Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om man nemi. spårar gången af industrien, så skall man i allmänhet finna att en del af de personer, som sysselsätta sig med landthandel — jag säger icke alla, men en del af dem — förvärfva en viss skarpsinnighet och insigt uti hvad till handeln hörer; de återvända sedan till sin hemort och skapa der ofta en ny industri derigenom att de i andra orter sett någon artikel, som hos dem väckt den tanken: ”Detta kan äfven i min ort tillverkas; jag vill lära dem det der hemma.” Om de då också genom en tids frånvaro beröfvat jordbruket några par armar, så återgälda de dock denna skuld derigenom att de förskaffa orten en ny och inbringande näringsgren. Att många af BondeSt:s ledamöter förenat sig om denna motion anser jag icke något synnerligt bevisa, enär det är ganska klart att hemmansegarne inom en ort gerna skola vilja hafva arbetsfolk för det lägsta möjliga pris, och följaktligen skola söka inskränka alla de tillfällen, som kunna leda till förminskning af tillgången på arbetare; men ser man saken ur den synpunkt, hvarifrån en statsmakt bör betrakta densamma, så bl ifver förhållandet helt annorlunda. Man mäste nemi. tänka sig att i samma mån arbetslönerna stiga, i samma mån skapas äfven större behof af konsumtion, hvarigenom en vexelverkan upstår. Skulle man endast fästa sig dervid, att genom en sådan oinskränkt rättighet att försälja sina slöjde-alster, ett virrvarr i rörelsen skulle upstå, så måste man, om man vill vara logisk, komma till det resultat, att emedan detta virrvarr är större i städerne än på landet, och naturligtvis störst i de större städerne, så borde man söka alt så vidt möjligt vore utrota alla städer. Jag vill visserligen icke säga att man tänkt sig detta, men den logiska konseqvensen af denna sats är sådan, att 330 Ben 25 Februari f. m. man nödvändigt måste komma lill denna slutsats. På grund af hvad jag nu anfört, anhåller jag att få förena mig med dem som yrkat afslag å Betänk. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf att plenum komme att fortsättas kl. 6 e. m. O Hr Mannerskåntz, Carl Axel:
Maj:t Bruks-societetens deputerades underdåniga utlåtande, samt lenmade Bruksegare och Bergsmän i allmänhet tillfälle att med deras anmärkningar i ämnet till Kongl. Maj:t inkomma; men då, under detta vigtiga ärendes beredning, tiden så framskridit, att, när det till slutligt afgörande kunde af Kongl. Maj:t företagas, föga mer än ett år återstod till Rikets Ständers nu inträffade sammanträde, och då det tillkom Rikets Ständer att besluta angående smides-rättens beskattning, hvarmed frågan wésSih. till X. St. Prat. 1840. 8 Sami. 27 Haft. 1 2 slllrn. Besu.- och Ekon -Utskottets Betänkande, JV:o 109. om härdfrihet står i nära sammanhang, fann Kongl. Maj:t lämpligast att uppskjuta med afgörande! af sistnämnde fråga, likasom, utom hvad, som angick den så kallade recognitions-afgiften, med frågan om förändrad skatt för redan medgifven stångjerns-tillverkning, intilldess Kongl. Maj:t kommit i tillfälle att inhemta Rikets Ständers vidare yttrande i ämnet. Emedlertid vidtog Kongl. Majit likväl, medelst utfärdande af Dess Nåd iga Kungörelse den 26 October i838, åtskillige stadganden, åsyftande större frihet, så väl i afseende på tillverknings-heloppet, som i begagnande af serskilde smides-melhoder, och hvarigenom Kongl. Maj:t, med fästadt afseende å nyttan af en högre tillverkning i allmänhet, och å de fördelar, sorn de med större smides-rätt försedde Bruksegarne borde kunna hemta genom upptäckten af bättre smides-methoder, samt då Kongl. Majit ansåg Sig icke böra lemna ur sigte äfven de mindre jern til 1 verkarne» intresse, jemväl låtit dessa senare komma i åtnjutande af samma fördelar, i moa al hvars och ens privilegier, och den kol-tillgång, som derföre vore bestämd. Kongl. Majit h ar på detta sätt trott
Då kommer det att synas, huru Kronans egendom blifvit använd. Frih. Nauckhoff: Jag är Hr von Hartmansdorff tacksamhet skyldig, för det han upptagit frågan om tryckningskostnaden för kungörelserna. Förhållandet i Blekinge län , som i Calmar, är, att de 100 rldrna äro alldeles otillräckliga. F öre - D en 5 Maj f. m. Föreg:de statsregleringar hafva förutsett, att de skulle blifva otillräckliga; ty der står, alt de liro beviljade lill nästa riksdag, börande hvad som öfverskjuter af läns-staternas egna tjenstemän bestridas. Staten tyckes således hafva förutsett, att de 100 rtdrna icke skulle räcka till, och har ganska omtänksamt anvisat det bristande på de redan nog. knappa lönerna för landtstatens tjenstemän. Jag får tillstyrka, att antingen ytterligare 100 r:dr måtte anvisas, eller, örn StatsUtsk. finner det mera lämpligt, att bristen måtte mot räkning ersättas. Hr von Rosen: I anledning af Hr von Hartmansdorffs anmärkn. får jag bevittna, att äfven inom Christianstads län tryckningskostnaden går vida öfver det anslag, som Staten består, och att ålla häradsskrifvare, kronofogdar och länsmän dertill få contribuera icke så obetydligt. Jag kan nu icke minnas summan; men att den utgör en vacker rabatt på deras ringa löner, kan jag försäkra. Hr Edenhjelm: Äfven jag får intyga behofvet af förhöjning i anslaget för tryckningskostnaden, emedan jag noga känner dess otillräcklighet. Jag kan ej nu bestämdt säga, huru mycket kostnaden utgör; men hvad jag vet, är, att i hvarje Januari månad sammanskjutes af hvarje fogde en summa till bestridande af tryckningskostnaderna, och att dessa utgöra mycket mera lin anslaget. Jag anhåller således, att ett ökadt anslag för detta ändamål måtte beviljas. i-8:de punkten.
Detta verk välsignelserikt för framtiden, välgörande för samhället, lill hvars tjenst det frigjort, det danat mången nyttig kraft; npfriskande, lifvande industri och handel, har dock, alltför hastigt, synnerligast alltför oberedt genom1'ördt, vållat tusende enskildtas förderf och undergång. Ty bredvid friheten slår konkurensen. Illa utrustad dertill kastades massan in pä dess läflingsbana. Med arbetets alfvar, och måttlighetens förnöjsamhet undergräfda uti sinnet, utan intellektuel daning, att icke tala om den brist på kapitalets lyftande förmåga som naturligtvis förefanns, blefvo oftast anslrängningarne för svåra, fordringarne för stora, krafterna otillräckliga. Tusende sinom tusende dukade under, och hvarje dag ökar deras antal. Af alla desse, svikne uti sine förhoppningar, hemfallne åt nöd och elände, eller om ock för någon del utaf dem bröd finnes för dagen, utan någon ljuspunkt, ulan någon säkerhet för framtiden, stå nu fiendtligt rustade emot en samhällsordning, hvilken enl. deras upfalining till undergång, eller till ett glädje och tacklöst sträfvande, synes dömma dem. Taflan är mörk, men dess sanning tror jag ej kunna jäfvas. Om oek den skildring jag här updragit närmast till en eller annan Stats inre förhållanden lämpar sig, om ock utbrotten uti de öfrige icke varit så våldsamma, och det onda icke till samma stadium uti dem utvecklat sig ligger dock inora nästan hvarje del utaf den Europeiska statskroppen fröet dertill nedlagdt; och om ej på den upspirande stammen ädla skott inympas, skola förr eller sednare de vilda frukterna mogna.
Ståls-Utskottets Utlåtande JV? 66. 49 Huru högt man än må uppskatta värdet of kroppsöfningar i folskolorna, torde det dock ej kunna bestridas, att lärjungarne i nämnda skolor äro i allmänhet af alltför späd ålder, för alt dem skulle kunna bibringas den vapenfärdighet, hvars ernående med ett beväringsmöte afses; i följd hvaraf Utskottet hemställer, att Riksdagsfullmägtigen J. Holms ofvanberörda motion ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Vidare och äfven om den af C. A. Larsson antydda omständighet kan antagas framdeles komma att verka minskning i antalet af dem, som i beväringsexercisen deltaga, lärer dock för den närmaste framtiden någon märkbar förändring derutinnan ej vara att förvänta; hvadan och då någon inskränkning i tiden för beväringsmanskapets exercismöten ej torde böra ifrågasättas samt den af Kongl. Majit äskade förhöjningen är beräknad efter hvad under de sednare åren för ändamålet åtgått, Utskottet, som anser det vara af vigt att förslagsanslagen så nära som möjligt motsvara verkliga behofvet, får tillstyrka, att förslagsanslaget för Beväringsmanskapets vapenöfning, som för närvarande utgör -458,353 R:dr, må upptagas till 560,000 R:dr årligen. MatericleE. 21 :o. Försvarsverket till lands i allmänhet eller Krigs-kollegii Af delningar.
Skulder från år 1858, balanserade inom linien. Departemeuts-cheferi Departementets Kansli-expedition Dito Kommandodito Krigs-kollegium Geueralitets-stateu Topografiska korpsen Artilleri-staben Ofverkommendants-expeditionen i Stockholm Kommendants-staten Krigs-akademien Allmänna Garnisons-sjukhuset Rese-stipendiura för militärläkare Indelta Kavallerioch Infanteri-regementena Löneförbättringar för indelta Arméen Militie-boställs-kassan Indelta Arméens vapenöfningar Trossens underhåll Möteskostnader Ersättning utöfver markegångspris för dagportioner under marcher Lifgardet till häst Kronprinsens Husar-regemente Svea Lifgardet Andra dito Wermlands Fältjägare-regemente Svea, Götha och Wendes Artilleri-regementen Ingeniör-korpsen Kavallerioch Artilleri-hästars remontering och skoning Lega för hästar till Artilleriets exercis Fouragering af Artilleriets och värfvade Kavalleriets hästar Mathållning för manskapet vid garnisons-regementena Lifbevärings-regementet Gottlands Nationalbeväring Hallands Beväring Wester-norrlands Beväring Beväringsmanskapets vapenöfning Försvarsverket till lands i allmänhet ... Lifoch släpmunderingar för rothålls-regementena Inqvarteringskostnader i Stockholm t Inqvarteringens ordnande i Stockholm Inqvarteringskostnader i landsorten Salpeter-uppköp Ved och ljus för fästningsoch garnisons-orter Skjut-skolor Spanmålsupphandlingsoch bagerikostnader Durchmareli-kostnader Reseoch traktamentspenningar Ackordsförskotter och ersättningar Skrifmaterialier m. m. för Krigs-kollegium m. fl. verk Dito » Departementets Kansli-expedition Extra utgifter' Besparingar ä de allmänna anslagen Summa Anticipationer från år 1858. Försträckning mot ersättning 40,357: 57. Balavs till år 1860: Kontant behållning Förskotter, upptagna inom linien, 117,134: 1. Summa c) Intendents-afdclningcn. Debet.
Då emellertid, på sätt motionen bilagda handlingar utvisa, Doktor Billengrens enka, utöfver de medel, som af den till omkring 9,700 R:dr uppgående behållningen i boet henne tillfallit, för sin bergning äfven har att tillgå en årlig pension från Civilstatens Pensionskassa af 400 R:dr, samt härtill kommer att Doktor Billengrens efterlefvande barn alla redan uppnått den ålder, att de böra kunna sig sjelfva försörja, saknar Utskottet skäl motionärernes framställning understödja, hvadan Utskottet tillstyrker, att ifrågavarande motioner icke må vinna Rikets Ständers bifall. 75:o. Från Bonde-Ståndet har Utskottet fått emottaga en derstädes väckt motion (N:o 269), hvaruti Riksdagsfullmägtigen Nils Olsson från Malmöhus län, — med omförmälande att Veterinärläkaren vid Flyinge stuteri-inrä tning Johan Söderberg, hvilken under en tid af 40 år, mot åtnjutande af en ringa lön, med utmärkt nit och skicklighet bestridt nämnda tjenst, vid sin i November månad 1863 timade död, i knappa omständigheter efterlemnat enka jemte fyra oförsörjda barn, — föreslagit, att Rikets Ständer måtte åt Söderbergs enka, Vivica Wilhelmina Söderberg, född Sjöberg, bevilja en årlig pension af 500 R:dr. Men då Söderbergs verksamhet icke på något mera framstående sätt gagnat det allmänna, samt derjemte alla närmare upplysningar om bemälda enkas ekonomiska belägenhet saknas, hemställer Utskottet, att Riksdagsfullmägtigen Nils Olssons förevarande motion icke må af Rikets Ständer bifallas. Uti en hos Preste-Ståndet väckt motion (Nio 43) har Prosten Eurén föreslagit, att Rikets Ständer måtte åt framlidne Professoren, Doktor Johan Hedenborgs enka, Elise Hedenborg, född Danelon, bevilja en årlig pension af 800 R:dr. Till stöd för denna framställning har motionären erinrat, hurusom Hedenborg, efter ett verksamt, hufvudsakligen åt vetenskapliga sysselsättningar eguadt lif, på sin ålderdom träffats af de svåraste motgångar.
TJtdr, d. 26 Nov. i83^„. 53?> föreslagne voterings-propositionen i samina punkt ansågs böra förfalla; 5:o ele iiLi 5:te punkten föreslagne voterings-propositioner godkändes; 6:0 de uti 6:te punkten, föreslagne voterings-propositioner godkändes, med den förändring, att contra-propositionen i den första voterings-propositionen skulle lyda sålunda:, vinner Nej}> kommer-contra-propositionenatt innehålla afslag å allt anslag för beslyckniiigen å nämnde fästning; 7:0 voterings-p ro position en i 7.'de och 8:de punkterne godkändes; 8:0 i anledning af Utskottets förklarande i slutet af 8:de punkten, rörande Utskottets i Betänkandet, N:o ogi, gjorde serskilda tillstyrkande, om användandet i visst' fall för Carlstens fästningsBehof af anslagen till Carlsborgs och Kungholms fästniiigs-byggnader, beslötRidderskapet och Adeln, att för den händelse, alt något anslag till Carlstens befästning icke af Förstärkta Stat s-Utskott et bifa lies, Ståndet ville godkänna Stals-TJtskottets i Betänkandet, , ]N:o 291, gjorda serskilda tillstyrkande, alt anslagen till Carlsborgs och Kungsholms fästnings-Byggnader i visst fall användas lill Carlstens fästningsbeliof; q:o de uti cpde och io:de punkterne till Ridderskapet och Adeln framställde inbjudningar bi föl lös, i följd hvaraf de i samina punkter upptagne voterings-propositioner ansågos böra förfalla; 10:0 den uti inte punkten föreslagne vöterings-proposition godkändes; 1.1:0 Ridderskapet goli Adelin antog den i 12;te punkten gjorda inbjudning till instämmande i Preste-Ståndets beslut, samt godkände den i samma punkt föreslagne voterings-proposilion; 12:0 votérings-propositionerne i i3:de punkten blefvo af Ridderskapet och Adeln godkände. S. D. Återremitterades Bancooch Lag Utskottens Åen 17 dennes på hordet lagdé Betänkande, JN:o 2, med. förslag lili Lag för offentliga) Eolags-Banker..
Och skulle Bewis, att oftanämnde afgifter för det löpan. de äret i nägon Swensk hamn blifwit betalde, befria ifrän widare kraf för det äret. 2:0 Har Kongl. Mast i sammanhang härmed, till Riksens Ständers yttrande framställt, om icke skyldigheten att försörja de Fattige, ware sig äldre eller barn, mä anses äligga hwar och en som icke sjelf är i behof af andras hjelp, samt huruwida i följd häraf de Beslut, ' som af Städer och Församlingar pä Landet genom Pluralitet widtagaS, om afgifter till de Fattiges försörjande, mä, sedan desamme blifwit af Kongl. Mast pröfwade och gillade, anses förbinda dem, hwilke, oagtadt föregängen offentlig kallelse, warit fränwarande, eller ock till till beslutet nekat, äfweniom dem, hwilke sedermera ttll Staden eller Församlimgen inflytta; hwarwid noga borde iakttagas, att ä ena sidan icke nägon öfwerdrifwen Lunga skulle nägon emot desi wilja päläggas, och a den andra sidan ej heller nägon kunna undandraga sig en plikt, den bäde Christendom, Mensklighet och Medborgerlighet gjorde helig och owilkorlig. Utskottet har, wid sina öfwerläggningar r anledning af hivad Kongl.
Memorial blef härefter till detsamma återremitteradt. Föredrogs å nyo Lagsamt OeconomieUtskottens, den 22 Juni på bordet lagda, Berättelse om förloppet vid det hos Utskotten förehafda mai om en allmän Näringsfrihet. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den 19 September. 573 Wal - Protokollet, säsom för en Riksdagsman i flere afseendm af nöden, skulle till honom ätcrställas. 2Z Härwid äberopas Bonde-Ständcts wid Regerings - Formen gjorde förbehöll, att pä underdänigt förslag till Talcmannen uppföra tre personer, bland hwilka Konungen nämner en; äfwcnsom den anmärkning blifwit gjord, att Talemanncns ställe bör företrädas wid inträffande behof, icke af Höbo Härads Fullmägtig, utan wid Riksdagens början den som fleste Riksmöten bcwistat, och under Riksdagarne af Elcctorrrnes Wal dertill kallas, eller efter underdänigt förslag, af Konungen utnämnes. 24 §. Flere bland Stänbeks Ledaniöter hofwa önskat, att i likhet med de öfrige Ständcn sjelfwe fä wälja Ständers Secreterare, samt ait Betjeningen innom Ständet mätte i anseende till mängden af görornälcn ökas, med atminstoise en Caucellist. 29 §.
Jag föreställer mig, att Kongl. Maj:t, vid denna tidepunkt, icke lärer underlåta att i Nåder pröfva, huruvida Författningssamlingen då vunnit den grad af fullkomlighet, att den kunde till alla delar ersätta årstrycket, eller användas i dess ställe, och jag skulle således, för min enskilta del, anse all underdånig framställning i.detta ämne alldeles öfverflödig. Jag önskade fastmera, att Rikets Ständer icke nu ville vidtaga sådana Den 12 Junii e. m. 91 åtgärder, som i större eller mindre mån skulle motverka en inrättning, hvilken de sjelfve önskat, och som framför den förut existerande, elier Årstrycket, efter min öfvertygelse, har det tredubbla företrädet af större rikhaltighet, mindre volum och vackrare typografiskt utseende. Herr Hjertaj Gustaf: Jag får förnya hvad jag, då ärendet sist förevar, yttrade, eller att det vore ändamålsenligare bringa Författningssamlingen till nödig fullständighet, än att bibehålla Årstrycket derjemte. Man behöfver blott se det sednare, för att linna oformligheten af att hopsamla en sådan mängd med luntor, hvaraf en del blott innehåller några rader, och flera sidor endast rubriker. Om Författningssamlingen ändamålsmässigt redigeras, skola ämnen för densamma troligen icke tryta. Domare och Embetsman kunna då lättare följa med förändringarne i Lagstiftningen, och samma ändamål, som genom Årstrycket, hastigare och fullständigare uppfyllas. Vårt sträfvande att få bort Årstrycket, torde dock ej vara rådligt att fullfölja, så länge Författningssamlingens redaction beror på enskild persons godtycke och ordentlighet. Controll bör finnas. Jag önskar derföre, att det må öfverlemnas till Kongl. Maj:t, att vidtaga nödiga åtgärder, så att Rikets Ständer vid nästa Riksmöte icke må behöfva fatta nytt beslut i saken.
För min del skulle jag tro detta antal erfordras, då frågan vore om blott förolämpande uttryck eller i anseende till allt, som ej vore af natur att igenom Lagens bokstafliga mening bestämmas. Men då tydeliga förbrytelser emot Grundlagen eller obevista tillmålen emot enskilta skulle inträffa, då har den Riksdagsman, som tillåtit sig dem, i det förra fallet afklädt sig allt anspråk på den Lags beskydd, hvilken han brutit, och i det senare ifrån egenskapen af Nationens ombud nedstigit till den af belackare af enskilt mans goda namn och rykte. Intetdera bör blifva ostraffadt. Intetdera kan vara tvetydigt. Uti Lagen bör således möjligheten af tilltal för båda igenfinnas. Jag skulle derföre vilja föreslå, att i 110 § Regerings-Formen efter orden »sin frihet beröfvas för dess» tillädes: »laglikmätiga gerningar» etc., och att antalet af den pluralitet, som fordrades till dess ställande under tilltal, förändrades ifrån 5/6-delar till 2/3-deIar af Ståndets in pleno närvarande Ledamöter. Uti 78 § [Riksdags - 70 Den 22 September 1810 Ordningen] borde utsättas, att med »laglikmätiga gerningar och yttranden» förstås sådane, som icke äro tydeligen stridande emot Grundlagens eller Allmänna Lagens af den förstnämnde ej förändrade föreskrifters bokstafliga mening, och uti 2:dra mom. af 78 § borde tilläggas efter orden »Riksdags-Ordning utsätta»: »Vare en hvar, som utan sitt Stånds begäran på egen kostnad låter särskildt trycka ett i något Stånd eller Utskott ingifvit Memorial, enahanda Författare-ansvar underkastad'». Genom dessa stadganden skulle efter min tanka 78 § af Riksdags-Ordningen vinna mera enlighet med sig sjelf, då den i början talar om frihet för tilltal för gerningar och yttranden i allmänhet och i det följande upger sådane, hvilka utan Ståndets vidare pröfning fordra ansvar. Det är för öfrigt principen, icke redaction af de förändringar, jag vågat föreslå, vid hvilken jag fäster någon vigt.
Stiller i Berlia författat ritningar till uppbyggande af ett Nationalmuseum i Stockholm oeh kostnaden för byggnadens_ utförande efter berörde ritningar blifvit i tvänne särskilda förslag, det ena upprättadt af Öfverste-löjtnanten Hjelm och d^t andra hos Öfver-Intendents-embetet, olika beräknad, nemligen uti det förra till 090,000 R:dr, eller om koppartak användes, 720,000 E:dr, i det sednare förslaget åter till 944,329 R:dr 31 sk. 3 rst, utom ett tillägg för koppartak af 30,983 R:dr 32 sk. allt Banko, håfve Vi, under den 1 nästlidne Juni i nåder förklarat, det Vi funnit nämnda ritningar vara till stil och anordning ändamålsenliga; men då byggnadens utförande uti hela den vidd, samma ritningar afsåge, skulle, enligt hvad upplyst blifvit, erfordra större kostnader, än hvartill det af Rikets Ständer anvisade anslag af 500,000 R:dr B:ko lemnade tillgång, håfve Vi tillika, på det att, oaktadt den inskränkning i byggnadsplanen, som deraf påkallades, oftanämnde ritningar ändock måtte kunna hufvudsakligen följas, i nåder anbefallt Eder, att till Oss inkomma med underdånigt yttrande och förslag, huruledes, med Stats-Utskoltets Utlåtande .11 180. 19 beräkning att anslaget icke öfverskredes, och med begagnande af den redan lnggda grunden, hufvudfagadeti och vissa delar af byggnaden i öfrigt skulle kunna i öfverensstämmelse med berörda ritningar uppföras och anordnas på det sätt, att hvad sålunda blefve utfördt komme att ej mindre i arkitektoniskt hänseende utgöra ett helt, iin ock i utrymme motsvara det närmast för handen varande behofvet, under förutsättning att, derest så erfordrades, Kongl, bibliotheket fiifge i sin nuvarande lokal bibehållas.
Hingstar af ädel ouppblandad blod böra begagnas såsom “landtbeskällare, och härtill ej utväljas oädla med uppblandad blod. I följd af dessa hufvudpunkter, tager jag mig friheten lästa uppmärksamheten på i hvad mån vi, inom vårt land, vid våra Stuterier ega dessa reqvisita. Hästculturn har, såsom Herr Hjerta, med största skäl i dess Motion anmärkt, blifvit systematiskt motarbetad. Vid våra Stuterier ega vi att framvisa en profcharta på alla länders hästracer, ehuru till det mesta uppblandade, få rikligt ädla, och allsingen bestämd ren race, som otvifvelaktigt vore den ändamålsenligaste till landtracens upphjelpande. Likväl, enligt mitt satt alt fatta våra Stuteriers organisation, äro de af både Stamoell Landtstuferinatur; det vill säga, att Stuteriet remonterar till en del Landtstuteriet, och således uppföder de flesta af de beskälare, som sedermera till betäckning i landet utgå. Men något Stamstuteri, hvarifrån Landtstuteri remonteradés, endast af 2:ne inom sig fullkomligt bibehållna rena och ädla racer, ega vi ej. I följd härutaf får jag vördsammast, i händelse af återremiss, Utskottets bepröfvande underställa: att Den •xo. Maji.
Då Utskotten icke, af hvad anmärkt blifvit, funnit skäl, alt i öfrigt frångå sitt förra Betänkande i ämnet, som dessutom är af 2:11c Stånd Infallet, så hemställa UtskoLlen, att de gjorda anmärkningarne må förfalla. Stockholm den 37 November 1840. Ank. till Exp. Utsk. den 27 November, kl. (J t. m. Utlåtande, i anledning af väclct motion om nedsättning af trosspasscvolance-afgiften. Uti ett från Hedervärda Bonde-Ståndet till Slals-Ulskotlet remilteradt memorial, har Riksdags-fuIImägtigen Peter Petersson från Westra Härad af Jönköpings Län, jemte yrkande af nedsättning i mölespassevolance-afgiflen, begärt, att äfven trosspassevolanee-afgiften måtte varda till hälften nedsatt; anseende motionären, alt, då beloppet af denna afgift för hela Riket endast utgör omkring 20,000 Rull’, Statsverket ej komme alt genom den begärda nedsätlningen vidkännas någon betydlig minskning i påräknade inkomster, hvaremot de båldt beskattade Ruslhållarne derigenom linge tillgodonjuta en lika vigtig sorn behöflig lindring i den dem ålagde skattebörda. Sedan Slals-Utskottet ansett nödigt alt gemensamt med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet företaga denna fråga till behandling; så få Utskotten förklara, att, då genom Stals-Ulskotlels hemställan den i 16 Statssamt Alim. B tis v.- och Ekon -Utskottens Utlåtande, N'.o 99.