Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För att till alla dem, som under förenämnde år blifva till pension berättigade, kunna utbetala pensioner efter de i nu gällande Reglemente för Amiralitets-KrigsmansKassan stadgade grunder oell nuvarande löner, erfordras för de 3:ne åren tillsammans R:dr Runt 224,121: — hvarutöfver, för pensioners utgörande till två tredjedelar af de föreslagna nya lönerna åt de under samma tid dertill berättigade, som vid inträdet i pensionsåldern vilja afgå, behöfves ett fyllnadsbelopp af 59,710: — tillhopa R:dr R:mt 283,831: — Från denna summa beräknas att afgå: c) sammanräknade pensions-beloppen för dem, som, efter upphunnen pensions-ålder, qvarstadna i tjenst och hvilkas antal förslagsvis upptages till en tredjedel af de pensionsberättigade, med 33|- procent af sistberiirde summa eller 94,010: — b) tillökningen i pensions-afgifterna, uppgående, efter 2 procent å de nya pensionerna, till omkring 15,000 R:dr årligen och således för 3:ne år till 45,000: — c) genom pensionärers död uppkommande pensionstillgång, antagen för 4 år till och med 1860, efter 6,000 R:dr årligen, till 24.000: — 163 (n0; _ hvarefter återstår, såsom erforderlig men bristande pensions-tillgång för de omförmälda 3:ne åren, en summa af R:dr R:mt 120,221: — deraf för hvartdera året belöpa 40,074, eller i rundt tal 40,000 R:dr Runt, som måste fyllas medelst statsbidrag, hvilket antages till lika belopp vara behöfligt jemväl för år 1857, ifall pensioneringen efter de nya grunderna då kommer att vidtaga. 16 Bil. N-.o i Ull Kongl. Maj.-ts Nåd. Prop. N:o 1. om Sta/svor hel i856. Lili. R. Personalen på SJiiJaslningarne Kungsholmen och Drollningskiir.
Secreterare:» Ikres Memorial om Nädär i Alliuauhet, tiä Riksens Högloft. Ständer redan af Högloft. Stais - Den 7 November., 489. SkatsUtstoltet framställe, men af Ständerne ännu oafgjordfräga. Herr Archiatern von Lclrultrenlreim anför. de "Ded är icke underligt alt wid en allmän nöd och brist uli StatsCasian man söler alla medel stil undsättning; dock ma hwar och en al,a sig, att ej med uppgifna förslag gä nägons lagiiga rätt förman ra, eller tro sig berättigad, att taga hwarest hälst något sinnes. Jag hoppas att. pästäendet om Biffop-Ämbetens totale indragning mä likajä litet uti^ Höglpfl, SralsN skotte 6 Plenum, som uli Utftottets^ afdelning för Statsmedlens öfwerseende, widare .yrkas; häldst en sadan motion more siridande emot asia lid efter annan utfärdade Regeringsformer, sä wäl som emot Högwördiga PrcsteStändets Privilegier. — Att besia Ämbeten skulle, efter timade dödsfall va en obestämd tid hällas lediga, anser jag ock för högst betänkligt. En Chef uli ett Regemente och en Prendeut ukr ett Cvllegium.har manga medhjelpare; men som ordning och drift wid.alla ärender förnämligast ankommer pä en sadan Styresmans åtgärd, sä' hafwa wisie Regeringar akmt nödigt, att med en högre wärdighet samt dem äkföljande skickelig utkomst, förse denna Corpsens Förman: En sadan Auctoritet befordrar en nödig aktning hos underhafwande, och förekommer den willrädighe! och motsägelse anda, jom ibland lika gällande Medbröder händer. —. Likaså tror jag med skäl en wärdig Bistopp narra, själen i sitt Constitorium och i sitt Stift; och stuiie tny förutan - 49-2
En sådan undersöknings företagande af Bergmästaren i orten, täcktes Kongl. Majit, i anledning häraf, under den 23 Oktober 1816 i Nåder anbefalla, och, efter hvad Stats-Utskottet baft tillfälle Inhämta af de, utaf Riksdagsmannen Sandsten meddelte Elandlingar, har denna undersökning, den 6 och påföljande dagar af Maji månad sistledit år blifvit förrättad af Bergmästaren. Jacobsson, med biträde af 4 Bergs-Nämndemän. Vid anstäld granskning af berörde förrättning , deröfver Protocollet i bestyrkt Afskrift blifvit af Riksdagsmannen Sandstén inlemnadt, hafva följande omständigheter icke kunnat undfalla Stats-Urskottets uppmärksamhet, nemligen : att det tillåtits Bonden Peter Jansson, att , vid undersökningen, föra Alsheda Socknemäns talan, ehuru han dertill ej varit behörigen be-_ fullmägtigad: Att vederbörande, utan att bestämdt yttra sig öfver beskaffenheten af sjelfva Bruksgården med .Ladugårds Byggnaden , Dambyggnaden , Hyttan , Proberkammaren , Rosthuset , Kohl huset, Werkhuser, Knipsmedjan, Mjölqvarnen och Sågqvarnen, i Protocollet endast anmärkte, att desse Byggnader och inrättningar i det niirmaste funnit® i lika godt stånd, som vid i8ot års Besigtning, undantagande Hyttan och Kohlhuset, hvilka ansetts brist fal lige: Att, hvad de under Adelforss hörande egendomar beträffar, all beskrifning deröfver är utesluten, med den Allmänna förklaring, att de alla funnits försvarli - 4go Stats Utskottets Betänianden, gen häfdade och underhållne: samt slutligen att ej något utlåtande blifvit meddelt ofver beloppet af det Guld, sorn vid jämförelse af de sednare arens Malmbrytning m. m.. ansetts kunna vid Adelforss tillverkas. Vid ett sådant förhållande finner Stats-Utskottet de hufvudsakeliga omständigheter ännu vara otatredde, hvilka utgjort föremålet för den af Riksens Ständer, vid 1815 års Riksdag, i underdånighet begärte, samt af Kongl.
Men om 30 Sammansatta Bankoock Lag -Utskottets Betänkande N:o i. han icke desto mindre, på anmodan eller af annan anledning, deruti tager del, är följden endast den, att lian blir förbunden till samma ansvarighet, som de solidariske bolagsmännen. Vdl han alltså sjelf taga del i förvaltningen, om han dertill af de solidariske bolagsmännen kallas, bör endast följden deraf utsättas, men sjelfva saken så mycket mindre förbjudas, som det väl i flera fall kan blifva för bolaget af mycket gagn, att kunna bland kommandit-deiegare vinna för förvaltningen en man af utmärkt användbarhet. Med hänsigt till hvad i § 16 förekommer, föreslås derföre här följande tillägg: »Deltager kommandit-deiegare på ett eller annat sätt i förvaltningen, vare lag som i § 16 sägs.» § 6. Enligt § 2 skola de, som förena sig om att stifta bolag för bankrörelse med sedelutgifningsrätt, vara till antalet minst 30, alla solidariskt ansvarige. Med denna föreskrift afses en af de åsyftade garantierna för dessa bolags vederhäftighet i förhållande till allmänheten, och lika mycket det är af vigt, att en sådan garanti finnes vid början af bolagets tillvaro, lika angeläget är, att den bibehålies under bela dess fortgång. Derom upptager förslaget likväl ej någon föreskrift. Lämpligt rum derför erbjuder emellertid denna 6 §, som handlar om bolagsmäns afgång och tillkomst, och föreslås derföre ett så lydande 3 morn.: »Ej må i bankbolag med sedelutgifningsrätt antalet af de solidariske bolagsmännen någonsin fä understiga det, sorn i § 2 är stadgadt. Sker annorledes, vare oktrojen förverkad.» § 8. Man har hittills ansett det vara af vigt att depositoch kreditivrörelse skulle förekomma bland enskilda bankers rörelsegrenar. Finans-komitéen, sorn ej förbisåg detta, upptog i sitt förslag en erinran derom under mom. g i motsvarande §. Utskottet deremot har uteslutit den; men i stället infört förbud för enskild bank att belåna ej blott sina egna, utan ock andra bankers lottbref.
I uppgiften 1855 angående allmänningen östra Stöpens areal voro impedimenterna icke inberäknade och i arealinnehållet af allmänningen Hökensås var intägternas areal icke inbegripen. A/kastningen af samtlige kronoparker och allmänningar för hela femårsperioden efter afdrag af kostnader för afverkning och kultur utgör således, ören oräknade, 123,810 R:dr Runt. Behållna inkomsten för samtlige åren 1851 —1855 utgjorde 43,779 R:dr banko eller 65,668 R:dr riksmynt. Afkastningen har sålunda under den femårsperiod, hvarom fråga nu är, ökats med 58,142 R:dr Runt; en följd deraf, att fastställda trakthuggningsplaner på de flesta kronoparkerna och en allmänning varit fullständigt tillämpade, hvilket ej var förhållandet nästförutgångne period, då på flere nu normalt behandlade skogar trakthuggningen icke regelmessigt börjat. Något har väl måhända prisernas stegring också dertill bidragit. Tab. Litt. 91. Försäljning, utsyning och afverkning å östra Stöpen. Förs å i a t. Utsynadt. Afverkadt. Kubikinnehåll. Försäljningssumma. Normalfamnar. Knnt R:dr. Normalfamnar. Jägeristat. Afverkningssätt. Allroänningskassor. Ångsågar. Skogseldar. 27 SJcogsoch Jägeristaten i länet vid periodens slut utgjordes af en öfverjägmästare, tre Öfverjägare, en extra öfverjägare med lön, 19 Underjägare å kronoparkerna samt 11 bevakare å kronoallmänningarne, med tillhopa 10,780 R:dr 50 öre i kontant lön samt derjemte i uppskattad boställsafkastning tillsammans 1,739 R:dr 50 öre. Af verkningssättet å de under Skogsstatens inseende ställde skogarne är här ofvan i tab. N:o 4 tillräckligt omfönnäldt.
Jag skulle tro, alt många jordegare komma att anmäla sig till erhållande af en sådan rättighet. Huru skall då Landshöfd:n på det afstånd han ofta bor från hvarje ort, dit dessa utminuteringsrältigheter komma att fördelas, kunna urskilja, hvilken som är den pålitligaste, med mindre än att Kronobetjeningen der'om afgifver yttranden. Nu frågar jag likväl, om man får antaga, att Länsmäns eller Kronofogdars yttranden i detta afseende kunna vara mera pålitliga än sockennämndens omdöme, och, enl. §:n, sådan den nu är, tillkommer det just sockennämnden, att, sedan auktion är förrättad, pröfva de bjudandes lämplighet i och för utminutering. Uti detta stadgande anser jag den största säkerhet finnas derför, att rörelsen icke öfverlåles åt personer utan 74 Den 4 Oktober e. m. <le moraliska egenskaper ett dylikt förtroende förutsätter. Slutligen får jag erinra, att jag icke begärt propos. på det 3:dje förslaget, men deremot har jag anhållit, att R. o. Ad. måtte antaga Utsk:'s förslag, i fråga om utminuteringen, men vidblifva sitt beslut i fråga om utskänkningen. Hr Cederschiöld: Den siste talaren har misstagit sig, om han tror, att jag icke genomläst Betänk, innan jag yttrade mig. Visserligen har jag en längre tid varit sjuk, men icke desto mindre har jag genomläst Betänk. Långt ifrån att, såsom Frih. Raab förmodat, finna mig öfvertygad om mitt misstag, genom upläsande af 21:sla §:n, har jag tvertom funnit det Utsk. deruti begått ett ytterligare fel, ty i densamma står: ”Innan minuthandel med eller utskänkning af bränvin företages af den, som till sådan försäljning rättighet undfått, vare han pligtig att i stad hos Magistraten och å landet hos Kronobetjeningen anmäla, å hvilket ställe lian försäljningen idka vill”.
Maj:t ansåg för Stad”sens innevånare angeläget , att de, så fort ”sorn möjligt är, sätta Casern-byggnaden i ”'verket, samt dertill tjenlige platser utse; ”finnande Kongl, Maj:t i Nåder godt, att ”hvad här förut, rörande GarnizonsRegemen”ternes inqvartering i Stockholm, förordnas, ”må, så vidt lämpligt är, jemväl sträckas ”till de öfrige Städer i Riket, der Garnisoner ligga inom Staden.” Innehållet af alla förenämnde sammanstämmande stadganden synes mig undanrödja all tvetydighet i afseende på inqvarteringsskyldigheten för Städerne; och skulle den anses mera betungande än fordom, torde möjligen lindring kunna vinnas genom ytterligare förhöjning i tolags-afgifterne, äfvensom i en jemnare fördelning af denna skyldighet Städerne emellan, som synes mig böra ankomma på dem allena. Emot denna af mig nu framställda åsigt torde anmärkas, att Rikets Ständer, vid sista Riksdagen, till lindring i inqvarterings-besväret, medgifvit uppbyggandet af Caserner med Statens medel, hvilket förmodligen föranledt till det omdöme i StatsRådets Protocoll, att inqvarterings-besväret ej borde falla Städerne allena till last; men dervid Den 3o Mars e. ra. 327 får jag erinra, att Rikets Ständers yttrande derom är af så evasif och obestämd beskaffenhet till tid och biträde, nemligen så vidt och sa fort tillgångar medgäfvo, att icke derifrån kunde skäligen ledas något yrkande af tillämpning i närvarande tid, då tillgångarne icke synas kunna uppfylla nödvändigare behof; och i alla fall borde icke ett vilkorligt medgifvande af lindring i en mindre del af inqvarteringsbesväret föranleda till ett allmänt eftergifvande af samma inqvarterings-besvär för Städerne, hvarigenom allmänna bevillningstyngderna skulle obehörigen ytterligare höjas. Jag anhåller, att detta anförande må till StatsUtskottets pröfning remitteras.
Det torde således icke kunna bestridas att vid förändringen all varsamhet iakttagits, och sådant kan icke annat än gillas; men sedan man på denna väg gått framåt, är det, enligt min fasta öfvertygelse, oriktigt och orådligt att taga ett steg tillbaka. Jag tillstyrker fördenskull, att R. o. Ad., i full öfverensstämmelse med sitt förliden riksdag fattade beslut, måtte bibehålla den nu stadgade tullfriheten å landtmannavaror, således äfven för ost, på sätt jag i min reservation vid Utsk:ts Retänk. föreslagit. Hr Flach, Johan Fredrik Philip: I hvarje land med konstitutionel styrelse skall det otvifvelaktigt ej kunna undgå att väcka det största uppseende, då mot en af Konungens ministrar och chefen för en af riksstyrelsens vigtigaste förvaltningsgrenar, i national-representationen uppträder en af denne ministers underlydande afdelnings-chefer, för att i öppen opposition emot ministern bekämpa en del af dennes förvaltnings-system, såsom förderfligt för landets ojemförligt största modernäring; och då dessutom denna egendomliga företeelse härstädes nu icke uppenbarar sig för första gången, utan redan vid förra riksdagen framträdde, synas mig de omständigheter, hvarunder den nu förnyas, destomera förtjente att allvarligen behjertas, som derigenom bör kunna vinnas en utredning huruvida detta system under mellantiden bidragit till denna modernärings blomstring, eller fastmer till dess idkares betryck. För att i möjligaste måtto bestämma och stadga omdömet i detta hänseende, 520 Dcu 27 Maj e. m. torde det vara nödigt, att först eftersinna jordbruksnäringens och dess idkares tillstånd vid den tidpunkt, då skyddstullarne för denna näring borttogos, samt derefter taga i betraktande huruvida någon förändring i detta tillstånd derefter inträdt, äfvensom huruvida denna förändring i verkligheten är hvad den föregifves vara, — en blomsterrik förbättring. I motiverne till det af Banko-kommilterade upprättade och, jemte skrifvelse den 2 Maj 1856 till K.
tade för ofvannämnda m. fl. W Dessa bälten tillverkas efter amerikansk modell och äro ej att jämföra med andra omannonserade bälten — ty dessa bälten äro ej ännu upphunna hvarken i Styrka eller välgörande egenskaper och äro dessa bälten så sinnrikt inrättade så att den Elektriska strömmen kan regleras efter patientens styrka, så att de kunna begagnas af både män och kvinnor, ifrån den starkaste till den svagaste (som synes af bruksanvisningen) som medföljer hvarje bälte. — Låt ej afskräcka Eder därför att Ni varit sjuk länge och af lä- karne förklarats obotlig, ty dessa bälten hafva botat tusentals sjuklingar, Allt pr säck om cirka 60 kg. samt 5 öres som förut förklarats obotliga, därom vittnar bäst den massa intyg 0 (h tackhögre pris i småbalar om 10 ä 20 kg. — Allt Samhetsbref, som dagligen ingå från personer som blifvit återställda till Kafle lever, fraktfritt vid närmaste sin hälsa genom dessa Elektriska bälten. — Pris för bältet n:o 1 med ett järnvägsstation vid köp af hel säck. batteri af 6 dubbel-celler 5 kr., tagas 4 st. pä en gång så lämnas de till Sändes till landsorten mot efterkraf eller förut insänd remissa. Prof af samtliga sor16 kr., önskas bälten på efterkraf så torde 1 kr. i frim. åtfölja som handterna erhålles franco mot insändande af 20 pänning som afräknas af beloppet. öre i frimärken. DJg~ Ingen bör försumma att profva Adr. (Nämn denna tidning.) dessa verkligt goda och billiga Kaffesorter, hvilka ej äro att förväxla med de som af andra firmor utbjudas under samma namn. Telegrafadress: K. W. KARLBEKG, Karlbergius. Allm. t. Stockholm. OBS. Fullt profenl. vara Redbar behandl. Ferm exp. Skynda rekvirera. bör man aldrig underlåta att blanda det med Stockholms Kaffe-Aktiebolags berömda Intubikaffe, som af de mest framstående professorer och läkare erkännes, att som tillsats göra kaffet hälsosamt, billigt, drygt och välsmakande fin arom och full styrka 0: 90 pr kg.
PresteStåndet. BorgareStändet. TT v 45 å å 44 ¥ 45 åå 44 V 45 p73 18 1 “ “"J m 11 '■ V) c 53 £ C s A. 2 § cr “ 1? p. ? r l - ■[- Afdelning. Utlåtande, Betänkande eller Memorial. Riks-Ståndens Beslut. PT* s. & 2 Ridd. o. .PresteBorgareStåndet. BondeSAnmälan af Rikets Ständers Revisorer 1841 N:o N:o Sid. Adeln, Ståndet. Ståndet. J och 1843. § 27. om stämpladt papper å General-LöjtnantsGeneral-Majorsoch General-Adjutantsfullmagter ♦ ♦* ♦♦ ♦♦♦♦♦♦ 4 i 54 20,21 ) 28. om utlösande af med stämpladt papper för11 44 sedde Fullmagter och Resolutioner 4 i 54 21 y ii 44 « 44 11 44 29. om Öfver-Directören Almroth tillagdt arf( vode för tillsynen öfver Mynt-Verkets i byggnader m. m. *♦♦♦♦♦♦♦ ♦ 4 i 54 22 J t
R:dr; och gäller härvid för öfrigt till efterrättelse, att till så väl vexlar som assignationer begagnas tryckta blanketter, hvilka, på reqvisition, mot betalning från Fullmägtige utlemnas; att vexlarne icke få in blanco transporteras, samt att, med först afgående post efter vexlarnes eller assignatiouernas utfärdande, förteckning å desamma med uppgift å deras nummer, datum och summa, till Riksbanken insändes. f) För de summor, som å kreditivet lyftas, erlägger filialbank till Riksbanken fyra procent ränta, hvilken alltid beräknas å högsta fulla 100- tal R:dr; dock så att minsta ränteafkomst, som Riksbanken för kreditiv Banko-Utskottets Memorial N:o 10. påför, blifver två procent af krerJitivets hela belopp, efter år räknadt; kommande dock för de i litt. c) här ofvan uppräknade filialbanker berörda räntesatser att utgöra respektive tre och en procent. Berörda filialbanker, hvilka innehafva en del af försträckningen i form af lån, erlägga för denna del af försträckningen tre procent ränta. g) Filialbanks rörelse bedrifves medelst utlåning, vexeldiskontering, öppnande af uppoch afskrifningsräkning samt beviljande af kreditiv, på sätt närmare bestämmes genom af Kongl. Maj:t i nåder faststäldt reglemente. h) Filialbank beviijadt kreditiv skal! till Riksbanken återbetalas sednast å den dag, den för filialbanken bestämda oktrojtid tilländagår.
Den fordna taxan förutsatte för en del varor 5 års gällande priser; detta måste medföra en stor orättvisa, då man ej kan föreställa sig att varu-prisen skola onder 5 på hvarandra följande år blifva oförändrade; för andra varor åter skulle tullen erläggas efter Skepparens eller Importeuroos fa - 684 Ben 2§ Junit e, m, cturaj osäkerheten häraf är af alla erkänd, ty det beror af Importeuren, att få facturan falsk eller riktig. Edgång är ett correctiv, sam ej gerna bör åläggas i egen sak, och i den gam-’ ia taxan Tullbetjenter iemnade rättighet att inlösa varor emot 10 procents förhöjning, ansåg Utskottet med rätta för ett chrrteque , då Tullbetjentngen icke till sådan inlösen äger penninge-tiligångar. Utskottet har, efter inhämtade upplysningar af Ledamöter i Tullstyrelsen, af erfarna Köpmän och af andra länders TullFörfattningar, ansett sig böra afgifva det gjorda förslaget, i afseende på varornes tull-värde och jag önskar högeligen, att grundade anmärkningar kunna gifva anledning till förbättringar. Utskottet har icke kunnat föreställa sig, att då införseln af hittills förbudna varor, sorn egenfeligen äro de, hvilka för hvarje gång mäste värderas, inskränktes till de Städer, hvilkas Tull-uppbörd hittills med Bakoch Lots-afgifter uppgått till 14,000
Men undantag från detta omdöme måste jag likväl medgifva, dels för de lyckligtvis ännu sällsporde fall, då ungdomen dagligen och öfverflödigt nyttjar brännvin, dels ock för den yngre population, som, tillkommen efter i backstugor och inhyses bosatte hjonelag, blifvit uppfödd under fattigdom och brist, i följd af föräldrarnes felslagna beräkning att subsistera såsom oberoende arbetare. Här, såsom i andra rikets landskap, förhåller det sig eljest så, att bergsoch skogs-trakternes inbyggare äro i allmänhet resligare och starkare än slätlbyggdernes. Folkets 9 Folkets lynne och hildning måsle, uti ett Ltin af så betydlig storlek, och der naturen antyder så olika föremål för verksamheten, framte många skiljaktigheter. Öfverallt är likväl laglydnad ett utmärkande drag; och äfvenså träffas allestädes spår af det sunda förstånd, den öppna redlighet samt den känsla för Konung och Fosterland, som alltid utmärkt Svenska allmogen. Ungdomens bildning i allmänhet, fortgående, såsom af ålder, und.er presterskapets allmänna tillsyn och föräldrars närmare ledning, med tillhjelp merendels af mindre bildade personer, som ofta utan annan kallelse än egna hehofvet egna sig dertill, bär visserligen stämpeln af tillfällighet och kan icke vara annat än ofullkomlig, fastän ett närmande till det bättre omisskänneligen visar sig; men ungdomens sedlighet, djupt rotad uti nationallynne! och befästad af religions-undervisningen, synes ännu vara på en högre ståndpunkt, oaktadt det lättsinne man förebrår vår tid. Brännvinets öfverflödiga bruk, som dock, efter mitt omdöme, icke tilltagit under senare åren, är ännu den stötesten, som behöfver och efter möjligheten bör undanrödjas; men ehuru författningarne emot detta missbruk icke kunna frånkännas den verkan, att lillbakahålla oordningar på offentliga ställen och vid allmänna sammankomster, torde det likväl vara tvifvelaktigt, om böjelsen, att omåttligt njuta af brännvin, står att utrota annorledes, än genom förbättrade undervisniugs-anstalter för det uppväxande slägtet, hvarigenom detta kan ingifvas begrepp om andra och ädlare njutningar.
Riddarhus-Direktionen, angående dess Riksdags-Berättelse: B. II. 91, 108, 151, A. 151, 154. —, angående val af Ordförande och Ledamöter uti den, jemte deras Suppleanter: V. 3, 4. —Valet förrättadt: V. 242,243. —, angående justering inför densamma af Riddarskapets och Adelns efter Riksdagens slut ännu ojusterade pleni-protokoll: V, 699. —, förslag till ny Instruktion för densamma samt lör Riddarhusets tjenstemän: B. V. 636, 656, 657, A. 657, 658. Riddarhuset, angående förhöjning i afgifterna lör introduktion derå: V. 513. —, angående en klubb för Ridderskapets och Adelns ledamöter i de så kallade Sekreta-Utskotts-rummen derstädes: I. Biddarhus-Ordning, angående uppgörande af förslag till ny så- t dan, m. m.; motion af Herr Georg Wolfgang von Francken: se Motioner. —, Riddarhus-Utskottets förslag till Ridderskapets och Adelns underdåniga skrifvelse till Kongl. Majit med öfverlemnande af förslag till ny sådan: V. 322, 354, A. 354. Riddarhus-Salen, angående utdelning af billetter för tillträde till läktaren derstädes: I. 4. —, om dess upplåtande till samlingsrum för den blifvande Riksdagens Första Kammare; motion af Herr Conrad Bleckert FitinghoiT: se Motioner.
Vidkommande hufvudsaken, vill jag ej Den 10 Januarii. 623 upptaga Höglofl. Ridderskapets och Adelns dyrbara tid genom en vidlyftig framställning af de skäl, på hvilka jag grundar min öfvertygelse om behofvet af en infödd Isländares verksamhet för ifrågavarande ändamål. Fåfängt torde man af vår samtids Svenskar förvänta sig noggranna Öfversättningar från de svårlästa Isländska Handskrifterne, då Studium af det Språk, hvarpå dessa Skrifter blifvit författade, inom vårt Fädernesland icke på lång tid varit idkadt. Dannemarks Lärde, hvilkas företräde framför våra Landsmän under sednare tider, i afseende på Isländska Litteraturens befordran, Herr Hammarsköld rätteligen anmärkt, hafva under sina Arbeten insett behofvet af infödda Isländares handledning, hvaraf de äfven sig begagnat. Hvad Kongl. Bibliothekets Embetsoch Tjenstemän angår, tror jag mig veta, att de redan hafva en så trägen sysselsättning, att man icke, utan att göra deras Tjenstebefattning alltför betungande, kan ålägga dem att ensamt utföra de Öfversättningar, hvilka jag föreslagit. En samverkan af Kongl. Bibliothekets Embetsoch Tjenstemän och en Isländsk Yettenskapsldkare för det föresätta ändamålet, ar deremot hvad jag både önskar och hoppas. Jag känner inga Författningar, som ålägga Kongl. Bibliothekets Tjenstemän, att öfversätta och utgifva de Handskrifter, hvilkas vård är dem anförtrodd. Några åtgärder i 624 Den 10 Januarii. detta afseende hade de, mig vetterligen, i Em* hetsvägen icke vidtagit, och ingen har klandrat, att sådant icke skett.