogiltiga , och försarnlingarnes innevånare i hvarje
Då nu en LänsUpskattningsKomité kan behöfva nedsätta försäljnings summan för det ena häradet, och höja den för det an - i 24 Den 26 Mars. dra, för att åstadkomma någorlunda jemnhet mellan normal-egendomarnes värdering inom hela länet, så borde man, för att vinna jemnhet inom hela Eiket, nedsätta en ny UpskattningsKomité, Denna Komité, hvilken borde vara sammansatt af ledamöter från de olika LänsTJpskattningsKomitéernc, skulle då hafva sig anförtrodt att jemföra de olika jordvärdena inom landet, och i afseende på länens normal-egendomar, göra de ändringar, som kunna vara af behofvet påkallade. Om vi på så sätt erhölle en rättvis upskattnings-summa för hela Eiket, så återstode för LänsUpskattningsKomitéerna endast att göra de förändringar med afseende på häradenas primitiva upskattning, som deraf blefve en följd, och HäradsUpskattningsKomitéerna hade endast att fördela den nya summa, som sålunda blifvit för normal-egendomarne fastställd. Om man vill göra sig detta besvär, anser jag det icke omöjligt att inom hela Sveriges Eike få alla de egendomar, som blifvit försålda under de sednare åren rättvist upskattade. Sedan man sålunda inom hvarje härad fått normal-egendomar, blefve det väl ej särdeles svårt för TaxeringsKomitéerna att efter dessa värden taxera äfven den öfriga jorden, och på det någon kontroll i det afseendet skulle finnas, anser jag det vara nödvändigt att innan Taxerings-Komitéens prot. inkomme till PröfningsKomitéen, detsamma remitterades till HäradsUpskattningsKomitéen, hvilken då blefve i tillfälle att vid taxeringssättningen göra de anmärkmr, som den kunde finna lämpliga. Om man en gång kommit derhän att man fått jorden rättvist taxerad, så anser jag det vara jordägarnes ovilkorlig^ rättighet att icke upskattas högre än närings-idkarne, embetsmännen eller någon annan.
Afskrifning _ _ 50Q; Ottenby Stuteris: Underhåll och Uppköp af inventarier . 14,947:20. - 14,109: is. 4. Bal ance till påföljande äret: Tillgångar: Stuteri-Öf verStyrelsen. Dess Råkenskaper, sorn blifvit uti Kongl. Kammar-Rätten granskade för år 1834 utan och för år 1835 med anmärkningar, sakna balance af — 153 — af oliqviderade skulder och utestående fordringar, ehuru redogörelsen utvisar att, under år 1834, så väl fordringar från föregående år uppburits, som ock att Skulder från samma år blifvit betaldta. Cassa-behållningar balanceras, men huruvida de motsvaras eller mera än motsvaras af Skulder upplyses lika litet, som huruvida fordringar finnas, hvilka öka fondens tillgångar. v Den fyrdelta redogörelsen synes ej vara på ett tillfredsställande sätt bringad till enhet, såsom exempel hvarpå torde kunna nämnas att åtskilliga utgifter för Landtbeskällare blifvit hopförde uti en och samma räkning med utbetalningar till Ottenby Stuteri. Redogörelserne, sammanfattade, upptaga följande förhållande: Debet. Balance frän föregående äret: Uppbörd: Af Riks-Statens 8:de Hufvud-Titels Anslag Till Byggnader och Reparationer i Landsorterne, för Flyinge Stuteri 3,000: 4,194: — —- „ Ottenby d:o 3,000: Strömsholms Stuteris Dagsverks Ersättning 2,120: Häst-afvelns förbättrande 7,564: 28. — 7,435: 20. — Hingst-Premier i Skåne, till kostnader för Stohållningen 1832 232: 4.11. I Allmänhet 2,375:21. — 2,377:24.
Hon v a r storväxt och groflemmad, ej fager i anletet, ej lätt i dansen, ej taktfast i sången. Hon hade tunga kinder, tjocka lappar och platt nasa. Hon var mycket röd på kinderna, mycket mörk i 110- ret, yppig i växten, kraftig i rörelsen. Hennes kliider vor0 torftiga, men bjärta. Röda border kantade den randade kjorteln och brokiga ullgarnssnodder följde lifvets sömmar. Andra unga tärnor likna rosor och liljor, men hon var som ljungen, stark, munter och lysaiide: Bled glädje sfig skytten den stora, kranna kvinnan dansa på den röda heoen midt ibland spelande gräshoppor och fladdrande fjärilar. Han skrattade, medan han såg på henne, sh att niunnen drogs upp mot öronen. Men så fick hon plötsligen syn på honom och blef stå- ende orörlig. 2Du menar väl jag är tokig&gt;, var det första hoiz kom sig för att säga. P % samma gång undrade hon pk Iiur hon skulle f % hononi till att tiga med hvad han sett. Hon ville ej höra förtäljas, nere i bygden, att hon dansat med en fururot. H a n var en ordfattig man. 1nte en stafvelse fick lian öfver läpparna. Han, var så blyg, att han ej visste bättre att göra än a t t fly, fastän han gärna velat stanna. Hasteligen .fick han hatten p&amp; hafaudet ock skinnväskan på ryggen. Sedan lopp lian bort mellan Ij ungtufvorna. Hon ryckte till sig matknytet och sprang efter. Han var liten, stel i sina rörelser och synbarligen af ringa krafter. Hon. hann. honom snart och slog hatten af honom för att förmå honoin att stanna. Egentligen hade han mest lust att .blifva st %ende, men lian var yr af blyghet och flydde med an större fart. Hon sprang efter och bör * jade rycka i skinnvaskan. Då måste .han stanna för att försvara denna. Hon anföll lionoin, med all makt. De brottades, och hon lade omkull honom.
Denna, af Preste-Ståndet återremitterade, § är deremot af de öfriga tre RiksStånden godkänd, likväl af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet med utbyte af ordet afträdesansökning emot konkursansökning; hvadan Utskottet vördsamt inbjuder Presteoch Bonde-Stånden alt med de öfriga Riks-Stånden i denna del sig förena. § *6- Ridderskapet och Adeln har godkänt denna §, som deremot blifvit af de tre öfriga Riks-Stånden till Utskottet återremitterad. Inom Presteoch Borgare-Stånden har deremot blifvit anmärkt, att der borde stadgas, hvilken skulle pröfva giltigheten' af de skäl, en borgenär anmäler för att undandraga sig godmanseller sysslomansbefattning. — Att, då annorlunda ej är stadgadt, denna pröfning tillkommer Rätten, fastän det naturligtvis är den valde obetaget att söka träffa vänlig öfverenskommelse med borgenärerna om befrielse från uppdraget, finner Utskottet så uppenbart att vidare föreskrift derom icke tarfvas. Nu gällande Konkurslag (20 §) är i omför - är väl af samtlige tets förslag att ur ning, vinner bifall, 12 Lag-Utskottets Utlåtande M 48. mälda hänseende lika ofullständig, som förslaget; men någon tvekan om dess rätta mening i denna del har, Utskottet veterligt, icke uppstått, oaktadt enligt densamma gode männen må och sysslomannen skola väljas utom Rätten. — Äfvenledes har, inom Borgareoch Bonde-Stånden, blifvit anmärkt att uttrycket giltiga skäl borde ändras till giltigt skäl, enär ett enda borde vara nog för att undslippa uppdrag af ifrågakomne slag. Då denna redaktion må vara bättre än den, Utskottet föreslagit, hemställer Utskottet, det måtte Rikets Ständer antaga denna §, sådan den i Utskottets förra Betänkande lyder, med den förändring allena, att uttrycket »giltiga skäl» utbytes emot »giltigt skäl». § 51- Godkänd af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet, är denna § deremot återremitterad af Presteoch Borgare-Stånden.
"nu icke mera sorg, utan hämnd, bitter, oförsonlig hämnd", då höjdes tusendes stämmor och ropade "hämnd, hämnd öfver Fleming, öfver herrarne, öfver våra förtryckare! Till Åbo, till Åbo, låt oss gå att förjaga Flemingen och hela hans anhang. Ned med tyrannens näste, ned med Åbohus. Med tänderna skola vi rifva ned det, att der ej blir att stå sten på sten." Och stormen växte ut öfver en stor del af landet, och åter framgick härjning och mord och brand i de rasande hoparnas spår. Mot Lappfjerd tågade en skara. Här lågo ryttare i borgeläger. De blefvo öfverfallne, bundne och stoppade i en vak, men vattnet var för grundt, det lyckades icke att dränka dem, men med stänger och stafvar neddrefvos de bundne männen under isen, och byns qvinnor slogo, i furielik vildhet, de döende med sina ämbaren och byttor i hufvudet, för att påskynda mordet. Ju djupare vatten, dess starkare skakas det af stormen, dess våldsammare vågor gå på dess yta. Ju djupare sinne hos ett folk, dess värre svalla dess vågor, då stormen engång drifvit dem i rörelse. Gräsligt är minnet af klubbekrigets fasor! I sin vrede reste sig nu Klas Fleming. Tid var ej längre att skona. Trupper samlades och i spetsen för dem tågade Fleming sjelf mot de upproriske. Här oppe vid Ilmola å träffade nu Enevald ändteligen herr Erik Liljeholm och fick aflemna sitt bref. Herr Erik läste det, skakade på hufvudet och sade: "Väl torden J dock hafva haft onödigt besvär, ty det synes mig vara på nog lösa grunder, som hon låtit skrämma sig. Dock vill jag ej taga på mitt samvete, att icke härom underrätta herr Klas. Han må sedan anse varningen värd hvad han sjelf vill. Hur slapp ni dock oskadd fram hit?" "Ungefär såsom om jag skulle hafva rest i en ödemark. Säg mig dock nu, herr Erik, huru detta uppror nu åter brutit löst och hvad som skett.
Professorerne äro ej serdeles högt lönade, i filosofiska fakulteten med 600 à 1000, i de öfriga med 800 à 1600 fl. Den i Tyskland vanliga inkomsten genom privata kollegier finnes ej här. Gymnasiilärarne hafva endast 400 fl. Dessas dåliga aflöning skall föranleda stora oordningar i afseende å lärjungarnes behandling, deras betyg och befordran mellan de skilda klasserna samt till universitetet. Folkskolorna äro i slätt tillstånd, dels i följd af lärarnes usla aflöning, men förnämligast af den orsak, att desse tillsättas af egendomsherren samt följaktligen genom köksintriger. På samma sätt tillsättas äfven de flesta prester på landet. I afskildare trakter skall deras belägenhet och lefnadssätt icke skilja sig ifrån bondens genom annat, än lättjefullhet. Till följe af celibatet framvisar också i öfrigt presthushållet ofta mycken oordning. Presterne äro derföre ofta personligen föraktade af allmogen, som likväl med mycken noggrannhet iakttager den ceremoniella gudstjensten. Folket skall sålunda öfverhufvud vara bigott, utan serdeles underdånighet för presterskapet, men de bildade klasserna deremot ganska skeptiska, oaktadt annat exempel uppifrån. Toleransen är ännu ej alltför långt hunnen. Protestanter hafva väl fri religionsöfning samt kunna för 500 personer uppbygga en kyrka, bilda egen församling och sjelfve utvälja sig en lärare, som likväl bekräftas i embetet af regeringen. Men dessa kyrkor få hvarken hafva torn eller klockor eller ingång från gatan. Likaså få protestanter endast genom serskild dispens rättighet att bekläda något embete. Vid blandade äktenskap uppfostras barnen i katolska religionen, om fadren bekänner den, men uti annat fall sönerne i fadrens religion och döttrarna i den katolska. Den protestantiske presten står också i afseende å kyrkoböckernas förande under någon katolsk prests uppsigt, och denne uppbär en afgift för hvarje vigsel, dop, begrafning inom den protestantiska församlingen. Dessutom skola protestanterne vara utsatte för många vexationer utom eller mot lag, isynnerhet i Ungern.
Högloft. UtjkottetS Förslag, att ifrän England läts insörflrifwa Gumftr och Tackor, frugtar jag blifwa owerkställbart, af det stora stät, att' utförsel af Fär frän bemälte Rike warit och ännu stall wara förbuden - Den 16 April. ' 87i den wid lifsstraff; och hwad angär Utstottets Förftaz till insörstaffande of Tyst Farafwel, sä tror jag en slik anstalt wara och blifwa öfiverflösig, emedan icke allenast detta Färslag allaredan pä flere ställen i Riket sinnes, utan jcmwäh, hwad mera är, flere större och mindre Spansta Schefferier undcrhällas, samt följoktcligcn ben eller de, som äro hugade för förenämnde Färafwels underhällandc, säkerligen kunna deraf med amvänd omtanka och kostnad, erha-la nödige Stammkrcatnr. — Nu sttcrstär, att jag förklarar min tillfredsställelse dermed, att mitt tillstyrkande af Lagens uphäfwaride angäende Landthandel blifwit, i afseende pä upköp af Ull, utaf Högloft. Utstortct gilladt, uns ber förmodan att detsamma jcmrväl winner Högloft. Ridderstapets och Adelns bifall: Jag will wal ocksä hoppas, att ändamälet af min motion stall i betyde, lig mätto derigenom lyckas; Men, pä de grunder, som, uti min första framställning äro anförde, hade än nu mera genom de föreflagne premierne ivunnits. För öfrigt och ehuru jag tror, att, pä grund af ofwanansörde anmärkningar, tillräckelig anledning more för ärendets äterförwisande till Högloft.
Få äro de embetsoch tjenstemän, som kunna qvarstanna i Statens tjenst intill den ålder, då de enligt 1111 gällande stadgar blifva berättigade lill den pension, för hvilken de sjelfva, af egna medel, allt ifrån deras inträde i Statens tjenst, ärligen gjort ganska dryga uppoffringar; och ännu färre, jag vore böjd säga blott en och annan dör i Statens tjenst. Hvem drager då den verkliga nyttan af dessa iunehållningar, sorn göras af de förut oftast otillräckliga lönerna — denna s. k. begrafningshjelp, som med £ år af tjenste - Den 25 Augusti. 515 mannens lein innehålles, sa väl vid hans första inträde i Statens tjenst, sorn framgent vid hvarje befordran till högre grad? Åtminstone högst sällan de betalande. På grund af hvad jag sålunda vågat anföra, anser jag den nu utgående s. k. begrafningshjeipeu höra försvinna, och får vördsammast föreslå: l:o alt alla embetsoch tjenstemän hädanefter mätte befrias frän all begrafningshjelp aftjenaude; och som följd häraf 2:o de nu i tjenst, varande embetsoch tjenstemän förklaras berättigade att, vid skeende afgång ur Statens tjenst, från Slatscont. återbekomma det belopp, de under namn af begrafningshjelp hitintills aftjenat, och lill deras sterbhus, som nu tjeua och dö i Statens tjenst, samma belopp mätte utbetalas. Remitterades till StatsUtsk. Hr D anckwardt, Carl, anförde skriftligen: Liksom det utgör ett af statshushållningens åligganden, att bringa hvarje kraft lill dess högsta utveckling, så tillhör den jemväl att uppmärksamt förenkla förvaltningen öfver samhällets tillgångar. Mot begge pligter har Staten länge felat genom bibehå Ilandet af äganderätten till kungsgärdarne, hvarmedelst i båda fall förlust för det allmänna uppkommit och lill följd af sakens natur fortfarande mäste uppkomma, intilldess de arhändas Staten.
förnämsta vilkoret, innebära dess egen utredning med tiden , eller sedan hela den nu varande personalen af Arméens Befäl öfvergå tt från nu innehafvande tjenster till andra, eller ock gått ur tjenst, så kunna likväl lätt inträffa sådana förhållanden, hvarigenom Cassan vore urståndsatt , alt för tillfället uppfylla dess förbindelser; hvarföre Kongl. Maj:t hemställer till Rikets Ständer, att för sådant ändamål bevilja ett Creditiv af högst 100,000 R:dr , att, i händelse af behof, och äfven i sådant fall , endast successive begagnas , emot skyldighet, att likaledes successive återbetala Capitalet, Transport 3,708,090: 2,708,000. — —- 4 1 6o Kongl. Maj.-ts Nådiga Propos. N.o 2. Transport , i den mon penningar till Cassan inflyta ; och hvilket Kgl. Maj:t anser kunna af Stats-Contoiret, utaf under händer hafvande medel, förskjutas, hvarigenom serskildt anslag icke erfordras. Uti Löne-regleringen äro äfven inbe - gripna Skånska Inf anterie-Regementernaj hvilka skulle erhålla de för Befälet nödiga boställen af dem, som vid Skånska Cavallerie-Regementerna, såsom öfverflödiga, skulle indragas. De Öfversteboställen , som varit Presidenten i KrigsCollegium, Generalerna och tjenstgörande General - Adjutanten för Armeen tillslag11a, skulle, enligt den - 2 708,000 Transport • 2,708,00©; Kongl. Maj. ts Nadigc, Transport . na reglering, till Regementerna återgå eller till Statsverket indragas, och contant aflöning i ett för allt .blifva för Generalerne anslagen, på sätt upprättad Special-stat för Generalitetet utvisar. För GardesRegementerna och Artilleriet har Kgl. Maj:t äfven i Nåder ansett en ny, efter närvarande tids förhållanden lämpad , löne-reglering nödig.
Ristos och Johannas bröllopsrum. Till höger en dörr till ett sidorum, till venster ett fönster. I fonden en dörr till farstun. Rop utanför: "Bruden. Fram med bruden." Vid ridåns uppgång står Johanna i bruddrägt framför fönstret, Katri och Laura med ljus i händerna på begge sidor om henne, Vappu vid avantscenen till höger. Längre bort Risto, Yrjö, Toppo, Gustaf, Heikki, Janne, Lotta, Lisa, Leena-Kajsa och Anna-Maja jemte andra bröllopsgäster. Utanför fönstret höras lefverop. RISTO. Hvad funderar ni på, Vappu? Skulle det inte vara roligt ändå att vara i samma belägenhet? VAPPU. Att vara brud, menar ni? RISTO. Ja visst, ja, när man till på köpet blir så firad. Följ nu Johannas exempel och tag er en man, ni också. VAPPU. Nej, tack, jag vill inte ha någon. RISTO. Hvarför inte? Ni har visst ändå haft så många friare som det fins grå kattor. Hvad är det som gör er så betänksam? VAPPU. Det är många bugter på vägen, många krokar i sjön. RISTO. Ni är alltför försigtig. VAPPU. Bättre att se sig för än ångra bakefter. Lefverop höras ånyo utanför. Johanna nickar gladt med hufvudet. JOHANNA. Ser ni den där flickan, som klifvit upp på planket på andra sidan gatan? KATRI. Den där, som står där i månskenet och svänger så förskräckligt med armarna? Det är en Guds nåd och under att hon inte tumlar hufvudstupa ned på gatan. JOHANNA. Är det inte Hopptossan? KATRI. Jo, sannerligen är det inte hon. LAURA. Alldeles riktigt. Nu känner jag också igen henne. LOTTA. Hopptossan, den där? Aldrig i verlden. Hopptossan har inte varit sedd här i sta'n på ett halft år. Hvarifrån skulle hon nu ha flugit hit så plötsligt? JOHANNA. Det vet jag inte, men säkert är att det är hon. Snälla Katri, bed någon gå ut för att bjuda henne hit in till oss. KATRI.
Uppl. 0. godkänd hos Ridd. o. Åd. d. 19 Mars 1833I Preste-Ståridet d. 25 — —1 Borgare-Ståndet d. 2 5 •—• •— Bonde-Ståndet d. 25 •— ■— Riksens Ständers underdåniga skrifvelse, angående kostnaden får tryckning af RiksjStåndens Protocoll, jemte dertill hårande Bihang. I följd af stadgandet uti Riksdags-Ordningens 5g §, skola de hos Riks-Stånden hällne Protocoll och det till samma Protocoll hörande Bihang genom trycket utgifvas; och Riksens Stän - 28 "Underdåniga Skrifvelser'. derj som bestämt upplagans storlek, under nuvarande Riksdag, till 500 exemplar af Ridderskapet och Adelns Protocoll, 300 af Presteoch Borgare-Ståndens, samt 250 af Bonde-Ståndets, äfvensom till 500 exemplar af Bihanget, hafva beslutit, att den för tryckningen erforderliga kostnad må bestridas af de till Riksdags-utgifternes betäckande anslagne medel, likväl sålunda, att hvad genom prenumeration eller försäljning, till ett faststäldt pris af En Sk. B:co för hvarje tryckt ark, kan inflyta, varder i behörig ordning Statsverket godtgjordt; hvarjemte och då, enligt tillika meddeldt förordnande, Preste-, Borgareoch Bonde-Ståndens Protocoll för Urtima Riksdagen, area 1817 och 1818, böra utdelas bland desse Stånds nuvarande Ledamöter, men härvid förekommer, att Preste-Ståndets nyssberörde Protocoll blifvit tryckte, genom Ståndets Secreterares försorg och på hans eget förlag, Riksens Ständer bifallit, att så många exemplar af dessa Protocoll, som till utdelning bland Ståndets Ledamöter erfordras, äfven må utaf omförmäldte Statsanslag varda inlöste. Med anmälan af detta beslut, få Riksens Ständer nu hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att E. K.
IVIgj.t, meck snleönin^ Itärgk, nu ligkvg till Ikiliets 8län3er ökverlemngt gtt, i köreninA weck ökri^e i gkseencle ^ä Lgnlcens läne-rörelse vi3 clenng Iki!!i8clg^ vicltgAgncke kieslut, jemväl tillse, kturuvickg cken i omkörmälclg mätto kor 8tocliImIm8 Drätsel-Lommission kie^är^ki Lieelitiv-rätt wä linong lieviljgs. Lionel. Ngj:t körkilikver kkiliets 8tänc1er mecl gil Xon^I. lXZ6 oeki önnest stäcise välizeväoen. Dstum ut su^rs. 6 ^ k I. 4 0»^^. IriRerrs /s/or ^ Orekve //<?/ /, ^riReire ^ 1. k. IIok-LanLleren, XammkirRerren //k^e, 1. k. 8tut8-8eei-6t6rureu, Rorste Rxpedition8-8eereterJren 'Rillkörordnads §tats-8eer6tergr6n u^^läste bill justering ett, i enliZRek weil Kou^l. Uaj:ts körut meddelade NädiAg Reslut, körkattadt, viddetta Rrotoeoll Rila»dt körslaA till Rronosition tili Rikets 8tänder, angående sökt Lreclitivrält i Rikets 8täuders Rank kör 8toekRolms 8tads Orätsel-Lainmission ^ Rvilket korslag Rongt. Naj:t, uppå ^ats-kadets underdåniga tillstyrkande, taektes i Nällekgilla; oeR skulle, i öfverensstämmelse dermed, Nådig proposition under denna dag till Rikets 8tänder expedieras. Ilx RrotoeoIIo, 6^. ^/rrrriLb.