Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag kan således icke på något sätt finna, att antagandet af Utsk:s förslag skulle medföra några olägenheter. Det finnes äfven en annan omständighet förtjent af upmärksamhet, nemi. att, om Institutet upbure inkomsten af Alnarp, så skulle detsamma ej få qvartaliter upbära de summor som det ovilkorligen behöfver. Då Gr. Frölich för öfrigt icke yttrat sig emot saken, inskränker jag mig att begära bifall till Utsk:s förslag, sedan jag nu tror mig hafva besvarat de framställda anmärknme. Gr. Frölich: Jag måtte icke haf,va uttryckt mig nog tyd ligt, då den siste värde talaren ioke förstått mina anmärknm. Han har ytterligare sökt visa, att nuv:de Landsh:ge-lönen utgör det nämnda beloppet, och att detta skulle fortfara. Frih:n har visserligen uplyst, att det i 1837 års författn. bestämdes att Alnarp skulle utarrenderas, men han har icke iakttagit hvad jag anmärkt, nemi. att det icke är föreskrifvit att denna lönereglering skall fortfarande blifva densamma äfven efter 1862. Regleringen efter 1862 blir icke afgjord derigenom att man, säger: att Alnarp skall utarrenderas. Nu har jag hvarken sagt eller menat, att den nuv:de Landshm skulle mista något af sin lön, och det må stå Den 6 Augusti. 85 R. St:r öppet att på annat sätt öka densamma, men jag har sagt, att enl. 1837 års författn. kan denna lön icke anses gälla som spanmåls-indelning längre än till 1862. Nu är att märka, att när denna reglering först ifrågasattes, så ansågo R. St:r sig icke kunna sjelfve taga befattning med detta ärende, utan öfverlemnade det åt K. M. att reglera, och K. M. gjorde äfven detta, men blott för 30 år. Efter dessa 30 år inträder således åter R. St:rs rätt att göra ny reglering. A andra sidan Dr det fullt klart, att den nuvule
Den tryckande förlägenhet, hvari Jordbruk och Nä - Den ig Juli f. ntt ■ ringar sig nu befinna, och hvars afhjelpande var Riksdagens föremål, skall troligen ännu länge fortfara, och således också den deraf uppkomna ^utsigt för Capitalisterna alt, om de hafva sina penningar till hands, kunna på utmätningsAuctioner åtkomma Fastigheterna för 4° a 5° ProCents underpris: och denna utsigt är så lockande, att roan, så länge den fortfar, förgäfves väntar att Capitalisten skall hvar. ken utlåna sina penningar för skälig renta eller upphöra att infordra de intecknade Capitaler, hvilka icke redan äro uppsagda; det vill säga, man skall fåfängt vänta att förlägenheten afhjelpes. Om det är en i SlatsOeconomien obestridlig sanning, att i samma mån, sorn Capitalisterne antingen sjelfve ingå i Näringarna, eller lemna för skälig renta dessa penningar åt Näringsidkåren, vinna också Näringarne en större lifaktighet samt mera styrka; och om detta således ät det ändamål, som bör sökas; så måste jemväl vara upppenbart, att hvarje anstalt som lägger hinder deri, och afhåller Capitalisterna ifrån Näringarna, är ovilkorligt skadlig. Af sådan beskaffenhet och verkan är likväl ifrågavarande insättningsrättighet; och jag yrkar derföre, att om insättningsrättigheten upphör och Disconterna skola hastigt återgifva de pä 5 ProCent dit ingifna Capitaler, så skall deraf följa, att Disonterna nödgas hastigt indrifva sina *554 Deri 2g Juli f. m. fordringar, och allmänhetens förlägenhet skall deraf ökas. Jag medgifver alldeles, att om en oförsigtig brådska sattes i operationen, så skulle den, lika ined hvilken annan brådstörtande Ananceoperation sorn heldst, medföra olyckliga följder,' och äfven de jag nyss upptagit; men deremot är j.ig förvissad, att om operationen antingen förenades med andra anstalter, som underlätta densamma, eller också med en försigtig långsamhet verkställdes, så skalle följderna, långtifrån att blifva skadliga, blifva af en allmän och välgörande nytta.
I I afseende på den sednare åtgärden, för hvilken några ledamöter i Högsta Domstolen yttrat sig, möter i främsta rummet, att den svårligen kan 20 Lag-TJtskoltets Betänkande N.-o 69. vidtagas, utan alt undantag dervid göres för sådant pantsatt, lånt, legd t eller förtrodt gods, som bevisligen under denna egenskap i gäldenärens bo inkommit, och alt dessa undantag sedermera lätt nog skulle kunna leda till författningens eluderande. Men äfven oberoende häraf, anser jag närvarande tidpunkt icke vara lämplig för vidtagande af berörde åtgärd. Sedan man så allmänt både före och efter i835 års Förordning, vant sig vid att kunna genom ifrågavarande köpeafhandlingar begagna sin lösegendom såsom hjelpemedel för krediten, synes ej en tidpunkt af allmän och stor penningeförlägenhet vara passande för att helt och hållet betaga de ki edit-behöfvande denna utväg; och jag befarar derjemte, att den förra vanan tillika med det fortfarande behofvet skulle hafva större makt, än lagbudet, samt således endast tvinga till lagens kringgående på något nytt sätt. Af dessa skäl kan jag ej annat än gifva företräde åt den medelväg, som med lösöreköpens fortfarande tillåtlighet och gällande kraft, söker förena tillräckliga kontroller mot deras missbruk. På detsamma går äfven Utskottets förslag ut; men Utskottet har härvid, efter mitt omdöme, begått det stoja misstag, att Utskottet medgifvit köpeafhandlingarne laga verkan emot tredje man, ulan något offentliggörande, och sålunda lagt hela kontrollen i den efterföljande rättegången och den edgång, som dervid blifvit föreskrifven. Härigenom äro väl vådorne af diktade eller antedaterade afhandlingar sannolikt på ett tillräckligt sätt undanröjde, men äfventyret af det svek, hvarigenom samma egendom pantsattes eller försäljes till flere, äfvensom utvägarne för innehafvare!! af en betydlig, men i hemlighet graverad lösegendom, att genom skenet af en vederhäftighet, som han icke har, tillnarra sig en kredit, som lian icke förtjena!’, qvarstå oförminskade.
Vid afgifvandet af sitt yttrande öfver denna motion får Utskottet upplysa, att Kongl. Majit, uti en, med anledning af Rikets Ständers vid sistlidne riksdag gjorda underdåniga framställning i ämnet, den 4 Oktober nästlidne år aflåten Nådig skrifvelse förklarat, att Kongl. Majit väl i Nåder gillat den åsigt, dels att rikets stapelstäder i allmänhet icke fått sig tillagd rättighet att uppbära mätare-penningar för sådane varor, hvilka med vederbörandes tillåtelse lossas vid särskilda, utom stadens område belägna, men till dess tullkammar-distrikt hörande lastnings-platser, dels att från rättighet till nu ifrågavarande afgift måste anses uteslutne städerne Gefle, Norrköping, Wisby, Malmö, Landskrona och Uddevalla, hvarest, enligt särskilda Nådiga resolutioner, mätare-penningarne eller städernes andelar deri inbegripas under andra dessa städer tillflytande inkomster, äfvensom Haparanda, för hvilken stad Kongl. Majits Befallningshafvande i Norrbottens län fått sig uppdraget att reglera mätare-penningarnes beräknande, samt städerna Luleå och Piteå, uti hvilkas af Kongl. Majit fastställda taxor, upptagande specifikt de varor, som äro mätare-penningars erläggande underkastade, artikeln stenkol icke förekommer; men att Kongl. Majit likväl icke ansett sig böra besluta någon förändring af gällande stadganden. På grund af hvad sålunda förekommit och då Kongl. Majit för kort tid sedan till pröfning förehaft ifrågavarande ämne samt deröfver meddelat Nådigt yttrande, hemställer Utskottet vördsamt, alt riksdags-fullmäktigen Olaus Ericssons förevarande motion ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Slockholm den 21 Januari 1854. STOCKHOLM, f. d. Schultze^ Boktryckeri 1854. Al/ti). Hest-.- och Ekon.-Utskoltets Betänkande, i\r:o 25. 1 IN: o 25. Ank. till Exp.-Utsk. d. 29 Jan. 1854, kl. 11 f. m.
”Hyad jag för St a t s-U t s k o t te ts B etan kan den. 179 inilt och min Egendoms skydd bör erlägga, det uttages; men när jag ej åtnjutit skydd, afvises jag, då jag begär ersättning för mine derigenom uppkomna förluster,” "Äfven jag tror, att de Handlande äro få, som i denna fråga hafva bestämd rätt till ersättning; ty, ej kan Staten ersätta de förluster, som vållats genom denna industriella djerfhet, hvilken icke skyr krigsförklaringar, Bloeader, Införsel - förbud, och egna Regeringars varningar. Men, de finnas likväl troligen, ibland de ifrågavarande, om handligarne noga betragtas. Och jag tror, att då detta ej kan begäras af Riksens Ständer, barde vissa generella bestämmelser stadgas, enligt hvilka Ersättningar kunde af Domslolarne i Riket tillerkännas de lidande, som enligt desamme vore dertill berättigade. Då tiden ej medgifver mig alt så hastigt framställa ett förslag dertill, skall jag begagna tillfället, att inom Höglqfl. Ridderskapet och Adeln afgifva ett sådant”. Och skulle desse anföranden medfölja till Respective Riks-Stånden, med tillägg derjemte, att Herrar Santesson och Langenberg lill alla delar instämde uti hvad Herrar Noraeus och Vinberg yttradt; att Herr Prosten Östberg förenade sig med Herr 180 Stat s-U tskottets Betänkan den. Prosten Anjou, samt att Herr ÖfversteLieutenanten von Hajne och Riksdagsmannen Sandsten delade Herr Öfverste-Lieutnanten Hjertås äsigter af detta ämne. Stockholm som ofvan Ex Protocollo. W. KARSTRÖM. Stats-Utskottets Betänkanden. i8r Art. XIX.
Riksdag för kreditlagstiftningen, omfattande, dels Banko-, dels Lagoch Ekon.Utsk:ns befattningar; men jag har ej haft tid eller förmåga att under mitt nu varande sjuklighetstillstånd, efterse huru sig dermed förhöll. Ville man antaga, såsom motionären synes åsyfta, att särskildta Utskott skulle tillsättas för alt vara medhjelpare åt de ordinarie och öfvertaga vissa från deras allmänna befattning utbrutna göromåls behandling, så skulle det kunna leda till betänkliga följder. Likasom man nu vill från Bevilln.Utsk. skilja bränvinsbeskattningen, så kunde man vilja göra likaledes med tullbevillningen. Man kunde finna för godt att tillsätta en medhjelpare åt LagUtsk., som skötte civillagstiftningen under det att det ordinarie Utsk. finge behålla brottmålen. StatsUtsk. kunde få sig 2 ’ 20 Den 22 November. dupletter för Riksgäldsärenden och extra Statsregleringen; ja sjelfva Const.Utsk. kunde få se ett särskildt Utsk. satt vid sin sida, åt hvilket R. St. iipdroge grundlagssliftningen, medan det gamla Utsk. finge behålla Statsrådsprotms granskning, o. s. v. Genom detta förfarande skulle grundlagsstiftarens ändamål med de fasta Utsk:n förfelas och ingen så noga veta hvilket eller hvilka särskildta Utsk., som, efter vindkasten i den för tillfället rådande meningen kunde komma att tillsättas. Det synes ock tvifvelaktigt huruvida ett särskildt Utsk:s tillsättning kan i förevar:de händelse medföra det gagn, som dermed åsyftas. I alla svära tvistefrågor, och till den hörer nu bränvins-lagstiftningen, måste man vara särdeles nogräknad om laglighetens iagttagande, emedan den part, som blifver öfverröstad, eljest till barmen deröfver, lägger förtrytelsen att hafva blifvit olagligt behandlad, hvarigenom de fattade beslutens bestånd, vid en kommande Riksdag äfventyras. Det kan till och med hända, att man vid innevande' Riksdag förfelar sitt mål.
Tillförordnade Itevisions-sckreteraren, Hofrätts-Assessoren Carleson, föredrog i underdånighet note ur protokollet öfver Justitie-depärtements ärenden, hållet i Stats-Rådet den 10 innevarande månad, hvarigenom Högsta Domstolens underdåniga utlåtande blifvit infordradt öfver ett i .lustitie-departcmentet upprätladt förslag till Förordning angående ändring i gällande bestämmelser om ansvar för den, som träder till eller utsprider villfarande lära; Varande berörde förslag till Förordning detta protokoll i afskrift bilagdt. Högsta Domstolen fann ifrågavarande förslag icke föranleda till någon anmärkning. In fidem J. F. Hellman. Förslag till Förordning, angående ändring i gällande bestämmelser om ansvar för den, som träder till eller utsprider villfarande lära. Till kraft och verkan upphäfvas dels 1 Kap. 5 och 4 §§ Missgernings-Balken, 7 Kap. 4 § Ärfda-Balken och 1 Kap. 2 § Kyrko-lagen, sistnämnde lagrum, såvidt det alser annan än prest eller innefattar annan straffbestämmelse än den om embetets förlust, dels ock hvad om ansvar för villfarande lärosatsers utspridande eljest finnes stadgadt; och förordnas som följer: § * Den, som offentligen förkunnar eller till annans förledande annorledes utsprider - Kongl. Majus Nåd. Proposition N:o 38. 9 eler lärosatser, som mot den rena evangeliska läran stridande äro, straffes med böter från och med femtio till och med trehundra Riksdaler, eller fängelse från och med två månader till och med ett år; dock sker ej härigenom någon inskränkning i den frihet i religions-öfning och undervisning, som bekännare af annan lära, än den rena evangeliska, medgifven är. Varder prest beträdd med utspridande af villfarande lärosats, — derom är särskildt stadgadt. Söker någon genom bedrägliga medel, hotelser eller löften om timliga fördelar förmå annan till affall från den rena evangeliska läran, vare förfallen till böter från och med etthundra till och med trehundra Riksdaler eller fängelse från och med två månader till och med ett år.
Ekplanteringen har under de sista fem åren blifvit ökad méd 95 tunland, besådda med ekollon, uti rader, som visa sig vackra och finnes dessutom för närvarande cirka 150 tunland mark i ordning till besåning; men då ollontillgången under de sednare åren varit ovanlig knapp och erfarenheten visat att såning lyckas 8 bättre än plantering, verkställd af ovana och vårdslösa personer, sä har denna areal ännu ej kunnat besås, men hvilket vid första goda ollonår kommer att ske. Planteringar äro af förutnämnda skäl de sednare åren ej i större skala verkställde, utan hafva blott rekryteringar skett, utgörande tillsammans 16,800, planterade å de ställen der äldre ekar ej gått väl till, antingen genom maskskada eller andra olyckor. De äldre ekplanteringarne hafva under de sednare åren blifvit något hindrade i sin växt genom täta maskhärjningar och torde växtligheten ej blifva fullkomlig å de nyplanterade ekarne innan ny hjertrot hinner bilda sig, men hvarefter de med säkerhet skjuta i höjden. Deremot visa eksådderne de vackraste resultater man kan önska; årsskotten gå ofta ända till 8 qvarter och träden tilltaga med ovanlig frodighet i växt, hvilket nu tydligen synes, sedan hjelpgallringar börjat förlidne höst. Att bestämma huru många millioner ekplantor, som för närvarande finnas på Wisingsborg, låter sig ej göra, utan kan blott uppgifvas, att 693 tunland äro dels besådde, dels planterade med ek och tyckes som anläggningen i en framtid skulle blifva en af de vackraste i Europa, hvilket de till ön ankomne Tyske skogsförvaltare äfven intygat. Lärkplant ering en har under de sednare fem åren fortgått med oförminskad fart. Uti plantskolorne äro under denna tid med säkerhet uppdragne 300,000 lärkplantor, hvaraf 138,930 äro utplanterade vid Wisingsborg bland ekraderne, 13,500 försålde dels till kronoparkerne uti riket dels till private personer, och qvarfmnes resten till utplantering innevarande och nästa år.
SÖlajitS föefallningé» bafroanbe, att i Defje fall, inom roijj förelagD tiD, inforDra ocb wiD bänDlin» garne till $ongl. ^amat^ätten bifoga Den jfattjfplDigeS förvaring. 149- ^ongl. ^amar»9Utten är 6froer»©omfol i alla frågor, forn angå tillämpningen af Denna författning i anfeenbe till roerffälligbet ocb påföljD, Då någon i Dejje fall »ill öfroerflaga konungens 33efallningSbafroanDeS bejlut. §. 150. Utom b»aD båt oftpanföre faDgabt är, fall ilongl. Vantar» Stätten en» baft tillf omma: l:o Sitt t §apetingS»mål pröfroa infomne befrnär af kronäng CmbuD ef» ler jfattjfplDig, ocb i anleDning Deraf meDDela Den rättelfe, hvartill ffäl fan förefnttas. 2:o Sitt roäcfa ocb i behörig orbning pröfroa anmärfningar, forn åfpfta rättelfe i fafigb.etS»roärDering; Dels om inom något Sätt fimman af gafigbeternes taperingS»roärDe unDerfliger Den i minimi»tarifen utfatta minfa tPärDe»fumma för Sänet, Dels ocf, Dereft tpärbe å $uS i @tab blifvpit beftämDt till lägre belopp än Det, bartin Detfamma må i allmänt inbentjft $3ranDfobö»33olag mara förjafrabt, ocb 3:o
Beviljas nu icke de begårdte arfvoden för åtta nya Elever, mäste dessa ersättas genom tjenstehjon, hvilkas aflöning medförer samma kostnad, utan att någon kunskap i yrket kan (lern bibringas under eri tjenstetid, som vänligen ej i samrrianharig förtsättes längre ån ett halft år. Herr von Hohenhausen, Michaél• Jag tror för min del, hvad undervisnings-methoderi beträffar, att det genom en noggrann undersök» riing är bevist, att sexton Elever erfordras, så vida undervisningen skall fortgå med drift oell crdenteligt, ty dertill fordras Elevernes fördelning} på afdelningär. Hvad åter angår deri omständighet, att Eleverne skulle sjelfve påkosta sitt uppehälle vid Inrättningen, så torde mari fried skål kunna anmärka, att undervisningeri derstädes ibke öppnar väg .för den undervisfe; att pa ett lönande sätt inträ la i Statens tjenst; beli ganska få finna plats vid CavalleriRegemen, terne. Det yrke, som de låra, år snarare att jemföra med ett handtverk. Men lårgossen underhåller icke sig sjelf, utan försörjes under lärotiden af Mästaren. äfidarit torde ock förhållandet vara nied Den 25 Augusti e, nu 79 Veterinairelnråttningen. Jag skulle derföre vilja föreslå den föråndring, i afseende på de ifrågavarande åtta Eleverne, att det för dem begårdta anslaget beviljades intill nästkommande Riksdag, då man kunde få tillfälle att se, huruvida någre frivillige vid Inrättningen sig anmält, att ersätta de Elever, som nu af Staten underhållas. Det år för hela Landets nytta, som desse Elever uppfostras; och enär Inrättningen icke ken med fett mindre antal än sexton betjena*, synes det för det allmännas gagn nödigt, att anslå, hvad i detta afseende erfordras. Jlerr Hjéria'. jag inser visserligen riktigheten af dön anmärknings att det i och för sjuk.
Ständer finna detta förslag wara grundadt pä en lugn och noggran beräkning af de särskilda Stats krafternas naturliga overksamhet och riktning; om de finna deruti bestämd en sädan vefla krafters inbördes inskränkning, som hindra nägondera at öfwergä frän kraft til wäld; stadgade sädane wärn för Folkets samfälta och hwarje enskild Medborgares rättigheter, som listen icke mä finna sig lockad at undergräswa eller magten retad at störta; om de Den 2 Junit. ZZ9 finna denna Stats-Förfaltning ömsesidigt förutsätta vch bereda styrkan af et alliuant tänkesätt, bilda och stöda detta tänkesätt, för at sjelf deraf utbildas och stödas: om de sinna densamma ytterst syfta ul en sädan nationens allmänna Medborgerliga daning, som stall instämma i det urgamla aldrig utplanade, och outplänliga Swensta lullivillueim lynnet af manlig stolthet utan öfwermod, af frihets tänsta utan yra, af sannings-nit utan swärmcri, af redbar »verksamhet ruan stryt och ifwer: Om Riksens Ständer derjemte finna at Utstottct icke upoffrat kommande flägters frihet och säkerhet och odling ät Samhällets närwarande behof af en kraftfull styrande magt, eller at den allmänna och enskilda öfwcrtygelsen om den Furstes dygder, som först stal denna magt af et tacksamt Folk emottaga: Sä stola Utskottets Ledamöter.erkännande »villigt den ofullkomlighet, sorn »nä uptäckas i deras sä skyndsamt fullbordade arbeten, likrväl anse det hela deraf äga nägot »värde och fig hafwa upfyllt hwad Riksens Ständer med skäl kunnat af dem manta. Utskottet har sökt at bilda en Styrande Magt, »verksam morn bestämda former, med enhet i beslut och full kraft i medlen at dem utföra; En Lagstjstsnde Magt, wisligt trög til werkning, »nen fast och stark til motstånd; En Domare Magt, sjelfständig under Lagarne. men ej sjelfherrskände öfwer dem.
Herr Jön&amp; Rundbäck går ärender åt brodern; han användes som de sistnämde stadsrepresentanternas stadsbud till den grupp af herr Danielsson — Nils Pettersson — Liss Olof Larsson m. fl. hvilka hafva sina särskilda, i dubbelmening inskränkta funderingar i försvarsfrågan, men för öfrigt äro “ rena landt-mannapartister. “ Rättvisan fordrar det tillägg att herr Jöns Rundbäck synes i denna sin uppgift ådagalägga en outtröttlig energi. Det fjerde och med alla de andra tre tillhopa nästan jemnstarka, är landtmannapartiet. Detta lärer verkligen vilja lösa frågorna, så hafva trovärdiga män sagt förf., på af K. Majt. föreslagna grunder, men äfven med reduceringar och modifikationer. Nu frågas — och det är just detta som gör spörjsmå-let om de ' stora frågornas lösning i A. K. så kompliceradt — hvad vill egentligen, och huru långt i eftergifter mot landt-mannapartiets yrkande på modifikationer skall den mindre gruppen af centerpartiet kunna antagas gå? Ställer den sig månne på värnepligts-rättshafveri-intransigent grund eller är den så pass genomträngd af den nuvarande situationens allvar att den i fråga om en slutlig sammanjemkning låter talavid sig, ifall regeringen vid det sista slutliga afgörandet skulle besluta sig för detsamma? Vidare frågas: icke huru stor är, ty detta torde den näppeligen sjelf kunna uppgifva, utan huru stor blir gruppen Danielsson — Liss Olof Larsson när det verkligen gäller att fatta ett beslut? Må mail ihågkomma att landtmanna-partiets stora kärna blott behöfver ett plus af c: a 30 å 35 röster från de nämda trenne grupperna för att utgöra gif-ven majoritet. Ytterligare frågas: huru många torde, före afgörandet, mindretalet af Centern lyckas få öfver till sig af dennes flertal? Skola de härvid få mycket hinder af de båda stela dok-trinärerna och filosofie doktorerna Abraham Rundbäck och Wieselgren, af hvilka den förre med större personlig karak-tersstyrka än kontubernalen synes hafva lätt för att blifva pockande och grof, den senare värdigt undervisande och förnäm. Måhända misstager förf.
Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Utlåt., IV.-o 35. 17 Utskotten, som till gemensam behandling förehaft så väl högstberörde Kongl. Proposition, som nyssnämnde dermed sammanhang egande motion, samt jemväl tagit kännedom af de, vid remissernes beviljande, i frågan af gifna yttranden, få, med afseende å det behörigen utredda och vitsordade behofvet af ett serskildt Capell-lags inrättande för norra delen af Undenäs vidsträckta församling, tillstyrka, att Rikets Ständer måtte, till inköp af ett passande boställe åt den blifvande capell-predikanten, å Riksgälds Contoret anvisa det härtill af Kongl. Maj:t, såsom erforderligt, äskade anslag, 2,666 R:dr 32 sk., med vilkor, att Capell-lagets inbyggare sjelfve bekosta kyrkas uppförande samt ansvara för boställets nybyggnad och framtida underhåll. Hvad angår den delen af Anders Anderssons motion, som afser rättighet för Undenäs församling till collect och stambok, så enär en dylik fråga innefattar ett ämne, hvaruti vederbörande ega öppet att hos Kongl. Majit göra underdånig framställning, tillstyrka Utskotten, att motionen i denna del icke måtte till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda. Stockholm den 3o December 1844* Ank. till Exp. Utsk. d. 31 Dec., kl. 3 e. midd. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om af skaffande af indeldta Caval ler iets fot-möten. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet bar Hederv. BondeStåndet remitterat arne i detta ämne väckta motioner, nemligen: 1:0 af Riksdagsfullmäktigen Pehr Jönsson från Skåne, hvilken vrkat, att de vid indeldta cavalleri-regementena brukliga fotmöten måtte afskaffas eller åtminstone sammanslås med regements-mötet, på det rusthållarne måtte befrias från besväret att under vårtiden skjutsa ryttaren till och från mötesplatsen; och Bih. till n. st.