Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Belänknnde, N:o 2. des, vore en person, hvilken hopsamlade brefven och inlade dem i en väska, sorn aflemnades till post,iljonen, då denne färdades förbi emottagningsstället, hvarefter väskan medföljde till närmaste Postkontor, der brefven sorterades och vidare på vanligt sätt behandlades att dylika emottagningsställen endast medförde ringa kostnad, och kunde således inrättas på alla gästgifvareoch postgårdar, likasom i hvarje vid allmän landseller postväg belägen by eller enskild gård; att för verkställande af ifrågavarande sätt, att med stämpladt papper i stället för penningar betala postportot, det vore nödvändigt, att portot bestämdes lika öfver hela landet, för bref af samma vigt och icke beräknades jemväl efter afståndet af den ort dit brefvet fortskalfas; att sistnämnde, hos oss ännu gällande, beräkningssätf medförde en mängd olägenheter och vore derföre afskaffadt i de flesta Europeiska länder, äfvensom i Norra Amerika, och att resultaterne öfverallt utfallit gynnsamt, hvadan Sverige äfven borde följa exemplet, då reformen vore lätt att verkställa med ringa kostnad och i följd af ofvan anförde förhållanden, af behofvet mera påkallad i Sverige än annorstädes, der man redan förut egt ett ojemförligt större antal Postkontor än här; att vid bestämmande af ifrågavarande likformiga porto, man borde tillse, att detsamma icke beräknas så högt, att det öfverstege hvad som nu i medeltal erlägges för den inhemska brefvexlingen, och att det torde kunna antagas, att en afgift af 4 sk. banko för bref om 1 lods vigt o. s. v. skulle till en början bäst motsvara de begge olika ändamålen, att bereda betydlig lättnad för den inhemska brefvexlingen, i förening med tillräcklig inkomst för postverket; att då likväl nämnde porto innefattade en nedsättning i den afgift, som nu betalas för de flesta inrikes bref, en minskning i postinkomsterna deraf skulle blifva en följd, såvida icke brefvens antal ökades i motsvarande mån; att man väl icke på förhand kunde med full visshet beräkna, huru snart detta här i landet komme att inträffa, lika litet som beloppet af den förlust, som i början skulle uppkomma i följd af nedsättningen, men att man kunde taga för gifvet, att brefvens ökade antal ganska snart skulle betacka förlusten, i anseende till de nya emottagningsställen, som komme att inrättas,
Derjemte, oeli enligt 8tat»-leidel,» underdäniga tillstyrkan, doslut Kongl. Naj:t, att i Dropositionen om 8tat»verkets tillständ oeli dellof skulle göra» framställning derom, att clet af dikets diander viii sista Riksdag, dlott intill clerpä följande, af anslaget pä 8jette l lufvuil-diteln till skrifmaterialier oed expeneer samt veil oed ljus deviljade diiliag af 100 ll:clr till dvarje Dan för L'/7. 7V/o d c/// /c. /t/. 7t7!d. o// /t. ö7. ^ 26 tryckning ak Longi. I>laj:t8 Lekallningsbakvandes Lungörelser mä kä fortfarande utgä; att de azr^/ag//// /tt^/z/zv^ som beviljats, enligt Longi. Lrekvet den 3 Lebruari 18^1, Landsbökdingen i Lronobergs Län, intilldess Residens i Wexiö blifvit färdigt, nemligen: tor Landsbökdingen : 3oo R:dr oell kor embetsrummen derstädes 260 „ tillsammans 55o R:dr samt, enligt Longi. Lrekvet lien i5 Lebruari samma är, Landsbökdingen i Liksborgs Län, till ett belopp ak 3oo R:dr, 8ä8oin er8ättning kör Residensets i Wenersborg begagnande till embetsrum kör Länst^relsen, mä, säsom varande ak natur att torr eller 86llnare uppböra, öfverflytta» krän 8jette Dukvud-kiteln till Allmänna Indragnings-8tsten, bvaremot den ä Norrbottens
Protocoll, hållet vid allmän sockenstämma i Häggenås sockenstuga den 11:te junii 1843. § 1. S.D. Upplästes, godkändes och underskrefvos kyrkooch fattigcassornas räkenskaper för nyss förflutna året. § 2. Beslöts att af fattig-cassan skulle tilldelas nedanstående utfattige följande belopp nemligen Till Brita Pärsdotter i Storgård 1 r.d:r 16 sk. Hans Snygg i Österåsen 1 16 Maria Mattsdotter i d:o 1 16 Svedins enka i d:o 1 Brita Jonsd:r i Kougsta 2 Karin Andersd:r i Häggesta 1 16 Brita Nathanaelsd:r i Kyrkbyn 1 16 Kerstin Larsd:r i Kougsta 32 Anna Larsd:r i Österåsen 1 Alexander Krus i Huse 1 16 Lovisa Olsd:r i Grötom 1 16 Clas Åsberg i Huse 1 16 S:ma 15 16 banco. Ehuru den 19 juni 1836 var beslutat, att inhysesmannen Alexander Krus skulle erhålla föda och skötsel såsom rotehjon uti så kallade Norderåsen, men erfarenheten visat, att han varit i mindre behof af denna förmån, så vida han högst sällan sig deraf begagnat, utom i det mästa försörjt sig sjelf medelst arbete på andra ställen inom socknen, så beslöts nu att Krus skulle ega rättighet af hela socknen erhålla föda och skjötsell, när nöden honom dertill tvingar. Deremot skulle sjuklige och utfattige förra torparen Per Stark erhålla rote uti Norderåsen och Norra Nybyggena, samt fattiga, husvilla och sjukliga enkan Lovisa Olsd:r \Grötom/ uti den så kallade Utbyggden. § 4. Valdes bonden Olof Larsson i Kougsta, att såsom Häggenås sockens ombud och fullmägtig, infinna sig vid gjällstämman i Liths sockenstuga den 25:te uti innevarande junii månad, för att underskrifva afkortnings längderne. § 5. Till följe af Konungens befallningshafvandes kungörelse af den 6:te sistl.
Disconter besörjt, borde ett Creditiv på Riksgälds - Contoiret a £ 450,000 R:dr RiksgäldsSedlat lemnäs dehna Discont, leke utah skäl begära Södra och Västra Provincérnes Ihnevånare, ätt allmänna Låhe^anstalter må blifva der att tillgå i Och på det då icke mera än en sådan Discont tor* de böra äga rum, den må kunna vata unge* gefärligen lika tillgänglig för alla nyssnämnde Orter, tror jag att Disconten kunde förläggas i Jönköping. Der finnes en mängd aktnings* värde Embetsman, och om de hedrades ined Ständernes förtroende, i de Väl till Directeu* rer, som Sfänderne sjelfve torde Utöfva, pft sätt, sorn Fullmägtige tillsättas 1 Banqiien Och RiksgäldsContoiret, sä skulle Discont-b^styreS Ridd. o. Aå. Prat,IV, B. II. Afd. i)« th 82 Den 17 Martn, /. m. uppfyllas med åtminstone mera oväld för Näringar och Orter, än om Disconten anförtroddes åt Köpmän i någon af de större SjöStä» derne. Af Allmänna Cassör, som kunna vilja deras Penningar förränta, borde Disconten äga att dem på Afskrifnings-räkning för 2 Procent mottaga; men icke af enskildte personer, och aldrig att några Reverser utgifva. Om angelägenheten af Allmänna Discont-räntans nedsättande, äfvensom om antagandet af det Förslag, som var i Kongl. Maj:ts Nådiga Propo. sition gjordt, att f af nu utestående DiscontLån borde förvandlas till FastighetsLån; till hvilket ändamål de Låntagare ej allenast i FilialDisconterne, utan äfven i RiksgäldsDisconten, som äga ointecknad Jord att pantsätta, skulle äga att deras skulder sålunda förändra; derom skall jag framdeles, då sluteliga Financeplanen inkommer, mig yttra. Mine Herrar!
N:o 3o2, än ock Utskts under N:o 332 afgifna nya förslag till und. skrifvelse till K. M., angule några med statsregleringen gemenskap ägande allmänna frågor. Uppå derefter framställd propos. hlef förslaget N:o 332 af R. o. Ad. godkändt. Till justering upplästes och godkändes Exped.Utskts förslag N:o 333 till R. St:s und. skrifvelse till K. JM., ang:de närmare bestämmelser för kolmätning inom Rikets bergslager. Den 10 Maj e. ni. Upplåstes till justering Exped.TJtsk:s förslag N:o 334 till R. St:s und. skrifvelse till K. M, ang:de upphörande af skyldigheten för fartyg, som under fredstid passera NyElfsborgs fästning, att derstädes anlöpa. På begäran af Frih. Rehbinder, Fredr. Wilh., blef den bifogade reservationen uppläst. Frih. Rehbinder: Den af mig åberopade § lyder som föijer; ”Med undantag för Carlskrona, på sätt i nästföljande § säges, skall ali annan prejning af handelsfartyg, farkoster och bålar, än genom anrop från fästningen, under fredstid upphöra, utom i de fall, när fartyg kommer från smittad eller för smitta misstänkt ort, då särskildta i dessa afseenden gällande föreskrifter iakttagas.’’ Jag har i öfrigt föga att tillägga de skäl jag uti reservationen anfört. Gifvet är det, att då fartyg, efter den åberopade K. författningen, icke kunna prejas annorlunda, än medelst anrop, så kunna de icke tvingas att lägga till. Den und. anhållan, som i denna skrifvelse innefattas, har för afsigt att bespara fartygen tidsförlust derigenom att de slippa att lägga till; men då ett stadgande derom redan finnes, så är skrifvelsen obehöflig. Jag anhåller att den måtte så förklaras, och att underrättelse derom måtte afgå till de öfriga Stånden. Gr. Cronstedt, Fredr. Joh.:
Doinhafvanden bötesansvar och föreläggande af vanligt äfventyr, sedermera icke vidare hos Advokatfiskalen kommit i fråga, ehuru domböckerne ännu år 1848 saknades; att domböcker för 1836 års vinterting i ett härad af samma domsaga likaledes utevant ännu år 1848, utan tillkommen vidare åtgärd, efter det böter blifvit ådömda i Dec. 1837; att för andra domböcker i samma domsaga, hvilka alltifrån år 1838 uteblifvit, ej annat kunnat uppgifvas vara åtgjordt, än att påminnelser till Domhafvanden flerfaldiga gånger skola blifvit genom Advokatfiskalen atlåtna, men utan att ändamålet ännu år 1848 varit dermed vunnet; — 48 — att likaså vöre förfaret med 1843 och 1844 års samt en del af 1845 års domböcker för samma domsaga, utom det att saknaden af de sistnämnda blifvit en gång beifrad i December 1846; att för uteblifna domböcker från en annan domsaga under åren 1838 till och med 1845 intet annat handt, än att hvarje års försummelse blifvit följande året hos Hofrätten anmält, med påföljd enligt lag, ända tilldess ytterligare beifran år 1848 ägt rum och Dombafvanden blifvit fälld till böter; att en annan Domhafvande, som försummat insända 1834 års domböcker, två särskilda gånger väl varit fälld till böter, men utan att sedermera någon för ändamålet verksam åtgärd ägt rum; att samme Domhafvande med lika liten påföljd försummat sig med domböcker för 1835 till och med 1843; att likaledes vid andra domsagor och domstolar lika litet beifrad försummelse fått äga rum för särskilda tings eller årgångars domböcker under loppet af åren 1834 till och med 1846, nemligen utan att någondera försummelsen medfört annan påföljd, än den vanligen nästa året derefter hos Hofrätten gjorda anmälan, hvarpå ingen rättelse sedermera följt.
Kerstin kände ingen saknad att l ä m n a sin lilla k a m m a r e i skolhuset och flytta öfver till den gästvänliga prästgården, där h o n blifvit bjuden att vistas kvar öfver j u l e n. Det blef en stilla och fridfull helg. Sorgens bitterhet hade så s m å n i n g o m upplösts till resignation. Det var lika s o m o m en känsla af lugn fattat henne, då h o n m e d slutna ögon tänkte på, att hennes hufvud hvilat mot h a n s starka skuldra. Men finkänsligt nog hade han icke sagt ett ord till henne om detta, och hon höll h o n o m räkning därför. Hon visste dock, att det skulle k o m m a. » Jag ser här någonting, s o m kan intressera fröken Sangvin, » s a d e han. Den bör fröken söka, och j a g tviflar ej på. att fröken får den. Mina a m p l a s t e vitsord skall jag gifva er, och dessutom kan j a g, o m ni s å önskar, skrifva till kyrkoherde O l o f s s o n, som är min gode vän och studiekamrat. » Kerstin skref genast sin a n s ö k a n. H o n kände sig riktigt glad åt hoppet att m å h ä n d a få k o m m a till en stad och därtill den, s o m inneslöt allt h v a d hon hade af minnen, b å d e glada och sorgliga. S å kom ändtligen den dag strax på nyåret, då Kerstin skulle resa. Hon ville ä n n u en gång gå till den g a m l a skolan i skogen för att taga farväl af den. Kandidat Filén, s o m o c k s å samtidigt skulle återvända till Upsala, erbjöd sig att följa henne. En aning sade Kerstin, stt det icke var fråga blott o m en vanlig artighet. Det var en kall vinterdag. S n ö n knarrade under fötterna. Det droppade från träden vid vägkanten, ty himlen var klar och solen sken middagsstarkt. De b å d a unga gingo tysta vid hvarandras sida en stund.
Bstänkande IV, o 3o« lar, hvilkas spridda lage utgjorde hinder för deras indelning i ordinarie »rotering; dels ock, efter undersökning om befogenheten af hos Ständerne lord klagan öfver åtskillige hemmans öfverrotering i Jönköpings Län ållin, Nådigt förslag meddelas till klagomålets afhjelpande på lämpligaste sitt, ulan minskning i Knektehållets numeraire; så har Kongl. Maj:t uti ofvanberörde lill Rikets Ständer aflåtne och derefter till Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskolten remitterade Proposition (jN:o 35) hufvudsakligen i Nåder upplyst och yttrat: att, enligt Roteringsverken, circa 205 Kapellansbostället! blifvit i Roterings-Comiteerne anmälde såsom med ordinarie rotering ännu besvärade, och att, från 209 af dem, roteringen, jemlikt Kongl.
Ad. skall besluta något föreläggande för StatsUtsk. att inkomma med svar på motionen, men ingalunda fråga om apanaget, ehuru diskussionen råkat in på delta område. Har R. o. Ad. någon anledn. att förelägga StatsUtsk. en sådan åtgärd, har Utsk. gjort sig deraf förtjent, kan det anses hafva försummat sina åligganden? Jag känner det icke och vid sådant förhållande anser jag olämpligt att i detta fall, likasom i föreg:de, göra ett föreläggande för ett Utsk., hvilket, R. o. Ad. veterligen, icke försummat sin skyldighet. Utsk:s Ordf. yttrade sig så, som vore det Utsk:s mening att icke handlägga denna fråga, och den af FinansMinistern meddelade skrifvelse kun i så måtto rättfärdiga Utsk:s åtgärd, att det icke anser frågan böra påskyndas eller företagas framför andra vigtigare ärenden. Då jag således icke kan lägga Utsk. något till last, då jag trott mig finna, att Utsk. med flit handlagt sina göromål, synes mig R. o. Ad. icke hafva anledn. att gifva Utsk. en så beskaffad påstötning, och jag anhåller derföre om afslag å Hr Stjernsvärds motion. ålånga ledamöter hördes ropa på propos. Hr Brakel: Jag får förklara, att jag fullkomligt delar R. o. Ad:s otålighet, och hemställer derföre till StatsUtsles Ordf. huruvida han icke vili offentligen förklara, att när tiden sådant medgifver, skall motionen handläggas, helst den på några minuter kan afgöras, äfvensom huruvida icke Hr Stjernsvärd, i händelse Gr. Lagerbjelke gör ett sådant förklarande, vill lemna sitt bifall till att motionen bifogas handlingarne. Hr Cederschiöld: En värd talare har sökt ådagalägga behofvet af ifrågav:de anslags beviljande. Om så förhåller sig, skall jag icke underlåta att vid kommande Riksdag med min röst medverka dertill, men f. n. skulle det, åtminstone efter min upfattning, ligga någonting förnärmande mot H. K. H. KronprinsenRegenten, i den förutsättning att Han skulle antaga ett anslag, som af R.
Herr Munck af Rofenfkjöld; Sedan discussionen nu öfvergått till en allmän •ben 2 September f, tn, fråga, h aruvida inqvartering är nyttig eller icke, får jag erinra, att ehvad man än härom tror, besannar dock erfarenheten, alt den af Cavallen åtminstone är betungande, så snart den åtföljes af skyldigheten att uppbygga stallar. En stor del af inqvarterings-summan åtgår till uppköp af fourage, hvilket dock upphandlas utom Städerna. Om inqvarteringen således kan vara nyttig i periodeD af en allmän penningebrist, medför den likväl sina 6tora olägenheter, då till och med spillingen efter hästame måste af innevånarne i Städerna köpas, om de vilja begagna den samma. Herr Grefven och Landt-Mar/kalken tillkännagaf, att Ridderskapet och Adeln redan bifallit StatsUtskottets första Betänkande samt hemställde om Ridderskapet och Adeln , i anledning af BorgareStåndets inbjudning, skulle behaga uti bemälte Siånds i detta ämne fattade ofvannämnde beslut instämma. Ropades Ja. Herr von Törne , Michael, anförde skriftligen : fSe Bilagan N:o i ) Grefve von Schwerin, Fredric Brgidaur] Jag kan ej annat än instämma uti den af Herr von Törne framställde åsigt, att Jämtland bör bi - 2 SS T>en 5 September f, m. behållas vid egen Länsstyrelse. Den som kark' ner de norra provincerne, lärer det icke hafvä undfallit, att landet emellan fjällen och deri bergshöjd, sorn i vester begränsar Ångermanland och Medelpad, har en hel annan karakter* än ofvannämnde kustprovinsen Inom desse finnas få slåtter, och endast här och der längs kusten, samt i Ådalarna. Då deremot Jemtland Samt Lappmarkerne nordost om Jemtland innehålla vidsträckta ländiga trakter, der det är mycket att göra. Det är icke möjligt för ert Ljsndshöfdinge, sorn residerar ända ner vid kusten, att åt dessa aflägsna länder lämna dita uppmärksamhet , som de tarfva.
Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 29 sistlidne Mars och den 3 dennes på bordet lagda Utlåtande, N;o l/j r, i anledning af återremiss å Betänkandet, N:o r 16, beslöt Ridderskapet och Adeln, som ogillade, hvad Utskottet så väl i Betänkandet, Nio 1 16, som Utlåtandet N:o 14 1 föreslagit, angående fastställandet af olika tjenstårs-beräkning för samma tjenst vid ansökning till olika slags Presterliga lägenheter, att endast den underdåniga anhållan, som i Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 29 September 183 f innehållesi ’’att dubbelt eller förhöjd tjenstårs-beräkning må i allmänhet upphöra, men Lärare vid Rikets Lärdoms-Skolor, nya Skolor undantagna, få tillsvidare för ett tjenstår räkna rl, nuvarande innehafvares rätt oförkränkt/’ bör förnyas; hvarvid dock Ståndet, med godkännande af hvad Utskottet i första punkten af Betänkandet, N:o i4*, föreslagit, beslöt följande tillägg: i;o att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålles, att för de Ecclesiaslike befattningar utom Läroverket, der deu Presterliga tjenslgöringen, enligt vederbörande Slifts-styrelsers uppgift, fordrar sådan ansträngning, att ehvad löneförmoner, som dermed förenäs de icke kunna under en längre tidsföljd af en och samma person behörigen bestridas, samma förhöjda årsberäkning, som åt Elementar-Läroverkens tjenstemän beviljas, måtte, såsom undantag, bibehållas, så framt icke dessa tjensters innehafvare i dess ställe erhålla nödig försäkran om befordran efter viss tids tjenstgöring; 2:0 att den i underdånighet föreslagna beräkningen af it tjenstår för ett års tjenstgöring måtte sträckas till samtlige Lärarne, icke blott vid Rikets äldre här do ms-Skolor, utan ock vid de äldre såväl högre, som lägre Apologis t-Skolor ne, samt till de Qym nas ii-Lä rare, som njuta Presterlig befordringsrätt och icke äro Lectorn’. S. D. Ånyo föredrogs och bifölls Bevillningsoch Lag-Utskottens den 3i sistlidne Mars och den 3 dennes på boidet lagde Betänkande, JN>o Prat.
Tullnedsätlningen å olärgadt garn skulle nemi. förorsaka en minskning af 17,502 rdr, och å färgadt garn af 11,931 rdr. Jag anser att denna inkomst är af ålit för stor vigt för statsverket, för att man nu skulle kunna beröfva det denna summa, hvarför jag yrkar afslag å Utsk:ts förslag i denna del samt att nuvarande tullen måtte bibehållas. Hr von Kraemer: Jag har visserligen hört, att det skulle vara förgäfves att yrka bifall till denna punkt, men jag anser mig dock nödsakad att göra detsamma. Det har blifvit sagdt, att denna artikel inom Utsk:t blifvit behandlad på samma sätt, som många andra; man skulle hafva rådfrågat sitt godtycke och derefter beslutat sig för att framlägga detta förslag för R. St:r. Jag ber att den värde talaren, som yttrat detta, måtte ursäkta mig, men jag minnes ganska väl, att denna punkt afgjordes inom Utsk:t först efter en ganska lång diskussion och inhemtande af sakrika upplysningar. Jag beklagar att mitt minne icke är så elastiskt, att det kunnat qvarhålla den mängd af siffror, som framlades inför Utsk:t, och som bevisade att nuv:de tull, långt ifrån att skydda, tvertom verkar skadligt för bomullsindustrien. Hr Reutersvärd har sagt att nedsättning i tullen å denna artikel skulle förorsaka en minskning i statsverkets inkomster. Detta visar att det är förgäfves att åberopa erfarenhetens vittnesbörd, ty, eldigt hvad jag, förra gången jag hade ordet, hade äran nämna, har det visat sig, att när en tullsats blifvit nedsatt till billigt belopp, bar den snarare inbringat mera än mindre än hvad den högre tullsatsen inbringat. Medan jag har ordet, vill jag äfven besvara en anmärkning, som vid förra artikeln gjordes af Frih. Hamilton, att man borde hålla sig vid Kornmers-Colkii och Generabtullstyrelsens förslag och icke förändra en tullsats, sorn icke varit gällande i mera än tre år. Det förundrar mig högeligen att i dag, då det är fråga om nedsättning i tullen, man är så noga om att
A. Norstedt B; Söner: R U e b ~ z d e i, &gt;Hk&amp; bidemdo. J. Seligmmn: A Daudet, Historien om en biit och dess besdttniiig. ber f01 iliigdonl D S Hector, Kemiska tidsforiit.if - Tom Tzt Lek och vetyskap E. J. D. Wright: 8iwbeains nn ' my pat h Huru vi &amp; n personligeii betrakta döden med lifstrött liiiigtah eller stilla fridstanlim e ' ller tilllciimpad resignation - eit slags död fyller oss dock alla med smiirtsain bestörtniiig genom sin, som det synes, dldeles Sinda.inålslösa Ödeliiggelse. * Det a r den död, hvillren g i r frain lik orkmeii i högsoiiiinaren, teckiiande sin väg genoin&amp;icktn, stammar, nedskiiknde. frulitiiinneil och h&amp;rjade skördar. Fylld af deima smärtsainma bestörtiiiiig ' står den n %rinaste viinkretsen liksom deii europeiska. lrulturviirlden vid Soiija Kovalevskys gr-. Detta dödsbud liar frainkdlat uttryck af det djnpaste deltagande iifveii från hk11 dit eiidsst hennes rykte, intet intryck af hennes persoilliphet lcniliist iik. Hon tillhörde veteilskapexzs iitvalds; hoii liacje å t litteraturen gifvit rika frai~tidslöfteii; ho11 egde w edelbart f ör kriiiii osaken den största betydelse; ho11 deltog med hela sin själ i sitt fiiderneslaiids frihetssträf vm den - och f r i n alla dessa olika oinråden ljuds 11.u talrika vittnesbörd om huru stor inaii kanner f örlnsten vara.
Tillsammans hvartill komma: 11 ufvud-Ti tlarnes Besparings-Medel Inkomster i Riks-Staten ej påräknade: Summa Ytterligare tillkomma: 1. öfver skotter. — Transport Tionde Spanmål D:o d:o. Lösen efter bestämda prise Arrendemedel Silfver-tionde, Myntarelön och Slagskatt Koppar-ränta och Slagskatt Avesta Kopparoch Manufactur-Tull . Tiondeoch Hammarskatts-Jern . Svafvelbruks-Tionde Mantalspenningar Lagmansoch Häradshöfdinge-Ränta Gernings-Ören Sterbhus-Afgift Bötes-Mcdel Cavalleri-Regemenmes Hästvacance-Spanni Ständige Rotevacance-afgifter vid Skånska Infall teri-Regementerne Tillfällige Rotevacanceoch Mötes-afgifte Knekte-Rotefrihets-Medel Båtsmans-Vacance-Afgift Brister. Afrads-Spanmål Koppar-Ränta och Slagskatt 11,592:37.11. Avesta Kopparoch Manufactur-Tull , . l,574:4i. 7. 4. jemföras med Bristerne, visar sig, att för år 1834 uppkommit ett netto Öfverskott af 787,011: 7. 1. _ — men deremot för år 1835 en brist på det hela af • • 43,355: 33.11. Restantier. - Ar 1834. Mede — 9 Transport Knekte-Rotefrihets-Medel Båtsmans-Vacance-Afgift Krutoch Salpeterförsäljnings Nuramer-Lotteri-Medel Control-Stämpel-Medel . Båkoch Lots-Medel Ohservations-Medel Extra Medel och Upphörder Sjötulls-Medel Salu-Accis af Städerna . Chartae-Sigillatae-Medel . Bran vins-Afgift Summa Krut och Salpeterförsäljnings-Medlens Restantie-summa utgöres nästan ensamt af fordringar uti Nerikes och Philipstads Bergslager för der försåldt krut, samt af oredo viste 1,924 R:dr i Brattströmska concursen.
Uli en hos Riddersknpet och Adeln väckt molion, som blifvit lill Stals-Ulskottet remitterad, har Herr Bråkenhjelm, R. anfört att, i anseende lill den obetydliga båtfart som i början bedrefs å Strömsholms ganda kanal, saknaden af utrymme för slussverkets behof varit mindre kännbart, men all, sedan kanalen med sina 2(> slussar blifvit af nya bolaget ombyggd lill sådana dimensioner, sorn den högst betydligt utvidgade trafiken krälde, och bolaget hade sig ålagdt alt i all framtid underhålla denna vackra och vigliga, med stora uppoffringar af enskilda och af Slaten anlagda kanalbyggnad, mäste detta åliggande blifva alldeles omöjligt att fullgöra, såvida ej kanalverket komme i besittning af tjenligl belägen jordrymd vid dess ändpunkter, till anläggning af magasiner, skjul, bostäder ål uppbördsman och vaklbeljening m. m. Något större kanalverk, som saknade dylika upplagsplatser, funnes troligen icke i andra länder, och Svenska Staten hade äfven i detta afseende emot Götha och Hjelmare kanaler varit särdeles frikostig. Å Strömsholms kanal fraktades nu årligen mer än 150,000 Skepp, jerneffekler och vöre all anledning alt detta belopp, när kanalen blefve fullbordad, komme alt fördubblas.