Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti strifreliga anföranden, ingifne til Lonstitutions Utssottet, hafwa nedannanmde Herrar Ledamöter af Högloft. Ridderstapet och Adeln pros Asätstillige ändringar, förklaringar eller tittagg i Regerings-Formen. Ibland dejsa förslag får enligt 8 l §ms förestrift, Urfforrer aram til Riksens Högloft. Stander hemställa följande, såsom i Utstöttets tanka nyttiga och werkställbara, för at genom Konungs och Ständers Beslut wid nästkommande Riksdag, i wederbörlig ordning afgöras. Med anledning af Herr Riddarhus-terets, raecn m. m. di!vei8to!ps8 anmärkning, tilstyrker Utstotlet ar i z? §:ns flut ma tilläggas: Adlande Zenoin ^cloptioa eller dlacu!it!i8:Nion under utdöde eller lefwande Ätters namn eller nummer ware hädanefter ej tillåtit. Wid öswerwägande och jemnförande af hwad bemalte Herr Riddarhus-Secreterare, samt Herr Kammarherren m. m. Grefwe -ulostll Oörsu Xiörnor, hwar för sig anförr, rörande angelägenheten ar i wista delar närmare bestämma ;6 §:s mening, har Utfforcet funnir tilräckelige och öfwertygande stal, ar förestå en sadan förklaring af nämnde 4i4 Den 8 Mars. <tt efter orden:-"Göres derwid i Standens kioM sadane anmärkningar, som "ma tilläggas: Gtandek pröfwar, ac i stället för dessa "anmärkningar" in» fores: fa wal dessa, som öfriga anmärkningarsamt i stället för orden: "da aga de magt at:" "da stola de." A likhet med hwad Herr OapULins-vieutenanren m. m.
Förslag stola först i Ständens tUenL framställas til antagande eller förkastande, utan förändringar eller tilsatser. Göras derwid i Ständens kUns. sädana anmärkningar, som hindra antagandet, erhälle Utskottet del af desie anmärkningar, för at derefter Förslagen ytterligare gransta-och jemka. När et Munda beredt Förslag til Ständen äterkommer, dä äge de magt, at detsamma oförändradt eller med förändringar antaga eller ock aldeles förkasta. §. 57. Swensta Folkets urgamla rätt, at fig beskatta, utöfwas af Riksens Ständer allena wid Allmän Riksdag. §. 68. Wid hwarje Riksdag läte Konungen upwisa Stats-Werkets tilständ i alla desi delar, til inkomster och utgifter, fordringar och skulder, för det Stats-Utstott, som Riksens Ständer utwälja. Skulle genom Iractater med främmande Magter nägra medel Riket Utflyta, stall för dem pä lika sätt redowisas. §. 59- Efter Rikets och StatS-Werkets tilständ och behof läte Konungen til Utskottets öfwerläggning framställa hwad Staten kan tarfwa utöf rver - 404 Den 2 Junis. wer de or^inLirs inkomster, och hwilka behof genom Bewillningar böra fyllas. §.' 60. Til veste sednare räknas Sjö - och Land - Tulls - samt Accis-afgifterne, Postmedlen, cnsrlss LixillLtss afgiften, Husbehofs-Bränneri-medlen samt hwad Riksens Ständer destutom ser. skilt hwarje Riksdag säsom Bewillning sig ätaga. Ej mä nägra allmänna afgifter,afbwad namn och beskaffenhet som häldst, utan Riksens Ständers samtycke kunna forhöjas, Stora SjoLullen ä inkommande och utgående spannemäl allena undantagen Ej heller mä Konungen Statens inkomster förpakta, eller, til winning för Sig och Kronan eller enffilde Personer och L!oryoratlOuer, nägra Lllonoyolier fastställa. §. 61.
Utskottet som behörigen öfwerwägat de gjorde anmärkningar, hwilka föranledt kill aterremitzerne, och dermed warit följagtige, får deröfwer i denna ordning sig utlåta. 3 an - 2^54 Den 29 Jul,'i. ^ I anledning af den, uti Hederwärda Bonde, Standet gjorde anmärkning, att i 2:dra §. z:dje Momentet af den projecterade Strafflag, ordet öfwertala äfwen matte inflyta, för att gifwa detta Moment mera tydlighet i den föreskrift, att alla försök, alt faen annan öfwerlastad, ehwad de aro gjorde i ond afsigt eller ej, aro förbudne ock underkastade böter, får Utskottet wördsamt tillstyrka, att ifragawarande Moment med detta ord tillökad, och således kommer att lyda: Eho somrrugar, lockar, förleder eller öfwerralar annan, arc förtära starka drycker, sä arc han deraf blir öfwerlastad, anses efter 6i:sta Lapirlec Misigernings-Balken. Höawördige Prest - Ståndet har anmärkt emot 2,dra Momentet i zckje , att da häruti ej stadgas suspension för den EmbclSeller Tjensteman, som utom Embetet eller Tjenste» finnes öfwerlastad, föran han andra gången härföre Lagföres, men lycke Capitlet azckje §. Kyrko, Lagen förestrifwer suspension för första gången för den Prestman, som i denna waa fig förbryter, det matte sistnämnde stadgande till sin werka» blbchällas. Af sadan anledning får Utskottet wördsamt tillstyrka, att zckje §. -ckra Momentet mä winna den tillökning:
Föräldrarne hafva aldrig gifvit akt på andra anlag än sådana, som varit » passande för bättre mans barn ». Har t. ex. handtverkaren eller landtbrukaren velat skymta fram, har den trängts till baka och lärarne i skolan ha haft annat att göra med de tröge gossarne, än att utveckla deras medfödda gåfvor. Nu är allt i en grådaskig röra i gossens tankeverld, hvarje egendomlighet är afsnoppad; nu kan det vara honom det samma hvad han blir, blott icke kroppsarbetare. Det mångåriga håglösa drifvandet vid lexorna ha utplånat barnets lifliga håg för att » taga uti »; skolgymnastiken har visserligen gjort lemmarne starka och smidiga, men lusten för kroppsarbetet har bortdunstat under de ansträngande kroppsöfningarne, och rätta tiden för ett yrkes grundliga inlärande är bokstafligen försuten. Man har börjat inse att här syndas mycket mot vårt uppväxande slägte, och som nu är vanligt bland oss, skall skolan söka råda bot på hemmets förvända åsigter. Slöjden börjar införas i skolorna; detta är godt och väl; men först då allt slags arbete kommer under en och samma rangordning i hemmen, så att hvarje barn kan få sina särskilda anlag utvecklade och undervisningen lämpad derefter, kunna slika handlagsöfningar blifva af någon verklig praktisk uppfostrande betydelse. Med flickorna eger ungefär samma för ridnlrtgSh utkonimér i hufvudstaden hvarje helgfrl fredag Och kostar för ett qvartal endast I krona, postarvodet Inberäknadt. — Sista numret I hållande rum; de, liksom gossarne, uppfostras och undervisas efter stånd och förmögenhet, och ej i enlighet med deras själsgåfvor och anlag. Medan många fattiga flickor och gossar, begåfvade med afgjorda anlag för själsarbete, aldrig lyckas tillkämpa sig en upplysning, som sätter dem i stånd till att följa sin kallelse, fösas skaror af förmögnare familjers barn genom våra elementarskolor utan annan behållning än inbillningen, att de derigenom blifvit bildade damer, som hafva större anspråk på lifvet.
Några underordnade tjenstemän inom Wermlands län hafva, på sätt närlagde Konungens Befallningshafvandes utslag visar, blifvit dömda att godtgöra Kongl. Maj:t och Kronan så beskaffade medel, hvarför de icke uppburit den ringaste valuta. Då ofvannämnda utslag upplyser, huru och af hvad orsaker detta skett, torde jag blott behöfva fästa Rikets Höglofliga Ständers uppmärksamhet derpå, att någon vårdslöshet och slarf måste hafva egt rum och begåtts af de utaf Konungens Befallningshafvande använde och åberopade “edsvurne män“, ty en utaf dem, nemligen jerndragaren Anders Olsson, säger, att utvägningen af kopparen till köparen skett på viktualievåg, då en annan, nemligen stadsfiskalen O. Rådbergs intyg upplyser, att vägningen skett å metallvåg, m. m. Det förefaller dessutom oförklarligt, på hvilka skäl Konungens Befallningshafvande kunnat döma Kronolänsmannen L. G. Bengtzon att ersätta Kronan 15 Lisp. 1 skålp. koppar, då endast brast 4 skålp. i den af honom aflemnade kopparen, hvartill lägges frånskildt bly och jern 5 Lisp. 13 skålp. eller tillsammans 5 Lisp. 17 skålp. Konungens Befallningshafvande lärer väl icke med anspråk på att af någon blifva trodd vilja påstå att skilnaden 9 Lisp. 8 skålp. bestått af sot. Lika oförklarligt förefaller det, att en af länsmännen, nemligen P. Eriksson, kunnat lemna 2 Lisp. 8 skålp. öfvervigt, hvarför han blifvit tillerkänd betalning; hvarifrån har dessa 2 Lisp. 8 skålp. koppar kommit? Har länsmannen tillskansat sig dem från bränvinspanneegarne? eller månne icke det kan antagas mera trovärdigt, att de som “handskats“ med kopparen och vägt den på metallvåg, som tit. Noring sagt och Stadsfiskal Rådberg intygat, snarare begått förvexling och äro vållande både till öfveroch undervigten, med ett ord till hela oredan?
Tills dess att de enskilta blommorna börja utveckla sig, skall krukan stå på ett varmt ställe, derefter något svalare, men helst i solen. Så snart blommorna börjat öppna sig, sättes hyacinterna kallare. Bäst egnar sig då ett kallrum, som värmes genom kringliggande, eldade rum. Före och under blomningen fordra de riklig vattning. Då blomstringstiden är förbi, minskas småningom vattningen och löken får stå i den torra jorden till nästa år, då den åter kan drifvas, ehuru den då ger dåliga blommor. Fanny — g. till billigaste pris och pä bästa sätt utför alla möjliga uppdrag tliltjenst för Iduns ärade läsarinnor. Köket. Ett ord om våra köksknifvar. Utom passande köttknifvar i olika storlekar borde i köksbordslådan äfven iitinas flere små handterliga knifvar med kort skaft och till en spets formadt blad (som på en pennknif) till att rensa grönsaker, skala frukt, potatis m. m.; — och synnerligen noga bör husmodern ge akt på, att den enkom för lök bestämda och den, som ärJsiMknif, bära sitt säkra märke och ej begagnas till någonting annat. Aldrig må det tilllåtas pigan att använda bordsknifvarne till köksbehof, och ej heller att köksknifvarna begagnas vid stekning af biff, kotletter, potatis etc.; de fara rysligt illa af hettan; man har ju s. k. pannkaksspadar till detta ändamål. Fiskknifvar finnas nu rätt praktiska i handeln, på ena kanten försedda med hvassa uddar till fjällning och på den andra så starka, att man med lätthet dermed kan sönderskära tjocka ryggben. Stenia. Att skura knifvar. Min knifskurningsapparat är mycket enkel. Den består af ett smalt skärbräde, på hvars ena ända jag låtit bleckslagaren anbringa en låda, försedd med skjutlock, hvilket sitter på insidan åt brädet, så att efter begagnandet det öfverflödiga skurstenspulfvret kan rinna till baka i lådan, då brädet hänges på sin spik. I lådan förvaras skurstenen, yllelappen samt den i bruk varande råa potatisen.
som Kongl. Majit kan i nåder pröfva skäligt och i den män behofvet det påkallar, u!gå till lindring uti det rustningsoch roteringsbesvär, som under nämnde tid ålegat rustoch rotehållare inom Jemtland Stockholm den 17 Juli 1851.. [ Siatsoch Ekon.-Utskottens 'Betänkande.\:o 22. Reservation af riksdagsfullmäkiigen Nils Larsson från Jemtlands län. “Då Rikets Ständer vid 1830, 1835 och 1840 årens riksdagar enstämmigt beslutat, att rustningsoch roterings-bördan i Jemtland skulle, i enlighet med det af Kongl. Maj:t redan den 2 Oktober 1806 fattade beslut, jernnäs till likhet med medium af roteringen i det öfriga Sverige, och de, enligt äldre indelningsverket i nämnda provins, för rustningens och roteringens utgörande anslagna räntor, liil statsverket indragas, så kan jag icke finna något giltigt skäl hvarföre Utskotten nu velat dessa beslut frånträda. På grund af infordrade uppgifter från alla de rikets län, der rustning och soldatrotering finnes, är, af Kongl. Krigsoch Kammar-kollegierna, efter hvad såväl i Kongl. Maj:ts nådiga instruktion för indeinings-kommissionen, som ock i Kongl. Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer, angående provinsen Jemtlands rotering, af den 22 April innevarande år, (jrag. 37} omförmäies, vederbörlignn utredtatt, enligt ofvannämnde grunder, en soldatrote i Jemtland borde bestå af 1 | mantal eller JO tunnland skatt; och om indelningen i enlighet dermed verkställdes, så, ehuru jag väl vet att en sådan rote i Jemtland icke eger hälften af det värde och följaktligen icke eller hälften af den förmåga att bära onera som en soldat-rote, per medium räknadt, i det öfriga riket, tror jag dock att så väl statens rätt som rustoch rotehåliarnes billiga anspråk, blefve så nära som möjligt iakttagne.
24414) KUNGSTRÄDGÅRDSGATAN 1 8 öppet från NEDRA BOTTEN, I O. 2 TR. UPP. • 9 f m. till 10 e. m. „, [207] [359] (G. h a l f 10 f. m. intill m ö r k r e t s är det erkändt bästa, billigaste och helsosammaste kaffesurrogat. Finnes i hvarje väl fournerad specerihandel i Stockholm och landsorten samt i parti och minut hos Stockholms Kaffeaktiebolag. ' inbrott. [4b0] Alla slags finare b a n d a r b e t e n, så- som broderier, märkning, monteringar, m. m., utföras väl och billigt. Mina Cronlund. (G. [467] ENDST FÖR HERRAR! blandad efter engelsk och fransysk smak, flere sorter. Allm. telef. FRUNTIMMERSSJUKDOMAR, FÖRLOSSNINGAR. DOKTOR [241] [284] K O M OCLI PROFVA vårt ångrostade och malda H U S - HÅLLSKAFFE a 95 öre pr \ kilogram Beredt af prima Java eger det en fin och angenäm smak, är helsosammare än vanligt kaffe samt medför genom sin dryghet ytterst stor besparing. Stockholms Kaffeaktiebolag, N:r 4 Klara Östra Kyrkogata N:r 4. Allm. En dam, god, huslig och tänkande, som efter närmare bekantskap vill ingå äktenskap med en allvarlig och redbar tjensteman med goda framtidsutsigter, torde brefvexla med » Amandus », Borås, pöste restante. Någon förmögenhet fordras, dock fästes största afseende vid inre egenskaper. Obs.! Godt hem, öm make. Fullt allvar, fullkomlig diskretion. Alla fotografier återsändas. Kasten aldrig bort gammalt stickylle! Undertecknad emottager jemte ull äfven gammalt ylle till spinning, väfning (för hand), schaloch filtberedning. H o s mig spunnet s. k. trasgarn är bevisligen det bästa och vackraste, som kan erhållas. Spånadslönen den billigaste i Stockholm.
Josef förekom borgerlig med något barskt i sitt sätt att vara, som sårade, och när han i Rom besökte Gustaf, fann han den ceremoniöse »brodern» med ordensstjärnan på nattrocken likna »en skrodör och en misslyckad snobb». Som man ser, öfverallt går mellan Gustaf och dessa trenne gränslinien mellan germansk och romansk kultur, mellan riktning mot lifvets form, etikett och skönhet, och riktning inåt mot vilja, harmoni och grubbel. Voro Fredriks pliktstarka och djupa Cesarnatur och Josef med utopistens idealitet under sitt tvära yttre typer för Lessing, och Katarina med sin andliga rikedom och sundhet en typ för Goethe, kom Gustaf direkt ur en fransk tragedi, kanske helst af Du Belloy. Denne tragiker, som i sina stycken gifvit 1700-talsbilder af medeltidens chevalerie, har tecknat furstar med Gustafs fantasiriktning. Själf skrifver Gustaf III en gång: »Jag är icke skapad för det tidehvarf, hvari jag finner mig». Han var skapad för Du Belloys värld af riddardater och deklamation, där prinsar rida från tornerspel till drabbningar i en drömd riddartid, sökande tillfälle att, som det heter, »utöfva ömma dygder och illustrera ett stort hjärta». De konstnärliga framställningarna af Gustaf III:s yttre hafva samma förmåga att öfverraska och förbrylla som hans eget väsen. Ty dessa porträtt äro hvarandra ofta så olika, som framställde de olika personer. – Det är som hans yttre också ville gäcka psykologen och skildraren med gåtfulla och ständigt nya skiftningar i ansiktets uttryck och i dragens samklang. Alla hans tids många stora och själfulla konstnärer hafva i olika material sökt fånga det tjusande och oroliga lif, som präglade hans förnäma och egendomliga ansikte. Sergel, Pasch, Roslin, Hall, Lundberg, Lafrensen och Breda – alla hafva de med olika framgång sökt lösa denna uppgift –, men i detta sammanhang skall blott talas om de viktigaste och mest upplysande framställningarna från olika tidpunkter af hans lif. Den första målningen af honom är Scheffels lustiga barnbild.
Herr Stråles, Nils Vilhelm, den 24 dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, innefattande ett finance-project; jemte de af åtskillige Ledamöter i anledning deraf denne dag afgifna yttranden. Bevillnings-Utskottet: ilo Herr Bruncronas, Nils, den 21 denne» Den 26 Februariig på bordet Iagde Memorial, om befrielse för Lotsar från bevillnings erläggande. 2:0 Herr Liljestråles, Gustaf, den 21 dennes på bordet Iagde Memorial angående nedsättning af Bevillningen för fastighete-värden. LagUtskottet: 1:0 HerrjReuters värds, Pehr Adam, den 17 (dennes förmiddagen på bordet Iagde Memorial angående fångars sysslosättning; jemte Herr Reutersvärds i samma ämne denne dag afgifne yttrande. 2:0 Grefve Grönstedts, Claes, den 21 dennes på bordet Iagde Memorial angående deportation af lifstids-fångar. 3;o Herr Tigerskjölds, Carl Vickman, den 24 dennes förmiddagen på bordet Iagde Memorial, angående inrättande af FörlikningsDom» stolar. ^ Allmänna Besvärsoch OeconomigUtskottet: i:o Herr Gripenstedts, Jacob, den 21 dennes på bordet Iagde Memorial, angående inrättande af SockneMagaziner. 2:0 Herr Lövenströms, Johan, den 21 demi nes på bordet Iagde Memorial, angående ut - Ben 26 Februarii. 3o5 färdande af en Kläd-Förordning m. m. Ut supra. Högloft Ridderskapet och Adeln åtskilldes kl. tre qvart till 9 örn aftonen. In fidem Protocolli O. J. Lagerheim Fredagen den 28 Februarii*’ Plenum klockan i till 10 förmiddagen. Upplästes till justering och godkändes Expeditions-Utskottets insände förslag till Riksens Ständers underdåniga skrifvelser till Kongl» Maj:t: i) Med uppgift af utsedde Ledamöter i Hemliga Utskottet* 806
Hon lefde som en fånge i brodrens hus. Hedda sökte väl på sitt sätt att muntra upp henne; huru hon lyckades, få vi se i det som följer. Några dagar efter sedan hon skrifvit ofvanstående bref till Ottilia, och bortskickat det; njöt hon af det sorgliga nöjet att läsa igenom de bref, hon tidtals fått af sin aflidna, moderliga vän, och bittra tårar öfver hennes förlust vätte dem, när Hedda kom in till henne. Leonna samlade ihop sina papper och lade dem tillbaka i schatullet. «Sitter du åter här och grubblar öfver sådant, som icke mera kan hjelpas?» yttrade Hedda och lutade sig efter ett på golfvet nedfallet, i trekant viket papper: «menar du jag icke känner igen Schalinskys små «biljeduser?» Visserligen var det stor skada, att den raska, hyggliga gossen skulle blifva ihjelskjuten, och jag gret riktigt på dina vägnar, när jag fick veta att han var död; men aldrig trodde jag, att du skulle sörja honom så länge! Du som är vacker och rik till, har väl aldrig kunnat vara utan fästmänner. För en tid sedan sade man alldeles förvisst, att du var förlofvad med unga Bärendorf, men icke ser det nu så ut.» «Hvad skola då andra, fattiga flickor ta sig till, som mista sina fästmänner,» fortfor hon, när Leonna icke svarade något; «tror du icke att jag har långt större orsak att sörja än du, Leonna? Jag var riktigt med ring förlofvad med Mollberg, och om han icke varit nödsakad att rymma bort för skuld, hade jag om några veckor varit hans hustru.» «Efter min öfvertygelse var det mera lyckligt, att det giftermålet icke blef af,» anmärkte Leonna. «Tänk, om han sedan lemnat dig i fattigdom med ett mindre hedradt namn efter sig!» «Jag hade emellertid varit gift, och mycket hade varit annorlunda än det nu är.» En sällsam sinnesrörelse spordes i Heddas röst och anletsdrag. Med deltagande frågade Leonna hvad det var, som så upprörde henne; Hedda syntes några ögonblick strida med sig sjelf, sedan sade hon:
Ständers pröfning desse med hvarannan sammanhang egande ärenden, få Utskotten, sedan Stats-Utskottet, under N:o afgifvit enskildt yttrande öfver den del af Revisorernes ofvan omförmälde Berättelse, som rörer sjelfva Strömrensningsfonden, först framställa sine åsigter om fördelarne och framgången af de redan vidtagne anstalterne i Oeconomiskt hänseende, samt hvad deraf vidare för en framtid kan vara att förvänta. Härvid tveka Utskotten icke yttra den öfvertygelse, att i ett Land, så genomskuret af Sjöar, Strömmar och Åar, som Sverige, och uti hvars aflägse skogar och andre bygder förefinnas outtömliga Rikedomar, som icke kunna ätkommas för de hinder, Naturen motlagt, men hvilka genom konstens åtgärd kunna häfvas, synes knappast något föremål vigtigare, samt mera värdt Statens uppmärksamhet och medverkan, än att söka undanrödja dessa hinder, helst en lättad transport och deraf följande lifligare afsättning alltid äro / Stals-Utskottets Betan k anden. 6^5 det säkraste medlet att uppmuntra odlingen och närings-fliten i alla grenar, samt derigenom Bidraga lill förökad tillgång på på åtskillige sådane förnödenhetsvaror, hvilka inom Landet till erforderlig mängd produceras, endast de genom öppnade farleder kunna framkallas, dit de behöfyas. Lika med Revisorerne, anse Utskotten en närmare kännedom af hvarje särskildt local-förhållande vara nödvändig, lör att kunna Bedöma så väl anstalternes relativa fördelar lill hvarannan, som de ställen, hvarest arbete, företrädesvis, hör nedläggas.
”Nej, han var icke ur vår granna stuga, och du kan icke tro hur länge och uppmärksamt han såg på väggarna, som du färgat, på din namnduk under glaset och på långsoffan, som du stoppat med mjukaste hafstång och klädt med grannaste bomullstyg, som dina händer nånsin tillverkat. Men ihärdigast tittade han på dina gardiner och trodde att aldrig någon mer kunde knyta så jemna rutor och träda så riktiga rosor. ’Men hvad är det hon icke kan!’ sade han. ’Lycklig den, som ... som ...” ”... som får knyta ihop sin lifstråd med hennes!” inföll något bitande Konkordia. ”Men blir ingen annan komministersfru i Berffendalen, så får dalen hjelpa sig utan någon”. Härpå ilade den förgrymmade mön in i sin kammare, hvilken vi förut beskrifvit; och sedan hon der aftagit den ljusa drägten, som varit bestämd för helt andra ögon än magister Sunes, klädde hon sig i grå kamlottskjortel och kofta af svart korderoj, ärbart igenknäppt med silfverhakar, halsfräs af hvitaste linne och så, med psalmbok i hand, en liten sockertoppsformad hatt på hufvudet och en lätt skarlakansröd salopp öfver axlarne, begaf hon sig till den på en höjd så täckt belägna gamla kyrkan, dit hon anlände några minuter, innan presten kom upp på predikstolen. Den beskedliga fru Jetta hade på senare tiden funnit sin eljest så lugna och bestämda dotter i den grad lättretlig, ogästvänlig och förunderlig att hon sjelf icke blef synnerligen förundrad öfver detta lynne. Men så mycket mer bedröfvad blef hon – ty hur himmelsvidt Konkordia var skild från den aningen förstod dock modern ganska väl i flera fall ”huru haren hade sin gång” och hoppades till den milderike guden att, om blott Konkordia blefve gift och finge en familjskara omkring sig, hon icke längre skulle gå på andra stigar än henne höfdes och hon borde.
Magistratens jemte öfriga embetsoch tjenstemäns aflöning; men af jernets, synnerligast tackjernets, emottagande och befraktande hafva de i staden bosatte faktorer och fartygsägare att påräkna en icke obetydlig förtjenst. Handtverkerierna hafva ock väl icke hunnit till någon särdeles höjd inom staden, men ändock beredt åtskilliga af dess idkare god bergning. En tvåloch ljusfabrik, som afsätter ett icke obetydligt parti af sin tillverkning, har den sednare tiden blifvit inrättad. Sjöfarten, sorn hufvudsakligen bedrifves för befraktning af ankommande stångoch tackjernseflekter, idkas för närvarande med 15 fartyg om 8,528 SIcftLs dräglighet, och hafva dessutom de sednare åren tvänne ångfartyg gjort reguliera turer mellan staden och Götheborg. Stadens odlade jord, utgörande 642 tunnland, fördelade på 298i tomter-, är af bördig beskaffenhet och lemnar betydlig afkastning i spannmål och foderväxter. På enskild persons bekostnad bar bristen på godt drickbart valten inom staden blifvit afhulpen, genom ledandet af en källa från en på omkring i mil från staden belägen höjd till torget. Den allmänna undervisningen bestrides dels uti en skola, med tvänne lärare, den ena allönad af staten och den andra på stadens bekostnad, hvilken skola, der lärjungarnes antal efter införandet af en ny läsemethod betydligen ökats, ungdomen erhåller undervisning i allt hvad som erfordras för att sedermera vinna inträde på Carlstads gymnasium; ■— dels uti den så kallade Nilssonska folkskolan, hvarest efter Lancasterska melhoden meddelas undervisning åt omkring 120 barn. Lärares aflöning och öfriga kostnader för denna sednare skola utgå med 400 R:dr Banko årligen af framlidne Vågmästaren Nilssons donationsfond. Af besparingarne å denna fond användas dessutom årligen 600 R:dr till utackorderande af fattiga barn, 100 R:dr till en arbetsinrättning samt enahanda belopp till anslag för fattige sjuke, hvilka sistnämnde derjemte i donationsfondens bus åtnjuta kostnadsfri läkarevård och skötsel.