Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Anmärkningar. » 129-138. Anmärkningar. » 164-168. Anmärkning. Anmärkningar. » 188-194. Anmärkningar. » 208-213. A. Konunga-Sonen och Messeria. » 214-227. B. Konunga-Sonen och Prinsessan Singorra. » 227-244. Anmärkningar. » 244-250. Anmärkningar. » 273-277. ☞ En fullständig innehålls-förteckning öfver 1:sta delen kommer att meddelas vid slutet af nästa häfte. Wall-Pojken och Jätten. Denna urgamla Saga är vida kringspridd, så väl inom som utom Skandinavien. Den förekommer med större eller mindre skiljaktigheter hos följande folkslag: Se LÆSTADIUS, ~Fortsättning af Journalen öfver Missions-Resor i Lappmarken, 1828-1832~, Stockholm 1833, ss. 464-5. Jfr. anf. bok, ss. 460-464, samt NILSSON, ~Skandinaviska Nordens Ur-Invånare~, Stockh. 1843, kap. 4, § 4, s. 31. Hos Se ASBJÖRNSEN och JÖRGEN MOE, ~Norske Folkeeventyr~, Christiania 1843, Deel I, N:o 6, ss. 40-43, »Askepot, som kapaad med Troldet». Hos Hos Se BÜSCHING, ~Wöchentliche Nachrichten für Freunde der Geschichte, Kunst und Gelehrtheit des Mittelalters~, Bd. IV, Breslau 1819, ss. 124-127, »Der Schneider und der Riese (Unterostr. Mährchen)». Samma uppteckning finnes äfven anförd hos Bröderna GRIMM, ~Kinderund Haus-Märchen~, Th. II, N:o 183, ss. 436-438. B.
Uti historiken af vår näringslagstiftning är denna episod icke den minst anmärkningsvärda och lärorika, ty den lemnar ett ojäfvigt vittnesbörd huru litet begreppen om fördelen af laglig rätt framför godtycke och hugskott ännu endast 10 år tillbaka hunnit göra sig gällande hossåväl Ständer som Regering. Lyckligtvis har en bättre uppfattning af begreppet om näringsfrihet under den sednaste tiden gjort sig gällande; och det är derföre med full förtröstan om framgång, som jag under åberopande af mitt vördsamma memorial i samma ämne den 29 November 1855, intaget i Bilagorna till Borgareståndets protokoll under motionsnummern 70, som närmare utvecklar ärendet, och hvilket jag anhåller ina blifva jemte detta remitteradt till Ekonomi-Utskottet, vördsammast föreslår Rikets Ständer att hos Kongl. Majit underdånigst anhålla det täcktes Kongl. Majit, med upphäfvande af alla deremot stridande lagar och författningar, utom de ytterst få fall, der det allmänna har pligt att genom säskilda föreskrifter sörja för säkerheten till lif, helsa eller egendom, uädigst tillstädja en oinskränkt näringsfrihet. Stockholm den 22 November 1862. P.. Murén. \JV§ &<&■ Af Herr §0IUF116!illS• Om pedagogiens i Laholm förändring till lägre elementarläroverk. I enlighet med de grunder, som närmare finnas angifna i den motion, jag den 19 dennes afgaf i Högtärade Ståndet, rörande åskilliga ändringar och tillägg i nu gällande Kongl, skolstadga, och med anledning deraf att hvarje stad i Sverige, enligt min tanka, bör åtminstone hafva ett lägre elementar-läroverk, får jag härmed vördsamt föreslå, att pedagogien i Laholm matte förändras till ett lägre elementar-läroverk. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles ödmjukast. Stockholm den 22 November 1862. G. M.
Ståndet sjelf bör utöfva denna valrätt, så anser jag, för min del, det vara en indiscretion eller utmärka en bristande grannlagenhet att vilja ålägga Hr Gr. o. Landtm, att göra detta val och då vi nu hafva god tid och äro temligen talrikt församlade, skulle jag tro att valet borde företagas nu genast; hvilket dock endast är min enskilda tanke. Hr Printzensköld, Carl: Om man äfven må antaga det vara riktigast att bibehålla den rätt R. o. Ad. har, att verkställa valet af de personer, som skola deltaga med Landtm, uti Xa*mans_ conferencerne, hvilket jag dock för min del icke skulle vilja tillstyrka, utan tvertom förenar mig med hvad Frih. Cederström i 6 Den 20 November. tiel afseendel framslällt, anser jag (loek, att det skalle vara olämpligt all i dag företaga ett sådant val, emedan 15. o. Ad. ej blifvit sammankalladt till val oell icke är sä fulltaligt att det nu bör kunna ske. Jag anhåller att, i händelse Ståndet beslutar ett sådant val, Hr Gr. o. Landtm, behagade utsätta dag dertill och derom meddela Ståndet underrättelse genom anslag. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Detta stånd har hittills vid så många riksdagar jag kan minnas åt sin Ordf. öfverlemnat alt utse ifrågavarande begge ledamöter. Jag finner ingen anledn. hvarföre R. o. Ad. icke skulle för den nuvar. Landtm, visa samma förtroende som för de föreg:de; hvadan jag instämmer uti det af Frih. Cederström framställda förslag, alt Ståndet måtte anmoda Hr Gr. o. Landtm, att sjelf utse de biträdande personerne. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att han ansåg sig först böra framställa propos. på Frih. Cederströms förslag, och fördenskull hemställde om R. o. Ad. bifölle, att vid denna riksdag ät Landtm, öfverlemnades att utse de 2:ne personer, som enligt Riksd.Ordms 47 § skola i Talmans-öfverläggningarne deltaga. Ropades ja.
Liljencrantz, och har derföre ett billigt misstroende till mitt omdöme; men då det är sagdt, att bruket af skiljemynt skulle vara en sådan vinst för folket, att det skulle blifva lidande, om ej detta mynt intvingades i rörelsen, hemställer jag, hvaruti det lidandet består. När ett folk får, hvad det önskar, kan man ej säga, att det är lidande, och om det finner småsedlarna beqvämare, så vet jag ej, om det för detsamma är någon olycka. Man säger väl, att man derigenom manas till större hushållning; men detta är en inbillning, som ej är bevisad i verkligheten. Jag har varit i länder, der speciemynt varit gängse, och jag har ej funnit, alt man haft en särdeles förkärlek för några smutsiga groschen; men väl fann jag ofta, att de voro ganska besvärliga, och jag vet ej, hvaruti den stora förmån består, som man inbillar sig kunna vinna. Jag vet, att detta var antaget såsom en grundsats efter 1776 års realisation; men då hade man mera skiljemynt i omlopp. Jag har, förra gången jag yttrade mig, sagt, att om skiljemyntet förut vore i omlopp, vore jag långt ifrån att föreslå införande af småsedlarna. Jag skulle snarare tro, att man åbragte folket ett lidande, då man ville tvinga dem, att antaga något, som de icke önska. Det är redan af en annan talare anmärkt, hvarföre man ej i andra länder velat utgifva småsedlar, nemi. att bankerna der äro privatbanker. Jag tror, att man ej bör påtvinga folket, hvad det ej önskar, och påminner mig ur den äldre historien hvad svar Colbert erhöll af klädesfabrikanterna, då han frågade dem, hvad de ville, att han skulle göra för dem; de svarade blott: ”Laissez nous faire.” Menigheten önskar att få, hvad den förut haft; den vill ej tvingas till något, äfven om det vore nyttigt. Frih. Ehrenborgh: Jag vill ej vara envis i den tanke, jag framställt. Jag vill förena mig i de åsigter, sorn Gr.
StatsUtskottets Memorialer, Betänkandeii och Utlåtanden: Wto 108. i anledning af vackt motion, om ett ärligt anslag till upprättande af SockenChartor. VII. B. 36i. VIII. A. 97. — Wto 109. öfver väckt motion, om anslag af Statsmedlen, att användas till pris vid allmänna täflingsöfningar. VII. B. 361. VIII. A. 99. — Wto 110. i anledning af väckt fråga, om utfärdandet af en författning, att hus och tomter i stad, som blifvit inköpte för statens, landets eller ortens allmänna behof, böra utgöra enahanda utskylder lill staden, som för enskildes egendomar äro stadgade. VII. B. 361. Vill. A. ror. IX. U. 348. A. 357. — Wto lii. i anledning af väckt motion, om upplåtande af rättigheten till Strandvrak åt de Härad, som angränsa hafskusten. VII. B. 36r. VIII. A. 101. — Wto 112. i fråga om fri dispositionsrätt till Ekeskog för åboer på kronohemman och innehafvare af boställen. VII. B. 361. VIII. A. 101. — Wto 113. i anledning af gjorde förslag om förändring i tiden för Mantalsskrifning och Uppbördsslämmor samt förminskning i de sistnämndes antal. VII. B. 36i. VIII. A. 101. — Wto t i4- > fråga om indragning till Kongl. Maj:t och Kronan af ett lill Forss-Styrmansboställe anslaget hemman i Degerfors Socken af Westerbottens Län. VII. B. 36r. VIII. A. 1 o 1. — Wto n5, angående förändring i sättet för beräknandet af den så kallade Gewinsten å Kronans behallne Kantor. VII. B. 36i. VIII. 1 o 1. XVI. A. 95. •— Wto 116. i fråga om Uljordars beskattning.
Betalande patienter å Lasarettet vid Halmstad hafva varit fördelade i tre klasser med skyldighet att för dag erlägga: 1856 första klassen 50 öre, andra klassen 25 öre, och tredje klassen 17 öre, samt hvartdera o af åren 1857—1860: första klassen 63 öre, andra klassen 32 öre, och tredje klassen 19 öre. A Lasarettet i Warberg har den dagliga ersättningen beräknats, för patienter intagne i enskildt rum 1 R:dr 12 öre, för patienter boende utom norra Halland eller länet 75 öre, dito, lidande af sinnesrubbning, under profkur 63 öre, och patienter lidande af annan sjukdom dels 63 och dels 37 öre. Kurhusafgift har utgått af hvarje mantalsskrifven person: i norra Halland 1856 med 15 öre, 1857 med 12 öre och 1858—1860 med 14 öre, samt i södra delen af länet hvartdera af åren 1856—1858 med 15 öre och 1859—1860 med 20 öre. Tab. N:o 13. I afseende å fattigvården har från Wapnö socken, hvarest icke finnas andra hemman, än Wapnö fideikommiss med underlydande, endast den uppgift kunnat erhållas, att de fattige i mån af behof undfått understöd af fideikommissets innehafvare. Beträffande öfrige socknarne likasom städerna åberopas bilagde tabell N:o 13, hvarjemte Konungens Befallningshafvande får meddela, att å landet af 85 fattigvårdssamhällen fattigvården varit gemensam, år 1856 i 66 och 1857—1860 i 65 samhällen, samt fördelad 1856 i 19 samhällen på 127 rotar och 1857—1860 i 20 samhällen på 139 rotar, äfvensom att fattighus funnits, 1856 i 30 samhällen 48, 1857 och 1858 i lika antal samhällen 59, 1859 i 32 samhällen 65 och 1860 i 33 samhällen 70. Tab. Litt. F.
Stammarne förlorade sin ursprungliga egendomsrätt. Gemene man blef från jordägare förpaktare åt de större Vasallerna, som i början ansågo förändringen gynnande för sin egen makt. Men i samma mån de ville göra denna gällande såsom sjelfständig, följde konfiskationer och de förbrutna länens uppdragande åt Engelsmän. Genom de stridigheter, Reformationen framkallade emellan bägge nationerna, blef hela Irland ett konfiskeradt land. Irländarne förblefvo vid den gamla kyrkan. De uppreste sig mot Engelska Väldet, understödda af Påfven och Spanien. Elisabeths regering var i Irland en kedja af uppror, som dränktes i blod, och först medförde öns fullkomliga underkufvande. Redan under Henrik VIII begynte de stora konfiskationerna. De fortsattes under Elisabeth, och ledde till den under Jacob I fullföljda planen, att med undanträngande af de gamla inbyggarne förvandla Irland till en Engelsk koloni. Så blef isynnerhet norra Irland på en gång Engelskt och Protestantiskt. De inre krig, som i England sluteligen störtade Stuartska huset, sträckte på ett förstörande sätt äfven sin inflytelse till det olyckliga Irland, och föranledde der å nyo uppror, hämnd, förtryck. – På det blodbad, som de till bergen, morasen och skogarna fördrifna infödingarne i norra Irland år 1641 anstälde bland Protestanterna, följde, sedan Carl I:s hufvud fallit, Cromwells straffoch utrotningskrig, som beröfvade Katolikerna trefjerdelar af ön och i stället der bosatte Cromwells soldater. Man räknade att tvåhundratusen Irländare lemnade sitt fädernesland. – Än en gäng reste sig det katolska Irland för Jacob II, som, redan flygtig från sin Engelska thron, der landsteg med Fransysk hjelp. Den afsatte Konungen hann i Irland blott hota med det förtryck, som nu skulle träffat Protestanterna i deras ordning, om ej Konung Wilhelms seger vid Boyne (1690) tillintetgjort katolska partiets förhoppningar. De sista konfiskationerna följde, och derpå ett lugn, som varade nästan oafbrutet från Wilhelms regering till slut af Amerikanska kriget.
Härvid bör dock anmärkas, att de dömde straffoch arbetsfångarnes samt krono-arbetskarlarnes antal ej utgör fullt en sjettedel af hela fångpersonalen inom länet, utan har det stora flertalet häktade varit sådane, som undergått förvandlingsstraff i brist af tillgång till böter för öfverträdelser af ordningsoch polisstadgar eller för mindre förbrytelser, bland hvilka öfverträdelser af gällande lag om försäljning af spritdrycker varit talrikast. Att bedöma hela befolkningens sedlighet och moraliska värde efter dessa förhållanden, torde vara så mycket mindre riktigt, som många skiljaktigheter i ifrågavarande hänseende förefinnas emellan olika delar af länet, och mången gång endast några få personer gifva polismyndigheter och domstolar mer att syssla, än hela den öfriga befolkningen i trakten. Att för öfrigt med fullkomlig säkerhet uppgifva orsakerna till länets ställning i brottmålsväg i förhållande till öfriga i riket, låter sig ej göra, men såsom sannolika anledningar torde utan fara för stort misstag kunna antagas: stadsbefolkningens talrikhet i förhållande till landets, vid 1855 års slut större än inom något annat län i riket; den särskildt ofördelaktiga inflytelsen af den lösa befolkningen af kronans vid flottans station i Carlskrona afskedade manskap och af der förlagde afdelning af krono-arbetskorpsen; den fullkomliga bristen inom åtskilliga delar af länet på en bildad medelklass, hvilken, att döma efter förhållandet i de trakter, der en sådan finnes, utöfvar en fördelaktig inverkan på närboende befolkning; vissa socknars långsträckta figur, i förening med kyrkors och prestgårdars ofördelaktiga läge inom dem, hvarigenom prestens inflytande inom de aflägsnare delarne af socknen betydligt minskas; samt slutligen den förderfliga inverkan, som den långt utsträckta husbehofsbränningen utöfvat, och hvilken ännu ej helt och hållet allestädes upphört, jemte den kända egendomlighet i folklynnet, till följd hvaraf Blekingsboen äfven af ganska ringa anledning öfvergår till personligt våld, dervid han ofta nog är mindre nogräknad vid val af tillhygge och vapen. Hvad särskildt häktningar för försvarslöshet beträffar, hafva dessa allt sedan 1845 varit i ett ständigt aftagande.
Landtman, om förklaring af 1834 8*'® kungörelse, rörande rättighet för, att i släderne afyttra bröd, dricka och kött äfven i mindre qvantitet. XVII. 99. R. 167. XIX. B. 213. A. 245. Landtmätare, storskiftesoch afvittrings-, om förhöjning i aflöningen för. V. B. i85. A. 296. Landtmäleri-förlättningar, om revision af nu gällande. II. a37. III. R. 258. XVI. B. 141. LandtmäteriTaxan, om ändring uti. XII. B. 355, 377. XIII. A. 16. E. 91. LandtRänlerierne, om rättighet för Bankens gäldenärer att der erlägga ränta och capital-afbetalningar. Se Bankens gäldenärer. LandtSlaterne, om löne-förhöjning för. III. g5. R. 288. Å. 174. X. U. 3g4- XI. no. A. 329. XV. E. 337. ( »44 ) Lannerstjerna, Adolph, yttrande. VIII. 344» Lappmarken, Norrbotten och Westerbotten, om förlängd tid för innevånare i, att fullfölja rättegångs-ärendér från HofRätt till Kongl. Maj:t. X. B. 397. XI. 112. XII. Å. 107. XVI. U. 92. A. 133. Lappmarks Ecklesiastik-fond , om disposition af, i RiksgäldsContoret. XIX. B. i54- A. 231. Lappmarks-EcklesinstikVerkets fond för år 1831, om verkställd granskning af. Se Revision. Lastelig! yttrande om Konungen, Drottningen .och Thronföljaren, angående ändring i 5 Cap. 1 §. MissgerningsBalken i afseende på. XIV. i85. R. 202. XV. 188. XVII. Laxfisken, Kronans, i Westerbottens
Stråle har uppgifvit starka skäl för min åsigt, då han sagt, att man ej bör strida om en sak, som icke finnes bestämdt stadgad i grundlagen. Andra sidans talare hafva således ingen bestämd lag för sig, då jag deremot har 5y §.; och jag linner det i sanning besynnerligt, att detta tvistämne icke redan från Reg:s sida föranledt till någon motion i Constit.Utsk. om förändring eller förtydligande af grundlagen. De bland Styrelsens organer, som yttrat sig emot mig, hafva sjelfva erkänt, att en lacun i grundlagen för närvarande finnes, samt att man måste se på andan och sammanhanget för att komma till 3;5 Den 28 April f. m. deras slutsats, och jag vet då icke, hvarföre de ej genomen grundlagsförändring söka förekomma stridens förnyande i framtiden. Om jag ägde samma åsigt om grundlagens obestämdhet i detta fall, skulle jag vara böjd att sjelf väcka en sådan motion i Constit.Utsk., för att sedermera få den kullkastad här i Ståndet och på det R. St:s rätt att ensamt besluta i alla beskattningsfrågor sålunda måtte blifva för framliden stadgadt. Hr v. Hartmansdorff har talat örn borttagandet af tjenstemännens löner, och ehuru derom nu icke är fråga, ligger magten dertill ostridigt i allt fall i Ständernas händer; ty de kunna onekligen inom laga tiden för en riksdag besluta sådan nedsättning i bevillningen , att nedsättning i embetsmännens löner deraf måste blifva en följd. Jag säger icke att så bör ske; men jag har blott till Hr v. Hartmansdorlfs vederläggning velat visa, att så kan ske. I anledn. af Hr Rosenblads yttrade önskan, alt man måste tyda hans ord, som de falla sig, öfverlemnar jag till R. o. Ad. att bedöma, huruvida Hr Rosenblad vinner mest, antingen man tyder hans ord såsom de falla sig, eller på ett något mera logiskt sätt.'
— Ståndet godkände trenne utskottets memorial av den 13 juli. 8 Utdraget dat. den 17 juli. R. o. A. meddelade, att ståndet för sin del funnit tjänligast, »att grundlagarna vid omtryckningen och sedan de lagligen gjorda förändringar uti dem blifvit intagna, må altid behålla sin Titel och sitt först erhållna datum, jämte tilläggning af orden: med de sedermera af Konungen och Riksens Ständer antagne förändringar; samt att, för öfrigt, blotta citationen af Titel och datum, ware sig i Eder eller andra officiella Handlingar, alltid må anses derjemte till sin kraft och werkan innebära denna tilläggning.» — De övriga stånden skulle anmodas att förena sig med R. o. A. om detta. Initiativet till detta beslut, togs i R. o. A:s plenum den 17 juli av Gustaf af Wetterstedt; se R. o. A. prot., band V: 1, sid. 754. 7 Utdraget dat. den 17 juli. — Det är trvckt i C. U. M. 1810—1815, sid. 997 ff. 732 Den 18 Juli 1815 Ifrån Borgrare Ståndet om Utskott: afgrifne Betänkande rör :de granskningen af Stats Rådets Protocoller. (bilägges)1 D :o D :o om af Utskottet föreslagne tillägg och förändringar i 37, 38,och 60 §.§. R. P. samt 46 oell 56 §§. R. O. och i flere §§ af TryckfrihetsLagen. samt om möjligheten utaf afskaffandet af Jury vid nästa Riksdag. (bilägges)2 Ifrån Borgare Ståndet om upmärksamhet vid ny Lags uprättande på bestraffningssättet af brott mot Tryckfriheten. (bilägges)3 Ifrån R: och Adeln om uplysning hvarföre Const. Utskottet wägrat en af sine Ledamöter at gå med sin serskilda tanka till Stånden. (bilägges)4 D :o D :o Med öfverlemnande af K. M. nådiga Tal. innehållande
Hr Silfverhjelm begärde votering. "Upplästes till justering följande voter:spropos:n: Den, som yrkar, att propos. till ogillande af Constit.- TJtsk:s memor. N:o 12, ang:de StatsUtsk:s ytterligare anmärkn:sanledn. i fråga om gardesreg:ternas aflöningsstater, skall varda framställd, voterar ia; den det ej vdl, voterar nej; vinner nej, anses R. o. Ad. ej yrka ofvannämnde propos., men lägga Constit.Utsk:s memor. N:o 12 till handlingarna. Gr. Cronhjelm: Mot denna voterispropos., huruvida R. o. Ad. yrkar, att propos. till memor:s ogillande skall framställas, reserverar jag mig, emedan ingen yrkade denna pro8 II. 54 426 Den 3o Juni e. m. pos., utan det var den af mig sist föreslagna propos., att, med metnorrs ogillande, detsamma mätte läggas till handlingarna, som föranledde begäran om votering; således böra orden: läggas till handlingarna, förekomma i både jaoch nej-propos:n, men i den förra gemensamt med framställning om memor:s ogillande. Den i anledn. häraf förändrade voter:spropos:n upplästes härefter och antogs, så lydande: Den, soin yrkar, att propos. skall varda framställd derå, att med ogillande af Constit Utsk:s memor. N:o 12, ang:de StatsUtsk:s ytterligare nnmärknlsanledn. i fråga om gardesreg:ternas aflöningsstater, detsamma varder lagdt till handlingarna, voterar ia; den det ej vdl, voterar nej; vinner nej, anses It. o. Ad. ej yrka öfvannämnde propos., men lägga Constit.Utskrs memor. N.o 12 till handlingarna. Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 74. Nej — 65.
Se vidare Bevillnings-, Lag-, samt Allmänna Besvärs-och EkonomiUtskottets Memorial N:o 2. — angående förhöjning af skatten å mindre bränneri till minst dubbelt mot hvad den utgjorde 1855 års höst, samt angående förändringar i vissa delar af författningen rörande. I. 430. B. 433. Se vidare Bevillnings-, Lag-, samt Allmänna Besvärs-oell Ekonomi-Utskottets Memorialer Atris 2, 3 och 4. — angående förhöjning af beskattningen för. I. 205. Se vidare Bevillnings-, Lag-, samt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Memorial N:o 2. —- angående ändring i 40 och 42 §§ af nu gällande Förordning angående vilkoren för. I. 213. IL 214. Se vidare Bevillnings-, Lag-, samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-UIskottets Memorial Nto 2. Burenstam, Carl, yttrande: VII. 4. Byggnader utaf sten, om räntefria låns beviljande för uppförande af sådana i skoglösa orter, VIII. B. 106. A. 110. — i åar ooh floder m. m. om förändrad lagstiftning angående. II. 109. 11. 503. Byggninga-Balken, 2 Kap. l g, om ändring i. V. B. 373. A. 417. — 4 Kap. 2 §, samt 6 Kap. 2 och 3 gg, om ändring och tillägg till. IX. U. 494. 788. A. 792. X. E. 204, 206. —- 10 Kap. 5 §, i fråga om vite för åverkan m. m., om upphäfvande af Stadgandet i. XI. B. 417, 418- A. 427. — 17 Kap. 3 §, om tillägg till. VII. B. 47, 310. A. 378. Byslätten. Se Afsöndring.
Utskotten per 46 §, Om Dalemans ratt i afseende pä upps losandtt af Ständers Plena. 57 Om Cxpeditionssattet as Miks, Stans dens. bestuk. 63 K Förslag till förändring i öfwerensstämmelse med den förestagna förändringen i 97:de §> af NeoeringSformen. 7; §. Förstag till tillägg af följande uttryck; samt 73 och 80 § § i hwad dessa twänne §.§. röra Beskattnings^ och Bensillningsfrågor, hwilka efter nyssnämnde 69 och 7l §.§. handteras böra. 78 §. Om den Författares answar som ulan Ståndets begäran, pa egen kostnad trycker ett i näs got. Ständ ingifwit Memorial. 8 t §. Om tiv ägg af orden innom rätt tid, framför orden fulländad är. De förslag till en ny represtntatisn som wid 1809 och >810 arens Riksdag gjordes och särskildt finnas utgisr.e, fa wäl som det dä upprättade körs slaget om inrättande af en Riksens StänderS Lags och Hushållnings, Beredning. Det allmänna förgaget, att derest någon §. k GruMaoarne ,sulle förändras, de dermed omedelbart t sammanhang stående §.§. mäste undergå enahanda förändring. Slukeligen får ConstitutionS, Utskottet anmäla, 4tt enär en närmare, kännedom af de förstag som i ast Den 14 Julik. l67l afseende pä olwananförde Grundlagarnes' rum till förändring blifwit gjorde, skulle behöfwas, kunna de igenfinnas.« ConstitutionS-UtlkottetS wid Urtima Riksdagen i Orebro ar i8ro afgifne Betänkande, öfwer förestagna förändringar i Grundlagarne. Orebro den iz Augusti 1812. Pä ConstitutionS-Utskottets magnar. 6. körner. lingstsäius. k. Landberg. ?edr l>U1s80n. 6. Liljestolpe. wär-samt Mcmorkak.