Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksdag för sådant ändamål anvisade summa, (Jtrikes-Departementets Expedition tillkomma, med 50 R:dr uppföres på bemälda Expeditionsanslag, hvilket derigenom ökas från 12,976 R:dr 16 sk. till 13,026 R:dr 16 sk.; hvaremot förslagsanslaget till skrifmaterialier och expenser minskas med motsvarande belopp eller från 1,673 R:dr 32 sk. till 1,623 R:dr 32 sk. För öfrigt har Kongl. Majit velat meddela, att den vid 1840 års Riksdag till ett belopp af 775,966 R:dr 32 sk. uppgifna brist i Kabinells-Kassan, hvilken, enligt hvad uti Kongl. Maj:ts vid sednaste Riksdag aflåtna Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof omlörmältes, då nedgått lill 52,633 R:dr 16 sk., numera blifvit af Kongl. Majit utaf egna medel till fullo betald. Fjerde Iliifrudiiteln, innefattande anslagen för Landtförsvars-Departementet. A denna Hufvudlitel är uti nu gällande Riks-Stat anvisadt: Penningar Ridr 2,863,935: 32, — Indelda räntor efter markegång, på förslag » 1,175,283: 16. — Indeld spanmål på förslag 19,798 Tinor 16 k:pr å 6 Ridr t:n » 118,791: Oindeld spanmål, 17,220 Tunnor, förslagsvis å 6 R:dr Tunnan » 103,320: Tillsammans R:dr 4,261,330: Det af Departements-Chefen afgifna och uti bilagda, inför Kongl. Majit i StatsRådet den 9 i denna månad hållna Protokoll intagna Betänkande, hvilket Kongl.
I mål, söm personligen rörer någon ledamot i kamare, må han väl öfverr. o. § 41. läggningarne, men ej beslutet, öfvervara. § 130. Talmänheb, eller, i händelse af förfall för dem, vice talmännen åligger att, R. 0. § 45. livar för sin kamare, utfärda kallelse till sammanträden, att ärendena derstädes föredraga, att upptaga, reda och framställa de yttrade rneningarne, att göra propositioiiér för besluts fattande och att vidmakthålla ordning vid sammanträdena, alltefter de föreskrifter, denna grundlag innehåller. — De, som talmansbelättningen utöfva, hafva dock sjelfva ingen röst vid beslutens fattande och kunna ej eller något annat föreslå, än hvad som erfordras till verkställighet af grundlagårne, af kämrärhés serskildta beslut och af de reglementariska stadgande!), som för arbets dfdningen vid riksdagarne blifvit af Riksförsamlingen antagne. Talman eger ej makt att, utan kamarens samtycke, något dess sammanträde R. O. § 46. alsluta. § 131. För protokollsföringen i kamrarna ansvarar hvardera kamarens sekreterare. R, 0. § 24. Uti protokollet bör noga antecknas hvad i hänseende till riksdagsärendena inom kamaren förefaller och beslutes. Det skall inför kamaren justeras Och, likasom de utgående protokollsutdrägon, af sekreteraren underskrifvas. 38 Kongl. Maj:ts Nåd. Vid justering af protokoll eller protokollsutdrag kan ett beslut ingalunda ändras, men väl sådana tillägg göras, hvarigenom ingen ändring i beslutet tillkommer. Utur ett protokoll mä vid justeringen, med kamarens bifall och den talandes begifvande, uteslutas dennes uttryck, och äfven öfverläggning, som deraf följt; dock kunna ej sådana uttryck uteslutas, på hvilka beslutet tydligen sig grundar. § 133. Riksdagsman, som varit frånvarande, då något beslut fattats inom den kamare, han tillhörer, skall cga rätt att derefter till protokollet anmäla, att han ej i berörde beslut deltagit, men icke hafva makt att tala å de närvarandes beslut. § 154.
Vinner Nej, anse Rikets Ständer rubriken pä Författningen böra lyda på sätt Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet beslutat. Vidkommande slutligen den föreslagna Författningens innehåll, så enär detsamma till hufvudsakligaste delen är beroende af de beslut Rikets Ständer, i anledning af ofvanberörde, till deras afgörande genom votering i förstärkt Utskott nu hemställda, frågor, komma att fatta, förbehåller sig Utskottet att, efter erhållen del af dessa beslut, fä till Rikets Ständer inkomma med förslag i afseende å innehållet af den blifvande Författningen. Stockholm den 19 September 1854. Stockholm. Tryckt hos A. Cedergren. 1854. 'v» .i.r £ :■'>;« esil *i-l • (\ / : .. Ank. till Exp.-Utsk. d. 26 Sept. 48S4, kl. 4 e. m. Betänkande, med förslag till en i vissa delar förändrad organisation af Banko-verket samt reglering af tjenslemannapersonalen och dess lönevilkor. Genom 29 § af Banko-reglementet den 21 Augusti 1831 berättigades Bankofullmäktige att åt 3 personer uppdraga utarbetandet af förslag till en så beskaffad organisation af Banko-verket samt reglering af dess Ijenstemanna-personal, alt, jemte åstadkommande af större enkelhet i förvaltningen och räkenskaperna, all möjlig besparing i verkets förvaltnings-kostnader på del hela samt ökad beqvämlighet för allmänheten måtte, utan åsidosättande af nödiga kontroller, kunna beredas; och borde förslaget i fullständigt skick lill Fullmäktige aflemnas före slutet af år 1832, hvarefter detsamma, i händelse af Fullmäktiges godkännande, finge tills vidare bringas lill verkställighet, under vilkor likväl, att Bankens nuvarande aflönings-stat icke blefve öfverskriden. Till följd häraf hade Fullmäktige, under den 18 December förslberörde år, uppdragit åt Herr Presidenten och Kommendören m. m.
Någon verkan på beståndet af den genom auktionen skedda försäljning kunde icke härledas från en sedermera möjligen uppstående tvist emellan Olof Heljesson och Olof Olofsson, vare sig om sjelfva detta anbuds giltighet emot den förre i följd af den mot honom laga kraft ägande utmätningen eller om den, i annat fall. honom tillkommande rätt att af Olof Olofsson erhålla godtgörelse för återstoden af den köpeskilling, denne utfäst vid afhandlingen den 16 April, efter afdrag af de för auktionsförsäljningen influtna medel, hvilka dels genom afbördande af Olof Heljessons gäld kommit honom till godo och dels derutöfver kunde böra af exsekutoren redovisas. Af en sådan tvist emellan Olof Heljesson och Olof Olofsson berodde icke den vid auktionen blifna köparens, klaganden Jon Nilssons, rätt att behålla det inropade hemmanet, ehvad hans fångesman förklarades rätteligen vara den, för hvars räkning hemmanet blifvit utbjudet, eller den, som genom förutgående köp detsamma åtkommit, men med hvars samtycke försäljningen skett. Hvad dervid beträffade sjelfva torinen af den äganderättens föryttring, som Olof Olofssons bifall till hemmanets utmätande för Olof Heljessons räkning innefattade, så kunde af den härigenom möjligen uppkommande ofullständighet i åtkomsthandlingar ingen annan förnärmas, än inroparen Jon Nilsson, hvilken dock, långt ifrån att deröfver klaga, sjelf yrkat köpets bestånd. (Jch för öfrigt tillhörde det fullgörandet af Olof Olofssons begifvande till återgång af 93 hans köp, att öfver detta begifvande vid påfordran upprätta behörig skriftlig handling, hvaraf Jon Nilsson för lagfarts vinnande kunde komma i behof. Vid detta förhållande hade derföre, efter Justitie-Ombudsmannens tanka. Konungens Befallningshafvande ostridigt bort låta till Jon Nilsson utfärda salubref, af sådant innehåll, i afseende på fångesman, att hemmanet vid utmätningen tillhört Ola/ Olofsson, men då blifvit af honom erbjudet ali återställas till Olof Heljesson och på grund deraf i mål taget, hvarefter utmätningen vunnit laga kra/t.
1 öfriga delar af Tryckfrihets-förordningen anser Utskottet annan förändring i följd af den föreslagna utvidgade friheten att anlägga boktryckerier icke erforderlig, än att Justitie-statsministern eller dess Ombud berättigas att, för erhållande af qvarstad å sådan skrift, som utgifvits från tryckeri å landsbygden, påkalla biträde af närmaste kronobetjent, hvarom stadgande torde böra i 5 § 8 mom. Tryckfrihets-förordningen inflyta. I öfverensstämmelse med hvad sålunda blifvit anfördt, får Konstitutions-Utskottet vördsamt föreslå följande förändringar i Tryckfrihets-förordningen. § I - (Nuvarande lydelse, hvari med kursiv stil äro utmärkta de delar, hvilka blifvit föreslagna att ändras eller utgå). 5:o. Privilegier å boktryckeri honom tjenligt synes, uti Stad eller inom ett afstånd derifrån af högst en half mil. Då ett boktryckeri sålunda utom Stad anlägges, skola lyda under Stadens rätt. Den —Justitie-Stats-Ministern. (Föreslagen lydelse, hvari ändringarne och tilläggen äro med kursiv stil utmärkta). 5:o, Privilegier å boktryckeri honom tjenligt synes. Då ett boktryckeri utom stad anlägges, skola lyda under när maste stads rätt. Den Justitie-Stats-Ministern. § 5. 6:o. Förbrytelser anmäldt blif vit. I Stockholm sker detta upptagande vid första allmänna Under-Rätt; i öfriga städer, der första och andra Under-Rätt finnas, vid den sistnämnda; Akademiernas Jurisdiktionsrätt, enligt deras konstitutioner, dock oförkränkt. Stämningstid vare i allt fall, ehvad tryckeriet inom, eller, på sätt nyssnämnda § utstakar, utom Staden är beläget, enahanda, och förhålles dermed, som, om Stämningstid i Staden, Lag säger. Uppstår fråga stadgadt är. 6:o. Förbrytelser anmäldt blif vit. Stämningstid vare den, som i tvistemål är i Allmänna Lagen stadgad. Uppstår fråga stadgadt är.
År 1870 ryckte tyskarne öfver franska gränsen med tre arméer i omedelbar förening. Såsom utgörande det talrikaste vapenslaget, det enda, hvilket under alla förhållanden eger förmåga af själfständig verksamhet, måste infanteriet (fotfolket) bilda stommen i nutidens stora folkhärar, den stomme, till hvilken de öfriga vapnen sluta sig. Vi hafva därför att till en början hålla oss vid infanteriet. Af alla enheter vid det samma är regementet utan motsägelse den viktigaste, säges i ett nyligen utkommet arbete *), » såsom medelpunkten för 1) Vapenslagens stridssätt enligt nutidens fordringar af C O. Nordensvan, utgifvet på niilitärlitteraturföreningens förlag.en här i fält. hela det andliga lifvet, såsom bevarare af traditionen. Dess styrka medgifver ännu ett samfäldt, i alla delar ingripande arbete och är tillräckligt betydlig för frambringande af den mångsidighet, som befordrar arbetet och hindrar enskilda, ensidiga naturer att alltför skarpt framträda. Regementet ar också i striden den enhet, som längst och säkrast håller tillsamman. » Att, såsom man för ett eller par årtionden sedan hos oss ganska allmänt föreslog, vid krigstillfälle spränga regementena för att låta - bataljonerna omedelbart ingå i brigadförband vore därför högst olyckligt och skulle dessutom sönderrifva den ekonomiska enhet, som regementet också är. Två bataljoner är emellertid för litet för ett regemente, hvarför våra fältutrustningsplaner också upptaga tre. Då bataljonen hos oss uppgår till 900 stridande, får regementet sålunda omkring 2,700 stridande, hvaraf äfven synes, att dess betydelse icke är så liten. Bataljonen delas nu mera öfver allt utom i England i 4 kompanier " om 200 — 250 stridande på krigsfot. Fore Frankrikes senaste krig med Tyskland ansåg man i det förra landet i olikhet med förhållandet i de flesta andra, att de högre truppenheterna, d. v. s. enheterna öfver regementet, i allmänhet borde bildas först vid krigsutbrott och sålunda icke finnas i fredstid annat än tillfälligtvis under större öfningar.
Adelsköld under sommaren år 1859 blifvit utförda, och förslag af honom för planens utförande uppgjordt och afgifvet utur sistnämnda förslag, hvaraf så väl sorn af ett detsamma åtföljande högst förtjenstfull! utlåtande i ämnet jag ödmjukast anhåller, att det IIögloiligaUtskott, under hvars behandling denna min motion kommer, måtte taga kännedom, må här endast anföras följande: ”att frän Bräcke allmänna landsvägen, som är mycket backig, skulle omläggas till vestra ändan af Torpsjön, derifrån, genom upprensning af tvenne forssar i Ljunga eif samt anläggning af en 2,500 fot lång kanal med tvänne slussar, samma vattendrag skulle göras segelbart på en sträcka af 4 A mil för till och med 4£ fots djupgående båtar eller ända till östra ändan af Stödesjön, hvarifrån kommunikationsleden skulle sluta med en 87.000 fot lång jernväg för lokomotiv till.hafvet vid Sundsvall; att kostnaden härför är beräknad för 2,41 mil jernväg af 4 fots spårvidd för lokomotiv .. 1,540,000. ” 2,500 fot lång kanal med 2 slussar och bryggor m. m 157,975. ’’ 128.500 fot ny, 20 fot bred landsväg 148,500. 1,846,475; att oaktadt de olägenheter, som måste åtfölja flere omlastningar, ifrågavarande linea otvifvelaktig! skulle komma att för vidsträckta orter i norra Sverige relativt medföra alla de fördelar, som Götha kanal medfört för mellersta Sverige. att,då den numera färdiga linien mellan riksgränsen och Bräcke redan blifvit af Kongl. Majit och Rikets Ständer betraktad såsom en slags statslinea, för hvars anläggning med vägar och bryggor kostnaden bestridts af allmänna medel, och enskildt bolag endast bekostat sjelfva materielen, såsom ångbåtar, magaziner m. m. för om - Motioner i Borgare-Såndet 1862. 66. 127 besörjande af trafiken efter af Kongl. Maj:t fastställd taxa, och då den här föreslagna utsträckningen af kommunikationsleden till
Bland de ämnen, å hvilka E. K. M:t funnit sig böra fästa Rikets nu församlade Ständers uppmärksamhet, för att, genom deras medverkan, uppnå vigtiga ändamål, förekommer jemväl frågan angående sättet att kunna erhålla en fullständig geologisk kännedom om fäderneslandet, i hvilket afseende E. K. M.t behagat under den 30 Oktober 1856 till Rikets Ständer aflåta nådig proposition, med anförande, hurusom geologien, utom det rent vetenskapliga intresse, densamma alltid hos sina idkare uppväcker genom upplysningar öfver de mångfaldiga förändringar, hvilka jordens yttre redan undergått oell fortfarande undergår, äfven på det kraftigaste, likasom de öfriga nalurvelenskaperne, ingriper uti det praktiska Ii tvet, enär bergshandteringen, byggnadskonsten, fyrfaldiga andra näringsgrenar, men framför allt landtbruket, på detta fält hade många vigtiga lärdomar, många nyttiga råd och upplysningar att hemta. Tillämpningen pä det praktiska lifvets mångfaldigt olika ulgreningar af de lärdomar och upplysningar, hvilka geologien, stödd pä rent vetenskapliga iakttagelser, meddelade, vore således icke af ringa vigt. En större utbredning af det geologiska studiet, en mera allmän kännedom om ett lands geologiska förhållanden och egenheter måste derföre ega det största inflytande på landets ekonomiska och maleriela förkofran. Också 200 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 204. bade, enligt hvad i den nådiga propositionen omförmäles, detta från längre tid tillbaka varit insedt uti de flesta civiliserade länder, så att, på Statens bekostnad, icke blott tagits en närmare kännedom om de olika fasta berglagren och deras allmännyttiga användbarhet för ett eller annat ändamål, utan äfven egnats forskningar åt de i ytan liggande löst sammansvämmade vngsla jordbildningarne och dessas mer eller mindre fördelaktiga egenskaper i agrikullur-kemiskt och tekniskt hänseende.
Du var min värsta förföljare i Sveriges rike, men nu är jag din mästare. Gjörtzen, som fick höra så ovanliga komplimenter, liksom bet ihop tänderna och skiftade sin hy många gånger och såg stint på Bomgarten med sitt enda öga. Prosten, som var värd i huset, kom då på tröskeln och rörd af den förvandling som han fick bevittna, tilltalade han Gjörtzen med mild stämma: Eders excellens är en gudsförnekare och aktar långt mer på sina hedniska filosofer än på de olyckliga svenskarna, hvilkas sinne kan liknas vid ett svärd, lagdt öfver en öppen bibel. Men i olyckans stund tillkommer det hvarje kyrkans tjänare att erbjuda sin tröst. Gjörtzen rätade nu upp sig till sin fulla längd och stod helt stolt medan han svarade: Tror jag inte på Gud, så tror jag dock på både bibeln och svärdet! Ni hätske och enfaldige svenske, litet förstå ni hvad jag tror eller icke! Sade prosten: Småsaker af en nybegynnare AF EN NYBEGYNNARE. Hon är snarliga fullkommen vorden; och hafver uppfyllt mång år: Ty hennes själ behagade Gudi. Vishets-Boken 4 Cap. 13–14 vers. FJERDE AFDELNINGEN. LUND, HOS C. W. K. GLEERUP. TRYCKT UTI BERLINGSKA BOKTRYCKERIET, BREFSAMLING. Ekholmen d. 20 Augusti 1832. Goda, förträffliga men ej beskedliga Gunla! För några postdagar sedan underrättade jag dig om din Onkels hemkomst. I dag låter jag dig veta att din Onkel är så sannerligen ankommen till Fäderneslandet, att jag med mina egna ögon sett honom. Tror du mig icke nu, så har du åter orätt. Stackars Gunla – orätt, åt hvilket håll du vänder dig, och orätt dessutom mycket mer än jag någonsin kunnat ana förr än i går aftse. Gunla! hur har du icke varit inbunden mot mig! – Såsom början till straff derför, borde du också nu icke få höra någonting om din Onkel, men jag skall vara ädelmodigare. Har du någonsin varit vid dåligt humör?
I anledning häraf och då för öfrigt de skäl, som af mig blifvit här ofvan anförda, för lönförbättring vid Garuisons-regementerne, äfven gälla för Ingeniör-korpsens Befäl och Under-befäl, hemställer jag i underdånighet, att lönerne för detta Befäl måtte bestämmas i öfverensstämmelse med de grunder, som för Garnisonsregementerne blifvit föreslagna, hvarvid dock aflöningen för den på Ingeniör-korpsens Stat förekommande Öfversten, som icke är Chef för korpsen, torde böra blifva lägre än Chefernes vid Garnisons-regementerne samt kunna föreslås till 5000 R:dr R:mt. Hvad beträffar korpsens Civil-stat, torde så väl Regements-skrifvaren och Kassören, sorn de fyra äldre Kassörerne och Förrådslörvaltarne böra erhålla samma aflöningsbelopp, som vid Artilleriet för dessa tjenstemän blifvit föreslagna, eller 4 000 R:dr för den förre och 1200 R:dr för den sednare, hvaremot de 5 yngre Kassörerne och Förrådsförvaltarne, hvilka efter nu gällande stat åtnjuta mindre aflöningsförmåner, föreslås till 900 R:dr. För Sekreteraren och Kanslisten, hvilka nu åtnjuta, den förre 1275 R:dr och den sednare 630 R:dr, jemte inqvartering, anser jag skäl icke före*- komma att tillstyrka någon förhöjning i redan innehafvande aflöningsförmåner; men Vakt - Bil. A' 5 till Kongl. Maj.ts Nåd.
Anckarsvärd yttrade, bland annat, att han hoppades att få höra en utredning af landets ställning, emedan den måhända vore sådan, att man deraf kunde finna sig förhindrad att bifalla uptagandet af ett utländskt lån. För min del finner jag de uplysningar, som FinansKotnitéens Ordhde redan lemnat, icke alls inverka på det beslut, R. St:r i förev:de fråga komma att lätta, och jag väntar ej ett annat förhållande af de meddelanden från Komitéen, som lofvats oss i nästk. Maj månad. Jag går än längre, och bekänner upriktigt, att de uplysningar och tabeller samt sifferk al kyler, som då komma i dagen, för min del mycket gerna skulle få uteblifva; ty det finnes ingenting mera vilseledande och sora lättare kan tolkas i den ena eller andra riktningen än dylika sifferberäkningar, derföre att de med den upriktigaste och ärligaste vilja hos dem, som hafva i updrag att verkställa dem, icke kunna blifva riktiga, och just i följd af denna sin egenskap äro vilseledande. Jag alger denna förklaring i följd deraf, att jag länge haft som embetsåliggande att hålla på med den leken att uprätta Statistiska tabeller. Tjenstemän i det verk, der jag har förtroendet att vara chef, hafva under månader varit sysselsatta att i tabeller ställa upp siffror, hvilka af vederbörande i landsorterna meddelats på anfordran såsom svar på frågor. Jag har betraktat de inkomne svaren och deraf funnit, att, ehuru FinatisKomitéen bemödat sig att väl upstiilla desamma, den dock icke kunnat sätta sig in i de kombinerade förhållanden, som i vårt land ega rum i alside på den eller den näringen. Enahanda svårigheter mötte under den tid, jag hade förtroendet att vara Landshöfding, och då. vid statistiska tabellers uprättande, var nödsaka t, att, som Gr. Anckarsvärd yttrade, taga in allehanda kreatur i upgifterna.
Petre till Ståndet ingifvet memorial, hvaruti lian föreslår, att, till beredande af lättnad i den, genom Dal-elfven i högsta måtto försvårade communicationen emellan Westmanland och den så kallade Fjerd hundratrakten samt norra orterne, en bro öfver nämnde eif mätte anläggas i närheten af Gysinge Bruk, samt för sådant ändamål underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t göras, att Dess Befallningshafvande i Westmanlands och Gefleborgs Län mätte anbefallas, att, sedan behörigt kostnadsförslag öfver en dylik brobyggnad blifvit af vederbörande upprättad t, infordra yttranden från alla i trakten af nämnde Bruk belägna församlingar, huruvida de, med afseende å den förmon ifrågavarande broanläggning skulle dem tillskynda, gemensamt vilja åtaga sig den dertill erforderliga kostnad, som förmodas uppgå lill 20 å 3o,ooo R:dr B:co. Utskottet anser det kunna blifva af nytta, om i trakten af Gysinge Bruk, hvarest flere större vägar löpa tillsammans, men farten öfver Dalelfven, sorn verkställes å färja, genom strömmens våldsamhet och andra orsaker, ofta är försvårad samt med fara förenad, en brobyggnad, medelst enskilda sammanskott, kunde tillvägabringas, och får på sådan grund, med understödjande af Motionairens framställning, tillstyjka Rikets Höglofl. Ständer att hos Kongl. Maj:t i underdånighet hemställa, att, sedan tillförlitligt förslag öfver kostnaden för nämnde broanläggning blifvit uppgjordt, Kongl. Maj:ts vederbörande Befallningshafvande måtte anbefallas, att från invånarne i de församlingar, som kunna hemta den egentliga fördelen af en lättad öfverfart å förenämnde del af Dal-elfven, infordra yttranden, huruvida de gemensamt vilja bekosta uppförandet derstädes af en bro, samt besörja dess framtida underhåll. Hvilket dock vördsamt underställes Rikets Höglofl. Ständers eget bepröfvande. Slockholm den 27 Mars 1834. Bihang till R. St. 1 * Allm. Besv.- och Oec.-Utsk. Bet. Ako to.
Huruwida det wore rättmätigt, at uti en Regeringsform utesluta defia bäda angelägna arenLer: Oollkgiein-I, hwilka stä i alla wara förra Regeringsformer , och Rrigs-BtsäU-r, hwilkek redan star i Riksdags-Ordningen 1617, det underkastar jag Ridderffapet och Adeln ödmjukast. Skulle säledes nu Oonstitueions Utskottets kroi?ct finna wederbörlig swärighet; wägnr jag at äterigen ödmjukast föreflä 1772 ärs Regeringsform, med denna enkla och ypperliga päminnelsen af Lonstltutlons Utskottet, Ät sä snart Ro71, 74 « nun* 562 Dcn 6 Junit. nunaen wil lyfta Riksens Ständers Testamente i Lanaucn, stal genast Riksdag förklaras. Grefwe Dkk la Oarckie, Upläste til kiorocollet följande: Förläten, mine Herrar! Om i et ämne, som ehuru af sä mycken wigt, likwäl sä mycket är ordadt, äfwen jag wagar nägot yttra : Jag känner nogsämt hela djerfheten ckf at tala i en sak, redan behandlad, redan uplyst af Lanell Rädet /eciierbe-äk; ehuru oniöjligt för mig at ens finna första spären ti» den wäg, han med hela säkerheten af känslans styrka, med hela kraften af sit manliga öfwertalande bewisningssätt gätt til wära hjertan, til wär öfwertygelse, anser jag Dock för min pligt,' a t Ridderstapct och Adeln underställa mina tankar i et ögnablick sä wigtigt, sä afgörande, som detta. Med all den noggranhet, af hwilken mit begrep warit mägtigt, har jag genomläst den föreflagne Regeringsformen; jag har för min del gillat det, mesta; jag hade önffat jämkning och ändring i nägra fä § K, af hwilka 69, 71 och 96 i synnerhet fästat min upmärksamhet.
Under sådane förhållanden, och med fästadt afseende på hvad jag här ofvan anfört, föreslår jag, att Rikets Ständer bevilja föl jande anslag att till ocb med år 18(50 utgå för Statens jemvägs-byggnader: a) för vestra stambanans anläggande genom Skaraborgs län, till och förbi Göta kanal R:dr R:mt 7,610,000. I») för banans påbörjande ifrån Stockholm lill Giresta och Or sundså, samt derifrån en grenbana till Upsala 4,000,000. c) för bangården i Göteborg 463,000. d) för påbörjande af en bangårds-anläggning på Norrmalm i Stockholm och reparations-verkstäder derstädes 400,000. e) för södra banans fortsättning ifrån Lund til! norra ändan af Finja sjö 4,363,000. f) för fullbordande af bangårdarne i Malmö och Lund 260,000. g) tili undersöknings-kostnader '.
Sex Ärs^Afgm af lieSilsk-mcnRiksgalds venuer Utgår jatunda: wcr. Sedlar. Sedlar. r:sia Äret Zoo,ooo Nwr. swea Aret 500,000 Rdr. z:dje Äret 1,020,000 Rdr. 4we Äret 1,. 00,000 Rvr. z:te Arre 1,000,000 Rdr. 6:te Äret 1,002,000 Rdr. 5,000,000 Dermed realiseras i Man as t.delarreei l^onä mot ren utelöpande Sedel - Stocken en kumma flor: 7,500,000 Rwaler Riksgälds Seolar, sale, des —' — 7,500.000 -7,^00,000 Irsnrxou 5,000,000 7,500,000 7,500,000 64L Sex Ars inkomst i ^i-snrporr 5,002,002 7,500,022 7,522,202 Silfwer genom ärrenäs <lf I isaonre-n » , efter IZ2, O2 R:dr om äret. §22,202 Deremot utgiftvas I,Z52,222 och inlösas r,ZZ2,00O Tiva procent af kanqn>ni8 iian pä Fastigheter» Utgörande förmodligen Z,oo , o., N dr, gör i 6 ar 3-0,202 R'dr, hwarföre wäxlar upköpas, mot hwilka Silfwer indrages. 562,220 Deremot utgifwaS. 540,222 och inlösas.