Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Undertecknad emottager jämte ull äfven gammalt ylle till spinning, väfning (för hand), schaloch filtberedning. H o s mig spunnet s. k. trasgarn är bevisligen det bästa och vackraste, som kan erhållas. Spånadslönen den billigaste i Stockholm. Beredningen af filtar oöfverträffad. Otto Elmgren, Vesterlånggatan 66. B A R A Innehållsförteckning; Lina Nordwall. (Med porträtt.) — En moders bild; fyra sånger af Charlotte Lindholm, bel. med hedersomn. af Sv. akademien. — Tala med din hustru; en bild ur lifvet af J. Bayer. — Våra hvardagsrum. — I forna dagar; strödda blad ur minnets album, samlade af Mathilda Langlel. I I I: Hans nåd och hennes nåd. — Bör den kvinliga äktenskapsäldern höjas? Herr F. T. Borgs motion i första kammaren. — Husapotek; af d:r — d. Smånotiser från kvinnovärlden. — Teater och musik. — » Bildning »; en berättelse från Skåne af Jane Gernanclt. — Förslag till matordning för veckan 23 februari — 1 mars. — Handarbeten. — Bosättning. — Hvarjehanda. — Läkareråd. — Prisfrågorna IV — VT. (Täfiingens utgång.) — Prisfrågor X — X I I, — Frågor. — Svar. — Breflåda. u niiiiiii|iiiiiinii ' iiiii » iiii m m a (G. i22i2) Ett tillfälle att köpa så l i g t S v e n s k a ö bästa medel för att undvika få lunginflammation och lungkatarr. Säljas i 4 storlekar, för barn 2 ä 2: 50 pr st. och större 3 ä 3: 50 pr st., expedieras mot efterkraf af Oskulpterade B r e f l å d a. adress! H fifi * » ^ Å återkommer aldrig. 30,000 meter l:ma Halfylle Flanell som kostat grå 70 öre, röd 88 öre och hvit 84 öre, bortslumpas till grå 51 öre, röd 61 öre och hvit 61 öre metern.
Endast nödige förberedande åtgärder, i afseende på en blifvande Rotering af för närvarande oroterade Hemman och Lägenheter, hafva således egt rum, och är det efter min öfvertygelse otvifvelaktigt att frågan, innan den slutligen kommer att afgöras, meddelas Rikets Ständer. Ått Styrelsen utredt förhållanderne i alla delar, innan Proposition till Rikets Ständer afgifves, det torde af Ridderskapet och Adelu icke ogillas. Den i 5 Januarii. Jag anhåller att detta anförande får åtfölja Herr Grefve Frölichs motion till det Utskott, dit den blifvit remitterad. Remitterades till Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten. Herr Rosenqvist, Fredrik Leonhard, bade inlemnat följande, som upplästes: Då Höglofl. Ridderskapet och Adeln till BancoUtskottet redan remitteradt mitt den i5 sistlidne December ingifne Memorial, angående LifsAssurance, och fonds anslående dertill; får jag vördsammeligen anhålla, att härvid bilagde tryckta skrift, hvilken närmare utreder ämnet, måtte blifva till BancoUtskottet öfversänd, tillika med den plan Pelican-Compagniet i London utstakat, vid dess tecknande af Assurance på Lif, Hvarvid voro bifogade tvenne tryckta Afhandlingar, den ena med Titel: Ovanlig hjelp vid den allmänna Penninge-förlägenheten och Creditbristen till behjertande vid närvarande Riksmöte; och den andra under Titel af: PelicanCompagniet i London tecknar Assurance på Lif, och lemnar lifstids Räntor. Remitterades till BancoUtskottet, 74 Den i5 Januari i. Herr Hammarhjelm, Carl Fredrik, hade inlemnat ett så lydande Memorial: Jag instämmer till alla delar i Herr Grefve Barcks motion, att en Landtbruksskola måtte inrättas, hvarest ynglingar, som det åstunda, skulle kunna erhålla theoretisk och practisk kunskap i de många grenarne af Landthushållningen.
Jag tillhör icke de likgiltige, ehuru jag önskar vara granlaga både emot enskildte och i synnerhet emot ett helt RiksStånd, men då jag är öfvertygad att granlagenheten här har grund endast uti likgiltighet, så önskar jag alt R. o. Ad. ville nu genast till afgörande företaga denna fråga, hvaremot enligt min tanke intet hinder förefinnes. Till ytterligare bestyrkande af hvad jag nyss anförde, vill jag fästa uppmärksamheten på halten af det exempel, man här omtalat, nemi. att R. o. Ad., då frågan om stiftande af ny vexel-lag förevar, uppskjöt med fattande af sitt beslut till dess BorgareSt:s beslut i ämnet hunnit inhemtas. Då vexel-lagen otvifvelaktig! är en lag, som i hög grad inverkar på handels-rörelsen, hvilken uteslutande har sin representation inom Borgare-St., så måste väl icke frågan om denna lag på något sätt vara jemförlig med frågan om kyrkomöten, der afsigten är att framkalla ett nu obefindtligt, sedan 100-tals år domnadt intresse från församlingens sida för religionens angelägenheter. Ar nu detta på något sätt jemförligt med frågan om en vexel-lag, der det kunde vara klokt alt först inhemta BorgareSt:s på praktisk kunskap i ämnet grundade yttrande? I sjelfva hufvudfrågan hoppas jag få tillfälle att vidare yttra mig, om det ock icke skulle blifva i dag, men för min del önskar jag dock lifligt att R. o. Ad. icke måtte lemna sitt bifall till den gjorda framställningen om uppskof. Hr Liljenstolpe, Axel Fredr.: För min del önskar jag att frågan nu genast företages, på det att diskussionen, oberoend 32G Den 13 September f. m. af det beslut PresteSt. kan komma att fatta, mätte blifva fullkomligt fri. Frih. Cederström: Såsom ett ytterligare skal för den af mig vid början af diskussionen gjorde hemställan, får jag fästa det Högloft.
Uti det »£ Friherre Boije anmärkte uttryck omtalas controllen mellan Riksdagarne, och jag msdgifver, att det kunnat hafva varit tydligare, Emella» Den 22 Juna e. m. 397 Riksdagarna hafva Riksens Ständer enligt Constia tutionen icke någon controll öfver StatsRådet eller Collegierne, äfvensom Konungen icke ens öfver de senare Men om Utskottets förslag antages, erhälles denna controll. Friherre Boije har likaledes citerat en fiscalisk action. Jag känner väl ej så noga händelsen, men det vet jag, att actionen slutades utan ansvar. Det förstår sig likväl, att en Ledamot i ett Colle-* gium ej kan handla utan ansvar; men fråga är om en sådan kan, lika så väl som en StacsRåds Ledamot stäilas under tilltal för brist på nit, eiler mindre skicklighet i tjernsten. Man har äfven anfort, att ett dylikt förslag, som det ifrågavarande, bliivit framställt vid 18 12 års Riksdag j men det af Utskortet uppgifne skiljer sig deruti, att Utskottet föreslagit att föredragningen hos Konungen skall ske af en Minister, icke för sig sjelf, utan inför StatsRådet. Jag har jemväl hört nämnas Beredningen, såsom en Controll; men jag kan ej inse, att den är af mycken vigt, dä det berodt på Föredragandens välbehag, att låta ett mål passera Beredningen eller ej Ledainöterne kunna dessutom på behaglig tid tillsättas, samt utan dom och ransakning afsätta», hvarpå man nyss haft exempel, utan att ConstitutionsUtskottet kunnat göra någon anmärkning dervid, då Ledamöterne i Beredningen icke äro med Fullmagt försedde. Jag tillstyrker sale.' des, att Riksens Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om nedsättande af en Comitté af Ledamöter, dem Konungen til 1— aättcr5 jemte en af hvarje Stånd utaf Fullmäg^ 398
Nu kan så hända, att någon, sedan han blifvit till straff för ett brott dömd, varder öfvertygad att förut hafva föröfvat annat brott; då skall han så dömas, som hade han på en gång varit för båda brotten lagförd; och varde, vid straffets tillämpning, afräknadt hvad han af det honom förut ådömda straff redan kan hafva utstått. 10 §. Har någon, sedan han blifvit till straff dömd, men innan han det till fullo undergått, föröfvat nytt brott; då bör straffet för detta brott, med iakttagande af de här ofvan stadgade grunder, förenas eller sammanläggas med hvad af det förra straffet återstod, då det nya brottet begicks; och skall å det sålunda bestämda straffet afräknas hvad af sagda återstod kan vara verkställdt efter det nya brottets föröfvande. 11 §. Der lagen utsätter särskildt straff för den, som ånyo begår brott, skall det straff ådömas, då sådant återfall skett, sedan den brottslige blifvit, genom laga kraft ägande dom, här i Riket till straff för förra brottet fälld; varde dock iakttaget hvad om förening eller sammanläggning af straff förut sagdt är, der han förra straffet ej till fullo undergått, innan senare brottet begicks. 12 §. Föröfvar den, som till straffarbete på lifstid dömd är, brott, som dödsstraff ej medförer; varde straffet skärpt genom hans inneslutande i mörkt enrum på högst tjuguen dagar; och må denna skärpning, i svårare fall, verkställas tre gånger, dock med minst tre månaders uppehåll emellan hvar gång. 8 58 5 Kap. Om särskilda grunder, som utesluta, minska eller upphäfva straffbarhet. 1 §. Gerning, sorn eljest straffbar är, vare, utom i det fall, som i 2 § sägs, strafflös, om den begås af barn, innan det fyllt femton år; dock äge
För denna summa skall han hålla häst och vara närvar, vid alla möten, utom det att han såsom adjutant skall tjenstgöra hela året om hos regtts-chefen, om denne så fordrar. Hans ordin afdrag till aeeordsränta, till arme'ens pensions-cassa samt till bevillning Den 9 Maj f. m. 439 utgöra icke mindre än ig4 r:dr b:co. Dylika afdrag finnas för hvar och en af de lägre graderna af regttet. Jag vill nu icke upptaga R. o. Ad:s tid med att uppgifva alla dessa förhållanden, utan blott nämna till hvad belopp lönerna uppgå. Andre capitainen har i behållning icke mer än 355 rtdr, förste Iieutenanten 278, andre lieutenanten 22g och underlieutenanten 16g r:dr. Likväl få dessa officerare ytterligare vidkännas flera afdrag för de afgifter, som vanligen erläggas vid reg:tena. Hvad åter beträffar, att indragntr skulle vara nödvändiga för att vinna medel till de önskade löneförhöjningarna, så anser jag några sådana, som för närvar, skulle ske, icke vara möjliga. Jag vill blott citera förhållandet vid det reg:te, jag har nåden commendera. Det utgör blott med 3 classen beväring 2848 man; om nu dessa 3 classen skulle uppbådas och träda under vapen, kan regrtet icke organiseras på mindre än 4 bataljoner, och hvarje bataljon blefve då 700 man stark. Kommer ytterligare den 4;dé classen att utgå, mäste regttet indelas på 5 bataljoner. Jag frågar då, om det är möjligt att minska befälet, hvilket knappast är tillräckligt för en dass beväring. Genom en sådan minskning skulle icke befäl för 3:ne bataljoner återstå , och nödvändigt brist uppstå, så snart 2:ne classen beväring utgingo; och förhållandet blefve ännu värre, om 3 eller 4 classen uppbådades. Hvad för öfrigt angår det befäl Ulsk. anser kunna minskas, har jag derom en alldeles motsatt öfvertygelse. Jag vet ganska väl och har uti en tryckt tabell sett, att man påräknar underofficerarne alt ersätta och suppleera officerarne.
Sundhets-nämnderne der ett vidt fält för deras verksamhet och de utöfvade också sina åligganden med berörnvärdt nit; inen en brist hos dessa kommun-bestyrelser förefinnes derutinnan, att icke tidiga preventiva och skyddsåtgärder vidtagas, hvarigenom hos de mindre bemedlade ofta skulle kunna förekommas sjuklighet, hvars orsak mest spåras i bristande renlighet, b. Angående fattigvården i länet meddelas uppgift i tab. N:o 13, uppställd efter lemnadt formulär. Fattigvårds-styrelserne å landet föra i allmänhet icke så detaljerade räkenskaper, att alla de upplysningar, som äskats, med noggrannhet kunnat vinnas. För erhållande af en fullt tillförlitlig statistisk redogörelse öfver fattigvården vore önskvärdt, att i alla fattigvårdssamhällen räkenskaperne och anteckningarne fördes efter ett bestämdt formulär, lämpadt efter det som i och för femårsberättelserne kommer att fastställas. Då Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande härmed har nåden afsluta denna underdåniga berättelse, deri Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, till följd af antydningen i det till efterrättelse anvisade förslaget, uraktlåtit alla framställningar om vidtagande af sådana administrativa åtgärder, som kunna anses vara af behofvet påkallade, får Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande underdånigst vitsorda tillämpligheten af det nu följda formuläret, under förutsättning att primäruppgifterne årligen under femårsperiodens lopp insamlas af dertill i vissa mindre distrikter stationerade lämplige personer, de der äro i tillfälle behörigen kontrollera och justera sådana uppgifter, sorn hos enskilde måste sökas. Christianstads Landskansli och Kontor den 31 Juli 1862. AXEL RAPPE. Carl Are. Olson. A. F. Lychou. Christianstads län. Den 31 December enligt Enligt de mantalslängden, som upprättats vid slutet af motstående år. Utskrifhusförhörslängderne. Hela folkmängd en af Deraf frie från m.antalspengar. ningsmanskap. Å lii nilsi) Väll en. Mankön. Qvinkön. Summa. Mankön. Qvinkön. Summa. Mankön. Qvinkön. Christianstads län.
För att ytterligare bestyrka det kyrkorna äfven i norra Halland icke ega annan rätt till de så kallade kyrkohemmanen, än att få uppbära landgillet, har motionären åberopat dels Konung Fredrik II:s Bref af den i Augusti 1564, till Länsmannen på Warbergs slott, Hans Holk, hvaraf kunde inhemtas att fråga till och med varit å bane att till Kronan indraga landgillet, hvarigenom obestridligen ådagalades, att hemmanen äfven i Warbergs län, eller norra Halland, hvaraf kyrkorna åtnjöto landgille, vore, innan Landeboken upprättades, Konungens och Kronans egendom; — dels samme Konungs Bref den 4 Februari 1566, hvarigenom åt Fru Anna Clausdotter förlänades herrlighelen af de i Brefvet uppräknade kyrkohemman »att hafva, njuta, bruka och behålla fritt, utan afgift, till så länge Wi annorledes derom tillsägandes varda, dock så förenämnde Fru Anna Clausdotter intet skall befatta sig med något det landgille, som går af förenämnde gårdar, men det alt följe kyrkorna de tillega, efter som af Arilds tid sedvanligt häfver varit.»
Af Herr Fåhraus, O. I.: ”Ense med Utskottets majoritet derom, att den allmänna helsovården utgör ett ämne, som är synnerligen förtjent af Stats-magternas uppmärksamhet, kan jag dock ingalunda instämma i den åsigt, alt för anstalternas bristfällighet i delta hänseende bör sökas bot uteslutande eller hufvudsakligen genom lagstiftning. Ovedersägligt är, att i vissa delar lagstiftaren kan och hör mellankomma för helsovårdens befrämjande genom tjenliga polis-föreskrifter, såsom med afseende å den yttre renhållningen, eller till förebyggande af näringsmedels förfalskning och mera dylikt; men att lagstifta t. ex. för enskilda husbyggnader i ändamål att förhindra öfverbefolkning i trånga boningar, eller om vattenledning i städerna, kloak-system o. s. v., låter icke verkställa sig, utan att intränga i den enskilda hushållningen på ett sätt, som vore oförenligt med grundlagarnes helgd. Dylika anstalter, som vattenledningar i städerna, visserligen nyttiga, men äfven kostsamma, kunna, så länge Staten ej vill belasta sig med kostnaden, endast blifva föremål för kommunernas egen omtanka. Skulle ock anläggandet kunna föreskrifvas, hvad medel egde man att förmå någon att, emot sin vilja, deraf begagna sig? Att inrätta sjukhus, skolor, kaserner och andra allmänna byggnader efter antagna sanitära reglor med afseende på nödig luftvexling för det antal menniskor, som der inrymmas, är fullkomligt i sin ordning. För industriela anläggningar, der ett större antal barn användes, vore tilläfventyrs föreskrifter i denna syftning i viss mån äfven tillämpliga. Men, om det i detta hänseende skulle kunna reglementeras för kommunernas och enskildes byggnader i allmänhet, huru kontrollera verkställigheten deraf? Ett fattighus kunde byggas i år efter nu befintligt antal fattighjon. Nästa år kan detta antal vara fördubbladt. Icke längesedan var det fråga om att få vissa grunder bestämda för båtsmans-torpens bebyggande. Man ansåg sig icke derom kunna omedelbart lagstifta, ulan frågan gjordes beroende af rotehållarnes frivilliga begifvanden. Många rotar vägrade all förändring.
I enlighet nied Bilagan Litt. A, der nu ifrågasatta anslag för flottans underhåll och nybyggnad (sorn för innevarande år uppgår till 510,330 R:dr 8 sk. B:ko eller 765,495 R:dr 62 öre R:nil) blifvit, med iakttagande af de förändringar, sorn nya projekterade staten med afseende på förhöjd aflöning åt timmermansoch handtverksstaterna m. m. föranleder, beräknad att uppgå till 885,073 R:dr 70 öre R:mt, visar sig efter så noggrannt som möjligt gjorda beräkningar, att endast 400,000 R:dr R:mt blifva af detta belopp alt årligen tillgå för egentliga krigsfartygs-materielens underhåll och nybyggnad, eller för så väl samma materiels dagliga underhåll i så tjenslbart skick, att den när som helst kan rusta, som ock för nybyggnader och större reparationer å skråf och inventarier, i den mån sådana arbeten blifva behöfliga. Jemlikt den för ändamålet, på de i särskild förklaring angifna grunder, utarbetade plan, hvilken jag nu äfven får Eders Kongl. Majit underställa och deraf, om den vinner Eders Kongl. Maj:ts Nådiga bifall och så nödigt anses, vederbörande Rikets Ständers Utskott torde erhålla del, är åter beräknadt, att, om de i bilagan Z uppförda arbeten verkställas efter en viss i nämnde plan upplagen ordning, eller på det sätt Bilagan Lill.
Då föga sannolikt är, att Hessling, innehafvande Rådmanstjenst i en af Rikets mindre städer med inkomster, sorn icke lemna något utöfver de nödvändigaste lefnads-behofven för honom och familj, kan i framtiden vinna befordran lill så indrägtig befattning, att han derigenom blifver i tillfälle att till fullo betala sina såsom handlande åsamkade skulder, samt då fortsättande af de mot honom vidtagna exsecutiva åtgärder kunde föranleda ett fullkomligt afbrott i hans närvarande verksamhet utan att för Diskont-verket inbringa så mycket, sorn det af honom nu erbjudna belopp, till anskaffande hvaraf han förmält sig icke ega annan utväg än att söka lån mot säkerhet af en innehafvande lifassurans, har Utskottet, med fästad t afseende jemväl å det mindre vanliga förhållande, att sökanden, efter iråkadt obestånd i egenskap af handlande, såsom medelålders man genom påbörjade och ihärdigt fortsatta studier beredt sig utväg att inträda på tjenstemanua-banan för att derå vinna sin utkomst och rätt för sig göra, ansett sig, i enlighet med hvad Bankodiskont-direktionen tillstyrkt, böra hos Rikets Ständer vördsamt hemställa, att, såvida Hessling till Diskont-verket inbetalar 606 R:dr 32 sk. B:ko, eller 1,000 R:dr R.mt, inom 4 månader efter erhållen del af Rikets Ständers härom fattade beslut, återstoden af Diskont-verkets hos honom egande fordran i kapital och ränta måtte få efterskänkas och utur räkenskaperne afskrifvas. Stockholm den 15 December 1857. Banko-Utskottets Memorial M 68. S N:o 68. Ank. till Exp.-Utsk. d. 22 Dec. 1857, kl. 2 e. m. Memorial, med förslag lill ändring af åtskilliga föreskrifter i 8:de Artikeln af Banko-reglementet.
Län samt numera och en längre lid tillbaka till större delen skoglös, varit åt så väl kringliggande som inom sjelfva parken befintliga hemman af ålder upplåten att begagnas till muhlbete och torftägt, hvilken förmon de åtnjutit intill år 1824, då, vid skedd reglering af Kronoskogarne och Allmä noin gar ne i Riket, stadgadt blifvit, att ränta och skattelösen skulle erläggas för den betesmark oeh de torfmåssar, ifrågavarande hemman behöfde från parken få sig tilldelade. Enär likväl sedermera utrönts, att hemmanen icke mägtade eller tilläfventyrs vore skyldige att betala något Stalssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulskottens UtlåtandeIV;o 43. 5 för hvad dem sålunda skulle tilldelas, hade Kongl. Maj:t, på Landshöfdingarnes underdåniga hemställan, Nådigst förordnat, att hvarje helt hemman skulle kostnadsfritt erhålla 120 tunnland betesmark och den återstående delen af Kronoparken användas lill så kallade planter-hagar; men som vid den, i anledning häraf, efterhand företagna, ehuru ännu icke till fullo verkställde, delning af parken, åtskilliga socknar, hufvudsakligen Hudene och Källunga i Gäseneds samt Halljunga i Kullings Härad komme, när de två planter-hagar, som äro anlagde i de trakter af parken, hvilka kallas Blocken, blefve färdiga, att få sina betesmarker på ett afstånd af en half mil och derutöfver från hemmanen, vore dessa till beskaffenheten svaga beteslägenheter, de der måste begagnas äfven för sådane kreatur, som dagligen behöfde tillses eller hemtagas, af ringa nytta för innehafvarne.
S. D. StatsUtskottefs N;o 463, Hemställan, angående RiksStåndens Särskildte beslut i frågan om Löntillökning för Secreteraren och Cancellisten vid ÖtverlntendentsAmbetet, samt . N:o 464, Anmälan af Riksens Ständers så'rskildte beslut i frågan, om understöd af Staten till någre Inqvarteringsskyldige städer. Blefvo vid förnyad föredragning godkände, med antagande af de utaf Utskottet föreslagne Voterings Propositioner. S. D. Wid förnyad föredragning af StatsÖch BancoUtskotcens utlåtande N:o $o, i anledning af de inom RiksStånden gjorde Anmärkningar vid Utskottens, den 21 sisth Julii, afgifne betänkande, samt de dervid såsom bilagor fogade särskildte utlåtanden, rörande Rikets Penningeväsende och dermed gemenskap egande ämnen, har PresteStåndet, öfver de nu till pröfning framstälde Puncter, fattat följande beslut; Prof. TJtdr. d. 13 Sept emi/. 1823. 9,15 r.sta Puncten. Utskottens utlåtande bifölls. 2tdra Puncten. Utskottens utlåtande bifölls. 3;dje Puncten. Förändrades sålunda, att inköpspriset för de myntbara Metallerna bör af BancoFullmägtige, hvarje 3idje månad, bestämmas efter omständigheter och Coursförhällanden , dock icke under 120 skiilingar och icke öfver 128 skiilingar för 1 Rd. Specie. Genom detta åsätta pris på invexlingen ansåg PresteStåndet sig hafva angifvit det mål, hvartill Ständerna kunna och böra syfta i afseende på bestämmande af Sedelmyntets värde. 4:de Puncten. Utskottets utlåtande bifölls. 5 :te Puncten. Härvid beslöts, att all Ränteberäkning ä Stats* Fröt.
Denna fråga, som Stats-utskottet ansett sig böra gemensamt med allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet handlägga, hafva Utskotten tagit i Öfvervägande, och få i anledning af hvad motionen innehåller erinra, att om än, såsom motionären föreställt sig, inkomster skulle framdeles jrppas, som ej voro behöflige för andra ändamål, än det motionären uppgifvit, sådana medel kunna insättas hos Rikets Ständers riksgäldskontor samt der reserveras till framtida behof; och få, i anseende härtill, Utskotten vördsamt hemställa, att herr Hammarhjelins ofvanberörda motion måtte lemnäs utan vidare afseende. Stockholm den i3 April 1848. Stalttamt Allm Betv. och Ekon.-Utskotten» Utlåtande, A':o 4. Ank. till Exp.-Utsk. d. 20 April kl. 2 e. m. Utlåtandej i anledning af väckt motion om inrättande af ett Postkontor vid Wrigstads Gästgifvaregård. Xlii en af riksdags-fullmäkligen A. J. Sandstedt från Jönköpings län hos hederv. Bonde-slåndet väckt, till Stats-utskottet remitterad, motion, uti hvilken sig förenat riksdagsfullmäktige P. Jönssorij Petter Persson och P. Mårtensson från samma län, har motionären anhållit om Rikets Ständers medverkan till inrättande af ett postkontor vid Wrigstads i Westra härad af länet belägna gästgifvaregård; lill stöd för hvilken anhållan motionären åberopat: att samma gästgifvaregård läge ungefärligen midt i häradet, som egde omkring 3o,ooo innevånare; alt dervid sammanstötte, utom flera häradsvägar, fem större landsvägar; alt derstädes ej allenast hölles årligen två större frimarknader samt torgdagar i hvarje vecka, utan äfven i sednare tider bosatt sig tre handlande och flera handtverkare, samt jemväl inrättats elt apothek, äfvensom alt eLt bolag uppbyggt ett s. k. stadshus» der lokal för en postmästare kunde erhållas.