Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG TILL VID Lagtima Riksdagen i Stockholm Åren 1840 och 1841. FJERDE SÄRLINGEN. Afdelningen: Statssamt Allm. Besv. och Oeconomiem. fl. Utskotts gemensamma Memorial, Utlåtanden och Belätikanden. v;.',;' Ull y «./. ( i . ^ ’ . öi . - i i ...v , i . •• ■•■il ■ ■ V. Slatssamt Alim. Bcsv.- och Ekon.-Utskollens Utlåtande, 2V.'0 /• Ank. till Exp. Utsk. den 27 Juni, kl, 11 f. m. Utlåtande, angående sättet för utgörandet af Städernas, utom Stockholm, inqvarterings-besvär, samt om en jemnare och rättvisare fördelning deraf. Då nu detta ärende af Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten vid denna Riksdag till gemensam behandling å nyo företages, till följd af de från respective Riks-Stånden emottagne remisser, dels å Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, dels å flere Stånds-Ledamöters motioner och yttranden i ämnet, hafva Utskotten, med hänvisning till hvad vid förra Riksdag-ar blifvit serskildt anfördt och utredt om inqvarterings-besvärets första uppkomst och sättet för utgörandet af detta städerna åliggande onus under olika perioder, (hvarom se Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll vid Riksdagen åren 1828—i83o, 4 Sami. 2 Afd. N:o 67, samt vid sista Riksdag samma Samling och Afdelning N:o 46 och 47)’ nu skolat till en början här upplaga endast hvad som har afseende å ärendet i dess närvarande skick samt hvad för dess slutliga afgörande, sedan sista Riksdag, blifvit tillgjordt, jemte en kort anmälan om Rikets Ständers vid sista Riksdag till Kongl. Majit i ämnet gjorda framställning; och anföres således i afseende härå:
Jag kan icke fatta skälet hvarför man vill ändra detta äfvensom det efterföljande inom., enär sockennämnden icke har att yttra sig öfver annat än frågan om besuttenheten; och frågan om rättigheten att tillösa sig den jordlott, hvars afsöndring ifrågasattes, är ett från den förra frågan skiljaktigt ämne, som icke tillhör sockennämndens utan domaremaktens pröfning. Frih. Cederström, Jacob: I motsats med den sista värda talaren och i öfverensstämmelse med hvad Hr Gripenstedt flera gånger yttrat, anser jag 5 mom. böra utgå, med undantag af början deraf, som, på sätt Hr Gripenstedt nämnt, bör med 6 mom. förenas. Utsk:ns förslag uti 5 mom. af 8 §:n blef derefter af R. o, Ad. bifallet. 46 Den 3 Februari e. m. 6 momentet. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att om lian ratt fattat ett af Hr von Hohenliausens föregående anföranden, hade det innefattat ett förslag att införas i sista punkten af detta 6 morn., i fråga om besvär öfver häradsrättens utslag. Hr von Hohenhausen: Sådan var visserligen min mening; men då ingen instämt deruti, och då en § vid slutet kan tilläggas, hvarigenom det ändamål jag åsyftar kan vinnas, så afstår jag för närvar, från mitt yrkande. 6 momentet Lief derefter af It. o. Ad. bifallet. y momentet. Detta moment bl ef likaledes bifallet af Pr. o. Ad. 9: d e §: n. Hr von Hohenhausen: Jag får föreslå, att i 2 mom. efter orden ”förordningen den 19 December 1827 härom innehåller,” måtte tilläggas orden: ”när hemma n s d e I e n kommit i annor mans ägo än rätter arfvinges.” Det vore hardt om personer, sorn erhållit fasta på sin egendom, skulle kunna drifvas derifrån.
Så vidt man alser endast de kostnader, som blifva en nödvändig följd af en sammanbindning mellan den vestra och den norra banans ändpunkter, betviflar jag att ett så högt belopp, som det af den siste talaren ifrågasatta, skall för Stockholms stad komma i fråga; men om man deremot häruti inräknar kostnadsbeloppet för de båda banornas förening med Nybrohamnen, tviflar jag deremot icke på, att en summa af 1,000,000 knappast skulle vara tillräcklig. Detta är dock för närv:de ej behöfligt. Om den norra stambanan nedföres till den projekterade gemensamma bangården vid Clarasjö och bispår jemväl ledas öfver Skeppsbron äfvensom till Stadsgården, så qvarstår, enligt min tanka, ej något skäl att leda banan till Nybron. De norra provinsernas anspråk kunna naturligtvis ej sträcka sig ända derhän att direkte komma till hvarje hamn i staden, utan böra de vara tillfredsställda, då de kunna komma till särskilda hamnplatser både vid Mälaren och Salt-sjön. Det är anfördt, att för rörelsen skulle vara nödvändigt att uppföra station icke allenast vid Clara sjö och Fatburssjön utan äfven, utom en midre anordning för mottagande af gods vid Stadsgården, jemväl en station vid Nybrohamnen. Det synes mig, som om i detta fall anspråken skulle blifva öfver höfvan lillgodosedde, i fall så skedde. Denna högre kostnad behöfver således icke heller beräknas. Hvad som gör ett inrättande vid Stockholms Stadsgård af en barngård, afsedd för både personoch godstrafik, olämpligt, är utom det trånga utrymmet jemväl att, under sådana omständigheter oundgängliga följden blefve den, att hela den till bangård afsedda delen finge alstängas, hvarigenom den derstädes nu befintliga hamnplats blefve såsom sådan obrukbar. De inkast, som blifvit gjorda mot vestra stambanans framdragande genom en tunnel, gälla båda de alternativa förslag, som blifvit framställda, sä väl det af Frih. Ericson upprättade, sorn äfven Stats-LItsk:ts. Hvad som anmärkts mot det ena, gäller hufvudsakligen äfven mot det andra, med det undantag, att lutningsförhållandena äro i viss mån olika.
Till stöd för detta påstående ock för att visa, huru ojemnt ifrågavarande, till näringarnes ock förnämligast jordbrukets utveckling beviljade bidrag under åren 1855—1861 inom de olika länen utfallit, hafva motionärerne företett bestyrkt utdrag af Chefens för Kongl. Statistiska Centralbyrån den 28 Februari 1863 afgifna underdåniga berättelse, deraf inkemtas, att sammanräknade inkomsten af nämnda medel under dessa år uppgått för hushållningssällskapet i Göteborgs ock Bobus län till 173,637 R:dr 9 öre, och i Malmöhus län till 114,436 R:dr 42 öre, men i Kronobergs län till endast 11,620 R:dr 32 öre, i Gotlands län till 8,296 R:dr 29 öre och i Jemtlands län till 4,668 R:dr 85 öre; hvarjemte motionärerne påpekat, att detta missförhållande hädanefter blefve än mera kännbart, sedan det genom ett Kongl. Cirkulär blifvit hushållnings-sällskaperna ålagdt att årligen samla och till sammandrag bearbeta utförliga uppgifter till en jordbruksstatistik, helst genom samma Cirkulär förklarats, att deraf uppkommande utgifter borde med den hushållnings-sällskaperna tillagda andel af bränvinsförsäljnings-afgifterna bestridas. Under åberopande af dessa förhållanden hafva motionärerne föreslagit: att den hushållnings-sällskaperna i riket tillerkända femtedel af bränvinsminuteringsoch utskänkuings-afgiften måtte från samtliga länen till Statsverket ingå och derefter emellan de särskilda hushållnings-sällskaperna fördelas i förhållande till folkmängden inom hvart och ett sådant sällskaps distrikt. Vid bedömandet af don ena eller andra fördelningens större billighet och rättvisa bör man ej förbise, att till den stora skiljaktighet, som i afseende å beloppet af bränvinsförsäljnings-afgiften inom de olika länen förefinnes, bidraga, utom en mängd särskilda omständigheter, i ganska väsendtlig mån det sätt, hvarpå bränvinsförsäljningen är inom länet ordnad, den stränghet, som iakttages vid uppskattningen af försäljningsbeloppet, och den noggrannhet, hvarmed man söker förebygga en försäljning, hvilken är antingen alls icke eller ock för lågt beskattad.
Undertecknad RiddarhusSecreterare: I anledning af hvad Grefve Frölich nyss anfört, att, i händelse Ridderskapet och Adeln skulle besluta, att ordet stampning bör utur Protocollet för den 22 sistlidne December utgå, den i dag derom förefallne discussion dock skulle komma att i denna dagens Protocqll qvarstå, anser jag mig vördsamt böra upplysa, att när, vid Protocollsjustering, ändring och rättelse göres i ett Protocoll, den följd deraf uppstår, att discussionen, sorn föranleder berörde ändring och rättelse, äfvenledes ur den dagens Protocoll, då justeringen verkställes, försvinner. Endast när, vid Protocolls justering, mot Protocollet göres en anmärkning, hvilken Ståndet finner 25* 388 Den 3o Mars e. m. ej böra föranleda till ändring af Protocollet, qvarstår discussionen derom i den dagens Protocoll justeringen äger rum. Herr Tham, Wolrath: Jag anhåller endast att få yttra några ord om ordet stampning. Det kan vara mig likgiltigt, om detta uttryck qvarstår i Protocollet eller ejj men i anledning af ett yttrande afFriherre Boije om den ömtålighet, som Ridderskapet och Adeln i detta afseende bör hafva för sig sjelf, hemställer jag, om denna ömtålighet nu kan hjelpas med utbyte af ett för örat mindre stötande ord, sedan flera Tidningsutgifvare, med så mycket nöje samt under varierande tillämpningar och omdömen gifvit den passerade stampningen på Riddarhuset ali möjlig publicitet. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken yttrade, att Ridderskapet och Ådeln visserligen ägde att bestämma sättet, på hvilket den anmärkte ifrågavarande omständigheten borde i Protocollet upptagas; men att, enligt 26 §. RiksdagsOrdnigen berörde omständighet icke kunde alldeles ur Protocollet utgå. Hans Excellence hemställde derefter, om icke Ridderskapet och Adeln behagade godkänna Protocollet, sådant det blifvit, i afseende å nämnde omständighet, uppstäldt.
Sålunda har Herr Stjernsvärd föreslagit: att då, enligt motionärens förmenande, husbonden och tjenaren sins emellan vore att betrakta såsom ett bolag, deruti husbonden insatt penningar och tjenaren arbete, förbrytelser af den ene mot den andre, borde, i enlighet dermed, bestraffas sålunda, att husbonde piik tade med penningar och tjenaren med arbete, utan all slags förvandling, hvilken endast skulle omintetgöra tillämpningen af det ådragna ansvaret; att hvar och en arbetsför ogift mansoch qvinsperson, som icke hade jordbruk eller kunde försörja sig af egna medel, skulle, der inga särskilda orsaker föranledde undantag, förpligtas att såsom tjenstehjon skaffa sig laga försvar, vid äfventyr att eljest insättas på arbetshus eller hållas till allmänt arbete; att bötesansvar skulle bestämmas för den husbonde, som läte hos sig mantalsskrifva tjenstehjon, utan att hafva det i sin tjenst, eller intoge det hos sig såsom inhyses eller insittare; att, i enlighet med hvad redan vid sista riksdagen blifvit föreslaget, s. k. tjenstehjonsböcker skulle införas i stället för nu brukliga orlofssedlar; att, på det sanningsenligt betyg om tjenstehjons förhållande i tjensten måtta kunna af husbonde meddelas, det skulle tillåtas husbondes öfrige tjenare att rörande innehållet af medtjenares betyg vittne bära; att husbonde, som i tjenst eller arbete hos sig antoge person, den der icke med företeende af tjenstehjonsbok visade sig vara till tjenst ledig, skulle plikta 25 Riksdaler Riksmynt och gällda rätter husbonde skadan; att flyttningstiden, på sätt och af skäl, som redan vid nästlidna riksmöte blifvit yrkadt, måtte bestämmas till den 20 Juni, med inskränkning i de s. k. fridagarnes antal; att, derest tjenare olofligen afveke ur tjenst, utan att för sig göra redo, och husbonde icke ville honom återtaga, Konungens Befallningshafvande skulle, på husbondes derom ofördröjligen gjorda anmälan, låta den afvikne efterspana och gripa samt till allmän arbetsinrättning öfverlemna, för att der qvarblifva, tills den med husbonden öfverenskomna tjenstetiden vore ute, hvarjemte tjenstehjonet skulle förpligtas återbära städsel och hvad det af lönen uppburit samt gälda husbonden tillskyndad skada ; och att Konungens Befallningshafvande, Poliskammare, Magistrat, Kronofogde och Länsman skulle tillförbindas att, på anlitan af husbonde eller tjenare, lemna ofördröjlig handräckning för att, efter behörig undersökning,
Utdrag dan 4 Nov. i8?g. N:o 114, öfver Herr Gustaf Hjertås motion om offentlighet vid Under-Domstolar och Police-Kamrar i Städerne, bifölls; N:o 115, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående alder för dem, som af Hof-Rätterne till Doinare-Embetets utöfvande förordnas, bifölls; N:o 1 1 6, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående ansvar å den, som bortförer eller undanhåller annans minderåriga barn, bifölls, N:o 1 i 7, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående tillägg uti 25 Cap, 5 §. Bättegångs-Balken, bifölls; N:o xrg, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 40, öfver Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående Strafflag emot Negerhandel och delaktighet deruti: Betänkandet N:o 40 bifölls; N:o 11 g, öfver Herr J. P. Lefréns motion om en Strafflag emot Slafhandel i allmänhet, bifölls. y.o Statssamt Allmanna Besvärsoch Oeeonomie Utskottens: N:o 80, 1 anledning af väckt motion om rättelse eller jemkning, i afseende på Koleringens utgörande i Upland, bifölls; Fröt. Utdrag den 4 Nov. 182g. 35 N:o ftr, i anledning af väckt motion om anslag (ill Flygsandens hämmande i Halland, bifölls; N:o 82, i anledning af väckta motioner om lindring i Roteringen inom Lima Socken af Stora Kopparbergs Län, bifölls; N:o 83» i anledning af erhållne återremisser å Utskottens Betänkande, N:o 35, angående Vacance-afgifts erläggande till Krigsfonden af de Rustoch Rotehållare vid Båtsmanshållet, hvilkas Båtsmän linder krig afgå:
Vi sknlle d&amp; vilja ofvergs till den punkt, hvari telefonisternas dBliga stallning i ekonomiskt hanseende framst visar sig, nadigen den, att de efter en t; jiinstgoringstid af 5-10 Br (och liingre synes Btminstone Rikstelefon ej anse varn onskvard) st&amp; med siinzre utsikter fiir fimntida bdrgning tin de gjos-de uid i ?zh-adet i telefonvwket. For de personer, som vid sitt intriide B arbetsmarknaden, icke hafva n %gon formogenhet, ntgora kunskaper och kroppskraftei: den insats eller det kapital, hvarined de borja sin verksamhet. Under vanliga fbrhtillanden gifver arbete under de farsta h e n 1lg afloning, men allt efter son1 erfarenhet och skicklighet forvarfvas blir afloningen hogre och smhingom, under lyckliga forhBllanden, sti hog, att nhgot kan afsiittas for Uderdomen eller utsikt till pensionering ernls. Jamfor man harmed forhlllandena vid telefon, sB finn er man, att en telefonist, som tjanstgjort 5-10 l r i regel har klenare hiil-sa an hon hade, niir hon anstillldes vid telefonen, och hvad - hennes utsikter till framtida forvkf angb, a.ro de samre iin nib hon bojade. Det jaktande och enformiga arbetet har ej vmit iignadt att starka arbetsdugligheten och framkalla energien, och de insikter eller kunskaper telefonisten hode fore intriidet i telefbqrket hafva ej okats. Telefonarbetet ar ndstan enastdende ddri, cltt man ddraf iqtgellting ltir .for f ' rat~ztideiz For Iiirarinnan eller kontoristen gdler likn vB1 som for modisten eller sommerskan, att den, som med beriiin skott sin forsta plats, kan berakna att for den nasta fb hogre liin.
I Stockholm importerades år 1850 tillsammans 7,400,000 H råsocker, hvaraf dock sockerbruksidkare införde för egen räkning 4^00,000 således betydligt öfver hälften. Må man icke tro, alt jag icke gläder mig åt, all hvar och en förtjenar då han arbetar; men jag vill blott visa, att man fullkomligen misstager sig om man tror alt rederiet får behålla premien för sig såsom statsmakterba velat föranstalta. Med kaffet är det ett annat förhållande. Vid denna varas import stadnar vinsten oftast i redarens ficka, i fall konjuukturen år honom gyusam. Men som kaffe är en vara, som lockar lill samma börsspel som bränvinet, ett spel som äfven bidrager till en oftast alltför stor import, så är det, minst sagdt, icke slatseko nomiskt klokt, att genom premier upmuntra della börsspel och äfven att framkalla en större import än som erfordras. Denna sednare framlockas tillräckligt af våra kreditförhållanden, vanan att anlita blancokrediterna på utlandet m. m., ulan att statsmakterna ytterligare böra dertill upmuntra. Då jag talar om kaffeimporten anhåller jag alt få visa, del landet, åtminstone förlidet år, icke skördade fördelar på de ifråga varrde undantagslagarne. Tidigt på året hade man fått veta, att kaffeskörden år 1849 slagit illa ut såväl i Brasilien som på Java, och priserna inom den Europeiska marknaden stego följaktligen. Men i stället alt Sverige då förskaffade sig sitt behof på de närmaste uplagsslållena till modererade priser (hela Sveriges konsumtion npgår till cirka 8 mill. skålpund,) så tänkte man: genom tuli-Iindringarne fä vi frakten till en del af statsverket erlagd, fördenskull är det bäst att skicka våra fartyg lill Brasilien med kaffeordres. Så skedde. Ankomne dit, funno fartygen priset der ytterligare stegradt, emedan direkta underrättelser hade under tiden genom ångbåtsförbindelserna anländl om den starka spekulationslust, som visade sig uti Europa. Fartygen hade ordres att laga kaffet, hvilket också skedde till oerhördt höga priser.
Vädret var hela dagen vackert och varmt, såsom hos oss en mycket varm sommardag; om aftonen var luften mera frisk, dock ej kall, och månens fyra dagar fyllda horn lyste såsom Turkiska vapnet öfver Turkarnes stad, så klara att hela det öfriga halfklotet kunde synas. Då vi vid farten öfver strömmen blefvo så mycket satta neråt, gick kaptenen och småsvor för sig sjelf och grinade, högeligen förargad öfver den misslyckade spekulation han gjort, då han hellre hade kunnat låta ankaret gå på andra sidan under Seraljen. Det var nästan första gången jag under hela resan sett honom otålig öfver vädret. Han grinade upp mot flaggan som oftast, för att se om ej någon vindpust skulle komma, och gick åter omkring och såg på vattenytan om den ej ville krusa sig för någon kultje, och upprepade oupphörligt: "det skulle behöfvas blott alldrig så litet" men förgäfves, ingen kultje kom och vi sattes friskt ner med strömmen. Fåglar, som jag sett så litet på hela resan, svajade här i stora flockar öfver oss åt alla håll och gjorde det hela än lifligare. Hifvade ankaret upp, när en temmeligen frisk morgonkåra blåst upp, och började segla från de af Byron såsom ett jordiskt paradis prisade Prinkipos öarne, nära hvilka vi hela natten hade legat i lugn. Vi hade just hunnit in i strömmen, hvarunder en Engelsk ship chandler hållit vid sidan och pratat med oss och erbjudit kaptenen sin tjenst, då vinden åter alldeles lugnade ut, och vi af strömmen drefvos något lägre än stället derifrån vi utgått, och nödgades nu igen fälla ankaret. Kort härpå anlände åter en kaik, i hvilken var en liten ung 14 årig gosse, som kom upp för att åt kaptenen rekommendera sin herre, hvilken äfven var ship chandler. Han blef länge om bord och lät slutligen sin kaik fara, då en gammal lots kom längs sidan och erbjöd sin tjenst. Den unga gossen var liksom den gamla gubben och tvenne andra lotsar, som i detsamma kommo och erbjödo sig, Malthesare.
“Pluggen“. Sômma ä alt bra jåli. Ve Björkstafôrs hadd di fôr i vala en spektor sôm just int va mä’ når krute fanns ôpp, å mang ganger grin vi ôt’en satt vi helt på å dö. Te äxämpel »dövvling» dä kallt’en för »plugg». Dä va en gang vi skull slö ihop e trätrapp ôt’en å vi hadd just lagt stockan ihop å bôrr bôrrhôl mä bôre å karf ut hôle, satt dä skull pass te dövvlingen. Da kommer spektorn förstås gånass mä tomman i västarmhôlan för te se te, hvalls arbete geck. Hva förstår tocker! »Den här pluggen ä för grof te hôlet,» sa’n å tog tag i dövvlingen. »Dövvling» dä kallt’en »plugg». Å dämmä geck’en sin väg å pust å klef å töckt att han hadd gjort si sak bra. Vi kärer vi titt på hôrann å vesst int, hva vi skull tro. Men rässôm dä va ga vi te ett grin. Hva innôt nittan hadd dä flög i’n att dövvling hett plugg! Men tocken va’n. Iffrå den stunna feck’en hett »Pluggen» i all sin dar. Å sänna gjord vi på môn å kallt dövvlingen för plugg tå illakhet. Å jaggu ä ja nu så van ve stôlliheta, satt ja allri säjer ann än plugg sjôl. E fin vise. Det var en unger bonddräng, han gick sig en gång till kyrkan en morgon, han sjöng sig en sång så gladelig, så gladelig, det var så vackert väder, han hade nya kläder, han sjöng sig sin visa: »hon väntar på mig, min jänta, hon väntar på mig!» Där gick sig en jänta, hon såg sig omkring, hon såg åt alla väder, hon såg på alla ting så gladelig, så gladelig, men mäst på bonddrängen — vid Olsbackasvängen, den jäntan, den gossen, de råkade sig,
Och som Ständet i alla delar gillade det befluk, hwari Utflottcts pluralile pä anförde skäl stad nat; - Zi4 Dcn 6 Gepdember. narr Altsä skulle Högloft. Utskottet anmodas, att nied den skyndsambet, som ämnets wigt fordrar och oi»lläi!digbctcrne kunna killZta, med detta ärende wi« dare och hufwudsakiligcn förfara, samt de Respcctive Mcd-Ständen wördsamt och wänligen härom underrättas genom detta PrvtocollS - Utdrag, ku^ru. ch.x?rotc>collo ^f. keterson. Utdrag af Protokollet, hällck i DorgareStändekS klenum wid Riksdagen i Stockholm ben i September 1829, S. O. Akt Borgare ^ Ständet för sin del rncd Högloft. Riddcrffapct och Adeln sig fdrcnt Uti destammandet af den föreskrift, som dör mrddckaS Stän» vernes wid upteckningcn af f. d. Konungens Egendom närwarandc Ombud, skulle genom delta ProtocollsUtdrag de Respective Med-Standur wördsamt och wänrigen communicerus. supra. Lx krotocolls Ii. kLteiloa. Utdrag as Prokocollet, hällct i BorgareStänders klc-num wid Riksdagen i Slockholm den 1 September 1809. D. O. I anseende till flere hoSiändek fdrekomne Anmärkningar wid Högloft. ConstitutionSUtfkottets afgifne Projett till RtkSvags-Ordning, fana OM - Den 6 September.
— N:o 121. i anledning af tvänne af Hr Munck af Rosenschöld anmälda anledningar lill anmärkning, den ena emot Statsministern för utrikes ärendena, den andra emot Statsrådet och Föredraganden i CivilDepartementet. XXVI. B. 101, 110. A. 1 19, i33. — N:o 122. i anledning af en af Hr Schartan anmäld anledning till anmärkning mot Konungens rådgifvate. XXVI. B. 102. A. 111. — N:o 123. angående rättelse af en i memorialet N:o 92 oriktigt uppgifven paragraf-nummer. XXVI. B. 1 13. A. 123. U. 209. A. 235. — N:o 125. med anledning af åtskilliga, efter afgifvandet af ConstitutionsUtskottets memorial N:o 11g, hvilande hiifna förslag till grundlagsändring. XXVI. B. 209. A. 235. — N:o 126. i anledning af återremiss å ConslitulionsUtskottets memorial N:o 1 ig. XXVI. B. 238. A. 240. U. A. 257. — N:o 128. lill BondeStåndet, angående en vägrad proposition. (Ej föredraget hos Ridderskapet och Adeln.) ConstitutionsUtskottets, det Förstärkta, Ledamöter, val af. Se Val. ConstitutionsUtskottets, det Förstärkta, Memorialer: — N:o 71. angående förloppet af voteringar inom Förstärkta ConslitutionsUtskottet. B. 33o. XIX. A. 349. XXVI. U. 61, 97, 104. A. 173. — N:o 104. angående förloppet af voteringar inom Förstärkta ConslitutionsUtskottet. — N:o 127. angående förloppet af en inom Förstärkt ConslitutionsUtskoll verkställd votering.