Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o s Motioner: 10:o från Bevillnings-Utskottet lill Bonde-ståndet, om ändrade straffbestämmelser för lurendrejeri — 5 i 6 — a. a. 17 Dec. a. a. 17 Dec. a. a. 17 Dec. a. a, 17 Dec. ll:o dito till dito om höjd postskjutslega — 5 i 7 — a. a. 17 Dec. a. a. 17 Dec. a. a. 17 Dec. a. a. 17 Dec. 12:o dito till dito om postkontorens utarrendering — 5 i 8 — a. a. 17 Dec. a. a. 17 Dec. a. a. 17 Dec. a. a. 17 Dec. 13:o dito till dito, om postskjutslegan — 5 i 9 — a. a. 17 Dec. a.a. 17 Dec. a. a. 17 Dec a. a. 17 Dec. 14:o dito till dito, om användandet af bränvinsmedlen — 5 i 10 — 21 Dec. å. 21 Dec. a. a. 17 Dec. å 17 Dec. 15:o dito till dito orri högre postskjutslega på Oland — 5 i 11 — a. a. 28 Dec. a. a. 4 Jan. a. a. 4 Jan. a. a. 31 Dec. 16:o dito till Borgar-ståndet, om sporteltaxan för tulltjensteman — 5 i 12 — a.a. 28 Dec. a. a. 4 Jan. a. a. 4 Jan. a. a. 31 Dec. 17:o från Lag-Utskottet till Bondeståndet, om upphäfvande af 7:de Kap. Byggnads-balken — 7 i 2 — a. a. 19 Nov. å. 19 Nov. å. 16 Nov. å. 16 Nov. 18:o dito till dito, om ändring i Kongl. Brefvet den 5 Februari 1808 — 7 i 3 — a. a. 23 Nov. a. a. 23 Nov. g. 23 Nov. a. a. 23 Nov. 19:o dito till Preste-ståndet, om underhållet af kvrkoväg — 7 i 5 — a. a. 30 Nov. å. 30 Nov. a. a. 3 Dec. a. a. 29 Nov. 20:o dito till Bonde-ståndet, angående stadgandena om lotteri — 7 i 0 — a. a. 28 Dec. a. a. 4 Jan a. a. 4 Jan. a. a. 31 Dec. 21:o dito till Borgar-ståndet, om ett tillägg till Handels-ordningen — 7 i 8 — a. a. 7 Jan. a. a. 7 Jan. a. a. 4 Jan. a. a. 4 Jan. 22:o dito till dito, om kontroller å Kommunal-rnyndigheter etc. — 7 i 9 — a. a. 14 Jan. a. a. 7 Jan. a. a. 4 Jan. 23:o dito till dito,
Riksgälds-kontoret mera inbringande än exempelvis nu är händelsen, då Riksgälds-kontoret icke ens till en Bankens understigande ränta kan utlåna allt, hvad kontoret har i kassa; och Banken skulle tillskyndas en vinst, hvilken dock blefve negativ, enär Rikets Ständer, som vid hvarje Riksdag hafva att förordna angående dispositionen af Bankens behållna vinst, kunna hänvisa den del deraf, hvilken icke erfordras för Bankens konsoliderande, till Riksgälds-kontoret, sorn på sådant sätt kan komma i tillfälle att hos Banken sjelf förränta Bankens egna vinster. Men den positiva 62 oell mest framstående fördelen af den ifrågasatta förändringen skulle för Banken uppkomma derigenom, att Banken kunde bättre, än nu är fallet, reglera sedel-utgifningen oell bibehålla Bankens sedlar vid deras rätta värde. För allmänna rörelsen bör förändringen vara särdeles välkommen, då genom densamma rörelse-kapitalet vinner mera stadga, helst indragning eller förminskning af Bankens låne-rörelse, när sådan ifrågakonnner, kan ske småningom. Låne-tillgångarne i Diskont-Verken skulle dessutom förökas och medlen erhålla jemnare spridning bland allmänheten, än som är möjlig under närvarande förhållanden, då Statens bägge verk, oberoende af hvarandra, besörja utlånings-rörelse. Revisorerne föreslå, med anledning häraf, att Riksgäl ds-kontoret må befrias från åliggandet att till allmänheten utlåna ägande kassa-behållningar, hvilka i stället, för beredande af vinst åt Riksgälds-kontoret, insättas å deposit-räkning i Banko-DiskontVerket. Men antagandet af detta förslag förutsätter oundvikligen förändringar i deo angående Diskonternas utlånings-rörelse nu gällande föreskrifter.
Men vigtigare inkast hafva mott; kunde en redlig uppgift af inkomst, antingen hos en hvar förutsättas, eller vore Beskattriingsmäns blick alltid nog klarsynt, för att genomskåda hvarje Medborgares sanna belägenhet, vore ock viljan alltid med förståndet i dessa vigtiga ämnen ense.— skulle 1810 års Bevillnings-Stadga gifva ett alltid tillfredsställande Resultat; men då uppgifternas ofelbara riktighet skulle hos en var förutsätta deri Medborgerliga anda, sorn beklagligen hos mindsta delen kari förmodas måste, med antagande af detta System , hela beskattningen komma att bero af ett godtycko, som farligt, äfven hos de mest upplysta män, måste vara det i högsta grad, när den såsom här, ofta måste öfverlåta* åt Personer , som lika sakna både förmågan af en djup forskning och det medborgerliga nit, hvarigenom man uppoffrar sig for sin pligt. Calculer hafva företedts , att stödja det uppgifna Pörslaget, — Sarskildte Ledamöter af Utskottet sysselsatt sig med deras granskning, erfarne Em betsmäns - Den 3 Juli. betsmäns biträde jämväl blifvit begagnadt, och. Resultatet som visat en inkomst nästan tredubbel mot hvad den högst varit förmodad , samt nära femdubbel mot den, hvaraf bevillningen för.år 1810 verkeligen utgått, har gifvit en bestämd öfvertygelse; att med förslagets antagande, utan att någon lindring blifvit beredd i medborgerlighetens bördor, Regeringen skulle sättas i förlägenhet, och Styrelsen komma att sakna den fasthet och kraft, hvarförutan Statens bestånd måste vackla. Utskottet har då ansett sig böra gifva åt 1812 års Bevillnings-Stadga, till sina grunder af erfarenheten pröfvad, de rättelser som dels af allmänna rösten högt påkallades, dels vid en noggran undersökning funnos oumgängeligen nödiga, antingen såsom allmän princip eller i dess särskildta detailler.
Bil, dotter af Ivalde och syster till Hjuke, med hvilken hon vardt upptagen af månguden. 67, 68. Billing, aftonrodnadens herre, varnernas höfding, fader till Rind och morfader till asaguden Vale. 7, 29, 90, 178. Bilskirner (Bilskirnir), binamn till Valhall. Prosaiska eddan, stödjande sig på ett uttryck hos skalden Gamli, antager med orätt, att Bilskirner är Tors borg. 32. Bivur (Bifurr), dvärg. Bjärt (Björt), en af Fröjas diser. 29, 126. Blain (Bláinn), binamn till Ymer. Blid (Bliðr), en af Fröjas diser. 29, 126. Blind (Blindr), kallad Illsluge (Bölvísi). Under detta namn uppträder Loke som rådgifvare hos konung Hadding. 158, 164. Blodighadda, en af böljans personifikationer. Se Bara. Blodighofe (Blóðughófi), Fröjs häst. Borgar (Borgarr, Borcarus), den förste domaren-jarlen i Aurvangalandet, Halfdans fader, 20, 22, kallas äfven Sköld. Bodn (Boðn), ett af namnen på Mimers källa. Borghild (Borghildr), densamma som Drott, Sköld-Borgars maka och Halfdans moder. Breidablik (Breiðablik), Balders och asmegirnas, d. v. s. Brimer (Brimir), binamn till Mimer. Äfven svärdsnamn. Brune (Brúni), dvärg. Budlungar. Se »Fader» och Danp. 20. Bure (Buri), gudarnes stamfader, Odens, Höners och Lodurs farfader. Bure (Buri), dvärg. Bur (Burr), Odens fader, gift med Beisla, Mimers dotter. 2, 4, 9. Byggver, Fröjs tjenare. Se Bejla. 9.
Föredrogos och biföllos StatsUtsk:s den 9 dennes p<å bordet lagda nedanniimnde Utlntin: N:o 209, i anledn. af väckt motion om anslag af allmänna medel för anskaffande af s. k. lifbergningsbåtar m. m.; N;o 210, i anledn. af viiekt fråga om användande af medel från anslaget till fångars vard och underhåll för upförande af en byggnad vid straff fängelset i Landskrona; ISTro 211, i anledn. af vackt motion om uphörande af en från Nya Elementarskolan i Stockholm till LandtbruksAkad:n årligen utgående hyres-ersättning; N:o 212, i anledn. af K. Propos.. ang:de användandet af de å statsanslaget för Båtsmansbeklädnaden åren 1849—1851 npkomne behållningar; N:o 213, i anledn. af väckt motion att de vid innev:de Riksdag beviljade lönetillökningar måtte i blifvande aflönings-stater uptagas i särskild kolumn; samt N:o 214, i anledn. af väckt fråga om förändring i de ang:de begrafningshjelps utbetalning till embetsoch tjenstemän gällande stadganden. Vid föredragning af Sammansatta Bevilln.- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s den 9 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 11, i följd af RiksStåndens olika beslut öfver Betänk. N:o 9, i anledn. af väckte motioner om dels posthemmanens och de gästgifveriskjutsskyldiges befrielse från postforsling och dels åtgärder till beredande af lättnad i nämnda besvär, bifölls Utsk:s deri till R. o. Ad. samt Borgareoch BoruleStm ställda inbjudning, samt lades förev:de Utlåt, i öfrigt till handlingarne. Föredrogos och biföllos Sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- o.
Förmågan dertill hade han ock sjelf, i sitt omkring 1785 antagna namn (”Thors eld”, eller ”eld af Thor”), velat beteckna. Den gentleman äfven i klädsel, som han varit redan under sin fattigaste tid279, fortfor han ständigt att vara. Vi veta, att han i Upsala hade gjort sig ej mindre bemärkt genom moderniteten och finheten af sin mörkblå slängkappa, äfvensom prydligheten af sin hatt, än genom sitt stolta anlets-uttryck och sin på firmamentet fästade uppblick. I allt sådant förblef han jemväl såsom Professor densamme. Hans röst var välljudande; och han förstod att begagna den. Svenska språkets skönheter framstodo, genom hans tal, hans föredrag, hans läsning, i den möjligast lifliga verkan. Af honom hade Häffner lärt Svenskans rätta musikaliska deklamation; och berömde sig deraf icke litet280. Ej heller kunde han upphöra, att vara Svensk. Intill sin yttersta stund, omfattade han sitt fädernesland med oförminskadt brinnande kärlek. Att dväljas bland minnen af svensk storhet och ära, var hans tankars vällust. Ja: han – så tvifvelsam i mycket annat! – var i sin uppfattning af vår Nords fornhäfder till och med Rudbeckian; hvarför ock Herders nit för Skandinaviska Mythologien281 gjorde honom denne vördade man dubbelt kärare. Af samma orsak steg ock, med hvarje år, Gustaf III högre i hans hågkomst och gunst: så att han slutligen blott med stor otålighet hörde något anföras till hans klander. – Också afslutade han just sin allrasista akademiska föreläsning med följande ord: ”Jag har nu uppräknat och karakteriserat några af Sveriges märkvärdigaste vetenskapsmän, och nämnt några bland de vigtigaste af Nationens storverk282. Kosciusko, under sitt vistande i Stockholm, skref i sin Dagbok: Dieu bénisse cette bonne et brave Nation! Med denna önskan slutar jag, för det nu förflutna halfåret, mina föreläsningar”. Och med denna önskan slöt han dem – för alltid! Tiden af Gustaf Adolfs långvariga vistelse i Greifswald var honom angenäm; den utgjorde ock, såsom det synes, hans sista ostördt glada dagar.
Jag får nu blott tillägga, alt jag alldeles icke tror bruksägarne stå under något förmynderskap af utländningens commissionärer, och att man med säkerhet kan antaga, att priset på jernet kommer att stiga i samma mån, tullen nedsättes. B. o. Ad. bestämde utförseltullen å den nu föredragna artikeln till 16 sk. pr Skåf. Fortsättningen af detta mål uppskjöts till eftermiddagsplenum. H. II. o. Ad. åtskiljdes kl. § till 3 e. m. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Tisdagen den 16 December 1834- Plenum kl. 6 e. m. Fortsattes pröfningen af Bevilln.Utskrs utlåt. N:o 4^ i anledn. af gjorda anmärkntr vid betänk. Wto 29, angtde stora sjötullsbevillningen. Jern: bandoch platt-, under ftum tjockt, bultoch galler-, samt sänksmide, rundt eller kantigt, knipoch fyrkant af ■§• tum och derunder, skäroch klipp-jern, saltpanneplåtar, tum tjocka och deröfver samt af 12 tums bredd och deröfver: införseltull. Hr Stuart, Carl Gust.: Sedan R. o. Ad. bestämt införseltullen å stångjern till 8 r:dr eller 5o proc. af tullvärdet, vill jag visserligen ej yrka, att enahanda tull å bandoch plattjern öic. må nedsättas till lägre belopp, än hvad 17 H. 33 258 Den 16 December c. m. Utsk. föreslagit eller io r:dr, som också utgör 5o proc:s tull; men jag anser mig dock böra på förhand reservera mig mot R. o. Ad:s härom fattade beslut. Utskrs förslag bifölls. Hr Dalman, Wilh. Fredr., instämde i Ilr Stuarts reservation. Samma artikel, utförseltull. Frih. Rantzou, Joli. Alb.:
JVs 20, i anledn. af RiksSttns beslut och återremisser vid behandling af Utskts Betänk. JVs 13, med förslag 'till förordring, angtde vilkoren för bränvins försäljning. Sedan R. o. Ad. i sednaste plenum fattat sitt beslut om § 14, motsvarande 14:de och 15:de §§:na i R. o. Adts beslut, förekom nu 15:te punkten, ang:de § 13. Efter det Hr Gr. o. Landtm, omnämnt, att ifrågavartde § saknade motsvarighet i R. o. Adts förut fattade beslut, yttrade Gr. Lagerbjelke, Gust.: Utsk. har vid refereringen af R. o. Adts beslut, i afseende å denna §, begått ett misstag. R. o. Ad. beslöt nemi., att afslå den 15:de §:n, men att, på det att nnmmerföljden icke skulle behöfva ändras, insätta i den afslagna §:ns ställe ett stadgande, som stod i sammanhang med R. o. Adts beslut, angtde 14:de §:n. Det är således af Utsk. oriktigt att säga, att 15:de§:naf R. o. Ad. erhållit en förändrad lydelse, då ett belt och hållet med den af Utsk. föreslagna § intet sammanhang egande stadgande blifvit af Ståndet beslutadt. Hvad nu Utskts 15:de § beträffar, anser jag det vara ganska riktigt att afslå densamma. Om ett serskildt, att jag så må säga, krogår skulle införas, skulle deraf äfven följa många och icke obetydliga olägenheter, i afseende å skattens upbärande och redovisande. Det är gifvet, att räkenskaperna öfver Kronans öfriga upbörd icke skulle komma att öfverensstämma med krögeriets räkenskaper. En annan olägenhet är den, att en TaxeringsKommité, som sammanträder t. ex. våren 1855, måste taxera krognäringen för en del af året 1854, eller från d. 1 Okt. till årets slut.
StatsUtskottets åliggande, att uti ioo Stnts-Utskottets ett sammanhang eller på en gång för Ii. IL Si:r uppgifva och föreslå Statsoch Riksgäldsverkens behof, sedan nödige indragningar och besparingar blifvit iakttagne; denna föreskrift anser jag, för min del, böra pä det sättet verkställas: Att Höglofl. StatsUtskottet upprättar, i lika form med K. M:ts Nådiga Proposition till R. St:r, angående StatsVerkets tillstånd och behof, en framställning till R. H. St:r, sora upptager underclassificationer hvad som utöfver RiksStatens utgifter blifvit genom K. M:ts serskilda Nådiga propositioner eller motioner i RiksStåndenOpåkallad! såsom Statsbidrag eller Lån. — På detta sätt skulle alla Statens utgifter blifva systematiskt uppställde i ett sammanhang och på ett ställe, under 2:ne Titlar, nemligen : Anslag till RiksStatens Tio HufvudTitlar, enligt K. M:ts' Nådiga Proposition om StatsVerkets behof af den i3 nasti. November, anslag till serskildta Statsutgifter utöfver RiksStaten , enligt K. Propositioner och Riksdagsmäns motioner. Hvilket senare anslag kunde indelas i lika beskaffade HufvudTitlar, som RiksStaten. Då dessa AnslagsSummor jemfördes med Stalslnkomsterne , vore öfversigten snart uppfattad och en fullständig ledning lemnad R. H. St:r, för så väl pröfningen af det hela, som för hvarje serskildt inkomsteller utgiftsartikel. För beredningen af ett sådant RiksDebet och Credit torde erfordras, att H. StatsUtskottet till R, H. St:r först allemnar Utlåtanden öfver sådane begär - Betänkande n. rot ta StatsUtgifter, hvilka af Höglofl. StatsUtskottet afstyrkas, för att deröfver inhemta R. Sits beslut, såsom inverkande på anslagens uppgörande af StatsUtskottet. Genom denna åsigt, har jag ansett mig hindrad instämma i Höglofl.
Man säger visserligen att qvarnar och dylika inrättningar, när de förlora sin förtjenst, skola i samma förhållande slippa utskylderna lill vägarnes underhåll; men tron J väl mine Hrr alt vederbörule taxeringsman, hvilka de än må blifva, blifva lika så släpphändta med skatten, som R. St. måhända blifva i hänseende till näriogsgrundsattserna. Jag tror det icke och min erfarenhet såsom embetsman har visat, för hvilka faror den är utsatt, som beror af taxeringsman. 1 samma mån, man afskaffar ständiga räntor, lärer man få inse huru mycket man i säkerhet förlorar. Jag tror alltså att man gör rättast att afstå Ulskins betänk,; och jag hemställer vördsamt till R. o. Ad. alt detta måtte blifva Ståndets beslut. Frih. Cederström: Jag anhåller att få tillägga några ord till hvad jag förut yttrat i anleda, af lltskms betänk. Det borde i alla lagstiftningsfrågor vara en regel att, innan man föreslår förändringar i ett lands författningar, så bör man göra sig fullkomligt reda för hvad som deraf följa skall, och huru man skall kunna komma till det mål som sökes. Om man skulle, emot verkliga förhållandet komma till det resultat, alt del linnes någon rättvis grund för hvad Utskm här föreslagit R. St. att hos K. M. begära, så uppslår den andra frågan, huru är detta verkställbar^ har Utskm gjort sig reda för de beräkningar som lill verkställande af dess förslag skulle göras öfver fördelningen af Vägunderhållet i Sverige? Det vore rätt intressant ali komma till den ziffra, som blir utgångspunkten, nemi. huru mångå alnar väg skulle tillkomma hvarje hemman och efter hvilka grunder vägstycken skulle fråntagas de hemman, som nu underhålla dem, och tilldelas andra hemman. Vi hafva haft åtskilliga svårigheter med sådana förändringar här i landet, och man bör icke tillskapa nya, som möjligen kunna leda till samhällsupplösande förhållanden. Man kart visserligen tycka att frågan här är oskyldig, då här icke är fråga om annat än all några inrättningar skulle komma att deltaga i en skyldighet, som de förut varit befriade från, och detta betvdei' 8 11, 20
Gradman, i afgifven förklaring, anfört, att då Iägersmåls-böter icke vore ett vite eller ensaksböter, hvilka endast blifvit i ofvanåberopade Kongl. Förklaring undantagne ifrån den stadgade allmänna principen, alt icke flera än ett straff borde ega rum, fastän olika brott blifvit föröfvade, å hvilka enskilda bestraffningar äro i Lag utsatte, bade Tings-Rätten ansett sig böra så förfara, som det anmärkta Utslaget innehåller; men sorn jag funnit Lagens stadgande i 53 Cap. 3 § Missgérnings-Ralken, att den man, som gjort lönskaläge, men ej orkar böta, skall plikta första gången med i4 dagars fängelse, eller arbeta vid Kyrka, Slott eller Fästning, såsom varande ovillkorligt och innefattande ett bestämdt undantag ifrån de allmänna förvandlings-grunder, hvilka i 5 Cap. 2 och 4 §§ Straff-Bal ken äro lagde, desto mindre hafva blifvit ändrad t genom ii punkten i 1807 års Kongl. Förklaring, sorn deruti finnes uttryckligen förordnadt, alt evalvation eger rum allenast af fängelse vid vatten och bröd, eller ock spö, eller ris, men under dessa kroppsstraff icke borde kunna hänföras hvad som med enkelt fängelse förstås; så hade jag, till förekommande af sådan orätt Lag-tillämpning, funnit mig föranlålen anmoda Advocat-Fiscals-Embetet i Kongl. Majits och Rikets Götha HofRält, att hos Kongl. IIofRätten begära sådan pröfning af Södra Wedbo Härads Tings-Rätts förfarande, genom ifrågavarande Utslag af den 9 Maji 183 r, att det måtte varda vice Häradshöfdingen Gradman förständigadt, det han i den saken bort ställa sig Lagens föreskrift i 53 Cap. 3 §. Missgernings-Balken till efterrättelse. Öfver de i detta ämne vexlade skrifter emellan Advocalfiscalen, Herr Lagmannen och Riddaren af Kongl. Nordstjerne-Orden O.
Till fond för understödjande af mindre hamnbyggnader och årensningar har Kongl. Maj:t i flen nådiga Propositionen om Statsverket föreslagit anvisande af 20,000 R:dr årligen, eller för de tre åren 1801—1863 tillsammans 60,000 R:dr Runt. Enär de medel, till enahanda belopp, som af Rikets sednast församlade Ständer för samma ändamål beviljades, blifvit af Kongl. Maj:t till särskilda företags understödjande disponerade, samt Styrelsen för allmänna Vägoch Vattenbyggnader, med anmälan att åtskilligo arbetsplaner till mindre hamnbyggnader Stats-Utskottets Utlåtande N:o 120. 15 och årensningar voro hos Styrelsen hvilande, till Kongl. Majit hemställt att en fond å lika belopp sorn vid förra riksdagen måtte under nästkommande trenne år för ifrågavarande ändamål anvisas, anser sig Utskottet, i öfverensstämmelse med Kongl. Majits af Vägoch Vattenbyggnads-styrelsen förordade förslag höra tillstyrka: 13:o att Rikets Ständer, till fond för understödjande af mindro hamnbyggnader och årensningar, måtte till Kongl. Majits disposition anvisa en summa af (10,000 Ridr Runt, att från Riksgäl ds-kontoret utgå med 20,000 Ridr för hvartdera af åren 18G1, 1862 och 1863. Kongl.
Också äger kamereraren för närvar, icke vid Riddarhuset att påräkna så mycket biträde sorn erfordras för att collationer en anordningslista, en uträkning eller dylikt. Att undvarandet helt och hållet af biträde vid åtskilliga af ofvannämnde kamereraren åliggande flerahanda göromål icke låter tänka sig, är lätt att inse. Kamereraren måste således pä egen bekostnad och genom egen omtanka bereda sig erforderligt biträde. Af allt detta torde således kunna inhemtas, att utöfvandet af Ridd.kamereraretjensten svårligen i nuvar. omständigheter låter förena sig med någon annan tjenstebefattning, samt alt hans löneförmåner ingalunda äro så rikligen tilltagna att de tåla betydliga afdrag, för beredandet af de biträden, som, till tjenstens ordentliga skötande, oundgängligen erfordras. Ridd.kamereraren, som bekläder den enda kameral tjenst, som inom Riddarhuset finnes, äger således intet hopp om ytterligare befordran och kan, enligt nu gällande stadganden, endast påräkna att, efter 20 å 30 ja 50 års oafbruten tjenstgöring, möjligtvis erhålla en pension, dock ej till högre belopp än 225 r:dr. Derjemte blef nu bordlagdt ett från Ridd.Ulsk. inkommet förslag till R. o. Ad:s underd. skrifvelse till K. M., ang:de fortfarandet af en årlig capitationsafgift utaf hvarje adelig mansperson, som betalar bevillning af lön eller förmögenhet; hvilket förslag var af följande lydelse: Stormäkligste Allernådigste Konung! Då den s. k.
Palm stedt beviljade pension; 15:o Af Prosten Gahne, om anslag till förbättrade löner åt officerarne vid Gottlands land-beväring, jemte hvad dervid blifvit yttradt och anfördt; Prot.-Utdrag den Ä December 1856. 99 16:o Af Biskop Björck, om anslag till skolhusbyggnad i Götheborg; 17:o Af Kontrakts-prosten Rundgren, angående Norrköpings läroverks uppflyttning lill högre elementar-läroverk af 3:dje klassen, jemte Prosten Wdhlanders i anledning deraf afgifna yttrande; 18:o Af ProstenCollén, om förhöjdt anslag för påskyndadt utgifvande af "Diplomatarium Suecdnum” och ”Scriptores rerum, Suecicarum medii cevi, ’ tillika med dervid afgifna yttranden; 19:o Af Prosten Eurén, om förhöjning i pension åt förre Stallmästaren Mauritz Westfelt; 20:o Af Prosten Lagergren, om årligt anslag af 6,000 R:dr Banko till Kongl. Musikaliska Akademien, jemte ett af Prosten Söderberg, i anledning deraf angifvet yttrande; 21:o Af Biskop Fabler antz, angående bibehållandet af särskilda pedagogier i städerna Hedemora och Säther; 22:o Af samme motionär, om pension åt framlidne Kansli-rådet P. Malm ströms efterlemnade enka; 23:o Af Lektor Sondén, angående förbättring af komministers-boställen; 24:o
Slutliqviden sker visserligen icke förr än i Maj, men om K. M. förordnar att officerarne skola utfå sina fulla löner från ränterierna i början af Mars, eller på samma tid som första löneutbetalningen nu sker, har alltid så mycket uppbördsmedel då influtit att ränterierna utan ringaste svårighet kunna verkställa löne-liqviderne. Hvad beträffar Utskits förslag att räntetagarne skulle erhålla sina löner kostnadsfritt, bär dermed icke kunnat menas annat än att tjenstemännen skulle erhålla dem lika kostnadsfritt som förut. Redan nu afgår provision till regementsskrifvaren; samma provision skulle då afgå till kronans uppbördsman. För låntagaren torde det vara likgiltigt, antingen regementsskrifvaren eller kronofogden förrättar denna uppbörd. — Ilr von Troil har framdragit en den sorgligaste tafla öfver de oerhörda arbeten, hvarmed landstatens tjenstemän äro öfverhopade; jag tror dock att dessa Hrr gerna åtoge sig denna nya uppbörd, om de blott finge den provision, jag omnämnt. Att de nuv:de regementsskrifvarue skola hafva ersätt - Den 11 Mers. 69 ning för hvad de förlora, anser jag billigt; detta har Utsk-.t äfven påpekat. När sedan nya tillsättes, upphör detta förhållande; jag kan nemligen icke tro att ackorderne beräknas efter provisionen, utan efter den kontanta lönen. Behöfves någon förbättring i detta, förmodar jag att det vore möjligt sammanslå auditörsoch regementsskrifvare-tjensterna. Jag känner icke tillräckligt förhållandet med kyrkotionden för att inlåta mig på detta ämne; troligen kommer Gr. Mörner sjelf att närmare utreda denna sak. Den alfvarsammaste anmärkningen mot förslaget är naturligtvis den, att det skulle förorsaka en rubbning i indelningsverkets grunder, de der alla så noga sammanhänga, att det, enligt en talares åsigt, icke låter sig göra att rubba en enda, utan att samtidigt ändra alla. Det förefaller mig dock, som om Utsk:t visat att detta verkligen låter sig göra, då Utsk:t tillstyrkt den ena delen af Gr. Mörners motion, men afslagit den andra.