Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De närmare förejfrifter, angä» enDe ^itf>öcanDe ärenDenö befjanDiing, f>n>ilfa finnas wara af befiofwet päfallaDe. 63 §. 47. 3 fruftouDfaflig öfmerenöflämmcffc nteD Äongl. 9ftaj:tö unDct* Den 29 Slugtu (ti ftjUiDet ät till Oj? aflätna näDiga ^ropofition i ämnet, f>afwe QBi för mät Del bejlutat: att, i fväga om jfplDigheten att gifwa od) rättigheten att ethalia branDjtoD, en föränDring uti hittills i Detta ämne i 24 fap. $3pggninga-$3al* fen giftta fötejfrifter bör genom favffilD författning warDa päbjitDcn, fåDan, forn följet: 5)en ägare ellet innehafware af hemman, hwilfen, för fin äbpggttaD ellet nägon Del Deraf, ellet för fäD, foDet ellet boffap, font till gärDenö bruf tarf# waä, tagit förfäfting i branD(toDS*bolag, font för otten ät af konungen jtaD* fäflaDt, mate ej, fä länge fm» i bolaget qwarftär, pligtig att gälDa branD* floDoerfättning, hvarom i lag ellet Derpå gtuttDaD förening ftaDgaö, och öer Uppgift ä
Riksdagsfullmägtigen Ola Jönsson från Malmöhus län, med hvilken Riksdagsfullmägtige Nils Olsson och Jöns Andersson från samma län, Garl Johan Svensén från Calmar län, Per Nilsson från Christianstads län och Jöns Rundbäck från Göteborgs och Bohus län instämt, har uti en hos Bonde-Ståndet väckt, till Stats-Utskottets behandling remitterad motion (N:o 298) hufvudsakligen anfört, hurusom den allmänna folkskolan, sådan den nu vore inrättad, icke utgjorde någon passande undervisningsoch uppfostringsanstalt för flickor. Dessa vore ej endast Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66. 53 i behof af religionsundervisning, utan borde, för att blifva nyttiga medlemmar i samhället, inhemta kunskap i de arbeten ocb husliga göromål, som tillhörde qvinnan. I anseende till behof vet af s. k. slöjdskolor för flickor, hade man äfven på landet på många ställen beslutat inrättande af sådana läroanstalter, men de stora kostnader, som dermed vore förenade, gåfve, enligt motionärens åsigt, grundad anledning till den farhåga, att det påbörjade verket skulle afstadna, såvida icke Staten med bidrag och uppmuntran trädde emellan; och har fördenskull motionären föreslagit, att Rikets Ständer måtte anvisa en summa af 30,000 R:dr, att ställas till Kongl. Majits disposition, för att under år 1867 utgå till de kommuner på landet, som visade att s. k. slöjdskolor för flickor derstädes blifvit inrättade och skickliga lärarinnor antagna.
Hrrl att med mig framträda till vaggan, der barnet ligger, och taga af dess bindor, som kallas omständigheternas magt, situa - Den 4 December. 227 lionen, tidsandan, menniskans rättigheter, eller hvad de allt heta, och om J då betraklen pilten, skolén J finna, att han är missbildad, att hans hjerta aldrig kan komma att klappa lör Svenska folkets sanna väl. Det är hufvudsakligen af trenne anledninger, som jag kommer att rösta mot det Kongl, förslaget: l:o kommer det att försvaga, förminska och i framtiden tillintetgöra konungamakten; 2:o kommer det att väcka strid, oro och split inom fäderneslandet och föranleda högst betänkliga förvecklingar med utlandet; och 3:o utplånar det den Svenska Adeln såsom en politisk institution, berättigad att deltaga i den sköna, orri ock ansvarsfulla pligten att befordra silt lands dyrbaraste intressen. Jag skall nu gå lörslaget rakt på lilvet, för att sålunda ur detsammas bestämmelser gifva skäl för mina påståenden. Dervid vill jag dock icke uppehålla mig vid den mindre vigtiga frågan om förslagets redaktion (gjorde man det, skulle man finna, att det vore sammantråckladt på ett ganska lösligt sätt), utan jag vill behandla de i förslagets 9:de, 14:de, 19:de och 26:!e §§ förekommande vigtiga stadgandena om vilkoren för valbarhet och valrätt. Hvad möter oss då? Vi finna till en början att lörsta kammaren består af ledamöter, som ega jord taxerad till 80,000 rdr, eller ega 4,000 rdrs årlig inkomst af arbete, kapital eller lön, d. v. s. de skola betala bevillning lör dessa belopp, samt att valberättigade till denna kammare äro landstingen eller ursprungligen kommunalstämmorna. I förbigående vill jag nämna, att genom dessa medelbara val förmögenhets-qvalifikationerna för valrätt till första kammaren blifvit betydligt mindre än till andra kammaren. Vilkoren för valrätt och valbarhet hvila således ytterst på myntrepresentanten riksdaler riksmynt och på bevillnings-förordningen såsom deras grund.
Sedan gjorde hon Leonna några vänliga frågor rörande hennes uppfostran, modrens sjukdom och död. Leonna fann att derom ej kunde sägas mycket; uppehöll sig desto längre vid sin bekantskap med fröken Lurhjelm, och saknaden efter henne. «Jag får nu göra bekantskap med fröknarna Bärendorf, men en aning säger mig att ingen Ottilia finnes bland dem,» tillade hon öppenhjertigt. «Så förmodar äfven jag,» svarade friherrinnan, som hört henne med stigande interesse. «Jag har ej sett flickorna Bärendorf på många år, när jag lemnade Åbo och flyttade till Borgå var Jeanette ändå nio år, och Emma fyra år yngre. Förklemad hemma, gick Jeanette sedan i flere år i en pensionsanstalt, der hon visserligen, efter hvad hennes mor skrifvit mig till, inhemtat några ytliga sällskapstalanger, men kanske aldrig tänkt öfver något som var nyttigt. Tidigt blef hon indragen i förströelserna af ett så kalladt sällskapslif, och der bildas sällan, kanske aldrig, trogna och upprigtiga vänner. Der sökes också endast skalet, aldrig kärnan. Emma stammar och är, efter modrens utsago, skadad af koppor. Bedrar jag mig ej är Emma tillbakasatt af modren. Hon, som så många andra, vanlottade af naturen eller genom olyckshändelser, skall kanhända då ega den sinnesretlighet, som låter dem alltför högt uppskatta andras förmåner, och se sig sjelfva i för mörk dager; deraf blir afund och menniskohat med tiden.» «Lyckligtvis finnas många undantag,» anmärkte Elise, «bland dessa är yngsta fröken Z. Genom ett olyckligt fall i barnaåren, blef hon krokryggig, af dverglik vext och åldrigt utseende. Hon är nu 17 år och den mildaste, mot alla menniskor välsinnade varelse. Utomdess äger hon både kunskaper, omdömmesförmåga och klar blick i det högre af lifvet. Med ett ord, hon väcker interesse hos alla som lära att känna henne.» «Hvarje regel har sitt undantag, men är i sig sjelf riktig,» genmälte friherrinnan, «så äfven här.
Hvad nu först angår den af äldre kammardrängarne Dahlgren och Andersson gjorda ansökning, så och om än desse, af hvilka, enligt företedt betyg, Dahlgren under en tid af 21) år och Andersson i 22 år, bit rädt medaljören Enegren med hvitstämplingen å bankens sedlar af äldre slagen, och derför af honom åtnjutit godtgörclse, ej må anses ega fullt giltiga skäl alt af Banken undfå ersättning för den förlust, dem drabbat, i följd af skillings-sedlarnas upphörande, och som för dem samfäldt öfverstiger 500 rdr banko om året, likväl och då, i händelse Rikets Ständer skulle bifalla Utskottet6 i nästföregående punkt upptagna förslag, att medaljören Enegren måtte, såsom ersättning för sin förlust, i ett för allt, undfå endast fy linaden i en kamcrcrares lön, t,200 r:dr om året, Dahlgren och Andersson icke skä.— Banko-Ulskollels Utlåtande, A’:o 21. 13 ligen kunna för den arbetstjenst, hvaraf de, utan eget förvållande, gått i mistning, af Enegren äska någon ersättning, destomindre som, efter hvad ofvan inhemtas, den betalning de uppburit, redan blifvit från Enegrens beräknade arbetsförtjenst afdragen, samt härtill kommer, att Dahlgren och Andersson, jemlikt Under-styrelsens dem lemnade vitsord, med redbarhet, flit och den största noggrannhet biträdt vid sedelstämplingen, och jemväl i öfrigt gjort sig kände för serdeles pålitlighet och ordentlighet i förening med ett hedrande uppförande, har Utskottet, med gillande af hvad Understyrelsen och Bankofullmäktige i detta afseende hemställt, skolat vördsamt föreslå, att äldre kammardrängarne Dahlgren och Andersson måtte, såsom ersättning för deras ifrågavarande förlust, få hvardera uppbära sjuttiofem r:dr b:ko årligen, räknadt från den 1 April 1849, intill hvilken dag sedelstämplingen fortgick. Vidkommande åter den anhållan om ersättning
Då förhållandet med förrberörde1 anslagsfråga är sådant, att 3:ne Riks-Slånd beviljat anslagen, hvaraf arne utan och ett med det af Utskottet föreslagna vilkor, men Bonde-Ståndet alldeles afslagit berörde anslag, hvadan något yttrande om vilkor för desamma å sistnämnde Stånds s da ingalunda erfordrades, har Utskottet icke ansett sig kunna åt Bonde-Ståndets beslut gifva den tydning, att delta Riks-Slånd tillika skulle hafva ogillat ett så beskaffadi vilkor, som Utskottet för oflaberörde anslags beviljande föreslagit, helst då snarare motsattsen kan antagas, enär BondeStåndet, då det ogillat anslagen, likväl beslutat att hos Kongl. Maj.t i underdånighet frambära enahanda anhållan, som Utskottet såsom vilkor för anslagen tillstyikt; och har Utskottet derföre, för dess del, funnit sig icke kunna annorlunda förfara, än att, då de frenne Stånd, sorn beviljat anslagen, varit i en hufvudsaklig omständighet skiljaktiga, föreslå vidtagandet af den för sådane fall i Grundlagen bestämde åtgärd, eller votering i Förstärkt Stats-Ulskott. Somdet emedlertid inträffat, alt tvänne af Riks-Stånden, med annan åsigt af Grundlagens rätta tillämpning i förevarande fall, beslridt voteringens anställande, och, i detta sakeus skick, frågan om förrbemälde anslags beviljande icke är genom treime Stånds sammanstämmande beslut afgjord; så har Utskottet i forsta rummet sko - StatsUt,siof tels Memorial, iV :o 070. 7 lat hemställa, huruvida Borgare-Ståndet, till undanrödjande af de tvistigheter, hvartill ett dylikt förhållande föranleder, skulle finna lämpligt att antingen instämma med Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet uti anslagens o v i I kor I iga beviljande, i hvilket fall frågan är genom trenne
Jern: smidt valsadt Ankare, ioo R:dr värde beläggas med en införselstull af 33 R:dr 16 sk. och utförsels-afgift af 2 R:dr, så kommer, i fall sistberörde beslut vidblifves, omröstning att ske i följande ordning: 141 -'o. Den, som gillar Utskottets förslag, att å artikeln: Jern: allt annat gjutet ej specificeradtj bör bestämmas 25 R:dr införselstull på hvarje ioo R:dr värde, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, antages införselstullen å denna artikel till 33 R:dr 16 sk. på ioo R:dr värde. 142:0. Den, som gillar Utskottets hemställan, att Jern: allt annat gjutet, ej specificerailt, skall tullfritt få utföras voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, bestämmes 2 R:dr tull på 100 R:dr värde, vid utförsel af ifrågavarande artikel. Bonde-Ståndet har bifallit, hvad Utskottet i afseende å Ankare föreslagit; men Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet hafva stadgat, att, med antagande af den utaf Utskottet bestämda redaction, tullvärdet borde blifva 4o R:dr per Sk® Stapelst.-vigt, införselslullen 4 Rtdr och utförseln tullfri, och Preste-Ståndet deremot ansett lydelsen böra blifva Ankare och Ankarflyn, hvarå, med 5o R:dr värde per Sk®d Stapelst.-vigt, borde bestämmas 12 R:dr 24 sk. inoch 32 sk. utförselstull; och som, i händelse sist omnämnde beslut icke frånträdas, frågan måste genom votering a ('göras, hemställes, att först må röstas angående contra-propositionen sålunda: i43:o.
Resultatet blir detsamma, nemligen, att då något behöfver återbetalas af de fonder, som disponeras, måste ett criditiv finnas för beliofvets fyllande, och således bela denna transaction ske, utan någon räntas betalande, genom användande af credilivet direcle. Herr Lagerhjelm , Pehr: Vid sista Riksdagen väcktes fråga, huruvida icke alla behållningar i Banken skulle gå till en gemensam Cassa. Det var då ej fråga endast om StatsContoirets eller RiksgähfsContoirets behållningar, utan att alla de större Cassornas behållningar i Banken skulle slås tillsammans lill en generel cassa, på det summan skulle kunna göras fruktbar. Derigenom kunde en större del af behållningarne disponeras, emedan alla cassör på en gång kunna ej behöfva uttaga sitt bela qvantum. Detta synes uppfatta saken ur sin generella synpunkt. Herr Grefven och Ordföranden hemstälde, att såväl Friherre Cederströms nyss gjorde förslag, att RänteKammarens behållningar i Banken måtte af Banken upplånas, som de af Friherre Boije, samt Herrarne von Hartmansdorff och Lagerhjelm i anledning deraf, afgifne yttranden, hvilka alla ägde sammanhang med Herr Hjertås, Gustaf, Den 8 December f. in. 37 den 4 dennes e. m. till BancoUtskottet remitterade Motion, att Utskottet måtte anmodas till Rikets Ständer afgifva utlåtande öfver ett af Herr Hjerta framstäldt förslag, hvarigenom Rikets Ständers LåneBank skulle från och med början af nästkommande år öppnas för upplåning, jemväl målte till BankoUtskottet remitteras. Bifölls. Företogs till pröfning RiddarhusUtskottels den 27 sistlidne November aflåtne, samt den 4 dennes e. m. på bordet lagde Memorial, angående Herr Generalintendenten och Riddaren af Kongl. Nordstjerneorden F. d'Orchimonts behörighet att för Adeliga ätten dorchimont N:o 2227 intaga säte och stämma å Riddarhuset.
M:s nåd. propos. om ändring i vissa delar af K. Förordn. d. 13 Juli 1818, ang:de inteckning i fast egendom. N:o 30, i anledn. af väckt motion om rätt för part att återfå lill öfverrätt ingifne handlingar; N:o 31, i anledn. af väckt molion om förändring i K. Förordn. d. 29 Juli 1812, ang:de åtskilliga omständigheter, som höra iakttagas vid ändrings sökande i Consistorii utslag; samt N:o 32, i anledn. af återremiss af Utsk:s betänk. N:o 24, öf ver K. M:s nåd. propos. ang:de ändring för vissa orter af stadgandet uti 20 kap. 6 § B. B. samt K. Förordn. d. 3 Sept. 1755, om tiden då dammlucka skall vara öpnad. Anmäldes och lades på bordet ett af Ridd.Utsk. under N:o 12 afgifvit sålydande V ö r d s a m t Memorial. Sedan Utsk. låtit genom dess tvenne ledamöter, med biträde af Utsk:s Sekret., genomgå och ordna Riddarhusets archiv, har Utsk. ansett sig böra derom till II. R. o. Ad. afgifva följande berättelse: Archivet ordnades sednast är 1824 af en Ridd.Direkt:ns dåvar. ledamot Hr General-majoren och Kommendören m. m. af Melin. Det har sedermera, utom tillökningen af de II. o. Ad:s samt Ridd.- Utsk:s och Direktms handlingar, hvilka efter denna tid tillkommit, samt den förflyttning från Riddarhus-archivet till R.
Då nu för denna hamnanläggning kostnadsförslag^ upgår till något öfver 66,000 r:dr, utgör det tecknade aktie-beloppet icke ens ^:del af hela kostnaden. Inses inom Skaraborgs län vigten af hamnbyggnaden, så måste ett bolag bildas, som inbjuder ortens innevånare lill aktie-teckning till ett betydligare belopp, och när detta skett, kan det vara skäl alt begära bidrag af Staten. Men då fråga är om ett företag, hvartill kostnadsförslag^ upgår till 66,000 r:dr, och aktier blifvit tecknade till endast 10,000 r:dr, synes det mig icke billigt, att Slaten skall tillsläppa en så betydlig summa som 50,000 r:dr, hvarföre jag anhåller om bifall till Utsk:s betänk. Hr Hjärne: Jag vill icke ånyo ingå i sjelfva principfrågan. Jag har redan sagt, att jag nära nog tänker lika med den siste ta laren, men om jag anställer en jemförelse emellan det sätt, hvarpå i händelse R. St. nu vägra detta anslag, de behandlat denna del af Skaraborgs län, med deras frikostighet emot hamnanläggningen vid 224 Den 26 Juni e. m. Lidköping, upstår det förhållande, att R. St. behandlat Hjo något styfmoderligt. Jag vill minnas, att hela kostnaden för Lidköpings haran var beräknad lill något öfver 80,000 r:dr, och alt Slaten lemnade bidrag med några och 60,000 r:dr. Här var således förhållandet emellan Statens och de enskilda bidragen ungefärligen som J.-delar lill J:del. Anser man, att en hamnanläggning vid Hjo är nyttig och möjligen i framtiden kan blifva nödvändig, så tror jag likväl, att man skall få vänta länge nog, om, såsom Hr von Troil föreslagit, man skall afbida tiden för bildandet af ett bolag för anskaffandet af en högre aktie-teckning än den redan verkställda. StatsUtsk. har i sitt betänk, medgifvit, att actie-teckning till |:del af kostnadsförslaget blifvit verkställd af possessionater i närheten af staden
Dessutom är hufvudorsaken till det resultat, hvartill Ulsk. kommit, egentligen afsigten att kunna spara för hyttägarne den stora kostnad, som uppkommer derigenom att en intressent måste lemna öfverloppskolen af den lill hyttan anslagna skogen just till den hyttan, äfven om vägen dit vore svår och således transporten förenad med stor kostnad. Detta är ett allmänt erkändt faktum, all jernbruken icke gerna kunna konkurrera med tackjernshytlorna, emedan inom jernbergslagerne kolen äro mycket dyrare, än alt dermed skulle kunna smidas jern. Frih. Cederström har i sin reservation upptagit några skäl för bibehållande af den nuvar. författningen, hvilkas riktighet jag icke kan inse. Frih. Cederström säger, ”alt intressentskap i bytta utgör ett bolag, med lagligen kontraherade rättsförhållanden, samt från början frivilligt åtagne skyldigheter, hvarpå hela bolagets framtida bestånd hvilar”. Att ett intressentskap i bytta är ett bolag, har aldrig någonsin hvarken af ledamöter inom Disk. eller af någon annan, som jag hört, blifvit bestridt; men nu är icke fråga om annat, ån hvilka åligganden som intressenterna i bolaget äro förpligtade lill, och dessa åligganden utgöras af byggnadsoch värmningsskyldigheten inom hyttelaget. Det tyckes vara högst olämpligt att hyttelaget skulle utsträcka sina rättigheter derutöfver. Vidare säger Frih. Cederström, ”jag kan icke medgifva all skyldighet i detta hänseende vara fullgjord, genom delägarnes för hvarje tillfälle skeende utgörande af byggnadsoch värmningsskyldighet till hyltan; den sträcker sig, efter min tanke, derutöfver till omsorgen, att åt hyttans verksamhet bereda fortfarande nödig koltillgång”. Jag tror mig hafva visat att en sådan omsorg ligger belt och hållet utom intressenternas pligt. Jag tror mig hafva visat, att äfven om så skulle vara, så kunde en sådan skyldighet icke dem åläggas, då de äga rättighet att kola huru mycket som helst. Blott hembjudningsskyldigheten är dem ålagd. Vidare säger Frih. Cederström: ”om annorlunda sker, och bola 5 H. 2 18 Den 17
Staden äger 2:ne kyrkor, nemligen: o) S:i Petri kyrka, hvars uppförande börjades ar 1319. Å denna kyrkas reparation och försköning äro under sednaste 25 åren, och särdeles under de 10 sistföröutne, betydliga kostnader använde. Den anses såsom en af de vackraste i riket. Dess fruktbärande kapital utgjorde vid 1855 års slut 9,827 R:dr 28 sk. 2 rst., donationsmedel, och 5,896 R:dr 52 sk., behållning af reparationsfonds-afgiften. För kyrkoreparationen utgåfvos åren 1848—1854 ett' sammanräknadt belopp of 40.823 R:dr 29 sk. 10 rst. Banko. Kyrkans skuld vid 1855 års slut utgjorde 14,358 Riksdaler. S:t Petri församlings kyrkoherde och 2:ne komministrar innehafva, till lika fördelning sig emellan, räntan af de år 1580 kyrkans predikstol eller predikanter för länta sä kallade, S:t Andreae altargods eller predikstolshemman, nemligen, af: i:o N:o 8 3/8:dels mantal Fjerrestad i Fjerrestads socken och Luggude härad; SLo N:o 15 Vedels mantal Fjerrestad i samma socken; 52 5:o N:o 3 %:dels mantal Görarp i Bårslöfs socken, Luggude härad; 4:o N:o 1 5/8:de!s mantal Tostarp i Billeberga socken af Rönnebergs härad; 5:o N:o 1 '/4:dels mantal Tostarp i samma socken; 6:o N:o 12 7/s:deIs mantal Rönneberga i Asmuntorps socken af sistnämnde härad; 7:o y3:'dels mantal Lerheda i Stoby socken af Vestra Göinge härad.
Ridderskapct och Adeln äterkalla fordna tiderS händelser, dä Riksens Ständer, under beständiga in» kräktningar af rättigheter utbfwcr Grundlagens lpdel» se, omsider tillwällade sig den att prbfwa och döma enskllte personers förhällande: jag wägar fräga, om e)^ tider gifwits, dä Riksens Ständer befallt orättwisor, dä hlod runnit i kraft af deras beslut? jag wägar wid beha fordna händelsers minne fräga, om wi ej, längt ifrän att bereda, nu heldre böra söka förebygga att sädana tider nägonsin mer mätte äterkomma? Herr käk linan: Och jag wägar fräga sunda förnuftet om det kan wara rätt, att Conffitu» tions - Ulskottet skall äga makt att döma öfwer det Riksens Ständer icke fä prbfwa? Grefwe kl örner: ConstitutionS - Utskottet äger icke nägon domsrätt. Fri» 44io Den 19 October. Friherre Lestsrttröm. Med största förundran finner jag att pluralitet?, tykeS tänka att en Ledamot skulle kunna utan answarighet anklaga cn Medborgare. Jag hemställer om del ej är hwar Rid, dermans pligt att ej göra en osann beskyllning, och om det är honom wärdjgt, att, när han tillwitar, undandraga sig answar. För öfrigt finner jag att en Ledamotaf Constitutions - Uiskottet har der fullkomligt tillfälle att känna den sak han skulle wilja ätala: han kan derföre cj undskylla sig med misstag. Mig spncS allksä, att om han finner Utskottet, wid granskningen af Stats - Rädcts fdrhällande, hafwa gött ifrän grundlagens Lsprit, dä mä han -sädant i sitt Ständ anmäla, men under wilkor att för sin anmälan ansvara. Ropades Nej och Ja. Grefwe
Intet mäktar vännen vid din sida — Kärleksrik Han är och allt förmår. Han allena — han kan lindra nöden, Han, som för oss alla göt sitt blod, Han, som tåligt gick för oss i döden Och som städse var din herde god! Brutna blomma! Klaga, sörj då icke För den korta stund, du korset bär! Ifrån smärtans kalk till Gud du blickc, Han dig vårdar önt, han är dig när. O, hur sällt att gå vid fadershanden Genom jordelif till lifeets land; Vid den ljufligt lugna himlastranden Andtligt brista alla stoftets band. Böj ditt hufvud, tåligt lid din smärta, Höj i tro din bön till fadren opp! O, vår Gud, han har så ömt ett hjärta, Och han sviker icke barnets hopp! Trött du hvilar — men nu växa vingar, Fast du icke ser, ej märker dem. Och när fadern kallar, själen svingar Stilla, saligt till sitt rätta hem. Så till efterträdda faders-huset Herden god det trogna lammet bär; I det rena, k ' ara himlaljuset Allt förvandlqdt, allt förklaradl är. Nu ej mera brytes blommans stängel. Smärtans stormil härjar ej dess blad, Stoftets barn är slutligt vordet engel, O, hur lycklig, huru fri och glad! Sådan lön och fröjd vill Gud beskära Dem i honom här ha sökt sin frid. Lof och tack och pris och makt och ära Ske dig, Gud, nu och till evig tid. Ulriksdal, den 28 aug. — a — D e t gör musslan sjuk, att den bär pärlan i sig. T a c k a himlen för den smärta, s o m förädlar dig. F. Rilckert. IDUN 282 En liten biförtjänst, som väl för mången bildad kvinna å landsbygden kan blifva beaktansvärd, vill undertecknad här påpeka. I och med journalismens, särskildt landsortspressens uppblomstring i vårt land, har behofvet af goda tidningskorrespondenter i hög grad ökats. Det finns numera knappt en vrå, om än aldrig så undangömd, där icke något, låt vara med längre mellanrum, händer, som har intresse för pressen.
St. Prot. 184S. 4 Sami. 2 A/d. 19 Haft. 3 Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottent Utlåtande, No pt. komma alt i viss mort förvandlas till Statsanstalter, det kunde befaras att de af den enskilda välgörenheten och menniskokärleken med dessa inrättningar åsyftade ändamål, om icke helt och hållet, åtminstone till någon del förfelades. Jemte tillkännagifvande, att äfven sistnämnde utlåtande blifvit af Rikets Ständer god kändt, få Utskotten, i afseende på Herr Lector TVallmans nu förevarande motion, förklara, det Utskotten funnit emot bifall till samma motion förekomma hufvudsakligen enahanda skäl, som för afstyrkande af öfrige ofvan omförmälde motioner blifvit anförde, hvadan Utskotten, under åberopande af dessa skäl, hemställa, att Herr Lector TVallmans motion icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Slockholm cjen 20 Mars 1845. Arik. till Exp -Etsk. den 2o Mars kl. 8 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om ersättning för forslingen af Presterskapets i Lappmarken löningsspanmål. Sedan Rikets sist församlade Ständer, uti skrifvelse af den 11 November 1840, h os Kongl, Maj:t i underdånighet begå,rf, att, efter det förhållandet med skyldigheten för en del af allmogen inom Westerbottens och Norrbottens Län, att från kronobo larne forsla Presterskapets i Lappmarkerne löningsspanmål, blifvit fullständigt ulredt och pröfvadt, Kongl. Maj;t täcktes för samma skyldighet i Nåder bestämma en, efter dervid förekommande omständigheter, lämpad ersättning, att utgå af anslaget till Lappmarks ecclesiastik - verk, så har, under nu pågående Riksdag, uti en hos Hed er v. Ronde-Ståndet väckt och till Statssamt Allmänna besvärsoch Ekonomi. Utskotten remitterad motion, Riksdagsfullmägtigen J. A Lundberg från Norrbottens Län, med hvilken Olof Nilsson och Lars Bygdén från Westerbottens