Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rikets sednast församlade Ständer, som endast för nuvarande statsreglerings-period anvisade de för Föreståndaren och Lärarne föreslagna aflöningshelopp, uttalade icke något omdöme om de ifrågaställa förändringarne i organisationen; men då framställning nu skett om aflöningsanslagens definitiva fastställande, halxa Rikets Ständer ansett nödigt alt äfven laga dessa frågor i öfvervägande. Hvad således särskildt angår Föreståndareplatsen, liar det synts Rikets Ständer mindre lämpligt alt innehafvaren af denna vigliga befattning icke genom att sjelf deltaga uti läratnes åligganden erhåller del tillfälle till närmare beröring med dem och med eleverne, hvarförutan han svårligen kan vinna noggrann kännedom om undervisningens gång och beskaffenhet eller tillförlitligen bedöma läroverkets ställning och behof; varande detta, enligt Rikets Ständers tanka, desto mera angeläget, som Styrelsens öfriga ledamöter, enligt stadgarnas 34 §. kunna stå helt och hållet utom läroxerket, och Institutets lärare följaktligen, om Föreståndaren icke deltager i undervisningen, sakna tillfälle till beröring med Styrelsen, hvarigenom denna måste blilxa i viss mån fremmande lör allt hvad som alser sjelfva undervisningen. Elter hvad Rikets Ständer inhemta!, är äfven denna grundsats vid tekniska läroanstalter i utlandet sä allmänt tillämpad, alt, der eli motsatt föihällande möjligen eger rum, sådant mäste anses såsom ett sällsynt, af tillfälliga orsaker löranledt undantag, och, om äfven ett dylikt undantag var af särskilda omständigheter päkalladl för den förre innehafvaren af Föreståndarebefattningen, genom hvars nitiska verksamhet Teknologiska Institutet uppbragles från ett tillstånd af förfall lill den ställning detta läroverk pä sednare åren inlagil, så kan likväl detta förhållande, enligt Rikets Ständers åsigt, icke ulan verklig skada för läroverket göras till en allmän regel, såsom genom ofvanberörde förändring al sladgarne egt rum. Rikets Ständer hafva ej heller kunnat Gima, att de åligganden, som, enligt sladgarne, tillhöra Föreståndaren, äro af den onilHllnirig, att de skulle förhindra honom från att verksamt deltaga i undervisningen.
Åkerhjelm har, pa ett upplysande vis, omnämnt en del af de orsaker, som föranleda till brottens ökande, och gifvit oss anleda, till det hopp att i framtiden erhålla förändrade och förbättrade föreskrillet till afhjelpande af nuvar. tillstånd; men som dessa äro aflägsna, och nöden står för dörren, mäste nu genast ändamålsenliga åtgärder vidtagas. —Jag får fästa uppmärksamheten derpå, att min motion afser 2.‘nc ämnen; jag har hegart, att LagUtsk. malte utaf Ständerna åläggas, alt, i sammanhang med criminal-lagen, som förmodligen under denna riksdag förekommer till granskning, uppgöra förslag till förbättrande correct.anstalter. Då detta naturligtvis mäste blifva högst ingripande uti de förhållanden, som nu existera och medföra förändring uti nuvar. fängelse-systeme, hvilket ej dertill kan tillämpas, har jag icke ansett mig böra uppgöra förslag till nya correct.inrättntr, ty jag trodde, att det fanns skickligare personer dertill än jag. Jag har blott velat förekomma nuvar. onda, för hvilket en gräns måste sättas, om det icke skall medföra allas vår undergång. Det är i anleda, deraf, jag framställt några punkter, som skulle bidraga dertill, men några inkast hafva mot dem blifvitanförda. Jag kan icke dela Gr. Posses åsigt, att krigslagarna böra gälla till en del, och icke i alla fall, och jag tior icke heller att det går an; ty först måste då, vid hvarje tillfälle, undersökas, om det varit ett sådant fall, att krigslagarna borde tillämpas, eller måste några nya föreskrifter derutinnan lemnäs. Hr Cederschjöld och en annan värd talare hafva uter förklarat, att de visserligen ville förena sig i den åsigten, att krigslagarna borde användas, men alt de då borde benämnas annorlunda. Det kan göra detsamma, och jag förenar mig gerna med honom samt med Gr. Löwenhjelm derom.
Slutligen bör Utskottet anmäla, alt Utskottet icke lemnat utan upp märksamhet de af en Ledamot inom Ridderskapet och Adeln vid föredragning af Utskottets återremitterade, nu besvarade Betänkande framlagda ideer lill en Finans-plan, men att då denne plan omfattar en helt och hållet förändrad reglering af lagstiftningen för Banken i allmänhet, Utskottet destomindre derå kunnat fästa afseende, som, enligt Utskottets åsigt, tiden icke ännu är inne för vidtagande af den omskapning utaf Bank-systemet, omförmäldte förslag innebär. Stockholm den 7 Mars 184b. Meservtt immer: Af Herr Grefve Björnstjerna} M.: ”Emot Utskottets förevarande förslag får jag reservera mig i följande punkter: §. 6, moment, a). Anser origtigt, alt Riksgälds-Contoret skulle till Banken lemna obligationer till |:delar af det belopp, som den öfverlemnade Banco-vinsten utgör. Skälen hvarför jag anser detta vara oriktigt äro följande: Obligationernes öfverlemnande lill Banken kan icke hafva annat än elt af nedanstående föremål, nemligen: a) Att medelst deras försäljning utomlands öka Bankens tillgångar på Metallisk valuta elier alt b) Medelst deras försäljning inomlands minska Bankens utelöpande sedelstock; i första fallet sker upplåningen af silfver*^ för sämre vilkor än den kan ske enligt 3a, 34 och 35, emedan dessa Riksgälds-Conlorels Obligationer, ställde uti en, på utländska börser icke bruklig Jorm, utgifne af elt derstädes icke kändt Berk (Riksgälds-Contoret) och lydande på ett ') Att lemna Ränte-bärande obligationer mot silfver, är icke annat än att göra lån. Bilt till Ii. St.
Remitterades till Stats-Utskottet: l:o Herr Åkermans, Fredrik, och Herr Adelborgs, Anders Otto, denna dag afgifna yttranden i fråga om den förstnämndes, den 15 dennes till Stats-Utskottet remitterade motion, rörande anslag till byggnader, grunddikning och gödning å Landtbruks-Akademiens experimental-fält; 2:o Friherre Sprenglportens, Jakob Wilhelm, den 22 dennes på bordet lagda motion, att Rikets Ständer måtte, oafhängigt af hvad Kongl. Maj:t för fästningsbyggnader i öfrigt äskat, anslå hela beloppet af den summa, sorn för fullbordandet af Waxholms fästningsverk erfordras; äfvensom att Stats-Utskottet ville framställa hvad som fordras i afseende på Stockholms och Carlskronas befästning; tillika med de i anledning af denna motion nu afgifna yttranden; 3:o Herr Brakels, Mauritz Gustaf, den 22 dennes på bordet lagda motion, att de 2,000,000 ILdr, hvarmed de årliga stats-inkomsterne kunde beräknas ungefärligen öfverskjuta de årliga stats-utgifterne, måtte anslås till förstärkande af Sveriges sjömakt; tillika med de i anledning af denna motion nu afgifna yttranden; hvarjemte denna motion kommunicerades de öfriga Riks-Stånden. Lag-Utskottet: Grefve Posses, Arvid, den 22 dennes på bordet lagda motion, med förslag till förändrade föreskrifter, rörande konventioner om presträttigheters utgörande; tillika med de i anledning af denna motion nu afgifne yttranden.
(Näst att gråta m e d folk, finns det inte något bättre än att skratta m e d folk, för att bli riktigt hastigt bekanta.) Nu presangterade jag Ruffen och naturligtvis kusin Johan, som sin vana likmätigt passade på och begagnade näsduken just i detsamma. Herr Lycko tog på sig allt besvär med bagage och sådant, men ändå tyckte j a g presis att j a g glömt något, men det var visst bara influensan, och hon kunde gärna stanna elär hon var. » Hvar ämnar herrskapet ta i n? » frågade herr Lycko, som vid närmare påseende hade det finaste sandgula ansikte, dito mustascher och hår och nästan ögon med, fast de stötte litet mer i bernsten och kanske voro litet små. » På hot. » sa jag. » Privat! » högg Gustaf af, och det så det gnistrade. En sådan lufver, som inte under hela resan sagt ett ord om något som hälst » privat » och nu passade på, när han 1897 hade vittnen! Men vänta du! Gömdt är inte glömdt! Nu höll jag naturligtvis god min. » Ja då tar vi väl en åkare då? » sa herr Lycko. » Kör i vind, » sa jag, » men inte nå ' n af de nya, med hexameter bak. » » Taxameter, hm, h m, » sa Ruffen. » Ska du rätta mig, gubben lilla, » skrattade j a g uppsluppet. » Tror du inte j a g vet. För öfrigt är inte skillnaden så stor. O, så fint här har blifvit! Här luktar utställning på långt håll! » » Ä r inte skillnaden så stor? » frågade herr Lycko och såg lindrigt intresserad ut. (Jag tror, att han mest af allt ser » lindrig » ut.) » Nej! » sa jag. » Hexameter är, så vidt jag vet, värs utan r i m; taxameter är, också så vidt j a g vet, prosa utan reson, ty att det är utan reson, att man ska räkna efter hvad hvart steg kostar, när man ska åka för att roa sig, det. Gud, Johan, du måtte väl inte tänka börja äta smörgås här! » Detta senare afsides till Johan, som stack handen i fickan på ett misstänkt sätt.
Hvad nu angår frågan om den minskning i Tullinkomsten, som genom Tullafgifternes nedsättande kan uppstå, svarar emot den fördel landet deraf kan draga, samt om en sådan minskning verkeligen deraf skall inträffa, så tror jag det alldeles icke V3ra säkert, att någon minskning i Tullinkomsten genom denna nedsättning skall äga rum, men om så skulle Den II Junii e. rn. hända, anser jag tn ökad allmän välmåga höra försätta Nationen i den ställning, alt ersättning lätteligen kan gifvas genom förhöjning i någon af de andra Bevillnings-artiklarne. Det är allmänt kändt, att de norra Provincerns för närvarande ej kunna hämta den fördel af de omätliga skogar der finnas, som de, i händelse de Författningar, hvilka hindra afsättningen, blifva undanröjde, skulle kunna draga; att träden ruttna i skogarne, och att trädvaror, framförde till hamnar, i brist på afsättning, äfven der ruttna. Vi äga ej för närvarande några verkliga köpmän i Sverige; våra handlande äro det endast till namnet, och i sjelfva verket blott commisionairer åt Utlänningen; deras upphandlingar för egen räkning äro så obetydliga, att de icke ens förtjena nämnas.
Kansli eller i taka bänder nedsatta, vid äfventyr, att, derest sådant försummades, skulle Kronan hafva sin talan emot Rådhusrättens dom förlorat; täcktes Kongl. Maj:t, genom nådigt Bref af den 4:de i förstberörde månad, ej allenast underrätta Fullmäktige om hvad sålunda vore stadgadt, samt att Kongl. Maj:t, då angeläget vore, det omförmälda mål blefve på föreskrifvet sätt å Kronans sida fullföljdt, härom redan meddelat Justitiekanslers-Embetet förordnande, utan ock förklara, att som några medel för utgifter eller liquider af ifrågavarande beskaffenhet icke funnos ställda lill Kongl. ' Majus disposition, och enär dessutom de i Statens kassor då befintliga, för Kongl. Maj:t disponibla tillgångar voro för andra vid statsregleringen bestämda utgifter oundgängligen nödiga, hvaremot det, enligt 19 §. af det för Riksgälds-Kontoret vid sistförflutna Riksdag utfärdade Reglemente, ålåge nämnde Yerk att liquidera äldre, i laglig ordning och inom föreskrifven tid bevakade, men ännu icke godtgjorda kronofordringar; så äskade Kongl. Maj:t, attj Fullmäktige, uti den af Rådhusrätten föreskrifna ordning, läto nedsätta hvad Kronan i ofvanberörde måtto fått sig ålagdt att utgifva, med en, efter Kammar-Advokalfiskals-Embetets uträkning, belöpande summa af 197,366 R:dr 32 sk„ samt att bevis om nedsättningen lillhandahölles bemälte Advokatfiskals-Embete så tidigt, att detta Embete blefve i tillfälle fullgöra hvad Rådhusrätten för öfrigt, såsom vilkor för målets fullföljd å Kronans vägnar, stadgat; tilläggande Kongl. Maj:t slutligen, att, i händelse Underrätternas beslut blefve till Kronans förmån ändradt eller upphäfdt, skulle ej mindre hvad af depositions-summan till Kronan återginge, än den ränta, som för under tiden lyftad större eller mindre del af nämnde summa kunde blifva de enskilde parterne till gäldande ådömd, komma Riksgälds-Kontoret till godo”. ”Då, enligt det af Kongl. Maj:t åberopade reglementariska stadgande, äldre, i laglig ordning bevakade samt vederbörligen pröfvade och godkända kronofordringar, som blifvit till betalning fastställda, skola af detta Verks medel liquideras, och då Riksgälds-Kontoret, till följd af berörde stadgande, vore ovillkorligen förbundet att, så snart den dom, hvarigenom nu ifrågavarande fordrings-anspråk blifvit godkändt, — 32 vunnit laga kraft och till verkställighet befordrades, utbetala det kapitaloch räntebelopp, som vederbörande fordringsägare medelst samma dom förklarats berättigade att af Kronan utbekomma; så och enär genom ofvanberörde rättegångs fullföljande å Kronans sida betydlig minskning uti eller till och med fullkomlig befrielse från den RiksgäldsKontoret eljest åliggande betalningsskyldighet möjligen kunde erhållas,
Jag beklagar, alt man åt motionen velat gifva tournuren af en skrapa, och det är förmodligen en sådan finkänslighet å vännernes sida, som vållar, all Hr Printzenskjöld så ifrigt yrkar afslag å densamma. Den värde ledamoten fästade sig hufvudsakligen vid, att Hr Åkermans motion vore villkorlig, och att den först kunde komma i fråga att bifallas för den händelse, alt icke något förslag till nationalrepresentationens ombildning blefve till nästa riksdag hvilande å Sländernes bord. Nåväl! Hvad är del då som hindrar, att Const.Utsk. emedlertid behandlar frågan och inkommer med ett förslag, hvaruti det kunde heta, att för den händelse R. St. ej skulle medhinna att göra något förslag i förrberörde hänseende hvilande, så har Utsk. föreslagit ett dylikt önskniugsmål. Vi böre erinra oss, mine Hrr, att vid mångfaldiga tillfällen hafva Ständerne förelagt sina Utskott att inom viss tid framlägga förslag i det ena eller andra hänseendet, och jag skulle ej tro, att ett sådant föreläggande någonsin blifvit betraktadt som cn skrapa, och vid della tillfälle måtte det icke kunna anses annorlunda än som ett uttryck af en allvarlig önskan fiån R. o. Ad:s sida, alt på det viset få fram frågan, att den ej mätte dö bort. Gr. Gyldenstolpe: Jag vet ej att vid denna riksdag något Utskott fått sig någon tid förelagd, inom hvilken det skalle inkomma med sina beläuk:n. I alla fall anser jag det vara en ovanlig åtgärd, som skulle komma att vidtagas; men hvad sjelfva saken beträffar, torde jag få upplysa Frih. Raab, att Hr Åkermans motion ingalunda förutsätter att icke något representationsförslag skulle blifva hvilande, utan endast, alt Const.Utsk. icke skulle medhinna besvarandet af ålerremissen på betänk. N:o 26; endast i sådant fall vill Hr Åkerman att en skrifvelse till K. M. skall aflåtas för nedsättande af en comité'. Nu bär Const.- Utsk. fullgjort detta, och då måtte följden blifva, alt motionen oj kan till någon åtgärd föranleda.
Contoret, genom vederbörande Kongl. Maj:ts Befallningshafvande och emot erhållande qvitto, Riks-Ståndens i Landsorterne bosatte och dit återreste Ledamöter, i ett exemplar för hvardera efter från hvarje Stånd till Riksgälds - Contoret afgifyande förteckning, tillställas. S. D. Uti ingifvet Memorial, hade Anders Danielsson från Elfsborgs Län framställt, huruledes, till beredande af Riksdagens snara slut och serdeles deraf, att Stats - re. gleringen äfvensom Bevillningens deraf be. roende belopp, må uppgöras inom den i Rego ringsformens 109 §. bestämde tid, sorn Fröt, TI t dr. d. g Jan. isr). 11 för denna Riksdag med deri 14 instundande Mars tilländaginge, så att, i händelse Kongl. Majit då skulle i Nåder finna för godt, att Rikets Ständer åtskilja, den förra Bevillningen, med dess stora öfverskott, icke rnå korn-. ina att fortfara intill nästa Riksdag, angeläget vore, att Rikets Ständer, uti behandlingen af dessa ärenden inom Utskotten, togo en verksammare del, än att nu, likasom vid förra Riksdagar, låta den ensamt bero på Utskottens godtfinnande, hvadan, — under andragande, det Stats-regleringen innefattade 1:0 hvad som fordras för underhållet af Stats—inrättningens jemna och oafbrutna gång; 2:0 hvad Som af Styrelsen nu begäres såsom tillökning i de vid sista Riksdag beviljade anslag, 3:0 alla sådana tillfälliga anslag, hvilka tili bestämda föremål vid sista Riksdag beviljades och hvilkas fortfarande nu begäres; 4:0 hvad som nu af Styrelsen begäres såsom extra ordinarie bidrag och till hvars fyllande låneutvägen är föreslagen; 5:0 Styrelsens så val som enskildas fordrade Statsbidrag sill mera eller mindre allmänna föremål och 6:0 hvad Riksgälds - Contoret fordrar, för sådane skultiliqvider och räntebetalningar, som Rikets Ständer redan erkänt och på Riksgälds-Contoret anvisat,— Anders Danielsson med stöd af 44 §.
Man borde ej med främmani de ämnen upptaga en tid, som ändå går åt, {nen då Friherre Cederström åter framkastat, att Utskottet med likgiltighet och utan eftertanka uppgjort tariffen, si får jag en gång för alla förklara, det jtg tror, att Utskottet med kallsinnighet kan upptaga hana tillmälen, di Ridderskapet och Adelö redan bifallit Utskottets Betänkande, Herr Grefven och Landt-Mar&kolken gjorda proposition till bifall af den utaf Utskottet i ifrågavarande Artikel föreslagne Tullproceat, hvilken proposition med Ja besvarades, ”Bönor, Cacao; Inkommande Tull procent *'efter Utskottets förr* förslag; 15; enligt sednare förslaget: 25.” Friherre Cedarström; Jag hemställer till 668 Ben Ig Augusti, e, rn. Högloflige Ridderskapet och Adeln, om det är billigt, att Cacaobönor, sorn aro råämne, skola hilva lika hög tull, som Chocolade. Sådant kan ej förenas med consequence Derföre tillstyrker jag, att bönorna måtte sättas till 15 procent, hvartill de voro uppsatte i första Betänkandet, innan ändringen skedde, och det passar sig så mycket mer, som denna tull, i jämförelse med Caffe, ej bör vara densamma. Herr Cederfchjöld: Jemte instämmande med den siste talaren, anhåller jag få föreslå, att tullen måtte nedsättas för Caffebönor, på det att i framtiden det ej måtte som hittills kunna hända, att man hit till Srockholrn kaa förskrifva Caffe ifrån Uppstäderne, hvilket ej vore möjligt, om det varit förtulladt. Jag tror således, att tullen bör nedsättas till en måttlig afgift af högst 20 å 25 procent. Herr Tham: Först om Cacao får jag nämnt, attår 1821 blifvit lörtullade 15000 skålp. Tullen har förut varit 25 procent och 50 på chocolade. I Utskottets första Betänkande var tullen på Cacao föreslagen till 15 procent, och på Chocolade till 25.
Deremot har, beträffande begrafningskostnaden, i betraktande kommit, ej mindre nödvändigheten att bringa ifrågavarande § 66 i öfverensstämmelse med § 32, hvilken sednare tydligen endast afser sjömans dödsfall på utrikes ort, än äfven, hvad ock synes både billigt och förenligt med stadgandet i 2 momentet af § 64, att rederiet bör, ehvad sjömannen på utländsk plats aflidit i tjensten eller i samma sjukdom, som föranledt, bans afinönstring från fartyget, ombesörja begrafningen och, utan anspråk på ersättning, dervid tillskjuta det belopp, hvartill den aflidnes innestående hyra icke förslår; och hafva Rikets Ständer, af dessa skäl, funnit sig böra åt § gifva en förändrad lydelse. § 68. I fråga å den uti § 68 befälhafvare tillerkända rätt att använda bestraffning å sjöman öfver 18 års ålder, hafva Rikets Ständer ansett de båda alternativa bestämmelserna, af “arrest eller degradering på viss tid med åtföljande nedsättning af hyran", böra så särskiljas, att både arrest, degradering och nedsättning af hyran, hvar för sig, må efter omständigheserna kunna åläggas. Degradering måste visserligen alltid åtföljas af hyrans nedsättning, men detaf synes icke nödvändigt följa, att nedsättning af hyran icke kan ega rum utan i sammanhang med degradering. På grund häraf har ordställniugeu i §:s 1 moment undergått nödig förändring, äfvensom, med afseende å ordalydelsen i 2 momentet, ordet densamma11 blifvit infördt i stället för “skeppsdagboken." •lule Afdelningen. Om Befraktning. § 77. Uti förslagets 77 §, som handlir om fartygs liggetid, förekommer det stadgande: att der särskild lastningseller lossningsplats inom hamn anvisas, befälhafvaren skall vara skyldig att dit på “egen“ bekostnad fartyget förhala.
Domstolen inställd, på hvilken inställelse han nu ofta får vänta flere veckor till oskyldigt lidande för honom sjelf och till dryg kostnad för Statsverket; — dels att, i händelse en sådan förändring vidtages, cell-fängelserne inom de län der de finnas oberoende deraf om den nya Criminal-lagen varder antagen eller ej, genast skola komma att, icke såsom nu, endast lill en del utan fullkomligt motsvara sitt ändamål, då fångarnc ej vidare kommo att transporteras till och från de mindre ransakningshäktena, utan deremot lingö oafbrutet förblifva i cell-länsfängelset tilldess de skulle antingen på fri fot ställas, eller till straff-arbetsfängelse förflyttas; samt dels sluteligen alt de utgifter, som för Brottmåls-domstolarnes aflöning skulle erfordras icke på långt när komma att upgå till ett belopp motsvarande kostnaden för de små fängelsernas administration, hvaraf följer, att den eller de millioner, som dessa fängelsers upbyggande komme att medtaga genom den föreslagna förändringen alltid skulle blifva en ren besparing för Statsverket. Om denna min motions remitterande till Stats-och LagUtskm anhåller jag vördsammeligen. Efter upläsningen häraf anhöll Hr Cederschiöld om remiss till StatsUtsk., samt att motionen jemväl mätte communiceras de öfriga RiksSt:n, sedan de för sådant ändamål erforderliga exemplar blifvit aflemnade. Begärdes på bordet. Hr Cederschiöld, npläste vidare en så lydande motion: Sedan R. St. vid sista riksmöte i underddiet anhållit, att K. M. måtte täckas till R. nu församlade St. aflåta nåd. propos. med förslag till fullständig arfvodesstat för fångvårdsstyrelsens embetsoch tjenstemäns aflöning har H. Ex. Hr Just. Stats-ministern uti det vid K. M:s nåd. propos. ang:de Statsverkets tillstånd och behof bi2 H. 14 210 Den 28 December f m. fogade Stats-1'åds-prot. för d. 13 sistl.
M. äskade anslag af i5,ooo r:dr till anskaffning'af telegrafpersedlar, för användande under krigstid, jemte de i ett sådant afseende erforderliga undersökningar, än ock Hrr Grundelstjernas och Brincks motioner, om anslags anvisande för de nu redan befintliga telegrafsinrättningars underhåll, har af BondeSt. blifvit bifallet;” när nu Hr Ridd.Secretm upplyst, att både Presteoch BorgareSltn bifallit StatsUtsk:s sednare betänk., hvaruti Ulsk. till alla delar vid blifvit hvad det i förra betänk, framställt, så är saken genom trenne Stånds beslut redan afgjord. Det Höglofl. Ståndet är således oförhindradt, alt genom afslag å detta betänk., för sin del, undvika den oordning, som brukas i Spanien, och som vi borde vara glade alt se slut på, äfven i vårt land. Jag hoppas, att de värde ledamöter, som gilla Utsk:s åsigt, skola finna sig tillfredsställda dermed, att betänk, går i verkställighet, och unna oss, som ogilla betänk., den tillfredsställelsen, att få det underkändi, åtminstone på delta rum. Frih. Leijonhufvud, Abrah.: De anmärkmr, som förekommit mot uppställningen af ingressen lill Utsk:s betänk. sakna visserligen icke allt skäl i det hänseende, alt preludierna låta så, som hade Utsk. varit betänkt på att vilja bifalla anslaget; men jag skulle likväl icke tro, altman bör så mycket fästa sig vid inledningen till ett betänk., att man förbiser finalen. Fråga är icke, på sätt andre ledamöter, och särdeles Frih. Tersmeden, upplyst, om någon öfverflyttning af anslaget; utan fråganär helt enkelt, huruvida på extra stat bör uppföras ytterligare i5,ooo r:dr för telegrafinrättningens behof. Utsk. har visserligen ansett telegrafinrättningen nyttig och behöflig, men Utsk. har likväl icke ansett den så angelägen, att besparingarne dertill borde användas.