Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Reger ingsFormen, Och sålunda bestämmas af Konungens och trenne Stånds beslut, äfven till det fjerdes efterrättelse, kan Utskottet icke finna i någon måtto in» stämmande med ett, af GrundLagens anda och mening vägledt omdöme, men e» bvad nu frågan anses vara en förändring eller tillägg i Constitutionen, eller i Rid» darhusOrdningen och Öfrige enskilde StåndsOrdningar, lärer den ingalunda kunna räknas bland de ärender, som enligt RegeringsFoimens 53:dje och RiksdagsOrdningens 34 §•» tillhöra EkonomiUtskottets handläggning, så vida, hvad sistnämnde §. innehåller, om grunderne för allmänna Inrättningar, tydligen innebär, att dermed afses sådane, som angå allmänna hushållningen och förvaltningen i Landet, samt hvad samma §:s sista Moment innehåller, angående rättigheter för Riksens Ständer, att till Ekonomiutskottet eller annat Utskott hänvisa ärenden, som till visst Utskott ej kunna hänföras, icke eller synes på förevarande ämne tillämpligt, enär detsamma, så vidt det anses innefatta fråga om förändring eller tillägg i GrundLagen bestämt tillhöra ConstitutionsUtskottet, och om det åter endast inne» bär förändring i och tillägg i StåndsOrd» ningarne, lika bestämdt tillkommer Ståndens - Lagutskottet! Betänkanden. 537 dens enskilda Utskotts handläggning, åtminstone intilldess RiksStånden förklarat, att de gemensamt vilja härom fatta heslut, och låta afgörande! ankomma på heslutet af Ståndens pluralitet.
Sverige utgör må hända en punct som med afundsfulla blickar beskådas af många ibland Europas folkslag, under det de ena följa oss med sina önskningar, de andra må hända med gina farhågor; att i en sådan ställning allt hvad som kan förminska vårt anseende försvagar vår nationalkraft, att hos ett mindre talrikt Folk med små 583 Den 17 April e, f/i, tiationaltilljiångar, är det blott genom enighet och en bestämd vilja för allmänt väl, sorn dessa mindre krafter kunna nå sin fulla utveckling, »tt den lätta konst, att under skygd af Representantens rättigheter, ansvarslöst klandra, icke blir gagnande och icke är pligtenlig, om den icke mera har till föremål att rätta än att tadla, att upplysa än att förbittra, om den icke med moderation i utöfning, har sanningen till grundsatts och rättesnöre. Då, när dessa tänkesätt oförstäldt ådagaläggas, då kunna persöner af de mäst skiljaktiga åsigter, utan smickrån och utan ovilja, oaktadt olikheter i omdömen och oaktadt stridigheter vid bifall eller ogillande, med gemensamma hjertan och gemensamma bemödanden, lorena sig kring de vördade föremålen en lagbunden styrelse och en lagbunden Konung. iSJ o 4- Herr Danckvardt, Magnus Georg: Uti det af Herr Friherre Anckarsvärd vid justeringen af Protocollet för den i sistledne
Örn man undantager 1809—1810 arens revolutions-riksdag, dä man äfven hvad fastighetsbevillning beträffar tillämpade den graderade skalan, d. v. s. ett beskattningssystem helt och hållet bygdt på godtycke och baseradt. på den all omtanka och verksamhet samt folkens lif och utveckling förqväfvande turkiska grundsatsen, att i skatt uttaga allt hvad uttagas kan, har allt sedan vårt nya statsskick infördes intill sistlidne riksdag gällt såsom allmän regel att all fastighet, den må vara stor eller liten, tillhöra jordbruk eiler icke, i procent af taxeringsvärdet lemnar samma inkomst och i förhållande derefter, bör lika beskattas. Under dessa nära 50 ärbar således all fastighet utan åtskilnad beräknats att lemna 4 procent af egendomens värde i årlig behållning. Då man betänker att fastigheternas värde står i ett ovilkorlig! förhållande till den gångbara räntan och att denna ränta, tillfälliga förhållanden undantagna, enligt historiens vittnesbörd ytterst långsamt förändras, var det helt naturligt att den komité, som, på 1857 års riksdags begäran, af Regeringen tillsattes för att utarbeta förslag till ny Bevillnings-förordliing, jemväl föreslog att behållen inkomst af fastighet hädanefter som förut också skulle beräknas till 4 procent af fastighetens värde. Under granskningen af detta förslag vid sistlidne riksdag framhölls emellertid ett alldeles eget förhållande, som onekligen i många hänseenden var förtjent af stor uppmärksamhet. Sedan år 1813 till och med 1857 hade nemligen städernas fastigheter stigit i taxeringsvärde frän 67 millioner R:dr Runt till 190 millioner. På samina sätt ungefär förhöll det sig med bruk, fabriker och qvarnar på landsbygden, hvilka alla under tiden fått sitt taxeringsvärde mångdubbladt. Helt annat var förhållandet, med jordbrukets fastigheter. Dessa voro år 1813 taxerade till 467 millioner Hulr Runt, men är 1857 till blott 439 millioner samma mynt.
Ehuru jag fullkomligen instämmer med Hr von Hartmansdorff i den önskan, att det ifrågavar. stallet må förflyttas, så ser jag likväl, på grund af anförda skäl, ingen möjlighet för StatsUtsk. att nu inkomma med något nytt förslag. När nu Utsk. ej ansett sig kunna tillstyrka det uppgifna kostnadsförslaget och icke heller Hr von Hut mans - De n g Juni. 121 mnnsdorff yrkat beviljandet af den deruti upptagna summan, ser jag ingen annan utväg, för det närvar., alt af R. St. vidtagas, än att bifalla StatsUtsk:s betänkande. Frih. Sprengtpo r ten, Jac. Wilh.: Med afseende å den eldfarlighet, som Hr von Hartmansdorff ansett komma alt äga rum för Riksarchivets dyrbara samlingar, i händelse K. M. skulle bifalla R. St:s und. hemställan om delta archivs förflyttande lill Riksg.conUs nuvar. hus, och man skulle låta de H. K. H. Kronprinsen tillhöriga stallar qvarblifva der de nu äro uppförda, nemi. på nedra delen af Commercecollegii tomt; så vill jag visserligen medgifva, att det vore med god oidning öfverensstämmande, särdeles med afseende å Riksarchivets förflyttande till Riksg.conl;s hus, alt dessa stallbyggnader kunde komma att borttagas; men jag får fästa Hr von Hartmansdorffs uppmärksamhet derpå, att dels äro dessa byggnader belägna alldeles invid sjöstranden, i följd hvaraf släckning icke bör blifva särdeles svår i händelse en eldsvåda skulle komma att inträffa, och dels finnes äfven en gata emellan dessa byggnader och Riksg.conlis hus. Således kan jag icke föreställa mig alt dessa byggnaders qvarstående bör utgöra något hinder för vidtagande af den åtgärd, som Standerne föreslagit i afseende på Riksarchivets förflyttning.
N.-o 386. 11 Tullvärde. 25 I 28 32 Qvantitet för Tullberäk - ras tillbehör af Tackel, Tåg, Segel, Ankare och bestyckning Utländska, underj krig från fienden tagne af Svensk^ Örlegseller Ka-j pare-Fartyg och lagligen prisdömde Strandade och såsom vrak försålde . •. j . ' Alla andra Fenkol Fernissa Fikon . -j Fingerborgar och Syringar • • Fisk: Färsk Saltad eller inlagd: Anchovis Cabeljon, Långor, och Torsk Lax ••••... Sill, inkommande i |:déls eller Jjddels Tunnor all annan . för hvarje [100 Rdr köpesum man ,rjc-> lafl unj I ’ Iför liyarjo j ioo Rdr af köpesumman. Fri 10 25 Fri Utförsels Tull. Fri Fri Fayance, se Porcelainc. Filtar, se "Väfnader af Ylle. Felb, se Väfnader af Siden och Filtrer-Stcnar, se Sten. Vlie. Fiskben, sc Ben. 12 Bil. t. Exp.- Utsk.s försl, t. und. skrif. N.o 386, Tullvärde Qvantitet för Tullberäkningen. Införsels Tull. U tförsels Tull. Fisk,saltad eller inlagd: Torr eller rökt: i T:a 2 • 8 I 32 Gråsidor eller Sey i Ltt IO 8 6 Lax och Ål Långor ochTorsk, med derunderinbegripna Rothscher, samt Klipp-, Stocki Ltt 2 3 i 32 och Platteller Bredfisk i Life 16 8 3 16 20 Andra slag . , . Fiskskinn: oberedda i Ltt i # 20 2 i 6 32 beredda i tt 4 Fjäder: 4 ospritad i Ltt I 2 8 spritad Fjädrar: i Ltt 2 4 4o 12 20 Ur Andra slag ej specificerade
Ank. till Exp.-Utsk. den 11 Aug. 1837, kl. 1 e, ro. Utlåtande, angående ett föreslaget lån till Apothekaren B. M. Freese, för bedrifvande och utvidgning af en inom Arbrå socken i Södra Helsingland utaf honom anlagd linberednings-fabrik. .. (Rgs-Afd.) Med afseende å den allmänna fördelen deraf, att linodligen, hvars bedrifvande utgjorde en bland svenska jordbrukets vigtigaste binäringar, uppmuntrades och befrämjades, så att densammas produkt blefve till sin beskaffenhet förbättrad och derigenom kunde beredas en förmånlig afsättning på den utländska marknaden, bär Riksdagsfullmäktigen Eric Ersson från Gefleborgs län, uti en af Bonde-ståndet till Stats-Ulskottet remitterad motion, fästat Rikets Ständers uppmärksamhet pä den inom ofvannämnde socken af Apothekaren Freese med betj^dlig kostnad anlagda fabrik för rötning och beredning af lin efter den i England allmänt begagnade sä kallade “Henkska“ methoden, hvilken fabrik redan någon lid varit i verksamhet och, med hänsigt till den åstadkomna varans beskaffenhet, skall hafva visat särdeles tillfredsställande resultater; men, i anseende till de med en i mindre skala skeende tillverkning städse förenade, jemförelsevis stora, omkostnader, vore priset å det vid nämnde fabrik beredda lin för högt, för att denna fabriks produktion skulle i fråga om afsättningen kunna täfla med jemngod utländsk tillverkning. På det alt ifrågavarande, synnerligen för omkringliggande ort vigtiga fabriks-anläggning måtte kunna utvidgas samt dess framtida bestånd betryggas, har motionären föreslagit, att för sådant ändamål ett låneunderstöd af allmänna medel å 15,000 R:dr B:ko, emot 2 procents årlig ränta och 3 procents amortering, måtte Apothekaren Freese beviljas, under förbehåll att han, före detta Iåns utbekommande, för detsamma lemnar antingen inteckning i fabriken och den dertill hörande fasta egendomen eller annan sådan säkerhet, som af Riksgälds-kontoret godkännes.
Förordning af den 1 Mars 1841, Collegium likväl, enär ett af de hufvudsakliga ändamål, som afsågos med sistnämnde författning, obestridligen var att till handelns och sjöfartens befrämjande i afseende på vilkoren för passoch nationalitetshandlingars utbekommande för fartyg bereda den största möjliga lättnad, som med nödig säkerhet mot missbruk vore förenlig, ansett sig, oaktadt saknaden af uttryckligt bemyndigande, kunna, ulan att derigenom handla i strid med den gällande författningens anda och mening, fortfarande tillåta alt, i de fall, då någon af de handlingar, som för fribrefs erhållande skolat lill Collegium inlemnas, antingen icke varit att tillgå eller befunnits ofullständig, men uppskof med frihrefvets utlemnande skolat för redare eller befraktare medföra kännbar olägenhet, fribrefvet linge utfärdas, emot det att vederbörande aflemnat antaglig förbindelse att inom utsatt tid ingifva eller komplettera den felande eller ofullständiga handlingen, vid påföljd att eljest erlägga ulfäst vile, samt dessutom i händelse handlingens uteblifvande eller ofullständighet inverkat på frågan om fartygets nationalitet, ersätta skillnaden imellan fria och ofria tulloch skeppsumgälder; att kongl. Collegium för denna sin åsigt hämtat ett ytterligare stöd af den omständighet, att i följd af ingångna reciprocitetstraktater de flesta främmande fartyg, som besöka Sveriges hamnar, äfvensom de i samma fartyg inoch utförda varor nu mera icke äro uti dessa hamnar underkastade andra eller högre afgifter, än som för svenska fartyg och deri förd; laddningar skola erläggas; hvadan följaktligen den stränga kontrollen emot svenska — 59 — passoch nationalitetshandlingars utfärdande för fartyg, som dertill icke äro lagligen berättigade, uti icke obetydlig mån förlorat sin vigt; att hvad särskildt beträffade kongl. Collegii af mig nu öfverklagade åtgärd att för skonerten Bucephalus utfärda fribref, härvid förokomme, att vid den af Skeppsklarerare!! Hellsten, enligt uppdrag af fartygets befälhafvare, lill kongl.
Betänkande, i anledning af väckt motion, dels om utfärdande af en författning till bestämmande af quarntullens och s. k. doftmarkers belopp, dels ock angående upplåtande af de i Svartån, inom Säby socken befintliga, obegagnade vattenfall. Uti ett till hedervärda Bonde-ståndet ingifvet memorial, som blifvit till Lag-utskottets behandling öfverlemnadt, har riksdagsfullmäktigen Johannes Johansson från Jönköpings län, med afseende å olägenheten deraf, att i den ort, der motionären vore boende, icke funnes bestämdt huru mycket borde erläggas i tull för förmälning af spanmål, och huruvida mjölnare vore skyldig att af qvarntorr spanmål lemna mjöl af samma vigt, med afdrag endast af tullkapparne, eller om, och till huru stort belopp så kallade doftmarker lagligen må ega runi, och man således i denna angelägenhet vore underkastad godtycket, hvilket stundom sträckte sig ganska långt, föreslagit utfärdande af en författning, innehållande icke allenast noggrann och utförlig bestämmelse om qvarntuilens och doftmarkers belopp för serskilda sädesslag och förmalningssätt, utan ock ett stadgande, hvarigenom mjölnare, för underlåtenhet att ställa sig samma författning till efterrättelse, åläggas, utom skadeersättning, ett icke alltför ringa ansvar af böter. Vidare har motionären, med förmälan, atl, till följd af ökad folkmängd och husbehofsqvarnars borlrifvande till ett antaf af mer än trettio, blott inom Säby socken, de i orten befintliga tull-mjölqvarnair vore för församlingens behof otillräckliga, så att man stundom nödgades föra si® 8 Lagsamt Mini.
Sedan, jemlikt Rikets Ständers beslut och Kongl. Maj:ts nådiga bref den 9 Maj 1848, Fortifikations-afdelningens, vid 1847 års slut, återstående fordran, 2,223 R:dr 15 sk. 6 rst., för det, utaf ordinarie statsanslaget, till uppförande af ifrågavarande stalloch magasinsbyggnader förskjutna belopp, nämnde år blifvit från Riksgäldskontoret till Fortifikationsafdelningen utbetald, och den skuldförbindelse, hvarpå ofvan omförmälda fordran hos staden Malmö sig grundar, jemväl blifvit till Riksgäldskontoret öfverlemnad, har denna räkenskap med samma år upphört. Anslaget för Excrcis-sqvadronerna. Räkenskaperna för detta, af Kongl. Krigskollegii Utrednings-afdelning förvaltade, anslag hafva uti Kongl. Kammarrätten undergått granskning utan anmärkning och utvisa följande förhållanden: lieliet. år A848. är 1849. Balans från föregående året: Uppbörd: Credit. Balans frän föregående året: Utgifter: Transport: 34,867: 42. 10. 29,827: lo. 8- — 88 — Reseoell traktamentspenningar Inqvarteringsoch hyresmedel — Balans till ‘påföljande äret:
Bibliotheket; 4:0 i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets förra Betänkande om Löne-tillökning för Penninge löntagande Embetsoch Tjenstemän; 5:0 - Den ix Juli• ,973 5:0 om Mantals-Skrifvare • provisionen i Vermland arén 1812, 1813; 6:0 angående Fjerdingsmans aflöning oell deras Boställens indragning ; 7:0 i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets förra Betänkande om ersättning för Inqvartering m. m,; 8:0 i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Utlåtande om ersättning af den förlust i årlig inkomst , som Allmänna BarnhusInrättningen i Stockholm måst vidkännas genom Stor-Furstendömet Finlands afträdande; 9:0 om Becognitions-Skogar ; 10:0 angående Krono Hemmanet Lindö; 11:0 om General-Assistänce-Contoiret. Ut supra. Ex Proiocollo J. V. Almqvist. S. D. Återremitterades: Lag-Utskottets Utlåtande om förändring i Domstolarnes antal och Organisation; Bevillnings Utskottets Förslag till förnyad Chartte-Sigillatce-Eör* ordning; och Stats Utskottets Betänkande om understöd af allmänna medel för utgifvandet af Skriften Svensk Botanik. Ut supra. Ex Protocollo J. U. Almqvist. S. D. 974 Den 11 Julii S D. Med a nied ning af nu upplästa oth deii 9 dennes hållna Protocoll vid val af Riksens Hoglofl. Ständers Justilirfi-Ombudsman och dess Suppleant, beslut Ståndet anmoda ExpeditiönsUtskottet att Uppsätta och till justering' inom Riks-Stånden skyndsam tn el igen ingifva förslag till behöriga Constitutorial för Herr Friherre Fars Aug. Mannerheim att vara Riksens Standers Juslitise Ombudsman, samt för Herr CortijnerceRådet Olof Zenius, att vara Riksens Stan* dets justitiaE-Ombudsmäns Suppleant. Ut supra.
Naturligtvis måste dessa konventioner blifva olika för landet och städerna; grunderna för utgörandet af presternas lönevilkor, böra icke sökas uti tillvägabringandet af en fix lön utan mäste presterskapet inom hvarje församling underkasta sig de omve.xlingar i lönebeloppet, som möjligen konna uppkomma genom inträffade förändringar i innevånarnes antal och förmögenhet. Hvad åter angår de hinder, Hr Printzensköld uppgifvit för aflöningens bestämmande till visst belopp, sä om man ser på förhållandet inom städerne skall roan finna, att det nuvar. aflöningssättet medför olägenheter såväl för presten som för innevånarne, emedan hvar och en stadsbo endast är skyldig alt betala något, hvarigenom det inträffar till stor förargelse för menigheten, att mången i goda förhållanden trotts sin större förmögenhet, gifvetvida mindre än den fattigaste arbetskarl. Del tyckes verkligen vara skäl, att bereda utvägar till uppgörande af en billig öfverenskommelse om presträttigheternes utgörande i städerne och då, såsom Frih. Cederström yttrat, Presteoch BorgareSt:n antagit Utsk:s förslag, tillstyrker jag, att R. o. Ad. äfven mätte göra detsamma. Frih. Cederström, Jakob: Jag mäste bekänna att, jag i motsats till de sista talarne, icke anser BorgaieSt:s beslut i ämnet utgöra något skäl för eli bifall till ifrågavar. punkt. Borgerskapet utgör minsta antalet af slädernes innevånare, hvilka seduare äro flertaligare och deras förmåga svagare, att utgöra skyldigheterna till presterskapet; men det är egentligen icke detta som utgör ett hinder för antagande af det, enl. min öfvertygelse obelänkta, under öfverläggning varande förslaget. Utsk. har tillstyrkt R. St.: ”att R. St. mätte hos K. M. i und. skrifvelse anhålla, att K. M. genom särskild nåd. förordning täcktes anbefalla samtlige de församlingar, hvarest af K.
December nästlidet år i underdånighet anfort: att det Kongl. Myntkabinettet väl i sednare tid genom jordfynd, byten och uppköp vunnit ganska betydlig tillvext med hänseende till medeltidens och nyare tidens mynt, men att bland dessa högst få vöre från den aflägsna Hesperiska hallon, hvars mynt endast undantagsvis anträffades vid fynd i den Svenska jorden och sällan stöde att hos mynthandlare erhålla ; att af antika, d. v. s. forntidens Grekiska och Romerska mynt, hvilka utgjorde hufvudsakliga innehållet af Lorichska samlingen, Myntkabinettet icke sedan är 1786 bekommit någon tillökning, värd att omnämnas; samt att, genom inköp af den erbjudna samlingen, de afdelningar i Myntkabinettet, hvilka för närvarande vore svagast representerade, skulle vinna en sådan förökning, att detta kabinett skulle äfven inom dessa afdelningar kunna ställas i jemnbredd med de flesta större samlingar i Europa; och då det vore af största vigt, att det tillfälle blefve begagnadt, hvilket till riglande af Svenska Statens mumismntiska samlingar nu erbjöde sig och hvilket sent elier aldrig torde lika fördelaktigt återkomma, hade Akademien hemställt i främsta rummet, att det förra af de alternativa förslagen måtte antagas, men, derest den derför erforderliga summan ansåges nog betydlig, att det andra alternativet mätte gillas, hvarigenom Myntkabinettet komme alt af Spaniens mynt från så väl äldsta tider, som medeltiden och nyare liden, erhålla en så betydlig tillvext, alt icke något annat Myntkabinett, åtminstone ej i norra Europa, skulle i denna del kunna dermed täfla. Med anledning af hvad sålunda förekommit har E. K. Maj:t, som ansett det vara af största vigt att Myntkabinettet erhölle de delar af framlidne Kammarherren Lorichs myntoch medaljsamling, hvilka, enligt hvad ofvan nämndt är, finnas uti del sednare bland de alternativa förslagen angifna, i nåder föreslagit, att Rikets Ständer måtte bevilja det för inköp deraf erforderliga belopp, 17,832 R:dr.
Hvad beträffar den varuinförsel från Fredrikshall, som nu bedrifves vid Idefjorden och som påtagligen grundar sig på en förtydning af 1843 års Kongl. Kungörelse, kan, enligt mitt förmenande, densamma på flera sätt förekommas. Men sättet för upphäfvande af detta missbruk torde med förtroende kunna lemnäs till Kongl. Maj:ts nådiga bedömande, enär jag gör mig förvissad att, så snart Kongl. Maj:ts höga uppmärksamhet blifvit fästad på denna angelägenhet, och Dess nådiga vilja blifvit känd, utvägar ingalunda skola saknas att uti ifrågavarande hänseende åstadkomma full och skyndsam rättelse, en rättelse, som utan tvifvel kraftigare än mången annan åtgärd torde hos Norrmännen väcka intresset för en fullkomlig frigörelse af handeln emellan Sverige och Norge. Om remiss till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet anhålles vördsamt. Stockholm den 15 November 1865. C. E. Ljungberg. Af Herr Staaff, Pehr, om anslag till omläggning af allmänna landsvägen {stora kustvägen) inom Gefleborgs län. Sedan vid sisthållna riksdag Rikets Höglofliga Ständer hos Kongl. Maj:t anhållit om föranstaltande af undersökning rörande allmänna landsvägens (stora kustvägen) omläggning och förbättring på erforderliga ställen inom Gefleborgs och Wester-Norrlands län och sådan undersökning nu af Vägoch Vattenbyggnads-styrelsen ombesörjts, så har instrumentet inkommit och utvisar en kostnad för Gefleborgs län af 295,000 Riksdaler Riksmynt. > Af samma skäl, som låg till grund för Rikets Ständers beslut om undersökningen, eller att Norrland, som på länge ej torde erhålla någon direkt nytta af jern - \ Motioner i Borgare-Ståndet 1865.
Med nfslag å Utskottets till Riddcrsknpet och Adeln ställda inbjudningar, godkände Ståndet alla de föreslagna voleringspropositioncrna; och blcf Utskottets slutliga yttrande, på grund af deremot gjorda anmärkningar, till Utskottet äterremitlerndt. S. D. Föredrogos och lades till handlingarne Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memoriaier: M 88, i anledning of åtcrremiss af Utskottets Betänkande JVs 77, rörande väckta motioner om ändring i Kongl Förordningen den 11 Juli 1862, angående allmänt ordnande af presterskapets löneinkomster; samt M 89, i anledning af åtcrremiss af Utskottets Betänkande M 80, angå ende väckta motioner om ändringar i Kongl Förordningarna den 21 Mars 1862 om kommunalslyreise på landet, om kommunalstyrelse i stad och om landsting. Från Vdllojl. Borgare-Slåndet. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Memorial M 81. i anledning af Riks-Ståndcns skiljaktiga beslut uti åtskilliga frågor rörande regleringen af utgifterna under Riks-slatens Sjette Hufvudtitel; och beslöts som följer: 1 punkten, i sammanhang hvarmed ånyo föredrogs Ilöglolliga Ridderskapet och Adelns protokollsutdrag M 187. innefattande inbjudning lill Borgare-Ståndet alt förena sig i Ridderskapet och Adelns vid föredragning af 22 punkten i StatsUtskottets Utlåtande JW 60 fattade beslut, hvarigenom Utskottets deri gjorda hemställan bifallits med följande tillägg: »samt dervid jemväl uti underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t begära, att Styrelsen öfver Alnarps landtbruksinstitut varder i nåder lörsländigad att för framtiden undvika större utgifter än tillgångarne medgifva.» Med afslag å denna inbjudning godkände Ståndet den i förevarande punkt föreslagna voteringsproposition. 2 och 3 punkterna. Godkändes, Prn/,- Uidroif den 16 Maj ISOG. 303 4 punkten.