Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
då verkligen kunde vara så konstigt att lära &lt;Ji !Ji|edan jag utbytt helsningar med den gamett barn läsa, då man sjef kunde det, och så försökte man, hvad moderskärlek kunde J S s » le, sade han: » Det var med afsigt, som jag i går ej i uträtta på undervisningens olika områden. detalj skildrade osederna hos dåtidens ungNär denna kärlek är af äkta slaget och ej dom, ty dels lär det unga sinnet ej något en apMrlelc, är den skarpsynt och nästan godt genom skildringar af det onda och veprofetiskt långsynt, och så upptäckte först en, derstyggliga, dels kunna der lätt gro upp högså flere mödrar, att barn med största lätthet mod och sjelfrättfärdighet genom jemförelser lärde sig allra först en hel del praktiska ting, emellan den tidens barn och nutidens. Den genom att deltaga — låt vara på lek — i mogna menniskan bör deremot lära känna förekommande hemsysslor eller yrken samt forntidens mörka skuggsidor, när hon har begenom att få sina frågor ärligt besvarade. hof deraf för sin gerning eller för att bidraga Häraf lärde mödrarna sjelfva att förstå, huru till att hindra samhället att återfalla i gamla som verklighetslifvet är allt för det mindre villfarelser. barnet — sjelfva sagan gripes ju af barnets fantasi som ett stycke verklighet — och att Derför kan jag för eder, främling från ett fjerran land, omtala, att i den aflägsna tid, det rent tänkta, det abstrakta, som ej kan jag skildrar, var medvetandet om eganderätgripas af barnens fantasi så, att det står i ten till barnen samt ansvaret för deras upplefvande bilder för denna, är otjenligt som fostran så utplånad t, att det t, o. m. röjer undervisningsämne för barn. Snart märkte sig i den tidens språkbruk, i det alla barn, mödrarna äfven, att de hade en hel mängd från det de kunde tala rent, tills de blifvit saker att förtälja sina barn, saker som förvuxna, kallades skolans barn.
» Ja så, ni är hans syster, mitt vackra barn, det var en annan sak. Jo, han stannar i Paris tillsvidare, och har det riktigt bra. Det vore en dumhet, om han skulle afbryta sina studier nu. Det är en duktig pojke, som nog slår sig fram och kommer att gå långt. » » Men — har han icke helsat, » frågar Klara ängsligt. » Helsat — jo, nog tror jag han helsade. » » Men till någon särskildt. ? » » Nej, icke till någon särskildt, det minnes jag ej, » nickade han till afsked och försvann bland den böljande mängden i vestibulen, Han hade således icke helsat till Ruth; det var förskräckligt — ofattligt! Klara kände djupt medlidande för väninnan, men hon kunde icke undgå att i samma ögonblick tänka på Fritz Ritter: detta skulle han aldrig ha kunnat göra. Hon behöfde intet förklara för Ruth — hennes ansigte talade bättre än ord. Tyst gick hon vid hennes sida den långa vägen upp till Hornskroken, och när hon, likaledes utan ord, kysste hennes panna, mun och kinder till afsked, kände hon, hur den andras gestalt skälfde som af en feberfrossa. * * Uppe på fleuristateliern var arbetet och de flinka tungorna i full gång. Trots det var vid middagstiden, var den gråa novemberdagern från en grå novemberhimmel allt för otillräcklig för flickornas minutiösa göromål: luckorna voro tillskjutna för fönstren, de susande gaslågorna under sina gröna bleckskärmar ofvan de två långa borden brunno hela dagen igenom och spredo i den öfverfylda salen omkring sig en tung tryckande värme, som doftade af kopal och de unga arbeterskornas dåliga parfymer. I dag var konversationen om möjligt mer än vanligt liflig, men fördes samtidigt med temligen dämpade röster, då den rörde sig kring ett ämne, som ej var afsedt för » gummans » vaksamma öron bakom den röda portieren.
Utdrag af Protocollet > hållet i Hg/of Ridder skåpets och Adelns Plenum > den 14 Juli 1815. S D. I anledning af Allmänna Besvärsoch. Oeconoxnie - Utskottets , sedan den 11 Juli hvi landé * 1140 Den 34 Juli. lande,Utlåtande, af den 6 nästföregående, öfver de hos Riddeiskapet och Adeln gjorda anmärkningar vid Utskottets, den 9 sistl Maj, afgifna Betänkande, angående yrkad ändring af tjenstehjon flyttningstid, beslöt Höglofl. Ridderskapet och Adeln, att flyttningsiiden borde utsättas till den 15 October, samt för Stockholm, der tvänne flyttningstider äro, tillika till den 15 April; hörandes jemväl uppsägningstidenen, half månad förlängas ; och ville Ridderskapet och Adeln inbjuda sina Respectiva Med Ständer, att i sitt sålunda fattade beslut instämma. Ut supra. Ex Profocollo A. G. Silverstolpe. o S. D. A nyo föredrogos och biföllos följande Stats - Utskottets den 6 Juli afgifna och den il på bordet lagda Betänkanden: 1:0 I anledning af Hans Excellences, Öfver Ståthållarens m. m. Herr Grefve Mörners underdåniga anhållan, att Stockholms Stads Cassa måtte befrias frän den Stadens Krono-UppbördsVerk åtföljande ordinarie aflöning och denna varda på Kronans Stat öfverförd, 2:0 X afseende på en, uti Kongl. Maj:ts till Stats-Utskottet aflåtna Nådiga Proposition, angående Stats Verkets tillstånd och behof, till af» skrifning i Riks-Sfaten föreslagen summa af 5283 R:dr 3 sk. 5 rist. Banco in. m. Ut supra, Ex Protocollo A. G. Silverstolpe Den 14 Juli. 1141 S. D. Remitterades till Stuts Utskottet Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition af den 12 dennes, angående betalningen af de i anledning utaf Högstsalig Hennes Majit Enke - Drottningens arf uppkommande skulder.
Skulle man med ståndsfördelningens utdömmande lyckas alt nedtysta våra näringars sakkunnigaste och ifrigaste försvarare, och desse derigenom lemnäs ulan skydd, till spillo för utländsk medtäflan, vore en representationsförändring högst olycksbådande. Gr. Montlosier, en grundlig tänkare och känd författare, som under Carl X:s regering förföljdes Den ai Octobcrf. m. för sina frisinnade tänkesätt, yttrar i detta afseende följande tänkvärda ord : "Corporationer och stånd äro föreningspunkter för menniskor; under denna synpunkt äro de verksamt nyttiga för en stats upprätthållande. På detta sätt tillskapas en ömsesidig uppsigt. Föreslällom oss en upplösning af alla dessa band. En Styrelses förmåga skulle vara otillräcklig att inom ordningens gränser sammanhålla isolerade menniskor, hvilka hvar och en sträfva åt olika håll, och hvilka genom intet band äro intresserade för den allmänna ordningens bibehållande. Det torde äfven tillåtas mig att anföra hvad Hr Biskop Nibelius, uti sin reservation i detta afseende, yttrar: "Man fruktar alt vid ståndsval skiljda intressen skola göra sig gällande. Utan intressen i ordets ädlaste bemärkelse är ej samhälle tänkbart. De utgöra de integrerande delarne af samhällsorganismen, och ju kraftigare hvart och ett sådant, med aktning för andras rätt, befrämjas, desto friskare är samhället: att allmänt väl hos oss hitintills blifvit tilIbakasalt, derföre att, på grund af nuvar. representationssätt, någon samhällsclass skulle hafva blifvit af andra förtryckt, kan jag icke medgifva; fastmer skall en ensidighet i detta afseende vara att befara, om en dass, med öfvervägande makt att bestämma valen, äfven finge rättighet att inom sig utse flertalet af nationens ombud.” Hvad slutligen vår nuvar. representationsform beträffar, förenar jag mig i det Professor Cederschjöld i sin reservation yttrat derom, att den gamla byggnaden icke är sämre än att den skulle kunna repareras och genom obetydlig tillbyggnad eller blott förändrad inredning blifva ganska beqväm och ändamålsenlig.
Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående beviljande af anslag till uppsättning af utredning s-per sedlar för det invid hufvudstaden uppförda hospital för sinnessjukes vård, samt till denna inrättnings första ordnande och förvaltning ,• Gifven Stockholms Slott den 17 Februari 1860. Uti underdånig skrifvelse den 14 sistlidne Juli, har Öfver-Ståthållare-embetct, på grund af derom meddelad nådig befallning och efter öfverläggning med General-direktören öfver Hospitaler och Lasaretter i riket, till Kongl. Maj:t inkommit med underdånigt förslag till organisation och förvaltning af det å lägenheterna Hedvigsberg och Conradsberg invid hufvudstaden uppförda hospital, till hvars fullbordande medel blifvit af Rikets Ständer vid innevarande riksdag beviljade, och har Kongl. Majit behagat öfver detta förslag af Sundhets-kollegium och SerafimerOrdens-gillet infordra underdåniga utlåtanden. Af dessa handlingar inhemtas, att sedan General-direktören öfver Hospitaler och Lasaretter i ämnet afgifvit fullständigt förslag, upptagande kostnaderna för första uppsättningen af utrcdnings-persedlar vid det nya hospitalet till R:dr 32,000; — för vissa erfoderliga stängsel inom inrättningens område, första anläggningen af parkoch köksträdgård, planering m. m 5,500: — Transport R:dr 37,500: — lith. tilt R. St. Proposition X:o 92. Transport R:dr 37,500: — samt kok-kittlar, inredning af tvätt-anstalten m. m. omkring 2,500: — således utgifterna för inrättningens första ordnande till R:dr 40,000: — samt de för hospitalet nödige årliga utgifter till 45,000, och Direktionen för Danviks hospital, enligt ett handlingarne bifogadt protokolls-utdrag, erbjudit sig att, under förbehåll af Kongl.
Oindeld spanmål 17,345 t:r 16 kappar, å 6 Riksdaler tunnan 104,073: — —- tillsammans B:ko R:dr 4,118,240: så förekommer vid de särskilda afdelningar, under hvilka anslagen på titeln äro uppförda, följande, nemligen: Landtförsvars-Departementet. Anspråk på förbättrade lönevilkor hafva icke utan anledning nu blifvit framställda af krigs-kassören och vaktbtjeningen vid Eders Kongl. Maj:ts och rikets Krigs-koliegium, äfven som tid efter annan af de detta embetsverk underlydande tjenstemännen vid armeens utredningsförråd; men då, enligt Eders Kongl. Maj:ls derom gifna nådiga befallning, nämnde kollegium torde komma att undergå en förändrad organisation, hvarvid tillgångar för behöfliga löneförbättringar tilläfventyrs kunna beredas inom anslaget för kollegium , synes mig lämpligast vara, att pröfniugen af omförmälda anspråk uppskjutes, intilldess berörda organisationsfråga hinner komma under nådigt afgörande. Eders Kongl. Maj:t har under den 20 sistlidne April i nåder anbefallt en förändrad indelning af militär-distrikten i riket, hvarigenom distriktens anta i blifvit från sex minskad t till fem; och har Eders Kongl. Majit tillika, med dertill af Rikets Ständer vid 1840 års Riksdag gifven anledning och enär för armeens tjenstbarhet det vore af vigt, att åt så väl generaler som äldre regements-chefer kunde beredas förmånen att vid afgång från tjensten erhålla sådana pensioner af statsverket, som, i förening med dem, de egde från armeens pensions-kassa åtnjuta, någorlunda motsvarade lefnadsbehofven, i nåder förklarat
Riksens Ständer heckwa in, som Grundrcglor för sin beffatrning wid denna Riksdag för sig och sina hsmmgwarande Medbroder ansett med billighet och rättwisa öswerensstämmande, at skona Tiggaren j sina starswor, Usiingen i sin koja, Daglönaren, som mäste lil sin föda och linderhall förtjena sil bröd och den sa orättwist öfwer rätta proportionen betungade Penningelöntagarett och i synnerhet dem dera» som mäste lefwa pa stengatan; andra källor böra derster uplätas at fnlla denna brist, som besia säeskilida Clasier af memnskor skonade och lindrade, böra genom sina adror och rilgangar kunna upfnlla. Medlem af detta första Riks - Ständ , wagar jag försäkra, at wi ännu äge inom tvärr Land rilrackeliga och öfwerflödiqa tillgångar, at gtdorda osi ester hand och wid förfalloriderna, all utländsk gäld, vin wi med enighet och samdrägt, isian den första Medborgaren kil dea ringaste, aflägga allt utländskt svin inländskt vfwerflöd, med någon sjelfförsakelse hos dem, som sadan t ällska, och hivars ögon, smak och kansta, icke skulle kunna wara tillfredsställda , utan at atn>uca och kuuna sa bruka det. Aflagges allt öfiverflöd, sa wid bords kervsrsnä-, som anrättningar as mer an öfwerflödig mat och drick; kläde wi osi m d wära egna och inhemska tillverkningar, uphjekpes Landtbruket med mera, sa skall det icke fela, ac wi med wara Förfäders brukade tarflighet, skola l er: framlid st ost lyckil,'aen dragne, vmr en be. rungande Riks-skuld. Mell urom detza Hnstvudgrunder, som fordra FL wstiLfikgare utrchande, sä giswes ännu smärn Ädror, ak Wpa 't ^ch Ln L.briste».
Vid tillämpningen af denna sats på BoudeSt:t har jag kommit till följande resultat. Om jag t. ex. antager att 10 personer af den ifrågav:de kathegorieu skulle blifva invalde i BondeSt:t, så är det min fullkomliga öfvertygelse, att man icke härmed förskaffade nämnde personer någon fördel, ty jag tror icke att man derigenom bibringade dem något slags gehör. Jag tror att en representation så sammansatt skulle komma att spela precist samma löle som nu. I frågor t. ex. der 3 Stånd stanna mot det 4:de, komma de icke att ge mera gehör åt detta Stånds beslut än f. n. Hvad angår dea åsigt att man skulle bibringa BondeStit en högre bildning, så, utan att ens vilja yttra mig öfver detta Stånds bildningsgrad, tror jag dock att det inflytande, som skulle utöfvas af afskedade tjenstemän, blir af noll och intet värde, äfvensom att sammanhållningen hos detta Stånd paralyserar alla försök att ombilda detsamma. Det är äfven af detta skäl jag yrkar afslag. Hr von Ehrenheim, Per Jakob: Lika med Hr Frih. Tersmeden kan jag icke undgå fästa upmiirksamheten derpå, att första delen af denna g är alldeles oförändrad sådan den var förut, och hädanefter likasom hittills innehåller den enda definition på Allmoge, som i våra grundlagar förekommer. Likaväl som den e. o. tjenstemauneii,som är hemmansegare, hör till allmogen ifråga om riksdagsmannaval, kan den ordinarie embetsmaniien, som tagit afsked och idkar landtbruk, anses hafva åter bland allmogen ingått. En värd talare har yttrat att dessa Ståndspersoner väl vore värda inrymmande i representationen, men att de då borde intagas i ett annat Stånd. Det enda Stånd, der detta lämpligen skulle kunna ske, i händelse ej BondeSt:t uptager dem, vore R. o. Ad., men siågot sådant är f. ii. ej föreslaget, och utgången af ett sådant förslag, derför, som jag befarar, sympathier ej finnas på Riddarhuset, vore högst ovisst. Jag röstar för bifall till punkten.
Ordförande i Riks-rätt, dock. utan rösträtt, vare Presidenten i Svea Idof-Rätt; vid hans förfall eller om laga jäf emot honom är, Presidenten i Göta HofRätt eller, om äfven denne af laga förfall eller jäf hindras, Presidenten i Idof-Rätten öfver Skåne och Blekinge. År också denne af laga förfall eller jäf hindra l, förordne, på kärandens anmälan, Konungen den, hvilken i Riks-rätt, i sådant mål, som nästföregående säger, må ordet föra. Ordföranden utfärde icke mindre kallelse å Andra Kammarens ledamöter, ordinarie Professorerna i Juridiska Faculteterna, och de ålla äldsta, förfallolösa, ordinarie Häradshöfilingarne, än ock laga stämning ä den eller de svarande. Skulle, emot förmodan, lian detta underlåta eller någon af deni , hvilka, enligt hvad i denna of van stadgadt är, böra sig inställa, sådant försumma, staude de, fölen sådan uppsåtlig försummelse al deras pligt, till lagligt ansvar. Denna Domstol äge, sedan ransakningen fulländad är, oell domen efter lag fäld, att densamma för öppna dörrar afkunna, ingen håfve magt att sådan dom ändra, Konungen dock obetaget att göra Nåd, hvilken likväl icke må sträcka sig till den dömdes återinsättande i Rikets tjenst. 13 Con.sti/utions-UtSIolle ts Memorial, N:o 87. §• 124- Finner Gransknings-Utskottet, under den granskning af Protocoll samt Stats-verkets räkenskaper och handlingar, sorn detsamma, enligt 65 tillhör, att någon Stats-Rådets vägra, då skall GranskningsUtskottet ställa en sådan under tilltal inför Riks-rälteri. Denna Riks-rätt hildas på sätt i 12/ närnnes, dock sä, att, i stället för de der nämnda ordinarie Professorer uti Juridiska Faculteterna och ätta Häradshöf dingar, Högsta
Medeltal af äldre barn, per dag, 180f. 193j. Underhållsdagar för äldre barn 66,045. 70,607. Hvarje äldre barns medelvistande i barnhuset har i dagar utgjort . 123jt. 123|. Utom barnhuset, dels i hufvudstaden, dels i landsorterna, hafva med fosterlöner underhållits 3,640. 3,674. Af ofvannämnde berättelse hafva Revisorerne jemväl inhemtat, att bland Barnhusinrättningens, i räkenskaperna för revisions-åren balanserade, skulder ingår en summa af 20,000 Rdr, som blifvit utaf aflidne Tobaksfabrikören Hoving i lifstiden testamenterad till Inrättningen, med vilkor, att en viss, vid berättelsens afgifvande ännu lefvande, person linge uppbära räntan deraf intill sin död, hvarefter de testamenterade medlen skulle, så till kapital som ränta, tillfalla barnhuset. § 3. Under revisions-åren har Barnhus-inrättningens, uti sednaste Revisionsberättelse omlormälda, utestående andel i ådömda böter blifvit redovisad; hvaremot der jemväl omnämnda fordringar hos Under-ståthållaren Sky lies och Grefve Löwens arfvingar, hvilka fordringar af 1847 års Revisorer ansetts böra utredas och indrifvas eller afskrifvas, fortfarande balanseras i räkenskaperna; enligt hvilka sammanlagda beloppet deraf, som, vid 1845 års utgång, utgjorde 1,757 Rdr 41 sk. 9 rst., uppgått, vid 1847 års slut, till 1,802 Rdr 15 sk. 1 rst. Då emellertid Rikets Ständer, vid sednaste Riksdag, hos Kongl. Majit i underdånighet hemställt, att berörde fordringar måtte afskrifvas, anse sig nu församlade Revisorer endast böra förhållandet anmäla. § 4.
573 Kungörande af den inskränkning uti Specieniynts utväximg från Banquen, som, i följd af Riksens Siänders beslut, de sednare åren ägt och tills vidare anses böra äga rum. Grefve Spens, Jacob Melker , uppläste följande : jag anhåller att emot Banco-Utskotfets nu upplästa Betänkande få framställa några anmärkningar, hvilka jag tror kunna till äterre» mitterande deraf föranleda. Inväxling af Silfver ernof, och utväxling deraf för Sedlar , hörer, enligt hvad Utskottet äfven i början af Betänkandet anmärkt, till Banquens natur och egenskap, att vara verkelig Mynt-representativ, icke blott Credit • sedel. Endast härpå grunda sig äter de Författningar, som föreskrifva att Barco-Sedlar skola öfver allt antagas och gälia såsom Rikets mynt. Men då Riksens Ständer i senare tider funniÉ nödigt, att, till vissa utgifters bestridande och andra ändamål, emot säkra fast icke rörliga Hypothequer,öka Sedlarnes sammanräknade belopp utöfver det deremot svalande af Silfver, som till deras inlösen kunde användas, har man likväl ej velat erkänna, det, så väl sjelfva Banquens, sorn dess Sedlars natur och egenskap härigenom var i sjelfva verket rubbad. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Ilen 10 December e. m. 301 Helis sida skulle förmå Norige att afstå från den jernlikhetsställning, hvari vi sjelfve försatt detsamma, detta vore att fullkomligt misskänna våra broder, ja jag går längre, detta vore att misskänna ttienniskolijertat. Nej till eu sådan sjelfupoffring fordras andra bevekelsegrunder. Tid, som utplånar misstro och afvoghet. Lättade kommunikationer, hvilka mer än allt annat förbrödra folken. Möjligen äfven yttre påtryckning, en sådan som nu visar Italiens folk att endast innerlig förening ger styrka och frihet —, Annu ett medel gifves, en tredje eller fjerde förbundsbröders tillträde. Hetta vore det hastigaste och kraftigaste.
Säkerligen blelve icke så förhållandet., och den Elektorslista, man till godkännande upgjorde vid ett direkt val, komme otvifvelaktigt att bära stämpeln af vula större omsorg och moderation. Detta torde vara vinst nog för att göra den föreslagna förändringen högt önskvärd. Hr Printzensköld har vidare sagt, att det alltid är dugligheten, sorn vid dessa val i första rummet göres afseende på» Jag vädjar till Hr Printzensköld och frågar, hvad som varit orsaken dertill, i läll man granskar Elektorslistorua från är 1844, att personer hafva ena Riksdagen blifvit upförda på listan, och Riksdagen derpå derifrån uteslutne, för att en påföljande Riksdag kanhända ånyo användas. Har väl då den erkända dugligheten så hastigt förvandlats till oduglighet och tvertom, eller manne icke, såsom mångå tyckt sig förmärka, andra faktorer, t. ex partiåsigter, hvilka man mer eller mindre vågade gifva luft, varit, om än omedvetet) bestämmande vid valen. Afven en annan olägenhet vidhäftar det nuvrde valsättet, och det är nemi. den, att de vid Riksdagens början valde Bänkmännen efter längre eller kortare tid vanligen hemresa, hvilket har till följd, att ständiga återval måste verkställas, hvarigenom kan hända, att åsigten ibland majoriteten af Bänkmännen komme i strid meri den, som hos Adeln, någorlunda talrikt församlad, herrskade. Detta ofta med så mycket skäl öfverklagade förhållande skulle i väsendtlig män alhjelpas, om man förenade sig örn Hr Brakels förslag. Ty om man direkte in pleno valde 30 Elektorer, hvilka samtidigt med denna sin befattning kunde innehafva platsi Utsk:n, så vore det att förmoda åtminstone, att desse icke, utan af högst trängande skäl, aflägsnade sig från Riksdagen, då man ej så mycket som nu hade att helara, att majoriteten skulle brytas, enär dertill erfordrades att 17 Ledamöter skulle afgå och endast 13 qvarblifva.
R:dr 32 sk. inom Westernorrlands län: för omläggning af vägen mellan Hernösand och gästgifvaregården Näsland i Säbrå socken 4,500: —« hvaraf utbetalts 4,000 R:dr. för vägomläggning inom Tuna och Stöde socknar — -« 9,673: 16. hvaraf utbetalts 6,448 R:dr 42 sk. 8. Transport: 429,760: —” — 68 - Anslag för mindre hamnbyggnader och strömrensningar. Transport: 429,760: inom Jemtlands län: för vägomläggningar inom Undersåkers pastorat, på vägen mellan Östersund och Norrige, . 22,225: — hvaraf utbetalts 14,816 Hulr 32 sk. för anläggning af landsväg söder om Ljusne-elf, mellan Hede kyrkoby och Söder-Långå by i Herjeådalen, 4,450: hvaraf utbetalts 2,000 R:dr. för omläggning af landsvägen öster om Mörvikens bg, i närheten af Åhre kyrka,... 533: 16, — hvaraf utbetalts 355 R:dr 26 sk. 8 r. inom Norrbottens län: för omläggning af vägen mellan Råneby och Töre gästgif varegårdar i Råneå socken 8,566: 32, — hvaraf utbetalts 5,600 R:dr. för anläggning af väg från Neder-Kalix till Ytter-Mord jerf 7,000: hvaraf utbetalts 4,666 R:dr 32 sk.
Maj. nungen proponerade öfverflyttning å allra, indragningsstaten af f. d. Lifdrabaut-corpsens ännu å Lifbevär:s-reg:tets stat årligen uppbärande löneförmåner, än ock den af mig väckta motion om nytt anslags beviljande utöfver hvad H. M. nådigst täckts R. St. föreslå. StatsJJtsk. anför såsom skäl för detta sitt afstyrkande följande (se StatsUtsk:s betänk. N:o 8i, pag. 18, mom. i3). Jag har dels uti min motion, dels ock uti besvarandet af de anmärkningar, som af en värd ledamot af detta Stånd blifvit mot densamma gjorda, utvecklat de skäl, som, efter min tanka, böra tala för en löneförbättring för Lifbevärtsregttet. Att åter nu här upprepa dem, vore att onödigt upptaga en dyrbar tid, helst H. Ex. Gen.Adjutanten för Armeen så tydligen ådagalagt de billighetsgrunder, på hvilka en sådan begäran fotar sig. Utsk. har ej heller i sitt utlåt, jäfvat behofvet af en sådan, och flera af dess ledamöter hafva uti bifogade reservationer tillstyrkt den. Utsk. grundar sitt afstyrkande dels på statsverkets otillräckliga tillgångar, dels deruppå, att då Lifbevär:s-reg:tet framdeles kommer, i mån af f. d. Lifdrabant-coi;psens afgång, i åtnjutande af den begärda löneförbättringen, Utsk. anser regrtet böra vara belåtet med en sådan småningom och plockvis skeende förbättring i officerscorpsens lönevilkor.