Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:ts älder ännu icke ovilkorligen af H fordrar, at härmed sä ffyndesamligen gä til wäga, och i thy fall, mig icke eller synes, at wi deraf j annat afseende I' kunna draga nägon wäsendtlig fordel, anser jag i Rikets ställning wädligt at nägon ting nu jä länge härutinan afgöra eller befluta. Jag anser det wädligt under en tidpunct, dä wärt öde wacklande -och obestämdt under fortfarande krig, utan erna restourcer eller andras undeMöd ___ Icke lofwar den ost den ställning, at oberoende af framtida händelser, kunna förswara et steg af denna wigt, befästa et sädant ival och trotsa den Magt, som ffulle wäga at det klandra. Jag anser det ää mycket mer wädligt derigenom, at det möjligtwis ffulle ge en ny anledning til krigets fortsättande och dymedelst försänka ost i nya olyckor. Icke ännu hafwa wi kommit i det rum bland Europeiffa Magter, der wi i kraft afeg - 202 Den 18 I"! i. na medel, egna tilgängar och egen styrka, kunna undwara de fördelar, man har at lofwa sig af ruge ugna förbindelser med en mägtig Bundsförvandt. Och sä länge de sammanskockande moln, som osi omge, betaga ost utsigten härtil, manne icke försigtigheten dä bör wara wär enda Ledare, säsom den säkraste. De Politiska orsaker, som werkat til Hemliga Utffottets Bestut, kunna hos mig sä mycket minre skingrade betänkligheter i detta fall, som meningarne bland Utskottets Ledamöter warit delade, efter som flögan blef afgjord med Pluralitet, och dä desia nMiver icke baft en bewisande, en öfwertygaNe kraft och inflytelse pä de närwarande Personer, hwilka deraf fält Del, sä lära de icke eller kunna werka förän^ bring i öfwertygelsen hos dem, hwilka derom icke äga nägon kunskap.
Men ligger ej correclivet deremot i Regerings-Formens håde bokstaf och anda, sådana dessa af representationens majoritet allt mer uppfattas? Och kan man ändra uttrycket, utan att föranleda nya missförstånd? Jag tviflan. Och detta tvifvel är för mig bevekelsegrund nog, alt, i det vigtiga ämnet reservera mig mot Utskottets beslut.” N:o 19. Ant. till Exp. Utslc. flen i5 Juli, kl. i e. m. Memorial, med förslag till ändring uti Regerings-Formens 35:e §. H os Constilulions-Ulskoltet har Herr Peyron, E. *d.3 väckt förslag om förändrad redaclion af Regerings-Formens 35 $. Med anledning af det utaf motionären Lill stöd för sitt förslag uppgifna förhållande: att Konungens Adjutanl Corps genom Kongl. Brefvet den 26 Mais 1816 erhållit en förändrad organisation, till följd hvaraf den dädanefter borde kallas Kongl. Maj:ts General-Stab; all större delen af Lif-Drabant-Corpsen, till följd af Kongl. Brefvet den 8 Maj 1821, blifvit organiserad lill befäl vid ett Bevärings-Regemente och den öfrige förflyttad på Indragnings Slal; alt de Corpser, sorn utgjort LifRegemen Is-Brigad en, nu mera aro fullkomligen skillda; att Kongl. Brefvet den 19 Febr. 1831 anbefallle den dåvarande Ingenieur-Corpsens fördelning uti två af hvarandra fullkomligen oberoende Corpser, af hvilka den 4 Constitutions-Utskottets Memorial JV:o 20. ena (förra F01 tificalions-Brigadem) behöll namnet:
Län för åren 1851—1855 4 T A ii 13 ii ii för Landet i ii o in C»eflel>oi*g§ Ulli* Hemman tal. Medelafkastning, sedan Utsädet är a (draget. Utsäde af Underhållna Kreatur. IvJereci-Statens underhall Ständige Räntor. Bevillning. Uppskattadt värde. Efter särskilde under liden gällande Bevillnings-förordningar. Tionde och Bäntor af Bruk, Bergverk och andra Verk och Inrätt ni n gar. Diverse afgifter, oflera och allmänna besvär. Kostnad för Rustning och Ro terin Summa Vaghäll ning j ArrendeMedel - Fattigför sörjning - :/q Cl Q Andra Artikeln. Bränvmsbrän ningsoch minute rings-afgift. Skjuts. Jordeboksoch Hemin a ntals-Ränta. Stats-Ridrag Kyrkobo tjenings. antalspenningar Krono Tionde. Efter l:sta Artikeln Summa. Pastorers. Kapellancrs. Summa. Summa Afrad. Efter Tredje krtikeln Summa Bevillning Jordbrukare, Bergverk och diverse per söner. Embete och Tjenst. Kapitaler och Testamenten - Mantal Kungs-Ladugurd i Gestrikland, upplåten till Landshöfdinge-Boslälle Frälse-Säteri i d:0 Frälse-Hemman (Rusttjenst-bevillning inberäknad) Frälse-Skattchemman Bevillning af Frälse-räntor för 58,^ Mantal. Krono-Hemman >30 1,494 1,417 0,242 0,919 103 2,505 335 40 *>7' 7 n -'sriii Gefle Stad donerade Söderhamns d:o fludikswalls d:o Fäbodar Lotshemman Krono-Nybyggen med Frihetsår (om tills. 33 j mantal) Krono-Torp skattla Krono-Skatteheinrnan dito Hudiksvalls
Hvarje författare eiler förläggare ■".stånde fritt, att en honom, i följd af sådan egenskap, ti 11 - "horig skrift, antingen sjelf eller genom andra, föryttra; dock "vare hvar och en, som antingen 1 öppen bod eller el"jest, med rättighet att derom i allmännna tidningarna få a56 Den 7 Mars e. m. "kungörelse införa, bokhandel idka eller böcker försälja vill, ”förbunden, att, på sätt om boktryckeriers anläggning stad”gadt är och vid samma ansvar, anmälan derom hos Hof”cancelleren göra. För fortfarande föryttrande af en skrift ”vare inga andra hinder, än de, som i 4 §:n af denna lag ”föreskrifvas.” Detta stadgande är oförtydbart derutinnan, att intet hinder eller förbud, af hvad slag som helst, må läggas i vägen för bokhandlare eller förläggare, som dertill i behörig ordning legitimerat sig, på sätt i Tryckfrihets-förordn. finnes utsatt, att hvar, när och huru han behagar, antingen sjelf eller genom andra, och antingen i öppen bod eller eljest, föryttra skrifter, endast under de förbehåll och villkor, som samma författning stadgar för bokhandel i allmänhet. Det är då icke utan förvåning, som man af en sedan sista riksdag inträffad händelse erfarit, att verkställande makten tillåtit sig alt egenmäktigt inskränka, denna rättighet, genom en polisförfattning, utfärdad d. 28 Dec. i8i5, i en kungörelse, nemi. af Öfverståth.embetet i hufvudstaden, så lydande: ”ÖfverStåth.embetets kungörelse och förbud emot ”tryckta skrifters utdelning eller försäljning på gator eller i ”portgångar här i staden. Gifven i Stockholm den 28 ”Dec. [Si 5. ”På K.
RifSbagS.Drb» niugen dr dt RifSbagSmän forfdfrab.' ( 12) Xartff efim4 roarbet å Remman, forn mnefrnftoatf un&er åganfce vått, famt t>e i 2. %vt. 22. $. af ^emllning^gcrs orfcmngen omförmäla Remman, fymtht tvärve (warje år, intill nafla 9tif£fcag, icfe får för något £ån uppf?atta£ lägre, ån Ijår utfåttetf. llpfata San „ : (Stccfljolm^ Dito . ^obennanianb£ Dito DffergotfjlanDS Dito ©ottlanDS Dite dalmar Dito £)lanb$ Dito ; 93Iefinge Dito 36nf6ping$ Dito ♦ ^Cronobergs Dito ; €(jriftianjtaDS Dito 9Mm6f)uS Dito ♦ «£)allanb6 Dito ©étfjeborgS Dito . älfsborgs Dito <SfaraborgS Dito . CReriEc^ Dito 9CBerme(anDé Dito ‘äBeffmanlanbé Dito kopparbergs Dito . ©efieborgS Dito . SBefWD^orrlanDS Dito QBefterbottenS —- Juinina 2 3 3,100,000 — Xanff tifl reparation af @tdtan«6 Ctt»am<tu! ISr ecf) ©alivacciSrttfdtfninä! Staten. ©tocfljolm . ©odeborg . ^orjm (Elafjett: ©efie. Sftorrfoping f. 2lnt>ra (Elbert: ©almar Carlscrona Upfala <2Be|ferå$ SCBiSbp ©refcje Claren: Q3oråS ©arlSfmnw ©arlffaö ©htilfian|iab fahlun jonköping . £anö&rona.
Ett barn med stort behof af frihet och kärlek, lidande af att aldrig få detta behof tillfredstäldt; hållen på afstånd af fadern, som hon beundrade och älskade, men som icke ansåg det förenligt med sina pedagogiska principer att låta henne komma sig för nära, — intvingad i en sträng, schematisk dagordning af sin guvernant, en engelska, som drömde om att göra en väluppfostrad miss af den lilla ryskan med det häftiga lynnet och de grågröna » krusbärsögonen ». Så få vi veta, hur de nya, upproriska idéer, som den tidén med en smittas våldsamhet grepo7 6 SONJA KOVALEVSKY. hela Rysslands bildade och bildningssökande ungdom, trängde in äfven genom detta gamla herresätes tjocka murar, slogo ned i den äldre systerns sinne, bragte split och sorg inom familjen, men slutligen tvungo de bekymrade föräldrarne att lossa en smula på banden. Skildringen slutas, med Sonjas första resa till Petersburg, hennes bekantskap med Dostojev-sky, hennes barnsliga förälskelse i honom, och slutligen återresan till hemmet, som hon dock inom kort skulle lämna på fullt allvar. Hvad som slår en som egendomligt och utmärkande för den revolutionära rörelsen i Ryssland, som visade sina första symptom i århundradets midt, samtidigt med att 1848 års stormar upprörde det öfriga Europa, men som i Ryssland fann en tacksammare jordmån och där fortlefvat cinder olika facer ända tills nu, — är den framträdande roll, som kvinnorna spelat däri; utmärkande icke blott för rörelsen utan äfven för kvinnorna. Och hvad som härvid särskildt är att beakta är, att dessa kvinnor till stor del varit och äro unga flickor, ofta af god familj, uppfostrade i en helt annan milieu, med helt andra vanor och intressen och fördomar in-plantade hos sig från den spädaste barndomen. Det visar bättre än något annat, hur djupa rötter hela denna rörelse har, men det tyder äfven, synes det mig, på djupt liggande karaktärsdrag hoä den slaviskakvin nan y — en entusiasm, en förmåga att gripas af och hängifva sig åt idéer, ett mod, en offervillighet, stundom äfven en hänsynslöshet, som göra henne till en typ för sig.
Ack gif mig Mathilda, ropade jag, och jag är den lyckligaste under solen. – ”Mathilda!” upprepade han och stirrade på mig med förundran, ”vill du ha det lilla kräket till hustru?” – Jag förnyade min anhållan; gubben tog mig i famn, kramade mig hårdt och sade: ”Mycket gerna, min bror! mycket gerna! så får jag dig ändå till måg. Inom några minuter var således vår affär uppgjord; jag var utom mig af glädje och B ... icke mindre. Inom tre dagar reser jag till Hernösand för att hemta Mathilda och hennes mormor; ty B ... vill ändtligen ha sin svärmor här i Stockholm. Han skrifver till henne ett bref som jag skall medtaga, hvari han söker öfvertala henne att lemna Norrland för att här, omgifven af sin familj, sluta sina dagar. Just som jag var i begrepp att gå, kom Emelie ned; hon fick genast del af hvad vi oss emellan uppgjordt, och jag var rädd hon skulle svimna af glädje. Än föll hon mig, än morbrodren om halsen, och med den liflighet som tillhör snillrika personer, yttrade hon sin förtjusning öfver sin väns lycka. Likväl förbjöd jag henne att skrifva till Mathilda, emedan jag sjelf vill öfverraska henne, och hon lofvade mig det. – Emelie berättade mig att Sophie sagt, det hon med flit sökt gräl med mig, emedan hon hade ledsnat vid mig och tyckte mer om honom. B ... och Emelie ville att jag skulle stiga upp i våningen, men jag vägrade, ty Sophie var hemma och jag ville icke se henne, det skulle ha gjutet en galladroppa i min glädjebägare. Vi kommo alla öfverens att Sophie skulle veta af ingenting, förr än jag kommer hit med Mathilda och presenterar henne som min fästmö. Jag tycker mig se hennes förundran. Farväl bror! nästa bref erhåller du från Hernösand. Magister D. till Häradshöfding R. Upsala d. 14 Mars 1831. Min kära bror! Brådtom har jag, det skall Gud veta, men det oaktadt kan jag dock icke underlåta, att med några få rader besvara ditt långa bref, som jag nyss på stunden erhöll.
Den ene var Berg, den andre, som föreföll att vara en 25 år yngre, var en af hans hyresgäster, också han notarie, men med en aflöning på ett par tusen kronor i stället för pension. Det är ej godt att säga, om det var alla de mottagna penningarna, som gjort Berg blidare än annars, eller om det var därför, att hans hyresgäst tillhörde det verk, som en gång varit hans, nog af, efter det han lämnat hyran, hade notarien Alvén kommit att sitta kvar en stund hos sin värd. De samtalade om » verket », om arbetets förslöande enformighet, den knappa aflöningen och den sena befordran. Den gamle talade så långsamt och försiktigt, som han varit rädd för att yttra ett ord för mycket; det var dragaren, som varit i selen så länge, att han mist förmågan att röra sig fritt. Då och då såg han på sin gästs enkla, men snygga dräkt och på hans ej alltför feta gestalt, som han haft en särskild fråga på läpparna. Till slut kom det från honom: » Hur länge har notarien varit gift? » » Det är snart elfva år! » Gubben såg på den andre med en misstrogen blick. » Då gifte notarien sig, innan han blifvit ordinarie? » Svaren afgåfvos lugnt och naturligt, som den tillfrågade ej märkt den andres påträngande nyfikenhet. Det kom ett litet obehagligt leende på gubbens tunna läppar, och det låg något gäckande i hans nästa fråga: » Och det gick bra att ha hustru och barn på femtonhundra kronor om året? » Ej ens vid detta tämligen närgångna spörsmål förändrades den andres min, det kom blott en viss värme i hans röst. när han svarade: » Vi ha dragit oss fram, det har väl inte alltid varit så roligt, men bekymren bli lättare att bära, om man är två om dem. » Det lät, som han ämnat säga: » om man älskar hvarandra », fast meningen fick en annan lydelse. Och som drifve.n af något begär att förklara sig inför denne lille torre gubbe, började han berätta om sitt lif och sitt äktenskap. Det varden enkla historien om två, som hålla hvarandra kära och ej vilja vänta på att förenas, till dess blodet hunnit kylas, utan grunda ett hem på knappa inkomster.
Från Wällofl. Borgare-Ståndet. S, D. Fortsattes och slutades den vid går. dagens plenum började läsning af Kongl. Maj;ts Nådiga Proposition om Stats - Verkets tillstånd och behof. Remitterades till det blifvande .Stats •’Utskottet. (Se Prot. för d. I7:de.) b Den 19 November 1828* Från Vällofl. Borgare-.Ståndet. S. D. Å nyo föredragne, remitterades till Fröt. ZJtdr. den /q Nov, StatsUtskottet: 1:0 Rikets Ständers Revisorers Berättelser af åren 1835 oc^ *837 om Stats-Verket. a:o Om Allmänna Magazins-Inrättningen; och 3:o Af åren 1825 och 1857, om de under Kongl. Commerce - Collegium ställde fou* der och medel. Banco - Utskottet: Rikets Ständers Revisorers Berättelser af åre» 1825 och 1827 om Banco-Verket; samt Stats-och BancomUtskotten: Rikets Ständers Revisorers Berättelser af åren 1835 och 1827 om Riksgälds - Contoret, General-Assistance-Contoret och de förre Fili* al Discont-Inrättningarne. S. D. Rikets Ständers Justitias-Ombudsman* den 4 dennes afgifna Embets • Berättelse upp* lästas och remitterades till Lag-Utskottet. Fröt. Ut dr. den 20 Nov. igtt, ij Den 20 November 1828. Från Höglofl. Ridders/tapet och Adeln. S. D, Remitterades till Stats - Utskottet: 1:0 Kongl, Majits den x3. dennes afiåtne, samt den.
Så torde till exempel förhålla sig med den flvttnings-tid jag föreslagit, i afseende på Ståderne , men deras beqvämlighet bör gifva vika för det vigtigare landtmanna-interesset, då för de förra ingen betydlig skada deraf kan uppstå. f hvad mer eller mindre mohn den föreslagna nya flyttningstiden år låmpelig för Bruksrörelsen, kan jag ej såga; ty jag har derom för inskränkt kännedom. Ännu ett skål utbeder jag mig emedlertid få lägga till de ofvan anförde: Jag tror nemligen att Landtmannen straxt efter Midsommaren afsållt sina produeter och vid den tidpunkten har han således båttre tillgång att aflöna tjenstehjonen, ån längre fram på hösten. Jag vill nu ej vara vidlyftigare. På de skål jag förut anfört, anhåller jag om återre-. T)cn |5 Maji c. m. miss af Betänkandet och instämmer med de flere Ledamöter af RiksStånden, som yrkat flyttningstidens förändring, till den af mig omförmälte of, Yannänmde tid. Herr Tham, Wollrath: I hvad Friherre jRudbeck och Grefve von Platen anfört, förenar jag mig till alla delar i afseende på den landsort, der jag är boende; hvarjemte jag utbeder mig få gora några anmärkningar vid Utskottets Betänkande Jag har deraf funnit, att i synnerhet Hedervärda BondeStåndets Ledamöter äro nöjde med nu varande flyttningstid. Jag förundrar mig ej deröfver; ty ingen medborgare-class är mindre generad än Allmogen af hus-sysslor, ladugårdens skötsel och dylikt, hvilket allt kan besörjas af Bonden sjelf ocli hans hustru. Förhållandet är annorlunda med de Possessionaten, som äro Ståndspersoner. Dessa kunna ej vara så liknöjda om den tid, hvilken bestämmes till Tjenstehjons flyttning, sorn BondeStåndets Ledamöter varit, så väl förra gången, då stadgande härom var i fråga, •som äfven nU.
Slaten disponera dem och hvar skulle val Kronan förvara denna spannmål, uppgående årligen kanske lill närmare 100,000 tunnor, som den utblottade hemmansbrukaren icke förmådde med penningar lösa och hvilka spannmålsräntor kunde flere år å rad utgifvas in natura, hvartill likväl tillräcklige förvaringsrum nu saknas, sedan, efter Allmänna Magazins-Inrättningens upplösning, flere större Magaziner blifvit lill andre föremål upplåtne och Staten icke dessmindre är förbunden alt af krontionde-, afradsoch arrendegifvare emottaga årligen nära g0,000 tunnor spannmål, som de äro berättigade att in natura utgifva? Men vid sådanc förhållanden skulle likväl penningelönerne utgå, och hvar skulle väl dertill finnas medel, om den påräknade inkomsten icke genom spannmålsförsäljning utgick och om den derföre till underpris måste brådstörtande försäljas, skulle detta verka menligt på den enskildta spannmålshandeln till nedsättning i pris och hinder för försäljning i täflan derom med Staten. Vid förslagen att Båkoch Lotsmedel beräknade till 5o,ooo Riksdaler samt Krut och Salpeters försäljningsmedel lill 60,000 Riksdaler, icke skulle upptagas ibland Statsverkets inkomster, utan Den 8 December e. m. särskilde räkningar deröfver upprältas, får jag anmärka, att derigenom skulle de allfordrande 3:dje och io:de Hufvudtitlarnes anslag på elt mindre uppenbart sätt ökas och öfverskottet af desse medel utöfver behofven ytterligare förstärka tillgångarne för desse Hufvudtitlar till obestämda föremål. Rikets Ständer hafva med inrättande af särskilde Hufvudtitlar otvifvelaktigt vid första Statsregleringen år xSio haft till föremål, att i ett sammanhang bestämma alla Statsutgifter och för dem fordra redovisning; och inrättande af sådane särskilde räkningar, som för Statsutgifter nu äro föreslagne, skulle i framtiden möjligen kunna illudera Rikets Ständers ändamål med föreskriften om Hufvudtitlar, och med sådane särskilde räkningar kunde, enligt hvad nian af redovisningssättet för krutförsäljning å utrikes orter erfarit, möjligen redovisningen blifva mera inskränkt, än hvad som för Hufvudtitlarnes granskning är föreskrifvet.
Delta hafva Utskotten i öfvervägande tagit; och hvad först angår förslaget, alt den, som med boställseller kronohemmans innehafvare contraherar om skog, skulle vara fri för allt ansvar, utan afseende, om han vetat eller ej, att skogen från så beskaffad lägenhet bekommits; så lära Utskotten icke hafva af nöden alt anföra några vidlyftiga skäl för sitt afstyrkande af bifall till ett förslag, som står i uppenbar strid med grunderne för all Criminal-lagstiftning; och Utskotten inskiänka sig således till hemställan, att Olof Olofssons i ämnet väckte motion mätte lemnäs utan afseende. IIvad dernäst beträffar förslaget, att skaltehemmans-egare må utan erläggande af någon lösen förunnas enahanda rättighet till fri disposition öfver masteträd och spiror, som, enligt 4-0 §. af Skogs-Ordningen, egare af frälsejord tillkommer; så finna Utskotten det förhållande, som motionären åberopat till stöd för sin framställning, nemligen obetydligheten af den i Kongl. Förordningen den 28 October 1830 för skatte-jordegare bestämda löseskilling, till vinnande af fri dispositionsrätt öfver masteträd och spiror, innefatta grund för en alldeles motsatt åsigt af saken. Då skatte-jordegare, med en så ringa afgift, som 24 sk. Banco för hvarje helt mantal, kan förvärfva sig Kronans af ålder förbehållne rätt till mästeoch storverksträd, måste denna rätt, ehuru till utseendet afyttrad, i sjelfva verket anses vara af Staten åt hemmansegaren efterskänkt; men just derföre, att afgiflen är så obetydlig och det erfordras så ringa grad af omtanka hos jordegaren för att bereda sig fördelen 4o Zagsamt Allm. Besv. och Ekon. JJtsk.
Sä mvcket är säkert att de Borgenärer, af hwilka Bar.quieren Jencquel är befullmägti. gad, hälla sig till Pommerffa Kammaren med deras fordran, och kunna af densamma begära bäve Capital och ränta, samt i händelse dc kunna förmäs att helt och hällit eller till nägon del löta det förra innestä, fordra säkerket för betalningen. Men den förmodan, som innebälles i den till ost i näder remitterade underdäniga ansök, ning, nemligen att Pommerffa Kammarens när. warande tillständ ej torde tilläta att till detta ändamäl disponera öfwer betpdlige summor, är ej blott en förmodan, utan en wisthet. Till följe af Eder Kongl. Mqjfts Nädigste Befallning har Csmmitteen uppgjort en Stat öfwer Kammarens framtida inkomster och ut. gifter, och anhäller hon i underdänighet om Nädigt tillständ att fä sig deruppä beropa. Om denna Stat inffränckes till ett Regemente af 600 man, säsom det högsta antal Troupper den. na Province i sin närwarande belägenhet torde behöfwa, och man tillika afdrager räntan af 244,638 Rdr. dels inländffa, dels redan för längre tider tillbaka af Kammaren gjorda utländffa län; sä blifwer hela öfwerffotltt i pen. vin. Den 24 Julii. 295 ninqar 15,624 R.dr. 41 st. utom den Räg, som, i händelse ingen starkare Mrluaire blif. wer dit förlagd, kan i penningar utgöra om. kung 8,600 R dr. hwilket ej en gäng är tillräckeligt till den ränta, som mäste betalas till Borgenärerne i Hamburg, men till en afbeta!- ving, sä wäl pä de förra sam senare Capitalerne kommer dä all Fond att saknas, och äfwen lill Bsrgenärernes säkerhet, sedan Domainerne, hwilka i delta afseende fordom wöro den eudK Fond, wid fredSflutet asträddes till Frankrike.
Hr Grins o. Landtmilis 488 Den 13 December. propos. att remittera denna min motion till Lag-Utsk:t. Jag tror det är af vigt att endast remittera frågor till det Utsk., som i hvarje fall står främst i Grundlagen, med dervid samma Utsk. iemnad öppen rätt att sammanträda med ett eller flera af de öfriga Utsk:n. På dessa skäl och då jag tror att ett annat Riks-Stånd redan återlemnat frågan till Lag-Utsk:t, anhåller jag att ärendet måtte äfven af R. o. Ad. dit återremitteras. Gr. Sparre, Erik: På sätt den siste talaren yttrat, kan visserligen fråga upstå, hvilketdera Utsk. är det lämpligaste för detta ärendes behandling; och jag vill icke bestrida att skäl, och dertill ganska giltiga skäl, kunna förefinnas för den af honom förfäktade åsigt. Lag-Utsk:t ansåg deremot att, om en motion, i likhet med den nu förev:de, afser och behandlar en förändring i lagarne ang:de närings utöfvande eller åsyftar en utvidgad näringsfrihet, så är detta ett ämne, som omöjligen kan hänföras till de delar af allmän civil-, kriminaloch kyrko-lag, hvilka det tillkommer Utsk:t att behandla. I sådant hänseende behöfver jag blott erinra om de Utsk:t, enligt 33:dje §:n R. O., tillhörande ärenden. Det hade således, efter Utsk:ts förmenande, icke varit rätt att mottaga ett ärende, som Utsk:t icke ansåg sig behörigt att handlägga. Detta hade varit så mycket mer orätt, som Utsk:t jemväl, på sätt Utlåtit tillkännagifver, hade sig bekant att ett förslag till förändring i närings-lagstiftnirigen uti enahanda syftning blifvit uti Borgare-St. väckt och remitterats till Ekon.-Utsk:t, till hvars behandling dessa frågor ock ovedersägligen höra.