Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om h o n också blott var tjänarinna i hemmet, hade dock alla bemött henne s o m en m e d l e m af familjen, just för den vänskap, s o m rådde emellan flickorna, o c h annorlunda kunde väl Anni ej tänka sig sin framtid, hon, som redan g e n o m sin b ö r d hade sitt bestämda kall. Tänk o m h o n ändå hade jämfört deras framtidsutsikter, o m hon nu velat vara i Gärdas ställe? Nej, det är omöjligt, huru kunde det k o m m a i fråga? Sedan A n n i upptogs af Falks, hade det ju varit så bestämdt, och allt hade hittills gått så bra, o c h Anni borde ju vara tacksam för den uppfostran h o n fått. Men tänk, o m saken ändå vore så? E m o t denna tanke strider Gärda s o m m o t ett spöke, o c h den förjagar sömnen ur hennes ögon. Rikstel. — Kontor: II A. VestraTrädgårdsg. — Allm. IDUN 48 1898 emot sig från andra soffhörnet. Slutligen blir Gärda rädd, o c h m e d en suck af lättnad ser h o n de andra passagerarna vakna, då k o n d u k t ö r e n släcker gasen. Nattliga skräckbilder o c h oroliga föreställningar vika. Allt skall n o g vara s o m förr, då Gärda återvänder h e m. Snart lämnar också A n n i detta s k y d d a n d e h e m, ty lifvet därute lockar, dess brusande hvita vå- gor sjunga så frestande melodier. Lusten därefter står ej att kväfva, o c h följd af fosterföräldrarnes välsignelser, s o m en kär vän begråten af Gärda, träder A n n i öfver h e m m e t s tröskel ut i vida villande världen. Stackars vilsna få- gel, hvar skall du finna ett fäste? Ömt emottages h o n af nära släktingar vid stationen, o c h i föräldrarnes ställe vaka de öfver hennes studier o c h nöjen under terminen. Detta ger hennes utseende något högburet, aristokratiskt, o c h hennes sydländska skönhet framstår än mer.
Kopparbergs d:o Gefleborgs d:o Wester-Norrlands d:o Westerbottens d:o Norrbottens d:o Östergötlands d:o Jönköpings d:0 Kronobergs d:o Calmar d:o Jemtlands d:o Jordbrukare Bergsbruksidkare Handtverkare Embets - och Tjenstemän. utom Bonde-Ståndet. inom Bonde-Ståndet. utom Bonde-Ståndet. inom Bonde-Ståndet. Fabriksidkare. Handlande. och andre Borgare. Ecklesiastike. Militäre. Civile. Diverse. Summa. Antal lån. Antal lån. Antal lån. Antal lån. Antal lån. Banko-Utskottets Berättelse JVs' 40. 13 Inkomsterna af utlåningen från Statslåne-fonden under år 1862 hafva utgjorts af: Då härifrån afdragas utgifterna: Tillsammans R:mt 199,419: 94. pä det sätt redovisas: att den 22 December nästlidet år till Rikets Ständers Bank levererats R:mt 200,119: 94. deraf den 29 i samma månad, till utbetalande af beviljade särskilda arfvoden åter anordnats 700; — Runt 199,419: 94. Summan af utestående räntefordringar mot afgifna särskilda förbindelser, som vid 1861 års slut utgjorde 1,497 R:dr 78 öre, har fortfarande balanserats med enahanda belopp. Vid 1861 års slut voro af denna fond på lagsökning beroende 14 län å Runt 81,093: 29. och hafva under nästlidet år till Ombudsmännens åtgärd öfverlemnats 13 stycken lån å 117,100: — Summa 27 lån å Runt 198,193: 29. Häraf äro under samma tid inbetaide 18 stycken län å 94,900: — samt i afräkning å ett lån indrifne 13,710: 23. 108,610: 23. så att lagsökningsbalansen den 31 sistlidne
Man hade nemligen i 17 Kap. Handels-balken gifvit förmånsrätt iör lån på bilbref eller bodmeri, för lemnadt förlag till bergsbruk eller andra sådana verk, — till och med för vexelfordringar; och på denna bana hade man mer och mer framgått, då man, allt efter sorn den ena eller andra näringen skolat i privilegiiväg uppmuntras, stadgat förmånsrätter för hvarjehanda förlag, såsom till fabrikanter, till manufakturister i allmänhet, till arbetare i Eskilstuna frislad, till fiskare i Nordsjön o. s. v. — stadganden, dem man sökt i tillämpningen utsträcka vida längre än författuingarnes ordalydelse Numera, fortsätter Lagberedningen, borde rättigheten att gifva underpant i lös egendom icke rimligen kunna betraktas såsom ett privilegium för vissa näringsidkare. Tiden hade hunnit så långt, att denna rättighet måste ega rum antingen för alla. eller för ingen. Bland de näriDgar, som hittills ej varit gynnade, vore jordbruket; det behöfde ej heller lagstiftarens gunst för att trifvas; men det behöfde — lika med alla andra näringar och arbetsföretag — rättvisa. Yore det nu rätt, att den, som drefve bergsbruk, fabrik, manufakturverk eller annan sådan rörelse, finge bereda sig kredit genom underpant af lös egendom, så måste det ock vara rätt, att en jordbrukare eller den. som delade hans yrke, flage på lika sätt förskaffa sig den kredit han tarfvade för sin rörelse och sitt arbets företag. En sådan kredit kunde visserligen missbrukas — men umbäras kunde den ej. Tidens allmänna behof af en utväg att gifva säkerhet i lös egendom för den, sorn ej hade någon annan att erbjuda, men icke kunde undvara egendomens besittning, hade här i landet så påtagligen uppenbarat sin tillvaro, att man, i brist af annan Lag-Utskottets Betänkande N:o 51. 7 form för underpant, funnit sig föranlåten att tillgripa den minst utbildade af alla förmer för pantsättuing, dea så till sägande klumpigaste af alla, den nemligen att förkläda panträtten i ett köp. Det vore denna förklädning, som gjort de ällmänt öfverklagade lösöreköpen så förhatliga.
Justerades trenne ProtocollsUtdrag, innehållande Ridderskapets och Adelns i plenum den 3o sistledne September fattade beslut. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 10 om aftonen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Den i O c t ob e r f. m. 33 Fredagen den 2 October 1829. Plenum klockan g Förmiddagen. Fortsattes pröfningen af StatsUtskoltets cj mindre den 16 sistlidne April under N:o i32 afgifne, och den 7 derpåföljde Maji e. m. på bordet Jagde, Betänkande, angående regleringen af utgifterne under RiksStatens Tredje Hufvudtitel, än ock under N:o 23g meddeldte, och den 29 sistlidne Augusti f. m. på bordet lagde, Utlåtande, öfver de vid berörde Betänkande gjorde anmärkningar. GeneralAdjutants-Expedi t ion en. 2 Momentet. Anslaget till Adjutanters arfvoden> Ved och Ljus > samt Skrifmaterialier m. m. Uppå derom af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställd proposition, blef detta Moment af Ridderskapet och Adeln bifallit. 4 Punkten. IngenieurCorpsen. Grefve Horns Claes Fredrik: Frågan om GeneralQvurtermästarelönens afförande från IngenieurCorpsens Stat, är redan afgjord. Hvad åter angår de i öfrigt före 44 H. 3 34 Den u Octo ber f. m. slagne löneförböjningarne för IngenieurCorpsenj så, eauru någon tillökning i UnderConducteuT Ji nes löner möjligen af billigheten påfordras, tror jag dock, att man mera bör afse nödvändigheten att ej bevilja ytterligare anslag; och jag afstyrker derföre all löneförhöjning äfven i denna del. Visserligen böra de vetenskapliga MilitärCorpserne bättre lönas; men det kan ej ske förr, än den stående indeldta Armeen blifvit förminskad, hvilket är högst angeläget.
Disconten, och di säkerhet blifvit ställd, har lånet beviljats utan afseende på huru stor del af Discontens tillgångar förut på samma ort varit utlånte. Denna frihet skulle nu upphöra och hvad föreskrifter man än vill gifva, skall det lätt kunna hända, att i något District behofvet blir större än lånetillgångarne. Häraf har jag, vid granskning af de anmärkningar, som i BiksStånden blifvit gjorde, stadgat inin öfvertygelse derom, att någon fördelning af DiscontCreditivet ej bör komma i fråga, förr än densamma af nödvändigheten påkallas, det ▼ill såga, förr än det 5r bestämdt utredt, att iGS 'Bemco-Utsftottets Betänlahdeti. liela summan icke räcker till för de Tjårisökan» de i alla Confoiren, utan att brist kemmer att uppstå: i hvilket fall en fördelning måste ega xum för att kunna bestämma huru mycket vid' hvardera Corn o-i re t vidare kan utlånas. — Mits. sförslag är således : 1:0 Att någon fördelning af iBancoDiscontens Greditiv emellan de särskilde Råne. Contoiren nu ej må ega turn, utan att de Ian*. sorn af JDirectionerne vid hvarje Contoir beviljas , må utgå intilldess annorlunda a£: -Banco!?ulimägtige förordnas. 2:0 Att om af de inkommande Rapporterne finnes, att utlåningen vid samtelige Gon» toirerj uppgår till omkring 7,300,000 R:dtj den återstående summan af Creditivet fördelas emella^ Contoiren, så att BancoDiscontenr uti Stockholm erhåller till utlåning jdelar, Gdtheborgs Gontoiret fdelär och Malmö Gontoiret J-del af hvad således till utlåning återstår; hvarom nödige föreskrifter af BancoFullmägtij ge meddelas. 3:0 Att i fall, sedan hela
Emedlertid tvingas en dylik Undsättnings-Inrättning, som den ifrågavarande, på dessa sätt, ur sitt verk - Riksens Ständers liga förhållande. Staten uppträder genom den samma i dessa delar, som Handels-, och Näringsidkare, och upphör således att skydda dessa den enskilda omsorgens tillhöriga heter, i samma stund den blifvit deras med., täflare, Ifrån dessa nu visade felaktiga grunder för en dylik Styrelses verksamhet, hvarom är fråga,'utgår ytterligare åtskillige skadlige verkningar, hvaruppå uppmärksamheten torde bqra fästas, Genom ett brådstörtadt användande af Inrättningens fonder, medtagas de inom korrt tid, och Styrelsen förlorar derigenom icke allenast alla medel att bidraga tili Spannmålsprisens bibehållande, i ett, med Sädesproducentens, och det allmännas nytta lämpligt förhållande, utan åstadkommer, derigenom, det alldeles motsatta, under svåra år uppbringa prisen till ett skadligt högt värde, och under ymniga, nedsätta dem till ett skadligt lågt, Detta sednare, ehuru ej hufvudsakligen hörande till Inrättningens ändamål, torde likväl förtjena afseende, då man eftersinr.ar, att Jordbrukaren, sorn troligen är den högst beskattade, efter hans förmögenhet, är synbarast och således beqvämäst att beskatta, ej bör b er öfv as den billiga behållning af en mödoshm och vamskelig näringsgren, hvarförutan lian ej kan fortsätta detta vigtiga yrke eiler deraf aflemna den gärd till Staten, sorn denne påräknat, Om Spannmåls-import är den enskilde Handlanden tillåten, under samma tid Ma - Revisorers Berättelse, 875 gäzins-Directionen Spannmål importerar, bor deraf följa, att ett öfverdrifvet qvantum Säd inkommer i Landet, Då nu utan tvifvel kan antagas, att den förres handelsoperationer i detta afseende varit mindre betungande än den sednares, följer också deraf, att den en» skilde Handlanden kan med vinst afyttra sin Spannmål lill lägre pris, än Magazins» Direclionen.
Jiildur Andersson, [1361] född Sundeman, 12 Klara Norra Kyrkogata 12 A B r o b y Praktiska Hushållsskola GUSTAF HOLMBLOM " K A P P F - A B R K I erbjuder unga, bildade flickor ett angenämt hem i förening med nyttig verksamhet. Läroämnen i matlagning, med hvad till dess beredning hör, väfnad och alla slags handarbeten. Kursen, ettårig, räknas från 1 juli till den 15 december och från 15 jan. till den 1 juni. Fri läkarevård och fria bad. Pris 75 kr. pr månad. Prospekt sändes på begäran af Fru Elisabeth Gadd, född Schartau, adress Broby. Eeferenser: Prosten A. Lund, Hjersås; Generalskan Sjökrona, Kristianstad; Fru Hilda Ehrenborg, Hessleholm; Fru Anna Ståhle, Helsingborg; Fru Clara Ljungqvist, Jönköping; Eektorskan Sigrid Neuman, Ystad; Fru V. Gustafsson, Malmö och Kyrkoherde H. Lindqvist, Broby. [1993] I [[1352] Ännu finnas några fä p e r m a r kvar till I d u n 1 8 8 9, dels i rödt och guld, dels i blått och guld. Priset är endast 1 kr. n som torde insändas i förskott l medels postanvisning eller i sparmärken Skodon. svenska och välgjorda för herrar, damer och barn. Stort urval af För ' Tofflor, Balskor. Beställningar oeh reparationer utföras skyndsamt. — Moderata priser. Heclt bemötande. Idun Stockholm. N:r 16 (226) Prenumerationspris pr år: Idun m e d Modetidning och kolorerade planscher kr. I d u n m. p l. Byrå: Klara v. Kyrkogata 7, 2 tr, (Aftonbladets nya hus.) P r e n u m e r. Redaktör och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Träffas å b y r å n k l. Allm. Telef.
Afsalu af några Inrättningens åbyggnader, belägna på en Skara stad tillhörig, Lundins Tå benämnd, plats, bar skett med Eders Kongl. Maj:ts tillåtelse, meddelad genom nådig skrifvelse till Direktionen den 7 April 1845; och de anmärkta utgifterna hafva tillkommit genom åtgärder för befordrandet af eLt, genom Eders Kongl. Maj:ts nådiga Bref den 10 Juli 1840, bifallet ägo-utbyte. Med djupaste vördnad, nit och trohet framhärda, Storma ktigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. M a j: t s underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, W. A. Dorchimont. J. A. Dutsch. SLara, af Veterinär-Inrättningen, den 13 Januari 1848. N. E, Modin. — 324 Kongl. Öfver-Intendents-Embetets underdåniga Utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkning^ vid bemälte Embetes räkenskaper för åren 1844 och 1845. Underdånigste Memorial! Till underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts nådiga remiss den 2 sistlidne December, hvarigenom det blifvit Öfver-IntendentsEmbetet anbefaldt att inkomma med utlåtande i anledning af här hos återföljande transumt utaf Rikets Ständers Revisorers år 1847 afgifna Berättelse om samma år verkställd granskning af Stats-verkets samt andra allmänna fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under åren 1844 och 1845, får Öfver-Intendents-Embetet nu i underdånighet yttra sig öfver den enda i samma transumt förekommande punkt, som synes påkalla någon förklaring.
Om aftnarna sammanträffade han med dem på Humlegårds-theatern, der han och Kexél, såsom författare af de mest omtyckta bland de pjeser som gåfvos der, hade fritt tillträde. – Vid instiftningen af Sällskapet Par Bricole, på 1770-talet, var han Kexéls medhjelpare. Ensam stiftade han föröfrigt ett ordens-sällskap, som var rentaf vittert: det kallades ”Grekerne”. Detta samfunds skrifter, förvarade hos åtskilliga personer och efter dessas död förskingrade, voro, när Stjernstolpe skref sitt företal, alldeles förkomna. Sällskapet Par Bricole qvarlefde deremot i ett blomstrande skick; och åt detta sällskap har Stjernstolpe tillegnat samlingen af Hallmans arbeten. Öfverlefvande både Bellman och Kexél, dog han, i sin födelsestad, den 23 April 1800. ”Det är skönt”, säges vidare i samma företal, ”att kunna tala känslans allvarliga språk till hjertat; men ögonblick måste väl finnas här i lifvet, då man ej försakar glädjen och munterheten, i trots af ett surmulet tidehvarf. Hvarje författare, som uppmanar dertill, har väl också sin förtjenst; och i detta afseende äger Hallman rättvisa anspråk, att ej blifva förgäten”. De komiska arbeten, genom hvilka han bestyrkt dessa anspråk, äro till största delen dramatiska; och i allmänhet af tvåfaldig art; nämligen dels Parodier, dels rena Burlesker. Med ”rena” beteckna vi här sådana, som äro till sin composition fullt sjelfständiga; ehuru föröfrigt, hvad andan och tonen beträffar, båda slagen äro lika burleska. Parodierna åter utgöra motsvarigheter till några i hans tid frejdade operor och andra skådespel, hvilka således föranledt deras tillvarelse och i viss måtto bestämt den. Enda undantaget är ”Corporal Ölbom”, der han parodierat en Elegi af Creutz.
Vid pröfning af detta ärende hafva Rikets Ständer genom inhemtade upplysningar vunnit bekräftelse på de uppgifne förhållandena i afseende på svårighet för rätts-sökande, särdeles i vissa delar af länet, att inom föreskrifven tid i Hofrätten fullfölja besvär, samt följaktligen ansett en förändrad tidsbestämmelse härutinnan vara af bchofvet påkallad, hvarvid den föreslagna bestämmelsen synts destomera billig och lämplig, som en lika beskaffad redan finnes för serskilda landsorter, hvilka ej äro mera aflägsna ifrån vederbörande Hofrätt än större delen af ifrågavarande län. Dessa orter ega emedlertid icke allenast en längre lid för besvär, utan äfven för fullföljd af vademål, och en utsträckning i förra fallet synes jemväl böra förenas med en dylik i det sednare. Väl har någon förändring, angående tiden för fullföljd af vädjade saker icke uttryckligen blifvit yrkad, och den redan derför bestämda tid torde jemväl utan synnerlig olägenhet kunna iakttagas; men dä lagen, i afseende å besvärs fullföljd, blott i allmänhet föreskrifvit, alt sådant bör ske inom hälften af den tid, hvarinom vademål skola fullföljas, fordrar enhet i lagstiftningen, att någon afvikelse i denna del ej göres för nu ifrågaställde fall. Rikets Ständer hafva alltså, för sin del, beslutat, det skola 1: ste och 2:dra mom. i 9:de § af 25 kap. Rättegångs-balken, sådana de lyda i Kongl. Förordningen den 18 April 1849, erhålla följande förändrade lydelse: I de saker, som genom laga vad gå till Svea Hofrätt ifrån Häradsrätt i Upland, Södermanland, Westmanland, Nerike och Gestrikland, ingifve käranden sin inlaga innan klockan 12 på den Fyrationde dagen, den oräknad, då Häradsrättens dom föll, eller bafve sitt vad förlorat; från Häradsrätt i Kopparbergs län, Wermland, Helsingland, Jemtland, Herjeådalen, Medelpad och Ångermanland, på den Sextionde dagen. Hvilket Rikets Ständer få i underdånighet anmäla, framhärdande etc.
Hon vill ej verlden skall veta, att den, hon skänkt sitt hela lif, förbittrar och mördar det. Hon är glad, så länge hon tror, att endast hon känner hans fel, medan hela verlden anser honom högsinnad och stor. Derför vårdar hon med samma ömtålighet sin olyckas långa skiften, som sin lyckas korta dag. Men att inför andra skymfas, och detta ifrån tronens höjd, synlig för hela verlden Erik! det var för mycket! Det var rysligt! Bort! bort härifrån! (tager af sig kronan och lägger bort den) Man räknar perlorna i kronans guld, men icke tårarna, som gjutas derinunder! (löser af sig manteln) Bort gyllne bojor! jag är ej fånge mer! (hofjungfruarne nalkas) Det fins väl någon plats i Nordens riken, der Nordens Drottning kan hvila sitt hufvud, och der hon döende får bedja för de folk, hon inte kunnat lyckliggöra! (sjunker i de omkringstående hofjungfruarnas armar.) _______ TREDJE AKTEN. Sven Ulfsons stuga. Tvenne dörrar på fonden, af hvilka den ena bär utåt och den andra, som är öppen, till en mindre kammare, på hvars väggar flera omgångar Daldrägter hänga jemte spjut och yxor. Emellan dörrarne en kökshylla, försedd med blankskurade pannor och tallrickar af koppar och tenn samt nederst med träbunkar. På venster från åskådaren en spis med gryta på elden och en spinnrock bredvid, samt närmare fonden en sängställning i 2:ne afdelningar ofvanpå hvarandra. På höger närmast fonden en väfstol. Närmare avantscenen ett blåmåladt skåp med rödmålade figurer på. Närmast taket tvärs öfver teatern käppar med påträdda brödkakor. FÖRSTA SCENEN. SVEN ULFSON (sittande midt på golfvet, sysselsatt att laga strängen på en pilbåge). MÄRTHA (framför spinnråcken spinnande, men understundom makande under elden och lyftande på grytlocket). KARIN (i väfstoln). ULF (liggande på öfversta sängställningen).
M. sanctionerar det på bordet hvilande förslag till grundlagsförändring rör:de protocollens tryckning. Föredrogos ånyo -och remitterades till StatsUtsk. K. M:s den i4 dennes f. m. på bordet lagda nåd. propositioner: 1:0 angtde ökade tillgångar för Manufactur-discont-fondens utlåningar; 2:0 ang:de tillökning i det för belåning af Svensk ull anvista creditiv, samt om nedsättning af räntan derå; 3:o aug:de bidrag af allmänna medel till Strömsholms canaloch slussverks ombyggnad. Till BancoUtsk. remitterades K. M:s den i4 dennes f. m. på bordet lagda nåd. propositioner: ilo ang:de sökt creditivrätt i R. St:s Bank för Stock holms stads Drätsel-commission; 2:0 angrde rättighet för Directionen af arméens pen sionscassa till ett räntebärande creditiv i R. St:s Bank. Remitterades till LagUtsk. K. M:s den i4 dennes f. m. på bordet lagda nåd. skrifvelse, angzde communaloch municipal-styrelser. Då nu ånyo föredrogos LagUtsk:s den i4 dennes f. m. på bordet lagda utlåtanden: N;o 1, i anledn. af Riksd.fullm. Magnus Pehrssons från Wermlands län memor., om ändring i föreskrifterna ang:de nämndemäns befrielse från skjutsskyldighet; och N:o 3, i anledn. af väckt motion om föreskrifters meddelande i afseende på kolmåttens beskaffenhet; ansåg R. o. Ad., sorn biföll ofvannämnda tvänne utlåt:n, de deruti omförmälda motioner höra under Allm. Besvärsoch Ekon.- Utsk:s pröfning. Vid förnyad föredragning, biföll R. o. Ad. LagUtskls den 14 denues f. m. på bordet lagda mern. N:o 4> om al^- voden för ökad cancelli-personal. 452 Den 20 Mars e. ra.
Sedan detta skett, sammankallar Konungen den Norrske Stats-Ministern och de Norrska Stats-Råderne, tillika med de Svenska, till ett utomordentligt Stats-Råd, och förelägger dem ej mindre de grunder och omständigheter, som vid detta tillfälle böra komma i öfvervägande, än Norrska Regeringens förklaring om detta Rikes tillstånd, jemte en dylik Berättelse om Sveriges. Öfver dessa föremål infordrar Konungen deras Betänkande, hvilket de, hvar för sig, skola till Protocollet afgifva, vid den ansvarighet, Grundlagen bestämmer. Der - 798 Riksdagen 1815. efter äge Konungen rätt att fatta och utföra det beslut, Han anser för Staten gagneligast». 38 § i Norrska Grundlagen lyder: »Så väl den Norrske Stats-Ministern som de tvänne Stats-Råderne, hvilka åtfölja Konungen, håfve säte och öfverläggningsstämma i Svenska Stats-Rådet, när ämnen der förehafvas, hvilka angå bägge Rikena. I dylika mål bör tillika den i Norrige varande Regeringens Betänkande inhemtas, så vida de ej fordra ett så hastigt afgörande, att tiden sådant icke medgifver». Då Riksens Ständer till alla delar medgifvit dessa stadganden, hafva de, till bibehållande af jemlikhet i rättigheter, funnit nödigt att i sammanhang härmed måtte stadgas: Att, då inför Konungen i det Norrska Stats-Rådet, enär och ehvar det är samladt, ämnen förehafvas, som angå båda Rikena, trenne Ledamöter af det Svenska StatsRådet der äfven må hafva säte och stämma. Riksens Ständer hafva öfverenskommit om följande i afseende på 39, 40, 41, 42 och 43 §§ i den Norrska Grundlagen, så lydande: 39 §. Dör Konungen, medan Thronföljaren ännu är omyndig, skall Norrska och Svenska Stats-Rådet genast sammanträda, för att gemensamt utfärda kallelse till Storting i Norrige och Riksdag i Sverige. 40 §.
Deremot tillhandahålles presten ett passande boningshus med nödige uthus och jord till en husbehofslrädgård. De tillägg, som församlingen utöfver hvad boställsjorden kan inbringa, mäste göra, utgå lill och med år 1860 efter oförmedlade hemmantalet, men derefter fördelas de på församlingshoerne, efter hvad hvarje medlem betalar i bevillning till Kronan. 4:o Ehuru det bör stå församlingarne frill alt sjelfva debitera och verkställa uppbörden för prestlönerna, så, och då detta endast med många svårigheter låter verkställa sig, skall det åligga Häradsskrifvare» och Kronofogden att, om församlingen det önskar, sådant förrätta. 3:o Olof Johansson från Stockholms Län, som, lika med nästföregående motionär, anser en förändring i presterskapets aflöning af Le hofvet på - Alinia Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, IV.-o teg. kallad, har, till ernående al detta ändamål, föreslagit ungefär enahanda åtgärder, nemligen: Alla prestboslällen och hemman, anslagne till lönevillkorens förbättrande, böra, genom Kronans försorg, till dea högstbjudande utarrenderas, på samma sätt, som nu sker med lägre miiitioe-boställen. Presten uppbär arrendet samt erhåller dessutom af arrendatorn åtskillige förnödenheter, jemte disposition af boningshuset saint öfrige lill mangården hörande hus m. m.; hvaremot öfrige till församlingen hörande ladugårdshus af Kronan inlösas efter värde, derest de kunna anses behötliga för gårdi 11; men i annat fall bör församlingen dem på annat sätt föryttra, åled corn ministers-boställena bör på enahanda sätt förhållas, med den skilnad, att boningshuset skall af arrendatorn utvändigt underhållas till tak och väggar, men presten ansvara för alla inre reparationer m. rn.