Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är med stöd af hvad Utskotten sålunda yttrat, som Utskotten lå vördsamt föreslå : att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet begära, det Kongl. Maj:t täcktes öfver den i Kongl. Brefvet den 28 October 1817 meddelda föreskrift angående planpenningarnes beräknande vid vissa Regementen till Tio och Tvåtredjedels kappar säd, eller med penningar efter markegång, meddela den Nådiga förklaring, att, derest i detta hänseende frivilliga öfverenskommelser stam-och utrotarne emellan, på sätt med Kongl. Circulaire-Brefven den i3 October 1812 och r5 Mars 1826 åsyftas, icke kunna träffas, berörde quantum spanmål, eller dess markegångsvärde i penningar, må anses motsvara den ersättning, kneckte-contracten tillförbinda hjelpeller utrotar att till stamroten erlägga för dea jord stamroten till soldattorpet afstår, samt att, om torpet Önnes innehafva jord eller andra förmoner utöfver contractets föreskrift och rote-interessenterne icke anse utläggning af jorden och indragning af förmonerne böra verkställas, utrotarne då skola med stamroten, efter hvarderas andel i roten, deltaga i detta kneckteeontractet överskjutande roterings-besvär, och, i följd deraf, stamroten af utrotarne erhålla den ytterligare ersättning derför, hvartill, elter skeende behörig uppskattning, stamroten må finnas berättigad. Stockholm den 4 Mars 1845. Reservation.
Jag är likaledes öfvertvgad, att de lånerörelser, hvilka drifvas af vår Riksbank, äro nyttiga och välgörande, åtminstone i jemförelse med Privatbankernas hittills bedrifna utlåningar, dem jag måste anse såsom illa lämpade efter Svenska industriens och näringarnes behof samt för landets modernäring skadliga. Skulle likväl Rikets Ständer sanctionera de förslag, genom hvilka Banco-Utskottets majoritet åsyftar dels att befästa Privatbankerna, dels oek att inskränka och förlama Statsbankens verksamhet; då finner jag visserligen, att de förras bibehållande blir tills vidare ett nödvändigt ondt, ehuru deras nya octroy borde inskränkas till 5 å 6, i stället för 10 år; men protestera måste jag och reserverar mig härmedelst emot alla de opinions-yttringar, genom hvilka man i detta Betänkande söker göra troligt, att våra Privatbanker varit eller äro riksgagneliga inrättningar; att de, väl organiserade och controllerade, bättre än Riksbanken, motsvara landsorternes behof, m. m. d. De, som rädas för reformer, borde icke med vårt penningeväsende experimentera en sådan, hvilken man snart kunde komma att ångra.” Med Herr Doctor Lyth förenade sig Pehr Sahlström från Stockholms Län. Bancooch Lag-Utskottens Betänkande, N-.o i. 21 Af Herr Lagergren, P. J.: ”1 afseende på frågan, huruvida enskilde Banker, som hädanefter kunde inom landet uppkomma, borde tillåtas att utgifva egna ereditsedlar, är jag af serskild tanka.
Brännvinspannorna icke böra vara förseglade under den tid de ej till Bränningen begagnas, Och jag medgifver väl, att detta kunde vara det rätta * men jag befarar ock, att sådant skulle gifva anledning till mycket underslef. Likvisst, örn Ståndet skulle vilja här göra ett undantag från nu gällande Författning, har jag alldeles ingenting deremot. Dock orsakar delta någon skillnad i Propositionen ; hvarföre jag hemställer , om ej Grefve Gyllenborg, sedan han nu så vär-’ digt sagt sin tanka, måtte från sitt yrkande afstå, då Propositionen helt enkelt kunde gör tfas till bifall af Utskottets andra alternativ. Herr Ankarsparre, Ingemar August i appläste följande : Ogerna yttrar jag mig i en sak, der mini öfvertygelse strider emot så många andras för*; del, och i synnerhet sådana Personers, som jag i flera fall högagtar för deras kraftfulla patrio» tisme och deras för Medborgares sanna väl alltid varma blod, men då samina värma lifvat Snig, kan jag ej göra samvete och öfvertygetRidd, 0. Ad. Brot, VI. B. I. Afd, 25, 194 Den 8 Maji, /. m. ise till ett offer för individuella förhållanden och tiga just då Fosterlandets Och Medborgares sanna val är på vägen att förspillas för Énskiltas egennyttiga afsigter.
Så vida begreppen °m sådane anspråk hade blifvit allmänna hos de behöfvande, skulle ofelbart snikenheten hos en och annan, lättjan och vandringsliågen hos andra, derigenom fått en bestämdare retning, svårare alt ändra än väcka, ty fiutligheten att kringå Autoriteter så väl som författningar, böjelsen att misstro Embetsman och klandra dem, äfvensom att åstadkomma ett efteråt gäckadt medlidande, är allmännare hos obildade, till sjelfsvåld lätt förledde, menniskor, än man vanligtvis tror. Måhända månget för tillfället bakadt barkbröd verkligen sändes med lättingar, för att väcka deltagande just från de enda trakter, der mindre nödbrödsämnen under tiden användes, än någonsin i fordna dagar, innan rätta undsättningsmedlet, potatisen, fanns. Jag nämner icke dessa förhållanden i afsigt att derigenom rättfärdiga )uig, eller mina åtgärder under senaste missvexten; jag behöfver lyckligtvis lcke det förra, ty de senare hafva svarat till ändamålet, derom äro icke tankarne delade inora orten åtminstone, och några andra vitsord torde Vara öfverflödiga. Månget opåkallad! Socknestäms-protocoll vittnar ock der°m, att man rättvisade mina åsigter såsom öfverensstämmande med mängdens egna. Man kände, att jag icke bade annat mål, äfvensom jägna med denna underdåniga framställning icke äger annan afsigt, än den, att visa, det den principen i undsättnings-väg, hvilken jag följt, såsom egentligen aöbefalld, ehuru sällan rent tillämpad, är otvifvelaktigt den rätta, samt man bör, så vidt man kan, med conseqvens följa ett system, som man 3nser rigtigt, anspråken och orediga begrepp till trots.
Har någon, sedan han blifvit till straff dömd, men innan han det till fullo undergått, föröfvat nytt brott; då bör straffet för detta brott, med iakttagande af de här ofvan stadgade grunder, förenas eller sammanläggas med hvad af det förra straffet återstod, då det nya brottet begicks; och skall å det sålunda bestämda straffet afräknas hvad af sagda återstod kan vara verkställdt efter det nya brottets föröfvande. \\ §. Dei' lagen utsätter särskildt straff för den, som ånyo begår brott, skall det straff ådömas, då sådant återfall skett, sedan den brottslige blifvit, genom laga kraft ägande dom, här i Riket lill straff för förra brottet fälld; varde dock iakttaget hvad om förening eller sammanläggning af straff förut sagdt är, der han förra straffet ej till fullo undergått, innan senare brottet begicks. § Föröfvar den, som till straffarbete på lifstid dömd är, brott, som döds straff ej medförer; varde straffet skärpt genom hans inneslutande i mörkt enrum på högst tjuguen dagar; och må denna skärpning, i svårare fall, verkställas tre gånger, dock med minst tre månaders uppehåll emellan hvar gång. 8 5 Kap. Om särskilda grunder, som utesluta, minska eller upphäfva straffbarhet. 4 §. Gerning, sorn eljest straffbar är, vare, utom i det fall, som i £ § sägs, strafflös, om den begås af barn, innan det fyllt femton år; dock äge Domstolen efter omständigheterna förordna, att barnet af föräldrar eller annan, under hvars vård och lydnad det står, med aga hemma i huset rättas skall, eller i allmän uppfostringsanstalt insättas, om tillgång dertill finnes. Har gerning, som i allmänhet är belagd med dödsstraff eller straffarbete öfver två år, blifvit begången af den, som fyllt fjorton, men ej femton år; och pröfvas han hafva ägt nog urskilning att gerningens brottslighet inse; varde då straffad, högst, med straffarbete i fyra år, om dödsstraff å gerningen följa kunnat, och med straffarbete i två år, om sådant arbete på längre tid derför stadgadt är.
Efter det KämnersRättens Ordförande och Ledamöter öfver detta slutpåstående sig äfven förklarat, har Kongl. HofRätten, genom utslag den 20 i denna månad sig utlåtit: att emedan KämnersRätten, sedan dess serskilda utslag af den 25 October i832 och den 17 Januari i833 vunnit laga kraft, men ej vid Utslagets meddelande den 6 September sistnämnda år blifvit verkställda, ålegat, att då, i frågan om förvandling af de hustru Lindström, genom omförmälda tre utslag ådömda böter, iakttaga stadgandet i Kongl. Brefvet den 26 Maj 1827, jemfördt med föreskrifterna i 5 Cap. 4 §• StrafFBalken, 47 Cap. Missg.Balken, Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807 och Kongl. Brefvet den 8 December 1813, enligt hvilka hustru Lindström bordt, utom bestämda uppenbara kyrk oplikten, i saknad af tillgång till böterna, undergå, för tjufnacfen, sabbatsbrotten och osämjan i äktenskapet, tjugofyra dagars fängelse vid vatten och bröd, och för snatteri tre dagars häckte; men KämnersRätten, genom förordnandet om hustru Lindströms bestraffning i en bot med tjugoåtta dagars fängelse vid vatten och bröd, jemte offentlig kyrkoplikt, vållat, att hustru Lindström, utöfver hvad rätteligen bordt äga rum, kommit att undergå fyra dagars säbe - ( 47 ) skaffa dt fängelse, i stället för tre dagars häkte, pröfvade Kongl.
Denna aflöningsförmån utgår ännu till Flottans löntagare efter den uti Nådiga Inqvarlerings-Ordningen för Flottan af den 31 October 1827 intagna tariff, uti hvilken, i följd af bristande tillgång, någon förbättring hittills icke kunnat till vägabringas, samt belöper för flertalet till ungefär en tredjedel, för några till hälften och för de öfriga till mindre än två tredjedelar af hvad arméens värfvade korpser på samma garnisonsorler författningsenligt åtnjuta. Då likväl Flottan synes i detta, såsom i andra afseenden, böra vara lika lottad med värfvade arméen, och för öfrigt hyrorna å bostäder högst betydligt stigit, sedan omförmälda nådiga författning utfärdades, vågar jag underdänigst anhålla att, till alhjelpande i någon mån af berörde missförhållande, af Rikets Ständer måtte begäras en förhöjning af 50 procent i nuvarande anslag 30,000 R:dr, eller en tillökning af R:dr Rimt 15,000: — hvarigenom anslagssumman blefve 45,000 Riksdaler Riksmynt. Personalen å Flottans Sjö fästningar. Till åstadkommande af reda och ordning i denna personals aflöningsförhållanden, behagade Eders Kongl. Majit, under den 30 Mars 1855 för densamma tills vidare i Nåder fastställa en särskild stat. Som likväl annan tillgång för de deri bestämda utgifter, icke förefinnes än aflöningsbesparingarne på 5:te Hufvudtiteln, men denna tillgång är oviss, nödgas jag hos Eders Kongl. Majit i underdånighet anhålla, alt hvad för ändamålet erfordras nu mätte af Rikets Ständer hega - Bil. N:o 4 till Kongl. Maj:ls Nåd.
Ilvajchandn i qvinnofrLgan . 115 Korrespondeniafdelning ..: . 128 Ellrx Frits. En sjcllbiognfi frin saxtonhundratder (slut . 129 Ännu en skildring af universilctslifveiu skuggsidor V h öfverliggzre af Thord Hordi 14 % .l f. S., Brcf till Ungny .. fran Kristiania ... 152 Ilöckcr för barn och ungdom ... 154 Ilvlijehandi i qvinnofrSgin . - .- ... 157. Iiorrea andensafdelning 159 FrrdriIa Urrinrr Om odKilligheten (Ur ett outgifvet b d.) i61 ~. .. Roramundn Samskolcfr~ans utveckling i Finland Onämnd. Min tmtjenirinnz Poem . Sfe~htn. S ort Sovelette. Sid 1 %. rlf II .. Fr % Norra Amerika Vilriittsrl~lrens fmmsteg . N S Bre1 frin Kristiania Esstldt. VVarnpligtcn och sjukrkrden . 176 IV 3 .. Prakttsk v11görenhet III Iirnd unga flickor klinca göra ... r77 Frrdrika-B~mcrFörbu~dets ilnmötc ... 179. klvajrhandi i qvinnofillgan . 182 Korrrrpondenrafdclning P&amp; &gt;L !tmrinnor., besvamit i f Cnrola FrSn K S dho. hcsv d Rcd: n Uref från V l n af ritt&amp;n i alla riktningu 188 mmgen far gift qrinnns egmdcriitt . 192 m brottsligheiifreqvenlen ' bland qrinnor och mlln 193 L E .. En feriefiird 202 Den qvinligi rilriittsrörclr n i England II ... z06 Liurniurnnmil1c.n.
Prot. 1818 ock igip, 7 Sami, % 7\de Haft. 1 g Lagutskottet*} Uttänka nå i N:o a 8. «c/i sd framt väg till platsen finnes, md hiima sådant förhindra ; — samt att deremot sjöfolk och alle, som vid dylika tillfällen, af hvad orsak som helst, begå åverkan, må beläggas med vida högre ansvar och böter, än som lagen i allmänhet derå utsätter j samt Olof Olsson, att, fastän Kongl. Brefvet den 23 Apri 1 1781’ (rätteligen 1782J tillerkänner invånarna i Dahl och Wermland, likasom i Rikets öfrige provincer, fri och oinskränkt timmerhandel, samt medgifver, att Städer och Sågverksidkare, som i sädan handel vilja deltaga, må, utan något hinder eller tvång, af landels inväna. re köpa timmer och sågblockar samt dem sedermera till sina hamnar eller sågverk nedflotta och använda bäst de kunna 5 så skola dock många binder för friheten af denna handel återstå att undanrödjas, innan dess ändamål, köpares och säljares ömsesidiga båtnad, kan vinnas; i hvilket afseende, och då lättheten eller svårigheten af trädvarors transport i betydlig rnon bestämmer deras värde, samt flottning genom strömmar vore, snart sagdt, enda transportmedlet, det förhållanda syntes Motionairen påkalla uppmärksamhet,’ att, efter hvaden lång erfarenhet,åtminstone inom Wermland, vittsordade, innehafvare af &agUttioiuis ^»fShfäTiifé Sf>B »Si ig enskilde eller af Kronan arrenderade fisken, dels af afund och dels af egennytta motarbeta och försvåra sådane transporter, dymedelst, att do vid HäradsRätterne utverka sig ansenliga vitesförbud mot hvad de kalla ofredande af deras fisken, och sålunda bereda sjg tillfälle att genom accord godtyckligt och drygt beskatta den trafiquerande, för tillåtelsen att t?ädvaror frainflotta; och som derföre bestämda föreskrifter härutinnan erfordrades, samt da i 17 Cap. 4 §. och 20 Cap. a §.
S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande 32 80, i anledning af motioner, dels om fortsättande af arbetena å redan påbörjade stambanor, dels om anläggning af nya sådana banor, dels ock om anvisande af stats bidrag för enskilda jernvägsanläggningar, fattade Ståndet följande beslut: Hvad i 1 punkten blifvit hemstäldt bifölls. 2 punkten 1 mom. Med afslag å Utskottets hemställan, beslöt Ståndet, att för norra stambanans fo/tsättning från Upsala i rigtning till Sala anvisa 500,000 R:dr, att i mån af behof under år 1867 från Riksgälds-kontoret utgå; hvaremot 2 mom. bifölls. Den 17 Maj. Frän Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande 32 80, i anledning af väckta motioner dels om fortsättande af arbetena å redan påbörjade stambanor, dels om anläggning af nya sådana banor, dels ock om anvisande af statsbidrag för enskilda jernvägsanläggningar, fattade Ridderskapet och Adeln de beslut, som här nedan omförmälas. Utskottets hemställanden biföllos. 5 punkten. Ridderskapet och Adeln afslog hvad Utskotta i denna punkt hemställt och föreslagit. 6—13 punkterna. Utskottets hemställanden biföllos. 14 punkten. Ridderskapet och Adeln fattade för sin del ett så lydande beslut: »att Rikets Ständer, med bifall i öfrigt till hvad Stats-Utskottet hemställt, måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att sedan, i fråga om beviljande af lån till föreslagen jernvägsanläggning mellan Falun och Frövi, Rikets Ständer visserligen icke ansett sig för närvarande böra sådant bevilja, men dock funnit den ifrågasatta kommunikationen vara af synnerligen stor vigt för utvidgandet af Sveriges bergshandtering samt för befrämjandet i öfrigt af landets industriela utveckling 308 Prol.-Uldrag den /7 Maj 1866. och ekonomiska välstånd, Kongl.
25 den beslutat, den bland Trävaror sist upptagna artikeln »Årträd eller ämnen till åror» skall afgiftsfritt vara till utförsel tillåten, röstar Ja; Den det ej vill, röstar JVej; Vinner Nej, kommer, i enlighet med Ridderskapet och Adelns samt PresteStåndets mening, den nu derå stadgade utförseltull, 15 öre paret, att bibehållas. Anm. Fartyg må till skeppsbehof tullfritt etc. Som denna omröstning utfallit med 80 Ja och 39 Nej, hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionen. Hvilket allt Förstärkta Bevillnings-Utskottet får hos Rikets Ständer anmäla. Stockholm den 21 Augusti 1863. Auk. till Exp.-TJtsk, den 24 Äng. 1863, kl. 2 e. m. Memorial, rörande verkställda omröstningar, i anledning aj Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, angående stämpelpappers-afgiften. Sedan de i Bevillnings-Utskotlets Memorial N:o 15 framställda voteringspro positioner blifvit af Rikets Ständer godkända, har Förstärkta Bevillnings-Utskottet, jemlikt 31 § Riksdags-Ordningen, öfver dessa propositioner denna dag anställt föl jande omröstningar: '/.s/a Omröstningen. Den, som godkänner Utskottets, af tre Stånd gillade, förslag, enligt hvilket stämpelbeloppet å vexlar i utländsk myntsort blifvit bestämdt till 1 R:di', röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Bih. till R. St. Vinner Nej, kommer, i enlighet med Borgare-Ståndets beslut, stämpeln å vexlar i utländsk myntsort att bestämmas till 75 öre. Då denna omröstning utfallit med 88 Ja och 31 Nej, hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionen. 2:dra Omröstningen.
Beträffande särskilt de anmärkningar, Revisorerne framställt vid vissa af dem uppgifna skjutsoch traktamentskostnaders alföringar, får Kollegium,—jemte upplysning, att 6:te artikeln i Kongl, underhällsreglementet af den 20 Januari 1S32, hvilken artikel, ehuru genom nådiga förordningen af den 13 Februari 1S49 upphäfd, ännu för sistnämnde års beväringsöfningar var gällande, innehåller åtskilliga, från 1827 års resereglemente afvikande, föreskrifter om högre skjuts och traktamente för personer, hvilka i Landshöfdings och Regementschefs ställe beväringsmönstringarne öfvervara, än som bordt dessa personer, efter innehafvande ordinarie befattning, jemlikt resereglementet tillkomma, — i underdånighet anmäla, att då den speciella kontrollen å kostnaderna för beväringsmanskapets vapenöfningar i allmänhet — 276 — icke tillhör Krigskollegium, utan Kammarrätten, till hvilket embetsverk de årliga redogörelserna för dessa kostnader, enligt föreskriften i underhallsreglementet, fran Eders Kongl. Maj.ts Befallningshafvande insändas, Kollegium icke är i tillfälle bedöma huruvida de anmärkta afföringarne varit mer eller mindre behöriga. Vidkommande den, vid granskningen af redogörelserna för beväringsmanskapet, af Revisorerne slutligen gjorda framställning, att bland utgifterna för aptering af Sånga mo i Wester-norrlands iän till mötesplats för länets beväringsmanskap, hvarför kostnaden vid anställd entreprenadauktion uppgått till 2,444 R:dr 16 sk., äfven afförts utöfver kostnadsförslaget, som icke skulle få öfverskrida*, ett belopp af 192 R:dr 24 sk. 6 r:st., enligt en af Regementskommissarien Gyllander afgifven kostnadsräkning för verkställda resor mellan förra mötesplatsen
13 utgjorde; och då någon försummelse i ena eller andra fallet icke veterligen läge bemälde byamän till last, och de följaktligen icke förverkat den dem tillförsäkrade rätt, syntes det motionären obilligt, att Kronan låtit utbjuda nämnde fiske på arrendeauktion, dervid minimlarrendet bestämts till 15 tunnor 3 lispund samt maximiarrendet till 41 tunnor 1 lispund 9 marker lax. Härtill komme att närbelägna byar genom rättegång tillvunnit sig eganderätten till fisket utanför deras stränder, men Norrforss byamän förlorat samma rättighet, oaktadt förhållandena med alla dessa fisken skulle, enligt motionärens uppgift, vara alldeles enahanda. — I anledning häraf har motionären föreslagit, att Rikets Sländer ville för sin del besluta, att det arrende, Norrforss byamän för ifrågavarande fiske nu utgöra, mätte från och med innevarande år upphöra, samt att byamännen kunde berättigas att från och med samma år allt framgent innehafva och bruka det utmed deras stränder belägna laxfiske mot den år 1631 stadgade taxa. Af de motionen bifogade handlingar samt hvad vid föregående riksdagar i frågan förekommit bar Utskottet inhemtat, att Norrforss laxfiske, genom särskilda i äldre tider utfärdade Kongl.
Om nu ock det förhö lie sig så, som denna anmärkning utsäger, vore dock derigenom någon skada ej skedd; men då det • a icke förhåller sig sålunda, då tvertom, efter hvad ofvan är utredt, — 145 - Herr Heinemann var J. H. Schröders & Comp. befullmäktigade ombud, och firman J. H. Schröder & Comp. är den principala låneöfvertagaren, så visar denna anmärkning endast det, att Revisorerne låtit klara fakta undfalla sin uppmärksamhet. Det anmärkes vidare, att Schröder & Comp. i underskriften benämnes: J Henry, men i kontraktstexten: J Harrish. Nåväl, emedan denna anmärkning ansetts böra göras, må Fullmäktige svara, att den sednare locutionen hade så blifvit för dem uppgifven, och att i sjelfva verket saken ej är värre, än att Harrish, Harry, är skottsk eller vulgär, Henry engelsk dialekt. En annan anmärkning af Revisorerne angående lånets afslutande är af större betydelse, emedan den är mycket vilseledande. De yttra nemligen följande: att de icke kunnat undgå fästa, uppmärksamheten dervid, att, ehuru Fullmäktige den 13 Februari - omedelbart efter konferensen med Konungens Ombud förklarade sig, med fästadt afseende på de dervid erhållna upplysningar och den af Konungens Ombud antydda förhoppning om en möjligen snar, fredlig uppgörelse af de dåvarande politiska förvecklingarne, icke böra antaga det af Heinemann två dagar förut framställda anbud, Fullmäktige likväl, utan att vidtaga några åtgärder med anledning af de af Ombudet gifna råd och upplysningar, endast 12 dagar sednare, eller den 25 Februari, antogo det af Heinemann »med obetydlig widring» då ånyo framlagda anbudet. Utan att nu fästa sig vid andra mindre exakta uppgifter i denna stroph, i afseende hvarå protokollen för den 25 Februari samt 3 och 17 Mars lemna vederbörlig upplysning, få Fullmäktige härvid förnämligast erinra, att Revisorerne äfven här misstagit sig på enkla, faktiska eller arithmetiska förhållanden.
Men skulle någon finna sig befogad, at sjelf eller genom ombud ytterligare wederlägga allt eller något af hwad jag anfört; hänwisar jag til det allmänna omdömet, om jag talat sanning eller blott framstält osäkra gisiningar. Jag medgifwer at det warit en förmäten djerfhet, at oaktadt min ungdom, ringa kunskaper och erfarenhet för et sä uplyst samfund högt säga min mening. At nägra deraf möjligtwis skulle finna sig träffade eller blifwa upbragte hade jag förut'beräknat. Jag hyser medömkan eller ler ät den swage, som kan tro sig genom magtspräk eller i örat hwiskade hotelser kunna qwäfwa sanningens nysi itända gnista. Den som är pligtig at när som häldst wäsa den första och käraste gäfwa Skaparen gistvik - Den 9 Junik. 645 rvit menniska», kemmar eller lif; som gjort det äfwen dä dermed icke war förenadt nägot förnuftigt ändamäl, bör ej tweka om han stall tiga dä öfwertygelsen befaller at tala, och det jemväl öfwerensstämmer med laglig rättighet. Skulle den allwise i fin outgrundeliga styrelse hafwa bestämt min lifsträd at ännu någon tid blifwa oafsturen, sä öfwerlemnar jag til den owäldiga och granstande framtidens bedömande om mina yttranden warit en följd af ungdomsyrande swärmeri och romanestt samlade i6Ler, eller om de fästat fina rötter i det innersta af mina känflor. Blef likaledes med bifall af Rihderffapek och Adeln afhördt - Herrar klleetorerns af första 6ILS8SN, som under detta plenum hade sammanträdt för at tvälja Ledamöter i kLnco-Utstottet samt BeswärSoch Osconomis-Utstottet, elter Grefwe Plsrln-rn8> LON och Friherre Nöje, afiemnade nu fina wallistor, hwilka upbrötos: och befunnos wara walde til Ledamot I LLyco-ltkstottet. Friherre Fullm.