Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Undervisningsverken hafva under de fyra sistförflutna riksdagarne haft att glädja sig öfver Rikets Ständers särskilda uppmärksamhet och utmärkta frikostighet. Medel hafva blifvit anslagna, dels till nya läroverks grundande, dels till utvidgning af redan förhandenvarande. De välsignelserika verkningarne häraf för fäderneslandet hafva väl ännu ej hunnit i någon väsendtligare mån uppenbara sig, men redan det är ingen ringa frukt, att de offentliga läroverken tillvunnit sig ett allt större förtroende, i följd hvaraf många af dem ännu är o i behof af ytterligare statsanslag till nödig utvidgning och till erhållande af förökad lärarestyrka, för att de må kunna motsvara detta förtroende och sin bestämmelse. I detta afseende vågar jag påkalla Rikets Ständers välvilliga uppmärksamhet för Enköpings elementarläroverk. Alltsedan hösten år 1861, då detta läroverk trädde i verksamhet såsom treklassigt i stället för en aftynande pedagogi, har detsamma tillvunnit sig ett allt större förtroende, så att enligt vidfogade intyg lärjun - Motioner i Bonde-Ståndet 1865. N:o 251. garnes antal, som vid sagda tid eller höstterminen år 1861 utgjorde 58, innevarande termin uppgår till icke mindre ån 81. En sådan tillvext vid ett läroverk i lärjungarnes antal, då detta på den korta tiden af blott fyra år förökats med nära hälften af det ursprungliga, i följd hvaraf en än ytterligare förökning är att motse i närmaste framtid, vittnar redan tillräckligt om behofvet af en större lärarestyrka vid detsamma och derom att det förtjenar, att till omfånget af undervisningen utvidgas. Vid bedömandet af en sådan fråga bör dock ingalunda uteslutande ett ökadt lärjungeantal, utan ock många andra förhållanden, tagas i betraktande. Ett synnerligt afseende förtjenar sålunda äfven det intresse, hvarmed det samhälle och den ort, hvilka läroverket närmast är till gagn och nytta, omfattat detsamma, och i detta hänseende intager Enköping med den omkringliggande orten ett utmärkt rum genom de jemförelsevis stora uppoffringar, som de vidkänts såväl för läroverkshus, som för sjelfva undervisningen.
Sommarvistelsen har varit begränsad till en månad för hvardera af de två afdelningarna, af hvilka den förra var ute under juli o c h den senare under augusti månad. * Höstens kapplöpningar å Ladugårdsgärdet äga rum söndagen den 20 dennes, hvilket vi velat nämna för d e m af våra sportälskande damer, som intressera sig för desamma. Sonja Rowalevskys minne. I dag fredag kl. 1 middagen k o m m e r att å Lindhagens kulle å Nya kyrkogården härstädes högtidligen invigas ett grafmonument öfver Sonja Kowalevski. Monumentet är skänkt af Rysslands kvinnor. Den aflidnas 17-åriga dotter, åtföljd af fru Kowalevskis ungdomsväninna o c h studiekamrat kemiedoktorn från universitetet i Göttingen fröken Julie Lermontoff, är hitkommen för att närvara vid monumentets invigning. Den kända författarinnan » Turdus Merula-i, fru Aurora von Qvanten, bibliotekarien v o n Qvantens maka, fyllde förliden lördag 78 år — ej 80, såsom i en del tidningar oriktigt uppgifvits. Födelsedagen firades på Capri, där makarne v o n Qvanten nu äro bosatta. * Teater och musik. K. operan återupptog i torsdags efter mångårig hvila Donizettis melodirika o c h glada komiska opera » Kärleksdrycken » m e d n y partibesättning. Adinas parti, s o m senast återgafs af fru Edling, har nu anförtrotts åt fröken Kragballe; såsom Nemorino, senast representerad af hr Strandberg, gör hr Olof L e m o n sitt återinträde på k. Operascenen, hvilken han för ett par år sedan lämnade för att idka sångstudier i Paris. Belcor, senast återgifven af hr Johanson, utföres nu af hr Lejdström, o c h Dulcamaras parti, s o m senast återgafs af hr Bottero, skall nu alternativt sjungas af hrr Brag o c h Forssell. Programmet afslutas m e d hr Glasemanns » Blomsterbalett », hvari hela balettkåren medverkar. V i återkomma till ett närmare omnämnande. K. Dramatiska teatern uppförde i går torsdag f. f. g.
Den 17 Martu, f. »«. för Fordringsägares förnöjande medgifva , och i öfverensstämmelse med dé tillgångar BancöUtsköttet i öfrigt finner kunna till tempöraira biträden användas j hvilka blott för tillfället och vid brytningen af Discönteinas allmän«a upplösning nu påkallas, af allmänna Penhinge-förlägenbeteti af t användas i den väg,' hvarifrån de Sedermera, under en ordentligare sakernas ordning, till angelägtiare föremål böta återföras»- j r-j dt ' ■ V / Slufeligen och hvad angår
59 der år 1852, och härtill komme, att justitie-rådet jemväl borde tjenstgör» påföljande Mars och April månader, för att ersätta de ledamöter, som gjorde tjenst under hans nuvarande sjuklighet, justitie-rådet icke kunde hysa något hopp, att, äfven med bästa vilja, det skulle stå t hans förmåga att under nämnde tid vara tjenstgörande, såsom främste ledamot i Högsta domstolen, och att således, derest justitie-rådet k om me att qvarstå i tjenst till April månad nästa år, då justitie-rådet uppnådde @5 år, deraf säkerligen blcfve en följd, att de öfrige ledamöterne måste dela sig emellan bans tjenste-åflggandcn, utan att derföre erhålla någon ersättning, hvilket ingalunda kunde vara gynsamt. för ärendenas gång och i alla fall förekomme obilligt; med afseende hvarå och då dessa olägenheter icke kunde förekommas annorlunda, än genom justitie-rådets afskedstagande, så att han erhölle en efterträdare i embete!, justitie-rådet, sorn, enligt aflemnad merit-förteckning, är född den 1'6 April 1787 saint blifvit den 22 Junii 1803 i statens tjenst antagen och den 27 April 1826 befordrad till ledamot af Konungens Högsta domstol, i djupaste underdånighet anhållit, att han, så fort ske kunde, måtte få taga afsked från sitt innehafvande justitieråds-embete, med bibehållande af den pension, som, enligt författningarne tilikomme honopi, derest han fortfarit i embetet till fyllda 65 års ålder; hvarvid justitie-rådet, då denna ansökan torde böra öfverlemnas till Rikets Ständers bifall, yttrat det hoppy att Kongl. Majit täcktes i nåder beledsaga, densamma med Sitt förord. Utvisande det åberopade läkarebetyget, att justitie-rådet
För att härom öfvertygas behöfver man blott påminna sig, •tt om en Grefve Brahe också har flere söner, 55o Den 5 Martil, kan dock ej mera ån ett Hufvud man skap af en Grefve Brahe, på Svenska Riddarhuset utöfvas, då deremot en Grefve Lagerbring, om han öfverlefvat denna Riksdag och hans helsa tillåtit honom att sjelf taga såte för Grefliga Ätten Lagerbring, kunnat derjemte utfärda Fullmagter för trenne andra Ätter, nemligen Friherre Atten Lagerbring, CommendeursAtten Lagerbring och Adeliga Attén Lagerbring; det vill såga, att en och samma Adelsman har kunnat utöfva fyrafaidig representations-rått, ,Tag har mig icke bekant huruvida Herr Grefve af Ugglas begagnat sig af en så beskaffad ratt; men den Iian, i följe af detta missbruk, kunde utöfva att sjelf taga säte för sin Grefliga Ätt, och tillika, i egenskap af förmyndare för sina söner, utfärda fullmagten för Irenne andre Ätter af Ugglas, kan aldrig förenas med något rättsbegrepp. Och till undanrödjande af sådane missbruk, föreslår jag, att nya RiddarhusOrdningen må innehålla följande stadgande: ”Sammanträffa flere hufvudmannaskap hos en och samma person, må lian dock icke mera än ett sjelf utöfva: och ligge hans söners Representations-rätt nere, intill dess de uppnå aldren att densamma sjelfve utöfva.” 3) Att det emot all moralitet stridande bud, sorn nu varande Riddarhusordning gifver, och sorn försätter en blott anklagad person i lika predikament med en för brott lagligen »lömd, må^alldeles afskaffas; samt att der ordet Den 5 Mart ii. 351 nesligt brott nyttjas, tillika må bestämmas, hvad med ordet nesligt rätteligen lörstås. Herr Tham, Wollrath:
Den i hufvudstaden ordnade inrättning för inandning af komprimerad luft, eller den s. k. medico-pneumatiska anstalten, om hvars understödjande medelst statsanslag fråga nu blifvit väckt, är, på sätt äfven uppgifvits, helt nyligen anlagd och har endast omkring 3 år varit i verksamhet. Erfarenheten i afseende å verkningarne af denna nya kurativ-method är följaktligen icke särdeles stor, men de resultater, som under denna korta tid härstädes erhållits genom användande af bad i förtätad luft, hafva i allmänhet varit tillfredsställande och det har, efter hvad af tillgängliga handlingar kunnat inhemtas, visat sig, att inandning af sådan luft utgör ett verksamt och välgörande medel i åtskilliga sjukdomar, förnämligast respirationsorganernas, och bland dessa senare till och med i sådana sjukdomstillstånd, som trotsa ali annan behandling. Svenska Läkaresällskapet har också, jemte intyg att under de tvänne sistförfluten åren vid berörda anstalt öfver 3,000 bad kostnadsfritt utdelats åt fattiga och mindre bemedlade personer, vitsordat nyttan och ändamålsenligheten af ifrågavarande inrättning samt förklarat, att resultaterna af den medico-pneumatiska behandlingen härstädes varit ganska lyckliga. I betraktande häraf och då Läkaresällskapet tillika upplyst, att nämnda anstalt, redan i sig sjelf dyr att anlägga och erfordrande högst, betydliga dagliga omkostnader, omöjligen kan utan ekonomisk förlust uppehållas af den person, som genom enskilda uppoffringar och särdeles nitiska bemödanden både grundlagt och hittills uppehållit densamma, hafva Rikets Ständer funnit sig böra understödja en inrättning, hvilken, ehuru den åtminstone i sitt nuvarande skick icke lärer kunna hänföras till de allmäna institutioner, hvars upprätthållande det mäste tillhöra Staten att besörja, likväl, med hänsigt till dess välgörande inflytande i medicinskt hänseende och det tillfälle till kostnadsfri sjukvård, densamma bereder åt många fattiga och obemedlade sjuklingar, synes vara förtjent af uppmuntran och hjelp äfven Expeditions-Utskottets Förslag till anderd.
En hvar å Landet sålunda bosatt Mästare vare förbunden, att emot frihet till deltagande i val och alla öfrige rättigheter, sorn Städernes Borgerskap tillhöra och med Burskap i allmänhet förenade äro, likväl med vilkor, att utan särskildt kallelse , sjelfmant vid dylika frågors fårehafvande sig inställa, i allo uppfylla de med Burskap och Borgarerätt åtföljande förbin* dets er utan undantag; dock att hvad personliga skyldigheter angar, honom må vara öppet att antingen sjelf desamma fullgöra, eller ock emot befrielse derifrån, erlägga till Stadens Cassa en viss Contingent , efter af Borgerskapet uppgjord Taxa, sorn ef Magistraten profves, 1 öfrigt etc. 13 §• Vid ytterligare granskning af de skäl, som vid första öfverläggningen om den ifrågaställde rättigheten till Handtverksförläggande, med åtföljande förmon för Förläggaren att derå "kunna erhålla burskap, blifvit af tvenne Stånds Ledamöter inom Utskotten deremot anförde, och nu vid Sterremissen jämväl åberopade, hafva Utskotten ansett sig böra öfvergifva det BiternaLagdt skottets Betänkanden. 11 162 LagUtskotttts Betankanden. tivt framställde Förslaget om berörde rättighets auctoriserande genom den nu ifrågavarande Författningen ; Och då Utskotten således tillstyrka, att 13 §. må ur samma Författning utgå, uppkommer derigenom en ytterligare rubbning i nummerbeteckningeä ä de efterföljande ($, §. af 4 Art. H §• Med gillande äf den anmärkning, sorn blifvit gjord emot stadgandet, att Enka efter Mästare må, likasom i 15 §. blifvit vid enahanda fall tillåtit Enka, eller ogift Qvinna* hvilka sjelfve förskaffat sig burskap å handtverk, vid ingående i gifte bortsätta sin handtea. ring, äfven om Mannen icke tillhör samma yrke och burskap? rått derå vill söka, föreslå Utskotten, att innehållet af sista meningen i §. må sålunda ställas: 1 räder hon i annat gifte > vare henne förbudet att med handteringens idkande Didare fortfara. 15 §•
— I afseende på tideräkning vore deremot enhet redan i det närmaste vunnen, ehuru man borde beklaga, att bekännarne af den Grekiska läran ännu ej kunnat förmås att antaga den Gregorianska kalendern. Men öfverallt eljest inom den Kristna verlden började året numera med den 1 Januari. Det indelades i 12 månader, dessa i veckor, hvar och en med sju dagar, hvarje dag i 24 timmar, hvarje timma i 60 minuter o. s. v. och detta af alla hyfsade folkslag antagna system torde hädanefter i någon betydlig män ej komma att rubbas. Man gjorde väl dertill ett försök under den värsta Fransyska revolutionsyran, men, oaktadt den då införda nya tideräkningen var ganska skickligt uppgjord samt månadernas benämningar vida vackrare och lämpligare än de, som vi begagna, skiljde den sig likväl från den gamla uti allt för vigtiga punkter, såsom deruti att utsätta årets början vid höstdagjemningen, och kunde ej heller i längden motstå den starka påtryckning, som fördelen af ett i detta afseende antaget universalsystem utöfvade. — Men icke blott vid mätning af tid, utan äfven vid mätande af längder, ytor och rymder, funne hvar och en med lätthet, vid betraktande af de ändlösa skiljaktigheterna emellan mått, mål och vigt i olika länder, hvilka vigtiga fördelar skulle ernås, om man härutinnan kunde införa ett system, gemensamt för hela den bildade verlden; och borde då äfven, oberoende af de för hvarje särskildt språk olika benämningarne, antagas vissa tecken för hvartdera af de hufvudsakligaste måtten. —- Om äfven någon längre tid skulle förflyta, innan detta stora resultat 42 Allm. Best.- och Ekon -Utskottets Betänkande N:o 36. kunde uppnås, så borde raan deraf icke afskräckas från att arbeta för saken, enär intet stort mål uppnås med lätthet.
Berörde svårighet, hvilken alltid, fastän i mer eller mindre mon, måste möta vid all skogsåvärkan, är redan ett naturligt försvar för de växande träden, hvilkas hägn under Lagen således synes icke behöfva utmärkas af förnedrande straff, hvilkas tillämpning på handlingar, som, efter det hos menigheten allmänt rådande begrepp, icke äro neslige, otvifvelagtigt skulle, i anseende till de oftare inträffande förbrytelser med åvärkan, till en början stämpla allt för många med en Vanfräjd, hvars följder skulle i alla afseenden blifva olycklige; Och torde härtill än vidare få läggas den ej sällan i åverkans - frågor emellan till hvarannan angränsande hemmans - ägare och åboer förekommande och af Herr von Wahrendorff insedde omständighet, att tillfälle gifves för den tilltalade, för uppkastande af tvist om äganderätten till den skogsmark, hvarå det öfverklagade hygget skett , hvars Afgörande nödvändigt måste föregå innan profningen af åvärkans-för - 129 Lag-Utskottets Betänkanden. bryte’sen kan företagas, samt att åter, om i desse fall, pä sätt Herr von Wahrendorff velat framställa, en lindrigare bestraffning skulle för åvärkaren äga ruin, sådant komme att föranleda till en olikhet uti Lagstiftningen, i synnerhet vid de tillfällen då den upkastäde äganderättstvisten Aud sluteliga afdömandet deraf finnes obehörig, och således synbarligen blifvit vidtagen och anstäld, endast för att bereda en annan rigtning af aA^ärkans-förbrytelsen, än den, som för den samma varit gifven, om den från besagde tvist varit slciljd. På desse skäl och vid betragtande af den gräns, innom hvilken Utskottet, i anledning af den väckte ifrågavarande motion, äger att sträcka sitt utlåtande, anser Utskottet sig endast kunna förklara, det Utskottet icke finner skäl tillstyrka bifall till ofvan omförrnäldte förslag; hvilket dock till Riksens Högloflige Ständers vidare pröfning öfverlämnäs. Stockholm den 10 Februarii 1818.
Till följd af sådana aftal kunna nemligen fordringar uppkomma, hvilka härleda sig från penninge-utgifter, som den ena för den andra på grund af affärs-förbindelserne dem emellan, bestridt från uppburne medel, remisser och dylikt; och då, angående så beskaffade fordringar, å hvilka något kredit-papper vanligen ej utfärdas, handels-böckerne med lika mycket, oin ej mera skäl, än i fråga om fordringar för borgade varor, böra kunna tjena såsom bevisnings-medel, synes äfven böckernas vitsord lämpligen böra till dem utsträckas. På grund af de anmärkningar, som sålunda emot nuvarande stadganden om handels-bok förekommit, har Kongl. Majit låtit upprätta förslag till ny författning i detta ämne, deruti jemväl de dermed sammanhang egande frågorne om handels-räkningar och motbok blifvit behandlade; varande uti det betänkande, som bifogats förslaget, skälen för de deruti förekommande afvikelser från nu gällande lag närmare uppgifne. Berörde förslag, med de rättelser deruti, som, efter Stats-rådets och Högste Domstolens hörande, funnits nödiga, varder härmedelst till Rikets Ständer ofverl emnadt. Kongl. Majit föreslår att, med ändring af Kongl. Förordningen, angående handels-boks vitsord den 6 Oktober 1848, antagas må följande ”Förordning, angående Handcls-böcker och Handels-räkningar. § I En hvar, som, i den ordning särskilda författningar innehålla, 1 stad el - Kongl. Majds Nåd. Proposition, N:o 97. S ler på landsbygden, till sitt yrke gjort, att i gross eller i minuthandel så* sorn näring idka, vare, ehvad det är enskild man eller bolag, pligtig ordentliga handels-böcker föra, såsom bär nedan sägs. Lag samma vare för dem, som gjort till sitt yrke, att varor till försäljning tillverka eller bearbeta. §• 2.
Jag ångrade mig, att jag inte hade bedt honom om pengar till mattan med detsamma, då kunde jag ha köpt den på egen hand, och så hade det bekymret varit afhjälpt. Men D U gick jag som katten kring het gröt i flere veckor och kunde inte komma mig för att påminna Hans. och där låg den gamla mattan som en skamfläck, och varpens grofva trådar började titta fram på allt flere ställen Jag blef vid misshumör bara jag såg åt den. » Så voro Hans och jag ute och promenerade en eftermiddag fram på vintern. På Drottninggatan gingo vi förbi en butik, i hvars fönster en hel mängd divansmattor i vackra, moderna mönster voro exponerade. Jag stannade nästan omedvetet och tittade in på alla härligheterna. Hans hade också stannat, och nu dök det upp ett minne hos honom. » Hur var det, » sade han, » skulle vi inte köpa oss en ny matta? » » Jo, det behöfs verkligen mycket väl. » » Då kunna vi ju göra det nu strax, efter jag händelsevis har godt om pengar i dag. » » Jag var inte sen att nappa på, och.så gingo vi in i butiken. Affären var snart uppgjord. alldeles för snart; jag skulle gärna I D U N ha velat dra ner hela lagret, pröfva, jämföra och pruta, men jag tordes iote uppehålla Hans, jag var rädd, att han skulle bli otålig, och så bestämde jag mig för en med havaunagul botten och små röda buketter — ja, vi ha den kvar än för resten, fastän den nu ligger inne i mitt lilla kabinett. Dä vi kommo hem, var mattan redan kommen från boden, och jag lade genast pä den i stället för den gamla, och du må tro, Elli, att jag kände mig glad och lycklig, som om jag fått ett helt konungarike. Vacker var den, där den låg; men inte ett ord sade vi till hvarandra om den. Det var, som om det varit en tjufsak; men nu hade vi den i alla fall. » På kvällen, då vi hade ätit, gingo vi som vanligt in i salongen för att sitta litet bekvä- mare, medan vi sprakade. Jag brukade annars aldrig tända taklampan, men det gjorde jag den kvällen, ty jag ville se, hur den nya mattan skulle ta sig ut i starkare belysning.
I3et förslag Utskottet gjort , att en Leverantör skall aflemna siri vara på förbrukningsorten, är väl vid första påseendet godt och nyttigt; men häremot förekomma flera omständigheter, Erfarenheten har mer än tillräckeligen visat, att hvad Flottorna angar, icke några, åtynindstone ganska få, och det sällan, hafva härstädes åtagit sig att i orterna eller vid stationerna leverera varor, och om detta skulle utgöra ett nödvändigt vilkor, mäste följden deraf qnekeligen icke blifva annan, än att concurrencen blifver mindre, och skall sluteligen alldeles upphöra, hvaraf åter befaras flen skada och olägenhet , att priserna antingen genom sammansättningar , eller ock andra omständigheter, upp* stegras, till stöd för hvilken tanka jag tror mig endast behöfva nämna, att vissa articlar, Uti särskilda förbruknings-orter ej finnas , utan mäste från Den 7 Juli, från annat håll anskaffas; såsom till exempel slcepps ankare och canoner, hvilka af Leverantören hittills aldrig blifvit på deras kostnad till orterna transporterade. Dessutom finnas åtskilliga andra varor, såsom kläder, buldan, och i synnerhet bultjern , hvilket sednare årligen måste vara af den bättre sort jern , som här är att tillgå , såsom af yttersta vigt , alt användas tilt Kronans fartyg , emedan bultjern af sämre malmsorter, som i orterna finnas, är alltid skördt och ej sällan springer, hvaraf de största förluster kunna tima. Dessutom får jag härvid tillägga, att transporterna för Flottorna alltid kunna verkställas för bättre pris, då Kronan har sina egna lastfartyg, hvilka i alla fall behöfvas till transporten af ekeoch furu-virke, och som tillika medföra den stora nyttan, att de i fredlig tid äro en oundgängelig exercice för en del af Kronans manskap. 4:0
Val till ledamöter i Taxerts-comite' för stad, jemte deras suppleanter, förrättas på allmän rådstuga, så väl af borgerskapet, som öfriga inom staden skattskrifna innevånare af de stånd och classer, sorn, enligt hvad stadgadt är, hafva rätt i taxertn deltaga, och hvilka, der så tillgång är, böra i staden äga hus och tomt. Mom. 2. Magistraterna åligga alt dessa val-förrättningar kungöra, och dem så tidigt utsätta, att de inom den i5 April varda fulländade. § 124. fr. §§ 123 124 Bev:s-f. Mom. 1. Dessa val förrättas antingen på det sätt, att de väljande, genom allmän omröstning, utse samtlige taxertsmännen, eller att de valberättigade inom hvarje class utse det antal ledamöter, som af densamma bör utgöras; kunnande äfven denna rättighet uppdragas åt electorer, som antingen af de väljande gemensamt eller af hvarje class särskildt utses; dock skall, i detta sistnämnda fall, electorernes antal inom hvarje class utgöras i förhållande till antalet af dess taxensmän. Kunna ej de väljande sig om valsättet förena, verkställas valen särskildt inom hvarje class. De val, sorn i denna § omnämnas, skola förrättas med slutna sedlar; och bör, för att vara gällande, hvarje valsedel innehålla det erforderliga antal, hvarom fråga är. Då rösterna för flera lika utfalla, varde dem emellan lottadt. § T2Ö. fr. § 119 Bev:s-förordn. I sammanhang med valet till ledamöter i städernas Taxer:s-comiteer, och på enahanda sätt, som derom är föreskrifvet, skola suppleanter utväljas till minst en tredjedel af hvarje taxertsmanna-class. 158 D e ii i Februari. § 116. motsv. §§ 11 B, 124 Bcv:s~f.
Ty är mig och nu ey annat till gå Jagh måste migh siälffwan i hiel slå, För än iagh kan lijda then skam Att ått migh skall peeka hwar man Och säya sij landzherranss son then sköna Som nu är ey werd en böna. Ty giff migh nu rådh, huru thz skall skee, Att ingen menniska skall thz få see. Glorela. Bort thz, bort thz, Junckherre käre Att i edher skullen så åtbära, Och göra edher dubbelt blygd Som spörias skulle i all bygd. Itt annat rådh will iagh giffwa Att i skolen wid edhra ähro bliffwa. Judas. Käre gumma sådant påfinn, Tu skalt ey tappa mödhan tin. En godha gulkädio skall iagh tigh giffwa Och skalt för wisso en adelz frw bliffwa. Karick. Å kiäre, ia thz boro wel till lagz, Aldrigh lijkare ther till tagz. Glorela. Weet alle man thz är så sant, Som i för migh sade på stan? Judas. Ney vthan frwens piga een, Then iagh plägar mz bola aleen. Hon sadhe sigh haffwa hördt sådan grunck. Karick. Å hå, dår vpp smecht ein drunck. Glorela. Min nådighe herre thz haffwer ingen nöd. Än then vnge herren woro död Skulle i icke komma till ähro igeen? Judas. Å io, å io, och rett icke seent. Glorela. Hörer nu hwad iagh rådha will. Judas. Jagh will hålla min öron till. Glorela. Achter idart aldra första råm Att i kunnen komma vnge herran om, 74 Honom på noghot sätt dräpa i hiel, Så komme i åter till ähro wel. Judas. Ey thoremen, iagh skall försökia Om thetta och wil sigh så löcka.