Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I sjelfva begreppet kommunal-afgift eller kommunal-besvär ligger att det utgår och fullgöres till förmån för kommunen; men att vilja, på sätt motionären påyrkat, försöka uppställa en allmängiltig definition, som uppräknade eller bestämde hvaruti dessa afgifter eller besvär kunna inom hvarje särskild kommun bestå, torde vara omöjligt, enär kommunernas olika behof nödvändigt medföra en 28 Sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Vtskoltets Betänkande N:o SS. betydlig olikhet emellan hvad uti hvarje särskild kommun räknas till sådana onera och besvär, deruti kommunens medlemmar både kunna och böra åläggas att deltaga. Då det alltid står en medlem af kommunen öppet att, i den för hvarje läll stadgade ordning, draga hvarje beslut härutinnan under högre myndighets pröfning, utgör sådant ett tillräckligt värn emot försök att pålägga kommunens medlemmar en beskattning, eller inleda dem på företag, som icke med de allmänna författningarnes anda och mening öfverensstämma. På sådan grund anser Utskottet sig böra vördsamt hemställa, att Herr llesselgrens ifrågavarande motion mätte lemnäs utan vidare afseende. Stockholm den 20 Juni 1857. SLOCKHOLM, TYPOGUAFISKA FÖRENINGENS BOKTRYCKERI, 1857. Sammansatta Lut/- samt A lim. Besvärso. Ekon.-Ulskoltels Betänk. N:o 26. 1 Ank. lill Exp.-Uisk. ilen 3 Juli iar>7. kl. i e ni. Betänkande, i anledning af räckla frågar o/n förändring (dier förklaring af nu. gällande stadganden angående skyldighet att hygga och underhalla kyrka, prestgård, tingshus och härads fängelse. Vid flore föregående riksmöten hafva förslag i beröhla ämne blifvit väckte samt af Lag-Utskottet tillsammans med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet behandlade.
9,4/7/000 07/3/34000. 04037,000. 443377000 44073000 /Jo/zY ,//,- '/'/ys///. ■ //#?■««« gro*} som MsZärt/Z'. lort ('«'/&' / 'a//,.,.//,/, ■JbsZZarel Ja/ainar a/Zitc/ eenZbrt/rew inOlsn v'/?///'*'// . /„.atile Timmor öc/l OaHayrte Zrei/r/lT ryt lyt/t yta Zlän/or. 4/1/11/11,1. t/izmmzz. Z/lY&YaZ 'wa. r/Z'ytlll. Oallaaae /reti,/,/' ar/slety. ■Ji//n///ii. /Sier, ■rlttll' c/Zer j/fi/tåll, ari ty. ' elter^ ZZraras' v,er/tltt, ZrlZytrrty. thrZlayrtc /reiZzZrO aasltty. MQmo wxsooå 7744000.
Lagerbjelke har egentligen fästat sig dervid, att då kanongjulerier kunna bedrifvas af enskilde och Slaten finner sin räkning vid att af dem köpa kanoner, så borde man kunna begagna samma utväg i fråga om gevärs anskaffande för Statens räkning. Jag tror dock icke att den jemförelse han uppställt år riktig. Sedan kanoner en gäng blifvit lill modellen bestämda och lill det nödiga antalet gjutna, så måste tillverkningen deraf för Kronans räkning under en längre tid afstanna. Hvad skulle då Kronans gjuteri — i fall hon ägde ett sådant — göra under tiden till nästa be - 128 Den 24 Maj. ställning? Förmodligen täfla med enskildte om tillverkning af grytor och annat i den enskilta hushållningen nödigt gjutgods. Men sådant duger icke, emedan Staten ej kan tillverka med samma sparsamhet som den enskilte. Också se vi att då våra nuvar. kanongjuterier icke sysselsättas af beställningar från främmande länder, så afstannar deras rätta tillverkning och någon annan mäste till skada för ägarne tillgripas. Om modellen för kanoner förändras, så lära, enligt hvad sakkunnige män säga, (jag hörer icke till deras antal) icke blott lavetterna, utan äfven, på sätt Hr von Wahrendorff för icke länge sedan påstod, kassematter i öfverensstämmelse dermed böra ändras. Något experimenterande dermed har ett sä fattigt land, som Sverige, icke råd att verkslälla. Följden blifver att fråga om beställningar af förändrade kanoner mera sällan än af förändrade gevär, förekomma. Man har sagt att sämre gevär blifvit tillverkade vid Eskilstuna faktori än vid Husqvarna. Det är väl möjligt att Hrr revisorer funnit förhållandet vara sådant; men jag kan icke påminna mig alt jag läst något sådant i deras tryckta berättelse. Att gevären hittills varit dyrare vid Eskilstuna gevärsfaktori, än vid Husqvarna, är obestridligt. Men orsaken torde böra sökas uti de kostnader, som på förra stället nyligen blifvit nedlagda för nya byggnader och dyra machiner. Men dessa m. fl. omkostnader böra icke beräknas blott för de gevär, som blifvit tillverkade under de 2 år, hvilka revisorernas granskning omfattar, utan för en lång följd af år. Hr von Rosen har sagt, att det vore likgiltigt om R.
Om Const.Utsk. haft anleda. att något mera än hittills försäkra utgifvare af dagblad emot möjligheten att orättvist anfallas, synes mig likväl den bevisning, som enligt Utsk:s förslag skall åligga förfaltare, vara nog stark; ty, enligt detta förslag, skall icke en dagbladsutgifvare kunna ställas till ansvar, så framt ej styrkas kan att han med vetskap åtkommit en uppsats emot författarens vilja. Månne fiel ej vore nog, om orden lydde så bär: så framt ej styrkas kan alt han (dagbladsutgifvaren) åtkommit dem emot författarens vilja? — Orden ”med vetskap” böra boi tgå ur förslaget, som mig tyckes. Frih. Cederström, Jacob: Med Gr. Mörner instämmer jag deruti, att förslaget är olämpligt, men emot grundlagens tydliga bud i 55 och 81 §§:na Reg.Fin kan jag ej tillstyrka att förslaget nu må förkastas, utan hvila till förkastande vid nästa riksdag. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att under discussionen den anmärkn. blifvit gjord emot Utsk:s förslag till förändring i Tryckfr.förordn., att det vore hvarken nödigt eller nyttigt; en annan mening hade varit att förslaget kunde antagas, om orden ”med vetskap” derifrån uteslötes. Hr Landtm, ville nu framställa propus, å hvardera af dessa meningar. Uppå derefter framställda propostr fann R. o. Ad. icke för godt att såsom sin gemensamma tanke förklara någondera af dessa auroäikmr, ulan blef Utsk:s förslag oförändradt förklaradt hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. Vidare föredrogs Const.Utsk:s den 29 sisth Dec. och den 20 dennes på bordet lagda mern. N:o 73, med föreslående af ett tillägg i 1 Jin 9 mom. Tryckfr.lagen. Hr Lagerhjelm, Pehr: Jag anhåller att få fästa uppmärksamheten på den reservation, som finnes detta betänk, bifogad, och uti hvilken jag instämmer. Jag tror att ordet ”periodisk skrift” på första raden och orden ”eller periodiska skrifter” på den tredje i Utsk:s förslag böra utgå, då detsamma för öfrigt torde kunna antagas.
Leg.kormen, 50m för framtiden kan "»skoj» »II inställelse ak Lanken» åliggande mot egne "Lreditorer under tillkännagikvande, "att Utskotten, i bändel"se k, 8t:r »Kulle linn» nödvändigbeten af förstnämnde "bagstiktningsätgärd, framdeles ville, i förening med "k. H. 8t:rs baglltskott, uppgöra ocl» för k. 8t:r "framlägga llukvudgrunderne till den blifvande Länkvägen, " ! avledning af desse frän Utskottens sida gjorde anmälanden, är inom Liks8tänden anmärkt: «) af en bedamot inom II, Londe8tändet: att det voro angeläget, att bag-oeb Lancolltskotten uppgjorde förslag till bag, att kordringsägarne oj ma utkräfva i silfver, lrvad de i sedlar utlänt, eller böntagarne ekler sadan grund deras löner utfordra; -) ak flere bedamöter; att da en sadan bag vore äk bebokvet synbarligen päkallad, borde ock förslag dertill upprättas; af en bedamot inom Ib 0. ik>: att enär något förslag ej dittills blifvit uppgjordl, kunde Utskotten ej ka k, 8t:rs yttrande derom, utan borde 8tändervo pä en gäng sä se förslaget ocl» pröfva om det förtjenade antagas; ss en bedamot inom Lc» gare8tändet, att Lanken» till det allmänna borde blifva köremäl lör lagen, men ej /orva/tmngcn^ sorn bestämdes L«tSnkanden,lll:o iH. 217 genom reglementarisk» föreskrifter, som L. 8t:r voro beiättigade sjelfve uppgöra; »f andre ater: att dä Orundlagen åberopa, LancoOrdningen, ocb der äter star, alt af Lsnkens medel endast vinsten kär af L. 8t:r disponeras, vore ock 72 §.
Iiörlle oell förklarat 8ig ieke butvu nugot utt eilnru emot bvud ^dvoeat-Ifi8eal8-Kmbetet i ofvunberörde niutto före8lugit, lsulvu K>1g8- oeb Kummsr-Oollegierne, bvilku Iikuled68, för deru8 del, funnit det uf biuk8egurne gjordu anbud untugligt oell med ko8tulIet8 fördel öfver6N88tumm3ilde, uti underdånig 81<rikvede uf den 10 8i8tlidne bHiruuil förevsrunde urende till Kongl. l>lsj:t8 lVudigu pröfning öfverlemnut; oeb vill Kongl. Muj:t, i uillediling uf bvud 8ulundu förebommit, 8umt pu grund ut' 77 K i Kegerii>g8-bt-rmen, burmed i Kuder föi 68lu Hil<et8 Ktunder, utt den uppgjorda föreningeil oin isrugsvande N8belug6nlieter8 uköndring Oml f. d. Ofver8te-bo8tuIIe. t ^tö8 Kung.ugurll oell öfverlutunde till lorrbemulde biulb8egure mot en urlig ufguld till fvung8gurden uf ett skeppund 8tungjern trun Dormsjö, 22 /i'on§k.
Här kan jag endast afse införandet af enskild spannemålsharadel och magazinering hvartill Staten i början måste bi* träda; dels derföre att Scandinaviens physiska beskaffenhet blottställer detta land för större och oftare påkommande missväxter än andra länder} dels emedan den enskilte här mindre, ledes af industri, samt kanske i allmänhet är fattigare än i andra länder, möjligtvis af det allvarliga skäl, att förhållandet emellan närande och tärande classerna. äfvensom skattdragande och Statsbehof här är mindre än i andra länder; och slutligen påkallar Statens bemedling i början, för att åstadkomma enskild handel och magazinering, af den villervalla sorn allmänna magazinsinrättningen förordsakat i denna gren af industrien. Om svek och olyckor äro oski i j ag t i ge från magazinsrörelse, så bör denna af mig vördsamt föreslagne, likväl medföra dem i ringaste mått, ty administrationen hvilar mera på förtroende än aflöning. Till förlusters bärande finnes i öfrigt fond uti ränteskilnad. Om det i allmänhet är en sanning att förnaeme för ali administration uti den civilicera. de verlden hota i sin fortgång att förtära allt det lif, som i dessa förmer skulle kunna uppenbara sin tillvarelse, och att en återgång till enklare former för administrationen lika högt påkallas af tidens kraf, sorn upplösningen klart erbjuder sig meddelst municipalstyrelsers införande, så torde det förslag jag här lågat framlägga till utförandet af Statens biträde Den 28 Februarii, vid enskilda spannemålshandelns och magaz!ne; ringens införande, förtjena begrundning samt sjelfva sättet förtjena förtroende och vara värdt att försökas. Det förtroende hvar med man synes så handlöst vara färdig att kasta sig i en obestämd frihets idés okända sköte, tillhör tidenoch för. tjenade en allvarligare utredning i stället för ett flygtigt vidrörande, hvarmed jag här måste åtuöjas.
Jag skulle således önska, att ingen återremiss af detta betänk, skedde, såvida icke Utsk. indirect uttryckt den mening, att frågan är af oecononiisk natur, då Utsk. tillstyrkt en und. anhållan, att icke intill nästa riksdag tolagsafgifterna må ökas eller någon ny tolag beviljas. Nu får jag deremot, i consequens med Utsk:s beslut att innehålla med allt omdöme öfver frågans natur, yrka betänkts återremitterande, på det att nyssnämnde tillstyrkande må återtagas. Hr Dalman: Man har såsom skäl emot mig åberopat 3 § ansvarighetslagen, hvaraf skulle följa, att tolagen, såsom en afgift, bestämd till hamnars och broars underhåll, ej vore af bevilln:snatur. Till en början får jag yttra, att då ansvarighetslagen icke är grundlag, kan den icke upphäfva grundlagen, äfven om den skulle innefatta något sådant stadgande, som dermed stöde i strid; och då grundlagen i 60 §. Reg.F. tydligen stadgar: Ej må några allm. afgifter, af hvad namn och beskaffenhet som helst, utan R. St:s samtycke kunna förhöjas, stora sjötullen å inkommande och utgående spannmål allena undantagen,” samt det ej lärer kunua nekas, att tolag är en allm. afgift, så förmodar jag, att den åberopade § i ansvarighetslagen ej kan hafva afseende på ifrågavar. eller några andra allm. afgifter, utan endast på sådana afgifter, som uttagas af vissa communer eller för vissa enskilda ändamål, såsom hamn-, brooch färjpenningar <3tc. Hvad hamnoch bropenningar beträffar, erläggas de särskildt och icke tillsammans med tolagen, äfvensom de beräknas efter annan grund än tolags-afgiften, hvilken beräknas efter varans värde, då deremot hamnpenningar utgå efter fartygens lästetal; och hvad färjpenningarna angår, så vet en hvar, att de utgöra en afgift af obetydlig beskaffenhet, som erlägges efter taxa.
Som emedlertid upphäfvandct af nu gällande föreskrifter om ofvanberörda löneinnehållningar icke kunde hringas till verkställighet med mindre, än att vederbörande pensionsinrättiiingar försäkras om ersättning för de till deras kassor anslagna och påräknade inkomster, hvilka genom förslagsoch liggetidssamt nådårseller hegrafningshjelps-hesparingarnes upphörande skulle förloras, så och enär, enligt de från direktionerna öfver armens pensionsoch amiralitets-krigsmanskassorna samt civilstatens pensionsinrättning ytterligare infordrade uppgifter, årliga inkomsten af ifrågavarande löne-besparingar, beräknad efter medeltalet af 10 på hvarandra följande år för arméns pensionskassa och civilstatens pensions-inrättning, samt af 5 år för armiralitets-krigsmaiiskassan, hvilken sistnämnda endast från och med år 1841 varit till vakansoch liggetids-besparingars uppbärande berättigad, utgjort för arméns pensionskassa 32,547 r:dr 37 sk. 1 rst., uti hvilken summa jemväl inbegripas de s. k. observationsmedlen, som dock hade afseende icke blott på förenämnda lönebesparingar, utan ock på andra kassans tillgångar, för amiralitetets krigsmanskassan 4,275 r:dr 39 sk. 6 rst. och för civilstatens pensionsinrättning 11,068 r:dr 14 sk., har E. K. M., som ansett dessa uppgifter utgöra en i möjligaste måtto tillförlitlig grund för den ifragastälid a ersättningens bestämmande, till Rikets Ständer öfverlemnat alt för omförmälda ändamål å riksstaten, i jemna tal, uppföra de efter nämnda beräkningsgrund erforderliga anslag, nemligen för arméns pensionskassa 32,000: amiralitets-krigsmanskassan 4,300: och för civilstatens pensionsinrättning • 11,000: eller tillsammans 47,300 r:dr.
Af SlatsRådsProtokollet öfver Kammarärenden för den 23 Januari 1836 45 upplyses, att sedan, i anledning af Häradshöfdingens i Gottlands Norra Härad underdåniga ansökning, att af allmänna medel erhålla ett anslag eller lånunderstöd af 5000 R:dr banko, såsom nödigt för iståndsättande af det honom ålön anvisade Häradshöfdingebostället Alleqvia, hvarå han redan skulle hafva nedlagt betydliga kostnader, KammarKollegium och StatsKontoret afgifvit infordrade underdåniga utlåtanden, deri Kamin ar K ollegi u i n tillstyrkt det af sökanden begärda lånunderstöd, och StatsKontoret förmält sig anse någon annan utväg, i händelse af nådigt bifall till KammarKollegii förslag, icke gifvas, än att lånbeloppet måtte anvisas å de till Kongl. Majrts disposition å RiksStatens Åttonde Hufvudtitel uppförda extra utgiftsmedel, derest icke, med afseende derå, att ifrågavarande understöd till betydlig del vore erforderligt för boställets jordbruk och häfd, Kongl. Majit skulle finna för godt anvisa lånbeloppet å Nionde Hufvudtitelns tillgångar; så behagade Kongl.
Det var mer än tolf år, sedan Morris kom ur lord Hawerfields tjenst, denne var då i Italien, och jag hoppades ingenting af att skrifva till honom. Det är imellertid i dessa afbrutna ord, som mr Gibson vill finna ett sammanhang med hvad Morris förut för ett år sedan hade sagt åt qvinnan på gatan, men som detta alldeles går öfver mitt förstånd, så lemnar jag det i sitt värde. Jag var åter enka och hade då den fördelen att ega allting i ordning för min mans högtidliga begrafning, ty det föll sig så lyckligt, att Morris sjelf gjort alla arrangementer för begrafningen af en gammal rik borgarenka i City, på hvars död hennes brorson länge väntat, men som frisknade till helt hastigt, och allt detta blef nu användt på det mest smakfulla och rörande sätt för hans egen räkning. Kostnaden derför blef imellertid ganska stor, och sedan jag insatt en dödsannons med breda sorgkanter i tidningarna, der orden ”omkommen af vådlig händelse” voro tryckta med tjocka, svarta bokstäfver, egde jag icke en skilling i behåll, men det ljufva medvetandet att hafva på det värdigaste sätt uppfylt mina pligter var tillräckligt för mitt känsliga och veka sinne. Ett par år derefter intog min dotter Esmeralda min plats vid balletten, der man har den narraktigheten att pensionera dansöserna vid fylda fyrtio år, i synnerhet om de äro fallna för korpulens. Jag kom ändtligen, genom några teatervänners välvilliga sammanskott, i tillfälle att verkställa min länge närda önskan att etablera en korffabrik. Jag hade sett en fattig skomakareenka, som var min granne, blifva rik af detta yrke, och jag hoppades på samma framgång. Som jag förut en gång sagt och tillräckligt visat, så är blygsamheten min största prydnad; det var derför som jag började helt anspråkslöst och utan allt uppseende. Jag köpte mig en köttqvarn och en korfspruta, och viss att min oförgätliga och begråtna Kutts’ ande ifrån högre rymder med ömma blickar bevakade mitt företag, har jag alltjemt med beslutsamhet och kraft fortgått uti och sökt att utvidga denna vackra affär för min och min dotters oberoende framtid.
Dessa anmärkningar instämma deruti: att deri till 3000 Exemplar projecteräde upplagan af Hillänget skulle blifva större, än emot behofvet och afsättningen svarade, och alltså kunna, till besparing uti kostnaden, minskas till 500 ä 1000 exemplar; hvarförutan en Ledamot af HöglofL Ridderskapet och Adeln erinrat, att den till tryckningen af Bihanget upptagna Summan, 260 R:d för 20 ark i hvarje månad, vore beräknad efter ett antal af blott 500 exemplar, som således blefve otillräcklig för en större upplaga; äfvensom en annan Ledamot af saihma Stånd yttrat den önskan, att tryckningen af Bihanget måtte påskyndas så, att genast, då något som dertill hörde, vore till tryckning färdigt, detsamma blefve, utan afseende på arktal, till trycket befordradt, hvarigenom vunnes, att Utskottens Betänkanden kunde hinna tryckas och utkomma till Allmänhetens kännedom, innan ärenderna, som de angingo, företagas till afgörande hos Stånden, .samt större afsättning dessutom blefve att förvänta; till hvilka ändamåls befordran det förmenas lända, att, genom kungörelse i allmänna Tidningarna, lemnades Boktryckare öppet, att om tryckningen ingå öfverenskommelser; och har hos Aällofl. BorgareStåndet en Ledamot jemväl yrkat den skyndsamhet - Den 17 April. *55 het vid tryckningen, att, då ett Betänkande i Ståndet föredrages, det genom trycket, hunnit blifva kändt, samt i Öfrigt sune Ledamöter väckt fråga derom, att genom Expeditions Utskottets försorg kunde upprättas Register öfver ej allenast det ifrågavarande, utan ock Bihangen, som vid 1810 neli f8i2 årens Urtima Riksdagar utkommit, helst derförutan det vore myckeit svårt att återfinna de ämnen, man deruti ville uppsöka.
Öfvertygad det en vis och om sitt lands väl, så i alla hänseenden ömmande Regering som vår, visserligen inser vigten och behofvet för landets bestånd, uti Länens noggranna styrelse och vård, tror jag det på Herrar Landshöfdingar, nu om någonsin hvilar, väsendtligaste bördan af Rikskroppens uppehållande, och då de icke finnas der Den 24 Fcbruarii, 705 för att blott vaka öfver laglydnad, ordning, verkställa Nådiga ordres och indrifva skatterne, utan äfven i den män lycklige naturanlag af oberoende, dygd, verksamhet och kunskaper medgifva, vara ett stöd för det Län medverkande till dess behofvers uppfyllande, skall jag anse öfverflödigt i detta ämne vidare uppehålla Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet, hälst jag äfven hört hvad en af dessa Herrar Embetsman Herr Ehrenborg, Landshöfdinge uti Skaraborgs Län i detta vigtiga ärende yttrat. Jag vågar blott anföra till lagstiftningens afgörande eune hulvudsakligafrågor. irsta Frågan: Huru är verkan af exe cutionslagarna i högsta grad mildrade för anstånd och tidsutdrägt vid utfordringsrnå 1 i landet, påkallad af b< hofven hos den skuldsatte i förhållande, till det allmännas väl? Eller vore deras skärpande och tidens förkortande ett medel till dess hjelp genom enskilta creditens återställande? Jag tror delta sednare, ehuru man allmännast skuldsatt önskar det föregående. 2:dra Frågan, Skulle icke lagen sjelf kunna uppdraga gränsen emellan den genom moralisk bildning för menskligheteos skuld vårdande omsorgen vid beredandet af brottslingars förvar inom fängelser och correctionshus å ena sidan, samt å den andra hos sjelfva brottslingen just genom uppstående mindre afskräckande tanka pä straffet: Då t, ex. denna efter 2:dra eller 3;dje föröfvade brottet linge Jiil, till Ridel. o. Ad, Pr. 1 Band. 45 Den 24 Februarii. upphöra att beräkna sig lagarnas skydd emot strängare straff till godo.
Hvad åter angår grunderne för försäljningen af Jagbackarne så, ehuru med afseende derå, att dessa Backar j allmänhet äro omgifna af Skattehem» mans Inägor, och i äldre tider sannolikt dessa Hemman tillhört, borde rättvisligen genom köp återfås efter sådana beräknings-grunder , som tor Innehafvare af RecognitionsSkögar blifvit nv dgifna, vill jag likväl icke emot det fö» yesbgna FörsäljningsProjectet annorlunda något anmärka, äo att; 1:0 Sådana Backar, som icke äro till Odling dugjiga, icke måga till försäljning i min* dre d'dar tfönderstyckas 3 samt 2:0 Att de till Jagbackar angränsande Hemman måga, innom en viss utsättande tid, äga Optionsrätt, att, efter högsta anbudet, desr. mma tå inlösa och då Förslaget att i små delar utan undantag ända intill två Tunnland stycka alla Jagbackar, synes mig stå i stridigt förhållande med antagne grunder för Storskiften och Enskiften , förmodar jag det Utskottet, vid öfvervägande deraf, torde denna mening frånträda. Hvad åter angar Options-rät,' tighet till Skatteköp för angränsande Hemman, af KamniarCollegium i dess Betänkande Dm 7 Martii. tillstyrkt, synes mig så mångå, för bifall talande skäl förekomma, att jag förmodar, det Utskottet icke lemnar dem utan afseende Vid åsigten af dessa Ja: backar, instängde merendels af SkatteHt mmans Inägor, rnjes icke otydligen, att dessa Backar af ålder tillhört något af dessa Hemman, och förmodligen, då Hemmanen från Krono till Skane .försåldes, blifvit, i afseende på Jagtnöjet, Hemmanen frånskiljda ; och vid sådant förhållande , Och då de sannolikt ingått i Hemmanens Skatt* läggning, är det väl med billighet öfverensstämmande, att utväg beredes till deras återförenande med dessa Hemman j men, jemte det att billighetens fordran sådant påkallar, förekomma vid ett annat förhållande sådana omständigheter, som understödja denna Principe.
Det händer nemi. i ganska många orter att de flesta egendomsköp ske från föräldrar till barn för mindre än halfva värdet, nemi. då föräldrarne förbehålla sig vissa un - Den 22 Juni e. m. 229 dantagsförmåner, ofta till ej ringa belopp. Jag anhåller att detta förhållande måste bemärkas, så att ej derigenom må komma i fråga någon vilseledning i uppfattningen af rälta köpesummevärdet. Gr. Ridderstolpe, Fredr.: Ingalunda motsättande mig en återremiss, anhåller jag blott alt få yttra mig, då målet återkommer; ty jag kan ej a priori instämma i hvad de båda värde talarne önskat. Remitterades till Bevilln.Utsk. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utskm inkomne utlåt, och mern., nemi. från Stats-Ut skottet: N:o 207, i anledn. af erhållne återremisser å betänk. N:o 124, ang:de regleringen af utgifterne under riksstatens S:de hufvudtitel: N:o 208, i anledn. af erhållne återremisser å betänk. N:o 125, ang:de regleringen af utgifterne under riksstatens 9:de hufvudtitel; N:o 209, i anledn. af väckt motion om ersättning af allmänna medel lill innebyggare i Refsdahls härad för genom öfversvämning liden skada å växande gröda; Statsoch Be vill nings-Utskotten : N:o 32, i anledn. af RiksSt:ns beslut, rörande utlåt. N:o 16, ang:de väckte motioner om folkskoleafgiftens fortsatta utgörande, samt om meddelande af närmare bestämmelser dervid; N:o 43, i anledn. af gjorde anmärkn:r mot utlåt. N:o 15, ang:de ersättning åt skepps-ombudsmannen vid Stockholms sjömanshus J. S. Freese för uppbörden och redovisningen af det under berörde sjömanshus hörande sjöfolks kronoutskylder; samt Statsoch Banko-Utsk:n: N:o 34, i anledn. af K.