Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I öfverensstämmelse med hvad Kongl. Majrt sålunda föreslagit och på sätt hit intills iakttagits, har Utskottet funnit sig böra såsom tillgång för Lotsverket under nästa statsreglerings-period, såsom hosföljande tabell öfver Hufvudtiteln närmare utvisar, uppföra: a) inflytande håkoch lotsmedel, enligt inkomstbetänkandet beräknade till 60,000 Rrdr högre, än hvartill de i nu gällande Riks-stat upptagas, eller till Rrdr 240,000. b) ett ersättningsbelopp närmast motsvarande de numera upphörda s. k. danska fyringsmedlen 39,900. samt c) indelta räntor 460. tillsammans Rrdr 280,360, eller den af Kongl. Majrt för sagde ändamål äskade summa; och tillstyrker Utskottet, att det sålunda beräknade beloppet, tillhopa 280,360 Rrdr, må af Rikets Ständer anslås för bestridande af de med lotsoch fyringsväsendet förenade utgifter, och, på sätt hitintills skett, såsom reservations-anslag å Riksstaten upptagas; dock torde, med afseende derå att inkomsten af båkoch lotsmedel möjligen icke kommer att uppgå till det af Rikets Ständer jemlikt Kongl. Majrts nådiga förslag beräknade, med 60,000 Rrdr förhöjda, belopp, härvid böra fästas det förbehåll, att andra inkomster, än de nu afsedda, icke må för lotsoch fyringsväsendets behof användas; hvadan således, om utgifterna för något år skulle hafva öfverskridit inkomsternas verkliga belopp, den uppkomna bristen bör genom de under påföljande år inflytande tillgångar betäckas. 12ro) Beträffande öfriga å denna Hufvudtitel uppförda anslag, deruti förändring icke ifrågakommit, hemställer Utskottet, Stats-Ulskottets Utlåtande N:o 85.
Att den ande, som lifvade de hädangångne Sveriges store, när de på grundvalen af ren protestantisk kristen - Den 22 Oktober. 11 dom uppförde och sammanhöllo statsbyggnaden, ännu är bland Sveriges E. o. Ad. rådande, iir för PresteSt. icke endast kärt att tro, utan till en glad förhoppning i detta hänseende har ock den sednare tiden gifvit stöd genom flera kraftigt talande bevis på de tänkesätt, hvilka inom detta hus gjort sig gällande. Med desto större tillförsigt frambär PresteSt. för den nu begynta Riksdagen åt E. o. Ad. sin vördsamma tillönskan af ljus och kraft ofvanifrån, af framgång och välsignelse åt alla ädla bemödanden för Sveriges sanna ära, så oskiljaktigt förbunden med gudaktighetens till vext, folkbildningens befordran och vetenskapernas hägn, dessa stora intressen, som PresteSt. framför andra Stånd känner sig kalladt att bevaka. För dessa intressen motser PresteSt. med förtroende en kraftig samverkan från Högloft. R. o. Ad. och innesluter sig, med tacksam hågkomst af gamla och nya förbindelser, också för detta Riksmötes arbeten, uti R. o. Ad. ynnest och välvilja. Detta tal besvarades af H. Ex c. Hr Gr. o. Landtm, sålunda: R. o. Ad. emottager med hjertlig tacksamhet Högv. PresteSt:s, genom Hr Biskopen och Hrr Deputerade framförda, helsning och välönskan. Med nöje skall R. o. Ad. äfven under denna Riksdag omfatta tillfället att gerna lyssna till Högv. PresteSt:s rådslag, som, vi äro derom öfvertygade, skola vittna om varm fosterlandskärlek, upplyst nit och mogen pröfning af hvad som bäst kan lända till fäderneslandets väl, utveckling och förkofran af det ädla, goda och nyttiga. Att i vänskap och endrägt med öfriga Stin kunna härtill samverka, skall utgöra föremålet för R. o. Ad:s bemödanden. R. o. Ad. anhåller att Hr Biskopen och Hrr Deputerade, återförande till Högv.
Om Bankerna allt för mycket, så att säga, klyfvas och sönderdelas, så bli de skadliga för hvarannan, och för det hela. Huru många Banker på 2 millioner skulle ej t. ex. på detta sätt kunna uppkomma i liufvudstaden, när mani en fram - 38 Hor till Råneooch Lag-Utskottens Utlåtande N.o d - tid finnér Statsbankens fane tioner i vissa delar kunna uppbära. Skulle deremot denna nedsättning för Actiebankerne bibehållas, så tror jag oekså, att den i 23 §. utstakade minimisumman för solidarisk Bank bör nedsättas till \ million, helst detta slags Banker äfven kunna ega eommandit delegare. 4;de Capitlet anser jag helt och hållet böra utgå. Slutligen anser jag stadgandet, alt delegare i en solidarisk Bank skulle kunna pantas och inmanas i bysättningshäkte, fastän Banken i vederbörlig ordning blifvit försatt i concurs-tillstånd, och änskönt densamma eger tillgångar, vida öfverstigande dess skulder, vara både orimligt och råitsvidrigt, samt ingalunda ledande till det ändamål, som bör sökas, att uppmuntra personer med förmögenhet och credit, att ingå uti och stifta dylika föreningar.” Herr Sahlin, M.: ”1 hufvudsaken instämmande i det förslag Herr Grefve Frölich låtit åtfölja vid sin reservation, förenar jag mig om, att detsamma biträda med följande undantag: i:o
I öfverensstämmelse med hvad Kongl. Majit, vid beräkningen af stals-verkets inkomster behagat anföra, angående nedsättning med 15,000 Ridr uti postverkets bidrag till slaten, emot beviljande af portofrihet för lull—verkets brefväxling, och då postverkets inkomster ändock upptagits till enahanda belopp, som vid sednaste statsreglering, så och under förutsättning, att för postverket fortfarande finge användas öfverskottet af postmedlen, sedan bidraget till staten deraf utgått, har Kongl. Majit hemställt, att, i följd häraf, motsvarande förhöjning i beräkningen af ulgifisanslaget mätte varda iakttagen. Slals-Utskottets Utlåtande, JU 88. 13 • Med hänsigt til! svårigheten att å begagnandet af fribrefs-rätten vid ett så vidlyftigt förvaltningsverk kunna handhafva erforderlig kontroll, och då den redan dryga poslföringen möjligen än mera kunde betungas, anser Utskottet, enär ingen fördel för tullverket, men väl olägenheter för postverket, skulle af förändringen uppkomma, sig böra afstyrka Rikets Ständers bifall å Kongl. Maj:ls bögstberörde framställning. I sammanhang härmed tillstyrker Utskottet, att vid nu skeende stats-reglering postverkets kontanta stats-anslag malte oförändradt uppföras till 48S,000 R:dr och statsverket ega att fortfarande af poslmedlen påräkna en behållen inkomst af 113,000 R:dr samt blifvande öfverskott, såsom hittills, af Kongl. Maj:t kunna disponeras till bestridande af kostnader för post-anstalternes utvidgande eller förbättring. Förslags-anslaget till lyshållning m. fl. utgifter för Kronans hus i Stochkolm. 6:o Som Kongl. Maj:t, i sammanhang med nådigt förslag till reglering af utgifterna under Riks-statens första hufvudtitel, gjort framställning om öfverflyttning till nämnde titel af 613 R:dr, såsom kostnad för lysoch renhållningen samt sotningen, jemte dermed sammanhang egande utgifter, för H. K. H.
Jag vill endast nämna, att, om den ifrågavar:de tvättinrättningen skall i enlishet med nutidens fordringar upföras, den kommer alt kosta minst 6 å 7,000 R:dr; att Lazarettet icke kan åstadkomma en sådan inrättning med 11 H. 8 114 Den 23 A ugusti. mindre, än att det blifver i besittning af tomten; alt SundhetsKolhm och Professorerna vid Karolinska Institutet förklarat, att tomten är för Institutet obehöflig, att båda dessa anktoriteter tillstyrkt öfverlemnande! med vilkor, att Institutet i ersättning erhåller den summa,som lägenheten i arrende inbragt, samt att Sundhels-Kolhm icke hade haft något annat att erinra än att, då lägenheten vöre en K. M:s och Kronans tillhörighet, Koll:m aDsett sig böra endast tillstyrka, all densamma finge till Lazarettets disposition användas för en tid af 50 år. Men dä frågan blifvit R. St. underställd, tror jag icke något hinder möler uti ifrågavartde hänseende. Inom Utsk. och afdelnm voro alla ledamöter, med undantag af Frill. Cederström, ense derom, att Serafimer-Lazarettet borde komma i besittning af den ifrågavande tomten. Den enda orsaken, hvarför man icke ville tillstyrka en direkt åtgärd var den, att det syntes åtskilliga ledamöter, all då en fråga af denna beskaffenhet blifvit af Sundhets-Kolbii president väckt, det varit -lämpligare, att denne person vändt sig till Regeringen, i st. f. till R. St. Förhållandet var likväl det, att ärendet egentligen för första gången förekom efter Prof. Huss’s hemkomst från en resa förl. höst, och så sent, att K. M. hade till R. St. aflåtit Sin Propos. om Statsverkets tillstånd och behof, och alt Sundhets-Kolhii President, som icke ansåg sig vid denna tidpunkt böra besvära K. M. med någon anhållan, fann det vara lämpligare, att sjelf hos R. St. väcka frågan. Jag anhåller vördsamt om bifall till Utlåt. Frih. Cederström:
Vid 9 §. anmärkes: att till förekommande af minderårige barns kringstrykande, hvilket egentligen synes ankomma på föräldrars eller vårdares bristande uppseende, till förtigande af deras kanske ofta nog in. trhfFande tvång eller uppmuntran dertill, synes någon lämplig bot för barnens k ringvall dr in g kunna desse ålåggas, första gången 24 sk. , andra gången 32 sk. och hvarje förnyad gång t R:dr, hvilka böter, jemte kostnaden för barnets underhåll och herriforsling, komma, i brist af tillgång, uti arbete att förvandla?. Lagutskottet* Betånknnden; 10 g., innehållande föreslagne åtgärder emot Skeppsbesättningars kringstrykande, synes kunna utgå. Sådane Utgöra icke något i Kronans tjenst commenderadt manskap, i hvilket fall Befälhafvare alltid medföljer, utan äro att anse i likhet med andre enskilde resande, i fall de färdas för egen eller deras räkning sorn dem förhyrt. Ont de för öfrigt med tiggande eller kringstrykande besvära, så sker det aldrig i massa, Utan hvar och en för sig, då de åro underkastade de Författningar, som i allmänhet äro föreskrifné för missbruk af pasö. Vid li 5. år intet annat att anmärkt, än att de För Soldaters permittering vid värfvade Regerttenterne gifne föreskrifter torde uti verkställigheten linna någon svårighet, vid vissa Corpser, efter deras nu gällande Författningar. Dessa kunna dock genom Kongl. Maj:ts nådiga godtfinnande och höga beslut härefter lampas, hvilken Underdåniga önskan Riksens Höglofl, Ständer tillstyrkas, att till Kongl. Mapts nådiga behjertande öfverlemna. Det straff af fängelse , sorn är föreslä* get för en kringstrykande permitterad Soldat, hvilken med tiggeri besvärar, tyckes iifren kunna bortgå, då han i detta och alla andra fall äro KrigsArtiklarne och sine ordres undergifven.
Skulle erhålla följande lydelse, ”Om mantalsoch skattskrifningar’’na låter Konungens Befallningshafvande tidigt utfärda kungörelser, som för "Jandet utsätta den ordning, uti hvilken desse förrättningar hvarje dag på "föreller eftermiddagen skola ske, samt att den, som vid upprop i bestämd "ordning ej är tillstädes, gör sig till böter förfallen; hvarförutan kungörelsen "hör innehålla tydliga föreskrifter om beskaffenheten af de uppgifter till mandalsoch skattskrifning, som de skattskyldige, enligt Författningarna och "denna Bevillnings-stadga, skola aflemna.” 42 §. Antogs med följande redactions-förändringar: a) att ordet "utfärdade”, i 1 momentet skulle utbytas emot ordet ”utfärdande”; och b) att 2 mom. skulle erhålla följande förändrade lydelse: "Dessa uppgifter, som tvåfallt författas, skola icke allenast noga upptaga alla de personer, "hvilka till hvars och ens hushåll höra, med utsättande af namn, Alder, mer "eller mindre arbetsförmåga, bräcklighet o. s, v., utan äfven bestämdt inne"hålla piersonens embete, tjenst eller befattning, den rörelse, näring eller "handtering, han idkar, hans fastigheter, verk och inrättningar, jemte de ho”nom tillhörige fartyg, o. s. v, enligt Utskottets förslag.” 43 §. Bifölls med den förändring att bötes-beloppet fördelas på sätt 1835 års Bevillnings-förordning stadgar, och att ur första momentet utgå orden: "som äro desamma, hvilka uti serskild Kongl. Förordning, angående mantals"och skattskrifning, äfven finnas uppsatta.” 664 Trot. Utdr. d. 3—14 Oct. 18^0.
Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M. i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 2 April 1851. Bi/i. till R. St:s Prot. 1850 & 1851. 10 Sami. 1 Afd. 10 74 ExpeditionsUtslco t tets Förslag till und. Skrifvelse, N:o 50. Uppläst godkändt hos Ridd. och Adeln den 2 April 1851. Preste-Ständet den 2 Borgare-Ståndet den 2 Bonde-Ståndet den 2 Rikets Sländers underdåniga skrifvelse, angående utbyte af kapellansbostället JFiskeryd N:o 2 emot trumpetare-bostället Bjärstad storegården N:o 1. (Stats-Utsk. Uti., N:o 77). S. A. K. Ilos E. K. M. hafva hemmansegarne inom Svinstads församling af Östergöthlands län i underdånighet anhållit, alt det kapellanen derstädes anslagna boställe Wiskeryd N:o 2 ett mantal krono, såsom beläget inom annan eller Wårdsbergs socken, omkring -J mil från Svinstads kyrka och mer än 2:ne mil från en del hemman i församlingen, måtte, till afhjelpande af de stora olägenheter, som derigenom tillskyndades ej mindre sockenmännen än kapellanen, få utbytas emot det i Svinstads socken |:dels mil från kyrkan belägna och af Andra LifgrenadierRegimentets lönefond disponerade trumpetare-bostället vid f. d.
De föreslagna förhöjningarne under denna Hufvudtitel utgöra således tillsammans R:mt R:dr 872,950: — hvaraf likväl den ojemförligen största delen, eiler Riksdaler 872,500: — uppkommit endast genom högre beräkning af de för Postoch Tullverkens stat och omkostnader i allt fall utgående, här förslagsvis upptagna medel. Hufvudtitelns öfriga anslag, för egentliga utgifter, äro deremot föreslagna att minskas i Stats-kontorct med 1,994: — och i Kammar-Rätten med 3,833: 84. tillsammans R:dr 5,829: 84. men att ökas i Öfver-Intendents-Embetet med 450: — samt följaktligen att i sjelfva verket nedsättas med 5,379: 84. efter afdrag hvaraf sifferförhöjningen blifver 867,120: 16. Denna summa åter, sammanlagd med Hufvudtitelns nuvarande slutsumma 3,332,400: — angifver det belopp, hvartill samma Hufvudtitel skulle, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga förslag, uppgå R:mt R:dr 4,199,520: 16. deraf 3,443,418 R:dr 75 öre förslags-anslag. 52 Kongl. Majlis Nåd. Prop. N:o I, om Statsverket 1859.
Derjemte skulle till ett sådant öfningsfälts iordningsättande erfordras för en gång, der disponibel jord eljest icke funnes, för inköp af tre tunnland jord af nämnda beskaffenhet omkring 3,000 R:dr samt för trädgårdens anläggning, inköp af materialier, växter, frön och redskap m. m. omkring 2,000 R:dr. Otvifvelaktigt är, att en ändamålsenlig undervisning i trädgårdsskötsel vid Seminarierna skulle mäktigt inverka till höjande af allmogens insigt i denna hushållsgren och derigenom äfven af landets kultur. Då emedlertid en fullständigt ordnad undervisning i detta ämne ej lärer kunna lämpligen vid alla de utvidgade Seminarierna på en gång införas, hvaremot åtgärder för denna undervisnings ändamålsenliga ordnande till en början vid några de mest besökta bland dessa läroanstalter skulle genom den efterhand vunna erfarenheten lemna ledning för åtgärderna vid öfriga läroanstalter af samma slag, får jag i underdånighet föreslå nådig framställning derom, att följande belopp måtte ai Rikets Ständer anvisas att, efter Eders Maj:ts nådiga pröfning, användas för tillvägabringande af en förbättrad undervisning i trädgårdsskötsel vid Rikets FolkskolelärareSeminarier, nemligen: till inköp åf jord, der sådan icke eljest finnes tillgänglig, samt jordens tillredning m. m. för en gång 10,000 R:dr, samt till undervisning i trädgårdsskötsel årligen 3,000 R:dr. Sedan Rikets Ständer i underdånig skrifvelse den 5 Oktober 1860 anhållit, att Eders Kongl. Maj:t måtte i nåder tillse, på hvad sätt en mera utbredd färdighet i vapenföring och andra militär-öfningar kunde genom undervisning i skolorna bibringas det uppväxande slägtet, så har Eders Kongl. Majit, enär ett hinder för införande af gymnastikoch militäröfningar vid de flesta folkskolor mötte i den omständighet, att folkskolelärarne i allmänhet icke egde de insigter och den färdighet, som fordrades för att på ett ändamålsenligt sätt lemna undervisning i dessa ämnen, under den 9 Januari 1863 anbefallt
Handels-balken, nämnda punkt skall erhålla följande förändrade lydelse: “Gifver någon förlag i penningar eller varor att dermed drifva jordbruk, bergsbruk, fabrik, handtverk eller bske, och har han låtit förlaget inteeknas, på sätt särskildt är stadgadt, njute sådan förlagsman enahanda förmånsrätt i bergad gröda, tillverkning och fångst, i de för rörelsen nödiga råa ämnen, i fordringar hos arbetare eller andra för sådana förskott, som för rörelsens drift lemnade blifvit, så ock i all Bill. till Ii. St. 7 Sami. 1 Afd. 19 Käft. 2 10 Lag-Utskottets Memorial N.-o 59. lös egendom som till rörelsen hörer, vare sig redskap, boskap, dragare, farkoster eller annat; om förlagsinteckningars inbördes företräde och betalningsrätt galle hvad bär nedan i 9 § 1, 2 och 3 mom. om inteckning i fast egendom stadgadt är.r Stockholm den 30 Maj 1866. Reservation af Doktor Petrelli, med hvilken Doktor Säve instämt: - Ehuru jag icke vill nu ifrågasätta, att ej, vid förlagsförfattningarnes omarbetande, det för förlagslånen nu gällande särskilda undantaget från lagens stadgande i 9 kap. 6 § Handels-balken om lagbunden ränta bör bibehållas, så måste jag dock reservera mig mot den form, som detta undantag erhållit i Utskottets nu framlagda förslag. Om nemligen det utan alla vilkor medgifves att för förlagslån betinga sig högre ränta än sex procent, så befarar jag, att benämningen af förlagslån skall alltför ofta komma att användas för vanliga skuldförbindelser, då dessa antingen äro åtföljda af inteckningssäkerhet eller ställda på längre betalningstid än sex månader och följaktligen icke af beskaffenhet, att den genom Kongl. Förordningen den 13 September 1864 medgifna frihet i ränteaftal på dem eger tillämpning. De inskränkningar i nämnda frihet, som ännu finnas qvar, skulle, efter mitt omdöme, alldeles tillintetgöras genom ett stadgande sådant som Utskottets 2 §, helst genom förlagsförfattningarnes tillämpning på jordbruket, detta undantag från grundsatsen om lagbunden ränta i alla händelser måste få en större praktisk betydelse än för närvarande.
Biskops-embeten, om indragning af en del, samt om undersökning augående Biskoparnes Löneinkomster och Biskops-prebendenas förseende med särskilda Kyrkoherdar. IH. B. 556, 616. Se Begerings-Eormens 29 §. Bjurmans, Anders, f. d. Hemmansegare, m. fl. ansökning om eftergift af öfverränta å ett Diskontlån. V. B. 579. A. 616. Björkegren, J. G., aflidne Sekreteraren och Auditören vid Flottan, m. m. om pensions beviljande åt dess efterlemnade Enka Anna Maria Iledmansson. VII. 221. B. 224. X. B. 79, 117, 134. A. 184 XI. E. 401. Björling, E. G., Bedor vid läroverket i Westerås, om personelt anslag å allmänna indragnings-staten åt. Björnstjerna, Boger Magnus, yttranden: V. 638. VII. 223. Bodums pastorat af Wester-Norriands län, om bestämmande af större areal för gärde mantalet inom. X. B. 359. A. 365. Bogeman Carl Adolf, yttranden: I. 428. H. 524. Bolmen och Urafven, sjöarne i Småland, angående föreslagen afskrifning af erhållet lån samt ålagda afgifter för sänkningen af IX. B. 816. X. 77. A. 79. Boltenstern, Wilhelm Henrik, yttrande: II. 374. Bonde, Friherre Carl Jedvard, yttranden: lil. 400. VII. 535. Bonde, Friherre Knut Philip, yttrande: II 204. Borgare och Mngistrats-personer, angående förhöjning af traktamente åt, vid besigtningar och andra förrättningar för Kronans räkning. HI. B. 44, 108, 113. A. 115- E, 233.
Han förestälde sig att på hvarje möbel i salongen bedrifvits otukt, på björnfällen, på chäslongen, i fåtöljerna. Han tyckte sig förnimma denna sqvallrande myskodör, som genast ger tillkänna närvaron af de prostituerade, ja, han förestälde sig henne undergående besigtning i närvaro af poliskonstaplar. Allt omkring honom föreföll honom så gräsligt vidrigt, som en ram af cyniska bilder kring ett underbart skönt, oskuldsfullt qvinnoporträtt. Han ville rusa upp och krossa all denna om den mest djuriska råhet vitnande elegans; men han kunde icke. Han stod som bunden vid golfvet och måste hålla sig i stolen för att ej ramla. En teaterlön kunde icke betala detta, hans tiotusen kunde ej heller betala det. Ah! Hvad hade då allt detta kostat? Den der vällustiga taflan? Ett par kärleksfulla blickar! Den der statyetten af brons, en oblygt naken faun? Några kyssar! Björnfällen och för resten allt det öfriga? Omfamningar! Det kom öfver honom en känsla af äckel och förakt för Nora, denna onaturliga, sköna, begåfvade qvinna, som sålde sig på detta sätt, som för penningar nedlät sig till kärleken på befallning: »Nu skall du kyssa mig! Nu skall du smeka mig! Nu skall du omfamna mig! Här är penningar! Hundra kronor för det, ett par hundra för det, tusen kanske för det!» – Var icke detta förfärligt?! Och måste han icke sörja öfver den Nora, som gått förlorad, för honom, för menskligheten, för sig sjelf? Tårarne trängde sig fram ur hans ögon. Med af gråten skälfvande röst fick han slutligen fram – Du är då fallen Nora? Nora iakttog honom under tystnad. Hon förstod mycket väl, att slaget blef svårt för honom att bära; men hon kunde ej hjelpa det. Hon följde hans blickar, då de vandrade från möbel till möbel och räknade ut, att han för hvarje föremål gjorde en reflexion till hennes nackdel. Det föreföll henne nästan hemskt, och hon afvaktade med en viss otålighet, att han skulle säga något, hvad, gjorde henne detsamma. – Är det öfver nu? frågade hon. Fallen?! fortsatte hon och ryckte på axlarne.
Då jag icke vill betunga mitt samvete med att, till sådan våda för dessa dyrbara handlingar, låta det nuv.-de förvaringssättet fortfara, anhåller jag om bifall till Utsk:s Betänk. Hr Heykenskjöld, Selim: Då en ledamot begärt åter remiss på Betänk., hemställer jag, om det icke vore lämpligt, att i Sekreta Utsk:srummen anbringa ett brandfritt hvalf i st. f. att inköpa dessa s. k. brandfria kassaskåp, hvilka icke medföra samma säkerhet som de brandfria hvalfvén. Förlägger man delta hvalf i nedre våningen af huset, så har man en ganska betydlig säkerhet mot eldsolycka med en ganska ringa kostnad; och i ett sådant hvalf kunna förvaras icke blott Riddarhusets genealogier utan äfven dess kassor m. m. Jag anhåller om återremiss. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.; Ostridigt är utaf stor vigt alt tillse, det genealogierna äro skyddade mot eldsolyckor; men att bestämma sättet huru detta skall ske, förefaller mig något svårt för R. o. Ad. att göra. lliddarh.Direkt:ns 7 ledamöter böra väl tillegnas det förtroende, alt man åt dem öfverlåter att Utfinna bästa sättet för vinnande af ändamålet. Jag föreslår derföre, att R. o. Ad. åt denna Direkt;n updrager att vidtaga åtgärder, hvarigenom genealogierna på det mest ändamålsenliga sätt bevaras emot eldsfara, i följd hvaraf Direkt:n bör lemnäs rättig - Den 8 April e. tu. 229 het att dertill använda de medel som anses behöfliga. Jag anser detta lämpligare än att bär på fri hand besluta om inköp af skap; och på grund häraf yrkar äfven jag återremiss i denna syftning. Helst skulle jag dock se, att 11. o. Ad. fattar ett sådant beslut jag tagit mig friheten föreslå. Gr. Mörner, Carl: Jag tager för gifvet, att pluraliteten af R. o. Ad:s ledamöter nogsamt inser behofvet af ett förvaringsrum för genealogierna, så att de må vara fredade mot eldsfara.