Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
4:o den odisponerade kontanta behållningen af under åren 1841—1843 inll utne tullafgifter för utländsk spanmål, om hvilken behållnings öfverlemnande lill liiksBih lill R. St. Prof. 145. 4 Sami., ; /i/cl, 2 Band 34 Höft. 3 Stats Utskottets Memorial, N.o 3e4° gäl ds-Conto re t Rikets Ständer beslutat hos Kongl. Maj:t göra underdånig framställning; och utgjorde denna behållning vid nyssförlidne månads början 138,287: 6. —- 5:o öfverskolterna å den under delta och nästa år inflytande allmänna bevillning för åren 1844 och 1845, sedan deraf utgått hvad, som erfordras för samma års Statsfyllnadssummor och Riksgälds-Contorets vanliga utgifter; anseende Utskottet dessa öfverskolter kunna upptagas till 400,000: R:dr 2,965,493:42. 3. 6;o hvarförutan Utskottettet, i likhet med dess uti Memorialet N:o 61 intagna beräkning, nu jemväl beräknar Stats-Verkets behållna öfverskotler och besparingar för åren 1843 och 1844 till ett samrnanlagdt belopp af 250.000: Summa disponibla tillgångar för de tillfälliga Statsutgifter, som af Rikets nu församlade Ständer blifvit eller hädanefter kunna varda beviljade R:dr 3,215,493:42. 3. Slutligen lår Utskottet upplysningsvis erinra, att Utskottet, vid beräkningen af Riksgälds-Contorets förestående utgifter och förväntade inkomster, icke upptagit de summor, som kunna antingen lyftas eller återbetalas å de på nämnde Verk anvisade flera särskilda ereditiver, emedan någon tillförlitlig grund för dessa summors beräknande icke förefinnes. Emedlertid förmodar Utskottet, att, så vida ej några förändrade förhållanden inträffa, de årliga creditiv-lyftningarne äfven framgent skola ungefärligen motsvaras af de årliga inbetalningarne å samma ereditiver.
En ny handel med England och ett lifligt varu-utbyte skulle blifva följden häraf, och någon fara af en sådan åtgärd kan jag ej inse. Det är väl naturligt, att flera Provinser på denna sidan Sundet ej skulle kunna draga någon särdeles nytta af anstalten, men i alla fall skulle det icke vara utan vigt äfven för Östergöthland samt åtskilige delar af Nerike och Södermanland, hvilka genom Canalen äga en debouche' åt Götheborg. På dessa grunder anhåller jag om återremiss af Betänkandet, under yrkande, att Utskottet antingen helt och hållet måtte antaga Herr af Wingårds förslag, dervid jag likväl icke bestämdt fäster mig vid den uppgifne zifffan, eller åtminstone tillstyrka dess antagande för de vestra Provinserne, för att sålunda bereda införande af ett annat bättre Handelssystem i allmänhet. Herr Tham: Jag bestrider så mycket mindre återremiss, som jag sjelf begärt den; men jag anhåller, att med några ord få upplysa, hvarföre Utskottet ej ansett sig 27 H. 2 i8 Den i Jun i i. kunna antaga Herr af Wingårds förslag, hvilket Utskottet, för öfrigt funnit i andra omständigheter kunna blifva ganska nyttigt i och för sig sjelft. Man har nemligen funnit ett hinder i tractaten med Ryssland, rörande Finska handeln. Ty om hos oss Rågen ett år gällde i5 R:dr R:glds, hvilket pris är så litet oerhördt, att det kanske i denna stund på vissa ställen uppgår dertill, af fruktanför en blifvande mindre god skörd, skulle enligt Herr af Wingårds förslag tullen nedsättas till i R:dr, och Finsk Råg således kunna införas mot 24 sk. Om det nu hände, att på samma gång i Finland inträffade ett godt år, skulle mera Finsk spanmål påföras oss än vi behöfde, och priset nedtryckas för de efterföljande ymnigare åren. Det är väl sant, att tractaten endast gäller om Finska varor, men under nuvarande fredliga förhållanden, är det icke omöjligt, att spanmål från Ryssland och andra orter, genom aftal mellan de Handlande, först öfverfördes till Finland, för att sedermera påföras oss såsom Finsk.
Ständer till mötes, trop Utskottet sig böra tillstyrka, det Riksens Högl. Ständer inför Kongl. Mant nedlägga ten underdäniga önskan, att Kongl. Maj:t, med Nädigt afseende pä Sjöfartens betryggande äswen i ofwannämnde Farwatten, i Näder lackes infordra wederbörandeö underdäniga utlätande, huruwida ifrägawarande päyrkade 2:ne Fyrbäks-anläggningar kunna blifwa swarande emot det äsyflade goda ändamälet, och om de dertill uppgifne ställen äro fullkomligt tsenlige, eller vm andre dertill böra utses, samt i sädant fall derom Nädigst förordna; Da Riksens Höglofl. Ständer tvaga hoppas, att KonglMajit, wid pröfning om medels erhällande dertill, fäster Nädigt afseende pä den underdäniga önskan, Riksens Höglofl. Ständer wid 1809 och i8ro ärs Riksdag, enligt 24 H. uti Riksdags - Beflutet underdänigst framställt, rörande Lotsoch Bäk-Fondens anwändande till bestämde föremäl, och uppdragandet af Inrättningens Styrelse ät en Direktion under Ordförande af Chefen för Sjömätnings-Corpsen; Hwilket allt Utskottet får lill Riksens Höglofl. StanderS widare om - 1446 Den 9 Julik. pröfwande »vördsammeligen öfwerlemna. Orebro d. 4:de Julii 1312. Pä Högl. Ridd. och Adelns Pä Högw. Prcst-Ständets Ledam. magnar, Ledam. magnar, ^oli. kl. O^llenlrorZ. L. v. Rosenstein. Pä Wällofl. Borgare-StänPä Hederw. Bonde-Ständels Ledam. wägnar, dets Ledam. magnar, Olok Lzösteclt.
Vill man i afside på språkundervisningen följa naturen, så är det så tydligt, alt man bör börja med de s. k. sakorden, att det är förundrausvärdt att man härutinnan kunnat misstaga sig. Hvilket språk kan man bäst? Modersmålet. Börja vi att lära oss paradigmata? Nej, utan under det vi stappla oss fram med det ordförråd vi så småningom förvärfva oss, få vi paradigmata i bufvudet af sig sjelfva, och deraf kommer det fenomen, att när ett irriguliert verbum förekommer, böjer barnet det efter den reguliera formen. Sålunda finnes öfverallt en tydligen uttryckt lag, efter hvilken vi ega att rätta oss; och derföre lägger jag så stor vigt på naturvetenskaperna, icke blott för deras praktiska nytta, utan’ äfven emedan de väcka och skärpa förståndet. Den 2.3 November f. m - 623 Man har talat om faran att skicka flickor till offentliga skolor. Jag tror icke att det skulle komma att inträffa i större mått, än hittills; men utsigten är endast att erhålla garanti för att de skola få en sund undervisning. Det är dessutom icke blott denna, som är vigtig, utan äfven konsten att umgås med menniskor. Om vi se på qvinnorna i allmänhet, så upstår dem emellan så lätt hvad man kallar brouilleri, när de komma i affärsförhållanden med hvarandra. Blifva de deremot upfostrade i skolor, så lära de redan tidigt hvad det vill säga att hafva affärer med hvarandra; och derföre tror jag, att de fel, som nu framdragas emot qvinnan, t. ex. sqvaller-begär o. s. v. helt och hållet skulle försvinna, i tall qvinnan som just i socialt hänseende bör vara den ledande, hade något högre ämne för sin konversation, än nästans laster och fel. Det är derföre sora jag lägger så stor vigt på att qvinnans bildning blir god; ty vi må vara huru stolta som helst, så beror vår bildning hufvudsakligen på hennes.
Inqvarteringspenningar åt Regimentsskrifvare, angående 154. » i garnisonsorter utom Stockholm . 228. Inkomsterna, Betänkande angående . .33. » återremiss härå .. 58. Institutet för Blinda och Döfstumma, angående anslag till . 148: lott. Inventering af Flottans förråd i Carlskrona 139. Jordeboksverlcet, angående kostnader för fortgången af . 185. Jordeböcker, angående tiden för granskning af .49. Juslitie-departementet, angående anslagen under 42. Justitie-ombudsman, Rikets Ständers, angående förhöjd aflöning för honom och hans kansli .215. » angående pension för .217. Jönköpings f. d. fästningsområde, angående upplåtelse af vissa delar af 44. K. Kanslibetjening, angående tillökning i Stats-Utskottets 1 » angående aflönings bestämmande för Riks-ståndens och Utskottens . 54. Kansltstarfvode, angående ett ytterligare dylikt 27. Kanaler, angående statsbidrag till v 158. Karolinska Medico-kirurgiska Institutet, angående anslag till 148: 46 Kasten, A. H., angående pension till .168: n Utlåtandets Nummer och Moment. Kemiska Institutionen i Upsala, angående anslag till . .148: 79. » » i Lund, d:o .148: 83. Klappe, Östra och Vestra, angående utbyte af ... 45. Kock, A. V., Statskommissarie,angående gratifikation till . 253. Kolsnaren, angående sänkning af . 158 : 43. Kommerse-collegii fonder, angående revisionsberättelse rörande . 19. Komministersboställen, i Stockholms län, angående kronotionde af 85. » angående kostnader för vattenledningar å 223. Kommittébetänkande, angående utdelning af , . 38. Konow, U. G. von, Major, angående pension till hans enka 167: 100. Konstnärer■, angående inköp utaf arbeten af Svenska 148: 59, 92. Kost, angående förhöjning af ersättningen för kost åt soldat och båtsman 247.
Jag får vördsamt fästa Ståndets uppmärksamhet derpå, att, sedan R. o. Ad. antagit en annan tariff än Utskins, inledningen till den sednare numera är olämplig, hvarföre jag vågar föreslå antagandet af den inledning, som finnes vid min tariff pag. 24 i Utskins betänk. Nio 2, sä lydande: ”Med bibehållande af pannerymden, såsom grund för beskattningen, kommer bevilln.-afgiften för bränvinsbränningen att utgå efter nedanstående tariff, som bestämmer afgiften för hvarje serskild klass af bränvinsbränningsredskapen under 6 månaders bränningstid.” Hr Gr. o. Landtm, yttrade att R. o. Ad. torde finna att, på sätt Frih. Raab anmärkt, ingressen uti förevaride 27 §, såsom innehållande åtskilliga af de bestämmelser, hvilka igenfinnas uti Utskins tariff för pannervmdsafgiflen, numera icke kunde af R. o. Ad. antagas; hvarjemte Hr Landtm, hemställde om R. o. Ad. i stället behagade antaga Frih. Raabs sålydande redactionsförslag: ”Med bibehållande af pannerymden, såsom grund för beskattningen, kommer bevillningsafgiften för bränvinsbränningen att utgå efter nedanstående tariff, som bestämmer afgiften för hvarje serskild klass af bränvinsbränningsredskapen under 6 månaders bränningstid”. Ropades ja. 446 Den 3 Juli. Rih. Raab: Sedan Ståndet beslutat, att 2:ne pannor af samma rymd få finnas i ett och samma bränneri, anser jag nödigt och får tillstyrka, att R. o. Ad. ville uti ett serskildt mom. under denna § intaga bestämmelser i fråga om den högre beskattningen ä dylika pannor. Det ligger en betydlig vinst deruti, att dela pannerymden uti mindre pannor och då man icke velat förhindra, att så beskaffade brännerier få fortfarande begagnas eller hädanefter inrättas, är det af stor vigt, att beskattningen bestämmes så, att afgiften för dessa delade pannor blir lika den för pannornes sammanslagna rymd.
SBalfen jTilj», n/ute ocf f)on för framtiben befrielfe från aD gålb, forn unber agtenjTapet tillfommit, ånbå att (jon 0d> mannen, en för bågge ocb bågge för en, ftg tiU gålbenS betalning förjTrifmit bafma, eller bon för ben gålb i borgen gått. £ar (jon åfatnfat ftg gålb, i odj för fopenjTap eUer annan nå# ring, ben (jon, efter ferjTtlbt tiflffånb, ibfat, mare lag, forn i 7. £ap. 13. §. om bujtru fåg*. åömab om enfa nu år fagbt, gålle åfmen för ^uftru, forn från mannen i ågtenjTapet blifmit lagligen jTiljb, i affeenbe på egenbom, fjmtlfen fan bettne tillfalla feban ågtenjfapöffiDnab munnen år; fommanbeS bela £oncur$#£agen, att, i oafbruten nutnerföljb af paragrafer, odj, meb bibefjållanbe af nu maranbe forbelning i kapitel, å npo utfårbaS, meb iaft# taganbe båbe af ofmanberorbe förånbringar ocb anbra, unber benna 9itf$bag, antagna jemfningar i famina Sag, åfmenfom bet, genom Äongf. $örorbningen ben (8 december 1823, (fabgabe tillagg mib c. €ap. xr. §. $. 79. 3 öfrigt (jafroe 3Öi antagit Äongl. SMa/itS 3?åbiga ^ropofitioner: 1:0. angåenbe ånbring af 2y. £ap. r. §.
Någon rättighet att under sin egen omedelbara förvaltning taga alla omyndiges arfsmedel, eller andra än frånvarande och okända arfvingars, der så behof gjordes, vore deremot genom 1607 års förordning Förmyndare-Kammaren så mycket mindre tillerkänd, som berörde förordning uttryckligen förklarade: att Förmyndare-Kammaren »ingalunda borde eller kunde vara emot föräldrars lagliga välde eller yttersta vilja; utan att der en eller annan, antingen förmedelst testamente eller lagligen vore fallen till tutelam eller curam, borde han med samnad råd med Förmyndare Kammaren alla ting så mycket säkrare förvalta, sorn han på det sättet kunde för allt eftertal befrias»; samt ytterligare tilläde: att »på det hvarken fader eller moder, som efterlefver, skulle hafva, orsak sig besvära, det han eller hon icke Allmänna Besvärsoch EkonomiUl sk o lie Is Betänkande N:o 9 6. 3 kunde sitt barnagods efter lag varda, sa blefve dem det icke förtaget, utan allenast befaldt ett riktigt inventarium upprätta — all oreda i framtiden att förekomma och afböja; och skulle jemväl vara den efterlefvande af föräldromen tillåtet såväl att vårda barnagodset som upptukta barnen, så länge FörmyndareKammaren kunde pröfva allt väl blifva förestått.» Tillsynen borde väl således vara allvarlig, men icke inskränka de rätta Förmyndarnes naturliga rätt att vårda sig om de omyndige och sjelfve förvalta deras arfsmedel. Den hade till ändamål att förekomma förskingring af omyndiges egendom, hvilken icke borde fä sjunka eiler brinna, men icke att ovillkorligen ställa densamma under Förmyndare-Kammarens omedelbara förvaltning. Då omkring etthundrade år sednare, eller den 12 December 176-1, ny Instruktion för Justitie-Kollegiuin och Förmyndare-Kammaren i Stockholm utfärdades, hade dermed åsyftats fastställande af närmare föreskrifter rörande organisationen och förvaltnings-ordningen; men i fråga om Förmyndare-Kammarens ursprungliga bestämmelse och befogenhet hade icke någon ändring blifvit gjord.
Emellertid hindrar ju ingenting Blenda att komma – jag försäkrar att det är Henriettes egen bjudning!” ”Det är mycket beskedligt att hon ser ned på oss, men för att så godt vara fullt uppriktig, så finner du väl att det skulle sätta barnet i förlägenhet!” ”För hvad då?” ”Kors, Johan vet jag!” ”Han är visst icke svår att umgås med: han sätter ingen menniska i förlägenhet.” ”Åh, du förstår mig ej!” ”Nej, min själ!” ”Du vet ju dock rätt väl hvad din salig mor önskade?” ”Nog har jag hört – fastän hon aldrig sade det till mig – att hon ville ha Blenda till sonhustru, och det kan jag säga moster: gör lilla kusin en sådan lycka, då har hon icke försofvit sig!” ”Det kan vara – men om hon nu ginge till ert om söndag, såge det precist ut som om hon komme för att möta honom.” ”Än sen?” ”Sådan fråga!” ”Den må vara fri – om hon vore så blygsam som jag vet icke hvad för slags helgon, måtte hon väl hos sin gifta kusin kunna möta sin ogifta! De ska väl gudbevars en gång träffas?” ”Men hvad är det nödigt?” ”Hvad det är nödigt?” ”Blenda har en gång sagt sina tankar åt salig Regine Sofie: flickan vill icke gifta sig ännu, och hon skall icke heller komma i en ställning, som bara blefve kinkig för henne att reda sig ur.” ”Förbanna mig, mina fruntimmer, ären j icke löjligare än jag någonsin hört menniskor det vara! Att förkasta Johan, innan han sjelf friat! Men jag tänker att Blenda kan komma tryggt, ty får han höra hälften af hvad jag nu hört, så lägger han visst icke – om han ens någonsin kastat tankarna ditåt – två strån i kors för henne”. Den gode Patrik var högeligen förargad. ”Jag försvarar min dotters heder ända in i döden!” svarade fru Emerentia, som också började uppblossa. ”Och löjligt eller icke, skall kusin Johan ej behöfva att förkasta henne – nej, aldrig skall det blifva sagdt, sedan hon en gång förkastat honom!” Nu måste Blenda medlande gå emellan de båda stridande.
SOj * CD a a 5 5o 5o 5 5o 5 5o 5 5 5o 23 Den 25 Augusti f. rn. aktiga förhållanden tilläfventyrs kunde påkallas. * Täcken, __ stoppade, af alla andra, namn och slag. U. Ull, grof Islands, Jutlands, Polsk och annan grof I händelse utländskt kläde skulle blifva förbudit: Ull, fin Portugisisk, Spansk, Saxisk och ali annan fin grof Islands, Jutlands, Polsk och annan grof . 4 V. Yanille Ved af alla slag, med undantag från Norrige —- från alla orter in om Riket Vin _ 1) Vinsorfer, hvilka icke införas på bou t cili er, och således icke eller få förtullas bouteillevis; 20 10 5 5. 8 5 00 Ben 2g Augusti /. m, t% a) Hvita Franska, Span ska, Portugisiska och Italienska särare viner Det Tullvärde sora bestämmes, får ej understiga 4o sk. Banco kannan. — b) Röda Franska, Spanska, Portugisiska och Italienska sämre viner Det Tullvärde sora bestämmes, får ej vara mindre än i R;dr 12 sk. kannan, 2)' Vinsorter, hvilka på bouteiller införas oell förtullas: Champagne oell Bourgogne «, • Minsta Tull värdet är 2 R;dr bouteillen. Cap oell Tokajer Minsta värdet är o R:dr bouteillen., 5) Vinsorter, hvilka, införas bå - »4 Den 2g Augusti f, m. de på bouteiller och i an dra käril: — Hvita och röda viner från alla orter, förut här ej specificerade Tullvärdet bestämmes till minst 4 R:dr kannan, antingen vinet inkommer på käril eller på bouteiller, men i sednare händelsen fortullas bouteillen särskilt. Se Art.
Utskottet har i dess sednare Utlåtande yttrat, att en Generals-lön icke bör upp - Den 3o September f. m. 201 tygas lill samina belopp, som ett SlatsRåds Ion, emedan den sednares befattning är vigtigare. Detta tror äfven jag; men man bör icke åsidosätta, att uti Generalslönen äro inberäknade 1000 R:dr resemedel, och 600 R:dr Fourage-penningar. Dessa summor åtgå äfven, hvilket förutsätter verkliga omkostnader i oell för de uppgifna ändamålen. Återstå således 4^00 R:dr, Taffel-penningarne inbegripna. StatsRådets lön deremot utgör fiooo R:dr med taffel-penningar, och skillnaden blir ändock 1600 R:dr. För min del skulle jag önska, då jag ser, att denria sak ändock icke kan aflöpa utan votering, att Ja-propositionen får blifva på StatsUlskottets första Betänkande, och Nej-propositionen på de emot mig talandes förslag. Herr Boij_, Johan Fredrik: I anledning af Herr Anckarsvärds förslag om afslag å Utlåtandet, anhåller jag få anföra, att man, för att inse den föreslagna nya AflöningsStatens nytta eller tvärtom, äfven måste beräkna hela den närvarande AflöningsStnten till Generalerna. Troligen kommer icke det af Utskottet projecterade anslag alt tillfalla några Generaler i vår tid, då fjorton eller femton år åtgå, innan det kan sättas i verkställighet. Det har således vid uppgörandet deraf mera varit fråga om Armeens löne-förbättring, än om Generalernes fördel. Man har mycket talat om en krigsoch en freds-fot. Jag har i 202 Den 3o September f. m. hast här uppgjort en calcyl, huru Iönerne skola komma att utgå, sedan en gång den föreslagna Lönings-Staten blifvit antagen, och jag anhåller att här få genomgå densamma. Efter delta förslag skulle en Capitain erhålla 85o R:dr B:co i lön.
Riksgäldskontorets utgifter under samma tid emedan dessa utan beräkning af de utaf jernvägslånemedlen verkställda utbetalningar uppgått under år 1859 till R:dr 11,207,442: 21. * „ år 1860 till 9,082,384: 91. „ år 1861 till „ 12,768,306: 88. och under förra hälften af innevarande år till 6,749,968: 91. eller till ett sammanräknadt belopp af R:dr 39,808,102: 91. Genom skilnaden mellan Riksgälds-kontorets utgifter och inkomster under ifrågavarande tiderymd, hvilken skilnad utgör R:dr 829,923: 22 var den å Riksgälds-kontorets räkning N:o 1 i Rikets Ständers Bank innestående behållning, som vid 1859 års början uppgick till „ 1,248,477: 86. den 1 Juli innevarande år minskad till „ 418,554: 64. Riksgälds-kontorets inkomst genom den till detta verk influtna allmänna bevillning, utgjorde under år 1859 R:dr 2,227,981: 89. „ år 1860 2,318,622: 92. och under år 1861 „ 2,396,889: 24. eller tillsammans under dessa 3 år R:dr 6,943,494: 5. och alltså i medeltal årligen 2,314,498: 2. De under innevarande års 3 första qvartaler af Riksgälds-kontoret emottagna bevillningsmedlen uppgingo till ett belopp af
Man skulle kanslre v5i.nta sig, att England, soin rued Sverige clelar. Bran a€ en genom historiens gang niistan orubbad lronstitutioi~ell frihet, lifven i afseende pfi ifrdgavczrande slags liberalisin borde lruana tiifla mecl. Sverige; men iinnu torcle det drajn, innnn man i de parlamentarislra tdlsiicl~arnas och de hyrikratiska perilkernas land l k t sig bortse frAu gamla n-~ossbelupnzt traclitioner. Desto inera gliidjancle om dessa i stiillet fb vilia frbn det religiosn omrAdot, son1 anau a£ mtngen s8kerligen 11et1: aktas soin ett ~dunkelmiinneus~ sannslcyldiga eldorado. i:: ir:: Det Iran nu varn tid at-t ofvergH till 141-a motesdeltagsre. Det vtzr en brolrig nngdomsskni.a frBu Nordens olilra lander, s o n inottes vid Kopenhamns jiirnviigsstation pB morgonen den 17 jnli 189 ' 7. och instnfvades i de sinr ' i tr8nga dnnslca knpkerna pr ' i v&amp;g till SydSjalland. Autalet npggiclr till omlrring 235, hvaraf storsta delen nnt~~rligtvis vizr friin Dnnrnsrlr, hvilket land ocks5 hnfvudsalrligen ropresenterades af teologer. Dettn var diireinot icke fallet med de iifriga nationerna; Norge och Finland hade t. es. lnest slrickat medicinare. For ofrigt voro alla fal~nlteter re.presentei: a.de, de tekniska hogskolorna icke till fiii-glommmdes. Samuanlslgda nntalet kvinliglz studen
Förekomma, vid granskningen, inga anmärkningar, eller blifver anmärkt förhållande genast rättadt eller förklaradt på ett sätt, som revisorerne finna nöjaktigt, skall decharge af dem meddelas. Om åter revisionsberättelsen upptager anmärkningar, af en sådan beskaffenhet att de föranleda till närmare undersökning, utredning eller åtal, då skall ordföranden sammankalla Läns-nämnden och inhemta dess förklaring derom, för vidtagande af de mått och steg hvartill förhållanderne kunna föranleda. Förfaller saken, då anses decharge vara gifven. Anställes icke talan emot redovisningen i laglig ordning inom ett halft år efter revisionsberättelsens aflemnande till ordförande i Läns-nämnd, så vare Läns-nämnd icke vidare underkastad slikt åtal. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, JVs 140. 29 17 §• Läns-nämnd bör sorgfälligt vaka för befordrandet af nykterhet; bör med uppmärksamhet följa försäljningen af spirituösa drycker, och med afseende dérpå hos vederbörande göra de anmälanden hvartill omständigheterna kunna föranleda. 18 §• Läns-nämnd har, i den mån det på Nämnden må kunna bero, att iakttaga hvad författningar påbjuda om tjenstoch försvarslöse personer och lösdrifveri. 19 §• Hvarje medlem af Läns-nämnden ansvarar efter lag gemensamt med de öfrige, för vården af de hypotheker och tillgångar, som blifva nämnden anförtrodde, så framt deremot reservation till protokollet ej blifvit afgifven. 20 §. För hvarje år, sedan underrättelse inkommit, hvilka personer blifvit till Länsnämnds-ledamöter utvalde, låter ordförande, genom allmän kungörelse, tillkännagifva dessas namn och hemvist. 3:dje Artikeln. Lika med 3:dje Artikeln i Härads-nämnds-stadgan. Förslag till stadga för Ilärads-nämnd.
Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för utrikes ärendena, Herr Friherre Ihre, Iiih. till R. St. Näll, Skrifvelse, N:o 33. Statsråden: Friherre Staél von Holstein , Munthe Friherre Peyron, Silfverstolpe , IVlern , Friherre Gyllen granat■, Faxe, Fåhreeus. Departementschefen uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med förut fattadt beslut, uppsatt förslag till Kongl. Majrts nådiga skrifvelse till Pukets Ständers Stats-Utskott, om medels anvisande till topographiska corpsens arbeten samt till fortsättning af de pågående fäslningsbyggnaderne under nästkommande år. Och täcktes Kongl. Maj-t, uppå Statsrådets underdåniga tillstyrkan, berörde förslag, sådant det finnes delta protokoll bilagdt, i nåder gilla samt befalla, att, i enlighet dermed, nämnde skrifvelse skulle i vanlig ordning expedieras. Ut supra. Ex prolocollo A. Ekman. Ankom till Exp. Utsk. den 18 Dec., kl. 12 midd. Kongl. Ma/sts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständers Stats-lJtskott, rörande beviljandet af anslag för Nya Dcckbyggnadens fullbordan samt förändring af flintlåsgevär till slagkrutsantändning, i sä god tid, att arbetena i dessa hänseenden icke behöfva af bry t as. Gifven Stockholms Slott den 3 December i S/jj. Kongl. Majit vill härmedelst fästa Rikets Ständers Stats-Utskotts uppmärksamhet på nödvändigheten deraf, att frågan om de uti Kongl. Majlis Kungl. Maj-.ts Nåd. Skrifvelse, N:o 33. 35 Nådiga Proposition Lill Rikets Ständer om statsverkets tillstånd och behof, äskade anslag till Nya