Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
4 Sami, 4 Bmé, 5$ St as - Uts k o 11 efs B e tän Itand e n. Da likväl med dea strängaste tillämpning af denna författning, Herr Justitiae-Rådet Blom, i förhållande t 11 sin ålder och tjenstetid, endast skulle kunna i .pension erhålla tre fjerdejelar af inne. hafvande Hon, och således, enär Utskottet icke kan tillstyrka hans anhållan, att tillika få behålli T.if elpenningarne, komma att frånträda unge. får hälften af de inkomste-, han vid Ämbetets utöfning hittills njutit, detta skulle utgöra en högst känbar minskning och möjligen sätta honom i bekymmer för en efter ålderns kraf och innehafvande värdighet i samhället någorlunda passande utkomst, har Utskottet, som till de ojäfagtiga bevis af Herr Justitiae-Rådet Bloms Äm 9 , betsrrnnna förtjenster, han af allmänna opinionen sig tillvunnit, ansett böra häggås dess deltagande uti utarbetandet af vår nu gällande ConstitUtion, och ett irpårigt verksamt deltagande såsom granskande Ledamot uti förslagets utarbetande till ny Civil och Criminal-Lag, icke kunnat tveka att, vid desse till Herr Justitiae-Rådets fördel gemensamt verkande omständigheter, tillstyrka Riksens Högloft. Ständers bifall dertill, att han vid afskedstag mdet må, med uteslutande af Taffelpt nan g irna, erhålla pension, Svarande emot hela L( nen. att under dess återstående lifstid från Allmänn Ind-agnings-Staten utgå; Dock under det uttryckliga förbehåll, som Kongl. Maj:t fästade vid en år 1814 inträffad händelse, då en bland högrte Domstolens Le amöter för sjuklig - StatsUtskottets Ettan landen59 het erhöll Nådigt afsked med pension till enahanda belopp med lönen, att sådant icke må ut' göra något praejudicat för framtiden. Till Riksens Höglofl. Ständers pröfning hemställes detta vördsamligen; Lärandes hos KonglMajit i underdånighet anmälas det 1 e.dut, sorn häröfver varder ineddeldt.
Der ute i salen dansade grefvinnan så lätt som en sjuttonåring, med sin dotter och en husarlöjtnant till vis à vis. Hon log och såg ut som hade hon så oändligen roligt. Stackars kokett! Den ljusröda sidenklädningen frasade in om dörren. Grefvinnan vände sig om på tröskeln och sade åt kammarjungfrun att hon ville kläda af sig sjelf. Hon stängde dörren, och så var hon ensam. Från den ljusröda ampeln föll ett dämpadt sken öfver rummet och gaf det hela ett trolskt och sagolikt skimmer. Men egarinnan kände ingen glädje öfver all denna lyx, hon bevärdigade den icke med en blick. Med ett uttryck af trötthet gick hon fram till spegeln, tände ljuset i en af toilettstakarne och lyfte det upp mot sitt ansigte, böjande sig fram emot spegeln. Den var hennes enda vän, den ende som i detta sminkade ansigte fick läsa historien om en hungrande själ. Hur annorlunda visade det sig icke här emot som i balsalongen! Det var med forskande allvar koketten såg in i detta ansigte, hon granskade hvarje drag, liksom hade hon der kunnat tyda sin framtid; längst dröjde hon vid två fina linier kring munnen, sqvallrande linier som tydde på bitterhet och sorg, men de syntes icke utan på nära håll, ännu hade hon leendet i sin makt och ögonen voro ofördunklade, vackrare än någonsin, skiftande och uttrycksfulla, hur visste kanske ingen mer än hon sjelf och en till. Hon satte ljuset på bordet och vände sig om för att se på figuren, fin och smärt som en sjuttonårings, men hvad hjelpte det! Hon blåste ut ljuset och kastade sig i en stol, lampans matta sken kom allt att synas rosigt och skärt, men hvad brydde hon sig om det! Det är tungt att se sig åldras, värst att se det genom en annans ögon. Men skulle det också hafva hjelpt henne om hon kunnat bibehålla en evig ungdom? Hon trodde det knappt. Han skulle tröttnat ändå, han tröttnade på allting. Endast det som var nytt egde någon retelse för honom. Han var ytlig och karaktärssvag. Hon såg dessa fel, och hur var det möjligt att älska honom ändå? Hon visste det icke.
De röstande behöfde icke personligen infinna sig i vallägenheterna. Därtill hade man naturligtvis icke tid. Man skickade sin röst genom telefon-fonograf, ett valsätt som då nytjats redan i flera hundra år, men oupphörligt undergått ändringar och bättringar, till dess man nu kunde från äfven de aflägsnaste orter inom valkretsen ögonblickligt få sin röst meddelad röstmaskinen, hvilka lika ögonblickligt räknade henne till de redan afgifna och skickade summan till central-maskinen, från hvilken tidningarne hvar femte minut mottogo underrättelse om valets gång och huru många röster hvar och en af kandidaterne till den minuten erhållit. Dessa maskiner voro valförrättare och sköttes inom hvarje valrum af en enda maskinist, men vid centralmaskinen voro två maskinister anstälda. Något misstag kunde omöjligt komma i fråga, ty maskinerne voro af statsmaskinisterne noggrant undersökta och därefter med statsstämpel försedda, väl skötta och riktigt smorda. »Huru går det med valet?» frågade fru Milde-Strängsell, själf folkombud med stort anseende. »Se här ha vi vår gamla Handelsoch Luftfartstidning,» svarade hr Strängsell, hennes man, en af de kemister som biträdt den ryktbare Molekulander att anlägga den stora ägghvitsfabriken vid f. d. Gammelport och sedermera varit en af grundläggarne af den ännu större fettfabriken i Hagakvarteret. Herr Strängsell var en ryktbar kemist, kanske den förste uppfinnaren att omedelbart ur de mest urenkla beståndsdelar framkalla ägghvithaltiga grundämnen, af hvilka kunde beredas ej blott bröd, utan äfven kött samt en i allmänhet välsmakande näring. Denna uppfinning var visserligen ännu icke utbredd öfver hela Skandinavien, men företaget syntes redan tryggadt, i synnerhet sedan bankdirektören Giro tagit saken om hand och lyckats skapa ett storartadt aktiebolag. »Vår gamla Handelsoch Luftfartstidning,» sade Strängsell, »påstår, att Aromasia Doftman-Ozodes ännu har de flesta rösterna.» »Men det är väl icke möjligt?» invände frun. »Hon omkom ju i går afton.» »Handelsoch Luftfartstidningen har bestämda underrättelser från central-röstmaskineriet, och den tidningen låter sällan beslå sig med en oriktig uppgift.
Ropades Ja, Ben 3o Mars e. m. 389 Fortsattes justeringen af PleniProtocoIlet för den 22 sistlidne December förmiddagen intill slut. Justerades PleniProtocoliet för den 22 sislledne December eftermiddagen Upplästes till justering PleniProtocollet för den 23 sistlidne December intill slutet af discussionen, i anledning af Grefve Horns, Clas Fredrik, Motion angående förändring af nuvarande GästgifvareKronooch Kungs-skjutser. Friherre JFockj Berndt Wilhelm: I följd af hvad som blifvit anfördt i plenum den 23 sistlidne December, rörande oordningar, hvilka skulle hafva förefallit i Upsala Län, hvarvid nämndes Litslena Gästgifvaregård, ansåg jag det vara min pligt att förehålla vederbörande KronoBetjente, att de icke sådant inrapporterat och beifrat, på det den brottslige kunde blifva straffad. Till svar på dessa ordres har jag erhållit följande rapport; Till Landshöfdingen öfver Upsala Län! Ödmjukaste Rapport: Så vidt mig och de mig underordnade KronoLänsmän kunnigt och vetterligt är, hafva, vid Hans Majit Konungens resa till och ifrån Norrige år 1818, hvarken af ■ > 1 ( 3go Den 3o Mars e. ra. Hans Maj:t Konungens Egen Betjening eller Dess Svite och dess Betjening, eller af de vid dessa tillfällen åtföljande LifGardister, några skjutsbönder blifvit slagne, och illa handterade eller deras skjutshästar ihjelkörde, eller med sablar stuckne och slagne, inom 2:dra Fögderiet af Upsala Län; hvilket, i anledning af väckt fråga derom, jag får i all ödmjukhet tillkännagifva. Enköping i KronoFogdeContoiret den 7 Januarii 1829. A. G. Moren. Grefve Puke, Johan Carl'. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Protocoll, hållna hos Högloflige Ridderskapet och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Slockholm, År 1854, Trettonde Häftet. STOCKHOLM.
Stander genom Förstärkta StätsUfskdttet blifvit fastställd skola till nasta Riks. dag fortfara, är i 22 Mom, anmärkt tiil iakttagande vid skeende Taxeringar, dock t il 1' t cle L nedsatta belopp deri under N:t till Bevilinings. stadgan fogade uträkning närmare utvisar, förmo* dande Utskottet detta’ stadgande skola, jemfördt nied iifverskriften å berörde Tabell tydligen utvisa, hvilka hemman och lägenheter inbegripas i. den -sålunda utstakade Minimi-Sammanför hvars n. in skade belopp Utskottet här nedanföre hlifver i tillfälle redogöra. Samma orsak, söm föranledt tillägg och rät-’ leiser i 17 Morn. rörande värdets utfinnande å egendomar till Bevil Ini rigert s utgörande, liar verkat de, till likhet med Riksens Högloft. Ständers derom fattade Beslut, förändrade föreskrifterne 1 23 och 24 Morn. i afseende på Taxering af Bruk, Bergverk och Manufacturier. Äfvensom Utskottet af den orsak, att ena. handa Bevillningsgrund gäller så. för fastigheter på landet, som för Stskillige i II Art. 4 § 1 Morn. uppräknade Fabrirjuer, Verk och inrätt* ningat., hvaribland Valsverk nu äro i 26 M°m. tillika med Qvarnar upptagne, lärnpadt i enlighet med hvad 1.7 Mom. innehåller stadganderne om värdeidagssättet å desamma; _ ' Under förmodan att betydliga' Svårigheter skulle förete sig, då Bevillbingsvärdet borde rät - 638 BevitfningsUtsftoirets Betänkanden. tas efter köpesumman fur en,- i ett köp och-fyi1 ett sammanslaget pris, föryttrad egendom, hvaraf särskilde hemman kunde finnas inom särskilde Taxeringsdistrict belägne, har Lagstiftaren i 12 Morn. uppgifvit det sätt, hvarpå i såd.ant fall förfaras skulle. Men genom den nu besh:må förändringen1, hvarigenom sista försäljningssumman är apsédd böra tjena till vägledning vid .
Jordbrukare måtte kunna af dessa upphandlingar draga fördel, skulle de få sträckas ända intill Fyra Tunnor i en post, men icke till mindre belopp. 10:0 Att på det tillses måtte, det uti sådana Spanriemåls-Eeverancer, andre ari Possessionaten Jordbrukare och Embetsman med indelt Lön, ej må deltaga, och till förekommande deraf, att ingen Utländsk Spannemål må kunna i dessa Leverancer, under sken af inhemsk produktion, ingå, skulle af Magazins-! förvaltaren föras en ordentlig förteckning öfver alla deras namn, yrke och hemvist, som till Magazinet försålt Spannemål, jemte huru stor Post en hvar af dem dit levererat, hvilken förteckning borde till Konungens Befall-? ningshafvande insändas, samt af honom granskas; hvarförutan det skulle vara en hvar,’ som så åstundade, tillåtet, att hos Konungens Befallningshafvande genomläsa, äfvensom att låta på sin bekostnad till trycket befordra dessa Förteckningar. 11.‘o Att, vid Spannemåls försäljande från detta ständiga Upplag, Konungens Befallnings* - Den 2 5 Juli. k 39 ningshafvande borde, med nogaste omsorg, vaka deröfver, att i synnerhet de behöfvande af Xiänets Innevånare skulle få deraf sig tillhandla; samt 12 :o Af t sorn de till ifrågavarande upphandlingar nödige medel af Riksens Ständer förskjutas, torde, vid skeende försäljningar, högre betalning ej böra tagas, än som svarar emot inköpspriset, med tillägg af nödiga omkostnader, så att hvarken någon förlust eller särdeles vinst för Kronan, på behöfvande Undersåtares bekostnad, härvid skulle äga rum.
IglS och Igrip, Saint, 1 A/d. t, 7 \de H:t anira B:det. 9 Lagutskottet» Betänkande N:o 86. ta grunder ansage Motionairen väsendtligen kunna innefattas i svar på följande frågor: i:o Skall den tilltalade hafva offentlig Advocat, eller, såsom hittills, vara sig sjelf öfverlemnad ? 2:o Skall brottsligheten af göras, såsom hittills, af Domaren, eller genom Jury, och, i senare fallet, antingen i alla eller blott i vissa mai, t. ex. i sadane, der brottet dr en opinions sak, såsom i personliga förolämpningar, samt i sadane, der en fulltygande vittnesbevisning cir nästan omöjlig att åstadkomma, såsom i lönskalägen ? 3 :o Skall, i afseende på yttre våld ', brottsligheten bedömas efter den genom sjelfva handlingen tydligt ådagalagda praesumtiva afsigten eller, såsom hittills, endast efter handlingens tillfälliga följder ? 4:o Skola brott få försonas med penningar, och skalf i såclant fall, plikten, såsom hittills, bestämmas endast efter brottets beskaffenhet, eller tillika med afseende ä brottslingens efter Kronoskatterne bestämbara förmögenhet, samt, i sistnämnde händelse, vid personlig förolämpning, afseende äfven göras på den förolämpades förmögenhet, bildning och värdighet ? Skall vattenoch brådstraffet bibehållas ? 7:0 Skola lif stids fängelser bibehållas ? 8:0 Skall uppenbar kyrkoplikt bibehål/as såsom straff?
179 icke obetingadt lemnar rum för den poetiska känsloutgjutelsens uppträdande med någon framgång. Opinionsyttringar och protester ifrån de såkallade meetings, eller folkmöten, gälla uti politiska frågor för hvad de kunna, men allt, som i sådant afseende utgår ifrån lagstiftande församlingar, antager en helt annan och allvarsammare karakter. Efter mitt föreställningssätt fordrar således, hvad folkombuden af sina regeringar i afseende å diplomatiska förfoganden begär, ett allvarligt öfvervägande, för att icke såsom förhastanden på en gång blottställa både sig sjelfva, såsom de begärande, och de respektive regeringarne för ett påtvunget afslag, i fall man begär något, som ej är säkert att det kan eller bör bifallas. Då man inom Engelska parlamentet, eller inom den Franska lagstiftande församlingen skulle begära de respektive regeringarnes diplomatiska intervention uti de Rysk-Polska angelägenheterna; så vet man att dessa magter bjuda öfver hundrade tusendetals bajonetter och öfrige till ett fredsbrott erforderlige utvägar och medel. Annorlunda är förhållandet med magterna af en lägre rang. Den värde motionären anlör, såsom ett stöd för svftet af sin motion, att Sverige är en af de 8 magter, som vid Wienerkongressen undertecknat de dervid beslutade politiske förfoganden af år 1814 och 1815; och att sålunda berörde magter, ibland hvilka äfven Sverige, skulle vara garanter af den Grundlag för konungariket Polen, af den 27 November 1815, som tillerkänner det en fullkomlig autonomi under Rysslands Kejsares öfverherrskap. Afven om detta vore ett ännu kraftegande förhållande, anser jag ej allenast grannlagenheten, men försigtigheten fordra, att Sveriges riksförsamling till sin regering i en så ömtålig fråga hyser det förtroende, att den hvarken blottställer sig för löjligheten af vanrnäktiga protester, oförsigligt inkastar sig uti några vidtutseende politiska äfventyr, eller underlåter att opåmint, traktatmässigt iakttaga hvad rikets nytta och värdighet kan påfordra. Del är i allmänhet vanskligt för folkombuden, att utan någon tvingande nödvändighet, och utan mogen öfverläggning, inlåta sig på den yttre verldspolitikens område.
Jag anser mig således vid detta tillfälle endast å nyo böra framställa min öfvertygelse, att ofullkomligheter skola uppkomma vid härvarande Veterinair-Inrättning och svårigheter, sorn skola lägga hinder i vågen att Ven 23 Augusti m. af densamma draga den största mö.jeliga nytta, i samma förhållande, vom det, hvad Rikets Höglofl. Ständer bevilja, understiger hvad uti Konungens Nådiga proposition blifvit åskadt och borde derföre Önska, det behagade HÖglofl. Ridderskapr-t och Adeln, för dess del åtminstone, lemna bifall till alif, hvad uti den Kongl, propositionen för Inrättningen begåres. Men då jag tillika bordt föreställa mig, att hufvudorsaken, hvai före det HÖglofl. Utskottet, oagtadt alla de upplysningar det erhållit, ej kunnat förmås , att öka den af Utskottet förut tillstyrkte anslagssumman, måste hafva varit den verkeliga svårigheten att fiiina medel dertill; så har jag äfven trodt min skyldighet vara , att ej alldeles förbise densamma , och att således ej sträcka min vördsamma anhållan om bifall till den Kgl. propositionen längre, ån till den del deraf, sorn redan af Utskottet blifvit tillstyrkt , jemte den, som rör sjelfva Lärare-personalen och dess aflöning, såsom för sjelfva beståndet af Inrättningen oumgängelige; så framt ej, HÖglofl. Ridderskapet och Adeln skulle finna skål, att äfven bifalla anslag till underhåll för de 8 Elever , utöfver dem, för hvilka Utskottet tillstyrkt medel, och hvilket jag för min del högeligen önskar ; förlitande mig i öfrigt derpå, beträffande de för Inrättningen ännu telande rum och lågenheter, att Utskottet, som förmodar sig framdeles blifva i tillfälle att uppgifva disponible lågenheter dertill, ej lärer underlåta, att så snart ske kan, dem föreslå, oeh dymedelst afhjelpa en brist, med hvilken Inrättningens bestånd i framtiden vöre oförenligt. 342 Dan a5 Augusti e. m.
misstar mig aldrig i sådana fall; anförtro er åt mig. jag skall bli er riddare, er trogne bundsförvandt. AURORE. Men, Herr Kammarjunkare FASÂN. Åh, jag såg det redan i går afton, jag hvad vill ni ta er till emot dem alla? FASÂN. Tveka icke! ni är ensam och värnlös, AURORE. Ni har rätt, hvad skall jag göra? FASÂN. Ni ska bruka list. Ni ska visa er så odräglig emot Notarien Struttén att han blir tvungen att sjelf slå upp giftermålet. FASÂN. Åhjo! AURORE. Ack, det gör han aldrig. Mel.: "Bacchi härolder med guld och beslag" etc. Lita på mig, på er sida jag går, börja blott och vi ska lyckas, jag säkert det spår, MAJORSKAS, NOTARIEN, BARON och FRIHERRINNAN (innanföre). Aurore! Aurore! AURORE. FASÂN. Vi ej längre dröja fån. Stanna ett ögonblick, hör först min plan, saken är den RÖSTER innanföre, ska vi svälta hela da'n? Kammarjunkar Fasân, (till Aurore) Sök att stursk och nyckfull vara, plåga bra er älskare, så skall hans kärlek kanske fara, om sin frihet skall han be, AURORE. ja, om sin frihet skall han be. Tant ska inte det tillåta, detta giftermål hon vill. FASÂN. Nå det var då sjelfva fan! FASÂN. Hennes vilja skall ej båta, tvingas ska hon nog dertill. MAJORSKAN, NOTARIEN, BARON och FRIHERRINNAN (i dörren). Nå, Herr Kammarjunkare, Ska vi svälta hela dagen? FASÂN. Redan ser jag henne slagen Dra för (artigt, Mjuka tjenare! (Ridån faller.) _________ (han drar Aurore med sig.) ANDRA AKTEN. Theatern föreställer en trädgårdspavillon; dörr i fonden och på sidorna. Till venster om åskåning som står framme på Theatern. På
Med all vördnad för H. R. o. Ad:s Electorers förtroende, som behagat utse mig till ledamot uti BancoUtsk., kan jag dock, i anseende till vigtiga enskilda angelägenheter och orsaker, jemte en förestående resa, icke hafva den äran att emottaga bemäldta uppdrag, hvarföre jag härmedelst får afsäga mig nämnde befattning. Hr Hammarberg, Carl Axel, hade ingifvit följande anförande: I anseende till mellankommande omständigheter, som föranleda min afresa från riksdagen, nödgas jag härigenom afsäga mig att vara ledamot af BancoUtsk., hvartill jag af R. o. Ad:s Hrr Electorer blifvit kallad. Hr af Wannquist, Fredrik, hade inlemnat följande anförande, som upplästes, så lydande: Under betygande af min innerliga och ödmjuka erkänsla för det förtroende II. R. o. Ad:s Hrr Electorer behagat visa mig, medelst val till ledamot i R. St:s Exped.Utsk., nödgas jag likväl samma förtroende mig afsäga. I anledn. häraf anmodade Hr Frih. o. Landtm. Hrr Electorer att innan nästa plenum sammanträda , för att välja alne nya ledamöter i BancoUtsk. och en ledamot i Exped.Utsk. Justerades i prot.-utdr. för d. 5 och 2:ne prot.-utdr. för den 8 dennes. 3 iS Den 12 Februari f. ra. Då nu till remiss skulle föredragas K. M:s d. 8 dennes på bordet lagda propos. af den r i denna månad, rör:de allmänna stadganden och anslag af allmänna medel till folkundervisningens befrämjande, anmälte sig Hr von Hartmans dorff, August, och yttrade: Det ämne, som nu skall föredragas, innefattas äfven i det gemensamma utlåtande, vissa comiterade afgifvit ang:de fattigvården. Till R. St. hafva sålunda 2:ne förslag rör:de allmänna folk-undervisningen blifvit öfverlemnade. Det är nästan omöjligt att med behörig fullständighet och sammanhang behandla detta ärende, utan alt begge förslagen sammanhållas.
Af den kostnad, som med karteverkets utgifvande, hvilket började år 1835, varit förenad, uppgående till 48,000 R:dr B:ko, äro blott 14,000 R:dr ersatte genom influtne lörsäljnings-medel, hvaremot återstoden, 34,000 R:dr, ännu såsom förlagsutgift betungar anslaget för korpsens arbeten; och utgjorde denna förlagsulgift under nästlidne år omkring 3,000 R.dr, likasom under de 3 sednasle åren officerarnes fältmätnings-öfningar medförde en årlig kostnad till ungefär samma belopp. Varande derjemte upplyst, att, ehuru ett område af mer än 200 qvadrat-mil vore beredt för arbetet på fältet, anslagen likväl icke medgifvit att fullborda arbetet på större rymd än 12 ä 14 qvadratmil hvarje år: alt kartor hittills blifvit utgifne endast öfver Westmanlands, Nerikes, Skaraborgs, Hallands, Blekinge och Upsala län samt öfver Dalsland, hvarjemte kartan öfver Bohus län vore fullbordad samt den öfver södra delen af Elfsborgs län, likasom en general-karta öfver södra delen af Sverige, äro under arbete: ali för kartan öfver Malmöhus län arbetet pa fältet, hvartill 3 ar åtgått, komme att under innevarande år i det närmaste afslutas, men att kartans utgifvande icke på lång tid vore att emotse, samt att med nuvarande anslag minst 15 års tid erfordrades för att fullborda det påbörjade arbetet för Christianstads län och provinsen Småland. Eib. tiirtT. Häraf synes, att ifrågavarande karte-arbeten, till följd af de anslagne med* lens otillräcklighet, så långsamt framskrida, att, derest ej anslaget ökas, desamma först i en sen framtid kunna komma att afslutas. — Med afseende å det stora gagn, som dessa, för inhemtande af en tillförlitlig kännedom om landets ortförhållanden, angelägna arbeten medföra så väl för det allmänna som för den enskilde, måste det likväl vara af synnerlig vigt, att utväg beredes för arbetenas påskyndande så att deras fullbordan må kunna inom en mindre aflägsen tidpunkt emotses.
att kunna, genom årliga bidrag, vinna tillgång till begrafnings-kostnadens bestridande, helst det icke vore att förvänta, att, vid mannens frånfälle, en, emot den innehållna begrafnings-hjelpen svarande behållning skulle finnas i boet och nyssnämnde bidrag icke vore med stor uppoffring förenade, enär begrafuings-hjelpen uppkomme sålunda, att, då någon erhåller sin första befordran, han finge tjena | år utan lön, men sedermera, vid hvarje ny befordran, åtnjuter sin redan iunehafvande lön under den tid begrafnings-hjelpen innehålles; varande slutligen af direktionen anfördt, att nu ifrågaställda förändring dessutom icke på längre tid kunde gå i fullkomlig verkställighet, emedan de nu varande embetsoch tjenste-männens sterbhus ej kunde betagas, att undfå den för de aflidne innehållna begrafnings-hjelpen. På grund af allt detta, men synnerligast med fästadt afseende på den stora Bih. till R. St. St. årliga utgift stals-verket skulle vidkännas, derest nådårs eller begrafuingshjelpsbesparingarne upphörde, finner Utskottet sig böra, afstyrka Rikets Ständers bifall å hvad Kongl. Majit, i detta hänseende, i nåder föreslagit. Stockholm den 3 April 1851. Reservationer: Af hr grefve Mörner, C. G. “Emot Utskottets beslut i sednare delen af förevarande betänkande, får jag mig reservera. Svårligen lärer någon, som med förhållanderne är i någon måtto bekant, kunna neka, att det afdrag å embetsoch tjenstemäns löner, som eger rum under namn af begrafningshjelp, är för tjenstemännen serdeles tryckande, på samma gång som det ej sällan i sin tillämpning leder till en obillighet; och då härtill kommer, att de utaf denna inrättning sig härledande liqvider, i betydlig mån inveckla och försvåra göromålen för de uppbörds-verk, som dermed hafva befattning, har det synts mig önskligt, om en förändring häruti skulle kunna åstadkommas.