Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är sannt, att i Utskottens Betänkande är tillagd RiksgäldsContoiret en rättighet, att uppsäga lånet, om tillgångar skulle blifva , men då vissa tillgångar äro pantlörskrifne3 Den 27 Junii e. m. 52? tror jag det vara för Crediten vid lånets erhållande bättre, att, på sätt jag nyss nämnt, uti Instructionen bestämma, att så snart något af dem inflyter, afbetalning genast bör ske å Capitalet. Dock detta är obetydligt, men den svåraste olägenhet af förslaget är, att Almänna Magazinslnrättningen genom erhållande af så vidsträckt och så mångartad rörelse förvandlas till ett tredje penningeverk i Landet, utom Banken och RiksgäldsContoiret, och hvil-j ket dessutom genom sina silfver transactioner, under samma tid, sorn de öfrige Verken röra sig med sedlar, ganska lätt kan lida förluster i deras mynt, som ännu ej upphört att vara Landets egentliga. Det synes vara klart, att då MagazinsDirectionen skall inbetala sina af RiksgäldsContoiret emottagna förskotter, på det att RiksgäldsContoiret må på lånet göra afbetalningar, skall silfverpriset i Landet stiga; och månne sicke Staten då, under form antingen af Magazinslnrättning eiler af RiksgäldsContoir, skall göra en förlust? och huru stora kunna ej coursförluster blifva? och hvem skall sluten ligen dessa förluster drabba? I fall försäljningen af de för länet pantförskrifne Domainer, hvarom ofvan är taladt, icke tillräckligt hastigt medhinnes, manne de nämnda förlusterne sluteligen skola drabba Banken?
Linne-, bomullsoch ulltillverkningen intager likväl fortfarande första rummet bland länets binäringar inom Laholms, Halmstads och Warbergs fögderier. — Uti Laholms fögderi utgöres den af vadmal, strumpor, tröjor och täcken eller så kallade ryor; handlande från Laholm, Wåxtorps by och Borås införskrifva Isländsk och Jutsk ull, som utdelas bland allmogen till bearbetning, och hafva sednaste årens arbetslöner stigit från fem till sju R:dr Banko per Lisp.d, hvaraf en inkomst anses hafva kommit orten till godo af omkring 80,000 R:dr Banko under de sednaste åren. Arbetsförtjensterne hafva mycket höjt sig emot förut, i anledning af betydliga beställningar för Kongl. Maj:ts och Kronans räkning. Inom Halmstads härad tillverkas numera nästan endast vadmal, golfmattor och ryor. Ärliga tillverkningen kan med säkerhet antagas till 12,000 alnar vadmal, 4,000 alnar golfmattor och 3,000 st. täcken och ryor. Priserne å desse varor äro per aln 32 å 40 sk. för stampadt vadmal, 10 å 12 sk. aln för golfmattor samt 1 R:dr 16 sk. å 1 R:dr 24 sk. för täcken och ryor, allt Banko. 16 Uti Warbergs fögderi består tillverkningen af ylleoch linneväfnad; af förra slaget tillverkas, utöfver hvad som förbrukas i orten, omkring 56,000 alnar vadmal i värde till 31,000 R:dr Banko och af sednare, nemligen dräll, lärft och blångarnsväf, 65,000 alnar, som kunna beräknas till 19 å 20,000 R:dr Banko. Dessutom tillkommer, bland ylletillverkningen, golfmattor och häst-täcken till 2,500 R:drs värde och. bland linnetillverkningen, säckar och grof väf eller entränning till ett värde af 3,500 R:dr Banko.
Åninge jag Sverige utom Samhällsförfattningar, de der nu skulle ordnas, eller att en allmän förändring deruti nu skulle till vägabringas, da stöde den föreslagne friheten visserligen att tillämpa, ty den eger sin grund i en medfödd lika rättighet för alla sarnhällsledamöter; men då vi lyckligtvis länge egt och funnit oss väl af vissa Samhällsformer, anser jng det vådligt bortrycka den del deraf, som nu är ifråga, då man i den nyligen afgifne Tulltariffen med hög tull belagt alla möjliga födoämnen, således i denna det’ utvidgat det prohibitiva systemet till kännbar tyngd och skada för consumenterna deraf, anser jag detta förslag, och deraf följande vägradt skydd åt näringsfliten, sakna den reciprocitet sorn, mig tyckes, Bevillnings Vtsiottels Betdninndtnl 6o<j 'tyckes, alltid bör förefinnas i ett till Riksén» Höglofl. Ständers afgifvande förslag , hvarförutan Betankandet rried en utmärkt förkärlek utvecklat fördelarne af den så kallade handelsfriheten, och deremot korrtvilligt öfverskåda! grunderne för in* hemska industriens beskydd» Ehuru ämnet är ett önskningsmål j sorni Hans Majit Konungen , Utan hinder af RiksStånidens framställning, efter eget bepröfvande afgör, anser jag det ej minskat Utskottens åliggande.» att åt sjelfva conclusionen hafva gifvit en utförlig* het, sorn jag nu anser saknas, och som jag tycker kunde hänföras till följande bristeri lio Sak», nas bestämda föremålet för denna Ständernas underdåniga önskan ; 2:0 de dermed oskiljaktigt försenade olägenheter; 3:0 medlen att afböja de deraf befarade ofördelaktiga verkningarne; och 4:» tiden och sattet, att tillämpa den underdåniga, önskan, som till Kongl. Maj;t frambäres, l:o I afseende på föremålet för den tillstyrkta underdåniga önskan, tror jag, för min del, Rikets väl oumgängeligen fördra, hos Hans -Maj:t
Ehuru jag respectcrar yttranderätten inom detta rum, tror jag dock det vore väl, om, innan Representationen besvärades med anmälanden, som ej egentligen tillhöra dess öfverläggning, man först sökte upplysning eller ändring i hvad man anser oriktigt hos ii* 164 Den 7 Maji f. m. den eller de Autoriteter, som det egentligast åligger, att det öfverklagade afhjelpa. — Hade Herr Hallenborg funnit för godt, att på sådant sätt tillkännagifva de oangenäma följder, som, enligt hans tanka, den omförmäldta cornmenderingen förmodas medföra, skulle jag, i egenskap af GeneralAdjutant för Armeen, såsom jag hoppas, kunnat lugna honom för alla farhågor i den vägen, genom meddelande af följande upplysningar, nemligen: Att manskapet, långt ifrån att njuta dålig och knapp föda, erhåller ganska sundt och tillräckligt underhåll. Till följd af Kongl. Maj:ts Nådiga befallning hafva, för flere veckor sedan, ordres, att intet i den delen skulle saknas, blifvit utfärdade. Till detta ändamål beviljades den första månaden högre aflöning, men, sedan på grund af de arrangementer, som genom Befälets nilfulla omsorger vidtagits, underhållet kunnat nöjaktigt besörjas äfven med ringare aflöning, har man ej tvekat, att, till besparing för Staten, bestämma den till 10 sk. B:co, enär så väl tillförordnade GeneralBefälhafvaren, som RegementsBefälet, vittsordat, att Soldaten derföre erhåller tillräcklig och sund föda. Enligt hvad jag redan anfört, utgöres cornmenderingen af circa 60 man. Den kan möjligen komma, att ännu obetydligt, för Den 7 Maji f. m. i6d en kort tid, förstärkas; men i den mohn Artilleriet hinner att ökas, till följd af Konungens Regementes upplösning s skall äfven Artilleriet öfvertaga tjenstgöringen i Malmö.
Af dem, som dervid kommit i åtanka, ställes först den, som flesta rösterna erhållit, under ny omröstning, då nämndens pluralitet gifver utslaget. På samma sätt förfares med den, som näst honom af de flesta blifvit kallad, o. s. v., till dess det föreskrifna antalet af förmyndare blifvit uppfyldt; kunnande ej nämnden åtskiljas förr, än valet fulländadt är; och gäller detta val såsom Riksförsamlingens beslut. Om så händer, att kamrarne ej inom tre dagar, sedan riksdagen blifvit å rikssalen öppnad, om förmyndarnes antal åsämjas, förordnas på enahanda sätt och till lika antal, som angående nämnden här ofvan sagdt är, ett serskildt utskott, att medelst omröstning per capita denna fråga, med samma kraft och verkan, som Riksförsamlingens beslut, inom två dagar afgöra; skolande sedermera den utsedda nämnden, likaledes inom två dagar, hafva valet förrättat, så att i alla händelser förmyndarevalet, inom sju dagars förlopp från riksdagens öppnande å rikssalen, må vara verksläldt. § 136. Till följd af regeringsformen, 82 <§, skall Riksförsamling, å hvarje lagtima R. O. § 63 riksdag, förordna en för lagkunskap och utmärkt redlighet känd man att, såsom F. § 96 1 o (p? i no Riksförsamlingens ombud, hafva tillsyn öfver lagarnes efterlefnad af domare och embetsmän, samt att inför den riksrätt, som i bemälde grundlags 85 § till dess inrättning och göromål beskrifves, eller vid andra vederbörliga domstolar, i laga ordning tilltala dem, som i sina embetens utöfning anses af väld, mannamån eller annan orsak hafva någon olaglighet begått, eller underlåtit att sina embetspligter behörigen fullgöra. Denna Riksförsamlingens justitiae-ombudsman, hvars rättigheter och åligganden ytterligare, så väl i regeringsformen, som genom serskild instruktion utstakas, väljes af fyratioålta för tillfället nämnde valmän, af hvilka hvardera kamaren inom sig utser tjugufyra.
Att anvisa serskilda medel till deras fattigvård, anse dock Rikets Ständer mindre lämpligt, dels emedan någon allmän sådan icke lärer kunna bland Lapparne inrättas, dels ock emedan å riksstaten linnes ett för fattigvården i allmänhet redan uppfördt förslagsanslag å 10,000 R:dr. Rikets Ständer få derföre i underdånighet anhålla, att af nyssnämnde förslagsanslag något understöd må, efter E. K. M:ts bepröfvande, kunna blifva till utfattige Lappars försörjning ändamålsenligt användt. Enligt resolution af deri 15 Mars 1770, egde Frimurare-Barnhuset i Stockholm alt årligen uppbära 166 R:dr 32 sk. b:ko af de så kallade Raspoch Tillhör Exp.-Utsk:s Förslag till urul. Skrifvelse, N:o 173, sid. 443. Echle situs tih-Eepär temenlet. Departements-chefen : Lön Taffelpenningar Departementets Expedition: Öfrige embetsoch tjenstemän Riksarclm Kongl. Bibliotheket, förra anslaget Lön till en P vice Bibliothekarie Tillökning : C/erecie-stateti : Penningar, 1849 års anslag 0,782: 24. derunder inbegripes: Biskopen å Gottlands lön förslagsvis 2,000: Pastor i Fahlun I j Skeppund Koppar förslagsvis Pastor i Forsmark 2 Skeppund Hammarskattsjern förslagsvis Tillökning: Löneförbättring åt 13 tarier å 180 R:dr 195: 28: — - Konsisto rie-no - 2,340: Indelta räntor, 1849 års anslag Indelt spannmål, d:o Oindell d:o d:o Tillöki 4 tunnor ä 6 B:dr, enligt Kongl. Maj:ls nådiga proposition 1,326: 24: Lappmarks Ecklesiastik-verk: Reservationsoch Förslagsanslag Förhöjning: genom borttagandet af kollektmedlen . / niversilelernc:
Medelst Resolution af den 4 Mars 1819, hafva Banco-fullmägtige redan förordnat, att det må vara arfvingar efter en afliden lånsökande tillåtet att sjelfve eller genom ombud uttaga det på bans ingifna handlingar beviljade fastighetslån, under villkor, att, i sådant afseende, till Bankens säkerhet och förvar vid låne-aclen aflemnas följande handlingar, nemligen: bouppteckning efter den aflidne, eller ett af Domaren bevittnadt transsumt deraf, utvisande hvilka och huru många sterbhus-delägarne äro samt boets uppgifne tillgångar och skulder; bevis af vederbörande Domstol, att sterbhusdelägarne sökt och erhållit årsstämning å den aflidnes samtlige borgenärer, och en af minst 2:ne personer, hvilkas vederhäftighet är allmänt känd, eller af Konungens Befallningshafvande vitsordad, en för bägge och bägge för en, samt, i fall af flere, en för alla och alla för en, såsom för egen skuld ingången borgen för lånesumman med ränta och låns-påkostnader, hvilken borgen dock komme att återställas, så snart, efter års-proclama-dagen, sterbhus-delägarne med Domstolens Protocolls-utdrag styrkt antingen att inga flere borgenärer, än Banken, sig dervid infunnit, eller att de Lillstädeskomna, i behörig ordning, medgifvit Bankens betalningsoch förmånsrätt; och då den med ifrågavarande motion egentligen åsyftade rättighet, att fastighets-lån må kunna utgifvas på redan pröfvade och godkände handlingar, oaktadt lånsökanden aflidit under tiden emellan lånehandiingarnes ingifvande och lånets utgående, således långt före detta är vorden medgifven, samt Banco-fullmägtiges ofvanåberopade Resolution, efter hvad Commissarierne i Låne-Cancelliet, i ett lill Utskottet afgifvet utlåtande, tillika förklarat, städse blifvit följd, då frågor af omförmälde beskaffenhet förekommit, hemställer Utskottet, alt ofvanberörde motion icke må till någon vidare åtgärd föranleda. Stockholm den 22 October 1844.
Akrell såsom hushyres-ersättning för den såkallade glob-verkstaden, och hvilket belopp årligen af Kongl. Kommerskollegium utbetalts, sedan styrkt blifvit, att nämnde verkstad fortfarande behörigen underhålles; och hafva Revisorerne, enär värdet af de årliga tillverkningarne vid ifrågavarande verkstad under loppet af flere år föga öfverstigit omförmälda årliga anslag, ansett sig böra hemställa, att samma anslag må upphöra. Sedan Kongl. Kommers-kollegium, i anledning af erhållen nådig befallning att häröfver afgifva underdånigt utlåtande, anmodat Vetenskaps-akademien, under hvars inseende glob-tillverkningen och öfriga mathematiska instrumentmakerierna i riket äro ställda, att uti ifrågavarande ämne sig yttra, har bemälde Akademi till Kollegium öfverlemnat ett af tvänne bland Akademiens ledamöter, Generalmajoren m. m. Friherre Fab. Wrede och Professoren m. m. E. Edlund, afgifvet utlåtande, deruti Akademien förklarat sig instämma, och hvilket, bland annat, hufvudsakligen innehöll, att frågan, huruvida det vore af någon vigt alt en glob-verkstad här funnes, icke kunde annat än jakande besvaras, enär rikets elementar-Iäroverk numera blifvit försatta i tillfälle att efterhand inköpa erforderlig undervisnings-materiel, hvartill glober nära nog i första rummel borde räknas, men de utländska globerna vore till detta behof mindre tjenliga, dels emedan alla å dem förekommande namn vore angifna på ett utländskt, för mängden af eleverna okändt språk, dels emedan stommarne till desamma i allmänhet utgjordes af ihåliga, gjutna gipskulor, samt lätt ginge sönder vid minsta ovarsam behandling, hvaremot de Svenska vore förfärdigade af lagervis hopklistradt papper och följaktligen betydligt starkare; samt alt, då den gamla kostsamma materielen för en sådan verkstad redan förefunnes, och följaktligen ingen annan upp - 8 Stals-Ulskottels Utlåtande M 19. offring från Statens sida för andamålet erfordrades än en årlig hyres-ersättning af 300 R:dr, Akademiens förbernälde tvänne ledamöter ansågo sig böra tillstyrka samma anslags fortfarande utgående.
Inom Bonde-Ståndet har Riksdagsfullmägligen Anders August Andersson från Ostergötlands län, med hvilken åtskilliga af Ståndets ledamöter instämt (i motion N:o 70) dels af anförde skäl hemställt, alt medlem af skarpskytteförening skulle under vissa vilkor njuta befrielse från deltagande i såväl första som andra årets beväringsmöten, dels ock föreslagit att Rikets Ständer, för möjliggörande af ett försvarssystem, grundadt på 6 Stats-Utskottets Utlåtande M 67. frivillig nationalbeväpning, måtte för sin del ej mindre tillåta, att hvar och en, som uti skarpskyttekorps inträdde, blefve berättigad att, så länge hail i korpsen qvarstode, mot redovisnings-skyldighet begagna Kronans gevär, än äfven anslå 150,000 R:dr årligen för inköp af erforderligt antal nya och reparation å gamla gevär, äfvensom nödiga medel för årlig utdelning af tjugu skott skarp ammunition åt hvarje skarpskytt, som i exercis och målskjutning deltoge. Med remissen af Herr Blanches motion hafva följt yttranden, bland andra af Herr Ekerot, som, enär det vore en af gammal erfarenhet bestyrkt sanning att offentlig utmärkelse, vare sig i de intellektuela eller praktiska yrkena, högst fördelaktigt inverkade på desammas utveckling och successivt bidroge att framkalla en större skicklighet, önskat det tillägg till Herr Blanches motion, alt Rikets Ständer måtte anslå 10,000 R:dr årligen under instundande statsregleringsperiod att, efter föreskrifven fördelning, utlemnas lill inköp af lämpliga priser vid de årliga målskjutningsfesterna, hvarvid goda målskjutningsgevär i första rummet borde utdelas; hvarjemte det skulle åligga vederbörande öfverbefälhafvare att årligen öfver medlens användande afgifva rapport; hemställande Herr Ekerot tillika att rikets elementarläroverk måtte erhålla samma rättighet att från Kronans förråd utbekomma gevär, som för skarpskytteföreningarne blifvit föreslagen.
Dertill lager jag mig friheten svara, att, när det sker med det öppna tillkännagifvande, som jag gjort, alt bordläggningen skedde endast för att iakttaga grundlagens helgd, emedan jag finner mig bunden vid de antagna grunderna för detta betänk., hvilka jag dock för min del icke kan godkänna ; så tror jag att det vore mera lättsinnigt att gå in uti en vidlyftig conversation om saken, alt deröfver utlåta sig i ett rikt ordsvall än att uppfylla formen, samt öppet och ärligt säga: jag kan icke antaga betänk., men jag nödgas dock för formernas skull bordlägga detsamma. Detta sätt att tillvägagå är åtminstone icke förenadt med den lättsinnigheten att utan allt gagn upptaga en dyrbar tid. Jag har velat säga detta blott för att visa alt jag icke sett saken så lättsinnigt, sorn det måhända kan synas. Att förnya min anhållan om den propos. jag första gången begärt, nemi. till bifall på detta betänk., torde vara alldeles öfverflödigt eller åtminstone utan gagn, sedan inom tvänne Stånd grundlagen blifvit så förklarad som majoriteten anser sig äga rättighet alt förstå densamma. De äro visserligen auetoriteter, som jag borde erkänna vara öfvervägande min enskilda öfvertygelse; men uti en så vigtig fråga som denna, kan jag så mycket mindre Den i g April f. m. frångå min åsigt, som den vunnit understöd af erfarne män inom detta Hus; och nödgas jag derföre, på de af mig anförda skäl, ånyo anhålla om propos. till antagande af detta betänk., att hvila lill grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. Frih. Boye, Ludv.: Jag erkänner vigten deraf att icke förspilla Ståndets tid, och jag bestrider icke någons rättighet alt såsom tidsspillande bedomina djerfheten of mig att åter uppträda; men detta förelag grundar sig i den enkla öfvertygelse!), alt yttranden blifvit fällda, tjetiliga att förvilla, oell alt förlusten af några ögonblick är vida mindre än förlusten skulle blifva, om denna förvillelse finge göra sig gällande. Jag anhåller således vördnadsfullt alt ännu en gång få yttra något. Då jag begärde ordet, var mitt ändamål att tora Gr.
S. D. Föredrogs Vällodiga Borgare-Ståndets protokollsuldrag, M 470, inne hållande, bland annat, inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att biträda BorgareStåndets beslut angående Stats-Utskottets Utlåtande JY2 193, i anledning af väckt motion om statsbidrag till staden Oscarshamn för utlösen af tomtöreafgälden till egaren af de hemman, från hvilkas områden stadens utmål ar afsöndradt; men som detta utlåtande blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Bonde-Stånden bifallet, ansågs inbjudningen ej kunna föranleda till annan åtgärd än att läggas till handlingarne. S I). Efter föredragning af Hedervärda Bonde-Ståndets protokollsutdrag, M SOS, innehållande inbjudning till Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet att biträda Borgareoch Bonde-Ståndens sammanstämmande beslut öfver Stats-Utskottets Utlåtande JSl 185, i anledning af väckt motion om fortfarande anslag för Kamereraren Carl Sandberg, vidblef Ridderskapet och Adeln sitt förut i frågan fattade beslut och afslog Bonde-Ståndets inbjudning. S. D. Föredrogs och bifölls Stats-Utskottets Ulåtande, M 195, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition i fråga om de till åtskilliga stadsskolor inom Lunds stift äfvensom Hallands län utgående klockarepensioner samt landtgillen af klockarebol. S. D. Efter derom af Friherre af Ugglas, Gustaf, gjord framställning, beslöt Ridderskapet och Adeln vänligen inbjuda de öfriga Riks-Ståuden att förena sig i Ridderskapet och Adelns beslut öfver Stats-Utskottets Utlåtande, JYs 188, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående Krigs-kollegii ombildning till en Armé-förvaltning, hvilket beslut finnes intaget i protokollsutdraget M 472 för den 24 dennes. Från Högv. Preste-Stdndet. S. D.
Men att nu återgå till förhållandena efter år 1764, så infor drades något efter denna tid, vid ganska sträng påföljd, alla adeliga ätters genealogier, och i förnyadt påbud derom intogs bland annat, att mycken ledning vid genealogiers uppgörande kunde vinnas genom gamla rättegångshandlingar, tal vid bröllop och andra högtidliga tillfällen, likpredikningar, kyrkböcker och domböcker, grafvårdar m. m. m. m. Nu tiar Utskottets majoritet, som, sedan detta dokument påträffades, ansett någon vidare undersökning nästan obehöflig, ulan skäl antagit, att likpredikningsr m. m. fått gälla såsom lagliga bevis, då de deremot i ofvannämde kungörelse endast påpekats såsom handlingar, hvilka kunde lemna god ledning vid genealogiers upprättande; ja man har äfven på god tro antagit, utan att något bevis derför finnes, att ätteledningen och de genealogiska tabeilerna öfver de Lilliehöökska slägterna vid denna tid uppgjordes sådana, som de för närvarande förefinnas. Men på den nu befintliga genealogien öfver ätten JYs 1 och de derunder numera upptagna Lilliehöökarne till Gälared finnes vid Brynte Bertilsson följande anmärkning: »kallas i sonesons sonesonesons sonesons Carl Magnus Lilliehööks tryckta likpredikan med personalia Svea Rikes Råd, men återfinnes ej i Ugglas Rådslängd. Att denna uppgift tillkommit 1765 är alldeles icke bevisadt, tvertom är detta högst osannolikt. Föröfrigt härleder sig Riddarhus-Utskottets Utlåtande JK 4. 19 densamma från en likpredikan som år 1731 hölls i Sköfde af presten Siberg, men återfinnes ej uti någon annan af Riddarhusets äldre genealogiska samlingar än Richard Silvios, hvilken samling dock först efter år 1839, enligt anteckning å bokens titelblad, skänktes till Riddarhuset af Friherre R. Cederståöro, som åter bekommit densamma af Fröken Melin.
» Låt honom vara här, om han vill, stackars liten, han förstår ej ännu att vara rädd för mig. » » Han är ej rädd för någon, och inte är han liten heller. Han är ett år och tio månader. » » Ett år och tio månader, nej är han verkligen ett år och tio månader. Hennes röst lät drömmande och besynnerNu kom husmodern ut och räckte enligt öflig sed den nya tjänarinnan handen och önskade henne välkommen. Därefter började hon göra reda för de sysslor, som husets tjä- narinna hade att uppfylla. Slutligen tillsade hon henne att genast börja arbetet, att lägga Lillen, duka, laga kvällsvarden, bädda, m. m. Några timmar därefter hade den nya jungfrun verkställt dessa sysslor, och det återstod henne blott att ordna i sitt kök. Men innan hon lemnade sängkammaren, smög sig den främmande kvinnan helt försiktigt fram till den lilles vagn, lutade sig ned öfver densamma och vidrörde lätt med sina läppar barnets ljusa lockar. När hon åter lyfte upp hufvudet glimmade i barnets hår några klara droppar. I köket hördes ännu en stund slammer af kärl och pannor; sedan blef allt därute så tyst, så tyst, som om ingen varit där. Slutligen gick husmodern ut för att efterhöra, om allt arbete var ordentligt afslutadt för dagen, och för att se, hvad den nya jungfrun tog sig för. Där satt hon vid en stol framme vid bordet och grät tyst, med ansiktet doldt i sina båda händer. » Kära Fredrika, » sade frun vänligt, » har någon gjort Fredrika ledsen? » » Nej, frun. » » Men Fredrika gråter j u; vantrifs Fredrika redan? » » A c k nej, det gör jag visst inte. » » Längtar Fredrika tillbaka till prestgården, eller har någon varit ovänlig mot Fredrika? » » Nej, kära frun, tvärtom. » » Men hvad är det då, tala om det. » » Det är att jag inte kan tiga med det längre, frun, att jag inte vill stanna här öfver natten, utan att frun vet alltsammans. » » Fredrika kan väl inte tänka på att lemna oss redan i kväll? Hvad är det jag skall få veta?