Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vill icke framställa något yrkande om afslag på denna punkt, men det förefaller mig vara en lek med föreskrifter, att i ena §-.n säga, det en person, som är vanfrejdad, icke har rättighet att med biträde af andra, än hemmavarande barn, tillverka fabriksoch handtverks-arbeten till afsalu, och att Den 13 Juni c. tn. 221 i andra §:n säga, att om han begått något brott, till följd hvaraf han förklarats förlustig denna rättighet, må det ändå stå honom fritt, att sedan beslutet vunnit laga kraft, återvinna nämnda rättighet på grund endast af derom gjord ansökning. Frih. Cederström: Ehuru Gr. Mörner icke yrkat afslag på denna punkt, så, enär han likväl framställt en anmärkning emot Utsk:t förfarande, torde det tillåtas mig att med några ord försvara Utsk:ts åsigter. Detta mom. innefattar icke, såsom Gr. Mörner påstått, någon lek med löreskrifter, ty man måste bemärka, att den, som genom brott gjort sig vanfrejdad, har gjort sig förlustig rättigheten till fabriks och handtverks idkande, med tillhjelp af andra än hemmavarande barn; men man har likväl velat låta honom stå öppet att åter inträda i denna rättighet, dock först efter pröfning. Ordalagen innefatta, att han må kunna, efter derom gjord ansökan, vinna tillstånd att idka en sådan näring. Jag tror det vara rätt, att man gör någon skilnad emellan en välfrejdad och vanfrejdad person i detta afseende; och jag anhåller om bifall till Utsk:ts hemställan. Frih. Armfelt: Sedan It. o. Ad. vid första afdelningens 4:de mom. beslutat att ordet »vanfrejdad» skall stå qvar, i stället för det af mig föreslagna uttryck: »förlustig medborgeligt förtroende», torde det måhända vara för sent att här framställa något yrkande i den vägen. Jag vill dock vid detta tillfälle söka visa, huru mycket fördelaktigare det hade varit, om man här användt det förra uttrycket. Förlust af medborgerligt förtroende kan nemi., enligt K.
Den 2 November f. m. 37 för närvar, åtnjuter, ”vöre alltför stor i förhållande till omfattningen af hans tjenst, i händelse denna vid en blifvande representationsförändring ej skulle komma alt vid riksdagarne utaf 11. o. Ad. anlilas, utan endast för Ridd.Directis räkning tagas i anspråk;” hvarföre Hr Grefven önskade alt, genom Ridd.secretis tillförordnande allenast intill slutet af den riksdag, då den förutsatta förändringen af nationalrepresentationen kan komma alt i laga ordning beslutas, förbehålla R. o. Ad. rätt att derefter, med afseende å Ridd.secret.tjenstens blifvande vigt och beskaffenhet, ruride löneförmånerna närmare besluta; och har Ilr Aminoff, Joban Fredrik, utan alt y t Ira sig om Gr. Cronhjelms motion, likväl för den händelse alt R. o. Ad. skulle densamma bifalla, hemställt, att samtliga tjenster vid Riddarhuset, som hädanefter kunde varda lediga, mätte tillsättas med enahanda förbehåll sorn Ridd.secrel.sysslan. Till en början har, i anseende till den vigt åtskillige ledamöter, som i ämnet sig yttrat, fästat vid den omständigheten, att Ilidd.sccret., enligt Hr Gr. Cronhjelms förslag, skulle komma alt tillsättas genom ”constitutorial,” då han deremot för närvar, ansåges stå i ett med Statens med fullmakter försedde tjenstemän jemförligt förhållande, Utsk. bort upplysa, alt, enligt 34 § i Ridd.Directis instruclion, ej mindre Ridd.secret., som enligt 13 § samma instruclion för närvar, af Ridd.Direct. lillsältes endast genom ”constitutorialhvilket undcrsliilles R. o. Adis pröfning, än ock alla öfriga Riddarhusets tjenstemän ”hero af R. o. Adis förtroende,” och kunna från sina sysslor af Ståndet skiljas, ”när tvåtredjedelar af Ståndets vid omröstning in pleno närvar, ledamöter sådant nödigt anse;” hvaraf följer, att derest II.
Den, hvilken anser såsom en oundvikelig nödvändighet, att nuförändra Bevillninningsgrunderna, skulle jag snarare anvisa till 1789 års BevillningsFörordning; men då jag för egen del omöjligen kan öfvertyga® om behoivet derutaf samt förut icke hört någon beklaga s g öfver det nu gällande B skattningssättet, och derjemte tror, att vi i allmänhet ej kunna få något mindre tryckande, äfvensom i Reglementarisk! afseend mera redigt , gillar jag åtminstone enskilt BevillningsUtskottets nu afgifne Betänkande, och under full öfvertygelse, att det skulle sätta Riksens Ständer uti mycken förlägenhet, att nu formera ett nytt BevillningsSysteme, vågar jag ödmjukeligen tillstyrka, att de minsta förändringar göras i den Författning , sorn för närvarande tjenar till efterlefnad. Herr Uggla, Pehr Gustaf: Med kännedom af den Opinion, som så högt yttrat sig för bibehållande af nu gällande hufvudgrund för allmänna Bevillningen efter synbar fånnö, genhet, borde jag väl anse för en frugtlös möda att med min röst söka motverka kraften af denna Opinion; men. jig kan likväl icke neka mig den tillfridsställelsen, att i Höglofl. Ridderskapets och Adelns Protocoll förvara uttryc* Den 24 Martil, f. m. ken af min enskilda oföränderliga öfvertygelse i denna vigtiga fråga, genom det antöran^e» jag ' ämnet författat och utbeder mig att nu få uppläsa: Under erkännande' af den osparda omsorg och det insigtsfull nit, som BeyillningsUiskouet nedlagt på det förslag till Bevillningsgrunder, som nu utgör föremålet för Höglofl. Ridderskapets och Adelns granskning , går jag att inför Herr Grefven och LandtMarskalken samt Högloflige Ridderskapet och Adeln närmare utveckla de skäl, hvarpå jag grundat min till Bevilin ngsUtskottets Protocoll yttrade serski da tanka, i frågan om den af Utskottet föreslagne Bevilin ngsgrund efter synbar förmögenhet
Man fortfar inom Länet att vara väl belåten så väl med den inrättade Landtposten, som fortskaffas utaf Fjerdingsmännen, som med Brandstodsföreningen, uti hvilken Södra Häradet nu äfven ingått sedan år 1835, dock så, att hvarje härad utgör en särskild brandstods-förening för sig. Sedan år 1827, då Brandstods-föreningen i Norra Häradet sattes i verksamhet, har derifrån uti brandskade-ersättning blifvit ulbetaldt en summa af 6,500 Rdr, och likväl har icke under något af de förflutna åren högre procent än 3 sk. 2 rst. per 100 Rdr taxerings-värde blifvit ulbetaldt utaf intressenterne. Inom Södra Häradet, hvarest Föreningen endast 2 år varit uti verksamhet, har blifvit i brandskade-ersättning utbetalt 2,486 Rdr 20 sk., hvaraf 1,787 Rdr för brand genom åska. Summan af taxerings-värdet är i Norra Häradet Rdr 2,384,480: och i Södra Häradet „ 3,629,246: eller tillsammans det betydliga beloppet af Rdr 6,013,726: för åbyggnader på landet inom en provins, som eger få herregårdar och intet hemman af säterieller frälse-natur. Genom räf och örn förlorar provinsen årligen ett betydligt antal lam. Andra rofdjur än dessa, som göra skada på husdjuren, finnas icke på Ön; åtskilliga försök med räfgropar och räfgård ar till räfvarnes utödande på landet hafva blifvit gjorda, men icke något fullkomligen uppfyllt ändamålet. Det sält, soin här visat sig förmånligast, har varit fångsten med saxar samt socknevis företagna letningar efter räfkulor och ungarnes förgörande. Prispenningar för dödade räfvar utbetalas från socknarne. Någon allmän jagtkassa, hvarifrån sådana premier kunde utgå, finnes icke här inrättad.
Den nied god indelning försedde Öfversten, uppstigen dymedelst till maximum af verknings4 krets och inkomjl, såg med liknöjdhet all vidare befordran, ledande till blott en titelt och inskränkte sin verksamhet i tjensten någon gång till jemt så mycket som behöfdes för att ej blifva förafskedad. Jag väntar mig här inkast om nit, skyl.: dighetskänsla, pligt mot Konung och Fädernesland m. m.; hvilket allt jag i högsta gradj högaktar och fullkomligen medgifver; men tror att förre befäl och förre inkomft derjemte, äro driffjedrar som ej heller böra försummas, ty deras verkan på det menskliga sinnet är ovedersägelig. 2:0. I ställetjatt Arméens fördelning i freds-! tid, så mycket möjligt, bör likna dess fördelning j krigstid, som alltid är och måste vara på Divisioner och Brigader, var den styckad i Regementen, hvaraf följde att hvar gång arméen skulle röras eller gå i fält, måste den ny-organiseras. Generalen emottog då befäl öfver troupper som han ej kände: Troupperne, Generaler, hvilka de förr kanske aldrig 6ett. Om motgång inträffade, ägde Generalen ett förträffligt tillfälle att skylla ifrån sig på underhafvande® okunnighet, försummelse och ovana, hvarföre allt han icke svarade, såsom ägande, under fredstid, intet befäl,öfver deni. fju deremot, äger Generalen ett dicecte inte-f Den 24 Februarii. resse, att, i fredstid, tilldana de troupper han i krigstid, skall anföra och för hvilkas instruction, disciplin och esprit han då kan och mojle svara. Förut vöre Befälhafvande ovane vid underlydande och vice versa; hvaraf följde att camp gn^n ofta börjades med ömsesidigt missnöje, med osämia och under mindre lyckliga auspicier.
Lidsten tor livarje är i 4,800 k.dr, som förslagsvis upptages till i,8o3: — 8umma 4»5oo: /^6§/eröo//e?r§ /-än. Likeliälles vid tjenste»: dnds/d/e Lönen.- 192 t:r i3 1/8 !r:pr Irorn, s ^ L:dr i,346:4r. ro, 235 LKl 14 28/812 K smör (deri okerälrnade 28 LK n K under namn ak spilmarlier, som utgär med 2 U ä LK! liänteswör) ä 3: 16 ^85: 82. 8. kontant 228: 2. — Ig Mr/.^ 7^/0 §A. kleist 3oo ll'6r ^erslrnss som ^slleljlenninAsr oell 620 ll:i!r jemte 8e liittills vsrsn8e 80, som IlssepenninAsr. As^e/iöNEZ-a^ . 80: a/r^/kr^et /or er^attm/rA-en /or /lrir^Le^ir/olr^-licrALver^e/rlr r ^trono^erA^ /,rl/r, löntörtlöjninA enligt XonAl. Lretvet 8en >3 Dellrusri i836 3oo: ^ll^iaAer ck ^/rlira //rl/rirlli-^rte/n /^or lie /orre A«/>5§6- rl/rA^e/rnm^a^/re .. 17: /orci -ulli ÄMlie/r^et, omlirinA 5 tunni. - ° 12: 1/ 3. l^/32 mli-, miät olver strömmen vi8 Dmeä, oell en cleruniler I^clsncle utjorö, i/tter-vl^^ 1 1/lj rull krän
Pappa, hvarföre kysser du mina ögon i stället för att säga att de äro röda? Dumma, rödögda Eva! Gråta sin Far ledsen. Nej tack – så sakna Svensl. Maria går icke an. Skrifva bredvid sina tankar! Fy, hvem brukar det. Finnes här icke hvitt bläck? Jag ville skrifva till Gunla och icke se hvad som kom på papperet. Är det roligt att resa? Nej och ja. Dumt, smaklöst, odrägligt att bry folk. O menniskor, skall man nödvändigt synas ha ledsamt för att undslippa Ert prat! Jag skall just gäspa mot Er alla. ”Le saint homme,” hvilket här betyder menni”ska, vit dans le monde tranquille et calme. Cest ”seulement à cause du monde, pour le bonheur ”des hommes que son coeur éprouve de l’inqui”étude.” Laotsen, gode gamle Kines, kände du min Gunla? Sjöröd d. 7 Sept. Gunla talar aldrig af sig sjelf om Svenslund, om Maria – Hvarföre? Jag frågar i morgon – d. 8 – Nej jag tordes icke – Och dessutom kan jag ju svara sjelf. Gunla känner ju ej Maria. d. Men jag känner två som älska hvarandra. ”Gunla din Onkel älskar dig.” – Ja, menade hon han hade alltid varit mycket god mot henne. ”Nej, nej,” sade jag åter. ”Tala ej om godhet, här är icke fråga om det – eller ock är han bara mycket god mot sig sjelf, ty han älskar dig, säger jag – icke som sin Niece, utan han älskar dig.” Gunla småskrattade, tror jag nästan, åt min ifver. Men hon, hon är bara god mot sin Onkel, och han måtte ändå kunna vara mycket hygglig – med henne. Gunla är god. Och Maria? på ** Gästgifvargård. Gunnilla! Är det verkligen möjligt att jag, icke blott som den unga, bristfulla till Eva döpta medmenniskan, utan såsom Individen Eva Nordenspets interesserar dig! O Individuella Eva, akta dig då för stolthet! Och för drömmar! Ekholmen d. 10 Okt. Finns något ord mera missbrukadt än kärlek?
Hvar och en, som känner något till den värdering, som här kommer i fråga — och jag har sjelf en smula erfarenhet härutinnan — vet att densamma alltid sker till högsta belopp, och jag tror icke att någon skall motsäga mig, då jag förklarar, att värdet af en egendom vid ett dylikt tillfälle uppskattas vida högre än som skulle hafva skett under vanliga förhållanden. Detta härleder sig deraf, att de, som förrätta värderingen, anse det betyda ganska ringa, om man gifver mer eller mindre i ersättning åt den person, sorn måste afstå sin jord, och hvilken alltid ändock anses lida skada genom expropriationen. Under sådana förhållanden är det enligt min tanke ganska olämpligt att 50 proc. ytterligare skola tilläggas; och ansåg af samma anledning äfven Utsk:t att i denna § endast borde bestämmas om lösen i allmänhet, hvaremot i 13:de §:n skulle uttryckas dess speciela uträkning. En talare har här sagt, att möjligt vore, det egaren skulle kunna spekulera på sin egendoms avstående. Om t. ex. en person, som egde ett vattenfall, hvarest han endast byggt ett verk om 30 hästkrafter, der kunde anlägga ett dylikt om 200 hästkrafter, borde han ersättas derför. Skulle man vid expropriationer gå tillväga efter en sådan norm, vore ingalunda 50 proc:s tillökning någon ersättning, utan borde jordegaren i sina ersättningsanspråk uppräkna alla möjliga sätt, hvarigenom han kunde vinna på sin jord. Jag måste äfven med afseende härå erinra om, att ej någon enda utländsk lag förutsätter, att en enskild person, vid afståendet af sin jord, derpå skall göra någon vinst. Hvad beträffar den speciela tillämpningen af den nuv:de lagen på våra jernvägar, skulle otvifvelaktigt det resultat uppkomma, att en person, sedan han fått kunskap om hvar jernvägen skulle framgå, söker att förvärfva sig denna jord; och då han vet att han skall erhålla 50 proc. öfver värdet, kan han betala en stor köpeskilling. Hvad individen med fullt skäl kan begära är att erhålla tillräcklig ersättning för sin jord; och då i den nu föreslagna förändringen står föreskrilvet, att nämnden skall upptaga jorden till dess fulla värde, är ju all rättvisa iakttagen.
Uti den af Herr Rosenblad nyss gjorde hemställan om tryckning af de BancoUtskottets Memorial åtföljande Tabeller, instämmer jag fullkomligt, och anser för min del tryckningen böra ju förr dess hällre på Statens bekostnad verkställas, emedan det är af högsta vigt, att opinionen rörande BancoVerket må blifva utvecklad och stadgad, innan finance-frågan till afgörande förekommer. Herr Grefven och Landt Mar svalken yttrade, att då Herr Rosenblad, i anledning af BancoUtskottets förevarande Memorial, äskat upplysningar, syntes berörde Memorial böra, på grund deraf, till Utskottet återremitteras. 71 u Bni 30 Maji f. rn. Herr Rosenblad: I elen händelsen vill jag hellre afstå från mina anmärkningar, samt hem. ställa, om det icke kan lemnäs till Utskottet, att vid tryckningen deruppå fästa uppmärksamhet; eller må hända jag kan framställa dem i form af motion, och denna blifva hvilande, på det afgörandet af Utskottets förevarande Memorial icke må uppehållas. I anledning af de Tabeller öfver Bankens fordna och närvarande tillstånd m. m. Högloflige BancoUtskottei meddelat, får jag alltså, under form af ny motion, vördsamligen föreslå, att nämnde Utskott matte anmodas meddela upplysningar : 1) Rörande de särskildta andelar af den på Tabellen N;o 5 upptagne YäxelBuikens skuld för innestående Assignation på Räkningar, som tillhört StatsVerkets åtskillige grenar, andra Publika Verk och Casfur, eller en Halt a Bersöner och Bolag. 2) R.örande beloppet i Riksdaler och skeppund af det på samina Tabell bland myntadt Silfver inberäknade gamla Koppar-mynt. o) Rörande andelarne af den på Summariska Tabellen öfver sedelstocken 1800 — 1822 upptagna VåxelBanco-skuld, som utgjorts af utlöpande Sedlar eller af skuld på Assignations_ i Fonders räkningar.
— Vid detta förhållande, och då den fastställda skillnaden emellan anmärkningar till Ziffran och anmärkningar vid egentligen så kallade administrativa åtgärder, samt nu gällande ordning för dessa anmärkningars behandling, äro, i Utskottens tanka, desto välbetänktare, som ett upphäfvande af föreskriften j olvannämnde Kongl. Bref, och ett uteslutande af den inskränkning i Kammar-Rättens verkningskrets, hvarom den Kongl. Instructionens 2 §. och l Morn. förordnar, skulle för vida utsträcka Kammar-Rättens både pröfniogsoch domsrätt, kunna Utskotten icke å Motionairens j förrberörde motto framställda förslag Rikets fföglofl. Ständers bifall tillstyrka, 28 Lagsamt Allm. Besv. o. Oec, Utsi. Utl.N:o £ Vidkommande Herr Hartmansdorffs senare hemställan, att föreskriften i Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den .16 October 1816 måtte upphäfvas och fullföljandet af Kammar-Rättens anmärkningar emot menigheter blifva lika obehindradt, sorn emot enskilde personer, få Utskotten fästa Rikets Höglofl. Ständers uppmärksamhet derå, att sistnämnde Nådiga föreskrift och Kongl. Brefvet den 20 October 1824 stå i en öfverensstämmelse med hvarandra, som, i Utskottens tanka, icke bör rubbas3 så alt, då anmärkningarne angå en hel menighet, Kgl. Majit först vill i Nåder afgöra, om åtal skall ega rum , på det sådant ickq ensamt måtta af Kammar-Rätten blifva beroende. Dessutom röra dessa föreskrifter endast sådane anmärknings-frågor, som härflyta från uppbördsförfattningarnes tillämpning eller rätta förstånd, men icke från Redogörelsen eller Zillran; och då det är lika billigt som rättvist, att Kongl. Majit, som utfärdat författ. ningen , först i Nåder pröfvar, om den blifvit missförstådd eller orätt tillämpad, innan en hel Menighet besväras med ett åtal, möjligen föranledt af olika begrepp om samma Författning, inom Kammar-Rätten; så kunna Utskotten icke eller denna af Motionairen gjorda hemställan med tillstyrkande beledsaga.
S. D. Nedannämnde motioner remittei’ades till Bevillnings-Ut skott&t: l. o Herr Galbergs, med reservation af sine committenters rätt att bibehålla allt det öfverskott, som vid härefter i Upsala stad skeende Bevilinings-taxering, möjligen uppkomma kan, och hvilket öfverskott, enligt hvad i motionen anföres, lätteligen kunde utrönas, när den totala bevillnings-summan för hela Riket, efter vanlig repartitionsmethod, fördelas ; 2:o Herr Hörnstéins, angående stadgande, huruledes handlingar om så kallade lösöreköp skola förses med stämpladt papper; och 3:o Herr Boströms, om granskning af Tull-Författningen, med afseende på handtverkares och manufactur-arbetares rätt. S. D. Till Lag-Utskottet remitterades nedannämnde motioner: l;o Herr Thorns, angående en förklaring, i afseende på Kongl. Kungörelsen den 1 October 1812, om vissa iagttagelser vid besvärs-skrifters och ansökningars inlemnande; 2:o Herr Galbergs, i fråga örn Promotorial i lagsökningsmål, ifrån en till annan Konungens Befallningshafvande; och 3:o Herr C. IJ. Almgrens, angående utsträckning af Kongl. Förordningen den 30 Maj 1835, med afseende på 15 Cap. 5 § Ärfda-Balken.
Valerius utan klander bestridt de till hans embeten hörande pligter, hans framskridna ålder och försvagade helsa, samt det obestånd, hvaruti han jemte en talrik familj skulle genom utkräfvande af Statens hos honom egande fordringsanspråk försättas, funnit godt medgifva, att verkställigheten af Högsta Domstolens den 6 Maj 1843 gifna utslag, i hvad detsamma angår Kansli-rådet Valerius ådömd ersättningsskyldighet för den efter aflidne Tullförvaltaren Finér yppade balans, finge anstå intilldess Rikets Ständer, vid sitt nästa sammanträde, ånyo företagit Irågan om ersättningsbeloppets indrifning eller afskrifvande; i sammanhang hvarmed och på det Kronans säkerhet måtte behörigen iakttagas, men, å andra sidan, Kansli-rådet Valerius icke, under albidan af målets slutliga afgörande, sakna utväg för egen och sin familjs tarfliga bergning, Rikets Ständer funno att under tiden och intilldess beslut i detta ämne kunde varda meddeladt, den af Kongl. Maj:t anbefallda qvarstad skulle fortfarande ega rum å Valerii fasta och lösa egendom, med undantag likväl, på sätt i likartade fall tillförene blifvit rriedgifvet, af bemälda embetsman tillkommande lön och pension.
Horatius, Carmina, Fahlcrantz’ uppl. Brodéns Mytologi. Lindroths sammandrag af de romerska antiquiteterna. Grekiska språket: Peterssons formlära. Löfstedts syntax. Peterssons läsebok. Xenophon, Anabasis, Aulins uppl. 6–7. Homerus, Odyssea, Aulins och Dalsjös uppl. Homerus, Ilias, Aulins och Dalsjös uppl. (Hebreiska läses i 7 kl.) Tyska: Calwagens grammatik. Calwagens elementarbok. Calwagens läsebok. Calwagens extemporaliebok. Flachs grammatik. Flachs extemporaliebok. Schiller, ”Wilhelm Tell”. 5. Schiller, ”Die Jungfrau von Orleans”. 6 Goethe, ”Hermann und Dorothea”. 6. Franska. Dubbs elementarbok. 5–6. Oldes grammatik. 6–7. Dubbs handbok. 6–7. Löwenhjelms skriföfningar. 6–7. Souvestre: ”Au coin du feu”. 7. Souvestre. ”Un philosophe sous les toits”. 7. Michaud: ”Histoire des croisades”. 6–7. Engelska. Oldes uttalslära. Herléns lärobok. 4–7. Moréns läsebok. 4–6. Herléns skriföfningar. 6–7. Sturzen-Beckers läsebok. 6–7 Crump: ”English as it is spoken”. 6–7. Dickens: ”A Christmas Carol”. 6–7. Macaulay: ”Frederic the Great”. 7. Matematik. Zweigbergks aritmetik. 1–5. Haglunds algebra. Björlings algebra. 6–7. Etc. etc. Fysik och Kemi. Floderus, Fysikens första grunder 6–7. Christie, Lärobok i Fysik 6–7. Etc. etc. Naturlära & Naturalhistoria. Celander, lärobok i naturlära. Areschoug, läran om växterna, i sammandrag 1–7.
Så snart någon förbrytelse mot denna Lag blifvit af HofCanzlern hos Justi-. ticeCanzlern till åtal anmäld, åligge den sistnämnde att skyndsamligen låta förbrytelsen, genom tillf örordnad actor, vid behörig Domstol åklaga; ankommandes det på JustiticeCunzlerns ytterligare embetsåtgärd, att sådana mål varda, enligt den-* na och allmän Lag, handhafda. § '1- 1:0 Sedan sex månader förlupit, efter det en skrift till HofCanzlern eller hans Ombud, jemlikt 12 2 momentet inkom mit, må ej af Publik Actor åtal derå äga rum. Enskilt man njute, enligt allmän Lag, till godo sin talan uti mål, der lian Den i Februarii f. m. 7 genom tryckt Skrift är personligen förolämpad. 2:0 Är Skrift med qvarstad belagd, dä skall åtalet anställas inom åtta dagar i Hufvudstaden, och i orterna åtta dagar efter det HofCanzlerns gillande af qvarstaden blifvit Executor tillkänna gifvet; i annan händelse upphöre q var staden, och Vare skriftens försäljning obehindrad. Vid desse §§:r gjordes icke någon anmärkning. Om rättegång i Tryckfrihetsmål. § 18. 1:0 Förbrytelser mot denna lag skola, sedan först, på sätt här nedanföre sägs, Under Rätt derom ransakat, af dömas vid den HofRätt, inom hvars Domvärjo Boktryckeriet , frän hvilket den åklagade skriften utkommit, eller om Bokhandlare tilltalas, Bokhandeln, hvarest skriften till salu hållits, anlagda är o, eller enligt 3 och 6 SÄ, till anläggande anmälda blifvit. Herr von Schulzenheim, David: Vid ett föregående tillfälle, då fråga förevar om TryckfrihelsCommiléens hörande af HofRält, fattade Ridderskapet och Adeln ett eyentuelt beslut, för den händelse att Jury skulle af förstärkt ConslitulionsUtskott borttagas. Jag tror mig derföre äfven vid detta tillfälle, för samma händelse, kunna våga 8 Den i Februarii f. m. föreslå ett eventuel t tillägg vid slutet af denna §.
Utskottet hafva all anledning tillstyrka det förhöjda aflönings-anslag för den tjenstgörande styrkan af Kronprinsens Hussar-Regemente, som, af Kongl. Majit blifvit äskadt till ett belopp af 2,335: 18.” Härmed Stats-Utskottets Utlåtande, N.o 2O2. 35 Härmed förenade sig Herr Grefve Horn samt Herrar Anckarsvärd, af Geijerstam och Prosten Östberg. Af Herr Prosten Astrand, som åberopade sin vid denna pankt af det förra Betänkandet afgifne reservation. Vid 3y:de punkten j angående förslag till användande af de å Titeln genom indragningar uppkommande besparingar reserverade sig Herr Hälling. / STOCKHOLM, ecksteinsxa vok.tryckeriet 1840. Stats-Ulskotlets Utlåtande , N:o 203, 1 N:o 203. Anti. till Exp. Etsk. d. 8 Juli, kl. 10 f. m. Utlåtande, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 53. (O. A.) Ofvannämnde Utlåtande, angående regleringen af Riks-Statens 4:de Hufvud-Titel, hvilket Borgare-Ståndet bifallit, har deremot ifrån de öfrige Riks-Slånden blifvit återremitteradt. af Hvad Utskottet yttrat, i fråga om planen för Sjöförsvarets ordnande och underdånig hemställan till Kongl. Majit, att en sådan må varda uppgjord och Rikets nästsammanträdande Ständer förelagd, har föranledt de anmärkningar: att en dylik plan redan år 1826 blifvit af en för detta ändamål förordnad Comité upprättad och af Kongl.