Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Efter det Kongl. Maj:t derjemte till KammarCollegium i Nåder remitterat Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 30 October 1834, med begäran, att den anbefalde Jordeboksgranskningen icke måtte medföra någon till återbetalning ledanne efterräkning eller den ringaste rubbning i eganderätts-förhällanden, samt, i anledning af gjord framställning, huruvida Jordransakningar borde år 1834 företagas och Jordeböcker derefter år 1835 upprättas, Kongl. Majit uti Nådigt Bref af den 26 April 1834 föreskrifvit, att, då fråga vore under pröfning på hvad sätt, de i Jordeböckerne befunne flere skiljaktigheter borde afhjelpas till vinnande af det vigtiga ändamålet att erhålla en i alla delar rigtig JordeboksLiggare, skulle med verkställandet af Jordransakning och deraf följande upprättandet af ny SpecialJordebok uppskjutas tills vidare och intilldess Kongl. Majit derom i Nåder förordnade; så afgaf Collegium den 19 October 1842 underdånigt utlåtande, deruti, efter redogörande för de föreskrifter, som rörande Jordeboksväsendet i förra och sednare tider blifvit utfärdade och ännu i mer eller mindre mån äro gällande, Collegium hufvudsakligen yttrade: l:o. Att väsendtliga beskaffenheten af de ifrågavarande felaktigheterne vore utredd uti en öfver uppställningen af 1825 års Jordeböcker upprättad, utlåtandet bifogad tablå och komme dessutom att än vidare, så väl i allmänhet som beträffande åtskillige Län serskildt, vidröras vid besvarandet af tredje frågan om sättet för Jordeböckernes bringande i rigtigt skick. 2:o. Att beträffande andra frågan, eller huru felaktigheterne kunde anses i allmänhet hafva tillkommit, Collegium funne sig böra uttala den öfvertygelse, att anledningen dertill vore icke brist på Författningar och Föreskrifter, utan de befintligas fullkomliga åsidosättande eller origtiga tillämpning. 3:o.
A t t gifva hjälp ar n %got som ina11 aldrig får göra för egen tillfredsställelses skull; genoin en skclan hjälp griper illa11 iii i utvecklingen af en mlnniskas öde, och det får ej göras lättsinnigt. Man inhste göra k l a ~ t för sig, att inålet för all välgörenhet, som verkligen förtjänar detta iiainn, skall vara att resa zipp den beköfvancle, stödja hononz tills kmz st&amp;- stad&amp;t, och så orclrm för hortonz, att 7mn föl * fraqntideqz må 7cuma vara oberoende af frammande I&amp;@. Forlorar inan detta mål ur sikte, d5 koininer man y&amp; afvägar, och skadar diir man ville gagna. ' - ' s: A t t öfva välgörenhet p % detta sätt synes dock kräfva mera tid, krafter och penningar iiii de flesta k i m a gifva. Just därför beliöfves .en sainiiiaiisliitiiiiig, ett ordiiande. Den ene kan lanina medel, meii liar ingen tid att offra, den andre brinner af nit och tycker sig se utvägar att riidda ur djupet eller hajda i utförsbacken, inen känner sig förlainsd i sitt arbete, darför att livad so111 borde göras ej kan göras, i ratta ögonblicket, ej heller tillfyllest, af brist p&amp; tillgångar. Många föreningar verka bland de fattiga, inen den ene vet ej af den andra, och, ehuru stiindoiii rätt stora siiininor finnas att disponera, g&amp; dessa vanligen ut i snik understöd, elnedan sa ininga beliöfvk, 524 ': Q Iijalp och ett tillfalle att öfverlagga med livarandra och sig emellan fördela, de hjiilpsökande icke finnes. Följden af detta blir, att sådana fattiga, som fijrsth att ~ h % l l a sig framme, f i fr %n flera hkll, med andra ord, f % premium för sin förinaga att tigga, andra åter bli liean. Hur detta skall verka på såväl dem själha som grannar och bekanta ar lätt a t t först %.
M:s nåd. propos. ang:de uplåtelse af jord från Trumpetare-bostället vid Kalmar reg:te Lilla Ökna N:o 2 i Jönköpings län till plan för socknestuga och skolhus åt Ökna församling. Den 19 Mars e. m. 99 Föredrogos, men lades, på begäran af Frih. Raab, Adam Christian, och Frih. Cederström, Rudolf, ånyo på bordet: LagUtsk:s d. 15 dennes e. m. första gången bordlagda betänk. N:o 12, i anledn. af K. M:s nåd. propos., ang:de ändring i 23 kap. 1 § R.B., sådan den lyder i Kongl, förordn. d. 18 April 1849; och Ridd.Utsk:s d. 15 dennes första gången bordlagda mern. N:o 8 i anledn. af Ridd.Direktms anmälan i afseende å behandlingen af frågan om ersättning för utur Ridd.-kont. bortslulne medel. Anmäldes och lades på bordel nedannämnde från Utsk:n inkomne u11 åt:n och betänkm, nemi. från Stats-Utskoltet. N:o 76, i anledn. af K. M:s nåd. propos., ang:de Arrendatorn A. Söderholtz’s underd. ansökning om godtgörelso för den vid hans tillträde till arrendet af Kungsbergs kungsgård befunna husröta ; N:o 77, i anledn. af K. M:s nåd. propos., ang:de utbyte af Kapellansbostället Wiskeryd N:o 2, emot Trumpetare-bostället vid f. d. Östgötha Kavalleri-reg:te Bjärstad Storegården N:o 1; N:o 78, i anledn. af föreslagna förändringar uti nuvar. stadganden, ang:de förräntningen af fonden för Hjelmare kanaloch sluss-verks framtida underhåll; N:o 79, i anledn. af åtskilliga vid tillämpningen af stadgandena ronde staden Wexiös byggnadslån, förekomna frågor; Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskotten.
1983 om vördsamligen anmälan göra, och, hvad tiden angår, föreslå, att nästa sammanträde för blifvande Revisorer måtte utsättas till deri 15 September iSso, då 2tne års oreviderade Räkenskaper blifva att genomgå. Riksens Höglof. Ständers Stats - Utksotts hemställan, angående tryckning af åtskillig e Tabeller öfver Stats - Verkets Räntor. T ill upplysning i afseende på Förslaget öfver Stats - Intraden es beräkning uti den nu faststäldte Riks - Staten, har Stats - U(skottet infordrat och från Kongl. Kammar-Collegium erhållit åtskillige, uti Tabell-form, Läns-vis uppgjorde specifike uppgifter öfver Stats - Verkets afkortade och anordnade Räntor. Och som desse Tabeller äro i Statiskt hänseende serde es upplysande samt deras utglfvande af trycket alltså skulle blifva af allmänt interesse; så har Stats - Utskottet ansett sig böra hos Riksens Höglofl. Ständer hemställa, om icke de samma måga på Stats - Verkets bekostnad till trycket befordras för att tilldelas Publike Verk och Authoriteter i Riket samt för öfrigt" både i Stockholm och Landsorterne hållas Allmänheten tillhanda mot betalning. 1984 Stats Utsktittets Efter inhämtad försbgs-uppgift skulle kostnaden till tryckningen af en'upplaga om 1000 Exemplar bestiga till omkring boo Hulr J>:co och vidare för hvarje 1000 Exemplar blott er-! Jordras, utom papperets värde, 3 R:dr 16 sk. i trycknings - arfvode. Orri nu Riksens Höglofl. Ständer till be» rörde hemställan bifall lemna, sa skulle, med nnirtäian härom, ho?. Kongl Majrr i underdånighet te fa sig uppdraget, att verkställigheten häraf ombésörja, samt att i sådant ändamål så viii från Kongl. Knnunar-Gollegium it fordra Tabellerno för de Län, för hvilka sådane Icke ännu blifvit afleuinade, som ock å desse Tahe,lier låta tillägga dylik uppgift å Kronans behållne Räntor inom hvarje Län. Och torde Riksens Hoglofl.
Ilar icke hvar och en af oss haft tillfälle att möta någon eller flere af desse olycklige, antingen frigifne eller under transporten från ett fängelse till ett annat? — och har icke hvar och en genast igenkänt fången på det honom egna uttrycket af ohelsa och kroppsligt förfall; — på de pussiga kinderna, den smutsgula ansigtsfärgen, den matta, skygga blicken, och ändteligen denna specifika exhalation, som är en produet af den inom den lefvande organismen pågående upplösningen; — allt en omedelbar och aldrig uleblifvande verkan af fängelseluften, så att jag vågar påstå, det ingen, efter eli längre vistande derstädes, med fullkomlig helsa derifrån utgått, och sådant är förhållandet icke blott i de Svenska, utan i alla gemensamhelsfängelser. De statistiska uppgifterne på mortaliteten inom fängelserne bekräfta ock, såsom jag skall taga mig friheten visa, huru ringa anledning man har, att, med hänsyn till fångarnes helsa, vidhålla det gamla fängelsesystemet, eller förkasta det här ifrågavarande eller ensamhetsfängelsesystemet. Belrakia vi nu detta sednare, så är det en sanning, att fången i ett PensyIvaniafängelse äger föga tillfälle till kroppsrörelse i fria luften, emedan sådan svårligen kan beredas honom mer än hvarannan eller hvar tredje dag, och äfven dä endast för kort tid, — men ehuru innesluten i sin cell, är han derföre icke beröfvad njutningen af frisk luft, ty cellen är rymlig, och construerad med beräkning på god luftvexling; och den personliga snygghet, som genom fångarnes afskiljande blir möjlig alt iakttaga, bidrager i väsendtlig mån Den 28 April. 219 dertill att luften icke orenas, äfvensom arbetet inom cellen ofta kan ersätta kristen på rörelse utom densamma. Erfarenheten har äfven visat, att tili och med i de efter Auburnsyslemet inrättade fängelser, der fångarne hafva gemensamma arbeten under dagen och endast 0111 nätterne äro i särskilda celler inneslutne, helsotillståndet och morlaliteten i allmänhet utfalla mindre fördelaktigt, än inom Philadelphia fä 11 ge I s e r n e.
Till stöd för satsen, att städerna mera skadat än gagnat landet, åberopa de hedervärde kämparne gamla stads-lagar samt åtskilliga författningar från 14, 15, 16 och 17:de hundratalen, hvilkas framletande från flera hundrade års ostördt lugn i deras nerdammade hyllor fordrat icke litet besvär, men vittnar ock om en viss ovanlig seghet och ihärdighet i viljan att bagagna alla möjliga medel, för att söka komma till ett visst föresatt mål. Skada blott, att bevisningskraften är så klen, ty de hedervärde måste väl känna, att de åberopade lagarne och författningarne längesedan dels blifvit upphäfne och dels eljest upphört att vara gällande. Men något, som de icke synas hafva något begrepp oro, är att andra länders äldre lagstiftning jemväl innehåller ganska stränga exceptionella stadgande!? iHI förmån för städers uppkomst och förkofran. Det är emellertid högst kuriöst att fö» 20 Allm. Besvärsoch Ekon.-Utskollets Utlåtande, N:o 59. nimma, huruledes icke blott Sveriges, utan andra länders statsmän, hvilkas namn historien likväl öfverlemnat åt odödligheten, såsom förtjente af deras fäderneslands tacksamhet och beundran, skola samtidigt och i samma sak hafva så grymt misstagit sig, som nittonde århundradets statsmän, Nils Strindlund och Lars Olsson, så manhaftigt påstå. Några ord i anledning af detta högst märkvärdiga fenomen torde alltså här vara på sitt ställe. Först och främst torde såsom gifvet få antagas, att alla de regenter och statsmän, hvilka ifrat för släders uppkomst och förkofran, ansett sådant öfverensstämmande med det allmännas eller samhällets väl; ty för ro skull eller af lumpna hugskott har sådant icke skett.
Hennes nytestainentliga uppfattning förduddas genom en vilseledande frninstiilluing a.£ Jesu ord hos Matheus 19, v. 9, 10 om berättigade skal för aktenskapsslsilnad (se sid. 35, 39). På grund af denna slutledning har man Irunnat missuppfatta förf: s lcyslm och renbljiirtade framställning af äktenskapet s %som innebw.ande sympati nied katolskt minildif och askes. Att inisstmken s~111rnct.r grund inses bast dernf, att asketerna &amp; ro lika missbelåtna som naturnlisterna med hennes skrift. Hvad kompositionen beträffar, kan med skal aniriärkas, att nhgra frågor blifvit iippfag.na till behandling, hvillza egentligen ej höra till .ämnet, t. es. de teologiska styckena om Kristi guddoin i början, och resonnemangerna om socialismen i slutet af boken. Det torde varit biittre, om förf. ej inlatit sig på det teologisl~a området också diirför, att man tydligt miklcer, det hennes vackra beliisenhet ej striicker sig dit. De dinga; olika riktningarna inom den moderna teologien tyckas vara henne föga bekanta. Kanske hade oclrsfi varit rådligast att utesluta den utläggning s£ bibelordet om ~yndafallet, som förekommer sid. 26, 31. Förf. lian visserligen till stöd för sin mening åberopa några teologer; men det var ju ej nödvändigt att ' ined dessa föga kanda a n t q p i d e n riiclra orilja och missförstknd. Resonnemangerna om socialismen kunna biittre försvara sin plats såsom rörande en förvridning af karlekens heliga id6. E n kortfattad, men fullstindig öikcrsikt af den akt i lcvinnorörelsens drama, som utspelats under de första ses manaderna af (lotta år, skulle vasentligen bidraga att kasta ljus öfvor frågans nuvarande stallning. Eva. FryxeEl.
Skit gjordt nägon betydande förhöjning i Tullasgiftcr samt Kronooch Skepps - umgälder, har till jämnwigtcns bibchällande sädant merändels föranlätit en annan mcdtäflande Stat att widtaga samma utwäg. Dä nu i afseende pä detta förhällande förekommer, att enligt § i ben nyi af Kongl. Maj:t och Riksens Stander fnststäldc Regerings - Formen, Stora Sjö-TullS-afgiften, som förut ifrän äldre tider warit ansedd som ett Regal, blifwil upptagen ibland de allmänna afgiftcr som hofwa egenskap af Riksens Ständers Bewilluing, hwilka ej fä ökas utan deras wettskap och bifall, sä synes häraf lätteligen kunna hända, att hwad förändring i nu warande Stora SjöLulls-Taxa, omständigbcterne och Rikets sannskylldige Stals-inlercke kunde päfordla, mäste htvila, ätminstone i s 4728 Den zo Octsber. i s är eller till nästa Riksdag, dä Riksens Ständer hafwa tillfälle att sig derom yttra. Den Taxa pä Stora Sjö-Tulls-afgiftcn med derunder inberäknade uppbörds-tiktlar, som nu här i Riket är gällande, har af tillfälligt orsaker och päträngande behof som saknat annan tillgäng, blifwit sä ökad, att den ej allenast är i mänga delar ganska känbar för Consvmcnterne af wiste nu mera oumbärlige waror, utan ock lägger werkcliga hinder i wägen för en mera utwidgad Handels - rörelse pä främmande orter, som igenom flögders och nyttiga näringars upplifwandc kunde förhjelpa Riket utur dest nu af Kriget iräkade wanmagt.
På grund af hvad jag nu haft äran anföra, anhåller jag om återremiss af utlåtandet. Gr. Gyldenstolpe, Anton Gabi-.: Jag tror visserligen, att denna motion bör handläggas af Ekon.Utsk., och det är således icke för att bestrida det, som jag begärt ordet, utan endast för att fästa Ilr Hjertås uppmärksamhet derpå, att, enligt min tanke, frågan nu är, huruvida motionen skall behandlas af Ekon.Utsk. eller af något annat Utsk., men ingalunda, huruvida motionen till sin syftning är ändamålsenlig. Tredje morn. uti 44 §:n Riksd.Ordn. stadgar, att om Utsk. vill återlemna något från ett eller flera RiksSt. remitteradt mål, såsom till dess befattning ej hörande, åligger det Utsk. att sist inom åtta dagar afgifva sitt utlåt, med deruti anförda skäl till samtliga RiksStm, hvilka derefter böra skyndsamt yttra sig, under hvilket Utskott de anse målet höra. Det är ett sådant yttrande oss nu tillkommer att afgifva, men ingalunda att ingå i pröfning af sjelfva saken, eller det i motionen afhandlade ämnet, hvilket följaktligen är oriktigt, särdeles af en talare, som ifrar för skyndsamhet med riksd.ärendenas behandling, men det oaktadt nu ingått i en lång discussion öfver ämnet, som motionen omfattar, hvilket icke hörer till den nu föredragna frågan. Hr Hjerta: Den siste värde talarens anmärkning torde jag få bemöta med det förklarande, att då Ekon.Utsk. ansett motionen constitutionsvidrig och stridande mot 28 §:n Reg.F:n; så har Utsk:s mening utan tvifvel varit, att frågan borde väckas hos Const.Utsk. och ej hos Ständerna. Jag 4 H. 54 4aG Den ao Mars f. m. erinrar mig nu tillika, att Utsk. visat af motionen på den grund, att Hr Bagges tillägg innefattar ett särskildt ämne, som ej fått blandas dermed.
Frih. Creutz, Stephan: Som tiden redan är långt framskriden, anhåller jag, att Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:s Betänk. N:o 112 måtte upföras främst å föredragningslistan för nästa plenum. Då härvid Hr Gr. o. Landtm, erinrade, att R. o. Ad. förut beslutat att i sammanhang med Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:s nu omnämnde Betänk. N:o 112, behandla Sammansatta Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:s Utlåt. N:o 23, yttrade Frih. Creutz: Jag anhåller att få ändra min nyss gjorda hemställan till öfverensstämmelse med Hr Gr. o. Landtnäs framställning. Uppå härefter framstäld propos. biföll E. o. Ad. att å föredragnings-listan för nästa plenum skulle upföras främst Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:s Betänk. N:o 112 och näst derefter Sammansatta Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:s Utlåt. Föredrogs ånyo och bifölls LagUtsk:s d. 3 och 7 dennes på bordet lagda Betänk. N:o 45, i ani. af K. M:s Nåd. Propos. ang:de antagande af en förordning om verkställighet af domar och utslag, meddelade af Norrsk Rätt, och om det biträde som i andra afseenden bör lemnäs rättskipningen i Norrige. Föredrogs men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, StatsUtsk:s d. 7 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 125, i fråga om sättet och ordningen för utbetalningen och förvaltningen af de till Statens Jernvägsarbeteti anslagne medel. Föredrogos och biföllos StatsUtsk:s nedannämnde d. 7 dennes på bordet lagde Utlåt:n: N:o 126, i ani. af K. M:s Nåd.
Att, om af Ämbetsoch Tjensteman yid Tull-eller Lots-verket det i beslag tagne god - 750 Proposition om Lurendr. o. Tullförsnillning set undanhålles eller förbytes, äfven han borde wista så väl beslagare-andelen samt, jemte ersättning af det undanhållna eller förbytta godset, dertill straffas med 6 eller flere månaders allmänt arbete efter omständigheterna; hvarjemte, om han aldeles förtiger beslaget, han skulle anses med det i 5:te puncten af förevarande Moment, stadgade ansvar, och 9:0 att hvad detta Moment innehöll angående skärpning i straffet för Courierer, sorn öfvertygas -om .Lurendräjeri eller Tullförsnillning borde utur författningen uteslutas. På det att resande, som från utrikes orter till Riket ankomma, ej måtte emot författningens ändamål, blottställas för ansvar eller olägenheter, i fall de af okunnighet om dess innehåll medförde förbudna varor; utan afsigt att dermed drifva handel, fann Kongl. Maj:t lämpligt I Nåder förordna, att om en sådan resande, som ej var fremmande magts sändebud, och hvarmed dessutom ej finge förstås skeppare och besättning på fartyg, ej heller befraktare , vid ankomsten till Riket medhade annat gods än sådane beklädnadsoch nödvändighets-persedlar, för hvilka, efter förra vanligheten, något tilltal ej egde rum , berörde gods, i fall det var till införsel förbudet, borde vid första Tullkammare upptecknas, både med Tullkammarens och den resandes sigill förseglas samt hos Tullkammaren förvaras, för att antingen vid afresan från Riket åter medtagas, eller ock dessförinnan utföras till den fremmande ort, sorn af den resande uppgåfves. För att njuta denna rätt tillgodo, borde han genast Proposition om Lurendr. o. Tullförsnillning. 75* och innan visitation skett, efter erhållen anmaning derom, för Tullkammaren uppgifva hvad han medfört, vid äfventyr att i annat fall , om förbudet gods funnes, ansvara såsom för lurendräjeri.
Utskottets Betänkande, VIII s 698 — 670, bif. af Adeln, IX s 35g, af PresteStåndet, IX s 373, af BondeStåndet, IX s 381, af BorgareStändet, IX s 388. Hemman , om Kronans förpantade. Utskottets Betänkande, IV 1. s66i — 664, bif. af Adeln, IX s 167, af BondeStåndet, IX s 176, af PresteStåndet, IX s i85, af BorgareStändet, IX s 189. Underd. Skrifvelse, X 1. s 284 — 289. — om skyldighet för privilegierade, att deltaga i allmänna byggnader. Ekon. Utskottets Betänkande, VIII s 314— 317, bif. af Adeln, IX s i83, af PresteStåndet, IX s 189, återrem. af BondeStåndet, IX s 210. Ytterligare Utlåtande, VIII s 708—■ 712, afsl. med beslutande af en underdånig ansökan till Kongl. Maj:t, af BondeStåndet, IX s 876 — 378. — om grunderna för, tillkommande skyldighet att deltaga i Kyrkooch Prestegårdsbvggnader etc. Lagoch Ekonomi - I2Ö Utskottets Betänkande, VII i. s 449— 45 a, bif. af PresteStåndets, IX s 386, af Adeln, IX s 4oo, af BorgareStåndet, IX s 4 >5. Ytterligare Utlåtande, YII 2. s ixox-, i t02, lagdt till Handlingarne af Adeln, IX s 965, bif. af BondeStåndet, IX s 978- Hemman, om rättighet för egare af enstaka, att till andra personer upplåta endel af hemmanets egorymd. Ekon.
M:s beslut och här blifvit yrkadt såväl ålerremiss för vinnande af ändring som äfven bifall till Ulsk:s förslag, men 2 Stånd redan bifallit detsamma, anhåller äfven jag om bifall till §:n, sådan den är, fullt öfvertygad, ali om något mindre lämpligt i §:n influtit, det skall blifva ändradt, då lagen kommer alt utfärdas. Hr von Hartmansdorff: Om Gr. von Flåtens anmärkn. vore rigtig, borde den tillämpas på bela författningen och Ståndet antaga densamma i förhoppning att Konungen rättar hvad sorn är felaktigt. Gr. von Platen: Jag instämmer med Hr von Hartmansdorff, alt sedan R. St. beslutat öfver beskattningen, kan det vara lämpligt alt öfverlåta det åt K. M. att redigera författningen, ty af Honom beror att utfärda de reglementariska föreskrifterna, och jag anser denna auktoritet vida lämpligare dertill än R. St. och deras Utsk. äfven med all den cmbetsmannaskicklighet, der kan finnas och vet göra sig gällande. Hr Hjärne: Jag instämmer med Gr. von Platen deri, alt sedan Presteoch BorgareSl:n bifallit Betänk., endast vigliga ock nödvändiga ändringar böra nu göras. Af detta skäl anser jag bäst alt bifalla §:n, helst de här gjorda anmärkn:rna icke hafva något inflytande på sjelfva saken. Jag är öfvertygad att, om i § finnes något olämpligt, Regeringen, innan hon utfärdar författningen, nog kommer alt vidtaga rättelse deri. Vi veta alla, att då vid föreg:de Riksdagar R. St. ingått till K. M. med förslag till författning i bränvinsfrågan, dessa alltid varit af den beskaffenhet i afseende på formen, att de nästan från början lill slut måst i reglemeutariskt hänseende omarbetas. Då vi sett, alt Regeringen lyckats att åstadkomma en sådan redaction af dessa författningar, hvarmed man i allmänhet varit belåten, så tror jag att vi äfven nu kunna förlita oss på Regeringens åtgärder i detta afseende.
* J£afoets Ballad af gåfva. Fludyard Kipling: i svepningen barnet låg; och modern vid bädden höll vakt. Hennes moder sof, och sjön slog dof emot stranden med stormens makt. Men kvinnan skrattade blott. il sjön fick min man sin gr af. Och min lille är död. Var tyst / » hon bjöd. » Hvad mer kan du göra mig, haf? » Hon satt vid den dödes bädd. I staken ljuset brann ner. Hon försökte en gång att sjunga den sång, som själen att flykta ber. » Maria, » hon sjöng, » tag mot! Vid milt hjärta du hvilai, o själ. » Och: » Bädd honom ' red, Maria, som Hon förmådde ej sjunga: » farväl! » Från hafvet ett skri nu ljöd. Kring rutan låg frostig sky. led! » I DUN 1898 Oeh » hör du ej, mor? t hon sade, » jag tror, det är själen, som väntar att fly. » Hon suckade, gammelmor. » Vår tacka har kanske fått lam. Ty jämrar sig väl en liten själ, som aldrig känt synd och skam? » » Små fötter, jag höll i hand, små händer, som smekt mig förr. ' Hur skulle de, säg. väl finna sin vag, hur öppna den tunga dörr? » 1 De och att Men lade ett lakan vid dörr ' n bredde ett täcke därpå tjäna som sköld mot smuts och mot köld. jämmern fortfor ändå. Hon lyfte på klinkan ett slag och sökte i mörkret se. Hon dörren slog opp mot stormens lopp att frihet åt själen ge. Ej skimmer man såg eller sken, ej vålnad man såg eller hamn. Och: » Hör du ej mor, » hon sade, » jag tror, i mörkret man ropar mitt namn. » Hon suckade, gammelmor. » Det är sorgen, som gör dig slö. Nog känna väl vi en tärnas skri och klagande mås på sjö. * » Nej, tärnorna flytt inåt land, och mås följer plogen åt. Hvad jag hörde var ej en fågel, o nej! O moder / nu hör jag gråt. » » Ligg stilla, mitt Ditt barn kan ej Det som stör din att tom du finner lam, ligg tyst! nås af harm. ro är sorg, vill jag tro, din arm. » Hon modern åt sidan sköt.