Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utom förut utgående extra anslag, till sammanlagdt belopp af R:dr 248,600: 84. skulle således anslaget till »Försvars-verket i allmänhet» ytterligare höjas med » 55,629: 20. eller tillhopa med R:dr 304,230: 4. Lifoch släpmunderingar vid Rotehålls-regementena. — Af Krigs-Kollegium har anmälts, att enligt de prisbestämmelser, som legat till grund vid beräknandet af Beklädnads-Direktionernas vid Rotehålls-regementens och corpsers speciela beklädnadsanslag år 1861 och hvilka äfven bibehållits vid uträkningen af 1862 års enahanda anslag, det sammanlagda beloppet af samtliga anslagen för hvardera året, med tillägg af öfriga å förevarande Riks-stats-anslag påräknade utgifter, utgjorde, enligt upprättadt sammandrag deröfver, omkring R:dr 251,862: 13; men då anslaget, efter nuvarande Riks-stat, endast vore » 232,000: —, så komme detsamma att lemna en årlig brist af omkring . Denna anslagets otillräcklighet upplyser Kollegium hafva uppkommit genom dels stigande arbetslöner och värden å kläden och lädereffekter, dels den förhöjning i prisen, till full likhet med de vid inköp gällande, Kollegium nödgats bern till R. St. 7 Lifoch slä/imunderinytir vid Rolehålls-regemenlena. SO Bil. N:o 3 till Kongl. Maj:ts"Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. Jnslagt till Salpeteruppköp. stämma å de persedlar, som ingå i beräkningen af Beklädnads-Direktionernas årsanslag. Till förekommande deraf att antingen regementenas beklädnadsfonder undergräfvas och förr eller senare blifva otillräckliga för sitt ändamål, eller att regementenas tjenstbarhet, i hvad densamma är på deras beklädnad beroende, förminskas, anser Kollegium oundvikligen nödvändigt, att ökad tillgång för beklädnadens underhållande vid rothållsinfanteriet varder beredd.
Vid förnyad föredragning af Expeditions* Utskottets den 2 dennes afgifne samt den 13 i samma månad på bordet lagde Memorial, angående medel att befordra större afsättning och gagn utaf Bihanget till Riks Ståndens Protocoll , fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, uppå derom af Herr Grefven och LandtMarskalken framställd Proposition, samma Memorial till alla delar gilla. Hvarjemte Ridderskapet och Adeln ansåg nödigt att Riksens Ständers samtelige Utskott borde genom Protocolls-Utdrag anmodas att i afseende på de från Utskotten utgående Expeditioner hädanefter iakttaga hvad Expeditions-Utskottet i ofvannämnda Memorial föreslagit. Föredrogs å nyo och bifölls ExpeditionsUtskottets den 10 dennes afgifne, samt den 13 i samma månad på bordet lagde Memorial, Dm 17 Februarii. 429 angående tillägg i det af Utskottet uppgjorde förslag, att bereda större afsättning och gagn utaf Bihanget till Riks Ståndens Protocoll. Föredrogs å nyo och gillades följande från Lag-Utskottet inkomne samt den 13 dennes på bordet lagde Utlåtanden: l:o Af den 28 sistledne Januarii, angående föreslagen ändring i Forfattningen rörande Barna-mord. 2:o Af den 30 sistledne Januarii, angående förrymd Makas rättighet att i nytt Ägten - Företog till pröfning Lag-Utskottets den 28 si " afgifne, samt den 13 den - slagen ändring uti 19 Gap. 1 och 28 §• Arf« da Balken. Grefve Spens, Jacob Melker: Lag-Utskot-' tet har i sednare delen af detta Betänkande uti frågan om Laglig Myndighets ålder för Mö, föreslagit enahanda åtgärd, eller rättare enahanda utväg att undvika all åtgärd, som uti det Betänkande, rörande åtskilliga föreslagna ändringar uti Testaments-Författningarne, hvilket i förraidttegs af Högloft.
Functionerna af menniskans Ganglii-nervsystem, äfven kalladt Instinkt-nervsystem, yttra sig sålunda, att då dessa nerver äro sunda, äger menniskan en fin känsla och instinkt på det henne är skadligt och oskadligt. Ganglii-nerverna, denna ytterst fina del af menniskokroppens organism, utgöra liksom föreningslänkarna mellan menniskans kropp och själ. Då dessa nerver blifva skadade, förvandlas denna finkänslighet uppå hvad gagnar eller skadar uti passionerad åtrå efter det skadliga och onyttiga, äfvensom afsky och hat till det för menniskans bestånd gagneliga. Under sådana för menniskan olyckliga förhållanden, förloras helt och hållet den sunda urskiljningskraft, hvarigenom menniskan bevisar sig vara ett intellektuell väsende, uphöjdt öfver de oskäliga kreaturen. Härutaf förklaras det fasaväckande förhållande, hvaruti bränvinssuparen försattes, då han kan vara i stånd att fråntaga hustru och barn den sista skarfven der de försmäkta i nöd och brist, för att kunpa få sig ett rusDet är utrönt på fyrfaldiga sätt, att äfven de s. k. måttliga bränvinssuparne under tidernas lopp blifvit, om icke förr, på ålderdomen af detta giftet till den grad förstörde och beröfvade urskiljningsförmågan, att de blifvit försatta i ett fortfarande knarrighetslillstånd, hvarigenom jemn missbelåtenhet till den grad förstämt deras lynne, att deras bästa vänner af dem med köld, ovilja och förakt blifvit afvisade, under del deras fiender till dem fått fri tillgång, oaktadt de sjelfve sett den stora skada de derutaf lidit. Andra hafva genom denna enervering blifvit urståndsätta att med klokhet sköta sina affärer, och derigenom lidit betydliga förluster. För samma orsaks skull hafva lärde och på sin tid högt upburne män, hvilkas skrifter utbredt det klaraste ljus öfver deras samtid och efterverld, nedsjunkit i sådan obetydlighet och oförmögenhet, att de pä ålderdomen knappt kunnat förslå sina egna under lyckligare förhållanden utarbetade och författade skrifter.
Om man erkänner det, så lärer man också finna, att allt hvad StatsUtsk. i i8:de punkten framställt ronde behof af votering förfaller, och att frågan är genom 3 Stånds beslut afgjord till afslag å K. M:s proposition. Hr von Hartmansdorff: Jag är till en del förekommen af Fril). Cederström. Jag ville eljest hafva äran fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att i detta hänseende har BondeSt. alldeles afslagit något bidrag. R. o. Ad. har för sin del beviljat det anslag K. M. har begärt. De i Stånd, som instämt med Utsk., hafva icke beviljat något anslag, Titan velat bereda tillgångar för dem som tagit afsked, derigenom att man minskade lönerna för dem, som vore i tjenst. Detta anser jag vara det otjenligaste sätt man kunnat begagna. När således pluralitet icke finnes för någondera meningen, och det blott är fråga om en hemställan till K. M. af sådant innehåll, som de i Stånden beslutat, så inser jag icke annat, än att den måste förfalla; ty ett af de öfriga Stånden har alldeles afslagit och det 4-de har fattat ett helt olika beslut. Om jag icke bedrager mig, så behagade Hr Frih. o. Landtm, redan vid första föredragningen af denna fråga förklara , att R. o. Ad:s beslut, såsom skiljdt från de öfriga Ståndens, icke kunde blifva föremål för voter:s-proposilion. Den i3 November. 359 Frih, Sprengtporten, Jac. Wilh.: SlatsUtsk. har icke föreslagit att taga lönerna från någon af deni, som äro i tjenst, för att deraf bilda pensionsrum, men StatsUtsk. har föreslagit att vid blifvande ledighet minska lönerna för district-generalerne, för att deraf bilda pensioner. Det lärer således icke kunna bestridas, att ju StatsUtsk. och de 2 Stånd, som med StatsUtsk. instämt, verkligen hafva i principen erkänt, eller i principen lemnat bifall till K. M:s propos. , att nya pensionsrum bolde bildas för generaler.
Uti en till Hedervärda Bonde-Ståndet inlemnad motion (Nio 354) liar Anders Medin från Kronobergs län hemställt, att Rikets Ständer måtte »ingå till Kongl. Majit med underdånig skrifvelse, l:o det Kongl. Majit efter inhemtande af Jernvägs-styrelsens utlåtande täcktes i nåder befalla, att en tredje klass vagn, eller flera, om så erfordras, finge åtfölja snälltåget mot en afgift 40 öre per person, för mil räknadt; 2:o att snälltåget gjorde ett kort uppehåll vid hvarje station endast så att passagerare kunde hinna gå utaf samt gå på tåget; då posten kunde aflemnas på formligt sätt; 3;o att nedsättning för vissa trafieerade varor måtte ega ruin på godstågen, t. ex. spanmål, kreatur, alla sorters trävaror, tackjern m. fl. tyngre varor» (hvilken nedsättning motionären ansåg tills vidare böra blifva «15 procent af nu varande»); 4:o om ej vore skäL att .persontrafik åtskiljdes från godstrafik? Det i första punkten framställda förslag har motionären motiverat dermed att snälltågen under nuvarande förhållande ovilkorligen ginge med stor förlust i anseende till det fåtal passagerare, som medföljde, och att postverket ej gerna kunde nästan ensamt bekosta .alla de för ett sådant tåg oundvikliga utgifter. Men Utskottet har iuhemtat, att, enligt Jernvägs-trafikstyrelsens underdåniga berättelse till Kongl. Majit om trafiken år 1864, snälltågen, hvilka nämnda år tillryggalagt 33,198 A mil, derför inbringat 668,000 Ridr, och att, enär samtliga utgifter för trafiken under samma ås uppgått till 16 Ridr 94 öre per tågmil, snälltågen alltså icke medfört förlust, utan ett öfverskott af omkring 100,000 Ridr. Deremot är det 4 Allm.
Varande i Revisorernes ( i6o ) öfvertygelse, sistberörde Stats-anslag jemväl att betrakta såsom rätta fonden, hvaraf de utgifter af enahanda beskaffenhet, som nyssnämnde Gratification, bort bestridas, som Eders Kongl. Maj:t den 3 Febmarii och 32 Augusti 1827 af Gunst och Nåd beviljat Bagaren Hjolmanson med 100 R:dr samt Bagarne Hammarlin och Schönberg med tillsammans 5o R:dr, för år 1826 lidna förluster på de om Brödlefverering till Linköpings och Jönköpings Kronohäckten med Eders Kongl. Maj:t och Kronan ingångna Contracter, men hvilka serskildta summor, ehuru Eders Kongl. Maj:t i Nåder funnit, att uti de å Brödet för fångarne i nämnde häckten genom Auctions anbud bestämde priser någon förhöjning icke kunnat beviljas, dock blifvit anvista att betalas af anslaget på Åttonde Hufvud-Titeln till Fångars underhåll; och som detta anslag, oaktadt den vid 1820 års Riksdag beviljade betydliga förhöjning, årligen utfallit med betydlig brist, hvilken af öfverskotterne å StatsVerkets Inkomster måst fyllas, äro de till Hjolmanson, Hammarlin och Schönberg beviljade Gratificationerne att anse såsom i sjelfva verket utgångne af berörde öfverskotter. Mathållnings-kostnader för allmän räkning, hafva alltid utfallit lindringare, då de på Entreprenade blifvit bestridde; och hafva säkerligen de, efter strängaste billighets-grund, under det svåra året 1826, ifrågavarande Entrepreneurer beviljade understöd dels afhållit dem ifrån att för framliden uppsäga ingångne Contracter, och dels uppmuntrat andre, atti dylika öfverenskommelser med Kronan på billiga vilkor ingå, hvarigenom ersättning vunnits för de af tillfället föranledde mindre betydliga utgifterne, hvilka, då de i sjelfva verket utgjort tillökning i kostnaden för vissa Staters underhåll, naturligtvis bort utgå af de för samma underhåll anslagne fonder. 6:0 Att följande Gratificationer blifvit beviljade af Tredje Hufvud-Titelns Besparingar. a) At f. d.
Behållning från år 1845 Uppbörd år 1846 „ 1847 1 igift „ 1846 „ 1847. Räkenskaperna, i hvad desamma angå ifrågavarande vakansmedel, hafva icke påkallat någon erinran af Revisorerne. § Enligt hvad föregående Revisions-berättelser omförmäla, hade uti Kongl. Kammarrätten blifvit anmärkt, att volontär-vakansmedel, lill eli sammanräknadt belopp af 4,148 Rdr 25 sk. 9 rst., icke voro tagna till uppbörd och redovisade, hvarigenom skulle hafva uppkommit en motsvarande förlust för denna fond; men att anmärkningsmålet då varit på bemälte Embetsverks pröfning beroende. Med anledning häraf, få Revisorerne, efter derom inhemtad upplysning, tillkännagifva: att med behandlingen af denna invecklade fråga, som har gemenskap med samtliga indelta Regementernas redogörelser och som, i följd deraf, föranledt mycken skriftvexling, så vida fortgått, att målet, i hvad det angår de flesta Regementerna, är vordet hos Kongl. Kammar-rätten afdömdt, men ännu icke derstädes blifvit, i afseende å några Regementer, slutligen behandladt; varande ärendet jemväl, genom i underdånighet anförda besvär, i vissa delar draget under Kongl. Maj:ts nådiga pröfning och afgörande. § 8. Då, med anledning af hvad vid 2:ne föregående Statsrevisioner blifvit yttradt och hemstäldt, Rikets sednast församlade Ständer, uti skrifvelse den 8 September 1848, N;o 192, hos Kongl.
– Taga vi icke själfve afsked, dröjer det icke länge innan afskedet kommer till oss på samma sätt som till Bernstorff och Danneskjold, med den blacka hästen. – Detta synes mig vida snöpligare! – Mig också! – Rosenkrantz rycker på axlarna. – Men jag röstar för, att vi löpa risken. Våga vinna! Under den närmaste framtiden få vi synbarligen ingenting att göra – alla ärenden, både utrikesoch inrikes-, komma troligen att gå direkt till kungs från departementen och kollegierna – och om vi sitta stilla, tysta som råttor, kan det ju hända, att man glömmer oss! – Jag förstår sannerligen icke, hvad vi kunna vinna därmed! – Tid! Om grunden, på hvilken en ställning hvilar är svag, är morgondagen alltid osäker. Kanske dröjer det icke så länge, innan de herrar, som nu regera, få en förnimmelse af alltings föränderlighet. Jag tror, vi äro skyldige vår konung och vårt fosterland att tillsvidare stanna kvar på våra poster. – Varium et mutabile semper – hm! – Thott afbryter försiktigt citatet. – Men ack, min käre vän, jag fruktar, att den förändringen låter vänta på sig! – Kanske månader, kanske år – nickar Rosenkrantz – men blotta tanken på, att möjligheter finns, bjuder oss att stanna kvar. Jag är, på min ära, helt nyfiken! Jag undrar hur vinden kommer att blåsa österifrån! – Det blir storm! profeterar Reventlow. – Gud gifve, att den stormen rensade luften! tänker Thott högt, i det han knäpper sina händer samman. – Ja, Gud gifve! instämmer Reventlow med fräsande öfvertygelse. – Jag vet, att general Filosofow afsändt en kurir till sin regering. Riddar Mikael är utom sig af raseri, och i sin relation af de senaste händelserna har han visserligen icke stuckit under stol med sanningen. – Visserligen icke – upprepar Moltke. – Men konferensrådet Struensee har också afsändt en kurir till hofvet i Petersburg med ett enskildt bref från kungen till kejsarinnan. – Och det brefvet – infaller Rosenkrantz – är för mig ett vida intressantare faktum, än den ryske ambassadörens relation. General
Det kan ock betraktas som ett åpropos till Victoriadagen, vår kronprinsessas namnsdag, som inträffar i morgon, den 12 dennes. Den skildring af kronprinsessan Victorias lif i Italien, som vi haft det stora nöjet mottaga från en så elegant och med ämnet förtrogen penna som friherre Carl Bildts, vår minister i Rom, fullständigas på det lyckligaste af de intressanta och till största delen enkom för Iduns räkning tagna fotografiska bilder, som åtfölja. Både friherre Bildt och hans friherrinna äro skickliga amatörfotografer, och tack vare h. k. h:s ynnestfulla välvilja och det friherrliga ministerparets vackra konst ha de skiftande bilderna kommit till. Det charmanta porträttet af kronprinsessan på första sidan är det senast tagna af henne, som finnes, och af h. k. h. personligen öfverlämnadt för ändamålet. För bilden ifrån karusellen i Villa Borghese stå vi i tacksamhet till grefve Louis Primoli i R o m samt för den större — öfre — interiö- ren från kronprinsessans salong till direktör A. Pfyffer, chef för Grand Hotel därsammastädes. BILDT. såsom svart, h v l t t och kulört Henneberg-Siden från 65 öre till kr. 1 6: 4 5 pr meter — slät, randig, rutig, fasonerad, damast m. m. (cirka 240 olika kvalitéer och 2,000 olika färger, mönster m. m.). SIDEN-DAMAST FR. 9 0 ÖRE — 16,45 SIDEN-BASLKLÄDN. PR ROBE « KR. Siden-Armures, Monopols, Crlstalliques, Moire antique. Duchesse, Princesse, Moscovite, Marcellines, sidentäcken och f lagg — Profver och katalog omgående. — Dubbelt porto till Schweiz. k r. SidenBastrobe för t y g ETT G. Shantungs Henneborgs Siden-Fabrik, Zuricn. (K. &amp; K. HofleverantSr.) H HÄRLIG NATUR, VACKERT BELÄGNA, BEKVÄMA KOMMUNIKATIONER.
Hela vår skolupfostran fordrar i detta fall en betydlig förändring, på det att ej under ett alltför ifrigt pluggande med lexor, till stort mehn för de yngres rätta utbildning, kroppens vård helt och hållet må försummas. Skulle ytterligare någonting i detta afseende särskildt behöfva påpekas, så må man endast erinra om den, nu mera för ingen fremmande föreställningen, att vårt fädernesland ännu en gång kan komma att kalla sina söner till vapen, till följd hvaraf hvarje fråga om ett nationelt sjelfförsvar det enda, som förmår att värna en fattig och liten nations frihet — måste vara ett af de värdigaste föremål för nationens representanters upmärksamhet. Ett sådant försvar måste väsendtligen grundas på ungdomens upfostran. Ar den af natur att hos gossen och ynglingen befordra friskt mod och frisk kraft, att utveckla ett sannt nationelt sinne, och det medvetandet att han är född till försvar för sitt land och sin frihet, så är det öfriga lätt vunnet; är den åter af den natur att skapa förslappning, sjuklighet och ett sjelfviskt lynne, så hjelper i farans stund inga lexor. Under sådant förhållande måste det smärta hvarje fosterlandsvän att se den pedagogiska gymnastiken behöflig, nu mer än någonsin, så åsidosatt som den är i vårt land — gymnastikens eget fädernesland. Den svenska gymnastiken, ämnad att underhålla det unga slägtets helsa och kraft, har nu utbildat sig tyvärr till en sjukgymnastik, sysselsatt med det för samhället mindre vigtiga målet att blott söka hela en redan bruten helsa. Man har här, så väl som i allt annat, förglömt att skapa det som är härdigt och starkt, och i stället öfverlemnat sig åt bemödandet att återuphjelpa, hvad som kanske just genom detta förhål - 304 Den 4 December f. m. lande, blifvit svagt och kraftlöst. Den pedagogiska gymnastiken befinner sig i lägervall, under det att sjukgymnastiken florerar. För hela Stockholms ungdom finnes endast en anstalt — Centralinstitutet — så otillräcklig i jemförelse med de skolors antal, hvars ungdom behöfde begagna sig af densamma, att endast en högst ringa del kunna komma i åtnjutandet af den vigtiga förmån densamma erbjuder.
Ständer framställda fråga om förändrad föreskrift i afseende å vapenöfningen med beväringsmanskapets lista klass icke för närvarande föranleda till någon Kongl. Maj:ts åtgärd, men skulle den framdeles i förening med den tillämnade regleringen af försvarsverket i allmänhet till Nådig pröfning förekomma. Beträffande åter Rikets Ständers anhållan, att Kongl. Maj:t måtte tillse, på hvad sätt en mera allmänt utbredd färdighet i vapenkonst och andra militäriska öfningar må, till gagn i en framtid för fäderneslandets försvar, kunna genom undervisning i skolorne bibringas det uppvexande slägtet, ville Kongl. Majit, uppå Ecclesiastik-departementets föredragning, taga denna fråga i nådigt öfvervägande. 14:o af den 5 Oktober 1860, angående reglering af utgifterna under Riksstatens 4:de Hufvudtitel. (146.) 1860 den 6 November i underdånighet föredragen: och vederbörande, i hvad hvar och en angick, härom underrättade, samt nödiga föreskrifter i ämnet meddelade. Sedermera hafva nya Aflönings-stater för de 4:de Hufvudtiteln tillhörande Embetsverk och Corpser blifvit utfärdade, äfvensom åtgärder vidtagna, der sådane i öfrigt påkallats af Rikets Ständers i denna skrifvelse fattade beslut eller gjorda framställningar. I anledning af Rikets Ständers framställning om utlemnande från Arméens ammunitionsförråd af 30,000 st. skarpa patroner årligen till Gotlands National-bevärings skjutöfningar, ville Kongl. Majit sitt beslut i kommandoväg meddela; och har Kongl. Majit sedermera genom General-ordres af den 5 December 1860 befallt, att Krigskollegium skall årligen från och med år 1861 och tillsvidare utanordna berörda antal skarpa patroner till begagnande vid förenämnda skjutöfningar. Hvad angick den af Rikets Ständer ifrågaställda ändring i föreskrifterna angående upphandling och leveransen af varor för Landtförsvarets behof samt dylika varors besigtning, anbefalldes Krigskollegium att med underdånigt utlåtande i ämnet till Kongl.
Privilegier_, eller TillståndsBref, med rättighet till Bergverks-, Manufacturiers, finbladiga Sågars, Pappersoch andra Bruks anläggande, Handelsoch Handaslöjders idkande m. m., hvilka kunna komma under namn af privilegierade inrättningar till effecters och varors förfärdigande och förädling, charteras efter följande classer: i:sta Classen. Forsing till uriel. Skrifp. N:o 275 Pr ivi/egier : Allt efter som den Autoritet, hvilken utfärdar Privilegierne, med afseende på Inrättningens vidsträcktliet och förmodade större afkastning, pröfvar dem vara förmonliga. Testamenten, såsom de der kunna upphäfvas eller förändras, behöfva, vid första uppvisandet inför Domstol, icke förses med högre Charta än — 6. Men då Testamentet vunnit Laga kraft eller genom slutlig dom blifvit stadfästadt, bör, såsom ett vilkor för begagnandet, beräknas och utgöras stämpladt Pappersafgift efter behållna värdet af det börtgifna, enligt Bouppteckning, nemligen: i:o För egendom med full egande rätt, till |:dels procent; och 2:0 För egendom, som, efter så beskaffadt förordnande, ej är med full egande-, utan endast med nyttjande-rätt öfverlåten, i;dels procent; och bör dessutom, om bevillningen icke genast contant, emot företeende qvitto, deponeras, på enahanda sätt, som, i afseende på Bevillningens erläggande,stadgas i Kgl. Kungörelsen den iirte Dec. 1811, borgen för stämplade Pappersafgiften ställas och bevis derom vid Testamentets bevakande företes. Härifrån - Exp. Utsk. Förslag till urul. Skrifp.
Den särskilda Brandstads/öreningen inom Jemshögs socken är numera upplöst. sedan denna socken förenat sig; med Länets allmänna brandstodsbolag, hvars teckningsoch ansvarighetssumma vid 7:de brandförsäkringsårets slut den 31 Mars 1850 utgjorde för byggnader 6,709,660 R:dr samt för lösören 6,836,470 R:dr, eller tillhopa 13,546,130 R:dr R:gs; och hafva utgifterne, i följd af inträffade brandskador, under de 3:ne åren 1848 — 50 i medeltal varit 12,326 R:dr R:gs om året. § 5. Slädei*. Länet har 3 städer, Carlskrona, Carlshamn och Sölfvitsborg, samt 2:ne köpingar, Ronneby ocb Christianopel. Berättelse öfver Blekinge Län för åren 1848—1850. 2 10 Carlskrona, anlagd å hemmanet Trossö i skärgården och på gränsen af Östra och Medelstads härader, är station för rikets örlogsflotta, med högst fördelaktig hamn, deraf den yttre delen är rymlig och djup samt medelst omgifvande öar skyddad för stormar, men den inre eller kofferdihamnen, egentligen tjenlig för mindre fartyg af 10 till 15 fots djup, är för närvarande mycket uppgrundad, så att en större kostsam muddring derstädes är nödig. Till staden äro 3:ne tillåtne inlopp: Aspö, Arpö och Hästholmen. Folkmängden, som år 1847 utgjorde 11,104, uppgår nu till ett antal af 11,378. Af dessa äro: Skattskrifna. Skattfria. Summa. Bland de skattfrie äro äfven räknade af flottans gemenskap 957, som njuta befrielse från personella utskylder. Antalet af här skattskrifna einbetsoch tjenstemän, inräknad t underbefälet vid flottan, är 564; borgare 294, fabriksmästare 5, betjening vid handel, fabriker och liandtverkerier 230. Näringarne hafva icke tilltagit.