Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om qvarnegare nu ej utan i serskilda qvarnhus får hafva 2:ne qvarnar, så inträffar, att kostnaden härför blir större än den deraf härflytande fördelen, hvadan han nödgas att rifva eller nedlägga husbehofsqvarnen, då ingen utväg sedermera finnes till hjelp i ofvannämnde afse eriden för de omkringboende fattige; c) att egare af sqvaltqvarn, som är till tulltägt skattlagd, må ega rätt att, efter derom hos vederbörande gjord anmälan, på annan qvarnegare i grannskapet öfverlåta sin tulltägtsrätt, så att den, som innehar husbehofsqvarn, må, efter en sådan qvarnegare emellan öfverenskommen och hos vederbörande till behörig annotering för blifvande taxering anmäld öfverlåtelse, utan några vidare omvägar eller ansökningar, få på sin förra husbehofsqvarn mala för tull, denna qvarn må nu vara bygd för sig eller sammanbyggd under samma tak med förut skattlagdt qvarnverk; 3:o af Riksdagsfullmägtige från Gottland Per Burges och Christen Persson Sojdeby, hvilka, i anledning deraf, att Konungens Befallningshafvande på Gottland utfärdat förbud för, der på orten allmänt begagnade, så kallade hästqvarnars upplåtande äfven till andra personers bruk, hemställt, att sådana husbehofsqvarnar må till andras begagnande få upplåtas under de kortare tider, sådant kan ske, äfvensom alt åt dem, hvilka uppfört eller ämna att bygga hästqvarnar eller väderqvarnar å Gottland, må. Statssamt Allm.
Ad icke underkasta sig något sådant, men då tre Ständ, såsom Utsk. hemställt, dels icke velat hafva någon föreskrift i detta fall, och dels ansett förslaget hvarken nödigt eller nyttigt, vore det utan ändamål att drifva saken lill förstärkt Const Utsk. som eljest bordt behandla den, hvarföre jag hemställer, att R. o. Ad., med ogillande af Utsk:s framställning, blott måtte lägga den till handlingarne. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Grundlagsliftarne hafva ansett frågor om förändring af grundlagen vara af den grannlaga och vigliga beskaffenhet, att de icke fä komma under R. Sl:s pröfning, utan att vara af Const.Utsk. förordade; hvaremot lagstiftarne hafva medgifvit, att alla andra frågor få directe inom Stånden väckas, och så snart en fråga derstädes blifvit väckt, skall Utsk. derom yttra sig och RiksStm derefter fatta sitt beslut. Men, såsom jag förut nämnt, grundlagsförändringar har lagstiftaren ansett vara af den vigt, att frågor derom icke böra komma under RiksStms pröfning, såvida icke en delegation af R. St., eller Const.Utsk., funnit förändringen så lämplig, att Utsk. bör densamma understödja. Det är deremot tydligt, att om man endast behåller för Const.Utsk. rättigheten att afslä en motion, men, i fall Utsk. förordat en förändring, R, St. medgifvas, att emot densamma afgifva gemensamma tankar som hufvudsakligen afvika frän det förordade förslaget, sä har man just genom dessa gemensamma tankar, i sjelfva verket upphäft den domsrätt, lagstiftaren tillerkänt Const.Utsk. Ty om ett aldrig så ändamålsenl. förslag inkommer från Utsk. till RiksStm, kan allt vändas upp och ned genom dessa gemensamma tankar och således kan det blifva Den 2 Oktober. 535 nästan värre, åtminstone icke bättre, lillstäldt med grundlagsförändringsförslag än med alla andra. Just emedan det är sant att vid föreg:de riksdagar, rättigheten att afgifva dylika gemensamma tankar, blifvit till sin största utsträckning begagnad af RiksShn, tror jag R.
Ingå till länet inkomster, hvilka för bestämdt ändamål äro, enligt särskilda grunder eller hos särskilda klasser af skattskyldige, uttaxerade, enligt hvad derom i 45 och 46 §§ stadgadt är, då skola dessa medel och hvad deraf utgilves, uti särskilda räkningar upptagas och redovisas. 55 § (§ 56). För granskning af Landstingets räkenskaper utser Tinget vid hvarje lagtima möte så många revisorer, som anses behöfliga. Berättelse öfver den verkställda granskningen aflemnas till Konungens befallningshafvande, som infordrar vederbörandes förklaringar öfver hvad anmärkt blifvit och, om förklaring dertill föranleder, revisorernas påminnelse deremot. Vid nästinfallande lagtima landsting föreläggas revisionshandlingarne Tinget, hvilket eger afgöra 29 224 om gjord anmärkning skall, såsom nöjaktigt förklarad, förfalla, eller om laga åtgärd i anledning deraf vidtagas må. Revisorerna ega att tillgodonjuta ersättning för resekostnad, på sätt i 15 § om landstingsman sagdt är. 56 § (§ 58). Konungens godkännande erfordras för att gifva bindande kraft åt beslut, hvilka afse: a) uttaxering, under längre tid än fem år, för utförande af visst beslutadt företag, samt upptagande af lån, som är stäldt på längre betalningstid, än nu sagdt är; b) försäljning, förpantning eller utbyte af länet tillhörig fast egendom, som, till bestridande af något, länet åliggande allmänt behof, är vorden bestämd, eller förlikning, som medför förändring i de rättigheter länet uti sådan egendom innehar; c) påläggande af nya eller förhöjda afgifter å den allmänna rörelsen; d) inrättande af mer än ett Landsting i ett och samma län, efter hvad i 62 § sägs, samt ordnandet af de förhållanden, hvilka dermed stå i sammanhang. 57 § (§ 43).
När dagen uppgår, och de första morgonstrålarna falla på bildens hjessa, uppstår en klang, en melodisk suck genom det af ljuset väckta lifvets bemödande att sansa sig ur marmorsömnen, och gjuta själ och rörelse i stenen. I denna det gryende lifvets kamp, i denna strid mellan de fåfängt arbetande lifsandarna och de tunga stenbojorna, trampar Jetten, snart med en ny suck återfallande till sin förra dvala, hårdt mot berget, och ur den pressade silfverådran nedgjuta sig, ur obekanta källor, några droppar i alabaster-kärlet. Hvarje dag falla 10 droppar, och hvarje droppa beskär en lefnad af 10 dagar. Före floden funnos sådana källor flerstädes i verlden, och fäderne drucko och blefvo alla gamla. Men nu är denna den enda källa i verlden af sitt slag, och äfven dess ådra, såsom du hört, är temligen afsinad. – Hvilken skada, utbrast jag, att denna källa är så otillgänglig och dessutom så obekant för verlden! – Icke så alldeles, som du menar. Ett dunkelt rykte derom har i alla tider varit gängse bland menniskorna. Den bekante Iskender från vesterlandet förnam det och skickade en här, för att i SimurghAnkas, eller – som Ionierne kallade det – Jupiter Ammons troll-tempel erfara sina kommande öden, och från denna Lifvets brunn hämta tid att underkufva de länder, som ännu återstodo af verlden. Store prophet, är det väl mig tillåtet att samla af detta ovärderliga vatten? – Det är dig förunnadt. Men längre än tio år kan du icke här qvarblifva; du har då samlat ett förråd, som gifver en lifstid af 1000 år; och högre än tio tidehvarf eller egentligen ej öfver niohundrade nittionio år, kan och får icke menniskan sträcka sin lefnad; ty en mäktig konung, som satte sig i besittning af denna källa, skulle annars kunna göra sig odödlig och blifva jemlik med den Högste.
Prot. 1850 f i851. 4 Sami., i Afd., 2 Band., i9 Hä/1. 1 2 Siai$'£tgkpiWt,i Ullälande, A!:ontS&{ ungens befallningshafvande åläggas att mede! utmätningsvis uttaga och till honom insända, böra sådane medel uti > landtränteriet nedsätta, och på o,n alva nila satt. snut vid : kronouppbörd, Konungens befäl hi i n gslva fvau do (leron.*: underrätta;: att kronofogde skall ovilkorligen och , vid laga ansvar öfver alla. utmätningsmål, ehvad, de från Konungen» befallningshafvande eller genom part erne sjelfva i grund a f';1agakraft vunna domar och utslag till honom inkomma, hålla diarium, redovisande vidtagna utmätning,såtgärder och de hinder, sorn för sådane åtgärder mötf,„ samt livar tredje månad inom 12:t« dagen derefter vid 1 r:dr vite för hvarje ofverskjutände dag till Konungens befallningshafvande insända utdrag af detta! diarium för den förflutna tiden ; att kronofogde skall inom tre månader ifrån, emQtfagandett af dom eller utslag, hvarå utmä'ningfölja bör, ej allenast hafva fullgjort sin skyldighet medelst utmätning, utan ock, då.; lösegendom, som bör säljas, är i mät tagen, hafva .verkställt försäljoingenderaf samt af försäljningssumman, så långt den förslår, borgenärens fordran betalt, äfvensom att,. när fast egendom blifvit utmätt, foga nödige anstalter till försäljningen så skyndsamt,* att, der mer* än en auktion blifver af nöden, äfven den andra auktionen må k unus, försiggå inom sex månader från det domen eller utslaget aflémnas till kronofogden, som skall besörja, att hvad af köpeskillingen borgenär tillkommer, .hålles honom tillhanda sist fjorton dagar efter köpeskillingens förfallotid,.hvilken ej utan vederböra» des samtycke må utställas längre fram än en månad efter försäljningsdagen; åliggande det den kronofogde, sorn försummar något af hvad sålunda föreskrifvet b!if\ stoch ej kan visa, att borgenär lemnat anstånd med betalningen eller alt, oaktadt vid tagna lagliga åtgärder till utmätning och försäljning samt köpeskillingens ind-ifvand* sådäne hinder dervid mott, sorn af kronofogden ej kunnat förekommas,att svara förr det, hvarför utmätning sökt är, och skall Konungens befallningshafvande emot kronofogden lemna borgenär skyndsam handräckning; samt slutligen att till ersättnings för enskilde personers af uppbördsman enligt tjenstepligf emottagne,. men; derefter; förskingrade medel vederbörande komma att närmast efter staten, i full af allmänna medels förskingring,
Harr Danckwardt bar derföre hemstält, 1 att hvad Utskotten föreslagit om jrättighet till Skatteköp af Nybyggen före 686 Stats-Utskottets Betänkanden. Frihetsårens utgång, antingen må förfalla, eller åtminstone dervid bestämdt tilläggas och uttryckas, att Nybyggaren sådant oåkhult, må vara underkastad den föreskrift och tillsyn i afseende å Odlingsoch Nybygg nåd s-skyldigheter nes fullgörande, samt det äfventyr för försummelse deraf, som i allmänhet äro i Författningarne stadgade. Till besvarande häraf få Utskotten vördsamt anföra, att Utskotten, lika med Herr Danckwardt, inse de menliga följder, som skulle uppkomma, om genom det föreslagna Skatteköpet före Frihets-årens utgång, Nybygget icke mera komme, att stå under Kronans uppsigt, utan lemnades handlöst åt sitt öde, hvarigenom flerfaldiga missbruk skulle uppkomma, och det vigtiga ändamålet af de Norra Provincernas uppodling och cultur snarare motverkas, än befordras. Också har ett så beskaffadt Skatteköp aldrig kunnat vara Utskottens mening. Då i Betänkandet tillstyrkes: ”Att Nyhemmans Åboer må för ”unnas att, emot erläggande af Sex års "sammanräknad Ränta efter Skattläggnings”beloppct, få lösa Nybygget till Skatte, "och således fullkomlig egande rätt dertill "förvärfva,” kunde dermed naturligtvis icke afses någon fullkomligare egande rätt, än Stats-Utskottets Betänkanden. 6S7 att ett genom sädan t skatteköp förvärfvadt Nybygge val genom arf eller köp kan afhälldas oell gå från man till man, utan att ändock upphöra att vara under Kronans uppsigt.
Ständer för godt finna, att dessa 10,000 R:dr såsom ett bestämdt anslag måga uppföras under ifrågavarande andra Hufvudtite! uppå Staten för Medicinalverket; och 4:© Deri sg Maj - 4:0 Har Ivongl. Majit i Naclér föreslagit till upptagande å Stat den för Vaktmästaren och Vaktkarlame vid SVnedjegårdshaktet härstädes af Kongl. Majit, genom Nådigt Eref af den 28 Juli 1813*1 beviljade löntillökning, hvilken nu utgår äf extra utgiftsmerilen , äfven sorn elen, Fårigvaktbetjeningen vid Kronofängelset i Linköping, genom Nådig Skrifvelse den g Mars 1S14 tillagda lönförbättring å besparingarna på denna andra Hufvudtiteln. s Örn förhållandet härmed har Utskottet gjort ig underrättadt och inhämtat, att tillökningen för Vaktmästaren och Vaktkarlarne vid Smedje» gårdshäkret utgör tillsammans 117 Ridr iG sk., och att åter lönförbättringen för Fångvaktbetjeningen i Linköping uppgår till endast so Ridr eller 33 och en tredjedels proCent å deras förut åtnjutna oförhöjda oindelta lön; och får Utskottet tillstyrka 1>ifal 1 dertill, att dessa poster, såsom en nödig pröfvad och oumgängelig utgift till för. bättrande af förenäipnde Vaktbetjeningars knappa löningsvilkor, må på vederbörliga Stater under andra Hufvudtiteln uppföras. Detta allt hemställes vördsamt till Rikets Höglofl. Ständers bepröfvande. Stockholm den 26 Maj a S r 5• På Höglofl. Riddérskapets På Högvörd. Prest» och Adelns Ledam. Ståndets Ledam. vägnar vägnar Carl De Géer. Gust. Murray. På Den 29 Maj. 637 På Vallöf!. BorgarePå Hederv. Bonde - Riksens Högloft.
T[ ill svar å Vällofl. Borgare-Ståndets communication af Hr L. L. Edelbergs Memorial, åsyftande tryckning af Constitutions-Utsko.ttets ÖfverjjäggningsOch Voterings-Protocoll uti frågan om utiemnandet af Handlingarna i anmärkningsmålet rörande meddelta föreskrifter om Truppers proviantering under fredstid, får Utskottet härigenom tillkännagifva att det, med anledning af 2 §. TryckfrihetsFörordningen, ansett något hinder ej möta Coust. Utslt. Betäiikcinden. 115 för detta Protocolls extraderande till Herr Edelberg, när han sig derom hos Utskottet anmäler. Stockholm den 22 Maj 1818* N:r 45. Consbibubions-Ubskobbebs Memorial bill Riksens Ständer med förslag bill ändrad Redacbion af 102 §. Regerings-Formen. Vid pröfningen af ett till Constitutions-Utskottet ingifvit förslag, åsyftande dels en mera bestämd föreskrift om Riks - Piä ttens sammansättning, egentligen i hvad angår dess Ledamöter bland Presidenterne och Riden i Rikets Collegier, dels ock ett hittils saknadt stadgande huru den genom laga förfall eller jäf möjligen uppkommande bristen i Domfört antal bör fyllas, har Utskottet, lika med författaren, funnit ej allenast att, efter Grundlagens bokstaf, inga andra Collegier kunna lemna Medlemmar till Riks-Rätten, än sådana, der verkliga Presidentsoch Råds-Embeten gifvas, utan äfven att, enligt Lagens princip, dessa Collegier, för att i förrberörda hänsigt vara behörigen qvalificerade, måste äga Domsrätt, och utöfva den genom beräkning af samtliga Ledamöternes röster; hvarjemte Utskottet erkänt behofvet af ett uttryckBibang till Rikt St. Ut sk. Betänkanden. ligt stadgande, till undanrödjande af alla hinder för Riks-Piättens Domförhet.
Sednast före öfverläggningen, ang:de den nya bränvinslagen, väckte Hr von Hartmansdorff ang:de föredragningssättet samma förslag, sorn jag nu framställt. Om återremiss skulle beslutas vid hvarje §, emot hvilken anmärkn. göres, så skulle den diskussion, som här kommer att föras, sannolikt växa tili volymer, och om LagUtsk. ånyo mäste taga frågan och alla dervid framställda serskildta yrkanden i öfvervägande, derefter afgifva ett nytt förslag och sedermera möjligtvis ännu ett sammanjemknings-förslag, så hafva vi i sanning icke det ringaste hopp att vid denna Riksdag hinna till något resultat i saken. Jag kan således icke inse, att en återremiss af hvarje §, sä snart anmärkn. deremot göres, skulle leda till något annat än frågans undanskjutande, och då jag föreställer mig, att R. o. Ad., lika med LagUtsk., inser behofvet af en förbättrad lagstiftning ang:de tjufnadsbrott, hoppas jag, att R. o. Ad. icke godkänner Hr von Harlmansdorffs åsigt, hvars antagande möjligtvis skulle leda derhän, att sagde ändamål icke skulle kunna vid innevande Riksdag upuäs. Hr von Hartmansdorff: Det förhåller sig verkligen så, som Gr. Sparre omförmält, nemi. att R. o. Ad. vid bränvinslagstriftningens behandling följde det föredragningssätt Gr:n nu föreslagit. Men derföre är det icke rätt, att Ståndet pä förhand antager vissa grundsatser, hvilkas verkan på detaljerna man icke genast kan förutse, serdeles som ingen regel är utan undantag. Nu var man nog fintlig all vilja hörja med grundsatserna och lyckades att dertill öfvertala R. o. Ad., ehuru jag motsatte mig ett förfarande, som skulle binda den fria öfverläggningen i afseende på de serskilda lag-paragraferna. Saken tog emellertid, i ett fall, en annan vändning än mina motståndare förmodat, och nu vilja de afskudda sig den boja, de pålagt sig sjelfva. Uppå härefter framställd propos., beslöts alt ifrågavande förslag till författning skulle §:vis företagas till pröfning. Gr. Sparre:
(Illustratör: Viktor Andrén). 1894 IDUN 429 så on4, a \ t små barnafötter skola vanTr^iaiaknä öfver Snön? » Men alla spår af människor försvinna snart, ty jämnt och sjtändigt faller mer och mer snö. Det är, som o m den aldrig ville taga slut. Jorden är ett enda fläckjfritt hvitt, och himmelen hänger som en isäck öfver den. Det är, som o m ett stort bolster trycktes djupare och djupare ned Öfver jorden och fÉÉto detta bolster skakades stora hvita fjädrar Ä t t, lätt, som ljudlöst och oändligt falla ner öfver allt. Jag känner, hur dessa millioner hvita flingor sväfva ned och betäcka mig m e d sitt kalla, isande fjnn, och när de falla på mina armar och i mitt hår, uppag vandrar genom snön, som täckt alla lösas de i stjärnor. — Jag lyfter handen vägar. Öfver alla gärdesgårdar, åkrar och ser på en af dessa snöstjärnor, hvaraf - nu och diken har det fallit snö. Den ligger hela firmamentet är uppfylldt. Det är en liten som mjuka kuddar öfver alla uppstickande kristall af den mest fulländade formation; buskar. Den hänger som hvita fransar på ingen bergkristall är formad m e d mera magranarnas långa grenar, den tynger på taltematisk stränghet än denna lilla snöstjärna, larnas breda kronor och täcker som en som har skilt sig från de andra millionerna nunneslöja björkarnas späda kvistar. Så- och nu ligger lätt sväf vande på min arm. långt ögat når, ser man bara snö — snö — En enda varm fläkt från min mun, och den är upplöst i intet! — snö! Den har fallit under många, långa dagar Jag ser, m e d hvilken omsorg, med hviloch nätter, tills man icke längre kan se ken underbar finhet denna lilla försvinnande skillnad på höjder och sänkningar, på vatten snöflinga blifvit danad, och j a g ser från och land. Hela jorden är en enda hvit, den ut öfver markerna upp mot himmelen, ofiäckad, oändlig snömassa.
Magistraten, sorn för sin del ansett den uppgjorda planen till tomtoch gatureglering särdeles ändamålsenlig, hade, jemte underdånig hemställan att samma plan måtte vinna nådig fastställelse samt att staden måtte tillåtas expropriera den för dess utvidgning erforderliga mark, i underdånighet anfört, att genom ofvannämnda brand en stor del af stadens innevånare lidit högst betydliga förluster och att härigenom uppstått ökad svårighet för dem att bära de för stadens förvaltning nödvändiga utgifter, hvadan och då de mod nya tomtoch ga turegleringen förenade kostnader vid sådant förhållande blefvo för staden särdeles betungande, Magistraten ansåge sig ega skäl i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes bereda stadens hårdt pröfvade innevånare någon lindring i deras betryck genom nådig framställning till Rikets Ständer om beviljande åt staden af ett anslag och ett lån för nya tomtoch gaturegleringens utförande till de belopp, Stadsfullmägtige, på sätt förberördt är, föreslagit. Kongl. Maj:ts Befallningshafvande hade, jemte tillkännagifvande att, vid uppgörandet af beräkningen öfver den med tomtregleringen och stadens utvidgning förenade kostnad, ersättning för tomt upptagits efter åsätta taxeringsvärdet med 50 procents förhöjning, samt för jord, som förut icke varit till tomter indelad, dels efter det medelpris, som vid den under sednare åren skedda expropriation för stadens räkning måst af staden betalas, och dels efter gällande köpe värde, till Kongl. Maj:ts nådiga behjertande öfvorlemnat att bereda staden, som från det all - StatsUtskottets Utlåtande N:o 60. 67 mannas sida icke hade att påräkna någon hjelp för nya byggnaders uppförande, allt det understöd, som, vid jemförelse med hvad andra städer i enahanda hänseenden förunnats, kunde finnas vara af den timade olyckans omfattande beskaffenhet påkalladt för lindrandet af de svåra förluster, som genom densamma drabbat ifrågavarande samhälle; och har, beträffande frågan om beviljande af anslag för tomtregleringens genomförande, Kongl.
F-r,rien^ Ze^ilZZ/ro rönte-^Z/rst^/ö> »5zaZs^er^ett r«^/rZng anvö/rcZ<rs. Iredje Afdelningen. ^ngäeueZe ^u/vuiZgrkmcZeu /ö> Fa,r/lenL Zia/re-rö>eZse. Vill bedommande sk den kragan buruvida någon förändring i Länkens lane-rörelse mäste, till följd sk realisations-köretaget, beslutas, liakva Utskotten, uti Let. l>l:o 3, med tillkännagikvande, att utlåtande ofördröjligen skulle, ak Laneoldtskottet, öfver de särskil«le delarne sk Länkens lane-rörelse asgifvas, funnit, sig kunna inskränka deras gemensamma yttrande i denna kräga till clen tillstyrkan, "att sadane åtgärder "watte af R. 8l:r vidtagas, att ielle någon körminsk"ning i Länkens lane-rörelse kommer att ega rum." I anledning barak är inom Riks8tänden anmärkt: dels, af någre Ledamöter: att tillstyrkandet af elet oförändrade i Länkens läne-rörelse vore tillräekligt, att förilasta kela Realisstionsförslaget; tlels oell, af en Ledamot inom It. o. Zk.: att om jin en activ inskränkning borde undvikas, vors dock mäst förenligt meci Lank-rörelse, att, till jemkning ak real valutan osli sedelstocken, först, mot billig ränta, förvandla en del ak Lredit-sedlaroe till obligationer ocb sedan passivt inskränka läne-rörelsen, när realvalutan för bardt anlitas.
Ridder skåpet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Sammansätta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 22 och 25 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 5, i anledning af dels gjorda anmärkningar emot vissa delar, dels ock Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i afseende å andra delar af Betänkandet N:o 2, angående vilkoren för bränvins tillverkning, biföllos Utskottets tillstyrkanden, att i 2, 68 och 72 §§ ordet ”mäskning” må utbytas emot ordet ”mäskberedning”, samt ansågs förevarande Utlåtande i öfrigt icke föranleda till annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. Frän Högv. Preste-Ständel. S. D. Sedan Ståndet beslutat, att, på sätt 81 § Regerings-formen bestämmer, denna dag företaga val af Ledamöter i förstärkt Konstitutions-Utskolt, blef nämnde val i behörig ordning nu anstäldt och befunnos, efter valsedlarnes öppnande och rösternas summering, till Ledamöter i sagde Utskott vara utsedde: Vice Talman Biskop Annerstedt, Biskop Bergman, Doktor Björkman, Prosten Schram, Domprosten Knös, Riks-arkivarien Nordström, Domprosten Widebeck, Domprosten Björling, Prosten Tellbom, Kontraktsprosten Tegnér, Prosten Berlin, Prosten Ljungdahl, Prosten Millén, och Prosten Söderberg; samt Fröt.-Utdrag den 29 Juni {857. Tili Suppleanter: Kontraktsprosten Rundgren, Komminister Beckman, Prosten Ljunggren, Prosten Eurén, Prosten Gellerstedt, Kontraktsprosten Malmstedt, Prosten Arosenius, och Prosten Collén. Frän Hedera. Bonde-Sldndet. S. D. Vid i dag anstäldt val af Ledamöter, jemte deras Suppleanter, till förstärkt Konstitutions-Utskott, på sätt 56 § Regerings-formen föreskrifva, blefvo följande utsedde, nemligen: Till Ledamöter: Samuel Ödman från Upsala län ... med 82 röster.
Ikl:t täcktes om Likets Kinanceoch LenningeVerk föroröna", meri tillägg "att LancoKullmägtige skulle klifva instrueracle om lien ätgärcl, iivsrmeö Kanken härvid horöe gä Ii. lVI:t tillkanöa."—Härpå söljcle, efter längvariga ösverläggningar, Ii. lVI:ts Käö. Kung. och Köi orcln. clen 27 lVov. >776, hvarigenom Lanken öppnacies till utvexling as Hillver emot secllar efter evalvations grunö af 72 lilarker, hvilket Leslut ak 1778 ärs Htänöer goökänöes *). Dä, genom lietta hvslut, till hekoröranöe skstaöga och säkerhet uti Likets mzmtoch penninge-väsenöe hlifvit vicltagen en ätgärcl allcleles likartaci meci öen, som nu s^nes Utskotten ak förliällanöerne päkallacl, *) Louise» xä Lamdurg var ,776 högst 70 — lägst 68A ill. Letänkancien. 9 vilja ILskotten NeöaNlore upptaga jemsörelsen akLikets ställning vili lie» söri a ticipuncten ock lien närval anöe; inen anse sig för.t köra lemna en talla af Länkens verksamhet intill närvä,anöe ticl och clerviö till en hö, janj uncler lie 3) är som silkve, Utvexlingen körklef vruhl>aö«