Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Örn tillökning i de Kongl, och Fursteliga Hofvens Stats-Summor ; och 2I0 Om Krono-Uppbörds - Betjeningens i Stockholm aflöning på Kronans Stat. Ut Supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. S. D. Till afgörande föredrogs Stats-Utskottets den 19 Juli afgifne och den 2 3 på bordet lagda Utlåtande öfver anmärkningar hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet vid Betänkandet om tillökt anslag för de fria Konsternas Academie m. rn. Och lät Borgare-Ståndet bero vid sitt förut i detta ämne fattade beslut. Ut Supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. C S. D. A ter föredrogs Stats-Utskottets Utlåtanden af den 19 Juli, hvilka den 23 lades pa Den i 7 Juli. S4U på bordet,' i anledning af anmärkningar vid Betänkandena: 1:0 Om medel till understöd för utgifvandet af Skriften Svensk Botanik; och 2:0 Orri sökt lindring uti Båtsmans-lndelningen i Blekinge; Vid hvilka Utlåtanden Ståndet lät beroJ CJt Supra. Ex Protoctjllo Carl MagnRobsahm S. D. Å terremifterades, i anledning af der» emot gjorda anmärkningar, Stats-Utskottets Utlåtande af den 21 Juli, som den 23 lades p,å Bordet, angående Revisionen af 180S och 1809 årens Krigsredogörelse, m. m. Ex Protocollo Carl. Magn. Robsahm, S. D. Till Banco-Utskottets tvänne Hemort* al af den 18 Juli, hvilka den 22 och 23 lades på bordet, angående: 1:0 Förändring i författningarna om Banco-Auctioner; och 2:0 Uönförbättring för Bankens Embets* och Tjenste-män, m. m. Uemnade Borgare Ståndet hu vid förnyad föredragning sitt bifall. Ut Supra. Ex Protöcollo Carl Magn.
Prop. N:o I. om Statsverket 1856. Transport Nuvarande Stat. Bromästare . Qvartersmän Muraremästare. Slipmästare Metallgjutare-mästare Stenh uggare-Qvartersman Gjutaremästare Brobyggare Glasmästaregesäll. Bälgmakaregesäll . Metallgjutaregesäll . Smedsgesäll Muraregesällen Dito Stenhuggaregesäller Dito Lärlingar vid Departementet . Artilleri-Departementet. Rustmästare ... Svarfvareoch Lådmakare-mäsfaro Smedsoch Rustmästare Bombapteringsmästare Verkgesäll Transport Personal. Aflöning i kontant. Spanmål i Kåg. O. po i l Ct “ 1 Daglö- nare. För månad oller dag per man. För år per man. 1,859 Bil. A: o 4 //// Kongl. Majus Nåd. Prop. Nio 1, om Statsverket 1856. 23 Don i underdånighet föreslagna Stat. i Personal. — 55 o: 5S 3 ^ Fiir månad fö irrj ii “ å eller da s ror ar n p i* nr n Suni m a - "3* Sinn ina ? Sr 1 * i ■ per man. lil cl 11 . £ c:o 3 "3 II: dr. ö. II: dr. Ö. R:dr. Ö. Transport 48 373 130,849 20 1,660 ■i:de Kompaniet. Rustmästare, som tillika har tillsyn i stockmakareverkstaden 1 — 65 — 780 — 780 — 4 4 Lådmakaremästare, som tillika är Snickarej och Svarfvaremästare . Spanmål i Ras. 2-1 Bil. N:o 4 till Kong/. Maj:ls Nåd. Vrop. N-.o 4, om Statsverket 4850. Nuvarande Stat Personal. Aflöning i kontant. Spanmål i Itåg. Månadslönare. Daglö- nare. För månad eller dag per man. För år per man. Summa. För år per man. Suni ma Ii: dr. Ö. Ii: d r. ö. R:dr. Ö
I anledn. af hvad de sednare talarne yttrat, får jag erkänna, att Frih. Cederströms anmärkn. är riktig, den nemi. att då inom en national-representation förhållanden, som röra främmande makter, förekomma, så äro de ömtåliga. Jag tror likväl, att denna ömtålighet icke hindrar deras omnämnande, endast man alltid iakttager en grundsats, som är en af de vackraste fostren af iy.-de seklet, en grundsats för Europeiska statsrätten, som äfven torde utgöra en ära för Sverige, hvars ädla och stora bemödanden under 3o-åriga kriget man är skyldig dess första erkännande, äfvensom äran af dess första framställning tillkommer en af de sfoia män, hvilka Sverige under den liden begagnade, nemi. Hugo Grotius. Denna grundsats är den, att stater emellan, utan afseende på religiösa och politiska olikheter, gäller samma aktning för lagligen beståndande rätt, samma skyldigheter till uppfyllande af ingångna förbindelser, som emellan enskilda. Tillämpar man denna vigtiga grundsats, som forntiden icke ens anade, på ifrågavar. ämne, så kan Sverige ingalunda, såsom en värd talare här yttrat, fordra Sundska tullens upphörande; ty Sverige har uti tre på hvarandra följande, i denna del oupphäfna, fredstractater erkänt denna tull. Det är således, efter gällande statsoch folkrätt, Sveriges skyldighet att erlägga den. Endast ett krig, som i detta hänseende skulle vara orättvist, kunde befria Sverige från denna skyldighet; men deremot har Sverige fullkomligt laga rätt att fordra, det de villkor, under hvilka det åtagit sig denna sin förbindelse, skola uppfyllas af den stat, som endast emot dessa villkor erhållit rättigheten att uppbära lull af Svenska fartyg. Berörda villkor finnas i 1720 års tractat i Stockholm 64 D o ii 3 Juni e. in. och Fredriksborg, hvilken, med slndgnnde, alt Sverige, för återställande af de förlorade, af Danskarne besatta provinserna, afsade sig tull fri lie ten i Sundet, och att farten deriigenom skulle blifva lika fri för alla nationer, säger, alt Sverige skall tillgodonjuta lika rättigheter med de mest privilegierade nationer, hvarmed specielt nämnas den Engelska och den Holländska.
Så skall ock, i allt hvad som afser uppeller utlåning genom Banken, eller de utstakade allmänna grunderna för Verkets förvaltning och styrelse, eller nya anslags beviljande, eller balanserade fordringars afskrifning i räkenskaperna, intet förordnande af Utskottet meddelas utan Rikets Ständers föregående|bifall;t hvadan; Utskottet ^åligger att, i afseende på de förändringar, som i dessa fämnen kunna pröfvas nödiga, ingå med utlåtande och förslag till Rikets Ständer, iakttagande dervid, uti dess tillstyrkanden, den öfverensstämmelse med hufvudgrunderna för Banko-inrättningen, hvilken uti 5 § här ofvan finnes föreskrifven. Stockholm, tryckt hos Sam. Memorial, om kungörande af åtskilliga föreskrifter i Banko-Reglementet. På, det att allmänheten må erhålla kännedom, angående do nya eller förändrade föreskrifter, hvilka komma att inflyta i det Reglemente för Rikets Ständers Banks Styrelse och Förvaltning, som Utskottet, på grund af 8:de §:n i den för Utskottet gällande instruktion har att sammanfatta och utfärda; hemställer Utskottet, att Rikets Ständer må, såsom tillförene iakttagits, till Kongl. Majit i underdånighet öfverlemna samma Reglemente, med anhållan, att Kongl. Majit i nåder täcktes låta till allmänhetens kännedom och efterrättelse kungöra de deri befintliga eller förändrade föreskrifter, för hvilkas tillämpning sådant kan anses erforderligt. Stockholm den 26 Oktober 1863. Bih. till B. St. 2 BankoUtskottets Memorial N:o 14. Xto 94- Ank. till Exp.-Utsk. den 31 Okt. 1863, kl. 2 e. m. Memorial, angående förhöjd "pension för Kassören i Banken G. M. Sehön.
Var möda ä r så till den grad bortkastad, a t t de t. o. ni. i all hemlighet draga på munnen &amp; t ' våra oerhörda ansträngningar a t t blif va - » som alla andra z. l. De instängdas sällskap. Bref från Amerika. - Haronidagen var jag inbjuden till ett litet elegant hein i FilaDå vi steego upp f r h tebordet, sade värdinnan:. wI; izzie, min systerdotter, ligger diituppe och väntar på a t t f5 göra er bekantskap. v delfin. rr ' Snart siitto vi alla omkring en hvilobädd, p i Pivilken lag ein den älskligaste 18-higa flicka. Det var sjiiklingeii Lizzie. Hon tig dar s % skär och Iivit, sh glad och blid, att jag knappt trodde mina ijron, då tanten berittade, att Lizzie legat orörlig öfver tre &amp; r i ryggmärgslidande. 2 Stackars liten! D tiiikte j ag. b Tre iingdomsår pk plkgans biidd utan sysselsitfiiing! » J~izzie tycktes läsa inina tankar, ty Iioii sade gladt: sahl jag ar inte ledsen. Det finns s6 mhiga som äro viime däran %n jag. J a g Iiiiiner aldrig att lin tdkigt. gam B Och nu talade hon om för mig liuru sjuklingar och krympliiigar öfver hela Förenta staterna, ja till och med i England och Japan, slutit sig tillsainpans till en förening, De instiingdas sällskap ?&gt;, hvars affarer skötas af friska, för sjiiklingar öminande personer, och huru niedleinmarna pläga umgänge .ed livarandra genom privat koribespoiidens och genom bref, tryckta i sällskapets organ, Det öppiiri, fönstreto. Lizzie blef riktigt varm i sin if \ - er att redogöra för l de instäiigdas, verksamhet, och vid afskedet bad Iion inig medtaga sista haftct af sällskapets broschyr, som riil kan kallas passioiisbloininan i den amerikanska pressens .rika flora.
Till hvad sålunda blifvit i nåder föreslaget, hvaremot någon anmärkning i Riks-Stånden eller Stats-Utskottet icke förekommit, får Utskottet tillstyrka Rikets Ständers bifall. 29:o. Salpeter-uppköp. Uti ofta åberopade Stats-råds-protokoll meddelas, hurusom Komitén för Salpeter-ärendena, jemte upplysning att den årliga salpeter-tillverkningen nu uppginge till omkring 15,000 Lisp., för sin del föreslagit, att nuvarande anslaget till salpeter-uppköp, 270,000 R:dr, skulle minskas till 200,000 R:dr, med vilkor att salpeterfondens förräntade tillgångar förblifva orubbade och att räntan deraf -finge Stats-Utskottets Utlåtande N:o 84. 35 användas, dels i händelse den inhemska årliga tillverkningen skulle framdeles komma att uppgå till högre belopp än 15,000 Lisp., till inlösen af den öfverskjutande qvantiteten, dels till de ökade utgifter, som måste uppkomma om förhöjning i nu gällande salpeter-inlösningspris skulle, till följd af Kongl. Maj:ts, med anledning af Rikets Ständers hemställan, gifna föreskrift den 9 April 1858, blifva nödvändig för det fall, att priset å utländsk salpeter ltomme att öfverstiga Kronans inlösningspris å inhemsk vara med tillagda omkostnader, dels ock till inköp af utländsk salpeter, om något år det nu fastställda tillverkningsbeloppet af krigskrut skullo så ökas, att den inhemska årliga salpetertillgången ej hlefve dertill tillräcklig.
Jag åsyftade nemi. blott yttra, att då Hr Grins anmärkntr lill en stor del äro af Ståndets flertal underkända, sä trodde jag att det skulle rubba helheten af hans anmärkmr ur en systematisk synpunkt betraktade, — förutsatt nemi. att i dem ett system råder, såsom jag med en så tänkande och aktad ledamots åsigter gerna vill förmoda och erkänna; — och att derföre det måhända icke vore skäl alt så ifrigt förorda de i ett isoleradl skick återstående. Hvad åter Hr Gr. Lagerbjelke behagat yttra angide misskännandet af bans motiver, så tänkte jag, efter alla de fört jenia blomster, jag trott mig böra utströ för hans talenter och aktningsvärda nit, att jag i den delen icke skulle kunna missförstås. Jag tror mig ej hafva förklarat det utgöra min förmodan, att den värde Grin upsåtligen ville åstadkomma förvecklingar och svårigheter; kunna mina ord så upfattas, så hafva de fallit sig annorlunda, ån min föresats varit. Jag har blott velat hemställa, om icke Hr Gr. Lagerbjelke skulle behaga finna hvartill hans anmärkmr i praktiskt hänseende skulle leda, derest de godkändes af R. St; att de nemi. skulle lända till betydligt mehn för jernvägsföretaget; anhållandes jag alltså fortfarande om afslag på Hr Grins nu framställda förslag. Gr. Mörner: För hvar och en, som vid det sednare uplåsaudet af Gr. Lagerbielkes förslag fästat upmärksarahet derå, tror jag det skall vara lemligen klart, alt matt icke drager en origtig slutsats deraf, då raan säger, alt den, som påyrkar delsammas antagande önskar att ingen jernväg måtte komma lill stånd. Denna slutsats vidhåller jag, emedan jag anser det vara en omöjlighet att någon, som förslår att beräkna de äfventyr, för hvilka han utsätter sig, kan vilja ingå på sådana vilkor, som de af Hr Grin nu föreslagna. Hr Grin må för öfrigt hafva framställt dem i hvilken akt och mening han behagar, det lemnar jag derhän, men att resultatet mäste blifva sådant, som jag nu sagt, det är uppen - Den 29 Augusti f m.
Första representationen å denna tillfälliga operascen tros kunna ega rum annandag jul, då efter all sannolikhet » Värmländingarne » uppföres. — Eepertoaren lör operans sista vecka i det gamla operahuset har förslagsvis uppgjorts sålunda: om söndag den 22 dennes gifves » Konung för en dag » för 150:de gången, på måndagen » Den bergtagna », tisdag. » Trollflöjten », onsdag » Regementets dutter », torsdag » Aida » (med fröken Selma Ek) för 100:de gången, fredag » Friskytten », lördag symfonikonsert med uteslutande svenska kompositioner, söndagen den 29 på middagen » Värmländingarne » och på aftonen » På Sicilien », andra akten ur » Gustaf Vasa » och Frans Hedbergs tillfällighetsstycke » Sånggudinnornas afsked »; samt sista föreställningen på måndagen den 30 dennes, då de tre första akterna ur » Den bergtagna » skola uppföras (med grefvinnan Mathilda Taube f. Gra bo w i titelrollen) jämte » Sänggudinnornas afsked ». Denna repertoar är som sagdt endast förslagsvis uppgjord och torde möjligen komma att undergå någon förändring. I hufvudsak torde den dock varda beståndande. Såsom synes komma tvänne af publikens högt värderade gäster att uppträda, nämligen grefvinnan Taube och fröken Ek. Önskligt vore, att ännu en tredje, som för närvarande vistas i hufvudstaden, komme till; vi mena fru Vendia Sörensen, född Anderson. Hennes uppträdande som t. ex. » Eegementets dotter » skulle sä- kerligen helsas med oerhördt jubel, eller måhända ännu hellre i » Diamantkorset », om denna opera kunde upptagas. Fru Sörensens plats vid operan står ännu tom. Biljetterna till sista operaföreställningen lära komma att bortauktioneras. K. Dramatiska teatern. I måndags gick för första gången å denna scen ett nytt svenskt femaktsoriginal, » Lilla professorskan », komedi af Ernst Lundquist. Sannt må vara, att hvarken själfva ämnet eller dess behandling erbjuder något särdeles originelt eller nytt, utan snarare ända därhän smaka en smula gammalmodigt, att själfve salig Jolin ganska lifligt föres i minnet.
Att, likasom alla jordegarne, jemlikt omförmälde Förordning, äro pligtige att deltaga i kostnaderne för vattenverks inlösande, rifning eller ändring, så borde de äfven alla deltaga i de kostnader, sorn erfordras för uppgräfning af vattendrag till behörigt djup och bredd för vattnets afledande från sjö elley annat samlings ställe, helst en mindre jordegare eljest skulle kunna tvingas att bestå både jorden och de större utgifterne till upprensningen. Detta mål, hvilket Lag-Utskottet ansett vara af ceconomisk beskaffenhet, och således äfven tillhöra Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets handläggning, hafva Utskotten i gemensamt öfvervägande tagit, och hvad först beträffar den af Motionairen åsyftade utsträckning af delegares rätt till lösen för vattendränkt mark derhän, att han skulle kunna fordra lösen för bela hemmanet eller heminansdelen, hvartill den hörde, så, enär ändamålet .med beröfde stadgande uppenbarligen är att, med bibehållande af hvars och ens rätt företaga eller uraktlåta de förbättringar, som å hans egendom kunna åstadkommas, sätta den ena grannen ur tillfälle att lägga hinder i vägen för nyttiga odlingar och förbättringar, hvilka de öfrige önska verkställa, men detta ändamål skulle betydligt motverkas genom antagande af den föreslagna förändringen, hvilken öfverlemnade åt en delegares godtycke, att hindra odlings-företaget eller tvinga de öfrige att inlösa ett hemman eller hemmansdel, hvaraf de icke voro i behof, och enär härtill kommer, att sådan lösen icke eger rum x annat fall, än då vattenverk rifves eller ändras för odling och förbättring af egor, i följd hvaraf lösningsrätten icke får begagnas förr än sådant verkligen sker, samt det i detta afseende befarade missbruk således icke bör kunna inträffa, tillstyrka Utskotten, att äfohannes Anderssons i omförmälde måtto gjorda framställning må 'utan afseende lemnäs. Hvad åter angår yrkandet om bestämmelser, angående fördelning af kostnaderne för vattendrags uppgräfning, så enär de uti detta ämne redan meddelade föreskrifter, del8 uti ifrågavarande Kongl. Förordning, samt 6 Capitlet 5 §.
M:s befallningshafvande underd. utlåtande afgifvit, E. K. M. täcktes, uti till Rikets nu församlade Ständer aflåten proposition, i nåder tillkännagifva, att af den hållna undersökningen vore ådagalagdt, ej mindre att meranämnda af hemmanen N:ris 1 med 25, hvardera |, samt N:ris 26 med 34, hvardera _3-, eller tillsammans lidmantal Tuna i S:t Ibbs socken u Hven utsående arbets lo O skyldighet, i följd af de dermed tid efter annan skedda regleringar och deri - 100 Expeditioks-Ulsliolteis Forslag till and. Skrifvelse3 No 63. bland arbetsskyldighetens utförande i vissa dagsverken, livilka lösas med penningar efter markegång, blifvit större, än den ursprungligen varit, än ock att omförmälda hemman nu finge vidkännas på det liela högre skatter och besvär, än närmast belägna hemman på fasta landet af lika mantal och beskaffenhet, vid hvilket förhållande E. K.
Skri/velse N:o 194. lerid, Möteskostnader samt Ersättning för utöfver markegångs-pris förhöjd betalning tili inqvarterings-gifvare, för dagpnrtioncr vid indelta regementenas marscher till och ifrån mölen, af hvilka det andra i ordningen är ett förslags-anslng, oell de tre öfriga reserva lions-anslag, mätte med sina belopp, tillsammans utgörande 396,163 R:dr 50 öre, sammanföras lill ett enda anslag under namn af lnde/ta Arméens vapenöfning;ar samt den kalkylerade tillökningen, 190,549 R:dr 50 öre, i rund summa anvisas med 200,000 R:dr och hela anslaget, i anseende till omvexlande portionsoch rations-pris, blifva ett förslags-anslag. Derjemte, och med anledning deraf, alt nednnnämnde utgifter icke heller kunde lill viss summa pä förhand bestämmas, är föreslaget, att desamma jemväl från berörde anslag må utgå, nemligen: a) Den ökade portions-skilling (lobaks-skilling), sorn skulle, enligt föreslagna grunder, tillfalla korporalen och vissa af manskapet vid indelta arméen; b) 1 visst fall ökad ersättning ät inqvarterings-gifvare för dagportioner vid indelta regementenas marscher till och ifrån mölen. 1 detta afseende har Eders Kongl. Majit, som funnit den klagan grundad, hvilken af inqvarterings-gifvare blifvit hos Eders Kongl. Majit förd öfver otillräckligheten af den nu utgående ersättningen 12 sk.
Piparebostället vid Södermanlands regemente Bränn Årby om mantal, beläget i Wansö socken af Åkers härad af Södermanlands län, må från 1869 års midfasta, då nuvarande arrende om bostället tilländagår, under full dispositionsrätt upplåtas åt Wansö församling, alt för det uppgifna ändamålet användas, emot det all till regementets Boslälls-direktion erlägges årlig afgift, hvilken bör åsältas i enahanda ordning, som för bestämmande af maximioch minimibelopp vid kronoarrenden är stadgad. Derest detta af Rikets Ständer bifalles, anser Kongl. Majit hinder icke möta för Wansö församling att, innan öfverlåtelsen af bostället träder i verkställighet, med nuvarande arrendatorn träffa öfverenskommelse om användande af större eller mindre del af bostället för det afsedda ändamålet. De ärendet hörande handlingar skola tillställas det Rikets Ständers Utskott, till hvars handläggning frågan varder öfverlemnad; Och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. CARL. A. F. Z. Reuterskiöld. 4 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 2. Utdrag af Protokollet öfver Landtförsvars-Ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen uti Stats-Bådet å Stockholms Slott den 27 Oktober i865. Närvarande: Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström, Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Bredberg, Thulstrup, Reuterskiöld och Carlson. Chefen för Landtförsvarsdepartementet, Statsrådet Reuterskiöld, uppläste till justering följande, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj.ts, på Stats-Rådets enhälliga tillstyrkande, fattade beslut, uppsatta förslag till Kongl. Maj:!s nådiga Propositioner till Rikets Ständer, nemligen: l:o angående upplåtelse af f. d.
Man mäste väl erkänna, all det är nödvändigt att bibehålla cn ordning, som är tillämplig öfverallt och icke haltande i någon af detaljerna. Vill R. o. Ad. afsäga sig ordförandeskapet inom Utskin, så säger jag, för min del, dertill genast ja; men vill R. o. Ad., på grund af Riksd.Ordn. och Ridd.Ordn. bibehålla denna rättighet, hvilken icke eller kan fränkännas dem annorlunda, än i grundlagsenlig ordning, så mäste det ske så, att icke derigenom någon oordning i riksdagsmachineriet uppkommer, att icke schismer inom R. o. Adis egen Utskis-personal kunna 088 Den 28 December. uppkomma och frågor möjligen uppstå om hvilken som borde vara ordförande eller icke. En suppleant uti det ena Utsk. skulle möjlige kunna blifva ordförande i elt förstärkt Utsk. Hvart kommer då electorernas val lill ordförande? Hvartill tjenar då det prerogativ, som electorerna skulle få? Jo, derigenom skulle höfvas den olägenheten, att, om electorerna önskade att såsom ordförande utse någon ung ätts representant, de derigenom icke hindrades alt dock invälja Grefvar och Friherrar till ledamöter. Men nog finnes inom Herre-classen ledamöter passande till ordförande; om ej, så blefvo de förhindrade alt välja någon af dem tili Utsk.; sådant har likväl aldrig inträffat. Att lemna electorerna rättighet att, utan föregången ändring i grundlagen, genom val förklara, att den skall anses på Riddarhuset främst, som de utse till ordförande, skulle medföra antingen en oupphörlig omflyttning af platserna på bänkarna, eller ock slå i strid med verkliga förhållandet. Jag tillstyrker således bifall lill Ridd.Ulskis betänk. Hr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Om fråga nu hade varit derom, att Utsk:n skulle sjelfva fått välja sina ordförande!' utan afseende på Ständ, så hade jag lika med den siste värde talaren skolat deruti instämma; men då delta icke är förhållandet, så kan jag icke annat än instämma med motionären derom, alt eleclorerne åtminstone måtte få friare händer att utse ordförande, utan afseende på matrikelns nummerordning.
Den enda som såg mulen, ja ond ut, var hushållerskan, men jag hade inte tid att ta reda på orsaken. Jag kom för att låna pjäser. De andra ha tagit alla som fanns och behållit dem. Allt för att hindra oss! Det förstod jag, fast bokhandlerskan trodde att de mist förståndet. Kullen blef så intresserad, och där fick jag »En Räddande Ängel» och »De Båda Döfva», pjäser, som jag sett i Stockholm båda två och visste hur innerligt roliga de var. »KUNG KARL DEN U-U-U-Unga HJÄ-Ä-Ä-LTE!» ha vi beslutat ska deklameras som epilog, innan ridån går upp, och så ska vi afsluta programmet med en storartad tablå föreställande Carl den Tolftes död — efter som vi tyckte, att det första affyrandet inte blef tragiskt nog. Till min innerliga glädje erbjöd sig doktorn att både deklamera epilogen och hjälpa oss litet vid inöfvandet. Nog var det bra snällt! När jag gick, så räckte han fram sin hand med den tjocka ringen på och sa med sitt allra vackraste leende: »Efter femton långa år, fru Petterkvist!» Jag blef så glad — och lycklig öfver de orden! Det kändes som om jag fått en riktigt kär gåfva, men jag hade inte tid med några finare förnimelser just nu. Här gällde att skaffa sig det teatraliska hufvudet, framför allt. Att reda sig utan är rakt omöjligt — ovana som vi är! Holmen måste göra sin plikt. Det är bara det. Men jag kom för sent till Holmen den dagen. Styfven hade redan gjort sitt verk. När jag såg hur landet låg an, ville jag genast gå min väg, men han måste ha förstått hvad det var fråga om, för när han vacklande följde mig till dörren, så sa han plirande: »Bli — bli — direktör sjä-älf, frun!» »Jag, som ingenting begriper», sa jag, glömmande af, att jag inte borde svara honom. »Behöfs — inte frun — behöfs inte alls! Ge — Riikard den tredje med varietet-kupletter! Ha ha ha — Det vore origi-nellt — Hva?