Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
StatsUtskott* t - en af Änders Danielsson från Elfsborgs Län vackt motion om uppgörande at de utaf ^förestående beslut föranledda nödvändiga förändringar i afseende på upp • hörds ter m inerne och redovisningar för. kronan» intrader. S. D. Nu* föredrogos ä nyo Stats-Utskottets på bordet hvilande följande Memorial: N;o 43.n, i anledning,.af Kongl. Maj;ts Nådiga Remiss •uppå handlingame i fråga om pension , för afledne Professoren Doctor -Rogbergs enka och barn: bifölls >och Wto 4^3, i anledning af Herr Grefve <if Wetterstedt* motion, om förändring i tiden för markegångssättningén: Ståndet lät härvid bero, . S, D. Föredrogs A nyo Statsoch, Bevillnings-ZJtskottens på bör■det -hvilande Memorial N:o 5 7, i anledning af återremiss å Betänkandet • i\:o> 56: bifölls. jj S. D, Föredrogs å 113m Stats , Bevi/lnings-, Lagsamt Allmänna Besvärs - ‘Trot. TJtdr. d, 16 April i83’5 -./V 33 Besvärsoch Oeconomie-Utskottens, på bordet hvilande, Memorial, N;o 58, i anledning af vackt fråga, om åtgärders vidtagande, för att upphjelpa fisket i Bohusländska skärgården: bifölls. S. D. Föredrogos å nyo Lag-Utskottets, på bordet b vilande, följande Betänkanden: N:o i8r, i anledning af Kongl. Majrls Nådiga Proposition, angående förändrad lydelse af i.i §. i q Cap. Handels-Balken: bi fölls; N:o 182, rörande ändring i nu gällande Lag^ angående behandlingen af frågor om-oenighet makar emellan.; lade-s till handlingarne; och N:o i83, öfver anställd omröstning, i fråga om'intecknande af så kallade undantags-eontracter; lades lill handlingarne.
Mits Nåd. Bref d. i3 Februarii 18a r, från samma års början förskjutits af de till oförutsedde Militaire-utgifler på 3;dje HufvudTiteln afsatte medel, emot framdeles ersättuing af nämnde Fond, då den dertill lemnade tillgång, fortfarit alt utgå för åren 1822, 1823, 1824 och 1825, likasom för år 1821, af 3:dje HufvudTitelns medel med yöoo R:dr årligen, utan att, hvarken för desse summor, eller för de 800 R:dr som år 1824, jemväl i anseende till yppad brist å BarthelemyFonden, till f. d. GeneralLieutenanten De Suremain förskjutits, någon ersättning af samma Fond ännu blifvit lemuad; fastäu R. Stats-Utskottets St:r, livad förstnämnde utbetalningar angår, i underd. Skrifvelse d. 20 November 1823 yttrat, att desamma borde i räkenskaperne balanceras bland förskotter emot ersättning, den K. M:t måtte i Nåder täckas låta komma 3:dje HufvudTiteln till godo, så fort tillgång dertill gåfves. Utskottet har, i anledning häraf, funnit sig böra tillstyrka: att förnyad underd. anliallan hos K. M:t af R. St".r göres j om de af 3;dje HufvudTiteln till FriCadetters understöd förskjutno summors ersättande till Titeln j sä fort B ar thelemy Fonden det medgifverj samt att beloppen emedlertid maga uti det f öreslagne FörskottsConto i RiksHufvudboken blifva upptagne. Och då, genom en så beskaffad anordning, som den till FriCadetternes understöd, i händelse den allt framdeles komme att fortfara, skulle beredas en af R. St:r icke beviljad årlig tillökning till motsvarande belopp uti KrigsAcademiens Statssumma; hemställer Utskottet tillika: om icke R.
Ansvarighetslagen, icke desto mindre ville antagas, att Utskottets granskningsrätt vore inskränkt till Riksdagens början, denna början i förevarande fall icke borde räknas från den 14 Januari 1840, hvartill i följd af förra Riksdagens beslut kallelse till den innevarande utgått, helst, enligt livad tillkännagifves i KonstitutionsCJtskottets den 2 derpåföljde Juni till Rikets Ständer aflåtna, af Herr Justitieombudsmannen härvid företedda, memorial, angående anmärkningar, gjorda under granskningen af StatsRådets Protokoll, till Utskottet blifvit aflemnade sådana Protokoll, hållna till och med den 1 Februari samma år öfver Justitie-, Ecclesiastik-, Kammarsamt Handelsoch linansärenden, men öfver Krigsärenden endast till och med den 24 näst förutgå ngne Januari, således ändock längre än till den 14, utan vore det genom 2'7 §. 1 morn. Riksdagsordningen afgjordt, att Riksdags början alltid räknas från den dag, då Kongl. Maj:ts Proposition om StatsVerkets tillstånd och behof af Rikets Ständer eller Deras Statsutskott mottagen blifvit, hvilket innevarande Riksdag, på sätt bilagdt utdrag af StatsUtskottets Diarium visade, skedde den 6 Februari nästlidna år och hvarå öfrige StatsExpeditionerna, med undantag af KrigsExpeditionen, utan tvifvel hade afseende då, såsom förmäldt är, StatsRådsProtokoll till och med den 1 Februari till Utskottet aflemnades; påstående Herr JustitieOmbudsmannen fördenskull, att oftanämnda invänning, om den till närmare pröfning upptages, måtte varda ogillad. F. d. StatsRådet Herr Friherre Åkerhjelm utbad sig att i anledning häraf få meddela några upplysningar om förhållandet uti ifrågaställde ämnen, så vidt Herr Friherren nu för tillfället kunnat i minnet återkalla detsamma.
Mörner att lemna oss den upplysning han nyss gjort; men jag nödgas säga, att jag finnér den vara nog vida sträckt. Ingen ledamot af ett UiksSt. är, efter min förmening, förbunden att inom detsamma rättfärdiga sig för de beskyllningar, som göras honom i tidningarne. Jag tror, att han bör sälta sig deröfver, eller ock svara i tidningarna. Hr Lefre'n, Johan Pehr, och Gr. Lövenhjelm, Carl Guslaf, förklarade sig instämma i detta Hr von Hartmansdorlfs yttrande. Då H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, derefter erinrade, att Hr Hjerta nyss väckt motion om penningeräntans frigifvande, begärde Frih. Palmstjerna, Carl Otto, att denna motion, såsom ännu icke skriftligen aflemnad, måtte få hvila på bordet. Föredrogos ånyo och remitterades till: Statssamt Allm. Bes v. o. Ekon.-Utsk:n: Erih. Cederströms, Anders, d. 7 dennes på bordet lagda motion om uppmuddring af sundet vid södra Stäket; Bevillnings-Utskottet: Hr Prytz’, Lars Adolph, samma dag på bordet lagda motion om åtskilliga förändringar i tulltaxan; Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: Hr Prytz’, Lars Adolph, samma dag på bordet lagda motion om upphäfvande af nu gällande förpassningsstadga och återgående till hufvudbestämmelserne i förpassningsstadgan d. 28 Nov. 1835. Bevilln.- samt Allm. Besvärsoch Ekon.-Utsk:n: Hr T or ner hjelms, Rudolph, samma dag på bordet lagda motion om fastställande af en dravback å i Sverige tillverkadt bränvin, som från Svensk hamn exporteras. Änvo föredrogs StatsUtsk:s d. 7 dennes på bordet lagda meni. IN:o 4, med återlemnande af Hr Ribbings, Arvid, motion om de i afseende på folkskolorne vidtagne åtgärder. Frih. Palmstjerna, Carl Otto:
Till upplysning angående dels Bankens Sedel-ansvarighet och dels "w^Deposi-ställningen på det hela, äro, likmätigt 5 §. i Lagen för Rikets Stäntions-skuld ders Bank under den 1 Mars 1830 och 24 §. i Banko-Reglementet, 'lisk Kassa - ej mindre vid hvarje halfårs utgång, uppgifter öfver Bankens Sedelm. m. och Depositions-skuld samt Metalliska Kassa, än äfven, efter näsllidet års slut, Öfversigt af Bankens hela ställning upprättade, tryckta samt med Postoch Inrikes-Tidningar utdelade. Någon tillämpning af det vid sednaste Riksdag af Rikets Ständer beslutade förändrade formulär för uppställning af förslberörde uppgifter hai’ ännu ej kunnat komma i fråga, enär nämnde formulär först etter det uppgiften lör sistlidet halfår ledan var uppgjord, kom Fullmäktige tillhanda; dock hafva Fullmäktige uti den till Revisorerne afgifna Berättelse meddelat en utredning för den 23 näsllidue Augusti öfver förhållandet imellan Bankens Metalliska Kassa samt utelöpande Sedlar och Depositions-skuld jemte obegagnade andelar af kreditiv och låneförlag, hvaraf, bland annat, inhemtas, alt skillnaden imellan sedelstocken, beräknad i enlighet med de uti nu gällande Banko-Reglemente intagna föreskrifter samt maximi-beloppet af sedelstock, uppgick till 601,239 R:dr 39 sk. 1 r:st. Banko, utgörande den summa, Fullmäktige kunde disponera, ulan att rubba del stadgade förhållandet. Då vinsten af Diskontrörelsen för 3:dje qvartalet detta år sedermera till Banken influtit, hafva Revisorerne ansett sig böra lör Rikets Ständer framlägga en utredning öfver förhållandet imellan Bankens Metalliska Kassa samt utelöpande sedlar och Depositions-skuld jemte obegagnade andelar af kreditivoch låneförlag lör den 15 näsllidue . 11 November, hvarvid Revisorerne bordt lästa uppmärksamhet derå, alt ehuru räkningarne för Kopparskiljemynts-poletternas inlösen samt för Låue-Banko-Skulders infriande då ännu ej blifvit lian
Gullander affbrdrade godtgörelse måtte honom efterskänkas och afskrifvas; hvarjemte och då i afseende å ett af Gullander, såsom ansvarig inlemnare, underteeknadl skuldebref, försedt med namnet Helge Svenssån i Skurup, såsom låntagare, inträffat det serskilda förhållande, alt icke allenast Beige Svensson helt och hållet nekat till skulden och med ed från krafvet sig friat, utan äfven att, ehuru ena löftesmannen Per Bengtsson erkänt rigtigbeten af sin för länet, såsomför egen skuld, tecknade borgen, Härads-Rätlen, på grund deraf, att Helge Svensson icke befunnits vara för lånet ansvarig, frikänt jemväl Per Bengtsson från all betalningsskyldighet, Gullander till Rikets Ständers behjertande hemställt, huruvida icke, Banco-TJlslotlets Memorial, iV.-o 70. I-I i den händelse, att rättegången om detta senare lån skulle vid högre Domstolar lika ofördelagtigt utfalla och betalningsansvar för detsamma följaktligen blifva honom ålagd t, eftergift äfven derföre kunde Gullander rnedgifvas.
Men hvad jag, i 6akens nuvarande skick, ansett mig bö» ra tillstå, är, att om Magazinslnrättningen, utan betydlig öppoffring, möjligtvis kunde ingå i byte med CommerceRådet Björnberg, eller Staden Götheborg om f. d. Ostindiska Compagniets hus, detta visserligen vore vida lämpligare för ändamålet, än det Santessonska, emedan Magazinslnrättningen, i sådant fall, besparade minst en half å en skilling Banco i aflastningspenningar, för hvarje tunna Spannmål. Herr von Hartmansdorff, Angust; Tillförene under denna Riksdag, vid de tillfällen, då vidlyftiga och vigtiga mål förevarit, till exempel ConstitutionsUtskottets Memorial, angående Grundlagsändringarne, hafva de öfriga Respectiva RiksStåndens beslut, få vidt de varit bekanta, blifvit Höglofl. Ridderskapet och A - T) en 2 5 Jun ii /, m, 5 n deln, vid hvarje särskild fråga, meddeldfa. Jag vågsr, på grund häraf, vördsamt underställd Ridderskapet och Adeln, om icke detsamma äfven nu kunde iakttagas, och om Herr Grefven och LandtMarskalken, sedan hvart och ett Betänkande i förevarande ämne blifvit uppläst, icke skulle täckas meddela Ridderskapet och' Adeln, hvad de RiksStånd, hos hvilka samma Betänkande redan förevarit, derom beslutat Friherre Anckarfvärd, Carl Henric: Jag anser mig först böra, vid Grefve von Rosens yttrande, anmärka, det jag för min del, icke kan tillstyrka, det ifrågastäldta bytet emellan Santessonska och Ostindiska husen, så snart detta byte är förknippadt med den aldra minsta utgift, emedan det ännu icke varit under öfverläggning och långt mindre är afgjordt, huruvida Magazinslnrättningen kommer att, i dess nu varande skick, bibehållas, eller om densamma kan blifva i behof af så vidsträckta Magaziner, som hittills.
Jag anser således," att OdlingsLånefonden bör ökas, älven på bekostnad af det åt Jernhandteringen bestämda anslag, men jag hemställer, att en viss reglering af OdlingsLåneFonden må ske emellan alla Län, så att, sedan vederbörande Landshöfdingar blifvit hörde, hvarje Län må erhålla sin bestämda och tillständiga andel uti denna Fond. Detta är så mycket nödigare, sorn vi nyligen erfarit/ att uti Disconterne i Götheborg och Malmö någre vissa personer, hvilka varit Disconterne närmast, erhållit lån till belopp af flere 100,000 R;dr, då deremot aflägsnare orter icke bekommit något. Grefve Mörner, Carl Stellan: Då Riksens Ständer nu göra anslag till Näringarne, och deras afsigt otvifvelagtigt måste vara , att förnämligast understödja dem, som för landet äro af största nytta, ibland dem hvilka Sillfisket intager ett högst betydligt rum, kan jag ej annat än förena mig med Grefve von Platen och de flere värde Ledamöter, som yrkat, att för sistnämnde Näring en LåneFond måtte bestämmas. För öfrigt tror jag, att Betänkandet i förevarande punkt kan bifallas, med til-J lägg allenast af berörde anslag för Sillfisket. En värd Ledamot, Grefve Rosen har väl ansett en summa af 200,000 Riksdaler i detta ändamål böra beviljas, men den är kanske för stor, och torde böra modifieras. Då detta är svårt, om icke omöjligt för Den 8 Junii j. m. f 349 Riksens Ständer, att på förhand bestämma hvad för Silifiskets behof kan erfordras, ghemställer jsg, att fråg3n derom må till Kongl, Maj;ts Nådiga pröfning öfverlemnas. Grefve von Rosen; Axel'.
Utlåtande, i anledning af vacht fråga om befrielse för Boställshafvare att erlägga skifteskostnader. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet liar Högloft. Ridderskapet och Adelil remitterat en af Herr Silfverbrand, G. A., väckt motion, deruti lian, med omförmälande af de dryga kostnader, som vid laga skiften ofta dra filia innehafvare af Militiae, Civileoch Ecclesiastik-Boställen, anhållit, att då boställena vore en statens egendom och endast anslagne vederbörande tjenstemän till flostad och aflöning under tjenstetiden, nied skyldighet för dem att boställena vederbörligen hälda och underhålla, hela den kostnad, som för ett laga skifte eller annan landtmäteri-förrättning och deraf följande åtgärder, enligt nu gällande författningar, drabbade boställs-innehafvare, hädanefter måtte utgöras endast af statens medel, men att, om statens tillgångar sådant icke medgåfve, berörde kostnad, som, med hänsigt dertill, att boställshafvare må för densamma erhålla någon ersättning af sin efterträdare, vore beräknad att afgå, på 20 års tid, måtte bestämmas till afgående på en tid af 40 år. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, som ansett berörde motion jemväl tillhöra Stats-Utskottets handläggning, har i anledning häraf med sistnämnde Utskott sammanträdt; och som Utskotten icke kunnat med visshet utröna, huruvida med ifrågavarande motion åsyftas förändring i sättet för utgörande af alla, i följd af ett laga skifte, boställs-hafvare till lifgifvande ålagde kostnader, eller allenast af sådane, som i och för sjelfva skilteseller landtmäteri-förrättningen kunna honom tillskyndas, hafva Utskotten funnit sig böra motionen i den vidsträcktare meningen till besvarande upptaga och få nu till en början anföra hvad, genom utkomne författningar, i detta ämne blifvit föreskrifvet. Genom 2 § af Kongl.
Det vm hernliingtan, son1 efter 4 Brs bortovero grep b.enae sft starkt, att hon ofvergaf sin vinstgifvnnde befattning, sina nya intressanta bel-cantskaper och vanner och sydststernas af henne sB beundrade naturprakt for att f&amp; &amp; terse sitt kalla fadernesland och. sitt varina foraldrahern. Sjalf skrifver hon hiirom: ~FBge ' l finge jag din vinge, vet jag h a r t jag flog. Hiin till Norden, fosterjorclen, Sagas galnla iittehog. l~. Foraldrama hade nu flyttat till Stockholm, dar Rosalie Roos pB nyftret 1856 sammantr affnde med frlr. Sophie Leijonhufvud, .seder~nera blifvande friherrinnan Acllersparre. De bftda intelligenta kvinnorna voro just lagom Ijkatankande for att ingB fostbrodralag och med forennde krafter g&amp; till strids i den oblodiga kampen f6.r k v i ~, nans riitt till undervisning och sji (lffors6rjning. Rosalie Roos,.som kant mer af overksamhetens tryck och bristen pB undervisning ooh som dessutom under niigra Br inandats Amerikas.frihetsm5ing.da lnft, bar vid denna tid mera revolutionar 8n Esselde, frk. Leijonhufvud. som. - viidjade till I3on var ocksB den forsta a f de bdda, .vannerna,. offentligheten for att pBpeka bristerna i flickors bildning och upp. fostran. Utan annan fortrogen an modern, skref hon och afsande anonymt sin forsta uppsats med titeln w E 9 2, ropandes rout i b ' knenw, hvilken trycktes i Aftonbladet r h e n 1867. Hon lyckades fiista uppmarksamheten p % mBnga missforhlllanden och ~ i n n a gehor for sina Bsikter och dymedelst bereda jordmdnen for kommaude reformer.
Hr Gr:n o. Landtm:n erinrade i ani. häraf att enl. den förklaring han nyss afgifvit, kunde, sedan ämnet under discussionen blifvit skiljdt i flere delar, mot hvilka särskilda anmärlcar blifvit gjorde och hvarom särskilda proposrer blifvit begärde, en propos. till återremiss af Betänk, i dess helhet icke, i strid med 54 § Riksdags-Ordn:n framställas, utan borde kontrapropos:r endast innehålla återremiss af den ifrågavar:de första punkten, helst kontrapropos:n ej kunde omfatta någon större del af ämnet, än som innefattades i Ja-propos:n, hvilken blott hade afseende på första punkten. Frih. af Ugglas: Då det är jag sorn anhållit om särskild propos. på de 2 första punkterne, så vill jag, för att bespara R. o. Ad. 2:ne olika voteringar, för min del gerna afstå, och förenar mig med dem, som yrkat återremiss af liela Betänk. Med ani. af detta yttrande uplyste Hr Gr:n o. Landtm:n att utom Frih. af Ugglas flere talare begärt bifall till första punkten och derjemte andra talare yrkat återremiss af samma punkt, samt att i allt fall, enär det varit Hr Cederschiöld som hegart votering, densamma borde ega rum, då Hr Cederschiöld icke derifrån afstålt. Hr Cederschiöld: Jag skall visst afstå från min begäran om votering, såvida det medgifves, alt Betänk, får återremitteras. Det var för att vinna detta ändamål som jag framställde en sådan anhållan, Hr Gr:n o. Landtm:n förklarade att sedan han tillkännagifvit sig hafva upfaltat R. o. Ad:s svar å den i afs:de på första punkten gjorda propos.-n såsom bifall, Hr Cederschiöld i följd af sin begäran om votering hade rättighet att få yrkandet om återremiss å samma punkt intagen i kontrapropos:n; men att naturligtvis det beslut Hr Gr:n o. Landlm:n förklarat R. o. Ad. hafva fattat, ej kunde annorlunda än genom votering förändras.
Der fanns en hel skara små barn, med hvilka Alma genast sökte inleda bekantskap. Nymark stannade för att språka med värdinnan, som sysslade vid spiseln. Under det Alma lekte med barnen, råkade hon höra huru värdinnan afbröt samtalet och sade åt Nymark: "Men hvad den magistern har för en vacker fru! Det är riktigt underbart. Och vi sade här, att det helt visst inte i hela staden finnes någon så vacker." "Hon är inte min fru," svarade Nymark med låg röst. Alma hade rodnat ända upp till hårfästet och böjt sig ned för att säga något åt de närmaste barnen. Men hon följde derunder uppmärksamt med samtalet. "Är hon inte? Då är hon er fästmö. Ja, det hade man också bort kunna gissa." "Hvaraf då?" frågade Nymark skrattande. "Man har sina märken." "Se på! Får jag fråga hurudana märken?" "Måste jag verkligen säga?" "Naturligtvis." "Det ser man redan på era blickar. En gift man ser aldrig så der ömt på sin fru." "Men ändå misstar ni er. Hon är inte ens min fästmö." "Inte?" Värdinnan såg tviflande först på Alma och sedan på Nymark. "Hm," myste hon, "om hon ännu inte är det, så blir hon det snart. Eller kalla mig lögnerska." Nymark skrattade och gick till Alma, som allt ännu lekte med barnen. Hon var röd och undvek sorgfälligt att se upp. Nymark betraktade henne och tvinnade sina mustascher. Han förstod, att Alma hade hört allt hvad de talat, och gaf derför nogare akt på henne. Alma åter kände, att Nymark betraktade henne, rodnade än mer och böjde sig djupare ned. Hon fann inte på någonting att säga åt barnen, utan slätade endast med ena handen en hvitluggig gosses hufvud och stödde den andra mot sidan. Nymark satte sig på bänken och började fråga hvad barnen hette. Men då drog sig Alma undan och vände sig till en gammal gubbe, som satt vid bordet och knöt nät. Hon visade hurudana knutar fruntimren göra, då de knyta borddukar, men gubben tyckte att de voro mycket mer invecklade och tidsödande.
41 eller den 10 December 1843 af samma arkitekt, med biträde af tillkallade handtverksmästare »besigtning» å oftanämnde hus, hvarjemte då upprättades kostnadsförslag å nödiga befunna förändringar och reparationer, för dess apterande till lokal för riksarkivet. Dock synes ej heller vid detta tillfälle husets och dess grunds beskaffenhet hafva ådragit sig någon närmare uppmärksamhet, enär icke något yttrande eller ens någon antydning i afseende å de åtgärder och reparationer, som häraf kunde föranledas, förekomma uti det då uppgjorda kostnadsförslaget samt det memorial, hvarigenom samma förslag, i Januari månad 1846, till Kongl. Ofverintendentsembetet inlemnades. Yid den ytterligare besigtning, som under höstetiden sistnämnde år verkställdes för upprättandet af 1847 års generalförslag öfver reparationsoch byggnadsarbeten å kronans hus här i hufvudstaden, lärer beskaffenheten af riksarkivets hus icke hafva ansetts påkalla någon närmare undersökning eller annan åtgärd, emedan detta hus i samma förslag ej finnes omnämndt. Deremot har ofvanbemälde arkitekt, vid den för enahanda ändamål den 17 nästlidne Oktober förrättade besigtning, funnit, att »grun»den i allmänhet är af dålig beskaffenhet, emedan husets murar och hvalf fortfarande »skadades af sättning». Med afseende å detta, i memorial af den 31 nyssförlidne December, anmälda förhållande och den i anledning deraf gjorda hemställan, har Kongl. Öfverintendentsembelet, vid öfverlemnandet till Kongl. Majrt af innevarande års generalförslag, rörande det hus, hvarom nu är fråga, i underdånighet yttrat sig som följer: »Riksarkivets nyligen inköpta hus har under det förflutna året (1847) gifvit Öfverintendentsembetet anledning till farhågor för dess framtida bestånd.
Då, enligt hvad Utskottet tillhandakomne handlingar innehålla, berörde i detta ämne gjorde anmärkningar blifvit af Kammar-rätten, genom resolution ex incomrnunicato den 28 Maj 1850 afslagne, samt Kongl. Majit, i anledning af deröfver förd klagan den 3 påföljde September, densamma ogillat, lärer, på omförmälda anmärkningar något afseende icke|kunna fästas, helst de embetsmyndigheter, hvilka öfver majoren Bennich* ansökning att utbekomma den af honom fordrade ersättning, ansett något annat hinder deremot icke möta än den försutne prescriptionstiden. På grund häraf och enär 2;ne Hiks-stånd bifallit Utskottets ifrågavarande betänkande, anser Utskottet sig böra detsamma vidblifva. Stockholm den 25 April 1851. STOCKHOLM. Östlvnd & Berling, 1851. Stats-Utskotlets Utlåtande, N:o HO. 1 N:o 140. Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Maj 1851, kl. 11 f. m. Utlåtande, angående ersättning för omkostnader, i anledning af Deras KK. JIJI. Kronprinsens och Ivronprinsessans förmälning. Sedan Riksmarskalks-embetet uti underdånigt memorial af den 29 sistlidne Januari anmält, att räkenskaperna öfver de, i anledning af DD. KK. HH. Kronprinsens och Kronprinsessans förmälning, erforderliga utgifter blifvit afslutade och att de i sådant afseende bestridda omkoslnader uppgått till följande belopp, nemligen: samt bemälde embete, jemte tillkännagivande, att berörde kostnader blifvit afKongl.