Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedelstocken utgöres af 28-2 millioner. Om man dertill lägger de 5 millioner, som komma att utgå för lånet, utgör den 33,833,000 R:dr. Afräknar man derifrån hvad som är utgifvit för belånade metaller, återstå 32^ millioner. -|- deraf utgöra 20^ million. Således tillgång 21-f million; behof 20^ million. I det ögonblick, som detta lån är upptagit, befinner Banken sig i den ställning, att Fullmägtige kunna till Konungen inkomma med rapport att den väntade perioden inträffat för utvexlingen. I följd deraf tror jag, att det vore önskeligt att detta lån, såsom ett medel å ena sidan att tillvägabringa realisation, och å den andra att förhindra fastighetsägares förderf, gjordes ju förr dess heldre. Likväl och då vissa hinder kunna möta, finner jag äfven att det rådligaste är, att följa reservanternes tanka, Den 3 Mars f. m. eller att till Konungens bepröfvande öfverlemna, när början med lånets upptagande må göras. Herr Lefrén_, Johan Pehr: Då jag förra gången hade ordet, och af misstag yttrade mig för tidigt, uttryckte jag den tanka, som Grefve Björnstjerna sednast framställt, att nemligen Ridderskapet och Adeln bör godkänna reservanternes mening. Jag vill nu blott göra ett försök att bevisa, det Herr Cederschjölds premisser äro origtiga, då conclusionerne äfven blifva det; ty han bar logiskt dragit conclusionerne. Lyckas jag att bevisa premissernes origtighet, förfalla äfven conclusionerne. Han säger, att sedelstockens storlek, utan afseende på den i Bankens hvalf befintliga Silfverfonden, verkar på kursen.
- Vid denna fabrik sysselsättas 12 personer, deraf 5 äro inantalsskrifne. 27 Fem Snusoch Tobaksfabrikör med fem mantalsskrifne arbetare och en tillverkning af 15,949 R:dr. Ett Bomullsspinneri, anlagdt vid Strömma och tillhörigt ett bolag af 20 lotter. Under sistlidet år blefvo derstädes med 274 arbetare, hvaribland 123 skattskrifne, på 32 spinnstolar tillverkade 729,330 U. bomullsgarn, till ett värde af 391,518 R:dr banko. Stadens Styrelse utgöres af en borgmästare och 3 rådmän med en magistratssekreterare. En af rådmännen är ordförande i kämnersrätten och biträdes af en notarie. Härförutan finnes en stadsfiskal och nödig polisbetjening. Enligt Kongl. Maj:ts nådiga beslut den 28 sistlidne. November, kommer kämnersrätten med detta årets utgång att upphöra. 1 ecklesiastikt hänseende utgör staden gemensamt med den derintill liggande Asaruins socken ett pastorat. Stadens jord består dels af de donerade hemmanen Bodekelle och Bodestorp, hvarå staden är anlagd, och dels af inköpta hemmanen Munkahus Hunnemara lj, Vestra Tubbaryd |, Östra Tubbaryd 1, och Strömma ^:dels mantal. Med undantag af Strömma, som till magistratens disposition för förbättring af dess löneförmåner är upplåtet och hvarest ofvanomförmälda spinneri bli f v it anlagdt, äro inägorna till de öfriga hemmanen, utarrenderade till enskilde personer, hvilka begagna dem till produktion af hvarjehanda sädesslag och potatis, på sätt tabellen utvisar. Utmarken användes till bete för stadens kreatur mot viss årlig afgift.
Ständer nu gjorda framställningen om ytterligare anslag, hade Byggnads-chefen hänvisat till en ofvanberörde skrifvelse bilagd promemoria, hufvudsakligen innehållande, att egentliga förklaringsgrunden till det i omförmälda hänseende missgynnande förhållande i afseende å byggnads-företagets utförande vore att söka uti den hitintills uti vårt land exempellösa omständigheten, att under loppet af endast de tio sistförflutna uren prisen å materialier och dagsverken genom oafbrutet stigande nära fördubblats, hvarigenom, oaktadt alla bemödanden alt hushålla, hvarje för ett större byggnads-företag uppgjord beräkning blifvit tillintetgjord, så framt icke medlen varit öfver all höfvan tilltagne. Dessa förhållanden hade Byggnads-chefen i det följande närmare utvecklat samt tillika erinrat att för frågans bedömande i sitt rätta skick borde från de till byggnadens fullbordande äskade 450,000 R:dr först afdragas dels 150,000 R:dr, såsom tillhörande 1856 års förslag, men då icke af Rikets Ständer beviljade, dels ock en summa af 130,000 R:dr, som, uti sednaste kostnadsförslaget upptagen för den inre orneringen, deremot icke beräknats vid uppgörandet af 1856 års kostnadsförslag; enär densamma, såsom icke egentligen tillhörande byggnadsarbetet, enligt Byggnads-chefens åsigt, lämpligast kunde bestämmas Ståts-Utskottets Utlåtande M 180. 11 i sammanhang med anslagen för den inre inredningen. I afseende å det, efter afdrag af dessa summor, tillhopa utgörande 280,000
Stir skulle täckas bifalla Utskottets uti Betänkande N:o 357 gjorda hemställan, att, i afseende på granskningen och approbationen af RiksgäldsContoirets Creditsedlar, mätte stadgas och tillämpas enahanda grunder, som, i afseende på granskningen och approbationen af Bankens så kallade småsedlar af nu brukliga formulairer, varda vid denna Riksdag föreskrifne, det må lemnäs hvarje innehafvare af till förmenta värdet nedsatte eller casserade Creditsedlar , öppen rättighet, alt desamma till ytterligare granskning efter dessa nya föreskrifter uti RiksgäldsContoiret förete. Utlåtande, i fråga om genom AfräkningsContoirets indragning mindre Controll på K. RänteKammaren uppkommit. Till följd af II. R. och A:s till Utskottet aflåtne Remiss uppå Herr Hjertås, Gustafa begäran, det Utskottet måtte undersöka, huruvida indragningen af det så Betänkan den, N:o 38cn 367 kallade AfräkningsContoirct kunnat föranleda till mindre fullständighet i Controllen å K. RäntcKammaren, samt i sådant fall vidtaga nödige åtgärder till en dylik Controlls återinförande; får Utskottet Upplysa: att ibland de åligganden, som tillhörde det under K. KnmmarGollegium förut lydande men vid den nya regleringen af K. StatsContoiret på R. Sin s begäran vid 1 8?.3 års Riksdag uti underd. Skrifvelse den 20 Octöber berörde år indragnfi AfräkniOgsContoir, hvars göromål dels hufvudsakligen till StatsContoiret, dels till KammärCollegii öfrige Contoir och andre Verk öfverflytt tåts, Var åtgärden af Annotation öfver den del af Rikets Inkomster j soni hfvereras till K. RäritcKarnmaren. En sådan Annotation hölls dessutom äfven af Bokhållaren i K. StatsContoiret, och den serskildta Controllen i AfräkningsContoiret fullföljdes icke till något ändamål, utan stannade alldeles vid denna formalitet. Deremot har Controllen i K.
Det är ett lika säkert som beklagligt faktum, att sjukdomar ej blottt alstra fattigdom inom samhällen, utan äfven fysiskt, ja moraliskt elände af hvarjehanda slag. Genom att förekomma sjukdomar och epidemier, genom att befordra allmänna sundheten, lägger man deremot en god grund till folkets lycka och trefnad. »Nationens helsa», skulle man kunna säga, »är dess välmåga». Vigten af de anordningar uti ett land, hvilka hafva till föremål att förbättra allmänna helsotillståndet, är således lätt insedd Den 3 December e. m. 175 och bevisas bäst af den välgörande inflytelse desamma utöfvat i de land, der i detta afseende de största framstegen blifvit gjorda. Sålunda hafva i Frankrike, England och Belgien resultater vunnits och med statistikens tillhjelp blifvit i dagen framlagda, som bära det ojäfaktigaste vittnesbörd, att genom uphjelpandet af de arbetande klassernas sanitära vilkor, genom befrämjandet af sundare bostäder, verkstäder o. s. v., genom vattenledningar, genom allt detta, säger jag, tusentals menniskor blifvit räddade från en olycklig samhällsställning och en för tidig död. Behöfves ej dylika mått och steg äfven i vårt land? Jo, utan tvifvel. Sådant påpekas dels af den allmänt rådande sjukligheten både i städer och på landsbygd, dels af de epidemiska sjukdomarnes täta besök och den betydliga mortaliteten, synnerligast i Stockholm. Väl hafva under de allra sista åren åtskilliga kommuner vändt sin upmärksambet häråt, och hvad hufvudstaden angår, är det bekant att dess nuv:de styrelse varit verksam i denna rigtning, i hvad på den ankommit. Öfverallt återstår dock det mesta, ty det gifves en mängd omständigheter, som äfven med en god vilja icke kunna afhjelpas, såsom öfverbefolkning i trånga boningar, uthyrande af osunda lokaler m. m., så länge ej någon ordentlig lagstiftning rörande desamma ej existerar; och utan en sådan lagstiftning kan sundhetspolisen omöjligen blifva anordnad så som den borde vara.
staten användas kvinnor i synnerhet till ba~niindervisning, främst sksom läsarinnor vid folkskolorna, dar deras antal ökas i r f r i n ar - 1876 utgjorde de 4,479 d. v. s. 48 procent och 1890 7,684 eller 60,3 procent af samtliga lararekrafter. Vidare vid folkskolelaPaa.iniieseminarierna, dar deras antal utgös 39 procent, rid Be allmiinna OSSläroverken, där de dock hittills endast ytterst undantagsms varit aiiställda, vid statens Normalskola för flickor samt vid statens tekniska skolor. Vidare bekliida kvinnor de lägre tjansterna vid telegrafen och tjiinstgöra vid posten sasom förestandare för.? : te och 6: te klassens postkontor, amanuenser, postexpeditörer, extra bitraden, samt vid jiirnragames kontrollverk, biljettförsäljning, telegrafering etc. Andra allmänna verk, dar kvinnor sysselsattas, äro telefontjänsten, sta.5stiska b y r h, kaltverket. Bland yrkena ar det egentligen endast inom söiuiiie~skeyrket kvinnor i större mängd förekomma, dock börja de iifren agna sig i t några andra yrken såsom bokbindare-, urmakxe-, jure1erak.e-, skoinakareoch sattareyrket. I affarslifret ha under de senaste 10 iiseii allt flera kriniios funnit sysselsiittning och hafra de i allmiiuhet vunnit en Iiiigrad af förtroende i följd af sin ordentlighet och ?edbarhet. Detta oaktadt ar det vanligen endast till de mer undesosdriade platserna de fii tillträde och äfven på dessa erhålla dc mindse löner an de nf sina nianliga kamrater som inneha samma slags platser. Vi hafva i det ofvanst %ende sökt iiiinna en öfvcrsikt af innehhllet af de intressanta rapporterna. XIWU kortfattad den iiii B följd af det begränsade utrymmet mast blitv?, torde dock af deii frang&amp;, huru värdefulla dessa rapporter äro och ' iirilket stort arl~ete, soni nedlagts på dem.
Författningssamling började utdelas i stället för årstrycket44; äfvensom “att i de fyra första serierna äfven skulle införas sådana författningar, som blott rörde Finland, helst den tryckta upplagan derigenom skulle kunna ej blott gagna våra tillsvidare från oss skiljda bröder på andra sidan Bottniska viken, utan ock genom bokhandeln der inbringa någon ersättning för kostnaderna till verkets utgifning och tryckning.44 I underdånig skrifvelse den 28 Februari 1857 anhöllo Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t att, då en ändamålsenlig samling af de intill nämnda tid utkomna, då ännu gällande administrativa, kamerala och ekonomiska författningar och stadgar vore af behofvet högeligen påkallad, Kongl. Maj:t ville genom någon eller några dertill utsedde skicklige personer låta utarbeta och till allmän kännedom sprida Bih. till B. St. Brot. 1865 d1866. 8 Sami. 13 Haft. 2 6 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N.-o 42. ett i möjligaste måtto fullständigt sammandrag af sådana gällande författningar, hvilka afse berörda delar af statsförvaltningen. Enligt hvad Utskottet inhemtat äro af Kongl. Maj:t förordnade sakkunnige män för närvarande sysselsatte med ett så beskaffadt arbete. Vid sådant förhållande och då nyttan af ett verk, hvilket, såsom det af motionären föreslagna, skulle omfatta jemväl författningar, de der upphört att vara gällande och finnas intagna i våra äldre-författningssamlingar, icke, enligt Utskottets tanke, skulle uppväga de dermed oundgängligen förenade stora svårigheter och dryga kostnader, finner Utskottet sig böra hemställa, att ifrågavarande motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 2 Februari 1866. Stockholm, tryckt hos H. Nisbeth, 1866. Allm. Besvärsoch Ekon.-Utskottets Betänkande Jfå 43. I N:o 43. Ank. till Exp.-Utsk. den 6 Febr. 18(56, k!. 10 f. na.
Uti 68 §• ftf Banco-Fullmäktiges lill Utskottet afgifna Berättelse omförmälas de förändringar, i afseende på Fullmäktiges så kallade Dispositions-i åkning N:o2, hvilka sedan sistföiflutne Riksdag inträffat; och enär, hvad härvid angår den hos Baneo-Fullmäktige uppkomne fråga, huruvida, efter det ett af aflidne Kamererare!! vid Låne-Contoret i Malmö S. G. de Banco-Utskottets Utlåtande > N\o 27. 59 Mares efterlemnade sju barn numera uppnått 21 års ålder, det åt bemälde Kamererares enka jemte sju minderåriga barn beviljade och under Litt. K förekommande anslag å 333 R:dr 16 sk. B:co årligen, borde, i förhållande till barnens antal, minskas, Utskottet, lika med Banco-Fullmäktige, funnit, att, då något vilkor eller förbehåll, som kunde leda till inskränknin g 1 föret lämnde enkas rätt, att till oförminskadt belopp tillgodonjuta det henne tillagde anslag, icke blifvit vid meddelandet af berörde understöd fästadt, något afdrag derå icke eller borde ega rum, får, till följe häraf, Utskottet tillstyrka, att omförmäldte anslag måtte till bela sitt belopp, eller 333 R:dr 16 sk. B:co årligen utgå, så länge Enkan de Maré lefver och någotdera af bennes ofvanhemälde sju barn icke uppnått 21 års ålder; hvarjemte Utskottet, som ansett öfrige af Banco-Fullmäktige gjorde anordningar vara med billighet öfverensstämmande, hemställer, att till nedan nämnde personer måtte från Banco-Fullmäkliges s. k. Dispositions-räkning N:o 2 årligen få utgifvas följande belopp: Till aflidne Vaktmästaren vid Banco-Discont-Verket, Lars Sundins enka, Christina Margaretha Lindblad 75: Till aflidne Registratorn vid Malmö Låne-Contor, H.
Rikets Ständers år 1855 församlade Revisorer hafva omförmält, hurusom vid granskning i Kongl. Kammar-rätten af 1852 års redogörelse för magasinsfonden blifvit anmärkt, att någon förteckning å de till värde af 1,937 R:dr 44 sk. upptagna inventarierna icke funnits räkenskapen bilagd, hvilken anmärkningsfråga då ännu var på Kongl. Kammar-rättens pröfning beroende. Sedan vederbörande redogörare uti afgifven förklaring anfört, att dylik förteckning saknades och icke heller blifvit till honom af företrädaren aflemnad samt derjemte upplyst, att inventarierna skulle bestå af de i hans tjensterum i Kongl. Stats-kontoret befintliga möbler och bokförråd, äfvensom af åtskilliga i andra kontor af nämnda embetsverk varande skåp m, m., har, enligt hvad 1857 års Revisorer inhemtat, Kongl. Kammar-rätten uti 14 Ståts-Utskottets Utlåtande M 13. skrifvelse till Kongl. Stats-kontoret af den 26 Maj 1856 hemställt, om icke ofvannämnde inventariebelopp kunde i räkenskaperna afskrifvas, men sistnämnda embetsverk, enär frågan om denna afskrifning ännu berodde på Rikets Ständers afgörande, genom beslut den 24 November 1856 förordnat, att summan tills vidare borde i fondens hufvudbok balanceras, hvaremot 1857 års Revisorer hemställt, det Rikets Ständer måtte medgifva, att nämnde inventariers värde, 1,937 R:dr 44 sk., mätte i magasinsfondens räkenskaper afskrifvas Uti sitt algifna underdåniga utlåtande har Kongl. Stats-kontoret förmält sig desto heldre tillstyrka bifall till den af Revisorerne gjorda hemställan, sorn ifrågavarande inventarier numera blifvit med Kongl. Stats-kontorets öfriga lillhörigheter sammanblandade och icke kunna från dessa afskiljas; hvarjemte Kongl. Stats-kontoret upplyst, att öfver alla dess tillhörigheter en specifik förteckning är vorden upprättad, hvilken hos vederbörande tjensteman i Kongl. Stats-kontoret förvaras.
Försummas det, varder ändringssökandet, så vidt det angår böterne, till pröfning ej upptagit.” Vid granskning af delta Edert förslag, sedan Högste Domstolen och StatsRådet blifvit deröfver hörde, har Jag funnit detsamma, hvad hufvudsaken beträffar, vara på goda skäl grundadt; men då emot den föreslague redactionen förekommer, att der - Den i Mars f. m. uti omtalas endast den händelse, att hos ÖfverRätt ändring sökes uti UnderRätts beslut, hvarigenom uti tvistemål viteseller ensaks-böter blifvit ådömde, men föreskrift saknas, huru förhållas bör, när mål af dylik beskaffenhet fullföljas ifrån Häradseller KämnersRätt till Lagmansoch RådstufvuRätt, hvilka sistnämnde Domstolar, ehuru ägande att granska förste Domstolens beslut, dock ej kunna såsom ÖfverRätter anses, har Jag ansett Mig vara af denna ofullständighet i förslaget hindrad att detsamma antaga. Jemte det J, Gode Herrar och Svenske Män, den 7 sistlidne Januari i underdånighet tillkännagifvit Eder hafva antagit Mitt, genom nådig Proposition af den i3 December 1828, till Eder öfverlemnade förslag till StraffLag emot Negerhandel och delaktighet deruti, håfven J, uti särskild skrifvelse, i underdånighet anhållit om utfärdande af en särskilt Författning, hvarigenom må stadgas, att nämnde StraffLag skall till alla dess delar gälla och äga tillämpning i afseende på all Slafhandel och delaktighet deruti, af hvad folkstam de menniskor än må vara, med. hvilka sådan handel drifves; Och har Jag, efter Högste Domstolens och StatsRådets hörande, bifallit Eder berörde anhållan, i följd hvaraf allmän Författning derom kommer att expedieras. Den i Mars f'. tn.
Skulle Eders Kongs. Maj:t i Näder tackas . antaga den summa Riksens Stander, Eders Kongl. Majit salunda, i underdånighet erbndit, till bestridande af alla ofwan uppräknade utgifter, efter som Eders KonglMasit i Näder för godt syneS, samt med bibehällande af den Evers Kongl. Majit till' lagde Dispositionsrätt öfwer dest Hof, emottaga den emot Riksens Ständer, såsom en i ewärdeliga tider ät dem förbehällen rättighet, förwaltningen och aUwändatet af nedannämnde Kungsoch KungsLadu» gardar med dertill hörande Hemman och Lägenheter, som förut stätt under Eders Kongl. Maj:tS höga företrädares omedelbara styrelse, nemligen Drottningholm, Swairlsjö, Mankholmen, Gripsholm, Ströms» holm, Kungsöhr, samt Flyinge och Dahlby jemte alla Den i S November. 7 39 alla Kongl. Hofoch Skallangar, dock ark deras Kongs. Majestäter och den Kongl. Famillen ma wara obetagit, att till deras höga nöje och sommar sejour nyttja de Kongl. Slotten med tillydande Trägårdar och Lustparker, wid Drottningholm, S märtsjö, Gripsholm och Strömsholm, till hm-ilkas wärd vck stötset nödiga arbetare och betjening böra af Statswerkets medel bestäs och aflönas, äfwensom erfordeliga medel anstäs till deras underhäll och förbättring, hwarwid pä Eders Kongl. Majtks
» 1858 års » t » 1,717,494: 29. samt för år 1859, enligt en Utskottet tillhandakommen approximativ kalkyl deröfver » 1,641,570: 54. eller tillsammans H:mt 5.522,065: 58; men som Utskottet genom anställda beräkningar tillika utrönt, att af äldre vinstmedel eller den från år 1856 utöfver grund-fonden återstående behållning, i Bankens hufvudräkning upptagen till 4.536,992 R dr 81 Öre, ett belopp »f omkring 500,000 R:dr hittills icke blifvit, i följd af Rikets Ständers beslut, disponeradt, så uppgår den behållna Banko-vinst, om hvars användande Rikets nu församlade Ständer hafva alt förordna, till minst 6,000.000 R:dr R:mt. Af denna summa anser Utskottet, i enlighet med hvad i Kongl. Maj:ts nådiga Proposition blifvit föreslaget, 4,000,000 R:dr R:mt böra ufses till Bankens deltagande i det föreslagna utländska länet: hvaremot Utskottet förbehåller sig att framdeles taga i öfvervägande och lill Rikets Ständer afgifva förslag i fråga om sättet för användande af återstoden af den behållna vinsten, då Utskottet blifver i tilslulle alt yttra sig öfver så väl Kongl. Maj:ts förslag om uppköp för Bankens räkning af inhemska Stats-obligationer, som de till Utskottet remitterade, här ofvan omförmälda motioner, uti hvilka tillslyrkes vinst-medlens anvisande til! förstärkning af vissa utaf Bankens låne-fonder. Utskottet hemställer alltså vördsamt, det Rikets Ständer nu mätte besluta, 2:o all, om, för Svenska Statens räkning, ett lån till fortsättning af Statens jernvägs-byggnader kommer att på utrikes ort upptagas.
Väl gjorde arairalitets-collegium år 1756 ånyo hemställan om sistnämnde hemmans rotering, men Konungen förklarade uti bref d. 7 September 1756 sig ”icke kunna bifalla att till den åsyftade förstärkningen af butsmanshållet låta Hallands utsocknefrälse inroteras, utan pröfvade K. M. skäligt, att utsockne-frälset skulle efter förra vanligheten vid utskrifnings-penningars utgörande, i. st. f. rotering, för då och framtiden bibehållas”. Af ofvanstående lärer det ovedersägligen följa, att de Halländska utsockne-frälsehemmanen icke någonsin före 1809, under 190 Den 12 Augusti f. m. Danska eller Svenska väldet, eller sedan Indelningsverket af Konung Carl XI grundlädes, varit till ständig rotering indelade eller en sådan rotering, i laga ordning, d. v. s. genom behörigen upprättade kontrakt, såsom i det gamla Sverige, sig åtagit. Ej heller har någon författning, som ålägger ifrågavar:de frälsehemman rotering, varit ens åberopad, än mindre företedd, utan bafva de kronans embetsmyndigheter, som ansett ulsocknefrälset vara rotering underkastad!, stödl sig dels dervid, att adliga privilegierna af 1723 icke i 9 §:n uttryckligen nämna, att dessa hemman äro från rotering befriade, dels vid den omständigheten, att uti 1683 års riksdagsbeslut och ett K. bref af 1693, iler frälsehemmanen förklarades skyldige att ingå i knektehället, undantag icke finnes gjort för utsockne-frälset i de konqveterade provinserna.
Jag har ofvan framhållit att Browning ej hörde till de, särskildt i våra dagar talrika, individualister, hvilka föra stora ord om öfvermänniskan och hennes lefnadsvishet på läpparna, men hvilkas handlingar äro mer råa och fula och små än ens de föraktade hjordmänniskornas. Brownings lidelse som människa var ett med hans lidelse som diktare, nämligen enhet och helhet, trohet mot sin egen själs högsta mål och ihärdig, daglig själfkultur för att i små som stora ting förverkliga dessa mål. Och samma lidelse var hennes. Sålunda bevisade båda under sitt samlif: att icke ett af de förut anförda orden varit ett öfverord; att deras kärlek, vårdad med andakt, verkligen växte i stället för att vissna och att den till det sista hos båda motsvarade Elisabeth Barretts egen karakteristik: How do I love thee? Let me count the ways. I love thee to the depth and breadth and height My soul can reach, when feeling out of sight For the ends of being and ideal grace. I love thee to the level of everyday’s Most quiet need, by sun and candle light. I love thee freely, as men strive for right; I love thee purely, as they turn from praise. I love thee with the passion put to use, In my old griefs, and with my childhood’s faith. I love thee with a love I seemed to lose With my lost saints, – I love thee with the breath, Smiles, tears, of all my life! – and, if God choose, I shall but love thee better after death! 13 Då jag vid tretton år första gången läste denna dikt mottog jag som lifsafgörande aning, hvad sedan lifvet gjort till afgörande visshet: att detta är den stora kärleken och att allt annat, som – sedan mans och kvinnas skapelse – blifvit kalladt kärlek, i jämförelse med denna endast är tidspillan eller tidsfördrif. Robert och Elisabeth Barrett Browning. Love – all love – is but a passionate drawing closer. Robert Browning till Elisabeth Barrett.