Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Farhågorna i detta hänseende hafva synts Utsk. böra uttryckas, och det är på denna grund jag hemställer, att äfven, om Hr von Hartuiansdorlfs systeme skulle gå igenom, dessa 3 §§ sedermera må blifva föremål för R. o. Adis pröfning, så att R. o. Ad. icke anses hafva uteslutit dem från grundsatsen af dess gemensamma tanke. Jag ber om ursägt, att jag nu har på en gång yttrat mig öfver alla punkterna i Hr von Hartmansdoi lis systeme; men jag ansåg mig böra göra det just med afseende på Frih. Royes till Hr Frih. o. Landtm, gjorda hemställan, att den speciella discussionen måtte dröja till dess Ståndet blefve talrikare samladt. Jag anhåller, att, när de särskilda §§:na uti Hr von Hartmansdorffs systeme, eller de särskilda frågor, uti hvilka jag skulle önska att Hr von Hartmansdorff ville indela desamma, blifva föredragna, milt förslag i sammanhang dermed må blifva pröfvadt. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jemte det jag får betyga den sista värda talaren min tacksamhet för den sakkännedom och noggrannhet, hvarmed han granskat mitt förslag, får jag förklara att jag har litet eller intet att invända mot de anmärkmr han gjort. I den mån förslaget kommer att föredragas till granskning, torde det tillåtas mig att svara på de särskilda punkterna, och vill jag derföre nu blott uppehålla mig vid 1 §:n. På grund af Gr. Spens’ anmärknir vill jag föreslå följande förändrade redaction af denna §, hvarigenom jag hoppas att de stötestenar skola vara undanröjda, hvarvid Gi el ven fästat sig. ’’Riksförsamlingen utgöres af ombud för fem Stånd, nemi. de fyra hittills befintliga och ett femte, hvars sammansättning kommer, efter utredning i Const.Utsk., att närmare bestämmas. Ombuden skola vara lika många för hvarje Stånd.” Denna punkt innehåller således först frågan om ett femte Stånd. R. o. Ad. har, då det godkände de af Frih.
Men hvilkasuppmärksamhet? Jo, i första rummet Ministrarnas, hvilkn kunde med större lätthet conti-ollera kreaturens lydaktighet. Svenska folket kunde icke med sin uppmärksamhet följa annat än talen, icke voteringssedlarna och vallistorna. Jag måste sålunda på det högsta afstyi'ka delta förslag, genom hvars antagande Riddarhuset skulle alldeles föi'störas. Mot PresteStts representation har man anmärkt: "att mii 11 gden af prester har nu ganska ringa, "ja, kanske lägre grad af allm. medborgerlig bildning, än mängden af de andra s. k. bildade clas"serna. ” Jag tror, att detta är oriktigt. Just genom den elassiska bildning, presterna måste erhålla, har, likasom genom en psychisk gymnastik, deras själs organ blifvit utbildad, och deras förstånd skärpt alt kunna redigt behandla hvad ämne som helst. Genom sitt läge i samhället äro de bättre än någon annan i tillfälle att noga känna folkets behof, och att bedöma medlen till dessas uppfyllande. Också kan jag betyga, att jag i landsorterna hos ingen class af medborgare funnit de allm. ärenderna så allmänt följas med den uppmärksamhet och det constitutionella lifvet vara så alijMänt utbildadt, som just hos presterna. Man säger, att ”PresteSt. har intet annat inte”resse att bevaka, än sina gamla privilegiers, "sina inkomsters och befordringars." Detta är oriktigt. De hafva folkundervisningen och religionen att bevaka; och i ett annat land med Päi'skammare och Underhus hafva de rysligaste religionsstrider och förföljelser ägt rum i århundraden, sedan man i Sverige redan vunnit full visshet, att dess inbyggare aldrig mer skulle kunna nedsjunka till en så fanatisk råhet. Jag skulle dessutom, utan fruktan för jäf, kunna åberopa den närvar, tidens erfarenhet till i4 H. 48 Den i3 Oetober f. m. vittne, att PresteSt. vet bevaka annat, än sina enskilda interessen. Vidare säger man, ”att PresteSt. utgöres af idel ”embetsman, b v i I k a s naturliga fördel det alltid ”måste blifva alt stå val bos de maktägande.”
Då nemligen Domkapitlet, efter inhemtande af en församlings önskan att erhålla fjerde profpredikant, skulle ega att »oberoende af andra lagar än dem. som bestämma kompetens», å förslaget uppföra den prestman, som ansåges bäst kunna motsvara församlingens behof, så iemnar berörda bestämmelse för Domkapitlets pröfning ingen objektiv grund, hvilken dock måste finnas, såvida det skall undvikas, att endast godtycke gör sig gällande. Utskottet har derföre, jemte nyssnämnda särskildt utmärkta ord, sökt en mera positiv bestämmelse, enligt hvilken Domkapitlet uti ifrågavarande fall, skulle fästa afseende å under tjenstgöringen ådagalagd skicklighet och nit. Bestämmelsen derom, att klagan öfver Domkapitlets val af fjerde profpredikant icke må föras, hvilken, till följd af Utskottets i sådant afseende å sednaste riks dagen fattade beslut, nu blifvit af motionären i hans förslag inrymd, grundar sig dels derpå att, om sådant tillstaddes, ändlösa tvister skulle uppkomma, helst alla prestman, som egde att inom stiftet åtnjuta befordran, med lika rätt skulle kunna besvära sig öfver valet, dels ock på den härmed jemförliga omständighet, att vid regala pastorat församlingens val af fjerde profpredikant naturligtvis icke på annat än formela skäl kan öfverklagas. På grund af hvad anlördt blifvit, får Utskottet vördsamt hemställa: att Rikets Ständer mätte i underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t anhålla om utfärdande af en förordning, hvarigenom, i afseende pä tillsättande af presterliga sysslor i konsisloriela pastorat och sacellanier, stadgas: att, sedan Domkapitlet, enligt gällande befordringslagar, uppfört tre prestman ä förslag, och desse sina prof aflagt, valförrättaren skall å frågodagen tillspörja församlingen, om hon, änskönt ingenting vore att mot de föreslagnes lära och lefverne anmärka, ändock vill hafva ännu en profpredikant, för utrönande hvaraf bör iakttagas hvad 30 § i Kongl.
Här försiggick den 5 april det högtidliga officiella öppnandet i närvaro af konungen och drottningen, prinsen och prinsessan af Neapel samt samtliga ministrarne. Det italienska konungaparet vann därvid genom sina intagande personligheter allas hjärtan, och vi bringa äfven porträtten af detta journalistkongressens » högsta värdfolk », konung Umberto och den mest strålande bland drottningar, Margherita. På " - Oapitolium höll äfven staden Roms borgmästare, furst Ruspoli, den 7 april på aftonen för kongressen en lysande fest, hvarvid den stolta borgen var praktfullt illuminerad. Den beramade mottagningen i Quirinalens trädgård] blef däremot tyvärr, på grund af hofsorg, inställd. Att de svenska kongressdeltagarne vid vistelsen i Rom äfven kände sig manade att ådagalägga sin vördnadsfulla uppmärksamhet mot vår därvarande kronprinsessa, var ju helt naturligt, och flere af dem antecknade sina namn i hennes visitbok. De förenade rikenas minister, friherre Bildt och hans friherrinna utöfvade sin kända gästfrihet mot de svensknorska delegerade på en middag för desamma i det charmanta hem i Palazzo Capranica, i hvilket vi helt nyligen _hade nöjet införa våra läsarinnor. Äfven den Skandinaviska föreningen i Rom gaf en angenäm välkomstfest för de nordiska delegerade, besökt af ett par, hundra deltagare, däribland friherre ' Bildts, så att intrycken af RomadagarT Y C H O ÖDBERG. nes hjärtliga gästvänskap och lysande full fonddekoration tjänar journalistpalatset med klart upplysta rutor och flammande elektriska bloss mellan hvarje fönsterpar. Det är just denna vy vår tecknare, hr A. Ringström, framställt, efter till osa hemsänd skiss af hr V. Andrén, hvilken som delegerad deltager i kongressen. — 5 — FRÅN JOURNALISTKONGRESSEN I R O M: PRESSENS MOTTAGNINGSFEST. festivitas i sanning stå kraftigt ristade i alla deltagarnes hågkomst. Efter den egentliga kongressens afslutning har nu vidtagit en angenäm » efterkur » med resor genom » la bella Italia », med Neapel, Capri, Sicilien närmast på programmet.
Utskottet icke kan ingå uti Bevillningens för - Den 19 Maji, »3 delande förr , än sjelfva BevillningsSumman förut blifvit bestämd och Bevillningsutskottet meddelad ; så får jag på det högsta bestrida , så väl allt uppskof med pröfningen af ifrågavarande Betänkande, sorn d; tsammas gillande under de af Grefve Spens föreslagna, högst obestämda vilkor; såsom -ledande till hinder för BcVillningsUtskottefs åliggande och ännu längre tidsutdrägt med Riksdagen, samt anhåller vördsammast hos Mans Excelience, Herr Grefven och LandtMarskalken om Proposition till bifall af StatsUtskottcts Betänkande, utan nå-got slags tillägg. Hans Excellence, Herr Grefven och LandU Marskalken hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln behagade gilla StatsUtskottets Utlåtande , med tillägg, att om, vid Allmänna Finance-Regleringens bes ammande, utvägar framdeles skulle finnas, hvarigenom den nu antagna Bevillnings-Summan kunde till någon del minskas, på sätt, att de af Riksens Ständer fastställde Stats anslag likväl komme att fyllas , och med säkerhet utgå, en sådan minskning af BevillningsSumman, utan hinder af det nu fastställda belopp, då må kunna äga rum. Bifölls. Grefve Spens anhöll, att de öfrige RiksStånden måtte inbjudas , att uti detta Beslut med Ridderskapet och Adeln sig förena, hvila ket, uppå af Hans Excellence gjord Pro. 14 Ben 16 Maji. position, äfven af Ridderskapet och Adeln bifölls. Upplästes till Justering och godkändes Expeditions - Utskottets insände Förslag till Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Maj:t, angående KrigsAcademiens på Carlberg Löningsoch UnderhålisStat.
Fondens ränteinkomster helt och hållet blifvit använde såsom bidrag till aflöningarne å gamla Passevolance-Fondens Indragnings-Stat, varit den, alt dessa aflöningar med omkring 100 procent öfverstigit och äfven ännu öfverstiga de ifrågavarande, genom Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 27 Augusti 1831, till berörde ändamål anvisade 1 änleinkomsler, hvarförutan Collegium, i fråga om den vidsträcktare granskningsrätt till så väl de å Fonden gjorde dispositioner som lill säkerheten för Fondens utlånta behållning, får i underdånighet anföra, alt grunderna för densamma synas vara bestämda uti högslherörde, i Revisorernes Berättelse till dess hufvudsakliga innehåll jemväl intagne, Nådiga Bref, enär Fondens behållning derigenom blifvit föiklarad för en gamla Passevolance-Fondens, under Eders Kongl. Maj:ts Egen Nådiga disposition stående tillhörighet; hvaraf utlåningen, till följd deraf, alltsedan tillkomsten af 1829 års Mötes-Passevolance-Fond, cmhesörjts 88 — gemensamt mcil gamla Passevolance-Cassans tillgångar, och för redovisningen af hvars årliga räntevinst, deröfver Eders Kongl. Maj:t likaledes förbehållit sig fri dispositionsrätt, serskilda räkningar, sorn tillika utvisa Fondens i gamla Passevolance-Fonden innestående capital-belopp, årligen upprättas, för att, i öfverensstämmelse med Eders Kongl. Maj:ts Nådiga begifvande uti det åberopade Nådiga Brefvet, Rikets Sländers Revisorer till granskning meddelas.
Denna förmon ville Utskottet icke betaga henne; och då, efter förslaget, morgongåfva bör utgå endast i den händelse, att mannen dör före hustrun, ulan att efterlemna barn med henne, och den följaktligen aldrig kornme att falla mannen sjelf eller deras barn till last, tyckes man hafva orsak antaga, att mannen ej skall finna sig derigenom förfördelad, ulan tvärtom gerna se sin efterlemnade maka i någon nion gynnad framför aflägsna släglingar. Frågan om fördel har icke någon egentlig gemenskap med förevarande fråga, om jemkning af gifto-rätten. Fördelen är enahanda, utan afseende derpå, hvilkendera makan den andra öfverlefver; och i betraktande af de olägenheter, som den efterlefvande vanligen måste vidkännas, genom upplösning af ett bo, lör hvars förkofran den användt sina krafter och omsorger, anser Utskottet billigt, att den får såsom fördel åtnjuta, på sätt nu gällande Lag stadgar, en tjugondedel af oskift bo i lösören, så vida boet ej är fattigt och ringa, i hvilket fall fördelen inskränker sig lill samma makas fästningaring, dagliga sängoch nödige gångkläder. Anmärkningarne dervid, alt arfs-rätten för sky-ldemän, som äro på sidan eller till rygga i ätten, blifvit i förslaget inskränkt till egde led, hafva ej rubbat Utskottets härom Vedan yttrade mening, för hvilken Utskottet nu endast åberopar de motiv förra Betänkandet upptager. Utskottet liar redan i Betänkandet redovisat, hvarföre, i sammanhang med den vid förra Riksdagen föreliafda håga om istada-rältens utsträckning, hela 3 Gap. Ärfda-Balken då ansetts böra erhålla en förändrad iedaction; och enär det afgifna förslaget härtill jemväl blifvit af Kongl. Majrt granskadt, och dervid lemnadt utan andra anmärkningar, andem Utskottet nu baft tillfälle iakttaga, synes man för det närvarande hafva ökad anledning att, med nödige rättelser och tillägg, detsamma använda. ao l,ng.-*JJtskottets Utlåtande N:0 168.
Någon af de i öfrigt framställda anmärkningar har Utskottet, för sin del , ej kunnat anse af den beskaffenhet, att densamma till ändring eller förklaring af Betänkandet eller tillägg deruti bör kunna föranleda, och som en Stor del af anmärkningarna äro rigtade emot frågan om afgiftens beräknande för pannor, men denna fråga icke tillhör Oeconomieutan Bevillnings-Utskottets åtgärd, samt hvardera Utskottet särskildt lärer kunna afgöra, hvad på dess åtgärd ankommer, torde något yttrande öfver dessa anmärkningar icke heller för Oeconomie-Utskottet äga rum. Hvilket alltsammans till Riksens Högloft. Ständers afgörande vördsamligen öfverlemnas. Stockholm den 8 Juli I8lj. På Höglofl. Riddersk, och Ad. Bedamöters vägnar A, Lantingshausen. På Vällofl. BorgareStåndets Bedamöters vägnar And. Fredin, På Högv. Prest-Stån* dets Bedamöters vägnar Bryn. Hesselgren. På Hederv. BondeStåndets Bedamöters vägnar Hils Lersson, M, M. Rosbeck. Vördsamt Den 14 Juli» »S39 Vördsamt Memorial! Till följe af föreskrifterna i 53 och I05 §. Begerings - Formen och 29 §. RiksdagsOrdningen, har Constitutions Utskottet äskat de 1 S'ats Badet sedan sistl. Biksdag intill början af den nu påstående förda Protocoll, och hafva i anledning deraf till Utskottet blifvit öf« verlemnade: 1:0 De öfver Justitite-ärender i Stats-Rådet hållna Protocoll, ifrån och med deni Maj 1812 till och med den 25 Januari innevarande år. 2:0 Protocoll öfver General Auditeurs-ärender ifrån och med den 8 Maj 181? till och med den i Mars innevarande år. 3:0 Protocoll öfver Krigs ärenderna från och med den 4 April 1812 till och med den 21 Februari innevarande år.
Efter Ofver-kommissariens och Kontors-förmännens hörande, hafva de samfälft erkänt riktigheten af en sådan förändring i reglementet, som Revisorerne yrkat, men ock förklarat, att det arbete, som förorsakades genom extrahering af en ökad mängd af arbetsoch dagsverks-jcurnaler, och — 323 — uträkningar af materielens och tillverkningarnes kostnad äfvensom dagsverks-kostnaden vid alla arbeten, icke kunde åstadkommas med mindre än att i Sjömilitie-kontoret anställdes en ny tjensteman och i Varfs-kontoret en, samt hos Material-torvaltaren, som härigenom äfvenledes finge ett ganska betydligen ökadt arbete, en, eller tillsammans tre biträdare utöfver nuvarande civil-personal. En omarbetning af Flottans nuvarande reglemente för tjenstgöringen vid Stationerne har länge varit af behofvet påkallad, helst en mängd föreskrifter i samma reglemente dels blifvit förändrade, dels utgått, dels fordra en omredigering, om Rikets Ständers Revisorers yrkande om nytt redovisningssätt skall vinna nådigt afseende. Rikets Ständers Revisorer förmena, att icke någon redogörelse för de nybyggnader, hvartill nybyggnads-anslagen blifvit använde, finnes, hvarföre nuvarande redovisningssätt icke hindrar att ju icke anslagen till Flottars nybyggnad användas till Flottans underhåll och tvärtom. Detta måste likväl vara grundadt på något missförstånd om rätta förhållandet, ty när anslag är lemnadt till nybyggnad, uppköpas nödige rnaterialier dertill, hvilka upphandlingar, såsom Herrar Revisorer jemväl omförmält, afföras på nybyggnads-titeln, och om, såsom äfven för alla större nybyggnader varit förhållandet, "särskild liqvid för ett nybyggnads-arbete är anbefalld, upprättas en sådan vid arbetets slut, och ingår till Kongl. Förvaltningen af Sjö-ärendena. Hvad dervid kan anmärkas är deremot, att alla dagsverken af timmermän och handtverkare med deras underbefäl, som hafva sin aflöning på särskild stat, icke äro beräknade eller lagde på arbetet, hvilket dock, för att beräkna arbetets sanna kostnad, borde äga rum.
Om ock detta anslag må tjena till ett glädjande bevis på regeringens åstundan att något måtte i såken göras är det dock alltför otillräckligt för ändamålet och förslår knappt till ersättning för ruinernas inre städande och rengöring från nedfallande stenar och lossnadt murbruk. Det är dock ej nog för fornforskaren och för hvar och en som önskar ur vetenskaplig och konstnärlig synpunkt studera dessa ålderdomslemningar att blott taga i ögonsigte deras inre utseende och anordning, de önska äfven att få ett klart begrepp om deras yttre former och huruvida dessa äro i öfverensstämmelse med den stil, som uppenbarar sig * byggnadens inre. För vinnande af detta ändamål är det emellertid nödvändigt att dessa ålderdomslemningar derigenom att de befrias från missprydliga och ruckliga tillbyggnader få ett fritt läge och sålunda göras tillgängliga för afteckningar och andra vetenskapliga undersökningar. Bland de kyrkruiner, som äro mest besvärade *af dylika vanprydande tillbyggnader och dymedelst otillgängliga för afteckningar och en klar uppfattning af de yttre konturerna, bemärkas isynnerhet, midt i den tätast bebyggda delen af staden, ruinerna af Sd Lars och S:t Drottens kyrkor, den förra framställande en temligen ren prägel af Byzantinsk konst, den sednare äfven visande ett prof af byggnader i den äldre rundbågstilen om ock af mera vesterländsk art. Då det är hvarje kulturfolk värdigt att taga vara på och vårda de minnesmärken det ibland sig oger af en förgången tids bildning, vare sig i vetenskap eller konst, så har jag med erfarenhet af den välvilja och frikostighet, Rikets Höglofl. Ständer låtit framlysa i uppoffringar på föremål äfven inom konstens område, trott mig vördsamt våga begära: ett anslag för en gång af 22,700 R:dr Riksmynt till inköp af de tomter och byggnader, som närmast omgifva och bortskymma S:t Lars och Drottens kyrkruiner i Wisby, hvarigenom man komme i tillfälle att genom dessa Bih. till R. St.
Bonde-ståndet hafva, i föreniimnda afseende», blifviL vackla och lill Allmänna Besvärsoch Ekonomi-ulskotlels Behandling remilterade följande motioner: l:o af riksdagsfullniiigligen Johannes Andersson från Skaraborgs län, med hvilken sig förenat Petter Gabrielsson lian Kronobergs Yi\n, Johan Petter Andersson från Elfsborgs län m. fl. derom, all biskoparnes indelningar måtte till stalsverket indragas, men deras embelen och värdigheter forlfar ra, genom öfverflytlande, vid nuvarande innehafvares afgång, på domprostarne eller stiflslädernes kyrkoherdar; och har motionären, ”på det han "icke måtte komma i beröring med Konstitutions-Utskoltet, dit (lågan eljest "hörde lill följd af biskoparnes sjelfskrifna representationsrätt, ansell klo”kast, om namnet biskop ännu stöde qvar i vår statsförfattning”; 2:o af riksdagsfullmägtigen Lars Magnus Knutsson från Östergöllrland, understödd af Magnus Månsson, Anders Jonston m. fl, likaledes om biskops-embetenas indragning, såsom i motionärens tanka öfverjlödiga, hvilket han förmenat bevisas, dels deraf, alt kyrkans angelägenheter icke skola hafva blifvit försummade, under biskoparnes frånvaro från sina stift vid riksdagarne, dels deraf, att biskopar, utan olägenhet för christna kyrkan, redan länge icke funnits i åtskilliga stater, och såsom skadliga, dels derigenom, att deras tillvaro motarbetade den broderliga jeinulikheten, sorn vore en af chrisina kyrkans grundpelare, dels ock till följd af det ofördelagtiga sätt, hvarpå själavården blefve handhafd i biskoparnes prebendepastoraler, samt dels slutligen derigenom, att de tillskyndade staten en ansenlig utgift, som vore till intet gagnande, men genom hvars undvikande flera behöfliga åtgärder kunde vidtagas; hvadan såsom ett förslag lill öf - Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, iY’:o G8. 7 verläggning oell beslut serskildt är hemslälldt: l:o alt alla biskops-embeten, med undanlag af de i Upsala och Lund, matie, vid nuvarande innehafvares afgång, afskaffas; 2:o att deras göromål må uppdragas åt domprostarne eller kyrkoherdarne i hvarje sliftstad; 3:o att deras löne-inkomster malte indragas till statsverket eller efler behof anslås till lägre'presterskapels lönelörbällring; samt 4:o att deras prebende-paslorat målte varda för konsistoriel la gäll förklarade; men ock, lör den händelse att biskops-embetenas afskaflande icke skulle kunna tillvinna sig kraft af Ständernas beslut, såsom ett annat, förslag lill afgörande, ärj yrkad en på billighet grundad minskning i biskoparnes löner, om utarbetande af förslag hvartill underdånig anhållan hos Kongl.
Riksdag gjorda framställningar, hafva nedannämnde 2:ne anslag blifvit beviljade åt allmänna institutet för döfstumma och blinda, nemligen: l:o för en erforderlig ny byggnads uppförande på gården invid institutets huf“ vudbyggnad, Tjugefemtusen R:dr; och 2to för inköp af nya eller ytterligare inventarier åt samma institut, Femtusen R:dr; börande dessa anslags-summor af Riksgälds-kontoret utbetalas i den ordning, Kongl. Maj:t lärer föreskrifva. § 137. I öfverensstämmelse med hvad Kongl. !Vlaj:t i Nåder föreslagit, hafva Rikets Ständer, såsom understöd lör en gång till uppförande af ett nytt barnbördshus här i hufvudstaden, beviljat och till utgående från Riksgälds-kontoret anvisat en summa af Femtiotusen R:dr; hvilken summa alltså bör, efter vederbörlig reqvisition, för sagde ändamål tillhandahållas. § 138. Till understöd för det i Stora Häby uti Skåne inrättade räddning s-institut för vilseförda och moraliskt vanvårdade barn, hafva Rikets Ständer beviljat ett anslag, Bih. till R, St. I Afd. 5 Band. 21 Haft. i 26 Stats-Otskottels Memorial, JVf 347. för en gång, af Tretusen R:dr; hvilket belopp bör, uppå vederbörlig reqvisition, för nämnde instituts räkning af Riksgälds-kontoret utbetalas. § 139. Med bifall till Kongl. Maj:ts derom adåtna proposition, hafva Rikets Ständer beviljat staden Carlskrona ett, till utgående från Riksgälds-kontoret anvisadt, särskildt anslag af Tolftusen R:dr, för att lindra de nämnde stad, genom koler a-farsotens härjande derstädes under sistlidet år, tillskyndade kostnader. § no. (Denna § kommer att motsvara nu gällande reglementes 114 § och innefatta Rikets Ständers dels vid sednast förlid ne och dels vid innevarande Riksdag fattade beslut, angående statsverkets särskilda bidrag till Arméens pensions-kassa för fullgörande af dess pensioner i ngs-skyldighet.) § 141.