Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St. fastställda bevilln:ssumman af fastigheten, derå fördelad, utgör på hvarje 1000 r.drs värde, hvarefter sistnämnde belopp, likväl jemkadt till fullt skill i ngstal, eller, hvad som vore ännu bättre, så att för hvarje 100 r:dr belöpte fullt eller åtminstone halft skillingstal, skulle blifva den äganderätts bevillnrs-afgift, som intill påföljande riksdagen borde erläggas.” Såsom grund för egendomarnes upptaxering föreslår comitéen (pag. 152) ”alt upptaxeringen skall ske efter taxeringsmännens, på grund af deras närmare kännedom om förhållandet och med ledning af allmänna försäljningspriserna inom orten, ägande öfvertygelse om hvarje egendoms värde.” Då jag reserverat mig emot majoritetens inom Ulsk. beslut, anser jag mig nu böra anhålla, alt R. o. Ad., på de skäl jag anfört, ville återremittera denna del af Otskts utlåt., hvilken, såsom jag förut upplyst, icke hör afgöras förr, än skatlejemknings-comite'ens förslag blifvit pröfvadt. Hr Rosenblad, Bernhard: Uti min ifråga var. motion har jag lill afhjelpande af den högst olika taxeringen å fastigheter på landet föreslagit, att minimi-värdet å fastigheter för hvarje län skulle bestämmas på del sätt, ”alt man multiplicerar länets hela hemmantal med hvad ett mantal i medeltal under de sista 10 år, för hvilka just.-stats-ministerns sammandrag öfver skedda försäljningar finnas att tillgå, koslat, samt halfva den sålunda uppkommande summan fastställas såsom minimi-belopp för länets taxeringsvärde, för så vidt den icke understeg nu gällande minimitariff, i hvilket fall denne sednare skulle fortfara.”
Benämningen Förordn. för detta tillägg till RiksAktcn afser naturligtvis de olika förhållandena i de båda länderna och var ett vilkor för möjligheten af ett antagande från båda sidorna. Delta är ock genom de båda förtjenstfull» reservationerna emot afslaget. Ordet ^hitintill» har ock senast af Gr. Lagerbjelke blifvit mycket klandradt. Mig tyckes dock, att man derpå icke bör lägga så särdeles stor vigt, då man sätter det i bredd med förslaget i sin helhet; ty, mine Hrr. om en Interims-regering skall tillsättas, behöfver man i Sverige icke so på RiksAkten; grundlagen stadgar noga allt hvad oss angår. Ifrågavande ord som ej finnes i grundlagen, blir alltid för oss ej någon stötesten, och jag tror icke eller, alt den Norska Regeringen skall, vid förekommande fall, blifva mycket brydd, huru hon skall för fara. Gr Lagerbjelke har sagt att 1809 års Reg.-F , hvilket år denne vår grundlag bär, skall blifva den, hvilken komme att tjena till efterrättelse; men så långt skulle vi väl ieke behöfva gå tillbaka, enär det i förslagets 2 § står: al st. f. de i 7 § RiksAkten. sådan denna § blifvit antagen i Sverige af Konungen och R. St. d. 8 Maj 1841 samt i Norge genom RiksAkts-bestiimmelse af d. 2 April 1845a etc. Längre torde man väl åtminstone icke behöfva gå i några undersökningar. Jag tror således, att anmärkmn äfven i detta fall är af ingen vigt. Jag har redan länge uptagit R. o. Ad:s tid; och slutar derföre med alt, på grund af hvad jag nu haft äran anföra, yrka afslag å Utsk:s Betänk, och bifall till K. M:s Propos. Hr Bildt, Didrik Gillis: Const.-Utsk. har i förevända Mern. endast fästat sig vid de bestämmelser i Kongl.
Men Eli var ganska gammal, och han förnam hvad hans söner gjorde allom Israel; och att de sofvo när de qvinnor, som tjente inför dörrene af vittnesbördsens tabernakel. Och han sade till dem: Hvi gören I sådant? Ty jag hörer edart onda väsende af allt detta folket. Icke så, mina barn, det är icke godt rykte, som jag hörer; I kommen Herrans folk till att synda. Om någor syndar emot en mennisko, så kunna domarena förlika det; men om någor syndar emot Herran, ho kan förlikat? Och de hörde intet sins faders röst; ty Herren ville döda dem. Men pilten Samuel växte till, och var både Herranom och menniskom täcker. Och en Guds man kom till Eli, och sade till honom: Så säger Herren: Jag hafver uppenbarat mig dins faders huse, då de ännu voro uti Egypten i Pharaos hus; Och utvalde honom der mig, för all Israels slägter till Presterskap, att han skulle offra på mitt altare, och upptända rökverk, och bära lifkjortel för mig: och gaf dins faders huse all Israels barnas offer. Hvi spjernar du då emot mitt offer och spisoffer, som jag budit hafver i tabernaklet, och du ärar dina söner mer än mig, så att I göden eder utaf allt mitt folks Israels spisoffers förstling? Derföre säger Herren Israels Gud: Jag hafver sagt, att ditt hus och dins faders hus skulle vandra för mig evinnerliga. Men nu säger Herren: Det vare långt ifrå mig; utan den mig ärar, honom vill jag ock ära: men den mig föraktar, han skall komma på skam. Si, den tid skall komma, att jag skall bryta din arm sönder, och dins faders hus arm, så att ingen gammal skall vara i dino huse. Och du skall se din motståndare uti tabernaklet i allo Israels godo; och ingen gammal skall vara i dins faders hus evinnerliga. Dock vill jag icke utrota af dig allan man ifrå mitt altare, på det din ögon skola försmäkta, och din själ gräma sig; och hela hopen i dino huse skola dö, då de till manna komne äro.
Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den i5 och 19 dennes på bordet lagde Utlåtande N.‘o 74. i anledning af ålerremiss utaf Betänkandet N;o 3o, angående gemensamma Nämnder för våiden om Häradernes och Länens gemensamma angelägenheter, fann Ridderskapet och Adeln för godt att afslå Betänkandet N:o 3o och Utlåtandet N:o 74. S. D. Afslog Ridderskapet och Adeln Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den i5 och 19 dennes på bordet lagde Betänkande N:o 76, i anledning af väckt motion, alt de af Kongl. Maj;t och Kronan afyitrade Kronoskogar ocb parker i Riket ej måtte få styckas i mindre lotter, än de blifvit af Kongl. Maj:t ocb Kronan försålda. S. D. Vid förnyad foredragivng af Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den i5 och 19 dennes på bordet lagde förslag N;o 75 till sammanjemkande af Riks-Ståndens skiljagtiga beslut, angående P/ot. Utdr. den 2 ?
Rikets Ständer framhärda etc. N:o 3f)2> Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d 22 Febi', i83o» Preste-Ståndet d, 24 Borgare-Ståndet d. 24 Bonde-Ståndet d. 26 — ■— Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse> angå.'* ende betäckande af den brist 3 sorn möjligen kati uppkomma uti de beräknade tillgångarV ne för anslag 3 som vid denna Riksdag blifvit beviljade. S. A. K. K. St. hafva, efter öfvervägande af en hos dem framställd fråga om utvägs vidtagande till be B ihan g t. II. S:s Fröt. tolde Sam/. 2 Band. 3 Höft. 3l Éxp. tjuk, Forsing lill lind. Skrift. Nio 3ga, 3g3v läckande af den hrist, som möjligen kan uppkomma iÄi de beräknade tillingarne föranslag, sorn vid denna Riksdag blifvit beviljade, beslutit, att, derest någon brist tillfälligtvis skulle uppkomma uti det påräknade beloppet af de till Stats-Yerket eller Riksgälds-Contoiret anslagne inkomster och tillgångar, hvilken cj af öfverskott eller andra för handen varande medel betäckes, Riksgälds-Contoiret må, på sätt äfven tillförene öflig t varit, anskaffa skillnaden genom lån, dock under förbehåll, att dessa i mon af blifvande tillgångar återbetalas, och alt de i det liela icke få Öfverstiga hvad som till de bestämda anslagens samt de beviljade och begagnadé Lånens och Creditivens fyllande erfordras. iTvilket R. St. hä 1 igenom få hos E. K. M. i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda etc.
Nio 237* I anledning af Kongl. Majits Nådiga Proposition, angående StatsVerkets tillstånd ©ch behof i hvad den rörer RiksStatens 8lde HufvudTitel. Föredrogs å nyo och remitterades till Statsoch BancoUtskotten: Grefve von Plåtens, Baltzar Bogislaus, den 15 dennes eftermiddagen på bordet lagde motion, att Riksens Ständers Bank jnå, på dess nästa års vinst behållning, förskjuta nödige medel till Götha Ganal-byggnad. Ä nyo föredrogs Grefve Cronhjelm*, Polycarpus, den 15 dennes eftermiddagen på borde i* ©en 17 öctobtr e. w. lagde motion, att RiddarhusSecreterareljensten icke må i framtiden med något Embete i Statens (jent förenas. Herr Tham, Wollrath, anförde skriftligen : (Se Bilagan N:o I.) Grefve Cronhjelm, Polycarpus: lig anhåller att i korthet få anföra några ord till besvarande af den siste värde Talarens anmärkningar. Den ■värde Talaren har först yttrat sig mot den princip, hvarå min motion är grundad, och den han icke gillar. Om jag ej hörde orätt, var första orsaken till detta ogillande den, att ära och kunskaper alltid skulle finnas inom detta Stånd. Jag Iean väl icke så egentligen leda mig tili sammanhanget emellan denna sats och hvad den värde Talaren velat motivera, men jag skulle dock deraf kunna förmoda, det han mente, att ära och redlighet stridde deremot, att en RiddarhusSecreterare möjligen skulle kunna vara susceptible för beroen-de^och inflytande. Jag anhåller emedlertid få fästa]uppmärksamheten dervid, att vår Grundlag förutsätter ett sådant beroende såsom möjligt uti flere högre Embeten, enär icke får och son, eller tvenne bröder få på en gång sitta i Konungens StatsRåd: och då visse personer icke få inväljas i Utskott, och samma grund-! sats torde och ligga till grund för den genom Riksdags-Ordningen föreskrifna voteringen med slutna sedlar.
St. Jusl.-Oml. Enil.- Ber. d. iS Januarii iS34~ 13 la Herr Lands-Secreteraren förmente i denna del tåla närmare förklaring; i anseende hvartill Herr Lands-Secreteraren anhållit alt varda befriad ifrån del å honom yrkade ansvar, samt, under bestridande af ali ersättnings ingifvande till Kongl. Majtt och Kronan , enär Kjerstin Ersdotter i allt falt skolat, såsom försvarslös och vådlig för allmänna säkerheten, hållas i häkte, intill dess hon erhölle laga försvar, i öfrigt till Kongl. HofRättens pröfning öfverlemnat att hestumma den upprättelse Kjerstin Ersdotter kunde tillkomma, dervid Herr Lands-Secreteraren dock hemställde, om icke lian, som, jemlikt hvad ett af tjenstförrättande StndsPredikanten i östersund P. Nordenson den 19 Aug. 1831 ulfärdadt betyg utvisade, upptagit och försöijer ett Kjerstin Ersdotter tillhörigt barn, jemväl kunde anses derigenom hafva guldit den ersättning, som modren skäligen kunde fordra. Sedan Kongl. Hof-Rätten, efter inhemtad underrättelse, att Kjerstin Ersdotter ännu på Correetions-Inrällningen förvarades, fogat anstalt om hennes inställande till muntligt förhör, hvarvid hon förklarat sig, af anförde orsaker, afstå från allt yrkande om ersättning; så har Kongl. Hof-Rätten, genom Utslag af den 2 Februarii i83a, i målet sig utlåtit: att som 4° Cap. 1 §. Missgernings-Bulken uttryckligen förmår, att vid bristande tillgång till böter hos den, som med första resan stöld beträdes, högre kroppsplikt icke må åläggas än efter stöldens värde, samt det således af detta lagbud, jemfördt med 5 Cap. 4 § Straff-Balken, är uppenbart, alt Pigan Kjerstin Ersdotte!', hvilken för första resan stöld, till ett värde af 11 R:dr 32 sk.
Diskont-verket till godo; att, efter konkursmassornas utredning, gäldenärerne vid särskilda tillfällen blifvit sökte, utan att likväl derigenom kunnat beredas större afbetalning, än 21 R:dr 32 sk., sorn år 1854 genom utmätning hos löftesmannen indrifvits; samt att, elter det sistlidne år handräckning ytterligare äskats emot löftesmannen, som då på arrende innehade en mindre jordlägenhet, gäldenärernes broder, ofvanbemälde Kapiten-löjtnant Hahr, uti en den 19 September samma år hos Diskont-direktionen föredragen skrift, till förekommande af brödrens rubbning i besittningen af hans obetydliga, för det lilla jordbrukets skötsel oundgängliga lösegendom, erbjudit sig att inbetala återstående kapital-skulden, 493 R:dr, allt banko, under vilkor att räntan efterskänktes eller åtminstone anstånd med utsöknings-åtgärderne beviljades intilldess Rikets Ständer hunnit pröfva hans tilltänkta ansökning Uih. till R. St. M 21. om afskrifning af densamma; i anledning hvaraf Direktionen, som ej egde att bevilja någon eftergift af Verkets fordran, medgifvit att, derest återstående kapitalet blefve inom nyssnämnde månads utgång guldet, gäldenärerne skulle tills vidare befrias från exekutiva åtgärder för räntans indrifvande; och har berörde inbetalning inom föreskrifven tid blifvit af sökanden fullgjord. Då Diskont-verket sålunda, genom sökandens välvilliga uppoffring, till fullo återfått kapitalbeloppet, hvilket gäldenärerne sjelfve ej förmått gälda, har Direktionen ansett sig böra ifrågavarande ansökning förorda, desto hellre som anledning saknades dertill, att Verket i framtiden skulle kunna hos gäldenärerne utbekomma den upplupna räntan, utgörande 523 R:dr 40 sk. 8 r:st banko.
46 visar, att fonden är beräknad mycket högre än utlåningen var vid 1S44 års slut, och detta är lärer väl ingen bestrida, var ett så pass ofördelaktigt är för våra jerntillverkare, alt man hvarken bör eller rimligen kan förmoda dess återkomst. Jag anser mig dock böra, i anseende till den efter min förmening något otydliga redactionen af denna §, föreslå någon liten jemkning af densamma; särdeles, som jag funnit, att, då fråga är om reglementariska stadgande!! för Banken, det är af yttersta vigt, att göra dem så tydliga som möjligt. Den jemkning jag omnämnt, är ganska enkel och skulle bestå deruti, att först och främst efter ordet ”maximum” på andra raden af §, sattes punkt. Vidare skulle § lyda sålunda: ”Finnes någon delaf de fonder, hvilka blifvit anvisade för belåning af actier och publika papper eller af guld och silfver samt jern och koppar m. fl. vågförde effecter, obegagnad; äga Bancofullm. alt, under en tid af högst 3 månader” etc. etc. Härigenom undvikes både den misstydning, som kan äga rum i anledn. af uttrycket ”omförmälde lånerörelsegrenar”, som sedermera i § förekommer, och den som kan uppstå i fråga om tiden af högst 3 månader, hvarå Hr von Troil fästat uppmärksamheten. Jag anhåller fördenskull om bifall lill §, sä redigerad, som jag haft äran föreslå. Gr. Cronhjelm: Jag tillstyrker bifall till andemeningen af den föredragna §, men finner dock att sjelfva redactionen af § kan vara bättre, på sätt en värd talare föreslagit.
Lyck et skall innehålla 2 delar fint silfver mot 2 delar koppar och således vara åttaiödigt; såsom remedium på dessa myntstycken, deraf 800 Den af Utskottet, slutligen, i afseende derpå att Kronans och öfriga Verks, äfvensom Bankens och Riksgälds-Contorets räkenskaper må komma alt, så fort sig göra låter, föras efter den räkne-enhet, sorn nu af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer antages, gjorda hemställan, blef af Ridderskåpet och Adeln bifallen, S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utskottets den 20 dennes e. m. på bordet lagda utlåtanden: ]\T:o 55, i anledning af väckt fråga om afskrifning af Majoren C. Wenus’s skuld till den fordna spinnoell corrections-inrättningen i Stockholm; N:o 56, i anledning af Kongl. MajAs Nådiga Skrifvelse, angående ersättning till Elfkarleby gästgifverihemman i Upsala Län för förlorad mark i följd af en väganlägguing; Rih. till R. St. N:o 57, i anledning af Kongl. Majis Nådiga Proposition om upplåtande lill Solna Församling af en, Carlbergs Kungsgård tillhörande, jordrymd ; N:o 58, i anledning af väckt motion om förändring af grunderne för fyroch båk-afgifternes erläggande; N:o 59, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående nedsättning af arrende-afgiften för Motala kronofiske och mjölqvarn; samt N:o 60, i anledning af vackt fråga om infriande eller afskrifning af Kongl. Krigs-Collegii Artilleri-Afdelnings skulder i och för inköp af Mariebergs egendom. Från Högv. Preste-Standct.
Sundhets-kollegii tillstånd att med sådana varor idka handel, eller, efter Sundhets-kollegii, Vetenskaps-akademiens eller vederbörande Universitets-fakultets hörande, af vetenskapsmän till begagnande för vetenskapliga inrättningar,- Bark, alla i införselstarifen ej specificerade slag; Bast och Bastrep; Bastmattor, inkommande såsom garnering eller emballage; Ben: elfen-, oarbetadt; hvalfisk-, oarbetadt, klufvet eller spjelkadt; andra slag, rå och oarbetade, samt förmalda eller s. k. benmjöl; Berberisrötter ; Bernsten, rå och oarbetad; Bilder, alla slag, som utgöra konstnärs-arbeten; Bin, lefvande i kupor; Blod, kreaturs-, alla slag; Blodiglar ; Blomsterlökar ; Bokstaf sstämplar, boktryck eller stilar, förslitne och obrukbare eller stilskrot ; Bolus, hvit och röd, samt terra sigillata; Bomull; Brunsten ; Buskar ; Böcker: på främmande språk, samt notoch rilböcker; på Svenska tryckte biblar, gifne till Svenska Bibelsällskapet; Cäutschuk ; Goraller: äkta, oarbetade; Expeditions-Utskottets Förslag till tind.
än i rnon af folkmängdens tillväxt uti den orri kringliggande orten, sedan odalqvamarne skattlades; samt att Utskottet således icke kan, forsin del, tillstyrka ändring i något af de allmänna stadganden, som rörande Sägoch Mjolqvarnar nu lända till efterrättelse: hvilket dock Riksens Högloft. Ständers närmare omprofvande vördsameligen underställes. Stockhom den io April 1815. På Högloft. Bidd. och På Hög v. Prest-Standefs1 Adelns Ledamöters vägnar O A. Lantingshausen. Ledamöters vägnar Bryn. Hesselgren. På Vallöf!. Borgareståndets Ledamöters vägnar And. Fr edirn På Hedervärda BondeStåndets Ledamöters vägnar Nils Mänsson. M. M. Rosbeck Den 17 Aprill 367 Uppläst hos Högloft. Ridd. och Ad. d. 17 April. — Hög void. Prest-Ståndet d. 17 Vällofl. Borgare-Ståndet d. 13 — Hed er v. Bonde-Ståndet d. 13 *— Vördsamt Memorial! Genom Protocolls-Utdrag af den 31 nästlidne Mars, liar Högvördiga Prest-Ståndet till St3tsoash Ung-Utskottens åtgärd remitterat Herr Professorens m. ni. Doctor Sven Wijkman C:sons Memorial angående närmare bestämmande af den Prsesoriptionstid, sorn utstakas i Kongl. Brefvet den 17 December 1810, för redovisning af allmänna medel.
Hvad nu först stängselvilsordet beträffar; så enär rättighet att fordra grannes biträde till upprättande af hägnad i mellanliggande skilnad — stängselskyldigheten må vara härledd från hvilken princip som helst, vare sig från egande-rätt eller gemensam nytta — varit erkänd i alla äldre 6 Lagsamt Allm. Besv.- och Ekcn.-Vlskottens Betänkande, N:o 30. stängsellagar och utgör en slående grundsats, hvars rättvisa och ändamålsenlighet icke lärer af någon betviflas, samt den utsträckning af nämnde vitsord, som förevarande förslag innehåller, till äfven det fall, då egor af olika beskaffenhet hvarannan angränsa, såsom då åker och äng möter skog och utmark, är en följd af den för slängselsfördelning i samma förslag stadgade grund, få Utskolten, under förutsättning, att förslaget i sistnämnde hänseende vinner bifall, tillstyrka godkännande af ofvan förstnämnde, i afseende på stängsel vitsordet antagne, grundsats. Hvad dernäst angår tillämpningen af densamma vid de händelser, då skog och betesmark möter inegor; så enär det lärer böra förutsättas, att boskaps-egaren är lika pligtig att bidraga till (redande al grannes åker och äng, som denne att sätta sina egor och grödor i lörsvarslillslåud mot andras kreatur, och man måste antaga, att egaren al skog och betesmark, om han icke i samma förhållande, som egaren till åker och äng, häfver nytta af inhägnade gränsor, dock alltid i någon mon deraf hemlar fördel, serdeles som för en ändamålsenlig skogshushållning, hvars nytta allt allmännare böljat inses, skogens inhägnande och fredande utgör första vilkoret; så anse Utskotten det både rättvist och billigt, att egare af skogseller betesmark, som mot åker, äng eller odlingsbar mark gränsar, till någon del bidrager till hägnadens uppförande och underhåll Utskotten öfvergå härefter till frågan, efter hvad grund grannars ömsesidiga deltagande i hägnads upprättande bör mätas eller Lill prutningen af sjelf va deiuingsgrunden. Denna fråga har lagstiftaren på olika lider olika afgjort.
Det i förmiddags fattade beslutet kan dock icke hindra R. o. Ad. att emellan de i Utskrns förslag förekommande §§ intaga en §, sorn finnes nödig; och i fall R. o. Ad. finner nödigt att i lagen intaga 6 § i Gr. Frölichs förslag, så hemställer jag, huruvida det kan låta förena sig med en systematisk uppställning af lagen att vid slutet deraf införa denna §. För mig skall det vara likgiltigt, huru föredragningen sker; men jag nödgas yrka, att berörde §, om den godkännes, må blifva införd, der den konniio att sttå, i fall den nu Liefve föredragen. En 3o8 D e 11 16 Mars e. ra. värt] ledamot föreslog för en stund sedan, alt vi skulle lemna numreringen af §§ oafgjord och, sedan alla §§ blifvit antagna, uppställa deni i systematisk ordning. Skall det föredragnrssätt fortgå, som hittills blifvit föijdt, så tror jag nödigt, att detta förslag antages; ty eljest förutser jag, alt Jagen måste blifva alldeles osystematiskt uppställd. Hr Nordenanckar, Fredr. Wilh.: Jag anser alldeles icke nödvändigt att bär uppläsa och till pröfning företaga flera §§ på en gång, då nästan hvarje § i Gr. Frölichs förslag har en motsvarande i Utsk:ns betänk. Så motsvaras Hr Gr:s 7 § af den 5:te i betänk., den 8:de af den 6:te o. s. v. Det är endast 6 § i reservationen, som saknar motsvarighet i Utskrns förslag. Jag tror derföre, att vi kunna fortsätta förslagets granskning §-vis såsom hittills. Men man bör nu afgöra, huruvida 6 § i Hr Gr:s förslag eller dess motsvarighet här bör inflyta. Jag tager mig då friheten fästa uppmärksamhet derpå, att dessa s. k. säkerhetshandlingar omnämnas på flera ställen i Gr. Frölichs än i Utskrns förslag. Jag tror dem vara tillräckligt afhandlade i Utskrns 19 §, som angår actiebanker; men jag anser, att denna 19 § lämpligast kynde få sin plats bland de allm. bestämmelserna och således der Gr. Frölichs 6 § förekommer.
Men hvilken som förargar en af dessa små, som tro på mig, honom vore bättre att en qvarnsten vore bunden vid hans hals, och han sänktes ned i hafsens djup. Ve verldene för förargelses skull; ty förargelse måste ju komma; dock, ve de mennisko, genom hvilka förargelse kommer. Är det så att din hand, eller din fot är dig till förargelse, så hugg honom af, och kastan ifrå dig; bättre är dig ingå uti lifvet halt, eller lemmalös, än du skulle hafva två händer och två fötter, och kastas i evinnerlig eld. Och är det så att ditt öga är dig till förargelse, rif det ut, och kastat ifrå dig; bättre är dig, att du ingår uti lifvet enögder, än du skulle hafva tu ögon, och kastas i helvetes eld. Ser till, att I förakten ingen af dessa små; ty jag säger eder, att deras Änglar i himmelen se alltid mins Faders ansigte, i himlom. Ty menniskones Son är kommen till att frälsa det som förtappadt var. Huru synes eder? Om en menniska hade hundrade får, och ett af dem fore vill; öfvergifver hon icke de nio och niotio på bergen, och går bort, och söker efter det som for vill? Och händer det så, att hon finner det igen, sannerliga säger jag eder, hon gläds mera deröfver, än öfver de nio och niotio, som icke foro vill. Så är ock icke edar himmelske Faders vilje, att någor af dessa små skall borttappad varda. Men om din broder syndar dig emot, så gack och straffa honom emellan dig och honom allena; hörer han dig, så hafver du förvärfvat din broder; Men hörer han dig icke, så tag ännu med dig en eller två, på det all sak skall bestå vid tvegge eller tregge vittnes mun. Hörer han dem icke, så säg det församlingene; hörer han icke församlingena, så håll honom såsom en Hedning och Publican. Sannerliga säger jag eder: Allt det I binden på jordene, det skall vara bundet i himmelen; och allt det I lösen på jordene, det skall vara löst i himmelen.