Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ett härtill tjenligt nytt jordbruk låter inrätta sig endast genom en större odling, som kan särskildt bebyggas och ^kötas. Der tillfälle är till sådana, och endast der, skulle det efter denna grundtanka blifva möjligt att tillvägabringa kolonier af straffade brottslingar, om hvilkas förbättring hoppet ej vore förloradt. Det bästa vore, om detta skedde genom enskild försorg; och utan tvifvel gifvas mångå fastighetsägare i besittning af tillräckligt stora odlingsbara, ouppodlade jordrymder för så beskattade koloniers anläggande. Ouskligt blott, att det måtte ske! De medborgare, sorn härtill äro i tillfälle och vilja, äfven med uppoffring, befrämja en så stor vinst för menskligheten och för samhället, skola säkerligen icke dröja att göra det, så snart de blifva öfvertygade om företagets. ändamålsenlighet. För andra medborgare, med lika god vilja och tillgång på användbar jord, kan möta hinder i bristande verklig förmögenhet af tillräckligt belopp för att tåla uppoffringen. Och som detta torde oftast inträffa; så vore det troligen önskansvärdt, att sällskap (associationer) kunde bilda sig, hvilka åtoge sig att hålla den jordägare skadeslös, som ville på sin egendom företaga nyodling, tjenlig för ändamålet, samt der använda och. bosätta arbetare, hvilka för stöld eller annan vanart första gången undergått straff. Jag har bordt framkasta denna'tanka, emedan jag hoppas, att om den äger grund, den också någon gång skall blifva erkänd och leda till någon påföljd. Skulle för dess realiserande det finnas bättre, att samhället åtoge sig uppoffringen; så erfordrades ett anslag af fångmedlen, att användas till skadestånd för de uppoffringar, som af enskilda jordägare kunde för saken göras. Deremot skulle jag för min del icke tro mig kunna tillstyrka, att staten omedelbarligen och för egen räkning företoge sig att anlägga tillflyktskolonierna på Kronans jord, enär jag deraf icke vågar här vänta större framgång, än man med dylika försök i andra länder vunnit. Såsom bihang får jag här slutligen till Rikets Höglofl. Ständer öfverlemna ett ämne, som finnes förut upptaget, men icke med anmälan till Rikets Ständers pröfning. Detta är den i — 52 — 1851 års berättelse intagna; hos Kongl.
Jag har redan i början af Riksdagen väckt en motion i detta ämne, der jag fullständigare utvecklade mina tankar, och anser således öfverflödigt, att nu å nyo utförligare framställa dem, helst jag är öfvertygad, att något hvar af Ridderskapets och Adelns Ledamöter inser sakens vigt. Det ar, såsom jag förut nämnt, redan bestämdt, att extra anslagen till försvarsverket skola förräntas; jag tvekar derföre icke tro det vara bäst, alt man, i likhet med hvad af Konungens Rådgifvare i Cornmandomål här nu blifvit framstäldt, öfverlemna!' räntemedlen till Konungens disposition, likväl med uttryck af den opinion, det de förnämligast må användas för ofvannämnde stipendier. Jag hämtar så mycket större skäl för detta förslag, som jag betraktar krigsyrket, såsom det mest praktiska af alla. All theori är der visserligen nödvändig, men också otillräcklig; det är icke nog att hafva läst och alt minnas alla derom skrifne böcker, krigsyrket larfvur nödvändigt, och fram - 224 Den ii Mars f. m. för alla andra, praktik. Jag instämmer, på dessa skäl, i begäran om återremiss, och anhåller att detta mitt yttrande må åtfölja till Utskottet. Grefve Horn, Claes Fredric: Det synes, som Ridderskapet och Adeln skulle finna sig något öfverraskadt af den framställning, som blifvit gjord till följd afBondeStåndets inbjudning. Jag erkänner, att jag åtminstone icke kan göra mig fullkomlig reda för den fråga Grefve Brahe väckt och Herr von Vegesach biträdt. Det säges visserligen, alt de till försvarsverket beviljade extra-anslag skola, enligt Rikets Ständers redan fattade beslut, förräntas, utan att Ständerne närmare yttrat sig om ändamålet, hvartill räntemedlen skola användas; men då jag icke i detta ögonblick kan reda förhållandet, tror jag det vara bäst, att frågan får ytterligare hvila på bordet, så vida ingen annan närvarande Ledamot bestämdare kan upplysa, huru med denna sak sig förhåller. Herr Tham, Wolrath:
4 Mars 1840. 81 7:o Pehr Jonsons från Öland motion, angående inrättande af ett kronomagasin på Statens bekostnad i Köpingen Mörbylånga på Öland; 8:0 Sven Isacssons på Öland, af Pehr Johnsson derstädes biträdda, motion, angående inrättande af en Apologist-skola i Borgholms stad på nämnde ö; 9:o Pehr Sahlströms från Stockholms Län motion, angående anställande af en Extra Provincial-Läkare för Södertörn; 10:o Eric Pehr sons från Gefleborgs Län, af Pehr Jönsson j Håkan Nilsson j Niclas Jönsson, Måns Jössesson och Nils Jeppsson från Skåne biträdda, motion, angående nya nrötes-passevolance-fondens användande till de af Rikets Ständer bestämda ändamål; liro Olof Olofssons från Westerbottens Län motion om rättighet för Klabböle byemän i samma Län, att, emot vissa villkor begagna Klabböle krono-laxfiske; 12:o Olof Olofssons från Westerbottens Län motion, angående ökade löneförmoner för Kronofogden i samma Läns Lappmarks Fögderi; 13:o Jöns Erssons från Wermland anförande, i anledning af Sone Pehrssons från Skåne till Stats-Utskottet remitterade motion om Stats-anslag för utarbetande och utgifvande af en handbok i allmänna lagen; 14:o Jöns Erssons från, Wermland af Olof Carlsson derstädes biträdda, motion om löneförhöjning till Krono-Länsmännen, m. 111. 15:o Sven Anderssons från Skaraborgs Län motion, angående Kronoparken Mössebcrgs i nämnde Län fördelning emellan serskildte hemman deromkring; 16:o Eric Nilssons och Anders Mårtenssons från Jemtland motion om upplnifvande af Kongl. Kungörelsen den 22 November 1834, i afseende på kronotionclens lefverering i Jemtland; 17:o Densammes motion, angående rättighet för nybyggare derstädes alt utan afgift lill Kronan begagna fisket i de till deras nybyggen gränsande sjöar och strömmar; l8:o Olof Olofssons från Westerbottens
För mig ligger det uppenbart, att man icke kan bestämma sig huru man vill rösta öfver 5:te och 6:te punkterna, förr än man , får någon aning om huru det blir beslutadt i fråga om hvilka jernvägar skola anläggas. Man kan vara mycket varm anhängare af jernvägar i allmänhet, utan att derföre vilja befordra sådana jernvägar, som man icke anser kunna vara af lika stor nylla, som möjligen andra skulle kunna vara. Jag anser det således vara af mycken vigt att vi uti en sammanhängande diskussion tala om alla de jernvägar, som kunna blifva föremål för anslag af Stalén. Det är ur denna synpunkt jag tagit mig friheten påyrka det af mig framställda föredragningssättet, och jag kan ingalunda instämma tili Hr Sandslrömers åsigt om nödvändigheten att på samma gång bestämma hvarest penningarne skola tagas och Den 23 September f. m. 209 och lill huru stort belopp anslag böra beviljas. En enskild man gör sig alltid först reda för om och hvar han kan anskaffa sig erforderliga tillgångar, och bestämmer sedan det belopp han vill’ påkosta. Så tror jag äfven Staten bör gå tillväga. Jag anhåller vördsamt om Hr Gr. o. Landtm.-s propos. på det förslag jag haft äran framställa. Hr Gr. o. Landtm, yttrade att Iian nu, sedan ingen talare vidare anmält sig i fråga om föredragningssättet, ansåge sig böra derom i korthet utlåta sig. Det hade blifvit yrkadi af Gr. Mörner, att 6:le och 7:de punkterne måtte samtidigt föredragas och alt sedermera serskildt beslut öfver hvardera punkten mätte fattas, hvilket blifvit bestridt, såsom stridande mot R. o. Ad:s beslut om föredragning punktvis. R. o. Ad. torde dock Önna, alt, ehuru man beslutat föredragning punktvis, sådant icke kunde utgöra och aldrig ansetts utgöra hinder för alt samtidigt diskutera flere än en punkt, och derefter serskildt besluta öfver hvarje punkt. Vidare vore yrkadt af Frih. Raab, att litt. A. af StatsUtsk:s nästföljande Utlåt. JW 274 måtte samtidigt med 6:le och 7:de punkterne af nu förevartde Utlåt, föredragas.
För Borgmästare eller Ordningsmän i Rikets samtelige Städer, för Rådmän, MagistratsSecreterare, Kammererare, Notarier, NotariiPublici , StadsCasseurer och alle andre Tjenstemän vid Magistraterne , Rådhusoch Kärnnärs-Rätterne i Stockholm och Götheborg , samt vid dessa tvenne Städers Gollegier, Cancellier, Contoirs-, Uppbördsoch Bedogörelse-Verk m. rn, enahanda Charta, sorn för Civileoch MiiitaireEmbetsmän är fastställd, i förhållande till stämpeln å deras Fullrnagter. För Grosshandlare i Stockholm och Göthe*) borg . 15 — För Mäklare och SkeppsClarerare i samina Städer lo — För andre Handlande och Fabriqueurer derstädes , 7 24 SkråHandtverkare och Manufacturister 3 — Andre Borgare, som ej höra under Skrå 2 12 1 Staderne af Första Classen .■ Rådmän och MagistratsSgcreterare R:dr 3 __ Notarier, NotariiPublici, Actuarier, Casseurer och Fiscaler, med flere , s it Grosshandlare g — Andre Handlande och Fabriqueurer . 4 24 Mäklare och SkeppsClarerare 3 — SkråHandtverkare och Manufacturister 3 13 Andre Borgare, som ej höra under Skrå 1 24 JBevillniilgs UtsV. Betänkan/fytt. 97 1 Stiiderne af Andra Classen.- Radman och MagistratsSecreterare E:dr 2 24. Notarier, NotariiPublici, Actuarier, Casfieurer och Fiscaler , med flera , I 36 Grosshandlare , . 6 —~ Andre Handlande och Fabriqueurer 3 Mäklare och SkeppsClarerare . , 2 SkråHandtverkare och Manufacturister 1 24 Andre Borgare , . I 12 1 Städerne af Tredje Classen •'
Häftiga lidelser, bekymmer, stundlig känning af eget och de närmastes armod, jemte vanan att arbeta om nätterna, med flaskan ställd bredvid bläckhornet – allt sådant hade samverkat, att förtära oljan i förtid. Natten emellan den 3 och 4 Januari 1793 släcktes den. Endast trettiotre år och nio månader utgjorde den ålder han uppnått. För Enkan funnos inga medel till hans begrafning. Den ene af de båda vänner, som intill yttersta stunden gittat uthärda hans besynnerligheter, – den vid denna tid sjelf sjuklige och nästan aldrig sjungande Bellman, lät då plötsligt förljuda, att han ville än engång sjunga offentligt. Så skedde: och han lyktade med denna, bland hans smärre tillfällighets-dikter qvarbefintliga, ”anhållan om begrafningshjelp åt Lidner”: Skalderne ha aldrig råd, Att en bror i grafven sänka; Knappt till svepningen en våd, Mindre facklorna, som blänka. Visen ömhet, visen nåd Mot Poeten Lidners Enka! Till henne, som ej härom visste det minsta, kom han derefter, glädjestrålande, med en hopknuten näsduk, hvarur han på hennes bord tömde 50 R:dlr, med utrop: ”Se här! detta har jag sjungit ihop åt dig”. – Också var Bellman en af de få, som ledsagade Skaldens stofthydda till Adolf Fredriks kyrkogård. Thorild kunde det ej: ty han satt då i fängelse. Intet minnestecken utvisar Lidners griftplats. Den enda grafvård, som restes, var det på den döendes begäran skrifna företal, hvarmed Rosenstein, hedersamt och hjertligt, förordade hans år 1793 utgifna ”Nyare Arbeten”329. Högtidligare gärd har Svenska Akademien sedermera honom egnat, genom sin nyligen bortgångne patriark Franzén; och med en skådepenning, hvars betydelsefulla inskrift – ”Posterâ laude recens” – äfven berigtigar en äldre periods ensidighet eller försummelse. Det monument, som af intet annat kan öfverträffas, är och förblifver ändock sjelfva samlingen af Lidners verk.
För Reseoch Gårdfari-liandeln, sorn med drift sträckes till alla delar af Riket och äfven till Norrige, uppköpa Stadens Hand - i 55 lande högst betydliga partier af inhemska Linneoch i synnerhet Ylle-väfnader från Skåne, Halland och Småland samt äfven från andre orter, af hvilka Ylle-väfnaderne till stor del stampas, färgas och beredas inom Staden och i dess grannskap, till tjenlig handelsvara; hvarförutan Stadens Handlande äro förläggare till eller uppköpare af betydlige andelar i de Bomullsväfnads-artiklar som tillverkas i Staden och egenteligen uti den Landsort deromkring, hvarest Väfnads-industrien har sitt säte. Bodoch Minut-handeln med vanliga Köpmanna-varor är deremot inom Staden föga vigtig, i anseende till Stapel-orten Götheborgs nära belägenhet; Men omsättningen på Stadens Torg med Landtmanna-producter, och i synnerhet spanmål, är ganska liflig; så att en stor del af Skaraborgs Läns Invånare och de jordbrukare uti Elfsborgs Län, som vanligen afföra deras öfverskotts-Spannmål till Borås, finna derstädes säker och merendels förmånlig afsättning dels till Stadens Inbyggare och Handlande samt dels, och för det mesta, till Allmoge och Uppköpare från de Staden omgifvande folkrika trakter, sorn räknas till Gårdfarihandels-Districtet, och i hvilka jorden icke framalstrar nog spanmål för folkmängdens behof. Af Fabriker förtjena Färgerierne egenteligen att serskildt nämnas, såsom varande af större betydenhet. Goda Handtverkerier af alla nödige slag, deribland Garfverier med vidsträckt rörelse, saknas icke inom Staden; Och för öfrigt bedrifves både Fabriksoch Handtverks-Näringarne med ordning och omtanka.
Det är visserligen nära nog omöjligt att veta, huru händelsernas gång skall blifva, och jag betviflar att det står i någon mensklig makts förmåga, icke en gång i Const.Utskrs ordförandes och i de af honom s. k. tidens söners, att bestämma händelsernas följder; ty de bästa afsigter kunna i verkligheten blifva helt annorlunda än hvad som varit åsyftadt. Detta Grefvens yttrande är således blott en tom fantasi , som icke äger någon den minsta verklighet. Grefven har vädjat till historien om Svenska konungadömet och hemtat exempel ur historien alltifrån Konung Olof Skötkonungs tid ända till Gustaf Adolphs sista regeringsår, för att visa huru Svenska folket uppträd t emot regeringsmakten. Det fägnar mig att Grefven aktar på historiens lärdomar. Grefven skall deraf finna, att Sveriges makt, anseende och politiska inflytande stodo aldra högst under tiden från den store Konung Gustaf Adolphs död intill Konung Carl den XI!:s sista regeringsår. Under denna tiderymd var Sverige en bland de första makterna i Norden. Jag frågar: var detta R. St:s, deras utskotts eller deras commissioners skapelse? Nej! det var en skapelse, som utgick från Svenska Konungar och de Svenska män, som då stodo vid deras sida, samt från det Svenska folk, som ifrigt, utan knot och klander, understödde sin Regering. Grefven har erinrat oss om den sanning, att Konungar skola svara inför häfdernas aIIshärjarting. Detta är sannt, men det är icke mindre sannt, Den 3 Juli e. ni. och jag ber Hr Grefven lugga märke dertill , att äfven den sorn i dag upplyftes utaf folkgunsten, om det ock vore så högt, att hans hufvud dervid skulle fattas af en svindel, mäste likväl undergå historiens dom; såvida han ej derifrån disppnseras genom sin egen medelmåtta.
Skulle härvid visa sig, att någon antingen utan giltiga skäl blifvit från krono-utskylder befriad, eller fått sig ut sky Ider ålagda, från hvilkas utgörande han, i anseende lill sin nödställda och utblottade belägenhet, bort frikallas, eger Taxerings-kommittéen alt rättelse derutinnan meddela; börande dock Förslag lill Bevillnings-Staäga. 25 ej mindre beslutet derom, än de skäl, som detsamma föranledt, alltid i Taxeringskommittéens protokoll intagas. § 84. Uppstå skiljaktiga meningar bland Taxerings-kommittéens ledamöter, och måste omröstning för frågans afgörande anställas, skall denna vara öppen och den mening blifva gällande, hvilken flertalet bland ledamöterne biträdt, eller, om rösterna utfalla lika, den som länder till den skattskyldiges förmån. § 88- Taxerings-kommittéernas sammankomster hållas inom slutna dörrar; dock äro skattskyldige berättigade inför Kommittéerna företräda för att meddela upplysningar i afseende på de bevillnings-afgifter, sorn af dem böra erläggas. Likaså eger en hvar att inför Taxerings-kommittéen lemna honom af samma kommitté afFor drad uppgift eller upplysning. Ledamot af Taxerings-kommittéen bör afträda, då fråga om bestämmandet af hans egen, hans föräldrars, barns elier syskons bevilinings-afgifts belopp förekommer. § se Så vidt utan hinder för taxerings-förrättningens fortgång sig göra låter, bör begärd upplysning om den af Taxerings-kommittéen påförda bevillnings-afgift skattskyldig på stället meddelas. Dessutom och på det hvar och en skattskyldig må komma i tillfälle erhålla kännedom om de hos Taxerings-kommittéen skedda förändringar i Bevillningsberedningarnas taxerings-förslag, åligger det den, som fört Kommittéens protokoll, att, inom fjorton dagar sedan den Kommittéen åliggande taxerings-förrättning blifvit afslutad, aflemna, i stad till Magistraten och på landet till Pastor, församlingsvis utskrifna utdrag af sagde protokoll, utvisande alla af Taxerings-kommittéen beslutade förändringar uti och tillägg lill Beredningens afgifua förslag.
M. täcktes i nåder tiMåta, det bidrag af skogsplanterings-kassan måtte lemnäs, att af liushålls-sällskaperxie i länen användas, dels, efter jägeri-betjeniugens hörande, inom de län, der sådan finnes, till utdelande af premier åt personer, hvilka, genom plantering och synnerlig vård om skogen, gjort sig af en sådan uppmuntran förtjent, dels för tillhandahållande af träd-frön, dels ock för spridande i allmänhet af tjenliga skrifter och underrättelser om en förbättrad skogshushållning. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 19 Augusti 1848. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i5 Aug. 1848. Preste-slåndet den 16 Borgare-ståndet den 19 Bonde-ståndet den 19 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition om tillåtelse jör Banken och Riksgäldskontoret att, i utbyte mot nu innehafvande obligationer af arméens ackords amorteringsfond, mottaga nya sådana, ställda på förlängd inläsningstid. (Banko-utsk. Uti., N:o 66 och Mern., N:o 83.) S. A. K. Med anledning af armeens sednast församlade fullmägtiges underdåniga Expedilions-Ulsholtels Förslag till und.
D — f. 5 Styrelsesättet i våra h e m; af Ellen Bergström 6, 8 Om lifräntor; af Oskar Lundgren 6 Att stå vid sitt o r d; af Anny E 6 Ett farligt system; af Frida N. N. 8 Frågan om kvinnans valrätt i England; i salongerna och i kyrkan. Bref till Idun från Anna Fleetvood-Derby 8 Fosterlandskärlek, ammad i hemmet; af Adolf Hellander 9 Hvarlill tjäna äktenskapsförord; af Germund ... 9 Frågan &gt;fritt vivre »; af Finskan H — 9 Vacker h y; af M. 9 1 kvinnofrågan; af M. 10 Vid barnets sjukbädd; af Hanna Kamkc 10 Baby, ny svensk difiaskapparat; af d.r Carl Flensburg 10 Syskon, ett kapitel ur uppfoslringsläran 11 Husmödrar emellan; två inlägg af Aija och Amy E 11 Hemmets försvarsförbund; af Christel .. 12 Söndagsarbete; at H — na _. 12 Den svenska kvinnan på Chicagoutställningen 12, 13 Konsten alt gifva middag; för Idun af Herna 12, 13 Några drag ur svenska kvinnodräktens historia; af L. G. T-r .. 12 » Din pojke »; för Idun efter Frances E. Willard 13 Från kvinnans arbetsfält; studier från Stockholms horisont af G. Gullberg: IX: Den merkantila kvinnan 13 X: Kvinnan i skilda yrken; teknisk undervisning åt kvinnor 37 XI: Konstnärinnor 44 I dagsmejan; af A. 13 Skyddsbestämmelser för kvinnliga arbetare; för Idun af Gregor _. 14 Kvinnofåfänga; af Marie 14 Myndighet åt gift kvinna 14 Själfbehärskning; af E. Z _. 15 Hvem har rätt? En fråga för våra baldrottningar af I. D — f. 15 Akta planschverk och böcker; af Maria Nyström .. _ 15 Våra studentskor; ett litet bidrag till den svenska kvinnoemancipationens historia af 8. M. I — III 16 — 18 Hvarför sjunga vi ej mera?
K:o 96 i anledn. af såväl Hr Rosenblads, Bernh., motion, ang:de grunderna för befordringar inom Baocoverket, som, i sammanhang dermed, företagen granskning af stadgandena i i:sta och 2ldra afd:na af art. 3 i i83o års bancoreglemente. Ånyo föredrogs och bifölls Oecon.Utskts d. 12 dannes Den 16 Februari e. m. på bordet lagda utlåt. N:o i44 i anleda, af väckt fråga om. förklaring af K. kungörelsen d. 28 Aug. i834, ang:de närmare bestämmande af landtmäns och städernas handtverkares handelsfrihet. Vid förnyad föredragning lades till handltna Oecon.- Utsk:s d. 12 dennes på bordet lagda memor. med uppgift på de ärenden, som återstå att af Utsk. handläggas. Upplästes och lades på bordet följande inkomna memor. och utlåt:n från: StatsU tsko ttet: N:o 4°9- ang:de verkställd omröstning öfver åtskilliga frågor, rör:de stora sjötullsbevillningen; Allm. Besvärsoch Oecon.Utskottet: N:o i45. i anledn. af väckt motion om tillägg och förändring i nu gällande quarantainesförfattningar samt om inrättande af en fullständig quarantainesanstalt vid Rikets östra kust. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. £ till 9 på aftonen. In fidem prolocolli, F. O. Silfverstolpe• Thorsdagen den 19 Februari 1835. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 12 prot.utdr. för den 16 dennes e. m. Upplästes till justering och godkändes nedannämnda från Exped.Utsk. inkomna förslag till R. St:s uuderd. skrifvelse!- till K. M., nemi.: N:o 2g5. i anledn. af åtskilliga f. d. tjenstemäns vid förra Gen.Assistancecont. ansökning om K.
Då, efter hvad. Rikets Ständer inhemtat, invånarne i Dahls härad utaf Östergöthlands län af alder skola njutit förmånen af skogsfång å kronoparken Omberg i förra tider utan afgift och i senare först emot betalning efter halft och sedan efter fullt markegångspris, men Rikets Ständer icke kunnat af tillgängliga handlingar vinna upplysning, af hvad anledning häradsboerne gått miste om denna förmån, få Rikets Ständer i underd. anhålla, det täcktes E. K. M., så framt, efter föregången undersökning, skulle sig visa, att Dahls häradsboer ega giltiga anspråk på tillgodonjutande af ifrågavarande utsynings-förniån, förunna häradsboerne en sådan, dock emot skyldighet för dem att efter markegångspris betala den utsynade veden och med förbehåll, att kronoparken fortfarande blifver under E. K. M:s befallningshafvandes och jägeribetjeningens tillsyn och vård. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 2 Augusti 1848. Bih. till R. St. Skrifvelse t N.-o i5/$. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 29 Juli 1848. Preste-ståndet den 3i Borgare-ståndet d*-n 1 Aug. — Bonde-ståndet den 2 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, i anledning af anmärkt olagligt förfarande utaf styrelsen öfver Kongl, och HvitJeldtska stipenaii inrättningen.
403 de; Likväl* som under handläggningen af detta ärende hos Uiskotiet stadgats den öfvertygelse, att, genom de beviljade omsättningarne, Herrar Fullmägtige otvifvelaktigt sökt och i margi fall mahanda äfven vunnit det ändamål, att bereda D iscout-Verkens och Gäldenärernes ömsesidiga fördelar; samt Herrar Fullmägtiges förvaltning i öfrigt icke lemnnt rum för den ring iste anmärkt ning, utan fastmera funnits utmärkt] af mycken rådighet och omtanka; så får Utskottet hos Riksens Höglofl. Ständer tillstyrka att, med gillan e af Herrar Fullmägtiges förvaltning af Discont» Verken, Herrar Fullmägtige frikallas från ali ansvarighet för de af dem, intill sistledne April månads slut, eller den tid till hvilken Proto. collen undergått granskning, fattade Beslut och vidtagne åtgärder. Och varder detta Rikets Höglofl. Ständers eget bepröfvande vördsamt understäldt. Ankom den 3 September 1823. Utlåtande, öfver Herr A. Gripenwalds hemställan, om tillökning i det af Afanufactnr Discont-Fonden bestämde Lån-anslag för Glasbruken. Uti Memorial, sorn Högloft Ridderskapet och A eln till StatsUtskottets Utlåtande remitteradt, har Herr August Gripenwald hemställt, att då erfaienheten skall visat, att de 100,000 Rd. B:co» som Rikets Stan er af Manufactur Discontfonden anslagit till lån åt samtlige Glasbruksidkare , 1 man af deras tillverkning, icke varit tillräcklige att sätta desse idkare i tillfälle att uthärda den ofördelagtiga belägenhet, hvari Glasbruksnäringen» i anseende till brist pä afsättning, sig befinner; nämnde anslag måtte ökas med ytterligare 100,000 Bd. Btco, att utlånas efter samma grunder, som St a t s-Ut i kott et» Betänkanden. 505 i afseende pa Glasbruksidkares