Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ingenting borde emellertid ligga den till medelåldern hunna kvinnan mera om hjärtat an att hålla sin kropp spiinstig och frisk. Något aftagande i, andliga förmögenlieter vilja vi ej kannas vid vid uppnådda 40 år, man borde med lika mycken bestämdhet kunna afvisa h v a j e antydan om ett nedgående i kroppslig styrka och elasticitet. Och &amp; n viktigare ställer sig bibehållande af denna jamnvjkt mellan kropp och sjal, då man betänker, att det är den delen af manniskosläktet, som uppnått medelåldern, hvilken är den egentliga kulturbäraren. Det är den till mognad hunna mannen och kvinnan, som föder ideerna, som handla och verkar. Ungdomen är fröet, hos hvilket alla möjligheter, alla krafter ligga inneslutna, medelåldern är den fullmogna skorden, den redan till utveckling komna kraften. Hvad oss kvinnor beträffar ar det ju först sedan vi passerat de första ungdomsåren, vi erhålla full handlingskraft och handlingsfrihet att verka för man.sklighetens väl. Det borde således oss angeläget vara, långt mer an hvad nu ar fallet, att göra oss fysiskt så val som andligt rustade för denna höga uppgift. Den lilla trupp behjärtade kvinnor, som gjort det till sitt inål att visa sina systrar huru genom lampliga kroppsöfningar i viss mån årens harjande frainfart k m hajdas, är själf den basta illustration till den ide, de vilja främja. Man ser bland dem visserligen en hel, del yngre kvinnor, men de flesta ha redan. de första ungdomsåren bakom sig, utan att man kan marka det minsta aftagande i lem~narnas smidighet och kroppens vigör. Att detta är fallet med gymnaster af facket är kanske ej tillräckligt öfvertygande, men hos den lilla kår af frivilliga, som gymnastikföreningen P kallat under f anorna D, kan man konstatera samma f örhållande. Just emedan jag förutsedt, att jag här skulle stöta på det största motståndet, har jag börjat med att frainbAlla friskgymnastikens nytta och stora fördelar för kvinnor af medelåldern, men naturligt är, att för den kvinliga ungdomen, som skali fostras till mödrar för ett kommande släkte, ställer sig frågan ännu viktigare.
Maj:ts nådiga Proposition af den 27 sistlidne Januari, i anledning af väckt fråga om ändring af den för Westerbottens och Norrbottens län, gällande skattläggningsmethod. S. D. Herr vice Talmannen Schwan uppläste ett Memorial, så lydande: ”Då jag anser, att den uti Siats-Utskottets nu inkomna Memorial N:o 51, afhandlade lånefrågan är ett ämne af så stor och ingripande vigt på landets så väl nuvarande, som blifvande finansiela ställning, att detsamma förtjenar blifva föremål för en gemensam och allmännare öfverläggning inför Rikets Ständer, så får jag, med stöd af 46 § 2 mom. Riksdagsordningen, härmed väcka det vördsamma förslag, att Borgare-Ståndet, för sin del, måtte besluta, det frågan om sättet för låns upptagande må blifva föremål för gemensam öfverläggning; och, om detta mitt förslag vinner Borgare-Ståndets bifall, hemställes, att de öfriga Stånden må till deltagande deruti inbjudas. J. G. Schwan.” Prot.-Vtd.rag 225 Borgare-Ståndet biföll, för sin del, den gjorda framställningen, att Irågan om sältet för ofvannämnda låns upplagande må blifva föremål för Riks-Slåndens gemensamma öfverläggningar; och beslöts derjemte vördsam och vänlig inbjudning till de öfriga Riks-Stånden, att i detta Borgare-Ståndets beslut sig förena. Frän Uederv. Bonde-Ståndet.
Afven i detta ämne synes således lagen, i dess varande skick, ej sakna god grund. c) När ett stort byelag, som häfda t sin åker i ensäde eller ock med trädning hvartan nat år, undergår enskiftesutbrytning och många eller få af dess delägare afflytta från deras tomter, för att bosättas på de aflägsnare delarna af byns område; måste de först och främst, på egen och qvarboende grannars bekostnad (med undantag af de bidrag, staten lemnar). företaga nyodlingar af så stor vidd, att byns gamla åker ej kan derunder vidmakthållas. Nyodlingarne kunna icke genast gifva en afkastning, som svarar emot den, man förlorar på denna gamla åker, hvilken ej heller med fördel kan igenläggas till äng, i brist på gödning, hvaraf så mycket på nyodlingarna måste användas, i fall dessa skola kunna bringas till fruktbarhet så skyndsamt, som den hastigt förestående flyttningen fordrar. I allmänhet måste derföre den öfverflödiga gamla åkern endast lemnäs ohäfdad. Man väljer dertill den, som längst saknat gödning, emedan man ej kan umbära någon annan. Den igenlagda åkern blir liggande i ett sådant tillstånd, att föga någon skörd l^an deraf hämtas. I dylik öfvergifven åker består imedlertid för det mesta all den ersättning,- sora qvarboende byemännen erhålla för uppoffringen af de ängar eller betesmarker, hvilka åt de utflyttande afträdas, och för de kostnader, som på dessas bosättning och de utbrutna ägornas uppodlande användas. Innan utflyttningen kan ske, måste nya bostaden vara färdig, hvartill hörer uppförande af åbyggnad och stängsel, utdikningar, brunnsgräfning och allt, hvad som fordras att bereda möjlighet till bosättning. Medan allt detta verkställes, måste utflyttarens gamla hus qvarstå, — 23 — eller ock grannarne lida inqvartering af hans hushåll. I förra fallet blifva de gamla husen onyttiga — i det sednare måste troligen grannarne mer än ett år underkastas ett besvär, som lagen kanhända ej påtänkt, men som blir icke dess mindre kännbart.
Resolutionerne af den rgtde Augusti 1714, den 28:de Junii 17441 §. 37., den i2Ue December 1734 §, 32. och den 6:te April 1747, gifne uppl serskildte Besvär af Borgerskap och Allmoge, innehålla, i afseende å Christianstads, Carlscrona och Carlshamns Städer, samt att den» ne uppbörd controlleras och redovises:. hos Kongl. Krigs-Col!egium, som på 1770- och 1780-talen funnit för Kongl. Majit och Kronan förmånligast att genom Entrepenad - Auctioner på vissa år upplåta den samma åt den mästbjudandeoch liar Kongl. Majit, uppå Bonde-Ståndets vid sista Urtima Riksdagen i underdånighet gjorde ■ansökning om upphäfvande af denne Tulltägt, genom Nådig Resolution den 9 Januarii 1816, förklarat, det Kongl.. Majit funne samma Vedintägt i flere afseenden mindre lämplig och för Allmogen besvärlig, men att den, såsom grundad. på författningar och gammal häfd, icke vore som Lagstridig att anse, utan såsom en inkomst, hvarmed behofvet af vedbrand i Kronans fästningar till betydlig del fylles, hvarföre, och då densamma, dels genom på längre tid afslutade Contrakter, sorn icke kunna häfvas, blifvit till enskildte personer öfverlåten, dels ock, hvad Landscrona och Christianstad beträffade, såsom understöd i Commendanternes I_,önings-vilkor dem tillagd emot förbindelse, att ständigt til handahålla ved och äfven lysning för Corps de Garden, Vakter och Arrestrum, samt inga andra medel voro att tillgå lill bestridande af de omkostnader och ersättningar, Kronan 796 Stäts-Utsiottcts Betiuikanden. genom upphäfvandet af Tulfyeds-intägten. skalle komma att vidkännas; kunde Kong;.
I de fall 56, 57, 58 och 59 omförmäla, eller om resan eljest slutar å annan ort, än der sjöfolket blifvit förhyrdt, är rederiet förbundet att bekosta Svenskt sjöfolks underhåll och resa till förhyringsorten, der ej tjenst å annat, till samma eller närbelägen ort bestämdt, fartyg erhållas kan, då det åligger rederiet att bekosta sjöfolkets resa från detta fartygs bestämmelseort till förhyringsorten. Ej vare dock någon af besättningen skyldig att å annat fartyg emottaga tjenst i annan egenskap eller på andra vilkor, än de, under hvilka han blifvit förhyrd. Å Svenska fartyg skall, till sådant antal och emot sådan betalning, som af Konungen bestämmes, einottagas sjöfolk, hvars hemsändande det åligger konsulerne alt besörja. Samma förbindelse ege ock rum i anseende till Norskt sjöfolk, så länge en motsvarande bestämmelse är i Norge gällande. 16 § 61- DS tjenstgöring börjar, ege sjöman rätt att i förskott bekomma, der han månadsvis förhyrd är, en månads hyra eller, om han är förhyrd för resa, fjerdedelen af hyran. På den ort, der lasten till större delen eller helt och hållet lossas, njute sjöman lika belopp af sin hyra, såvida det är förtjent. § 62. Ej må någon af besättningen, som å segelfärdigt fartyg i tjenst är, för gäld bysättas, ej heller hvad han till beklädnad eller tjenstens behof ombord fört i mät gå. Har han eljest egendom ombord, som, utan alt fartygets resa fördröjes, åtkomroas kan; den må till gäldens betalning användas. § 63. Utan befälhafvarens tillstånd må ej någon af besättningen för egen eller andras räkning taga ombord varor. Sker det, beta le den felande den högsta frakt, som i afseglingsorten erlägges för dylika varor å sådan resa, som den fartyget företaga skall. § 64.
Jag blef inte sparad något. Å, Annie, Annie! H ELENA . A NNIE . (Helena gör en rörelse). Du behöfver inte försvara dig. inte ens säker på att hans kärlek är besvarad. Han också du det vill jag inte ha reda på det är Om du medvetet eller omedvetet anat detta om ju detsamma, hufvudsaken är, att du nu vet det och att jag vet, att du vet det. (Det ringer. Annie reser gå! Jag vill inte, att han skall se, att jag gråtit tro, att något förefallit oss emellan. H ELENA . sig hastigt upp). Det är Erik som kommer. Låt mig Det är inte han. Det var inte hans ringning. K AMMARJUNGFRUN (kommer in och Ett paket från bokhandlaren till fru grefvinnan. Det är bra, lägg det där! (Kammarjungfrun går. H ELENA . lämnar Helena en bok). Efter en paus). Du har drömt allt det där. Det kan aldrig ha gått till på det viset. A NNIE . kanske först till klarhet den där natten, och nu försöker han Hvarför har han inte varit här sedan dess? Han kom Hvad har du sagt till honom? Jag har ingenting sagt. Jag har inte låtit honom H ELENA . A NNIE . A NNIE . H ELENA . märka att jag var vaken att jag hörde. Hur har du kunnat? långsamt). Det är som om en eldsvåda härjat hemmet och endast lämnat de kala murarne kvar. Man vågar inte tala, knappast göra en rörelse, så att de H ELENA . Å, Helena, man kan allt, allt. (Drömmande och ej skola störta samman öfver en själf och barnen. Men om du ingentig sagt till honom, så anar han ju inte att du att jag vet, och då kan ju allt vara som förr. A NNIE . Kan det, Helena? Är du så säker på dig själf? H ELENA (tiger). Jag har tänkt dessa dagar, att om jag bara får A NNIE (hastigt). andrum, får hjälp, åtminstone inte hindras, så kan det ju vara en möjlighet att jag kan bygga upp något af spillrorna om inte lycka, så (Hon brister i gråt).
Stat bestädda gaget, men af serffildte skäl blifwit för de Hemmawarande Gardister förhöjt till -r fl. dageligen utom deras gage och Spannemal, pröfwe Wi i Nader skäligt förordna, art sedan f. d. Gardes-Regementerne till Fot blifwit satte pä lika aflöning och Traktamente med annat wärfwadl manskap, den halfwa skiklingen som de i förenamde afftenee yittilö mera njutit, äfwen bär rszo Den z Julli. fran och med bör/an af nästkommande manad indragaS, äfwen som de Traktamenten efter Rese-Reglementct, hwilka Wi under oswanberörde dag i Nader tillagdt hcmmawarande Befäl och Betjening wid f. d. Gardes-Regementerna till Fot, bära för samma tid upphöra, för alla dem deraf, som icke werkelig tjenstgöring inom Garnizonen bestrida; och hwad widare angar de Z90 Riksd-, svin a Extra Stat hittils warit uppförde för Barnhuset wid LifGardet til! Fot, sa wilje Wi framdeles i Nader förordna huru dermed förhallas ma. 9:0. Utaf de pä f. d. Gardes-NegementernaS Stater uppförde 21 Hautboister, hwilkas Löner wid innehafwarnes afgång ofelbart böra indragas, hafwe Wi tillåtit, att 6 st. tillhörande f. d. Swensta Gärdet, ma med bibehållande af deras Löner och Deklädningspenningar rill Leende algäng placeras pa von E ngel brech ten sta wärfwade Regementet; afwen som akt a:ne wid namn Blankenburg och Lindbeg med enahanda wilkor till tjenstgöring wid Hennes Maj:t Drottningens LiftRegemenle mä insattas; wiljande Wi framdeles meddela Eder Wart Nådiga beslut, rörande de öfrige Hautboisterncs tjenstgöring. 10:0.
Men strängare kontroller kunna ej utöfvas utan tillökning i tjenstemanna-personalen, ty förhållandet inom alla penningeverk är icke såsom här, inom Riddarhuset, och ett annat af Gr. Gyldenstolpe omtaladt verk, der det finnes (i Direktörer, hvilka kunna sins emellan fördela tillsynen öfver kassaförvaltaren, titan en särskild kontrollant, med särskild aflöning, måste anställas. Men äfven örn nian anställde en sådan särskild kontrollant, så hade man ändock ej full säkerhet för medlen, och, såsom bevis häruppå, ber jag att fä åberopa ett exempel, just från den landsort, der Frih. Tersmeden är bosatt. Der upkom en stor balans, som tillskyndade Staten betydlig förlust. Hvar och en, som har erfarenhet af allt det bekymmer och trassel, som balanser förorsaka, bör icke söka att borttaga något af det, som är stadgadt för att förekomma balansers inträffande. Jag har, genom mitt ledamotskap i ett förvaltande verk, fått tillfälle att bedöma obehaget af att emhetsverket för en lång lid störes i sin vanliga verksamhet för handläggningen af sådana invecklade och tidsödande göromål sorn balanser. Tager man detta i betraktande och tillika besinnar att den allmänhet, hvars möda man vill bespara, vanligtvis icke behöfver vända sig till de ifrågavande verken, så framt deri ej behöfver hos deni uptaga - lån; så synes det mig, att man borde i främsta rummet se på dessa verks nytta och fördel och öfverlemna ät deni rättigheten att fastställa de kontroller, som kunna finnas ändamålsenliga. För öfrigt anser jag, att Hrr v. Hartmansdorff och Printzensköld sä fullständigt ådagalagt vådan och olägenheten af den ifrågasatta förändringen, att jag endast behöfver mig med dem förena och afstyrka bifall till förslaget. Gr. Gyldenstolpe: Jag ber att få besvara den sisle värde talarens yttrande, att den ifrågasatta förändringen skulle föranleda till ett större antal balanser än hittils varit fallet. Såsom en hvar torde känna, är förhållandet i landsorten, likasom i Stockholm, sådant, att balanser någongång inträffa, i trots af det nuvar:de redovisningssättet.
3 Att material förslag efter ofvan anförde ritning, skulle nästkommande predikodag i sockenstugan af bemälde Hemming Nilssons inlemnas, för att sedan af sockenskrifwarne på hvardera socken fördelas efter de grunder, som inom orten följas ifråga om kyrkobyggnad, samt slutligen 4 Att timmer till skolhuset, enligt angifvit material förslag, skulle antingen denna höst, eller tidigt nästkommande vår, af hvar och en som vederbör huggas, för att, efter en sommars torkning, blifva i och för ofvansagde ändamål mera gagneligt och varaktigt, äfvensom att torkade bräder borde för skolhusets säkrare inredning under arrendetiden, anskaffas. År och dag som ofvan, P. Staaff Pastor Den 15:de november s. år, å allmän sockenstämma i Rödön uppläst och justeradt. Intyga å församlingens vägnar: Erik Pehrsson i Nygården, Erik Nilsson i Tomte, Nils Jonsson i Bjerte, Jonas Nilsson i Faxelfven. Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 94–95, ÖLA. Protocoll hållet vid allmän sockenstämma i Rödön den 12:te september 1847. S.D. Sammanträdde Rödöns socknemän och ordentligt befullmäktigade från Nässkott, näml. Nils Carlsson från Kingsta, bonden Nils Nilsson i Öhne, och bonden Peter Pehrsson Smedsåsen, för att tillika med folkskolestyrelsen utse någon tjenlig interims skolmästare till dess någon examinerad anmält sig, och äfvensom att öfverenskomma om huru lönen för den samma kommer att utgå, antingen med contanter eller in natura. 1:o Wid framställd fråga om hvilken interims skolmästare skulle, tills en 3:dje ansökningstid blifvit i tidningarna utsatt antagas; så ifrågasatte några af församlingens ledamöter huruvida ej pastors adjuncten O. A. Staaff kunde börja med att sätta skolan i ordning, hvilket han åtog sig, och om ej någon anmälte sig vid 3:dje ansökningstiden, så ville han förestå densamma högst ett år. 2:o
Enligt hvad de om Statsbidrags beviljande för denna jernvägs-anläggning af Herr Ehrenborg, Richard och Prosten C. D. Arosenius väckta särskilda motioner innehålla, hade, från längre tid tillbaka, ansetts behöfligt att erhålla en lättare och hastigare kommunikation mellan städerna Lindesberg och Arboga, än den nuvarande 4 mil långa landsvägen* å hvilken bergslagernas produkter måste med betydliga kostnader och svårigheter fortskaffas, innan de vid sistnämnde stad kunde till aflastnings-orterna vid Mälaren utskeppas. Redan för 10 år sedan hade fråga väckts och undersökningar anställts samt kostnadsförslag upprättats för sjöarne Rossvalens och Väringens förening genom en kanal; men i anseende till åtskilliga mellankomna hinder, hade verkställigheten af förslaget härom uppskjutits. Då numera, till följd af Rikets sednast församlade Ständers derom meddelade beslut, anläggningen af en jern-stambana mellan Köping och Hult påbörjats, hade inom bergslagerna en liflig önskan uppstått, att genom en från denna bana lill dem utgående jernväg erhålla den för afsättningen af deras produkter behöfliga och länge saknade lättare kommunikation, helst afståndet mellan Köping-Hult-banans nordligaste krökning, vid egendomen Frövi, (norr om sjön Väringen) och staden Lindesberg (söder om sjön Rossvalen), genom hvilken stad alla bergseflekterna från såväl Lindesbergs som Nya Kopparbergets och en del af Ramsbergs bergsiager nedföras, endast utgjorde omkring iV-i mil. Denna ort, eller trakten kring sjön Rossvalen och Lindes-sjön, var således en föreningspunkt och genomfart för alla de omgifvande bergslagerna; och den komme att i sådan egenskap vinna en tilltagande betydenhet, i den mån kommunikationerna med landet norr om Rossvalen förbättrades genom der dels redan företagna, dels förberedda, anläggningarne af jernvägar för hästkraft, saint båtleder. Det vore följaktligen af ännu större vigt, att en lätt och oafbruten förbindelse åstadkommes mellan Lindesberg och Köping-Hult-banan.
KARL. om igen lofvat mig sysslan. »Jag vet» sade han »att häradshöfding Lesser är en man af heder, med starka rättsprinciper sådant är att värdera.» FARBROR GÖRAN. Stockholm för att rådgöra med dig angående en Ja, min käre Karl, jag har just kommit upp till Ja, tant, helt visst! Presidenten har i dag rättsangelägenhet, som ligger mig nära om hjärtat. En af mina barndomsvänner har mist sin son en god, men svag ung man och det är en hel härfva af trassliga, invecklade förhållanden KARL. Låt höra, onkel! FARBROR GÖRAN. Ja, det är en sorglig historia. MAJORSKAN (reser sig). (Nickar.) Kommer strax tillbaka. (Hon går ut i matsalen.) Åh, vänta då lite. Jag vill så gärna höra på. 51 ANNA. vara en tid på Bärgås och hjälpa farbror. KARL. Nej, hvad säger du. ANNA. med. Och så önskar farbror, att jag också skulle följa FARBROR GÖRAN. verar din fästmö på några veckor? KARL. jag hemma, så fick hon inte resa. Nej, visst inte, då jag själf är borta, men vore FARBROR GÖRAN. Såå, du tänker bli en sådan despot. KARL. inte själf, om jag vore hemma, och FARBROR GÖRAN. Och så vill du inte sakna henne, tänker jag. KARL (skrattar). Onkel vet inte, hur kär hon är mig. Nå ja, det nekar jag inte till! (Kysser Annas hand.) FARBROR GÖRAN. Jo, jo kan nog förstå det. Despot! Åh, långt därifrån, men Anna ville nog Ja, Karl, du har ju ingenting emot, att jag enleNå, Karl, det är nu beslutadt, att Viktor skall 52 MAJORSKAN (kommer tillbaka, åtmed vin, frukter m. m.) Nu ska' vi ha lite förfriskningar att muntra oss följd af Mari, som bär en bricka med. (Hon slår i glasen.) Var så god, bäste svåger! Karl, Anna, var så god! En skål för barnens Göran.) lycka!
" Knappt hafva sådana qvinnor, kla,gar skaldeii Jiivenalis, tagit plats vid ett midLIagsbord, förrän de börja ett 24 estetiskt samtal om Virgilius och Honierus och diskutera deras ömsesidiga företräden, så utan uppehåll brusar deras ordflöde, att ingen annan kommer till orden, det är som sloge man på metallbäcken och bjällror. Lika olidligt är det när de duka fram sin lärdom i öfrigt, komma fram med citat ur längesedan förgätna böcker, hvilka deras män icke känna, och när de studerat den gramatikaliska läroboken, för att rätta sina väninnors uttryck och rida upp på de fel, som männen begå. Det är, så slutar han, icke nödvändigt, att en qvinna har hela konversationslexikonet i hufvudet, och det kan mycket väl gå för sig, att en bok innehåller något, som hon icke begriper. ’ ’ Qvingor f ‘ unnos äfven, som egnade sig åt författareverksamhet. At somliga af dem skänker samtiden ett rikt lof. Det lilla af de qvinliga författarnes arbeten, som åt oss bevarats, är af obetydligt värde. Qvinliga författare vor0 tidtals väl sedda vid det kejserliga hofvet. När kejsar Hadrianus och hans gemål Sabina år 130 besökte Egypten, befunno sig i deras följe tvänne damer, som i Memnonsstoden läto prydligt inmejsla verser de författat. Öfver den ena af dessa damer restes en staty i Rom och i dennas inskrift skildras hon som utmärkt i hvarje dygd, i sedesamhet och vishet. Större betydelse synes böra tilldelas de qvinnor, som på grund af rik begåfning och odlad smals. blefvo medelpunkten i en krets af litterära personer. Hedern af en sådan ställning tillkommer, bland andra, kejsarinnan Julia Domna, Septimii Severi gemål. I de religiösa rörelser, som under kejsartiden genomgingo det romerska riket, togo qvinnor en ganska liflig del. När kristendomen började predikas i Rom, vann den tidigt bekännarinnor äfven inom de högsta kretsarna. Undersökningarna i Roms katakomber hafva lemnat fullgiltiga vittnesbörd derom.
Skånska RoteringsCommissionen bestod, utom en af Kongl. Maj:t utnämnd Ordförande, af tvenne af Kongl. Maj:t utnämnde Possessionater i Provincen.en Officer af Regementet i orten och LandsKamererarne eller tvänne andra, inom orten vistande, i Kammarverket skicklige Personer, af fyra valda Ledamöter bland P10vincens Innevånare, som för hvarje Härad ombyttes, och således kunde bevaka, att de Roteskyldige icke blefvo obilligt behandlade. Skåne är icke roteradt efter Hemmantalet, utan efter behållna Inkomsten af hvarje Hemman och Lägenhet. Denna inkomst har Commissionen uträknat efter Jordägarnes egna uppgifter som blifvit jemkade, enligt af Commissionens ombytlige Ledamöter och de Roteskyldiges Grannar meddelte upplysningar, och öfver dessa Uträkningars belopp har blott en enda Jordägare inom Skåne sig besvärat, i anled - Den g Januarii. 435 ning af hvilka Besvär Kongl. Majit äfven i Nåder anbefallt en förnyad undersökning om dess Egendoms beskaffenhet. Commissionen har antagit en årlig behållen Inkomst af omkring 8o3 R:dr Banco, såsom det belopp, hvaraf en ständig Soldat i Skåne borde underhållas. Om således en Egendom, bestående af 20 hela Hemman, håller 10 Soldater, så följer deraf att samma Egendom bör lemna en årlig behållen Inkomst af 8000 R:dr Banco, och är ägaren dessutom ovillkorligen berättigad, att af dessa 10 Nummer hafva tvenne väcante, och endast betala 6 Tunnor Spanncmål för hvardera årligen. E11 värd Ledamot har yttrat, att en femtedel i Roteringen skall vara förminskad, på sådant sätt, heter det i Konungens Proposition, att den, som hållit 5 Soldater, skulle hädanefter blott hålla 4, och så i proportion för den, som har mindre andelar i Rotehållet, så attén och hvar skulle njuta en femtedels minskning.
I anledneng af srägan on>. allmänna sammankomstens gillighet, ehuru Banquens sullmägtig more fränivarande, sedan han likivät bliimik behörigen underrättad, meddel e Herr Commerce R abet VkeAe. lin elt i betta ämne u i B.uquen hällik prolo oil, som uplästes ; hmarjemre H rr Co mmerce Rabel lillkännagaf, att, sevan han btifwit underrättad derom, att extra allmänna sammankomster flere gängor i är törefallit, utan att Barqnens su,mäg!ig dertill blifivik kallad, ansäg Herr Commerce-Rådet för sin styldighet, atk derom till V.mquens Herrar sullmagtigö anmälan gör-a. 6.0 Kong'. Maj:t nådiga ffrismelse till Götha Cm»al Direction den 12 Fcbruarii I8t2. s r r - r s s « » Härnäst hasme wi lämnat Wär nådiga upmarkjamhet äl ber i uaderbaniahet anmälte sörhällandett art fullmägtige i Riksens Ständers Banque genom protocolls-uidrag as den n Febr. ststl. är förklarat, a t BanqueuS ombud ej borde saknas wid något as Esra >ammanlräd n, ehuru I medelst elt förut falkad, beflut aasen Eoer uti Ldra öfwerläggningar och ä gärder icte hindrade, vm ock deri ä Banquens magnar ustedde Directeuren sedan han tidigt b ifwtt kallad, ej mar wid sammanträdet tillstädes. hwaröswerJ Wart nådiga afgörande begärt till alla mederbörauocs efterrättelse.