Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
II os Hedervärda BondeStåndet har RiksdagsFullmägtigen från Malmöhus Län, Jon Tonsson, uti ingifvet Memorial anmält, huruedes hans hemmavarande Committenter de gistförfiutna 2ne åren måst, till sitt kännbara lidande, betala den Stockholms Stora Barnhus anslagne del af Kronotionden med 1 Rd. på hvarje Tunna Råg och Korn, samt 32 skilling B:co på Tunnan Hafra, utöfver Markegången; och, som detta Lösningspris skall öfverstigit Spannetnålens allmänna värde i orten, har Jon Jonsson hemställt och föreslagit, om icke vederbörande kunde tillåtas, att Besv. och Ekon. Utsk. Betänkan den. antingen in natura lefverera ifrågavarande Kronotionde Spannemåi ti lin arni a ste KronoMagazin inom Februari månads slut årligen, eller ock med penningar lösa densamma efter årligt Markegångspris och den stadgade förhöjningen, 16 sktllingar för tunnan. Detta ärende har Hedervärda Ståndet remitterat till Höglofl. StatsUtskottet, som, uti meddelat Utlåtande af den 5te sistlidne Mars, förklarat sig icke kunna detsamma till pröfning företaga, såsom innehållande ett ämne af Ekonomisk beskaffenhet, hvilket på sådan grund borde, i likhet med hvad vid 1815 års Riksdag blifvit iakttaget, af Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet behandlas. Med anledning häraf har Motionen blifvit å nyo remitterad till detta Utskott, hvilket likväl ej fått emottaga sjelfva handlingarr. e förrän den jöde dennes, och följafcteligen icke heller förr än nu kunnat sitt utlåtande deröfver afgifva. Vid ärendets granskning befinnes, att uti alla de Förordningar och Kongl.
Genom denna § hindras Konungen att insätta Sina Söner i civila embeten, men tillätes att gifva tomma titlar af Hertigdömen utan inkomst, hvarigenom DD. KK. HH. Arffurstarne icke ega, i likhet med andra söner, att förskaffa sig hvad för deras utkomst är behöfligt. Hvarje familjefaders son, som till myndige år kommen är, har full frihet, men Arffurstarne skola, efter Frih. Cederströms princip, ställas, om jag så får säga, under ett slags förmynderskap. Hvilken annan lag hindrar en familjefader från att låta sin myndige son förvärfva sig sitt uppehälle och anbefaller sedan, att ur fadrens personela kassa utbetala tor sonens underhåll. Då It. St. genom Grundlagarne förhindra Arffurstar att genom embete förskaffa sig nödiga medel till sin utkomst; så måste deras pligt vara, att gifva landels söner nödigt underhåll och låta dem få upbära sina medel, eller de af R. St. åt dem gifna anslag. Förhållandet är icke alltid sådant som nu, att Arffurstarnes Höge Fader Regerar; det kan komma den dag, då en Arffurstes broder sitter på Thronen, och huru vänligt än Regent med Furstar sämjas, frågar jag, om en myndig Arffurste skall ställas under en faders eller broders förmynderskap, dä hvarje annan Svensk medborgare eger denna frihet — och det — under den tid då det ropas om — frihet om frihet för Qvinnan genom förmynderskapets borttagande — under samma tid vill man vidare inskränka och icke erkänna myndiga Arffurstar. Att alla ytterligheter äro vådliga, skola vi finna, om vi kasta tillbaka en blick på Historien. Likasom man nu vill göra Arffurstarne mera beroende, var fordom, i motsatt riktning, friheten för stor, såsom under Birger Jarls tid, då Han i sitt Testamente skiftade ut delar af Riket till län åt sina 3 yngre söner. Likaså under Gustaf l:s tid, då Han förnyade Birger Jarls anordning om Rikets delning i flera ärftliga Furstendömen; och gå vi vidare framåt, då Hertig Johan (Konung Johan IILs yngste
Reserv-batterier: extra anslaget dertill 2o3, Reserv-förrådens användande till Beväringsmanskapets beklädnad 3o4, Restransakningar i Vesterbotten: förändrade tider för deras hållande Revision*, af Stats-, Bancooch Riksgälds-verkens räkenskaper, tiden derför, angående .. „ af Commerce-Collegii fonder och medel, angående „ af Lazarettsoch Curhusfonden, huruvida sådan erfordras „ af Stats-Utskottet verkställde: „ af extra anslagen till Försvarsverket, för Garnisons-sjuk „ husoch Andra Gardets Casern-byggnader . 251, , - till Ström rensningar anslagne medel „ - för Försvarsverket till sjös samt Kungsholms och „ Drottningskärs befästande , , af Stats-Verkets och andra Cassors räkenskaper . 321, „ af anslaget till H. M. Drottningens Kröning w „ till H. K. H. Prinsessan Sophia Albertinas be grafning „ „ till Lejonbackens ombyggnad „ af KrigsCollegii med derunder lydanda-Cassors „ af Krigs-Academiens räkenskaper . , af Tull-Verkets Dito af Post-Verkets Dito „ af Numer-Lotteriets Dito >r af Gontrol-Verkets Dito af Sundhets-Collegii Dito af Invalidhusfondens Dito „ af Civil-Statens Pensions-Cassas Dito af Arméens Dito Dito „ af Salpeter-fondens Dito ; „ af Allmänna Garnisons-sjukhusets i Stockholm „ af Carl Gustafs Stads Gevärs-Facforis Betts N:r Revision: af Stuteri-Öfver-Styrelsens Dito 34o, 386. , af Finska Ersättningsmedlens Dito 34 r. , af Lappmarks Ecelesiastik-Verkets fonds Dito 3/p. „ af Styrelsens öfver Fängelser och Arbets-Inrättningar Dito 343. „ af Förvaltningens öfver Sjöärendena Dito 344» 387. „ af Quarantaines-Commissionens Dito 345. „ af Mynt-Verkets
Ekon.Utsk:s den 9 d:s på bordet lagda nedannämnde Utlåfe-U: t) e ii 16 J annat i. ?7 N:o 43, i anledn. af väckte motioner om skyldighet att borttaga grindar å allmänna vägar m. m.; och N:o 44, i anledn. af vackt motion om inrättande af Handelsdomstolar. Föredrogos, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s den 9 dennes på bordet lagde nedannämnde Betänk, och Utlåt.: N:o 127, i anledn. af väckte motioner rörande kommunalstyrelser m. ra. j och FT:o 128, i anledn. af återremiss i viss del af Betänk:t N:o 116, ang:de omarbetande eller ändring af Kongl. Stadgan för Eikets Allmänna Elementar-läroverk den 14 Augusti 18 56 m. m. Äfvenledes föredrogs och bordlädes ånyo Konst.Utsk:s den 15 dennes på bordet lagda Mern. N:o 62, med förslag till ändring af de i TryckfrihetsFörordmn genom hänvisning till 8 kap. MissgerningsBalken fastställda straffbestämmelser. Föredrogs och bifölls StatsUtsk:s den 15 dennes på bordet lagda Utlät. N:o 215, ang:de förhöjd aflöning för E. St.-rs Just.- Ombudsman samt den vid hans Kansli anställda personal. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från BankoUtsk. inkomne Utlåt:n: N:o 70, i fråga om sättet för användande af de medel, som, enligt K. M:s och E. St:rs beslut, skola till allmänna rörelsens underlättande i utrikes ort uplånas; och N:o 71, i anledn. af viickt motion om återinförande i Banken af den Fahlu Bergslag förut medgifua belåningsrätt å råkoppar. Frih. Cederström, Eud.: I anseende till den vigt BankoUtsk:s Betänk.
Lars Norrby sanit Conrad Rommin, som hufvudsakligen instämt uli nästförutnämnde motionärers yrkanden och derjemte begärt, att, med afseende å en del församlingars å Gottland ringa hemmantal och arealvidd, ''det måtte tillåtas invånarne derstädes, att efter godtfinnande mot lämplig öfverenskommande afgift låta sina barn begagna undervisningen i nästgränsande församlingseller pastorats-skola.” Berörde yrkanden och förslag samt hvad med anledning deraf åtskilhge ledamöter inom Högv. Preste-Ståndet och Hederv. Bonde-Ståndet yttrat, hafva Utskotten egnat den noggranna uppmärksamhet, som ämnets vigt fordrar och förtjenar. Det kunde ej vara oväntadt att erfara, det ifrågavarande författning, som ej obetydligt ingriper i folkets vanor och antagna bruk, skulle vid dess tillämpning gifva anledning tili betänkligheter, i anseende till de svårigheter, som vid en sådan tillämpning på många ställen mäste förete sig, och som hufvudsakligen äro följder af landets vidsträckthet, dess ojemna befolkning och dess på olika ställen ^förekommande olikartade förhållanden, äfvensom af mångenstädes varande fattigdom. Att besegra dessa svårigheter är likväl en pligt, om man vill nå det mål, som åsyftas, eller nationens bildning och upplysning, och detta mål är af den vigt, att knappast något bemödande eller ansträngning, som deråt offras, han uppväga det. En gång tillämpad öfver allt, der det kan ske, skall, efter Utskottens tanke, författningen bära de rika frukter för landet, genom spridande af den bildning, som utgör en af grundvalarne för nationens sedlighet, lycka och sjelfbestånd. "Vore den undervisning föräldrar nu i allmänhet meddela sina barn uti alla orter sådan, som den anses under föregående liden hafva varit och ännu mångenstädes är, och kunde man öfverallt påräkna att i föräldrahuset barnen skulle få inhemta den kunskap, som för dem är nödvändig, eller vore den barnadervisning, som för öfrigt nu gemenligen meddelas, sådan, man hilligtvis kunde önska och fordra; så hade icke Statens mellankomst erfordrats för vidtagandet af åtgärder till denna undervisnings beredande.
En 904 Den 18 November. En sadan reflexion, hwilken i allmänhet torde finnas grundad, har också serstildt blifvit föranledd af de ivid Revisionerne wackte frågor, angående RiksgäldöConkoirets Wexel upköp: om, och huruwida nemligen Herrar Fuilmägrige i nog widsträkt matto begagnat sig af för handen warande tillfällen, ellt genom Wexlars laxhandlande, hwartill Contoiret icke saknat tillgäng pä Swenstt mynt, bereda ochtillwagabringa den ylterligare svrminssning af Utrikes Golden, som möjeligen kunnat ästadkommas.— Hwad 1807 ars Revisorer i detta afseende erindrat samt Herrar Fullmägtige i anledning deraf yttrat, kan af Bilagorne Lit. B. L E. närmare intagas. Och bär StatsUtfkotlet för sin dcl funnit de af bemälde Revisorer framsiälde grundsatser wara sä enkla och med salens förhållande cnlige, att StatsU-ffotiet trott sig bora till alla delar med Revisorerne instämma. Sedan dels igenom det pä Leipziger Länet insturne Silfwer tilt ett belopp af 85^,004 Rd. 24 st., och dels genom den del utaf Wisimarste Pant» stillingen eller 7oo,oso Rd. specie, som, uppå Nädig Befallning, i Januari manad är 1804 tillförrantande lili Contoiret blifwit nedsatt, Contoiret, emot hwad som wid igoO ars Riksdag kunnat förutses, fatt till sin disposition en mycket ansenlig redbar Fond, för hwilken Contoiret likwäl befwärades med ärlig ränta; sa har denna oförwänkade plenninge tillgäng föranledt lill ett aldeles nytt och förändrad! Hushätlnings-fysteme, i afseende pä Comoirets Inrikes Gäld'.
Ständer dertill bifalla och deras underdåniga ffrifwelse derom, sa styndsamk till Kongl. Mast kan afgä, alt genom Dest Nadigä försorg Arrende-Auttion inom Medlet af Julii manad kän anställas, fa torde wäl Ängens bergning äfwen för delta är derigenom kunna winnås, serdeles som l anseende till den längwariga kylan patta bergnlngskiden torde sent infalla; Men som semwal är att befara, det en sa nära före dergninZen anstald Auction kan blifwa assträckande stan amagelige och än mera förmånlige anbud, och osäkert är, huruwida derest anlaseligt bud icke göres, . dagS - Den 26 Junti.. 58r dags werkön till bergningen för antingen penningar eller witz andel af höet och betet stä att erhällas; Sa ehuru Ulstottet ogerna tillstyrker, att detta ars höbergning pä Köpingsöhn mä, såsom förr, med de dertill anjiagne Krono-Dagswerken förrättas, hälst den dertill indclie Allmogen derigenom för detta är ei får njuta lika lindring med den öfrige, anser dock Utskottet sig dertill föranlätit enär någon annan lämpligare utwäg icke skulle blifwa möjlig; Men wid sa satta omständigheter, torde Allmogen för dcste Dagswerken böra, jemte det den faststäide betalning derföre ester Markegång undsiippes, erhälla såsom uppmuntran 6 st. Banko för DagSwerket, hwilken utgift förmodeligen kan ersättas af penningarne för de Kreatur, som ester bergningen till bete pa samma äng intagas.
Förslagen till underd. skrifvelser stå icke uppförda på föredragningslistan. Man vet således icke, när de förekomma till justering; och det skulle leda till obehörigt uppehåll i ärendernas gång att, hvarje gång man hörde ett förslag till skrifvelse i något vigtigare ämne, begära det på bordet för att collationera, huruvida expeditionen är enlig med de fattade besluten. Då man har ett särskildt Exped.Utsk., synes förtroendet till dess förmåga och skarpsinnighet icke böra finnas för långt utsträckt, om man i mål som det ifrågavar., der endast en ordagrann afskrift af ett bifallet betänk, varit allt, som erfordrats, ansett någon närmare controll deröfver obehöflig. Jag finner altså, sedan frågan om tillrättavisning blifvit väckt, att den ock bör af R. o. Ad. bifallas. Frih. Cederström: Då expeditionen justerades i Stånden, var tillfället för anmärkningarna och, om man så velat, äfven för tillrättavisningen; men nu gäller förseelsen Stånden lika mycket som Utsk. Det är oriktigt, i fall expeditionerna icke ligga på bordet, innan de föredragas. Sådant är i grundlagen befaldt i afseende å alla mål. Jag Den 3i Januari. 283 lemnar derhän, huruvida någon personlighet kunnat ligga till grund för den påyrkade tillrättavisningen, och i sådan händelse jemväl, huruvida R. o. Ad. vill deri deltaga; men för min del förklarar jag, att om jag, det jag icke vet, varit närvar., då expeditionen justerades, tillräknar jag mig samma vårdslöshet, som den Utsk. begått. Jag förnyar mitt instämmande i begäran om återremiss, på grunder jag redan angifvit. Gr. Frölich: Jag skall icke förlänga discussionen med någon absolut fortsättning af mitt yrkande om Utsk:s tillrättavisande, såvida Hr Gr. o. Landtm, samt R. o. Ad. finna det vara med deras värdighet förenligt att åtaga sig ett ansvar, som icke åligger oss, samt dela förebråelsen af en uppenbar vårdslöshet.
— Den korta tiden af dessa tre inrättningars tillvaro har ej kunnat bringa dem till synnerlig styrka, dock är jord redan inköpt: 1:o af Handelsföreningens pensionsinrättning till belopp af 7 tunnland 7 kappland, hvarå likväl Handelsföreningen häftar i skuld för 904 R:dr 24 sk. 4 0 r:st.; 2:0 af Handtverksföreningen för 4,278 R:dr 29 sk. 4 rist., och 3:o af Skeppare-embetet för omkring 4,260 R:dr Banko. Handtverksförenmgens .pensionsinrättning har derjemte en kassa uppgående till 308 R:dr 44 sk. 4 r:st. Banko. Angående Köpings sparbank är i 4 paragrafen berättadt. Anstalterne till förekommande och dämpande af eldsvådor befinnas uti ett väl ordnadt skick, och vid brandsyneförrättningarne lakttages noggranhet. Ehuru i förra berättelsen omförmäldes, att Byggnadsoch Brandordningarne voro under omarbetning, qvarstå ännu de gamla oförändrade. Detta härleder sig till stor del deraf, att man velat 6 f velat afvakta utfärdandet af en allmän polis-stadga för städerne, för att ej komma i konflikt med dess föreskrifter. Den jemväl i förra berättelsen omformälda, af rederibolaget bekostade, undervisning för sjömän under vintermånaderna har oförändrad pågått och burit goda frukter, derigenom att sådana kunskaper blifvit sjömännen bibragte, hvarförutan de icke kunna blifva duglige skeppare. Till uppmuntran har årligen utdelats en silfversked ut den matros, som ådagalagt största ordentlighet och pålitlighet. Köpings stads allmänna inkomster af våg-, brooch hamnpenningar i staden och vid .Strömsholm utgjorde år 1855 ett belopp af 4,799 R:dr 38 sk. 9 r:st. Banko. Westerås Slott i Landskansliet den '2l:de Oktober 1856. F. O. SILFVERSTOLPE. A. W. Ahlborg. C .11 Solling, Berättelse öfver Westmanlands
Beträffande Hr af Bill berghs förslag, är det visserligen försigtigare uppstäldt, ty man har der icke bundit sig vid några vilkor för lånets upptagande, antingen det skulle ske emot 4) 5, 6 eller 7 proc, eller emot inbetalning till go, 80 ä 70 af capitalbeloppet. Men denna omständighet gör det i samma män betänkligt att dertill blindt lemna sitt bifall. Frih. af Nordin har sagt, att silfret söker sig dit, der det gäller mest. Denna sats är ostridigt sann, men den mäste också bevisa, att 0111 silfret galler mer i Sverige än annorstädes, d. v. s. örn man köper mera varor elier egendom, eller erhåller högre vinst på penningen här än i andra länder, då skall, sedan vi fått ett fast myntvärde, siifret sjelfmant vandra hit, sä framt creditlagai na och creditbruken äro så ordnade, att säkerhet och credit finnas. Men att, med en fortfarande ofullkomlighet i dessa lagar och bruk, genom lån tvinga silfret hit, blir ett fåfängt försök; ty det skall då tvifvelsutan lika latt leta sig vägen bort, stängde man det ock inne i Bankens hvalf. Samma talare har sagt, att rörelsecapitalet är alltför ringa, ja, att det minskats på den sednare tiden; men på samma gång har han för oss upprullat en ganska vacker tafla af vår jernhandterings, vål t jordbruks och våra näringars stigande production. Jag hemställer, om detta ej är något inconsequent; ty antingen är den, likväl allmänt antagna, satsen oriktig, att en ökad production alltid bildar ett ökadt rörelsecapital, eller ock mäste den värde ledamoten hafva orätt deruti, att productionen blifvit ökad, men rörelsecapitalet minskadt. Emedlertid är förhållandet onekligen det, alt productionen stigit, och deraf mäste således följa, antingen att rörelsecapitalet förut varit alltför stort, eller ock att den värde ledamoten förblandat sedelstock med rörelsecapital, och af det factum, att den förra något indragits, hemtat den slutföljd, att den sednare jemväl blifvit mindre.
Den 7 Januari. 15 Uplästes till justering och godkändes följande votens-propos.: Den sorn bifaller första punkten af Sammansatta Lagsamt Allm. Besv:s o. Ekon.Utsk:s Betänk. N:o 42, röstar Ja; den det ej vill röstar Nej; vinner Nej, anser B. o. Ad. de emot nämnde punkt gjorde anmärkmr föranleda till densammas återremitterande. Vid voteringens slut befunnos rögterne hafva utfallit som följer: Ja — 34. Nej — 28. 2:dra punkten, ang:dc framslåldt förslag alt, i st. f. församlingens yttrande på sockenstämma, enskilda personers intyg må anses tillfyllest för bestyrkande af ifrågakommen persons förmåga att ärligen sig försörja. Hr Hjerta: Ehuru E. o. Ad. genom den nyss försiggångne voteringen afslagit den hufvudsakligaste delen af min i detta Betänk. behandlade motion, anser jag mig likväl böra fästa upmärksamheten på de öfriga delar af legostadgan, hvilkas förändring jag påyrkat. Det är förundransvärdt, att Utsk. icke ansett tvenne trovärdige mäns intyg om en persons förmåga att ärligen sig försörja vara tillräckligt för hans befrielse från skyldigheten att taga årstjenst, och jag har icke heller funnit, att Utsk. med några egentliga skäl vederlagt mitt påstående, att stadgandet, att i nämnde hänseende erfordrades intyg af församlingen å sockenstämma, vore en onödig och betungande omgång. Utsk. har nemi. endast helt lakoniskt yttrat: att den föreslagna förändringen icke torde vara af behofvet påkallad och icke heller skulle komma att medföra någon synnerlig förmån för tjenaren. Jag har i min motion sökt ådagalägga, att förslaget verkligen är af behofvet påkalladt, emedan det ofta kan medföra besvär och omgång för en person att förskaffa sig det ifrågav:de intyget från församlingen in corpore, hvartill kommer, att församlingen merendels ej känner den sökandes lefnadsförhållanden utan måste grunda sitt beslut på en eller två personers utsago derom.
Men persern förblef synbarligen kall, och då signoran fann att miner och blickar ej ville hjelpa, tog hon sin tillflykt till ord. «Ah, min kära,» sade hon till en annan något ännu äldre dam, som reste i sällskap med henne och i åtskilliga städer gjort några förtviflade försäk att vinna publikens penningar, genom att lugga bevekliga toner ur en harpa, «se hvilka nobla drag, – hvad det är skada, att han inte skall förstå vårt språk!» och hon höjde härvid sin röst, så att perserns betjent, som tillika var hans tolk, måste höra det. Men snart blef det ej vidare möjligt att urskilja hvad som sades, ty bordet var nu fullsatt, och då nu hvar och en på sitt språk skrek efter mat, uppassning, vin, m. m., fattades det blott en fonddekoration af det ramlade Babylonska tornet, för att få en teologisk visshet, att den famösa «förbistringen» verkligen egt rum. Men så snart alla blifvit mätta, bordet afdukats och siestan inträdt, blef det lite tystare, ty passagerarne sutto till större delen insomnade på bänkarne, och, ehuru visserligen hvar och en snarkade på sitt eget vis, så kunde dock svårligen urskiljas till hvilket tungomål hvar och en snarkning serskildt hörde, och härutaf blott fann man möjligt, att alla dessa menniskor ursprungligen kunde vara af samma stam. Mot aftonen började det blåsa upp hårdare. Nordsjön vräkte på från styrbordssidan, och mången gång nödgades styrmannen lägga om rodret och hålla upp, då någon större by märktes vara i antågande. Stormen tjöt i segel och tåg, röken, från skorstenen strök bort i alldeles horisontel rigtning. Man begaf sig upp på däck, för att lida mindre af sjösjukan, och hvar och en hakade sig fast i tåg och master, så godt han kunde. Men det hjelpte inte, och, om det var af andakt? men alla de olika nationerna började anropa ett gemensamt helgon – Ulrik.
Styrelsens, den 6 nästlidne Augusti till Kongl. Maj:t i underdånighet afgifna, Revisorerne meddelade, Berättelse innehåller endast ett utdrag al räkenskaperna, men lemnar icke någon upplysning om resultaterna af Styrelsens verksamhet och fortgången med ekeplanteringarne; hvadan Revisorerne icke heller äro i tillfälle att derom fälla något omdöme. Kongl Post-lcrket. Af dess räkenskaper, hvilka i Kongl. Kammar-Rätten för begge de ifrågavarande åren undergått revision med anmärkningar, inhemtas följande förhållande: Debet år 1844. år 184&. lialans från föregående året: Behållningar och fordringar 72,364: 6.11. 79,627:40.— In k oms t: Ersättning från RiksgäldsKontoret för utbetald förhöjd skjutslega 8,230:45. 6. 8,263:38. 11. I General-Postkassan deponerade medel .— .— 1,650: 40. Balans till påföljande äret; Öfverlefvereringar och skulder 20,405:28. — 2,475: 25. 2. Balans från föregående året: öfverlefvereringar och skulder 13,413:22. 6. 20,405: 28. — Afkortningar ... , 2,278: 7. 5. 2,843: 41. 7, Afskrifning utaf aflidne Öfver-PostDirektören Carpelans balans 10,945: 38. 11, Omkostnader: Lefvereringar: Ofvanstående behållning till år 1846 bestod uti följande: Förskjutna skjutsoch traktamentskostnader 176:42. 4. Dito ersättningar för bortkomna rekommenderade bref. 25,456:44.10. Fordran hos Kongl. Norska Regeringens Handelsoch Finans-Departement 16,485:34. 2. Fordringar hos diverse personer ■ 6,778:27. 9. I General-Postkassan deponerade medel .. 1,650:40.
Maj:t omförmälda vilkor för åtnjutandet af de förhöjda lönerna hlelve fastställda, ännu någon tid måste förflyta innan desamma komrno alt till Seminarii-föreståndarne utgå, samt i öfrigt de för biträdande lärare ifrågasatta arfvoden icke syntes till fulla beloppet kunna tagas i anspråk, innan ännu genom ett eller flera seminariers upphörda verksamhet elevernas antal vid de öfriga i märkbarare mån förökats, kunde för de till indragning afsedda seminarier särskildt anslag icke vara erforderligt, utan ansåge Kongl. Majit, för upprätthållandet under nästa statsregleringsperiod af folkskolelärare-seminarierna, hvilka, när deras organisation framdeles blefve fullt stadgad, torde höra på ordinarie stat uppföras, vara tillräckligt sörjdt, derest lill Kongl. Maj:ts disposition blefve stab t ett belopp af 65,000 Ridr årligen. Det till understöd för seminarii-eleverna anvisade anslag, 20,000 Ridr, komme efter all sannolikhet att för innevarande statsregleringsperiod åtminstone i det närmaste motsvara hvad som, enligt de uti 5 § 5 mom, i gällande Folkskole-stadga bestämda grunder, lör omförmälda ändamål kunde blifva erforderligt. Emedlertid bade de i nyssberörda moment fastställda belopp af dels 75 och dels 50R:drR:mt, för år räknadt, flerestädes ansetts alltför låga, och Kongl. Majit hade redan medgifvit att för de seminarii-elever inom Hernösands stift, hvilkas hemvist voro från stilts-staden längst aflägsna, årliga stipendii-beloppet måtte kunna höjas till 150 R:dr.