Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De/i 25 September f. m. 303 Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om icke, enär Utskottens först afgifne Betänkande redan blifvit af de öfrige 3;ne RiksStånden gilladt, Ridderskapet och Adeln behagade, för dess del» dervid låta bero, prfölls Herr Grefven och LandlMarskatien tillkän* nagaf, att Förstärkta StatsUtskottet sistlidne gårdag icke kunnat till handläggning företaga de på Utskottet beroende mål, i saknad af till» räckligt antal Ledamöter af Ridderskapet och Adeln, oaktadt de af Ridderskapet och Adeln utsedde fyra Suppleanter bland de ordinarie Ledamöterne intradt, och hemställde Herr LandtMarskalken således om icke, till förekommande af dylika händelser, Ridderskapet och Adeln behagade å nästa Lördag den 27 dennes eftermiddagen ytterligare utvälja åtta Suppleani Förstärkta StatsUtskottet; hvilket bifölls. Vid förnyad föredragning af Serskildta Utskottets den 25 sistlidne Augusti afgifne samt den 27 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, rörande reglering af Rikets Styrelseverk; heslöt Ridderskapet och Adeln, uppå derom af Herr Grefven och Landt-Marskalken gjord proposition, att tilt Constitutions och LagUtskotten remittera J&bngL 304 Den C 5 September f. mi Maj'.ts ilen 4 sistlldne Mars i detta ämne till Rikets Ständer afilåtne nådiga Skrifvelse, jemte utsedde Comiterades deruti åberopade för* slag till förändrad organisation af Styrelse Verken, samt öfrige tillhörande Handlingar, äfven som Serskildta Utskottets Betänkande och dervid 'fogade Bilagor, med anmodan till Constitutions och XiagUtskötten, att, öfver de i Comiterades förslag och Serskildta Utskottets Betänkande förekommande Grundlagsoch Uagfrågor, sine Utlåtanden till Riksens Ständer afgifva. Herr von Hartmansdorff:
Skulle något år en större summa behöfvas till jordinköp, sä att en del af capitalet måste dertill användas, så kan deremot af räntan några år besparas, så att capitalet åter kan tillväxa till sin primitiva höjd, och efter planteringarnes fullbordan finnas alldeles orubbadt till R. St:s disposition. Genom den sparsamhet, som hittills blifvit iakttagen, har icke en gång den årliga räntan blifvit medtagen, som skulle influtit, om medlen blifvit gjorde fruktbare, och planteringen har dock hedrifvits med den fart, att (>00 tunnland blifvit dels sådde, dels planterade, och således, efter beräkningen af 40 tunnlands plantering om året, 120 tunnland blifvit planterade öfver hvad som årligen skulle verkställas på den tid af 12 år, som planteringen varit i gång. Beträffande de upplysningar, som Utsk. begärt, sä får jag äran tillkännagifva, att und. rapport lill K. M. årligen ingifves om planteringens fortgång, och att i 5-årsberättelseu från laudshöfdinge-embetet i Jönköpings län en fullständig relation om ekeplanteringen på Wisingsö finnes ali läsa, pag. 14, 3 mom. Palmstjerna, Carl Otto: Hvad Hr af Ström yttrat i afseende pä utlåningen af det capital, som är afsatt för ekeplanteringars bekostande, så torde ändamålet vinnas, om saken anmätes hos Konungen, som äger alt öfver dessa medel disponera. Dä Sländerne anhållit, alt Skogsplanteringscassans medel måtte utlånas, torde icke Konungen anses förhindrad att befordra det ändamåls uppnående, som talaren uppgifvit. Hvad för öfrigt angår StatsUtsk:s hemställan i denna §, så synes af den upplästa reservationen, att jag varit af motsatt mening med Ltsk:s pluralitet; alt jag ansett, alt R.
Prot.-Utdrag den 21 Augusti 1851. 529 Yttrandet i ii:te punkten Lief icke godkundt, utan ansäg Ståndet underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t böra göras om utfärdande af den förklaring, att gemenskapen af arméen och flottan må vidkännas stadgade afgifter till fattigvården. i:a och 3:e momenten af 12:te punkten hiföllos, hvaremot Ståndet, med afslag å Utskottens tillstyrkande i 2:a mom. af samma punkt ansåg det ifrågasatta förtydligandet rörande beräkningsgrunden för utgörande af fastighetsegares tillskott till fattigvården ej vara behöfligt, och att nuvarande stadgande i berörde hänseende bör blifva oförändradt. Från Vullofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets Memorialer och Utlåtande: N;o 323, med förslag till stadganden i Reglementet för Riksgälds-kontoret, angående derstädes innestående, vid föregångna riksdagar beviljade låneoch anslågs-summor; bifölls. N:o 32-4, med förslag till stadganden i Riksgälds-kontorets Reglemente, rörande de under innevarande riksdag till utgående från detta verk anvisade statsutgifter; bifölls.' N:o 327, i anledning af väckt motion, angående bestämmande af vissa vilkor för vinnande af dispositionsoch jord-eganderätt till de så kallade kyrkohemmanen i Halland ; bifölls. N:o 328, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet, N:o 294; lades till handlingarne. N:o 329, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 295; lades till handlingarne.
Med afseende härå och enär vid den under innevarande Riksdag verkställda lönereglering för Bankens embetsoch tjenstemän, de personer, för hvilka samma förhållande eljest skulle inträffat, å delta Verks indragnings-stat erhållit skillnaden emellan deras förut innehafde löner, jemte den derå beviljade provisionella förhöjning och de för dem nu bestämda nja läne-vilkor, finner Utskottet sig böra hos Rikets Ständer tillstjrka, att nuvarande innehafvare af ordinarie tjenster vid RiksgäldsContoiret, hvilka redan äro eller nu varda å inlerims-stat uppförde, må, intilldess de från samma tjenster afgå, bibehålla sina hitintills, enligt stat, åtnjutna löner, med den deruti år i83o af Rikets Ständer beviljade förhöjning; äfvensom att, då tjenstemans vid nämnde Contoir sammanräknade lön och arfvode, jemlikt dea nja staten, understiga hans förut, i och för samma tjenst, innehafda lön, med inberäkning af omförmälde provisionella förhöj ning, skillnaden deremellan må på interims-staten uppföras och honom tillfalla, så länge han denna tjenst innehar.
1 afseende å den vigtiga frågan om tillfyilestgörande kontroller emot osannfärdiga taxerings-uppgifter, hvilken utgjort föremål för Utskottets synnerliga uppmärksamhet, har Utskottet slädnät i den öfvertygelse, att sådane kontroller, om de någonsin skola vinnas, nästan uteslutande äro alt söka uti Taxeringsoch Pröfnings-kommittéernas nit, samvetsgrannhet och kännedom om de verkliga förhållandena; hvadan Utskottet icke tillBih. till B. St. 3 Sami. 1 Afd. 3 Häft. 4 26 Bevillnings-TJtskottets Betänkande, No 4. trott sig att genom förändrade lagbestämmelser kunna tillvägabringa någon förbättring i omförmälde afseende; Och hvad särskildt angår det af motionären förordade åläggande för idkare af näring eller rörelse, sorn vill hos Pröfnings-kommittéen söka nedsättning uti honom af Taxerings-kommittéen påförd bevillning, att, för vinnande af sådan nedsättning, förete och beediga de af honom förda böcker; så, utom det betänkliga deruti, att på sådant sätt tvinga den enskilde alt blotta sina kreditförhållanden, har det synts Utskottet med rättvisa oförenligt, att föreskrifva ett visst bevisningsmedel, såsom det enda bindande, enär det skäligen bör få bero på klagandens fria val, att, för vinnande af rättelse i Taxerings-kommittéens beslut, förete den bevisning, han finner för ändamålet lämpligast, Pröfnings-kommittéen sedan obetaget, att derå fästa det afseende, den kan förtjena. Utskottet hemställer alltså, att Herr Flachs ifrågavarande motion må lemnäs utan afseende. §. 122.
Detta straff har ock visat sig föga verksamt till förekommande af återfall i brott, och är, efter Utskottets öfvertygelse, numera så djupt sjunket i allmänna opinionen, att detsamma, på hvad sätt det än måtte verkställas, icke annorlunda, än efter en längre tidsföljd, skulle kunna återvinna något anseende såsom afskräckningsmedel. Och härmed har Utskottet uttalat sina åsigter, hvad de föreslagna frihetsstraffen angår. Det är genom deras utsträckta tillämpning och serskilda beskaffenhet, som den väsendtligaste förändringen i brottmålslagstiftningen skulle ega rum; det är för dem, som ett straffsystem skulle falla, livilket, i sina grundvalar redan brutet, af Rikets Ständer jemväl blifvit utdömdt. Då straffet och dess ändamål i detta system stå i stridigt förhållande, skall deremot medelst tillämpning af frihetsstraffen, sådana de nu blifvit föreslagna, emellan straffgrund, straffart och straffets verkställighet uppstå ett harmoniskt förhållande, i möjligaste måtto förverkligande den ide, som, efter Utskottets uppfattning, bör ligga till grund för allt straff. Utskottet har emedlertid ej kunnat förbise, hurusom införandet af de föreslagna nya frihetsstraffen ostridigt kommer att medföra betydliga kostnader; och Utskottet både jemväl önskat kunna uppgöra och inför Rikets Ständer framlägga en kalkyl i denna del; men utom det Utskottet i flera hänseenden saknar de för en sådan kalkyl nödvändiga malerialier, hyser Utskottet äfven den öfvertygelse, att någon tillförlitlig beräkning härutinnan icke ens approximativt är för närvarande möjlig. Dertill vore i första rummet nödigt alt känna antalet af de förbrytare, som skulle komma Lag-Utskotlets Betänkande, N:o 93. 23 att undergå frihetsstraff efter den nya lagen, jemte tidsmåtten för deras bestraffning; och häröfver kan naturligtvis någon tillförlitlig beräkning icke ske förr, än efter företagen granskning af Lagförslagets detaljbestämmelser rörande hvarje brott, hvartill Utskottet ännu icke hunnit.
En förening, som skulle bli var-aktig, måste, enligt mitt allerunderdånigste förmenande, framför allt kunna erkännas af befolkningarna såsom deras eget verk, hvaremot ett initiativ, taget i en europeisk konferens, skulle be * röfva saken dess naturliga basis såsom en framför allt inre fråga och — jag tillåter mig att för Eders Majestät uttala min uppriktiga fruktan — bringa den in på en afväg, som skulle föra från och icke till det mål som vi önska. Men under det jag vågar tro, att Eders Majestät af dessa grunder skall dela min allerunderdånigste öfvertygelse, att intet om denna sak bör framkomma vid konferensen, hoppa » jag också, att Eders Majestät skall allernådigst bifalla, att man utan dröjsmål försöker gifva planen nödig mogenhet, genom hemliga förhandlingar mellan de båda regeringarne. Såsom jag ofvanföre tillåtit mig påpeka, finnes det flera svårigheter att öfvervinna, många svårigheter att lösa, som kunga synas obetydliga, i jem-förelse med tankens Btorhet, men som praktiskt skulle kunna visa sig stora nog att förstöra hela verket, om de icke i tid iakttagas och med varsamhet lösas. Jag skall icke försöka att framhålla alla dessa punkter och uppställa dessa betänkligheter; ty hvarken skulle jag tillåta mig att fästa Eders Majestäts aller-högsta egen uppmärksamhet på mycket som rättare kan göras till föremål för de underordnades öfvervägande och inbördes förhandlingar, icke heller skulle jag våga uttala någon bestämd mening härom, innan jag hade haft tillfälle att konferera derom med mina kolleger, men framför allt med de män, som i Eders Majestäts råd med så mycken erfarenhet och omtanka handhafva de Förenade rikenas intressen. Mitt allerunderdånigste andragande skulle der-före vara, att Eders Majestät måtte täckas tillåta mig att, s&amp; snart som möjligt, träda i officiel och alldeles hemlig förhandling med Eders Majestäts regering om sakens vidare befrämjande. Kjöbenhavn den 28 april 1804. Allerunderdåuigst D. Gk Monrad.Till konung Earl XV från hofjägmästaren de Carlsen. Gammelkjögegaard d. Hr v. Q vao ten har meddelat mig innehållet af Eders Majestäts unionsförslag.
Möller, å Direktionens öfver Westmanlands landtbruksskola vägnar, å 4,674 R:dr, för utdikningen af myrer vid Julpa gård i Romfartuna socken; dito dito 2.430: 47. 2,056: 55. för utdikningen af Bredmossen samt sänkningen af Lag~ gärbooch Harmsjöar ne, inom Kolbäcks och Bergs socknar, å 5,010 R:dr; dito dito 2,605: 18. 2,204: 38. » dito af kärroch myrängar, tillhörande byarne Nesselsta, Holm, Myrkarbo, Kättbo och Nickb0 inom Hvittinge socken, å 1,565 R:dr; dito dito 813: 65. 688: 44. » aftappningen af Mursjön i Wester-Wåhla socken’ å 3,670 Rdr 50 öre; dito dito ..: 1,908: 67. 1,615: 3. » upprensningen af Altuna å, till förekommande af öfversvämningar inom Simtuna, Frösthults, Thorstuna och Hernevi socknar, å 3.000 R:dr; dito dito 3,006: 12. 2,766: 14. till Sergeanten G.
Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, li redberg, Thulstrup och Reuterskiöld. Departements-chefen uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med af Kongl. Majit denna dag, uppå Stats-Rådets enhälliga tillstyrkande, fattadt beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts Proposition till Rikets Ständer oni anslag till löneförbättring åt Sundhets-kollegii embetsoch tjenstemän. Och täcktes Kongl. Majit, uppå Stats-Rådets tillstyrkande, berörda förslag i nåder gilla och förordnade, att nådig Proposition, sådan den finnes detta protokoll bilagd, skulle till Rikets Ständer aflåtas. Ex protocollo C. A. Th. Ädelgren. STOCKHOLM, tryckt hos a. l. NORMAN, 1863. Kongl. Maj:ts Nåd. Ank. till Exp.-Utsk. den 23 Mars 1863, kl. 10 f. in. Kongl. Maj-.ts nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående pension å Allmänna Indragningsstaten för Direktören vid Landskrona straff-fängelse, Under-löjtnanten Carl Peter Westergren; Gifven Stockholms Slott den 17 Februari 1863. Uti underdånig ansökning har Direktören och Redogöraren vid straff-fängelset i Landskrona, Under-löjtnanten Carl Peter Westergren, anhållit om afsked från nämnde direktörstjenst med undfående af den pension, hvartill han kunde finnas berättigad.
Men då dessa medel utgöra godtgörelse för Svenska SlatsVerkets förskott till underhållande af de å Skånska Kusten befintliga fyrar, finner Utskottet ej skäl att frångå sitt förslag om medlens upptagande under Titel Ersättningar, En mera väsendtlig anmärkning rörande dessa medels disposition har inom Högh B., o. A. samt Vällofl. BorgareStåndet blifvit väckt, nämligen att de icke, lika med Lotsoch Båk-medlen, blifvit öfverkemnade till användande för Lotsoell Båk-inrättningens angelägna föremål, då de likväl genom naturen af deras tillkomst ovedersägligen höra dit. Utskottet har grundat sitt förslag, att för StatsVerkets allmänna behof beräkna ifrågasatte 9333| R:dr, på hvad K. M:ts Kådiga Proposition innehåller. Och ehuru, enligt Utskottets tillstyrkande, den sedermera väckta frågan 0111 inköp för Statens räkning af Landsorts och Korsö fyrbåkar icke blifvit bifallen, torde man dock kunna 2-4 StatsUtskottets förmoda att, tued den betydligare inkomst som är att påräkna genom de förhöjda fyroch båk-afgifterna och hvilken uteslutande får användas lill förmån för denna inrättning, utvidgade och förbättrade anstalter böra kunna tillvagabringas. Och då således billigt afseende redan blifvit lästadt å den klagan som i denna väg vid påstående Riksmöte yttrats, och derjemte är att förmoda, det de förbättringar, som vidtagas, verkställas successive, hvadan nästsammankommande R. Sfer säkrast blifva i tillfälle att bedömma om icke den nu gjorda disposition af en förut påräknad Stats-intrad är för behofven tillräcklig, har Utskottet, med hänsigt derjemte till de många och angelägna föremål hvilka erfordra nya eller ökade bidrag, icke trott sig äga skäl alt äfven tillstyrka Danska fyrings-medlens frånskiljande från StatsYeiket. 3 ho Inleresse-medel.
Jag känner en sådan underlig själens trötthet; om jag också på sista tiden icke just skapat stort, så var jag dock ständigt — andligen — på benen. Om det, som jag öfver hufvud taget skapat, var godt eller dåligt, derom skola vi icke strida. Det var stort; jag märker det på den smärtsamma utvidgningen af själen, hvarur dessa skapelser kommo fram ... och jag märker det också på litenheten af de dvergar, som stå framför mitt verk och svindlande söka mäta det med blicken. Deras ögon nå icke dit upp, och sina näsor stöta de blott emot piedestalen af de monument, som jag har byggt upp i Europas literatur till evig ära för den tyska anden. Äro dessa monument helt och hållet otadliga, äro de utan vank och lyte? Jag vill icke uttala någon bestämd mening derom. Men hvad småttingarne ha att anmärka mot dem, vittnar blott om småfolkets egen inskränkthet. De erinra mig om de små pariser-gaphalsar, som, då obelisken restes på Place Louis XVI, stodo nedanför den och utbytte sina respektive åsigter om denna stora solvisares nytta och värde. Vid detta tillfälle fick man höra åtskilliga lustiga filistermeningar. Der var en genomskinlig, bröstsjuk skräddare, som påstod: den röda stenen skulle icke vara hård nog att i längden motstå det nordiska klimatet, snövattnet skulle snart söndersmula den och vinden skulle kasta den omkull. Karlen hette Petit-Jean, och sydde mycket dåliga rockar, af hvilka icke den minsta lapp kommer att gå till efterverlden; och sjelf ligger han redan begrafven på Père la Chaise. Men den röda stenen står ännu upprätt på Place Louis XVI, och skall stå der århundraden ännu, trots allt snövatten, alla vindar och allt skräddarepladder. Det hände en lustig tilldragelse då obelisken restes. På platsen, der den stora stenen legat, innan man reste upp den, fann man några små skorpioner, synbarligen härstammande från en del skorpion-ägg, som kommit med från Egypten i obeliskens inpackning, och här i Paris blifvit utkläckta i solhettan.
Betänkanclen. 539 Utskottet liar tagit under ny pröfning hvad sålunda i ämnet å ömse sidor blifvit yrkadt, och får derefter anföra, att Utskottet icke finnér sådana nya grunder uppgifna, som kunna föranleda Utskottet, att förändra dess afgifna utlåtande, hvilket redan de öfrige 5c» RiksStånden behagat bifalla. Stockholm den 16 Aprill 1818. N:r 98- Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärsoch EkonomiUtshotts Betänkande, i anledning af Herr Lejflers väckta Motion, om vidtagande af vissa anstalter till besparing af Skogseffecter. Tm detta Utskotts åtgärd har från VällofL BorgareStåndet blifvit remitteradt ett af Herr E. M. Leffler ingifvet Memorial, deruti han fäster uppmärksamheten på vigten af Skogarnes vård och besparing, och i sammanhang dermed öfverklagar de så kaliade Skides-gärdesgårdarne, hvilka han anförer ofta på liten terrain finnas till ett sådant antal, att man vid deras åskådande kan förundra sig deröfver, att Skog i dessa tracter gifves qvar. I Herr Lefflers tanka skulle befordrande af Enskifte samt Sten gärdes-går dars läggande mycket bidraga till mera hushållning i detta afseende, hvarförutan han, som anser högst angeläget vara, att, genom skälig upp - I 54® Besv och Ekon. Utsk, Betänkanclen. nmntran berecia möjlighet, till Skogarnas tillväxt och förkofran, föreslår, att så dane tracter, som ligga öde och tillhöra Kronan, och Sorn icke i annat afseende äro duglige, skulle i lotter tilldelas den eller dem, som voro hugade att plantera trän derpå, med villkor •af ägande rätt för all den plantering, sorn bevisligen vore skedd och fortsatt vårdades; äfvensom att större och mindre premier skulle utsättas för till viss grad drifven plantering af nyttiga frön i de öde-tractsr, som tillböra privata personel'.
När denna återvände hem, hade fransyska arméens samfälda styrka afsändt mera än 125,000 man till sjukhus, bland dem 100,000 febersjuke och 13,474 sårade i drabbning. Enbart från Solferinos slagfält afsändes till sjukhusen 17,000 Fransmän, 14,000 Italienare och 1,500 på slagfältet qvarlemnade Österrikare. Sedan kommitterade, på sätt nu skett, inför Eders Kongl. Majit, dels med exempel från, så väl vår egen, som främmande lands krigshistoria, dels med intyg från män, hvilkas erfarenhet, upplysta omdöme och sanningskärlek icke kunna ifrågasättas, ådagalagt, att det läkare antal, som gällande stadganden bestämma såsom erforderligt för arméens krigsfot, så stort det än må synas, icke är öfverdrifvet; återstår för kommitterade den svåra uppgiften att föreslå de utvägar, hvarigenom detta stora läkarebehof skall kunna, i hvad möjligt är, fyllas. Denna uppgift är så mycket svårare, som den läkarebrist, hvilken i händelse af ett krig komme alt uppstå, icke kunde fullständigt fyllas, äfven om alla rikets civile läkare dertill kunde tagas i anspråk. Antalet af alla Sverges läkare uppgår, eller afdrag af arméens. till omkring 400; men af dem äro naturligtvis månge, i följd af ålder och andra skäl, alldeles oandvändbare till fälttjenst, och de flesta af dem äro dessutom så fästade vid sin civila tjenst, eller så bundne vid enskildt ingångna förbindelser, att de icke, utan en stark rubbning, både i egna och andras förhållanden, kunna för någon vidsträcktare och mera ihållande tjenstgöring för arméen påräknas. Det finnes nemligen 70 till 80 lazarettseller hospitals—läkare-beställningar, 86 stadsläkare-befattningar, 98 ordinarie och 26 extra provincial-läkare—beställningar samt 46 distriktläkare-platser och omkring 50 lärare-beställningar vid de offentliga undervisningsverken, således inalles 11 omkring 380 läkarebeställningar, som äro afsedde att företrädesvis af civil-läkare bestridas.
Då Statsoch EkonomiUtskottens första Betänkande i denna fråga förevar, föranleddes jag lill de anmärkningar, hvilka jag vid dess föredragande gjorde deraf, alt pluraliteten af de personer, som i beslutet deltagit, syntes vara emot förbättring af nuvarande Undervisningsanstalter; i synnerhet derföre, att det Verk, vid hvilket en sådan förbättring blifvit verkställd, nemligen Carlberg, var i detta Betänkande med tystnad förbigån«it. Sedan Utskotten nu tydligen gifvit tillkänna deras afsigt, att Rikets Ständer skola öka anslagen, icke allenast åt ElementarLäroverken, Trivialskolor, Gymnasier och Universiteter, utan ock åt Carlberg; tager jag mig deraf anledning tillstyrka bifall lill förevarande Utlåtande, likväl med det tillägg till Ja-propositionen, hvarom jag ej hittills hört fråga väckas, att Rikets Ständer anhålla, att Konungen af dessa 60,000 R:dr täcktes ihågkomma Lärarne vid Carlberg med någon löneförbättring. Den siste Talaren har ansett det nu ifrågavarande anslaget äfven böra lemna medel till de veltenskapliga samlingarne. Jag hemställer, hvad sammanhang egentligen eger rum emellan vettenskapliga samlingar och Uppfostringsverk. Visserligen hafva de förra stort inflytande på bildnin - Den 14 Augusti t m 85 gen, men med sjelfva organisationen af Läroverken, Lönestaten och byggnaderue vid egentliga Undervisningsverken, hafva de intet att skaffa, utan förblifver det ett främmande föremål för denna fråga. För Öfrigt vågar jag utbedja mig Ridderskapets och Adelns öfverseende, om jag fäster mig vid ett eller annat yttrande, som här blifvit fälldt af Talarne. Det har blifvit sagdt, och temmeligen tydligt påstådt, att icke allenast en viss del af Samhällets medborgare, utan äfven Regeringen, skulle vara mindre böjd för förbättring af Läroverken. Denna tanka kan jag ej dela. Jag tror, att man i detta afseende bör fästa sig vid sådana Verk, som Regeringen har under sina ögon. Då lärman finna, att Carlberg framträder, såsom det kraftigaste argument emot denna anklagelse.
Maj 1853 rörande —: B. III. 86, 135, A. 135- Privat-Bankerna, angående indragning af dem vid deras nuvarande oktroyers slut, m. m.; motion af Herr Carl Reinhold af Robsahm: se Motioner. Privilegier, frihetsbref, m. m., angående undersökning af de rörande jord och skogar inom Norrbottens Län utfärdade —: B. X. 64. 158, 210, A. 210; E. XI. 3. Prof, angående Biläggande deraf för erhållande af ledig folkskoltlärare-befattuing: B. VIII. 91. 166, 225, A. 226. — på nytt sedel-papper, aflemnadt till Banko-Utskottet, angående: B. HI. 396, 594 A. 594, Profession ä Stats-Ekonomi, angående inrättande af en sådan vid Upsala Universitet; motion af Grefve Henning Adolf Taube: se Motioner. Professorerne i Ny-Europeisk Linguistik vid Rikets Universiteter, angående förhöjning af dessas löner; motion af Herr Gustaf Cederschiöld : se Motioner. Prof-predikant, angående medgifvande af rättighet för församling i regatt pastorat att till komministratur kalla fjerde —: B. VII. 350; VIII. 8, A. 8. Proposition, angående Talmannens i Borgare-Ståndet vägran deraf på en inom Ståndet framställd anmärkning emot en ledamots behörighet att vara riksdagsman: B. III. 273, 306, 373 A. 395. —, Kongl. Mapts Nådiga, om Stats-Verkets tillstånd och behof, angående tiden dels för dess öfverlemnande, dels för Utskottsval: se Regerings-Formens 53:dje § samt 27:de §:n Usta momentet och 28:de §:n Riksdags-Orduingen. Majcts Nådiga: — N:o 17. till Rikets Stander, angående anslag för fortsättning af de geologiska undersökningarna inom