Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag hade lofvat det i förrgår när hon bad mig derom och jag hörde hur hon hostade. Men efteråt förargade det mig att jag gjort det. Hon har icke längre till mig än jag till henne. — Jag hade sofvit eländigt på natten; – vridit mig mellan sömnlöshet och onda drömmar. Min fars natur, som gång på gång reser sig inne i mig med nästan obetvinglig makt och i vexlande former, nästan skrämmer mig. Den gör det emedan den förekommer mig som någonting främmande, den strider emot min mors nyktra, kalla förnuft. Och viljan, som jag tror på; viljan, som är min religion – kan den då icke hålla stånd. Det är slöseridjefvulen som jag strider med, den samma satan, som gjorde den kraftige, friske mannen till en nedbruten ruin. Har jag icke kämpat med dem en efter en, alla dessa naturmakter, som ligga mig i blodet! – kämpat och förlorat, kämpat och vunnit – men aldrig ro, aldrig stillestånd! Jag är dödstrött, jag tycker att jag vill sjunka tillhopa som en trasa, och ändå – samma kamp, osynlig, förbittrad. Har jag inte känt deras klor om min strupe, från den svartvingade morddjefvulen till denna lumpna lilla sat-krympling! – Men ännu tror jag på viljan och förnuftet; ännu vill jag bita tänderna samman och slås med det som fins utom och inom mig Lefve friheten! Lefve den fria viljan! Quand même. Tämj slöseriet. – Jag höll på att skicka ett kort att jag icke kunde komma på uppvaktningen hos fru Agrell. Men så var det så lumpet. Det var en sådan småsak om jag gick eller ej. Och så kilade jag i väg. Man förde mig in i pensionatets salong. Fru Agrell var hos fröken Alberg. Hon kom strax. Bad mig taga hatten af medan jag talade; den gaf något så mörkt åt mina ögon. Jag vet inte hur, det låg något så bräckligt öfver henne; jag måste le som åt ett barns infall, och så tog jag hatten af. Det var om Lundegård hon ville tala. Jag trodde det var sedlighetsteorierna hon hade på hjertat. Nej bevars. Såhär mellan fyra ögon var hon liberal.
919 lunna åberopas såsom skäl till flen föreslagna tjenstens inrättande, då LandsSecreterarne, mera än de fleste andre Tjenstemän i samma förhållande, äro genom de ansenliga extra inkomster, som för Corn mun i ca tioner, Expeditionslösen ni. in. dem tillflyta, i tillfälle att antaga, mot särskilt betalning, så många personer till enskilt biträde, som dessa Expeditioners utskrifvande brafver 3 andre anledningar förekomma att i denna del taga förslaget under närmare öfvervägande. Det har synts Utskottet, som fordrade den allmänna och enskilda säkerheten, att de vigtiga frågor, son/ vid LandshöfdingeEmbetena afgöras, aldrig fingo till slutlig och hufvudsaklig handläggning ofverlemnas åt personer, sorn icke äro i Rikets tjenst anställda, till kunskaper och skicklighet bepröfvade och för deras åtgärder vederbörligen ansvarige. Idkväl är vid nuvarande sakernas ordning, då LandsSecreteraren är vid Länets Cantzli den ende ofFentlige Tjensteman, ofta oundgängligt, att nyssnämnde obehöriga förhållande inträffar, och det åtmindstone hvarje gång som LandsSecreteraren af sjukdom eller Embetsresor, de der icke sällan påkomma, hindras att sjelf sin tjenstebefattning utöfva. Hans närmaste man är då en LandsCanlzlist, hvilken, ehuru ägande ett ringa biningsanslag af 66 Rd. å Stat, icke aestomindre är att anse endast som Secreterarens enskilde skrifvare, emedan han hvarken är med fullmagtj försedd, eller äger befordringsrätt, eller, lika med andra Tjenstemän, är i och för sitt antagande un - Serskildta Utskottets Betankanden. derkastad några prof till utrönande af skicklighet eller kunskap. Emedlertid inträffar merändels, då t. ex.
Fyra nya Justitie-råd å 8,000 Ridr, än ock till arfvoden lör fyra tillförordnade Revisions-Sekreterare med 4,500 Ridr för hvardera och för två tillförordnade Protokolls-Sekreterare med 3,500 Ridr för hvardera, äfvensom lill bestridande af de tillökade Kanslistoch Kopistgöromålen med 11,200 Ridr och till arfvoden, å 500 Ridr, för en Vaktmästare vid Högsta Domstolen samt en vid Justilie-Revisions-Expeditionen; och har derföre E. K. Majit af Rikets Ständer äskat ett årligt anslag af 69,200 Ridr, att utgå enligt ofvauberörda fördelning, under innevarande år från och med månaden näst efter den, under hvilken stadga angående Högsta Domstolens tjenstgöring på två afdelningar komme all utfärdas och vidare intill slutet af nästa slatsreglerings-period. Vid öfvervägande af denna nådiga framställning, hafva Rikets Ständer, som, efter antagande af det grundlags-stadgande, hvilket gjort förstärkning af Högsta Domsto - Expeditions-Utskottets Färsing lill underd. Skrifvelse N:o i28. 395 len möjlig, äfven godkänt E. K. Maj: ts uti ofvanom förmälda nådiga Proposition intagna förslag till stadga angående samma Domstols tjenstgöring på två afdelningar, enligt hvilken ledamöternas antal skulle ökas lill sexton, funnit häraf vara en nödvändig följd att jemväl anvisa medel till de i anledning af den nja organisationen behöfliga löner och arfvoden; hvadan, och då emot E. K.
— N:o 47, i anledning af väckt motion om förändrad klassifikation af städerna i riket: B. II. 234, 255, A. 255. — N:o 48, i anledning af väckt motion, rörande sättet för kasserade beklädnadsoch utrednings-persedlars försäljning för Kronans räkning: B. 11. 234, 255, 310, A. 310. — N:o 49, i anledning af väckta motioner om ändringar i nu gällande föreskrifter rörande underhåll af allmänna vägar: B. II. 234, 255, 310, A. 310. — N:o 50, i anledning af väckt motion om ändring i Kongl. Reglementet för Telegraf-verket, den 2 Augusti 1856: B. II. 234, 255, 310, A. 310; U. III, 45, 85, A. 85. — N:o 51, i anledning af vackt motion om ändring i gällande föreskrifter, rörande skyldighet för ångfartyg att taga lots, äfvensom i lots-taxan: B. II. 234, 255, 310, A. 313. — N:o 52, i anledning af vackt motion, dels om ansvars-be stämmelser för underlåtenhet att nattetid å fartyg, som ligger till ankars, hafva lanterna, dels om styrning och manövrering till undvikande af ombordläggning, m. m.: B. II. 234, 255, 313, A. 315. — N:o 53, i anledning af vackt motion om ändring i Kongl. Kungörelsen den 18 Mars 1843, i fråga om ersättning åt särskildt tillförordnad domare för syn å militie-boställen: B. II. 272, 316, 353, A. 353, E. 463. — N:o 54, i anledning af väckt motion om en ny lag rörande vatten-rätten: B. II. 272, 316, 353, A. 360; E. lil. 58.
Majit tillika öfvcrlemnade till Rikets Ständers bepröfvande, om icke, enär, i afseende ä behofvet af rotehjelp för flera svaga rotar, ett lika förhållande för Calmar som för Kronobergs län inträffade, det jemväl vore billigt och lämpligt, att enahanda understöd, som för det sistnämnda af dessa län kunde komma att anslås, äfven måtte tillgodokomma och bestämmas för alla sådana inom Calmar län befintliga rotar, som åtnjöte kontant bidrag af Staten, i hvilket fall, efter lika beräkningsgrund, som ofvan blifvit uppgifven, och då, jemlikt 1693 års indelningsverk, för 29 rotenummer sammanlagda kontanta beloppet af rotehjelpen inom samma län utgjorde 41 daler 5 öre 8 penningar, för detta behof 13 tunnor 23^:dels kappar spanmål konime att erfordras. Denna nådiga framställning blef af Rikets Ständer bifallen med förklarande, att, i anseende till hemmanens aflägsenhet från kronomagasin och svårigheten för rotehållarne att derifrån afhemta spanmålen, hvilken för de mindre hemmansdelarne utgjorde ett sä ringa belopp, att värdet deraf knappast motsvarade transportkostnaden, denna rotehjelp borde antingen direkte från landtränterierna i de nämnda länen kontant utbetalas efter länens markegångspris, dock utan beräkning af försel - 4 Allm. Besv.- och Ekon.-TJtskottets Betänkande N:o 61. lön, eller oek, derest Kongl. Maj:ts Befallningshafvande så lämpligt funne, af kronofogden i orten varda mottagen för att vid ordinarie uppbördsstämmorna vederbörande emellan fördelas.
Walet kill Bancofullmägtige företogs klockan Zr och slutades klockan Z til r, och blefwo derkU utsedde: Grefwe OMendorZ, )okanz Kammarherre^ som erhäuU rostet Den 27 Julli. 4os Zerr ^alkenderZ, welker Lottkrisä, Kammarjunkare, röster 128 Zerr LaZerbrinZ, Larl, Stars-Secreterare , Zerr Landt-Marskalken betygade för Ridderffapet och Adeln stn erkänsta för dek honom wisade fortsatta förtroende, och försäkrade om fikt bemödande att wid alla tillfällen detsamma upfylla. Walet kill Fullmägnge i Riksgälds - Contoiret slutades klockan ^ till 2, och befunnos hafwa blifwit dertill u^edve: Friherre Ichrsmesten, krestric, vice President m. m. som erhällit röster - i?z Herr 8vecienliserna, Lric Hiomas, Direckeur , - , n<. Herr Lilverstolpe, Lars, Major - io8 Walet kill Revisorer öfwer Stats-, Bancooch Riksgäldswerken stukades inemot z, dä följan» de befunnos hafwa blifwit dertill utsedde: Grefwe 6^llLnl>or§, polian Denning,Lagman 46 Friherre De Leer, Larl, Ryttmästare 102 Friherre kock, kekr HofMarftalk 46 Herr L^llenkrook, Loran. Major 75 Herr von Lcklieät, Lilas, Ofw. Lieutenant 65 Herr von Ltockenliröm, Lars, Brukä-Patron -87 Högloft. Ridderstaper och Adeln ätstiljdeS klockan Z. Dt tupra. Lilveriiolps. O lisda - 4^6 Den'29 Iulir Onsdagen den 29 Julö. Plenum klockan i om middagen. Uplästes och godkändes följande underdåniga jkrifwelser till Kongl. Maj:t: 1:0. Om förändring i landtmäteri taxan. 2:0.
1 anledning häraf får Utskottet anföra, att, enligt dess åsigt, kronans anspråk på ersättning för de förluster, som genom uppbörds-tjenstemännens förvållande inträffat, icke böra efterskänkas i annat fall, än att antingen all tillgång till dylik ersättning bevisligen saknas, i hvilken händelse det tillkommer vederbörande embetsmyndighet att, efter behörig pröfning, förordna om fordrings-beloppets afskrifning, eller ock sådana ömmande omständigheter förekomma, att ett strängt fullföljande af i och för sig giltiga rättsanspråk kunde anses stridande mot billighetens fordringar. I öfverenstämmelse härmed hafva ock Rikets Ständer, vid flera föregående tillfällen, i anledning af derom gjorda framställningar och då giltiga skäl blifvit anförda, furinit godt befria tjenstemän vid uppbördsverket från dem ådömd ersättnings—skyIdighet för iråkade balanser; Och, beträffande den i sådant hänseende nu väckta framställning, anser Utskottet väl alt de af motionären uppgifna förhållanden tilläfventyrs kunde hos Rikets Ständer förtjena afseende om de blifvit behörigen styrkte; men då sådant icke skett och Utskottet följaktligen ej kan bedöma hvarken beskaffenheten af de tjenstefel, hvarigenom kronofogden Öhboms balans tillkommit, eller huruvida omständigheterna i öfrigt påkalla en sådan eftergift af kronans rätt lill förmån för bemälde kronofogde, som nu blifvit ifrågaställd, finnér Utskottet sig sakna anledning att å denna motion tillstyrk^ JRikets Ständers bifall. Stockholm den 19 Februari 1857, STOCKH*«, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, 1837. Siats-Utskottets Utlåtande N:o 37. I N:o 37. Ank. till Exp.-Utsk. d. 24 Febr. 1857, kl. 11 f. m. Utlåtande, i fråga om ytterligare anslag för statens Agronomer. (u. A.) Sedan, uti underdånigt memorial af den 14 sistlidne Juni, Landlbruks-akademien fästat Kongl. Maj:ts
Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad., i anseende till den redan långt framskridna tiden, behagade till nästa plenum upskjuta pröfningen af de öfriga uti Const.UtsIcs förevar:de Mern. anmälde hvilande förslag till grundlags-lörändring; hvilket bifölls. Anmäldes och lades på bbrdet nedannämnde från Utslcn inkomne Utlåt, och Mern.; nemi. från Lag Utskottet v N:o 5, i anledn. af verkställd granskning af R. Stms Just.- Ombudsmans embets-förvaltning från sednaste till innevar:de Riksmötes början; Den 17 December. 685 RiddarhusUlskollel: N:o 3, ang:de Hr Brakels motion om utseende af R. o. Ad:s Elektorer samfäldt in pleno; och N:o 4, ang:de Hr Brakels motion om Hemliga Utsk:s väljande genom direkta val. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 12 på natten. In fidem protocolli. Albert Munck. Onsdagen den 17 December 1856. Plenum kl. 10 f. m. Just. pieni-prot. för d. 29 sisth Nov. f. och e. m. Enär Frih. af Ugglas, Curt Guslaf, under gårdagen blifvit i nåder utnämnd till SlatsRåd, samt till följd deraf, jemlikt 41 § Kiksd.Ordmn samt 18 § Riddarb.Ordnm, uphört att vara ledamot af Const.Utsk., samt Elektor, anmodade Hr Gr. o. Landtm, dels Hrr Elektorer att sammanträda för att i st. f. Frih. af Ugglas utse en ledamot i nämnde Utskott, dels Hrr Bänkmän att sammanträda till val af en Elektor i bemälde Friherres ställe. Fortsattes pröfningen af de i Const.UtsIcs Mern.
Höghet genom öppet Bref och Päbud af den i4.ds i samma Mänad sammankallat Riksens Ständer, til ett allmänt Riksmöte i Stockholm den i sta Maj, til följe hwaraf Riksdagens öpnande ä sistnämde dag genom Rckshärolden blef pä öfligt sätt kungjordt, och Hans Kongl. Höghet Hertigen, tils widare Riksföreståndaren behagade förmiddagen, efter flutad Kåpört, til Landtmarskalk utnämna LenLrsl-lVlLjoren, Landshöfdingen öfwer Calmars Län, och Lommenäeuren med Stora Korset af Kongl. Swärds Orden, Högwälborne Herr Friherre stticllael ^.nkarsvärä, som, sedan han Landtmarskalkseden aflagt och Stafwen af Hans Kongl. Höghets hand emottagit, begaf sig, beledsagad af de Line äldste Grefwarne, En af Rikets Herrar, Riddaren och Lommeuäeuren af Kongl. Maj ts Orden, Herr Grefwe tVlaZnus Lreäric Lralre och Afwer-Hof-Stallmästaren, Ofwer-^cljutLliwn och ^lajoren, Herr Grefwe Lustaf l^e^venkaupt, til Riddarhuset, hwarest Herk Laron och Landtmarskalken genast fogade anstalt om begynnelsen med anteckningen af Ridderffapets ochAdelnsHerrarLedamöter til följandedagen kl. g förmiddagen, hwilken dä börjades: och fortfors sedermera dermed förmiddagarne den3:djs 4 Den 5 Maj och 4:de Maj, hwarefter Högloft. Ridderffapet och Adeln forsta gängen in Ll^uo sammanträdde Fredagen den 6 Maji klockan 11 förmiddagen. Herr Larou och Landtmarskalken öpnade sammankomsten med följande Tal: Högwälborne, Wälborne Herrar, Grefwar, Friherrar, Riddare och samtclige här församlade Swea Rikes Ridderskap och' Adel!
Liksom i det enskilda ' lifvet fifängan undergräfver den sunda själfkänslan ända därhän, att man föredrar lån, vigilans och bedrägeri framför att öppet erk5bniia att man ar fattig, s i kommer ocksi fåfäingan svensken att svika den kirlek och tro han är skyldig sitt land, fastan det är svagt och litet. Ja, vi underskatta. t. o .. m. de fördelar ett litet land ' äger, de rikedomar, som med företagsamhet och arbete sverige kunde bjuda, ' bi g l ö m ~ a att f~lkiuimerären i och för sig ej behöfver ' bestämma kulturinsatsen. Perserriket med dess millioner har knappt lämnat något spår efter sig, nien de fåtaliga grekerna äras s&amp; länge europeisk civ$sation finnes. Vår fiifänga ej blott undergräfver vår fosterlandskarlek, den. visar sig också i sjalfva det uttryck, som denna känsla tager, d&amp; deii verkligen förefinnes. Vi drap alltfor ofta vaxlar p i v k a stora minnen. Vi hålla fester med skalar och tal, liksom om Sverige ej staller större kraf på sina söner och döttrar än d&amp;sa estätiska - fosterlandsstiimningar. Den sunda naturliga själfkänslm sakna vi alltför ofta. Först qär en utländning, denne m&amp; vara. aldrig s i obetydlig, behagat berömma någonting vi äga, börja vi qtt undra, om det verkligen kanske ej är i&amp; oäfvet. Dennaivhr djupt iqgrodda missaktnidg till d.et som är svenskt, förlamar viir företagsamhet, binder v i r handlingskraft. Vi måste arbeta bort detta fel, om - vi skola ä&amp; en framtid. Vira grannar, alla tre smiifolk liksom vi, &amp; ro bra, olika oss i detta fall. Ja, man kunde verkligen öpska att själfkänslan vore jämnare fördelad mellau nordens folk. Den svenska kvinnan kan ej sägas hafva öfvergifvit kvinnans mission, att arbeta för försoning och fred, då hon deltagit i försvnrsrörelsen, ty dess hufvudqfte har varit och skall alltid blifva fredens bevarande, om ock dess motståndare framkastat andra alldeles ogrundade beskyllningar.
å 4 Divisioner, men derigenom hände, att en Division Lomme att bestå af Ordförande och 5 Ledamöter, som i lottning deltogo, och de öfrige af Ordförande och 4 i lottning deltagande Ledamöter; ett förhållande som ledde till olikhet ej mindre i form än äfven i arbetsskyldighet Divisionerne Betänkande n, N:o 128. 61 emellan, och hvilket i afseende på mål som bero af lottning, mera fördröjde än befordrade sådane måls afgörande, emedan Referenterne å en Division af a Ledamöter under Sessionerne icke alltid hade nödig tid att bereda hvarje mål till föredragning, då ordningen att referera oftare träffade dem än Ledamöterne på en Division af större personal. Äfven borde anmärkas, att vid inträffande hinder af jäf eller sjukdom en eller annan Division, äfven med Presidents och Vice Presidents deltagande i målens pröfning, kunde blifva ur stånd satt, att sin Embetsförvaltning för dagen utöfva. Det antal Ledamöter, som, med afseende på goromålens obehindrade gång borde stadgas för HofRätt, eller hvar och en af dess afdelningar, borde aldrig vara mindre än 6 på en gång tjenstgörande, då behofvet oundgängligen fordrade, att den äldste af dem hvilken i egenskap af Ordförande, hade att med oafbruten uppmärksamhet följa ärendenas handläggning och vaka öfver ordningen i det hela, som till Divisionens åtgärd och omsorg hörer, hädanefter såsom hittills borde vara ifrån deltagande i lottning befriad. HofRätten hap på sådan grund till K. M:t godtfinnande i underd. hemställt, om icke till vinnande af lika och oundgängligt antal Ledamöter å hvarje af de 4 Divisioner, hvilka nu måste sättas i verksamhet, och för att, så vidt möjligt vore, befordra skyndsamhet i HofRättens ökade arbete samt förekomma, att större balancer af oafgjorda mål samlas och årligen tilltaga, K.
(Nedanstående lilla uppsats är naturligen på intet vis afsedd som något underkännande af det populära Tivoli-etablissementet, hvilket vi tvärtom af personlig erfarenhet på det varmaste rekommendera dem af våra läsarinnor, som i hufvudstaden på ett angenämt sätt vilja tillbringa en afton med harmlösa o c h omvexlande förströelser. D e n lilla kritiken, ha vi tänkt oss, kan ju möjligen ge uppslag till åtskilliga liknande försök i hemmen — alltid tankeskärpande och öfvande; miss Kennedy ' s och mr Lorentz ' prestationer bereda i hvarje fall dagligen den talrika publiken det ögonskenligaste nöje. Bed) Sjuhundrafemtio kronor utdelas i pris. Vi inbjuda härmed samtliga våra läsarinnor och läsare, en hvar som hugad vara må, alt deltaga i en stor pristäfling, den Redaktionen anordnar i afsikt alt bereda tidningens innehåll än yiterligare ölcadt intresse och gediget värde. Och ut fästa vi för denna läfling följande p~is: För den bästa och för tidningens publik följetong minst 4 O af våra vanliga textspalter utbetala vi ett mest lämpade och underhållande med ett omfång af honorar af: Femhundra (500) kronor. f errskapet har väl besökt Viktoriateatern å Djurgården, sedan den öppnades för innevarande säsong? Naturligtvis! Och herrskapet har, förstås, häpnat och grubblat värre öfver miss Kennedy ' s och mr Lorentz ' prestationer? Åtminstone har det » stått i bladen », att » hela Stockholm i dessa dagar frågar sig », huru man skall förklara de ofvannämnda artisternas konststycke. M a n lär till och med ha trott, att det beror på hypnotism. Ja, se den hypnotismen får då skull för så myckat nu för tiden! Fastän, nog kan det verkligen förefalla häpnadsväckande, famöst, pyramidalt, när man ser miss K. sitta stilla och snäll där borta på scenen med förbundna ögon samt en smula magnetiskt preparerad, och hör mr L. från andra ändan af salongen fråga henne t. ex. serienumret å en af någon åskådare förevisad sedel och hon ögonblickligen svarar rätt. Han frågar t. e x. : » Kannst du mir nun also wieder diese Zahl sägen? »
En korrespondent meddelar från Florens den upprörande underrättelsen, att den framstående sångaren Osvaldo Bottero, som vid sina gästspel i Stockholm omfattats med så varma sympatier, begått själfmord å sitt rum i hotell II Eebecchino i Florens. Anledningen till själfmordet s-äges vara sorg öfver förlusten af hustrun, den vana svenska sångerskan Georgina Sommelius, som — enligt hvad våra läsarinnor känna — efter långvarigt bröstlidande gick bort i våras. Dödens skörd. Den 15 d:s afled i Folkestone i England fru Louise Hay Norderling, född Drummond Hay. Hon var född 1813 och dotter af engelske ministern i Marocko Edward Auriol Drummond Hay, hvilken tillhörde den förnämliga släkten Drummond Hay, som 9S0 adlades af konung Kenneth I I I af Skottland. Hon blef 1838 gift med ryttmästaren vid Lifregementets dragonkår G. Ch. A. Norderling, efter hvilken hon var enka sedan 1847, Den aflidna sörjes af sonen, ryttmästaren vid Kronprinsens husarregemente Höland Mont d ' Or Norderling, och en dotter. * Damernas velocipedsporl. En kvinnlig velocipedist från Stockholm, fröken Annie Maggie Ohlson, anlände i tisdags förra veckan till Tierp kl. 7 på aftonen. K l. 9 på morgonen hade hon afiest från Stockholm. På onsdagen fortsattes färden öfver Gefle till Hamrånge gästgifvargård, då 13 mil färdats, deraf 8 mil på en för velocipedryttare nästan ofarbar nygrusad väg. Vid 1-tiden i torsdags middag framkom den raska unga damen till Söderhamn, slutpunkten för färden norrut. Fröken Ohlson, som blott sedan två månader tillbaka idkat velocipedsport, ämnar deltaga i distansridten mellan TJpsala och Gefle den 31 d:s. * Svenska död i kolera. Från Baku, där koleran under senaste veckorna skördat sina offer, ingår underrättelsen att fru Ebba Cedergren, dotter till bokföraren vid Motala verkstad Carl Kock samt gift med ingeniören Cedergren, aflidit i kolera. Nästan samtidigt afled de båda makarnes enda barn, en dotter, på 1 år och 4 månaders ålder.
1840. teus Län fdreslagne nya Länsmän må tillgodonjuta enahanda lönebelopp, som Rikets Ständer vid denna Riksdag bestämma för Länsmän i allmänhet. 18:o inslag a) till skrifmaterialier och expencer samt ved och ljus för Rikets Collegier med flera och b) till Reseoch Tractaments-penningar i civila ärenden. Denna punkt i Utlåtandet N:o 40 var bifallen, och den motsvarande punkten i Utlåtandet N:o 193, fordrade ej någon åtgärd; och 19:o Angående Pensionsrätt för visse Tjenstemän vid Landt-Staten. a) Utskottets yttrande uti Utlåtandet N:o 40, i fråga om pensioner till Lands-Secreterare, Lands-Kamererare, Landt-Räntmästare och Krono-fogdar godkändes, och b) pensioner för Härads-skrifvare bestämdes till 600 R:dr Banco, med iagttagande af hvad stadgadt är för pensionsrätt, i afseende på lefnadsoch tjenst-år. Från Heder v. Bonde-Ståndet. S. D. Sedan, till följd af Kongl. Maj:ts den 4 innevarande Augusti till Rikets Ständer aflåtna Nådiga Skrifvelse om val af ett Hemligt Utskott, Ståndet den 5 i samma månad till dess Electorer öfverlemnat alt ledamöter af Ståndet uti nämnde Utskott utse, hade Ståndets Electorer vid hållet sammanträde denna dag härtill anställt val, hvarigenom, enligt nu inlemnadt och uppläst protocoll, till ledamöter af Ståndet uti Hemliga Utskottet blifvit utsedde: Johan Jacob Rutberg från Norrbottens Län, Hans Jansson från Elfsborgs Län och Nils Pehrsson från Södermanlands Län; och skulle underrättelse härom, genom utdrag af protocollet, meddelas Expeditons-Utskottet, med anmodan att uppföra dessa ledamöter uti den underdåniga skrifvelse från Rikets Ständer, hvilken, såsom svar å förrberörde Kongl.