Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St:r böra icke nu antaga ett system, hvilket innefattar så många banor, som K. M. i Sin Nåd. Propos. föreslagit och Utsk. i sitt Utlåt, under stödt; utan att endast till 2 statsbanor böra nu af R. St:r anslås medel. Den ena af dessa är den som sammanbinder Vesterhafvet med Östersjön. Den andra, utgående från sydligaste delen af landet norrut, skall på någon lämplig punkt skära den förra. I afseende åter å frågan, till hvilkendera af dessa båda vägar It. St:r nu böra företrädesvis lemna anslag, tror jag man bör i främsta rummet tillgodose dem som äro oomtvistade. Det är icke någon hemlighet, att tankarna om riktningen af vestra banan, som skall utgå från Stockholm, äro mycket skiljaktiga. Opinionen i denna fråga har nästan delat representationen i 2 särskilda läger. Ar det då skäl att under sådant förhållande söka framtvinga den ena eller andra åsigten? Jag tror det icke, synnerligen som flera af de ifrågav:de vägarne icke äro så undersökta, att man med full rätt och grundade skäl kan bestämma sig för någondera af dem. Jag anser derföre, att man under innev:de statsregleringsperiod bör koncentrera sina krafter på fullbordande af vestra banan genom Westergöthland, i den sträckning, som föregående Ständer afsett, och vidare genom Nerike, så att Orebro deraf beröres, antingen öfver Hallsberg eller öfver Svartå. För denua bana skulle jag således önska att man nu ausloge medel, så vida man anser sig hafva råd dertill. Genom densamma vinnes en verklig förbindelse mellan Stockholm och Götheborg, emedan man har segelleden mellan Stockholm och Orebro, Den !) Juni e. m. 77 ocK äfven en kortare, från hufvudstaden till Arboga. På detta sätt vinner man det största möjliga resultat med minsta upoffring oell på den kortaste tid. Går man åter tillväga så, som TJtsk. föreslagit, så blifva jernvägsarbetena i Sverige fördelade på många ställen, men man får icke något helt och fullständigt till nästa ltiksdag. Det kan icke nekas att en jernvägskomraunikation, förenad med en snabb ångbåtsfart, utgör ett helt för sig, då derigenom tvenne hufvudorter förbindas med hvarandra.
193, i anledning af motion om statsbidrag till staden Oscarshamn för utlösen af tomtöreafgälden till egaren af de hemman, från hvilkas områden stadens utmål är afsöndradt; M 197, i anledning af motion om inlösen för Statens räkning af Hebbeska egendomen på Riddarholmen; , , , JV2 201, angående inlösning af ytterligare anmälda, först efter preskriptionstidens slut hos Riksgälds-kontoret företedda Riksgäldssedlar; Jtä 202, i anledning af Kongl. Majits nådiga Proposition, angående en den Svenska beskickningen i Turkiet tillhörig, i Pera belägen faslighet; och M 203, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition i fråga om afsöndring af jord från Eskilstuna kungsladugård till utvidgande af Eskilstuna stads samt Klosters och Forss församlingars begrafningsplats. Af Samma Utskotts Memorial, JV3 204, i anledning af Riks-Slåndens skiljaktiga beslut rörande Stats-Utskottets Utlåtande, JY2 147, i fråga om motion, att Kyrkoherden G. A. von Ztceigbergks enka Maria Uceggren mätte bibehållas intill sin död vid åbooch besittningsrätten till eller arrendet af indragna predikantsboställena vid Westgöta f. d. kavalleri-regemente Törnestorp, % mantal, och Holstens Lunnagården, V* mantal, i Skaraborgs Ian, ladfs första punkten lill handlingarne, hvaremot andra punkten godkäncles. S. D. Sedan Bonde-Ståndet, vid pröfning den 21 innevarande Oktober af Stats-Utskottets Utlåtande, M 185, i anledning af en inom Preste-Slåndet utaf Doktor J.
Föredrogs ånyo Bevilln.Utsk:s d. 21 och 24 sisth Maj på bordet lagda belänk. N:o 5 ang:de tnllbevillningen. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: 1 detta Utsk:s utlåt., förekommer först frågan om de motioner, som äro väckta i RiksSt:n angide den gamla taxans bibehållande oförändrad, och Utsk. har dervid hänvisat till de förslag, som Utsk. i efterföljande utlåt, om tnilbestämmelserna afgifvit. Då emedlertid utgången eller beslutet om dessa motioner inverka på allt hvad som följer efteråt, så skall jag anhålla, att första föredragningen inskränkes till hvad som rörer denna fråga och alt Hr Frill. o. Landtm, ville föredraga Utskrs yttrande pag. 2, samt att jag derefter måtte återfå ordet. Sedan härefter Ulskis yttrande, rör:de de af Frih. Cederström, Doktor Sandberg, Hr Almgren och Nils Strindlund väckta motioner om nu gällande tulltaxas bibehållande, blifvit upläst, yttrade Frih. Palmstjerna: De af Utsk. tillstyrkta förändringar i nu gällande tulltaxa äro i min tanka icke följder af något rigtigt genomtänkt system, som kunde passa för närvar:de omständigheter; utan jag tycker mig deruti se en följd af de olika voteringar, som inom Utsk. förefallit och alt således icke tili förslaget finnes det sammanhang, som bör finnas uti en tulltaxa. Jag anser långt bättre, att då icke något sammanhang i tullbestämmelserua kan införas, hvilket R. o. Ad. torde finna svårligen låter sig göra, när förslaget dertill icke kommer ifrån Utsk., bättre är att då bibehålla de gamla tullbeslämmelserna i nu gällande tulltaxa med undantag af soclterlnllen; och derjemte, samt då vi hafva en serskild K, propos. i afseende på tull-lindringarne och de bestämmelser, som med den frågan ega sammanhang, så torde del vara lämpligt att dermed gemenskap ägande frågor behandlas serskildt och blifva föremål för särskille beslut i öfverensstämmelse med de beslut, som R. o. Ad. behagar fatta i afseenda på frågan om tulllindringarne.
Men härmed har Utskottet icke mycket gått på djupet; ty liksom af BränvinsMotionerna blef en Cateches, så har det af detta blifvit en A.B.C.D.-Bok, hvarest man äfven finnér första grunderna till räknekonsten; och slutligen har Utskottet, så sorn det behagat yttra sig, föreslagit de grunder för den blifvande TullBevillningen, hvilka Utskottet trott förena gemensam båtnad för Staten och Näringarne, och som blifvit tillämpade i det serskilda förslag till Ny TullTaxa, som nu jemväl blifvit öfverlemnad till Rikets Ständers pröfning och antagande. — I den sednare strophen skulle efter mina åsigter och bedömande af de re 23* - 356 Den 19 J unii e m. ♦ ' sultater, sorn jag tror uppkomma af denna Tulltaxa, orden båtnad för Staten och Näring arne kunna utbytas till, båtnad för Utländningen, eller ock om egenkärleken såras af utbytet, kunde man tillägga framför Staten ordet Utländska, samt taga bort bokstafven n från Staten och sätta r i stället, så att redaction finge följande lydelse: gemensam båtnad för Utländska Stater och Näringar; liksom jag äfven tror, att ordet antagande kunnat sparas, ty det vöre i sanning -högst beklageligt, om Utskottets förslager skulle antagas. Utan att säga hvarken för mycket eller för litet, tror jag ändock, att Utskottet gerna kunnat förbigå, att upprepa hvad 1823 års Ständer beslutit i fråga om Näringarnes upphjelpande, så framt icke meningen är att visa, det 1S29 års Bevillningsutskott ännu mera aflägsnat sig från målet. Om 1823 års Syste'ms inverkan på Näringarne, säger Utskottet, att det väl ingen ting bevisar i comparatift afseende; men har dock blifvit bifogadt hufvudsakligen för att framlägga obetydligheten af Fabrikernas tillverknings-qvantiteler, om man undantager Klädes-, Siden-, Sockeroch TobaksFabrikerna. Hvad är Utskottets mening härmed?
Angående förslag till reglemeniariske föreskrifter i afseende på bränvinsskatts utgörande efter tillverkningen. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 49 förut meddeldte Betänkande angående Kongl. Maj:s Nådiga Proposition om moderation i Porto för bref, som väga öfver 8 lod. Vid förnyad föredragning af Förstärkta StalsUtskottets den i4 sistl. Januarii under N:o 371 aflåtne, och den 20 i samma månad e. m. på bordet lagde, Memorial, angående Stora SjöTullsBevillningen; fann Ridd. och Adeln, att berörde Memorial borde till BeviliningsUtskottet öfverlemnas. Då nu ånyo föredrogs StatsUtskottels den 3i sistl. December under N:o 36g afgifne och den 20 derpåföljde Januarii e. m. på bordet lagde, Memorial, i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut i frågan, angående försäljningen af 5 stycken Kronan tillhörige Krigsskepp, och redogörelsen för derföre influtne medel; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att* under förblifvan - Den i Febr uar i i f. m. it de vid Dess i afseende å detta ämne redan fattade beslut, godkänna de af StatsUtskottet föreslagne voteringspropositionen Företogos till pröfning Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens d. 12 sistl. December under N:o lii afgifne och den 3o i samma månad e. m. på bordet lagde, Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om anslag af medel till NavigationsSkolors inrättande. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, huruvida Ridderskapet och Adeln behagade bifalla Stalssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens ifrågavarande Betänkande. Ropades Ja och Nej. Herr Crusenstolpe, Magnus Jacob:
Det undersökning och pröfning matte widkagas ä gamla Författningar samt om nödigt wore, nya förestrifwas kill förekommande för framtiden af denna med Landets wäl och främmande Nationers agtning si litet öswerensstammandc mwandring af Swenjrt manbart folk." Hwarfärutan Herr Capitainen Forselles stuteligen hemställt, om icke Memorialet, i anseende till det förestagna penninge understödet, kunde till Stals.Utstottet blifwa remitteradt samt, sedan Utffottet stg utlåtit, och i händelse Riksens Höglofl. Ständer stulle någre medel bewilja, jemte brstutet derom i underdånighet öfwerlemnas till Kongl. Majus Nådiga argärd i de öfrige delarne. I anledning af Högloft. Ridderstapet och Adelns den 28 ststi. Maj häruppå meddclke remiss, får Stats,Utffottct fikt utlåtande i ämnet afgifwa. Ifrån längre tid tillbaka hafwa ulwandringae till främmande Länder, i synnerhet af Swensti Sjöfolk warit ett ämne för Regeringens omsorg och författningar tid efter annan blifwit widtggne sa wäl till sä dant Månssons hemförstaffande, som att sörekonrina widare utfivttningär. Dessa författningar hafwa 'werkat till ändamålet, allt som utkvägar wisat sist till Sjömanskapets sysselsättning i dess walde lefnadsyrke och löningSwilkoren ansets antaglige; men anledning till Schans. N;o 72^ sä^ rizS Den 6 Julik. fadane utsigter är ej för handen i den belägenhet, hwaruti Rikets Handels Sjöfart sig annu befinner. Om Kongl. Mast, till winnande af tillgäng pa Sjöfolk för Rikets Flottor, i Näder skulle finna tjenligt att äterkalla utewarande Swensst Sjöfolk, lärer Kongl.
M. täckts i Nåder låta meddela R. St. följande Handlingar, nemligen: 1:0 Infordrade underdåniga Utlåtanden från samtliga Läns-Styrelserne, i anledning af så väl R. Sl:s vid föregående Riksmöten gjorda underdåniga framställningar om reglering af Postväsendet, sorn ock enskilde personers i samma ämnen gjorda ansökningar; 2:0 Öfver-Post-Directeurens, under den 6 Julii 1826, till E. K. M. afgifna underdåniga Betänkande öfver ej mindre R. St:s och enskilde personers yrkanden i ämnet, än hvad E. K. Mits Befallningshafvande derom andragit; 5:0 Kammar-Collegii och Cancellie-Styrelsens gemensamt afgifna underdåniga Utlåtande af Exp. Utsh Färsing till and. Shrifv. N:o 389. a3i den 16 Mars 1827 öfver hvad Öfver-Post-Directeuren hemställt och tillstyrkt; samt 4:0 Öfver-Post-Directeurens, den 16 sistlidne Mars, upprättade underdåniga förslag tiJl en fullständig reglering af Postgången i Piket; om afgifvande af hvilket generela förslag E. K. M. gifvit befallning, genom Nådig Skrifvelse af den 15 November 1826, deruti tillika blifvit icke allenast Nådigst föreskrifvet, att afseende borde i främsta rummet fästas derå, att en skyndsammare communication måtte vinnas emellan Hufvudstaden och Landshöfdinge-Re - sidencen, emellan dessa inbördes, samt emellan Stockholm, de förnämsta Handels-Städerna och Gränseorterna, utan äfven är vordet uppdraget åt Öfver-Post-Directeuren, att föreslå alla de förändringar i nu gällande föreskrifter, angående brefvexlingen och om sättet för posternas fortskaiFande, hvarigenom större lättnad i communicationerna och en ökad skyndsamhet kunde erhållas, i förening med säkra controler öFver Post inkomsten. Vid genomgåendet och öfvervägandet af ofvanomförmälde så väl handlingar som motioner, hafva R.
min sorgsna fysionomi... kanske fördärfva alt. FRU BRUHN. Nej, jag kan inte. Jag skulle bara bli ett åtlöje med det är ett hufvudvilkor. Jag skall vara glad sprittande glad och yr. Det går nog för sig ty jag har en lång, bitter skola. Än jag då? Men jag måste. Ingenting får märkas, SÖRLING (bugar sig stum och går). (sjunker ett ögonblick FRU BRUHN samman med ett uttryck af trötthet, men reser sig hastigt och återtager sin spänstiga hållning då direktören tar i dörren). DIREKTÖR BRUHN (från vänster). Jag tyckte jag hörde någon tala härinne. FRU BRUHN. Herr Sörling. Han gick nyss. DIREKTÖR BRUHN. Aha, en liten scen hva? Han är illa fast, pojken. FRU BRUHN. Det är en bra pojke. 92 DIREKTÖR BRUHN. mig ingenting annat än att lyckönska dig till eröfringen. FRU BRUHN (utan att kunna beherska Så-å... också du tar saken au serieux? Då återstår sin rörelse). Hugo! Lofva mig en sak! DIREKTÖR BRUHN (förvånad). så vidt jag kan... Men hvad står på med dig? Du har varit så märkvärdig hela dagen. Hvad då? (Gemytligt.) Du vet, min älskling, att FRU BRUHN. du sedan inte bjuder alla dessa främmande människor med hem. Hugo, lofva mig att vi fara tillbaka snart! Och att DIREKTÖR BRUHN. Och det kunde du just behöfva. Hvarför? Det kunde muntra upp dig en smula. FRU BRUHN. så förfärligt. Nej, Hugo jag härdar inte ut. Det pinar mig DIREKTÖR BRUHN. hyggligt den lilla stunden vi äro därute. Nå, som du vill. Men laga åtminstone att vi få det FRU BRUHN (går mot fonden). Jag skall försöka. 93 DIREKTÖR BRUHN (skämtsamt efter henne). hör du! Då ber jag allesammans kvar och skickar efter fler till. Och så Bettina inte någon likbjudarfysionomi FRU BRUHN
Hofrätlernas göromål icke kunde bestlidas af det antal ledamöter, som der nu funnes; och, i fall antalet derföre linge ökas, tillfälle ej torde saknas, då nuvarande lagmän önskade att såsom ledamöter i Hofrälterna ingå, samt i öfrigt ej må förgätas, att framdeles efter lagmännens frånfälle eller befordran till annan beställning, deras löner och innehafvande boställen, som då hemföllo lill Staten, ersatte kostnaden lör aflöning åt nya ledamöter i Hofi ätterna; — Rikets Högloft. Ständer, jemte Lagförslagets antagande, må täckas besluta: ”att, derest Kongl. Majit i under skulle finna för godt att gilla sam ma Lagförslag, men anse den beslutade indragningen af ofvannämnda domstolar ej kunna verkställas ä den i förslaget utsatta tid, Rikets Ständer vilja öfverlemna till Kongl. I\Iaj:t att bestämma tiden, dä denna indragning lämpligen må kunna för sig gå: att Rikets Ständer likaledes vilja hos Kongl. Maj.t i underdånighet begära, det Kongl. Majd täcktes, efter vederbörandes hörande och i öfverensstämmelse med den föreslagna för fattnings grunden, att endast en Underrätt skall finnas, sä i städerna sorn ä landet, vidtaga de anstalter och åtgärder, samt stadga och till efterrättelse kungöra de reglementariska föreskrifter, som prof vas lämpliga för Råidstufvurätternas organiserande och ordnande; samt slutligen att, i händelse rättegängsärendena i Hofrätterna skulle befinnas, genom ifrägastälhla lagförändring, tilltaga i den män, att deras tillbörligt skyndsamma handläggning icke af Hof rätternas nuvarande ledamöter medliunnes, Rikets Ständer anse nödigt, alt flere ledamöter dersammastädes, efter förekommande behof, tills vidare förordnas, och derf öre äfven vilja anslå och anvisa nödiga medel till deras aflönanile samt ställa dessa medel till Kongl. Maj.ts nådiga disposition för nämnde ändamål, med vilkor tillika, att sådana, aflöningsmedel framdeles, så vidt omständigheterna medgifva, må kunna indragas.’’
Det blir således en högst betydlig vinst för åkerbrukaren att erhålla det jern han använder till billigt pris. Dessa fördelar synas mig ostridigt vara af större vigt än den ringa inkomst Staten genom den ifrågasatta eftergiften möjligen kommer att förlora. Jag tillstyrker således återremiss af Betänk., på det att Utsk. måtte föreslå uphörande icke blott af hela liammarskatten, utan äfven af hela tionde-tackjernet. Frih. af Ugglas, Curt Gustaf: Hvar och en, som gjort sig mödan att öfvertänka våra näringars olika beskattning, har det förefallit besynnerligt, att jernhandteringen blifvit beskattad efter helt olika grunder än de öfriga näringarne. Dertill har likväl funnits skäl. Denna handtering har nemi. från dess första upkomst varit omgärdad med dyrbara privilegier. Det har funnits tider då, t. ex. kolhandeln var så inskränkt, alt jerntillverkarne snart sagdt kunde kommendera kolpriset. Det har funnits tider, då det var förbjudet att i grannskapet af jernverk anlägga andra inrättningar, hvilka konsumerade kol. Med ett ord: mångfaldiga privilegier hafva funnits till skydd för näringen, och hvilka haft till följd, att näringen kunde påräkna nödvändiga artiklar Den 22 Mars e. m. 377 för ett billigt pris. Dessa tider hafva förgått; alla dessa privilegier hafva småningom, det ena efter det andra, bifvit borltagne, och en allmän frihet har numera i näringen inträdt, der allmän inskränkning förut egde rum. Det enda, som qvarstår, är beskattningen; och jag frågar på hvilken rättsgrund numera, sedan alla de orsaker, som denna beskattning gifvit anledning, förfallit. Vid den lid, då beskattningen mer och mer utvecklades, var Sverige ett af Europas mest jernproducerande länder. Afven dessa tider äro förbi, och under det alt, snart sagdt, alla andra Europeiska länder fortgått i en ofantlig utveckling af deras jernhandtering, har Sverige deremot framskridit ganska långsamt på denna bana. Jag anhåller att med några siffror få visa riktigheten af mina upgifter. Inom England utgjorde tillverkningen år 1850 4,659,000; i Frankrike 2,742,000, allt Skti.
Om såsom Utskottet vill antaga, nu framställda förslag vinner Rikets Ständers bifall, blifver deraf en följd att i § 92. bör utgå den i slutet af 2:dra mom. förekommande mening, sorn innehåller att vid afkortningslängdens granskning de förhållanden böra attesteras, som befria husbönder från den enligt § 89 dem åliggande ansvarighet för landtbönders och torpares med Heres utskylder, hvilket Utskottet ansett sig endast böra anmäla. § 95*. Den anvisning, som i § 96 lemnäs derom att öfverallt i Bevillnings-stadgan med benämningen Riksdaler förstås Riksdaler Riksmynt, samt att med församling menas socken på landet och så kallad territorialförsamling i stad, har, såsom obehöflig, blifvit i förslaget utesluten; och torde denna åtgärd godkännas. For mulär cm a. Beträffande formulärerna till Bevillnings-stadgan har, uti väckt motion (N:o 269) hos Hedervärda Bonde-Ståndet, Riksdagsfullmägtigen B. F. Mengel anfört, hurusom, enligt 37 § 2 mom. i Stadgan, beredningen åligger att föreslå och uti de längder, som, upprättade i enlighet med formuläret N:o 7, af vederbörande skola aflemnas, införa det fastighetsvärde och det inkomstbelopp jemte den bevillning, hvilken, enligt 2:di'a Art., skall inom beredningsdistriktet påföras hvarje skattskyldig. Men om man granskade detta formulär, funne man dess uppställning vara sådan, att all inkomst, för hvilken bevillning påföres, der sammansloges i en summa. Det syntes dock vara så mycket olämpligare att icke i taxeringslängden angifva och särskilja de olika inkomstkällor, hvarifrån de taxerande myndigheterna ansett den af dem för hvarje skattskyldig antagna total-inkomst härflyta, som det från den beskattades sida vore ett oafvisligt anspråk att få veta för hvad slags inkomst han blifvit beskattad.
Herr Grefven och Landt-Marskalken gjorda proposition till bifall å den af Utskottet ä ej mindre huggna än Agat Flintor föreslagne Inkommande Tullprocent. Ropades Nej. Hvarefter Herr Grefven och LandtMarfkaL ken hemställde , att berörde Tullprocent måtte nedsättas till 5. Bifölls. ”Flintsten, oarbetad; Inkommande Tull’’procent 10.” Herr Cederfchjold: Jag får hemställa, ora Ridd 0. Acl Prot. VII. Band. 44 ,j}en ig Augusti c. mi det ar billigt, att tullen å flintsten är dubbel så hög sorn å flintor, och om icke råämnet åtminstone bör beläggas med lika låg tull, som dea förädlade varan. Herr Hjerta: Jag förenar mig med den värde Ledamoten ; ett annat förhållande skulle se besynnerligt ut. Herr Grefven och Landt-Mar[kalken hemställde, att Inkommande Tullprocent å Flint” sten måtte från io till b nedsättas. Bifölls, ”Frugt, jordoch trädfrugter, illa slag^ Mej Specificerade; Inkommande Tullprocent 50. 'Utgående Tullprocent 1,” Friherre Wrangel: Då vi nu innom Sverige producera så mycket jordfrugfrer, att de ej behöfva införas, vet jag ej , hvarföre någon skilnad bör göras emelian frukt och säd. Åtminstone uti de Södra orterne är productionen af jordfrukter hardt nära lika så stor som af Säd. Jag hemställer således, om icke tuljprocenten på deni bör blifva lika. Hant Excellence Herr Grefve Mörner: Jag får blott föreslå , att afgiften för jordfrugter , såsom potatoes kunde höjas till 100 procent, Herr Cederfchjöld: Jag får upplysningsvis nämna, att potatoes finnes särskilt upptagen Den ig Augusti e, nii r<„ Det skulle således kunna hända att undse namn af jordfrugter många apothekssaker blekj ve inbegripne, och det vöre ganska illa. Således tror jag, att 30 a 50 procent äro det högsta som borde utsättas. Friherre Wrangel:
En sådan Inrättning är för de fattiga här i Staden oumbärlig; och den ifrågavarande, som öppnades sistlidet år, har hittills i alla afseenden uppfyllt öfverstdthållarens Femårsberättelse. Icke blott nämnde Capital, utan äfven derutöfver omkring 10,000 Ridr äro utlånte. Jemte det jag för öfrigt i underdånighet åberopar hvad i den till Eder Kongl. Majit af öfver-Ståthållare-Embetet år 1828 afgifne Berättelse blifvit vidare anfördt, rörande så väl härvarande välgörenhetsPensionsoch Understöds-Inrättningars och Fonders stiftelse, tillgångar och föremål, som de af deras stora antal och serskilda beskaffenhet uppkommande svårigheter dels vid Faltigvårdsförvaltningen i det hela, dels för meddelandet af bestämda uppgifter om dess verkliga omfattning och skick; får jag jemväl i underdånighet anmärka, att inom Hufvudstaden finnas ännu flera af Testatorer och Gifvare till de Fattigas understöd anslagne, under enskilde personers vård och disposition ställde betydliga Capilal-Summor, om hvilkas nuvarande belopp och bidrag jag ej är i tillfälle lemna närmare upplysning; hvartill ytterligare komma Eder Kongl. Majits och det Kongl. Husets frikostiga gåfvor, äfvensom de många inom Ordens-Sällskaper, åtskilliga HandelsSocieleter och Handtverks-Embeten, samt vid andra serskilta tillfällen, till fattiga och nödlidande skeende sammanskott och allmose-utdelningar, öfver hvilkas belopp någon beräkning ej kan göras. Enär de under ifrågavande år betydligt ökade tillgångarne för fattiges understödjande i Hufvudstaden äro så ansenliga, som föregående framställning ådagalägger; lärer det förhållande, att Fattigvårdsanstalten^ på det hela likväl icke nöjaktigt uppfylla ändamålet, endast kunna tillskrifvas felaktigheter i sättet för tillgångarnes användande och i controllerne öfver understödens fördelning.