Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Munck af Rosenschöld, från universitetet för alltid relegera och borde detta beslut gå i verkställighet sist inom 8 dagar derefter, samt, författningarne jemlikt, till Akademiens höge Kansler med prohnas öfversändande inberättas. Till mig har sedermera Magister Munck af Rosenchöld inkommit med klagoskrifter, deruti han såsom lagstridigt anmärkt, hvad hos Consistun Academicum sålunda föregått, samt derföre emot , Consistorii ledamöter begärt laga åtal; och sedan jag till Consist:ii utlåt, öfverlemnat denne klagoskrift, har Consistun, under d. 9 sisth Mars, till mig aflätit en skrifvelse, med bifogad afskrift af ett samma dag till H. K. II. Kronprinsen, universitetets Känsler, afgifvit utlåt, i anledn. af bemälde Magisters lill Kanslers-Emb. ingifna besvär öfver Consistui beslut, samt åberopat, hvad deruti blifvit anfördt, såsom afhandlande de hufvudsak - 90 Den 6 December liga uti remissakten innefattade klagopunkter, Då jag i detta utlåt, lika litet, som i sjelfva det öfverklagade beslutet, funnit grunder anförda, på hvilka samma beslut synes mig-lagligen kunna stödjas, och då tryckfriheten, hvilken jag anser derigenom förnärmad, företrädesvis bland de i grundlagarne försäkrade rättigheter är den, om hvilken uti R. St:rs Just.-Ombudsra:s instruktion förordnas, det honom åligger att med synnerlig uppmärksamhet och nit iakttaga, hvad R. St. till dess skyddande stadgadt; har jag funnit mig icke kunna undgå att hos K. Hof-R:n emot Consistun Academicum väcka laglig ansvarstalan, i hvilket afseende jag här till granskning företager de försvarsskal för Consist:ii förfarande, hvilka dels i utslaget och dels i Consist:ii omförmälda utlåt, förekomma.
Konung Caiii. XIILs Hemgifts-Capital Trollhätte Slussverks Lottsedlar — 8~ proCents Lifränte-Lån —• •—• 5.0 Smärre Poster, Freeges Sc Comp:s fordran Krigs-Committéens Invisningar — -— Deponerade Medel utaf Vasa Ränteri —" Öfverbetalning på Vesterbottniska Lånet Allmänna Brandförsäkrings-Verket — Skalte-köpe-skilling för Recognitions-Skogar 4:o Vid innevarande Riksdag redan beslutna till Afskrifning efter Prasscriptionstid vid 1824 års slut: Lånet i Credit-Sedlar Eckerdska Obligationen — -— '—* Gamla Riksgälden Utföres till ungefärligt belopp endast 5:o Obetaldt på Års-Anslag till Hans Majit Konungen — Stats-Verk ef —- Anm.- Att af dessa anslag en ungefär dylik summa alltid balanceras ifrån det ena till det andra året; och hafva de här utförde summor antagits till samma belopp, som vid slutet af 182a; enär någon förändring i detta afseende ej kunat inga 1 beräkningen af 1823 ärs Inkomster och utgifter.
I detta fall kan jag icke meddela någon bestämd upplysning om hvad beslut de öfriga Stånden vidtagit; men jag förmodar, att saken kommer att underkastas förstärkta StatsUtsk;s afgörande, vid hvilket förhållande och derest R. o. Ad. beslutat, att denna fråga skall hvila, intilldess frågan om spannmålstullen blifvit afgjord, jag äfven finner, att detta betänk, bör hvila, enär berörde fråga ännu icke är afgjord. R. o. Ad. beslöt, att detta mål skulle hvila, tills de förut bestämda handlingar inkommit. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 8 på aftonen. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Måndagen den 22 December 1834- Plenum kl. 10 f. m. Frih. Rantzou, Joh. A Ib.: Jag får vördsamt reservera mig inot det beslut, R. o. Ad. fattade sista Lördags förmiddag. Jag afhöll mig då från att deltaga i discussionen, icke för ämnets kinkighets skull, men för det jag trodde, att de derunder framställda skäl skulle föranleda till annat resultat; och då min förhoppning ej blifvit uppfylld, önskar jag att till prot. få framställa min opinion. Jag instämmer i de åsigter, som af Gr. Horn blifvit yttrade; och då \ ' ' / 4o8 Den 22 December f. m. Frih. Boye sagt, att Frih. v. Stedingk beväpnat sig med misstroendets glasögon, får jag förklara, att jag ofta funnit mig nödsakad alt dermed beväpna mig, för att ej låta omdömet förvillas. Justerades 17 prot.utdr. för d. 20 dennes e. m. Vidare upplästes till justering R. o. Ad:s prot.utdr. af d. 20 dennes e. ra., rörrde Ståndets beslut i anledn. af LagUtsk:s memor. Hr von Hartmansdorff, Au g.:
Jag är öfverlygad derom, att Den 20 November e. m. 389 ju mera man rör i detta, dess svårare blifver det, både för fjerdingsmännen sjelfva och för allmänheten, hvarföre jagäfven tillstyrker afslag å denna punkt af betänk. Gr. Sparre, Erik: Efter mitt förmenande har Frih. Palmstjerna så tydligt ådagalagt, huru vid denna punkt bör förfaras, att ingenting mera derom är att säga. Om fjerdingsmansbefattningen anses såsom ett municipalbestyr, så kan icke något reglementerande komma i fråga, emedan det då måste ankomma på communen sjelf att gifva nödige instruetioner. Skulle åter denna befattning betraktas såsom ett kronobestyr, så torde icke eller, enligt hvad sakkunnige män här yttrat, någon inslruclion vara behöflig, emedan de skrifvelse!-, som fjerdingsmännen erhålla, utgöra deras instruetioner. Emedlertid skulle jag önska, alt R. o. Ad. funne lämpligt att återremittera äfven denna punkt, på det att Utsk. måtte kunna taga densamma i betraktande i sammanhang med den Esta punkten, eller huruvida fjerdingsmannabefaltningen kommer att blifva ett municipaleller kronobestyr. Frih. Raab, Adam Christian: För min del vore jag mera böjd att bifalla än afsla denna punkt af Utsk:s betänk.; men då flere ledamöter yrkal återremiss af densamma, vill jag, för all icke riskera ett afslag, derutinnan förena mig med dem. Här har blifvit yltradt, att ett reglemente för fjerdingsmännen vore öfverflödigt. Jag för min del anser likväl ett bestämmande af deras skyldigheter och förhållande till länsmännen vara ganska nödigt. Uti premisserna till denna 4:de punkt står omtaladt, alt i vissa orter pläga fjerdingsmännen hafva de och de befattningar. Redan delta antyder en sådan osäkerhet i hvad fjerdingsmannen verkligen åligger, att det icke kan anses annat än af största vigt, att saken blifver närmare utredd.
Enligt Stats-Ulskoltet medelade Protocolls-Utdrag, hafva, ej mindre Högvördiga Preste-Ståndet än äfven Ilöglofliga Ridderskapet och Adeln samt Hederväida Bonde-Ståndet, sorn förut bifallit Utskottets .Betänkande N:o 15o, angående åtskilliga föreslagna förändringar i de vid sista Riksdag för ofvanberörde lån fastställda vilkor, antagit Vällofliga Borgare - Ståndets inbjudning alt instämma i det af sistnämnde Riks-Stånd, med ogillande af så veil samma Betänkande , som Utskottets Utlåtande N:o 3i4 j fattade beslut, att Wenersborgs stads, vid detta års slut,' varande skuld till Staten må betalas med G procent å det primitiva capitalet ärligen, af hvilka 6 procent f. procent utgöra ränta och återstoden af räknas på capitalet. Härigenom bär Utskottet visserligen inhemtat samtliga Riks-Ståndens beslut, i fråga om nedsältningen i de föreskrifna ränteoch capital-afbetalningarues belopp; men Utskottet bär deremot icke erhållit någon kännedom om Riks-Ståndens åsigter, rörande de öfriga, i afseende på omförmälde låne-vilkors förändring eller närmare bestämmande, dels genom väckta motioner och Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss å en af låntagarne gjord underdånig ansökning, dels ock serskildt af Fullmägtige i Riksgälds-Contoret, till Rikets nu försämlade
Dä hwart och err privar Tjenst - '2172 Den 23 Rovembcx Tjcnsthjon äger frihet att söka erhälla en sadan lön, Htvarmed det, ester Lidens skick kan finna fin rits kamst och derföre «u mäste bekalas mer än dubbelt, an för ZO är sedan, sä undergår Penninge.Löntagaren af Staten ket härda öde, att efter lika mänga ar och maruprisernes sä betydeliga förändringar, icke Mi Löningswiikdrcn »juta nägon förbättring; Han ffattlägges derjämte, och tyckes i detze händelser wa» ra ej bättre ansedd än Stochholms Fabriks-Arbetare, Hwilka sägas wara inskrifne till Slafwar för en usel penning, ehuru stor älffillnade» är i erforderlige kunskaper och answar. Uti I72O ars RegeringS-Form finnes anfördt, att Hof-Rätter och Collegier äro Konungens armar att biträda till rättwisans skipande och att fköta Niköwärdande arend»; också har man nu i wär nyare tid ansett deste armar ej kunna umbäras; men de fordra efter naturens ordning, deras underhäst, eljest mäste de nödwandigt aftyna; manne del icke marit bättre, akt heldre uphäfwa Hof-Rätten och Collegierne i Stockholm, än läka deras Ledamöter och Betjening koni nia i en onndwikelig tryckande fattigdom, hwarmed altid i menffligheten följer häglöshet och förakt? För att winna nödiga kunskaper List inträde i ett fädant Werk, samt under förbidande af befordran rist Lön, har mangen nödsakats anwända Hela filt Fäderneoch Möderne-ars, och ser nu oagtadr ali fkickciighet, flik och redlighet sitt hopp förloradt att i Statens Tjenst kunna »hälla fin härjning.
Hinner man åter, eller föres, tvungen af händelserna, till de högre Embeten, och således synes göra hvad man så obetänksamt kallar lycka, så äro vilkoren åter sämre, och följden, att antingen medtaga egna tillgångar, betjena sig af crediten, det vill ändtligen säga, andras bekostnad, eller ock blottställa sig iiör det mildaste af omdömet medlidande, hvilket så nära har föraktet till följeslagare, hvarmed tjensten är dåligt belåten, och deruti Allmänheten kanske oförmärkt men starkt delar lidandet. Den 19 April. Vid förlorad helsa, tilltagande år och aftagande förmåga, att kunna verksamt uppfylla sina pligter, har den Staten han tjent föga hans behof och önskningar skulle förena sig att i lugn la sluta eit uti Statens tjenst förtärdt lif. Der åter någon anledning till förmån för JustitieSiacen giive^, synes den in kränkt emot hvad andra Embetsman bestås, såsom till exempel, då en Idäradshöfdinge, hvilken tjenar för 75 R.r penningelön, för Kronans räkning försäljer stämpladt papper, för hvilket han ej sällan må* ste gå i förskott samt hopsamla medlen från flera hundrade personer, njuter han, såsom belöning för sin verkliga kostnad och möda, 8 sk. för hvarje teo R:dr, deremot LandsContoiret, som emottager och förvarar uppbörden i Renteriet, har fått sig anslag' t 2 R dr för hvart 100, oansedt denne Tjensteman får hugna sig af en indelt lön efter Markegångsförvandlingarna. För att ej besvära Höglofl. Ridderskapet och Adeln med en tröttsam vidlyftighet-, mäste jag lemna flera anledningar, som förekomma uti detta ämne, och sluta dermed, att i händelse Rikets Höglofl Ständer skulle finna de ifrågavarande Embetsman för Staten mer eller mindre umbärlige, någon annan anstalt till indragning ej fordras, än att låta dem förblifva Vid de nuvarande lönevilkor, då följden - II. Den 19 April. 497 den skall blifva med tiden ganska säker; varandes slutligen min önskan, att Höglofl.
1G223) [1889] Aliipås hushållsock språkStockholm. Idun Stockholm, Gemandt * Boklr.-Aktieb. Fredagen den 13 februari 1891. I d u n m. pl. Idun ensam ar: » » 8: 6: I: B y r a: H a m n g a t a n 1 6, 2V2 tr. (midt för Kungsträdgården.) F r e n u m e r. Redaktör och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Träffas a b y r å n k l. Allm. Ottilia T e l e f. XTtgifningf hvarje helgfri Lösnummerpris: 15 öre. (vid kompletteringar). sistnämnda, som redan vid späda år röjde ovanliga musikaliska anlag. 6 » blif vid din bågsöm, dina band » Uti ett sådant hem var det Ottilia Löfvander, dotter af magistratssekreteraren Löfvander och hans fru, tillbragte sin barndom o c h första ungdom. Modern, en begåfvad o c h i välgörenhetens tjänst verksam kvinna, egnade en stor del af sin tid åt sina barn, en son och en dotter, bägge rikt utrustade, isynnerhet den A n n o n s p r i s: 35 ö r e p r n o n p a r e i l l e r a d. - r a d. Runsten. ra! tt hem med konst^ l t \ s närliga o c h lite%ÉY rara intressen oeh &lt;s; g&gt; genomandadt af " ett varmt deltagande för den lidande delen af mänskligheten, ett sådant hem är j u i våra dagar, då äfven åt kvinnan lemnats rättighet att följa m e d tidens andliga rörelser, icke någon så ovanlig företeelse. M e n i århundradets början, medan ännu fru L e n n - grens: ansågs som en gyllene vishetsregel för den uppväxande ungdomen, hörde ett hem, sådant som det ofvanbeskrifna, till undantagen, o c h andan från ett dylikt hem gaf sin prägel icke allenast åt hemmet själft, utan äfven åt vida sällskapskretsar, ja, hela samhällen. s t i d: fredag.
Hvad beträffar anslagets belopp, så äro 2:ne meningar här yttrade, den ena för 600,000 r:dr och den andra för 200,000. I min tanka öfverensslämmer ingendera fullt med K. M:s nåd. propos. emedan K. M. föreslagit R. St. alt bevilja 200,000 r:dr årligen utan något bestämdt antal af år. Emellertid för alt få denna fråga afgjord utan att förena den med frågan om ändamålet, hvarom äfven olika meningar bär äro yttrade, anhåller jag att Hr Cr. o. Landtm., då diskussionen är slutad, behagade framställa propos. först på ändamålet, och sedan pä summan, eller också tverlora, om Hr Landtm, finner den motsatta ordningen vara den rätta, först på summan och sedan på ordalagen i den skrifvelse, som R. o. Ad. anser böra till K. M. i ämnet aflålas. I afseende på ordalydelsen af denna skrifvelse, anhåller jag att få laga mig friheten göra ett förslag, för att försöka att förena alla de meningar, som här äro yttrade. Mitt förslag innefattar derjemte en annan sak, nemi. alt jag anser, att när R. St. bevilja ett anslag, sådant som delta, så böra R. St. göra det på sådant sätt, att dermed fullbordas redan påbörjade byggnader, men ali dermed icke påbörjas byggnader, hvartill fordras ännu ytterligare medel. Jag anser nemi., att R. St. vidanslagets beviljande icke böra binda sig på detta sätt, alt ännu ytterligare anslag af detta beslut blifva en nödvändig följd, innan R. St. hafva fått ett slutligt förslag, som uppgifver hela den summa, som för ändamålets vinnande bl i fver behöflig. Som något sådant förslag ännu icke kommit R. St. tillhanda, så anser jag att R. St. göra rikligast om de anslå den summan, som nu anvisas i öfrigt alt få påbörjade byggnader fullbordade, och andra 90 Den 22 Maj. byggnader började, som med samma anslag kunna fullbordas.
Den 24 Februarii. 539 borst, &c. &c. Gore vetteri igt: Att, sedan Vår Kärälskelige Herr Son, den Stormägtigste Konung och Herre, Herr CARL JOHAN , Sve* rigas, Norriges, Göthes och Vendes Konung, Vår Allernådigste Konung och Herre, till Oss låtit öfverlemna en af Hans Maj:t under den g i denna månad, afgifven Förklaring, till följa af Vår Högstsalige Käre Gemåls, den Stormiigtigste Konungs och Herres, Herr CARL Xllbdes Sveriges, Norriges, Göthes och Vendes Konung, Glorvördigst i åminnelse, upprättade Testamentariska Författning af den 10 Februarii 1S14; så hafva Vi j denna Vår kärälskelige Herr Sons Förklaring funnit ett nytt och ojäfaktig! prof pf den ömma Sonliga kärlek. Han, vid alla tillfällen, emot oss ädagalagdt, och den Vi, med den lifligaste och innerligaste tacksamhet vete att erkänna. I denna, för Vårt hjerta, så bedröfliga stund, då Vi begråte förlusten af en ömt älskad Gemål och Vän, äge Vi en ännu mägtigare anledning, att prisa Försynens Nåd, som skänkt oss en Son, och Fäderneslandet en Konung, prydd med alla de hjertats och förståndets egenskaper, som kunna försäkra Folkets Sällhet, ämne för Våra dagliga förböner, och bereda Oss ett Säkert Stöd för Vår Ålderdom, en kraftig och daglig uppmaning till tröst och hugsvalelse. Ledd af dessa tacksamhetens känslor enrot Vår kärälskelige Herr Son, håfve Vi velat svara emot Dess öppna och ädelmodiga förtroende , på ett, af den Undersåtlig» vördnaden, af den Moderliga ömheten, af Vårt Stånds f4Q Den 24 Fehruarii. värdighet, och af Vår pligt, såsom Konung CARL XIILs Enka, gemensamt påkalladt sätt. 1:0
Äonungend 33efaHttingdl)afmanbe tillfanbaö, för att $ronauö uppbörbdmätt i ftäberna tilll)aubaf)å(lad od) l)mitfa blaufetter, forn (fola lt)ba beld a (SttfjmMa Dlifdbaler, bolö å gratio 3?ifdbaler Ijmaröera, böra innes l)å(Ia erinran ont behörigt iafttaganbe af l)mab Slllmänna Sagen t 5 cd) 7 Äap, ^anbeldsSatfen, famt fätjfilba författningar i affeenbe å bplif (jändel ftabga. 2)en utländning, font, utan att t) a fm a ben flabgabe afgifteit behörigen erlagt, beträbed tneb att bjnba ut elter finta bandel om utlänbffa maror, flad, jemte af 3)e fålttnba uppburna bemiltiungd "S3eioiKuiug af utlättbffe handlande od) bandfle
Jag tror således åtskilliga prejudicaler förefinnas, som bjuda oss ati bifalla denna punkt af StatsUtsk:s betänk., som enligt min öfvertygelse tillbörligen inskränker revisionsbestyret. Hr Printzenskjöld: Om R. St:s Hrr Revisorer icke för framtiden inlåta sig i sådana anmärk:r, som de här hafva framställt och hvilka blifvit i så rikt mätt afslagna, utan fastmera hälla sig inom gränsorna af deras revisionsbestyr, så tror jag tiden skall blifva tillräcklig, äfven för granskning af ifrågavar. kyrkoräkenskaper. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Jag är af motsatt öf vertygelse med den siste värde talaren, i det jag anser en tid af 3 månader icke vara tillräcklig för granskningen af statsverkets samtlige räkenskaper (de nu ifrågavar. äfven inberäknade), såvida nemi. R. St:s revisorer skola gä till botten med sin sak och icke inskränka sig lill läsning af protocoller samt vissa erinringars och anmärkms upprättande. Revisorerne torde ofta nog använda allt för liten tid pä granskningen af räkenskaperue och förhållandena i R. Sl:s Rank, hvilket dock torde vara af vida mera vigt än kyrkornas räkenskaper, enär de några r:dr, sk:r och r:st., som ofta nog kunna vara af betydenhet för kyrkorna, för statsverket deremot äro af ganska ringa vigt, och således icke böra vid jemförelseu tynga i våg - Don 27 November e. ni. skålen. Om Ii. Sl:s Revisorer desse sednare åren linde, med begagnande af de rättigheter, som genom revisionsinstruclioneu äro dem t i 11 agde, litet mera sysselsatt sig med de förhållanden, som i ofvannämnde R. St:s verk hade kunnat blifva föremål för deras pröfning; sä tror jag i sanning, att de skulle verksammare hafva bidragit till Rikets nytta, jin medelst granskning af kyrkoräkenskapernci Skäne, Halland, Blekinge och Bohus län samt inom Rikets 13 öfrige landskaper. Hr von Hartmansdorff:
N:o 9, i ani. af återremiss i vissa delar af Betänk:t N:o 3, ang. allmänna bevillningen; samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts Betänk. N:o 79, i ani. af väckt motion om beredande af emeriti-löner åt ålderstigne eller sjuklige prester. Hr Gr. o. Landtm, lät uppläsa en från Hr Stats-Rådet och Chefen för Kongl. Civil-Departementet ankommen skrifvelse af följande innehåll: Att K. M.t har för afsigt att kalla R. St:r att Lördagen den 14 innev:de månad klockan 2 e. m. sig å Rikssalen församla till afhörande af K. Mits beslut angående förändringar i Trvckfrihets-Förordningen samt aflemnande af R. St:rs svar på K. M:ts Propos. i lagfrågor, som blifvit al R. Stir bifallna, lår' jag, på nådig befallning, härmed tillkännagifva. R. o. Ad. åtskiljdes kl. }3 e. m. In fidem, 0. Brakel, Den 11 April e. ni. 159 Onsdagen den 11 April 1866. Plenum kl. O e. m. Justerades prot:t för den 10 sistl. Mars f. m. Fortsattes föredragniagen af Riddarhus-Utskds Betänk. N:o 8, med förslag till ny Riddar hus-Ordning. § 21. Mom. 2 och 3. Biföllos. Gr. Björnstjerna, Carl Magnus: I enlighet med hvad jag i förmiddagens plenum hade aran anföra, kan jag icke förmoda, att stiftarne af vår nya Riddarhus-Ordning haft för afsigt att förmena R, o. Ad:n mera än någon annan korporation i landet rättighet att till K. M:t vid vissa tillfällen framföra sina tankar. Man har visserligen här i dag anfört, att en sådan rätt skulle vara landstingen förmenad, men jag ser häri snarare ett stöd för min åsigt än motsatsen.
Ty det lärer väl sällan eller aldrig hafva händt ett Utskott att föreslå sina principaler all först och främst besluta förhålla sig förnuftigt och sedermera i en kommande paragraf upplysa hvari denna förnuftighet skall bestå. Det är dock för göromålens behöriga gång och onödig vidlyflighets undvikande ganska lyckligt, att icke hvart och ett utskotls-betänkande begynner med uttryck af samina goda föresats och samma välmenta förmaning. Man kan emot denna uttydning af det föreslagna beslutet med ett slags skäl invända, att det icke är på långt när detsamma att vara systematisk och att förhålla sig förnuftigt, emedan man kan vara i en hög grad systematisk äfven i del orimliga; men denna invändning träffar här icke in och tjenar för öfrigt alldeles icke till att bevisa lämpligheten, än mindre oumbärligheten af ett beslut, sådant som det föreslagna. Mera vigt har man under öfverläggningarne i denna fråga fästat vid den invändningen, hvilken naturligtvis skulle gälla både denna och den 3:dje punkten, nemligen att »de beslut, som om jernvägs-systemet under innevarande riksdag fattas, »icke äro, såvida ej verkställighet dessförinnan följt, bindande för Rikets framdeles »sammanträdande Ständer.» Med denna försäkran, hvars fullkomliga grundlagsenlighet ingen lärer bestrida, är man således förpligtad att förlika Utskottets i 2:drq, punkten gjorda förslag, att Rikets Ständer, såsom orden lyda, »mätte godkänna »samt antaga och fastställa ett visst system för statens jernvägs-byggnaders ulfö»rande. En sådan förlikning lärer icke vara omöjlig, men, så vidt jag kan utröna, endast på det sätt, alt Rikets Ständer hvarken godkänna ej heller antaga eller fastställa något sådant system. Har man valt de orden: godkänna, antaga och fastställa för att dermed på det otvetydigaste sätt förklara, att bär icke vore fråga om ett bindande beslut, så bör ingen påstå att valet varit lyckligt. Äro nu, såsom allmänt medgifves, orden icke bindande och behöfvas de icke såsom något lösande medel, så synas de onekligen böra förkastas. 6 Bil. lill Slals-Ulskoltels Utlåtande 62.
Summa Riksmynt 2,624,563: 45. 11 Jemlikt gällande föreskrift, hafva för hvarje halft år blifvit upprättade, tryckta och till allmänheten utdelade Uppgifter öfver förhållandet emellan Bankens metalliska kassa samt utelöpande sedlar och depositionsskuld, jemte obegagnade andelar af kreditiv och låneförlag; och få Revisorerne, till upplysning angående de förändringar, som inträffat efter den 30 sistlidne Juni, då sednaste halfårsuppgift afgafs, meddela nedanstående redogörelse i berörde hänseende för den 13 September: Sedelskuld: Utelöpande sedlar, invisningar och insättningsbevis. 34,805,882: 02. D ep o sit iöns skuld: Behållning, tillhörande allmänna verk och inrättningar samt bolag och enskilde personer 10,125,325: 86. Sedeloch depositionsskuld 44,934,598: 63. Obegagnade andelar aj kreditivoch låneförlag: tillhörande Depositions-Afdelningen 4,377,741: 68. d:o Låne-Afdelningen 5,869,203: 01. Härifrån afgå, jemlikt stadgandet i 118 § af Bankoreglementet 7,396,025: — Summa Sedelstock 47,785,518: 32. Skillnad häremellan och maximibeloppet af Sedelstock, beräknad enligt samma § 817,581: 26. Bankens Guldoch Siljvertillgnng: Dukater R:dr Silfver i R:mt. Myntadt, gångbart, i kassa liggande 17,000. 4,029,728: — Utländskt mynt 689,664: 92. Innestående på utrikes ort: Hos Nord-Tyska Banken i Hamburg 1,244,854: 41. „ Handelshuset Peter Siem sen & Komp. i d:o 93,051: 67. „ D:o S. Heine i d:o 1,624,813: 50. D.-o H. J. Merck &