Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då samma riksdagsmän årligen återkomma, kan en envis sådan vid hvarje riksdag framlägga ett och samma förslag, oaktadt det ständigt förkastats, och våra riksdagsförhandlingar sakna ej helt och hållet exempel på en sådan ihärdighet. Om förslaget äfven faller, så fordrar dock dess handläggning någon tid och riksdagsärendernas gång kan derigenom förhindras på ett vida kännbarare sätt, än som f. n. är fallet. Hrr v. Koch och Nordenfelt hafva i afs-.de på detaljbestämmelserna framställt några anma, i hvilka jag förenar mig. Man har visserligen i ganska betydlig mån förminskat de ceremonier, hvarmed riksdagen nu för tiden börjas och slutas; meu då man företog sig att göra ändring häruti, hvarföre kunde man icke då äfven stadga att riksdagspredikan endast behöfver hållas en gång under loppet af de 3 år, för hvilka samma riksdagsmän blifvit valda, nemi. vid den första riksdag då de efter förrättade val sammankomma. Utsk:t har vidare, enl. mitt förmenande, gjort ganska orätt uti att fastställa d. 15:de Januari såsom den dag, då riksdagen ovilkorligen skall sammanträda; man hade i detta fall icke bort utsätta någon viss dag; ty ingen grundlagsstiftare kan på förhand veta när under årets lopp det kan för landel vara nyttigast att representanterne sammankomma. Någon viss tid derföre finnes icke heller stadgad i England, utan Parlamentet sammanträder, då Regeringen finner det nödvändigt. Bestämmandet De ii II Augusti f. m. af tiden för sammanträdet borde tillhöra Regeringen. Viii har man sökt afhjelpa den olägenhet, som härigenom möjligen kan upstå, genom ett stadgande om rätt för Konungen att sammankalla urtima riksdag, då han anser det nödvändigt; och att vid densamma endast sådane frågor kunna företagas, som K. M. finner för godt att göra till föremål för K. Stirs pröfning. Men för landet blir det endast en ökad kostnad, om den lagtima riksdagen skall ovilkorligen sammanträda å en viss dag ehuru deraf kanske då ej göres behof. Det skulle t. o. m. kunna inträffa att en urtima riksdag vore sammankallad för vigtiga ärendens afgörande, men att den icke hinner sluta sitt arbete, förrän den lagtima riksdagen sammanträder.
Ekon.-Utsk:ts den 17 dennes bordlagde Betanien: N:o 47, i ani. af väckt motion om utfärdande af en ordningsstadga för städerna i riket; samt N:o 48, i ani. af väckt motion om befrielse för skeppare å Svenskt, från inrikes ort kommande fartyg att vid insegling förbi någotdera af inloppen Furusund, Sandhamn eller Dalarö anlägga för undergående af visitation. Föredrogos och biföllos Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts d. 17 dennes på bordet lagde Betänkm: N:o 49, i ani. af väckt motion om Smålands Hussar-regementes afsittande; N:o 50, i ani. af väckt motion, ang:de minskning af de för beväringens räkning befintliga förråder af mindre munderingspersedlar, såsom skjortor, strumpor och skor; samt N:o 51, i ani. af väckt motion om befrielse för rusthållare från skyldighet att till möte forsla munderingspersedlar m. m. Anmäldes och bordlädes från nedannämnde Utsk. inkomna Utlåtin och Betänkm, nemi. från Stats-Utskottet: N:o 51, ang:de regleringen af utgifterna under Riks-Slatens Fjerde Hufvudtitel; N:o 52, ang:de regleringen af utgifterna under Riks-Statens Femte Hufvudtitel; Lag-Utskottet: N:o 15, i ani. af väckta motioner om ändringar i domstolsinrättningen å landet; N:0 16, i ani. af väckt motion om upphörande af frälsemans särskilda forum; N:o 17, i ani. af väckt motion ang:de sättet för stämnings delgifvande åt byalag eller annan samfällighet; 612 Den 21 Februari. N:o 18, i ani. af R.
f. v. b. svart, Leja, EONGL. MEVERANTÖR, STOCHI. Norrland, Hushåilsräkning 5 %. i största nrval. JReJkvirera. vrofver! H Ä L S K Y D D Ä R E, bruna och svarta 75 öre och 65 öre med porto. FRANSK-ENGELSKA MAGASINET, 32 Biblioteksgatan, Stockholm. GUSTAF ADAIFS TORG NR 14, godtgör å sparkasseräkning 5 %. A hvarje bok kan lyftas intill kr. 1,000 i månaden utan särskild uppsägning. SMHä RMtiM, ^ kan erhållas i höst hos medelålders ungkarl på landet. Den sökande bör besitta bildning, hafva godt, jämnt lynne, vara huslig och kunna representera. Ålder c:a 25 — 35 år. Svar med fotografi och referenser torde sändas under adress » Herrgård », Iduns exp. En barnkär lärarinna med undervisningsvana i vanliga skolämnen, språk, sång och musik, önskas för trenne flickor på 10, 11 och 13 år samt en gosse på 8 år. Svar till » Barnkär&gt;, Frinnaryd p. r. (222) E N UNDERVISNINGSVAN LÄRARINNA får plats den 1 sept. att undervisa 3 mindre flickor i vanliga skolämnen, språk, musik och handarbeten. Betygsafskrifter, rekommendationer och löaepretentioner torJe uppgifvas till » Herrgård i Värmland », adr. Iduns exp., Stockholm (179) VÄRDINNA. Såsom värdinna och hushållerska hos ungkarl på landet, med tre personers hushäll, är plats till hösten ledig för bättre bildad, duglig flicka, med godt, gladt sätt och lynne. Rekommendationer, fotografi och lönepretentioner till » S. J. », adress S. Gumaelii Annonsbyrå, Stockholm. (G. 86235) ESVAN, MUSIKALISK FLICKA, som talar engelska, önskar plats som sällskap. Goda r.&gt;f. Närmare genom Fru S. L. Täglström, Örebro. (G.
St. att pröfva huruvida en afUtsk. anmärkt lagstridighet inom Statsrådet skall remitteras till Riksrätt eller ej, och dervid uppgifvit motiverna derför. Här har af tvänne ledamöter blifvit anmärkt, att sådant ej bör leda till öfverläggning inom RiksStm, utan endast till beslut med ja och nej, men go §:n Reg.F:n är lika sträng emot beslut, som emot öfverläggningar, och frågan är således endast den: skall stadgandet i go §:n, jemförd med 106 §:n i dess nuvar. skick, förändras, utan att man dervid afser den anda, sona råder i de sociala förhållandena statsmakterna emellan, dervid man har instiftat här i Sverige hvad som i intet annat land finnes, nemi. den delegation af R. St., som benämnes Const.Utsk., hvilken blifvit bemyndigad att pröfva handlingar, som för R. St. ej äro tillgängliga och ej få tryckas; skal! denna delegation frånträda sin bestämmelse, för att få tillfälle att göra till föremål för R. St:s beslut inom Ulsk. väckta frågor rör:de lagöfverträdelser af Konungens rådgifvare? Jag kan för min del visserligen ej godkänna Utsk:s förslag, utan anser det vara under ali kritik, emedan det är gifvet, alt ett Const.Utsk, som inkommer med ett förslag lill en grundlagsförändring, hvilken skulle medföra jemkning i andra grundlagsstadganden, ovillkorligen är förpligtadt att uppgöra tableau öfver hvad som deraf kunde och måste följa; men detta Const.Utsk:s förslag är af beskaffenhet, att det bör sådant det är hvila till af slag vid nästa riksdag, ty antagas kan det ej. Gr. Spens, Carl Gustaf: f afseende på Frih. Ce derströms yttrande om den föreslagna förändringens inflytande på go §:n, torde det vara lämpligt alt anmärka, att då go §:n säger, att "under R.
Hon var så skön, min Aslög-Kallista, att jag ofta glömde den förra karakteren för den senare isynnerhet då Bengt sof. Ibland togo dock mina känslor så öfverhand, att jag måste afbryta seancen och gå ut att kalmera mig. Så hände ock en vacker dag, då arbetet började nalkas sitt slut, och jag måste lemna paletten för att gå ned till Strömparterren. Jag ämnade fara öfver till Djurgården för att i dess svala skuggor drömma bort en stund. På samma båt, med hvilken jag for öfver, befann sig ett engelskt herrskap, med hvilken jag genom en tillfällighet kom i samtal. Det ena ordet gaf det andra och frun hade till och med den artigheten att vilja ihågkomma, det hon under vistelsen i Stockholm, som tillbragts med att bese konstsamlingarne, hört mitt namn såsom artist nämnas. Bekantskapen blef intimare och jag bjöds af den värde lorden på diner, emottog bjudningen, och följde med det gamla herrskapet. Efter middagen då vi sutto vid ett glas portvin blef lorden ganska meddelsam. Han berättade att de voro stadda på resa till Wiborg i Finland för att helsa på sin i kriget stupade sons graf; att de af denna son, deras enda barn, haft mycken glädje och att han varit en mycket älsklig och svärmisk yngling. Jag var idel öra och den gamle engelsmannen fortfor: "Men innan vi besöka Wiborg skulle vi på Åland vilja taga reda uppå en flicka, om hvilken vår son talar mycket i sin dagbok?" Jag måtte ha sett "meget forbaused" ut, ty den sörjande fadern återtog med ett sorgset leende: "Det är ett eget förhållande med denna sak. Den flicka, min son talar om, skall på ett förundransvärdt sätt likna ett i vår slägt befintligt porträtt, som har till underskrift: 'Kallista, my Idol'. Det är ganska skönt och sannolikt måladt af min äldste bror sjelf, den för längesedan aflidne lord Lowelond, på någon af hans många resor. Detta porträtt utgjorde vår Edmunds första kärlek ja, och jag vågar säga, hans enda.
Hvad särskildt angår frågan, om tillökning i lönerne för Befälet vid Smålands Infanteri-Bataillon, så får Stats-Utskottet, till hvars handläggning denna del hörer, vördsamt tillkännagifva, att, som ämnen af ifrågavarande beskaffenhet äro beroende på Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning, och någon framställning af Kongl. Maj:t härom icke blifvit gjord, Utskottet icke eller kan tillstyrka afseende å Friherre Sparres Motion i II88 Stcits-Utskottets Betänka/iden. hvad den rörer lönförbättring för Befälet vid Smålands Infanteri-Bataillon. Till Riksens Höglof], Ständers hepröfvande hemställes dock detta vördsamt. Stockholm den 3i Maji i8a3. N:o 220, Ankom den n Junii j823, Riksens Högloft. Stånders Statssamt Allmånna Besvärsoch Ekonomi-Utskotts Utlåtande öfver Riksdags-Fullmåktigen Eric Svenssons Memorial, rörande Institutet för Blinda och Döfstumma. CjTenöm Protocolls-Utdrag af d. 6 sistlidne Martii har Hedervärda Bonde-Ståndet till Stats-samt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens gemensamma handläggning remitterat ett, utaf Riksdags-Fullmäktigen Eric Svensson afgifvet, Memorial, innehållande att han, som åtskilliga gånger varit vald till Revisor vid den granskning, som årligen anställes öfver Räkénskaperne vid Institutet för Döfstumma och Blinda, dervid kommit i tillfälle att taga kännedom om denna Inrättnings beskaffenhet och, genom anställd jemförelse emellan Institutets stadgar och sjelfva handhafvandet af Inrättningen, hemtat anledning till den anmärkning: alt Elever Stats-Utskottets Betänkande?!. 1189 derstädes varit qvar 9 till 10 år, ehuru Re-* glementet endast utsätter 5, hvarigenom en enda Döfstum tillskyndat
En Secreterare, som förer Protocollet' vid Fullmägtiges sammankomster, uppsätter och contrasignerar alla utgående bref och expeditioner; likaledes alla Constitutorinl, Tjensteförordnanden och Afsked för RiksgäldsContorets Em betsoch Tjenstemän, hvarvid på hans ansvar ankommer, att sistberörde handlingar äro behörigen charterade; åliggandes det sedermera Commissarierne hålla hand deröfver, att någon icke får inställas i tjensten eller uppföras till lön eller arfvode, innan med företedde behöriga bevis, hvilka i afskrifter tillika böra aflemnas, blifvit styrkt, att de allmänna afgifler, hvilka dessutom vid befordringar i Bunken äro vanlige, blifvit erlagde. Och förhålles på lika sätt, i anseende lill pensioners utbetalande åt dem, som erhålla afsked med pension. En Registratorsom tillika är Archivarie, förer Diarium öfver alla inkommande Bref, Remisser, Memorial och Skrifter, antecknar, enligt Protocollen, uti Diarium de åtgärder, hvilka äro uti hvarje mål vidtagne; vårdar alla till Fullmägtiges Cancellie hörande handlingar m. ro.; äfvensom det så kallade gamla Archivet af förra Rikets Ständers Contors samt af f. d. Kongl. Riksgäids-Directionens handlingar förblifver under Registratorns vård. Honom åligger det också, att, när Secreteraren af sjukdom eller annat laga förfall är hindrad, närmast företräda Secreterarens ställe.
Jag har anmärkt och beklagat, att det nu framlagda löneförslaget lemnade FältLäkareCorpsen nästan alldeles å sido, jag har 888 Den i December e. m. visat, att Regementsläkare finnes, som man vili gifva mycket lägre lön än åt UnderLöjtnanterna vid samma Reg:te; jag har antydt att FältLäkareCorpsen har anspråk på att aflönas lika med innehafvare af motsvarande tjenstegrader inom OfficersCorpsen, och anhåller nu att såsom en motsats till 1856 års löneförslag få meddela en tablå öfver lönebeloppen af de indelningar Carl XI anslog åt sin Armées läkare, då de voro obildade barberare, men hvilka fråntogos dessa tjenstemän, sedan det inom Arméen icke fanns några andra läkare än dem, som hade aflagt prof både på vetenskaplig bildning och praktisk duglighet. Tablå, som för nedanstående tjenstegrader af indelta Arméens Infanteri utvisar medeltalet af hvarje grads löneinkomst, beräknadt efter kronovärde, förvandladt till penningar efter visst års markegång. Reg:tsLakare. Andre och Tredje Majorer. Kaptener. Första Lifgr.Reg:tet 760 R:dr. 652 R:dr. 444 R:dr. Då man af denna tablå finner att Reg/tsLäkarne, för icke lång tid tillbaka, nemi. ända till år 1833, innehade inkomster vid de flesta Reg:ten öfverstigande Majorernas, och då det är påtagligt att egentliga orsaken dertill, att så ytterst få läkare vid Arméen söka inträde, visserligen till en viss grad betingas af de låga lönerna i lägre grader, men har sin egentliga orsak i Reg:tsLäkarens obetydliga aflöning, emedan denna är den högsta lön på stat, sorn kan af MilitärLäkaren ernås, bör det anspråk icke anses öfverdrifvet, som häri söker tillvägabringa en förändring, på samma gång det afser att tillämpa en grundsats, redan af R.
Fråga härom är väckt och nian vill hoppas att detta arbete, nyttigt för liela orten, och således äfven för det allmänna, skall vinna det understöd det förtjena^ Staden äger Stapelrätt och har för närvarande en Skonert, frenne Slupar och sex Jagter, eller tillsammans 10 fartyg örn tillhopa 168 lästers drägtighet, hvilka fartyg förnämligast gagnas till Inrikes sjöfart. Uti Staden finnas icke några Fabriker af betydenhet, ehuru konst och flit väl ej saknas; meli i brist af liflig rörelse inom näringarne, vinnes dock bergning, icke rikedom, af den idoge, genom några Garfverioch FärgenFabriker, samt diverse af utmärkt skicklige personer drifna liandtverkerier. Till Staden föres i behöflig mangel timmer och bränsle, samt ätbara vahror till betydlig myckenhet, hvaraf deli följd uppstått, att de så kallade torgdagarne, 2:ne i veckan, kunna liknas vid små marknader, å hvilka dagar alla födoämnen, sä val af Viclualier, som vegetabilier, kunna erhållas ehuru ej till det goda pris, som af tillförselns storlek kunde väntas. Spannmål oell Brännvin, i synnerhet den förstnämnde, afsättes bär med svårighet, dertill brist på fabriker och öfverflöd af fruktbar Stadsjord, torde vara orsaken; dock har en del af Stadens Handlande de sednare åren börjat idka Brännvins och Spannemåls-handel i större scala. Utom Stapelfriheten har Staden ingen Prohibitif Författning Den betydliga och goda jord, som finnes till Staden, beslående af den fgenteliga Stadsjorden samt Näsby och Nosaby byar, tillhopa i5 mantal, användes endast till vanligt åkerbruk med Säd och Potates.
Eu sådan maka var Ida Wikner för sin man, Pontus Wikner, att han på sin dödsbädd med innerlig tacksamhet sade: » Vårt äktenskap har varit ett välsignadt äktenskap, » och var det väl samstämmigheten i deras väsen, som gjorde, att äfven hon kunde betyga: » Emellan oss har aldrig fallit ett ondt eller kärlekslöst ord. » Detta äktenskap var ej ingånget på lösa grunder. Med fullt hopp och förvissning o m lycka skref Pontus Wikner o m sig och sin blifvande hustru kort före bröllopet: » Jag vet, att Gud skall vara med oss i vårt äktenskap, att han vill det, och jag vet äfven, att han skall gifva mig nåd att blifva en rättskaffens make. Huru outsägligt lycklig och fridfull känner j a g mig ej i vissheten om allt detta! » Mer än en gång yttrade han också, att ingen kvinna på jorden kunde ha passat honom bättre till hustru än hon, som » Gud gifvit honom ». De båda makarna voro jämnåriga, födda samma år, 1837, han i maj, hon i augusti, men ej förrän elfva år efter den i ungdomen ingångna förlofningen kunde Wikner realisera sin dröm o m att i eget bo få hemföra sin brud. Eklatering, lysning och bröllop skedde då i ett slag. Hans Ida vistades vid den tiden hos sin gifta syster på det sköna Slättenne vid norska gränsen, hvarest också bröllopet firades. Om brudens, den nyblifna hustruns, föregående är att säga, det hon tillbringade sina barnaår i Göteborg, där fadern, sjökapten Weinberg, då ägde sitt hem. I detta hem växte Ida och hennes äldre syster upp, under för den djupt känsliga lilla flickan rätt tyngande förhållanden, då faderns yrke höll denne borta från hemmet och modern under många år led af en tärande sjukdom, hvilken till sist förde henne i grafven och lämnade Ida moderlös vid nio års ålder. Redan året därpå följde mannen sin hustru. Den lilla stod nu ensam i världen, faderoch moderlös, och hon slöt sig nu till nämnda syster m e d den varma kärlek, som följt lifvet igenom. De båda systrarna nödgades dock skiljas, då de fingo sin undervisning vid olika skolor. Ida k o m nu till den då för tiden i Göteborg välkända flickpension, som förestods af mamsell Lesche.
Pehr, väckte, och, enligt ankommet Protocolls-ut drag af den 25 nästlidne Juli, från Högloflige Ridderskapet och Adeln till Utskot.tet remitterade motion, angående meddelandet af skyndsam uppgift öfver huru stor del af den salderade Bancovinsten kunde aflemnas till Statsverket, utan att Bankens funstioncr till densammas upprätthållande derigenom förnärmades eller skadades. Reservationer: Af Herr Grefve Frölich : 'Emot Utskottets Beslut har jag nödgats reservera mig, flå jag finner detsamma hafva inskränkt sig till en alltför litet omfattande åsigt af förevarande fråga. Oin det endast gällt, att med den ziffra, som betecknar antalet af år intill den förmodade tid dä nästa Riksdag kan inträffa, dividera den nu reserverade Banco-vinsten, så synes mig åtcrförvisningen till detta Utskott från de sammansatte hafva varit obehöflig. Sannt är, att remissen, liksom remisser i allmänhet, var ordad i allmänna termer, och icke angifvande hvilka speciella förhållanden, som Banco Ulskottet hade att undersöka och utreda; men att Riksens Ständer skola finna sig belåtne med ett så omotiverad t utlåtande, som endast innefattar en opinion om Grundfondens tillräcklighet, och om Bancovinstens umbärlighet, men ingalunda skälen derföre, det kan jag svårligen föreställa mig. Och son» jag vid pröfningen af denna fråga, funnit så manga för samhället och Banken vigtiga grundsatser och tilllika så många speciella frågor, derom Banco-Utskottet i alla fall sjelfmant har att vid denna Riksdag lemna sitt serskildta utlåtande, kunna för sammanhangets skull och höra för plaumesssighetens skull på en gång betragtas, kan jag destomindre underlåta, att derom nu, ehuru reservationsvis yttra mig, som dessa frågor, på sätt jag nedanföre tror mig kunna visa, ingrediera uti eller kunna subsumeras under de ä sigter, som vid en företagen sorgfällig granskning på ett naturligt satt uppstå, då man på sätt remissen bjuder; ■”skall bestämma beloppet aj deri andel i Bancovinsten, sorn kan till Itiksens Ständers disposition af stås, samt villkoren derföre.
Dernäst förekomma obegagnade andelar på kreditiv-räkningarna, uppgående vid nästlidet års slut till 3,776,861 r:dr 33 sk., enligt följande specifikation: af kre - Banko-Utskottets Memorial, No 46. af kreditivet för Götheborgs Lånekontors jernbelåning .V 575,000 „ d:o till Riksgäldskontoret 1,000,000 till Kongl. Kommerskollegium „ d:o , d:o till Jernkontoret al fonden för utlåning genom allmänna diskonten, dels mot namn och reverser och dels mot pant af aktier och publika papper: i Stockholm 527,434: 20. 3. i Götheborg 121.324: 26. 7. i Malmö 66,333: 16. — 110,177 85,450 41. 7. 715,092: 20. 10. d:o för utlåning och diskontering genom Handelsoch Näringsdiskonten: i Stockholm 109,043: 7. 5. i Götheborg 1.075: i Malmö 200: — 110,318: 7. 5. d:o för kassakreditiv åt enskilde: i Stockholm ... 1,005,724 i Götheborg 66,000 i Malmö , 94,000 5. 2. „ kreditivet till Riksgäldskontoret för utredningen af Götha kanalbolags f. d. diskontverk 10,099: 6. — „ d:o för d:o af Malmö d:o d:o 5,000: 1,165,724: 5. 2. 15,099: 6. — Summa 3,776,861: 33. — Denna summa omfattar salunda allenast den del af bankens laneoch kreditiv-rörelse, hvartill förlag blifvit å vederbörliga räkningar i bankens depositions-afdelning insatta.
Ridderskapet och Adeln åtskiljdes kl. \ till 11 om aftonen. In fidem Protocolli, O, /. Lagerheim. 158 Den la Februarii f. ra. Thorsdagen d. ii Februarii 1829. Plenum klockan io Förmiddagen. Anmältes oell emottogs HofCancellerert och Commendeuren af Kongl. Nordstjerneorden, Herr D. von Schulzenheim, hvilken å Kongl. Maj:ts Höga vägnar öfverlemnade Kongl. Maj:ts den 11 dennes aflåtne Nådiga Svar uppå Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående Riksdagens förlängande. Hans Excellence Herr Grejven och LandtMarskalken anmodade Herr HofCancelleren att till Kongl. Maj:t framföra Ridderskapets och Adelns underdåniga vördnad, jemte försäkran att Kongl. Majus Högstberörde Nådiga Svar skulle med första varda inför Ridderskapet och Adeln föredraget. Sedan Herr HofCancelleren blifvit på vanligt sätt utbeledsagad, upplästes och lädes på bordet Kongl. Majus ofvannämnde Nådiga Skrifvelse. Justerades 4 ProtocollsUtdrag innehållande Ridderskapets och Adelns i plenum den g dennes f. m. fattade beslut. Den ra Februari» f. m. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållet hos Högloft. Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm e. m. den 9 Februarii 182g. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls RiddarhusUtskottets den 22 sistlidne Januarii aflåtne, samt den 29 derpåföljde på bordet lagde, Memorial, i anledning af väckt fråga om gratification åt Vakten utanför RiddarhusSalen. Ut supra. Justerades 3:ne ProtocollsUtdrag, innehållande Ridderskapets och Adelns i Plenum den 9 dennes e. m. i öfrigt fattade beslut.
Utskottet ej kunde förmoda, skulle inom Hcderwärda Bonde, Ständet rubriceras, såsom ett kalle afslag pä fZrrroenders och wälrncnirigcns framställning; icke eller att åberopandet såsom grund för UEotcetS öswertygelse , af den händelse, dä, till ett tvara^igt wedermäle af wänjkap,'aktning och wälBihang. Nst »44. will/a, 229^ Den i Augusts. wilja, Bonde-Ståndet, utan någon afgifts erläggande, bewilljades en förut afsagd drägtighet utk styrelsen af det Werk, som pä de öfrige Sm >dens garante och sam-nanffott/ war grundlagt, samt, ae, nom deras ofta bekymmersamma omsorg, uppnadt en önstanswärd stadga, ffulle inom Ständet anses, såsom ärerkatlan-e af etc förhacligc minne urås förra riders obillighet. Banco-Ulffoltek sär, i anledning af de, emot dest förra yttrande, gjorde anmwkningar, ej lämna obemäldt, akt Bonde-Ständets personliga kraft, till hela Samhällets förswar, hwaruti wisteriigen jemwäl Banken, lika med Rikets öfrige Werk, och äfwen Ständcts, jemte hwarje Medborgares Egendom, äro innebegrepne, icke i någor matto af Banco. Ucffottet mistkännas: men Utstvttet känner ej det förswar, som Bonde, Ständer allena, ät Banken särfkildt ffulle haswa lämnat, såsom fullc sivarande emot den grundläggning, och den twetydigt medgifne tillökning ä Werkets förmögenhet, som genom de öfrige Ståndens garantie och tillsyn i förstone riilksmmic.