Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständers egentliga afsigt, att Svenske undersåtare, sorn i underdånig förtröstan på sin Konungs Nådiga försäkran, af hvilkens fortfarande beskydd de genom oafbruten trohet sökt göra sig förtjente, till berörde lån bidragit, skoja af en sådan deras vätfångna egendom komma i mistning; så dristar, på sådan grund, hos Eilers Kongl. Maj:t jag i djupaste underdånighet anhålla, det täcktes Eders Kongl. Maj:t i Nåder befalla, att ej allenast hvad således af berörde renta änuu innestår, må till >nig oafkortadt utbetalas, utan ock densamma hädan - >99 Den 17 -April - hädanefter och framgent, i likhet med i underdånighet åberopade förbindelse, oafbrutet utgå. Med djupaste undersåtlig vördnad) nit och trohet framhärdar Stormägtigste AUernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts allerunclerdänigst^ och tropligtigste tjenare och undersåte Clas Peijron. Rätteligen afskrifvet, betygar C. Sylvan. Afskrift. Litt. B. Stormägtigste AUernådigste Konung! JVI-edelst Remiss af den 2 innevarande November, har Eders Kongl. Majtt i Nåder behagat infordra Eullrnagtiges i Riksgälds-Contoiret underdåniga utlåtande öfver f. d. Svenska Ministerns i f. d. Neder-Sachsiska kretsen, Riddaren af Eders Kongl. Maj.-ts Nordstjerne-Orden, Clas Peijrong underdåniga, ansökning, det Eders Kongl. Majtt, utan afseende å hvad Riksens Ständer vid sist haline Riksdag beslutat, angående Rikets utländska gäld och dess liqviderande, Nädigst täcktes, i betraktande af de af sökanden i underdånighet andragna bevekande skäl, meddela befallning der - Den 17 April.
Maj:t emedlertid icke ansett nödigt att för Rikets Ständer föreslä, enär Kongl. Maj:t vore öfvertygad, att vigten och granlagenheten af de arbeten, som åt desse män anlörtros, de förhoppningar om ökad trygghet inom alla boningar, som nationen dervid läster, skola inses och erkännas utaf hvarje Ledamot af de fyra Riks-Stånden, samt gladdes vid åtankan deraf, att Skattkammarens nuvarande tillstånd gör det för Rikets Ständer lätt att bestämma en passande vedergällning för dem, som förrätta detta hedrande uppdrag. I anledning af ifrågavarande Nådiga Proposition, som af samtlige Riks-Stånden blifvit lill Slats-Utskoltels handläggning remitterad, har LRskottet till en början ansett sig böra meddela upplysning, i afseende å de kostnader, som utgått i och för de förut till Lag-verkets förbättrande tillsatte Comiteer. Vid 1810 års Riksdag beviljades för den då tillsatte Lag-Comite ett årligt anslag af 5ooo R:dr, hvaraf, enligt Kongl. Brefvet till nämnde Comité af den 6 Juli i S14» utgått 1000 R:dr årligen, såsom arfvoden till hvardera af Comitéens fyra arbetande Ledamöter; hvilket arfvode, sedan Rikets Ständer, vid i8i5 års Riksdag, beviljat en tillökning af 3ooo R:dr uti det årliga anslaget, blifvit, enligt Kongl. Brefvet den i3 Mars 1816, förhöjdt till 1,666 R:dr 32 sk.; hvarjemte serskildt, genom Nådigt Bref af den 11 November i8a5, en af Comitéens arbetande Ledamöter, Herr Förste Expeditions-Secreteraren, Häradshöfdingen J. G. Richert_, erhållit en tillökning af 833 R:dr i6 sk. uti det honom förut tillagde arfvode, eller tillsammans 2,5oo R:dr.
Då genom det vid 1856—1858 årens riksdag tillkomna nya momentet i 28 § Regeringsformen sådan rättighet blifvit tillagd utländning, som til! riket inflyttat och här vunnit naturalisation, äfven om han tillhörde annan kristen troslära, än den rena evangeliska, ansåg Konstitutions-Utskottet vid 1859 —1860 årens riksdag, enligt hvad i dess Memorial N:o 16 yttrades, samma rättighet desto mindre böra förvägras infödde Svenske män, tillhörande den mosaiska trosbekännelsen, som desse, till följd af sin börd och uppfostran, måste förmodas ega både större intresse för landets välgång och mera omfattande kännedom om personer och förhållanden härstädes, än naturaliserade utländningar, hvilka möjligen endast några få år i riket vistats. Då dessutom de här bosatte medlemmar af mosaiska trosbekännelsen redan under en längre följd af år förvärfvat sig allmänt vitsord att vara goda medborgare, utmärkande sig för redbarhet, idoghet och laglydnad, samt meddelandet åt dem af ifrågavarande rättighet innefattade ett rättvist erkännande, att de af densamma gjort sig förtjenta, och borde närmare förena deras intresse med fäderneslandets; så föreslog Utskottet en förändring i 18 § Riksdags-ordningen, hvarigenom den rätt att deltaga i riksdagsmannaval, som i denna § är kristna trosförvandter i allmänhet medgifven, äfven skulle utsträckas 4 Konstitutions-Ulskottets Memorial N:o 10. till mosaiska trosbekännare — ett förslag, hvilket, hvilande till följande riksdagen, visserligen då förföll, såsom af ett Riks-Stånd förkastadt, men af dåvarande Konstitutions-Utskott, i Memorial N:o 42, förnyades och af samtliga Riks-Stånden förklarades hvilande, samt vid innevarande riksdag blifvit af Rikets Ständer samfäldt antaget dymedelst, att i den nya Riksdags-ordningen valrätten icke gjorts beroende af någon trosbekännelse.
Bih. till 11. St. Ank. till Exp.-Utsk. den 16 Dec. 1862, kl. 11 !'. m. Memorial, med äterlemnande af vacht motion om ändring i föreskrifterna angående ajlöningen åt folkskolelärare och deras tjensteåligganden. Till Lag-Utskottels behandling har Högvördiga Preste-Ståndet öfverlemnat ett af Herr Biskop Björck dit ingifvet memorial, deruti Herr Biskopen förmält, dels att han förenade sig med den ledamot af Hedervärda Bonde-Ståndet, hvilken nyligen föreslagit, att de examinerade folkskolelärarnes lön i allmänhet borde uppgå till ett belopp ar 600 R:dr R :mt, dels ock att Herr Biskopen tillika motionerade, att det må åligga den examinerade folkskolelärare, som af Pastors-embetet derom anmodades, att efter gudstjenslens slut biträda med uppläsande af kungörelser, hvilket, då det skedde på Paslors-embetets ansvar, måtte gälla såsom det vore af den tjenstgörande preslen sjelf utfördt, och alt för öfrigt efter Pastors förslag eller med dess bifall Stiftets Biskop må ega att åt en eller annan af församlingens examinerade skollärare, äfven om han ej vore prestman, uppdraga att i kyrkan uti församlingens närvaro hålla katechisation med skolbarnen på lämplig tid af söndagen, så ock undantagsvis eller erhållen venia i kyrkan hålla bibelförklaring eller predika. Men då motionären, i strid med 51 § Riksdagsordningen, i en och samma skrift sammanfört väsendtligen olika frågor, af hvilka den om förändrad aflöning för folkskolelärare uppenbarligen utgör ett ämne, hvarmed det icke tillkommer Lag-Utskottet att laga befattning, anser sig Utskottet böra omför mälda, den 11 i denna månad hit ankomna memorial till Högvördiga Preste-Ståndet återlemna; hvilket för samtliga Riks-Stånden vördsamt tillkännagifves. Stockholm den 12 December 1862.
Tullförvaltaren M. F. Finérs upbördsbalans, lefvererats till Stats-Verkets disposition, bestående af tullmedel 19,161 R:dr 31 sk. 9 r:st. samt båkmedel 22 R:dr 23 sk. 6 r:st. eller tillhopa Nitton tusen ett hundra åttatio fyra Riksdaler sju skillingar tre runstycken banko; deruti Besväranden i underdånighet sökt ändring, under yrkande, att, då stadgandet i ofvannämnde § af den för Eder utfärdade Instruktion, som tillerkänner Eder Adv.-Fisk. 12 proc. af alla de medel, hvilka efter hans handläggning i balansmål uti Kronans eller andra allmänna kassor inflyta, efter klagandens förmenande, innefattade den förutsättning icke allenast att handläggning å Adv.-Fisk:s sida, i och för medlens indrifning skulle hafva egt rum, utan ock att utbetalning deraf skett i följd af hans handläggning, men intetdera af dessa förhållanden inträffat med nu ifrågakomne medel, såsom influtne innan Adv.-Fisk. Printzenskölds befattning med balansmålet tog sin början; Oss täcktes, på grund häraf, och med afseende derjemte å hvad 46 § af samma Instruktion bestämmer rör:de vilkoren, hvarunder Betjeningen vid Öfver-Revisions-Depart:tet eger tillgodonjuta s. k. anmärknings-proc., i Nåder förklara, att något actorats-arfvode å förberörde medel icke må Eder Adv.-Fisk. tillkomma. Efter inhämtande af Edert d. 22 December nästlidne år afgifna och af vederböndes förklaring åtföljde Utlåt., håfve WI dessa underd. besvär Oss föredragas låtit; och enär J, genom Edert under d. 21 December 1838 meddeldta Utslag, hvari WI sedermera, så vidt frågan rörer nu ifrågakomne del af ärendet, icke gjort någon ändring, uttryckligen fastställt afl. Tullförvaltaren
R:di d:o d:o Vitriol — för hvarje tunna rödfärg ■—- Salt-Raflinerings-Bruk, Sillsalterier och Trankokerier, i hvilka någon rörelse drifves, Sked vattens-Fabriker, Socker-Bruk, Stenkolsverk, Stål-Ugnar, Stångjerns-Bruk, Såp-Bruk, Tackjerns-, Gjuterioch Reverher-Ugnar, Tegelbruk, Tobaks-Fabriker och Snus-Qvarnar, Tohaks-Pip-Bruk, Verkstäder, Mecbaniska, Vitriol-Olje-Fabriker, Valsverk och A t Like-Fabriker. § 25. Öfriga Verk och Inrättningar, som till beskaffenhet, rörelse och inkomst äro skiljaktiga från de förra, utgöra Bevillning efter följande grunder: Ask-Calciner-Bruk, i Tre Classer: Första Classen .. Rulr 20; — Andra d:o .. — 12: — Tredje d:o • • • — 5: — De, som endast förrätta raffinering, äro från Bevillning fria. Fahlu Grufvor: Fjerdeparts-delegare deri betala Fem procent af förra årets behållning, hvilken afgift innehålles vid årliga utdelningar och af Bergslagen godtgöres, hvaremot de Verk, af hvilka denna inkomst — 36 -sk. — 8. — Bil. till Bev.-Utskottets Betänkande, N:o II. 27 utgår, icke skola med serskild afgift efter denna Artikel beläggas, eller till värde upptagas. Grufvor och Grufve-lotter, utur hvilka malm. af hvad art som helst lili afsalu brytes, taxeras till Fyra procent af den behållna inkomst, de anses gifva. Kimröks-Bruk i Två Classer: Första Classen .. ITdr 8: — Andra d:o . — 4: — Klingeoch Bajonetts-Smiden, i Två Glassér; Första Classen .. R:dr 25; —•
I fråga om den pension, som blifvit Kammar-Rälts-Rådet G, F. Angående beräkningen af Gardes-Regementernes löneförmoner samt om faslställd ny Interims-Stat för Lif-Bevärings-Regcmentets Officers-Corps; (Pag. 24.) Rörande serskilde arfvoden för t. f. Presidenten i Kongl. Krigs-Colle gium; (Pag. 25.) * Angående Ledamöterne i Kongl. Slals-Contoret tillagd lönefyllnad; Rörande Cabinelts-Cassans ansvarsförbindelse för af Barthelemy-fonden ulgifne Obligationer; Pag. 26. Angående ett af Extra Utgiftsmedlen beviljadt årligt anslag af 5,200 R:dr i oell för Sveriges Stats-Tidning; Om anslag af Extra Utgiftsmedlen till Kongl. Theater-Directionen; (Pag. 27.) Angående ett Häradshöfdigen P. J. Ödman förunnadt räntefritt lån; (Pag. 64.) Rörande åtskillige af Kongl. Maj:ts Beskickningar vid Utländska Hof tillagd ersättning af Poslmedlen för utbetaldt porto; (Pag. 82.) Om ett för nybyggnad af en sluss i Stockholm beviljadt anslag af Handels och Sjöfar ts-Fonden; (Pag. 83.) Angående Premier-Lieutenanten C. A. Gosselman beviljadt reseunderstöd, äfvensom om bestämmandet at aflöningarne för General-Consulerne i Förenta Staterne, Lisabon och Rio de Janeiro, samt Handels-Agenten i Italien m. 11.; (Pag. p5.) Angående en disposition utaf den så kallade Åby byggnads-fond; Bilt. lill B. St. Angående fortfarandet af de utur MilitiaeBoställsoch Wadstena Krigsmanshus-Cassorne saint Nya Mötes-Passevolance-fonden utgående arfvoden till Civil-Ledamöter i Kongl Krigs-Collegium. § 132. I anledning af hvad Revisorerne anfört, angående Stats-Verkets s. k.
den tillkommit endast såsom relief åt skildringen, likasom var en Lund Men » gränden », mycket och täck nästan skamvrån skräckliga som i själfva allé midt utmed för verket Oxtorget skolans var j u nödvändig för den gråtscenen i fönster. föroch gränden för mötena med skolpojkarne och få väl närmast betraktas som hvad man plägar kalla » poetiska f r i h e t e r ». Och bra söndagarne, ja, visst voro de kanske stilla o c h allvarliga för barn; men så odrägliga, så förskräckliga, som de skildras i » Solnedgången », kunde de endast vara för barn, som k o m m o från visserligen hem utan all religion. gånger, men man fick promenera, skrifva bref, man flck leka — varit med, då föreståndarinnan oss o m söndagskvällarne. sluta våra två fick j a g har själf D e andra kvällarne att vi skulle läsa någon rolig b o k att tillsamsåsom G-rims o c h Andersens sagor e t c, och aldrig, och brodera nej hon att aldrig om lät hon oss sitta uppe kvällarne, tvärtom brukade tvärt skicka oss till sängs kl. 9, antingen vi kunde våra lexor eller ej — o c h jag vill ej säga, att hon afräknade görande följande dag, då det ej Hon ras. var långt J a g tror, ifrån K. Dramatiska teatern har på repertoaren återupptagit de fyra 1-aktspjäserna » Kapten Puff eller Storprataren » (med hr Bceckström i titelrollen), » Exemplets makt », » Hjärterdam » och » Han är inte svartsjuk », I dag, fredag, gifves » Chamillac », i morgon, lördag, » Förlåt mig », » Exemplets makt », » Hjärterdam » och » Han är inte svartsjuk » samt på söndag » Lilla svärmor ». Måndagen den 29 dennes gifves för första gången » Barnet », komedi i en akt i3f Georg Nordensvan samt » Härrskapet » Moulinards », lustspel i 3 akter af Valabrégue och Ordonneau.
Att för sådana orsaker uppsäga Judarnes rättigheter, vore, i min tanka att tillåta sig orättvisa i skäl, emedan det vore att låta Judarna umgälla de naturliga följderna af olyckligt sammanstötta allmänna omständigheter, och jemväl ofullkomligheterna i våra egna författningar; ofullkomligheter, deder visserligen icke alla, men dock till en stor d d, ligga utom gränsen för mänskliga försigtighetens förmåga att förekomma. Ridd. 0. Ad. Skälet till min öfvertygelse, angående Judarnas skadlighet, ligger ensamt i deras särskildta Nationalitet, och i dess naturliga på* följd till skiljaktighet i Nationalinteresse. judarne gifta sig inom sig sjelfva, de ärfvas inom sig sjelfva, och midt ibland oss lefva de och dö främlingar till allt hvad som rörer vårt allmänna väl. Deras Religion ålägger dem att anse för Bröder blott medlemmarna af deras egen Stam, och sjelfva det löfte deras Religion framställer, såsom belöning, löftet att en gång återfå deras fordna fädernesland, påminner dem stundeligen, att de dessförinnan äga blott vistelse ort. Judarne utgöra således en Nation i Nationen: och derifrån uppkommer en mängd af orsaker till ett särskildt interesse, afvikande från Landets allmänna. Denna särskildta Nationalitet försätter Juden, i allmänhet, i alldeles lika och enahanda förhållande till alla länder: och då han af Medborgarens samband med Staten icke vidkännes något annat, än det flyktiga, som består i utbytet af Kronoskatter emot beskydd 3 så kan han icke heller, i medborgerligt afseende, antagas tillhöra något visst Lard. Juden deltager icke personligen i vårt Fäderneslands för. svar: och fäderneslandskanslan, denna kraftfulla känsla, som underhåller hågen för allmänt väl, kan af Juden icke ägas.
Någon pröfning af Utskottets förfarande är ej genom Grundla - 988 Kiksdagen 1815. garne Riksens Ständers Plena öfverlemnad, utan tvifvel af det skäl, att en sådan pröfning ej rättvisligen kan anställas af någon annan än dem, som genom officiella Handlingar kunna känna sakernas rätta förhållande. På Utlåtanden, som öfver förrättningen af denna granskning ifrån Constitutions-Utskottet inkomma, kan ingen åteiTemiss äga rum, emedan Utskottet i utöfningen af sin granskning ej är skyldigt, icke ens berättigadt, att till Riksens Ständers öfverläggning framställa de facta det granskat, i sammanhang hvarmed äfven följer, att en förklaring öfver skälen till något af Utskottets förfarande i afseende häruppå icke heller kan ifrån Utskottet infordras. Utskottets Utlåtande innehåller det beslut, som i 76 § åberopas, i grund hvaraf décharge är gifven och ansvarigheten för det granskade upphört. 57 § Riksdags-Ordnin gen kan här icke användas, utan såvida någon Constitutions-Utskottets Ledamot skulle emot Utskottets beslut vilja göra en blott reservation, hvilken reservation dock ej kunde innebära någon anmärkning eller något hänskj utande till Riksens Ständer i ett mål, hvaröfver afgöranderätten är, enligt 29 § Riksdagsordningen, ingen annan än Constitutions-Utskottet tillerkänd; och då en anmärkning i afseende på de ansvarspligtiga personer icke kan, såsom godkänd anmärkning, lagligen framkomma annorlunda än genom Constitutions-Utskottets beslut, är ock detta Utskotts vägrande åt en Ledamot att till Riksens Ständer aflemna ett särskildt yttrande, som innefattar en anmärkning, icke annat än Lagens eget vägrande genom Constitutions-Utskottet med Riksens Ständers rätt uttryckt, efter lagstiftaren så behagat förordna. Memorial N:o 32. 989 Utskottet tror sig vidare böra vördsamligen erinra, att, när klar urskilning göres mellan sak och person, ligger det i flere af de Svenska Grundlagarnes stadganden, att för Riksens Ständer öppna alla möjligheter att om sak vinna upplysning, hvaremot
St:rs revisorers förslag, att banken ej må utgifva sedlar å lägre valör än fem rdr rint, samt ål banko-fullmägtige öfverlåta att bestämma den tidpunkt, som för en sådan förändring kan i afseende å metalliska kassan i riksbanken vara gynnsam » Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts förev:de hemställan, hvartill svarades många nej, blandade med ja, och sedermera propos. på afslag derå och antagande af Hr Lagerhjelms ofvanomförmälde förslag, då svaren utföllo med starka ja. jemte åtskilliga nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Sedan votering blifvit begärd, uppsattes och justerades följande voterings-propos.: »Den som bifaller Ranko-Utsk:ts Mern. N:o 27, i ani. af det utaf 1860 års revisorer väckta förslag om indragning af bankens sedlar å 1 rdr rmt, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. Mem:t och antager följande af Hr Lagerhjelm afgifna förslag: »att R. o. Ad., med underkännande af Banko-Utsk:ts beslut, må bifalla R. St:rs revisorers förslag, att banken ej må utgifva sedlar å lägre valör än fem rdr rmt, samt åt bankofullmägtige öfverlåta att bestämma den tidpunkt, som för en sådan förändring kan i afseende å metalliska kassan i riksbanken vara gynnsam.» Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 33. Nej — 63. Anmältes och bordlädes Konst.-Utsk:ts Mem:r: N:o 8, med förslag till ändring i lista §:n 12:te mom. Den 4 Mar» f. m. 45 samt 4:de §:n 1 i:te mom.
Vilkoret, att två eller liera socknar, sorn vilja lorena sig om gemensam (borgerlig) kommunalförvaltning, nödvändigt skola tillhöra samma län och samma pastorat, torde vara betänkligt att i en lag stadga. Det gifves nu socknar, som äro delade mellan två till tre län, och ännu liera, af moderförsamling och annexförsamling beslående pastorat, af hvilka den ena socknen hörer till ett län och den andra till ett annat. Då socknar af det förra slaget redan utgöra gemensamma kommunal-samhällen, så synes redan deraf, att klyfningen mellan olika län icke utgör något praktiskt hinder för den kommunala enheten, hvarföre ock en sådan förening af två särskilda socknar bör lika väl kunna försiggå. Hafva dessa socknar en och samma kyrka, så utgöra de derigenom, i kyrkligt hänseende, eli kommunal-samhälle. xVtt sammanslagningen kan medföra förvecklingar, isynnerhet i fråga om gången för besvärsmål, vill jag ej förneka, men saken hörer i allt fall till undantag, med hvilkas förhindrande det ej torde vara nödigt att lagstiftningen befattar sig. Förbudet emot landsoch stadskommuners förening till gemensam borgerlig kommu* nal-förvaltning är efter min tanke obehötligt, då de organiska lagarne för de olika samhälle nas förvaltning göra en sådan förening omöjlig. Den kyrkliga kommunal-enheten finnes deremot på många ställen och kan ej förhindras. 4 §. Köpingar äro af två slag: handelsplatser, hvilka, under äldre tiders näringstvång, underlades vissa städer, och der dessa städers borgare hade uteslutande rättighet att idka handel och handtverk, samt fläckar, hvilka, stående på gränsen mellan landsbygd och stad. erhållit reglementen för en, i mer och mindre grad, ifrån socknen emanciperad kommunal-förvaltning. Jag har föreställt mig, att någon tvångsålgärd, vare sig att hämma eller påskynda det utvecklingsarbete, som bör sluta med köpingens förvandling till stad eller återgång till by i vanlig mening, ej vore lämplig, hvarföre jag för inin del låtit bero vid hvad i detta ämne kan vara eller, i följd af samhällenas eget initiatif, framdeles blifver stadgadt. 6 §•
För min del hoppas jag Fäderneslandet aldrig skall blifva så oljrckligt, att behöfva ställa sig till efterrättelse de Ryska mönsterne. Friherre 1Sprengtportens Jacob Wilhelm: Man har trott sig finna en motsägelse deri, att Utskotten tillstyrkt fortfarandet afKonstbrännerierna på samma gång, som man inskränkt bränvinsbränningsrättigheten till be - Den 4 Junii f. m. 1 *9 gagnandet af en enda enkel panna; för min del finnér jag det ganska consequent, att då bränningskonsten vunnit den fullkomlighet att med en panna, af hvad storlek som hälst, nu kunna åstadkomma 3- å 4-dubbel production mot fordom, man då ansett det göra tillfyllest att få begagna en panna; 2:ne enkla pannor lära nu för liden sällan användas annorlunda, än att den ena begagnas till klarning; men en sådan method blir alltid en misshushållning, sedan man uppfunnit sättet att medelst en enkel och föga kostsam apparat genast kunna åstadkomma rectificeradt bränvin, utan att behöfva låta det genomgå någon serskildt klarningsprocess. Friherre Boije har trott, att Utskotten väl ej haft för afsigt, men att resultatet af deras åtgärd varit, att gynna, som orden folio sig, de Aristocratiska brännerierne. Jag tror deremot, för att begagna mig af Friherrens eget uttryck, att just de Democratiska pannorne blifvit gynnade, så väl i afseende på rättigheten att bränna, som i afseende på afgiften. Den största egendom af kanske 100,000 R:drs värde får ju ej begagna större panna än 90-kannors, då det deremot blott fordras några 100 R:drs egendomsvärde för att innehafva en 3o-kannors. Med den sednare kan likväl tillverkas j-:del af den förres produetion.
Som Ridderskapet och Adeln hördes häruti instämma, uppsattes genast och justerades följande : Utdrag af Protocollet hållet hos Högloflige Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm förmiddagen den 4 April 1820. ' S. D. Föredrogs å nyo BancoUtskottets d. Si sistledne Mars afgifne och den 25 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Betänkande N:o 5, i anledning af väckt motion om publicitet af Bankens angelägenheter; och fann Ridderskapet och Adeln för godt, att berörde Betänkande, i anledning af de utaf åtskilige Le - ben 4 April f, ni, damöter dervid gjorde anmärkningar till BancoUtskottet återremittera, med'anmodan till Utskottet, att med det skyndsammaste öfver ämnet afgifva ett bestämdt utlåtande, deruti Utskottets mening och öfvertygelse i frågan, elivad den må föranleda till bifall eller afslag af Bankens offentlighet, bör fullständigt uppgifvas; och skulle de öfrige Respective RiksStånden inbjudas, att uti detta beslut med Ridderskapét och Adeln sig förena. Ut supra* Föredrogs å nyo StatsUtskottets den 12 sistledne Mars afgifne och den 39 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, i anledning af den berättelse Riksens Ständers Revisorer år 1822 afgifvit Öfver StatsVerkets förvaltning 'och räkenskaper åren181g och 1820. Friherre TVirsén, Giiftaf Fredric, anförd* äkrifteligen: (Se Bilagan N;o 4.) Herr Hjerta, Gustaf: Då Friherre Wir séns yttrande innefattar begäran om återremiss af StatsUtskottets Betänkande, samt jag äfven derom anhåller, på det StatsUtskottet må komma i tillfälle, att förklara sig öfver dess anmärkningar, synes det kanhända öfverflödigt, att jag nu upptager tiden med deras besvarande. Men jag anser piig böra korteligen anföra