Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Afven jag har i andra länder, England och Frankrike, sett experimenter med systemet under åtskilliga modificationer och tyckte mig då finna, att kunskapen om den rent techniska, så högt den än redan blifvit drifven, icke skulle göra det experimenterande, jag menar, öfverflödigt; men icke föreställde jag mig någonsin, att man hvarken skulle betvifla principernes riktighet ej eller fann jag någon, som redan 10 H. 34 266 Den 28 Ap rfl. antagit deni, hafva genom anställde experimenter kommit i tvifvel om principernes riktighet fastän sättet för deras utförande ännu omlvistas och troligen aldrig lili öfreralit lika. En ömkelig politik oell ömkelig lagstiftning skulle det vara, som låt sig hejdas i sin gång framåt af slika consideralioner, ty alltför mänga tviflare äro fäkunnige nog, att draga allmänna slutsatser af enskilda till utseendet eller verklighet dubiösa fall, när ett experiment blifvit verkstäldt antingen orätt eller i alltför liten scala. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Dc u ii Augusti f. ra. lyst, forhållandet, att bokhandeln äfvensom handlande i allmänhet ganska sällan begagna denna inrättning, hvarmed hufvudsakligen endast enskilda personers paketer fortskalFas till de mindre städerna Beträffande den frågan, huruvida paketpostfarten skall öfverlemnas. åt enskildt bolag och huruvida detta beslut öfverensstämmer ined det, som R. o. Ad. redan fattat, och d,e beslut, sorn R. o. Ad. i anledning af Oecon.Utskrs ännu o fö red ragna betank. kommer att fatta, tror jag, att ajl svårighet J detta afseende varit undanröjd, om Statsoch Oecon.Utskm afgifvit gemensamt betänk, i ämnet. Oecon.Utsk. Jiat' förutsatt, att andra utvägar skulle kunna linnas till understöd för diligenceinrättningar, än direcla statsbidrag. Utsk. har upplyst, att diligeuccn emellan Stockholm och Upsala får begagna 2.4 hästar i veckan. Ett sådant understöd vöre kanske det lämpligaste, i fall inrättningen åt enskildt bolag skall upplåtas. Frih. Boye, Fredr.:
Men blott Du, ljufva, heliga Gudomsmakt! vet rymden för hvart kreaturs lif; dess krets och ställe; der du, liksom du framfört mig på varandets präktiga fält, åter bortför mig med floden af din skönhet. Jag gillar alldeles din idé af ett ”philosophiskt lif”. Din själ behöfver dess frihet. Köp en landtegendom. Men denna handling är en Mans. Kan din Ståhl vara det, så gör honom till din Directör. Verka viljen J, och måsten J. Auditör Örtendahls förslag låter ju. Odla, utvidga sig! – Men innan dess ville jag tala med dig. Försök att komma hitupp. Du reser ju så mycket annars? Och det är något, att afgöra planen af sitt lif! Jag vet Eriksbergs-plattituden28. Den är för låg och ömkelig. Har aldrig skadat och aldrig rört mig. – ”Passionerna” äro i kommande. Orsaker till deras dröjning gifvas; mest dock auctors-sjelfsvåld. Hjerpe trycker dem för mig. Jag har ej nu något tillfälle till en afskrift; äfvensom ”Sommar-arbetet” är hos en af mina vänner. Allt snart dock! – B***z, den olideligen småsluge, är nu min ovän; ty jag sade honom häromdagen: ”ni lismar”. D. 7 Mars. Fru Müller återväntas från Paris, der Creutz träffat och öfvertalt henne. Hvilken glädje! Jag är hos Gasslander alla aftnar. Det är en LäsareEpikuré: otålig för det verksamma lifvet, och försummare deraf. Han har ett visst antaglighets-snille; kan göra inkast; och älskar Philosophien. Detta förenar oss. Datera Sommar-arken som du vill. Du har nu första hälften. Dina frågor ligga emellan. Du måste – det är en menniska som talar om sin rikedom – ej vårdslösa dessa bladen. Ej heller de andra! som jag gifvit såsom Tänkare och Naturvis. Kunde du någongång ha tillfälle, att låta afskrifva dem, och skicka med någon uppresande – det vore skönt! Jag har en viss afsigt derpå: och dessa strödda dragen äro, ofta, ej ur min alldags-tillgång.
Stånd är af olika mening med de Irenne öfriga, så kan det, genom denna menings vidblifvande, nödga de audra tre att rösta i förstärkt Const.Utsk., hvaraf följden kan varda, alt ett förslag, som tre Stånd godkännt, blir förkastadt af det förstärkta Utskit, och att ett förslag, som tre Stånd ogillat, deremot blifver af samma Utsk. anlaget, samt följaktligen lagdt på bordet att hvila lill en kommande Riksdag. Dessa olägenheter har Const.Utsk. i sitt förevaride förslag icke afhulpit. Fåtalet kan fortfarande utöfva samma välde öfver flertalet som hittills. Utskis förslag innebär, på sätt äfven reservanterna visat, icke något annat, än att göra lagligt, hvad som nu år olagligt, nemi. att de gemensamma tankar, hvilka f. n. framställas inom Stånden och som påtvingas de öfriga genom förstärkt Utsk., skola förklaras behöriga. Jag kan för min del icke instämma i ett sådant förslag, som icke afhjelper missbruken, utan i stället gör dem lagliga. Jag hemställer fördenskull, alt R. o. Ad. malte, såsom sin gemensamma tanke, antaga följande förslag: l:o ett grundlagsförslag må kunna likasom hvarje annat genast af Stånden förkastas. Att nödvändigt lägga på bordet ett grundlagsförslag, antingen man godkänner det eller icke, kan icke hafva någon annan verkan, än att man får en mängd hvilande förslag med thy åtföljande öfverläggningar och besvär, men ganska få antagna, emedan till en kommande Riksdag man framdrifver meningar, som icke äro flertalets. Om fåtalet på sådaDt sätt lyckas framtvinga sin mening, så skall det äfven kunna hända att ett dylikt förslag, genom hvarjehanda ränker, drifves igenom vid en följande Riksdag. Då hade man ingalunda iakttagit den mening, som otvifvelaktigt varit grundlagsstiftarnes, eller att icke några andra förslag skulle kunna antagas, än sådane, som af Ståndens flertal vid två Riksdagar godkänts. I annan händelse, komme det att roed grundlagsförslag gå på samma sätt, som med andra lagförslag, att blott de gillas vid den Riksdag, då de framläggas, så hafva de gått igenom.
Or Lx krcriocollo Wilk. ks.xe, I.nco Lecret. Utdrag af protokollet, häller hos Hogwsrdige DrcsteScänder den iz Jannaril i8io. SDFöredrogs ä nyo och bifölls Riksens Högloft. Ständers LagUtskottS den 12 nästiedns December pä bordet lagde Betänkande, rörande sörpanlnmgen af fast Egendom, sä ock om FrälseRäntas sörwärfwcmde; hwilket härigenom skulle ds Rcspetive MedStänden samt Lagutskottet wördsamt och wänligen tillkäunagistvas. luprs. S. DElter uppläsande as Riksens Högloft. Ständers Allmänna Beswärsoch Oecononne-Ulskotts den 8 i denna mänad afaifne Betänkande, t anledning af Kongl. Majus Nädiga Provvslkion den 28 sistledne September, angående Gärdesaärdar, b-flöt PresteStändet, att Högstderörde Nädiga Proposition i underdänighet bifalla. Hwilket skulle de öinge R^prcnve Ständen och bemäldte Ukssolt wördsamt och wänligen meddelas. ll^t luprg. S. D» Beslöts, att Riksens Högloft. Ständers ConstnutionsUtskotts uri Memorial af den 29 nästledne November afgtfne unäkande öfwer de hoS samkelige RiksStänden wid RegeringSFormens antagande gjorda anmärkningar, wid nästkommande Riksdag bör företagas till ftulltgt afgörande. Härom - Den 2; Ianuarit. 951 om skulle de Respective MedStänden samt ConstitukloiisUiskotset wördsamt och wänligen underrättas. Oi, lu^ra. SDDä PresteStändet under denna dag törehafr och bifallit Allmänna BeswärsvchOeconamie Utffvt.'ets Betänkande of den 15 nästledne
Flottan: 6 obevärade större och mindre ångfartyg, 7 seglande lastdragare och ett större antal smärre fartyg. § 2- Beträffande Kongl. Flottans räkenskaper, hafva Revisorerne ansett sig böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet å det icke fullt tillfredsställande bokföringssätt, sorn tillämpas vid redovisningen för anslagen till Flottans materiel, hvaraf följden också är, att dessa räkenskaper, vid företagen granskning, icke lemna de upplysningar, som desamma kunde och borde erbjuda. Räkenskaperna visa nemligen endast huru de beviljade anslagen, såväl de extra som de ordinarie, dels hafva blifvit använde till uppköp af materialier m. m., hvilka ingått uti förrådet i en gemensam massa och dels utgått i utbetalningar för dagsverken; men att vidare spåra dem uti specifikationer för hvarje verkställdt arbete, finnes ingen möjlighet. Redovisningen för anslagen till Flottans underhåll och Flottans nybyggnad omfattar icke någon fördelning eller kostnadsberäkning öfver utgifterna för dagsverken och åtgångne materialier, som underhållet af hvarje särskildt fartyg erfordrat. Icke heller finnes någon redogörelse för de nybyggnader, hvartill nybyggnadsanslagen blifvit använde. Nuvarande redovisningssätt hindrar således icke, att ju icke anslagen till Flottans nybyggnad användas till Flottans underhåll eller tvärtom. Denna ofullständighet i räkenskapen och den föga upplysning, som af denna kan erhållas, anse sig Revisorerne icke kunna undgå att anmäla. — 105 — Enligt Revisorernes åsigt bör hvarje fartyg hafva sitt särskilda konto, upptagande dels kostnaden för fartygets såväl nybyggnad som underhåll, medelst en noggrann specifikation öfver de för detsamma under årets lopp utgifne belopp för dagsverken, dels uppgift å qvantiteten af förbrukade materialier, upptagne i värde efter medelpris, äfvensom den slutliga utgiftssumman balanserad från det ena till det andra året; börandes den sålunda balanserade utgiftssumman, enligt Re vit orernes åsigt, icke inflyta i stationernas hufvudredogörelse för året, i annan mån, än att deri intagas endast utgifterne för hvarje fartyg under samma år. Så beskaffade upplysningar lemnar icke nuvarande räkenskap, och Revisorerne kunna således icke, så önskligt det än vore, inför Rikets
Proposition N:o 76. 45 I betraktande af hvad Stats-kontoret härvid anfört, och med afseende å olägenheterna deraf att häradsskrifvaretjensten, till följd af Sjöbergs oförmåga att densamma bestrida, skulle komma att fortfarande under längre tid genom vikarie uppehållas samt å de svårigheter, som, efter hvad särskildt blifvit hos Kongl. Maj:t anmäldt, redan visat sig att, utan större bidrag från Statsverket än i andra dylika fall, erhålla lämplig person att tjensten på förordnande förrätta, fann Stats-Rådet sig höra i så måtto tillstyrka nådigt bifall å den gjorda ansökningen, att Kongl. Maj:t täcktes föreslå Rikets Ständer, att Sjöberg, oaktadt han icke uppnått den för pensions åtnjutande bestämda ålder, finge, efter erhållet afsked från häradsskrifvaretjensten, å allmänna Indragningsstaten uppföras till åtnjutande af ett emot tre fjerdedelar af den för Häradsskrifvare i allmänhet nu föreslagna pension svarande belopp af 1,500 R:dr. 19:o. Kongl. May.ts Befallning skafvandes i Christianstads län underdåniga mamor\a\
Men när jag är fullt ölvtrtyg d att Staters Interesse fordrar, dels att Gäidenärerne hos denna Discont ej så hardt sfi ängås med betalning, sorn af en fullkomlig Concours skulle följa , dels att Borgenärerne ej komma i stort lidande, tror jag at sådant skäl att Banquen här bör träda emellan som Accordsman, rch utan Lagarnes rubbning uppgöra LiqvidenStaten förlorar mindre genom denna uppoffring af Banquen, som genom en klok förvaltning tor. de blifva obetydligare, än den nu synes, men i alla fall är obetydlig mot vådan , att rubba Näringarnes oafbrutna gång i vissa orter, och upphäfva all Lag och Lagprincipe. På mindre vigtiga anledningar tror jag Riksens Ständer förr hafva beviljat b< tydligare afskrifningar på sin Banques räkning. Af hvad redan är anfördt, rörande berakningen af Skulder och Tillgångar för Götha Den 17 Martil, e. m. 133 CanalBolags Discont, synes, att enär CreditivSuminans återbetalning ej sättes i fråga förrän vid den tid densamma af Riksens Ständer redan är fastställd, blifver förhållandet sådant, att denna Discont äger i fordringar hos l)iscontLåntagare 3.682,385 R:dr, och i skulder genom utelöpande Assjgnationer, Reverser, samt innestående medel på ALkrifnings-rakningen 3,224,978 R dr, då man här icke upptager skillingar och runstycken. Dessa tillgångar , sorn redan öfverskjuta bristen , ökas ytterligare med Räntor under Liqvidationsöden, hvilka under den dertill afUtskotten föreslagna tid af fem år, efter Utskottens egen uppgift, uppgå till 497,122 R:dr, och således hela tillgången till denna Liqvid , inberäknad den Contanta behållningen i Cassan 18,862 R:dr, till 4,198,369 R;dr.
Mot förslaget har jag egentligen ingenting att invända; men jag skulle önska att man icke tillstyrkte något, som ej kan inför domstol göras gällande. t Gr. Lagerbjelke: Bolaget har naturligtvis ingen rättighet att pocka sig till expropriations-rätl, utan all en sådan blifver bolaget af K. M:t medgifven. Nu kan det väl icke bestridas att det är billigt, att, då R. St. beviljat bolaget ett högst betydligt lån, de jemväl utfästa det vilkor alt någon expropriation icke medgifves annat än så framt den här gjorda (öreskriften upfylles. Jag kan fördenskull icke finna annat än alt det ifrågavar:de stadgandet är riktigt. Förevande punkt blef uppå härefter framställd propos. af R. o. Ad. bifallen. Hr Silfverstolpe, Fredr. Otto: Jemte det jag får frambära min tacksägelse för det beslut R. o. Ad. fattat i anledo. af nn förevande fråga, och hvilket beslut kommer att blifva af mycken nytta för den ort del afser, anser jag mig likväl pligtig att till prot. yttra den öfvertygelse, sorn jag hyste, då jag framlade förslaget, och vid hvilken jag ännu står fast, nemi. att det varit rättast att lemna det understöd, som här blifvit beviljadt, icke i form af lån, utan i form af anslag. Jag hyser denna öfvertygelse, icke derföre, att jag tror att detta lån icke skall blifva återbetaldt, ty jag är förvissad, att företaget äfven skall kunna genom lån till vägabringas; men jag tror, att det varit riktigt, att af samma skäl, sorn man under de föreg:de diskussionerna försvarat den satsen, att stambanorna borde blifva Statens tillhörighet, af samma skäl hade äfven en så vigtig bana, som den ifrågavar:de, bort ställas så, att den i framtiden kunde blifva Statens egendom.
Och efte1 middagen den 17. i samma månad på Bordet lagda tvänne Memorial, innefattande svar på Återreinisser a£ Utskottets den 12. sistledne Januarii och 4. nästledne Februarii meddelte Utlåtanden : 1:0 Angående Segelleden genom Baggens; Sundet och södra Stäket, samt 2:0 I anledning af Kongl.’ Maj:ts Befalla ningshafvandes i Norrbottens Län underdåniga Skrifvelse den 29. November 1817, rö4 rande anstånd med indrifvandet af den återstående delen af Westerbottniska Lånet , som skall erläggas af Invånarne i Norrbottens Län. Och som de öfrige Respective RiksStån; den redan bifallit Utskottets sistnämnde Utlåtanden, fann Ridderskapet och Adeln lör godt, Den 24 Martil, e. m. 455 att äfven för sin del, vid berörde t vänne Utlåtanden nu mera låta bero. Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Statsutskottets den 5 dennes aflåtne samt den 14 i samma månad eftermiddagen på bordet lag. de svar, i anledning af de hos Hedervärda BondeStåndet gjorde Anmärkningar vid Statsutskottets den 17 sistledne Januarii meddeldte Utlåtande öfver RiksdagsFullmägtigenC F. Bergs Memorial, innehållande Förslag om allmänna Brandförsäkringslniättningens ställande under tillsyn af Riksens Ständers Fullmäktige i Ban.' quen och RiksgäldsContoiret; fann Ridd'rskapst och Adeln, att enär Utskottets sistnämnde Utlåtande redan blifvit den 27 sistledne Januarii af Ridderskapet och Adeln bifallit. Utskottets ifrågavarande svar nu endast borde läggas till Handlingarne.
Dannemark samt äfven i konungariket Norrigej i synnerhet sorn man i alla Rikets Siäder kan få köpa öfverflödsvaror till huru stor myckenhet som helst, utan något hinder eller åtal. Vi hafva samma goda läge lör handel, sorn Dannemark, och undgå härigenom att underhålla en kostsam kustbevakning, samt en mängd Tullbetjening, hvilka efter hvad ryktet omtalar, icke vid alla ti 11— fällen iagttagit. eller kunnat fullgöra sina skyldigheter. Hvilken bland Ridderskapets och Adelns Herrar Ledamöter minnes^Jcke åren i8‘2 och 1813. då en Dansk R:dr blott betal. tes med 14 sk. uti vårt Bancomynt, som nu deremot efter cours galler 1 R dr 8 sk. Hvad är det om icke Dannemarks fria handelsrättighet, som härtill bidragit? 4:0. G norn det BorgareStåndet får en fri handelsrättighet, bör det icke längre uppskjuta att medgifva landtmannen en länge sökt och efterlängtad frihet i Näringar, samtafskaffandet af Skråförfattningarne. Denna frihet bör likväl så inrättas, att intet sjelfsvåld kommer att äga rum, utan att nödig ordning bi-i behålles, så att Städernas Innevånare icke bringas ur tillfälle att utgöra sine skyldigheter till Kronan och Staden. 5:0. Böra MagazinsDirectionens, Bankens och FilialDisconternes återstående fordringar med varsamhet och foglighet utsökas, så att allmänheten mot anskaffande borgen , eller an - Den 10 Februarii» nan säkerhet får tid och tillfälle att småningom afbörda sig sine skulder; i hvilket afseende Friherre Boijes och Landshöfdingen Ehrenborgs välgrundade yttranden åberopasäfven som den i Herr Öfverste Berghmans memorial omnämnde vederstyggeliga 6traff-procent för erhållne Discontlån, bör afskaffas samt räntan för sådane lån nedsättas från 6 till a procent, hälst ingen landtman i annat fall kan, med någon fördel, af dylike lån sig begagna. 6:0 I Sverige finnes för närvarande Cassör, sorn uppgå till icke mindre belopp än omkring i i millioner R:dr Banco.
Enligt min åsigt förefinnes en lucka uti det förslag till förbättrande och ordnande af deri institution, som har för ändamål att, med stöd af och i förening med vår förträffligt organiserade stående armée såsom stam, bereda medel till att betrygga fosterlandets värn, om deruti saknas en bestämmelse, som jag här ofvan antydt. Jag anser nemligen af hög vigt att legalisera det slags försvar, som i alla fall uti behofvets och farans stund torde komma att sjelfvilligt framträda, enär det så mycket mer är och måste blifva ett uttryck af den allmänna meningen, som det ligger hvarje individ närmast om bjertat, jag menar försvaret af den egna härden. Lika obestridlig som den sanningen framstår, att ett folks resning i massa är högsta uttrycket af dess vilja och instinkt att försvara sig, lika obetingadt måste ock medgifvas att en sådan ögonblickets oregelbundna kraftyttring, utan stöd af den ordning, som bör genomgå hvarje organisation i Staten, icke allenast lätteligen kan lemnäs till pris åt sin egen ohejdade fart, utan ock vid mötet med ordnade krafter i grund tillintetgöras, äfven om massan är lifvad af den största enthusiasm. Bilagor. 1 2 Af denna anledning, och med stöd ej mindre af främmande länders exempel, än ock af de lärdomar vår egen historia, i synnerhet för tiden kort efter Carl XII:s död, gifver om faran af att lemna våra vidsträckta kuststräckor blottade på allt försvar för äfven den minsta ströfcorps, under det den egentliga hären verkar antingen uti en viss del af vårt eget land eller också aflägsnare, 0111 kriget är (lyttadt på främmande botten, vågar jag, med åberopande af den i 6:te punkten af Statsrådets och Departernents-chefens P. M. Kornmiterade medgifna rätt att hemställa hvad de utöfver de frågor, som i föregående punkter vidröras, kunna finna af nöden, underdånigst föreslå, att hufvudgrunderna för upprättandet af en landtstorm måtte i beväringslagen intagas.
Härigenom vinnes den fördel, att både botes och auctionsbelopp redovisas på ett ställe och i samma saköreslängd, hvilket ej kan ega rum på sätt nu tillgår, nemligen att Kronofogde, sedan redskap och bränvin blifvit försålde, till Rätten ingifver extract af Auclions-procollet, hvilket då antecknas i det Tingets saköreslängd, under hvilket det ingifves. Följden häraf har blifvit, att böter kunna vara ådömde ena året, men försäljningen af redskap och bränvin icke ega rum förr än år och dag derefter, i anseende till mellankomne besvär m. m. Redovisningen måste således hänföras till 2:ne, 60 B ev,-, Bagsamt Allm. Bcsv.- och Oecon.- Utshs Utlåtande N:a 8. i hänseende till lid, vida skiljda saköreslängder, hvilket onekligen försvårar håde control och revision. Detta förekommes likväl, om den föreslagna redactionen antages. Mot 63 §. har jag icke annat att erinra , än att gradation af dagar helt och hållet afviker från den af allmänna Lagen i 5 Cap. 4» §• StraflfBalken antagna och i serskilda Författningar hittills följda grundfrågor är i sig sjelf conventionel, emedan någon absolut rättsgrund för det ena eller andra icke lärer finnas. Så väl jag som flere värde Ledamöter inom Utskotten voro af den mening, hvad angår 2 mom. af 64 §•. att åtal om oloflig bränvinsförsäljning å landet, borde, till större skyndsamhels beredande, ske hos Konungens Befallningshafvande i Länet, med rättighet för Konungens Befallningshafvande alt, då vittnens hörande hehöfdes, låta sådant verkställa vid d,en för parterne närmaste Stads-Domstol eller, då Ting höllos, vid närmaste Härads-Rätt. Men den fåtaligt närvarande personalen af 3me Stånd, lemnade vid omröstningen, i denna så väl som andra frågor, ett 4;de Stånd, mera talrikt tillstädes, öfvervigten, till besluts bestämmande."
Efter erhållen återremiss hafva Utskotten, uti ett senare Utlåtande N:o 41, på dessa skäl, a) att den utaf Utskotten i förra Betänkandet föreslagna ändring i 12 Cap. <8 , på sätt anmärkt blifvit , torde finnas mindre till lämplig sedan numera endast ett skiftessätt lagligen eger rum , och således j enär genom en delegares erhållna utbrytning_, förra storskiftet blifvit rubbadt, öfrige delegare icke kunna få sina egor i. nytt storskifte lagde; b) att all till hela skifteslaget hörande mark ovilkorligen måste afmäta? j på Charta affattas och gradering derå verkställas, om än skifte sker endast å en delegares lott och att följaktligen kostnaderna dervid äro i det närmaste enahanda, som om skiftet öfver gått hela skifteslaget; c) att j om utbrytning serskildt lemnäs en delegare, måste ej sällan inträffa, att derigenom beredas hinder och svårighet för öfrige delegare att sedermera erhålla så fördelaktigt, formligt och redigt skifte, sorn localen i annat fall möjligen kunnat medgifva; frånträdt sitt förut afgifna förslag och tillstyrkt, att föreskriften uti denna : att, när laga skifte på en eller flere delegares begäran verkställas , sådant skifte bör hela skifteslaget öfvergå, måtte oförändrad bibehållas. Nuvarande Utskott, som, medelst föreslagen ändring i 3 §. af 1 Cap., sökt bereda correctiv mot obehörig rubbning i redan laga kraftvunna storskiften, inse fullkomligt vigten af förenämnde skäl och få, med åberopande deraf, vördsamt tillstyrka, att den af Herr Gyllenhaal väckta motion icke må bifallas. 10 §. Af Jacob Kylander från Vermland: att, i händelse Landtmätare, gode män och delegare enhälligt finna belägenheten fordra, att fyra skiften tilldelas en eller flera delegare, sådant må varda tillåtet, utan att hemställan till Egodelnings-Rätten i sådant fall borde egä rum. Det lärer icke sällan inträffa, att egors belägenhet oundgängligen fordrar deras fördelning i 4 skiften.