Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Raab varmt ifrat derför, att redskapsaflemnarne skola få sina penningar så fort som möjligt, förundrar del mig i sanning, att Frilnn yrkar bifall på denna punkt, hvilket naturligtvis har till följd, alt betalningsterminen flyttas ännu längre bort och tili en obestämd tid. Dessutom är det under diskussionen i dag så mycket ordadt om olämpligheten deraf, att Staten skall upträda såsom kopparhandlande, att jag inskränker mig till endast dessa få ord, och anhåller om äterremiss på punkten. Frih. Raab: Först och främst vågar jag icke, såsom Hr Bildt, taga för afgjordt, att enda motivet för återremissen är att befordra framgång åt Hr Bildts reservation; men, äfven med antagande deraf, ligger likväl icke någon inkonseqvens i ett bifall till 2:dra morn., ty jag kan icke med Hr Bildt antaga, att man skall öfverlemna till en oviss framtid, då en redskapsförsäljare skall erhålla sin betalning, utan jag föreställer mig, att, om man antager den del af if'rägavar:de reservation, som angår bestämmande af denna tid, vi då finge vänta till den l:sta Oktober på betalning, hvartill ränta bör af Staten erläggas. Om en viss tid bestämmes, dä liqviden får lyftas, men redskapen dä icke vore försåld t. ex. d. 1 Okt., bör Riksg:sKont. förskjuta medlen. Häri synes mig Staten förfara riktigt och någon inkonseqvens förefinnes icke. O 0 Frih. Åkerhjelm: När jag sista gången hade ordet, an - Den 15 November f m. 77 såg jag obehöfligt, att ingå i någon utveckling af detta ärende, sora synes mig så klart; men jag bar af Frih. Raabs yttrande blifvit öfverlygad om motsatsen. Frilen bär troligen icke 1 fästat sin upmärksarahet dervid, att hufvudafsigten med den beviljade ålerremissen iir att förebygga den financiella belägenhet, Iivari RiksgisKont. skulle komma genom antagande af Utskis förslag. Enl. Hr Bildis förslag åter skulle en viss tid bestämmas för redskapens försäljning, hvarigenom en lättnad upkommer.
Man har såsom motskäl härför framdragit den skada krealursafveln af drankfodring skulle taga, hvilket ej kan bestridas, då drankfodringen med oförstånd användts; men det gifves likaväl sätt att utan menlig verkan användanden, t. ex. att ej begagna dranken för uppväxande kreatur, med undantag af svin och slagtoxar, hvilka deraf hafva en obestridlig nytta. Att fodra mjölkkor med drank medför visst fördelar; men onekligt är likväl, att dessa i mer eller mindre mån deraf försämras, hvarföre drankfodring icke heller användes annorstädes, än der mjölkförsäljning idkas; ty då säljes kon vanligen till slagt efter att vara utmjölkad , och en annan köpes. Såsom invändning emot en så förödande hushållning kunde framställas, att dyrhet och brist derigenom skulle uppslå; men erfarenheten har visat, att förhållandet ej varit sådant, åtminstone inom trettio år, under hvilken tid ingen så beskaffad brist visat sig, och priserna hafva, med undantag af mer och mindre foderfattiga år, ej synnerligen ökats. Att priset på de tvänne sista åren ökats, härleder sig ifrån allmogens behof att för foderbrist sälja undan den gamla boskapen , hvilket, då den sednare pålagda afveln icke är fullvuxen, medför, att prisen sedermera stiga. Denna dyrhet har likväl haft en mera förmånlig än menlig verkan, derigenom att då penningen kommit den fattigaste delen af jordbrukarne till godo, hvilken allmännast är den, som för sina kreatur till marknaderna. De orter deremot, som uppföda de mesta oxarna, äro de, som ej hafva säd att bränna af och alltså ej kunna försämra afveln. Skåne blir väl här ett undantag, men icke dessmindre komma alltid de största kreaturen derifrån. Beträffande åter tiden för brännvinsbränningens utöfvande, så har hemmansbrukaren en verklig fördel af alt sjelf få välja den månad han önskar, hvarigenom han sättes i tillfälle att rätta sin utfodring derefter.
Maj:ts Befallningshafvande såsom vilkor för entreprenader bestämda tid af '7 timma tillhandahålla hästar åt resande, dels ock af Petter Gabrielsson från Kronobergs län, J. P. Sandstedt från Jönköpings län, Per Pålsson från Cristianstads län, så vidt hans här ofvan anförda förslag icke bifölles, Anders Olofsson och Efraim Larsson från Elfsborgs län, M. Mattsson från Stora Kopparbergs län, af denne likväl endast hvad Ofvan-Siljans fögderi beträffar, samt slutligen Petter Mårtensson från Jönköpings län. hvilken tillika klagat deröfver, att bestämmelsen af så väl hästantal, som tiden, inom hvilken skjuts skolat tillhandahållas, gjort införandet af entreprenader inom länet omöjligt; och bar i öfrigt P. Pettersson från samma län väckt ett till syftningen nära nog enahanda förslag, i del han tillstyrkt antagande af entreprenader på sålunda förändrade vilkor: att, med bibehållande af del förut viel gästgifvaregårdarne befintliga häst - Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande, N:o 121. 7 antalet, den skjuts, som derutöfver erfordrades, skulle under mcdgifven skälig budningstid besörjas af reservhemtnan, som ej voro mer än \ mil aflägse frän gästgifvaregråden och under vilkor, att de på längre afstånd från gästgifvaregården belägne reservhemmanen lemnade någon ersättning för befrielse från skjuts jemte biträde dermed, då skjuts beställes genom förbud; varande vid denna af J. P. Sandstedt, D. Danielsson och Johannes Johansson från Jönköpings län biträdda motion fogad en af skjutsskyldige vid Unnaryds, Öreryds, Ledshesters och Jära gästgifvargårdar i Mo härad af Jönköpings län afgifven till Rikets Ständer ställd skrift, innefattande framställning af de olägenheter, skjutsningsbesväret för jordbrukaren medför samt behofvet af ökad skjutsoch vagnslega: äfvensom enahanda klagan, som af RiksdagsfullmäkLigen Petter Mårtensson blifvit anförd; hvarjemte i samma skrift framställts förslag till förändring i afseende på postoch reservskjutsen, men hvilket, såsom icke af någon motionär biträdt, här icke upptages.
I^ä Ivon^l. lVlsjtt i 8in till Rikets 8tänder v i,i sistlörllutne Riksds^ cl en 1 Ilebrusri 1840 sllätns Xädi^s proposition, rörsnde silniänns stsllAsnden neli snslsA sl sllmänns mellel till PoikuilllervisninAens belrämjsiilie , sl Rikets 8tän461- ä.skslle: ett pä Riks^sllls-lilontoret till kion^I. A1sj:ts rlisposition ställlt eiellitiv al böAst 50,000 R:clr, stt äili^en ut^ä till oell mell äret elter nsstpslöljsnde RiksllsZ, till unllerstöd ät sädsne lörssmlinAsr, som sl lsttiAllom sro urstänlisstte stt sjellve till bestämdt minimi-belojlp stlöns 8kol-Iärsr6', ett ärligt snslsA sl 6,000 R-dr intill äret elter nästs RiksdsZ, till inrättsndet sk VildninAssnstslter för blilvsnde Ilolkskollärsre; neli derlörutsn, st t jemväl intill äi et elter nästs Riksds^ utZäz en summs sl 9,000 R:dr ärligen, till understöd lör beliölvsnde oell skiekli^e 8koIIärsr6-6lever, miller llen till (le beKSAiis sädsn Rärosnstslt; — lästsde XonZI. lVIsj:t tilliks Rikets 8tänders upplnärkssmliet derä, stt lörssmlinAsrnes Ileliok sl understöd, för stt skvi^dssmt blinäs sin bsrnsundervisninA i ett ordnsdt oell löibättisdt skiek, ännu vsr obestämdt, nell kitt, elter k eno l.
Som bekant surnar mjölk tämligen snart, om den ej omsorgsfullt vårdas; detta beror därpå att organismer, s. k. bakterier, hvilka i riklig mängd finnas uppslammade i luften, därifrån inkomma i mjölken och genom sina lifsprocesser orsaka densammas förvandling och omsättning. Det ligger i öppen dag, att förekomsten i mjölken af dylika bakterier och deras omsättningsprodukter måste vara i hög grad skadlig för barnets späda matsmältningsorganer och gifva upphof till en mängd farliga magoch tarmsjukdomar; också har man sedan länge sökt att medels kokning af mjölken så vidt möjligt * Finnes till salu å alla apotek, i större bosättningsmagasin, hos instrumentmakare m. fl. ställen. tillintetgöra desamma eller som det också kallas » sterilisera » mjölken. Delvis har detta också lyckats, ifall mjölken tillräckligt länge kokats omedelbart före hvarje mål; emellertid har man ej kunnat hindra, att en del bakterier medföljt från luften, då mjölken tömts från kokkärlet i diflaskan, och i ännu högre grad har detta blifvit fallet, ifall mjölken endast uppkokats en gång på dygnet för att sedan förvaras i ett kanske ofta otäppt kärl, i hvilket fall luftens bakterier ingalunda försummat att ånyo där innästla sig. Med denna nya apparat har man lyckats att till fullo sterilisera mjölken. Mjölken, vederbörligen spädd, kokas direkte på diflaskorna, hvilka, placerade på en ställning af metall, nedsänkas i ett för desamma afpassadt vatten fylldt kokkärl, bvari vattnet får koka en dryg halftimme. En i flaskornas mynning nedstucken kautschukeller bomullspropp hindrar luftens bakterier att intränga i den genom kokningen på själfva diflaskan steriliserade mjölken. Sålunda tillredd mjölk kan förvaras dygnet om, utan att på något sätt förändras, och flaskan behöfver endast uppljummas för att direkt vara färdig till användning. Utom vinsten att erhålla mjölken fullt steriliserad har man också den stora fördelen att endast en gång på dygnet behöfva tillreda barnets föda. Själfva apparaten består i sin helhet af 8 diflaskor med ställning, för densamma afpassadt kokkärl, vidare kautschukproppar och nappar. Den kostar G kronor.
Ser du den Vise, der han sitter under sitt träd, lugn, lycklig? Hvad säger dig hans anblick? Gudomliga storhet! Försakelse! Genom dig ingår man i den eviga Fridens himmel; finner i sjelfva lidandet salighet och ära. Du upplöser det kreaturiska lifvet, för att utgjuta det i Guds, och utvidga Sjelfvet till Naturens omfamnande. Ty den Vise liknar deri Gud, att han njuter i hvart stoft: all skönhet är för honom. Så är han, i Samhället, Medborgare; lefvande i det Helas lif, och födande sig af den stora sällheten, – dess allmänna; så är han Husfader; alltid det Helas välgörare och åtnjutare; alltid – så långt – Gud! Ack, min vän, delens enskildheter – sjelfvet – att förstå, att vilja för trångt: detta är vår lycksalighets hinder. Oförmågan! det, som gör, att masken kryper och spindeln förtär sig. ”Brottslighet” är en bländ-föreställning, hvars rätta föremål icke finnes i Naturen. Den girige förbannar det guldstycket, mot hvilket han sårat sig. Allt sådant är graduell barndom. De i sig sjelfva oskyldigaste och käraste ting kan menniskosinnet kläda i brott och styggelse, så snart de skada det; och de engång ohyggligaste kunna, genom en liten förändring, bli all dess ljufhet. Men samma rättighet hafva ju alla slägten! Hvar är då, i Naturen, det Goda och det Onda? En förbannar det regnet, som är menligt för hans blommande fruktträn; och en annan välsignar det för sin åker. Bägge, såsom patrioter, sönderslita den höge och förträfflige anföraren, som stridt emot dem; för hvad brott? samma dygd, för hvilken de lagerkröna sin egne. Är ej, i grunden, ett så beskaffadt Godt och Ondt den svaga relation, på hvilken de gängse begreppen om Frihet, Religion, Odödlighet hvila? Barndomens philosophi! – Vill jag då upphäfva dessa illusioner? Visst icke. Också de äro Naturens verk; och, så långt, nödvändiga för kreaturets bestånd. Djuren måste handla djuriskt!
Län fästat uppmärksamhet derpå, alt då nu gällande Bevillnings-Förordning i vissa fall till återafkortning i bevillnirgen för fattige hjonelag nied flere minderårige Larn, saknas deremot allt bestämmande af dylik förmon för Enka i samma vilkor, och fördenskull hemställt, att Enka med flere minderåriga barn må tillgodonjuta samma afkortning, sorn i dylikt fall är fattigt hjonelag medgifven, och att afkortningen må beviljas till 8 sk. för hvarje barn. Då Enkor efter de i i65 §. uppräknade personer äro i lika om icke oftast i större behof, än deras aflidne männer i lifstiden , af den här medgilna lindringen, den Utskottet endast funnit skäligt att lör hvarje minderårigt barn till fyra skillingar förhöja, samt enär Gemenskapens Hustrur och Enkor icke billigt vis kunna anses böra vara från en sådan förmon uteslutne, får Utskottet tillstyrka följande förändringar af i65 §. i83o års Förordning. Utskottets Förslag, De af Allmogen, som ej ega — De af Allmogen, som ej ega —• Fiskare och sådane torflige Fiskare och sådana torftiga personer personer i städerne, som ej äro Bori städerna, som ej äro Borgare, sil gare, skola, enär de hafva lyra barn väl som förenämnde personers Enoch derutöfver af ett eller flera gifkor> samt Gemenskapens Hustrur ten, under i5 år, i den ålagde Beoch Enkor_, skola, enär de hafva villningen njuta clt afdrag af tre fyra barn och derutöfver, af ett elskillingar för hvarje barn. ler flere giften, under i5 år, i den —. ålagde Bevillningen njuta ett afdrag af fyra skillingar för hvarje barn. Torpare och Inhyseshjon, som Torpare och Inhyseshjon, eller deras Enkor, som — —• Pag. 86 och 87. Riksdagsfullmägtigen af Hedervärda Bonde-Ståndet Eric Ersson från Gefleborgs
Sedan länets invånare genom deputerade vid sammankomst inför Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande år 1842 öfverenskommit, att bilda ett bolag för hela länet till försäkring af hus och lösegendom å landet för eldskada och till utgörande af brandstod, samt Eders Kongl. Majrl under den 11 Mars 1843 i nåder fastställt det reglemente, som för bolaget blifvit upprättadt, började detta bolag sistnämnde år sin verksamhet med försäkringar till ett ansvarighetsbelopp af 5,749,810 R:dr Banko. Vid första brandförsäkringsårets utgång den 14 Mars 1844 utgjorde ansvarighetssumman för försäkringar redan 11,962,950 R:dr och bestämdes afgiften till 2 sk. 4 r:st. för hvarje 100 R:dr lill ersättande af timade brandskador samt organisationsoch förvaltningsomkoslnader. Då i provinsen finnes ett betydligt antal verkstäder för jernhandleringen, uppstod snart inom brandstods-bolaget fråga om uteslutande från försäkringsrätt deri af hus med eldfarliga inrättningar samt af lösegendom befintlig i dylika bus; och striden härom fördes så ifrigt att den till och med hotade att föranleda bolagets upplösning, men slutade omsider med bibehållande af rättigheten till så beskalfade byggnaders och lösörens försäkring, dock mot betydligt förhöjda afgifter derför. Ansvarighetssumman för försäkringar ökade sig 1845 och 1846 och uppgick den 14 Mars sistnämnde år till 13,400,650 R:dr, men nedföll 1847 till 12,743,260 R:dr. Efter den 14 Mars detta år intill samma dag 1848 hade den likväl åter stigit och utgjorde då 16,076,640 R:dr.
Stats-Utskottet, som erhållit remiss från samtlige Riks-stånden ä högstberörde nådiga proposition och undfått del af dertill hörande handlingar, har tagit detta ärende i öfvervägande, och finner, med afseende å de i den Kongl, propositionen amförmälda förhållanden, sig böra tillstyrka, att hvad Kongl. Majit i berörde hänseende nådigst föreslagit, måtte af Rikets Ständer bifallas. Stockholm den 19 December 1859. Stats-TJtskottets Utlåtande, N:o 11. 3 JW «». Alik. till Exp.-Utsk. den 22 Dec. 1859, kl. 7 e. m. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående försäljning af sex Länsmans-boställs-lägenheter i Malmöhus län. (I. Å.) Af högstberörde, den 27 sistlidne Oktober lil! Rikets Ständer aflåtna, nådiga proposition (införd under Nio 27 i lista samlingen af bihanget till Riks-ståndens protokoll) inhemtas att, sedan Rikets sednast församlade Ständer, uti underdånig skrifvelse den 6 Februari 1858 angående reglering af utgifterna under Riks-statens sjette Hufvudtitei, bland annat, medgifvit att, derest innehafvarne af följande sex länsmans-boställs-lägenheter i Malmöhus län nemligen: Areal-innehåll. Uppskattningsvärde. R:dr. sk. rst.
Utanför muren ropade kosackerna, men så snart holsteinaren ledde talet på deras hotande anslag, vardt konungen fåordig. – I dagbräcket taga vi oss tillbaka till Hadjatsch, – sade han. – Vi skola till dess bara fånga en tredje häst, så att hvar och en bekvämligt kan rida i egen sadel. Efter att ha talat på det sättet gick han tillbaka in i boningshuset. Holsteinaren kom med häftiga steg ned till fänriken, och pekande mot konungens dörr ropade han: – Gif pardon, fänrik! Wir Teutschen icke skräda ord, när såren svida efter rep, men jak sträcker vapen och gifver herren victorien, ty också jak kan låta blot för den mannen. Om jak älskar honom! Ingen någonsin förstå honom, som ej honom sett. – Men fänrik, ni må icke dröja längre ute i vädret. Fänriken svarade: – Ingen kappa har värmt mig ljufligare än den jag nu bär, och jag lägger allt mitt uppå Kristus. Men i Guds namn, major, gå tillbaka till dörren och lyssna! Konungen kunde göra sig själf något illa. – Majestät icke stupa för egen klinga men längta efter en annans. – Nu hör jag hans steg ända hit ned. De bli allt häftigare och oroligare. Han är så ensam. När jag såg honom i Hadjatsch bugande och bugande bland generalerna, kunde jag bara tänka: hvad han är ensam! – Schlipper den lille holsteiner lefvande härifrån, han vill alltit minnas de steg, vi hörte i natt, och alltit kalla detta härbärge Örtagårdsfästet. Fänriken nickade bifall och svarade: – Gå upp i stallet, major, och sök en stunds hvila och skydd mellan hästarna. Och där kan ni genom väggen bättre höra konungen och vaka öfver honom. Därefter begynte fänriken sjunga med ljudlig röst: Uti din nåd, o fader blid ... Holsteinaren gick tillbaka öfver gården och in i stallet och, stammande på målet af frossskakningar, instämde han med den andre: befaller jag i allan tid min arma själ och hvad jag har. Anamma allt i ditt förvar. – Ohahå! Ohahå! – svarade kosackerna i stormen, och det var redan sen natt.
Ex Protocollo AG. Silverstolpe. Utdrag af Protocollet, hållet hos Högvördig a Prest-Ständet, den 3 Augusti 1815, SD. Efter uppläsande af Högloft. Ridder-, skåpets och Adelns protocolls-Utdrag af den 31 näst lid ne Juli, innehållande inbjudning riil Med-Standen, att sig med Högloft, Ridderskapet och Adelil förena om en särskild Deputation. i ändamål att Särskildta Utskottets Betänkande om den pfverklagade Allmänna förlägenheten skulle till Hans Maj.t Konungen i underdånighet öfvc-rlemnas, ansåg Prest-Ståndet, som redan beslutit att ofvanberörde Betänkande skulle Kongl. Majsts Nådiga, pröfning underställas, för sin del det vara öfverdådigt ' ' att jaS Den 3 Augusti att Kongl. Maj:t med någon särskild Deputation rörande detta ärende besvära. Ut Supra. Utskottets Memorial, angående 1:0 Sökt-Lånbiträde för Gagnefs Socken i\Dalarna, 2:0 Länbiträ|den, till understöd för odlingsforetag; 3:0 Tiden för nästa Banco-Bevision. Ut Supra. S, D. terremitterades St^ts - Utskottets Betänkande i anledning af Kongl. Majus Nådiga Proposition, angående förra Kongl. Famillens enskildta förmögenhet och underhåll från Sverige. Ut Supra. S. D. V i d ytterligare föredragning af Lagsamt AllmännaBesvärsoch Oeeonoinie-Uskottets Memorial, om förhållandet med de frän sammansatta Utskotten meddeldta Betänkanden och en föreslagen jemkning i frågan om en fri Victualieliandel, fann Prest-Ståndet skäligt, att med ogillande af berörde jemkningsförslag9 Ex Protocollo J. U Almquist. och bifollos Banco - Ex Protocollo J, U. Almqvist. Ex Protocollo J. U. Almqvist. vid Den g Augusti 10g vid sitt den ii hästlidne Juli i målet fattade beslut förblifva. Ut Supra.
Frälse-egor: om upphörande af Adelns rättighet att derå anlägga krogar ,,,,,, > > i » » > Svar på fiterremiss Frötuna och Rådmansö Socknar: om rättighet för åtskillige hemmansegare derstädes, att få lösa sina hemmans!äntor efter ett visst stadgadt pris, , , , Frövi boställe; dess utarrenderande; se Anmälan, Fidlföljd af Rättegångs-ärendenf. se Lappmarkens invånare. Fullmagt; se Besvärsskrifter.. Fullmägtige i Banken och Riksgälds-Contoret; i fråga om rättighet för dem, att få bebo' och begagna RiksgäldsConforets förra hus dito dito vid denna Riksdag valde , , , Fylleri och dryckenskap, KonglFörordningen derom den Augusti i8i3; om ändringar och tilliägg derut i, ,,,,, ,,,,,,, Fyllnads-afgift; se Riksgälds-Contoret 35. hyrar och bakar; se Anslag för en gång c. Fånge; se Straff. Fång Gevaldiger: om rättighet för honom att begagna serskild ridhäst under fångtransport , , , , Fångars sk juts m. m.; se Riksgälds-Contoret 38; Hufvud-Titel, 8:de, Fångvården i Riket; se Anslag 58; Hufvud-Titel, Andra. Fårskötseln och Ullproductionen; se Crediliv. Fältförvaltnings-Reglemente: belöning till KammarRätts-Rädet Ekholm för utarbetandet af ett förslag dertill ,,,,,,,,,,, N;o s “S o sr. — P (t ^ po o r^u 2 n » 3 3 £- 1— Q_ fö * fB f Riks-Ståndens Beslut. Ridd. 0. PresteBorgareStåndcf. BondeN:o Pag. Adeln. Ståndet. Fängclstrnt och Arbets-inrättningarnc i Riket:
hvilken han eller hon då träder i direkt korrespondens utanför draperiets ram, och hvilket oskick Skulle icke tillräckligt starkt sidoljus (med med rätt eller orätt kallas att »helsa på bekanta!» paraboler eller sådant) kunna skänka skådespelaren denna nya resurs: att stärka mimiken med ansigtets största tillgång: ögonspelet? spela för publiken och icke med den har jag knappt, ehuru detta vore ett önskemål. Jag Några illusioner om att få skådespelaren att drömmer icke om att få se hela ryggen på ak tören en hel vigtig scen igenom, men jag önskar lifligt att afgörande scener icke ges vid sufflörjag ville ha dem utförda på angifven plats i luckah som duetter, afsedda att applåderas, utan XXIII situation. Alltså inga revolutioner utan bara der fjerde väggen är borta, och alltså en del vidare verka störande. små modifikationer, ty att få scenen till ett rum möbler vända ryggen åt salongen, lär väl tillsNär jag så vill tala om grimeringen, vågar jag icke hoppas bli hörd af damerna, som hellre kunde ju betänka, om det är fördelaktigt för vilja vara sköna än sannolika. Men skådespelaren honom att vid grimeringen sätta en abstrakt karakter på ansigtet, som blir sittande der som en mask. Tänkom oss en herre som med sot fixerar ett skarpt koleriskt drag mellan ögonen, och antagom att han så stadigvarande förgrymmad behöfver le vid en replik. Hvilken förfärlig panna, blank som en biljardkula, kunna rynkas när den gamle blir vred? grimas skall det ej bli? Och hur skall denna lös finaste rörelser skola speglas från ansigtet mera än genom gester och stoj, torde väl bäst vara att försöka med starkt sidoljus på en liten scen stone med minimum af det sistnämnda. I ett modernt psykologiskt drama der själens och med skådespelare utan smink, eller åtminSkulle vi så slippa den synliga orkestern med dess störande lampsken och mot publiken vända ansigten; finge vi parketten höjd så, att åskådarens öga träffade högre än skådespelarens knäveck; kunde vi få bort avant-scenerna (oxögonen) med deras flinande middags-ätare och XXIV supererskor, och dertill fullt mörker i salongen under representationen, samt först och sist en liten scen och en liten salong, så skulle kanske en ny dramatik uppkomma, och en teater åt