Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
25 att — efter det, såsom ofvan nämndt vore, Häradshöfdingen Ekström hos Landshöfdinge-embetet gjort ansökning om handräckning att af Kronofogden, som utaf Häradshöfdingen till verkställighet emottagit Pajala Häradsrätts förrberörda, den 4 Mars 1 852 gifna utslag, men ej inom stadgad tid redovisat för Häradshöfdingen Ekströms derå grundade fordran hos Sohlberg, utbekomma fordringsbeloppet — Landshöfdingeembete!, genom resolution den 12 Mars 1858, utstält ansökningen till kommunikation icke allenast med Kronofogden och Länsmannen, hvilken sednares hörande i målet, med afseende å beskaffenheten af Häradshöfdingen Ekströms ansökning, och enär Länsmannen haft uppdrag af Kronofogden att bringa nyssnämnda utslag i verkställighet, ej borde läggas Landshöfdinge-embetet till last, utan äfven med Sohlberg och Korpi, fastän icke något skäl dertill förefunnits; ty pröfvade Kongl. Hofrätten rättvist, jemlikt de af Advokatfiskal åberopade lagens rum, döma Landssekreteraren och Landskamreraren, för det de i anförda måtto felaktigt förfarit, i afseende å sistberörda två beslut, hvilka de, å Landshöfdin»e-embetels vägnar, meddelat, att böta hvar ’ O O “ dera Tjugufem Riksdaler Riksmynt till treskiftes emellan Kronan, Luleå stad och Advokatfiskalen. Vid denna utgång har jag trott mig böra låta saken bero. Uti ett aktionsmål emot då varande Polismästaren i Stockholm, rörande e. o. Packhuskarlen C. J. Pangs olaga häktande, för hvilket mål redogöres i 186? års Embetsberättelse, (sid. 57 och följ.) öfverklagade bemälde Herr Polismästare i underdånighet Kongl. Svea Hofrätts på anförda ställe intagna utslag; men, genom nådigt utslag den 4 September 1863, har Kongl. Majit förklarat skäl icke vara anfördt, som kunde verka ändring i Kongl. Hofrättens berörde utslag.
När han äskar tilltala någon varder den kallad. MÅNS N. Hvad skall det innebära? MAGISTER O sätter sig. Det vet jag inte. FÖRSTA AKTEN Paus, ANDERS P. Är danska fejden lyktad än, herr Magister? MAGISTER O. Det vet jag inte. ANDERS P. Vet I talar vid? MAGISTER O. Nej! ANDERS P. Jag är Anders Persson på Rankhyttan; känner I den? MAGISTER O. Jo! Det är ett vackert namn; Herman Israel mönstrar silfverpjeserna på spiskanten och taflorna på väggarne; han bär en binocle med stora svarta hornbågar; därpå sätter han sig i högbänksstolen. MÅNS N. till Magister Olaus, antydande Israel. Är det en kunglig person, Lübeckaren! MAGISTER O. halfhögt. Nej, det är det inte! men han förvaltar rikets gäld, och vi måste aldrig förgäta att vår nådige GUSTAV VASA konung endast med Lübecks hjälp befriade landet från Dansken. MÅNS N. Endast med Lübecks hjälp; icke med Dalamännens? MAGISTER O. Jo, det också. MÅNS N. Talar han svenska? MAGISTER O. Det tror jag inte; och jag känner honom icke. MÅNS N. Må det? MAGISTER O. Han kom hit på samma gång som jag, och jag har icke tilltalat honom. MÅNS N. För besynnerligt! Det är väl kungen som har sändt ut honom? MAGISTER O. Sannolikt! MÅNS N. Törhända är det han som köper klockorna? FÖRSTA AKTEN MAGISTER O. Törhända! MÅNS N. Och körksilfret? MAGISTER O. Och körksilfret! MÅNS N. Håkke va' de' han hette? MAGISTER O. Herman Israel. MÅNS N. Hviskar till Anders Persson, som hviskar till de andra. Det klappar på dörren. Israel! MAGISTER O. reser sig hastigt, öppnar. BUDET in, i rustning; hviskar till Magister O. och går.
Boken kan rekommenderas åt 5- i 6- %ringar sksom en af de bättre i sin sort. Familjen Nasse. Familj gin Putte. Familj en Snatter. Tyska kolorerade permar i form af djur, ned svenska rim af E. A. Pris pr familj 1 kr. Ehuru E. A. gjort sitt basta att genoiii lustiga rim höja värdet af dessa saker, kunna vi omöjligt rakna de sm % grisarna, hararna och ankorna till litteraturen, utan maste obetingadt lianföra dem till leksakernas omrade. Baramellstugaii som Gunnar byggde. Bilder mcd text af J. C. von Hofsteiz. Pris l, # o. Karamellstugan blir säkert en viilkonmen julklapp för sinhttingar pk 4-6 hr. Teckningarna äro natta ach texten öfveslagsen hvad man i den vägen brukar finna i liknande böcker. Sagan innehåller dessutom en sens-moral: man kan tröttna $ %en p&amp; karameller! BImd clowiaei. Bilderbok, tryckt i London. 31ed svenska rim. Sällan har väl en mindre tilltalande bilderbok bjudits de smil an denna. Dess innehAll utgöres af de mest obehagliga clownfigurer i alla möjliga smaklösa ställningar, atföljda, af förklarande rim. Vi kunna ej rekommendera boken, hvarken shsoin rolig eller uppbygglig för sin % .barn. Den nye Snusk De flesta mammor skola visst i dessa bilder med nöje kanna igen sina egna gamla barndomsvänner, Smisk-Pelle, nflickan, som sög tummen, » gossen, som inte åt sin soppa; m. fl. B %de bilderna och rimmen äro roande fös de srnk och predika moral, just lagom djupsinnig för de 4-5-hingar, för hvilka boken afsedd. Meddelanden från Fredrika-Bremer-. FOrbundet. Allmänna Stipendiefonden. Fru Anna Husberg i Luleå liar godhetsfullt åtagit sig att verka som ordförande i lanskoniitdn för Norrbotten sedan fru Ellen Berg p % grund af afflyttning fr %n orten afsagt sig detta uppdrag. Till Malmöhus läns afdelning af Allmänna Stipendiefonden har fröken Eva Ducker p % Örtofta öfverläninat en glifva af 50 kr.
Erfarenheten visar, huru föga garanti en Stat äger för sin frihet, eller en Furste för sin säkerhet i lejda Soldater. Samma Bajonetter, som lånat sig till frihetens ‘förtryck, hafva ej sällan blifvit rigtade mot den Thron, vid hvars trappor de voro uppställda, för att afvärja folkets alltför dristiga språk. Dessutom bör man betänka, att en Stat, som öfverlemnar sitt krigiska mod åt en egen kast, ej blott måste frukta att få se denna mycket skråmässigt utbildad, utan äfven lö - Den ro Augusti e. ra. i 11 per fara att förstöra sitt folks innersta och ädlaste lifskraft, ty om den krigiska andan uppväcker och bringar till mognad mångå ädla krafter i vår själ, så handlar Staten ej blott orättvist, utan äfven oklokt, då den hos sina medborgare söker qväfva denna anda, och detta gör den påtagligen, då den, genom upprättandet af lejda härar, undandrager större delen af folket tapperhetens och ärans värdigheter. Indelningsverket inrättades på en tid, då beskattningen endast träffade den synliga förmögenheten. Jorden roterades under en Enväldig Konungs Regering, och Sverige, erhöll på sådant sätt, för en ringa penning, en Armee att kunna användas utom sina landamären. Man behöfde den tiden ej tänka på Landets försvar; dertill fordrades en hop Bonddrängar samt en anförare, hvilka tillintetgjorde alla anfallsförsök, under det Svenska Hären stridde för helt annat ändamål. Än mindre behöfde man dertill hålla en i beredskap stående Armee. Hvad har väl nu så kunnat förändra omdömet? Och hvem vågar förneka det fordna National-lynnet vid frågan om att försvara fosterjorden? Hvarest finnes, och hvaruti består det skräckspöke, som hotar, och som nödgar oss under freden antaga ett så kostsamt och onödigt Militair-systéme, likasom borde vi stå färdiga, för att invänta hela verldens anfall.
Då 81 § Reg.F. icke uttryckligen nämner på hvad sätt de skäl skola anföras, som föranledt afslag å en K. prqpos. i grundlagsfrågor, så trodde Exped.Utsk. att det skulle stå R. St. fritt att i afseende på formen för dessa skäls anförande förfara på sätt deni lämpligast syntes. Utsk. ansåg äfven alt K. M. borde komma i tillfälle att erfara, om ett eller flere RiksStänd bifallit eller afslagit en K. propos., emedan, i händelse endast ett Stånd afslagit en K. propos. och detta Ständ kunnat i skälen för sitt afslag anföra ganska vigtiga lagstiflnings-principer, så vore möjligheten för K. M. icke försvårad att en annan gäng framställa förslag, sorn kunde äga mer eller mindre sammanhang med en förut afslagenK. propos. Vidare ansåg Utsk. att om ett Riks-Stånd afsloge en K. propos. , så skulle dess rätt att få motiven för afslaget anförde vara mindre äfventyrad om den form för skrifvelsen nyttjades, som nu blifvit begagnad, än om skrifvelsen vore uppstäld på sätt hittills varit mest brukligt; ty om det hände att det ogillande Ståndet hade anfört sådana skäl (t. ex. att det icke velat antaga ett partielt grundlagsändringsförslag under väntan på hela nationalrepresentationens ombildning) som måhända de 3 öfriga RiksStm icke funne lämplige att i den und. skrifvelsen upptaga, så skulle det afsläende Ståndets rätt att få motiven för afslaget i skrifvelsen anförde gä förlorad, hvaremot så som skrifvelseförslaget nu är uppställdt, denna rätt ej bör anses äfventyrad, enär det är mer sannolikt att de 3 bifallande Stånden skulle låta det afsläende Ståndets motiv för beslutet i den und. skrifvelsen inflyta, dä skälen 494 Den 10 Februari f. m. komrae att stå för samina Stånds och icke för R. Sl:s gemensamma räkning.
Beträffande den förra af dessa fonder upplyser, i sitt afgifna generalförslag, Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader, att, sedan denna fonds hela belopp redan blifvit på åtskilliga frostafledande utdikningsarbeten inom de norra länen fördelad, hafva hos Styrelsen ytterligare blifvit anmälda planer och kostnadsförslag till en mängd dylika arbetsföretag, för hvilka Styrelsen antecknat särskilda understöd af allmänna medel till ett sammanräknadt belopp af 368,024 R:dr; äfvensom Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Wermlands län gjort framställning derom, att, utom Elfdals, Fryksdals och Jösse härader, jemväl Nordmarks härad af sistnämnda län måtte berättigas till erhållande af understöd från denna fond. I fråga åter om den sednare fonden, eller den för utdikningsarbeten inom ri kets öfriga län, inhemtas af meranämnda generalförslag, att till understöd för dylika, hos Styrelsen anmälda, arbetsföretag skulle erfordras statsbidrag till följande belopp, nemligen: för vattenaftappnings-arbeten i första klassen eller sådana, som ansetts företrädesvis förtjena understöd R:dr 115,625: — Transport R:dr 115,625: — 20 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 83. Transport R:dr 115,625: — för dito i andra klassen » 145,375: — och för dito i tredje klassen » 24,885: — eller tillhopa R:dr 285,885:
Af Pani Fritz Mengel från Upsala län, om statsanslag af 12,000 R:dr, att öfverlemnas till utsedde kommitlerade för undersökning af den s. k. Nynäsbanan, såsom ersättning för utgifterna i afseende å be rörda undersökning. I samma mån det norra och mellersta Sveriges jordbruk, handel och industri gått framåt, hafva ock olägenheterna blifvit mera i ögonen fallande i afseende derpå, att landets första handelsstad och importsort, nemligen Stockholm, är belägen innan för en lång, svårtillgänglig och under 4 å 5 månader af året genom is spärrad skärgård. Redan för omkring tio år sedan väcktes i anledning deraf förslag alt medelst en jernväg sammanbinda hufvudstaden med någon lämplig uthamn på yttre sidan af Södertörn. Uppmärksamheten lastades då på Dalarö och Härhamra. Uti en år 1850 ulgifven brochyr framhölls åter Nynäshamnen — belägen emellan begge nyssnämnde hamnar — såsom för det afsedda ändamålet särdeles passande, äfven med hänseende dertill att man utan svårighet kunde bygga en jernväg derifrån och förena den med vestra stambanan. Men då, lika som ofta sedermera när det gällt hufvudstadsbandelns äfven aldra vigtigaste intressen, omfattades detta förslag med ringa uppmärksamhet af hufvudstadens målsmän. År 1801 utgaf Löjtnant H. Sandeberg en brochyr, hvari samma frågas stora betydelse ej blott för Stockholms framlid, utan älven för möjliggörandet af vintertrafik på Östersjön samt rysk transito öfver Sverige, på ett förljenslfullt sätt utvecklades. I nämnde brochyr ådagalades Nynäsbamnens stora lämplighet såsom Motioner i Bonde* Ståndet 1862. N:o 444. 715 nödhamn, hvarpå just den Svenska Östersjökusten för närvarande är i saknad. Derefter omfattades förslaget både om en jernvägs anläggande till och en nödhamns åstadkommande vid Nynäs med större intresse. Sammanträden höllos, dervid frågan diskuterades, en kommitté nedsattes och nödiga undersökningar beslötos i och för frågans utredning. Den sällsynta företeelsen inträffade att hufvudstadens samtliga tidningar voro eniga om alt frågan är af stor vigt såväl för hufvudstaden som för hela landet.
I den föreslagna representationen ser jag åter en Enkammare på tvänne rum, der ärendenas pröfning i dessa båda homogena Ramare bör blifva, slumpen oheräknad, alldeles enahanda, och alltså lenina samma resultat, ty jag kan ej föreställa mig annat än, att samma mening, i vigtiga frågor, alltid skall göra sig gällande i dem båda, och att den, som minoriteten hyllar, fortfarande skall blifva undertryckt. Det heter väl, att den äldre Kamaren skall utöfva en granskningsrätt öfver den yngres beslut, — men hvartill skall den väl gagna, då de sednare, granskande, ej förete någon väsendtlig caracters-skillnad mot de förre, och man svårligen alltså kan påstå, i afseende å denna Ramare, i dess föreslagna skick, hvarken att en olika samhällsställning hos individerna, eller att andra intressen eller högre insigter lemna någon borgen för en bättre, eller ens en förändrad, behandling af förekommande ärenden. Det synes mig således, att den ena Kamaren skulle komma att utgöra ett echo af den andra. Detta förslag lemnar derföre i mina ögon ett blott svagt värn mot politiska öfverraskningar, men väl en ökad lätthet för dagens meningar att gifva sig fart. Ega dessa sanningens fasta grund, göra de sig väl förr eller sednare gällande, men de böra ej beseglas med en Riksförsamlings beslut, förr än tiden och erfarenheten åt dem lemnat deras helgd. Så vida man anser, alt en verklig och rättsenlig önskan i afseende å vår Representations ombildning lefver hos Nationen, och såvida denna visar sig i så bestämda rigtningar, att tiden redan är inne att på densamma göra afseende, tror jag ingen annan förändring i denna stund vara billig, än den, som, med intagande af alla orepresenterade, gör de modificationer i Ståndsprincipen, som kunna motsvara de förhållanden, som i verkligheten ega rum.
Detta kontrakt är nemi. afslutadt med Engelsmännen J. Levis Ricardo, M. Peto och Tli. Brassey. Kostnaden för vägsträckningen emellan Christiania och Eidsvollds backe, 6.j sv. mil, antagen till 480,000 L., deraf Staten skall ansvara för jordinköpet 30.000 L. och hälften af återstoden eller 225,000 L. således tillhopa 255,000 L. Endast öfrige 225,000 L. skola entreprenörerne tillskjuta, äfvensom de ansvara för hvad den verkliga anläggningskostnaden möjligen kan öfverstiga den beräknade. Så har man i brödralandet behandlat denna fråga. Månne man der är i allmänhet mera beredvillig att npoffra Statens medel än här? Jag tror del icke, men man har ansett en sådan utgift nödvändig och derföre icke tvekat alt åtaga sig densamma. Reservanten har ganska rätt uti sitt yttrande, att den ifrågaslällde garantien är ett förklädt statslån, och delta uttryck är äfven ganska träffande, likasom hans i slutet af reservationen fällda ord ”att han förbigår sättet att anskaffa de medel, hvilka i följd af den lemnade garantien komma ali utbetalas, likasom Etsk. det gjort”. Lika litet som jag å ena sidan vill förneka, att ett statslån i och för delta ändamål, möjligen måste uptagas, lika litet kan jag å andra sidan dela den ”terreur panique”, som alltid gjort sig här i landet gällande då fråga npstått om nödvändigheten att tillgripa detta medel. Jag hyser den åsigt, att det förhåller sig med statslån på samma sätt som med de lån en enskild person uptager.
Att skolans ändamål sålunda uppfattats af flertalet utaf de elever, som sedan dess inrättning år 1822 besökt densamma, ådagalades jemväl deraf, att då sådane personer, som undergått utgångsexamen vid Universiteterna, endast utgjort 68, oaktadt med ordinarie elevplatserna 3:ne stipendier varit förenade och genomgående af en lärokurs vid bergsskolan utgjort vilkor för så beskaffade personers anställande i Jernkontorets tjenst, hade deremot antalet elever med ringai’e grad af theoretisk underbyggnad, . till aldra största delen bruksbokhållare eller söner af bruksegare, uppgått till icke mindre än 184. — Om således kufvudändamålet med skolan måste anses vara det nu angifna, uppstode till besvarande den frågan, huruvida berörde ändamål kunde ernås i händelse af skolans förflyttning till hufvudstaden ? För sin del ansåge Herr Presidenten detta icke vara förhållandet — lika litet som en theoretisk-praktisk läroanstalts för jordbruket inrättande härstädes skulle komma att motsvara sin bestämmelse. Visserligen hade Bruks-societeten erbjudit sig att bekosta anskaffande af lokal och undervisning vid något jernförädlingsverk under vissa månader af året, men under öfriga delen deraf skulle undervisningen uteslutande afse bibringande af theoretiska kunskaper, eller sådana som kunde inhemtas och läras vid hvarje högre undervisningsverk. Under denna, den större delen af året, komme eleverne alltså att sakna ej blott allt tillfälle till direkta praktiska öfningar, utan äfven inflytelsen af det bergsmannalif, hvarunder den deri deltagande nära nog omedvetet föres till mången för honom nyttig iakttagelse, på samma gång som håg och lust för den verksamhetsbana, han valt, hos honom väckes och underhålles. Af dessa skäl hade Herr Stats-Utskottets Utlåtande N:o 197. 11 Presidenten icke kunnat tillstyrka nådigt bifall till Bruks-societetens underdåniga framställning, utan ville för sin del i underdånighet föreslå, att då skolan ansåges böra upphöra i Fahlun, den måtte förflyttas till någon stad i en bergslagsort, t. ex. Philipstad eller Nora, för hvilken flyttning
Dc förbindelser, som innehållas i föregående två Artiklar, skola träda i verket från och med den l:sta April 1857. Art. Såsom skadestånd och ersättning för de uppoffringar, ofvanintagne bestämmelser medföra för Hans Maj:t Konungen af Danmark, förbinda Sig Hans Majit Konungen af Sverige och Norrige, Hans M:ij:t Kejsaren af Österrike, Konung af Ungern och Böhmen, Hans Maj:t Belgiernas Konung. Hans Majit Fransmännens Kejsare, Hennes Majit Drottningen af det förenade Konungariket Stora Brittannien och Irland, Hans Majit Konungen af Hannover, Hans Kongl. Höghet Stor-Herligen af Mecklenhurg-Schwerin, Hans Kongl. Höghet Stor-Herligen af Oldenburg, Hans Majit Konungen af Nederländerna, Hans Majit Konungen af Preussen, Hans Majit Kejsaren af Kyssland och Senaterne i de fria Hanse-Städerna Lubeck, Bremen och Hamburg, å deras sida, att till Hans Majit Konungen af Danmark, som dermed förklarar sig nöjd, betala i ett för allt en summa af 30,476,325 R:dr, att fördelas på följande sätt: Sverige 1,590,503 Ridr R:mt. Norrige 667,225 „ Österrike 29,434 „ „ Belgien 301,455 „ „ Bremen 218,585 „ Frankrike 1,219,003 „ Stora Brittannien 10,126,855 .. De Höga kontraberande Magierna skola i hvad händelse som helst vara ansvarige endast för den del af nämnda summa, som på en hvar af dem sig belöper. Art. V. De i föregående Artikel uppräknade summor skola, med de i Artikel VI § 3 gjorda förbehåll, kunna betalas under loppet af tjugu år, medelst fyratio halfåriga afbetala ingar till lika belopp, omfattande kapital och aftagande ränta å de icke förfallna dividenderne. Art. VI.
Detta härleder sig visserligen till större delen från olika markegångspris, men också till en del derifrån att, oaktadt alla gjorda erinringar om upprättande af konventioner emellan kyrkoherdar och deras åhörare om de förras rättigheter, likväl endast inom några få pastorat af Länet sådane konventioner kunnat tillvägabringas, och derför saknar man säker måttstock för inkomsternas beräknande. Fattigförsörjningen bestrides af församlingarne dels genom de mest torftiges inrymmande i fattigstugor, der sådana finnas, men i annat fall genom deras försändande gårdmellan, och dels genom bestämdt understöd åt sådalie, som, ehuru utfattige, likväl äga förmåga att sjelfva något bidraga till sin bergning. Kostnaden härför är äfven olika beräknad i olika fögderier, ifrån 3 Kalr 16 sk. till 18 R:dr på helt hemman. Skjutsoch Väghällnings-bestyren skulle här i Länet, sorn är uppfyldt af backar, blifva högst kännbara, om ej Länets belägenhet lemnade tillfälle till kommunikationer sjövägen. Härigenom underlättas skjutsningsbesväret betydligt, hvadan någon särdeles klagan deröfver icke förspörjes; och för vägarnes anläggning förbi brantare backar hafva undersökningar på flera ställen varit anställde och vunnit lyckliga resultat. Så hafva å vägen till Norrige emellan gästgifvaregårdarne Ejd och Svinesund fyra af de brantaste backar blifvit kringgångne och tvänne af de öfriga förändrats till mindre och jemnare sluttning; och fråga om vägens anläggning nedanom den så kallade Svenshögens backe på Inland är nu på afgörande beroende. Di verse afgifter, onera och allmänna besvär, som enligt tabellerna uppgå på landet till 30,518 R:dr 46 sk. 5 rst., och i städerna till sammanräknade 49,628 R:dr 37 sk. 3 rst. Banko, bestå uti: kostnader för publika byggnader, inqvartering, jagtkasseafgifted riksdagsmanna-arfvode, m. m. Politie.
S. A. K. 1 afseende på de till godtgörande under 3:ne år, med 100 R:dr om året, utaf E. K. M. uti Dess Nådiga Proposition, angående Statsverkets tillstånd och behof, anmälda 3oo R:dr, som genom Kongl. Brefvet d. 24 Februarii 1826 blifvit till uppköp af undervisnings-böcker för den i Wermland boende Finn-allmoge an vista på Fjerde IIufvudTitelns Besparingar, hvilka dertill icke lemnat tillgång, hafva R, St., som frå - 62 Exp. Ulsh. Förslag till und. Skrif v. N:o 262, 263. gan härom förehaft i sammanhang med regleringen af nämnda HufvudTitels anslag, funnit ifrågavarande anvisning böra af öfverskollen på Statsverkets inkomster afskrifvas. Hvilket R. St., till svar å E. K. Maj:ts högstberörda Nådiga framställning, härigenom få i underdånighet meddela, och framhärda etc. Uppl. o. godk. lios Ridd. och Adeln d. 2 Dec. 1829* Preste-S landet d. 4 Borgare-Ståndet d. 7 Bonde-Ståndet d. 7 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse , angående beviljadt ökadt anslag för Upsala RidSchola. S. A. K. Uppå derom gjord framställning, hafva R. St. bifallit, att Upsala Academie, såsom ersättning ej mindre för det förr innehafda, men vid 1810 års Riksdag indragna anslag för dess Stallstat, 910 R:dr 3a sk., än ock för den kostnad af 53o R:dr årligen, hvartill underhållet och skötseln af de för RidScholan från Strömsholm begagnade hästar funnits, efter medeltal af 10 år, uppgå, må erhålla ett årligt anslag af sammanlagdt 144° R:dr 32 sk., att tills vidare utgå och på Fjerde IIufvudTiteln uppföras. Hvilket till E. K. Majrts Nådiga kännedom samt vederbö' Exp. TJtslc.
Som den nu är föreslagen, skulle denna isolerade Styrelse blifva allt för kostsam, utan att upfylla ändamålet. Frih. Sprengtporten: Till undvikande af allt missförstånd i afs-.de å beskaffenheten af det beslut R. o. Ad. öfver detta ämne kan komma att fatta, får jag, med anleda, af Gr. Sparres yttrande, tillkännagifva, att jag ieke kan betrakta detta beslut annorlunda, än som ledande till verkställighet, på grund af K. M:s Propos., och alldeles icke såsom blott och bart en uttryckt opinion, till ledning för de Nåd. Propos:r K. M. kan komma att vid nästa Riksdag till R. St:r afgifva. Jag tror, att skogshushållningen är en fråga af den art, att man icke bör upskjuta med vidtagande af de förändringar, som deri äro nödiga. Hvad den föredragna punkten beträffar, har jag mot densamma intet att anmärka. Jag anser ganska rätt, 42? Den 7 November f. m. att K. M. må ega fria hander att vårda skogarna, hvarföre jag na inskränker mig till att begära propos. å bifall till förev:de punkt. Frih. af Ugglas, Carl Gustaf: Jag anhåller att få med några få ord uplysa, huru Regeringen gått till väga, Sedan SkogsKoiniténs Betänk, inkommit, blef det, efter att hafva varit hos Högsta Domstolen granskadt, föremål för Regeringens pröfning. Man trodde sig då finna, att, i händelse Regeringen skulle till R. St;r afgifva ett så i detalj utarbetadt förslag, vore fara värdt, det denna stora och vigtiga fråga komme att stranda på en mängd omständigheter, som vore omöjligt att förutse. Dessutom hade Komitén ingått i bedömande af de enskilda skogarna, oell ehuru K. M. nu som tillförene erkände riktigheten af den grundsats, att Staten skulle ega rätt att, der så tarfvades, ingripa i den enskilda hushållningen, var dock denna fråga så föga utredd, så litet förberedd af den allmänna opinionen, att K. M. fann lämpligast tills vidare upskjuta afgörandet deraf. K. M. ansåg Sig derföre böra f. n. endast ingå till R.