Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
DS nu å nyo föredrogs Bevillningssamt Oeconomie-Utskottens Utlåtande, N:o 31, i anledning af anmärkningar vid Betänkandet, N:o 2i, rörande Paket*, Postoch Forvagns» inrättning, fann Preste*Ståndet, sorn bifallit Betänkandet N:o 21, för godt äfven gilla det härvid, uti Utlåtandet N:o 21, gjorda tillägg. S. D. Vid förnyad föredragningaf Hedervärda Bonde-Ståndets Protocolls-Utdrag , innehållande inbjudning till Preste-Ståndet att med Bonde-Ståndet förena sig uti dess vid pröfningen af Banco Utskottets Betänkande, N:o 8a , rörande den i Banco-Disconten anslagna serskilda fond för Uån på Actier och Documenter fattade beslut, fann Preste Ståndet icke för godt ifrågavarande inbjudning antaga. S. D, Då nu å nyo föredrogs Stats» samt Oeconomie-Utskottens ytterligare Utlåtande, N:o 118, i anledning af erhållna återremisser å Betänkandet, N:o 94, angående jemkning i den Provincen Skåne ilagda Ordinarie Dotering, fann Preste-Ståndet för godt bifalla sistnämnde Betänkande, med de tillägg och Bedactions-förändringar, Utlåtandet N:o a 18 innehåller. Höglofl. Ridderskapets och Adelns Protocolls-Utdrag af deri 3 innevarande månad , innehållande inbjudning lill Med.Stånden att förena sig örn bifall till Banco-Utskoitets Memorial, N^o 90, med förslag, angående vissa förändringar af Bankens sedlar m. m., föredrogs och lades på bordel, för att föredragas i sammanhang med nämnde Utskotts införväntande svar å de anmärkningar, som inom Ståndet blifvit gjotde och föranledt Utiå* tandets återremitterande.
Den enda åtgärd, som, efter min öfvertygelse, med denna skrifvelse kunde vidtagas, om man ej på sätt jag och flere andre yrkat, vill lägga den till handlingarne, vore, att remittera den till Lag-Utskottet, blott med uppdrag till Utskottet att upprätta förslag till en Lag emot förbrytelser af Åhörare vid Riks-Ståndens öfverlåggningar, då en sådan offentlighet möjligen framdeles kunde blifva beslutad. Grefve Mörner: Kongl. Maj.ds Nåd och vålgerningar mot Sitt Folk erkänna vi alla. Jag tror derföre äfven att Hans Majit ej onådigt skall anse, om, på sått jag och flere andra föreslagit, Ridderskapet och Adeln beslutar, att låta målet afstadna och upptagas i en tid, då omständigheterna sådant medgifva. Jag vågar derföre M)*n 53 förnya min anhållan, att Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse endast måtte blifva lagd till handlingarne. Friherre Cederjtröm: Till en början får jag, i anledning af hvad Friherre Anckarsvärd yttrat, anmärka, att Kongl. Maj:ts beslut ej äro af den egenskap att de kunna blifva föremål för Riksens Ständers öfverlåggningar, hvadan ock någon sådan i afseende på Konungens svar till Borgare-Ståndet ej eller bär får äga rum. I öfrigt, hvad sjelfva saken beträffar, förmodar jag att Herr Lefrén, af den orsak, att han ej anser publicitets-frågan tillhöra LagUtskottets befattning, yrkat ämnets hänvisning till ett Särskilt Utskott. Jag hemställer likväl, om detta kan vara nödigt, då 54 §.
Hvar som med gåfvor, löften, hot eller å annat sätt, någon förmått häfver att falskeligen vittna, stånde samma straff». Der står stånde samma straff. Jag vågar då fråga, om icke §:n har betraktat båda påföljderna såsom straff. Af detta förhållande hemtar jag ytterligare skäl att yrka bifall till Utsk:ts förslag. Hr Dalman: Under diskussionen tyckes man hafva förbisett en § i Rättegångsbalken, nemi. 7:de §:n i 17:de kap., der det H. V. SI 482 Den 15 Juli f. m. stadgas: »Ej må den vittna, som menedare, biltog lagd, ärelös dömd eller för sådant brott då anklagad är etc.» Det finnes sålunda en föreskrift i denna syftning, oberoende af den i §:n 18 förekommande. Jag föreställer mig äfven att om detta kap. antages, det straff derigenom försvinner, som i Rättegångsbalken ålägges menedaren, så att endast den civila påföljden kommer att qvarstå. För öfrigt kan jag icke förstå annat, än att då R. o. Ad. förut beslutat att äfven vid äre-straffen en viss latitud borde domaren medgifvas, man nu bör konseqvent tillämpa denna princip äfven på den ifrågavarande §:n. Den invändning, som deremot blifvit gjord, att det skulle vara omöjligt för domaren att förutse, när någon förändring i brottslingens sinnelag komme att inträda, har lika mycket eller snarare lika litet tillämpning på de föreg:de fall, der R. o. Ad. såsom alternativt straff redan stadgat förlust på viss tid af medborgerligt förtroende. Jag förenar mig derföre med dem, som yrkat att detta alternativ äfven måtte införas i den nu föredragna §:n. Hr Olivecrona: Jag begärde ordet i anledning af Gr. Sparres yttrande, att stora vådor för framtiden skulle uppstå, om man antoge det förslag, som här blifvit af Gr. Hamilton framstäldt. Den näst föregående talaren har likväl genom uppläsning af 7:de §:n i 17:de kap. Rättegångsbalken visat att några sådane vådor, som dem Gr.
Maj:t öfverlemnat en, från särskilde vid ofvanberörde sammanträde utsedde deputerade inkommen, till Kongl. Majit ställd ansökningsskrift, deruti desse deputerade, efter framställning om de stora fördelar oeb lättnader för rörelsen, som kunde beredas genom ifrågavarande jernväg, hvilken, enligt ett af t. f. Chefen iNorraYägocli Yattenbyggnadsdistriktet, Kapitenen C. Adelsköld upprättad t, vid ansökningsskriften fogadt och af planoch profilritningar åtföljdt förslag, beräknats kunna utföras å en längd af 28,100 fot för en kostnad af 140,000 B:dr Bunt, samt vore afsedd att anläggas för hästkraft och med 3 fots spårvidd, dock så att banan, om rörelsen å densamma sådant erfordrade, äfven kunde begagnas för ångkraft, i underdånighet anhållit, att Kongl. Majit täcktes till Bikets Ständer aflåta nådig proposition att ett låneunderstöd, motsvarande två tredjedelar af den i Kapitenen Adelskölds berörda förslag upptagna anläggningskostnaden, måtte af allmänna medel beviljas på möjligast billiga vilkor och mot den säkerhet för återbetalningen, sorn kundo pröfvas erforderlig; Och har Kongl. Majits Befallningshafvande i anledning Bih. till B. St.
Hvarmed läsningen af de uti Stats Rådet i General Auditeurs Ärender förde Protocoll var slutad. Och åtskildes Afdelningen kl. 1 på dagen. in fidem Knut Liljebjörn. 1 Justeringsformeln saknas. PUOTOCOLLER' 1 Efter 2:a avdelningens protokoll är en särskild sida inhäftad såsom ett försättsblad till 3:e avdelningens protokoll. Å detta försättsblad återfinnes ovanstående innehållsförteckning. Justeradt den 28 Mars 1815. A: G: Silverstolpe. Protocoll hållet å Constitutions Utskottets 3 :dje Afdelning den 17. Följande inför Kongl: Majt. i Stats Rådet hällne Protocoll öfver Handelsoch Finance Ärender lästes, nemi: Af d: 5 Aug: 1812 » d: 12. Dito, ■ » d: 2. September, » d: 7. Dito » d: 9 Dito N :o 41 ’/21 sorn skulle läsas in Pleno. » d: 16 September. Carl Ant. Justeradt den 28 Mars 1815. A : Gr: SILVERSTOLPE. Protocoll hållet å Constitutions Utskotts 3 :dje Afdelning den 21 Martii 1815. Lästes följande inför Kongl. Maj :t i Stats Rådet hällne Protocoll öfver Handelsoch Piri ance Ärender, nemi: Af d: 17. September 1812. » d: 23. Dito » d: 23. Dito » d: 30. Dito » d: 30. Dito N :o 46, hvilket skulle läsas in Pleno. » d: 2. December N :o 61. hvaraf 19 § skulle läsas in Pleno. » d: 9. December. Carl Ant. Justeradt den 28 Mars 1815. A: Gr: Silverstolpe. Protocoll hållet å Constitutions Utskottets 3 :dje Afdelning den 22 Martii 1815. De inför Kgl: Maj :t i Stats Rådet öfver Handelsoch Finance Ärender nedanskrifne dagar hällne Protocoll lästes, nemligen.
•— Sedan Artilleri-läroverket vid Marieberg år 1817 inrättades, hade hela undervisningen för de unge Artilleri-officerarne, med undantag af en kort repetitions-kurs, blifvit dem meddelad vid detta läroverk. Häraf blef en nödvändig följd, att studii-kursen derstädes skulle erfordra en temligen lång tid, uppgående vanligen lill 2 å 3 år. Då sådant likväl medförde stora olägenheter genom offieerarnes långa frånvaro från regementena, föreslog 1854 års Artilleri-kommitté en annan reglering af undervisningen, bestående i en öfverflytlning af de mera elementära delarne deraf från Läroverket till regementenas Informations-verk, hvarigenom den allmänna officers-kursen vid del förra Läroverket komme att inskränkas lill I-i år, eller till 2 vintrar och 1 sommar, och ol ficerarne således blott under en exercistid blefvo från regementena frånvarande. Deremot borde en två-årig kurs vid regementena föregå undervisningen vid Ar - 44 Stais-Utskollels Utlåtande N:o 71. tilleri-Iäroverket, ander hvilken kurs de studerande officcrarne skulle fortfarande bestrida sina tjenster, eu förändring’, sorn betydligt, ökade Informalions-officerarebefatlningarnes vigt och besvärlighet samt fordrade en derefter lämpad rörhöjning af de för dessa beställningar hittills bestådda arfvoden. Frän början af Oktober månad hvarje år blefvo desse officerare dagligen sysselsatte med undervisningen ända till exercisens början, med undantag af 14 dagar vid jultiden. I regementets exercis skulle de äfven deltaga, likasom de öfrige officerarne. Den derefter inträffande s. k. seientifika exercisen komme alf ledas, hufvudsakligen af Informations-kapitenen, äfvensom efter dennas slut samme officer, med biträde af Informations-officern, skulle leda de för de studerande officerarne bestämda praktiska öfniirgarne. De båda ifrågavarande officerarne linge således under hela årets lopp nästan ingen ledighet och komme följaktligen icke heller i åtnjutande af den officerare i allmänhet tillförsäkrade semester.
Adelsmän som vistas i städerne, förhålla sig til hela antalet som 7: 15 eller nära som 1:2; hvaremot antalet af stadsboar i Den 1 Augusti 1812 323 allmänhet är till hela massan endast såsom 1:10. Då jag härmed jämför de 3 ofvanföre nämnda grunderne till en mindre förökning bland adeln samt tillika verkan af lefnadssätt, af krig och flere omständigheter, vore väl fullt skäl attför hela detta Stånd antaga minst samma mortalitets exponent som för Stockholm, där en stor del af adeln vistas, men för at vara aldeles säker at ej öfverskrida rätta proportionen, vill jag bestämma den blott till 1.' S3 eller 3 bland 100, som utgör för nuvarande antalet 287, eller 25 flera döda än födda om året bland Ridderskapet och Adeln af bägge könen. Efter denna erfarenhet bär således Ridderskapet och Adeln, oaktadt den tillökning detta Stånd tid efter annan vinner af nya Ledamöter, innom sig sjelf en ständigt verkande princip till minskning och förstöring, och ifall genom Tabell verket mera detaillerade upgifter kunde framdeles erhållas, blefve det äfven möjeligt att med tämmelig visshet förut bestämma den tidpunkt inom hvilken, under samma fortfarande förhållande, med samma periodiska tillökning af nya medlemmar, Ridderskapet och Adeln i Sverige, sådan den före 1809 var organiserad, skulle utslockna och aldeles uphöra att vara till. Och denna på naturens lagar och närvarande samhällsställning och seder grundade följd kunde endast förekommas, och adeln vid sitt nuvarande antal, dock utan förökning, bibehållas derigenom, att Kongl. Maj :t hvarje år med 12 nya ledamöter förökade detta Stånd. Hvem är som icke ser att genom den nya adelns inrättning denna tidpunkt skall mycket hastigare påskyndas; då famillernas antal nu är vid pass 1100 och personernes af mankönet 4420, eller nära 4 för hvar slägt, men den nya adeln endast får äga en för hvar famille och således med en 3/4 minskad förökningsproportion bidrager till bibehållande af Ståndets antal.
Det lärer beklagligen vara sant, att många af dem, sedan häniöide af tidens 55* Den 75 April. yrsel, så oförsigtigt begagnat de medel till ytterligare industriella företag och enskild förkofran, uppå hvilka deras ledare gäfvo dem anvisning, att de icke torde kunna frälsas. Men skall man derföre underlåta att hjelpa hvad som möjeligen hjelpas kan, och då det Jordbruks-Systeme, hvilket sedan 1789 och i synnerhet sedan 1801 blifvit inlördt, om Staten skall bibehailas vid de fördelar som det beredt, ovillkorligen fordrar, att den Class, som handlat efter detta Systeme, måtte skyddas mot penninge-rörelsens ebb och flod, hvarföre skulle man icke dertill vilja begagna den erfarenhet, sorn hela Norra Tyskland erbjuder. Redan vid sista Riksdag nämnde jag om det Credit Casse Systeme, som i Preussiska Staterna blifvit infördt: Det har visat sin nytta. Pantbrefven, hvilka under kriget, 1 följd af det stora Silfverbehofvet, föllo, hade redan 181 f åter uppnått sitt fulla värde. I Hannover och i Braunsveigska Länderne äro de nu ock införde. Till och med den lilla Harnburgiska Staten, ehuru medelpunkt för det Norra Europas rörelse med myntbara Metaller, har pröfvat nödigt att innom sig inrätta ett dylikt institut, för att skydda gäldbundne Fastighetsägare mot följdsrne af den ebb och flod i penningerörelsen, som vidsträckta han ielsspekuiationer åstadkomma och hvarigenom penningeräntan lätt frän 3 proCent uppstiger till 12 och 17. De ändamål som med dessa CreditTAssocia - Den 75 April. 557 tioner vinnas, äro med få ord sagde: att åt Lån. gifvaren beredes den möjligaste säkerhet; ät Fastighets-ägaren den Credit, som omständigheterna kunna tillåta, och behofven kräfva; hvarjemte den stora förmon vinnes, att de Capitaler, som en gång finnas innom en viss krets derstädes förblifva i omlopp.
Dessa af Riksens Ständer vid 1815 och 1818 årens Riksdagar anförde skäl, hvarföre hvarken lönförhöjning blifvit Häradshöfdingarne i allmänhet beviljad, eller Boställen anslagne åt dem, som deraf äro i saknad, finnas icke mindre nu, än då gällande, enär Civile Ämbetsoch Tjenstmanna Staterna ej ännu undergått någon till besparing ledande förändring, och Stats-Verket äfven nu har behof af den största sparsamhet. Stats-Utskottet kan derföre icke tillstyrka bifall dertill, att Häradshöfdingen i Kållands, Barne, Åre och Wiste Häraders Domsaga af Skaraborgs Län må på Statens bekostnad med Boställe förses, heldst sådant utan tvifvel skulle berättiga de öfrige Haradshöfdingarne, som deraf kunna vara i saknad, att, såsom äfven någre RiksdagsFullmägtige yrkat, tillgodonjuta enahanda 368 Stats-Utskottets Betänkandeti förmån; hvarjemte Utskottet bör upplysa, att de af Anders Juder sson, såsom från Adelsfane-Regementet indragne uppgifne Boställen, af hvilka han föreslagit, att någotdera måtte till Häradshöfdinge Boställe användas, äro, likasom alle öfrige Indelningar och Boställen vid berörde Regemente, bestämda att, i mån af ledighet, ingå och användas för Invalid-fondens räkning, och således icke eller äro till det uppgifne ändamålet disponible. Detta varder Riksens Höglofl. Ständers bepröfvande vördsamligen underställdt. Stockholm d. 21 Martii 1823. Ankom den 25 Mars 1823. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå Riksdagsmannen Pehr Bengtssons från Halland underdåniga ansökning om Tulltåckts upphörande af den Ved som införes till Halmstad. Sedan vid sista Urtima Riksdag Riksens Ständer i anledning af derom väckt Motion beslutit att den så kallade Tullveds-Intraden som uttogs in natura då Ved till försälj-. StatsUtskottets Betänkanden.
A. 58. — i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande, angående åtskillige Svenske Medborgares reclamationer i afseende på ersättning för lidne förluster genom Skepps-uppbringningar. XXI. B. 122. XXIII. A. 5p. XL. E. 129. *— om den af Utskottet förrättade granskning af RiksgäldsContoret, GeneralAssistanceContoret samt f. d. FilialDiscontInrättningarne. XXI. B. 122. XXIII. A. 59. XXXII. U. 204. A. 272. — i afseende på åtskilliga i RiksgäldsContorets räkenskaper balancerade fordringar. XXL B. 122. XXIII. Å. 114. XLIV. U. 394. XLIX. A. i65. —• öfver anmärkningar vid Utskottets Betänkande i anledning af ett af Herr LandtMarskalken upprältadt och till Utskottet 485 ingifvet förslag till så vål Herr LandtMarskalkens och Talemännens representationskostnad, som till utgifter för RiksStåndens Canzlier och klubbar. XXL B. 122. XXIII. A. i46. StatsUtskoltets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden i anledning af anmärkningar vid Betänkandet rörande indragning af mathållning vid den så kallade LandtMarskalksklubben, samt om förminskning i Statens utgifter för klubbinrättningar. XXI. B. 123. XXIII. A. i39. — i anledning af Utskottets Memorial i fråga om tryckning af Allmänna IndragningsStaten för år 1828. XXI. B. 123. XXIII. A. 148. — angående anislag af medel till kostnaderne vid Högtsalig II. K. H.
St. gillade Propos., ronde ett anslag af 8,000 R:dr tuko till K. M:s disposition för afvittringarnes fortskyndande i de norra länen. Ordet ”årligen”, som finnes i K. M:s Propos., felas nemi. i R. St:rs beslut, oaktadt R. St. vid sitt gillande af K. M:s Propos. icke anfört något skäl till nedsättning i beloppet. Emedlertid skulle af denna felaktiga ordställning den slutsats kunna dragas, att nämnde belopp skulle under tiden för nästinstundande statsreglerings-period endast komma att utgå med en tredjedel årligen af 8,000 R:dr tuko, i st. f. all K. M:s mening var, alt besagde summa skulle hvarje år utgå, hvilket R. St. äfven å sin sida torde haft för afsigt att bevilja. Skulle likväl nuvande ordställning bibehållas, upstode ostridigt en förlust för afvittringsverket i dess påräknade statsbidrag, hvadan skulle vållas tidsutdrägt för detta vigtiga ärendes hringande till ett af ifrågavar:de landsorter efterlängtad! slut; jag föreställer mig således, att Hr von Hartmansdorff, med sin kända nitälskan för landels förkofran, icke skall vilja fördröja frågans fullständiga afgörande, hvilken fördröjelse, i anseende till Riksdagens snart motsedda slut, lätteligen torde vara detsamma, som att förhindra ärendets framgång. Jag vågar fastmera, och med hågkomst af de många tillfällen, då jag gått hans önskningar i sådana formfrågor till mötes, hoppas och förmoda, alt den värde ledamoten, af förtroende för mina upgifter och till bevis å den välvilja, som bör råda emellan ståndsbröder af redbara tänkesätt, täckes benäget afstå från sin begäran om bordläggning af delta ärende. Hr von Hartmansdorff: När jag förmärkte att Frih. Ce derslröms motion var så lång, tillstår jag mig hafva deråt egnat mindre upmärksamhet, än vederborde; emedan jag ämnade begära henne på bordet.
Jag darrar vid tanken på den förfärliga förlust, som kanske hotar mig i en nära framtid. Hvad lifvet dock är afskyvärdt, och hvad det är dumt att fortsätta att lefva. I dag är det just årsdagen af min födelse, jag är 31 år i dag3 och det är förfärligt att tänka, att jag kanske har lika långt kvar att lefva. Hvad det dock är skönt i dramer och romaner; så fort en person har upptäckt att lifvet icke längre har något värde för henne, strax kommer någon eller något som underlättar för henne passagen »dans le Jenseits». Verkligheten är bra underlägsen ur denna synpunkt. Man talar så mycket om den fullkomning af organismen som de lefvande väsendena så småningom hafva utvecklat hos sig själfva genom det naturliga urvalet etc. Jag finner att i grunden den mest önskvärda fullkomningen skulle vara förmågan att dö fort och lätt. Ur denna synpunkt har människan afgjordt gått tillbaka. Insekterna och de lägre djuren kunna aldrig bestämma sig att dö; det är oerhördt hur mycket ett articuleradt djur kan lida utan att upphöra att existera; men ju mer man höjer sig på varelsernas skala, ju mer blir öfvergången lätt och snabb. För en fågel, för ett vildt djur, ett lejon, en tiger, är nästan hvarje sjukdom dödlig; antingen det fulla åtnjutandet af lifvet eller döden – intet lidande. Men människan har på nytt närmat sig insekterna i detta afseende, och många personer af mina bekanta komma mig ovillkorligen att tänka på insekter, hvilkas vingar äro frånryckta, flera articulationer krossade, fötterna sönderklämda etc., och hvilka likväl icke kunna besluta sig att dö. Förlåt mig att jag skrifver så sorgset till Er i dag. Jag är verkligen vid ett mycket mörkt lynne. Det värsta är att jag icke känner någon benägenhet för att arbeta. Jag har ännu icke lyckats tvinga mig till att sysselsätta mig allvarsamt med mina föreläsningar för nästa termin. Men jag har mycket drömt om följande problem.» (Här en matematisk utveckling.) Ur samma bref vill jag ännu citera följande: »Som julgåfva har jag fått från Er syster en artikel af Strindberg, i hvilken han bevisar lika klart som att två gånger två är fyra, huru en sådan monstruositet som en kvinnlig professor i matematik är skadlig, onyttig och obehaglig.
Iläral har det förmånliga resultat uppstått att genom de från denna kassa utgående premier ett flerdubbelt antal räfvar blifvit dödade än hvad sorn förut skedde genom skallgång, med hvilken öfrige socknar ännu fortfara. Utom förenämnde premier utdelas utaf ett i Länet slifladt jägare-förbund 2:ne större premier, som årligen tillfalla de 2:ne personer, hvilka under året fångat eller dödat det största antal räfvar. Genom dessa åtgärder har antalet af räfvar på ön betydligt förminskats. 27 I sydligaste delen af ön och på Fårön, der allmogen har största antalet af får, anställcs genast skallgång, så snart det förmärkes, att någon räf in kommit i socknen. Wisby, Länets enda stad, har mantalsskrifne invånare: Man talsfrie: Mankön 165 Qvinkön 262 Minderårige: Mankön 657 Qvinkön 652,] gQg_ Tillsammans 4,370 personer, hvilken folkmängd i den generella uppgiften om öns befolkning redan blifvit upptagen. Stadens förnämsta näring är handel; dernäst jordbruk med i sednare tider betydligt inskränkt bränvius-bräuning, sedan handtverksarbeten och slutligen fiske, hvaraf en del invånare hemta sin bergning. Fisket är dock icke särdeles lönande. Exporten beslår förnämligast af kalk, trädvaror samt spannmål. Importen består i salt, specerier, men äfven uti alla fabråks-förnödenheter, emedan, utom för snus och tobak saint ett mindre pappersbruk, inga fabriker linnas på ön. Handeln drifves af Wisby handlande såväl här i staden, som vid landthamnarne genom expediter, och af några vid dessa hamnar bosatte köpmän. Landthandlande hafva blifvit antagne 14, hvaraf en afgått, så att nu qvarstå 13. Någre handlande deltaga äfven med sina fartyg uti den allmänna frakthandeln såväl inom som utom Europa. I)e på öns kuster ofta inträffande slrandningar lemna äfven tillfälle till förtjenst genom upphandlingar i parti vid auktionerna, och åt någre få uti kommissions-arfvoden.
Af Jern-Contoiret erlägges ... Af Lotteri-Vinster beräknas lika med Calculen år 1823, eller För Spclkorts-Stämpling beräknas . JEMNEÖ emellan Calculen öfver Bevil/ningen vid 182% års Riksdag, Efter Calculen 1824, 182 5. ar 1o2o. ista Art. Afgift för Personer Bevillning. Öfverskott. Brist. Bevillning,. Öfverskott. Allmänna Bolags D:o .• Stånds-personer i Städerne Gästgifverier, Värdshus etc. I 0 ____ 10 Af Testamenten . Jern-Contoiret 64o 640 • •• Summa influtit 2,182,257 3i r 1 2,229,965 24 n -1 l 1 RELSE samt beloppet af hela Bevillningen för nedannämnda år. I 82 n ]■ 1828. Bevillning. Öfverskott. Brist. Bevillning. Öfverskott. Brist. Bevillning. Öfverskott. (Hörer till Bevillnings-Utsloitet* Betänkande A:o 57). ^ - Ecmtiuu&a Boktryckeriet, 1829. Bil. till Bevillnings-UtsK. Betänk.