Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sådant innefattar ej annat än ett missförstånd om de former, som för ärendets behandling inom Stånden äger rum; ty det faller af sig sjelft, att när svar på återremissen från Utsk:n återkommer, har Ståndet, om än det ensamt återremitterat utlåt., fullkomligt tillfälle all bifalla detsamma och förena sig med de öfriga Stånden; men om del skulle inträffa, hvad som är att förmoda, att på grund af de flera reservationer, som finnas vid betänk., i andra Stånd äfven återremiss skulle äga rum, så kunde ett bifall här, föranledande dertill att icke nödiga rättelser uti utlåt, blefve gjorda, hvarigenom de ifrågavar. skolorna kunde blifva ändamålsenliga, måhända snarare förhindra än befordra ärendets framgång hos de öfriga Stånden. Derföre förenar jag mig i begäran om återremiss. Frih. Sprengtporten, Jac. Wilh.: Det är med anleda, af den farhåga Frih. Cedirstiöm nu vltrade, att dessa skulor icke skulle blifva ändamålsenliga, som jag får fästa uppmärksamheten deruppå, alt det beror af Konungen att, när ej varfsägarne uppfylla sina förbindelser, förflytta eller upphäfva hela skolan. Jag får äfven fästa it. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att detta förslag står i fullkomlig harmoni med det förslag, som Reger:n framställt och Utsk:n tillstyrkt, att inrätta 5 navigalions-skolor; det tolde icke vara för mycket att hafva två skeppsbyggeri-skolor, då man liar 5 navigations-skolor. Man har hufvudsakligt fästat sig dervid, att skolorna skulle vara beroende af enskilde personers förelag. Förslaget i detta afseende grundar sig icke allenast på den åsigt, att det vore vid privata eller coopvaeidi-varf som kunskaperna bäst kunde irihemtas, utan äfven deruppå, att flera andra skolor uppstått genom privata förelag, hvilket äfven Hr von Hartmansdorff åberopat, då han nämnt förhållandet med Degeberg.
Öfverläggningen ansågs härmed vara fulländad, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, yttrade att han, då de 2:ne talare som i detta ämne yttrat sig, visserligen talat emot Utsk:s betänk., men likväl icke yrkat afslag derå, finge hemställa om R. o. Ad. bifölle LagUtsk:s betänk. Härvid ropades ja, blandade med nej, hvarpå Hr Landtm, förklarade det han trott sig finna att ja varit öfvervägande. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf att Hr Lind af Hageby, Carl Aug. Ludv., anmält önskan att få med bibehållande af riksdagsmannarätt afsäga sig sin befattning såsom ledamot af StatsUtsk. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall; i anledn. hvaraf Hr Gr. 34* 532 Den 30 September. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer att sammanträda till val af en ledamot i StatsUtsk. efter Hr Lind af Hageby. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne mern., utlåtrn och betänk:n, nemi, från Stats-Utskottet: N:o 324, i anledn. af erhållen återremis å utlåt, N:o 300; N:o 325, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt. N:o 320; N:o 326, i anledn. af ytterligare motioner, ang:de riksgäldssedlars inlösande. N:o 327, ang:de verkställd omröstning öfver 2:ne i StatsUtsk:s mern. N:o 319, upptagne voter:s-propos:r; N:o 328, ang:de uppförande i riksstaten af de utaf utsocknefrälsehemmanen i Halland utgående rotevakance-afgiter; N:o 329, i anledn. af RiksSt:ns skiljaktiga beslut, rörande de i mern. N:o 319, föreslagna voter:s-propos:r; Constitutions-Utskottet: N:o 35, ang:de återremissen å mern.
Hr Ridderbjelke, fullm. Gr. Sparre, Johan Alexander. Nittonde UånkmansAfdelningen: b 1,917. Hr Berg v. Linde, fullm. Hr v. Troil, Samuel Gustaf. Tjugonde BånkmansAfdelningen: » 1,939. Hr Silfverstolpe, David Ludvig. Hr Scheffer, Pehr Adam. Tjuguandra Bånkmans Afdelning en: b 2,074. Hr Kjerrulf v. Wolffen, fullm. Hr Wästfelt, Ludvig B. Tjugufemte UånkmansAfdelningen: » 2,326. Hr Waern, Jonas; och befunnos vid valförrättningens slut hafva blifvit till Bankmän utsedde inom Första BänkmansAfdelningen: N:o 35 Gr. Gyldenstolpe, Adolf Fredrik Nils, med 3 röster. Andra UånkmansAfdelningen: b 104. Gr. Beckfriis, fullm. Frih. Beckfriis, Joachim Tavast, med 3 röster. Tredje UånkmansAfdelningen: b 133. Gr. Snoilsky, Nils, med 3 röster. Sjette BänkmansAfdelningen: » 226. Frih. Gyllengranat, fullm. Hr Virgin, Christian Adolf’ med 4 röster. Tionde BänkmansAfdelningen: » 215. Hr Ramsay, Auders Henrik, efter lottning med N:o 184, Hr Silfversvärd, Gustaf Reinhold, hvardera med 4 röster. 144 Den 16 November f. m. Elfie Bänkman!Afdelningen ; N:o 515. Hr Bäfverfelt, fullm. Hr Sandels, Claes Samuel, efter lottning med N:o 3 57, Hr Tornerfelt, fullm. Hr Montgomery, Gustaf, hvardera med 1 röst. Trettonde Bänkmant Afdelningen: » 1.846 A. Hr Fock, fullm. Frih. Alströmer, Carl Jonas Oscar, efter lottning med N:o 932, Hr v. Brömsen, fullm.
December, utan ock Balancer af skulder och fordringar s| vid årets början, som vid dess slut, bör vara behörigen afslulad inom September månads utgång år 1817. 6:0 Att Riks-hufvud-boken sedermera bör vara färdig inom 1 år och 2:ne månader efter årets slut, på det öfyerskotter och besparingar rnå kunna intagas idet derpå följande årets Riks Stat, som i Mars månad bör upprättas; då förliåljandet efter i8a6 års Riks-bok blifver upptaget i x.8i8 års Riks Stat, efter 1S17 Srs Riks-bok i 1819 års Riks-Stat, och så vidarp de följande åren.. För-. / Deri a Augusti 59 För verkställigheten häraf, hafva Riksens Ständer velat åt den Stats Contoirets Ledamot, som får sig uppdraget öfvemnseendet ofver Riks hufvud-boks detaillcn, ansia ett arfvode af j,oo B:d. for hvarje hufvud-bok . som eften nya methoden författas , äfvensom Riksens Ständer velat i underdånighet anhålla, det täcktes Eders Kongl. Maj;t af öfverskotten på Stats-Verkets inkomster låta anordna den belöning, som i Nåder kan finnas bora vederbörande betjening för det tillökade arbetet tillkomma, jemte öfriga härvid förekommande ut Derjemte och som Stats •Commfssarieh Widegren varit den, hvilken uppgifvit projectet till det nya Redogörelse-sättgt, hafva' Riksens, Ständer velat yttra den underdåniga önskan, att han äfven matte få sig i Nåder uppdraget, att verkställigheten deraf tillse; samt uppgifva och i underdånighet föreslå hvad biträde af betjening, som till detta granhaga och vigtiga arbete, utom Buksluts Kamereraren. och dess Kammarskrifvare, erfordras. Riksens
Deras antal har sedermera årligen tilltagit och nyttan af institutet, genom redan kringspridde, från institutet utgångne rattare-elever, har försports, och de husbönder, som erhållit eleverne i sin tjenst, hafva funnit sig med dem synnerligen belåtne. De äro egentligen undervisade uti praktiska jordbruket och huru jorden skall behandlas för att, i hvarje olika fall, lemna högsta afkastningen. Arealen på Orup är i ekonomiskt hänseende något inskränkt, för att lemna eleverna undervisning i den vidsträcktare landt-ekonomien; dock meddelar Läraren äfven härutinnan underrättelser åt eleverna, i synnerhet åt dem utaf ståndspersons-klassen. Institutets ledare hafva väl lieie gånger funnit sig i brydsamheter i afseende på institutets pekuniära tillgångar, men deruti rönt en betydlig lättnad genom det anslag med 1,000 R:dr Banko årligen, som Eders Kongl. Maj:t allernådigst beviljat. Ännu och så länge stället icke varit forsed t med för nyodlingsföretag tillräckliga byggnader, hvilka förorsakat dryga utgifter, är penninge-förlägenheten icke håfven. Hoppet att få bibehålla oförändrad t, om icke tillökat ofvannämnde anslag, uLgör till stor del vilkoret för inrättningens bestånd. Vidsträckta odlingar och i följd deraf nödige ansedda byggnader å stället, hafva icke ännu, ehuru grödorna varit sällsynta och ovanligt gifvande, kunnat hembära tillräcklig inkomst för utgifternas betäckande. Elevernas antal för närvarande uppgår till 20, och 49 elever äro utexamierade från institutet. Detta 5 antal vore nära dubbelt om utrymme och andra lokala omständigheter medgåfvo intagande af alla dem, som söka inträde vid institutet. De lärorika föredömen institutet meddelat och den större uppmärksamhet
Då Utskottet genom nyttjande af ordet hemställa hvarken afeller tillstyrkt tryckningen, och Herr Lagerhjelm uplyst, att sakens afgörande brådskar, får jag hos Herr Grefven och LandtMarskalken anhålla om proposition , huruvida Ridderskapet och Adeln vill hafva allmänna IndragningsStaten tryckt, eller ej. Herr Lefre'nj Johan Pehr: Förhållandet är ovanligt. Föregående Ständer hafva fattat ett beslut, som skulle gälla för kommande Ständer. Om vi nu bifalla StatsUtskottets Memorial, hafva vi instämt uti hvad föregående Ständer beslutit, och då kommer tryckningen att äga rum. Herr Hjerta: Jag är nu af alldeles motsatt mening med Herr Lefren. Jag tror, att man snarare vann ändamålet, om man förkastade Memorialet. Jag förstår ej, huru Utskottet uti ett Memorial till Ständerne kan nyttja sådane termer, som hemställa. Formerna kunna väl för Utskottet ej vara okända, och dessa fordra, att man blott kan afslå eller bifalla ett Utskotts Betänkande första gången. Huru kan man göra det, när Utskottet hemställer 2 olika åtgärder i samma sak. Jag fruktar, att man Den 2 Mars e. m. ej kan reda sig annorlunda, än genom återremiss eller afslag å Memorialet. Herr von Hartmansdorff \ August: Framställningen synes mig vara felaktig; ty Utskottet har, i stället för ett förslag, inkommit med en alternativ förfrågan. Svarar man nu ja, så har man bifallit bägge alternativen: svarar man nej, så har man afslagit båda. Memorialet synes derföre böra ställas annorlunda, och till den ändan återremitteras. Herr Lagerhjelm: Jag har begärt ordet för att tillfredsställa den sista, äfvensom flere, värde talare, hvilka synas vilja att Utskottet skulle fatta sitt beslut för sig, och låta Ständerna fatta sitt för sig. Hå hade den händelse inträffat, att Stats-regleringen blifvit tryckt, men ej IndragningsStaten, emedan StatsUlskottet ansett det sednare för dyrt.
För verkställandet på en gång af en så omfattande reglering af pensionsväsendet, att den i allo tillfredsställer fordringarue från det allmännas sida, kunde, på sätt Rikets Ständer vidare anfört, 4 Kongl. Maj.is Nådiga "Proposition N:o 28. visserligen möta åtskilliga hinder, hvilkas undanrödjande tilläfventyrs vore förenadt med stora svårigheter; men genom vidtagande af tjenliga förberedande åtgärder skulle dessa svårigheter kunna aflägsnas och så mycket snarare beredas möjlighet att fullständigt vinna det åsyftade ändamålet. 1 betraktande af detta allt, anhöllo Rikets Ständer, uti ofvanomförmälda underdåniga skrifvelse, det Kongl. Maj:t täcktes vidtaga de åtgärder, som funnes lämpliga till förberedande af en sådan reglering af pensionsväsendet för Arméen, att hela pensioneringen måtte kunna af Staten öfvertagas, samt till åstadkommande af mera enhet i grunderna och vilkoren för pensioneringen jemte nödig förenkling i förvaltningen. Direktionen öfver Arméens Pensionskassa, häröfver hörd, hade i anledning deraf yttrat, att för en så beskaffad förändring, som med denna Rikets Ständers framställning afsåges, i första rummet erfordrades krigsbefälets hörande i afseende å öfverlåtandet af pensionsinrättningens fonder; men då Direktionen saknade behörighet att i denna hufvudsakliga omständighet något yttrande afgifva, inskränkte sig Direktionen till att fästa Kongl. Maj:ts uppmärksamhet å några med frågan sammanhängande och, särdeles hvad beträffade den af Rikets Ständer åsyftade besparing i förvaltningskostnaden, på densamma inverkande förhållanden. I sådant afseende förekomme, att, utom Arméens Pensionskassa, under Direktionens förvaltning befinna sig flera andra, mer och mindre betydliga fonder, hvilka för närvarande drabbas af dels inga dels högst obetydliga förvaltningskostnader, nemligen: l:o. Arméens enskilda Enkeoch Pupillkassa, som stiftades år 1817 och hvars fond, utan något understöd från Statens sida, blifvit samlad och uppehållen dels genom årliga afgifter af alla delegarne i Arméens Pensionskassa och dels genom inträdesafgifter af dem, hvilka frivilligt i Enkekassan ingått.
Då det vöre Riksgälds-Contoiret, men icke sjelfva Discont-Eolagen, sorn hos vederbörliga Rådstufvu Rätter skulle begära års prorlamata, tyckes .det vara mera förenligt med vanliga bruker, när fråga är om prses.criptions-tid för sådane papper, hvilka för allmän räkning skola liqvideias, att prasscriptions tiden af Kongl, Maj:t i Nåder utsattes och kungöres. I anledning af 3 mom. är anmärkt, att föremålen för Utrednings-Contoirens verksamhet icke skola vara bestämde. Förenade Utskotten få till svar härå yttra, att, när uti nyssnämnde moment säges, det Laiti tagare må äga frihet att till Utrednings Contoi - ,2044 Statsoch BancoTJtskottens Betänk and en. ren uppgifva sina Omsättnings-Reversal, jemte hvad i Capital afbetalning och ränta skall erläggas, så foijer häraf, att Utrednings-Contoiren icke få vägra att desse Handlingar och; Penningar emottaga; men huru Utrednings-Contoiren härmed skola förfara eller sköta de uppdrag, Herrar Fullmägtige finna nödigt att lemna dern, sådant hafva Förenade Utskotten ansett icke kunna blifva föremål för stadganden i ett Reglemente för Herrar Fullmägtige' i Riksgälds-Con* toiret, under hvilkas lydno, och inseende Utrednings-Contoiren äro ställde. Att instruera Utrednings-Contoiren, blir Herrar Fullrnägtiges omsorg, likasom att begagna Utrednings • Contoirens biträde, när det kan tarfvas. En värd Ledamot af Höglofl, Ridderskapet och Adeln och en värd Ledamot af VällofL Borgare-Ståndet hafva yrkat, att ,i Götheborg borde vara 2tne Utrednings-Contoir, det ena för Götha Canal-Bolags-Discont, och .det andra för Götheborgs Discont.
Måtte nu Emelie endast noga öfvertänka det, att i Guds ögon finnes ingen åtskilnad på syndare, det kostar honom ej mera att förlåta en stor synd än en liten, ty hans kärlek är lika stor till den store som den lille syndaren, efter det menskliga ögat skådadt, utan alla, som anammat Jesus som sin frälsare och fått sina synders förlåtelse, de stå alla under samma dom, men äfven under samma nåd och samma kärlek. Det kostar nu Gud intet, ej heller finnes något kraf i hans fadershjerta för att kunna förlåta äfven den mest fallne syndare, emedan Jesus så fullkomligt betalt vår skuld, att inga synder kunna hindra oss från att en gång få inträde i himmelen, om vi blott bekänna desamma och ställa oss under Guds andas ledning. Ja, sannerligen må jag säga: ingen själ skall kunna gå förlorad i brist på den eviga kärlekens vilja, utan skulden ligger då hos menniskan sjelf, om hon går förlorad. Emelie skrifver i sitt bref, att Emelie gerna vill träffa mig och tala med mig. Detta gläder mig outsägligt, ty jag skulle sjelf önska, att vi såsom syskon kunde meddela hvarandra de bekymmer af lifvets bitterhet, som vi upplefvat. Jag skall gerna möta Emelie eller också gå hem till Emelie en afton, om jag kan få veta, om Emelie vill detta, samt en afton, som Emelie är ensam. Emelies vän John Chronschough. Jag kan ej neka till, att jag kände mig sjelf djupt rörd af detta bref, som jag skrifvit under den högsta inspiration i en enda löpande fart, och jaggenomläste det med tillfredsställelse flera gånger, innan jag afsände detsamma. Dagen efter fick jag från Emelie emottaga följande skrifvelse, hvilken i all sin korthet skänkte mig en stor glädje. Göteborg d. 9 November 18 .. Snella Her Chronskog! Möt mig i affton klåkan 8 vid Byssten på Gustafvadolfs torj Rängnar det i Affton så kommer Jag i Mårgon Vennligen Emelie. Till all lycka blef det uppehållsväder mot aftonen (det hade nemligen regnat de båda sista dagarne), och jag försummade naturligtvis icke att i god tid infinna mig på mötesplatsen.
Jag föreställer mig, att om återremiss beviljas och Utsk. ingår mera i detaljer, än det gjort samt tillstyrker en och annan åsigt i ämnet, detta kunde blifva orsaken till sådana tvistefrön, att möjligen Ständerne icke vid denna riksdag kunde komma så väl öfverens som vid de föregående. Och i hvilken ställning komme väl Regeringen? Jo, visserligen i en ännu större villrådighet 0111 hvad lion skulle göra, än vid förra riksdagen, ålan har sagt, att Regeringen icke kan förlika de olika åsigterna: jag deremot anser, att i frågor, som denna, Regeringen, med den makt hon äger i den ekonomiska lagstiftningen, just är skyldig att förena de olika åsigtcrna, för att deraf göra ett helt. Det är ej rimligt att begära, att någon fullkomlig enstämmighet mellan alla 4 RiksStm skall kunna tillvägabringas i en fråga af denna natur, ty sådant ■vore ett verkligt underverk. Regeringen blir således alltid satt i den belägenhet, alt hon måste förena de olika intressena, och deraf, som sagdt är, göra något helt. På grund af detta, och då jag önskar, att denna angelägna sak icke måtte längre fördröjas från riksdag (ill riksdag, ville jag, att R. o. Ad. mätte noga besinna sig, innan en återremiss 3a6 Den 17 J it 11 1 f. m. af detta bet ii n k. beviljas. Det förundrar mig likväl ganska mycket, att då man ofta lior klagas öfver Ständernes bristande förtroende till Regeringen, nu, da ett verkligt förtroende visas henne —■ ty jag kan ej anse detta annat än sorn ett verkligt förtroende — man ej är nöjd dermed, utan talar örn bristande föreskrifter, om farhåga alt utsätta sig för klander och dylikt mera. Gud vet, när det på detta viset skall blifva lagom! För min del kan jag ej inse, att Utsk. kunnat yttra sig mera bestämdt än det gjort, och skulle återremiss beviljas, önskar och hoppas jag, att Ekon.- •Utsk. mätte yttra sig lika försigtigt, som det nu gjort, på det alt icke något nytt tvistefrö må inkastas, Utan att saken, i hvad på Ständerna ankommer, må vara utagerad.
N:o 125, i enledning af Grefve C. G. Spens’ motion, om utdelning af Ridderskapets och Adelns Protocoll vid i8i5 samt 1817 och 1818 årens Riksdagar. N:o 124; i anledning af Herr A. von Hartmansdorffs Memorial om upplysningars infordrande, hvilka och huru många Byggnader Kronan åger m. m. N:o 125; i anledning af den Berättelse, som Riksens Ständers för deltagande i ÖfverRevisionen af KrigsRäkenskaperne utsedde Depute - 5i6 Den 32 April e. m, rade afgifvit, om deras befattning med KrigsRedogörelse och R.e visions Verket. Från Statsoch Banco-Utskotten; Af den 18 dennes: N:o n5; i afseende på de föreskrifter, hvilka, för verkställigheten af Rikets HÖglofl. Ständers Beslut, i fråga om tiden och sättet för indrifningen af Götha Canal Bolags, Götheborgs och Majmö f. d. DiscontVerks utestående fordringar, skola Herrar Fullmägtige i RiksgäldsContoiret meddelas. Från StatsBancooch Lag-Utjkotten: Af den 18 dennes: N:o 114; i anledning af väckt fråga ora Rikets Ständers medverkan till inställelse af publika fordringsägares lagsökningsåtgärder, in^ tilldess Financeregleringen hunnit att uppgöras. Från Lag-Utjkottet: Af den 5 dennes: N:o 27; i anledning af RiksdagsFullmågtigarne Nils Insulins och J. J. Ruthbergs Memorialer, dels om antagande af LagComittéens för. slag till RåttegångsBalk, dels om offentlighet vid Domstolar och PoliceKarnrar i Städerne. N:o 28; i anledning af Professor J. P. Frö - Den 32 April é, Br; gtp, bergs Memorial, om förslag till en förbättrad R-ältegångsOrdning.
Fröken Widell, s o m för öfrigt spelar så intelligent o c h säkert, begagnar sig i detta stycke ej af någon mönsterdiktion, o c h när hr Personne säger » undervark », klingar det allt annat än vackert på vår främsta talscen. " T k R A M A T l S K A T E A T E R N uppförde fredagen den - * ' 26 maj f. f. g. O. Blumenthal o c h G. Kadelburgs treaktlustspel » På solsidan », i svensk öfversättning af O. Wijkander. Skolan har varit besökt af 1,160 elever. Hvarje kurs omfattar 4 V månader. Elever mottagas äfven på ort are tid. Ny kurs börjar den 1 nästkommande Augusti. Prospekt o c h viare upplysningar meddelas af 2 F r ö k e n Hedda Cronius, Föreståndarinna. Bil LIEBIG sa K Ö T T de OTTO DAHLSTRÖM &amp; Co., STOCKHOLM. (S. T. A. m. O b s. R e e l t och billigt. Profver till landsorten. och Idun 1892 (komplett) Idun 1893 (n:r 1 felas) Idun 1894 (komplett) Idun 1895 (julnumret oberäknadt) Idun 1896 (d:o d:o) Idun 1897 (d:o d:o) Idun 1898 (med juln.) Iduns j u l n u m m e r 1894 Barngarderoben 1898 (12 n:r) Kamraten 1894 (n:r 19 felas) Kamraten 1895 (n:r 7 felas 1 Kamraten 1897 (n:r 18 felas) _. hvilken EXP. AF gifver välsmakande men antiseptiska dock munvatten. Expeditionen af Idun, Stockholm, portofritt: vatten mest u p p f r i s k a n - spädd pr flaska kr. Ett antal äldre årgångar realiseras till betydligt nedsatta priser och erbjuda för dem, som förut ej äga desamma, en billig, omväxlande och lärorik lektyr.
Banco af hvarje skattskyldig person i försam 1 ingarne utgöras, dels en afgift erläggas för hvarje barn, som begagnar Folkskolan; dock öfverlemnas det till församlingarne sjelfve att närmare bestämma såväl beloppet af nämnde bidrag, som ock den föreslagna afgiften, äfvensom huruvida denna afgift skall utgå i längre eller kortare terminer; kommande båda io52 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N-o 41 2- dessa afgifter att uppbäras af de personer, som dertill förordnas af KyrkoRåd eller Communal-Styrelse, i händelse en sådan framdeles blifver organiserad, samt att inlevereras till församlingens Skol-cassa, för att till ändamålet, eller Skol-lärarens aflöning användas. 5:o Skulle berörde personella bidrag och inträdes-afgifler icke täcka till Skollärarnes aflöning, skall det åligga församlingarne att dertill sammanskjuta det, som brister, efter de i 2:dra Art. Bevillnings-Förordningen bestämda grunder, så framt ej frivillig öfverenskommelse derom annorlunda träffas. Derest någon församling styrker sig vara af fattigdom urståndsatt att sjelf till ofvanstående minimi-belopp Skol-läraren aflöna, må understöd af Statsmedel meddelas, allt efter det ådagalagda större eller mindre behofvet; dock att genom undersökning, som Landshöfding och Biskop ega att verkställa, alltid bör utrönas, huruvida den församling, som till aflöning för Skollärare anhåller om understöd af allmänna medel, är deraf i verkligt belmf; börande hvarje församling, som sökt och fåLt sig beviljadt sådant understöd, innan den får detsamma lyfta, hafva visat, att den gått i författning om ett ändamålsenligt inrättande af sitt Skolverk. §. 5. l:o På församlingarne må bero att, vid inträffande Klockare-ledighet, Skollärareoch Klockare-befattningarne sammanslå. 2:o
Och då deras renselsedagar voro fullkomnade, efter Mose lag, hade de honom till Jerusalem, på det de skulle bära honom fram för Herran; Såsom skrifvet är i Herrans lag: Allt mankön, som först öppnar moderlifvet, skall kallas heligt Herranom; Och på det de skulle offra, såsom sagdt var i Herrans lag, ett par turturdufvor, eller två unga dufvor. Och si, i Jerusalem var en man, benämnd Simeon, och den mannen var rättfärdig och gudfruktig, och vänte efter Israels tröst; och den Helge Ande var med honom. Och han hade fått svar af den Helga Anda, att han icke skulle se döden, utan han hade sett tillförene Herrans Christ. Och han kom af Andans tillskyndelse i templet. Och föräldrarna båro in barnet Jesum, att de skulle göra för honom, såsom sedvänja var i lagen. Då tog han honom i sin famn, och lofvade Gud, och sade: Herre, nu låter du din tjenare fara i frid, efter som du sagt hafver; Ty min ögon hafva sett dina salighet; Hvilka du beredt hafver för allo folke; Ett Ljus till Hedningarnas upplysning, och ditt folk Israel till pris. Och Joseph och hans moder förundrade sig på det, som sades om honom. Och Simeon välsignade dem, och sade till Maria, hans moder: Si, denne är satt till ett fall och uppståndelse mångom i Israel, och till ett tecken, hvilko emot sagdt varder. Ja, ett svärd skall ock gå igenom dina själ, på det mång hjertans tankar skola uppenbaras. Och der var en Prophetissa, benämnd Hanna, Phanuels dotter, af Assurs slägte; hon var kommen till en stor ålder, och hade lefvat i sju år med sin man, ifrå sin jungfrudom; Och var nu en enka, vid fyra och åttatio år; hon kom aldrig bort utu templet, tjenandes Gudi, med fasto och böner, natt och dag. Hon kom ock dertill i samma stundene, och prisade Herran; och talade om honom till alla dem, som i Jerusalem vänte förlossning.