Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 8 November 1865. Jöns Andersson, från Malmöhus län. Af Carl Johan Leonard Lönnberg från Östergötlands län, om ändring af 26 kap. Byggninga-Balken, beträffande skyldigheten att bygga allmänna hus. Allt allmännare börjar man inse och erkänna orättvisan af att sådana kommunala besvär, hvaraf alla kommunens medlemmar hafva gagn, fortfarande drabba endast vissa klasser af fastighetsegare. Dit höra bestämmelserna i 26 kap. Byggninga-Balken: huru allmänna hus skola hyggås. Under en lång följd af riksdagar hafva också framställningar blifvit väckta, åsyftande större eller mindre förändringar i det gamla lagstadgandet. Att dessa framställningar icke ledt till det åsyftade målet, torde till betydlig del få tillskrifvas den omständigheten, att man icke kunnat utfinna någon fullt billig och ändamålsenlig fördelningsgrund. Genom utfärdandet af författningarne om kommunalstyrelse och kyrkostämma har detta hinder blifvit undanröjdt. Att det oaktadt de förnyade framställningar, som i ämnet Motioner i Bonde-Ståndet 1865. N:o 33. 47 väcktes vid sistlidne riksdag, icke medförde önskad påföljd, härleder sig, såsom man kan inhemta af Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Betänkande N:o 12 pag. 7, icke deraf att man förnekade billigheten och rättvisan af en förändring i den syftning, att den byggnadsskyldighet, hvarom 26 kap. Byggninga-Balken handlar, borde betraktas såsom ett allmänt kommunalbesvär, utan deraf att bifogade anmärkningar voro rigtade emot de beskattningsgrunder, som i kommunalförfattningarna blifvit antagne i afseende på kommunalutskylder. Dessa anmärkningar blefvo vid förlidne riksdag afhulpna på ett sätt, som vann belåtenhet, hvadan något ytterligare skäl icke synes vara för handen att längre uppskjuta den så billiga reformen. Jag vågar sålunda vördsamt föreslå: att Rikets Ständer i underdånig skrifvelse ville anhålla, att Kongl. Maj:t med ändring af 26 kap.
Lantmarskalken har på riddarhusets och adelns vägnar under pågående riksdag överlämnat den fastställda riddarhusordningen, som hädanefter kommer att iakttagas. Vi har antagit och kungjort denna riddarhusordning till obrottslig efterlevnad. På riddarhuset äger var och en introducerad ätt genom sin huvudman säte och stämma. Först grevarna, därefter friherrrarna och sedan övrig adel. För att undvika all irrning bland ättemännen gäller att det alltid är äldsta sonen på manssidan som avses. Vill huvudman inte infinna sig till riksdag, tillåts den som närmast efter honom kommer att utan fullmakt ta säte i riddarhuset. Har huvudmannen inte fyllt 21 år, inträder den som närmast är. Finns ingen, tillsätts en förmyndare, som kan vara närmaste på fädernesidan eller närmaste frände på mödernet. Uppstår tvist om huvudmannarätten prövas den enligt genealogiska tabellerna. Är huvudman anklagad för brott, som inte kan med penningar sonas, äger han inte inträde i riddarhuset, förrän han fullkomlig befrielse vunnit. Detsamma gäller om han inte upphävt sina borgenärers krav. Avviker huvudman utomlands, utan att fått konungens lejd, övertar nästa i ordningen huvudmannaskapet. Reser han på konungens uppdrag förordnar han själv efterträdare. Flyr någon och bosätter sig utomlands med sina barn förlorar han och barnen säte bland ridderskapet, även om han fortfarande äger fastighet i riket. Kommer han eller barnen åter och svär konungen tro och huldhetsed inträder han i sina rättigheter. Innan riksdagen börjar träder lantmarskalken tillsammans de två äldsta grevarna in i riddarhuset. Vid ingången tas de emot av bl a riddarhusdirektionen. Därefter hålls upprop och antecknas de som skall delta i riksdagen. Ingen får representera sin ätt i riksdagen förrän han fyllt 25 år. Han skall ha åldersbevis ur kyrkoboken eller på annat sätt bevisa sin ålder. Särskilt formulär för hur fullmakten skall skrivas. Skulle två fullmakter för samma ätt bli presenterade vid samma riksdag blir båda ogillade och kasserade. Den första greveätten skall sitta till höger om lantmarskalken och den andra till vänster o s v. För varje bänk skall finnas en lista på vilka som får sitta där. De erhåller en polett, som måste uppvisas för att få tillträde till riddarhuset. Ingen obehörig person får intränga sig på riddarhuset.
Skrifvelse, N.-o 9. rando krono-hemmanet Ansätt, till Kammar-kollegium insändt, bemälde Kollegium, uti skrifvelse den 15 Mars 1859, i underdånighet anfört, alt ifrågavarande hemman, angående hvars tillkomst, skattläggning, afvittring och rotering E. K. Maj:ts Befallningshafvande i dess skrifvelse meddelat fullständig utredning, enligt hvad oivanherörde undersöknings-instrumenl utvisade, saknade så väl åker som ock lägenhet, hvarå sådan skulle kunna upparbetas, emedan jordmånens beskaffenhet och belägenheten invid Stenoch Ansätts-fjellen jemte angränsande mossmyror och kallkällor, hvilka förorsakade frost, gjorde åkerodling omöjlig; att slåtterna befunnos mycket spridda och för del mesta utgjordes af så kallade fjell-, Iioch slanslåtter, hvilka ömsom begagnades till bete och endast hvart tredje eller fjerde år kunde till slåtter nyttjas, emedan vextligheten derå skulle i annat fall alldeles upphöra; samt att, vid sä beskaffade förhållanden, otvifvelaktig! vore, alt hemmanet, derest skattläggning derå ifrågakommit först efter utfärdandet af nådiga Brefven den 14 Juni 1826 och den 9 November 1836, skulle blifvit skattlagdt efter Lappmarks-melhod och. i sådant läll, pä grund af E. K. Maj:ts nådiga Bref den 26 Januari 1847, jemväl bordt vid den provinsen Jemtland öfvergångna förnyade rotering från dylik skyldighet befrias; i betraktande hvaraf Kammar-kollegium funnit sig böra i underdånighet tillstyrka den ifrågasatta roleriugs-befrieisen, dock sä, att, enär, enligt hvad E. K. Maj-.ts Befallningshafvande uppgifvit, annat hemman, som kunde roteringen öfvertaga, för närvarande saknades, hemmanet Ansätt, intill dess lämpligt utbyte kunde ega rum, tills vidare utgjorde samma rotering, emot den ersättning, som tillkomme hemman, hvilka, ehuru innehafvande frihetsår, likväl åtagit sig att under liden i rotering ingå; och har E. K Maj:t, pä grund af hvad sålunda anfördi och upplyst blifvit, behagat i nåder föreslå, att Ansätts kronohemman mätte från den åsätta roleringen varda befriad t, så snart densamma kunde på annat lämpligt hemman öfverflyttas; men ali oflanämnde kronohemman emellertid finge tillgodonjuta frihetsår på sätt och i den ordning
Man kan svara härpå att sakerne då borde afgöras genom votering, men hvilken tids utdrägt skulle det icke medföra, att i minsta småsak för/ anlåtas att votera: en tidsutdrägt, som minst komme att fördubbla våra förut nog långa Riksdagar. Dessutom huru många kommo ej då att tala, kanske lika mycket, om icke mer, för åhöramet än för sakens skull? och blott detta skulle innan kort gifva mångartade frön till partier, insinuationer, kanske tvedrägt ochjförvirring — och hvad ville man‘då säga om vår sjelfftändighet i handlings och tänkesätt, vår ära och ädla bejlämmelse. Nej! Låtom nyhetsbeglrei icke förleda Den 17 Martil. 78» oss; tagom icke ett förhastadt intryck af någras enthusiasm, älskom deremot den lagbundna friheten, den behöriga offentligheten, sorn vi redan äga, eller hvartåt vi ännu skulle kunna gifva någon lämplig utsträckning, genom mera detaillerade Bulletiner; upplyllom och glömmom således icke vår höga bestämmelse att vara Thronent stöd och glans, Fäderneslandets och Constitutionens försvar; och lifvoms alltid af den äran sorn förädlar hjertat, och gjör det brinnande för dett rättat och sannas, det beståndande godar seger!!! Friherre Åkerhjelm, Gujlaf Fredric:
Dessa äro de skäl, på hvilka Utskottet anser rätta tidpunkten nu icke vara inne för en förändrad organisation af Domkapitlen; och får Utskottet, på grund deraf samt af hvad i öfrigt blifvit anfördt, vördsamt hemställa, att ifrågavarande motioner icke måtte till någon lagstiftningsåtgärd föranleda. Stockholm den 21 Augusti 1860. Reservationer: af Herr Olivecrona, K., som förklarat sig i hufvudsaken instämma uti Herr Biskop Anjous här nedan intagna reservation. af Herr Biskop Anjou, med hvilken Herrar Professoren Sundberg. Prosten Bergvall och Komminister Malmborg sig förenat; 12 Lag-Utskottets Betänkande N:o 47. »Lag-Utskottet har afstyrkt Rikets Ständers bifall till någotdera af de vid denna riksdag framställda förslag till förändring i Domkapitlens sammansättning, dels på grund af några mot hvardera af dessa förslag gjorda anmärkningar, dels och förnämligast emedan Utskottet icke funnit rätta tidpunkten för en sådan förändring nu vara inne. För detta sist anförda antagande finnér Utskottet två efter dess förmenande giltiga skäl. Det ena skulle vara de olika meningar, som i de under sednaste tiden framställda förslagen yttrats om den beskaffenhet, man ansett denna sammansättning böra ega. Det andra, hvilket Utskottet anser vara ännu vigtigare, skulle vara att Domkapitlen genom den lagstiftande magtens beslut om deras åliggande i afseende på åtal för villfarande lärosatsers utspridande erhållit en betydelse, som dessa embetsverk förut icke haft. Då Utskottet på detta sistnämnda skäl lägger största vigt, bör det främst till granskning upptagas. Det af Utskottet åberopade, af Rikets Ständer godkända nådiga förslaget till Förordning stadgar, att mål angående öfverträdelser af densamma skola upptagas och aldömas af allmän Underrätt, men att åtal för villfarande lärosatsers utspridande ej må ega rum, med mindre Domkapitlet, efter erhållen underrättelse om saken och dess sammanhang, förklarat skäl till åtalets anställande vara för handen.
Beträffande förhållandet med spanmålstillgången i landet, har, ehuru fullständigare underrättelser i detta afseende varit önskliga, hos Rikets Ständer likväl blifvit upplyst, att sädestillgången inom riket i allmänhet lärer vara knapp; att, i följd häraf, prisen å spanmål redan äro högt uppdrifna, så att t. ex. rågen i de nordliga provinserna och jemväl i de sydligaste, eljest sädesrika, landskapen nu gäller 24 ä 25 R:dr tunnan; äfvensom att framställningar om betydliga undsättnings-summor från Landshöfdingarne i flere län till E. K. M:t ingått. Och då härtill kommer, att stora qvautiteter spanmål erfordras ej mindre för den under nästa månad medgifna bränvins-tillverkning, än äfven för proviantering af de trupper till lands och sjös, hvilka, enligt hvad de politiska förhållandena föranleda, komma att under instundande vår och sommar i Östersjötraklerue sammandragas, synes, så vida icke särskild åtgärd för beredande af större tillgång på spanmål varder vidtagen, att, innan nästa skörd hinner tillgodogöras, antingen brist på spanmål lill lefnadsförnödenheterna skall inträffa, eller åtminstone prisen å denna vara så uppjagas, att den fattigare befolkningen saknar tillgångar att dermed sig förse. Hvad åter angår frågan om lämpligheten deraf att, genom upphäfvande tillsvidare af ofvanberörda införsel-tull, söka afböja de olyckor, sorn i nyssnämnda fall möjligen kunna Etcpeditions-Ulskoltets Förslag lill underd. Skrifvelse, N:o 3 i.
Vid bedömmandet af denna, den värde Talarens framställning, att man glömt att vår Konung är Carl Johan, och vid bedömmandet af de slutsatser han för Rådgifvare* pligter deraf synes vilja draga, saknar jag inom Samhällenas Constitutionela Historia all vägledning, och finner dermed inga andra likheter, än dem, Romerska Senatens yttranden i anseende till vissa af Ctcsarerne någon gång kunna framställa, och jag tror att i8ocj års Lagstiftare af en ännu i minnet varande erfarenhet hämtade tillräcklig anledning, att för Konungens Rådgifvare stad-i ga andra pligter än blott misstroendet till egj ne insigter, och vördnaden för de beslut hvars läglighet man icke genast insedt. Den ädle Grefven har visserligen sökt ådagalägga, hvilka vådor för det allmänna möjligen kunde komma att uppstå genom täta ombyten af Embetsman, i fall StatsRådet skulle finna det mera pliktenligt att behålla sin öfvertygelse än sine platserj det har säkerligen Deri 5 Maji c, m. undfallit den varde Talaren, huru vi under ti-* den af vår nya Statsförfattning redan räk na ro eller 11 ombyten afStats-Secretera re för Handelsoch Finance-ärenderne, 5 för Krigs-, 3 för Kammar-, 3 för Ecclesiastikärenderne utan) att räkna de Biföredragande. jag har också verkligen trodt mig finna, att ärendsrnas gäng häraf mycket lidit; och jag har äfven härutinnan till stor del ve-i lat finna orsaken tillden overksamhet hvarom här nu varit fråga; och jag har sorn enda möjliga rättelse häremot, sökt framställa att StatsRådet skulle börja, mera än den ädla Grefven anser nödigt, värdera sine grundsatser, utan afseende å bibehållandet af sine platser.
JordaBalken, blott gällande i förra fallet, att inskränka rättigheten för en Testaments-gifware, akt bestämma huru och pa hwad fält, en af honom bortgifwen Jord i en framtid bör ärfwas, och förwaltas i annan ordning, än den Allmän Lag föreskriswer och i det senare, att förekomma de Rättegångar och det lioande som genom förändrade Egcndvms-priser, inträffar derigenom, att Säljare förbehålla sig eller andra, att efter en witz förfluten tid, eller wid inträffandet af wise bestämde händelser, fa återlösa Egendomen hwdken rättighet naturligtwis icke begagnas, om icke dermed är förenad någon fördelHwad ater beträffar det under ofwanberörda Riksdag afwen gjorde tillägg uti gude Capit. z §. Jo» Dest 6 Julis. 197 Jorda-Balken sa innefattar det blott ett Stadgande som allmänna Lagen eller någon serskild Författning förut, icke innehållit, huru och pa hwad fält, bör förfaras i den serskilda händelse, da witz tid til! inlösen af fast Egendom, som under förpantning innehafweS, ej är söreskrifwen, och Innehafware» will med Panten Lagfara, men är i okunnoghet, om Pantägaren eller hans wistelse-ort, hwilket Stadgande sä mycket mindre kan tydas till något upphäswande af hwad Allmänna Lagen uti l Capitlec r §. och 5>:de Cap. Jorda-Balken förordnar, som bade sjelfwa föreskriften och den i Riködags-Beflutet dertill förklarade anledning, att derigenom gijwa en större fullständighet är g>:de Cap. z §. Jurda-Balken, gemensamt utmärka Lagstiftarens föremal, att med bibehållande af de grunder, som för Förpantnings,rätten t det hela blifwit stadgade blott öka dem i de delar, der förekomne omständigheter wisat, nödwändighetcn deraf.
Från StatsContoiret lefvereras blifvande Öfverskott på StatsVerkets Ordinarie och Extraordinarie Inkomster för år i83o och påföljande åren; hvaraf Betänk anden, K: o 442- 637 dock, för KrigsCollegii Departementer till Försvarsverkets materiella behof samt för krut-tillverkningskostnadernes bestridande skall från RlgsGontoiret årligen utbetalas en summa af SjuttioTuseri (70,000) R:dr, så vidt dessa Öfverskottsrnedel härtill lemna tillgång. BrgsGontoiret skall, för att tillhandahålla Kongl. Maj:t årligen SjuttioTusen (70,000) R:dr för KrigsCollegii Departementers materiella behof och Krut-tillverknings-kostnadema, intill dess Öfverskotten på StatsVerkets Inkomster från och med år i83o blifva utfedde, eller, derest Öfverskotten härtill för något år icke lemna tillgång, desamma genom upplåning anskaffa, med vilkor, att nämnde förskott, af de följande årens Öfverskottsrnedel skola ersättas. Vinner åter 3:dje eller iVcy-propositionen innehållande Ridderskapets och Adelns Beslut, kommer föreskriften att lyda sålunda: Från StatsQontoiret lefvereras blifvande öfverskott på StatsVerkets ordinarie och extraordinarie Inkomster för år i83o och påföljande åren; hvaraf dock för KrigsCollegii Departementer till FörsvarsVerkets materiella behof samt för Krut-tillverknings-kostnadernes bestridande skall från RuksgäldsContoiret årligen utbetalas en summa af SjuttioTusen (70,000) Riksdaler, så vidt dessa Öfverskottamedel härtill lemna tillgång.
St., i hufvudsaklig öfverensstämmelse med den Nådiga Propositionens innehåll, samt utan rubbning i de vilkor, som för något Län serskildt af R. St. fastställas, funnit följande hufvudgrunder böra antagas, hvarefter nyssnämnda utestående fordringar må behandlas, och, om så skulle påfordras, utan afvaktan af Rikets Ständers medgifvande, äfven kunna afskrifvas, nemligen: 1:0 att, till bevarande af det allmännas fördel i möjligaste förening med Låntagarens, det må af E. K. M. bero, att, uppå E. K. Maj:ts Befallningshafvandes anmälan, att Spannmålslånen i vissa Socknar eller Orter icke kunna, utan Låntagarens obestånd, på redan bestämda tider gäldas, samt efter pröfning af de i hvarje fall förekommande omständigheter, bevilja räntefritt anstånd med återbetalningen på lämpliga Terminer, under vilkor af fortfarande säkerhet för lånebeloppet; Bihang U R. Sts Fröt. iO:de Sami. 2'tira Band. 7 50 Exp. Utsi. Förslag till und. Skrif a.
Jag tillstyrker således alt Ståndet måtte vidblifva sitt beslut. Ilr von Hohenhausen: Af erfarenheten känner jag dyningarna af votering inom förstärkt SlatsUtsk., synnerligast dä antalet af dessa voteringar är så stort som nu, men jag underkastar mig delta besvär i en sak, der jag tror det vara af behofvet. Mig synes, som man skulle äga större chance, alt 33 j proc. blir gällande och pä denna grund tillstyrker jag, att Ståndet mätte vidblifva sitt beslut. Hr von Hartmansdorff: Då meningarne inom Ståndet äro delade och sannolikt icke kunna förenas, anser jag riktigast, att R. o. Ad. vidblifver sitt beslut; hvarföre jag instämmer med dem som sådant önska. Då nu H r Gr. o. La n d t m. hemställde om R. o. Ad. behagade antaga Utsk:s inbjudning, till godkännande af den utaf RondeSt. beslutade evenluela tullsats å nu lill införsel förbjudna slag af kläder, ropades starka nej, blandade med ja; och uppå sedermera framställd propos. vidblef R. o. Ad. sitt förut i ämnet fattade beslut, samt godkändes votens-propos: ne IV:is 342 och 343. d) Kort, speloch Krut. R. o. Ad. godkände de ronde eventuela införsels-afgifterne för dessa artiklar föreslagne voter:s-propos:r N:is 344 lill och med 347. e) Malm. Ilr Gr. o. Land tm. tillkännagaf att PresteSt. vidblifvit sitt beslut, ronde eventuela ulförselstullen å denna artikel, hvarefter Hr von Hartmansdorff och Hr Printzensköld förklarade sig deri instämma samt R. o. Ad., med vidblifvande af sitt förut i ämnet fattade beslut, godkände voter:s-propos:n N:o 348. f) Porslin. R. o. Ad. godkände den i fråga om eventuela införselstullen å måladt eller tryckt oäkta porslin föreslagna voter:s-propos. N:o 349. g) Salpeter.
1 mom. 3 punkten, hvaremot Bonde-Ståndet bibehållit nämnde punkt i nu gällande Författning oförändrad; och måste, för det fall, så Bonde-Ståndet icke skulle med öfrige Stånden sig förena, frågan genom omröstning afgöras, derför Utskottet föreslår en så lydande voteringsproposition : 10:o. Den, som bifaller Utskottets, af 3:ne Riks-Stånd godkände, förslag, att 3 punkten i 7 §. 1 mom. nu gällande Ch. Sig. Förordning må erhålla följande lydelse: Bevillnings-l Iskottets Memorial, N'.o 3f. 15 ”Till alla Arrenden, Contracter och Afhandlingar, ulan viss summa, skall, efter samma grund och förestående tariff, charta anskaffas till det belopp, hvartill deri betingade persedlar eller förmoner kunna skattas, enligt sednast fastställda markegångspris; och skulle samma Contract derjemte innehålla bestämmelser rörande persedlar eller förmoner, hvilka icke finnas i Marke gångs-taxan uppförde, eller blifvit i Cont rudet visst värde i penningar ås alte, ökes Chartan i afseende derå med 112 sk.; voterar »I a ; den, det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, bi belia 1 les, enligt Bonde-Ståndets beslut, det i 7 §. 1 mom. 3 punkten nu gällande Förordning befintlige stadgande, så lydande: Till alla Arrenden — sednast fastställda markegångspris, eller det i orten gångbara å de varor, som i Markegångs-Taxan ej finnas upptagne; och om samma Contract derjemte innehåller något, som till visst värde icke kan bestämmas, ökes Chartan 1 afseende derå med 6 sk. Hvad i afseende å 4 punkten uti 7 §.
Stenkolsarbeten, oinfattadc eller infattade med annat ämne än guld och silfver: se Bijouteri varor. infattade i Guld och .Silfver, vägas med infattningen och förtullas såsom den. Stenkolstjära 1 centner. 25 Stoft, ofärgadt eller färgadt, till begagnande vid tapettillverkning Fritt. Snören; se Gulddragareoell Snörmakarearbeten. Tarm-: se Strängar, andra slag. Solfjäderspapper; se Papper, färgadt, m. m. *Spadar; se Jern, Manufakturoch Handtverkssmide, ej specificeradt. Spanska flugor; hänföras under Apoteksvaror. Speldosor; se Instrumenter, musikaliska. Spermaceti-olja; se Oljor, feta. Spiauter; se Zink. Spiesglans; se Antimonium. Spiritus vini _ och annan Sprit; se Bränvin. Spiritus, vitriol-; se Svafvelsyra. Spån; se Spillning. *Spån för bokbindning, tillverkning af värjslidor m. m.; hänföres till fanérskifvor under artikeln Träd varor. Späck; se Tran. Stanniol; se Folier. Sticktyg eller Piqué; se Väfnader, bomulls-. Stilar; se Boktryck. Storax; hänföres under Apoteksvaror. Förslag till Tulltaxa. 25 Qvantitet Införselsför Tullberäktull. ningen. Riksmynt. i R:dr. öre. *Strtimpor och andra på strumpstol eller genom stickning tillverkade arbeten, ej specificerade: helsideneller halfsiden 1 — Stål, alla slag Fritt. Stålarbeten, ej specificerade 1 skålp. 50 *Stärkelse af hvete, potates eller andra vegetabiliska ämnen 1 skålp. 6 Svafvel: sicilianskt - . , Fritt. andra slag i skålp. 2 Svafvelsyra 1 skålp. 1 Svampar: ätbara och andra slag 1 skålp. 50 Sågblad 1 skålp. 15 * Sågblads ämnen, eller otaggade sågblad . 1 skålp. 5 Såpa . • 1 skålp.
Här, Hans var så god. Nu är den i ordning. än gästerna äro komna. Säg ifrån, att jag icke på villkor vill störas, förr KATRINE. Jag skall säga, att du vill hvila dig. 113 HANS (som redan öppnat dörren, vänder sig om och säger med ansträngd likgiltighet). Det är sant... Bruun kommer väl i afton KATRINE. som vanligt Det tror jag nog... Efter allt hvad jag vet... HANS (i det han går in). om. (Läser dörren efter sig.) Det var blott något, jag ville tala med honom KATRINE (går bort till matsalsdörren och ropar ut i matsalen). Anna! Tionde scenen. KATRINE. ANNA. KATRINE (i det hon räcker Anna Leonoras hatt och flor, som hon tagit från bordet). Bär det där in till frun, hon har glömt det. Och... (i det Anna vill gå.) Säg henne, att jag blir här inne, tills de främmande kommer, och ta'r emot inte störas. dem, så hon behöfver icke skynda sig. Doktorn vill ANNA (i det hon går). skickade bud med blommorna, att han ville tillåta sig att komma tidigare. Såå... _______ Fru Leonora. Å, det är god tid ännu. Men löjtnant Bruun Fjärde akten. under silkesskärmar, nu allt fullständigt i ordning att taga emot de främmande. Katrine sitter i soffan och tidligt dörren för Max i frack och chapeau-bas.) (Samma rum en stund senare. Alla lampor tända ser likgiltigt i ett album med vyer. Anna öppnar hög Första scenen. MAX. KATRINE. KATRINE (reser sig och går emot honom. Konventionellt). Välkommen, löjtnant Bruun. MAX (litet brydd, ser sig liksom sökande omkring). kommen, ser jag... Men jag ville gärna talat med... KATRINE (lika konventionellt). Ja, det är kanske något väl tidigt... Ingen är rättelser om valet. Med Hans? Vi ha tyvärr ännu inga underMAX (iakttager henne något förvånad). Nej... Ja så, inte det 115 KATRINE