Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Grefven och LdndtMaSkalken hemställ, de , om Bidderskapet och Adeln ansåg Statsoch Banco-Utskottens ifrågavarande Utlåtande böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återemitteras. Bopades Ja* Hvarefter Herr Grefven och LandtMarskalfien föreslog, att Grefve Gyllenborgs, Johan Henning, den 2tdra dennes eftermiddagen af. gifne Memoial, som äfven innefattade anmärkningar vid Utskottens Utlåtande i dettaämne, Jnåtte få den nu beslutade återremissen åtfölja; Bifölls. Höglofl. Bidderskapet octi Ådeln åtskiljdes klockan half ill 3 eftermiddagen. In fidem Protocolli O. J. Den ig Julii é. m. Lördagen den l9 Julii; Plenum klockan 5 eftermiddagen* Företogs , till pröfning Statsoch BancoUtskottens den 21 sistledne Junii under Nio 26 afgifne, samt den 28 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, angående BancoDis-, contens låne-rörelse och de omständigheter, rörande den summa, hvilka ansetts äga sammanhang med allmänna finartce-regleringen* Herr von Qvanten, Carl: Jag instämmer visserligen uti hvad de förenade Utskotten i början af Betänkandet anfört, att dét vöre bäst, att Banken vöre ifrån ali lånerörelse för Näringarnes bedrifvande; men då den redan uppträdt som förläggare för Manufacturer, Jernverk med flere andra Näringsgrenar, utom Jordbruket, så torde ock tiden vara inne, att härpå fäs^a någon uptnärksamhet. Alla veta vi, hvilka betydliga lånemedel Fahrisidkare ega att tillgå i ManufacturDisconten, ^ch Jernbruksegare uti JemContoiret.
Frankrikes för närv;de mest berömde statsekonom har, i sammanhang med förordandet af tullfrihet för landtmannavaror, yttrat den mening, att allt hvad staten kan och bör göra till jordbrukets befrämjande är: att bereda tillfälle till undervisning i agronomiska kunskapsämnen; — att söka åstadkomma lättad tillgång till kapital; — att undanrödja hindren för erhållande till billigaste pris af jordbruksredskap och modeller; — och att tillvägabringa lättade kommunikationer. Om vi jemföra förhållandena hos oss, sådana de nu äro, med dem som för 20 år sedan egde rum, skola vi med glädje och tacksamhet erkänna, att Regering och Ständer under denna tidrymd i nämnde hänseenden på ett verkligen storartadt sätt gått jordbrukets sannskyldiga intressen till mötes. Jag åberopar den mängd af landtbruksläroverk och särskilda agronomiska undervisningsanstalter, som under dessa år blifvit organiserade; — jag åberopar de hypoteksinrättningar, som blifvit bildade till jordbrukets förmån; —jag åberopar de förbättrade kommunikationsanstalter, som, med ansenliga uppoffringar af statsmedel, denna tid blifvit i alla rigtningar inom landet tillvägabragte. I läll R. St:r, såsom det bör förmodas, lemna bifall till Kommers-Colbii och General-tullstyrelsens förslag, rörande tullbehandlingen af inkommande redskap, maskinerier och verktyg, skola våra jordbrukare äfven med hänsigt härtill icke hafva något vidare att önska. I det kulturstadium, hvari Europas folk för närv:de befinna sig, är det en civilisationens rättmätiga fordran, att inga konstlade 518 Den 27 Maj e. m. åtgärder må vidtagas, sorn kunna leda lill fördyrande af hvad som utgör lifvets förnämsta nödtorft. Då tullbevillninss-betänkandet förra riksdagen å detta rum förevar, dristade jag, efter aktgifvande på förteelser inom lagstiftningen och den national-ekonomiska litteraturen, förespå, att denna grundsats skulle redan i en icke aflägsen framtid göra sig gällande; i de Europeiska länder, der det icke förut skett. Hvad Frankrike beträffar, har denna förutsägelse gått i fullbordan tidigare än jag väntat.
Vid förnyad föredragning, biföllos StalsUtsk:s nedannämnde d. 4 dennes f. m. på hordet lagde utlåt:n. N:o 124, i anledn. af väckt motion om anslag till ersättande af de utaf landtstats-tjenstemän ulgifue accord ; N:o 125, i anledn. af väckt motion om ersättning åt consistoriinolarier för ökade göromål, i följd af de i sednare tider vidtagne anstalter i afseende på folkundervisningen; N:o 126, i anledn. af väckt motion om godtgörelse lill tjenstemännen vid K. Bibliolheket för eu lill Cancelliposten Flink utgifven sportelersätlning; N:o 127, i anledn. af väckt motion om arfvode till magistratspersoner vid inventering af landtränteri-medel; N:o 128, i anledn. af väckt motion om ersättning till städerne för fångkostnader m. m.; samt N:o 129, i anledn. af Hr Klingsledts, G. F., motion om godtgörelse lill Landskaniereraren Kammarrättsrådet Ferlin för af honom utbetald anmärkningsprocent. StatsUtsk:s d. 4 dennes f. m. på bordet lagda utlåt. N:o 130, i anledn. af väckt motion om anslag till utskrifning af registratur, som bort från K. M:s Cancelliexpedilioner aflemnas till Riksarchivet, blef härefter föredraget, men ånyo bordlagdt, på begäran af Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr., och Frih. Raab, Adam Christian.
Assignation med ordningsnuraer 176 och lydande å 1601 R:dr 12 sk., hvilken d. 5 påföljande Juni för Banco-Casseuren Eduard Planck skall hafva förkommit; samt, i afseende på denna meddelade förnyelse, Slotts-Snickaren J. Dumrath, till RiksgäldsContoirets säkerhet, låtit uti sin Fasta Egendom här i Staden N:o 3, Quarteret Dykärret Större vid hörnet af Högbergsoch Björngårdsgatorna uti S:t Maria; Församling, lagligen inteckna en af honom och hans hustru under d. 7 sisth Juli uthändigad Förbindelse, så har bemälde Dumrath, uti en till Utskottet ställd Ansökning, hvilken till Hrr Fullmäktige i PuksgäldsContoiret blifvit ingifven och af dem jemte Utlåtande i ämnet, till Utskottet öfverlemnad, andragit, huruledes berörde Assignation, enligt Författningarne, redan blifvit efterlyst genom Kgl. ÖfverStåthåilare-Embetets, så väl i Hufvudstadens Kyrkor uppläste, som uti Allmänna Tidningarne flere serskilda gånger införde Kungörelse. Och då R. Ii. St:r icke lära hafva bestämt någon prsescriptionstid för inlösen Betänkande n. 5g af borlkomne, på Banken ställde Assignationer, samt flera skäl torde förefinnas till den förmodan, att publike Verks Assignationer hvarken behöfva eller böra vara utelöpande lika länge, som B:co och R:g:ds-Sedfar, så anhåller Dumrath, det måtte en viss tid, så korrt, som i förevarande fall möjligen kan anses lämplig, bestämmas, efter hvars förlopp han må vara från ull ersättnings skyldighet, i afseende på den förnyade Assignationen befriad, samt, i följd häraf, återfå säkerhets Handiingarne.
Men jag hemställer till eder, mine Hrr! om detta vore rått och ädelt; om det icke vore långt värdigare detta Stånd att, oansedt sin känsla, följa föredömet af den högst utmärkte man, hvilken såsom Geijers efterträdare i Sveriges vittraste samfund, oaktadt sina motsatta politiska åsigter, der nedlade en så välförtjent, men äfven så skön och oförgänglig, minnesblomma på hans graf. Jag hemställer dessutom Den 15 Januari. om det nu är tidpunkten att visa så ringa aktning för sina stora minnen, just nu, då den ena stjernan efter den andra slocknat på värt ryktes himmel, oell vår nästan enda och sista storhet ligger på sitt sjukläger — kanske på sin dödsbädd. Nej! jag anser att om R. o. Ad. nödvändigt vill skänka en medalj åt Hr prof. Fryxell, så borde R. o. Ad. såsom en gärd af rättvisa och aktning för hans frejdade motståndares minne äfven förära en dylik åt författaren till ”Svea Rikes Häfder”, och ”Svenska Folkets Historia”, m. m., åt ”Vikingens” sångare, åt — Erik Gustaf Geijer, att till hans efterlemnade anhöriga öfverlemnas. Afven härtill hördes många ledamöter yttra bifall. Frih. Cederström, And.: Om här vore fråga om en national-belöning ät Hr Fryxell, så skulle jag visserligen vilja medverka till densamma. Jag anser hans förtjenster om fäderneslandets historia vara af den beskaffenhet, att de icke höra nedsättas genom en belöning sådan som den föreslagna, hvilken är lämplig som belöning åt Riddarhusets tjenstemän och betjening samt tillförene blifvit gifven åt personer, som ombesörjt reparationer af Riddarhuset. Dessutom tror jag, mine Ilrr! att vi här uppträda icke såsom en särskild korporations medlemmar, utan såsom Svenska folkets representanter och i denna egenskap höra vi handla. Lika med Gr. Spens anser jag oss obehöriga att utdela någon belöning åt Hr Fryxell. Gr. Lagerbjelke, Gust. Mot bifall till ifrågavar. be tänk. har blifvit anmärkt, dels att liufvudsakligaste motivet till ett sådant bifall vore den s. k.
Den riktning och betydliga utvidgning vår export af trädvaror på sednare tider tagit hade gjort det särdeles känbart att ej kunna begagna de många lägenheter, man egt att från verldens största marknader fylla de mindre städernes och omkringliggande landets behof af främmande varor. Emot beviljandet af kredit-upplagsrätt åt de mindre städerne gjordes vanligen den invändning, att tull-journalerne ej företedde en tillräckligt stor import för att berättiga till en dylik förmån; men invändningens felaktighet vore påtaglig, då man besinnade, att importen ej kunde blifva af någon betydenhet förr, än rättigheten att successivt förtulla en införd last erhölies; och har Herr Norman på dessa skäl föreslagit, att kredit-upplagsrätt mätte förunnas alla Svenska stapelstäder, sorn dertill sig anmäla; 2:o. Herr P.
Men för öfrigt är det äfven här iakttagelse och godt studium, som är nerven i det slags produktion, som frambragt ett sådant stycke. Det förefaller, som om författaren studerat Frankrike under 1700-talet, kanske mest dess literatur. Så har han börjat undra: hur sågo det tidehvarfvets menniskor ut, dessa underliga varelser, som ömsevis be Ur Dagens krönika. 6undrade Voltaire och svärmade för Rousseau, som ville lösa lifvets gåtor lika lätt, som de skrefvo ett epigram eller en madrigal, dessa menniskor, hvilka lekte herdar och herdin-nor med rörpipor och lamungar, som de ledde i rosenröda band, under det att den väldigaste revolution, verlden ännu skådat, förbereddes midt för deras ögon? Hur sågo de ut i hvardagslag, denna crème de la crème af blandadt ga-lanteri, konstförgudning och hofetikett? Och så skrefs då “ Rococo “, ett bland de underligaste förstlingsalster, någon författare släppt ut i verlden. En nära nog öfverlägset behandlad dialog, en förträfflig scenanordning och framför allt en så äkta gammalfransk touche öfver hvarje samtal och hvarje karakter, att man vid läsningen sjelf nästan började känna efter, om man ej hade allongeperuk, och när man kom till de inflickade gammaldags poemen, fick lof att kasta en blick tillbaka på titelbladet för att öfvertyga sig om, att de ej förskrefvo sig från någon af våra egna gamla gustavianska skalder. Men bakom allt detta lätta, lekande, detta gyckel med kärleken, denna indifferens för lifvets större intressen, skönjde man hela tiden något annat. Det var mer än en läsare * som redan af “ Rococo “ anade sig till, att författaren kände till äfven de stora passionerna, att den Amor, som bar knapp på floretten, ej egentligen, var hans ideal. Och det var denna slags dubbelhet i stämningen, som enligt mitt omdöme var pjesens största förtjenst. I Furstinnan Gogol visade sig också förf. i många af-seenden som raka motsatsen till den, som nyss skrifvit “ Rococo “. I ett fall var han dock den samme.
Om medeltalet 1,657 af de under åren 1851—1855 för fylleri bötfällde sammanställes med det för åren 1856—1860 utförda medeltal, 2,221, visar sistnämnda qvinqvennium visserligen en tillökning af 564 personer, men härvid bör ihågkommas, att hufvudstadens folkmängd under samma tid ökats med nära 12,000 personer, vid hvilket förhållande och då säkerligen icke obetydlig del af det uppgifna antalet afser sådane personer, som under samma år flere gånger blifvit för fylleriförseelse tilltalade och fällde, den anförda siffran icke, enligt Öfver-Ståthållare-Embetets förmenande, inverkar på giltigheten af förut yttrade omdöme angående fyllerilastens aftagande i allmänhet. 3. Näringar. Jemte det Öfver-Ståthållare-Embetet, vidkommande de såsom föremål för femårsberättelserne uppgifne frågor, pä hvilka näringsfång hufvudstadens bestånd synnerligast grundas, om naturen af dess handel, tillförsel af landets öfver skottsprodukter, afsättning sorter och kommunikation med desamma, i underdånighet åberopar hvad härom i Öfver-Ståthållare-Embetets förut afgifne femårsberättelser är anfördt, med tillägg dock, att, under ifrågavarande tid, kommunikationen emellan hufvudstaden och landsorterne blifvit ytterligare lättad och befrämjad genom tillkomst af flere nya ångfartyg och genom vestra stambanans öppnande för trafik emellan hufvudstaden och Södertelje med mellanliggande stationer, får Öfver-Ståthållare-Embetet, till upplysning i frågan, huruvida under de år, som denna berättelse angår, stadens handel och näringar stigit eller fallit, samt hvilka gynnande eller ofördelaktiga konjunkturer förorsakat någotdera af dessa förhållanden, underdånigst anföra, likasom i de förra femårsberättelserne, hvad de af stadens Magistrat, Handelsoch Ekonomi-Kollegium, Borgerskapets Äldste samt andre vederbörande i ämnet meddelade uppgifter och utlåtanden, som här nedan omförmälas, hufvudsakligen innehålla. Tab.
En allmän börda lika dragen af alla, kan finnas tung, men icke odrägclig enär deremot da naara kunna undandraga sig, torde de öfrige nedetryckas eller fattas i förtwiflau. Skadelig till sine werkningar är legningen, ur del skäl, att Statens närwarande medlemmar sättas i de rärandes ställen. Dcrwid förlorar Skalen i dubbelt afseende, emedan dels alla de effecter de närande kunnat frambringa, komma att saknas, dels legosummcrne för stö - Den !5 !l7aji - 207 störas i stället att tjena kill förhöjning af de summor för hwilka mskylder genom bewijlnrnaar bordt till Slatobehofwens npfyllandc upbärgs. Jag anser Derföre conscriptioncn böra antagas, utan alt någon legning tillätes. Jag talar ej här som aDelSman utan som eu Swcnfka folkets representant; mastan af Swcnfka na'ione» kan ej lega i brist pä medel; del är således min skyldighet, atl med afseende dera ej lämna min röst till något som strider emot mastans af nationen och följaktligen samhällets sanna interesse W'd slutet af den Itsta pnnckcn torde del tillägg wara högst nödigt, att ingen får, genom det att han under loppet af en campagne sylt 25 ar, förr hcmförloswas, an del dä löpande ärelö fälttåg blifwi! afsiutadt.' Wid 2:dra puiicken anser jag högst nödigt att redackionen salunda förändras: Alt BewaringSmanfkap skall owillkorligen hwarje är excercera i > 4 dagar, och äger Rongl Majt i mohn afbehof till R ketö förswar att detta manskap upbäda, de yngre först och de aldre sedan Wid grdje puncten krok jag redactiouen salunda böra förändras: Att BewäringSmanfkapet skall antingen tjenstgöra i armeen och k? ät6- manShället, eller och utgöra särskildta corpser under serskilt
Grekland och Frankrike, och i intetdera af dessa länder förefunnos några svårigheter, så snart Regeringen beslutat, att en viss tid skulle föreskrifvas, efter hvilken de gamla måtten, målen och vigterna icke vidare fingo gälla. 1 Grekland gick detta så lätt, att man icke ens talte derom, men deremot hade man i Frankrike sett genom fingrarna med saken och derföre uphörde icke begagnandet af gamla mått, mål och vigter derstädes genast, utan först sedan det blifvit bestämdt, att de skulle uphöra å viss dag. Den der farhågan för att allmogen i Sverige icke skulle kunna lära sig att umgås med decimaler är alldeles origtig. Jag påstår, att uti intet land i Europa är det lättare att införa dem än i Sverige, åtminstone jemförelsevis med de länder, der jag varit, och jag har vistats uti de liesta länder i Europa lemligen långa lider, och jag har funnit allmogen ingenstädes så lättfattlig för dessa saker, som i Sverige. Jag är öfvertygad, att icke många veckor skola åtgå, innan Dalkarlen skall på sitt förskinn räkna decimaler trots så fort som hvem som helst. Jag tror således, att Decimalsystemet hötinföras, äfven, om det också blott vore i den del, som nu är fråga om. Men jag kan icke annat än förena mig med Hr Wallenberg 4 H. 12 178 Den 22 Februari f. m. uti den önskan, att systemet måtte på samma gång införas äfven i mått, mål och vigt. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Alt inför det Höglofl. Ståndet ingå i någon vidlyftig bevisning om fördelarna af Decimalsystemets införande i myntet, torde vara sä mycket mera öfverflödigt som vid de tillfällen, under föreg:de Riksdagar, då frågan förevaril, R. o. Ad. på ett eller annat sätt antagit detsamma. Dessutom hafva, såsom redan nogsamt är kändt, R. St. vid sista Riksdagen ingått till K. M. och begärt alt till innevar:de Riksdag få ett förslag till Decimal-systemets införande så väl i mynt, som i mått, mål och vigt. Jag har sålunda icke begärt ordet, för att vidlyftigt söka utveckla fördelarna al Decimal-systemet.
Och då häraf inhemtas, att vid detta Contrads ingående, sorn Bergslagerne sjelfve erbjudit, de njutit ali den lindring uti Rote-sammansättningen, de skäligen kunnat begära, samt detsamma icke annorlunda är i Nåder faststäldt, än tills vidare och intill dess de underdåniga be - StatsUtsiottets Betänkanden• 221 svar, Bergslagerne öfver den verkstälde Estra Boteringen anfört, i hela dess vidd blifvit afgjorde; så anser, vid sådant förhållande, Statsutskottet sig icke äga anledning, att härutinnan nu tillstyrka någon rubbning eller ändring, utan att det ännu vidare och intill dess besvären blifvit pröfvade och afgjorde, må bero vid det, med Bergslagernes eget begifvande, härom ingångne och afslutade Cornrad : hvilket dock Biksens Höglofl. Ständers eget otnpröfvande vördsarnligen hemställes. Stockholm den 12 Eebruarii 1818- Afskrift. CARL, 6c. Wår synnerliga ynnest SCc. &c. Sedan efter till Oss inkotnne underdåniga Besvärjfrån Bergslagerne innom Örebro Län öfver den verkställde Extra Boteringen, WI af förekommen anledning, under den 19 sistiedoe November i Nåder anbefallt Landshöfdingen i nämnde Län, att utan allt uppehåll, höra nämnde Bergslager, huruvida de skulle vilja åtaga sig, att, emot befrielse på Tio år ifrån det dem ålagde Roteringsmanskaps utgörande in Natura, samt dess beklädande ifrån sistledit års början under loppet af berörde tid, antingen Biket har krig eller fred, till Oss och Kronan årligen erlägga en VacanceAfgift af 7 ' S#:cl Tackjern af hvarje Bergslags Rote, med undantag af Rotarne innom Bjurkärns Sochen, för hvilka WI i anseende till Hemmanens svaghet i Nåder nedsatt denne Afgift till 61 Stttd, Bergslagerne derjemte öppet S22 StatsUtshottets Betänkanden. leranadt att ifrågavarande
Den tillhör andia Ständer oell en annan tid än den närvar., utan här är fråga om formen, i afseende hvarpå R. o. Ad. torde vara vid målet att fatta beslut. Jag anhåller således om propos. så skyndsamt sorn möjligt, för att genom votering få slut i saken. Hr Lagerhjelm, Pehr: Jag sökte redan under förmiddagens plenum att vända uppmärksamheten på den egentliga hufvudsaken. Flera af R. o. Adis ledamöter hafva gått utöfver formen; andra hafva uthredt sig öfver Utsk:s rättigheter och företag, jemnfört dem med andra förhållanden och gifvit det sitt domslut m. m. Jag sökte redan i förmiddags att bringa frågan till en klar uppfattning. Det misslyckades då. Jag finner likväl med fägnad på e. 111., att flere af mina motståndare uppfattat saken riktigt, såsom jag ser den i afseende på status controversiae. Man säger, alt de beslut, sora R. o. Ad. och de öfriga Stånden sjelfva tagit eller hade att vänta sig från Utsk., icke vore en sönderstyckning af Utsk:s förslag. Deri ligger hufvudfrågan. Är det icke en sönderstyckning af Constit.Utsk:s förslag, så gr det tydligt, att Constit.Utsk. förfarit lagstridigt, och jag tror då, att allt, som blifvit sagdt om Constit.Utsk. och dess ledamöter, varit rätt; men frågan, huruvida de beslut, sorn Stånden tagit och som man velat, att Utsk. skulle rätta sig efter, innebära en sönderstyckning af Constit Utskts förslag, är det, som nu är föremål för öfverläggning och om hvilken de olika opinionerna blifvit yttrade.
Samling af gällande författningar, rörande arméen, dess styrelse och förvaltning, med skyldighet för bemälde Krigs-råd att samtidigt fortsätta den honom särskildt uppdragna utarbetning af Sammandrag af stadganden rörande Rustoch Rotehållare samt ryttare och soldater; börande redaktionen och tryckningen af såväl den större författnings-samlingen, som sistberörde sammandrag, hädanefter ske med den drift, att dessa begge arbeten, efter här nedan i 7:de mom. anbefallda plan, och enligt de föreskrifter, som kunna ytterligare finnas nödiga och af Chefen för Wårt Landtförsvars-Departement meddelas, blifva innan slutet af år 1846 fulländade och af trycket utgifna, hvaröfver J, tillförordnad President, egen att hålla tillsyn äfvensom att om arbetets fortgång hvarje sjette månad till Oss genom Chefen för Wårt Landtförsvars-Departement afgifva underdånig berättelse;» (4:o) »att jemte det Krigs-rådet Forsberg, så länge han med ifrågavarande redaktionsarbeten är sysselsatt, bibehålies vid det arfvode af 800 R:dr banko årligen, han hitintills derför fått åtnjuta, de 2:ne årliga arfvoden å tillhopa 800 R:dr, som uppburils af Deparlements-Sekreteraren Laurén och t. f. Kamereraren Kruskopf, må från början af instundande September månad utgå till Kapitenen Stjernsvärd och af honom tillgodonjutas under den tid hans befattning med den större författningssamlingen fortfar;» (S:o) »att 400 exemplar af ofvan uppräknade 5 titlar af Stjernsvärds Handbok för militärer må, efter gällande subskriptionspris, för Statsverkets räkning inköpas och till Wårt Landtförsvars-Departements Kansli-expedition aflemnas för att till vederbörande Embetsverk utdelas, samt inköpskostnaden, utgörande tillsammans 1,100 R.dr banko, af Wårt och Rikets Stats-kontor utbetalas; börande dessa titlar, hvilka komma att anses såsom delar af oftanämnde författnings-samling, under - I Siats-Utskottets Utlåtande JM 193. kastas enahanda granskning, sora bär ofvan blifvit i afseende på manuskriptet tilt samma förlattnings-samling föreskrifven, med skyldighet för kapitenen Sjernsvärd att, på sätt han sig erbjudit, särskilt och på egen bekostnad göra de rättelser deruti, som vid granskningen kunna anses nödiga, äfvensom att ifrågavarande 5 titlar, efter erhållande föreskrift, med titelblad förse;» (6:0) »att kapitenen Stjernsvärd, som afsäger sig förlagsrätten till Handbok för militärer, hvars vidare utgifvande kommer att upphöra, i stället eger att utaf hvarje titel af den nya författnings-samlingen, i den ordning densamma af trycket utkommer, mot borgen och betalningsskyldighet, elter 3 månader erhålla 1,000 exemplar att till nuvarande subskribenter å Handbok för militärer utdela;
] Det beslut, som var fattadt, var något helt annat, — det var ett afslag å en motion, deruti det begärdes att dessa Privatbankssedlar på 3 r:dr 16 sk. b:co skulle fortfarande få utgifvas. Den nu j framställda frågan rörer en hemställan till Konungen att pröfva huruvida Han anser att dessa sedlar å 3 r:dr 16 sk. b:co må fortfarande i rörelsen utelöpa: och det lärer väl vara Konungens ensak att bifalla och bestämma något sådant. Visserligen begärde Ständerne vid 1844 års riksdag att icke sedlar å 3 r:dr 16 sk. b:co skulle få utgifvas längre än till 1850 års slut, och Konungen lemnade dertill bifall; men icke har detta egenskap af lag, emedan det egentligen är en ekonomisk författning, hvarföre också Konungen medgifvit att sedlar å 3| r:dr finge fortfarande utgifvas intill innevar:de års slut. Detta beslut har af Const.Utsk. blifvit granskadt och dervid är ingen anmärkn. gjord, hvadan, och om Ständerne kunde hafva någon del i denna lagstiftning, så hafva Ständerne godkänt delta åtgörande; och jag anser för min del att Ständerne icke haft eller hafva något att sig dermed befatta, annat än att framställa underd. ansökan i det afseende!. Hvad sjelfva nyttan af Privatbanker beträffar, så torde jag icke behöfva ingå i någon vidlyftig utredning deraf; de hafva visat sig vara välgörande för landet under den långa tid de fortfarit, och jag tror, alt, om de engång uphöra, komme landet alt betydligen sakna desamma. Detta lärer till en del inträffat, hvarpå såsom exempel Frih. Rehbinder antydt att Privatbanker icke kunna nu med lika lätthet bispringa den som önska alt erhålla kreditiv i och för sin rörelse. Vidkommande Privatbankernes inverkan på Riksbanken, så är jag af motsatt tanka med Doktor Sandberg att de äro af nytta för Riksbanken.