Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
(Lag-Utskottets Bet:de N:o 39.) S. A. K. Efter det Rikets sednast församlade Ständer till E.- Ii. M:ts nådiga pröfning i underdånighet öfverlemnat en af dem, för deras del, beslutad lag för utrikes vexlar, hvilken E. K. M:t likväl, i anseende till åtskilliga förekomna anmärkningar, och deribland jemväl den, att den föreslagna lagen, i flera väsendtliga delar, skiljde sig från de grunder för lagstiftningen om inrikes vexlar, som uti lagen den 20 Maj 1835 blifvit följda, funnit sig förhindrad att antaga; så bar E. K. M:t, medelst nådig proposition af den 22 April innevarande år, föreslagit Rikets Ständer alt, med upphäfvande af ej mindre lagen för inrikes vexlar af den 20 Maj 1835, än äfven vexelstadgan af den 21 Januari 1748, jemte alla öfrige hittills gällande författningar rörande den utrikes vexelhandel, i hvad de icke angå sjelfva ordningen för köpslut af utrikes vexlar och kontrollen derå, antaga den för både inrikes och utrikes vexlar gemensamma vexel-lag, hvilken i högstberörde nådiga proposition innefattas. Rikets Ständer hafva den föreslagna författningen i öfvervägande tagit och dervid funnit, alt densamma skulle hafva ett välgörande inflytande på Sveriges utrikes vexelrörclse, hvaruti komme att råda mera frihet, än deri nu eger rum, hvadan och med öfvertygelse, att den förbättring i vexel-lagsliftningen, som med det nådiga förslaget är afsedd, och sorn under flere föregående riksmöten utgjort föremål för Rikets Ständers bemödanden, ej utan olägenhet i handelsoch alfärs - Expeditions-Utskotlets Förslag till und. Skrifvelse, N:o 153. 331 lifvet torde kunna uppskjutas, Rikets Ständer antagit E. K. M:ts ifrågavarande förslag till ny vexel-Iag. Hvilket Rikets Ständer få i underdånighet anmäla, framhärdande etc.
Sjelfva det åberopade Kongl, brefvet lemnar häråt bekräftelse, ej blott medelst tillägget om ”maktpåliggande tjenstgöring”, utan jemväl genom det efteråt i samma Kongl, bref förekommande stadgande att af den omförmälda fonden äfven reseoch traktaments-ersättning vid extra förrättningar må ”till Tullbetjeningen utbetalas”, — hvarvid påtagligen icke ensamt personal af lägsta graderna kan afses; — men, om ock detta icke skulle anses fullt öfvertygande, måste dock allt tvifvel om rätta meningen af det citerade ordet försvinna vid en blick på Kongl, brefvet af den 8 Februari 1815, hvarigenom Eder Kongl. Maj:t ”i Nåder gillat den af Genera 1-Tull-Directionen uti underdånig redogörelse anmälda disposition af Extra medlen för år 1813”, enligt hvilken redogörelse discretioner till betydliga belopp anordnats icke blott åt Contorsoch Tullkammare-Föreståndare utan till och med åt verkets understyresman eller den under General-Tull-Directionen ställde ÖfverDirektören. 1 anledning af Revisorernes uppgift, att gratifications-summan för år 1836 tillfallit ”de fleste” ibland högre tjenstemän samt ”några” ibland den ringare betjeningen, får General-Tull-Styrelsen i underdånighet anföra, att af 5 Distrikt-Chefer och 41 Tullförvaltare, som vid Tullverket finnas anställde, bland de gratificerade förekomma allenast 1 Distriktchef och 7 Tullförvaltare; hvaremot vid anordningstillfället större summor blifvit ställde till vederbörande Distrikt-Chefers samt ContorsTullkammareeller Inspections-föreståndares disposition, att fördelas åt de mest förtjente bland underlydande personal af lägre grad, hvilka belopp, enligt tillgängliga qvittencer, tillgodokommit — 6 KammarConlorsoch Våg-skrifvare, lill eli antal af 40. Öfver-Uppsyningsmän, Jakt-Uppsyningsmän med flere 13.
Vrot. Utdr. d. 5 Maj 18 jo - il) Om understöd åt ett af A. P. Bromander imättadt Handels-Institut. Bifölls. c) Angående anslaget till en Mechanisk skola. Bifölls. Och lät Ståndet bero vid Utskottets yttrande, att öfrige anslagen a denna Hufvud-Titel blifva oförändradt bibehållne. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades ett af Riksdags-fullmägtigen Per Båtelsson Burge från Gottland ingifvet skriftligt anförande, angående Gottlands Nätiona I-Be väring. S. D. Upplästes och lades till handlingarne Kongl. Majlis Nådiga Skrifvelse den 4 i denna månad, angående Riksdagens förlängande. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 62, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Tionde Hufvud-Titel biföll Ståndet i:o och 2:o Clereci-staten och Lappmarks Ecclesiastik-Verk, samt återremitterade 3:o och 4:o Universiteten och Elementar-läroverken; och uppskjöts till eftermiddagen föredragningen af återstående punkter i förevarande Utlåtande. S. D. Vid handläggning af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 61, angående regleringen af utgifterne under Riks-statens Nionde Hufvud-Titel, fattade Ståndet följande beslut: Den i samma Utlåtande tillstyrkte fördelning af de å Nionde IlnfvudTiteln beviljade anslag under de af Utskottet föreslagne serskilde Titlar, bifölls: l:o skiften neli afvittringar; 2:o utflyttningshjelp åt en skiftes-tagare i alla Rikets Län, utom Skaraborgs, Malmöhus och Christianstads saint Öland; 3:o enskiften i Skåne, Skaraborgs Län samt pä Öland; 4:o vägar och cornmuincationer; 6:o befrämjande i allmänhet af jordbruk och 1 a nd t ina n mn-nän nga r; 9:o befrämjande i allmänhet af slöjderne"; 10:o befrämjande i allmänhet af handel och sjöfart. Bi föllos.
Herr Majoren friherre Hjerta ansåg lika. Banko-Utskottets Betänkandeti, 417 ledes i nila afseenden bäst vara, att vid Bankens äldre Författningar, rörande Assigneringen, framgent fmge förblifva då ingen af de foreslagne förändri ngarne, efter Herr Baronens tanka, vore ledande till ändamålet, men deremot ofelbart skulle medföra flera betydande olägenheter. Hvad den i Utskottets förra Betänkande föreslagne Advisering beträffar, trodde Herr Baronen sig i synnerhet ej böra lämna utan afseende den obehagliga ställning, hvaruti Banko-Styrelsen derigenom vöre försatt, att å ena sidan, så lange tillgång för hvarje presenterad Invisning finnes, hvarken kunna hindra eller för allmänheten kungöra en tillaiventyts skeende Assignering öfver den innestående Fonden, men likväl å den andra, just i följd af en sådan kännedom, iklädas ett slags ansvar för Allmänhetens säkerhet, hvilket ofelbart skulle mot denna Styrelse åberopas, i fall någon olägenhet eller förlust för Assignations-Innehafvare genom Assignerings-rättens missbruk möjligen någon gång skulle yppas. Beträffande åter hvad nu blifvit föreslagit, angående viss Prescriptions-tid för Assignationers inlösen, fann Herr Baronen, dels, att, i anseende till mängden af de i Banken dagligen inkommande Assignat ioner, en pålitelig coniroll i denna delen svårligen utan hinder for Arbetets fortgång kunde åstadkommas, dels att den olägenhet derigenom skulle drabba egenteligen de ordentligaste Assigriauter, hvilkas Invisningar, i följd af ägande Credit, alltid sist i Banken presenteras, att ofta for inlösen deraf, nödgas hålla dubbel fond, enär det ej kunde be* xäknas, till hvad belopp dylika Assignationer 418 Hanlö-Utslottets Bettinlandenl kotnrao att ofver tiden utelopa, och salunda, efter fruktlöst presenterande i Banken, oaktadt der innestående Fond, falla Utgifvarens enskilda tassa till last. Uti enahanda tanka instämde jemväl Herr Protokolls-Sekreteraren Hammarhjelm, Herr StatsSekreteraren Lannerstjerna och Herr Grosshandlaren Settervall.
Ständer hafva förordnat,' att de ifrågavarande Disconternes skulder skola liqvideras med En femtedel Contant och för de öfrige Fyra femtedelar utgifvas RiksgäldsContoirets Obligationer på fyra är, med En fjerdedel s ärlig afbetalning, men icke på Ett, Tvä i jTre och Fyra år utan afbetalning. Dessutom och Bihang till lliksSt. trot. tgij. igjg. *^34 Statsoch Bauko-Utskottens Betänk anden. i fall så beskaffade Obligationer, sorn uti Anmärkningarne yrkas, skulle komma att utgifvas, samt, utan åtskillnad, få begagnas uti Discontliqvider till fulla beloppet, vöre tämligen säkert, att härtill i synnerhet komme alt användas Obligationer, hvilkas förfallo-tid vore mäst aflägsen) oell att, så länge någre dylika Obligationer vore utelöpande, foga contant inbetalning på Lån vore att förvänta; hvilket i dubbelt afseende skulle förrycka de'för Regleringen af Rikets Fenninge-Väsende gjorde beräkningar, enär Riksgälds-Contoiret, i stället för att åt Ranken öfverlemna någon årlig behållning till utlåning genom Banco-Disconten åt de orter, der FilialDisconter varit inrättade, skulle nödgas tillita Banken otn nya förskott till inlösen af de först till betalning förfallande Ob'igationer, och för hvilka förskott nya Banco-Sedlar måste tillskapas. Någre värde Ledamöter af Vällofl. Borgare-Ståndet hafva väckt fråga derom, att den å Götha Canal - Bolags - samt Malmö Disconters Skulder till deni October 1817 upplupne Ränta skulle med Contant liqvideras.
Ehuru nödvändigheten af detta verks snara fullbordan talar tillfyllest för sig sjelf, har Chefen för Ingenieur-Corpsen dock funnit sig uppmanad att derjemte för Kongl. Maj:t i underdånighet framställa den skada, som detta murverk ovilkorligen måste taga genom att möjligen en längre tid lemnäs oafslutadt, äfvensom den förlust och skada i öfrigt, som tillskyndas Kongl. Majit och Kronan genom att afbryta ett dylikt byggnadsföretag. De sednast inträffade, här ofta nämnda nya förhållandena inom Artillerivapnet hafva haft till följd en vissa delar omfattande:Jomarbetning af detta verk, som dels genom ökade murmassor, dels äfven genom stegrade pris å materialier och dagsverken, sedan gden förra planen uppgjordes, vållat kostnadssummans ökande till 1,105,271 Ridr. Då härifrån drages redan erhållna 200,000 » återstår för verkets fullbordan 905,271 R:dr, hvilken summa Chefen för Ingenieur-Corpsen i underdånighet anhållit, att Kongl. Majit täcktes till nästa Riksdag begära af Rikets Ständer att utgå under åren 1864, 1865 och 1866 med 301,757 Ridr årligen. Genom detta verks fullbordan vinnes äfven den väsendtliga fördel, att om, som är att hoppas, Rikets Ständer skulle anslå medel för uppsättning af de 2:ne ännu felande kompanierna för kompletterandet af personal för vårt krigsbryggeväsende, en särdeles lämplig lokal och nödigt logement bereddes för denna trupp uti denna skan6, hvars närbelägenhet till vattnet dessutom gör detta läge särdeles tjenligt. Befästningarna i Stockholms skärgård (Rindön). Af de vid sista Riksdagen anslagna medel för Rindö-skansens uppförande kommer vid detta års slut att återstå något öfver 50,000 Ridr såsom byggnadsmedel för nästa år och hvilka blifva fullt tillräckliga för detta verks fullständiga o o fullbordan, hvarmed denna vigtiga punkt, som dominerar Waxholms fästning, för fienden blifvit gjord oåtkomlig.
Med afseende på det särdeles vigliga rum bland samhällets angelägenheter, som allmänna undervisningen intager, och då det vid skollärarnes tjenstgöring, vida mer än vid de liesta andra tjenstbefattningar, är ett nödvändigt vilkor för vinnande af åsyftadt gagn, att läraren med oförsvagade krafter och oförtröttad håg omfattar sitt yrke, måste det vara af stor vigt att han kan, med tryggad bergning för sin framtid, egna sig deråt, och att den lärare, som, i följd af sin ansträngande och tröttande tjenstgöring, finner sig blifva i saknad af full kraft att sköta sina åligganden, må kunna lenina ruin åt en mera verksam. Den pensionering af skollärare, som nu är medgifven, nemligen genom stadgandet i 1S 20 års skolordning, att hvarje skollärare, som för ålder eller sjukdom undfått vederbörligt afsked från någon syssla, eger uppbära tre fjerdedelar af lönen, då deremot sysslans innehafvare måste åtnöjas med den återstående fjerdedelen, innefattar den obilligheteu att en utljent skollärare pensioneras helt och hållet på efterträdarens bekostnad, ett förhållande, som också ej inom någon annan gren af embetsmanua-korpseu har något motsvarande. Hittills har emellertid denna pensionering mera sällan behöft anlitas, emedan skollärarne haft sig öppet, att vinna presterliga lägenheter och merändels påräknat sådan befordran för sina äldre dagar, men denna utväg är nu mera för dem i väsendtlig mån tillstängd, sedan skollärarnes förhöjda tjensteårs-beräkning upphört. Behofvet af skollärarnes pensionering har således blifvit i hög grad ökadl.
Man kan spåra goda ingifvelser äfven i de dikter der hr Wirsén besjunger ett förloradt paradis och en försvunnen gyllene ålder, men liksom hans sångmö i de polemiska utfallen blir alltför trumpen och misstänksam för att vara tilldragande, blir hon alltför ängslig och elegisk, alltför orimlig möt nutiden och alltför nådig mot forntiden för att här vara egentligen älskvärd. I motsats mot det negativaj som skalden klandrar hos samtiden, skulle man väl vänta sig att här finna så mycket mera af det beuncjrade positiva; dock är det svårt att här upptäcka något annat positivt än ett löfte om ett kommande godt, en religiös fingervisning utgör den enda praktiska vägledning hr Wirsén lemnar. Också tror jag skaldens varmaste beundrare skulle råka i trångmål, om de skulle åtaga sig att definiera skaldens lefnadsvishet. Sväfvande och tomt förefaller det alltid att lefva på idel framtidsförhoppningar. Det jordiska är ett närvarande, och, det kan icke och får icke lefva historiskt på ett förflutet eller religiöst på ett tillkommande. Man kan derför med full rätt på skalden tillbakakasta beskyllningen för blott negativitet, på sitt sätt. Hvar är det då man finner diktaren, den verklige fullblodsdiktaren, den skald, som jag för min del sätteröfver Snoilsky i omedelbar inspiration, i smekande välljud? I ett sådant stycke som beskrifningen öfver Julius II, i ett sådant, som i beskrifningen Öfver Rafaëls ungdom i Perugia, begge tillfinnandes i minnesbilden öfver. Rafaël, det är der han finnes. Han finnes, der han är med förlof till sägandes och huru stötande det än ma förefalla att använda ett sådant uttryck här — han finnes, der han är realistiskr der hanhåller sig till verkligheten, der han målar med ord, der han har en historisk personlighet att teckna och får lof att följa honom steg för steg. Då — när hr Wirsén alltför mycket vördar den verklighet han står inför för att göra några utflykter, när han inskränker sig att tolka och förklara, da får hans dikt ett lugn och en klarhet, som är forskningens ädla lugn och klarhet, och han framtrollar en bild, som är skönare än alla svärmeriets öfverdrifter.
Stor mäktig ste Allernådigste Konn n ' rt Sedan Eders Kongl. Majit, uti nådig remiss af den 20 sistlidne månad, i nåder anbefallt Konvoy-kommissariatet att, i anledning af hvad uti bilagdt transsumt af Rikets Ständers Revisorers berättelse, angående granskning af statsverkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1848 och 1849, blifvit anmärkt, till Eders Kongl. Majit inkomma med underdånigt utlåtande så tidigt, att detsamma, efter föregången underdånig anmälan inför Eders Kongl. Majit, må kunna, inom den i 7 §. 3 mom. af instruktionen för Rikets Ständers Revisorer bestämda tid, till Fullmäktige i Rikets Ständers Riksgäldskontor öfverlemnas; så far Konvoy-kommissariatet, till åtlydnad häraf, underdånigst anförai Revisorerne tillkännagifva, att räkenskaperna för såväl Sveriges enskilda handelsoch sjöfartsfond, som ock Sveriges och Norriges gemensamma fond, blifvit i Eders Kongl. Majlis Kammarrätt för båda revisionsåren granskade, samt att förstnämnde räkenskaper för både 1848 och 1849 till anmärkningar föranledt; i anledning hvaraf Konvoy-kommissariatet torde böra i underdånighet upplysa, att någon anmärkning vid Konvoy-kommissariatets räkenskaper för berörde är icke uti Kammarrätten förekommit, utan vid den, i Kommissariatets hufvudböcker intagna, af Karantäns-kommissionen i Götheborg aflemnade redogörelsen för Karantäns-inrättningen vid Känsö. Sedan Revisorerne härefter anmält, att fondens utlånfa kapital utgjorde vid 1849 års slut 626,746 R:dr 31 sk. 10 rst., samt att säkerhetshandlingarne härför befunnits, vid deraf anställd granskning, i god ordning, så anmärka Revisorerne: §.
Plenum kl. 6 e. m. Justerades i prot.utdr. för denna dag f. na. Justerades pleni-prot. för den 28 sistl. April e. m. Då nu ånyo föredrogs StatsUlskis den 10 dennes pä bordet lagda mern. N:o 585, med förslag tillden i 63 §:n Reg.- F:n omförmälda anordning, blef mera. bifallet och formuläret godkändt. Ånyo föredrogs och bifölls Stats-, Bevilln.- samt Allm. Besvärsoch Ekon.Ulsktns den 10 dennes på bordet lagda betänk. N:o 207, ang:de vice Talmannen Hr Hallings motion, rör:de användandet af de öfverskott, som afbrännvinsbevillningen kunna uppkomma. Föredrogos ånyo och biföllos BancoUtskts den 10 dennes på bordet lagda ullåttn och mern.: N:o 196, i anledn. af gjord ansökning om eftergift af upplupen straffränta å ett af förre Brukspatronen C. G. Sjöstedt hos Bancodisconten upptaget lån; N:o 197, till svar å gjorda anmärkntr vid Utsk:s under N:o 171 afgifna mern., i anledn. af väckt fråga om förhöj ning i arfvodet för läkarevården vid Tumba bruk; N:o 198, med hemställan om ersättning till Utsk:s 2 cancellister för renskrifning af Utsk:s protocoll; N:o 19g, ang:de tillökning i löneinkomsterna för registratorn vid Bancodiscontverket C. P. Dahlgren; N:o 200, i anledn. af Undervägaren A. E. Brundins ansökning om eftergift af öfverränta å skuld till Bancodisconten. Vid förnyad föredragning af StatsUtskts den g och 11 dennes på bordet lagda mern. N:o 579, med förslag till reglementariska föreskrifter, angtde de å Riksg.cont. anvisade crediliv, blef nämnda mern. af R. o. Ad. bifallet.
Så snart jag efter någon vecka eller flere lindar shawl om min hufvudbonad, tänker jag bli en flitig besökare af kutubijeh och skall då bjuda till att gräfva upp dess bästa skatter. Dock är Kairo ej egentliga platsen för att köpa manuscripter, emedan här finnas många afnämare och deras värde är temmeligen väl kändt. Man får här sällan något "par occasion", såsom annorstädes i orienten. Den summa af 300 rub. s:r som jag lyftade vid min afresa, belöper sig efter vexlingar och dylikt till ungefär 4,500 piaster Egyptiskt. Sedan jag för denna summa gjort uppköp, öfversänder jag böckerna (dock ej före min afresa från Kairo) genom konsulerna till England. Kataloger och räkningar öfversänder jag åt dig i bref. Följande för Bonsdorff: Om han, såsom jag förmodar, hit öfversändt de pengar jag bad honom om, för uppköpande af djur under min tillämnade resa till öfra Egypten, så skall jag deponera dem i härvarande konsulat, tills jag får höra hans önskan angående desamma. Jag har nu fått veta att här finnas åtskilliga naturalister, af hvilka man kan dels beställa, dels köpa färdigpreparerade skeletter för komparativ anatomi. Är hans önskan att jag upphandlar sådana här, skall jag efter förmåga söka få de bästa som finnas, ehuru här preparerade skeletter torde bli ansenligt dyrare, än om jag upphandlat dem på stället i öfra Egypten. Vill han åter ej det, utan hellre önskar få pengarne tillbaka, så bed honom (i fall ej universitetet vill spendera något mera för uppköp af böcker och manuscripter) taga sitt belopp af den anslagna summan, eller också af mina ännu innestående qvartaler, på det dubbel remisskostnad måtte undvikas. Eller bättre än allt annat, förmå honom sjelf, Bonsdorff, eller Karl Lundahl, att komma hit i slutet af september och jemte mig göra resan till öfra Egypten, samt kom du sjelf äfven med. Tag permission för hösterminen, begif dig på väg under sommaren, och far antingen genom Ryssland eller med något Finskt fartyg till Cadiz, derifrån till Malta samt derifrån med ångfartyg till Alexandria.
Efter uppläsningen häraf tilläde Hr von Troil: Skriften är undertecknad af 929 aktningsvärde medborgare inom provinsen Östergöthland. Jag skall öfverlemna handlingen lill Ridd.secret., på det att hvar och en som önskar, må kunna förvissa sig om riktigheten af denna uppgift. Jag har så mycket mindre tvekat att till R. o. Ad. framföra detta bidrag till kännedomen om det allmänna tänkesättet inom landet, som det 8 H. 6 43 Den 19 Hars f. ra. uttrycker den opinion, sora jag hufvudsakligen sjelf hyllar. Det förslag, som här blifvit framstäldt i nu förevar, fråga har i dag blifvit af en ledamot angripet i ganska stränga ordalag. Jag hade under hans anförande icke tillfälle att göra några anteckningar; jag vill likväl till besvarande upptaga några punkter, sora jag i hast kan erinra mig. Jag påminner mig, att den värde talaren ogillade den 2;dra kammaren, flan ogillade dess namn, emedan han återfann en enrot detsamma svarande benämning i Franska republiken under den tid, då denna hunnit sansa sig och monarkiens återställande förbereddes. Han tillstyrkte alt begagna namnet Senat, hvilken benämning förmodligen mäste vara lycklig, alldenstund han tillät sig kalla den andra olycklig. Denna benämning, Senat, finner man visserligen icke blott i monarkier, utan äfven i republiker af alla möjliga slag; äfven sådane, sorn varit af vida sämre beskaffenhet, än den som blifvit nyss omnämnd. Vill man gå till betydelsen af detta namn, Senat, sä lärer denna vara lika med den af äldre kammare; enda skillnaden emellan detta lyckliga och olyckliga uttryck lärer vara huruvida man föredrager att vid lagars redigering begagna Svenska språket i sin renhet, eller om man dervid vill begagna en halft Svensk, halft främmande dialect. Den värde talaren har icke gillat den äldre kammarens sammansättning, derföre all han icke funnit något dylikt i afseende på valsättet förekomma i något annat land. Någonting dermed ganska jemförlig! finnes likväl i Norra America, der den öfre kammaren eiler s. k.
Rikets grundlagar och laga stadgar, jemte den särskilda Instruktion, som under den 1 Mars 1830 blifvit för Justitie-Ombudsmanncn utfärdad; och kommer han att åtnjuta de lönevilkor och öfriga förmåner, som Wi för detta Embete anslagit. Till yttermera visso bafve Wi detta underskrilvit och med Wara insegel bekräftat, som skedde i Slockholm den 4 Februari 1857. Bih. lill 11. St. Skrifvelse N;o i5. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 31 Jan. 1837. Preste-Slåndet den 31 Borgare-Ståndet den 31 Bonde-Ståndet den 4 Febr. —• Rikets Ständers Förordnande för llev is iöns-Sekreteraren m. m. J. A. Södergren al| vara Rikets Ständers Justitie-Ombudsmans Suppleant. Wi efterskrifne Sveriges Rikets Stander etc. etc. etc., som härstädes å Lagtima Riksdag äro församlade, gore veterligt: att, sedan, vid anslälldt val i öfverensstämmelse med 98 § Regerings-formen och 63 § Riksdags-ordningen, Wäre Elektorer utsett Revisions-Sekreteraren, Riddaren af K M:ls Nordstjerne-orden, Johan August Södergren att, i den ordning berörde grundlags-§§ stadga, Wår Justitie-Ombudsman efterträda; så vilje Wi, i kraft häraf, hafva förordnat honom, Johan August Södergren, att i sådant fall inträda i utöfningen af Justitie-Ombudsmans-Embetet; och har han under tiden att ställa sig till efterrättelse hvad den för Jus'itie-Ombudsmannen den 1 Mars 1830 utfärdade Instruktion i 25 § stadgar och förmår. Till yttermera visso håfve Wi detta underskrifva och med Wära insegel bekräftat, som skedde i Stockholm den 4 Februari 1857. Expeditions-Utskottats Förslag till underd. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 51 Jan. 1857.