Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Öfvertygad att alltför litet kunna verka å de fattade opinionerne öfver ett ämne, sorn så nära som detta rörer den enskilte, och i'sammanhang dermed denallmänna välfärden, har jag hitintill afhållit mig i/rån deltagande uti en strid, sorn saknar all annan ledning än det enskilta, må hända ej alltid så väl förstådda egna intressets; men då man möjligtvis, såsom försigtig, het att ej vilja äfventyra ett omdöme, sorn endast genom utgången rättfärdigas, skulle vilja tyda min tystnad, så begagnar jag tillfället att öppet förklara mig vara ibland dem, sorn anse en myntbestämning såsom det enda möjliga vilkor för all finance-reglering , och jag Utbeder mig, att i förbigående] och i största korrthet få yttra huru jag tror, att rättvisans eviga grundsatser böra vara de första, som råd. frågas, när Lagstiftaren går att besluta ej allenast om tredje mans rätt, utan så tillsägandea pm medlen att främja eller förstöra samhällets förkofran till styrka och trefnad. 94o Den 19 Julii f. m, Måtte det tillåtas mig, att yttra huru jag tror, att det inbördet förtroendet är en af de hufvudsakligaste drifkrafterne lill samhällets uppkomst, och detta förtroende kan icka äga tum, så länge möjligheten att vinna på hvar* andras fall, medborgare emellan, är öppen, genom ett obestämdt myntvärde, hvarigenom-den bemedlade är lika osäker om beloppet af sina tillgångar, som den gäldskyldige är oviss om summan af sina* skulder, — Sedan Riddérskapet och Adeln genom sin jpluralitets beslut bestämt sig för de af Utskotten framlagde allmänna grunderne för fi* nance-regleringen , så torde det finnas olämp. ligt, att nu mera vidröra detta ämne, hvarföre jag också öfvergår till det Betänkande, som nu *ir föremål för öfverläggningen. Detta Betänkande framställer såsom utväg till Statsbehotvens fyllande de tvänne alternativerne af RiksgäklsGontoirets tre procents sed* lar, och räntebärande Statsobligationer.
Den förlägenhet, hvari Hospitals-fonden sålunda råkat, vore väsentligen en följd af den under åren 1853—57 inträffade stegring i materialpriser Bih.. till Ii. St. Prot. Supp/. 27 210 Expeditions-Utskottets förslag lill anderd. Skrifvelse JS’:o '197. och dagsverkslöner, och hade Oi'dens*GilIet lill afhjelpande af denna förlägenhet måst upplaga förskott, dels, enligt E. K. Majits nådiga tillstånd i Stats-konlorel, dels i Rönnowska testamentsfonden; till betäckande hvaraf, äfvensom för omförmälda ändamål Ordens-Gillet i underdånighet anhållit om nådigt aflålande af den Proposition, som E. K. Maj:t med den äskade summans jemnande till 213,000 R:dr, på sätt ofvan förmäles, behagat lill Rikets Ständers bepröfvande framställa. I anledning af hvad sålunda blifvit upplyst och då — såsom till stöd för den nådiga propositionen blifvit anfördt — samtlige ifrågavarande hospitalsbyggnader dels äro af största behof påkallade, dels ock redan äro så nära sin fullbordan, alt denna, så framt anslag beviljas, kan inom en kortare tid emotses, samt Hospilalsfondens tillgångar icke kunna för ändamålet användas utan att i och för Hospitalernas vård och underhåll en brist uppslår, som i sådant fall mäste pä annat sätt fyllas, hafva Rikets Ständer funnit sig böra, med bifall till E. K. Majds nådiga framställning, anvisa en summa af 213,000 R:dr, att från Riksgäids-kontoret, i män af behof, för ofvan ornförmälda ändamål utgå.
Hr Frih. o. Landtm, tillkäunagaf, att Hr Tornerhjelm, Rudolph Victor, anmält sig vara nödsakad att på någon tid afresa från riksdagen, samt således anhållit få lemna sin plats såsom eleclor med bibehållande af sin riksdagsmannarätt; och hemställde Hr Landtm., om R. o. Ad. behagade härtill lemna sitt bifall. Bifölls. Remitterades till Lag-CJtsk. Hr Hjertås, Lars, den ' i5 dennes e. m. på bordet lagda motion om utvidgning af teslamentsrätten. Ånyo föredrogs Bonde-St:s den 19 dennes f. m. på bordet lagda prot.utdr., ang:de en und. skrifvelse till K. M., i anledn. af Dess tal lill R. St. å Rikssalen vid riksdagens öppnande. Frih. Hermelin, Aug. Söderling, Frih. Hamilton, Hugo, samt Hr Lagerhjelm, Pehr, begär - Dea 2J Februari e. ra. 3*7 de, att detta prot.utdr. ytterliggare malte få hvila på bordet. Till remiss föredrogs II. Ex. Ilr Gr. Lövvenhjelms, Gustaf, den 19 dennes e. ni. på bordet lagda motion om upphörande af skyldigheten att aftjena begrafningshjelp. Hr Leyonmark, Joli. Adolph: I anledn. af II. Ex. Ilr Gr. Gustaf Lövvenhjelms motion om skyldighetens upphörande för Statens embetsman, och betjening att aftjena begrafningshjelp, utbeder jag mig att i korthet få anföra följande:
Jag tror icke att hvarken motionären, eller SlatsUtsk. eller R. St. tillräckligen hafva utredt denna fråga. Man torde behöfva när mare undersöka tillståndet så väl inom dessa kassor som inom Statskassan i sin helhet, innan man beviljar något nytt anslag till förmån för dessa kassor. Jag vågar derföre äfven för min del vördsamt anhålla om bifall lill denna punkt af Utsk:s Betänk. Hr Ribbing, Arvid: Jag kan icke stillatigande åhöra denna öfverläggning, som jag likväl icke från början öfvervarit, utan att erini a mig huruledes för många år sedan på detta rum lifligt diskuterades och förordades ett, såsom jag vågade anse det, ingrepp uti indelningsverket under åberopande af hvad ersättningsvis framdeles ske skulle och hvad K. M. vore sinnad att göra. Det inträffade nemi. alt en stor del af indelta arméens boställen, som voro uplåtne åt befälet till bostäder, fiåntogos sina innehafvare, som i stället skulle förses med kontanta löner. Denna discussion öfvervars af nuvande Finans-Ministern och jag minnes ganska väl huru han då ansåg ett sådant förfarande. Detta ingrepp skulle framdeles ersättas 9* 122 Den 19 April f. m. derigenom, alt de officers-boställen, som funnos qvar, skulle förses med boningshus, så alt åtminstone deras innehafvare der kunde bosätta sig, men detta framdeles har ännu icke inträffat, ulan hvad har väl i dess ställe skett? Jo, det som var ämnadt till boställen åt officerare och underofficerare användes nu till aflöning åt Krigs Colhii ledamöter. Delta måtte icke vara rätt, än mindre då med detsamma man frångår hvad man en gång löfval. Ehuru detta förslag nu utgått ifrån en enskild motionär, kan jag således icke annat än understödja detsamma, och jag kan icke betrakta den förevänd ning, man ifrån detta förhållande sökt hemta, annat än som ett skenfagert skäl eller som en påtagen mask utaf dem som tala för folkets bästa under det att de söka förhindra hvad som för landet vore utaf så stor fördel, nemi. att boställena kunde af sina innehafvare bebos.
Svårigheten, att finna polistjänsteman med de anspråk man på dem äger, är nu utomordentligt stor, ehuru aflöningen på många ställen blifvit ansenligen ökad. Jag tror att för att vinna förbättring härutinnan, och kunna erhålla skickliga och dugliga åklagare ochfpolistjenstemän, fordras icke blott en sådan förändring uti allöningssättet, hvarom jagfuti en annan motion hemställt, utan ock några andra åtgärder, samt deribland, att så vidt ske kan, åklagareoch polisbestyren afskiljas ifrån uppbördsmannaoch exekutions-göromålen. Det är på grund häraf, samt af hvad jag erfarit i nästan alla delar af riket, angående de olägenheter och omgångar af liera slag, deribland ökande af tungan vid kronobrefbäringen, länsmannens oskäliga belastande med de flesta och minst inbringande förrättningarna m. m., som jag förmenat mig böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet å ämnet, på det att, i händelse den mera inskränkta erfarenhet jag vunnit, instämmer med den allmänna, samt mina åsigter i öfrigt pröfvas riktiga, Rikets Ständer ville, såsom jag nu vågar föreslå, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla: Att Kongl. Maj:t täcktes i nåder låta tillse, huruvida icke Kongl. Instruktionerna af den 10 November 1855 för Landt-statens tjenstemän kunde omarbetas och förändras i den riktning, att, i möjligaste måtto, kronofogde befriades från befattning med åklagarekall och polis, men länsman deremot uteslutande finge egna sig åt dessa bestyr inom det honom tilldelade distrikt, dervid det dock torde blifva nödigt, att de inom hvarje län ställdes under uppsigt af en juridiskt bildad och särskildt aflönad, af Kongl. Maj:t eller Justitie-kansleren tillsatt, men under landshöfdingens lydno ställd, ombudsman, åt hvilken svårare åtal, särdeles de som riktas mot tjenstemän, jemväl kunde anförtros; hvarefter de nuvarande landsfskalstjensterna äfven kunde indragas. Stockholm den 29 November 1862. N. S. von Koch. Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862.
Öfver väckt motion otn anläggande af en fyrbåk på Holmöns norra udde vid iuloppet till Qvarken, N:o 175. I anledning af väckte motioner Ridd. 0, Ad. Prot. IV. Band. 45, Weil 27 Maji e. rn. om Provincial Läkares tillsättande i åtskillige Län. Frän BancoUlskottet: Aj den 20 dtinnes: N:o 14. I anledning af väckte motioner rörande förändringar i Bankens inre administration, dess sedlars lifgifvande och beskaffenhet m. m. v / Aj den 24 dennes : N:o i5. Med åtföljande Tableaner öfver BancoYerkets hela ställning, upprättade enligt dess räkenskaper från och med 1776 till och med 1822. Angående den af Bankens Tjenstemän på extra siunder besörjde småsedelsskrifning samt Commissariernes extra befattning ätt sluteligen granska och öfverkorsa förslitne smärre sedlar, sein i Bankens Cassör blifva inlöste. Från Lagutskottet: Af den 2 dennes; N.o 4g. I anledning af Kongl. Maj.ts Nådiga skrifvelse angående Kongl, Förordningen af den 1 Junii 1819, om sättet huru förfaras bör med sådan© personers anhållande' och tilltalande, hvilka begå förbry telser i ett af de för - Den 27 Maji (*, to, 702 enade Rikena Sverige och Norrige, samt derefter afvika till det andra. Från Lagsamt Allmänna Besvärsoch * ,OeconomieUtskutlen: Af den 10 dennes : 1 anledning af väckt motion, angående underdånig anhållan hos Kongl. Maj;t att de förslag, som Kongl. Maj:ts Befallningshafvande förmodades hafva afgifvit, rörande Ilemniansklyfningar, måtte Riksens Ständer föreläggas. N:o 58. hänledning af väckt motion, rörande Nämndemans arfvode och biträde vid afvittringsoch skattläggnings-förrättningar. I anledning af vackt motion, angående ändring uti 26 Cap. 1 §. Byggning» Balken. Af den 14 dennes'.
Suppleanter: Anders Andersson från Östergöthlands Län, samt Johannis Pettersson fran Elfsborgs Län; Hvilket val af Ståndet godkändes, derom protocolls-utdrag skulle Förste Ledamoten i Utskottet tillställas. S. D. Föredrogs Rikets Ständers till tryckfrihetens vård utsedde Committerades till Ständerna, vid innevarande Riksdag, afgifne berättelse, med anmälan om vidtagna åtgärder till felfri tryckning af Regerings-Formen oell Riksdags-Ordningen, jemte Rikets Ständers vid sista Riksdag förafskedade Riksdagsbeslut. Härvid erinrade Hans Jansson från Elfsborgs Län, att, ehuru omförmälde berättelse innehölle, att berörde handlingar vore fria från tryckfel, sådant likväl icke kunde såsom tillförlitligt antagas, enär uti det i 22 §. Riksdagsordningen intagne formulär till full magt för Riksdagsman, numera, efter det frälsehemmansägare. jemväl erhållit representations-rätt, borde, i afseende å fullmägtig för Bonde-Ståndet, stå ”boende och besuten å krono-, krono-skatte-, frälseeller frälse-skatte-hemmanet;” men ordet frälse vöre uteglömdt; och blef denna berättelse;, på begäran af Johan Jacob Rutberg från .Norrbottens Län och Nils Pehrsson från Södermanlands Län, lagd på bordet. S. D. Ståndet fann skäligt antaga Boktryckaren Fahlmans anbud, att, emot ersättning af 10 R:dr 24 sk. Banco för hvarje ark, verkställa tryckningen af Ståndets protocoller för innevarande Riksdag, med enahanda stilar och till lika stor upplaga, som vid sista Riksdagen; dock med förbehåll, att, derest Fahlman icke verkställer samma tryckning så noggrann t och skyndsamt som Ståndet kunde påfordra, annan Boktryckare kom me att i Fahlmans ställe antagas. F rå 11 W ä 110 f 1. Borgare-Ståndet. S. D. Remitterades tili det blifvande allmänna Besvärsoch Ekonomi - Prot. Ut dr. d. 3o, 31 Januari 1840. s Utskottet cn af Herr Th.
Anckarsvärd trott sig finna för sin motion i Korriges efterdöme under dess nya statsskick, visar endast, huru litet Hr Grefven gjort sig underrättad örn verkliga förhållandena i detta land. Först bör jag nämna, att der aldrig funnits någon utskyld, benämnd m a t r i k e 1 sk y 1 d. Med detta namn förstås i Norrige hvad vi kalla mantal. Derefter utgöras der flere utskylder — många fler commu■ala än i Sverige —- nien ingen bär detta namn. Den 5 Februafi. upphäfdés d. s. k. landskatten; men denna afgift, först införd i8i5, kunde närmast anses motsvara vär bevillning efter ardra artikeln å fastigheter på landet. På samma gång upphafdes några obetydliga afgifter af de gamla odelshemmanen, hvilka afgifter mahanda kunde jemlöras med jordeboksräntan å våra gamla skattehemman. Men långt ifrån att man i Norrige, på sätt Hr Grefven här föreslagit, velat eftergifva Statens räntor af dess egendomar, har man gått tillväga på ett alldeles motsatt vis. Redan under Danska tiden såldes de flesta Kronan omedelbart tillhörande egendomar i stora gods till enskilde, då sålunda åboerne långt ifrån att, såsom i Sverige, för en ringa löseskilling få köpa sina hemman, icke kunde deltaga i täflan. Äfven kronotionde!! såldes på många ställen till enskilde. Såsom reductionen af andliga godsen vid reformationen icke i Norrige utsträcktes så långt som i Sverige, tillhörde, ännu vid föreningen med Sverige, omkring T’s af Norriges hela jord d. s. k. Benefieerede Gods, andliga och fromma stiftelser o. s. v., och hvaröfver B en efi cia ri us för sin embetstid ägde dispositionen , på samma sätt som Skånska presterskapet öfver sina mensalhemman. Under
Jag kan ej annat än, förena mig med Grefve Frölich, att tullprocenten bör tilltagas så bety de lig, att tillräklig verkningskrets kan lemnäs Kongl. Maj:t att jemka den, och att det i öfrigt till Kongl. Majit må öfverlemnas, att, i afseende på Bjelkar och Balkar, rätta tullen efter handels* förhållanderne med olika magter. Fderr Cederschjöld: I anledning af den si ste värde talarens yttrande får jag förklara, jag varit närvarande under hela discussionen, och sökt n°ga uppfatta de olika inmingame. Efter hvad jag fattat, har Herr Grefve Frölichs mening varit, att skydda sågverken, så att sågblockar ej skulle, under namn af bjelkar, kunna utföras för att sågss utrikes, Men jag frågar, om det är en ovilkorlig fördel för landet, att de sågas här, i händelse Den 20 Augusti e. m. kunde erhålla mer för dem osågade , än tor bräderna ? Jag skulle till och med vilja , att man gåfve sågägare en del af tullinkomsten , såsom ersättning, heldre än att efterapa Engelska lagstiftningen i den orimligheten, att med 200 procents tull belägga en utgående vara. Om man satte 50 procents tull, så kunde det ändå vara 45 procents reconvention för Sågverksägare ; och mera måtte de ej kunna yinna pä sägningen. Grefve FrölichDen siste värde talaren tyckes hafva tagit för afgjordt, att sågblockir kunde exporteras uti större inkomst förStaten; men detgår ej så till. Allmogen uti Finnbygden läser ej tulltaxan. Man vet ej ord af, för än 3 a 4 Engelska köpman komma upp med grofva summor, och afsluta accord på flera år. allmogen är snart sagdt nomadisk, vet ej så noga, hvar den hugger timret, den hugger hvar den kommer åt, Jag kan i detta afseende äberopa mig Landshöfdingen af Wingårds vitsord. Följden af för låg tull skulle blifva, att om en förmånlig conjunctur uppstod, Engelska agenter skulle innan kort slå under sig all skog medan den ännu stod på rot.
Utskottet hemställer fördenskull, att Rik. fens Högloft. Ständer mätte b,'falla att pä Swea Hof Rätts Stat mä ansiäs 1000, Rckr. ärligen till Taffelpenningar wid ifrägawarande Presiderus Embete, 2w Angäende tillökning i Abjunction? medlen för Swea och Götha Sos-Rätter. Stats. Utskottet fär härwid upplysa, att, dä Stats-Utskottet wid sistiedne Rrksdag ansäg indragning kunna äga rum pä de förut ai.singne Adjunctions. medlen till Hof. Rätterne, medelst nedsättning af de >.200: R:dr. Siven HffRätt uppburit till 600' R.dr., och af de 1000: R:dr. som tillfallit Götha Hof Rätt titt likaledes 600: Rdr, skedde sädant af den grund, att en Hof. Rätts» Räds Lön nied 600: R:dr. wid hwarde. ra af Hof. Rätterne ftyttades pä Allmänna In. dragnings. Staten, hwangenom säledcs i sjelf, wa werket dem icke något fränkändes af hwad de förut warit i älnjutande, utan i stället, hwad Götha Hof.Rätt beträffar, en tillökning upp. kom af 20O: Rckr. ärligen. Stats-Utskottet inser witzerligen nyttan och uödwändigheten för närwarande af inrättningen med Den sr September. 62L med Adjunctions. medel wid Hof Rätterne; men sä läng; Stats. WerketS tillgängar mäste sparaS till de vundgängeligaste behofwen, wägar StatSUtskottet icke tillstyrka nägot utöfwer hwad i denna del redan förut är tillgjordt. Z:o Angående medel till Lag-Lomitsen.
Jag anhåller få veta, om RiddarhusSecreteraren har sarrimä underrättelse, som den värde ledamot, hvilken nyss yttrat sig. Undertecknad Riddarhus-Secreterare : Det ifrågavarande Utlåtandet N:o 129 är af Presteoch BorgareStånden lagdt ad acta> och af BondeSlåndet bifallit. 65 H. 4* Don 8 Mars c. m. Herr Hjerta: Det första Betänkandet i ämnet är af de 2 förstnämnde Stånden bifallit, och af det. tredje återremitterad t. Jag skalle i annat fäll gerna förena mig i Herr af Billberghs reservation. Herr af Billbergh, Johan Petter: Icke eller jag ämnar yrka afseende å min reservation efter det upplyste förhållandet, att 3 Stånd fattat sitt beslut. Jag önskade endast fästa RidderskapetS och Adelns uppmärksamhet på en oformlighet genom bifall tili detta förslag* emedan detta förslag uppger ett särskilt förhållande med olika Sågar, Stampoch Valkverk, så, att de, hvilka tillkommit före och efter 1787 samt äro skattlagde, skola behålla sin grundränta, men Utskotten säga om dem, rörande hvilkas anläggning hädanefter kan blifva fråga, eller hvilka, ehuru redan anlagde, ännu icke blifvit skattlagde, att Utskotten tillstyrka, att, med bifall till Kongl Maj:ts Nådiga Proposition, dessa K erli må betraktas såsom Fabriks-inrättn ingar, deraf årlig bevillning bör erläggas; och vill Bevillningsutskottet, derest denna grund af Rikets Ständer gillas och fastställes, framdeles inkomma med förslag om beloppet af en sådan Bevillnihgsafgifi; hvarom nödigt stadgande i BeVillningsFörordningen skulle intagas. Efter det fattade beslutet skulle så» led ésBevillningSUtskottet inkomma medförslag till stadgande i BevillningsFörordnin - Den 8 Mars e. m. 53 gen, huru förfaras skall med de sågar, som hädanefter skola anläggas.
Herr 8 te är hemställde, om ej lämpligare ivS' re, at wlss tid för FullmägkigaZ ombyte äsrerminsra. äesHan förcstog i sadank alste, de 6 ar, hwaref» ter lisvilorsrne tillika med Riddarhus ^ Oircäkionen skulle förordna andra, samt äter och för er, gang in-> wäija En, om sä behagades. Det är upgifwer som en regel, at inge» Fuiimägtig får öfwer 6 är grvcnbljswa, men tillika (omslaget ak de fölst ukwalve icke förrän ester 6 är »momas. Häruti befinncs en motsägelse: ty antingen stall da hela Corpsen pä en gang ombytas eller komma i annar fall trvänne Ledamöter ar längre gwarbliswa. Första gängen lotta alla tre, andra gången twa, och ben tredje gar steijstrifwen ut, men det först efter ro är. Det är af högsta »ödwändighek, ac allt hmad de förestående ombyten af Ledamöter beträffar. noga förutses och stsrSrminerar. Grefwe hamilton. Ridder stupet och Adeln stolle bäst komma ifrån saken, om det stadgades, at lotmingen börsås istoz. Friherre vs 6ssr, ILobsrr, anstg nödigt, at först äsci^sraeisL, huru osta lisvinonsrnL stulle hällas. Herr vnri R^ossnstsin. Frägan om tiden til ombyte as Fullmägtiga tyckes böra bero af tiden til Ksvilmns! nar anställande, och denna sidsta således först böra asgöraS. Nyst har bliswik föreslaget, at ombytet stulle kaga sin början wid första Ksvilion nästkommande ar rstoiDetta är i min ranka alldeles vradligk.
Det kan ju icke vara skäl, att tvister om arf och testamenten skola behandlas annorlunda än andra 156 Den 7 Mars f. m. tvistemål, och Utslct har derför ansett sig böra tillstyrka afskaffandet af stadgandet om Hofrätts behörighet att omedelbarligen upptaga sådane frälsemän rörande mål och angelägenheter. Hr Olivecronas förslag går ut på att bouppteckningar skulle till Hofrätt ingifvas och förmyndare för omyndige frälsemän der tillsättas. Detta är en obetyglig sak och lönar icke mödan att man derom längre talar. Men just emedan det är en ringa sak, synes det mig icke vara värdt att för detta fall bibehålla en undantagslagstiftning, helst det icke kan förnekas, att det med afseende å redovisning öfver förmynderskap blifver trassligt, att ibland lemna redovisningen till hofrätt och ibland till underrätt. Då uniformiteten i lag fordrar afståendet af det särskilda forum samt detta yrkande ofta framställts, anser jag mig böra tillstyrka bifall till Utskrts förslag. Gr. Liljencrants, Gustaf Fredrik: Det är ett gammalt ordspråk, som säger: »trägen vinner.» Detta ordspråk kan tilllämpas på motionären i denna fråga, som i många ämnen vid flera riksdagar väckt förslager, som vid sitt första uppträdande misslyckats och som derefter fortfarande undergått samma öde, tills de omsider antagits. Måhända skall motionären äfven i dag nå sitt mål; men till en sådan utgång ämnar åtminstone icke jag medverka. Vore det verkligen så, att genom Adelns särskilda forum någon egentlig olägenhet tillskyndades öfriga medborgare, skulle jag icke vilja bibehålla denna förmån. Men för att undanrödja den ringa olägenhet, som måhända för andra deraf tillskyndas, vill jag icke att man skall förändra och tumma de lagar, vid hvilka man under sekler vant sig. Under vår rörliga tid, tager man sig ofta före att tumma de gamla lagarne, och följden blir, att de, som gjort sig förtrogna med de gamla lagarne, sväfva i okunnighet om hvad lagen säger.
s 481, af BorgareStåndet, IX 3. Bilagor till Ridderskapet och Adelns Protocoll, af Ståndet beslutna, IX s 10. •— till BorgareStåndets Protocoll, af Ståndet beslutna, IX s i5. Biskopslönerne ora reglering eller indragning af; Motioner, remitt. till StatsUtskottet, II s 1163, 1186, 1288. Utskottets Betänkande, IV 3. s 192—• 195, bif. af PresteStåndet, IX s 582, af BorgareStåndet, IX s 608, af BondeStåndet, IX s 617. — och DomProsteämbetenas förening, om. Motion, remitt. till StatsUtskottet, II s 1233. Öfverlemnad till behandling af Särsk. Utskottet. Utskottets Betänkande, XI s iv, v, bif. af PresteStåndet, IX s agg. BispMotala Kungsgård, om söndring från, af den egorymd, som, till Motala Köping erfordras. StatsUtskottets Betänkande, IV 3. si 23 —127, bif af Preste - 36 Slåndet, IX s 56 r, återrem. af BorgareStåndet, IX s 565, Lif. af BondeStåndet, IX s 5,94, af Adeln, IX s 599. Ytterligare Utlåtande, IY 4. s 126, bif. af BorgareStåndet, IX s 811. Underd. Biträde, Benskrifnings, Memorial till Ilögv. Preste-och Vällofl. BorgareStånden, med hemställan om ersättning för Exped. Björnbergs, CommerceBådet m. m. Skuld till Götheborgs Discont, II s 8o3 — 808. —. ■— LiquidSkuld till Allm. StatsUtskottets Betänkande öfver den, IY 2. s 1029 — io3i.