Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessa intressen bero af tvenne omständigheter, för det första, att då det i Norrige icke finnes någon direkt beskattning, måste man der genom tullintraderna söka fylla största delen af budgetens behof, så att tullen i Norrige utgör fidelar af hela budgetssumman, då den i Sverige utgör W:delar. För det andra är de båda ländernas ställning i industrielt hänseende ganska olika. I Sverige är industrien mera utvecklad än i Norrige, och denna olikhet har äfven utöfvat ett väsendtligt inflytande på de båda Rikenas tullbestämmelser. I Norrige är till och med råvaran belagd med hög tull, men lifsförnödenheter äro der alldeles tullfria. Den tredje svårigheten för en tullförening ligger i frågan om grunden för de gemensamma tull-intradernes fördelning. Frih. Raab säger, att till en sådan grund kan tagas hvartdera landets folkmängd. Denna grund vore visserligen ganska fördelaktig för Sverige, som sålunda skulle få ett dubbelt så stort belopp af tullinkomsten, som Norrige, ehuru tullintraderna i Sverige f. n. ej med mera än 50 proc. öfverstiga Norriges; men om Norrige skulle gå in på en sådan fördelning, lemnar jag derhän. 'Vi finna således att stora, ja snart sagdt oöfvervinnerliga svårigheter möta en Deni A p r H e. m. 13 gemensam tull-lagstiftning för 'bägge länderna, och vid sådant förhållande har Komitén måst nöja sig med att söka så mycket som möjligt närma dessa länders tullsatser till hvarandra. Det förefaller mig såsom det ej vore klokt att stöta ifrån sig de fördelar den nu föreslagna MellanRiks-lagen erbjuder, derföre att man ej kunnat erhålla den ännu större fördelen af en tullförening. Frih. Raab har ansett den Norrmännen medgifna rättigheten, att idka fraktfart emellan våra hamnar, vara särdeles skadlig. Jag får likväl hemställa huruvida, då det är en i Sverige antagen maxim, att medgifva fraktfart åt alla de nationer, hvilka gifva oss samma fördel tillbaka, det vore skäl att i denna regel göra ett undantag för Norrige. Frih. Raab har påpekat det förhållande, att en mängd Svenska fartyg varit tvungna att söka sig frakt utrikes, emedan de ej kunnat få sådan här hemma.
Regementsforrnen i Vestergöthland den g April 1540 förmår, att de fattige, sjuke och förlamade i Hospitalen skulle njuta all deras ränta och rättigheter, men att inga kring landet löpande Husbondlöse personer skulle lidas, utan antastas och allvarsameligen befrågas. _ Genom Kongl, Plakatet till samtelige allmogen i IKstings-Marknad den J Februarii 1541 hvar - Betänkand« om Fattigvården i Riket. 83 xiti anföres huru deras Barn merendels uppföddes i sjelfsvåld, laster och brött, så att de hvarken räddes Gud, Öfverhet eller Föräldrar, utan lefde såsom oskäliga djur, uppmanas allmogen derför att sätta en del af Barnen i scholan eller till Handtverk i Städerne: — och acta Ecclesiastica utgifna år 1554, fastställa 40 marks böter för den, som inhyste Landstrykare utom anmälan hos Pastor eller Öfverhétens Befallningsman. Till hämmande af den oaktsamhet och vanskötsel, som Föräldrar håde uti sina Barns uppförandei och särdeles dert lättja, som desse ärfde af "Föräldrårne sjelf ve, stadgar sedermera Kongl. Påbudet den 28 Februarii 1625 särskildt för Jönköpings Stad, att aile Borgare derstädes borde genast vid 7 års ålder sätta siné Gossebarn i Scholan, Handel eller Handt vet k, vid äfventyr af 10 Dalers Böter el ler kroppsstraff för hvarje månad dét försummades, samt att den Yngling, sorn vid 16 års ålder icke antingen Vore så vidt med siria Studier kommen; att man örn honom kunde göra sig något visst hopp, eller ock stöde uti lärdom af ett redligt Handtverk, skulle förlora tredjedelen af sitt arf. Uti åtskilliga dels Riksens Råds och dels kongl. Majus Resolutioner, pä Presterskapets Besvär årén 1632 —1638 föfdrdnäs, ätt tiggeri af knécktar
Valen skola ske inför den Magistrat inom valdistriktet, som Styrelsen öfver Bergverken, genom Konungens Befallningshafvande i Länet, derom anmodar, och å den dag, sorn för hvarje valdistrikt, af samma Styrelse, härtill ulsättes och, genom dess försorg, inom distriktet allmänneligen kungöres; börande Styrelsen, tidigt före valet, låta tillställa den inom hvarje distrikt valförrättande Magistraten behörig längd öfver alla inom distriktet valberättigade, samt hvars och ens röstetal, utfördt i Riksdaler, efter tillverkningsvärdet: Och må ingen ä denna längd upptagas, som icke, minst tre år före den dag, då Riksens Ständer, enligt Riksdagskallelsen, skola sammanträda, varit Bruksegare i Riket, eller der idkat annan sådan näring, som hörer till förädlingen af Mineral-rikets produkter: De väljande, som, genom förenämnde Kungörelse, till valförrättningen kallas, afgifve sina röster, efter Riksdalertaiet af deras tillverkningssummor, antingen personligen, eller medelst befullmäktigade Ombud, men alltid med slutna sedlar, så beskaffade, som i 71 § stadgas: Och röste hvarje väljande blott pä En i distriktets val-längd uppförd person, hvadan ock denna längd bör, före valet, lill de väljandes efterrättelse uppläsas. Förslag till ändringar i Grund/agarne. 23 Hänvisning: Bihang till Riks-St:s Brot., 3:dje Sami., Konstit. -Utsk. Mern. Förslag till ändring i 14 Riksdags-Ordningen, angående representations r ättighetcn Jör Stoch hohn. Riksda$ S'0 »*<I» i sige». S 14. l:o. Hufvudstaden Stockholm viilje Tio Riksdagsman, hvaraf Tre Magistrats-personer. Två Grosshandlare, En Fabrikör, En Minuthandlare och Tre af Embeten och Handtverkerier. Falen förrättes af Femtio Elektorer, utsedde ibland Borgerskapet, efter lika klassifikation, sorn Stadens Femtio Äldste.
RättegångsBalken ; Fann Ridderskapst och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkanden redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallne , Utskottets ifrågavarande Utlåtanden borde läggas till handlingarne. Föredrogs å nyo Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets den 19 sistledne Augusti, 78 Den I September e, m, under N:o 164 afgifne, samt deu 22 derpå följde eftermiddagen på bordet iagde, Betänkande, i anledning af väckt fråga om rättighet för ägare af enstaka hemman i allmänhet, att till andre personer, under full ägande rätt, upplåta en viss andel af hemmanets ägorymd Grefve Hård, Carl Gujfaf, hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes, så lydande: (Se Bilagan N:o 1.) Herr Gr ejvin och Cnndt Marskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg OeconomieUtskottets Betänkande böra , i anledning af Grefve Hårds dervid gjorde anmärkning, till Utskottet återförvisas. Ropades Ja och Nej. I anledning hvaraf Herr Grefven och LandtMarskulken gjorde proposition till bifall af berörde Betänkandej hvilken proposition medja besvarades. Föredrogos 5 nyo och gillades följande Allmänna Besvärs och OeconomieUtskottels>den t c sistledne Augusti afgifn#, samt den 22 derpå följde eftermiddagtn på bordet lagde, B«- tänkandeo: Den i September e. m. 79 H:o 165. Om förändring af tiden för Mönstringars förrättande. 166. Om upphäfvande af stadgandet rörande uteslutande användande at Ekbark vid de så kallade Engelska Lädergarfverierne. I anledning af yrkad rättighet, att vid skattlagde Rusbehofseller Lego Sågqvarnar lä försäga så stort anta) Stockar som hälst. Vid förnyad föredragning bi föllos Expeditions-Utskottets den 26 sisilrdne Augusti allåten, samt den 22 d^rpå följde eftermiddagen på bordet lagdt1, 22ne Memorial: ■ l 1:0
Dess förut åberopade Nådiga Skrifvelse, redan för ifrågavarande ändamål meddelat, skall i första rummet godlgöras utaf de låne-medel, hvilka blifva anvisade; så hafva R. St, trott sig böra i und. hemställa, om icke lämpligast vore, att Landshöfdingen öfver Elfsborgs Län, såsom utaf R. St. föreslagen Ordförande i Byggnads-Comiteen, i Nåder finge sig uppdraget att tillse, det nyssberörde förskott af 5o,ooo R:dr varder i första rummet utaf låne-medlen godtgjordt. För öfrigt och hvad angår E. K. M:s Nådiga framställning, oin icke Wenersborgs invånare må, i följd af den staden öfvergångna eldsvåda, intill nästa Riksdag, förunnas lämplig lindring i allmänna bevillningen; så, och då R. St., med bifall lill serskildt vackt motion, redan i detta ämne fattat deras beslut, och detsamma, uti uuderd. skrifvelse af den 5 sisth Januarii Expeditions-Utskottcts Förslag till und. Skrifvelse If.o 3oi. a5 Januarii hos E. K. M. 1 underd. anmält, få R. St. samma und. skrifvelse liu endast i underd. åberopa. Hvilket allt Rikets Ständer skolat, till svar å E. K. M:s högstberörde Nådiga Skrifvelse och Proposition, härigenom i underd. anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 5 Mars i835. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3 Mars i835. Preste-Ståndet den 3 Skrifvelse, angående utarbetande af en allmän Boställs-, Byggnadsoch Husesyns-Ordning. (Lagsamt Allm. Besv. och Oecon.-Utsk. N:o 42>) S. A. K. Då till Rikets Ständers kunskap kommit, att en ny Militiae-BoställsOrdning är under utarbetning, och R.
Intet tvifvel kan råda därom, att Saxos Vermundus, Uffo, Frovinus och Vigo äro de angelsaksiska källornas Wærmund-Garmund, Offa, Freawine och Wig. Den engelska variant af sagan om Varmund och hans son, som Saxo begagnat, har, som vi sett, gjort Freawine och Wig icke till konungar, utan till tjenstemän under de merciske konungarnes stamfader Wærmund. Att Wessex’ regenter skulle själfve medgifvit eller att deras släktsaga skulle tilldelat Freawine och Wig denna underordnade ställning till deras merciske fienders stamfader är mer än osannolikt. Saken varder än betänkligare och ur sagohistorisk synpunkt intressantare, då vi finna andra spår, som hänvisa på en hårdnackad följdriktighet i försöket att nedsätta Wessex’ konungars anor. Så har Saxo i sin sagokälla funnit, att de, som begingo det skamliga, af merciernas stamfader Offa sörjda och försonade dådet att två mot en nedlägga en ridderlig sveakonung voro Freawine-Frovinus’ söner Keto och Vigo. Det är visst, att detta merciska eller i hvarje fall Wessex-fiendtliga påfund icke fann allmän tilltro, åtminstone icke hos dem, som det åsyftade att förnärma. Dikten Beowulf känner ganska väl historien om bröderna, som fällde en storsinnad sveakonung (där kallad Ongentheow), samt skildrar dennes skaplynne och död på väsendtligen samma sätt som Saxo; men i Beowulf heta de icke Keto och Wig, utan Eofor och Wulf, och de äro där icke söner af Freawine, utan af en Wonred. Wessex’ konungar ha där ingen skam af tilldragelsen. Men sin vigtigaste omgestaltning och utvidgning erhöll i England den gamla Varmund-Offasagan genom själfva det historiska faktum, att germanhöfdingar, som ansågos härstamma från dessa sagokonungar, hade gjort härtåg till Brittanien och där eröfrat landområden. Sägner uppstodo, att
Utdrag af det hos Comiterade denna dag förde Protocoll, utvisande de af tvänne Ledamöter i vissa delar yttrade serskilda meningar, som af dem åberopas, Yarder i underdånighet bifogadt. 208 Återställande de Comiterade tillstälde handlingar i de ämnen, som utgöra löremål för detta Betänkande, framhärda Comiterade med djupaste vördnad, trohet och nit, Stor mä k t igst e, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts J. Falkman. F. H. Gasslander. underdånigsle, tropligtigste undeisåter och tjenare A. P. SANDSTRÖM. C. G. Stuart. Nils Aug. Fredin. Slockholm den 30 April 1847. Carl Sandberg. 209 Utdrag af Protocollet, hållet lios Comiteradc, för uppgörande af förslag till Bcskattningsväsendets samt Uppbördsoch Redogörelse-verkets förenklande, vid sammanträde den 30 April 1847. S. D. Sedan Comiterade fullbordat öfverläggningarne i frågorna, rörande skatternes beräknande, uppbärande och redovisande samt hvad dermed eger sammanhang, och det, i enlighet med dervid träffade öfverenskommelser, uppsatte förslag till underdånigt utlåtande i dessa ämnen blifvit vid serskilde sammanträden genomgånget, hvarmed nu till slut hunnits; så beslöts, att detsamma skulle under denna dag expedieras. Härvid anmäldes följande reservationer: Af Herr Kamreraren JV. A. Fredin: "i.o Cid det af Comiterade föreslagne SkatteRiksdnlers-Systemct. Vid fråga om en reduktion af de i jordskatterne ingående persedlar till andre valutor, måste, i min tanke, såsom hufvudprincip antagas, att hvad, man vill sätta i stället för de nuvarande persedlarne, må vara af beskaffenhet att i framtiden realisera sig till i möjligaste måtto lika penningvärden, som de sednare ega.
Han hade en förnimmelse af, att han borde gå nu, o m han ville k o m m a i rätt tid. Han tog mekaniskt på sig rock o c h hatt o c h gick så fram till bordet, där manuskripten lågo. Han brukade alltid taga m e d sig några skisser, när han gick på sina lektioner, för att sticka in dem i breflådan på någon tidningsredaktion, som han passerade förbi. På så sätt sparade han alltid in postportot. Liksom i dvala, nästan utan att tänka därpå, endast af vana sträckte han ut handen efter ett manuskript. Men han fick ej tag i det skrifna papperet — något hvitt, hopskrynkladt föll i hans hand. Han såg på det. — Det var Tatjanas hvita snibbkrage. — I det stora musikkaféet var hvarje bord upptaget. Eiksoch Allm. lokalen. Kypare i k n ä b y x o r o c h svarta silkesstrumpor baiancerade sina brickor öfver gästernas hufvud. På estraden, kring hvilkens fot små förgyllda keruber dansade i ring, sutto » les gaies oiseaux » i sina hvita klädningar m e d gröna band o m lifvet. — K n a c k! K n a c k! Anförarinnan, en klarögd, uppnäst blondin m e d burrigt hår, som stod ut rundt kring hufvudet likt en gloria, slog m e d stråken m o t locket på sin lilla röda fiol. Flickorna höjde lystrande sina hufvuden. Tararamta — ta! Den något öfvermogna, fetlagda flickan, som skötte trumman, slog en hård hvirfvel m e d sina metallbeslagna trumpinnar. Så gjorde första fiolerna en snabb löpning, violoncellen föll in m e d en lång, utdragen ton o c h en polka skållade i glada, lekande toner. Efter första reprisen skulle sekundfiolerna falla in efter tre takters paus.
Hvarje 4tde grad på den perpendiculaira linien och hvarje <S:de grad på den paralella linien, skall medelst gröfre streck eller annan färg utmärka* och då dessa utdragas och forssa hvarandra på samma sätt sorn ofvan, gifver funnelandet sig tillkänna , hvarigenom jag kan till huru li. ten eller stor del som åsmndas, finna rymnden på chartan i tunnland och kappland, men detta utgör icke enda afsigten med denna gradering , den skall «nligt min plan äfven vara ledningen till hela Chartacbeskrifningen, hvarföre hela perprndiculaira kappelands graderingen betecknas med «. 1., a. 2. o. s. v., samt tunnlands graden med stor bokstaf och Romersk ziffra såsom B I, B II, B IIF, B IV o. 6. v. Den paralella linien utan bokstäfver, numereras på samma sätt med 1. 2. 3. 4 o. s. v. för kappelanden, samt I, II, III, IV, o s. v. för tunnlanden. Vid Chartaebeskrifningens genomläsande, sammanbinder man blott motsvarande der åberopade numror, hvilka genom korssningen, utan vidare sökande gifver tillkänna både stället på chartan och rymden, t. ex. 1 a 6 utgör ett kappland och visar t. ex. pä bokstafven B. o s, v. Tillämpningen synes bättre på andra sidan. Den progressiva 695 Den 24 Febr ilar ii, beskattningen , som synes mig på samma gång böra verkställas, kan på följande sätt tillvägabringas, då comitéen anser att förbättring kan göras. Till ett belopp at /ödel utaf ail den uppskattade åkerjorden bör nyodlas om året, och efter to frihetsår förfalla till skattläggning, då äfven så mycken äng i proportion aftages i och för underhållet af kreatur m. mö 6om enligt 15 §. är stadgadt.
Derifrån synes likväl, i öfverensstämmelse också med nämnda traktat, böra undantagas sådana dyrbarare slags oljor, som inkomma på flaskor eller i krus, och för hvilka den nu varande tullen, i det närmaste motsvarande den genom Tullföreningstraktaten bestämda afgift, torde böra bibehållas. Med afseende derå, att såväl Rofoch Linfrö, som Stenkol samt de nativa eller råa oljorna få afgiftsfritt införas, så att skydd endast bör ifrågakomma för sjelfva tillverkningskostnaden, hvarom upplysning, hvad fotogénolja angår, väl icke ännu kunnat vinnas, men för rofoch linolja funnits utgöra en högst ringa del af hela varuvärdet, eller 7 å 10 öre pr skålpund, böra äfven gällande tullsatser å dessa oljor kunna nedsättas, nemligen å rofoch linolja från 3 till 2, samt å de genom rektificering renade oljorna, såsom fotogén, m. fl., från 2 till 1 öre skålpundet; och har 65 i öfverensstämmelse härmed artikeln fått den förändrade uppställning, det bifogade tariff-förslaget utvisar. Då Svafvel sedan längre tid fått tillgodonjuta tullfrihet vid införsel svafvel, från Sicilien, äfven om det skulle i renadt tillstånd derifrån inkomma, under det att annat svafvel fått vidkännas 1 öres tull pr skålpund, men giltigt skäl icke kan förefinnas till ett sådant undantagsstadgande för ett ämne, sorn, ehvad det förekommer såsom naturprodukt, eller genom särskilt fabrikation åstadkommes, likväl endast utgör ett material för en mängd olika tillverkningar, hemställa komiterade, att svafvel, rått eller renadt, må i allmänhet, och likaså äfven Svafvelblomma, hvaraf en jemförelsevis ringa införsel eger rum, och som hufvudsakligen har medicinsk användning, blifva här, likasom genom Tyska Tullföreningstraktaten, beviljade fullständig afgiftsfrihet. Då såväl jernvägsvagnar som andra åkdon uti tariffen till sistnämnda vagnar och traktat äro åsatte högre tullsatser, än Svenska tulltaxan bestämmer, finnes li<aon. för närvarande ingen anledning att i dessa sednare föreslå någon ändring.
Boye, till hvilken denna anmärkning riktades, har, som jag förmodar, velat antyda förminskandet af den oinskränkta motionsrättigheten, och trott, att man kunnat komma till det resultat, att målen utredda kommit Stånden tillhanda, och Hr Gr:n bör medgifva, att detta kan ske utan representationsförändring. Slutligen tyckes Hr Gr. beklaga, att vi i det gamla Sverige ännu ligga så efter i upplysning, att de Amerikanska institutionerna icke på länge här kunna införas. Jag ber då att få yttra några ord om den garanti, som samhället finner i dess medlemmars upplysning. Man gör intet afseende på menniskans passioner och på de interessen, som verka på dessa. Upplysningen är ingen garanti deremot; *y den är ingen moralisk dygd, och för att fatta, att menniskor använda sin högre upplysning till sina likars stora förmån, måste man vilja tillsluta ögonen och förneka en förfluten tid och historiens erfarenhet. Frih. Rantzou har velat grunda sitt representationsproject på allm. valens princip. Det är i anseende till denna princip jag ber att få yttra några ord. Det åberopade moderna representationssystemet, på allm. val grundad!, är i sjelfva verket endast ett corruptionssystem. Lyssna på hvad historien upplyser rörrde utgången af de val, som under 4° års tid äro gjorda i Frankrike. Det herrskande partiet, det, som nästan uteslutande dirigerat allm. opinionen, har hufvudsakligast infunnit sig i kamrarna; det slagna partiet har nästan icke visat sig, och massan, lik strömmen, har följt den riktning, man gifvit henne. Hvad Franklin på sin tid yttrade rörrde Engelska parlamentet, låter ännu applicera sig på de moderna representationsformerna. Franklin säger; ”Att styra med ett parlament, som man måste köpa, är en kostsam machin. “Folket torde väl med tiden finna, att efter parlamentet Den ii October e. m. ”alltid slutligen måste göra, hvad ministrarna vilja, kunde "man komma lika när och för bättre köp genom att vara ”styrd i första hand af minister utan parlament.” Det constitutionella valsystemet är i det hela blott ett deceptionssystem, en fiction; ty hvar äro de valda verkliga representanterna af folkets opinioner?
Silfvertillgången bör alltså hållas sluten intill dess den 1 ka säkert kan bestå i nationens vård såsom löpande mynt, som den nu är nationens skatt i Bankens hvalf. Men, invänder man, en realisation angifves såsom nyU tig lör näringarne genom beredandet af säkrare Varupriser och förtroende enskilde emellan; och likväl uppskjutes realisationen intill dess att national välmågan inträtt, sorn egentligen skulle föregå realisationen. Tnnan jag söker reda denna skenbara motsägelse, begagnar jag mig af detta ställe i ämnets utveckling för att göra motionen N:o 5 till beredande af något till långifvares skadeslöshet vid inträffande myntförsämring vid låns med delande under vacklande cours. Nio 5- Låntagare vare underkastad vidräkning efter myntets fötändring genom cours, derest långifvaren förmår styrka coursens (örhållanBil. till Ridd. o. Ad. Pr. 1 Band. 60 ben 28 Fehruarii. de si val då lånet meddelades, som när detsamma betalas. Skulle coursen förändrat sig till låntagarens fördel och han sådan förän* dring styrka kan, vare lag samma. Denna motion torde tili Lagutskottet Varda remitterad» Silfverfonden och Bancosedelstocken skola hållas oföränderlige med undantag af det silfver som Banken kunde få köpa i händelse af coursens fall. Mén penningört skall under tiden och emedan realisationen beredes, föreställa varubeloppet i riket. Öetta är åter igen föränderligt, sorn lätt anses af jemförelse emellan a ne års olika skör: dar, hvilka lätt kunna skilja sig med en million tunnor säd, det vill säga 5 å 6 millioner R:dr Banco.
Banco-Utskoltet har åliggandet att taga kännedom af Fullmägtiges Protocoll, och likaledes, enligt 2 §. af den lör detsamma utfärdade instruetion, åliggandet att skyndsamligen meddela Rikets Ständer en fullständig och tydlig öfversigt af Bankens ställning vid Riksdagens början.” Grosshandlaren Ekerman bifogade, vid den underdåniga skrifvelsens justering den 3 Januarii i833, en så lydande Reservation: ”Enär jag, om det i Banco-Fullmägtiges underdåniga skrifvelse omnämnda anbud till Silfver-leverance, icke eger någon annan kännedom, än att en Med-Fullmägtig anmält att ett sådant till honom blifvit öfverlemnadt, likväl utan att uppgifva Leverantörens namn; samt proposition icke heller framställts för detsammas upptagande till pröfning, bifall eller afslag, kan jag icke heller för min enskilda del det bedöma, eller på grund deraf deltaga uti den underdåniga framställning samma anbud synes motiverat. 22 Berättelse af Banco-Fullmägtige. att, genom vissheten om utvexlingens början skall den felande Silfvervalutan, utan stor uppoffring, kunna erhållas; en åsigt, redan tillförene så väl af Fullmägtiges minoritet, som dess majoritet uti underdånighet yttrad, men den jag icke kan dela, så vida afsigten med Rikets Ständers beslut att proportionen skall vara såsom 5 till 8 innan vexlingen får börjas, skall i verkligheten ernås. För mig visar det sig obestridligt att afsigten var, att Banken skulle, med de medel Rikets Ständer anvisat, förskaffa sig genom ovilkorliga och bestämda köp den bristande Silfver-qvantiteten, oberoende utaf den tidpunkt, Kongl. Maj:ts höga vishet kunde behaga bestämma för utvexlingens begynnande. Ilade icke denna afsigt legat tili grund för Rikets Ständers beslut, hade ju Rikets Ständer så gerna genast kunnat uti underdånighet anhålla om Bankens öppnande till vexling, som att genom större eiler mindre kostnad ihopsamla det felande
V i kunna ej annat än varmt rekommendera de nyssn ä m n d a afdelningarna, och torde m å n g a af våra ärade läsarinnor, s o m hafva anförvanter, tillhörande den ena eller andra af här åsyftade grupper, i detta porträttgalleri finna en p å mer ä n ett ställe v ä l k o m m e n julklapp W a h l s t r ö m &amp; " Widstrands förlag: Godt b o r d, en beskrifningsbok för h e m m e t, n y samling af Sigrid Nordenfalk. För Idun af Birger Sch 51dström. Thorilds " föremål ". undra år hafva i dessa dagar förflutit, i * sedan en af vår litteraturs märkligaste och noblaste personligheter skref till en sin vän ett bref, där han omtalar: Jag är nu gift m e d en vacker trogen svenska, som följde mig i min andsflykt. Det var Thomas Thorild, som från Greifswald underrättade den gamle originelle jorddrotten Pehr Tham på Dagsnäs o m sitt giftermål. Om någon, bör väl Thorild för Iduns läsekrets vara en intresseväckande person. Erinrom oss August Strindbergs yttrande i sin stora svenska kulturhistoria: » Det skall först vara från en landsflykting som det första befriande ordet till den svenH U L T M A N S CACAO Redan 1888 mtygaae prof Joh. Lang i Lund, att Hultmans Cacao v^r fullt lika med van Houtens Cacao. Hultmans Cacao kan således varmt rekommenderas till hvarje husmoder .. IDUN Luudabor skildra såsom idealiskt skön och skär, Thorilds förtjusning på den tiden han studerade i Lund. ska kvinnan skulle uttalas. Hon har glömt det nu, har kanske aldrig hört det, men nog skulle hon med sitt känsliga och erkänsliga sinne hedra Thomas Thorilds förgätna minne, om hon visste, hvad hon vore honom skyldig.