Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den i Styrelsens annaler så högst märkliga skeppshandelsfrågan har nyligen blifvit nedlagd, ehuru R. St:s beslut i denna del åsyftade att bereda staten en betydlig ersättningssumma och fastän saken, såsom princip, var af den högsta vigt. Jag har hört, att den rådgifvande personalen enhälligt afstyrkt detta nedläggande. Det hade varit Utskrs pligt att tillkännagifva detta, för att tillintetgöra klandret. Genom den behandling, bränn vinsfrågan fått af Styrelsen, har ett frö till splittring blifvit af Regeringen utkastadt inom Representationen. Otvifvelaktigt äger Styrelsen i sin magt att, såsom i en fråga af oeconomisk natur, förordna ang:de constructionen af brännvinsredskapen, ett ämne, uti hvilket det är vida bättre, att Regeringen beslutar, än att det handlöst öfverlemnas till bearbetande af de splittrade interessena inom en sådan Representation som vår. Regeringen borde hafva beslutat sättet och tiden för denna tillverkning samt sedan öfverlemna sin förordning derom till Ständerna, som sedan bort beskatta tillverkningen. Nu synes hela landet komma att förlora på behandlingen, med undantag af kopparslagarne. De särskilda motiverna till Styrelsens underlåtenhet i detta fall hade bort igenfinnas uti Utskrs decharge-betänk., och de oskyldiga bland rådgifvarne i denna del, om sådana finnas, ujuta rättvisa. 48 Den i Juli f. m. Man hör ofta strängt tadlas Styrelsens system i det stora hela, och å andra sidan klandrar man lika strängt, att de, som skrika på ett felaktigt system, icke uppgifva något bättre i stället. Man kan hafva rätt på båda sidor. Svårt är visserligen att uppgifva i detail, huru en Styrelse skall handla, utan att man sjelf i botten känner alla detaillerna af dess verksamhet; men uti några större frågor torde det icke vara förmätet att söka meddela henne någon anvisning. Man kan således säga, att Styrelsen bort hafva till mål att framgå, icke med brådstörtade, men med säkra och jemna steg på reformernas bana, i allt hvad som rörer nationens stora interessen. Constit.
Hon kunde icke tänka tillbaka på det sista år, hon tillbragte i sin födelsestad, utan att dess rysliga händelser, som ryckt brudgummen ur hennes famn, återgifvit henne en älskad broder vansinnig, skördat en hjelte, af hvars kraft hon väntade verldens räddning och sin faders ära, samt öfver denne älskade faders hufvud samlat så många sorger, besvikna förhoppningar och faror – hon kunde icke i sitt minne återkalla dessa händelser, utan att mörka tvifvel hos henne uppstodo om naturen af den magt, som regerar verlden och menniskornas öden, och hon kände att lifvets mörka gåtor, för att erhålla en lösning, som tillfredsställer hjertat, i stället för att krossa det, behöfva den fasta tron på en kärleksrik fader i himmelen. I denna sinnesstämning hade Evangelium för henne blifvit en bok, i jemförelse med hvilken Platon och Porfyrios stodo såsom natten bredvid dagen, och läsningen af denna bok gjorde på henne ett intryck desto djupare, som ingen före dess studium inplantad mening om Kristi person störde och förminskade detsamma. Hvad hon behöfde, en föresyn i lidandet, fann hon här, men hon skulle icke funnit det, om Kristus varit för henne Gud sjelf, som medveten om sin missions ofelbarhet fullbordat återlösningens verk med en liten tids sjelfpåtagna lidanden.
En dåre gör sig själf sorg, och en dåres fader hafver ingen glädje. 63 SONEN. Hvar får du alla dina ordstäf ifrån? Det är dammadt i dag, min lilla vän! FADERN. SONHUSTRUN (till kusinen). Genom visa kvinnor varder huset byggdt, men en galen bryter det med sina åthäfvor! Hör du det, Adèle! Jag? SONEN. KUSINEN. SONEN. Ja! Hör du, hvar står det här ordspråket: »En dägelig kvinna utan tukt är liksom en so med ett gyllene spann på näsan»? Knut, då! SONHUSTRUN. FADERN. SONEN. Ni fick främmande sent i går afton? Tyckte du det var för sent? Jag tycker ingenting! Men nog kunde en ung man välja en mera passande tid för sina visiter. Ja så, du tycker det ändå! SONEN. FADERN. Hade ni bjudit honom förut? FADERN. 64 SONEN. Hvad är det här för inkvisitioner? Kanske du har tumskrufvarna med dig. Nej, dem har du dragit försorg om! För bara jag gör den minsta fråga, så hotar ni att resa er väg igen; och ändå vet ni att jag har byggt detta hus åt er för att få se er åtminstone om sommar'n. Och när man är så gammal som jag, har man ett behof att lefva för andra. Äh! Inte är du gammal, inte! I dag skulle man tro att du var ute och friade med rosen i knapphålet. Det finns en gräns, äfven för skämtet! Eller hur tycker du, Kerstin? Å, Knut är förfärlig, och om jag inte visste att han ingenting menar med hvad han säger... Har han ingen mening med hvad han säger, då är han ju en idiot! (Betraktar ett påbörjadt porträtt af vännen.) Hvem ska det här föreställa? Ser du inte att det är vännen i familjen. Det var ett gement uttryck han ser ut som om han vore en dålig människa här på porträttet. FADERN. SONEN. FADERN. SONHUSTRUN. FADERN. SONEN. FADERN. 65 SONHUSTRUN. FADERN. Ja, men det är han fete!
Ständer deremot frågan om berörde extra anslags anvisande härigenom hafva förfallit. E. K. M. har, med tillkännagifvande af Dess Nådiga beslut om Cancellie-Styrelsens indragning, föreslagit: att de till Ecclesiastik-Läro-Verket i Lappmarken anslagna, och förut under Cancellie-Styrelsens disposition ställda räntor och andra inkomster måtte lill Siats-Verket indragas; att det i Ecciesiaslik-Verkets fond samlade Capital borde till Riksgäld s-Contoret öfverlemnas, samt deremot de af Eeclesiastik-Verkets medel bestridda löner på Tionde IIufvud-Titeln uppföras, och den summa, hvartill, efter afdrag af lönerne, berörde räntor och inkomster, jemte interesset å Capitalet uppginge, serskildt för Ecclesiastik-Verkets utgifter anslås. Då Rikets Ständer härvid tillita inhemta!, att Lappmarks Ecclesiaslik-Verks inkomster för år 1882 utgjort 8,5oyR:dr 4 skir r;st., och utgifterne 6,788 R:dr 5 sk„ hvarigenom således ett öfverskott af 1,718' R:dr 47 sk. 1 • r:st uppkommit, samt att fondens capital uppgår lill omkring 74,000 R:dr, hvarå räntan, efter 5 proc., utgör 3,700 R:dr, anse Rikets Stan - 3o4 Expcditions-Utskotlets Forslag till und. Skrifvelse IV:o >77. der den af E. K. M. i Nåder föreslagna reglering med ifrågavarande Ecclesiastik-Verks inkomster och utgifter vara med Stats-Verkets fördel öfverensstämmande, hvadan R. St., i afseende derpå, stannat i följande beslut: 1:0 att Lappmarks-Ecclesiastik-Verkets inkomster upptagas och beräknas bland Stats-Verkets inkomster, sålunda: under Titeln: ordinarie-ränta, förslagsvis •
Landtm, sig hafva funnit ja öfvervägande. Föredrocs ett från Ilederv. Bonde-St. ankommet prot.-utdrag N:o 178 för den 14 dennes, innefattande, bland annat, inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att förena sig uti förstnämnde Stånds beslut öfver 3:dje punkten i Allm. Besv.- och Ekon.. Utslcts Betänk. N:o 71, i ani. af motioner i fråga om förändrade bestämmelser rörande mått och vigter samt justering deraf m. m. Begärdes på bordet. Föredrogs Ilederv. Bonde-St:s d. 14 dennes bordlagde prot.- utdrag N:o 171, innefattande inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att förena sig uti förstnämnde Stånds beslut öfver Allm. Besv.- och Ekon.-Utslcts Betänk. N:o 55, i ani. af väckt motion om upphäfvande af hittills gällande reglementen för vården af sockenmagasiuer m. m. 448 Den 18 Februari. Frih. Hermelin, Carl: Som R. o. Ad. vid en föreg:de öfverläggning i detta ämne temligen enhälligt beslutat att förkasta ifrSgav.de sitt sålunda tillförne fattade beslut, utan vidblifva detsamma och följaktligen afslå den nu gjorda inbjudningen. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos., beslöt R. o. Ad. att, med vidblifvande af sitt förut i frågan fattade beslut, afslå Ronde-St:s förev:de inbjudning. Föredrogs ånyo och bifölls sammansatta Lagsamt Allm. Resv.- och Ekon.-Utsk:ts d. 11 och 14 dennes på bordet lagde fietänk. N:o 2, i ani. af väckta motioner ang:de dels omarbetning af, dels ock ändringar i nu gällande legostadga. Föredrogs ånyo och bifölls Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 11 och 14 dennes på bordet lagda Betänk.
Tall D:o 16 sk. D:o — D:o 1: — D:o. Andra slag . D:o 24 sk. D:o — D:o 2: 16. D:o. hvilket förslag blifvit godkändt af 3:ne Riks-Stånd, som äfven bifallit Utskottets tillstyrkande, att stadgandet angående tullfri utförsel af ved till stufning må uteslutas; hvaremot Bonde-Ståndet bestämt så väl insom utförsel-tullen till följande belopp, nemligen: för Al 36 sk., Björk i R:dr, Bok och Ek i R:dr 24 sk., Gran 32 sk., Tall 36 sk. samt andra slag 36 sk. per famn; och har Borgare-Ståndet jemväl beslutat, att ved skulle förbjudas till utförsel, med undantag af hvad Lill stufning och kokning å fartyg erfordras, och att bestämmelsen uti Tull-Tariffen: "Ved, sorn är nödvändig för stufning af osläckt kalk eller andra varor, må, efter serskildt tillstånd af Kongl. Maj.t, vara fri till utförsel" förändras till följande: ”Ved, sorn är nödvändig för stufning af osläckt kalk eller andre varor, må, efter serskildt tillstånd af vederbörande Tullkammare, vara fri till utförsel.' Enär 3:ne Riks-Stånds beslut innehålla, alt något stadgande om tullfri utförsel för ved till stufning icke borde i Tull-Taxan inflyta, synes Borgare-Ståndets i ämnet fattade beslut icke till någon vidare åtgärd föranleda, 36 Bevilliiings-Utskottets Memorial JV.-o 49- jemte anmälan hvarom, Utskottet får, för den händelsen att Bonde-Ståndet icke skulle vilja frånträda sitt förenämnde beslut, angående tullbeloppet å Ved, föreslå följande votcrings-proposition: 6I:o. Den, som bifaller Utskottets förslag, att för Ved skall bestämmas följande belopp, nemligen: Al , Inf. tull 16 sk. famnen — Utf. tull 1 R:dr famnen Björk D:o 24 sk. D:o —» D:o 2: 16.
Återremitterades; No 18, i anledning af väckt motion om ändringar i ansvarighetslagen för Ståls-Rådets Ledamöter, hiel punktvis föredraget och bifallet; N.o tg, i anledning af väckt fråga om dels den uppenbara kyrkopliktens afskaffande, dels ock ändring i straffet för första och andra resan stöld: Bifölls; N:o 20, i anledning af väckt fråga om förtydligande af Kongl. Brefvet den 25 September 1777: Bifölls. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Expeditions-Utskoltets memorial, K:o 7. angående rättelse i Utskottets skrifvelse-förslag, angående förhöjd dagspenning för till handläggning vid militias-boställsbyggnad commenderadt manskap. S. D. Å nyo föredrogos Stats-Ulskotlels utlåtanden: N:o 43, i anledning af väckt motion, rörande restitution åt Sergeanten E. Bitsks enka, Catharina Henriksrolter, af henne tillagd, men ej uttagen, pension för åren 1838 lill 1841- Bijöl/s', j\'-0 44, i anledning af Kongl. Maj:ts Kådiga Proposition, angående upplåtande af en under Kammar-Collegii disposition varande jordrymd till byggnadsplats för nya observatorii-byggnaden i Upsala: Bifölls; 316 Prot.-Utdrag, den g November 1844- N:o 45, i anledning af väckt motion, angående upphörande af Invalid-inrättningen å Ulriksdal: Återremitterades; N:o 4jj i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående afsöndring från f. d. Öfversle-bostället vid Dahl-regemenlet Näs Kungsgård ai Ivänne dithörande ålfisken: Bifölls; N:o 4$j i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående Kamereraren E. M. Dahléri och Krigs-Rådet A. L. Hauffmans befrielse från dem ålagd ersättnings-skyldighet, såsom controllanter å förre KrigsCasseuren S. II.
Då till bränvinsbränriings-redskap i lista och 2:dra klasserna ånga icke får begagnas, lärer, i formulären till mantalsoch skattskrifnings-uppgiften finland och stad, den rättelse böra iakttagas, att klausulen^ för anmärkning om eld eller ånga begagnas till uppgifven bränvinsiedskap endast omfattar 3:dje, 4:de och 5:le klassernas redskap; äfvensom och enär tiden för bränvinsbränningens utöfvande blifvit fördelad i 3 terminer, detta föranleder följande ändringar, nemligen: i formuläret N:o 8, att i kolumnen för afverkningsterminen införes ordet alta, i stället för „ begge,, och i formuläret N:o 10, att dels en ny kolumn för antal bränvinsverk som varit begagnade 3:dje terminen, införes, dels ock rubriken å kolumnen för bränvinsverk, „begagnade begge terminerna* utbytes emot: begagnade alla terminerna. Med iakttagande af dessa rättelser, torde formulären vid nu gällande Bevillningsstadga böra i öfrigt bibehållas oförändrade. Stockholm den 19 September 1848. STOCKHOLM, w. f. dalma*. 1848. Bevillnings-Vlskotlets Memorial, A: o 35. i N:o 35. Ank. tili Exp.-Utsk. d. 13 Okt., kl. 6 e. n. Memorialj i anledning af Riks-ständens skiljaktiga beslut, i fråga om anvisande af medel för godtgörande af det lån, som Rikets Ständer beslutat upptaga, till bestridande af rustnings-kostnaderna.
St:s år 1835 församlade revisorer hafva, (pag. 36), bland annat anmält, att en noggrannare tillsyn i länen, än som i allmänhet lärer äga rum, olver eliart* sig i I fa l se—fö rordningens behöriga efterlefnad vore behöflig, såsom för statsverket af vigt, i anseende till den genom stämplade pappersafgiften uppkommande betydliga inkomst; med anledn. hvaraf K. Stats-contoret ock (pag. 170), förklarat, att, efter ali sannolikhet, anledningar till åtal för öfverträdelse af eller underslef emot chartae-sigillatse-författningen icke saknats. Som härvid tillika förekommer, att, jemlikt hvad allmänna tidningar nyligen omförmält, sjelfve nuvar. Ilr Just.- cancelleren, i dess förra egenskap af domhafvande, varit föremål för anmärkn. i denna def, och ändamålsenligare controll öfver ifrågavar. författnings -efterlefnad än hittills alltså synes af behofvet påkallad; får jag vördsamt anhålla, alt det CJtsk., dit detta mitt anförande blifver remitteradt, måtte föreslå så kraftiga åtgärder, att vidare underslef med det stämplade papperet må förckommas. Lades på bordet. Frih. Gederström, Anders, uppläste följande 5 motioner: 1. För den händelse, att de nya så väl civilsom criminallagförslagen ej under innevar. riksmöte skulle komma under K. St:s ompröfvande eller antagas, och att den nu gällande 1734 års lag ännu en längre tid kommer att utgöra grunden för vår lagskipning; så vågar jag ödmjukast föreslå följande, enl. mitt förmenande, högst nödvändiga ändringar och rättelser i densamma. Gifter måls-balken. 1:0 3 cap. 3 , 5 och 6 §§ Gifterm.b:n äro, enl. min tanka, alldeles obehöfliga och böra ur lagen utgå, helst det sällan händer, att
IV. B. 508. A. 590. — N:o 136. i anledning af väckt motion om anslag af allmänna medel, till understöd och uppmuntran åt fattige jordbrukare och åt tjenstehjon för långvarig tjenst. IV. B. 349. A. 363. — N:o 137. i anledning af väckt motion, om anvisande af nödige medel till beredande af ersättning åt de Norske underså ler, som under 1814 års krig lidit skada af Svenska trupper. IV. B. 350. A. 363. — N:o 138. i anledning af väckt motion, om anslag af allmänna medel för användande af den så kallade Schreiberska euren. IV. B. 350. A. 363. — N:o 139. i anledning af väckt fråga örn förändring i afseende å sättet för uttagande från Kongl, rentekammaren af de till vissa verk anvisade Stats anslag. IV. B. 350. A. 371. V. E. 3. — N:o 140. i anledning af väckt motion, angående försäljning till skatte af en del Kronan tibörige och till Statsverket indragne hemman och lägenheter. IV. B. 35o. A. 372. — N:o 141. i anledning af väckt motion, angående föreskrifters meddelande, i afseende på rättigheten lill bosättning å och begagnande af åtskilliga Kronoholmar i Götheborgs och Bohus Län. IV. B. 350. A. 372. ■— N:o 142. i anledning af väckt motion, angående upplåtande af Kronoparken Furubacken åt Marums, Winköls och Härlunda socknar. IV. B. 350. A. 373. — N:o 143. i anledning af väckt motion, angående tilldelning åt Björsätters sockens hemmansegare af skog från kronoparken Westra Kinneskogen. IV. B. 350 A. 373. — N:o 144. i anledning af väckt motion, all å Kronans egendomar bosatte husmän och torpare må njuta mera tryggad besittningsrätt lill sina torp och jordar.
Dessa skäl äro ej af Revisorerne vederlagda, men äfven derförutan synes det Styrelsen påtagligt, att redovisningsoch ersättningsskyldigheten i första rummet ålegat bolagets direktion, intilldess denna kunnat styrka, att den till sina åtgärder erhållit bolagets uppdrag och bemyndigande, i hvilket fail först bolaget varit lika med direktionen ansvarigt. Nu har direktionen ej ens föreburit ett sådant bemyndigande, eller undandragit sig svaromålet och dess påföljder, hvarföre tillgångar hos densamma ej heller saknats. När direktionen, som emottagit statsanslaget och för bolaget vidtagit alla öfriga åtgärder dermed, blifvit från åtalet om fullständigare redovisning i laga väg befriad, synes det naturligt, att bolaget, som dessutom, enligt hvad kändt är, hufvudsakligen utgjordes af direktionens ledamöter och egentligen upplöstes, då slussanläggningsarbetet inställdes, icke skulle, äfven om några delägare numera vore att anträffa, kunna lagligen tillförbindas till annat eller större ansvar, än som kunnat direktionen åläggas. Detta gäller äfven det visserligen besynnerliga förhållandet, att direktionen ej gittat redogöra för befintligheten af det jordområde, den uppgifver sig hafva köpt; men handlingarne antyda, att för den mindre delen deraf, såsom det vill synas, kappland, blifvit af Skifveds jordägare qvitterade 1,033 R:dr 16 sk. med förbehåll, som uppgifvits vara, att' kanal-anläggningen skulle komma att verkställas, ehuru den handling, som innefattar denna öfverenskommelse, ej kunnat tillrättaskaffas, lika litet som den, hvilken skulle bevisa, att 3,125 R:dr blifvit utbetalda till Deijefors ägare i afräkning på öfverenskommen jordersättning. Det vill således synas som bolaget omöjligen skulle kunna aftvingas den jordbesittning, hvarom direktionen ej kunnat öfvertygas, och att således icke något slags gagn vore numera att förvänta af en rättegång emot ifrågavarande f. d. bolag.
KammarRättens anmärkning emot denna åtgärd leder till den påföljd, altora, hemmansvärdet inom ett Län efter föregången jemkning skulle blifvit högre, än det hefanus innan densamma; så borde detta värde qvarstå, äfven i de fall, der egend.omarne, före taxeringen, varit uppskattade utöfver deras verkliga försäljningspris. För öfrigt förenar jag mig med dem, som yrkat bifall å Betänkandet. Herr Nordenanckar'. Jag ber om ursäkt, att äfven jag fördröjer afslutandet af denna så onödigt långa discussion, Herr 37 II. Rosenblad har pSstått, att BevillningsFörordningen är en Lag, och KammarRätten ett forum, eler denna Lag skall tillämpas. Detta är sanni, då någons rätt blifvit för nära trädd, men må ingen säga, att då Statens fordran af egendomsvärdet blifvit uppfylld, ingen annan har mera att fordra; ty beskattningen måste vara jemnlik, och när egendomsvärdet icke understiger det allmänt billiga i orten, är ingen rätt förnärmad, och då bör all anmärkning äfven uteblifva. Grefve CronhjelmOtto August: I anledning af en Talares yttrande, att exempel gifves, då en TaxeringsCommilte glömt att för bränvins-rniuutering påföra äfven Borgare skatter, får jag, som tror mig hafva erfarenhet om det factum, den värde Talaren menar, äran upplysa, att delta förfarande ingalunda var föranledt af någon glömska om hvad BevillningsFörfattningen innehöll, utan af öfvertygelse om rätta sättet, huru den borde tillämpas och förslås, hvilken öfvertygelse dock icke instämde med KammarRättens åsigt. TaxeringsCommitteen, som i flera år anmärkningsfritt tolkat Författningen på enahanda sätt, och ändlligen deröfver emottog anmärkning af KammarRätten, med antydan att efter dess åsigt verkställa taxeringen, vägrade att hörsamma denna befallning, emedan TaxeringsCommilteen icke ansåg sig skyldig att lyda Den 1a Augusti f. ra. KamroarRättens föreskrifter.
Stånden nedsatt nämnda anslag till 309,700 R:dr, får Utskottet, för anslagets bestämmande genom omröstning, föreslå denna proposition: ”Den som vill, att anslaget till Minister-staten skall utgå med oförändradt belopp, 359,700 R:dr, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer samma anslag att uppföras med 309,700 R:dr.” 6:o. Utskottets i 4:de punkten gjorda hemställan, att anslaget till skrifmaterialier och expenser samt extra utgifter jemväl måtte bibehållas vid dess nuvarande belopp, 70,000 R:dr, är äfven bifallen af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet; men då Borgareoch Bonde-Stånden bestämt anslaget att utgöra endast 50,000 R:dr, torde votering härom anställas enligt följande proposition : ”Den som vill, att anslaget å 3:dje Hufvud-titeln tili skrifmaterialier och expenser samt extra utgifter skall utgå med 70,000 R:dr, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej ; Vinner Nej. är berörda anslag af Rikets Ständer faststälut till 50,000 R:dr.” Fjerde Iffiifriidtitelii. (Utlåtandet N:o 84.) 7:o. Beträffande ailöningen för Expeditions-chefen i Landtförsvars-departementets Kansli-expedition, hafva Riks-stånden, hvar för sig, fattat enahanda beslut, som här ofvan i lista punkten, angående Expeditions-chefen uti Justitiestats-expeditionen äro omförmälda; hvadan Utskottet, för omröstning i denna fråga, föreslår följande proposition: »Den sorn vill, att ailöningen för Expeditions-chefen i Landtförsvars-departementets Kansli-expedition bestämmes till 5,000 R:dr, röstar Ja, Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, är omförmälda aflöning bestämd till 5,500 Rdr.» 8:o.
Författningen lemnar,äfvenlemnasöppeni afseende pä den tid, som i anledning af Utskottets förslag kan för framtiden varda stadgad, och i förening dermed do öfverenskommelse!*, som i sådant afseende redan kunna vara träffade, förblifva orubbade; Äfvensom Utskottet ändtligen anser, att ingåendet af sådane öfverenskommelser icke bör, på sätt Friherre Rehbinder förmenar hafva skett, af en annan väglottsegares bestridande förbin, dras, utan, i likhet med öfverläggningar och beslut i andra dylika ekonomiska ämnen, på pluraliteten ankomma; hvilket dock allt, jemte flera ledamöters särskildta utlåtande, Riksens Höglofl. Ständers närmare ompröfvande vördsammast underställes. Stockholm d. 14 April 1823. £38 Besv. och Ekon. Utsk. Betänkande/i, Transsumt af Protocollei, hållet i llikseni Högloft. Ständers Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotb den 14 April 1825. S. D. Herr Huldberg anfördei ”1 vårt Iand, der så stora olikheter i klimat och jordmån förekomma, acser jag en allmän Författning om vägarnes lagande, på bestämda tider, vara alldeles olämplig. Jag tror, att hvarje Landshöfding borde, efter inhemtad kännedom dm den för länet lämpligaste tid härtill* densamma bestämma, med rättighet för allmänheten, att Öfver hans beslut anföra besvär å vederbörlig ort, i fall Landshöfdingen anbefallt någon alldeles olämplig eller med ortens nytta stridig tid. När Upphöra de Norra proviricerna? Nät vidtaga de Södra? Östergöthland och ännu. mer Småland har mycken likhet med de Södra, Gestrikland och Upland thed de Norra.
För honom gäller samma ömmande skäl som för dem att nemi. hans ålderdom må varda betryggad, då han efter mångårigt frånvaro från fäderneslandet vid sitt afskedstagande vänder hit tillbaka. På nu anförda skäl anhåller jag att det måtte erkännas såväl af R. Stir som det redan är af Konungen angifvit, att Guvernören på S:t Barthelemy bör ställas i samma kathegori som Landshme, så att äfven han må kunna vid afskedstagande! erhålla den högre pension som blifvit Landshme tillerkänd. Gr. Lagerbjelke: På sätt StatsUtsk. upgifvit har, i följd af R. St:rs bifall till K. M:s vid 1834 års Riksdag aflatna Propos., en pension af 3,000 Bko blifvit bestämd för Guvernören på S:t Barthelemy. Såsom motiv för denna pension anställdes en jemförelse mellan Landshige-befattningar och Guvernörs-beställningen på S:t Barthelemy, men deraf följer icke, att ett bifall till Hr Thams motion ej skulle vara en ganska betänklig åtgärd från R. Stirs sida. Det är gifvet att då K. M. vid 1834 års Riksdag föreslog en pension af 3,000 Bko för nämnde Guvernör personligen, samt vid denna Riksdag föreslagit 6,000 Rdr Rmts pension för Landshir, men alldeles icke vidrört någon förändring i Guvernörens på S-t Barthelemy pension, skulle ett bifall af R. Stir till en enskild motionärs framställning i denna fråga vara ett bedömande af de jemförliga förhållanderne mellan Guvernörs-befattningen på S:t Barthelemy och Landshige-befattningen. Jag tror det blifva svårt för R. Stir att göra en sådan jemförelse, och då K. SI. aflåtit Propos. vid denna Riksdag om pension för Landshir men icke för Guvernören på S:t Barthelemy, faller väl af sig sjelf att K.