Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om Herr von Hartmansdorff vill göra sig besvär, kan han här få veta, huru mycket vinsäden utgör, huru mycket som utgifves för oblat, in, m. uti hvarje församling. Hvad spm brast i löner för Skoleverket, och anslogs i särl, togs af indragen vederlagsSpnnnemål, man tog ej lön af den ena Lectoren för att gifva åt den andra, ty det hade varit emot Priyilegierne. Det är visserligen onödigt, att Riksens Ständer gå till Regeringen med en petition örn, upplysningar, som ej ära belaöflige , och derföre tillstyrker jag bifall å Betänkandet Utan. Herr von Hartinansdorffs tilllägg. Herr Lefrén. Jag har anledning tro, att jag 3, mitt sednaste yttrande blifvit missförstådd af Herr T Jag har med särdeles omtanka und. vikit just det Herr Tham förmodar, att jag sagt; ty jag har sagt, att undersökningen om Närings - Den i g September e. tn. friheten hlifvit förrättad, utan att man trädt Bor* gareStåndets privilegier för nä i a, och har dermed vela, göra klart, att likasom man kunde företaga en undersökning om Skråordintlgärne och Näringsfriheten, utan att skrämma sig deraf, att Borgare* Ståndets privilegier lago i grannskapet ; så kan man nu företaga en Undersökning rörande Hecle* ■Siastik - Staten , ut n att skrämma sig deraf, att Prest, ståndets privilegier stöta derintill. J ig tiar aldrig föreslagit, att man skulle träda dessa privilegier för nära, eller att de skulle förändras, ty detta beror på conCessiönet af Ståndet, meri jag tror att man med varsamhet, utan att låta tkräin* ina sig deraf, att privilegierne ligga nära, kan få en undersökning verkstald, som behofvet påkallar. Herr von Hartmansdorff: Jag ber Ridder skåpet och Adeln ursäkta, att jag ännu en gång upptager tiden med detta ämne. Jag ville blott anmärka, att vid dessa Läroverk det ej endast
Const.- Utsk. har, med anledn. af en BondeStrs Talrnans vägran att framställa propos. på ett S(atsUtsk:s utlåt., förklarat, att Talmannen ej agde rättighet att bedomina grundlagsenligheten af Utskrs förslag, utan att Ståndet vore berättigadt att erhålla propos. derpå. De kunde på detta sätt göra den mest grundlagsstridiga handling till föremål för R. Sils öfverläggning. Jag vet visserligen, att i slutliga resultatet lagens bokstaf är en död bokstaf, såvida det ej finnes pligtkänsla och sansning hos dem, som skola lyda den och äro pligtige att efter bokstafven tyda densamma. Det är denna sans och laglydnad, som jag hoppas måtte finnas; och, oakttadt de farhågor som blifvit förespeglade, har jag ännu ej sett att R. St. varit i saknad deraf, och så länge tror jag, att man bör hålla sig till de åtgärder, som ligga inom laglighetens gränser. Hr Dalman: Jag anhåller få fästa den siste värde talarens uppmärksamhet dervid, att här ej varit fråga om nå - 6oS Den a3 September f. m. gon propos. på något Utskts utlåt., utan angtde lagligheten af ett Utsk:s satnmanjemknings-förslag. Icke heller kan jag inse, att någons mening blifvit förtryckt, om Hr Landtm., i öfverensstämmelse med grundlagarna och sin först yttrade mening, vägrat propos. till afslag å de ifrågavar. votertspropostna. Den majoritet af R. o. Ad., som ansett votertspropostna böra afslås, hade naturligtvis då yrkat att Hr Landtm, skulle framställa denna proposition. Då hade öfverläggningen förklarats hvilande, och Const.Utsk., som alden enda domme i frågan om rätta förståndet af grundlagen, hade då fått afgöra, huruvida Hr Landtnäs vägran af propos. varit öfverensstämmande med grundlagarna eller icke. Då hade vi kommit att handla på en legal basis, och då hade man undvikit all denna inveckling. Hr von Hartmansdorff: Jäg skall ej besvära Ståndet med ytterligare tal om Gr.
Lagerbjelke Guslaf, och Frih. Cederström, lindolf, StatsUtsk:s d. 9 dennes första gången bordlagda utlåt. n:o 105, ang:de lyftningen af hela återstående beloppet utaf de vid sednaste riksdag beviljade Statsanslag lill försvarsverkets förbättrande. Föredrogos och biföllos StatsUtskrs nedannämnde d. 9 dennes på bordet lagda utlåt.: N:o 106, ang:de anmäld otillräcklighet af det för expenser vid Just.-Ombudsm:s Expedition hittills anslagna belopp; N:o 107, ang:de ytterligare anslag för det inom II. St:s hus inrättade Riksdags-archiv; och N:o 108, i anledn. af väckt motion om Kongl. Bibliothekets förflyttning till det af Riksg:s-kont. begagnade hus. Föredrogs och lades till handlingarne LagUtsk:s d. 9 dennes på bordet lagda mern. n:o 15, i anledn. af återremiss af Ulsk:s betänk. n:o 11, ang:de stiftande af en lag om flyttning i och uthus pä landet. Föredrogs och bifölls LagUtsk:s d. 9 dennes på bordet lagda betänk. n:o 16, i anledn. af väckt motion om förlängd tid för måls fullföljande från Underrätt i Stora Kopparbergs län. Föredrogos men lades, på begäran af Hr Printzensköld, Carl, och Frih. Raab, Adam Christian, å nyo på bordet LagUtsk:s nedannämnde d. 9 dennes första gången bordlagde betänkm.: N:o 17, i anledn. af väckt motion, ang:de meddelande af serskilde föreskrifter för behandlingen af besvärsmål, som från Gottland fullföljas i Hofrätt; N:o 18, i anledn. af väckt motion om verkställighet af K. Bef:h:des utslag i skuldfordringsmål: samt N:o 19, Den 16 April e. m. 481 N:o 19, i anledn. af väckt motion om förklaring af föreskrifterne rörande verkställighet af utslag i vissa mål.
Prot. 1859 & 1860. 4 Sami. 1 Afd. 31 Haft. 2 10 Stals-Ulskottets Utlåtande Jfö 86. att användandet af de medel, Rikets Ständer komma att till Statens jernvägar anslå, måtte på det sätt anordnas, att Rikets näst sammanträdande Ständer kunna erhålla tillräckligt rådrum för beslutande af nytt anslag; och slutligen att de jernvägsföretag, som ifrågakomma att af enskilda bolag utföras, måtte af Staten understödjas antingen genom lån eller statsbanors läm pande efter de för nämnde jernvägsanläggningar uppgjorda förslag; i hvilket sistnämnda afseende motionären hemställt om utförande på allmän bekostnad af en jernväg till Almare Stäk, der sedermera de i Upland och Westmanland för jernvägsanläggningar bildade bolag kunde vidtaga; af Per Erik Andersson från Westmanlands län, som ansett följande jernvägslinier böra under nästa statsreglerings-period för Statens räkning bearbetas och utföras samt anslag dertill beviljas sålunda: från Töreboda till Örebro 7,000,000. » Falköping » Jönköping 1,440,000. » Stockholm » Katrineholm 5,000.000. Summa R:dr R:mt 11,440,000. af Liss Lars Olsson frän Stora Kopparbergs län, hvilken, uti en af honom väckt motion, deruti Riksdagsfullmägtige Lars Larsson och Anders Andersson från samma län instämt, bland annat föreslagit att, då användandet af kommcnderingar nr indelta arméen vid Statens jernvägsarbeten vore i (lera hänseenden för manskapet skadligt och för rotehållarne tryckande, Rikets Ständer måtte uti underdånig skrifvelse hos Kongl.
\ T Kongl. Maj:ts Hofhållning H. K. H. Kronprinsens d:o . Tillökning i d:o, i anseende till ökade utgifter för Deras K. H. ArfFurstarne * H. K. H. Kronprinsessans Handpenningar Högts II. K. H. Prinsessan Sophia Albertinas Hofhållning Meublers underhållande å Kongl. Slotten HofStallets utfodring Tillök ning Kongl. Slottets Policelysoch renhållning Tillökning: 4 Slottsknektar Ved och Kol för Kongl. Hofven • Drottningholms och Svartsjö Slott Gripsholms d:o Utriksdahls d:o Haga Lustslott och Park hvaraf 1,000 R:dr komma alt till nästa Riksdag fortfara. Strömsholms och Kungsörs Slott Minskning genom nedsättning af Spanmålspriset . När tillökningen afgår blir minskningen på det hela . N:o Andra H lifv StatsMinistrerne Tillökning i lönen för Justitie StatsMini steru i i5l. — - D:o för Utrikes d:o 1151. — - StatsRåden Tillökning i lönen för 6 StatsRåd a 1817:24. - JustitieRåden Tillökning i Lönen för ri JustitieRåd h goo R:dr Rikets Allmänna Ärenders beredning Tillkommer Vaktbetjeningen hos StatsRådet och Högsta Domstolen Nedre JustitieRevision Tillökning för JustitieCanzlern 1203: 16. — för 5 RevisionsSecreterare a 34o 1700. — 1 Ny RevisionsSecreterareLön 1600. — - Svea IIofRätt med derunder lydande JustitieStat . Tillökning för Presidenten 65o: 1.7. Vice Presidenten 585:32. Transport i3535:g. 6. / Titel n. 1828 års Anslag. Tillökning. Minskning.
Lag för Banken; hvarförinnan Utskottet icke heller är i tillfälle uppgifva, hvilka punkter af Utskottets förevarande förslag möjligen kunna komma alt iklädas egenskapen af l.igstadgar. Slutligen, och sedan Utskottet nu sig yLlrat öfver de väsendtlignste anmärkningar, som vid Betänkandet N:o 6 blifvit framställde, får Utskottet, med iakttagande af de förändringar, dertill Utskottet ansett samma anmärkningar föranleda, härmedelst vördsamt tillstyrka Rikets Högloft. Ständer, att antaga och besluta följande lmfvudgi under för Bankens rörelse och förvaltning, nemligen: 1:0 att med sedelstock bör förstås alla Bankens förfallne skulder, deruti inberäknade så väl depositioner i allmänhet och den på serskilda deposit-räkning i Vexel-Banken insatta fond, motsvarande beloppet af utelöpande Riksgäldssedlar, som Bankens egne utelöpande sedlar ; dock med afdrag af dels de förskott, hvilka blifvit från Banken utlemnade till invexling af förslitne smärre sedlar i Bih, till R. St. G Sami. 1 Afd. 11 ta:te Häftet. 8a Ban t o-TIt skottets UtlåtandeN.-o 16. landsorterne, dels sådane transportsedlar» hvilka såsom otydlige icke kunnat under sina numror afFöras, utan i stället blifvit af Låne-Banken infriade, dels ock metalliska värdet af de utelöpande» från Riksgäfds-Contoret utgifne, koppar-skiljemyntspolletterne?
Ständers Statsutskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den iz Februarii 1818. s. D. Wu öfverläggning om besvarandet af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss, angående Wadstena Klosterkyrkas öfverlemnande till Wadstena Stadsoch S:t Pehrs LandsFörsamljngar, yttrade sig Herr Riskoppen Doötor von Rosenstein, enligt ett sedermera afleinnadt skriftligt anförande, sålunda: ”Då jag till Protocollet reserverat mig emot det beslut, Höglofl. Utskottets pluralitet fattat, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition till Rikets Ständer om Medels anslående till Wadstena Klosterkyra, torde det tillåtas mig att vördsamt få utveckla mina tankar i detta 1, ämne.” ”Höglofl. Utskottet har väl icke medgifvit pågot lagligt anspråk äga ruin för Wadstena Stadsoch S:t Pehrs UandsFörsamlJngars hos Kongl. Majst i underdånighet gjorde bönfallan, StatsUtskottets Betänianden. 351 att jemte emottagande af Wadstena Klosterkyrka, äfven erhålla den contanta summa, hvilken Församlingarne ansett vara en denna Kyrkas tillhörighet. Utskottet har likväl icke velat neka, att Församlingarnes underdåniga bönfallan ägt någon billig anledning. Det synes ock i sanning motbjudande, att StatsWerkef skulle behålla en Penningesuinma, som erhållits derigenom, att koppartaket på ett dyrbart Monument så väl af Forntidens nitälskan och frikostighet i den yttre Gudstjenstens angelägenheter, sam af dess smak och skicklighet i Byggnadskonsten blifvit försåldt, i afsigt att reparera och underhålla denna sköna Kyrkobyggnad; hvilken reparation, ännu ofullbordad, lemnat ett öfverskott af medlen. Utan öfverdrift lärer man kunna anse det qvarblifna öfverskottet såsom en slags helgedom, hvilken ej hade bordt på ändra föremål, utan blott till fullbordan af Kyrkans iståndsättande och framtida underhåll användas.” ”Höglofl.
Efter noga pröfning af de härom i Näder meddelade uppgifter, hafwa Riksens Ständer stannat i det beslut i att wäl Carlscrona Stad, hädanefter som hittills, mä fä utöfwa Brän. winö Bränning och Distillering i ett sammansatt Werk 2Z8 Den 15 October. Werk pä en ifrän Staden afskild Holme; men som alla Stadens innewänare, hwilka enligt Kongl Maj.ts Nädiga Kungörelse den iznästledne Junii angående Bränwins Bränningen i Riket äro berättigade, att af denna senare sig begagna, hwarken äga eller till äfwentyrs kunna fä del i nämde Bränneri-Werk, sä ock till bewarande af den rättighet dem sämedelst är lemnad, och hwarwid de böra bibehällas sä län. ge de sig densamma ej bewisligen aflagt, kunna Riksens Ständer icke annat än därwid fästa det förbebäll, att den eller de af Stadens inne. wänare, som icke äga del i oflanämnde Brän. neri-Werk, eller där ej kunna fä utölwa Brän. wins tillwerkning, mä däraf särffildt sig begagna pä sätt ofwan äberopade Nädiga Kungörelse medgifmer. Beträffande äter den afgift som för i fräga warande Bränwins Bränning bör erläggas, sä enär det instämmer med billighet och rättwi. sa, att Carlscrona Stad, i likhet med Rikets öfrige innewänare, widkänneS den afgift, som för enahanda rättighet mäste utgöras, sinna Riksens Ständer i anledning äfwen af nysinämde förbehäll, att wid Bränwins. Bewillningens bestämmande för nämde Stad, böra följaS de grunder Högstberörde Nädiga Kungörelse inne. häller, sä wäl i afseende pä personella afgiften, som den, hwilken i och för Pannerpmden är utstakad. Den ig October. Hwilket allt Riksens Ständer till sivar pä -Eders Masits Nädiga Proposition härmed i underdänighet fä tilikännagifwa. Riksens
Hvad sjelfva saken angår, förenar jag mig med Friherre Cederström och Herr Ribbing 0111 inrättandet af UllContoir. Skall Får-afveln vinna framgång, får den icke vara beräknad på våra klena Klädesfabriker, utan på afsättning till utländska orter. Detta matte skola lyckas för Sverige, så väl som för inre delarne af Tyskland och Preussen, hvilka föra sin ull till de Schlesiska marknaderna, för att der uppköpas af Engelska Handlande, som med en kostsam landtransport föra deni till Nordsjöhamnar och derifrån till England. Afsättningen för Sverige måtte sålunda blifva vida förmånligare, men fordrar kännedom om sättet att sortera ullen, så att den blir lika användbar, som den utländska. Jag ser ej något hinder för RiksgäldsContoret att genom upplåning af penningar skaffa tillgång till utlåning åt denna näring, Om Ridderskapet och Adeln återremitterar Utlåtandet anhåller jag att dessa mina tankar må få åtfölja återremissen. Grefve Horn: Herr Tham liar fästat sig vid ett uttryck af mig, att man sagt* det våra Yllefabriker gå Under, i fall de Den 13 J a n u a r i i f. m. 47 nu gällande Författningar fortfara. Jag ber Herr Tham ihogkomma, att det är ej förbuds-systemet sorn är orsaken dertill, utan det orimliga stadgandet alt, då ett förbudssyslem existerar, visitationsrätten dock är borttagen. Beslagsrätten måste ovilkorligen vara förenad med förbuds-systemet. Herr Thams yrkande af den sats, att den fina Ullp roductionen synnerligen befrämjas genom tillgång på lån ur en utvidgad TJllDiscont, godkänner jag icke, ehuru sjelf Skäferi-ägare af en förädlad ökningshjord. Jag tror deremot, alt val organiserade UllContoir, hvarifrån ullen, vettenskapligt behandlad , kan utgå i handeln, äro af behofvet främst påkallade.
I fråga om brännvinsbränningens förminskande och varans fördyrande gör jag mig en heder af att hafva varit och vara af samma tanke som de Hrr, hvilka önska brännvinsbränningens inskränkning; men jag blandar icke den frågan ihop med förevar, sak, ty om jag ville så korsa och sammanblanda begreppen, skulle jag blott intrassla frågorna. Nu är blott frågan, hvem, Kronan eller den enskilde, som skall betala 2 sk. 8 rist. för förseglingen af en 16 k:rs-panna. För min del kan jag icke anse denna afgift för någon taxering, och vidblifver derföre min redan yttrade tanke. Hr af Billbergh: Jag finnér mig nu i samma belägenhet som Frih. Boye för en stund sedan, nemi. att af mina motståndare hafva fått ett nytt skäl. Jag har fått höra, att fråga icke är, att all försegling skulle bekostas af den enskilde, utan blott den försegling, som är en följd deraf, att någon enskild anmäler sig att bränna blott en del af bränningstiden. I det fallet vill jag fästa mina värda motståndares uppmärksamhet derpå, att afgiften för denna försegling blir så obetydlig i' förhållande till massan, som skall bekosta densamma, att det icke blir någon egentlig besparing för staten att ålägga den enskilde att vidkännas kostnaden; och när man nu antager, att denna kostnad blir så obetydlig, frågar jag, om det är skäl, att den bör åläggas den enskilde, enär sådant kan föranleda till 2tne bestämda missbruk: det ena, att kronobetjeningen, då den har rättighet att fordra godtgörelse af den enskilde, äfven kan begära det vid ett annat tillfälle, då en sådan godtgörelse icke borde äga rum; och det andra, att kostnaden för förseglingen icke kan så noga beräknas, att, dä Kronan i de flesta fallen skall bekosta förseglingen, man icke kan controllera, om kronobetjeningen begagnar Kronans lack och messingtråd äfven till den försegling, som deri enskilde skulle bekosta. Uti dessa skäl finner jag ytterligare stöd folden åsigt, jag försvarar. Hr Stuart: Till de skäl, Gr.
Vid jemnförelse af det uti densamma utredda behof af ökad lönerörelse för Manufactur-Disconten, samt de tillgångar, som af Banco-vinsten dertill kunna vara att disponera, hafva Utskotten dels ej kunnat finna, alt den utvidgning af Manufactur-Discontens lönerörelse, som blifvit ifrågasatt, oundgängligen fordras till så stolt belopp, som Kongl. Majtt äskat, eller, en mot hela det nuvarande creditivet svarande summa, dels icke ansett lämpligt att till detta enda föremål anslå en så stor del af Bankens behållningar, hvilka jemväl för andra allmänt nyttiga föremål böra tagas i beräkning. Deremot hafva Utskotten, då utlåning af de Bih. till li. St. S Afd. 2 Häftet. 1 2 Statsoch Banco-Utsfcotlens Utlåtande, A7.'o 4. medel, som i sådant ändamål å Rikets Ständers Bank anvisas och foll fa rande blifva Banken tillhöriga, hor, så vidt ske kan, ombesörjas af de Rikets Stånders Ombud, åt hvilka förvaltningen af Banken år anförtrodd, ieke allenast ansett olämpligt att i detta afseende ställa något ytterligare creditiv till Kongl.
4 Sami. 1 Afd. 2 Hand. 5 Haft. 1 2 Stals-Ulskollels Utlåtande Nio t ni. derdånig skrifvelse den 19 Juli 1854, utvecklat den åsigt, att mjöloch sågqvarnar, såsom egentligen varande fabriksnäringar med en af konjunkturer beroende förmånlighet, icke kunde rättvist beskattas medelst orubbliga, fastän för särskilda verk efter olika grunder bestämda räntor; att de grundskatter, som nu vore större delen af ifrågavarande verk åsatte, följaktligen borde utbytas mot bevillning, hvilket beskattningssätt också är gällande för vissa dylika inrättningar, enligt Kongl. Kungörelserna den 29 April 1830 och den 13 Augusti 1835; samt att lämpligt vederlag skulle af Statsverket utgå för de qvarnräntor, som äro till rustning eller knektehåll, på lön eller till boställen indelta. Enligt Rikets Ständers underdåniga anhållan i nyssnämnde båda skrilvelser hade Kongl. Maj:t låtit de med dessa frågor sammanhängande omständigheter utredas af Kongl. Kammar-kollegium, sorn i ämnet under den 22 December 1848, den 29 Augusti 1850 och den 12 December 1856 afgifvit underdåniga utlåtanden, åtföljde af tabeller och sammandrag öfver de i rikets särskilda län befintliga skattlagda qvarnars antal och räntebelopp, samt till huru stor del dessa räntor äro till vissa ändamål indelta och anordnade. Kongl.
Att Dombafvandes å Landet betyg öfver Borgerstnäns vederhäftighet i allmänhet anses gällande, och lian således kan, äfven utom Domstolen pröfva, godkänna och emottaga den Borgen, sorn äf Enkling eller Enka ställes, då tvist om Arfskifte efter den Aflidne Makan yppas; och att det strider emot all billighet, att när, vid ett sådant verkstäldt skifte, någon stridighet emellan den efterlefvande Makan och Arfvingarne ej uppstått, utan de Skiftes-Instrumentet underskrifva eller godkänt, borgen ändock skulle af de förstnämde ställas för till äfventyrs framdeles uppkommande tvister i afseende derå. I följd häraf, och då i öfrigt det Förslag, som blifvit gjordt, att det ansvar, Eagen nu utstakar för Prest, hvilken viger Enkling eller Enka, innan afvittring skétt, mattei stället blifva bestämdt för den Prest som i sådan händel' se för desse utfärdar Lysning, innefattar en ny fråga, hvilken med den förevarande icke ager oskiljaktig gemenskap, och hvaröfver, såsom icke väckt innom den i 56 §. af Riksdags - Ordningen utsatte tid, eller är till Utskottet remitterad, Utskottet icke tillhör att sig utlåta, samt någon ändring af Lagtexten uti 1 §. af 12 Gap. Giftermåls. Balken, ej är af Utskottet tillstyrkt, utan endast en förklaring till bestämmande af rätta begreppet om en del deraf, hvars ordalydelse icke tillkommer Utskottet att föreslå, fin - ii6 Lag-ZJtsiottets Belänkanden. ner Utskottet anledning icke vara att sitt förra Utlåtande i någon del förändra. Riksens Höglofl. Ständers pröfning varder detta vördsamt understäldt. Stockholm deri 3 Frebruatii 1818. Utdrag af Protocollet, hållit uti Höglofl. Lair-Utskottet vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 3 Febr tiar ii 1&18. S» D.
Discont assignationerne stulle inlämnas i Banquenchör art derstädes, sördem erhälla Bancomynt, och säledes icke blifwa satt i rörelsen säsom »verkligt mynt, hwarigenom efter min tanka den stora oreda med waruprisers stegring upkommer. äerr Landt Narffalken hemstälde om Ridderstad och Adeln med de öfrige Riks-Sränden behagade instämma i bifall till Banco-Utstottets om Disconterne aflätne betänkanden. Ropades Ig. Uplästes ett ifrän Allinänna BeswärSoch Oeconomiä-Utstottet inkommit memorial, afven iA:de Zulir, med sörflag till jämkningar uri Riks-Stän Lens - 254 Den 16 IlM. vens beslut om en förnyad Bränwins brännings författning. Lades pä bordet. Herr Landt-Narfkalken Yttrade att, såsom nu i ordningen litt idredragninq förekommer Banco-Utffvttets berättelse om Bancowerkets styrelse och förwalkning, i afseende pä hwilket mäts afgörande, han säsom Banco Fullmägtig, wore jäfwig, wille han anmoda älfta närwarande Grefwen alt i hans fränwaro, emottaga klubban. (örefwe De la 6aräie tillträdde härefter Landt-Marftalkstolen och Herr. Landt-Marstalken lämnade plenum. Banco-Utskoktets ofwannämnde den r,:de och lztde Julli pä bordel lagde betänkande blef ånyo upläst. friherre Leäerftröm, stacob) anförde följande: Wid det nu i fragawarande Banco-Utstotkets betänkande, anhäller jag akt fä fästa Ridderjkapet och Adelns upmärksamhet uppå äiffillige puncker först rörande Utskotteks yttrande om Götha Canal Direclisns åtgärder sä lydande: Med anledning af ett, inom Götha Canal