Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nu regalerade de salongen med det komiska mellanspeletmidt uppe i denna gripande tontragedi, att de med skygga ocli förskrämda blickar betraktade oss, beskedliga åskådare der ute i salongen, och sedan med fasa adresserade sig åt orkesterherrarne, hr Nordquist och de andra, sotto voce: Man ser och lyssnar på oss här! Man ser och lyssnar på oss här! Orkestern förtjenar, när det gäller Fidelio, ett kapitel för sig. Före första akten utfördes E: dur-ouverturen. De käcka, snabba, tvärt afbrutna introduktionsackorderna gingo denna gång med mycken sammanhållning, orkestern hade riktigt » samlat » sig före böijan, men de derpå följande blåsackor-derna borde ansatts mer på en gång, det hurtiga themat i allegrot hade kräft mer betoning, slutet gick bra och väckte applåder, som dock ej smattrade med entusiasm förrän efter C: dur-ouverturen. Det var aftonens glanspunkt Vi hålla hr Nordquist räkning för att han med fin pietet vidmakthåller Normans-traditionen i detta herrliga verk raed förbiseende af de Wagner-Bulow-Hallénska virtuositets-tempo * ryckningarne, alldeles i stil med diverse nyare pianisters tilltag vid spelandet af den store Wienarens sonater, dervid isynnerhet Passionatans final jägtas på ett applådhungrande virtuos-sätt, som skulle helt säkert duktigt retat kompositören (varnande exempel: Annette Essipoff-Leschetitsky, Joseph Wieniawski, Vera Timanoff m. fl.). Pasdeloup gick en medelväg och accellerade först något mot de sista takterna. Hr Nordquists orkester höljde sig med ära. Allt gick väl, violinerna spelade som en man, flöjtsiraterna * flögo med behaglig embouchure och distinkt hållning, violoncel-lerna klungo kraftigt och klart, asiatmusiken hven ej bedöf-vaude, nyanserna särdeles crescendot kunde ej tänkas bättre, det hela gaf en andaktsfull konstnjutning som fa.
Detta, medlen till dess gäl - Stats-Utskottets Betänkandenl 1941 dande så ojemförligt öfverstigande, Skuldbelopp, har nu blifvit alliqvideradt, och sådant med serskrde, af Kongl. Majit och Hans Kungl. Höghet Kron-Prinsen beredde, utomorderit iga tillgångar, hvilka till ingen del från Riket utgått, eiler belastat dess Penninge - Verk eller dess Vexel-förhållande till Utländska Stater. Det var uti en märkvärdig tidpunkt, då Kongl. Majit, af en främmande colossalisk Makts förolämpande åtgärder, tvingades för sin Kronas värdighet att skrida till repressalier, sorn hade en del af den U tländske Stats - Skuldens nedsättande till följd. Om å ena sidan, vid mätande af missförhållandet i ömsesidiga krafter, detta steg ansågs vågsarrit: om många af Nationens då församlade Representanter inom sig voro tvehugsne öfver de politiska följderna deraf; så måga de nu genom tiden utvecklade resultater äfven i fråga om de grunder» hvarpå åtgärderne voro byggde, lemna den trygghet och tillit, som Kongl. Majus omsorger förtjena. Riksens Ständer böra deraf öfvertygas, att Kongl. Majus Politiska Systern alltid äger till syftemål Sveriges ära, dess Innebyggares sanna interesse och en fullkomlig motsvarighet i rättigheter och skyldigheter uti afhandlingar med främmande Makter. Det var denna, alldrig vacklande, umma och faderliga omvårdnad för Sine Undersåtare? väl, som vid dea ticlepunkt, då Kongl. Majit hos Franska Regeringen förjäfves undertiandlade om ersättning för de förluster Svenska Handeln lidit, ingaf Hans Majit Stats• Utskottets Betania nilen. det kraftiga beslutet, att väpna Sig mot desse afslag och oförrätter. Kongl. Maj:t lyckönskar Sig att hafva tillvägabragt det vigtiga resultat, som utgjort föremålet for Dess oafbrutna bemödanden, och dymedelst, genom serskilde Kgl. Maj:t och Hans Kongl. Höghet Kron - Prinsen tillhörige medel, utplånat Sveriges Utrikes Gäld; och Kongl.
Det finnes många andra fall, då ett sådant lagstadgande blefve overkställbar och orättvist, såsom vid dödsfall, eller vid flyttning från en tjenst till en annan, hvaraf följden kan blifva den jag nämnde. Den författning, som utgafs 1788, finner jag vara byggd på en ganska god grund, och kan icke, lika med Frih. Cederström, finna densamma vara af i6§:nReg.- F:n upphäfven. Jag tror att det är ganska nyttigt, om den bibehålies till sin kraft och verkan, sådan den är. Granskar man den och jemför den med innehållet i förevar. 1 r §, så skall man finna helt olika principer i dessa stadganden. ii §:n talar icke om annat än arbetsfolk. Naturligtvis menar man med arbetsfolk sådane, som kunna arbeta, d. v. s. fullt arbetsföre personer; deremot talar 1788 års förordn. om inhyseshjon och mindre arbetsföre och orkeslöse tjenstehjon. Skilnaden är således i detta hänseende ganska betydlig. 1788 års förordn. utfärdades således på den grund, att mindre arbetsföre och gamla tjenstehjon blifva allt mer och mer oförmögne att sjelfva försörja sig. Med in - Den |3 Mars f. m. 4*7 inhyseshjon deremot nienas sådane, som antingen icke kunna eller vilja arbeta; och det är sådane, sorn författningen afser, och som icke skulle få dragas in i en främmande församling, emedan de förr eller sednare komma att ligga samma församling till last. Det är en helt annan följd man kan förutse med sådane personer, som omtalas i i i §:n, nemi. arbetsföre personer, som äro gifte och hafva minderåriga barn. Dessa minderåriga barn gifva med hvarje år mera hopp att kunna försörja sig sjelfva, då deremot sådane personer, som omnämnas i 1788 års författning, med hvarje år äga mindre förmåga att kunna bidraga till sin försörjning. Sålunda synes rakt motsatta principer ligga till grund för denna 11 § och för 1788 års författning.
"Om äncliing elle,- utvikning gs vottenverk, som genom uppclömning skoclo jorcl eller Ilinilro cless oclling, är serskildt stoclgoclt." ^ Let or Kongl. Noj:ts oksigt ott, somticligt m«6 utkärcion^et os clen nu loreslogno Körorclningen, genom serskildt lVä6ig Koi kottning, l 6en orclning, 89 tz kegeringskormen stoclgor, weclelelo cle närmors söreskrister, ongäencle liitliöroncle ärenclens Ileligncjling , livilko kronos voro ok Ireirosvet päkollocle. Oell Kongl. Uopt körlllikver kikets 8tänc!er mecl oll Kunglig lXäcl oelr önnest stääse vällrevägen. Högste Domstolen konn kör sin elei emot isläggvoroncle förslog ieks nä - tz 25. tz 26. '^11 unclei sökningsoell rättegängskostngcl, 8vm körorsokos of väekt srä tz 27. got ott erinro. LvNFk. ?ro^orrtion, äeo Z8. t X:o 38. till Hxp.-IItsk. 6. 16 Lext», II. 1 e. M. /Lvttht?. p^o/iosrtro/r tt/l /!//,et.<r 8Vö?/l/ee, Mr^^enels /Ar'/lö/nr»y k?/' «r'//f/6 «».?/l?e/e/r ^ r///mön«« ineeie/ tr// /^o/L„ncker-^rsttr, iAen.? Se/)-ttm^Mreie'/ Lib/ve/r ^we/c/w/mL 8/ott cke»r Ae/ltSmKm' /81/.
De skäl, sorn Hr Grefve Liljencrantz anfort till understöd för Utskottets Betänkande, äro visserligen fullkomligt goda; men jag tror mig dock böra, i anledning af hvad en annan värd Ledamot sig yttrat, nu ödmjukligen erinra, att samma grunder, sorn i förmiddags talade för enahanda motion, till förmån för CanalDisconten, synes nu tala för RiksDisconten Det var tidpunktens allmänna penningställning; det var låntagares erkända svårighet att inbetala sina Discontlån, det var allmänna penningbehofvet, som föranledde till förmiddagens beslut: och jag kan icke inse, hvarför icke låntagare i RiksDisconten skulle förtjena lika afseende, som de i CanalDisconten. Samma orsaker och samma ändamål böra, som jag tror, i frågor af enahanda beskaffenhet, föra till samma beslut; Och jag tillstyrker alltså bifall af Betänkandet. Den 3 Juni. e. tn. 103 Herr LandtMankalken frågade, Om Ridderskåpet och Adeln ansåge de gjorda anmärkningarna hindra antagandet af Utskottets Memorial Ropades Nej och några få $a. Härefter gjorde Herr LandtMarskalken proposition till bifall af samma Memorial, hvilken med efa besvarades. Efter förnyad föredragning bifölls BancoUtskottets, den 29 Maj på bordet lagda, Memorial, angående beviljande af ett Bäncolån till återuppbyggande af Calmare Stads afbrända Gymnasiioch Skolhus. Eöredrogos å nyo och biföllos följande StatsUtskottets, den 29 Maj på bordet lagda, Betänkanden ; 1:0 Angående anslag af ett årligt arfvode åt en Sjukvakterska vid Smedjegårdshäktets Sjukrum. 2:0 Angående begärdt anslag till reparation å Calmare Domkyrka. 3:0 Angående gjord framställning om Gratification åt Kronobetjeningen på gränsen af Elfsborgs och Bohus Län. jo4 Den 3 Juni. 4:0
På dessa skäl kan Utsk. icke annat än afstyrka Hr v. Troils motion om upphäfvande af förbudet emot Ridd.secret.-tjenstens förening med embete i statens tjenst. Hvad dernäst angår det af Hr Gr. Cronhjelm för nuvarande Ridd.secret. personligen yrkade undantag, att han måtte i mililärtjenst få qvarblifva, intilldess han blifvit berättigad till pension i Arme'ens Pensionscassa, hvilket Hr Gr. beräknat till en tid af 6 år, så, ehuru Utsk. erhållit den upplysning, att Ryttmästaren Silfverstolpe redan om 4 ur, eller d. i Sept. i838, befinner sig i den af Hr Gr. Cronhjelm förutsatta kategori; likväl och då R. o. Ad. förnämligast utur den synpunkt, att den utnämnde Ridd.secret. skulle ensamt kunna egna sig åt R. o. Ad:s tjenst samt dervid äga en anständig bergning, före hans confirmation i Ridd.- secret.-ljensten fördubblat Ridd.secretts förut innehafvande conlanla lön, har Utsk., som anser speciella personliga undantag från en allmän regel böra, så vidt möjligt är, undvikas, icke trott sig finna anledning att å Hr Gr. Cronhjelms ofvanberörde framställning tillstyrka bifall. Hvilket dock till R. o. Ad:s egen pröfning vördsamt hänskjutcs. En ledamots reservation bifogas. Stockholm d. 12 Aug. i834- På RiddarhusUtskottets vägnar II. F. Strömfelt. W. F. Dalman. Reservation: Uti Ridd.Utskls nu justerade utlåt., i frågan om tillåtelse för Ridd.secret. att tillika innehafva någon statens tjenst, instämmer jag väl hufvudsakligen, men anser Hr Gr. Cronhjelms motion för nu utnämnde Secreteraren, Hr Ryttmästaren F. O. Silfverstolpe, skäligen kunna och böra föranleda ett undantag, utan rubbning i H. R. o. Ad:s beslut i detta ämne vid 1823 års riksdag. Den i5 Angust! t. ra.
Råtturin prydligt visade sig, stodo i en cèrcel omkring båda paren, och önskade dem sedan efter rang och värdighet, hvar efter annan, all sköns lycka och välsignelse. Hvad Uno nu kände kan jag icke, och sällheten sedan de nygifta i deras egen vagn, sent på natten anländt til staden, har jag ingen rättighet at beskrifva. — Nu min Sofi är du min, måtte jag alltid kunna göra dig så lycklig som du förtjehar! så sade Uno då morgonsolen nyss började förgylla de aflägsna fönsterna på södra bergen – Detta uttryck anser jag mig likväl äga full rättighet at yppa. Kalaser och nöjen uptogo det öfriga af de nygiftas vistande i Stockholm. Spectaklerna besöktes och Trasenberg såg der gamla hederliga gummor hoppa som figurantskor, visserligen rätt tok-roligt att se; men allt var ett intet emot hans ensamna umgänge med Sofi, och han önskade endast nu att åter få resa hem till sitt landtliga Trazeberg, att der njuta den verkliga och stora sällhet himmelen honom skänkt. Före skiljsmässan ifrån Stockholm, som anade honom skulle bli ganska långvarig, beslöt Trasenberg, på sin Svärfars inrådan, at emottaga tredje Graden i Sviagriser-Orden. Majoren hade sjelf lofvat at såsom gammal Ledamot inom Orden förrätta receptionen, och at hålla et litet tal, hvilket i synnerhet förmådde honom dertil, emedan han storligen undrade huru det skulle aflöpa för hans Svärfar som var en gammal militär, at hålla et Ordens tal. – Du skall få se, sade Majorn under det båda herrarne i en vagn reste up til Orden, at du blir nöjdare än vid första och andra gradens emottagande. Vid ankomsten til Ordens-huset infördes Trasenberg i et litet rum med tilskrufvade luckor och uplyst af et par talgljus på et bord, hvarunder et papper, lika som händelse-vis blifvit glömt. Under sin väntan betraktade han papperet, och fann det vara et slags Protocoll hållit inom Orden öfver tredje Gradens reception och hvilka personer som dervid på tilfrågan upgifvit några egna slägtingar såsom föraktliga, hvilket med bifogade anmärkningar högeligen berömdes såsom fördomsfritt och manligt.
På grund af detta anmärkningsvärda förhållande, har jag naturligtvis endast kunnat dela majoritetens åsigter om dessa ärendens behandling af Fullmäktige, under det antagande på god tro och så vidt att berörda s. k. protokoll verkligen äro fullständiga, kompletta samt med originalprotokollen öfverensstämmande, hvilket antagandes riktighet jag sålunda varit urståndsatt att kontrollera.» 2:o) (pag. 97 i berättelsen.) »Yid denna fråga har jag i så måtto varit af stridig mening med majoriteten, att jag ansett, det Revisorerne bort särskildt fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på den ganska anmärkningsvärda långsamheten med dessa liqviders uppgörande mellan Riksgäldskontoret och Kongl. Stats-kontoret, hvarigenom det förras kända förlägenheter vid dess mångfaldiga och stora utbetalningar ytterligare och, såsom det med skäl vill synas, onödigtvis ökas, åtminstone för så vidt dessa utbetalningar eljest skulle kunna bestridas med dessa ganska betydliga öfverskott årligen, hvilka nu alltför länge ligga ofruktbara i offentliga kassor. Revisionen synes mig derföre bort hafva för sin del åtminstone uttryckt den åsigten, att det vore högeligen både önskligt och behöfligt, att dessa årsöfverskott tidigare disponerades af Riksgälds-kontoret.» — 104 — Bilagan Litt. A. till 1865 års revisionsberättelse, angående Riksgälds-kontoret. Sammandrag ur Riksgälds-kontorets räkeninkomster och utgifter Inkomster: Riksmynt. Stämpelafgifter för spelkort 74,555: 86. Kapitalafbetalningar å för vissa föremål eller under längre tid beviljade lån 392,247: 62. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG TILL Mimiu Mu-ntniM 0'i' D£i Dial. VID Urtima Riksdagen i Stockholm År 1834. TREDJE SAMLINGEN. Conslitutions-Utskottets Memorial, Utlåtanden och Betänkanden. ■ ■ , ConslitutionsUt shott et s Memorial N;o i. 1 N;o l. Ankom till Exp.-Utsk. d. 14 Febr. kl. 7 m' Memorial, med uppgift & de till afgörande beredda Grundlagsändrings förslag.
Att icke tala om den förfärligt stela etiketten, lära tjurfäktningarna, som hon måste bevista, hafva i hög grad skrämt och pinat hennes finkänsliga sinne. Hennes äktenskapliga lycka blef icke lång och nu lefver hon blott för sina barn och för att åt Spanien uppfostra en konung. Då man läser om de brudgåfvor, som dessa prinsessor fått, kan man häpna öfver den oerhörda rikedom, som hos de tyska furstehusen måste vara samlad. Det är icke annat än diamanter och rubiner, perlor och sefirer, armband, diadem, kronor och halsband. Blott de juveler, som vid de tre sista bröllopen, kronprinsessan Stephanies, drottning Kristinas och erkehertiginnan Maria Josefas, skänktes till de unga brudarna, måste ega ett värde af flere millioner. Eller livad sägs om » ett diadem af stora, strålande sefirer och briljanter, i form af en ranka med rosor och rosenblad »? Och » en fyra finger bred krona af de skö- naste diamanter med tillhörande halsband, hårrosett och bröstbukett, allt af praktfulla diamanter »? Detta och mycket mera fick den unga hertiginnan för att trösta sig öfver det hårda ödet att nödgas blifva drottning af Spanien. Hennes utstyrsel, ändå praktfullare än prinsessan Stephanies, fylde tio salar i kejserliga palatset. Maria Josefa räknade bland sina bröllopsgåfvor sex armband, tre diadem och fyra halsband, allt af diamantor och perlor; broscher, örhängen, hårnålar och dylika voro legio. En af svågrarne skänkte henne » dessutom » icke mindre än tolf vagnar med » tillhörande hästar »! Det kan nästan kallas embarras de richesse till och med för en prinsessa. Knif och gaffel. (Efter tyskaD.) gängliga att de förekomma oss nästan som våra egna lemmar och vi kunna ej tänka oss någon tid, då de ännu slumrade i blifvande uppfinningars dunkel. Dit höra knif och gaffel och sked, som vi dagligen se på vårt bord och aldrig ens tänka oss möjligheten att undvara. Likvisst är det ännu icke tre hundrade år sedan furstar och herrar, så väl som bönder och slafvar helt enkelt åto med fingrarne.
Herr Grefwen och Landk-Mar, skalken gjorde i enlighet med Herr Grefwe Oe 1» 6LrUies och Herr!<otk1ieb5 yttrande, proposition, att Skid, Den 6 September. rri Kiddarchus-Utskottet mätte uodragas att inkomma med ett sädant sammandrag af 172^ ärS Adcliga privilegier hwaraf kunde utrönas hwilka af de Riddcrskapet och Adeln förut tillhörige uteslutande rättigheter ännu öfrige äro. Difölls. Herr Zengerlein, sacob, och hwilka Ridderffap'ct och Adeln förut ägt. Grefwe O e la 6 nr 6 ie, det »isar sig sjelf, när wi fä se hwilka älcrstä. Grefwe körner, t^ciolpk 6öran, ansäg Utskottet' äfwcn böra uptaga hwilka säsom med Säteri-jordens besittning stedt, blifwit kill alla Mcdborgare-Clatzer utwidgade. Grefwe 1)6 !n 6ar6ie8 och Herr l^otbliebs yttranden remitterades till Riddarhus-U^ stottcl. Föredrogs ä nyo Acwillnlngs-Ulstottets den 29 Augusti pä bordet lagda Memorial, af den 25 i samma Mänad, innchällande tillstyrkande ä Grefwe llumi1tvN8 och GroHandlaren Lanteslons Memorialcr, hwaruti ästundas, att dä 60 Z.
S. D. Afslogs Banco-Utskottets den 23 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 87, i anledning af väckta motioner, angående dels utsträckning af lånetiden och nedsättning af räntan för discont-lån, samt dels bestämmandet af någon viss andel af discont-fonden till lån åt jordbrukare och bergsmän. Trot. Utdr. d. 26 Sept. 1840. 647 Från Högvörd. Preste-Ståndet. S. D. Då nu föredrogs Högloflige Ridderskapets och Adelns, genom Protocolls-utdrag af den 16 dennes, Preste-Ståndet meddelade inbjudning att biträda Högloflige Ridderskapets och Adelns beslut vid 51:sta punkten i StatsUtskottets memorial N:o 301, fann Ståndet för godt inbjudningen antaga; och kommer derigenom den i slutet af pag. 50 uppgifna voterings-proposilion att förfalla. S. D. Då nu ånyo föredrogs Stats-Utskottets, sedan den 16 dennes, å bordet hvilande Utlåtande N:o 310, i anledning af väckt motion om utfärdande af förnyad Instruction för Rikets Ständers Revisorer, i hvad som rörer deras befattning med Stats-Verket, blef samma Utlåtande, på grund af dervid gjorda anmärkningar, återremitteradt. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets s den 16 och 23 dennes, å bordet lagda Utlåtande N:o 308, i anledning af väckt motion om afskrifning af Grosshandlaren C. F. Lilj ewalchs återstående skuld till Stats-Verket, i och för erhållne försträckningar till Westeroch Norrbottens Läns undsättning. Bifölls. Från W ä 110 f 1. Borgare-Ståndet. S. D. Ånyo föredrogs ett från Höglofl.
Skrifvelse, N:o a33. b) I enlighet med hvad i fråga om regleringen af utgifterna under riksstatens andra, fjerde och sjunde hufvudtitlar är vordet i underd. anmäldt, hafva å allmänna indragningsstaten blifvit uppförde: den till åtskillige tjenstemän och betjente, som varit anställde vid de numera indragne borgrätterna, utgående sportel-ersättning banko r:dr 523,- arfvode åt Professoren, Doktor C. J. Schifter för utgifvande af Sveriges gamla lagar, 1,200 r:dr; återstående beloppet af de löneoch pensions-ersältningar, som vid den år 1846 beslutade förändrade organisation af Kongl, lifgarde till häst blifvit tillerkände vissa å gamla staten uppförde personer, 1,702 r:dr 4 sk. 6 r:st med derunder inbegripne 56 tunnor spanmål; löne-ersättning till Sekreteraren vid Kongl, museum IV. G. Silfversparre och Slotts-bygg mästa ren J. Fallstedt, med tillsammans 233 r:dr 16 sk. c) Deremot hafva Rikets Ständer, af skäl, som i de underd. skrifvelserna angående regleringen af andra, fjerde och sjette hufvudtitlarne blifvit anförde, funnit sig icke kunna bifalla E. K.
R:drs värde och deröfver stycket .. ionR:d. v7. 20 Inkommande directe från Ostindien 100 R:d v. 10 Bomulls: Alngods: Hvita : Cainbric, blekt och glättad, samt alla andra lika beskaffade Bomullstyger, i finhet öfver 76 trådar på tummen 4 i ränningen 1 skålp. 1 Corderoy och Cordet, Sammet och Manchester samt Satin 3 16 — och Jean i skålp. 32 — 3 16 — Dimity, Percale och Batist . 1 skålp. 40 — 1 8 — Felb 1 skålp. 8 — Gaze, Half-Linon, Musslin el5 ler Nettelduk och Moll . I skålp. 1 6 Sticktyg eller Piqué och Tricot 1 skålp. 1 —■ — 10 Tyll 1 skålp. 1 24 — alla ej specificerade: Utf.-Tull. R:dr n Expedilions-Utskoitcls Förslag till tind. Skrifvelse > N.-o 377. Tullvärde. Qvantitet för Tu liber. Iuf.-Tull. Utf.-T ull. R;dr s. r. hVäfnader: Bomulls: Alngods: Hvita: K:dr s. r. R:dr s. r. genom sjelfva väfnadssättet fa1 skålp. 5 —. — ronerade 1 12 — ) 5 , Inkommande directe från Ost/ indien . i skålp. 24 — v ri a. genom väfnadssättet släta, så- 1 1 som Callico, Bomullslärft, m. \ 3 16 fl. (förbudet till införsel) . Färgade:
Efter framställda och med starka både ja och nej i blandning besvarade propositioner först å bifall till Utsk:ts hemställan och sedermera om återremiss deraf, gjordes propos. om afslag å samma hemställan och beviljandet af det ifrågav:de anslaget, samt besvarades med särdeles starka ja, blandade med ganska många nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Sedan Gr. Anckarsvärd begärt votering, begärde Hr Brakel ordet och anhöll, att kontrapropos. vid voteringen måtte blifva återremiss af Utsk:ts hemställan. Gr. Anckarsvärd: Jag tager mig friheten hemställa, hvartill en återremiss skall tjena, då inan har sig bekant att 2 Stånd fattat sitt beslut i enlighet med Utsk:ts tillstyrkan; hvarjemte det är föga troligt att Utsk:t skall ändra sin i detta afseende fattade åsigt. Då nu för öfrigt Hr Gr:n och Landtm, tillkäunagifvit i dagens plenum, att K. M. önskar, det Riksdagen må kunna afblåsas den 20 Juli, anser jag att man ej bör genom återremisser, hvilka, såsom bekant är, högeligen fördröja en Riksdags afslutande, uptaga en dyrbar tid. Hr Lefrén: I hvad Hr Gr. Anckarsvärd yttrat ang. olämpligheten i flere afsiden af en återremiss af ifrågav:de punkt, får jag förena mig och anhåller derföre, att propos. måtte företagas i den ordning, Hr Gr:n och Landtm, först, föreslog. Gr. af Ugglas: Såsom vän af den åsigt, att Stockholm bör befästas, anhåller jag att få förena mig med Hr Brakel om återremiss; ty derigenom vinnes frågans lösning och Utsk:t får tillfälle att bättre bedöma densammas vigt, hvartill tvifvelsutan den inom detta Stånd förda diskussion torde bidraga. Den 13 April. 155 II. Exc. Hr Gr:n och Landtm, tillkännagaf, att då lian förklarat propos. om afslag å Utsk:ts hemställan och bifall till K.
Beträffande tiden och stället för trosspassevolans-medlens uppbärande och redovisande m. m., så gälla härom samma stadganden, som i afseende å fourage-passevolans-afgiften; hvadan Utskottet, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad rörande sistberörde afgift blifvit i nästföregående punkt hemstäldt, tillstyrker Rikets Ständer att, med bifall till hvad Kongl. Maj:t föreslagit, besluta, det ifrågavarande, till Trosspassevolans-fonden hittills ingående afgift må under titel: Trosspassevolans-afgift upptagas bland Stats-verkets inkomster med 17,680 Rdr och samma belopp uppföras ä 4:de Hufvud-titeln såsom anslag till trossens underhållande under fred. 2.:o. Militie-iioställs-Massan. Denna kassas nuvarande inkomster af reservhemmans-räntor och tionde samt säteri-frihetsmedel äro jemväl ar Kongl. Majit i Nåder föreslagne att utbytas emot anslag å Riks-staten; varande å nu gällande Riks-stat räntorna upptagna till ett kronovärde af 2,010 Rdr 20 sk. 2 rst., med förslagsvis beräknadt markegångsvärde af 11,573 Rdr 16 sk. samt spanmålen uppförd till 306 tunnor, beräknade till 1,836 Rdr; Och har Kongl. Maj:t alltså ansett nämnde räntor och tionde böra ingå bland Stats-verkets behållna inkomster af dessa Titlar och följaktligen beräkningen deraf med motsvarande belopp ökas. Då kassans inkomst af berörde medel, med tillägg af observationsmedlen, utgjort per medium 14,957 Rdr 23 sk. 3 rst., skulle således, om tionden, hvars lösen icke är afskiljd, endast beräknas efter statspris eller 6 Rdr tunnan med 1,836 Rdr, på ordinarie räntan belöpa 13,121 Rdr 23 sk. 3 rst.