Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Härtill svaras, att nämnde nya ordnings antagande synes ännu en tid komma att dröja; och dessutom hörer det just till gången af svenska lagstiftningens utveckling att genom delvis antagande bereda inträde fördethela: så är nemligen förhållandet med den brottmålslag, som vid innevarande riksdag kommer att Ständerna i nåder föreläggas till antagande så förhöll sig med 1734 års lag af hvilken en betydlig del antogs redan i Konung Karl XI:s dagar; och så har det vanligen tillgått under hela den föregående tiden. Den andra invändningen väntar jag af dem, som ansett den föreslagna ordningen mer eller mindre omöjlig att verkställa inom en domsaga med 3 eller 4 tingsställen. Men oberäknad! det, att häradshöfdingarne genom tätare ordinarie ting sluppe åtskilliga urtimating, hvilka de under närvarande förhållanden nödgas hälla, har dels lagkommittéen varit betänkt pä denna svårighets undgående, dels kunna icke gerna rättegångsdagarne blifva flere än nu, derför att tingen inträffade oftare (tvertom hoppades jag deraf just ett motsatt resultat), dels ändtligen kunde, likaväl som nu, under öfvergångstiden de ordinarie häradshöfdingarne med 3 eller 4 tingsställen lätteligen erhålla biträden, förordnade att förrätta tingen å ett eller annat tingsställe. Hvad beträffar förslaget om häradshöfdingarnes fasta ärliga lön och doinslösens ingående till staten, så skulle genom dess antagande också behofvet af för - Motioner i Borgare-Ståndet 1862. ,JW 13. 27 likningskommittéer till stor del bortfalla, och dessutom torde de manga uppskofven (jemför ett exempel i Justitieombudsmannens nyss omtalte embetsberättelse) snart krympa ihop till ett helt ringa antal. Emellertid viile jag i detta afseende nu blott föreslå, att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t anhölle, att högstdensamme täcktes nedsätta en kommitté, som efter vederbörandes infordrade uppgifter gjorde upp förslag till samtlige landtdomares löner, äfvensom till lämpligaste sättet för domslösens ingående till Staten; samt att detta förslag efter Kongl. Maj:ts nådiga pröfning blefve till antagande framlagdt för Rikets näst sammanträdande Ständer.
Portföljer, taskböcker och ridikyler, från hvilken rubrik artikeln nattsäckar, på Portföljer. sätt ofvan är nämndt, blifvit af Utskottet utesluten, förlullas nu efter värde med 25 procent. För vinnande af ändamålsenligare förtullningsgrund, föreslår Utskottet, i enlighet med Herr Rosenblads motion, men med någon förhöjning i de af honom utförda tullbestämmelser, den till rubrikens indelning och tullsatser förändrade uppställning bilagde taxeförslag utvisar. I nyssnämnde ändamål har Herr Rosenblad för rubriken »redskap och tn a ch i - Redskap och nerier, eller delar deraf, ej specificerade», nu jemväl efter värde åsatt 25 procents Machmeriertull, föreslagit rubrikens indelning i större, enklare pjeser, såsom axlar, valsar, pannor m. m. af minst l/> skeppunds tyngd, med 6 rst. införselstull, och smärre och mera sammansatta pjeser med deras tillbehör, med 1 sk. införselstull per skål pund. Denna fördelning af artiklarne har Utskottet funnit lämplig, hvaremot de af Herr Rosenblad föreslagna tullsatser synts Utskottet skäligen böra fördubblas; i enlighet hvarmed Utskottet föreslår, att »redskap och machinerier, eller delar deraf, ej specificerade», må för »större enklare pjeser etc.» åsättas 1 sk. och för »smärre och mera sammansatta etc.» 2 sk. införselstull per skålpund. Den i taxan för ris, oskalad eller paddy stadgade tull 1 R:dr 24 sk. tunnan Ris, oskalad. har, i följd af hittills åtnjuten tull-lindring, utgått med 1 R:dr 13 sk. 1 rst. tun - 46 Bevillnings-Utskollels Betänkande, M S. nan; och som denna artikel utgör ett råämne, hvars förmälning till risgryn inom landet kan och bör genom lättad införsel uppmuntras, föreslår Utskottet, att, vid tull-lindringarnes afskaffande, införselslullen å ris, oskalad, må bestämmas till 1 R:dr 12 sk. tunnan. Rör.
Utdrag af Protocoftet, häller i Högloft Ridderstapers och Adelns plenum den 14 Mars 1810. S. D. Föredrogsä nyvLag-Utstotkets den aidra Mars pä bordel lagda Memorial, jemte Försiag kill 6ZL Den 14 Mars. e. m. till en Anfwarighets-Lag för banco. Fullmägtige, och blef detta Förslag i allmänhet gilladt och godkändt, dock med den nya reclaLion och de smärre förändringar, som i detta Prolocolls-Utdrag äro uptagne: §. i. Underläta Fullmägtige, att wid det tilfalle, da enligt Regeringsformens ;o. §. Konungen i samråd med dem och med Fullmägtige i Rikgäldsannan Riksdags-ort an Hufwudstaden utsätter, noga iakttaga och tilstyrka hwad de för det Allmänna finna mäst lämpeligt och nyttigt; ankomme det pa de sammankommande Riksens Ständer at pröfwa, huruwida Fullmägtige en eller flere gjort sig oförtjente af Riksens Ständers förtroende, eller böra under Ransakning till laga answar ställas. §. r. ^lom. I. Utbetala Fullmägtige den i 6z. §. af Regeringsformen omnämnde mindre Summa, antingen hel och hallen, eller till större eller mindre del, innan Konungen för dem förklarat, att han de äffade medel oundwikeligen har af nöden, antingen till Rikets förswar eller andre högst wigtige och angelägne ändamål, samt innan de derjemte undsätt del af hela Stats-Rädets deröfwer inhämtade tankar, ware den eller de, som till Beflutet bidragit, förlustige sä wal Riksens Ständers, som ock annat allmänt medborgerligt förtroende. lVlom. 2. Brytes Riksens Ständers förseglade anordning uppä, eller utbetala Fullmägtige innan - Den 14 Mars. e. m. 6zz nan Riksdags-kallelse blifwit i Hufvudstadens
Slutligen, och pä det, äfwen i afseende pä Historiens upplysning och fullständighet, intet hinder mä ligga i wägen, och ingen kunskap eller händelse, som dertill höra kan, bortgömmas eller i glömska förloras, åge, pä lika sätt, en hwar frihet att genom trycket kungöra och till esterwerldcns kännedom uppdaga alla under framfarna Regeringar mer eller mindre kände händelser och förefallna m.ärkwärdigheter, jemte Politiska Reflexioner deröfwer, och sädana hemliga eller bekanta Anecdoter som derät ljus läna. Likwäl derwid förbehället, att källorna till sädana uppgifter böra kunna, i händelse af ätal, »vederbörligen förcwisas, samt att, i allt hwad närwarande tid och ännu lefwande Personer röra kan, ingen ting mä, under sken ak Historiskt ändamäl, i offentligt tryck utgifwas, som emot hwad om sädana ämnen i denna Förordning innehälles stridande »vöre. Förbrytelser häremot skola, efter deras beskaffenhet, straffas pä sätt sorn ä behöriga ställen redan i det föregäende stadgadt finnes. 5 8- Under förutsättning af hivad i föregäende W innebälles och föreskrifwes, stär för den allmänna tanken fritt och öppet att i alla ämnen, utan undantag, öftva, uttrycka och meddela sig: Skriften mä »vara af Theologiskt eller Philosophiskt innehäll; den mä angä Moral, Statistigue, Politique; beträffa tvärt eget Land eller främmande; röra Medborgares rättigheter eller skyldigheter; äsyfta Na - 222 Expeditioner till Riks-Ständen. tionens förkofring genom hushållning, slöjder, näringar, eller deh sinnes-odling, genom Uppfostran, Wettenskaper, Witterhet och Borgerlig upplysning.
Majit, i anledning af vederbörande direktioners derom gjorda hemställan, med fästadt afseende å Norlings mångåriga och utmärkta förtjenster så väl om Veterinär-inrättningen i Stockholm allt ifrån dess första grundläggning, som om djurläkare-vrkets ordnande i riket, funnit godt i nå der tillåta, att ett Norlings arfvode såsom föreståndare för berörda inrättning motsvarande belopp af 2,000 R:dr B:ko årligen finge från ofvannämnde tid lill honom tills vidare utbetalas af dertill disponible medel å åttonde bufvudtiteln, på sätt Kongl. Majit ville framdeles förordna; — hvilket, med anledning af Revisorernes förberörda framställning, Utskottet ansett sig böra till Rikets Ständers kännedom meddela. Stockholms J. d. Karanläns-Kommission. §. 18. (Rev.-ber. pag. 70—71. Förkl. pag. 255—258.) Jemte förmälan, hurusom, sedan genom Kongl. Brefvet den 7 Februari 1852 blifvit i nåder besluladt, att dåvarande Karantäns-kommissionen i Stockholm borde upphöra samt att inseendet öfver de vid karantäns-platserna befintliga, staten tillhöriga byggnader och inventarier m. m., skulle öfvertagas* af Kongl. Kommers-kollegium, Kongl.
Resonera inte, karl ... kom nu bara... Herrskapet fö r res ten parera polisen i morgon klockan 11 som vittnen ... och hon också, jungfru lilla! ( till arbetskar len ) Hvad heter du? K A R L E N . Du för dig, och jag för mig , så är det qvitt! Är det någon som k änner honom? Han ä' vid Ludvigsbergs gjuteri ! J A N S O N . Lundström k allas också tills i morg on, vid 5 riksdalers vi te ... ( till Anders. ) Kom nu! Söta goda herr konstapel! låt Anders vara fri ... han är min barndomsvän, och vi ä' begge två från Vingåker... A N D E R S . Gråt inte du Anna-Stina ... låt honom föra mig med sig du ... det sk all allt kosta honom vackert, för det finns väl lag och rätt här ock så! J A N S O N ( afsides ). För tusan, kansk e j ag har misstagit mig! det är bäst att vara försigtig ! ( högt ) Nåj a, Olsson kan slippa att f ölja med till vak tkontoret, bara han parerar polisen i morgon klockan elfva ... inte är jag någon menniskoätare, fast jag är konstapel ! 81 K A R L E N . D et var h yggligt, konstapeln ... kom nu och ta' sig en knaber med mig! Nu kan jag säga konstapeln att bonddrängen der ä' oskyldig, för jag såg alltihop! K A R L E N . Ko rs! jag tänkte väl säga't ... men då sk rek ju konstapeln att jag öfverföll honom! P I C K A N E L L . Nehej, men jag vill att karlen ska' arres teras , annars protesterar jag... J A N S O N . Jaså, var det på det viset! J A N S O N . Hvarför sa' ni inte det förut, då? Tys t nu, skomakare!
Hr von Knorring, Erik Oscar: StatsUtskit har ansett, att goda skäl blifvit framlaggda för ett anslag till den ifrågavide hamnbyggnaden vid staden Grenna. Vid det förhide, att såväl Styrelsen för Allm. Vägoch Vattenbyggnader som öfrige vederbide auktoriteter Utlåtm afgifvit samt att K. Mit täckts aflåta Nådig 330 D e n 27 Jn n I e. m. Propos. i ämnet, hor samma Utsk. ansett frågan väl och i bellö rig ordning utredd. Det är således icke för att framställa något klander mot Utsk:t, som jag nu begärt ordet, utan för att erhålla Utskits förslag i så måtto ändradt, att K. St:r må, i stället för det lån af 90,000 rdr, som Utskit föreslagit, bifalla den af K. M:t, uti Dess Nåd. Propos. i ämnet, gjorda framställning, d. v. s. 75,000 rdr, deraf hälften anslag och hälften såsom lån. Til! ytterligare stöd för denna min anhållan får jag nämna, dels att en af StatsUtskrts ledamöter, som tillika är ledamot af Vägoch Vattenbyggnadskorpsen, Major Leijonancker, har reserverat sig ungefärligen i denna syftning, dels att åtskilliga personer från Grenna eller deromkring liggande ort meddelat mig, att det med summan, såsom lån, icke skulle vara möjligt för detta lilla samhälle att begagna sig af nu föreslagne understöd, huru önskligt det än i och för sig må vara. Då jag nyss hörde en talare anmäla sig, hvilken jag förmodar skall komma att uttrycka sig i samma riktning som jag, samt derjemte troligen kan fullständigare utveckla frågan, så vill jag afstå från ordet samt endast anhålla, att R. o. Ad. ville, med afslag å StatsUtsk:ts hemställan, lemna sitt bifall till hvad K. M:t uti Dess Nåd. Propos. föreslagit. Hr Hjärne:
Hou de nyss så af sol och hopp bräddfulla barnareste på det böjda hufvudet; hon hade återögon stodo nu blanka af tårar, dock utan fått den vanliga säkra, stolta hållningen, den en förebråelse mot den, som plågade dem så. hon egt som hederlig kvinna. Bröstet häfde Denna stumma, tysta klagan, bakom hvilsig häftigt än en gång — det var blott en ken låg en skrämd fråga, grep henne mer suck — men hon hade andats bort sin än allt annat; ehuru det blott var så små- smärta. Hon vände sig till blusmannen: ningom hon kom fram till det henne själf » Jag betalar för barnen, » sade hon blott. så personliga däruti. Ty först tänkte hon Sedan hon köpt biljetterna, lemnade hon på dessa närmaste: på dessa försvarslösa barn, hvilkas första tårar skulle följas af så gossen dem — vek sedan stilla och ödmjukt måDga andra — kanske ej lika lätta, kanåt sidan för dessa, hvilkas allsmäktiga tro ske ej så jämförelsevis smärtfria — innan gick så trygg mot Amerika — för dessa deras moder skulle få kyssa bort dem. Deras små, som ej visste hvad svek ville säga. Hon mötte sedan åter emigrantströmmen •moder! Hon skulle få • och hon själf? Hon hade blifvit likblek under den sticpå perrongen, där tåget stod. Hon ville rekande smärta, som sved inom henne. Å h, kommendera barnen åt några af mödrarna hon hade ju förbjudit sig själf att tänka på under öfverresan. Men detta var obehöfligt: detta, på de tårar som skulle bränna de ljufmannen i blusen ville svara för dem och vaste ögon hon sett, sitt eget barns, tårar, icke lemna dem ur sikte, förr än föräldrarne som ej skulle lätta det lilla barnahjärta, som fått dem. Och alla de kringstående, kvinnor göt dem, utan fläcka det, ty de skulle lära som män, tycktes med blickar och gester gå denna barnasjäl, hvad skam var, ja, huru i borgen för hans löftes uppfyllande. Och det var till en barnamördare, som skammen öfver en moder känns; men hon hade j u förbjudit sig själf att tänka härpå! flydde, förklädd, sitt lands rättvisa, som hon lemnat dem!
Sföajit lätit uppgöra odj titt efterrättelfe anbefalla föränbrabt formulär för omförmälbe uppgifter. $örflag titt ftabga angåenbe folfunbertoiöningen i ©tocffyolmö flab f)ar blifioit faftjtättbt. $å framflättnittg af meberböranbe ^ar anflag lemnaté titt bilbaube inom l)ttfipuöfköen af en f. k. tnönflerfolfffola. gor folfunbertoiéntngen nitälffanbe perfoner Rafina blifioit förorb ^Reglemente för fetniitarienta t)ax, efter loeberböranbeé ^örattbe, blifioit utfärbabt. 3ör att åt qiointioré amoänbanbe mtb folkunbenoiéningen giftoa en (torre utfiräckiting, ^ar Äongl. SÖlajrt betoiljat gtoinna, font loib folk H7 od) flodaretjenfl, ega tillämpning äftoen på gioinnor, l)milfaö ffidligljet blifioit mib ett feminatium loeberbörligen pröftoab och gobfänb; i farns manfmng h'öarmeb Äongl. SJfajd förorbnat, att toib folEffoleIärare SJluftfaliffa Sffabetuten, enligt nåbigt uppbrag, utfett od) inföpt J3f. f. orgelharmonier, hvartill 8,000 tbr aimufatd af be till folfttnberioiönin Äammatfollegium erhållit befallning iattim’9Clu att efter toeberbörattbeé hbranbe meb pttranbe och förffag i ämnet till Äongl. Sliajit infomma. 3)et af Oiifetö ©tanber mib 1840 årö Sftföbag betoiljabe anflag tid asetcnffap, refeflipenbier famt läroböderé od) lärba loetfö utgifmanbe hor fottfa
Författaren förmente, att då erfarenheten redan hade bevisat, att denna föreskrift, som ej tillika utstakade sättet, huru detta Electorsval borde förrättas, allenast förorsakade split och oenighet inom Ståndet, när vid Riksdagens början detta valsätt borde bestämmas, måtte det Högvördiga Ståndet gerna förena sig i den önskan, att Electorsval icke Preste-Ståndet mera än det Hedervärda Bonde-Ståndet hädanefter i Riksdags-Ordningen skulle såsom en ovilkorlig pligt åläggas. Constitutions-Utskottet tog detta förslag till förändring i Riksdags-Ordningen i behörigt öfvervägande. Utan att ingå i pröfning at författarens Preste-Ståndet ensamt rörande uppgifter, fann Utskottet Riksdags-Ordningens stadgande om Utskotts-Ledamöters utseende genom Electorer grundadt på många vigtiga skäl. Att utse dessa Ledamöter, så väl till de Utskott, som genom Grundlagen föreskrifvas, som till de, hvilka under loppet af en Riksdag till pröfning af särskildta frågor kunna nedsättas, genom votering per Capita öfver hela Ståndet, ansåg Utskottet vara i allmänhet en alldeles onödig vidlyftighet, då ett sådant val, som nu allenast en gång, när Electorerne utses, förrättas, i ofvannämnde fall skulle vid nedsättandet af hvarje särskildt möjligt Utskott verkställas; och ehuruväl PresteStåndet i förhållande till de andra Stånden är föga talrikt, skulle dock sådane ofta anstälda val onödigtvis borttaga alltför mycken tid.
Sparre förmenat, ett ackord med borgenärerne skulle befrämjas genom att under konkursen hålla honom i overksamhet samt beröfva honom sina nya tillgångar, betviflar jag högligen. Jag tror tvertom. Beträffande Gr:ns idkeliga åberopande af den utländska lagstiftningen, så tyckes denna vara Grins egentliga käpphäst; isynnerhet den nya Preussiska konkurslagen; men denna är ju icke mer 80 I > e n 1H Juli. fin fern år gammal och således alldeles för ny och oförsökt att våga deråt anförtro sig. Det är då vida säkrare att hålla sig till hvad lagkomilén och lagberedningen med afs:de å Svenska förhållanden föreslagit och hvilket i förev:de Iråga blifvit linderstedt af 185 4 års komité, som i öfrigt adopterat många utländska principer, men på goda skäl förkastat den nya läran om hvad som skall anses tillhöra konkursboet utöfver de afträdda tillgångarne. Gr. Sparre har förmenat, att genom antagande af denna § man skulle befordra ett hastigare slut på konkursen. Jag vågar påstå raka motsatsen. Ty om eu cessionant har utsigt till arf eller tillfällig för tjenst, och denna skall ingå till hans massa, så dräger man naturl. så mycket som möjl. ut på tiden, för alt från delaktighet i det tillflytande arfvet eller de nya affärerna utestänga hvar och en annan än borgenärerne i den gamla massan. Jag fortfar således i mitt yrkande om återremiss af denna g, som val torde tåla vid att tagas i närmare öfvervägande; och till stöd för detta mitt yrkande får jag nämna att BorgareSt.t med betydlig majoritet återremitterat densamma i samma syftning, hvaruti jag här framställt min anhållan derom. Hr Olivecrona: Jag anhåller att få i korthet uptaga och besvara några af de anmärkningar, Gr. Sparre framställt.
Jag har bringat upp fabrikationen, efter hvad säga, att det ä' jag, som gjort fabriken till hvad den ä'. Ja, det kan jag. Men nu tror man mig inte längre om någonting. Jag ä' utsugen och som kommer. både fabrikörn och andra erkänt. Jag kan nästan ska kastas bort för första bästa nyhetsmakare, KERSTIN. det viset! Nej, men herr Mattsson, hur kan ni tala på MATTSSON. KERSTIN. Jag har hört och sett, innan jag talat. Men jag ska säga er, att det ä' ovärdigt att tänka så där om pappa. Jag vet, att han aldrig skulle vilja att ni kom bort. MATTSSON. Vet ni? (Fixerar henne; paus.) Jaså. Ni vet, fröken Kerstin. Jag har tänkt på det också. Hvad menar ni nu för något, då? MATTSSON. KERSTIN. underordnad... Det ä' kanske fråga om något kompaniskap mellan fabrikörn och... KERSTIN. Kanske jag skulle få stanna kvar som en Kompaniskap! ­ 44 ­ MATTSSON. säga, om... om han skulle komma i förhållande till... Ni sa' ju, att ni visste... KERSTIN. (Paus.) Ja, i fall hans ställning skulle bli... det vill Hvad ä' det för inbillningar ni har! MATTSSON. Fröken Kerstin... ä' ni förlofvad? Om jag ä Nej, vet ni, jag ber så MATTSSON. KERSTIN. mycket... Men man skulle verkligen kunna misstänka... Ja, inte för någonting annat, men fru Bergs sätt... KERSTIN. MATTSSON. Förlåt mig. Jag vet, att jag ä' närgången. Hvad ä' det med hennes sätt? besynnerligt ibland. Hon låter ju ganska tydligt hon har alltid ett fasligt göra att laga så ni blir ensamma. KERSTIN. Åh, jag vet inte, men jag tycker det ä' litet påskina, att det ä' för er skull han kommer. Och minstone... Det har jag aldrig märkt... (Hejdar sig.) Åt ­ 45 ­ MATTSSON. Har ni inte? Nej. KERSTIN (kort).
Direktörstjenst och att han tillika vid afskedstagande! icke komme att ega tillräcklig förmåga att genom annat arbete bereda sig bergning, Styrelsen, under vitsordande att Trotzig under sin tjenstgöring vid fångvården med utmärkt ordning och pålitlighet samt till Styrelsens fullkomliga belåtenhet sina åligganden fullgjort, och med tillkännagifvande att Trotzig såsom Direktör åtnjuter i lön 1,500 Riksdaler och i skrifvarearfvode 300 Riksdaler, jemte andra förmåner, i underdånighet hemställt, det Kongl. Majit måtte täckas genom nådig proposition till Rikets näst härefter sammanträdande Ständer bereda Fängelse-Direktören Trotzig rättighet att från och med månaden näst efter den då han erhåller afsked från Direktörsbefattningen ä allmänna indragningsstaten uppbära årlig pension till belopp af Ett Tusen Femhundra Riksdaler Riksmynt. Enligt Stats-Rådets hemställan täcktes Kongl. Majit i nåder besluta att hos Rikets näst sammanträdande Ständer skulle genom nådig proposition göras framställning derom att Fängelse-Direktören Adolf Trotzig må berättigas att från och med månaden näst efter den, då han erhåller afsked från Direktörsbefattningen vid Länscellfängelset i Christianstad, å allmänna indragningsstaten uppbära årlig pension för sin återstående lifstid till belopp af Eti Tusen Femhundra Riksdaler Riksmynt; Och skulle utdrag af detta protokoll till Finans-Departementet öfverlemnas, på det att berörda framställning må vid förslaget till reglering af9:de • hufvudtiteln iakttagas. In iidem C. J. E. Åkerstedt. 12 Bil. JSfs 1 till Kongl. Maj:ts nåd. Prop. JW 1 om Statsverket 1862. 9 hufvudtiteln. Utdrag af Protokollet öfver Justitie Departements-Ärenden, liAliet inför Hans Majit Rojningen i Stats-Rådet å Stochholms Slott Tisdagen den 20 Maj 1862 i närvaro af: Hans Excellens Herr Justitie Stats-Ministern. Friherre De Geer.
Företogs till pröfning Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottens den 29 sistlidne Julii under Nio 53 afgifne, och den 10 dennes e. m. på bordet lagde, ytterligare Utlåtande, rörande den så kallade Gårdfarihandel^ Friherre Cederström_, Jacob: Jemte det jag får tillstyrka bifall å Utskottens Ulla - 78 Den 19 Augusti. tande, anser jag mig böra till Protocollet förklara i anledning af Olof Carlssons Reservation, att det förhållande Reservanten uppgifvit, i intet afseende är med sanningen öfverensstämmande. Grefve Posse, som vid tillfället af Utlåtandets föredragning inom de förenade Utskotten, var Ordförande, är nu icke närvarande; men jag kan intyga, att intet Utlåtande under hans Ordförandeskap blifvit till afgörande framstäldt förr, än förslaget dertill blifvit uppläst, och Ordföranden afvaktat, att någon skulle vilja anmäla sig till ordet. Så tillgick äfven vid det nu ifrågavarande tillfället; och jag har derföre ansett mig pligtig, att här vederlägga Reservantens origtiga uppgifter, på det icke det må läggas Utskotten till last, att Secreteraren tillåtit sig till tryckning befordra Reservationen, utan att förut cotnmunicera den med Utskotten, i hvilken händelse Utskotten visserligen icke tillåtit, att dessa origtiga uppgifter fått åtfölja Utlåtandet. Friherre J nekar swärd, Carl Henrik: Jag skulle gerna vilja biträda Friherre Ce derströms tillstyrkande af bifall å Utlåtan«/ det, emedan jag gillar de afUtskolten denna senare gången yttrade åsigter; men jag kan icke neka, att samma betänklighet hos mig här uppstått, som alltid, då fråga är om underdåniga skrifvelser i önskningsmål. Jag har vid flere föregående tillfällen an - Den 19 Augusti. 79 märkt, att jag tror behofvet af en sådan skrifvelse först böra vara tillräckligen ådagalagdt, innan Rikets Ständer besluta att dermed ingå till Konungen; och jag bekänner, att jag icke blifvit öfvertygad om detta behof, genom hvad jag hört sägas mot Gårdfarihandeln och dess missbruk.