Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Wid detta förhällande hafva de Hamburgske Banquiererne förnyat deras anspräk, att antingen af Pommerska Statsverket, eller i fall desi tillstånd del icke medgäfwe, af det Swenska niu:a snar Den Zv Aug. m snar ersättning för deras försträckningar, utgörande, med beräknade Provisioner och Räntor, wid flutet af nästlcdne är, en sammanräknad summa af »,059,788 Mark i k si. ever 553,262 R.dr gz si. Hamburger Banko, hvarförutan Luis och Jenqucl särskildt anmält en lill samma tid beräknad fordran af 96,870 Mark Hamburger Banko, härrörande frän medel, som Hofmarskalken von Platen hos dem skall upptagit uppä en ansvarighets-förbindelse ä 50,000 R:dr i nämnde myntsort, hvilken Pommerska Kammaren efter f. d. Konungens befallning till honom aflemnat. Öfwer den ansökning som Handlanden Ienquel L egna och de öfrige Banquierernes vägnar lill Kongl. Maj:t ingifwit, har Kongl. Maj:t infordrat ett underdånigt mlätande af de committerade, som till Pommerska Statens reglering m. m. blifvit i Nåder förordnade. Desia härjemte bifogade Handlingar upplysa sa wäl beskaffenheten af be sörstnämde fordringarne, sä vidt den utan en särskild ifrän Pommerska Commerce. Departementet ännu icke inkommen utredning kunnat upplysas, som ock Pommerska Statsverkets oförmögenhet att dem betala. Hvad äler beträffar Luis och Ienquels särskildta fordran för de af Hofmarskalken von Platen disponerade medel, sa ehuru fullständiga och authentika underrättelser om förhällandct dermed ännu saknas, har Kongl. Maj:t dock anledning förmoda, att denna fordran icke har nägon gemenskap med Pommerska krigsutgifterne. Kongl.
Med förutsats af en blott medelmåttigt skarpsynt blick och sundt omdöme, är ett hastigt tagit och verkstäldt beslut onekeligt bättre än ett långsamt, methodiskt och efter vissa former beräknadt; — ty det sednare är ett Speculations-verk för Studerkammaren, hvaraf blott ett och annat resultat blir användbart vid de på så mångfaldiga olika sätt varierande tillfälligheter under en Sjöresa. En fördröjd undsättning på Sjön är således merendels detsamma, som en vägrad.— Jag lämpar denna sats på Dykeri-Inrättningen. Det har händt, att Dykeri-Betjeningen med våld nekat Bönder, Fiskare och andra medlidsamma Personer, att gå om bord på nödställda Skepp, som blott behöfde ett större antal menniskohänder för att räddas, och då den för Dykeriets befattning och andel i bytet utsatte lid af 60 timmar var expirerad, kunde ingen hjelp mer uträtta något. På de Fartyg, som efter alla formaliteter omsider blifvit genom Dykeriets anstaltande 650 Den i /{ Februarii, Josstagne från Stranden oell genom Auction med laster &c. försålde, hafva, efter Calcul, ex-, pcncerne ofta öfverstigit behållna Summan el» Jer denna blifvit minus, En Engelsk Skeppare, som, af sällsynt okunnighet om Författninganie, godtroget öfver-, lemiiat sitt på grund komne Fartyg åt Dykeri-. Inrättningen på Gottland, berättade med tårfulla ögou, vid genomfarten af Skäne sistledne höst, att af dess betydliga Egendom ingen ting blifvit öfrigt, oagtadt det mästa ansågs bärgädt. Han fick Växel af ett Svenskt Handelshus för att bestrida kostnaden af hemresan till sitt Fädernesland, Det har handt att Dykeriets Tjenstemän tillika varit Entrepreneurer af Fyrarnes underhållande; man kail således, utan att göra någon personel beskyllning, äga rätt till den reflexion, att sådant innefattade en rak motsägelse emellan ändamål och medel; ty ej nog att det ingeck i enskild ta Interesset att bespara så mycket
Då Riksgäldskontoret hvarken genom reglementet eller något fullmäktige serskildt meddeladt beslut fått sig ålagdt att godtgöra brislerne i det anslag, derom nu är fråga, anser Utskottet fullmäktige rätteligen hafva vägrat utbetalningen af de i öfverskottsliqviderna, såsom ersättning för dessa brister, upptagna summor. Men, med afseende å de af Kongl. Statskontoret upplysta förhållanden, får Utskottet hemställa, att Rikets Ständer måtte medgifva, att sammanräknade beloppet af de, 46 Stats-Utskottets Utlåtande. N:o 78. enligt åberopade liqvider för åren 1843, 1844 och 1845 uppkomna brister i löneanslaget för biskopen på Gottland, må med 1,573 r:dr 40 sk. 11 rst. af Riksgäldskontoret Kongl. Statskontoret ersättas. Likaledes anser sig Utskottet, på det enahanda möjligtvis uppkommande brister i samma anslag för de följande åren måtte varda Kongl. Statskontoret på vanligt sätt ersatta, böra föreslå: att i det reglemente för Riksgäldskontoret, som vid innevarande Riksdags slut kommer att utfärdas, anslaget under 8:de hufvudtiteln till lön för biskopen pä Gottland må upptagas bland de förslagsanslag, deruti bristerne böra af Riksgäldskontoret godtgöras, emot det att för andra år å samma anslag uppkommande besparingar till detta verk aflemnas. ‘->8:0. Angående Biskopen, doktor C. J. lleurlins inväljande till fullmäktig i Riksgäldskontoret.
A t t taga ett ordentligt lån nu igen gick inte an, det kunde rubba hans affärsställning. A m a n d a fick sin förtjusande trädgårdsdräkt, o c h modern såg nästan lika bra ut, så tyckte åtminstone löjtnant Z. H o n såg så blid o c h älskligt kvinlig ut i sin dyrbara toalett. K u n g l. sektern gjorde sin bicycelfärd med späckad börs, och grosshandlarn tänkte i slö förtviflan: » D e t går så länge det går! » Teater och musik. De kungl. teatrarna hafva sedan säsongens början haft att uppvisa en synnerligen rikhaltig repertoar — detta naturligtvis med särskild hänsyn till den mängd resande, som vid denna tidpunkt gästa hutvudstaden, och hvilka gifvetvis under sin längre eller kortare vistelse härstädes önska se så många stycken som möjligt. De båda teaterdirektionerna hafva ock som sagdt ej lemnat någon möda ospard för att tillmötesgå äfven långt gående fordringar härutinnan. För dem af Iduns läsarinnor, som ämna sig upp till Stockholm och vilja njuta af dessa ädla nöjen, är tillfället just nu lämpligt. Den döda säsongen är nu slut, lif o c h rörelse äro åter rådande, och hufvudstaden står i sin skönaste sensommarskrud. De till månadens första nummer starkt tillströmmande annonserna ha i dag allt för mycket inkräktat på textutrymmet, men skola vi snarast ge våra läsarinnor full godtgörelse. Den nu pågående följetongen, som för dagen måst utelemnas, kommer att afslutas inom 2, högst 3 nummer. I DU N 43S Förslag till matordning för veckan 7 — 13 sept. S ö n d a g: Buljong med vermiceller; gädda med ansjovissås; brynt oxbringa; äppelsnö. M å n d a g: Puré på morötter; kött och potatispudding. T i s d a g: Kräftor; stekt oxkött med persilja; filbunke. O n s d a g: Sillbullar; äggöl. T o r s d a g: Buljong med klimp; pepparotsbringa. F r e d a g: Puré på jordärtskockor; stekta aborrar; äppelkompott.
Fläcken sköljes därpå med ljumt vatten medels en fin svamp, c) Från hvita linnedukar: Fläckarna uppmjukas med eau de Cologne, terpentin, sprit, eter eller dylikt, äfven kunna de smältas genom påläggning af ett hett strykjärn, livarvid upprepade gånger ett rent läskeller silkespapper måste läggas öfver ocb under fläckarna. Återstående märken försvinna sedan under tvätten. I stället för strykjärn kan man också använda en blecksked med glödande kol uti. d) Frän polerade föremål: Sedan man varsamt aflägsnat det mesta genom uppsugning i heta lappar, gnider man fläcken med en blandning af bomolja och sprit. I början af det nya året upplägger och inrättar husmodern äfven sina hushållsböcker, hvilka hinna vara ganska vidtomfattande, såsom synes af nedanstående: Husmoderns bokföring. Icke endast i husfaderns pulpet må man leta efter räkenskapsböcker — från journalen och postboken till inventarieoch hufvudboken — nej, en ordentlig 7 husmoder skyr ej det lilla besväret att äfven iDom sitt speciella område upprätthålla en noggrann bokföring. Få äro väl de, hvilka uraktlåta att åtminstone notera de dagliga utgifterna för att i nå- gon mån kunna redogöra för de af mannen emottagna hushållspengarna, men oändligen många gå aldrig utöfver denna enda nödtorftiga redogörelse, fastän det för dem själfva skulle vara af största intresse att ingå i enskildtheter, allt efter omständigheterna, ungefär enligt följande uppgift: 1. Kassaboken d. v. s. de dagliga utgifterna, dock ej huller om buller, utan genast inregistrerade i » hushåll, diverse, kläder och inventarier ». Hufvudboken, eller den månatliga och årliga, öfversiktliga sammanställningen af samtliga utgifterna. Trädgårdsboken. Hvarje år börjar med trädgårdens planritning och tillämnade plantering (såning), hvarefter arbetsoch andra omkostnader jämte den egna skörden samt kontanta inkomster antecknas med slutlig öfversikt öfver årets resultat. Dessutom, som bihang, anteckningar och iakttagelser angående trädgårdsskötseln. Mejerieller ladugårdsboken. Hönsgårdsboken, som omfattar både de befjädrade hönsgårdsinvånarne och deras produkter.
Ursäk ta mig, j a det gör jag ! S M A A L ( hoppar till förskräckt ). U rsäk ta mig.. S M A A L . Det är alldeles för dyrt .. då tar jag det hellre i fo tografi! S M A A L . Ursäk ta mig .. men hvarför det? A L B E R T . Men min herres ansigte skulle ta' si g bättre ut i olja .. det s kulle bli' litet f etare! S M A A L . Tror herrn det? A L B E R T . Ja, i synnerh et i nötolja. S M A A L . Jaja .. se det är så att .. ( slår n er ögonen ) att jag är förlofvad! S M A A L . Ja, det vill säga, det är inte eclateradt än .. och det skulle vara åt min fästmö .. ( orolig ) men u rsäkta mig, här l uktar fasligt stark t olj efärg , och jag kunde få ondt i bröstet .. så här på våren är det A L B E R T ( förvånad ). Hvad? Är herrn förlofvad? 18 farligt! ( sätter på sig respiratorn ). Hvad bli r bästa priset? S M A A L . Kan j ag inte få pruta till 200? S M A A L . Ursäk ta mig, men då skall jag skrifva hem till pappa, och fråg a h ur jag skall göra. S M A A L . Och när j ag f år svar if rån pappa, så kommer jag opp igen! Adjö! A L B E R T . Nej, jag är i nte vestgöthe! S M A A L . Åhnej .. jag tror nog att det skall gå bra .. för jag har tu par ullstrumpor! Ursäkta mig! A L B E R T . Skadar inte! ( ropar då Smaal är i dörren ) Det v ar ju kongl. sek ter Sma-al? A L B E R T . Mjuka tj enare! förkyl er inte i trappan! S M A A L ( smickrad ). J aha, mycket rigtig t, Sma-al! Smal är if rån Sk åne .. mjuka tj enare! u rsäk ta mig! ( går ). Sjette Scenen.
Den, som i anledning af till Theatern fordrade Stats-bidrag , vill göra jemförelser emellan de löner och pensioner, som af Theatrarnes Artister åtnjutas, med de Statens Embetsmäns, som uppbäras ofta efter soårig tjenste - 250 Den 2 5 Maji. tid, endast utaf till PensionsCassor afsatfe egna bidrag , 6kulie finna förhållandet besynnerligt. Att den af Herr Grefve Löwenhjelm föreslagne afgift skulle blifva frivillig, kan jag ej medgifva, då den till någon del skulle komma att utgå genom 5 procents förhöjning på all Öfverflödsafgift; jag vill nu ej längre uppehålla tiden, och anhåller blott, att dessa mina anmärkningar må till Utskottet få åtfölja Grefve Löwenhjelms, och torde jag v>d det definitiva afgörandet få tillfälle att utförligare yttra mig i hufvudsaken. Till slut an håller jag, att ännu ytterligare få förklara, det jag icke, i anledning af friherre Cederströms och Herr von Hauswolfls påstående, afstått ifrån min begäran, att få Målet hvilande , hvilket ej kunnat nekas mig, då någon annan med mig instämt uti ett sådant yrkande. Herr Påhlman, Otto Fredric: Då jag begärde ordet, var det hufvudsakligen för att anmoda Friherre Anckarsvärd att afstå från dess yttrande om detta Betänkandes ytterligare hvilandeJag begagnar detta tillfälle att förklara, det hvarken jag eller pluraliteten i StatsUtskottet med liknöjdhet ansett vår Na* tionalTheaters bibehållande; tvärtom har det varit en smärtande föreställning, att denna Theater, hvilken redan upphunnit en större grad af fullkomlighet, än den på långliga tider ägt, i brist på nödiga medel, skulle förfalla; men de flesta innom StatsUtskottet hafva li - Dm 2 5 Maji. 2 51 kaledes delat den öfvertygelse, att en Theai ter i Stockholm ej bör underhållas af Stats, medlen.
Jag är den som rättfärdighet lärer, och är en mästare till att hjelpa. Hvi är då din klädnad så röd, och din kläder såsom en vintrampares? Jag trampar vinpressen allena, och ingen af folken är med mig; jag hafver trampat dem i mine vrede, och nedertrådat dem i mine grymhet; deraf hafver deras blod stänkt min kläder, och jag hafver besmittat all min kläder. Ty jag hafver tagit mig en hämndadag före; året till att förlossa de mina är kommet. Ty jag såg mig om, och der var ingen hjelpare; och jag var i förskräckelse, och ingen uppehöll mig; utan min arm måste hjelpa mig, och min vrede uppehöll mig. Derföre hafver jag förtrampat folken uti mine vrede, och gjort dem druckna uti mine grymhet, och stött deras seger till markena. Herrans barmhertighet vill jag ihågkomma, och Herrans lof, i allt det Herren oss gjort hafver, och det myckna goda med Israels hus, som han dem gjort hafver, genom sina barmhertighet och stora mildhet. Ty han sade: De äro ju mitt folk, barn som icke falsk äro; derföre var han deras Frälsare. Den som dem bedröfvade, han bedröfvade ock honom; och Ängelen, som för honom är, halp dem; han förlossade dem, derföre att han älskade dem, och skonade dem; han tog dem upp, och bar dem alltid af ålder. Men de förbittrade och bedröfvade hans Helga Anda; derföre blef han deras fiende, och stridde emot dem. Och han tänkte åter på de förledna tider, på Mose som i hans folk var: Hvar är då nu den som förde dem utu hafvet, samt med sins hjords herda? Hvar är den som sin Helga Anda i dem gaf? Den Mose ledde vid högra handena, genom sin härliga arm; den der vattnet skiljde för dem, på det han skulle göra sig ett evigt namn; Den der förde dem igenom djupen, såsom hästar i öknene, de der intet snafva.
Då 3:ne Riks-Stånd bifallit y:de punktens irsta moment, eller hvad rörer förpantningen af Bankens egande inteckningar i fastighet, förfaller Högvördige Preste-Ståndels till detta moment gjorde tillägg, ”att dessa inteckningar skola hembjudas ål Riksgälds-Conloret emot Statsobligationer. ” 4:de och 5;te momenten förblifva, enligt Rikets Ständers beslut, oförändrade. Och ehuru Högvördige Preste-Slåndet icke vid yrde punkten antagit sista morn.: "derest sådant, emot förmodan, skulle af behof påkallas, minska eller inställa Bankens utlåningar”, likväl då samma Stånd vid <):de punkten beslutatr ”att om de uppgifne utvägarne, till bibehållande af det stadgade minimum, icke förslå, Banco-Slyrelsen må ega rättighet att minska Bankens utlåningar”, samt ej mindre Höglofl. Ridderskapet och Adeln, än Vällofl. Borgare-Ståndet, bifallit Utskottets förslag till detta moment, finnes genom 3rne Stånds beslut afgjordtr att Banco-Styrelsen skall ega minska Bankens utlåningar. Vid sådant förhållande, och som ej mindre Höglofl. Ridderskapet och Adeln än Vällofl. Borgare-Ståndet bifallit, att Bankens utlåningar jemväl må kunna inställas, tror Utskottet sig ega full anledning inbjuda Högvördige Preste-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet, att med förstnämnde 2:ne Riks-Stånd sig förena derom, att Bankens utlåningar jemväl må kunna inställas, derest sådant, emot förmodan, skulle af behof påkallas. Antages ej denna inbjudning af någotdera Ståndet, lärer omröstning i förstärkt Utsko*t böra verkställas öfver följande proposition:
Jag anhåller om Ståndets öfverseende, för det jag ännu en gång besvärar med eli anförande i lietta ämne; men då min första framställning möjligen kan hafva föranledt den utsträckning, som discussionen sedermera erhållit, anser jag för min pligt attgdelfaga i de reservationer, som blifvit gjorda emot det af en värd talare, Hr Lagerhjelm, vid mitt yttrande fogade tillägg, att R. St. måtte hos K. M. anhålla om sådana åtgärder, ult”uppbör - 68 Den J Juni c, ni, den af Öresund ka tullen möjligen kunde belt och hållet upphöra. Föregående talare hafva redan upplyst, alt denna tull grundar sig på tractqter, och jag tror, alt rätta sältet alt vinna intet af alltsammans, vore att sträcka sina fordringar för långt, samt att den första pligten af allt är att sjelf visa loyaute', då man vill njuta rättvisa af andra. Huruvida det skulle leda till sakens fernia och skyndsamma behandling att, såsom en värd talare föreslagit, Kkon.Utsk, skulle ingå i någon undersökning om de förhållanden, sorn vållat, att vid tractaten i Kiel detta ärende blifvit lemnadt in stalu quo, lemnar jag derhän. Jag tror, att det endast skulle draga ut på tiden. Htjfvudsaken dr, enligt min tanke, att den delen, som angår uppbördens fortfarande utöfver Iraetaterna, mätte varda skyndsamt och kraftigt afbjelpt. Möjligen skulle i afseende på frågan om Kieler-tractalen en loir närvar, ledamot, som jag vill minnas dervid var anställd i tjenstgöring hos Svenska beskickningen, kunna lemna någon upplysning till ledning för Utsli, Hr Rosenblad bär1 redan nämnt några anlednjr, hvarföre dessa missbruk vid uppbördm af Öresundska tullen kunnat uppkomma, nemi. att consulerne sjelfve haft större vinst, ju högre afgifterna debiterades, oell såsom ett skäl, hvarföre denna sak icke förr blifvit beifrad af Regeringen, andragit, att Commercecollini varit i fullkomlig okunnighet derom ända till år 1838, jibt derföre, att consulerne af nämnda skäl underlåtit att anmäla förhållandet.
Hvad äter angar Landsfiskalerne, hvilka, enligt de för denna tjenstebefattning^ organisation fastställda grunder, äro fullkomligt 1 önlöse, och Stadsfiskalerne, som på de flesta ställen af stads-kommunerna, hvilka deras aflönande åligger, erhålla endast otillräckliga löneförmåner, så äro desse hänvisade till bätesandelarne, såsom hufvudsakliga inkomstkällor, och följaktligen för sitt uppehälle ofta nödtvungna att begagna hvarje tillfälle, som genom åtals anställande kan bereda dem förtjenst. Olägenheterna af desse tjenstemäns behof af bötesandelar, som, hvad Landsfiskalerne angår, redan i betydlig mån minskas derigenom, att sällan andra personer, än de som förut innehafva annan plats, såsom Stadsfiskaler, Länsmän etc., kunna förmås att åtaga sig dylika uppdrag, skulle visserligen kunna förekommas genom de af Herr von Koch föreslagna förfoganden ; men de medel, hvilka, enligt motionärens förslag, kornrne att tillflyta den tillämnade fonden, blifva näppeligen tillräckliga att utan andra bidrag dermed aflöna ens nu befintliga Landsoch Stadsfiskaler, så att dessa platser blefve tillfredsställande besatta och 6 Sammam. Siats■ och Lag-VlskolieCs Betänkande N:o 43. i någon mån bättre skötta, än nu; ännu mindre skulle deraf kunna åt alla öfrige åklagare i riket beredas sådana fasta löner, att de deraf ens hade påräkna ersättning för de kostnader, hvilka vanligen äro förenade med åtals anställande eller derigenom åtminstone riskeras, och för hvilka nu kan beräknas ersättning i bötesandelen.
utgör omkring 370 kartblad, skulle kostnaden för gravering och tryckning af de öfver detta område upprättade geologiska kartor i nyssnämnda skala således uppgå till en summa af 72,000 Jl:dr för en upplaga af 500 exemplar, och till 104,000 R:dr för 1,000 exemplar, utgiften för papperet oberäknad; att, om anordnandet af ett dylik summa för ifrågavarande ändamål, om ock på 7 eller 8 år fördelad, skulle anses innebära en alltför stor uppoffring å statens sida, för att icke på en gång aflägsna all tanke på möjligheten att i denna stora skala utgifva det geologiska karteverket öfver fäderneslandet, så återstode endast det tredje alternativet, eller att begagna Svenska militärkartan i TmWfdels skalan, med uteslutande af terrainen, och derpå anbringa de geologiska färgerna i färgtryck på samma sätt, som användes vid tryckningen af den för några är sedan utgifna lilla kartan öfver Fyrisåns dalbäcken; i hvilket fall de nu och framdeles af Professoren Erdmann och hans medhjelpare uti -^jjidels skalan färdigritade och färglagda kartebladen då skulle först nedtransporteras till Tö4njja:dels skalan och konnekteras till ett helt, samt denna till hälften förminskade kopia af originalet sedermera öfverlemnas till tryckning; 30 Kony/. Maj:ts Nåd.
Endast engång har öfvervåld inträffat, föranledt deraf, att en mängd arbetare infunnit sig vid Dylta gästgifvaregård för att köpa bränvin, men gästgifvaren förklarade, att han endast till resande egde att sälja bränvin, och häraf upstod slagsmål under intrycket hos arbetarne att de hade rättig - 378 Den 21 December. het att få köpa varan, men att det obehörigen vågrades dem. I anledn. af denna händelse hafva alla arbetarne numera ställts under tjenstehjons-stadgan, och efter denna åtgärd har det varit fullkomligt lugnt. 1,000 arbetare äro dock icke en ringa personal, men icke destomindre har sjuknummern varit högst inskränkt. Under arbetstiden har, de inskränkta kolerafallen oberäknade, endast en dött och vid pass 20 varit af febersjukdom angripne. Orsaken anser jag ligga deri, att i st. f. att göra intet och svälta men supa betydligt, hafva de varit tvungne att arbeta, hvarigenom de borttranspirerat onda vätskor, samt hafva fått närande kost och måst supa lagom. Jag tror, att det vore önskligt, om samma förhållande vore allestädes, der massor af folk blifvit sammandragna. Sannt är, att i Frankrike och Österrike, efter de stora arbetenas ögonblickliga uphörande, många af dem, hvilka dervid varit sysselsatte, till en del fallit kommunerna till last; men månne sådana förhållanden, hvilka i Frankrike egde rum 1848, någonsin kunna inträffa i Sverige? Och då man 1831 i Österrike vid hungersnödens och kolerans inträffande skapadesysselsättning för de hungrande stora massorna, genom kanalers gräfvande eller jernvägars byggande, och en del af dessa arbetare sedermera qvarblefvo samt lågo kommunerne till last, var detta blott ett mindre ondt i stället för ett större. Jag är fullkomligt öfvertygad, att om den, som betviflar jernvägarnes nytta, ville nedresa till Örebro och taga kännedom om förhållandet med arbetarne vid jernvägarne, han snart skall få andra åsigter. Frih. Sprengtporten har yttrat, att man här icke tänkt eller åtminstone yttrat något om en sammanbindning emellan Södermanland och Östergöthland.
Bor, gare-Ständet inkommit Protocolls Utdrag, in, nehä-iande anmärkningar emot den af Utskottet, tui deH, i anledning af flere Memorial, den 11 sistledne afgifne Betänkande, föreflagne under, daniga anhällan hos Kongl. Masit att Utländsk Spaiinemäl mä antingen tills widare till införsel förbjudas, eller ock med en lämpeligen förhöjd Tull beläggas; och beflötS, att Utskottet till swar pä berörde anmärkningar skulle förklara, att dä Utstottet, till uppmuntran för Rikets hufwudnäring, Äkerbruket, och till afhjelpanve af Spannemälens nog allmänt öfwerklagade wanpris, ansäg sig böra wördsammeligen föreflä efwan upptagne alternativa underdäniga an. bällan boS Kongl. Maj:t, stedde det af öfwer, tygelse, att Kongl Mast skulle i anledning der. af, efter Nädig pröfning af alla nu förekom, mande omständigheter, i Sin wishet widtaga den författning, <om för Riket fannS förmon, ligast, och med samma wishet, wid förändrade omständigheter, ej underläta att förändra eller upvhäfwa ett Beslut, sim ej dä mera wore för. enligt med Rikets sanna nytta: samt att Utskottet tillstyrkt, att det förbud emot införsel af Utländsk Spannemäl, eller den förhöjning r Den 16 October. ' 307 Tullen derä, som kunde i Räder blifwa stad. gad, ej skulle sträcka sig till de norr om Gefle belägne Orter, emedan -deras i-mewänare manligen nödgades köpa större delen af sin bröd, föda, och i anseende till transportens längd ej kunde hemta Spannemäl ifrän Swerige, utan en känbar tillökning i det pris, hwartill den ifrän Finland eller Liffland crhölles.