Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag svarar härpå, att när man jemför Lotteriverkets inflytande på moraliteten med dess årliga afkastning: 60,000 R;dr eller rättare 120,000 R:dr, som det nu i 5 år gifvit, så skall man komma i håg , att härvid icke kan vara fråga om annan moralitet , än den, som genom Lotterispelet förloras , och upprigtigt bekänner jag , att jag tviflar på , om den portionen deraf icke är med 120,000 R:dr uppvägd. Man har äfven yttrat, att hvarje Statsintrad, som är grundad på immoraliska handlingar, vöre origtig, det är likväl en ny theori i Lagstiftningen, som åtminstone vår Lag ej synes gilla Vi ha ifrån äldsta tider haft böter, och alla samhällens Lagar belägga ännu mig vetterligen mindre förseelser med straff i penningar. Nu frågar jag om en sådan Statsinkomst kan jemföras med Lotteriets afkastning, som beredes genom frivilliga gåfvor eller insatser på spel. Hvad sluteligen beträffar den publicitet i afseende på vinster och förluster som Herr Cederschjöld föreslagit, så instämmer jag med honom att den är nyttig, om den är möjlig. Jag är älskare af publicitet i allmänhet) och tror att den i berörde fall äfven kan lemna ganska goda resultat. Ty det är ej genom det yttre förbudet, som man skall Den 6 Junii f m. 79 söka afhjelpa spellusten, utan genom stödjandet af den inre öfvertygelgen om dess onytta. Jag befarar dock, att de lycklige följderne af nämnde åtgärd skola uteblifva, så länge vi se de bättre och högre inom samhället under mycken publicitet, sysselsätta sig med spel. Herr von Heijne, Georg: Som StatsUtskottets Betänkande förmodeligen blifver återremitteradt, får jag i Utskottet tillfälle att i ämnet yttra mig; men jag anser mig dock böra dessförinnan förklara orsaken, hvarföre jag reserverat mig emot Utskottets beslut.
Stat något bidrag dertill kunde vinnas, hvarförutan Academien, allt sedan år 1813, icke fått begagna sig af den förut åtnjutna förmonen, att för Ridskolan påräkna Hästar ifrån K. M:ts Hofstall med nödig fourrage-tillgång äfven derifrån, utan måst bekosta en del af underhållet, jemte öfrige utgifter, för de ifrån Strömsholms Stuteri öfverlemnade Hästar; så och under förutsättande att den i fråga komne, för Ridkonstens inhämtande, ännu varande enda offenteliga Läro-inrättning som allt ifrån dess stiftelse varit vid Upsala Universitet förlaggd och tillkommit på Allmän Betänkanden, N:is i34, i35. 251 bekostnad, bör jemväl hädanefter bibehållas, har Utskottet ansett sig böra tillstyrka: det Upsala Academie, såsom ersättning ej mindre för de på Stat förut innehafde 910 R:dr 32 sk., än ock den kostnad af 53o R:dr årligen, hvartill underhållet och skötseln af de för Ridskolan från Strömsholm begagnade Hästar, funnits, efter medeltal af 10 år, uppgå, må beviljas ett årligt anslag af samraanlaggdt i,44° R:dr 32 sk., att lills vidare utgå och på 4*dc HufvudTiteln uppföras. N:o 155- (Bil. tfll /[‘de Hiifv.Tit.) Utlåtande, ang:de ett Lunds K. Academi år 181 o frånhändt PenningeAnslag. (U-A.) Genom ProtocoIIsUtdrag af den 17 och 22 sisth December har Högv. PresteStåndet till Utskottet remitterat ett Memorial af Hr Professoren Lidbeck, innefattande hemställan, att det med 180g års utgång indragne Anslag utaf StatsMedlen, som K. Academien i Lund under rubrik af AflöningsMedel och Tullfrihets-ersättning innehaft med 4°° R:dr 8 sk.
Maj:t genom nådigt Bref af den 9 April 1858 förordnat, att Fylleryd Storeoch Lillegårdar, | mantal, som tillförene hört till Hemmesjö socken af Konga härad i borgerligt afseende, men till Gårdsby socken af Norrvidinge härad i kyrkligt afseende, skulle i allo tillhöra sistnämnde socken, förefunnos vid 1860 års slut för öfrigt följande oregelbundenheter i länets sockenindelning: 1) Tveta fjerding, 51 mantal, lydande i borgerligt afseende till Furuby socken af Konga härad, men i kyrkligt till Gårdsby socken af Norrvidinge härad; 2) Moshults fjerding, 61 mantal, lydande i borgerligt afseende till Ljuders socken af Konga o härad och i kyrkligt till Allgutsboda socken af Uppvidinge härad; 3) Åreda by, 11 mantal, lydande i borgerligt afseende till Dädesjö socken af Uppvidinge härad, men i kyrkligt till Gårdsby socken af Norrvidinge Landsh.-Emb. uli Kronobergs län und. ber. för åren 1856—1860, 1 2 Kronobergs län. Oregelbundenheter i administrativa indelningen. Innevånare.
Propos. angrde inrättande af en mera utvidgad jägeri-stat och ny skogs-Iagstiftning, torde derföre vara skäl i att först afvakta denna Propos. för att af dess innehåll se om Regeringen föreslagit några allmänna reglor äfven i detta afseende Men att på så lösliga och haltande skäl taga initiativet i denna fråga och dymedelst framkalla en massa af ansökningar, hvilkas beviljande blott skulle leda till K. Mrs och I)en 11 Mars f. m. lfi!j Kronans obefogade lidande för enskildes slarf och vinningslystnad, kan jag icke anse vara prineipenligt eller någonsin böra äga rum. I fråga om Kronans egna vidsträckta skogar, medgifver jag gerna att de böra erhålla en större vård från Statens sida än nu är fallet, och det är således en helt annan sak i afseende på de 500 t:l:d, som å Trenningshult-parken blifvit tilldelade boställena. Dessa 500 t:l:d äro dock icke så vårdslösade som de andra; och det är uplyst att skogen å dem är ganska god, emedan den underkastas vissa kontroller och genom det långa afståndet från boställena icke kunnat så medtagas som den öfriga delen, hvilken icke i lika mån kunnat fredas för åverkan. Men anhållan om boställsskogens förening med närliggande kronopark och dess ställande under samma vård, kan mycket väl på enskildt väg åstadkommas utan att R. St:r sig dermed befatta. Om dock R. o. Ad. skulle taga det vådliga initiativ i denna fråga som här är föreslaget och på denna grund återremittera Betänkit, hemställer jag huruledes det blir möjligt, att i laglig väg kunna åstadkomma denna återköpning, enär det är uplyst, att skogen utaf många af de nuvar:de ägarne är försåld till enskilda personer i större eller mindre lotter, och att dessa lottförsäljningar blifvit lagfarna; huru skall då denna härfva kunna redas? Regeringen kommer i detta fall i ganska stort bryderi. Det har äfven blifvit föreslaget att för att vårda denna skogsmark, skall hemmanet Tvenningen inköpas.
Uti nådig proposition till Rikets Ständer af den 3 December för]idet år, hvilken ifrån samtlige Riksstånden blifvit till Bevillnings-utskottet remitterad, har Kongl. Maj:t, under åberopande af hvad Kongl, kungörelsen den 8 Maj 1845 innehåller, om utgörande intill innevarande riksdag af en årlig afgift till veneriska smittans hämmande, behagat i nåder gifva Rikets Ständer tillkänna, att Kongl. Seraphimerordens-gillet, med öfverlemnande till Kongl. Maj:t af ett, i enlighet med inkomna summariska räkningar och revisionsberättelser för år 1845, uppgjordt sammandrag öfver lazarettsoch kurhusrnedien i samtliga länen, med undantag af Stockholms stad, hvilket sammandrag
Med ledning deraf synes den anordnade Afradsoch Tionde-Spanmålen, Augmentsräntorna inberäknade, kunna anses utgöra circa 180,000 Tunnor, hvadan forsellönen skulle uppgå till omkring 60,000 R:dr B:co. Då de, som äro i åtnjutande af rättighet till forsellön, om dem anslagne spanmålsindelningar lösas med penningar, icke kunna betagas lörmånen att, vid bestämmandet af ersättning derför, få densamma sig till godo beräknad, men, å andra sidan, de nuvarande räntegifvarne, om deras räntor varda indragne, blifva ifrån forsellöns utgifvande befriade, enär sådan å den kronan behållna spanmålen icke eger rum, följer deraf, att nämnde belopp kommer att utgöra Statens uppoffring, derest den ifrågavarande indragningen skall för sig gå. Men denna omständighet hafva Comiterade så mycket mindre ansett utgöra något hinder för nämnde åtgärds tillstyrkande, som den endast innebär en rättvis utsträckning till samtlige skattdragande af den fördel, vissa räntegifvare redan ifrån år 1830 åtnjutit, samt denna sednare uppoffring derjemte är ett oundvikligt vilkor för åtgärdens tillvägabringande och jemväl kan anses till betydlig del godtgjord genom de många fördelar, berörde förändring medför; hvarförutan en dylik l 102 uppoffring varit afsedd, då frågor om indelningarnes indragning tillförene blifvit väckte och beslut derom vid sednaste Riksdagen fattades. Om och hvilka serskilda åtgärder tilläfventyrs erfordras, pä det Statsverket må blifva i tillfälle att bestrida de nya utgifter i contant, som, enligt hvad i det föregående är vordet utredt, skulle uppkomma i följd af indelta räntornas indragning, är ett ämne, som icke synes utgöra löremål för Comiterades yttrande; men Comiterade anse sig dock böra, i sammanhang med hvad nu blifvit afhandladt, i underdånighet fästa Eders Kongl. Maj:ts Nådiga uppmärksamhet derå, alt, genom bifall till det förslag
Med stöd af hvad jag nu yttrat, tager jag mig friheten anhålla, att R. o. Ad:n ville, med afslag å Utskits hemställan, bifalla det af Kongl. Majit äskade anslag af 85,000 rdr. Hr Huss, Magnus: Då denna fråga förekom å Stats Utsk:ts Utgilts-afdelning, ansåg jag mig af samvetspligt manad att icke undanhålla Afdelningen den upplysning, att institutet af enskild person nyligen erhållit den betydliga summan af 80,000 rdr, och i följd af denna upplysuing minskade afdelningen det af Kongl. Majit äskade anslag med 4,000 rdr, motsvarande räntan å 5 proc. å det donerade kapitalet. I anledn. af hvad Hr Fahnehjelm rörande deri ifrågavarande testamentariska donationen uppgifvit, eller att den möjligen icke vore giltig, och att det vore osäkert, när pengarne komme att utfalla, får jag, då jag eger noggran kännedom om testamentet, upplysa, att donationen är gifven utan några förbehåll, äfvensom att institutet redan och ända från testators dödsdag åtnjuter räntan af densamma oafkortad. Huru ogerna min känsla vill neka en välgörenhetsinrättning något anslag, kan jag dock i detta fal! ej finna annat, än att Utsk:t haft grundade skäl för den föreslagna nedsältningen, och anhåller derföre om bifall till Utskits hemställan. Sedan ölverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. l.andtm. yttrat, att derunder hade vrkats dels bifall till Stats - 640 Den ?8 Aprii e. m.
I händelse R. o. Ad. dervid beslutar hufvudsakens företagande före frågan om remiss af H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedts .motion, utbeder jag mig att få tala i hufvudsaken. Hr Rosenblad: Hr Hjärne har visserligen förut underhållit R. o. Ad. med förespeglingen af de fördelar, som den krokiga linien skulle hafva med sig; men den krokiga linie, sorn Gr. Frölich föreslog, var alltför krokig. Jemte det jag tackar Hr Dalman för dess loyala sätt att gå min önskan till mötes, instämmer jag med Hr v. Hartmansdorlf uti den önskan, att tvenne så olika frågor som form och hufvudsak icke må blifva sammanblandade. får. Frölich: Jag tror, att det innefattar en fullkomlig förvillelse att här uppdraga en så stor skillnad emellan form och hufvudsak, emedan man vid närmare eftersinnande skall fipna, att der ligger mycken hufvudsak i formfrågan. Det har blifvit så vidlyftigt utpekadt , hvad ändamålet skall vara med H. Ex. Hr G1', af Wetterstedts motion, och det har tillika blifvit förklaradt, att man ju förr desto hellre önskade att få slut på saken. Jgg hemställer då, när nian å ena sidan vill komma från saken, och motsatsen dertill mätte vara att få den afgjord efter önskan, om icke den contrapropos., jag föreslagit till japropos:n, närmast leder till ändamålet. Hr Hjärne: Då Hr Rosenblad tyckes icke kunna glöm - Dtn 12 Mart f. m. 191 ma bort ett uttryck, jag hade i dag, utan för andra gången framkommit med talet om kroklinie!', hvilket icke bevisar annat, än att Hr Rosenblad, troligen olika med de öfriga ledamöterna, icke kunnat uppfatta mitt yttrande, så vill jag försöka alt tysta honom i detta fall; för hvilket ändamål jag endast torde behöfva återkalla i hans minne elismissionen om 72 § Reg.F. för lidet år, då Hr Rosenblad ville begagna krokvägen till civillagen för att komma till målet, sedan den raka vägen till grundlagen blifvit honom afskuren.
Då jag tillstyrkt R. o. Åd. alt gilla StatsUtsk:s förslag, hvilket jag ansett och ännu anser vara det rätta i denna fråga, finner jag mig alldeles urståndsatt alt framställa huru en voter:s-propos. uti nu ifrågaställde afseende kunde uppgöras, utan alt något Stånds beslut blefve undertryckt eller förändradt. Jag kan icke instämma i Hr von Hartmansdorffs förslag, emedan BorgareSt. beviljat dessa 22,5oo r.'dr endast under det villkor att de blifva inberäknade uti materiel-anslaget, och jag kan ej heller instämma i hvad Frih. Cederström yrkat; ty då skulle BorgareSt:s beslut blifva helt och hållet undertryckt. Man har ingen ledning för uppställande af en voter:s-propos. härom. Jag nämner detta, blott för att anmäla min reservation emot begge dessa nu förslagna voter:s-propos:na samt för att ådagalägga att StatsUtsk. måhända icke förfall t så alldeles utan behörig grund i denna fråga, då Utsk. föreslagit den voler:s-propos., sorn R. o. Ad. underkänt. Jag finner mig så mycket mera styrkt i denna tanke, som jag nu, vid närmare genomläsande af betänk , finner alt det ej kan klart inhemtas, huruvida PresteSt. samt R. o. Ad. beslutat att dessa 22,5oo rtdr skola ingå till titeln. Hr von Hartmansdorff: Jag anhåller alt få upp läsa några ordalag ur StatsUtsk:s eget betänk., hvilka jag tror vara bevisande för min mening. Sidan 29 näst sista raden stå följande ord: ”Genom trenue Stånds beslut är så - 43G Den 16 September e. m. ledes afgjordt af oftaberörde 22,5oo r:dr böra särskildt lill utgifter för försvarsverket anvisas.” Jag vet icke om man kan med tydligare ordalag säga detsamma, som jag nyss påstod.
Åttonde Voteringen. Den, som bifaller, att till Kongl. Maj:t må öfverlemnas att, genom Förvaltningen af Sjö-ärendena, för Fyroch Båk-Inrättningens upphjelpande, på billigaste vilkor upptaga e^t lån, utan annan föreskrift, än att Förstärkta Stats-Utskottets Memorial N:o 3“<?. 5 samma lån, med den tillgång för ränta och amortissementsfond, sorn med 9,333 R:dr 16 sk. årligen å \:de Hufvud-Titeln fi tines anvisad, senast inom 20 år efter lånets upptagande, blifver till fullo liqvideradt, voterar Ja; Den det ej vill, Nej; Vinner Nej, kommer bestyret med upptagandet af nämnde lån att, under enahanda vilkor, i afseende på tiden för dess liqviderande, anförtros åt Rikets Ständers Fullmägtige i Riksgälds-Contoret. Och som voteringen utfallit med 26 Ja ocb 92 Nej, hvarjemte en lapp, såsom märkt, blifvit casserad, samt Nej sålunda vunnit, kommer att till Rikets Ständers Fullmägtige i Riksgälds-Contoret uppdragas att, för Fyroch Båk-Inrättningens uppbjelpan de, på billigaste vilkor upptaga ett lån, utan annan före skrift, än att samma lån, med den tillgång! för ränta och amortissementsfond, som med 9,333 R:dr 16 sk. årligen å 4:de Hufvud-Titeln finnes anvisad, senast inom 20 år efter lånets upptagande, biifver till fullo liqvideradt. Nionde Votéringen. Den, som anser det för allmänna undervisningen äskade extra anslag af i,5oo R:dr icke böra beviljas, voterar Ja; Den det ej vill, Nej ; Vinner Nej, kommer berörde extra anslag alt beviljas och att ställas under disposition af Vexelundervisnings-Sällskapets Direction, för att befrämja författandet och utgifvandet af Lärooch Läseböcker, tjenliga för folkundervisningen. Voteringen har utfallit med 66 Ja och 53 Nej; och sorn
Efter granskning af de förslag, hvilka inom Riks-Stånden förekommit, såsom: att Handels - Betjente, Gesäller, Fabrikers, Näringars och Handtverkeriers Arbetyfolk borde ställas under Lego Stadgan; att icke någon arbetsför person, som ej har eget laga försvar, mitte tillåtas bo för sig sjelf, utan hvar och en sådan åläggas att antaga årstjenst, vid äfventyr att vara förfallen till arbete å Corrections-Inrättning; att lättjefulla och för oordentligt lefnadssätt böjda personer, som låta mantalsskrifva sig hos Hemmansegare, utan att hos dem hafva hemvist, arbete och kost, borde med böter beiäggas; att så kalladt löst folk, som är arbetsfört, borde åläggas, vid det i 15 §. af Kongl. Värfning»- 26 Exp. Ut sk. Förslag till urrd. Skrif v, N:o 353. Stadman, den 7 April 1802, föreskrifna ansvar, att skafta sig årstjenst, i stället att de nu, under sken att vara mantalsskrifne, i sjelfva verket äro inhyseshjon} att den, som ej uppehåller sig hos honom, der han är mantalsskrifven, borde såsom lösdrifvare behandlas; och hvilka med flera förslag egentligen åsyftat ett närmare bestämmande af hvilka personer, som inå vara pligtiga att årstjenst söka och af påföljden för underlåtenheten deråt, hafva R. St. antagit, såsom allmänt erkända sanningar: att, under senare åren,lösdrifveri, sysslolöshet och lättja märkligen ökats} att, i samma mon, uppkommit stegrade tjenstehjonsoch arbetslöner, samt brist på dugligt arbetsfolk; att sjelfsvåld och sedeförderf bland den tjenande och arbetande classen tilltagit, samt att, i följd derutaf, fängelserna blifvit fyllda med brottslingar, och fattigförsörjnings-anstalterne med fattighjon. Bland orsakerna härtill anse R.
LagUtsk:s behandling; men om äfven de sednare författningarne icke skulle kunna till någon del anses tillhöra nämnde Utsk., så är det dock en ganska vanlig sak, att då en motion innefattar flera delar, den hänvisas till det Utsk., under hvilket den hufvudsakligaste delen hemfaller, och i förevande fall måste man väl erkänna, att motionen ligger närmare LagUtsk. än EkonomiUtsk. Jag kan således icke finna annat än att LagUtsk. bordt säga sin mening om det väckta förslaget att få nya författningar i om förmäldte amen utarbetade, och om Utsk. ej tilltrott sig kunna fälla något omdöme ang:de heliöfligheten af en sådan omarbetning i andra delar än beträffande Krigs-Artiklarne, så hade det alltid stått Utsk. öppet att begära sammanträde med Ekon.Utsk. Dä jag således icke kan godkänna de skäl, som blifvit anförda för behörigheten af LagUtsk:s ifrågakomne åtgärd, får jag förena mig med motionären och anhålla, att hans motion måtte ånyo blifva till nämnde Utsk. öfverlemnad. Frih. Haab, Adam Christian: Såvidt jag rätt upfaltat den föregule discussionen, beror frågan deruppå, huruvida i motionen begäres utarbetande af förslag till nya författningar i de upgifna ämnena, eller om det endast föreslås en underd. hemställan till K. M. om åtgärders vidtagande för utfärdande af sådana författningar. Som Utsk:s Betänk, ännu icke är tryckt, har jag icke varit i tillfälle att deraf taga kännedom, och icke heller minnes jag ordalagen i Hr Stjernsvärds motion, hvarföre jag, under förutsättning, att många af R. o. Ad:s ledamöter, lika med mig, sakna en sådan för frågans afgörande behöflig kännedom, får vördsamt anhålla om upläsning så väl af motionen som Utsk:s deröfver afgifna Utlåt. Sedan den sålunda begärda upläsniugcn försiggått, yttrade sig Hr von Hartmansdorff, Aug: I den 1111 uplästa motionen * har Hr Stjernsvärd uttryckligen sagt, att han önskar nya Krigs-Artiklars utfärdande.
Sorn, enligt Kikels Ständers vid sednast förflutna 2:ne Riksdagar fattade beslut i fråga om beskattnings-väsendets förenkling, innehafvare al indelta anslag utaf hemmansränta?' och krono-tionde skola, för upphörande af så väl deras hittills åtnjutna optionsrätt, all dessa anslag in natura utfordra, som rättigheten all, då lösen för räntorna och lionden med penningar eger rum, af rån tegi Iva ine uppbära forsel-lön, hållas skadeslöse på det sätt, att de af stats-verket årligen erhålla ersättning med samma belopp, hvarmed forsel-lönen för närvarande författningsenligt lillgodonjutes; så bör Riksgälds-kontoret, vid de årliga liqviderna med Kongl. Stats kontoret, godtgöra sistnämnda verk del belopp, som, enligt afslutad Riks-hufvudbok, är af detsamma lill sådan ersättning förskottsvis ulgifvet. 8 197. Jemte del Rikets Ständer rnedgilvil, dels att de, före utfärdandet af Kongl, cirkulär-brefvel den 12 April 1853, antagne eller utnämnde korporaler vid indeltu Arméen må utaf Stats-verket utbekomma ersättning, jemte tillagd forsel-lön, för sin aflönings-spanmål eller årets markegångspris i den ort, hvarifrån denna spanmål hittills utgått, och dels all de soldater vid Södermanlands regemente, som blifvit eller, intilldess Kongl. Maj:ls Nådiga beslut angående detta ämne kommer att kungöras, varda antagne, må, så länge de i tjenst qvarblifva, under stadgade vilkor likaledes erhålla lösen för deras så kallade knekte-tunn or efter årets markegång, äfvensom ersättning för forsel-lön — hafva Rikets Ständer förklarat, att de förskott, som af Kongl. Stats-konlorel i dessa hänseenden äro eller blifva utbetalda för åren 1855 och 1856, må till ersättning af Riksgälds-kontoret delta verk påföras i de årliga liqviderna mellan detsamma och Kongl. Slats-kontorel. § 198.
I förra hänseendet hafva Riksens Ständer funnit de mest olika och äfven felaktiga grunder rådande, då den, sorn erhållit en tjenst med penninge-lön, måst vidkännas stämplade Pappers-afgiften i drygare mån, än den, som blifvit befordrad till en beställning med indeld lön eller boställe, och den, hvars lön bestått i Spannemåls-räntor, varit skonad framför den, som haft sig förvandlade jordeboks-räntor an viste; i det senare åter har författningen funnits utgå från så många oell sins emellan så skiljaktiga lynpuncter, att någon en - 9o Undtrdäaiga Skrif vtlstr. het alldeles icke kunnat deri uppdagas. En säkrare utväg tro Riksens Ständer sig hafva i hägge desse hänseenden träffat, dä rian efter a Art. i nu fastställde Bevillnings-förordning för det föregående året utgående Bevillning är antagen såsom den måttstock, hvarefter Charta-Sigillata å så väl fullmagter och Constitutorialer, den hittills särskildt utgående Chaitte-SigillattE-recognition deri inbegripen, som Lysnings-sediar må rättas; i samband hvarmed åtskillige för verk. Btällbarheten af denna förändring nödige mått och steg jemväl finnas föregkrifne. 1 stället för den särskilda Provision, som blifvit utöfver Stämpelns värde af Köpare erlagd åt Chartse-Sigillatas-Försäljningsmannen, hafva Riksens Ständer, då denna afgift lätteligen kunnat föranleda underslef och ovillkorligen verkat misstroende hos mindre upplyste köpare afskaffat densamma, och tillåtit nämnde försäljningsman, att af de inflytande medlen , genom innehällning af vissa Procent, godtgöra sig för besvär och inöda.
Sin belöning aJleuast efter endera, i likhet med lava4- 340 StatsUtskottets Bettini:anden. vid 1809 och 1815 årens Riksdagar i Stochholm ägde rum, i följd hvaraf Arfvoden synas lämpligast för de Tjenstemän, hvilkas göromål i synnerhet fordra kunskap och skicklighet, samt Traktamenten för dem, hvilkas befattningar hufvudsakligast fordra moda; Hvadan Secreterare torde bora aflönas genom Arfvoden och den öfliga fcantzli-betjeningen gennm Traktamenten. Tor att bibehålla en billig Proportion, så att icke dé som erhålla Traktamenten, genom Riksdagens längd, må bekomma en jemförelsevis större belöning, än de som få Arfvoden, hafva de senare synts böra beräknas efter Månad. Då Höglofl. Ridderskapet och Adeln, i anseende till Ståndets talrikhet och Organisation, altid i och för Riksdagen, behöfver en serskild Tjensteman, under namn af Riddarhus-Fiscal, hvilken äfven vid alla de förflutne å annan ort än Stockholm haline Riksdagar, erhållit Arfvode af StatsWerket, håfve Wi ansett denna Tjenstemans Arfvode vid innevarande Riksdag icke skäligen kunna RiddarhusCassan påföras, utan i stället böra af de till Riksdagskostnaderne anslagne medel utgå. Efter förutsättande af ofvannämnde grunder, håfve vi öfverenskommit om följande förslag till Arfvoden och Traktamenten, nemligen: Hos HögloftRidderskapet oell Adeln. Arfvode för Riddarhus Secreteraren i Månaden 300 R:d R;co Traktamente för RiddarhusPiscalen jemte aine äldste Cantzlister eller Notarier, om dagen hvardera r - 3. 34. sk. StatsUtskotiets Betänkandén. 34? 3 Ine Ordinarie och 3 ine Extra Ordinarie Cantzlister om Dagen hvardera 3 R:d 3:ne Waktmästare, om Dagen hvardera 1 R:d 16 sk.