Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För min fattningsgåfva åtminstone har det varit och fortfar ännu att vara lika omöjligt att inse det omtalade behofvet af den föreslagna föreningen, som att begripa på hvad sätt densamma skulle, enligt uppgift, kunna medföra någon vinst för Banken eller nytta för Svenska folket. Det är allmänt kändt, att Myntverket hur i Stockholm, genom dess styrelses oth tjenstemäns nitiska bemödanden, blifvit under de senare firén, med icke obetydliga uppoffringar för det allmänna, försatt i det vida förbättrade skick, deruti detsamma för närvarande befinner sig. I följd af dessa inom Myntverket sålunda tillvägabragta förbättringar, Verkstulles myntningen nu mera ej allenast med en hastighet, sorn i detta afseende icke leninar något hufvudsaklig! att önska, utan ock med en sådan konstfärdighet, att derstädes präglade nya mynt uthärda jemförelsen med de fleste utländska myntsorter. Sådant oaktadt är silfver-myntningen dock, hädanefter likasom hittills, förenad med förlust för Myntverket, emedan kostnaderne dervid, oansedt all möjlig sparsamhet och omtanka, icke kunna bestridas med den obetydliga afgift, sorn för myntningen erlägges, eller den så kallade slagskatten. Varande denna afgift den enda kostnad, som Banken, lika med hvarje enskild, är skyldig att för myntningen af dess silfver vidkännas. För silfvermyntningens bedrifvande har derföre, sedan längre tid tillbaka, ett årligt Slats-anslag varit beviljad t, men då delta anslag i senare lider, genom myntvärdets försämrande, befunnits otillräckligt, hafva Ri - Banco-Ulskottets Betänkande N:o 6j. 5 kets nu församlade Ständer dessutom för berörde ändamål anvisat den påräknade vinsten å kopparns utmyntning, enligt de derföre vid denna Riksdag fastställda grunder.
A landet bör socknenämnd och i stad stadens äldste egna synnerlig uppmärksamhet deråt, att sådane förbrytelser varda till åtal angifna. Rättighet att verkställa beslag tillkomme de i § 57 mom. 1 omförmälda allmänna åklagare. Beslag skall göras i två vittnens närvaro. • § 59. Ej vare någon jäfvig att angående oloflig bränvinsförsäljning vittne bära endast på den grund, att han dervid bränvin sig tillhandlat eller förtärt. § 60. Förbrytelser mot denna förordning böra vid allmänna domstolar åtalas och afdö mas, med undantag af frågor om oloflig bränvinsförsäljning i de städer, der poliskammare finnes, uti hvilka dylika frågor skola i hittills vanlig ordning behandlas. § 61. Denna förordning skall från och med månaden näst efter den, då förordningen blifvit kungjord, lända till efterrättelse. Exjwdilions-Utskottets Förslag lill anderd. Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den 16 Sept. 18S7. Preste-Ståndet den 19 Borgare-Ståndet den 19 Bonde-Ståndet den 19 Mikels Ständers underdåniga Skrifvelse, angående befrielse Jör Svenska ångfartyg, sorn göra reguliera resor, från skyldigheten ali taga lots dä de komma från sjön. (Allra. Besv:s o. Ekon.
De båda frågor, för hvilka återremiss af tvänne talare vore begärd, berodde hufvudsakligen på afgörandet af den första frågan, huruvida bänkm.valet skulle fortfara eller afskaffas. I förra fallet, om de skulle fort - 2if> De n ii April f. m. fara, berodde 18 §:ns Ridd.Orda; öfverensstämmelse med 4l (J:n Riksd.Ordn. pä redactionen af nyssnämnda 18 §, hvartill Ståndet komme, då man hann till afgörandet af redactions-frågan, hvaremot frågan 0111 allmänna val lill electorer dä förfölle. Blefve lt. o. Ad. deremot af den tanken, att hankin.valen skulle afskaffas, komme man till öfverläggning 0111, huru electorerne skola väljas, då R. o. Ad. blefve i tillfälle att besluta, oin det borde ske såsom Utsk. föreslagit, eller, såsom flere talare yttrat, genom allmänna val. Hr Lagerhjelm; Om Ilr Frih. och Landtm, täcktes framställa propos. till bifall af den föredragna punkten i betänk, eller återremiss deraf; så tror jag, att R.. o. Ad. lätt och snart fattar sitt beslut. Efter min förmodan har Hr Frih. o. Landtm, uppfattat förhållandena, sådana de borde blifva, efter första öfverenskommelsen om sättet för öfverläggningen. Om vi helt enkelt få besvara principen, huruvida bänkm.- valet skall bihehållas eller afskafFas, så kommer en hvar i tillfälle alt få sin åsigt besvarad med ja eller nej. Jag tillstyrker, att Hr Frih. o. Landtm, ville fortfara, på sätt han nyss yttrat. Gr. Frölich:
Utdrag af Prokocollet, hället i Hög, lofligt Riddcrskapets och Adelns stenum den 6 September 1829. S. D. Föredrogs ä npo Dcwillnings - Utffokfets ben 29 Augusti upplästa, och pä bordet lagda, af ötskilliga bilagor ätföljda, Memorial, hwattgenom Utskottet underställer Riksens Ständers pröfning, huru, Ivida dck tillkvmme Bewillnings - Utskottet, att gran, ska Sjö- och Land-Tullssamt Accis-Akgiftcrna, Post-, Chartä-SIgillatä- och Husbehofs-Brä nerimedlen, och till Riksens Ständer uppgiswa de förändringar Utffottet deri kunde anse nödige och nyttigt, i synnerhet hwad utgörandet och fördelningen deraf angingk, hwilken granffning Utskottets pluralitet hade ansett detsamma tillkomma; Och beslöt Ridderskapct och Adeln att till alla delar gilla och stadfästa berörde DcwillningS, Utskottets utlätandc; Och skulle de öfrige Rcsp-ctive Ständcn genom Utdrag af Protokollet derom wänligcn underrättas, Lic supra.
Friherre 5taö1 tilkännagaf, at han före Ja-ropet anmält sig at tala, hwilket äfwenaf Friherre 8UiverscUjöi6, intygades. Dä Friherre Stael häruppä erhöll ordet, yttrade han sig, at dä nu blott fräga more om redowisning för allmänna medlen/ trodde han det wara alldeles lagligt, at Ridderffapet och Adeln ej med detta mäl beswärade Kongl. Majck, och dermed ökade bördan af Hans Regering, ritan funne dan för sin del rigtigt, at wälet til Ändra Land. 33, 34. Den 13 Iultk. Stats-Utskottet remitterades, hwilket ffyndsamt finae inberätta om det unne sig behöfwa et ökadl antal af Ledamöter, blott det blefwe Riksens Ständer förbehällit, at i alla fall, öfwer saken sig fluteligen pttra. Herr Grefwen och Landtmarstalkenr förmälte, at för i dag blott fräga more om remifl och at när Stats Utskottets utlätande inkomme finge saken widare ventileras. Herr dlorä^nstol^e, ^n6er5, Upläsiö ttk Hrotoeollet följande:
I enlighet med dessa i allmänhet angifna grunder skulle jag komma att i underdånighet förelägga Eders Kongl. Majit förslag till Instruktion - för Departementet, men som detta icke kan ske förr än Departementets förändrade organisation blifvit af Eders Kongl. Majit godkänd, och de dertill nödige medel beviljade, torde det icke ens vara lämpligt att, vidlyftigare än som skett, ingå uti iletta ämne. — Af det förslag till ny stat för Departementet, hvilket, utgående från de nu angifne grunder, blifvit Bil. N:o 2 till Kongl. Maj.ts Nåd. Prop. N:o i, om Statsverket i856. 69 uppgjordt oell i underdånighet linnes bilagdt, åskådliggöres planen bättre och vågar jag derföre, för detaljerne af densamma åberopa nämnde underdåniga förslag. De belopp sorn der blifvit uppförda för Expeditions-Chefen —Kabinetts-Sekreteraren — och för Vaktbetjeningen — torde mera än tillräckligt rättfärdigas af deras trägna och oafbrutna tjenstgöring samt af de ökade lefnads-kostnaderne. För Skönskrifvaren, hvars tjenstgöring endast tillfälligtvis påkallas, och som tillika kan innehafva och äfven innehar andra befattningar, har i stället för de 507 R:dr 50 öre, sorn han nu åtnjuter i lön och ljuspenningar, eller 42 R:dr 29 ' öre månadtligen, allöningen blifvit beräknad efter 50 R:dr i månaden till jemna 600 R:dr för år.
Till inköp af materialier vid proberkammaren 6 R:dr 32 sk. 9:o. Led Kronan förlust genom beviljade förmedlingar för uppdämningar, hvilka förmedlingar till 73/4 mantal, efter 1803 års markegång, utgjorde 432 R:dr 2 sk. 9 rst. 10:o. Har Kronan måst lemna vederlag till Enåkers bys frälsehemman för vattenskador, som, efter 1803 års markegång, gjorde 22 R:dr 33 sk. 6 rst. ll:o. Njöt Sala stad, för Bergslagets skull, frihet för tull och accis samt båtsmanshåll. 12:o. Voro Enåker och Nora allmänningar upplåtna Bergslaget utan någon rekognitions-afgift. Hvad Kronan såsom ersättning för dessa förmåner och förläningar erhöll var a) såsom arrende för de sex nedre socknarna R:dr. 1,119: 8.— b) Silfverskatt af 2,000 markers tillverkning » 1,639: 10. 1. c) Slagskatt och myntarelön af Bergslagets behållna silfver, uppgifna, med afdrag af kostnaden, till » 583: — 1. tillsammans R:dr 3,143: 18. 2. Statens och Bergslagets ömsesidiga förbindelser hafva vidare, i öfverensstäm melse med Bergslagets, Bergs—kollegii och 1829 års Ständers utlåtanden, genom Kongl.
Valda af den vid riksdagens slut lill den mest bestämda karakter stadgade majoriteten i den första kammaren, skola nemi. ombuden i den andra kammaren ganska säkert utsökas just ibland de mest ifriga och ihärdiga representanterna för de elementer, som i den första kammaren innehafva makten; båda kainrarne skola således sammansättas af alldeles samma beståndsdelar; dessa blott ännu mera sublimerade i den andra än i den första. De principer, som herrska i den första kammaren, skola alltså äfven göra det i den andra, och dermed vissa elementers oinskränkta herravälde inom representationen vara stadgadt, hvaraf åter den största fara för samhället lätt kan blifva en följd; ty, t. ex., gif åt ordningens princip, som i sig sjelf dock är så god, en absolut makt, och under det tyranni denna då skall utöfva, skall liela samhällsförfattningen lätt förstelna i den hårdaste despotism; frihetens princip är derföre deremot ställd lill motvigt, och u:öfvar sålunda det mest helsosamuia inflytande. Men slapp Den 19 A p r i 1 f. ra. äfven denna blott lös att ensam herrska, och allt skall snart förflygtigas i den vildaste anarki. Att förebygga sådana olyckor, just dertill är en fördelning på tvänne kamrar så högst lämplig, t. o. m. oundgänglig; men det skall vara en fördelning, icke blott till namnet, utan hvardera kammaren, utgången ur skiljda elementer, skall då ock hafva företrädesvis rådande inom sig andra principer än dem, som i den motställda kammaren oftast pläga dietera besluten. Men att åstadkomma detta, det tror jag att Utskts förslag uraktlåtit. Utsk:s kammare saknar derförutan det fasta yttre stöd, utan hvilket hvarje representativ församling liksom utgör en själ utan kropp; ingen samhällsclass är nemi. derigenom, att denna kammare ur dess eget sköte utgål.t, directe hvarken uppmanad eller förpligtad till dess understöd, då fara påkommer; sålunda, ulan all materiel kraft till sitt försvar, skall den för sitt sjelfbestånd ständigt nödgas följa med, i stället för att, som den borde, emotstå opinionens oupphörligt föränderliga vindkast.
Hr Printzensköld har vidare emot förslaget erinrat, att det saminas genomdrifvande skulle vara destomera betänkligt och vådligt, som derigenom pretentioner skulle äfvenledes väckas hos frälseränlegifvarne, att deras hemmansräntor också skulle få inlevereras till statsverket. Jag vet icke af hvad anledn. den värde talaren funnit sig befogad att sammanblanda frågan om frälseräntornas Inningsoch uppbördssätt med det förslag, som för närvartde är under behandling, helst hvarken komiterades betänk., K. Mts nåd. propos., SlatsUtskts utlåt, eller Frih. Palmsljernas förslag i något hänseende åsyftar dessa räntor. På samma skäl som Hr Printzensköld nu begagnat, skulle man emot den af K. M. och R. St. nyligen beslutade förändring i sättet och vilkoren för utarrenderandet af Statens egendomar kunnat erinra, att hvad dervid blifvit stadgadt, såsom bland annat bestämmandet af ett maximioch minimi-belopp för dessa arrenden, icke bordt föreskrifvas, emedan härigenom möjligtvis alla enskilda, som önskade 224 Den 9 September e. m. få sina egendomar niarrenderade, kunde blifva nödsakade vidtaga enahanda åtgärd. Wig synes, att man alltid kan och bör vid allmänna ärenders behandling afskilja frågor om Statens ägandeocli dispositionsrätt ifrån dem som röra enskildes rättighet öfver deras lagliga egendom. Jag anhåller vidare fä upplysa Hr Printzensköld derom, att, enl. 1832 års författningar, åtskilliga lill särskilda verk och inrättningar indelta hemmansräntor numera uppbäras af kronofogdarna, och levereras till ränterierna samt redovisas i sammanhang med allmänna uppbörden. Likaledes beder jag att få upplysa samme värde talare, att det äfven under nu var:de förhållanden ganska ofta inträffar, att statskont. måste utanordna och öfversända förstärkningar lill landtränterierna, på det att dessa måtte kunna verkställa de utbetalningar som på dem blifvit anvisade.
— Deremot komma alt från reservfonden utgå: i följd af Rikets Ständers beslut angående bankovinsten, till Riksgälds-kontoret före detta års slut 1,700,000 R:dr, som, efter afdrag af den liqvid, banken å äldre kapitalfordran af samma kontor erhåller med 152,000 R:dr, minskas till R:dr 1,568,000: — hvadan alltså denna fond under första månaderna af nästkommande år kunde ansetts erhålla en tillökning af 1,852,000 R:dr, om Fullmiigtige icke beslutat det nyss nämnda obligations-inköpet, hvilket föranleder en utgift af omkring 2,600,000: — S:gr 4,168,000: — och således, då tillökningen beräknades lill 5,400,000: — minskar fonden med omkring R.'dr 768,000: — efter afdrag hvaraf densamma likväl kommer att utgöra omkring 7,900,000 R:dr. Härtill anser Utskottet dock kunna tilläggas 800,000 R:dr, hvilken summa å nyssnämnda, för beräkningen till utgångstid (agna 14 April, innehades utaf lånekontoren såsom förstärkningar från reservfonden utöfver de ordinarie fonder, som i banko-reglementets 55 § äro för lånekontoren upptagna; med inberäkning af hvilken sistnämnda summa reservfondon alltså kan anlagas under första månaderna al nästkommande år komma att utgöra omkring 8,700,000 R:dr. Af denna beräkning visar det sig alt, oaktadt den betydliga utgift af omkring 2,600,000 R:dr reservfonden får vidkännas genom Fuilmägtiges beslut om inköp af Riksgälds-kontorets obligationer, denna fond likväl kommer att bibehålla sig omkring sitt nuvarande höga belopp genom de medel, hvilka till densamma efter hand inflyta; och Utskottet skulle fördenskull, utan att någon fara för bankens försvagande deraf härflutit, kunnat föreslå Rikets
ComrnerceCollegii fasta ägepdom ,• hvilket, da denna ägendom ej kr af äntlan egenskap äh andra Eders Kongl. Maj:ts och Kronans Inis, Eders Kongl. Majit i Nåder lärer täckas tijjr,ta, matte anvisas på den Stat Riksens Ständer i dylikt ändamål anslagit. 2:0 Den gratification af 35 procent utöf* ver 1810 års Löningsstat, sorn, på sätt ofvannämndt är, Kongl. Commerce -Cullegii Ledamöter och Betjening i likhet med åtskilliga andra Verk åtnjutit och de förflutna åren af Manufactur-Dis. eonten utgått. Då . vid närvarande Riksdag en allmän Lönförhöjning i Civil-Staterna blifvit af Riksens Ständer fastställd och anslagen, lära ofvannämnda 25 'procent icke mera på något ställe komma i fråga, och den. na gratification således böra upphöra med den tid, då omförmälte Lönförhöj ning tager sin början, i händelse Eders Kongl. Majit skulle i Nåder behaga låta densamma dertill fortfara. Deremot anse Riksens Ständer i underdånighet, att de löner på Ordinarie Stat, sorn ut Tjenstemännen och Betjeningen vid Disconten af dess medel utgå, böra ifrån och med nästa år beraknas med samma förhöjning sorn för deras vederlikar nu . i allmänhet blifvit af Riksens Ständer betfiljad. 3:0 Den 8 Augusti 4* 7 3:0 Presidenten i Kongl. Commerce-Ciollegium njuter ufven' af denna Disipöiit-fonds besparingar en'årlig gratification af 1000 R:d , hvilken Riksens Ständer, sedan nu de, detta höga ämbete ut följande , löneinkomster blifvit genom nyssnämnde allmänna löne-förhöjning betydligen ökade, i underdånighet anhålla matte upphöra, på sätt och vid den tid rörande de öfriga grauftcatiönerna är föreslaget.
Stad underdåniga ansökning om, antingen inlösen för Stats-Verkets rakning af Landshöfdinge-Residence-Huset derstädes» eller ock att Staden måtte derföre eahålla förhöjd hyra, hafva Högvördige Presle-Ståndet och Yälloflige BorgareStåndet återremitterat ärendet till förnyad åtgärd af Utskottet, hvars Betänkande deremot blifvit bifallet af Högloflige Ridderskapet och Adeln den 2.*dra och af Hedervärda Bondet-Ståndet den i:sta i sistledne månad. Till besvarande af de gjorde anmärkningarne, som hafva tili ändamål, antingen att den Hernösands Stad försäkrade årliga hyra för Landshöfdinge-Residencet derstädes måtte beräknas i Silfver » Värde och efter 120 sk. Cours utgå med 5 2Ö St a ts-Uts kottets Betänkan den. 5öo R:dr i Banco-Sedlar, eller oek Staten inlösa Residence-Huset för 20,000 R:dr, fär Stats-Utskottet åberopa hvad uti dess förra Utlåtande blifvit antydt och jemn-» väl någre Ledamöter inom Preste-Siåadet anfört, alt frågan om Hushyrans belopp samt Residence-Kusets inlösen för StatsYerkels räkning blifvit i Nåder pröfvad af Kongl. Maj:t, och att Stats-Utskottets åtgärd är inskränkt endast dertill att utse och föreslå tillgång till den HushyresSumxna, som Kongl. Maj:t funnit Hernösands Stad berättigad att erhålla. Hen erindran torde likväl böra göras, att det var Stadens Borgerskap, som, då Vester-i\Torrland blef ett särskildt
Qm medel till Torrk-Inrättningars uppförande. Till Torrk-Inrättningars uppförande torde väl en ej obetydlig Summa komma att erfordras, men utom det att något ungefärligt Förslag öfver denna kostnad icke af förut omnämnde orsak kan Uppgifvas, synes den samma dock ej böra kunna blifva väseruhligare, än att tillgång dertill gifves af den Peuninge-Fond MagazinsInrättningen äger, utöfver de Två Milionei Riksdaler, sorn utgöra Riksens Hög ofl. Ständer anslag och hvilket oförryckt för Spannemålsrc relsens bedrifvande synes brira vara att påräkn. Om Inrättningens Upplags-Magazin. Af här bilagde uppgift, som blifvit Sta* Utskottet öfvexlemuad, och hvilken å ena i* 15 4 6 Förslag till Allmänna Maga zins* dan utvisar utrymmet i de Magazin som af XH» manna Magazins Inrättningen nu äges och S. den andra hvilke nya Magazin redan blifvit till anläggande anrnäldte, samt hvad vidar® Magazins utrymme synes erforderligt, såsom er» följd af Verkets ut vidgande omfattning, inhemtas, att i Rikets samtelige Upplags-Magazin kunna inrymmas omkring 162,880 Tunnor oriatl eller 393,618 Tunnor riad eller torkad Spannmål; oell att kostnaden för dels nya Magazin» uppförande, dels utvidgandet af redan befintelige, skulle Förslagsvis beräknad, uppgå till en Sammanräknad Summa af 170,000 Il:dr Råneo.
Om många Capitalister kunde sammansätta sig med stora capitaler, kunde de väl för några månader hindra silfveruppköpet, men speculationen skulle slutligen af sig sjelf förfalla, och Banken få silfver för godt köp, då flere voro i behof att afyttra deras ändamålslöst hopade silfver. Det skulle vara ganska lyckligt för Banken, om många speculerade derpå. När man sett tillståndet med handeln i år, och antager, att missvextår icke skall inträffa, hoppas jag, alt Banken innan i83o års slut skall hafva den påräk45 H. 16* 4°4 Den 16 October e. m. naile silfverfonden. Jag tillstyrker bifall å Utskottens förslag. Herr Munck af Rosenschöld: Herr Hjerta har önskat, att spelrum skulle äga runi vid realisationens bestämmande. Det af Herr Hjerta önskade spelrum finnes redan derigenom, att sedelstocken icke är så stor, sorn den i Bankens räkenskaper upptages. Ty visserligen hafva flera 100,000 R:dr, sedan Banken började gifva ut sedlar, blifvit förstörde dels genom eldsvåda och skeppsbrott, dels ock i synnerhet genom slitning. I anledning af hvad Herr Rosenblad yttrat, får jag endast nämna, att, enligt hvad jag med säkerhet vet, har cursen i dag varit 126 sk. på Hamburg; äfvensom det varit ganska svårt att erhålla vexlar på London. Herr Hjerta: Man har yttrat åtskilliga satser, som skulle vara vigliga att besvara, om ej Ridderskapet och Adeln insåg värdet af hvad i detta afseende redan blifvit anfördt. De rigtiga vexelhandlarne äro i Stockholm endast 7 eller 8, och i Gölheborg 3 eller 4* Deraf kan man finna, huru lätt en sammansättning af dem är att tillvägabringa. Man har sagt, att om en myckenhet capitaler användes till speculation härpå, skulle capitalerna snart slippa lösa, och Banken erhålla silfver för godt pris. Detta kunde vara en sanning, om Ständerna ej bestämt Den 16 October e. m. 4o5 en viss tidpunkt, inom hvilken motcalculen Sr bestämd.
Slutligen har det varit nödvändigt att utförligt redogöra för skådespelens innehåll och ur dem meddela utdrag; de flesta finnas nemligen endast till i handskrift eller, om de äro tryckta, i högst få och för den läsande allmänheten svårtillgängliga exemplar. Att blott framlägga våra omdömen om dessa gamla stycken, vore visserligen för oss beqvämast, men för läsaren föga gagnade. Vi hafva derföre, äfven med fara att blifva beskyllda för alltför stor vidlyftighet, fogat handlingarna till domen, på det läsaren må blifva satt i tillfälle att sjelf pröfva dess giltighet. Att i dessa utdrag originalets stafning alltid fullt troget blifvit följd, våga vi icke taga på vårt ansvar, enär vi vid korrekturläsningen endast haft att tillgå de på härvarande bibliotek befintliga skådespelen, och dessas antal är ganska ringa. Men hvarje inkonseqvens i stafning är icke derföre ett fel i våra afskrifter ur Stockholmssamlingen. Föga bekymrade man sig i de gamla handskrifterna om noggrann stafning, samma ord kan stundom på samma sida vara stafvadt på tre olika sätt; så är ofta förhållandet med ordet ”jag.” Må derföre de gamla författarne sjelfva bära ansvaret för sina inkonseqvenser; vi hafva för egen del tillräckligt deraf att hos läsaren afbedja. Lund i November 1864. Inledning. Det är långtifrån, att de stora poetiska konstverken utgöra de enda värdiga föremål för litteraturhistorien. Såsom en verklig historia om litteraturen måste denna vetenskap egna en omsorgsfull uppmärksamhet åt ganska mycket, som den esthetiska kritiken kan med förnämt förakt gå förbi.
Den 7 September e. m. mentar-Läronnstalt upplösas; öfver anmärkningar vid Utskottets Betänkande, rörande Motioner, dels att den ännu beridna delen af Smålands HussarRegemente mätte få afsitta, dels att GeneralMönstringar måtte hållas endast hvart tredje år, utan några andra Mönstringar deremellan, och dels att både Ryttare och Soldater måtte få beklädas med vadmal; om förändring i stadgandet rörande Lästeafgift för fartyg, som förses med Turkiska pass m. m.; angående yrkade ändringar i stadgandet om utkröningars beviljande å HäradsAllmänningar; om skyldighet för Norrländska Allmogen att vara försedd med bevis att de varor, som af bemälte Allmoge försäljas i Stockholm, äro af egen gårdsafvel; angående föreslagne åtgärder till lindring i Ruslningsbesväret; rörande väckte frågor om upphörande af Ekonomiska Besigtningar hvart tredje år å Soldat-torp, samt angående Soldatens skyldighet att sjelf underhålla torpet, med tillägg af PresteStåndet i den underdåniga skrifvelsen, om sammandrag af Författningarne härom, att densamma borde blott för en gång från Predikstolarne uppläsas, och derefter vid Kyrkorne vara tillgänglig, för att vederbörande Rustoch Rotehållare tillhandahållas; angående upphäfvande af allt tvång i afseende på lefverans af Kohl till vissa bruk; om Kontroller i afseende på tackjerns godhet m. m.; angående väckt förslag om medel till uppmuntran för fiskare att bosätta sig 3o2 Den 7 September e. m. i BohusLäns Skärgård; angående föreslagne åtgärder till inrättande af en låneanstalt till förmån för Tackjernstillverkare i Riket; och angående väckt fråga om Skattelösen af Eklesiastikhemman i Skåne. ExpeditionsUtskottets: Angående dagtraktamente för tvenne personer, för biträdande vid budskickningar m. m.; hvarom, så väl som om Preste.