Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan med anledning häraf ofvanbemälde Riksdagsfullmäktige hos Kongl. Maj:t i underdånighet fullföljt samma anhållan och Kongl. Majlis Befallningshafvande i Westerås och Örebro län samt direktionen öfver knektelego-medelskassan blifvit hörde, dervid upplystes, att nämnde kassas kapitalfond vid 1848 års slut utgjorde 139,211 Rdr 42 sk. 9 r:st, hafva Kongl. Maj:ts och Rikets Krigs-och Kammar-kollegier och Statskontor uti infordradt underdånigt utlåtande af den 22 Maj 1850 hufvudsakligen yttrat: att rotehållarnes rättighet till knektetunnans erhållande in natura vore grundad i den Kongl, donationen, som i början ej kom till full verkställighet af det skäl, att, .såsom Kongl. Brefvet den 3 Juli 1684 innehåller, så stor post spanmål icke var att tillgå, hvarföre i stället 3 daler silfvermynt, ett belopp, som den tiden ungefärligen motsvarade en tunna spanmåls värde, åt hvarje rote anslogs; att 1698 års Indelningsverk utvisade, det 1520 tunnor tiondespanmål, dagsverkstunnorna inberäknade, voro af Kongl, Maj:t förunnade detta regemente, rotarne till hjelp att löna och underhålla knecktarne med, hvilken spanmål dessa rotar skulle årligen njuta eller i dess ställe 3 daler silfvermynt tunnan, sä framt öfverskottet i socknarne icke tillräckte; att rotehållarne ytterligare blifvit försäkrade derom uti Kongl. Resolutionen på allmogens Bih. till B. St.
Delta skulle således .bevisa att Regeringen redan uti sisth Juli månad kunnat sä tillförlitligt bedöma utsigterna för den blifvande skörden och i öfrigt hvad som eger sammanhang med denna fråga, att något misstag derutinnan sedermera icke kunde uptäckas. Men om Utsk:s beskrifning ang:de sädestillgångarne så väl inom som utom landet är sann; så bevisar ju detta uppenbarligen att om utsigterna d. 13 Juli varit ännu sämre än de nu äro, Konungens rådgifvare visat en märklig brist på förutseende, då de icke tillstyrkt Konungen alt antingen helt och hållet inställa bränvinsbränningen eller åtminstone icke tillåta den på mer än en månad. Hr Gripenstedt har vidare dragit den slutföljd af de politiska förhållandena och de utländska flottornas vistande i våra farvatten, att det väl skulle höja spaumålsprisen, men deremot upmana till sparsamhet. Jag vill endast anmärka alt för det första det är svårt alt spara, då man litet eller ingenting har och tror för öfrigt att lockelsen lill vinst på bränvinsbränningen innan den tid då de utländska flottorna kunde behöfva vår spanmål, är så frestande med nuvar:de bränvinspris, att bränvinsbrännaren troligen icke släpper ”köttstycket 346 Den 1 Februari e m. för skuggan”. Hr Gripenstedt har vidare sagt att de höga brånvinsprisen hufvudsakligen bevisa att det finnes mindre tillgång på varan, åtminstone icke öfverflödig. Jag kan icke gilla denna slutsats. Deraf skulle bland annat följa, att tillgången på bränvin varit större i höstas, innan bran vinsbränn ingen börjat, än den är nu, ty prisen voro då vida lägre. Men bränvinspriserna reglera sig oftast genom börsspekulationer och förhållandena äro f. n. i många hänseenden sådana, att både bränvinsbrännarne och köpmännen tillsvidare hälla sig tillbaka alt sålja, hvilket naturligtvis på priset har samma verkan som mindre tillgång och efter min öfvertygelse är den förnämsta orsaken till de stegrade priserna; dessa lia dessutom'i sednare dagar deklinerat 4 till 5 sk., så att man i går på börsen köpt bränvin för 1 R:dr 20 sk. pr kanna.
Beträffande sednare delen af Gustaf Petterssons motion, att säteri-egare och ståndspersoner å landet icke mer än andra hemmansegare må vara befriade från skyldigheten att åtaga sig fjerdingsmanna-tjensten; så, ehuru det genom 8 §. i Adeliga Privilegierna den 16 October 1723 är stadgadt, att Ridderskapet och Adelns sätesgårdar med deras torp, äfvensom alla rå- och rörshemman skola vara fria icke allenast för Rust-tjensten, Konungstionden, Utskrifningar, Durchtågsoch andra gärder, Inqvarteringar, Prestegårds-, samt Tingsoch Gästgifvaregårds-byggnad och contributioner, utan ock för alla andra Kronobesvär, af hvad namn de vara må; likväl, och som härvid förekommer, dels att Kongl. Majit i dess nådiga Proposition till Rikets Ständer rörande Statsverket vid 1828 och 1830 årens Riksdag förklarat fjerdingsmanna-befattningen böra, såsom den till sin grund varit, fortfarande utgöra ett municipal-bestyr, som menigheten åligger att, emot hittills åtnjutna fribeter och de af enskilde för vissa uppdrag bestådda afgifter, under kortare tid för hvar och en, fullgöra, med tillägg likväl att, sedan Kronobetjeningen blifvit med tillräckliga löner försedd, fjerdingsmännen ej med sådane pligter, som icke dem, utan rätteligen kronobetjeningen , tillhöra, böra belastas; dels att Kongl. Kungörelsen den 13 Februari 1830, hvarigenom stadgas, att frälsehemman skola hädanefter, lika med kronooch krono-skatLehemman, i utöfningen af fjerdingsmannabefattningen, deltaga, derjemte medgifver undantag derifrån för säterier, Bih. till R. St. Prot. tS44> &
Preste-Ståndet godkände samtliga i dessa Memorialer af Konstitutionsutskottet föreslagna voterings-propositioner. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtanden: N:o 17, i anledning af väckt motion om förflyttning af skyldigheten att fortskaffa resande från ett enskildt åliggande till ett Statens bestyr, samt att i sådant afseende ett stats-anshg af minst 3 millioner R:dr måtte anvisas och ställas till Kongl. Maj:ts disposition; och N:o 18, i anledning af väckt motion, angående skjuts-ersättning till indelta arméens öfveroch under-befäl samt civil-stat för en del resor i tjenste-ärenden. S. D. Vid förnyad föredragning af Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Uiskottets Memorial N:o 8, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut beträdande Prot.-Utdrag den 23 September 1837. 539 § 26 i Utskottets förslag till Förordning, angående vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker, godkände Ståndet Utskottets i förevarande Memorial afgifna yttrande. S. D. Föredrogos ånyo Lag-Utskottets följande Betänkanden: N:o 43, i anledning af väckt motion om förändring af 2 § i 12 kapitlet Rättegångs-balken. Afslogs. N:o 44, i anledning af väckt motion, angående kärande parts skyldighet att kungöra svaranden under-rätts uppskols-beslut. Bifölls. Frän Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs och bifölls Konstitutions-Utskottels Förslag, enligt Memorialet N:o 46, angående Riks-styrelsens förande under Hans Majestät Konungens sjukdom. S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Bevillnings-Utskottets Utlåtande N:o 23, i anledning af återremiss af Utskottets i Betänkandet N:o 10 afgifna yttranden och förslag, angående lull-bevillningen. S. D.
Om denna terminus a qvo bestämdes ifrån den tid, då depositionen blifvit gjord, sä skulle det kunna vara mycket förnärmande för enskild mans rätt, ty medlen kunna vara deponerade i följd af domstols beslut, såsom ett villkor för rättegångars fullföljande i högre instanser, och dessa rättegångar kunna möjligen vara så vidlyftiga, alt de icke kunna afgöras inom den lid, som möjligen kunde anses lämplig för en prescriplionstid. Hvad angår den framställning, som är gjord af K. M. ang:de depositionsmedlens öfverlemnande till Riksg.cont., så står 4 H. 5!) 400 Den 27 November f. m. den alldeles icke i sammanhang med någon prescriptionstid; ty K. M. har väl föreslagit, att dessa medel skulle till Riksg.cont. öfverlemnas, men dervid gjort det förbehåll, att en viss mindre summa skulle bibehållas, på det att, om några anspråk skulle göras på depositioner, desamma dermed måtte kunna liqvideras, samt alt i alla händelser hvarje anspråk, som i della fall kunde göras och befunnes vara rättmätigt, borde, 0111 de af Statscont. för ändamålet reserverade medlen icke förs logo, af Riksg.- cont. godtgöras. — På dessa skäl hemställer jag, att ifrågavar. punkt icke mätte komma att af R. o. Ad. bilällas. Frill. Palmstjerna, Nils Fredr.: I händelse R. o. Ad. afslår denna § af betänk., förenar jag mig gerna i sådant beslut, men anhåller vördsamt att, i händelse votering kommer att äga rum, conlrapropos. icke måtte komina ali lyda pä bifall till Utsk:s förslag, utan pä det beslut, att R. St. då vilja laga § i vidare öfvervägande; ty om Ståndet icke skulle afstå §, så har jag att föreslå en nödvändig oell icke ovigtig förändring i det af Utsk. framställda förslag. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att denna § innehöll 3:ne särskilda frågor, och alt derföre särskild propos. för livar och en af dessa frågor komme ali framställas. Frill. Palmstjerna, Nils Fredr.:
Ibland stanuade hon dock, satte armbågen på bordet, stödde hakan mot handen och rynkade tankfullt ögonbrynen, liksom stirrade hon efter ett uttryck, som bättre än ett annat skulle kunna säga, hvad hon ville säga — så drog hon på munnen och fortsatte sin skrifning med samma fart som förr. Hon märkte icke, att det kom en ung herre in genom den öppna dörren och stannade alldeles bakom henne. » Skrifver du nu igen, Alice, » sade han och kysste henne på håret. Hon vände sig med ett utrop. » Fy skam! A t t du vill skrämma mig så där! » » Märkte du inte, att jag k o m? » frågade han med ett leende. » Jag tyckte riktigt, att jag stampade, men när du skrifver, så hvarken ser eller hör du. Låt mig se, hvad du skrifver? » Han slog sig ned på en stol ett stycke ifrån henne och räckte ut handen efter det blad, hon hade skrifvit på, men hon lade hastigt sin hand öfver det, en smal, outvecklad hand, och sade: » Nej, det får du inte, jag skrifver till Emilie. » » Får jag se, » sade han om igen och tittade öfver hennes axel — » fjärde arket står det öfver! Hör, vet du hvad, Alice, du förstör familjens förmögenhet i postmärken. Jag skulle just vilja veta, hur många tusen riksdaler du skrifver upp hvart år? » » Nå ja, när du är borta, vill du också ha bref » gade hon, » och du beklagar dig alltid, ä r det inte är mer än två ark. » » Ja, det är j u något helt annat, » svarade han. » Jag är din bror och till på köpet n din ende bror. Skulle du inte skrifva till mig, hvem skulle du då skrifva till? » » Det finns många slags bref, » svarade hon och började räkna på fingrarne. » Förrättningsbref, vänskapsbref och kärleksbref, som alla äro mer eller mindre nödvändiga. » » Kallar du kärleksbref nödvändiga? » frå- gade han. » De äro väl det nödvändigaste af allt, » svarade hon med en liten knyck på nacken. » Har du någonsin skrifvit några, » frågade han.
Rikets Ständer framhärda etc. 384 Exp. Utåk. Förslag till und. Skrift. Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 10 Sept. 1829. Pr este-S landet d. 14 Borgare-Ståndet d. 14 Bonde-Ståndet d. 17 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelseom upphörande af den Kronan hittills förbehållna optionsrätt till de uppå Kronoskatte] ord växande Mästeoch Storverksträd. S. A. K. Sedan R. St., uti Skrifvelse den 1 g nästlidne Augusti, med anledning af E. K. Majrts Nådiga Proposition, rörande Ekskogarne i Riket, underdånigst anmält deras heslut, att en fri dispositionsrätt öfver nu eller framdeles å Kronor skattejord växande Ekar må, emot stadgade lösningsvilkor, få af Skattemannen tillgodonjutas; så liar Rikets Ständers uppmärksamhet blifvit fästad derå, att, genom 10 Gap. 3 §. ByggningaBalken ännu är föreskrifvet, att Masteträd, som på skattejord finnes, ej må huggas eller säljas förr, än det Kronan hembudet är, vid hot af Femtio daler; och som härvid är i vordet upplyst, att denna Kronan förbehållna uråldriga optionsrätt till Mästeeller Storverks träd icke, under de Fyratio sista åren, varit för Rikets Flotta begagnad, enär det ansetts och ännu anses vida fördelaktigare, att af enskild» Spe - JExp. Utsi. Förslag till und. Skrifv. N:o 162- 365 Speculanter på leverance betinga dylikt för Kronans Varf behöfligt virke, än att detsamma i aflägse belägne Provincer låta upphugga och med dryg kostnad till Flottans Stationer transportera, få R.
Den 18 Juni i f, m. digt Riksens Ständer, att ingå någon slags öfverenskommelse med brottslingar, utan må lagens hela stränghet emot dessa användas , dem sjelfve till straff och androm till varnagel. Herr von Hartmansdorff, Augufl-, Jag instämmer i den åsigt af saken som Utskotten framställt , och flera Ledamöter biträdt. Det är ovärdigt, att Staten kommer öfverens med bedrägliga gäldeoärer, om huru mycket det årligen skall kosta, att bedraga densamma. Finnér man det gå an att , till exempel för en skuld af 300 000 Rdr, gifva 300 om året ; så vore det en uppmuntran för andra till dylika företag ; ty det skulle fordras en lifstid af 1000 år, innan summan hunoe blifva återbetalt, och 6å länge lefver ingen. Vi handla ej här såsom Domare; men vi skola bevaka Folkets rätt, och det är ej enligt ett RiksdagsBeslut, utan enligt vederbörande Domstols tillämpning af Sveriges Lag, som gäldenärerna träda i häckte. Om Riksens Ständer af medlidande för hustrur och barn, skulle gifva efterdöme, icke af sträng rättvisa, utan af barmhertighet med dem, sorn förskirgrat Statens medel, så skulle det se illa ut med dess penningeförvaltning. De olyckliga följderna af Dbconternes orig tiga förvaltning hafva varit nationen alltför känbara, för att icke påkalla en allvarlig behandling af de personer, som till det allmännas förlust varit vållande. Herr von Hohenhauftn, Michael; Jag får för - Din iS Junit f. m. 477 e»na mig med hvad H errar von Hartmansdorff och Rosenblad anfört, och anser öfverflödigt , att tillägga något. Men jsg erkänner, att denna gång är uppfyllandet af min Riksdagsmannapljgt ganska tungt. Herr Rothlieb, Axel: Jag är förekommen af Herrar Rosenblad och von Hartmansdorff, samt anser, lika med dem , betänkligt, göra någon ändring uti Utskottens Betänkande, hvarföre jag anhåller, att det måtte bifallas.
Min speciella tanka är den, att i83o års banklag ej erfordrar några vigtigare förändringar, och det är således mera för principens skull, som jag tror, att R. o. Ad. bör besluta återremiss af memor.; och om jag ej visste, att Ur Landtm., för hvars emot min stridande åsigt i detta fall jag likväl hyser all aktning, fortfar att anse sig icke kunna göra proposition å det tillägg, som jag vid frågans sednaste föredragning påyrkade, skulle jag nu begära det; men nu återstår mig ingen annan utväg än att anhålla, att remissen må åtföljas af den min enskilda åsigt, att jag tror, det R. o. Ad. kunnat och bort bifoga remissen med det tillägg, att Utsk. icke måtte till pröfning upptaga de §§. i lagförslaget, sorn stå i strid emot grundlagen. Jag finner ej något hinder för ett sådant afskiljande; och då i83o års lag i sista §. innehåller, att den ej får ändras på annat sätt, än i öfverensstämmelse med 87 §. Reg.F., finner jag det fullkomligt lagligt, att, om banklagen erfordrar några ändringar, Utsk. upptager de §§. af förslaget, som förtjena upptagas, samt tillstyrker ett contraförslag, som då, enligt samma 87 §., kan till Konungen öfverlemnas. Jag yrkar återremiss och får fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derå, att Ståndet genom ett preliminärbeslut yttrat en opinion i denna fråga, då R. o. Ad., oansedt detta memor. hviJade på bordet, beslöt remiss af Frih. Cederströms motion i samma ämne. Frih. Cederström, Jac.: De talare, som yttrat sig i ämnet, hafva framkommit me^ en hop enskilda åsigter, i stället för att hålla sig vid sjelfva saken, huruvida frågan rätteligen tillhör Utsk. Dervid tänker jag att hålla mig. Uti Hr Lefrens reservation finnas de motiver, som ådagalägga, att Utsk. haft orätt. Det har af en ledamot blifvit påstådt, att särskild propos. kunde göras till bestämmande af föreskrifter för frågans handläggning inom Utsk.
Slockholm den 19 Februarii i810. Pä Högt. Ridd. och AdclnS Pä Högw. Preste-Etändets Ledamöters wägnar Ledamöters wägnar Claes kleming. lii. VVeiäman. Pä Wällisfl. Borgare-Ständ. Pä Hederw. Londe-Gtänd. Ledamöters wägnar Ledamöters wägnar Carl kr. UsnäberZ. Joli. kricstoa. dl. kroäelius. Ladeö pä Bordel. Wördsamt Memorial! Sedan till Riksens Högloft. Stander StarsUtstottet afgifwit desi utlåtande öfwer de anmärknin, gar, som som inom de Respectiwe Riks-Skänden blifwit gjorde tvid de Bilagor till Stats-Utftottets Betänkande angående Stals-Regleringen, hwilka innefatta Militair-Staterne till Lands och Sjös; Sä sär Ukftottek nu beswara Le Anmärkningar, som detzutorn blifwit Utftottet meddclte öfwer följande Militaire-Arenden, nemligen: 1:0 Angäende de af Stat6«Utffottet föreftagne wisa Vacancer, wid den indelta Armeen t fredlig tid., Uti Den 26 Lebruarii. »329 Uti afgifwit Betänkande af den 17 sistl. November har Stats-Utskottet, pä de derutinnan anförde grunder, föreslagit, högst ^:del af Judetta Ar, meens efter Indelnings-Merkel utgörande hela styrka, mätte under fredlig tid hällas vacant, emot erläggande af en wist vacance-afgift rill Stats.
Då framräckte Lena på sina båda händer det afrifna skörtet och lät honom se, att det passade till skinnrocken. – Det vill jag kalla ett prästbevis på äkta pergament, – utbrast han. – Värfpenningen må därför bli din, min snälla ungmor, men pilten han har re’n försvurit sig. Och nu, I Smålands gode bondemän, framåt i Jesu namn! Trummor ha vi väl inga, men än kunna i vår fattigdom träskorna stampa den gamla svenska marsch, som gör mig varm om hjärtat att höra. Stafvar och träskor smällde och klapprade i stenar och hällar. Till och med ryttarna hade träskor fastbundna på fötterna, så att de fåfängt pröfvade att nyttja stigbygeln. När de sista bondemännen hade försvunnit öfver heden, gick Lena fram till kvarnen. Hon vågade icke berätta att Johannes dragit med ut i kriget utan talade endast om, hur hon råkat honom i skogen och förevisade skörtet, som noga blef synadt och vändt. – Skörtet är nog det rätta, – sade Kerstin Bure, – och fast jag ogärna ser kvinnor i min tjänst, kan du väl få stanna hos mig tills Johannes kommer. Jag behöfver sannerligen ett par starka armar, ty jag är till åren kommen, och alla mina drängar ha blifvit stuckna af galenskap och lupit åstad med Stenbocken. Det finns snart inte en arbetsför man kvar i socknen, utom klockaren, den token. Sedan hon hade sagt detta talade hon aldrig mer till Lena om händelserna i skogen och sporde ingenting om Johannes, utan fortsatte tigande sina sysslor som det blifvit hennes vana. Kvarnen stod med orörliga vingar, ty det fanns intet mjöl att mala, och där hördes under de långa snögande vintermånaderna hvarken steg eller röster. Bettlarna, som gingo förbi på vägen, trodde, att där var obebodt och öde. När det åter började våras och hvita, långdragna skyar ilade öfver himlen, kom en dag en gosse, het och flämtande springande på vägen, och till hvar och en, som han mötte, ropade han ett ord ända till dess han försvann i skogen på andra sidan heden. Några timmar efteråt kom en ryttare i fyrsprång och ropade på samma sätt åt alla sidor ända till dess han var borta, och kvinnorna samlades flockvis på kyrkbacken.
2 Stycket fr. o. m. orden Företogos de tvänne t. o. m. orden ompröfvande framställde är trvckt i C. U. M. 1810—1815, sid. 1098 ff. 3 .Tfr ovan sid. 702. 4 Jfr C. U. M. 1810—1815, sid. 1094. 742 Den 4 Augusti 1815 Herr Silverstolpe, utbad sig, at utan at derföre bestrida någon Ledamots reservationsrätt, allenast erinra, att det skäl Herr Biskopen D :r Faxe denna gången för utöfningen af densamma använt, icke syntes honom rigtigt, emedan ett Riksens Ständers gifna afslag å en fråga, som derigenom för den Riksdagen förfallit, icke kunde lägga band på Utskottets öfvertygelse i afseende på samma fråga å nyo väckt, i den ordning Grund Lagen föreskrifver, och till nästkommande Ständers förnyade ompröfvande framställde.1 Utskottet åtskiljdes. In fidem Protocolli. G: A: Silverstolpe. 1 Felskrivning för framställd. Måndagen den 7 Augusti kl.
Af ofvannämnde bankfyllningar hafva de öfver Djupåsmyran och Tullinge-sjön slutligen nedträngt helt och hållet till fast botten, men de öfriga endast delvis, oaktadt den öfverbelastning, som för detta ändamål pålagts, genom hvilken belastning bankarnes stabilitet emellertid blifvit utrönt. Med undantag af banken mellan Lerkrogen och Elfsjö, som under år 1859 endast till en tredjedel hann utfyllas, hade dessa bankar vid slutet af samma år till största delen fullbordats. Den med afseende å qvantiteten fyllning betydligaste, icke allenast af här ofvan uppräknade utan äfven af alla vid statens jernvägsarbeten hittills förekommande, är banken öfver Tullingesjön, sorn innehåller omkring 30,000 kubikfamnar, hvaraf 24,000 kubikfamnar vid 1859 års utgång blifvit utfyllde. För banans bildande genom gräfning utfördes de betydligaste arbetena mellan Westberga och Lerkrogen, vid Barnslätt, J mil öster om Tullinge-sjön, samt på båda sidor om Södertelje kanal. Nära 80,000 kubikfamnar jordarbete och 7,500 kubikfamnar bergsprängning verkställdes under året ä arhetslinien mellan Stockholm och Södertelje; och hela längden färdigterrasserad bana utgjorde vid årets utgång något mer än 2,75 mil, hvadan till år 1860 endast 0,65 mil återstodo att å samma linie terrassera. — lil — u—i** siv niva. uct uiver siigeneuen och det på södra sidan bildas genom en svängbrygga och det åt' norra sidan om segel leden genom en fast bro. Underbyggnaden erfordrar således, utom landfästena, tvenne pelare, en på hvardera sidan om segelleden, och af dessa u,tgör den södra pelaren stödjepunkt för svängbron. Under äret verkställdes endast grundläggning af södra landfästet samt af den pelare, å hvilken bron svänger, och murningsarbetet å desamma påbörjades.
Och de lägga synnerligt stor vigt vid argumentet, att jordbruket aldrig någonsin kan med värklig fördel bedrifvas » fabriksmässigt ». Växterna äro ej döda föremål såsom industri-artiklarne, utan passiva lefvande väsen, som blott frodas i den mån de åtnjuta ständig intelligent vård. Åkerbruket har för öfngt alls ej industriens karaktär att kräfva arbetsdelning — utan snarare tvärtom: kräfver koncentringen af otaliga olika arbetsuppgifter hos en eller några fä samarbetande indivi-der. Dessa socialreformatorer anse därför — ehuru de bekämpa den privatkapitalistiska regimens missförhållanden — att frågan om arbetsmedlens socialisering (förvandlande i samhällena8 gemensamma egendom) åtminstone nu är af underordnad vigt. De äro sålunda — ehuru stora fiender af det bestående — snarare individualister än socialister. Deras stora förtjenst är otvifvelaktigt att, med vaket öga för vissa nya och vigtiga socialekonomiska vandlingsfenomen, utforska och diskutera den så oändligt vigtiga och oändligt försummade landtfrågan.Strindbergs » ändrade signaler *. Det har talats mingt ooh mycket om Strindbergs » omvändelse », Strindbergs » bättring », Strindbergs » ändrade signaler&gt;, m. m., och Strindberg hit ooh Strindberg dit ooh öfverallt utom dir man är van att finna honom, ooh jag har suttit i min stilla tfkrok och förvånad lyssnat till korpal&amp;ten ooh undrat om det värkligen kan vara sannt, att v&amp;r störste diktare, den rastlöse anden och hänsynslöse revolutionären, har slagit sig till ro ooh blifvit snäll ooh tam och sneglar efter » guldmedaljseländet » och planterar sin k&amp;l och l&amp;ter Herren regera. Jag blef fundersam och började undersöka hur det i värkligheten förhöll sig med saken, och se här hvad jag har funnit! Jag lefver, som sagdt, i en afkrok, ooh kan därför inte ftyja händelserna från dessas midtpunkt, ooh jag har inte häller den kännedom om Strindberg som förmedlas genom personlig bekantskap, men jag tror, att man endast ur hans skrifter och uttalanden skall kunna dra ut åtskilligt som är ägnadt att ge god upplysning i saken.