Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ankom till Exp.-Utsk. d. aa Kor. Memorial, i anledning af äterremiss af Utskottets Betänkanden N:o 131, öfver väckta motioner om upphäfvande af Lagens stadganden, angående qvalificerade dödsstraff och af skaff ande af andra sätt för verkställande af dödsstraff, än halshuggning, och N:o 138, öfver väckta motioner om upphafvande af Kongl. Brefvet den 17 October 1778, angående förekommande af barnamord. Högvördige Preste-Ståndet hai till Utskottets förnyade handläggning återremitterat dessa Belänkanden; men som desamma äro af de öfrige trenne Riks-Slånden bifallne, lärer något vidare yttrande till svar å de meddelade återremisserne icke erfordras. Stockholm d. 14 November i834» N:o i 65. Ankom till Exp.-Utsk. d. aa Nar. Betänkande, i anledning af så väl Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående ändring i 5:te Cap. 1 §. Missgernings-B cilken, som ock de i sammanhang härmed väckta motioner. Omförmälde Nådiga Proposition, hvilken samtlige Riks-Stånden till Lag-Utskottets handläggning öfverlemnat, åtföljd af de uti Högsta Domstolen och Stats-Rådet förda Prolocoll i ämnet, är så lydande: ”Genom Nådig Skrifvelse tinder den 5 Mars 1828 uppmanade Kongl. Maj:t Rikets då församlade Ständer att till Kongl. Maj:t inkomma med Bihang till R. St. Fröt. 1834- 7-de Sami. 1 :sta Afd, 2'.dra Band. 2 t\\de Håftet, IO Lag-Utskottets Betänkande JV:o i65. underdånigt förslag till en förändring af i §. 5, Cap. Missgernings-Balken, hvarigenom det nu stadgade dödsstraffet i detta fall skulle alldeles npphäfvas; och Kongl. Maj:t förklarade dervid, att Kongl. Maj:t hade, i kraft af 87 §.
Vid öfvervägande af denna fråga hafva Rikets Ständer, med afseende å hvad dervid förekommit och i betraktande af hvad General-tullstyrelsen uti ofvan omlörrnälda underdåniga Utlåtande anfört, funnit sig böra till alla delar instämma i de af bemälde Styrelse framställda förslag, hvadan, i öfverensstämmelse dermed, och då, hvad angår sjelfva tullsatserna å de olika sockerslagen, Rikets Ständer icke funnit skäl till någon förändring af nu gällande bestämmelser i detta hänseende, Rikets Ständer i underdånighet hemställa, alt, med uteslutande ur tulltaxe-underrättelserna af nuvarande 9 §, rubriken Socker må i taxans Införselslarif erhålla följande lydelse: ”Socker: raffineradl, alla slag, såsom lopp-, kandioch kali-, samt kros sadt eller pulveriseradt socker 1 skålp.— 13 öre. oraffineradt: a) till färgen icke mörkare än N:o 18 af den i verldshan deln gällande holländska standard, hvarå normalprof genom General-tullstyrelsens försorg hålles vederbörande lullkamrar tillhanda 1 skålp. ■— 13 öre. b) till färgen mörkare än nämnde slandardnummer, — äf ven om varan inkommer i upplöst eller flytande tillstånd 1 skålp. — 8 öre. Anm. Derest ett och samma kolly innehåller särskilda sockerslag, underkastade olika tullafgifter, tillämpas den högre tullsatsen för hela innehållet. ” I händelse af nådigt bifall härtill, och då ifrågavarande förändring i tulltaxan icke alser någon förhöjning af de för Socker nu gällande lullsatser, utan endast ett Dill. lill II. St. Skrifvelse N:o 'tOi. noggrannare bestämmande af beskaffenheten utaf de olika sockerslag, sorn kunna till förtullning ifrågakomma, få Rikets Ständer tillika i underdånighet anhålla, att förenämnde förändring i Införselstarifen äfvensom upphäfvandet af 9 § i tulllaxe-underrättelserna må redan innevarande år vinna tillämpning och särskild författning härom alltså i nåder utfärdas. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 28 Juli 1860. Vo lOf.
Af Protocollen för den tiden synes, att samma dag, straxt förr än Ridderskspet och Adeln till Riksdagens öppnande uppträdde på RiksSalen, de nyadlade infördes på Riddarhuset, hvarest de ernottogos af LandtMarskalken, som till dem höll ett korrt tal och tog dem i handen, hvarefter talet besvarades af den äldste i hvarje dass. Da. gen derefter (hvilket som Protocollet anrpärr Den 6 Augusti /. m. ker, egenteligen bordt ske förut) upplästes huru Deputationen, i afseende på afgiften öfverenskommit. Somliga gåfvo mycket andra mindre, och Deputationen hemställde, att de förre måtte lemnäs inträde å Riddarhuset och någon bestämd afgift såsom vilkor föreskrifvas de sednare; men aldenstund de äfven redan yoro ipkomne, bief slutet, att dervid fick bero Bör mirt del, tror jag således, att förbud för RiddarhusDirectionen att meddela introduktion, skulje kunna stå tillsammans med Rongl. Brefvet af år *8oo. En annan sak är sjelfva principen, om Ridderskapets och Adalna, rättighet att vägra. introduktion, hvilket väj egente. ligell icke h,ör till denna fråga; men då, jag Berqm yttrat m,n åsigt inom Ibskottet, vill jag kjeller undandraga mig att framställa den bär. Af de undersökningar jag gjort i Ridderskapets, pch Adelns Archiv och Protocoller, synes det mig vara gifvet, att Ståndet icke åge k någon på skrifven lag grundad bestämd rättighet, att efter godtfinnande bevilja eller vägra introduktion, , utom i, 51 §.
Regeringsformen, under tilltal ställas 3 hvaremot det icke undfallit Utskottet, att det Ärende, som genom utfärdande af ofvanberörde General - Ordres vunnit handläggning af GeneralAdjutanten för Arméen , helt och hållet saknar beskaffenheten af CommandoMål j hvilken afvikelse, genom Målets föredragning i orätt väg , från fastställda , men i Grundlagen icke nog fullständigt beskrifna Former, Utskottet ansett stå i närmaste analogie med sådan felaktig utöfning af Embetet, för hvilken 107. § RegeringsFormen utmärker ett aflägsnare och mindre direct ansvar, beroende, till yrkande blott af Riksens Ständer, och till den slutliga på-! Dm 7 Martu. 213 följden , endast af Konungen 5 men då i nyssnämnde §. Konungens Föredragande i. CommandoMål icke är nämnd , och 6 § uti Ansva* righetsLagen af den 10 Februarii i8ioejkun-' de af Utskottet åberopas , har Utskottet icke ägt annat val öfrigt, än att antingen ålägga sig ett tyst öfverseende med de Embets-förséelser, sorn af en Konungens Föredragande i CommandoÄrénder kunnat utöfvas, oaktadt 6%. dana förseelser, begångna af en StatsSecretera* re , böra anmärkas , eller ock , sorn nu skett , för Riksens Ständer tillkännagifva Sakens förhållande i hela dess sammanhang, och såmedelst undvika den förebråelse, att ej hafva åt lika beskaffade frågor lemnat en lika oväldig behandling. Lédes på Bordet. Upplästes och lade6 på Bocd^ följande från Lagutskottet den 20 sistledne Februarii aflåtna Betänkanden ; 1:0 I anledning af Herr Borgmästaren J. H. Ekstrands Memorial, angående förtydligande af Lagens Stadgande uti 17.
R:d. sk. r. R:d. sk. r. R:d. sk. r. R:d. sk. r. R:d. sk. r. R:d. sk. r. R:d. sk. r. Upsala 296 »5 —. Visby C, Sammandrags-Räkning öfver Lazaretternes Inkomster och Utgifter för år iSi£. Upsala Lazarett . Stockholms Curhus Mariestads Lazarett Vexiö dito jönköpings dito Vesterås dito Linköpings dito Nyköpings dito med Länets Curhus . Vennersborgs och Borås Lazarett. [Calmare dito [Fahlu dito [Örebro dito [Carlstads dito [Gefle dito [Hernösands dito [Umeå dito [Visby Curhus . [Malmö Lazarett . [Carlscrona dito . [Halmstads dito . .' [Götheborgs dito Summa Inkomster. Balance från år 1818. Contant från Känteriet. Anslag från Allm. Fond. Diverse inkomster. Brist. R:d. 53 sk. 18 r. 8 R:d. Aflöning. Diverse Utgifter. Utgifter. uaiance år 1 i ir *9- ari kontant tran Rånterief. Anslag fran Allm. Fond. Diverse inkomster. Brist. Summa. Balance från år 1815. Aflöning. Under bålh Diverse Utoifter. Behållning. Summa. Upsala Lazarett . R:d. sk. r. K:d. 3355 sk. 18 20 24 7 r. 3 R:d. sk. r. R:d. 34o sk. 52 r. 9 K:d. sk. r. R:d. 369Q sk. r. R:d. sk. r. R:d. sk. r. R:d. sk. r. R:d. sk. r. R:d'. «k, r. B:d. sk. r. Stockholms Curhus 4o37 6522 i54o . Götheborgs dito .
Jag föreställer mig nemi., att det är ganska möjligt att, äfven med iakttagande af största uppmärksamhet, för någon tid föras bakom ljuset, då man råkar ut för ett sådant särdeles bedragaregeni, som den ifrågavarande oredlige embetsmannen; tyman vet, att det är oundgängligt att i mycket lita på de underordnade tjenstemännen 11 ti hvilket publikt verk som helst, och det är just derföre så mycket vigtigare, att föreskiifna controller af de enskilda utfordras. Jag kan icke i något afseende förena mig om behofvet eller lämpligheten af den föreslagna skrifvelse!!, och anser det isynnerhet orättvist att begära aflåtandet af en allmän erinran till embetsverken , blott för det en tjensteman begått bedrägerier. Jag finner i öfrigt så mångå skäl till återremiss, att jag förmodar, att R. o. Ad. icke lärer neka densamma. II.Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg de vid StatsUtskts utlåt. N:o i45 gjorda anmärkningar hindra dess antagande samt alt utlåt, således borde återremitteras. Ropades ja och nej. H. Ex. framställde derefter propos. till bifall å StatsTJtsk:s utlåt. Ropades starka ja, blandade med nej. Hr Stuart: Jag anhåller att få reservera mig emot det fattade beslutet. Jag tror, att vi deri hafva nedlagt ett farligt prejudicat, och jag är öfvertygad, att liera ansökningar i anledning deraf skola inkomma, till förlust för statscassan. Jag väntar dylika ansökningar särdeles från de Skånska orterna. Gr. Spens, Carl Gust.: I fall, hvad jag erkänner mig icke hafva rätt fattat, Hr Gr. o. Landtm, förklarat, det han så förstått R. o. Ad:s svar på den framställda propos:n, att betänk, anses bifallet, förenar jag mig i Hr Stuarts reservation. I annan händelse, och om återremiss ej anses beviljad, anhåller jag örn votering. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att H. Ex. så fattat R. o. Ad:s svar på II.
Vid förrättningens slut, late de tillförordnade Revisorer författa en särskild berättelse för Bancooch särskild för RiksgäldsVerket för till. kammande Riksens Ständer; af hvilka berättelser, ett exemplar, försegladf , i RiddarhusArchivet, och ett i Ban - Redaction , som föreslås. Vid förrättningens slut, late de tillförordnade Revisorer författa särskild berättelse om BancoVerket och särskild om RiksgäldsVerket för tillkommande Rikets Ständer. Af dessa berättelser utskrifvas 3 :ne exemplar , hvilka af Revisorerne BancoXJlskottets Ber arik anden. 563 quen och ett i RiksgäldsContoiret deponeras ; burandes , hvad RiksgäldsContoiret allena angår , en särskild berättelse om Verkets tillstånd och förvaltning af Revisorerne författas och, genom trycket, alimänheten meddelas. undertecknas. Det ena exemplaret af hvardera berättelsen aflemnas försegladt till Riddarhus. Archivet, det andra likaledes försegladt, förvaras vid det Veik, som Revisionen angar, nern. ligen , i Banque» det sorn rörer BancoVerket, och uti RiksgäldsContoiret , det som rörer RiksgaldsVerket; och det 3:dje exemplaret af hvardera berättelsen kommer genast efter Revisionsförrättningens slut, att genom Revisorernes föranstaltande, till trycket befordras , för att åtfölja Postoell Inrikes Tidningen. BancoRevisorerne , hvilka, till följe af Rikets Ständers gifne förordnande, ega att uti nyssnämnde berättelse, rörande BancoVerket , intaga fullständiga och på räkenskaperne grundade uppgifter, rörande detta Verks befunna tillstånd och ställning i alla delar, undantagande 364 Baneo’Ut$kott?,t$ Betänianden. endast hvad som röret enskilde personers förhållanden till Banquen; anrnäle deremot , uti särskild berättelse, till BancoUtskottet endast siriane hos dem förehafde mindre betydande frågor, rörande inre ekonomien , tjenstgöringen eller räkenskapeme, hvaröfver utlätanden på förekommande anledning blifvit Banco-Styrelsen meddelade.
Men Herr Biskopen har förglömt, att anföra ett annat med detta aldeles öfverensstämmande Utskottets beslut, hvari Utskottets klenum stadfästade FinanceAfdelningens ogillande af Fullmäktiges ätgärd vid Realisationen, granskad efter financicla grunder. Genom sä wäl det af Herr Biskopen äberopade, som detta sistnämd? beslut, är säledcS Fullmäktiges upförande ogilladt, och Herr Biskopens upgift i följd deraf i detta afseende oriktig. Lika ogrundad är ben slutliga npgiften» att den citerade DoteringSProposttionen innehäller, det ingen dctaillerad berättelse derom till Ständerna borde afgifwas: Proposition innehäller, att fbrhällandet i Banco-Utskottetslutliga berättelse till Rikets Ständer bör ingä; att en berättelse bör afgä, är derigenom afgjordt; dest brskaf Den iz September. zZ7 beskaffenhet lär utan twifwel kero af Vanco-Utskottet sjelf, som iirnan den aflcmnas, kommer att justera densamma. Det bcwiS för stil tanke, Herr Biskopen hämtar af Contraproposttion, är falskt; den lpdcr sär Winner bsffoj, kommer en fullständig kc, rättelse om detta ärende, sadan Kansli-Afdelningen ' uprättat, ätsöljd af hwad i Banco-Utlkottct derom blifwit yttrabt, att genast ifrän Banco-Utskottct till Rikets Ständer iswci lemnäs till ben äkgärd dcrwid, som de kunna lämplig anse.
Detta silfver, som i myntad form exporterats, kommer nu i plants tillbaka till oss, sedan vi på denna affär fått vidkännas först myntningskostnaden, J procent, och sedan nedsmältningskostnaden, f0 procent, eller in summa 1| procent. Man kan väl knappast tänka sig något mera absurdt, än ett sådant förhållande, och sällan hafva väl nationalekonomiens läror blifvit mindre beaktade och tillgodosedde än vid den ifrågavarande lagstifningen. Emot allt detta kan och skall måhända invändas, att det blott hört till undantagen att silfver på detta sätt gått ur Banken och att detta kan förekommas och blifvit förekommet genom vexelkursens hållande så låg, att silfveruttagning ej lönar sig. Jag svarar derpå dels med den frågan: hvart har då det myntade silfver, som i millioner, tid efter annan, från Myntverket utgått tagit vägen? och dels med det påståendet, att undantagsförhållanden icke få upphäfva rättsgrundsatserna samt att invändningen kan låta höra sig så länge som öfverflödig eller tillräcklig tillgång är på vexlar; — men låt blott, en gang denna källa för nya och ständigt nya län tillstängas, eller en allvarsammare penningekris inträffa, så skall återigen, såsom förr, silfret gå ur Banken och det vidunderliga skådespel ånyo inträffa, att utländningen skall tillbyta sig vårt mynt, för att gifva oss det nedsmält tillbaka och vi återigen, lika mycket till hans fördel som förlustelse, pä nytt företaga samina besynnerliga procedur. Den enda fiiljd för Bankens rörelse som inträffar derest, såsom jag påyrkar, Banken ålägges att mot ett pris af 36^ R:dr utlemna silfver i plants blir den, att vexelkursen pä Hamburg kommer att nedgå med sä mycket, som skilnaden mellan det, i g 101 bestämda högre och lägre pris på silfver. Då denna nedsättning blir allmän och sker på en gång, verkar den icke till någon förlust för Banken vid dess vexclförsäljning, alldenstund den billigare kurs, till hvilken Banken får sälja, åter kommer Banken till godo vid inköp af vexlar.
Jag stod verkligen på vippan att öfvergå till fienden trots det grofva artilleriet, det skall jag säga dig, min kära Signe. » Så fick han se, huru hjälplöst nedslagen Signe såg ut, o c h huru tårarne började falla. M e n det begaf sig, att det inte var så m y c k e t vare sig för hans speglosor eller för d e n upptuktelse Kerstin gifvit henne, utan därför att h o n insåg, att denna varit ett utbrott af en länge undertryckt o c h måhända icke obillig harm. H o n kände sig alldeles öfverväldigad af sina husmoderliga vedervärdigheter o c h H y l i n till etc. KONGL. THEA-ROS-PARFYM prisbelönta vid i8gj ö r e till k r. egna fabriker b Använd Doktor Carl Fritzell. &lt;J re fina g nig at&lt;m _ 10, Invärtes och bsnisjnkdomar. Hvardagar kl. 10 — Vall, &gt; / 23 — V24. Sönoch hälgdagar kl. 10 — 11. Allm. tel. 5898. cftoc&amp;TVofm Tandläkare Drottninggatan Sjöquist 68, Sthlm. &lt;iftu|i&gt;iu) Jto * vto *: T som i praktiken är verkI sammast af antiseptica för I munnens och hudens vård. 7 Utmärkt för sårbehandling. Vs liter 1 kr., småflaskor 50 öre. Mynttorget fl. t e i n IQ. A. T. A. T. samt hos alla finare parfymhandlare i riket. niiiiitiiiiiii fick en tung förnimmelse af, att h o n i själfva verket alls inte ägde någon förmåga att styra sitt hus. » Å bevars, kära b a r n! Jag är j u nöjd, och det är väl ändå hufvudsaken. Nu ta vi oss ett par riktigt durkdrifna jungfrur, o c h så håller du inte d e n där öfverdrifna kontrollen öfver dem, utan tar dig ett års ferier, o m j a g så skall säga.
Mål till en ytterligare pröfning samt möjligtvis ändring af Ständerna; men då han gjort motsatsen, så bevisar det ju tydligen, att saken var genom 'ofvannämnda Utslag kommen Den 8 Maji, f m\ i ett skick, som Konungen sjelf insåg och önskade borde ändras, samt fördenskull valde den utvägen, att öfverlemna ärendet till Ständerna, för att derigenom undvika att sjelf upphäfva och rätta sitt förra beslut, samt dymedelst liksom förklara , att han vid förra Föredragningen icke erhållit erforderlig upplysning: Då nu Riksens Ständer bifallit Utskottets Betänkande , och således denna Bevillning skall utgå, har Konungens milda afsigt att icke betunga en stor del af de medellösaste Inbygg nare i Landet med en utgift, den meningen aldrig varit att dem ålägga, alldeles förfelats;* det är således icke utan smärta jag tänker derpå, att utgången blef så frugtlös ; det enda, som härmed vunnits, är, att nu mera blif-1 vit bekräftadt, det Riksens Ständer äga rätt, enligt 90. §. RegeringsFormen, under öfverläggning och pröfning att taga Regeringens beslut och verkställigheten af Lagar och Författningar m. m. , i de fall och den ordning Grundlagen föreskrifver. Äfven torde häraf hämtas anledning att få afgjord den frågan, huruvida RiksdagsBeslutet skall äga någon retroactiv kraft, i fall det skulle strida emot sjelfva Ståndens Beslut, och den derefter författade underdåniga Skrifvelsen , i conformité med hvilken Konungen låter Dess Kungörelser och Påbud emanera. Då RiksdagsBeslutet är en generel Berättelse, men Ståndens Beslut deremot en speciel föreskrift, som under Riksdagens lopp expedieras samt verkställes, så inses lätteligen, hvilka oordningar kunna upp. 6tå, om det sedermera utkommande Riksdags 184 Den 8 Maji, /. in. Beslutet får en motsatt Redaction. Ja! sjelfva den nu åberopade 25. §• bevisar detta klart.
Hou har låtit sin farkost glida fram utan styre, emedan himlen var blå och vattnet lugnt, då hon lade från land; hon har sedan icke lagt märke till det lilla hotande molnet vid horisonten, förrän det redan stod högt på himlen och urladdade sig öfver hennes hufvud samt hotade att slunga henne själf mot klipporna. Nej, samlifvet mellan äkta makar är ingen seglats för nöjes skull på gungande böljor under ljum bris. Snarare kan det mången gång liknas vid en hård brottning med stormar och vågor. V ä l rustad måste den vara, som gifver sig ut i den. Uppmärksamheten skall räcka till för allt, alla sinnen skola anlitas, alla krafter tagas i anspråk, om man en gång med bergade segel skall inlöpa i lugn hamn och icke äfventyra att lida skeppsbrott bland bränningarna. Därför, om min dotter stode i beredskap att gifta sig, ville jag säga till henne ungefär följande: Kära barn, äktenskapet är icke den idealvärld, som du törhända drömt dig, och den man, som din unga kärlek smyckar med alla de högsta fullkomligheter, skall helt snart visa sig vara en mycket vanlig, ja kanske trivial karl. Det har icke utan skäl blivit sagdt, att » äktenskapet är en dekokt, som botar för blindhet ». Tro ej, att det är så lätt och så roligt, då två människor dagligen och stundligen skola nötas mot hvarandra! Det är så anordnadt af en vis försyn, på det att båda parternas kantigheter och ojämnheter skola bortslipas. Din smula fägring är ingen eternell, snarare » une affaire de quinze jours », och skulle.den än bestå tjugu år ännu, skall helt visst långt förr den tid komma, då din man icke längre skall fängslas af den, då vanan gjort, att han icke ens lägger märke till den. Bygg således icke din lefnads lycka på den kärlek, du nu väcker med den. Tillåt dig framför allt icke, på grund af den makt du i den för närvarande eger, på grund af den tjusning, du utöfvar på din man under den första tidens värme, några lynnigheter mot honom i den tanken, att hvad du ena gången förbryter, kan du godtgöra en annan med smek och kärlighet. Sådan regime tröttna de äkta männen snart på.
(Statsoch Ekon.-Ulsk. Uti., N:ris 11 och 80.) S. A. K. Ehuru Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den 4 December 1830, med få undantag, inskränker brefbärings-skyldige hemmans åliggande att forsla krono-brefven till högst två dagar i veckan, hvarigenom en betydlig lindi ing i nämnde besvär blifvit beredd, hafva Rikets Ständer dock ansett den åt beiörda hemman i allmänhet förunnade frihet från utgörande af skjutsningsskyldigheten uti många orter icke uppväga brefbäringsbesväret. Det är derföre, efter Rikets Ständers tanka, med billighet och rättvisa öfverens stämmande, att alla de hemman hvilka kunna åläggas kronobrefbäring, böra deltaga i utgörandet af detta onus gemensamt och efter enahanda grunder, som följas i afseende på skjutsnings-skyldigheten; — och då härvid förekommer, att större delen af dessa hemman, just till följd af sin aflägsenhet från den väg, der brefgången är, icke kan in natura bestrida brefbärin gen, som derföre, om annan anstalt icke blifvit för ändamålet vidtagen, måste utgöras af de hemman, hvilka äro belägna vid eller nära den väg, hvarå brefven skola framskaffas, synas dessa sistnämnda hemman alltså ega Expedttions-U t skottets Förslag till und. Skrifvelse, IV.o 168. 407 billiga anspråk, att af dem, som genom sitt läge tillfälligtvis äro från ifiågavarande tunga frikallade, njuta en deremot svarande ersättning. Med anledning häraf och under den åsigt tillika, att en reglering af kronobrefbäringen bör fögderieller häradsvis verkställas, få Rikets Ständer hos E. K, M. i underdånighet anhålla om utfärdande af en författning, i öfverensstämmelse med följande grunder: a) Kronofogde uppgöre inom fogderiet en ordinarie brefgång emellan alla de ställen, hvarifrån och till hvilka bref måsLe fortskaffas.
Men dessa fyra storheter stod där i stället för korgvagnen med fuxplus mina argument kunde ej förmå denna arna en droska jämte två svarta ston. Anlofvande telning att ge vika. Oöfverträffad var hon dock ej. Sedan dra förändringar iakttog jag ock. Kyrkan var mindre hvit. Och den lilla röda byn jag varit en tillfällig åhörare till systerns vid hennes fot hade svällt ut, men bergen grammatiklektion, gaf jag henne priset, ty och luften och vattnet voro sig lika denna den tid och de ansträngningar hennes lärahögsommardag, som de voro, då jag såg rinna använde på att förfäkta sina påståendem sist. Äfven min släktings hustru var den voro storartadt tilltagna, hälst då man besinnar, att segern äfven här var på den sig ganska lik — fraiche och smärt. Jag sade henne allt detta. Hon tycktes " yngres sida. Ja, en Motvall vet att hålla dock i alla dessa punkter vara af olika mestånd mot hvarje påstående, en Motvall ger ning med mig. Luften var råare och berej tappt för svart på hvitt, för en Motvall gen voro högre, kyrkan däremot var säkert ges ingen reson — •, ja, på detta kännes en lika hvit, och själf hade hon blifvit mycket äkta Motvall igen! förändrad, vattnet däremot var gråare. Om Vidare? Jo! hästarna blef intet tal, jag hindrade det Ett par dagar före mig hade till huset med mina frågor om familjen. Den hade kommit en äldre dam. Det sades, att hon tilltagit. var bjuden dit för att hvila upp sig, och jag Snart fick jag sikte på dess medlemmar, betviflar ej, att af sikten med besöket var där de voro samlade på hemmets veranda denna. Tillfället föreföll åtminstone ypperför att välkomna m i g: familjefadren — min ligt: luften var hög och ren, familjen höl släkting — de två äldsta döttrarna i halfgodt bord, husets herre fyllde dagligen henlånga klädningar — ack, tiden gårl — och nes glas med det mest stärkande vinet, hon sof middag samt promenerade, det oaktadt den sist anlända, brunögd äfven hon.