Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bok balancerade fordringar hos. enskildte personer, blifvit till det mesta godtgjorde, och att af de återstående, den hos Handlanden C. W. Rosner beror på dess Concursmassas utredning: att af de, hos CommendeurCapitainerne Fischerström och Rundqvist samt Capitaine Melander, 424 R-dr 33- sk., ännu återstå, beroende på afskrifning eller inbetalning; och att, af ett parti jein ännu återstå 9 Sk® 17 L® oförsålde på Stockholms MetallVåg, hvartill, äfvensom att de af samma parti redan afyttrade a5 Sk® 6 L® ej kunnat försäljas till inköpspriset, orsaken är att detta jern, såsom ämnadt till Presenter, varit af en ovanlig dimension, men, sedermera dertill ej behölligt, mera sällan efterfrågas. Vid dessa med rätta förhållandet öfverensstämmande underrättelser, anser sig ConvoyCommissariatet ej hafva något att erinra. 2:0 Att till f. d. GeneralConsuln i Alger, CanzliRådet Lagerheim, blifvit utbetaldt första qvartalet af 1833 års Consuls-tractamcnte oafkortadt, ehuru han tili Stockholm återkommit i Januari nämnde år, / ( «* ) oell att således förmånen af det högre lönebeloppet icke bordt af honom få åtnjutas längre än till samma månads utgång; hvarförutan Revisorerne förmäla sig icke kunnat undgå fästa uppmärksamhet vid det högre belopp af 1000 R:dr Hamb. Banco för året, som sedermera blifvit till CanzliRådet utbetaldt i Expectance-lön, dels ur det skäl, att innehafvaren af en sådan lön, efter ali sannolikhet, icke vidare lärer bemöda sig alt i Rikets tjenst varda åter anställd, dels ock, i betraktande deraf, att många Embetsmän finnas, hvilka för utöfvandet af mödosamma och magtpåliggande göromål, af Staten uppbära ofta icke ens hälften så stor löneförmån, som den Expectance-lön bemälde CanzliRåd fått sig tillagd.
Grefwe vobna. Det är ej min tanka, at pa nägot wis sätta mig emot Högloft. Ridderskapets och Adelns önskan, men jag torde ej hafwa gjort mig begriplig. Min tanka är, at om den ledsamma händelsen skulle inträffa, at Landmarffalken dög, kunde det bli en lang intervall, och flere saker under tiden komma, som wi wille hafwa afgjorde. Herr Lilverstolpo, l^reclric Lamuel. Til stöd af riktigheten af mit förslag, får jag erinra, at i samma stund Landtmarskalk^ dör, inträder Konungens rätt at nämna en annan. Herr (i o c K. Men om den som Konungen nämner, ej är närwarande, huru skola arenderne skötas under intervallen? 222 Den Z Mars Friherre ll oson lia no erinrade, at sedan Konungen nämnt Landtmarssalk, om han än icke funnes pa stället, wore äldsta Grefwe» hans vicarius. Herr Lock och Grefwe volina medgäst wo derefter den föreflagne förändringen. 42. H. Herrllotblied. Pä det denna §. matte blifwa enlig med 47 H. Riksdags-Ordningen, bör efter orden: hwarje Ledamots rättighet at, in» föras, nied Ståndets bifall. Grefwe kl örn or och Friherre ll-oson llane trodde at detta ställe borde roiiiAenls i öst werensstämmelse med denna äberopade §. HerrGrcfwen och Landtmarskalken gjorde derpå proposition, hwilken Bifölls. 43- §. Friherre klannorkroiln anmärkte, at i stället för ordet Lonstitution här chorde införas or» dec Grundlagarne, emedan de wörö 4. Denna §. bifölls med denna förändring. 44, 45- och 46. § §. biföllos. 47. §- Den 6 Mars. 225 47. §. Det första momentet gillades, med förbehåll, at ordet: pä bänken upftigit, stulle utgå, och detta ställe likasom samma förestrist i Riksdags-Ordningen reäiZergs.
Uti Bevillnings-Vlskolleh Betänkande, N:o 3. 81 Uti sista momentet.af 22 §. stadgas, att för jern och koppar samt deraf tillverkade effekter tolag, vid export, cj må beräknas till högre belopp än utförsels-tullen. Behofvet att, så länge tolagen utgår efter nu stadgade grunder, gifva nyssnämnde föreskrift en både inoch utförda varor omfattande allmän tillämpning visar sig i afseende å en mängd artiklar, särdeles sådana, hvilka, såsqm rå- och beredningsamnen för näringarne, nu, äfven enligt Kongl. Maj:ts förslag, skulle få lindring i hittills stadgade tullafgifler. Ett färgslag t. ex., som eger 1 R:dr värde och kommer att draga 2 rst. tull, skulle nemligen i olika städer beläggas med 1 sk. tolag eller mera. Härigenom motverkas tullnedsättningens ändamål, oaktadt statskassans uppoffring af sin inkomst; och då tolag icke utgår för tullfria varan, är dess beroende af tullafgiften också i principen redan nu erkänd. Utskottet föreslår således, att, i stället för 22 §. 5 mom. i nu gällande taxe-underrätlelser, må antagas det under 2:dra mom. af samma §. i Utskottets förslag intagne allmänna stadgande, äfvensom den i öfverensstämmelse dermed något förändrade redaktion, förslaget i öfrigt innehåller. 1 sammanhang härmed och på derom i Herr Schwarts motion gjord framställning, ser Utskottet sig af det missförhållande, hvari tolagen nu står till grunderna för sjelfva lull-lagsliftningen, föranlåtet hemställa, att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla, att det af Kongl. Majit vid 1847—48 årens riksdag afgifne och af Rikets Ständer jemväl då antagna förslag om tola' gens utgående till viss procent af tullsatserna, j stället för tull värdet, samt om reglering af Städernas tolags-inkomster i öfrigt, mätte varda till verkställighet befordradt.
Om man, efter denna redogörelse för lagstiftningen angående förlag, sammanfattar hufvuddragen i densamma, så finnes, hurusom rättigheten att, med åtnjutande af förlagsrätt, gifva förlagslån i ofvanuppräknade industrigrenar, blifvit än inskränkt till vissa personer, än gjord beroende af serskildt tillstånd och än lemnad öppen för hvar och en; att lagstiftningen i flera fall uttryckligen utstakat vilkoren, hvarunder omförmälda lån må lemnäs och dermed begränsat friheten i aftalet; att någon allmän grund icke är antagen för vidsträcktheten af företrädesrätten lill betalning af desssa lån; samt att, för erhållande af denna rätt, icke allmänna domstolar måste sökas, utan serskilde, dervid åter ståndskillnad kommer i fråga. Då man härmed jemför de stadganden, hvilka Kongl. Maj:t nu i nåder föreslagit Rikets Ständer att, med upphäfvande af hvad om förlagslån samt förlagsfordringars intecknande och betalningsrätt genom serskilda författningar är stadgadt, i stället antaga, så inhemtas, hurusom Kongl. Maj:t derigenom åsyftar att göra rättigheten att gifva förlag öppen för hvar och en; att bestämmelser af vilkoren för förlagsaftalet städse må blifva beroende på kontrahenternas fria öfverenskommelse; att enahanda grundsats i afseende på vidsträcklheten af förmånsrätten skall gälla för alla förlagslån; och att bevakandet af denna rätt bör ske vid de allmänna domstolarne. Innan Utskottet emellertid ingår i närmare granskning af de sålunda föreslagna stadganden, anser Utskottet sig böra erinra, huruledes de förhållanden, som till en del synas föranledt de olika föreskrifterna i afseende på förlag vid bergsoch brukshandteringen, nu mera ej ega rum. Då dessa föreskrifter meddelades, var nemligen rättigheten alt besitta bergsmanshemman inskränkt till Bonde-ståndet. Men denna inskränkning upphörde redan år 1810, då hvarje svensk man, till hvilken klass af medborgare han räknas må, blef berättigad att förvärfva och besitta fast egendom och jord af hvad natur som helst. Att likväl förklaringsgrunden till alla de olikheter, som i omförmälda föreskrifter förefinnas, ej ensamt kan sökas i berörde omständighet, torde ej behöfva sägas.
R:dr 43 sk. 1 r:st., som af berörde anslag tillstyrktes till användande på sätt ofvan förmäldt är, endast utgjorde ett temporärt öfverskott, tillkommet derigenom, att, enligt tillika gjordt tillstyrkande, den emot anslaget beräknade gevärstillverkningen i samma mån skulle under de påföljde åren minskas: att emedlertid, då ett anslag göres med något serskildt eller uttryckligt vilkor, såsom t. ex. att anskaffa gevär, icke tili obestämdt antal, utan till ett visst emot anslaget beräknadt, detta vilkor synes böra först iakttagas, men dess uppfyllande åtminstone icke göras omöjligt derigenom, att någon del af anslaget annorlunda disponeras; och att, vid dessa omständigheter, äfven måtte kunna sägas, det en sådan disposition, om än i och för sig sjelf nyttig, likväl frångått anslagets ändamål, nemligen sjelfva materielen, som skulle frambringas, men icke blifvit frambragt. I följd häraf kan jag ej heller underlåta att förnya min i förra memorialet gjorda anmärkning emot Herrar StatsRådsLedamöters tillstyrkande i denna del, hvarmedelst sistnämnda summa af anslaget för gevärstillverkning blifvit till annat ändamål, än det fastställda, använd och sålunda öfverträdelse af Regeringsformens 65 §. beredd. 14:de Punkten.
Ordföranden skulle vara utesluten från rättighet att uti Ridderskapet och Adelns öfverläggningar och beslut deltaga, har Utskottet till undvikande af all tvetydighet i afseende härå ansett ett bestämdt stadgande härom böra meddelas, enligt hvad g 19 i förslaget innehåller. Uti g 20 har Utskottet försökt sammanfatta de ämnen, som kunna utgöra föremål för behandling vid Ridderskapet och Adelns sammankomster. Det obestämda uti orden »Ridderskapet och Adelns gemensamma angelägenheter», hvarmed dessa ämnen finnas uti g 37 af Regeringsformen angifna, har, enligt hvad Utskottet föreställt sig, gjort det nödvändigt att, såvidt möjligt är, närmare bestämma desamma. Huru svårt och vanskligt detta varit torde tillräckligt ådagaläggas deraf, att Utskottet vid uppräknandet af de frågor och ämnen, hvarom det skulle tillkomma medlemmnrne af Ridderskapet och Adeln att väcka motion, funnit sig föranlåtet att hänvisa tdl just samma uttryck, Utskottet hade afsett få närmare bestämda. För att, såvidt sådant genom föreskrifter och bestämmelser later s;g göra, söka bidraga till upprätthållandet af den institution, som med ifrågavarande stadga afscs, har Utskottet uti g 26 föreslagit, att för afgörande af åtskilliga uti gm uppräknade frågor, som för institutionens bestånd och verksamhet kunna vara af större vigt, skulle erfordras, att två tredjedelar af de afgifua rösterna om 6 Riddarhus-Utskottets Betänkande N:o 8. beslutet s'g förenat. En särskild anledning härtill har Utskottet velat hemta deraf, att uti Kongl. Förordningen angående kyrkomöten den 16 November 1863 en sådan röstpluralilet finnes föreskrifven för afgöraudet af åtskilliga frågor och angelägenheter, sorn kunna anses företrädesvis böra angå Presteståndet och dess embetsverksam het. Då tankarna väl ieke kunna vara delade derom, att den omständliga protokollsföring, som hos Ridderskapet och Adeln nu äger rum, hädanefter icke kan vara erforderlig, har Utskottet sökt införa en förenkling i detta afseende, såsom af § 28 närmare utvisas.
— ' jeresa har tvännc ögon att se, hvad som finns att skåda, två stora, klara glober, där solen speglar sig mätt, men den som däri blickar, han drömmer om kärlek lätt. %ercsa tror ej på vigsel, på aktning med djupa rötter, på hem med små mjuka tofflor, just spdda för nätta fötter, och så en glans kring det hela, en oförklarad och rik. Zeresa är stolt att ej ha en gnista af romantik. %ercsa älskar brodering, på arbete blott hon tänker, men låt ej någonting märka, när drömmande hon det sänker! Vr vaknade ögon annars en kylig blick dig slår: Xeresa tror hon är gammal med tjugu långa år. Per Hal / ström. Medan vinden blåser. M » Den kraft, som stormar vildt med hot att själfviskt allt föröda, hur ringa är han ej emot den ädelt burna möda, som, trygg i känslan af sin plikt, har mätt sitt mål och vUgt dess vikt. en tid, som uppröres af sa mänga skiftande frågor, som sä lifligt beröres af det nya, att det gamla synes klandervärdt, och som har sä utpräglad lust för teorier, att de gamla af föregående släkten upptrampade stigarne genom lifvet öfvergifvas blott för lusten att företaga utflykter ins blaue hinein, i en sådan tid, synes det mig, kan innehållet i ofvanstående strof, som för någon tid sedan stod som motto i Idun, tillämpas på en mängd områden af mänskligt lif. Äfven konsten följer tidens riktning och ger 0S8 studier i stället för konstverk. Konstnärerna uppställa såsom sitt mål att skildra naturen objektivt oberoende af alla gamla konstregler, och konstverken visa oss genom deras vexlande uppfattning af naturen, att den sanning konstnärerna lyckats återgifva egentligen var individuel. Bland alla dessa olika frågor, som nutiden söker lösa, intager kvinnofrågan en framskjuten ställning. Kvinnoemancipationen, såvidt den uppställer såsom sin trosartikel kvinnans fullkomliga likhet med mannen, ställer sig därmed i opposition mot hittills gällande uppfattningar och åstadkommer en slitning i åsikter, som hotar att försvaga kraften af de pliktbud, som sedan gammalt ansetts heliga för kvinnan.
Garna hade vi onskat att varmare kunna anbefalla:, Sveriges hjaltar och riddersmiins bt vvdr svenska ungdom, an hvad son1 ~ I mlste bli fallet. Pi kunna ej anse det son1 nlgot lyckligt grepp, att nr Afzelius ' sagohafder, detta okritiska sagoarbete, liin~na B t ungdomen, hvad den i alla fall allser som en slags biograti. Dlrtill kommer att tfzelins ar i hogsta p a d ofullstiindig, och af samrua ofnllstiindighet lida naturligtvis hjaltanla och riddersmiinnen. LRtonl oss blott slA upp det, soln siiges om nigrn bland vlra mest kanda storman soln t. ex. Axel Oxenstjerna och Per Brahe ct. y. Den forstnitmndes forliklln.nde till Gustaf Adolf iir afspisaclt p l 10 rader. I Oinedelbnrt diirp8 foljer en beriittelse om Asel Oxenstjernas hund och P&amp; en om 11ms barbernre. - Per Brahes liirorika och roliga Ilistoriii afhmillas pB 4 sidor. Hvarfo~: ntgifvaren s; imIi~t i h ~ p SA 1118ng: ~ ridde~.smiiu, Icnnna vi ej hellei: forstA - 60 stycken i en bok. af ej stone omfgng. Oclrs&amp; foreko~nma bra i d n g a nainn, SOM giirnn knnnat vara borta. Nu vet hvar och en, som last Afzelins ' sagohafder, att de iiro. roliga och lattliista. Sainma fortjiinst ha naturligtvis &gt;) Sveriges l~jiiltar och riddersman~. 9 f mycket stort varde aro de portratt, hemtade friin C+ripsholm, som pryda boken. '
R:dr samt då det vore af största vigt att bereda nödigt förlag för näringarnes fortsatta bedrifvande, helst en stor del näringsidkare förlorat all sin egendom, Kongl. Maj:t ville till Rikets Ständer aflåta Proposition i enahanda syfte, som den här ofvan omförmälda motionen; samt Kongl. Maj:t, i anledning af berörda ansökning, låtit infordra yttrande af Kommers-kollegium, huruvida större eller mindre del af det sökta låneunderstödet å 70,000 R:dr kunde från manufaktur-diskontfonden erhållas; så har bemälda Kollegium, enär nämnda fonds medel genom derå skedda invisningar vore betydligt medtagna samt då af de i Carlstad bosatte näringsidkare endast en varit till åtnjutande af lånerätt i manufaktur-diskonten berättigad, ehuru denne fabriksidkare, hvars lånerätt uppgått till ett belopp af allenast 2,358 R:dr, icke sedan år 1863 af en sådan förmån sig begagnat, uti afgifvet underdånigt utlåtande förklarat sig icke kunna tillstyrka, att större eller mindre del af det utaf stadsfullmägtige i Carlstad begärda låneunderstödet blefve anvisad att från manufaktur-diskonten utgå. I anledning af hvad Kommers-kollegium sålunda anfört har Kongl. Maj:t funnit den underdåniga framställningen icke föranleda annan åtgärd, än att, då hos Rikets Ständer fråga jemväl bliivit väckt, som vore på Stats Utskottets pröfning beroende, om beviljande af lån åt staden Carlstad för ifrågavarande ändamål, handlingarne, på sätt sedermera äfven skett, skulle till nämnda Utskott öfverlemnas. Enligt hvad ofvan blifvit nämn dt, har värdet af den egendom, som, utan att vara brandförsäkrad, vid ifrågavarande eldsvåda gått förlorad, blifvit af 110 särskilda näringsidkare uppgifven till 84,359 R:dr. För bedömandet af denna summas större eller mindre betydenhet, lärer vara nödigt att känna värdet jemväl af sådan vid samma tillfälle förlorad egendom, som varit mot eldskada försäkrad och för hvilken ersättning alltså erhållits.
Den, som bifaller Ridderskapet och Adelns samt Borgareoch Bonde-Ståndens, Bevillnings-Utskoitels Memorial N:o 12. 11 i öfverensstämmelse med Utskottets förslag fattade beslut, att tullen å malen tobak eller snus bör utgå med endast 50 öre skålpundet, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, enligt Preste-Ståndets mening, införselsafgiften å denna artikel att förblifva vid nu stadgadt belopp, nemligen 55 öre per skålpund. 23. Den, som antager Utskottets af Ridderskapet och Adeln samt Borgareoch Bonde-Stånden gillade förslag om en till 55 öre per skålpund nedsatt tull å tobaksstänger och s. k. karotter, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer å dessa tobaksfabrikater, lika med hvad PresteStåndet för sin del beslutat, bibehållit nuvarande införselsafgift, 60 öre skålpundet. För de nu tullfria ariiklarne jernoch ståltråd, samt kopparoch annan ej specificerad metalltråd, andra slag, har Utskottet föreslagit, att införselsafgifter måtte bestämmas, å jernoch ståltråd till 6 öre, samt å kopparoch öfrig ospecificerad metalltråd, andra slag, till 8 öre skålpundet, hvilken mening Presteoch Bonde-Stånden biträdt, men de begge andra Riks Stånden ogillat, samt för dessa varuslag bibehållit nuvarande tullfrihet. Jemte det Utskottet inbjuder Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet att, med frångående af sina berörda beslut, biträda dem, som Presteoch Bonde-Stånden fattat, bör Utskottet, för möjligheten att de förra Stånden, ettdera eller begge, vidblifva sin mening, föreslå följande vöteringspropositioner för dessa frågors afgörande. 24. Den, som instämmer i Utskottets, af Presteoch Bonde-Stånden antagna förslag, att å jernoch ståltråd bör stadgas tull af 6 öre per skålpund, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner
De af Utskottet gjorda hemställanden biföllos, med undantag af följande delar, i hvilka Ståndet beslöt, på sätt här nedan säges: 4:de punkten. Allön ingen lil! Öfver-Direktionen vid Myntoch Kontroll-verken bestämdes till 4,500 R:dr, inberäknade 1,200 R:dr, hvilka nu, såsoni arfvode, till bemalde Émbetsman utgå. Lönen för Finans-Departementets chef bestämdes till 45,500 R:dr. Beslöts, ali äflbningsanslagen till de på f ale Hufvud-titeln uppförda Embetsverk och stäter, iuell undantag af Post-verket, Tull-verket, Skogs-stalen och FinansDeparlementets Expedition, ma af Rikets-Slärider definitivt fastställas. Frän Hederv. Bonde-Ständet. s. D. Vid förnyad föredragning af Statssamt Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskottets Utlåtande ri:o 8, i anledning af dels Kongl. Majds nådiga Skrifvelse med det af Komiterade afgifna underdåniga Betänkande och förslag, angående skjutsningsbesvärets ordnande; dels ock väckta motioner i samma ämne, biel Utlåtandet i alla dessa momenter af Ståndet bifallet; Och skulle de öfrige respektive Biks-Stånden, genom Deputation, som nu ibland Ståndets Ledamöter utsågs, vördsamt och vänligen inbjudas att uti detta beslut sig förena. S. D. Föredrogos Konstilutions-Ulskottets Memorial: N:o 20, i anledning af ett Stånds återremiss af Memorialet N:o 9, innehållande förslag till ändring i 85 §. Regeringsformen, Lades till handling arne; N:o 21, i anledning af Riks-Ståndens beslut, rörande det i Memorialet N:o 11 framställda föjrslaget till ändring i 15 § Riksdags-ordningen, om hemmansegares representationsiätt.
Och äfven nu, huru mycket bättre hade hon det icke! Hon kunde ju arbeta, hade sitt dagliga bröd fullt upp, och stod ju till och med i begrepp att resa till Norge, och det blott för nöjes skull. Detta senare hade en medfödd finkänslighet afhållit henne från att berätta för sin väD, som ju var så långt ifrån att kunna kosta på sig några lustresor. Det var så mycket annat dessutom, som de hade att säga hvarandra, så många minnen att upplifva, och Lotten var från första stund hemma i den lilla våningen. Och icke blott i våningen, utan äfven i kök och skafferi var hon snart hemmastadd, ordnade, satte fram, kokade och stekte med ett lif och en glädje, som hade hon aldrig i sitt lif gjort något annat. Karin fick alls icke Tl / T™ „ » ~ _ 1 _ « w i w ansträDga sig, hon skulle stödas och pysslas om, så att hon till slut leende utropade: » Det kan jag kalla ett bekvämt sätt att ha främmande: du är värdinnan och jag gä- sten — jag skulle verkligen inte u D d r a, om man sloges om att ha dig på besök. » » Nå ja, » skrattade Lotten, » man har just aldrig kört ut mig, dit jag kommit, och det af den enkla orsaken, att jag aldrig förr varit så här på besök. » » Stanna nu i stället riktigt länge, » bad Karin, och de båda gossarne förenade sig däri. Lotten hade nu varit där öfver en vecka, och dag för dag blef det trefligare i fru Malms små rum. » Nej, vet du, jag känner ordentligt, hur godt det gör min fot att jag så sällan behöfver stöda på den, och så nätt och fint du gör det öfverallt! Hur har du lärt dig att sköta ett hus så förträffligt? » ropade Karin gång efter annan, men tillade allvarsammare: » En sak är det som gör mig ondt, och det är att jag inte alls kommer utom huset, inte får se något grönt, och jag som så gärna ville visa dig slottet och stranden och Omberg. » lOm du har kunnat uthärda att sitta inomhus ett helt år, så kan väl jag göra det åtta dagar, » svarade Lotten.
Ehuru verkligen ömtåligt och obehagligt det är att tala emot ett anslag, önskadt af ett utaf RiksSt:n, tvingas jag likväl dertill af min fullkomliga öfvertygelse så väl örn otjenligheten af sådana anslag, möjligen ledande blott till partistrider och yttringar af pärti-opinioner, som ock om anslagets så mycket mindre tjenlighet vid detta tillfälle, som vi många hafva i friskt minne föregtde riksdags opinioner af den person, hvarom fråga är, samt vid denna riksdag gäsningsämnen tillräckligt, af motsatta meningar föranledda, finnas. Då grundlagens stiftare deri nedlagt ett så vist frö till förebyggande af förhastade beslut, som det hvilket finnes i den §, derdel uttryckligen ur stadgadt, att frågor, hvari 2 Stånd stanna emot 2, böra förfalla, då de kunna förfalla, hvarigenom besinningstid och sansning bättre kunna äga rum, så ser jag icke någon orsak, hvarföre icke ett så uttryckligt grundlagsbud här skulle kunna vinna tillämpning. Frågan om en pension lill enkan efter en riksdagsman måtte icke kunna hänföras till riksstatens reglering, och det är blott i fråga om riksstatens reglering, som förstärkta StatsUtskts votering är tagen i anspråk. Jag skulle således både ur den politiska synpunkten anse nödigt att förebygga, att icke öppna portarna till opinionsyttringar, hvilka, då den öfverdrifna aktning som yttras på ena sidan nästan föranleder lill motsatsen på den andra, äro lika obehöriga på båda sidor, och tror dein jemväl vara lätt förebyggda, då grundlagen nedlagt en så vis återhållande kraft uli sitt uttryckliga stadgande i nyssberörde §. Af dessa skäl tager jag mig friheten Den 6 Februari f. m. S3 alt liemslälla till Hr Frih. o. Landtm., att propus, måtte meddelas på underkännande af voteris-propostn samt att den föreslagna voteringen måtte förfalla, oell till R. o. Ad., alt Ståndet måtte behjerta icke vigten af detta verkligen obetydliga till 600 rtdr uppgående anslag, men viglen och den höga vigten af principfrågan, för att icke inkasta oss i partiförhållanden för en framtid. Hr von Troil, Emil: