Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti sitt utlåtande vid sistlidna riksdag, i anledning af då väckta motioner rörande beredande af lindring i rustmngsskyldigheten i Skåne 6 Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 2. uttalade äfven Utskottet den åsigt, att ej blott en fördel för de rustande skulle beredas, utan äfven en bättre beklädnad för truppen kunna anskaffas, om Kongl. Majit och Kronan mot en af rusthållarne lemnad full kontant ersättning, öfvertoge anskaffandet och underhållet af alla bevärings-, beklädnadsoch utredningspersedlar vid samtliga rusthållsregementen, och det var endast derföre, att nämnda motioner afsågo blott rusthållarne inom provinsen Skåne, samt Utskottet grundlagsenligt ej derutöfver kunde sträcka sitt yttrande, men skäl icke förefanns att företrädesvis bereda desse rusthållare en förmån, som ej komme öfrige rusthållare inom riket till, godo. som Utskottet hemställde, att samma motioner ej måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Samma åsigt omfattar Utskottet fortfarande desto heidre, som besparingar på detta sätt ovilkorligen böra för de rustande kunna åstadkommas. Ett undantag härvid är likväl att bemärka, för såvidt Irågan rörer de så kallade amåpersedlarne, eller skjortor, strumpor och skodon. Dessa kunna nemligen i hemmet med ringa kontant utgift för rusthållaren åstadkommas till billigare pris än det, hvartill de af Kronan skulle kunna anskaffas.
Utskottet, som tagit motionen i öfvervägande, har inhemtat, att utskylderna till Klockarne inom flere församlingar skola vara reglerade genom frivilliga öfverenskommelser i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad nu af motionären blifvit föreslaget; och som nämnde sätt att afgöra denna angelägenhet synes Utskottet vara lämpligast, så finner Utskottet sig böra hemställa att denna motion må lemnäs utan afseende. Stockholm den 16 April 1857. STOCKHOLM, tryckt hos N. Marcus, 1857. Allm. Besvärsoch Ekon.-Utsk. Betänkande JVi 81. I N:o 81. Arik. till Exp. Utsk. deri 21 April 1857, kl. 3 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om befrielse för Svenska ångfartyg, som göra. reguliera resor, från skyldigheten alt taga, lots då, de komma frän sjön. Uti en hos Vällofl. Borgare-ståndet vackt, till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet remitterad motion har Herr A. O. Wallenberg fästat Rikets Ständers uppmärksamhet på det, enligt hans förmenande, besynnerliga förhållande, att om farvattnet intill någon af våra städer ligger mera öppet för sjön, så skall ångfartyg, ehuru kommande från sina reguliera resor emellan orterna, behandlas efter samma ceremoniel, som om det anlände från Indien; i anseende hvartill lotsar, just der de minst behöfdes, voro berättigade att blifva emottagne och att, om dem så behagade, reservera sig i händelse väderleken syntes missgynnande samt slutligen, när allt gått bra och kapitenen, med tillhjelp af fartygets egen lots, uppnått hamnen, utqvittera lotspenningarne för en tjenstgöring, hvarken påkallad eller behöflig.
Ar någon sterhhusdelegares vistande okändt, eller så fjerran, att säkert bud ej kan inom bouppteckningstiden, till och ifrån honom komma; då skall det af annan sterbhusdelegare, eller af bouppteckningsman eller den, sorn boet i vård häfver, hos Rätten anmälas, der ej god man redan of Halten förordnad är*); och namne Rätten, när sådan anmälan sker, god man, att vårda den frånvarandes rätt, till dess han sjelf kommer eller annorlunda förordnar. (§ förut antagen utom i den kursiverade delen.) 7 §. Nu kan så hända,- att å tid då rättegångsdag ej inträffar å landet, föreskrift tarfvas, huru bo, vårdas skall; då ege domaren derom tillsvidare förordna; anmäle dock förhållandet å nästa rättegångsdag; och meddele Rätten derefter beslut i ämnet. Sökes efter 4 § å landet förordnande för bouppteckningsman, & tid då rättegångsdag ej inträffar; varde det förordnande af domaren meddeladt. Tarfvas god man lör sterbhusdelegare, sorn är frånvarande eller eljest urståndsatt att sin rätt bevaka, eller förmyndare för omyndig, och går bouppteckningstid till ända, innan Rätten derom förordna kan ; då ege ock domaren tillsätta ombud, att å den frånvarandes eller omyndiges vägnar bouppteckningen bevista; och meddele det sedan Rätten, som god man eller förmyndare förordnar. (§ förut antagen utom i den kursiverade dejen.) 8 §. I bouppteckning skola alla arfvingars namn och vistelseort, så ock omyndigas ålder införas; och varde sedan upptecknadt allt hvad till boet hörer, löst och fast, *) Lagberedningens ord': “död mans bo“ sjrnas böra utbytas mot sterbhus eller aflidna? bpj till undvikande af tvetydighet. **) Enligt t. ex. 15 kap. 5 § Ä.B. eller oek eljest. 244 Motioner i Borgare-Ståndet 1862.
Kollegium motsäge nådig befallning att afgifva underdånigt förslag till nödiga föreskrifter med hänsyn till detta ändamåls vinnande på lämpligaste sätt, och så att nuvarande apotheksinnehafvare icke tillskyndades en för dem och yrket menlig rubbning i deras ekonomiska ställning. Hvad beträffade det af Rikets Ständer förordade förslag till privilegii-handelns successiva afskaffande, yttrade Kongl. Sundhets-kollegiuin att, så enkelt detta förslag än vore, detsamma dock så i enkelhet som ändamålsenlighet syntes öfverträffadt af ett annat, framstäldt af egaren till ett bland de betydligaste apotheken i riket, hvilken, med erkännande af nyttan för yrket af privilegii-handelns upphörande, ansett detta lämpligast och, utan att någon derigenom komme att lida, kunna ernås, om Kongl. Majit i nåder förklarade all hittills bruklig och medgifven rätt till försäljning af apotheks-privilegier upphäfven med femtionde året efter det, då författningen härom utfärdades. Vid sistförflutna riksmöte väcktes ånyo af enskild motionär förslag om afskaffande af apotheks-privilegierna. Uti .»itt deröfver afgifna betänkande (Nio 162) yttrar Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet att, efter hvad Utskottet inhemtat, vid utfärdande i sednare tider af nådiga privilegier å nya apotheks-anläggningar, städse blifvit iakttaget att dessa uttryckligen ställas endast på den person, som efter Sundhets-kollegii förslag dertill blifvit nämnd, och således utan rättighet för honom att det erhållna privilegiet ä annan person öfverlåta. Sådana apothek funnos redan till ett antal af tjugo, och de kommo än vidare att ökas i samma mån de nybildade Provincial-läkaretjensterna tillsattes, eller af andra anledningar nya apothek komme att anläggas.
Då jag nämner detta Rikets Majestät , menar jag , och jag hoppas vi alla mena , vår högst vördade åldnge Konung och tillika Dess rådgifvande Herr Son, Kron-Prinsen, hvilka väl utgöra tvenne physiska varelser; men i moraliskt och politiskt hänseende till vår välfärd, ett enda helt, som ömsidigt tillräckeligen i detta Tidehvarf lärt känna så Mångväldets som Enväldets skadeliga ytterligheter och ingalunda sträfvar efter en större Husbonda-magt ej mindre heligt iaktager hvad 72 §. i anseende till Banco-Verket utstakar, än Rikets Ständer visligen lära förekomma att ej deras Banque framdeles ma med sin hemlighet blifva en vådelig Status in Statu. Begärdes på bordet. Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus. Då jag till alla delar förenar mig med hvad Herr Presidenten von Schulzenheim nu anfört, får 1 618 Den 3° December. jag endast tillägga den önskan, att Banco-Fullmägtige måtte åtminstone för hvarje Decennium till Allmänheten uppgifva icke allenast beloppet utan äfven Valeuren på alla de af Banqucn utgifne Sedlar, helst jag under den sist förrättade Revisionen i Riksgälds-Contoiret erfarit, att många redan år 1794 utgifne Sedlar, i synnerhet på 5 och 10 R:drs Valeur, ännu icke blifvit inlöste, och hvaraf jag slutar att Sedlarnes förstöring genom Eldsvådor och andra händelser torde vara större än man i allmänhet beräknar. Enahanda förhållande torde äfven inträffa med Banco-Sedlarne, hvarigenom, i förening dermed, att dessa >_ diar äfven utgå till Utlänningen, den innom Ri. t circulerande Banco-Sedel-stocken säkerligen icke är så stor som man i allmänhet föreställer sig. Friherre Tersmeden, Fredric, anhöll, att söm han, i följd af Ridderskapets och Adelns förtroende vore Fullmägtig i Riksgälds-Contoiret, få uppläsa följande: Vördsamt Memorial!
Det dröjde likväl icke längre än till nästderpåföljde Riks,- 3 SiniaVlskotleis Utlåtande N'.o /} få. dag, då Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse af den i5 Oct 1766 till Kongl. Ma j:t inberältade, huruledes från åtskillige orter inkommit klagomål deröfver , att Capellanerne i gemen af Kongl. Brefvet den 3 Aug. 1762 tagit sig anledning påstå och uppbära eu betydande förhöjning uti sina rättigheter; hvarföre Rikets Ständer funnit, det berörde Kongl. Bref, å ena sidan, desto mindre bort lämpas till Capellanerne öfver hela Riket, som ingressen utvisade, att detsamma endast till rättelse för Capellanerne i Södermanland blifvit utfärdadt, då åter Brefvet, å andra sidan, vore att anse för elt verkligt afsteg från 1681 års Kongl. Förordning, emedan mantalen, utan afseende på flera eller färre åboer, voro uti denna Förordning fastställde till grund för Capellanernes rättigheter, då deremot uti det förstnämnde Brefvet, som lill förklaring öfver i68r års Förordning utkommit, matlagen derför blifvit nämnde; och emedan icke allenast 5 § i nyssberörde Förordning förklarade Pastorerne skyldige att löna sina Capellaner, så vida icke sockneboarne frivilligt derom öfverenskommit, hvilket Rikets Ständer äfven ansett böra på alla dertill lämpliga ställen öfverenskommas, ulan oflanämnde Kongl. Förordning tillika tydligen fårmådde, att hvarje hel eller half gård borde till
Utom de sålunda för fortgående statsbehof af Kongl. Majit äskade anslag å hufvudliteln för Civil-departementet, har, i anledning af serskilda hos Kongl. Majit i underdånighet anmälda frågor om anslag, dels för vissa år, dels för en gång, till föremål, som höra till detta deparlemenLs handläggning, Kongl. Majit velat, jemlikt hvad närlagd» protokoll öfver civil-ärenden af den 9 innevarande November innehåller och under åberopande, hvad allmänna arbeten angår, af det underdåniga förslag, som styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader, jemte berättelse huru de vid nästlidne Riksdag till sådana arbeten afsatta medel blifvit använda, under den 19 sisllidne Oktober i underdånighet afgifvit, lill Rikets Ständer göra framställning angående de anslag, hvilka Kongl. Majit funnit företrädesvis böra beviljas, nemligen: l:o För kanaler, slussar, hamnbyggnader, brobyggnader och elfrensningar. Kongl. Majit föreslår Rikets Ständer att bevilja följande direkta anslag: d) till fortsättande af hamnbyggnaden vid Lidköping, sista fjerdedelen af det anslag härtill, motsvarande | af kostnadssumman, hvarom staden af Rikets Ständer vid sistlidne Riksdag försäkrades Ridr 21,187: 24. — b) till iståndsättande af den genom storm skadade öfverbygg naden å i arbete varande hamnarmarna vid Cimbrishamn 14,930: c) till den förstärkning af vågbrytaren vid Wisby hamn samt grundläggning af tvänne landtarmar derstädes, som, efter Transport Ridr 36,117: 24. — Kungl. Maj.ts Nåd. Prog. till 11. St, 1847. 43 Transport R:dr det öfverbyggnaden å vågbrytaren år 1845 blifvit genom häftig storm förstörd, befunnits vara af nöden, för alt hamnbyggnaden må kunna motstå verkuingarne af den vid stormar ovanligt starka sjögången, det belopp, som, utöfver hamnkassans tillgångar, för dessa arbeten erfordras, eller d) den för åren 1848, 1849 och 1850 belöpande summa af 1,080
För öfrigt torde vid sådana tillfällen, som ifrågav:de motion afser, alltid den utväg förefinnas och som ofta tillförene blifvit begagnad, att nemi. K. M. algifver Propos. till R. St:r vid hvarje särskildt fall. Proposm kan då h. o. h. framställas med afseende på förekommande omständigheter. Då det nu vanligen är endast ett par år mellan hvarje gång R. St:r sammankomma, och då det äfven är fråga om att 140 Den 26 An gusti. det skall ske ännu oftare, kan jag icke finna att något lagstiftande för ifrågav:de fall är af behofvet påkalladt, utan får jag, på grund af hvad jag haft äran anföra, anhålla om bifall till sammansatta Utsk:ts förslag. Gr. af Ugglas, Ludvig: För min del kan jag icke instämma med den siste värde talaren. Han har sjelf medgifvit att det ur statens synpunkt vore fördelaktigt, om förslaget antoges, men har dels framställt de olägenheter, som, i hans tanke, derigenom vid tillämpningen skulle uppkomma, dels sagt att vid de fall, då ifrågav:de lag skulle behöfva anlitas, K. M:s mellankomst skulle kunna afhjelpa förev:de svårigheter. Jag har icke heller förbisett de svårigheter, Gr. Sparre i sitt anförande omnämnt, men dessa torde vara att räkna till ett fåtal. För närv:de går staten deremot miste om mången tjensteman, just derigenom att icke något tillfälle för den sjuke finnes att gå bort från den plats, han icke sjelf kan sköta, och derigenom lemna rum för en mera lämplig och till tjensten passande person. För min del anser jag äfven att man först bör se på statens bästa i förev:de fall, och sedan på tjenstemannens; och jag fordrar mycket af honom, på samma gång jag vill att hans ställning i ekonomiskt hänseende skall vara oberoende. Ehuru jag instämmer i det syfte, motionären velat komma till, anser jag dock att lian gått något för långt, då han föreslagit att hela lönen borde beviljas i pension åt den afskedstagande.
Med anledning deraf att, ehuru, jemlikt presterskapets privilegier och åtskilliga äldre stadgandet), alla preslgårdar och stommar, som presterskapet sjelfva bruka, äro befriade från kronotionde och alla Kronans besvär, en sådan förmån likväl icke åtnjutes af de i senare lider tillkomna boställen för Kyrkoherdar, Komministrar och Kapellpredikanter, enär nemligen de, efter Konung Garl XI:s reduktion, till prestgårdar anslagna hemman och lägenheter ansetts i allmänhet ej kunna från kronotionde och andra ulskylder fritagas, hvilket förhållande jemväl inträffade med de pastorsoch komministersboställen, sorn i sednare lider af församlingarne blifvit inköpta och dervid voro med ränta och kronotionde belagda, har hos Rikets Ständer framställning förekommit derom, att alla för presterskapets aflöning i sednare lider tillkomna, anslagna eller inköpta, hemman och lägenheter, af hvad jordnatur som helst, äfvensom alla hädanefter tillkommande preslgårdar, vare sig för Kyrkoherdar, Komministrar eller Kapell-predikanter, måtte förunnas samma friheter och förmåner, som alla af ålder varande dylika boställen enligt förlä tillingarne tillkomma. Rikets Ständer, som funnit den sålunda antydda skattefriheten, såsom varande för kyrkoherdarne mindre behöflig, icke böra till de för dessa tjenstemäns aflöning afsedda hemman och lägenheter utsträckas, hafva deremot, med kännedom, hurusom det lägre presterskapet åtnjuter i allmänhet ringa och olla otillräckliga löneinkomster, ansett Statsverkets uppoffring genom afslåeudet af ifrågavarande räntor och kronotionde, från Kom - 228 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 102. ministrars oell Kapell-predikanters aflöningshemman, icke vara af någon betydenhet, i förhållande till det vigtiga. ändamål, som derigenom skulle befordras: en mera betryggad ställning för en stor del af religionslärarne inom riket.
Ersättning ät Landshöfdingen i Nerikes län för löningsjord, som blifvit aftiädd i ock lör jernvägs-anläggningen mellan Örebro och Skebäck 204 Dito åt Landshöfdingen i Stora Kopparbergs län för lill kronan indragna dagsverken, hvilka förr utgjorts vid den ät Landshöfdingen pä lön anslagna Krono-angen Hushagen. 410: 79 R:mt. 8,660 51 II 614 Summa Bunt ILdr j 344,488 TAB. N:o 7. 79 90 Expeditiuns-Utskottets Förslag lill anderd. Siri/veise N:o 196. 177 TAB. Jordbruket^ Ilan daln och Näringarna. Uii nedannämnde anslag, upptagne å Riks-stalens Sjette Hufvud-litel under ofvanberörde gemensamma rubrik, äro följande förhöjningar beviljade, nemligen: l:o Undervisninijs-anstalle.r för Jordbruk och Land hmmn a-när ing ar. Tillökning i nuvarande anslagen för 16 st. lägre Landlbruks-skolor, å 1,000 K:dr . 16.000 Anslag för 3:ne nya dylika skolor, å 4,000 R:dr Dito för 2:ne Mejeri-skolor, ä 3 000 R (lr 6 OöO Dito lill arfvode och rese koslnads-ersättning ål en resande undervisare i Boskaps-skölseln 3,000 Dito till rese-underslöd ål personer, som egna sig åt Landlbru kets vetenskapliga eller praktiska studium 3,000 Dito för del blifvande Landthruks-inslitulet ä Alnarp 18,000 2:o Atjronomer och deras Elever. Till arfvodes-förhöjning åt 2:ne (nuvarande) Agronomer, å 600 R:dr 1,200 Till Arfvoden åt 3:ne nya Agronomer, å 1,500 R:dr.
Taube, Henning Edvard, StatsUtsk.-s d. 8 dennes f. m. på bordet lagda Utlåt. J\s 65, ang;de erforderliga medel för nu förestående utbetalningar å det under innevaride Riksdag beviljade serskildta Kreditiv. Föredrogs och lades till handlingarne Allm. Besv. o. Ekon.- Utsk:s d. 8 dennes f. m. på bordet lagda Mern.: Jl? 59, i anledn. af återremiss utaf Utsk:s Betänk. J1I28; och •M 60, i anledn. af återremiss af Utsk:s Betänk. Föredrogs och bifölls Allm. Besv. o. Ekon.Utskis d. 8 dennes f. m. på bordet lagda Betänk. JU 61. i fråga om uphäfvande af den genom K. M:s Nåd. Bref d. 30 Juli 1831, påbjudna afgift till Hofkapellets pensions-kassa utaf kringresande skådespelare m. fl. Föredrogs Allm. Besv. o. Ekon.Utsk:s d. 8 dennes f. m. pä bordet lagda Betänk. J\i 62, i fråga om anställande af en Agronom för Norrbottens län. Hr von Knorring, Oscar Erik: Ehuru jag icke vet om något genom en återremiss ifrån detta Stånd skulle vinnas, vill jag dock icke lemna min röst till bifall å detta Betänk., utan anhåller att deremot få framställa några anmärkn:r. I allmänhet tyckes man hafva fästat allt för litet afseende på önskningarne ifrån Rikets norra provinser, då man deremot, enl. min tanke, hade bordt göra tvertom, enär en kargare natur der fordrar större mödor och ansträngningar än i någon af Rikets öfriga delar.
Anledningen dertill år i främsta rummet, att jag anser hillänget böra vara fullständigt, och i sista rummet, att här förekomma orden: ”sorn innehålla RiksSt:ns deröfver fattade beslut, äf”vensom R. St:s underd. skrif veiseloch ”s 1 u le t, särsk il dt från trycket, under Exped.Utsk:s ”uppsigt, utg ifvås.” R. o. Ad. lärer linna, att, när riksdagen afblåses, dagen eller andra dagen sednast efter det Exped.Utsk. aflemnat riksd.heslutet, kan icke tryckningen, deraf ske under dess uppsigt, så framt icke Exped.Utsk. skall fungera, efter det Ständerne blifvit åtskiljde, ehuru Ständerlie likväl då icke vidare äga någon rätt edler förmå att pröfva riktigheten af Utk:s tillgöranden. Jag skulle förmoda, alt denna tryckning, hädanefter som hittills, kunde uppdragas antingen åt Hrr comi terade för tryckfrihetens vård eller åt Hrr fullmäktige i Riksg.-cont. Jag yrkar afslug på momentet. 11 Hr von Hartmansdorff: Frih. Cederström* egent liga skäl alt vägra bifall å förslaget, syntes vara, så vidt jag under sorlet kunde fatta hvad han sade, alt hillänget skulle tryckas under uppsigt af Exped.Utsk. Detsamma står likväl i deli gamla redactionen , lydande så här : ”Dessa handlingar tryckas särskildt, såsom ett bihang lill samtliga Riks”St:ns prot. och utgifvas under Exped.Utsk:* uppsigt*’’ Saken synes vara alldeles densamma. Frih. Cederström: Det är icke om tryckningen af bihangel, som jag talat, det är om tryckningen af riksebbes] utet, hvilken icke i den gamla redactionen linnes ställd under Exped.Utsk:s uppsigt, men som i det nya förslaget blifvit uppdragen samma Utskott.
Jag utbeder mig fä anmärka att denna sak torde böra med försigtighet blifwa handkerad. Samma fräga förewar I78Y och blef dä utom Prokocollct beswarad afgjord. Jag erindrade dä att Rjdderskapet och Adeln sä mycket mera borde ingä i lika Kungs» som Kronoskjuts, dä Ridderskapet och Adrin uköfwer Adclige pri, vilegicrne och blott till följe af Gästgifware-ordningen fick utgöra för sine Frälse, Hemman hälften uti HällskjutS emot Kronooch Krono-Skatte Hemman. Följ, den af Ridderskapet och Adelns nekande att biiräba tvid KungSskjutscn blef, att i Dondc-Ständcis p! ivileaier Frälse-Hemman äladcS att utgöra lika med Krono-Skatte-Hemman. Kungsffju'scn är efter min tanka blott en Krono-skjuts, och skillnad har deremellan aldrig funnitS förr än bruket upkom ait högre betala KungSskjutscn. Jag Mstyrker derföre att läta derwid bero, att Frälse-Hcmman i denna skjuts delta» ga till hälften mot Krono och Skatte. Grefwe bäörner Heöoipsi 66rsn, ansäg Analogien mellan Krono - och Kungsskjuts wara sä tydlig, att denna twist ej länge borde kunna uppehälla Riddrrlkapet och Adeln, Hrrr Den 27 September. 1009 Herr Grefwe n och L a n d t - M a rskalken föreslog, att frägan ännu kunde nägot fä, hwila, till desi Ridderskapet och Adela närmare deröfwer hunne stadga och förena sina tankar. Härtill ropades Nej. Herr Grefwe» och Landt-Mar» sk alken gjorde härpä proposition till asflag pä Herr sk dckenboms motion. Ropades )a, Nej, Votering. Herr Grefwe» och Landt-Mar» sk a k ken förcstälde akt tiden snart wore inne dä Ridderskapet och Adely jemte de öfrige Ständen borde möta Hans Kongl. Maj:t Konungen pä Rikssalen.
På sätt ofvan intagna tabell visar, har af Svenska Postverkets i 1849 års räkenskap ännu balanserade fordran hos det Norska för åren 1815, 1816 och 1817, utgörande 16,485 Kalr 34 sk. 2 r:st, ett belopp af 8,798 K:dr 4 sk. 11 r:st. blifvit till Svenska postkassan inbetaldt, hvaremot återstoden, 7,687 R:dr 29 sk. 3 r:st., på grund af Kongl. Maj:ts nådiga bref den 30 Oktober 1850, är vorden i samma års hufvudbok afskrifyen. § 4- Under revisions åren har Postverket fått utgifva icke obetydliga ersättningar för, i följd af poströfverier, bortkomna rekommenderade bref, uppgående för det. sednare revision såret till icke mindre än 20,350 R:dr 20 sk. 4 r:st. Kevisorerne anse det vara af vigt, att för framtiden i afseende å postföringen kraftiga åtgärder i möjligaste måtto vidtagas, hvilka vore mera betryggande för såväl det allmänna som den enskilde. * § 5. Kongl. Postverkets säkerhetshandlingar, bestående af räntébärande obligationer till ett värde af 243,000 R:dr? befunnos vid verkställd inventering, den 17:de nästlidne Oktober, i god ordning. Kongl. Sundhetskollegium. Dess räkenskaper, hvilka jemväl innefatta redogörelse för anslagen till Carolinska medico-kirurgiska och Pharmaoeutiska Instituten samt Veterinär-inrättningen i Stockholm, äro i Kongl. Kammar-rätten granskade för ar 1850 med oell för år 1851 utan anmärkningar. De utvisa följande förhållanden: EBcbct. år 185©. år 1851. Balans från föregående året: Uppbörd: — D:o å Sale d:o 105,977: 103,960: 16.
Uti en hos Hedervärda Bonde-Ståndet väckt, till Stats-Ulskoltet remitterad, motion, har R i k sd a gs-fu 11 m ä g t igen Per Hansson från Wermlands Län, föreslagit, att ett anslag måtte beviljas, till inrättande af en Skola i Arvika köping, för att befrämja folkundervisningen så väl derstädes, som å landet deromkring; anförande motionären, såsom skäl till sitt förslag, att Arvika köping med 5 till 600 invånare, i anseende till en mindre gynnsam handelsrörelse och omgifvande ortens ofruktbarhet, vore serdeles fattig och ur stånd att sjelf bekosta inrättningen af en behofvet motsvarande skola, som likväl vore nödvändig, för alt äfven i denna del af landet folkupplysningen skall vinna framgång. Sedan Stats-Utskottet sammanlrädt med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, för frågans gemensamma behandling, hafva Utskotten tagit densamma i öfvervägande; men, enär Utskotten, uti det redan afgifna Betänkandet om folkundervisningen, yttrat sig i frågan om inrättandet af nya folkskolor, samt Utskotten anse, alt, om motionärens afsigt varit, att Ar - Stalssami Allm. Besv.- och Ekon.-Ulskottcns Vllåt anele, N.-o 43- 3 vika köping erhölle en lärdomsskola, sådant icke är af behofvet påkalladt, då hålle Gymnasium och högre lärdoms-skola finnas i Carlstad, och hvilka för Arvikas invånare äro desto lättare att tillgå, som emellan dessa håda ställen en liflig och obehindrad comuuinication eger rum; så få Utskotten, af dessa skäl, hemställa, att hvad af motionären härutinnan blifvit föreslaget, icke mätte till någon serskild åtgärd föranleda. Stockholm den 21 September i84o. Ant. till Exp. Utsk. den 22 September, kl. 1 e. m. Utlåtande, 1 anledning af väckt fråga, att Säterier, äfvensom rå- och rörs-hemman, mätte deltaga i Fjerdingsmans aflöning.