Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det kan icke gerna vara annat, som vållar, att i vissa verk och domstolar — lyckligtvis de flesta — allt i allmänhet går raskt och alltid så gått, då deremot i andra allmänt röjer sig tröghet och långsamhet. Endast i fall det lyckas att finna och införa en verklig förbättring i organisa - — 38 — tionen, kan man hoppas fortfarande förbättring i förvaltningen. — På min underdåniga klagan liar Kongl. Maj:ts nådiga utslag ännu icke hunnit meddelas. Min i sista berättelsen yttrade föresats att söka närmare upplysning om orsakerna till Hofrätternes olika verksamhet har ännu icke lemnat annat resultat, än som kan hämtas dels från fortsatt uppmärksamhet på inkomna arbetsberättelser och dels från en företagen undersökning af förhållandet imellan inkomna mål från hvarje Hofrätt till Justitiä-Revisionen, hvilken undersökning sträckt sig till de fem sistlörllutna åren. Ofver detta förhållande imellan fullföljda mål från hvarje Hofrätt har jag funnit mig föranlåten att söka upplysning derföre, att man i målens olika vigt skulle kunna föreställa sig en förklaringsgrund till det större eller mindre antal, som hos ena eller andra domstolen kunnat afgöras; och om ärendenas vigt bör en förmodan kunna uppkomma från fullföljandet till högre ort. Hvad jag hämtat ur de senast inkomna arbetsberättelserna eller dem för år 1851, består deruti, att för hvarje af de i Svea Hofrätt ständigt föredragande 20 Ledamöter blifvit afgjorda 31 vädjade och instämda mål samt 421 lottade skriftvexlingsmål, i Götha Hofrätt 42 vädjade och instämda samt 31 lottade skriftvexlingsmål, och uti Hofrätten öfver Skåne och Blekinge 57 vädjade och instämda samt 35 lottade skriftvexlingsmål.
Men då baronen med stor förundran dagligen öfvertygade sig, att hennes lynne likväl icke undergått någon förmånlig förändring, trodde han, att hon icke trifdes på landet, och förslaget att återresa tidigt på hösten till hufvudstaden bragtes åter på bane. Alla morfars föreställningar tjenade till intet. Ryttmästaren teg fogligt; men Julie lemnade den gamle ingen ro, förrän han gifvit sitt bifall. Han förbättrade således åter sin svärsons kassa, förmanade honom faderligt att ej lefva så slösaktigt, och med löfte att återkomma nästa år, reste de åter till Stockholm. Med få undantag förflöt vintern såsom den förra. Baronen, hvilken litade på den gunst, hvaruti han stod hos sin svärfar, gaf middagar och baler, samt fröjdade sig af hjertat, åt den svärm af tillbedjare, som bildade sig omkring Julie. Hennes triumf blef hans, och långtifrån att vara svartsjuk, uppmuntrade han hennes fåfånga, hvilken blef för honom ett skäl till större frihet i sitt eget handlingssätt. Han interesserade sig nu, mera än förr, att se henne glad och nöjd; ty han hade något enskildt skäl att önska undgå hennes närmare uppmärksamhet, och han trodde detta ske lättast, då han på allt möjligt sätt sökte leda hennes tankar åt ett annat håll, och genom den finaste uppmärksamhet inomhus, när de voro ensamme hemma. Saken var, att baronen vid denna tid började göra nog trägna uppvaktningar hos en viss enkefru, lika mycket omtalad för sin skönhet, som för sina lysande sällskapskretsar. Spel utgjorde ett af dess förnämsta nöjen. Fru von T– var i hög grad både skicklig och road häraf. Baronen deltog nästan alltid i hennes spelpartier, och Julie bemärkte med likgiltigt yttre lugn, men harmfull inre smärta, att baronen med den mest utsökta artighet och vårdslöshet kunde tappa betydliga summor. Vid vårens början, då gamle bruksherrn redan uppskickat respenningar, samt baronen och hans fru började ställa sig i ordning till sin sommarfärd, blef det bekant, att fru von T–, som äfven vid denna tid skulle återresa till sina gods i Östergötland, ernade på sin födelsedag, hvilken inträffade ett par dagar före resan, gifva en afskedsbal åt sina vänner.
Yärdet af dessa räntor, som enligt 1855 års rikshufvudbok utgör 639 R:dr 35 sk. 10 r:st, har hvarken uti nu gällande riks-stat eller i föregående blifvit upptaget, hvilket Revisorerne, till rättelse för framtiden, ansett sig böra anmäla. § 15. Uti 1855 års revisions-berättelse omförmäles, hurusom af det, vid 1850—1851 årens riksdag, utaf Rikets Ständer beviljade så kallade mindre kreditivet, fastställdt till 1,000,000 R:dr, deraf den ena hälften afsetts till kostnader för rikets försvar och den andra till utgifter för andra högst vigtiga och angelägna ändamål, under år 1853 ett sammanlagdt belopp 625,000 R:dr blifvit, på grund af serskilda nådiga bref, lyftadt från Riksgälds-kontoret, nemligen 500,000 R:dr till bestridande af kostnader för utomordentliga åtgärder till rikets försvar, och återstoden, 125,000 R:dr, till utgifter för karantäns-anstalterna; af hvilka medel Kongl. Stats-kontoret under' samma år dels för militära behof till Kongl. Krigs-kollegium och Kongl. Förvaltningen af Sjöärendena utanordnat tillsammans 190,000: — och dels till karantäns-kostnader utbetalt ett belopp af — 91,000: — —• Under år 1854 har vidare af ifrågavarande medel blifvit från Kongl. Stats-kontoret utbetaldt: för karantäns-kostnader 34,000: till Kongl. Krigs-kollegium 137,757: 85. till Kongl. Förvaltningen af Sjöärendena 172,011: 32. Summa 499,769: 19. — 125,000: ~ — 624,769^ 19. Af det under 1853—1854 års riksdag beviljade enahanda kreditiv, 2,500,000 R:dr, hvaraf 2,000,000
Detta Utskottets tillstyrkande har i sin helhet blifvit bifallet af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, äfvensom oek Borgare-Ståndet beviljat det för ytterligare fem lägre Landlbruks-skolor tillstyrkte anslag 5,ooo R:dr, med förklarande, att till Kongl. Maj:t lior öfvei lemnäs att så väl för Landtbruks-skolan på Gottland, som för öfriga ifrågaställa Landtbruks-skolor bestämma vdkor, i afseende på värden af de egendomar, som må finnas för behofvet tjenliga; hvaremot Bonde-Ståndet afslagit det för dessa skolor tillstyrkte anslag. Da således det för ytterligare fem lägre Landlbruks-skolor föreslagna anslag är, genom trenne Riks-Stånds sammanstämmande beslut, beviljadt, återstår endast att afgöra frågan om de vilkor, som för detta anslags utgående till de serskilda skolorna böra bestämmas. Till en början anser sig Utskottet böra inbjuda Borgare-Ståndet, att äfven i denna del förena sig med Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, då hela frågan blefve genom trenne Riks-Stånds sammanstämmande beslut, enligt ^5 §. Riksdags-Ordningen, afgjord; men för den händelse att Borgare-Ståndet ej skulle antaga inbjudningen, föreslås lill votering i FörslärktSlufs-Utskolt följande proposition: Den, som vill, alt vilkoren för utgående af det, till ytterligare fem lägre Landtbruksskolor inom orter, der behof af sådane är för handen, beviljade anslag, böra bestämmas lika med hvad vid sistlidne Riksdag föreskrefs, med undantag af det för en sådan skola å Gottland serskildt afsedde belopp, som kommer att utgå, utan annat vilkor, än att Länels innevånare till skolan anskaffa en sådan egendom, som af Kongl. Maj:t pröfvas tjenlig för ändamålet, voterar, Ja ■ Den, det icke vill, voterar, Nej. Vinner
För skolans i Lidköping uppflyttande till (re-klassigt läroverk anslås: lön åt ny Kollega 1.000: — fyllnad i Rektors-lönen 500: — För skolans i Söderköping uppflyttande till tre-klassigt läroverk anvisas enahanda summa För skolans i Askersund uppflyttande (ill tre-klassigt läroverk anslås likaledes För skolans i Piteå uppflyttande till tre-klassigt läroverk anvisas som ofvan För inrättandet af två-klassiga skolor, nemi.: En inom Carl Johans församling vid Götheborg: Lön åt Rektor 2,000: — , , en Kollega 1,000: — 3,000: — En i Skellefteå: tvänne löner som ofvan 3.000: — Ersättning åt högre Elementar-läroverket i Wexiö för mistad kronotionde af hemmanet Sjöakulla; kontant Of ver flyttning från anslaget för Folkskolorna till Elementar-läroverkens anslag: det i förstnämnda stats-anslag nu inräknade belopp, som tillkommer åtskillige lärare vid högre Läroverket i Wisby Afgå och ö/verflyltas lill anslaget för Folkskolorna: Ersättningen ål pedagogerne i Cimbritshamn och Falkenberg för mistad helgonskvlds-spanmäl återstår netto tillökning i kontant Indelt Spanmål. Utaf den inom Närtuna, Husby-Långhundra, Odensala och Husby-Odensala socknar i Stockholms län ål Upsala akademi anvisade tiondespnnmäl tillkommer Elementar-läroverken ett qvantum af 5 Tunnor, motsvarande 31 kubiklöt 5 kannor, med förslagsvärde å 2 R.dr kubik foten ... Summa R:mt. Litt. E. Åttonde Hufvud-Titeln. 1858 års Iliks-Stat anslår: Penningar. Indelta Räntor, enligt markegång på förslag. Indelt, på förslag. i Värde Mått. | å 2 R:dr i kub.-foten. O indelt . Mått. Nuvarande anslaget 42,950: Afgår: minskning, se Tab. Litt. A 1,450: Riks-Arkivet Kongl. Bibliotheket: Nuvarande anslaget 26,800:
Han sjelf hade väl icke velat derföre anställa rättegång mot mig, ty dertill voro hans tänkesätt for hö - Den Januari! f. ra. ga och ädla; men hans höga vägner hade föreställt honom, det hans ära och karak-* ter måhända likväl hos mängden, som dömer efter ordspråket: ingen rök utan någon eld, kunde ha undergått förminskning. Det vore detta sitt yttre anseende, det vore slutligen egentligen samhället och det allmänna lugnet, han vore skyldig att, äfven med uppoffring af sin egen generösa känsla, taga ett steg, hvarigenom en så orolig person, genom en laglig åtgärd, kunde bli näppst, sig sjelf till straff och androm till varnagel. Nu behöfde väl Kongl. Hof-Rättens Herrar ledamöter icke considerera allt detta, det vore endast omnämnt i förbigående. För sin del fästade den opinerande ledamoten väl intet afseende på personen i dess öfriga förhållande, utan höll sig endast vid denna saken; men deremot anser han sig deslomera böra fullgöra sin pligt att, på grund af förekomne, fulltygande skäl, tillämpa uttrycklig lag i hela sin stränghet; och hans votum blifver alltså: Att alldenstund svaranden, genom hvad mot honom förekommit, blifvit öfvertygad, ej heller gittat förneka, dels att han fällt det ifrågavarande yttrandet, dels att han känt det Hans Excellence m. m.
Då detta anslag afser fortsättandet af ett redan påbörjadt befästningsarbete, hvilket Rikets sist församlade Ständer funnit vara af behof påkalladt, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer måtte till skansen å vestra Hästholmen bevilja det begärda anslaget 60,000 R:dr. d) Till försänkningar vid vestra Hästholmen 24,000 R:dr; och enär dessa försänkningar lära erfordras för att komplettera den i nästföregående punkt omförmälda skans, hvadan ock chefen för ingeniör-korpsen redan i sitt förslag till förra riksdagen angående fästningsbyggnaderna hos Kongl. Maj:t derom gjort framställning, hemställer Utskottet, att berörda belopp, 24,000 R:dr, måtte för det atsedda ändamålet beviljas. 38:o. I fråga om anvisande af medel för förberedande af Norrlands kustförsvar hafva inom Riks-Stånden särskilda motioner blifvit väckta och till Utskottet remitterade, nemligen hos Riddcrskapet och Adeln (under N:o 25) af Herr von Knorring, O., hos Preste-Ståndet (under N:o 58) af Kyrkoherden Ekelundh, hos Borgare-Ståndet (under N:o 72) af Herr P. Staaff och hos Bonde-Ståndet (under N:o 255) af Riksdagsfullmägtigen Per Ericsson från Gefleborgs län, hvilka samtlige motionärer yrkat, att Rikets Ständer måtte till Kongl. Maj:ts disposition ställa ett anslag af 100,000 R:dr, lör att hufvudsakligen på de af Sjöförsvars-komitéen år 1862 uppgifna grunder och på de vilkor, Kongl. Maj:t kunde komma att föreskrifva, användas icke allenast till försättande i försvarbart skick af inloppen till städerna Hudiksvall och Sundsvall, utan ock, så långt medlen räckte, till det Norrländska kustförsvaret i allmänhet.
Att detta förhållande i en högst väsendtlig mån bidrager till lagskipningens långsamhet, är uppenbart, och förändring i detta afseende har också blifvit särskildt påyrkad såväl af Herr Henschen och Rydström, som af Johannes Andersson, hvilken föreslagit, Lag-Utskottets Betänkande N:o 15. 7 »att 2 Kap. \ § Rättegångsbalken måtte ändras i den syftning, att ett ting i häradet hålles i hvarje af de fyra första och de fyra sista månaderna af året», och af Sven Hansson, som hemställt, »att Rikets Ständer måtte för sin del i underdånig skrifvelse anhålla, att Kongl. Maj:t måtte täckas genom sakkunnige män låta utarbeta, för att Rikets näst församlade Ständer föreläggas, förslag till ändring af allmänna lagen och Rättegångsbalken i de delar den rörer Häradsrätt, och att Rikets Ständer dervid uttalade den önskan, ali i stället för ordinarie ting blefve bestämda rättegångsdagar, en, två eller flera i hvarje eller hvarannan månad, allt efter göromålens myckenhet; alt Nämndens antal må nedsättas till högst sex, som vid kommunalstämma väljas utan afseende på stånd, klass eller förmögenhetsvilkor pä bestämd tid; all Häradshöfding må ega högst tre och Nämnden hvardera en röst vid skilj aktiga meningar; all Rätten må vara domför med Ordföranden och tre Nämndemän, då alla äro om beslutet ense; och all Rättens beslut, så vidt möjligt är, genast och innati Rätten åtskiljes, afkunnas och till parten, om så äskas, utlemnas, men att protokoll och beslut skola ovilkorligen sednast åtta dagar efter beslutet vara utskrifna och för parterne tillgängliga.» Då nu genom antagande af Lagberedningens förslag till en förändrad organisation af Häradsrätterna, man bland annat kunde vinna det af Herr Henschen, Jo hannes Andersson och Sven Hansson gemensamt åsyftade ändamålet, ett tätare återkommande af Häradstingen, så har Utskottet ansett sig böra, i anledning af Herr Henschens motion, taga berörda förslags bestämmelser angående
M.t under den 12 April 1S1S utfår - 88 Stats-Utskottets dadé Instructiorij angående serskild Revision af KyrkoRiikenskaperne blifvit upphofd} men, i fall sådant ej skedt, med förslag till ny skrifvelse inkomma, och B.. St:r i detta fall utöfva Folkets rätt, att sig allena beskatta samt iakttaga Församlingarnes rätt, alt örn Kyrkomedlen disponera och sjelfve genom Revisorer verkställa granskning öfver deras användande. Utskottet, som, vid företagandet af denna motion, inhämtat, att R. St:rs i ämnet år 1823 till K. M:t afgifne underd. Skrifvelse grundat sig på Lag-samt Allmänna Besvärs-och Economi-Utskottens gemensamma Förslag, har, i anseende så väl härtill som Ärendets beskaffenhet i öfr igt, ansett det af Motionären begärdte uppdrag desto mindre ingå i Utskottets befattning, som, enligt 14 §. i Instructionen för R. St:rs JustitiaeOrnbudsmnn, det åligger honom, ”att vid hvarje Riksdag för R. St:r uppgifva, hvilka af deras vid sist förflutne Riksmöte, fattade Beslut och gjorda hemställningar blifvit af Konungen gillade, utfärdade och i verket ställde.” Utskottet får dock nu mera upplysa, hvad af Justitiie-Ombudhnannens nyssberörde Berättelse vidare torde vara att finna, att K. M:t, sedan K. KammarColleginm och K. KammarRätten hörde blifvit, genom Kådigt Bref den t September 1824, i afseende på R. St:rs gjorda Förslag och hemställan, så väl i allmänhet om Församlingarnes val af Revisorer till granskning af deras Kyrko-Piäkenskaper, som att nämnde Räkenskaper från Skåne, Halland, Blekingen samt Götheborgs och Bohus
Commitlerade hafva derefter afgifvit deras underdåniga Betänkande af den 6;le Fehinarii 1819 och deruti anfört: att orsaken till Ekeskogarnes förfall till stor del finnes i den stridighet, hvaruti de särskilda , tid efter annan utfärdade skogsförfallningar ofta sinsemellan slått, jemte den, sorn deraf fått tillfälle fodas och sättas i verksamhet mellan det allmännas fordringar oeh de enskildes beräkning på det närvarande tillfällets interesse, samt derföre, med ogillande af den tankan, alt en fullkomligen fri och oinskränkt dispositionsrätt öfver Ekar, lemnad åt innehafvaren af Skattehemman, säkrast skulle befrämja det åsyftade ändamålat af Ekeskogarnes vård och förkofran, ansett nu gällande S t a t s-U t s ko 11 c t s Betänk a oden. 787 skogsordning af den 1 Augusti i8o5, hvars liufvudgrunder CorUmitlerade fu rfi 1 i t ganska liinijilige, icke böra undergå någon egenllig förändring utan endast tarfva vissa sådane jemnkuingar, sorn å ena sidan verka till uppmuntran och å den andra till säkerhet lör dess iakttagande; och hafva Committerade, Under sådane åsigler föreslagit förhöjning i den så kallade Sluhbelönen; förändrad grund för dess beräkning; premier för väl vårdade Ekar, deraf Kronan erhåller de rarare piecerne, såsom Köl träd m. tu; betalning lil! visst belopp yf värdet efter gångbara pris, då, i en framtid, för Kronans räkning utsynas och fidias sådane Ekar, sorn hädanefter på Skatteoch Kronojord, inom behörigen instängda planterhagnr af Aboei ne uppdragas och vårdas; präémier för inrättande af sådane planterhagar, då planlorne uppnått en viss höjd och uppgå lill ett föreskrifvit antal; samt sluteligen skärpta strafflagar för olofligt tillgrepp eller förstöring af Ekeskog; — men ehuru Committerade förmoda, att, på detta sätt, det enskildla interesset skall väckas, att vårda Ekeskogarne och begäret att förstöra dem återhållas, tro
Jag märker, anmärkte Dom Miguel, stött, sedan han en stund betraktat detta skådespel, att i Rosarios alphabet saknas alldeles bokstafven M. Denna dag, genmälte Andrada, tillhör Dom Pedro. Derföre finnes, utom Deras Majestäters namnchiffer, som aldrig bör fela, endast Prinsens af Brasilien och hans gemåls. Hade jag dock vetat att Ers Kongl. Höghet velat skänka mig nåden af sitt besök, skulle dock detta M icke hafva saknats. Men efter Er ankomst, var det för sent, att anbringa det. Drottningen tog nu afsked och tackade Andrada för hans sköna och praktfulla fest i de vänliga ordalag, som alltid stodo henne till buds när hon ville. Hviskande tillade hon: kom ihåg vårt aftal, Dom Ignazio! Endera alltså! Men döm icke Dom Miguel endast efter denna afton. Så vidt af mig beror, skall denna barnlek blifva hans sista. – Med höjd röst fortfor hon: Gifve Gud, att jag nu blott vore lyckligen hemma, att jag väl vore i San Christovᾶo, detta slott, som, vida förr än Hans Aldrachristligaste Majestäts palats, borde kallas les Tuileries, ty jag vet icke om något annat kungligt slott i christenheten mera liknar en dylik lada än detta. Också sade mig Engelska Ministern, att han vid sin ankomst ansåg denna barbariska byggnad för någon stor fabrik. Men lika godt, vore jag nu blott der! Detta mörker, denna brådbrant, som vi måste utför, gör färden vida farligare än hitvägen. Dom Miguel, jag beder dig, rid straxt efter min liteira, och gif noga akt på bärarne! Det är nu mera icke mörkt, senhora, utan redan klart månsken. Men om ni vill, skall jag sjelf bära er, i eller utan liteira, utför den lilla backen. Drottning Carlotta kastade på sin son en öm, kärleksrik blick, men afböjde anbudet. När Andrada, nu ensam, stod på balkongen och blickade utför kullen, utför hvilken tåget långsamt rörde sig, skulle han hafva njutit ännu en angenäm syn.
Emedlertid hade Arell, som icke haft anledning att betvifla riktigheten af det anbefallda redovisningssättet, hvarifrån han ej bordt afvika då hans uppbördslängder blifvit honom från vederbörande auktoriteter tillställde och ej af honom egenmäktigt upprättade, blifvit ålagd att, utom ränta och anmärkningsprocent, gälda 2998 Rdr 10 rst. banko, utgörande den anmärkta skillnaden för tio år, hvarå genom införsel uti Revisorslönen i Arméens pensions-kassa blifvit innehållne 2,100 Rdr banko. Af målets behandling syntes det, som liten eller ingen uppmärksamhet fästats vid de utaf Arell i förklaringar och besvär uppgifna och styrkta förhållanden och på det ovanliga i uppbördsdetaljen inom Stora Kopparbergs län. Det föreföll ock motionären, att hufvudsakliga utredningen af frågan bordt grunda sig på orsaken, hvarföre icke dylik anmärkning långt före Arells tjenstetid blifvit gjord och hvarigenom kunnat afböjas ett från den ena redogöraren till den andra missledande redovisningssätt, som sedermera ansetts oriktigt. De lidanden Arell förorsakats genom behandlingen af förenämnde anmärkning, syntes äfven hårda och högst obilliga, serdeles, sorn hvarken i afseende på hans tjenstebefattningar eller konduit och moraliska förhållanden någon den minsta anmärkning förekommit; inon hans redlighet deremot vore vitsordad af så väl hans förmän som enskilde personer.
Denna betydliga skuldtillökning måste helt och hållet tillskrifvas de mångfaldigä utbetalningar, som under sednast förlidne riksdag blefvo å Riksgälds-kontoret anvisade, att i egenskap af anslag utan återbetalningsskyldighet, redan under 1851 års lopp, i föreskrifven ordning tillhandahållas, och hvilka anslagssummor fördenskull blefvo i sagde års hufvudbok upptagna samt dervarande kapitalräkning påförda med tillsammans R:dr 1,593,120: 44. 4. Under år 1852 minskades deremot Riksgälds-kontorets skuldsumma återigen, så att sammanräknade beloppet af Kontorets skulder vid innevarande års ingång endast utgjorde .. Revisionen» omfattning. Riksgälds kontoret* skulder. skulder med 5 procents årlig ränta R:dr 131,888: , med 4^ procents „ „ „ 11,600: och „ med 4 procents „ „ „ 3,006,171: 12. 11. eller räntebärande skalder — R:dr 3,149,659: 12. 11. derå upplupna, men icke uttagna räntor „ 41,622: 20. 10. samt ränte fr ia skulder „ 3,579,016: 31. — Hulr 6,770,298: 16. 9. Då nu, såsom redan är uppgifvet, skulderna vid 1850 års utgång uppgingo till ett belopp af „ 5,778,890: 23. 1. så hafva detta verks skulder följaktligen, under de 2:ne sednast förflutna åren, blifvit ökade med — R:dr 991,407: 41. 8.
Om någon till bränvinsbränning berättigad bränner eller distillera!* bränvin med större eller annorlunda beskaffad redskap, än hvartill han eger rätt, eller under tillverkningen, genom hvad medel sorn helst, anbringar mäskning i redska - 56 Bevilbi.-, Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:0 1. pen utöfver del kannetal, hvartill den är stämplad och anmäld, eller begagnar an. dra utvägar till bränvinsbränning, än han vederbörligen uppgifvit, bote han, ehvad redskapen är bans egen eller andras, hvarje gång tvåfaldt det belopp, hvartill afgiften, beräknad efter sex månader tor den dervid brukade bränrinsbrännings-redskap, efter behörig mätning, skolat uppgå, om den lofligen varit nyttjad; dock att när, efter sådan beräkning, böterna icke stiga till 16 R:dr 32 sk. förbrytaren pliktfälles till detta minsta belopp. Beträdes någon, som till bränvinsbränning ej är berättigad, eller icke behörigen dertill sig anmält, alt hafva tillverkning eller distillering af bränvin anställt eller anställa låtit, bote lian tre gånger beloppet af afgiften, enligt här ofvan stadgade beräkningsgrund; men om, efter sådan beräkning, böterna icke uppgå till 25 R:dr, pliktfälles förbrytaren tilT detta sistnämnda belopp. Befinnes någon nyttja en eller Hera bränvinspannor, som hvardera eller gemensamt innehålla öfver den högsta tillåtna pannerymd, beräknas böterna till tre gånger afgiften för den högsta pannerymden, och dessutom till 15 R:dr för hvarje öfverskjutande kannerum. Ar den uppgift, sorn rörande redskapen blifvit ajle mn ad, öfverensstämmande med pannans stämpel och justerarens betyg samt med stadgandet i 3 § förenlig, vare bränvins bränn are, om uppgiften oriktig befinnes, ifrån allt ansvar i sådant a/seende fri, så vida lian ej om den oriktighet bevisligen haft kännedom. § 35.