Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men utom de redan anfördai skälen har Utskottet egt andra för dea. önskan, att sarnfällde val nu genast måtte införas. Utskottet tror nemligen, att ett falks politiska uppfostran bäst göres i de samfällda valens skola. Ut - 24 Conslitutions-Uiskottets Memorial, N\o 38. skottet, som hvarken önskar eller anser möjligt att hos individen utplåna en viss förkärlek för hans yrke, hans class, hans stånd, erkänner dock sin önskan, att han, vid utöfvaude af denna valrätt, äfven genom formen må erinras, att här är fråga, först om landets allmänna, och blott i andra rummet, om Corporationers intressen, och att valen må blifva ett bland de mägtigaste medlen att väcka och underhålla fosterlandskänslan. Detta kunna endast samfälda val blifva; och Utskottet, som anser Sverige, nied en århundraden gammal politisk frihet, moget för dem, har icke tvekat att föreslå sådane. Sverige och Norrige, med en folkmängd, som icke uppgår till 41 millioner, ställda mellan den odlade verldens två största magier, befinna sig i en helt annan ställning, än alla de Stater, hvilka vid ombildningen af sin national-representation förfarit med den af Utskottet antydda betänksamheten. De ega hvarken Englands magt och läge eller det skydd af ett mägtigt förbund, som de smärre Tyska Staterna. Deras bestånd kan icke hvila på annan grund, än på en moralisk kraft, enighet och måtta, som i samma grad icke förutsättes för nyssnämnde länders sjelfständighet. Allt, som utgör ett vilkor för utvecklingen af nämnde national-dygder, måste vi hafva mod att underkasta oss, således ock de verkliga eller inbillade faror, hvilka man i andra förhållanden skulle kunna anse sig höra, äfven med uppoffring af stora, ögonskenliga fördelar undvika. Hvad serskildt angår det anförda exemplet af åtskilliga Tyska Stater, skiljer sig den Svenska Statsförfattningen alltför mycket Irån den lyska, att man skulle vara berättigad att, för genomförandet af en reform i den Svenska val-lagen, utan närmare undersökning, förklara alla de omvägar oundvikliga, hvilka man ansett nödiga för en dylik ändring i Tyskland.
M ■ j:ts rätt, alt fritt disponera öfverskott och besparingar, instämma med förr gällande grunder, och derjemte beslutit, att öfverskolten på intraderne skulle insättas i Banken för RiksgäldsContorets räkning;” att 1818 års Ständer uti detta beslut icke gjort någon ändring; alt i8a3 års Ständer, under erkännande af föregångna Ständers beslut, genom skrifvelse den 20 Aug. samma år ”förklarat, att de å utgiftslillarne uppkommande besparingar derefter endast finge disponeras för de behof, som inom Hufvud-Titlarne kunde förefalla, samt att, i händelse något återstode, se lan alla sädane utgifter blifvit bestridde, dermed borde förhållas på lika sättsom med öfverskolten å inkomsttitlarne, och samma återstod följaktligen levereras till Riksgälds-Contoret, för att användas i den af Rikets Ständer vid 1809 och 1810 årens Riksdag föreskrifne ordning, hvarjemte Rikets Ständer, i afseende på 8:de Hufvud-Tileln, i underdånighet anhållit, att Kongl. Majit icke ville derefter bevilja några utbetalningar å samma Titels förmodade besparingar;” att 1828 års Ständer häruti icke gjort någon förändring. Häraf sj'nes, att Rikets Ständer nästan vid hvarje Riksdag, rörande dispositionen al besparingarne, fattat beslut, och bland annat, vid rSi2 års Riksdag, tillika bestämt det ändamål hvartill de skulle användas, nemi. i och för Armeen och Försvarsverket, samt vid i8a3 års Riksdag fastställt Slats-Ulskottets Väntande N.-o a sa. 9 fastställt en annan grund för användandet, o. s. v. Då dessutom ®tt Rikets Ständers beslut, hvarigenom dispositions-rätlen öfverlemnas, äfven förutsätter möjligheten, att Rikets Ständer vid ett annat tillfälle kunna dervid fästa förbehåll, måste Utskottet äfven i denna del förblifva vid sitt förta tillstyrkande, eller alt Rikets Ständer må besluta, alt de under Riks-Stätens Uufvud-Titlar uppkommande besparingar hädanefter icke må anvisas till några bestämda löne-anskag på Stat.
Stånd 2:ne gånger bordlagde, å ett rum sammanträda till gemensamma öfverläggningar, hvilka böra hafva till hufvudsakligt föremål berörde Hufvud-titlar i deras helhet eller så vidt de angå allmänna grundsatser; och beslöt Preste-Ståndet, som inhemtat att Vällofl. Borgare-Ståndet berörde beslut biträdt, foga -sig efter förbemälde 2:ne Riks-Stånds sålunda uttryckta önskningar och lade ofvannämnde Protokolls-utdrag till handlingarne. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Utlåtande N:o 73, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om upphörande af fourage-passevolans-algiften vid beridna rusthålls-regementen, äfvensom angående i detta ämne väckta motioner. Första yttrandet, sid. 5, bifölls på det sätt, att Ståndet beslöt, att der antydda kostnader må bestridas af det anslag, hvilket å Ijerde hufvud-titeln för ändamålet anvisas. I öfrigt gillades Utlåtandet N:o 75. S. D. Föredrogos ånyo Kongl. Maj-.ts Nådiga Propositioner: 4:o Angående utvidgad religionsfrihet och vissa dermed gemenskap egande ämnen. Remitterades, jemte hvad i ämnet af flere Ståndets Herrar Ledamöter yttradt blifvit, till Lag-Utskottet. 2:o Angående upphörande af landsflykt, såsom påföljd för brott. Remitterades, jemte ett anförande af Herr Henschen, till Lag-Utskottet. 3:o Angående ogift qvinnas rätt att vid viss ålder vara myndig. Remitterades, jemte anföranden af flere Ståndets Herrar Ledamöter, till Lag-Utskottet; och 4:o Angående anslag till inköp af fysiska apparater och mekaniska modeller för Svenska Slöjdföreningens i Stockholm Söndagsoch Afton-skola. Remitterades till Stats-Utskottet.
De af SundhetsCollrm således ifrågaställda utgifterna äro spesificerade sid. 3 och utgöra: arfvode till provincial-chirurgen i Stockholms län, hvilka borde uppföras på' medicinalstaten i5o. — - kostnader för läkares resor till veneriska sjukdomars upptäckande och förekommande, hvilka borde af curhusmedlen i hvarje län bestridas y32: 16. — för medicamenter åt fattiga sjuka, hvilka borde tillhöra fattigvården inom hvarje län eller socken 3,24i: 27* ~ samt för Stockholms läns provisoriska curhus 169: 28. — tillsammans 4;29^: 23- — Statscont. yttrade, att den sistnämnda utgiften följaktligen borde utgå af Stockholms län och att, om K. M. gillade SundhetsCoIlegii förslag att befria anslaget från bestridandet af förestående 4>29^: 23, borde de gamla anslagen 9000 r:dr och 3ooo r:dr möjligen blifva mera än tillräckliga; men hemställde, att begge måtte blifva förslagsanslag. Denna öfverflyttning gillades af K. M. sid. 4 i prot.utdr., och i propos. sid. 8 äskades den för de 9000 r:dr, derest R. St. funne anslaget böra såsom en allmän utgift fortfara. Statslltsk. finner (betänk. 80 sid. 22) icke skäl tillstyrka någon ändring i Ständernas beslut vid sista riksdag, angrde SundhetsCoIlegii förslag, att dessa utgifter skulle länsvis bestridas. Anslagets öfverflyttning till 8:de hufvudtiteln varder, ehuru dess egenskap af förslagsanslag erkännes, dock afstyrkt, emedan det, enl. Statscont:s yttrande, bör räcka till, enär åtskilliga derå nu anvisade, men ej dithörande ut - Den a6
Brefvet af den 14 December 1833 till utvidgande af hans i Stockholm anlagda fabrik för fabriksredskaps och ina chiners förfärdigande. 2,000. 5:o Handlanderne Winberg & Meijer i afräkning å det, genom Kongl. Brefvet af den 12 Maj i832, dem tillagda förlagslån af 3o,ooo R:dr för deras nära Carlshamn anlagda Bomullsspinneri 14,800. Tillsammans 71,800. — —. hvadan totalbeloppet af utgifna förlagslån vid slutet af år 1834 upP“ gick till 199,948 R:dr 38 sk. Under åren i833 och r834 bär Kongl. Majit, utom ofvanberörde till Fabriksidkaren Felling redan utbetalda lån, i Nåder beviljat lån å Förlagslånefonden åt följande personer, nemligen: i:o Capitainen E. A. Panchéen för anläggning af en fabrik för tillverkning af fernissade tyger enligt Kongl. Brefvet af den ifi Februari \ 833. .. 6,000. 2:0 Machinbyggmästaren G. Bernhardt för en i Nyköping anlagd verkstad för hjultillverkning, enligt Kongl. Brefvet af den a5 Februari 1833 10,000. 3:o Grosshandlande!! G. F. Hennig, till understöd vid ett af honom inom Götheborgs Län aulagdt Bomullsspinneri, enligt Kongl. Transport 31,000. — —■ B * ( I2 ) Transport 4:o Fabriksidkaren B. L. Nagel, för tillverkning af salmiac, berlinerblått och blåsyrad t kali, enligt Kongl. Brefvet af den 19 October r833 5:o Bergsrådet J. J. Munktell, för införande och begagnande af förbättrade redskap och machiner vid hans nära Fahlu stad anlagda Pappersbruk, enligt Kongl. Brefvet af den 21 December 1833 6:0 J. E. Cardon, för anläggande i Stockholm af ett lithographiskt Tryckeri, enligt Kongl.
Pä lika sätt är äfwen förhällandet med alla andra näringsidkare, hwitkas behällna winst beror af rudimatericns inköp, afsätt» ningen och mer eller mindre dprlcgda dagsverken med mera dylikt, som lägger dem hinder i wägen att rätt weta hwad de med säkerhet kunna räkna pä. Skulle man ocksä tvinga dem att upgifwa alt sädant, bör man vänta, att de icke räknade sig till skada, utan Ott Kronan fick det minsta som möjligt är. Att äter igen pälägga Taxcringsmänncn pä Ed och Samvete bestämma hwarS och ens behällna inkomst, dä ben beror af tusendetalS okända omständigheter som de omöjligen kunna reda och utransaka, wore att tvinga dem leka med Eden, och jag will fräga om nägon hederlig och om sitt samwctslugn ömsint man, skulle wilja äta, ga sig ett Mande, ber han icke enS för sin gissning, mindre för dess edeliga pröfning, hade ben aldraminsta grund att bygga pä? Ibland de flere betänkligheter betta projcck innehäller, bör äfwen anmärkas att Kronan blcfwe blottstäld för alla de förluster som genom sig yppande Egenboms-Cessioncr kunde upkvmma, i stället att om afgiftrn ätföljdc Egendomen, den altid utgick, chwem ock deraf wore innehafware: Att ocksä genom dödsfall och arfSdelningar mänga ändringar wore att befara, som gjorde debiteringen och redogörelsen skär, inwecklad och nästan omöjlig. Om till exempel en man med 20,000 . R:drs Den 25 September. 901.
En följd Den 3 December e. m. 127 häraf bitr, att flera omflyttningar miste ske och, utom det stt stora kostnader komme att drabba Staten derigenom att lokaler, som nyligeri blifvit inredda för visst ändamål, nu skulle Undergå ny förändring vid förärtdrad bestämmelse, — komme Utrymme' att saknas uti K. Kanslihuset för Just.KanslersExpedrn, hvilken klefve nödsakad flytta till annat hus.. Denna Expédm bär alltid varit inrymd i samma hus som Just.Expedrn,. och ett annat förhållande kan icke äga rum utan stora olägenheter. Just KanslersExpedin behöfver nemi. dagligen kommunicera sig ffled Just.Exped:n. Det vore således icke utan vigt om berörde Expedm kunde qvarstanna i K. Kanslihuset; och en sådan möjlighet förefinnes äfven. Uti nämnde hus finnas rum uplåtna till boställe åt Ghefen för EcclesiastikDepartemitet. Blefvodessa rum disponerade till embetsrum, komme ofvanömförmälda kostnader och olägenheter att undvikas. Men om EcklesiastikDepartem:tsCbéfen skulle lemna sina boställsrum, fordrade billigheten att han i stället erbölle hyresersättning; och då äfven Chefen för FinansDepärtermt saknar boställe, förefinnes icke anledn., hvarför icke äfven han skulle få åtnjuta samma fördel, som de öfrige Cbeferne. Då jag nu går att framställa förslag i detta ämne, förutser jag med visshet, att jag skall mötas af den anmärkmn, att, i händelse behof i förevar:de fall verkligen funnes, kunde icke Regeringen, r én fråga, sorn så nära rörde dess ledamöter,- undgå att sjelf framkomma med Propös, samt att det således vore obehörigt att förslag derom väcktes af enskild riksdagsman. Härvid får jag fästa upmärksamheten å det förhållande att den, sorn egentligen skulle njuta fördel deraf, är samfna person,- till hvars; Departvt ärendet hörer; och kan man således icke
Genom den nu föreslagna utförligare redactionen af 6 och n §§., förmodar Utskottet hvarje anmärkning om obestämdhet i afseende på Stånds-elementerna vara undanröjd; och då det undantag, hvilket i afseende på Bonde-Ståndet för närvarande eger rum, af dem, som ”någon ordinarie beställning i Rikets tjenst innehaft”, i Förslaget blifvit utsträckt till dem, som ”varit i Statens tjenst anställde”, hvilken allmännare bestämning således äfven omfattar dem, som varit extra-ordinarie tjenstemän, och som i studiebildning måste anses med de ordinarie jemförlige, bar Utskottet blott haft för afsigt att, såsom en ytterligare utveckling af representationsförslagets grunder, frånskilja Bonde-Ståndet alla de Fastighetsegare, som rättligen böra till Femte Ståndet hänföras. Dessa af Ridderskapets och Adelns beslut föranledda förändringar underställas jemväl Presteståndets godkännande, äfvensom Utskottets åtgärd att med anledning af den inom Ridderskapet och Adeln uppgjorda nya reda Bih. till R. St, Prot. 184S j 3 Sand. 23 Haft. 2 10 Constitutions-Utskottets Utlåtande, N:o 36. elion af 21 hvaruti, i stället för de enligt 15 §. af nu gällande Riksdags-Ordning nyttjade orden ”Rikets tjensl”, begagnats uttrycket ”Kronans tjenst eller Riksens Ständers Verk”, till likhet härmed jemka ordalydelsen i Förslagets 2, 13, 23 och 25 §§. Som Ridderskapet och Adeln specielt beslutat bifall till Utskottets förslag i fråga om urtima Riksdagar och tiden för lagtima Riksdags återkommande, hemställer Utskottet vördsamligen, att Preste-Ståndet må låta sin i afseende på denna fråga gjorda anmärkning förfalla.
Han säger: »Det är alldeles nödvändigt, att alla fartyg byggas på statens varf, derföre att det annars är omöjligt att kontrollera materialiernas godhet. Man kan väl kontrollera om jernet, men detta måste sedan omarbetas i våra verkstäder». Samma principer ungefärligen hafva gjort sig gällande i England och Frankrike i sjö - ministrarnes sista rapport eller förslag. Detta sednare land eger för sin del en ofantligt stor verkstad i Indret, i hvilken arbetas för kronans behof. Här i Sverige tror jag visserligen att vi kunna vara mera tryggade än i de liesta andra länder, att icke sådane missbruk och underslef kunna begås, som der förekomma. Men om vi beställa våra fartyg vid en enskild verkstad, så kan man tänka sig möjligheten af att dess egares eller föreståndares död medför verkstadens lörfall eller obeståend och således vållar ett afbrott i fartygens byggande, något som ej är att befara vid kronans verkstäder, der alltid en annan officer kan uppträda i den bortgångnes ställe. Det är så mycket nödvändigare att kronan får sina egna verkstäder, som de enskilda, enligt min tanke, ej skulle kunna hinna tillverka de behöfliga fartygen. Af K. Kommers-Collegii berättelse för år 1801 ser man alt hela tillverkningen vid de enskilda verkstäderna nämnda år endast uppgick till ett värde af cirka 3,800,000 rdr, med undantag af Motala, som tillverkade för cirka 1,200,000 rdr. Nu är förhållandet, att våra enskilda verkstäder varit så 540 Den 18 April f. m. sysselsatta, det större delen af beställningar af fartyg, sorn blifvit gjorda, kommit lör sent. Vi skola tillika komma ibog, att vi snart hafva en utsträckt jernvägslinie och att, för att underhålla kommunikationen på denna, fordras minst att tillverka 20 nya lokomotiver om året, uppgående i värde till öfver en million. Huru skall man väl då kunna tänka sig möjligheten att så hastigt föröka verksamheten vid de enskilda verkstäderna, att de utan svårighet kunna tillverka såväl kronans materiel som den, hvilken erfordras för jernvägen, d. v. s. till ett värde af 2,000,000 rdr eller minst 50 proc. mera än nu är fallet.
Doctor Knös, under åberopande af Riksdags-Ordningens 56 §., med tillkännagifvande, att han ansåg åsyftade ändamålet kunna vinnas på annan väg än ofvanberörde, uti ett till Högv. Preste-Ståndet ingifvet memorial, efter en utredning af lagstiftningen i omförmälda hänseende så väl härstädes, som i flera andra länder, föreslagit, att, såsom tillägg till nu gällande sladganden om lysning och vigsel, en författning måtte utfärdas af följande innehåll: ”Äro tre månader efter slutad lysning emellan fästehjon ute, och undandraga sig de fästehjon vigsel, och visa de ej förfall, skolade förmanas såsom i Kyrko-Ordningen säges. Följer ej derpå rättelse, förelägge dem Rätten, under hvilken qvinnan lyder, viss tid efter omständigheterna. Undandraga de sig ändå vigsel, och visa de ej förfall, och hafva de hvarannan ej häfdat, gifve Kyrkoherden det Kapitlet tillkänna, och gång’e fästning åter.” Denna efter motionstidens slut väckta och till Lag-Utskottet remitterade motion finner Utskottet i syftningen helt och hållet öfverensstämmande med den af Herr Kontrakts-Prosten J1huden väckta, men af Rikets Ständer icke bifallna. De betänkligheter, som hindrat Utskottet att under Bih. till R. St. Prot. 1845, 7 Sami. 1 Afd. 38 Höft. 1 2 Lag-IJtskottets Betänkande» N.-o 120; ndJfa den sistnämnda, måste således, i afseende på den nui frågas tallda medföia enahanda verkan. Ehuru Utskottet erkänt, att långa uppskof i omförmälda hänseende kanna leda till oordningar och osedlighet, har likväl Utskottet ej kunnat förbise, alt ej någon må mot i Kap. 5 §.
R:gs så uppgår ett enda års utskeppning af trädvirke blott från denna hamn till det högst betydliga beloppet af 800,000 R:dr R:gs. Det är naturligt att en sådan stark afsättning, måste medtaga skogarne.. 19 4:o Allmogens tilltagande håg för vackra och rymliga åbyggnader, dertill mera timmer erfordras. 5:o De ända till missbruk öfvergångna hemmansklyfningarne och jordafsöndringarne, hvilka alla föranleda lill nya bostäders uppförande. 6:0 Skiften och Ägodelningar, hvilka, oaktadt de stora fördelar, som derigenom beredas för jordbruket, likväl äro menlige för skogarne, dels genom de derigenom föranledde utflyttningar och nybyggnader samt ökadt behof af hägnader i de nya skiljnadslinierne, dels ock hufvudsakligen, genom det myckna skogshygge, som orsakas af jordägarens rätt, att på afträdande mark nedfälla besparad och vid skiftet icke ersatt ståndskog; samt 7:o Svedjningar. Det är en hos allmogen, ty värr, allmän osed, att hugga svedjeland, stundom äfven på stenbunden och sandblandad jord, der denna åtgärd, ehuru den bereder en ögonblicklig vinst, alltid blir förderflig, emedan sällan inträffar att den afsvedjade marken, sedan den gifvit en eller högst två skördar, mera kan återbringas till någon slags bördighet. I Länet finnes en kronopark, Norrlandet kallad, belägen i Norra Tjusts Härad, en krono-allmänning, Böda skog i nordligaste trakten af Öland, samt två Härads-allmänningar inom Hand börds och Norra Möre Härader.
Då vet ni också min hemlighet; misstycker ni den? » TIDSFÖRDRIF Bidrag mottagas med tacksamhet. Logogryf. Jag är hvit, jag är röd; Jag har purpurens glöd, Jag har sol i min blick Och behag i mitt skick. Ibland skimmer och glans Uti festsmyckad sal, Båd ' på bröllop och bal Jag reste min tron. Hvad sätter stil på vaktparaden? Hvad finnas många uti staden? Hvad bräckta skutan redlös sökte. Hur veden var som endast rökte. Ett namn, så nätt, på fina tiken. Hvad böra kungar sina riken? En buske som i junidagen Man stannar vid, så ljuft betagen. Men ej alltid är » lyst », Där man bjuder mig in — Mången brännande tår Har jag känt på min kind. Nu jag kommit i hamn Ty nu gissas mitt namn, Och gåtorna små De skvallra också. Ett namn bekant i » Kongens by ». Ett ord som frändskap har till » fy! » En liten, känd för idoghet. Hvad föregick vårt alfabet? En trenig sport — om man har tur. Hvad kisse tog som satt på lur. Raderna läsas uppifrån — nedåt. 1) Stad i Schweiz, 2) furstendöme, B l a n d nu befintliga Cacaosorter intages säkert förnämsta platsen af 2 1 2 4 Hvad ädel drufva, mogen, skänker. Idun Stockholm. N:r 19 (229) Prenumerationspris pr år: Idun med Modetidning oeh kolorerade planscher kr. 8 [dun m. Modet, utan kol. pl. Byrå: Klara T. Kyrkogata 7, 2 tr, (Aftonbladets nya hus.) Prenumer. sker i landsorten å postanstalt, i Stockholm hos redaktion. Redaktör och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Träffas å byrån kl. 12 — 1. Allm. Telef.
Ståndet, sorn ansåg den af Utskottet, sid, 10, till ränta och amortissement föreslagna summa af 200,000 Rdr årligen böra höjas till 3oo,ooo Rdr, fattade följande beslut; 1:0 att Rikets Ständer, i och för Riksgälds-Contorets behof intill nästa Riksdag, anvisa och anslå en årlig summa af en million tvåhundra tusen (9,200,000) Rdr Banco; 2:0 att ■det må öfver lemnäs åt Fullmägtige att, till bestridande af Riksgälds-Contorets - Troi. Uldr, d. 5 Mars i83j. 9 torets utgifter, efter sig företeende omständigheter, emot obligationer upptaga större eller mindre lån på längre eller kortare tid, med vilkor, att lånet skall ovilkorligen inom femton år vara återguldet, och att räntan ej hestämmes högre än fem för hundradet; N:o 4'8, i anledning af Fullmägtiges i Rik§gälds-Conloret skrifvelse, angående gratification åt de Tjenstemän derstädes, hvilka serskildt fått sig uppdragen befattningen med utbetalningen af och redovisningen för utgifterne i och lör innevarande Riksdag, bifölls. S. D. Föredrogs å nyo Constitutions-Utskottets Memorial, N:o 88, angående rättelse af ett tryckfel i 5ti §, Riksdags-Ordningen: bifölls, och skulle Earpeditions-Utskottet anmodas att meddela Comiterade för Tryckfrihetens vård delta beslut; N:o 89, i anledning af återremisserne på Memorialet, N:o 72, rörande Universitets-Representation: voterings propositionen gillades; N:o 90, till Bonde-Ståndet, angående dess begäran om delfående af Constitutions-Utskoltets Protocoll i ett anmärkningsmål: lades till handlingarne; N:o 91, med förslag till rättelse i 12 mom. 3 §.
Ständer till Kongl. Mahl frambära den underdåniga önskan, att Kongl. Maj:t i Näder läcktes blott i högsta nödfall inskränka eller förbjuda Bränwins, tillwcrkningen öfwer hela Riket eller i wista Landsorter, samt att i händelse af nödwändigt förbud eller inskränkning, Kongl. Majit täckes lata de mindre pannorna fa begagnas, hwilka sällan innehafwas af dem, som äga råd och tillfälle att ersätta den brist i sodertillgängen, som wid behof af Bränwins-brännings förbud, merendels inträffar; anseendes Utskottet, i händelse förbud för längre eller kortare tid skulle inträffa, att i afseende pa den wigtiga inflytelse, sädant medförer uti Ekonomiskt för, hällande, tillwcrknings-afgiften böra upphöra i man af förbudstiden för dem, mot hwrlkas tillwerkningSman förbudet blifwer riktadt. ic:o Wid en sa inskränkt Bränwinstillwerkning, som Utlkottet nu förestagit, tror Utskottet att sadant kunde föranleda till införsel af Utländskt Bränwin och andra deremot swarande starka drycker, mera skadeligt för Riket, än en utsträcktare BränwinStillwerknings, rättighet och af lika olycklig werkan till sedefördärfwet, hwarföre ock Utskottet tror, att stränga mätt och steg böra tagas mot införsel af allt Utländskt Brännewin, Rom, Sprit och andre k wärde och bruk mot Bränwin swarande och rusgifwande drycker; och da genom en i sä mätto inskränkt Bränwins, tillwerkning Utskottet föreser, att Spannemäls tillgängen till Brödföda blifwer mera ymnig, anser Utskottet sig böra tillstyrka det Riksens Högloft. Ständer underdanigst anhälla att Kongl.