Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Uppå af Herr Talmannen gjord framställning, beslöt Borgare-Ståndet, för sin del, det böra Piikets Ständer, uti underdånig skrifvelse, hos Kongl. Maj:t, med anledning af 109 § Regerings-Formen och 80 § Riksdags-Ordningen, i underdånighet begära förlängning af innevarande Riksdag En månad, räknad från den 25 dennes. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets utlåtanden: 3N':o 23, i anledning af Rikets Ständers, åren 1841 och 1843, för - Prot.-Utdraga den g October 1844' 21.'» samlade revisorers berättelser, angående granskning af de under Kongl. Commerce-Collegium ställde fonder och medel: 9 och 10 punkterna lades till handlingarne, och öfriga punkter af utlåtandet, N:o 23, biföllos; och N:o 24, angående föreslagen nedsättning i räntan för ull-discont-cre~ ditivet, samt begagnandet af en del utaf samma ereditiv för manufacturdiscont-fondens förstärkning: Godkändes. S. D. Föredrogos och remitterades till Stats-Utskottet: l:o Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse al den 10 sistlidne September, i anledning af väckt fråga om bildande af ett National-museum, och 2;o Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition af den 23 sistlidne September, rörande anslag till inköp af boställe till en capell-predikant i Undenäs församling inom Skaraborgs Län. S. I). Föredrog os ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets betänkanden och memorial: N:o 11, i anledning af väckt motion om indragning af Landshöfdinge-embetena m. m.: Ståndet lät bero vid detta betänkande; N:o 12, i anledning af väckt fråga om förändring i föreskrifterna om indelade soldaters tillträdande af torp, med afseende på soldaternas ålder:
Banco; Uppgående den utaf desse Skogar bestämde Grundränta årligen till 44 Tunnor 2X kappar Spannemål; dock beror antagandet af köpeanbudet för sistnämnde eller Immetorps Allmänning 14,684 R:dr 16 skill, nämnde mynt, ännu på Eders Kongl. Majrts Nådiga bepröfvande. Vid de innevarande år af Eders Kongl. Majrts Befallningshafvande, till följd af i8o5 års Nådiga Förordning om Skogarne i Riket anstälde Undersökningar å de i Länet befintlige Nio Härads-Allmänningar, funnos Intressenterne icke vara böjde för antagandet af det å krono-parkerne införde omformäldte förändrade hushållningssätt, hvilket likväl, jemlikt 1827 års Skogsransaknings-beslut sedermera vid afverkningar å Hardemo Härads Allmänning blifvit begagnadt. Genom uteblifne frö-år, sedan trakthuggningen 4 sistnämnde Skog infördes, hafva de afbrukade trakterne ej förr än innevarande års höst kunnat ordentligen besås, hvilket medfört tvekan hos All - IO mogen om nyttan af detta hushållningssätt, så mycket hellre, som medlet för åstadkommandet af den fälde traktens hastigare återväxt, än den naturen sjelf tillvägabringar, ansetts beroende af tillfälligheten huru lång tid emellan hvarje frö-år kan förlida; dock hafva delägarne i merberörde allmänning öfverenskommit, att tills vidare med trakthuggningen fortfara, för att derunder hinna öfvertygas om dess iner eller mindre användbarhet. Ortens andra hufvudnäring utgöres af Bergsbruket_, för hvars tillstånd under ifrågakomne tid Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande nu går att i underdånighet redogöra; och anmärkes härvid först Grufvudriften och Malmtillgångarne: Isåsa Silfver-, Blyoch nu mera äfven Koppar-Grufvaj i Lerbäcks Sockenj, har de sednare åren endast tidtals blifvit bearbetad; derunder, så vidt anmäldt blifvit, någon Silfvermalm ej erhållits; hvaremot Kopparmalms vinsten år i S31 uppgick lill nära 1,660 Skeppund.
Sedan numera handel och industri icke längre äro inskränkta endast till städerna, Och ett lifligare affärslif finnes äfven på landet, behöfva de till följe deraf uppkommande rättstvisterna en snarare lösning, än först efter fyra månader. Om vi skulle vänta med alla förändringar tills regeringen framlägger förslag till ny rättegångsbalk, är jag säker att flere tiotal af år skulle gå förbi, utan att något vidgjordes; och saken tål icke att längre uppskjutas. Het har derföre varit Utsk:ts mening att de behöfliga förändringarne Den 7 Mars f. m. 143 skulle efter hand vidtagas, och jag tror att den rätta början härmed är gjord. Jag vill nu öfvergå till de af de öfrige talarne framställde anmärkningar. Man har sagt, att fråga om lönereglering för underdomarena borde väckts i sammanhang med det nu framställda förslaget, iletta är en fråga af särdeles grannlaga beskaffenhet. Jag är rädd att vidröra en sådan institution som våra underdomstolar på landet, emedan jag anser den god, och deröfver ingen har klagat, och jag vill ej tillstyrka fixa löner, emedan jag fruktar att de skulle bli för små, och det är af vigt att underdomaren, som bör utöfva ett stort moraliskt inflytande, är väl aflönad. En sådan förändring har skett i Danmark, och det klagas der öfver att underdomarena icke kunna bibehålla sina platser. Hos oss, der folket sjelf utför sina rättegångar, är det af största vigt, att de hafva förtroende för sin domare. Jag vill derföre icke ingå till K. M:t med anhållan om en åtgärd, hvarigenom denna inrättning skulle rubbas. Men äfven om jag har orätt i denna min åsigt, vill jag icke göra någon framställning om lönereglering i sammanhang med det nu väckta förslaget, emedan det vore att undanskjuta detta och draga ut på tiden dermed, hvilket jag anser vara skadligt. Hvad sedan angår frågan 0111 tillsättande af en notarie eller protokollsförare vid underrätterna, kan jag icke gilla lagberedningens förslag derom. Domaren måste alltid vara ansvarig för protokollet, och jag vet då ej hvartill en särskild protokollsförare skulle tjena; domaren kan dertill använda det biträde han vanligen har.
Med bifall till denna Rikets Ständers framställning har Kongl. Maj:t under den 24 November 1857 låtit utfärda nådig kungörelse i ämnet. 136:o af den 24 Oktober 1857, i fråga om kostnadsersättning till militäre, civile och ecklesiastiske tjenstemän för en del resor i tjensteärenden (140). 1857 den 24 November i underdånighet anmäld och remitterad till Krigskollegii, Förvaltningens af Sjöärendena samt Ivammarkollegii underdåniga'utlåtande, hvilket ännu ej inkommit. 137:o af den 24 Oktober 1857, angående förtydligande af Kongl. Kungörelsen den 11 Augusti 1854 i fråga om ersättning till Nämndemän och Fjerdingsmän för extra förrättningar (141). 1857 den 24 November i underdånighet anmäld, då Krigs-kollegium, Förvaltningen af Sjöärendena spint Kammarkollegium anbefalldes att afgifva gemensamt underdånigt utlåtande i ämnet, hvilket ännu ej skett. 138:o af den 24 Oktober 1857, angående understöd af allmänna medel för uppehållande af gästgifveri vid Malmagens by i Jemtlands län (142). Jemte det Kongl. Majit under den 4 December 1857 delgifvit Kammarkollegium och Statskontoret Rikets Ständers i ämnet fattade beslut, har Kongl. Majit anbefallt Kammarkollegium att derom underrätta Kongl. Majits Befallningshafvande i Jemtlands län, för vidtagande af de åtgärder, som af beslutet kunde föranledas. 139:o af den 28 Oktober 1857, angående åtgärder till ordnande af skjutsningsbesväret (143).
Riksdag gjordes enahanda framställning af samme motionär, och dåvarande Stats-Utskott, som afgaf yttrande i frågan i sammanhang med väckt förslag om bestämmande af pensions-understödet för båtsmän, fann visserligen förbättring i afskedade soldaters och båtsmäns vilkor vara önskvärd, men, dels Slals-Ulxkotlets Utlåtande, N:o 171. 9 dels med afseende derå, att högst betydliga summor skulle erfordras för åstadkommande, på föreslaget sätt, af förhöjning i de då fastställda pensions-beloppen, dels med hänsigt dertill, att ärendet saknade fullständig utredning, ansåg Utskottet särskildt statsbidrag icke böra ifrågakomma, helst, enligt Utskottets förmenande, det åsyftade ändamålet, pä annat sätt, till en del borde kunna uppnås. Utskottet stödde denna åsigt på det förhållande, att den till soldatens pensionerande afsedda Wadstena Krigsnianshus-kassan på sednare åren så betydligt tillvext, att Rikets år 1849 församlade Revisorer ansett kassan vara i tillfälle att bättre än dittills skett, motsvara sitt egentliga ändamål och lemna någon tillökning i det ringa gratialist-understödet, samt att Krigs-kollegium, uti afgifvet underdånigt Utlåtande, förklarat, att Kollegium icke skulle underlåta att, om och när en sådan förhöjning utan äfventyr för kassans tillstånd eller rubbning i grunderna för dess förvaltning kunde ega rum, derom hos Kongl. Majit göra underdånig framställning. På grund häraf och då härtill äfven kom, att Invalidhus-fondens inkomster blifvit ställde, till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition, hemställdes, att berörda motioner måtte få förfalla; hvilken hemställan jemväl af Rikets Ständer gillades. Enligt hvad Utskottet nu inhemta!, hafva sedermera stadganden blifvit meddelade, åsyftande att bereda förbättrade vilkor åt afskedade soldater, hufvudsakligen likväl åt deni, sorn uppnått den högre ålder, att de kunna antagas sakna förmåga att genom arbete sjelfva bidraga till sitt uppehälle.
Sorn Nej vunnit, hafva Rikets Ständer, med bibehållande af fördelningen i två rubriker ofärgadt och Järgadt, stadgat, för den förra 1 R:dr 24 sk. värde och 24 sk. införselstull, samt för den sednare 2 R:dr 32 sk. värde och 36 sk. införselsafgift, allt per skålpund. n3:de Voteringen (4:o). Den, som, lika med Preste-, Borgareoch B mde-Stånden, anser, att folden bland smidt eller valsadt jarn utaf Utskottet föreslagna rubriken all annan (Spik än af två tums längd och derot ver) samt allt Manufadur-och handtverks-smide, ej specificeradt skall bestämmas ett gemensamt värde af 3 R:dr och införselstull af 1 R:dr*per skålpund, röstar Ja; Den r Förstärkta Stats-Utskottets Memorial, N:0 i"]4' Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, kommer, i Öfverenstämmelse med Ridderskapet och Adelns beslut, rubriken att fördelas i två, nemligen, den ena, all annan (Spik än af två tums längd och deröfver) med 32 sk. tullvärde och 8 sk. införselstull skålpundet, samt den andra, Manufacturoch handtverks-smide, ej specificeradt, med införselstull af 33 R:dr 16 sk. för ett tullvärde af 100 R:dr och följande stadgande: ”minsta värdet bestämmes till 1 R:dr skålpundet och hvarje serskildt slag bör till både vigt och värde angifvas." Voteringen har utfallit med 78 Ja och 41 Nej.
Härförutan är det emellertid Utskottets öfvertygelse, att elgslägtet, hvars förökelse ilerestiides under de sednare åren icke kan bestridas, ej utrotas eller lider någon skadlig minskning genom jagt derå under deri tid af året, som nu gällande förordning, af den 30 September 1833, medgifver, nemligen Augusti, September och Oktober månader; utan är det jagandet under den icke tillåtna tiden, företrädesvis vintren, som, i anseende till dels lättheten att åtkomma djuret, dels den omständigheten, att med elgkon också dödas det foster hon då bär, så olycksbringande inverkar på möjligheten att bibehålla en tillräcklig afvel af detta förträffliga villebråd. Det kan derföre icke vara riktigt, att genom förbud mot elgens jagande under en tid, då, till följd af naturliga förhållanden, jagten låter förena sig med slägtets bibehållande, åstadkomma likasom en motvigt mot verkningarne af en jagt, utöfvad på en olämplig tid; utan måste det i stället vara lagstiftningens uppgift att söka förhindra den sistnämnda. För vinnande af detta ändamål synes likväl det för närvarande bestämda ansvar för olollig elgjagt, bestående dels i 73 R:dr böter, dels i skyldighet att ersätta det dödade djurets värde, som, i händelse djuret ej tillrättaskaffas, så att uppskattning kan ske, ej får sältas ringare än 73 R:dr Runt, icke tillräckligt verksamt; och skälet dertill ligger i dagen. Då nemligen en elg i medeltal lemnar ojemförligt större vigt kött, än ett vanligt slagtkreatur af ovslägtet, med hvars kött det förra i godhet är fullt jemförligt, hvadan derför ock betalas lika pris; följer deraf, att elgskytten mycket väl kommer ut med att betala både plikten och den stadgade ersättningen för ett i förbuden tid skjutet djur; och den behållning han får öfver, blir ännu betydligare i händelse han, såsom ofta är fallet vintertiden, då elgar med lätthet kunna jagas och skjutas, lyckas åtkomma liera stycken, enär böterna icke blifva större, än om han allenast dödat ett enda djur.
Vid det af Utskottet i denna § införda 4:de morn., som blifvit utan förändring antaget af Presteoch B onde-Stånden, hafva deremot Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet beslutat ett tillägg af följande lydelse: ”såvida ej annorlunda öfverenslcommet är", hvilket tillägg dock, såsom godkändt endast af tvänne Stånd, måste anses hafva förfallit. § 68 lyder enligt de Kommitterades förslag, mot hvilket Utskottet i denna del icko haft något att erinra, sålunda: ”Stämma för uppbörd af sålunda debiterade kommunal-utskylder skall kungöras florton dagar förut och på lämplig ort inom kommunen, föro Februari månads utgång, förrättas af kommunalnämnden eller vissa dess medlemmar.” Denna § har blifvit af Bonde-Ståndet antagen utan tillägg eller ändring. De öfriga Stånden åter hafva dervid gjort tillägg, som enligt Ridderskapet och Adelns samt Preste-Ståndets beslut skulle hafva följande lydelse: ”såvida icke kommunalstämman finner skäligt att på annat sätt om uppbörden förordna” — men enligt Borgare-Ståndets beslut skulle lyda sålunda: ”såvida ej kommunalstämman ”finnér skäl att om uppbörden annorlunda förordna.” Då således i afseende på redaktionen af ifrågavarande tilläggs-stadgande, hvars innehåll är genom tro Stånds beslut godkändt, så obetydlig skiljaktighet förefinnes emellan den af Borgare-Ståndet antagna å ena sidan och den, hvarom Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet äro ense, å andra sidan, får Utskottet vördsamt inbjuda Borgare-Ståndet att med frångående af sitt beslut i afseende på redaktionen af det tillägg, som bör vid slutet af 68 § inflyta, godkänna den redaktion af samma tillägg, som blifvit af Ridderskapet och Adeln samt PresteStåndet antagen. f Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial 193.
Min åsigt är den, att, om man vill hafva en officerskorps, som utgöres af kompletta sjöofficerare, så måste man befria dem från att skaffa sig en mängd onödiga kunskaper, ty det är ju klart, att sjömanskap är icke endast en säker kunskap om allt hvad dertill hör, en säker kunskap om på hvilken punkt man befinner sig, utan dertill fordras att, så vidt som möjligt, hafva varit i tillfälle att se, huru man under alla möjliga förhållanden må reda sig. En sjöman, som icke varit under sådane förhållanden, som icke varit ute för en sådan orkan, som förekommer i de vestliga håfven, som icke varit så hårdt ansatt, att lian måst kapa master och rår, han är icke någon komplett sjöman, ty det kan hända, att i en ny kasus han icke vet, huru han skall göra, och å sjön hänger fartygs och besättnings ve eller val på beslut, fattade i ögonblicket, sällan på beslut, fattade efter flera minuters eller hela timmars öfverläggning. Det är då naturligt, att, om en sjöofficer skall derjemte söka skaffa sig vana vid och kännedom om skärgårdsartilleriets öfningar och alla de olika slag af exercis, som der förekomma, så är det omöjligt att han kan blifva lika skicklig som den, hvilken får använda all sin tid till att skaffa sig dessa kunskaper. Detta är icke någon ur theorien hemtad framställning, utan den är tagen ur erfarenheten. Jag har hört en stor mängd sjöofficerare bland dem, som ansetts vara mycket skickliga, beklaga sig deröfver, att de icke fått tillfälle att förvärfva sig den erfarenhet, som varit erforderlig, och funnit sig underlägsna vid jemförelse med individer inom främmande länder. Våra officerare hafva ändock sökt göra hvad de kunnat; ganska månge af dem hafva varit i främmande tjenst med af staten lemnadt understöd, som dock icke varit större än att de af egna medel måst förvärfva sig den skicklighet, som organisationen af vårt sjövapen icke kunnat förskaffa dem. Detta skäl anser jag så vigtigt, att alla små betänkligheter måste derför vika.
Justerades prot.utdrag, angule sistnämnde 2 remisser till Statsoch BancoUtskm. Upplästes till justering och godkändes pleni-prot. för d. 1 dennes. Före - De ii 7 Augusti. 129 Föredrogs och lades på hordet: SlatsUtsk:s meni. N:o 4, med Sterlemnande af en utaf Hr Ribbing, Arvid, väckt motion om de i afseende på folkskolorne vidlagnc åtgärder, samt Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:s mern., ang:de ökadt cancelliki träde. II. R. o. Ad. åtskildes kl. 3 e. m. In fidem piotocolli, silbert Munck. Lördagen den 10 Augusti 1844. Plenum kl. 10 f. m. Justerades eli prot.uldr. för d. 7 dennes. Öppnades Hrr Electorers listor till val af 2:ne ledamöter i Hevilla.-, en ledamot i Bancosaint 2:ne ledamöter i Allm. Besv. o. Ekon.Utsk.; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde i Bevillning.sUtskottet: efter N:o 313. Hr Drakenberg, Fullm. Hr von Schantz, Cari Jacob, och i\T:o 1036. Hr Reuterskjöld, Carl Leonhard: N:o 456- Hr Aminoff, Johan Fredrik, och N:o 1923. „ Ridderstam, Fullm. Frih. Hermelin, August Söderling; Banco-Utskottet: efter N:o 1703. Hr Blomereutz, Fullm. Hr af Geierstam, Gustaf Emanuel: N:o 2320. Hr Akerman, Fredrik; Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: efter N:o 1987- Hr Liljestråle, Otto, samt N:o 2018. Hr af Forselles, Adam: N:o 1038.
Minsta persedel-enheten för helt mantal och för de mindre hemman, utjordar och andra lägenheter, hvilka i jordeboken upptagas under särskild nummer eller med särskild åsatt ränta, är uti: spanmål 1 kappe, smör I lispund » tackjern 1 » bergsvigt. (S:o. De persedel-räntor, hvilka för hvarje län eller del deraf bestämmas såsom hufvudränte-persedlar, undergå till sitt nuvarande belopp ingen annan förändring än den, som antingen kan vara en följd af någon räntepersedals förvandling till annan hufvudrän te-persedel eller blifver föranledd af nästföregående 4 och 5 punkter, eller ock af de särskilda stadganden, hvilka för länet eller någon del deraf aro här nedanför bland de samma län enskildt rörande föreskrifter intagne. Dock böra, i de orter, der afraden består af flera slags spanmål, mjöl, malt, m. m., de olika slagen, så vidt ej annorlunda särskildt föreskrifves, förvandlas till sådan spanmål, hvaraf ortens kronotionde består; skolande förvandlingen verkställas i öfverensstämmelse med föreskrifterne uti 3:dje och 5:te punkterna. 7:o. Alla mjölqvarnar nu åliggande räntor i spanmål och mjöl förvandlas till sådan spanmål, hvaraf ortens kronotionde består; och verkställes förvandlingen i öfverensstämmelse med föreskrifterne i 3:dje och 5:te punkterna. 8:o. Der något enskildt verks privilegier nu lägga hinder för genomförandet af förevarande förenkling uti grundräntorna, skall det, i den mån förenklingen nu ej kan ega rum, tillsvidare och intilldess sådane hinder kunna lagligen undanrödjas, förblifva vid hvad för närvarande är stadgadt. 9:o.' Hittills i jordeböcker och redogörelser särskildt uppförde titlarne jordeboksoch hemmantals-räntor samt i vissa orter jemväl terminsoch salpeter-skatt, landtågsgärd, vinterkörsel, boskapspenningar, m. m. skola efter ränleförenklingens verkställande upphöra alt användas och deremot all, hemmanet eller lägenheten åliggande, grundskatt föras under den enda hufvudsakliga titeln: Ränta. Kronobonden löres dock alltid särskildt.
Hvad Utskottet yttrat, i anledning af den gjorda framställningen om anslag till nämnde Academi, i stället för dess förlorade rättighet att, efter cours al pari, i Rikets Ständers Bank, invexla silfver till jettoner, har blifvit bifallet af Borgare-och Bonde-Stånden, men återremitteradt af Ridderskapet och Adeln och Preste-Ståndet, med de anmärkningar: att Academierne äro att betragta som en nalional-tillhörighet, dyrbar för sin intellectuella bestämmelse, hvarföre de ock böra af Staten understödjas; att utdelning af jettoner vanligen eger rum i utländska Academier och att den fördel, sorn derigenom uppkommer för ledamöterne, utgör en högst ringa ersättning för de ofta oundvikliga kostnader, som de, utom mödan, måste, i och för deltagandet i Academiens verksamhet, underkasta sig; att närvarande fråga således icke bör betragtas endast såsom afseende jettoner, utan såsom ett medel att understödja Academiens verksamhet; att H. M. Konungen väl hittills, i afbidan å Rikets Ständers beslut, täckts af Egna medel anvisa Academien ersättning för den, genom växlings-rättens upphörande, uppkomna förlust, men att, då det icke vore att påräkna elier skäligen kunde ifrågasättas, att Hans Majit allt framgent skulle en dylik uppoffring vidkännas, Academien, i händelse skillnaden uti växlings-kostnaden måste af dess egna knappa tillgångar bestridas, blefve urståndsatt att besörja åtskilliga af de för litteratörers understödjande och dylika för uppnående af syftemålet med Academiens instiftande nödiga utgifter, hvartill dessa tillgångar hittills blifvit använda; att derföre, om det Bih. lill R. St.
I anledning af Landtbruks-akademiens anmälan, dels att de premier, som vid de allmänna landtbruksmötena utdelats, varit så små, att de knappast betäckt kostnaden för transporten af de belönade föremålen, dels äfven att dessa premier blifvit utsträckta till artiklar, som vore för jordbruket fremmande, och sedan Akademien i underdånighet hemställt, att dessa premier måtte göras större,. att vissa förändringar rörande deras tilldömande m. m. måtte vidtagas och slutligen att desamma måtte inskränkas till djur, redskap och ladugårdsprodukter. har Kongl. Maj:t föreslagit ej mindre, att, till utdelning vid landtbruksmöten af premier för djur, redskap och ladugårds-produkter af utmärklare slag, utöfver de för premier vid sådana möten redan anvisade 1,500 R:dr R:mt, enahanda anslagsbelopp årligen måtte å ordinarie stat uppföras, än äfven att för de tre åren 1858 —1860 en summa af 4,500 R:dr måtte beviljas, för att användas till utdelning vid dessa möten af premier för kreatur af utmärklare slag. Då de medel, som för ifrågavarande föremål hittills blifvit använda, otvifvelaktigt i betydlig mån bidragit att Bland landtmännen sprida kännedom och upplysning om fördelarne af en förbättrad ladugårds-skötsel och nyttan af en god och ändamålsenlig kreaturs-race, har Utskottet, enär tillika är upplyst, att det anslag, Staten hittills lemnat, varit för ändamålet otillräckligt, ansett detsamma böra ökas till det belopp, Kongl. Maj:t begärt. Då emellertid berörde anslag för närvarande finnes uppfördt bland extra anslagen å 6:te hufvud-titeln och, enligt Utskottets tanke, de medel, som vid innevarande riksdag härtill beviljas, jemväl böra på enahanda sätt hädanefter upptagas, hemställer Utskottet, att Rikets
Vid föredragning af Stats-Utskottets Memorial, M 234, angående den upprättade nya Riks-staten, lade Ridderskapet och Adeln detta Memorial till handlingarue, med bemyndigande för Herr Landlmarskalken och Herrar Talmän att underskrifva Riks-staten, för att sedermera till Kongl. Majit i underdånighet öfverlemnas; hvarjemte och sedan upplyst blifvit, att Stats-Utskottet i den nya Riksstaten på Åttonde Hufvudtitelns ordinarie stat uppfört det till löneförbättring åt komministrar och kapellpredikanter m. fl. af Rikets Ständer beviljade reservationsanslag af 30,000 Ridr, Ridderskapet och Adeln godkände denna åtgärd och beslöt inbjuda Högvördiga Preste-Ståndet att i sistberörda beslut med Ridderskapet och Adeln sig förena. S. D. Vid föredragning af Stats-Utskottets Memorial, M 233, angående särskilda gratifikationer till åtskillige af Stats-Utskottets tjenstemän, biföll Ridder - Prol.-Utdrag den 21 November 1863. 751 skåpet och Adelö detta Memorial med den förändring, att arfvode! åt den för Riksgäldsverket rörande ärenden anställde Sekreterare förhöjdes från 1,000 R:dr till 1,500 R:dr. Frän Hogv. Preste-Ständet. S. D. Föredrogs Expeditions-Utskottets förslag, J\3 169, till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Åttonde Hufvudtitel, och godkände Ståndet detta förslag jemte dervid fogade tabeller med den förändring, att det å tabellen litt. D upptagna reservationsanslag af 30,000 R:dr till löneförbättring åt komministrar, kapellpredikanter m. D. derifrån borttogs och öfverflyttade^ till tabellen litt. C.; och skulle såväl nämnde tabeller, som ock den i sjelfva skrifvelseförslaget förekommande slutsumma i enlighet härmed rättas.