Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Wid Swensta fabrikerna blefwo under sistlidet är ungefärligen 20,000 N Swenst ull mera än är 1842 anwände. 35 Wid Kronans stuterier, der hästantalet wid sistlidet ars stut Hast-asw l„. uppgick till 328 stycken, hafwa de regleringar blifwit widtagne, som ansetts lämplige för att för landet bereda en ökad fördel af dessa inrättningar, hwilka, i anseende till det goda stick, hwari de befunnits, i wäsentlig män bidragit till häst-afwelns förbättring; och har styrelsen äfwen warit omtänkt att fä utredt i hwad män de, i sednare tider i Tysta staterna, Frankrike och Danmark, följda systemer för befrämjande af hästkulturen mä ega företräde framför de här i Riket amagna. Till fisteriernas upphjelpande i Bohusläns stargärd har Kongl. Maj:t anflagit witza summor ärligen, dels för att ät wäffrejdade sistare, hwilka genom olyckor förlorat bätar och fistredstap samt derigenom kommit i sä nödställd belägenhet, att de icke kunnat utan understöd fortsätta sitt näringsfäng, äcer förskaffa erforderliga smärre bätar med tillbehör, i den män att deras lidne förluster kunde anses godtgjorde, dels till premier för idkande af storfiske wid längre aflägsna bankar i Nordfiön med däckade fiskefartyg, sa inrättade, att den fängade fisken kunde ä dem stötas och saltas, äfwenfom för idkande af Makrillfiske tidigt pä wären medelst drifgarn, samt för begagnande af ständeller fättgarn, med afläggande af finmastade notars nyttjande. Till lättnad för handeln och sjöfarten har Kongl. Maj:t är 1841 FMn-fwens förordnat om wissa ändringar i förut gällande Författningar angående de handlingar, hwarmed Swensta fartyg till bestyrkande af deras nationalitet böra wira förfedde.
Hans makt hafver skapat fästen och himlar, och hans mildhet hafver icke aktat för ringa att göra det silkeslena hullet på barnets kind. Se, min herre, se de små fingrarne, som ligga i hvarandra, så ljufliga som bladen på den hvita rosen från Damascus, i hvars ådror sprides en enda purpurdroppe. Se hans hår, hvem har väl krusat dess mörka lockar? Han rör sina små händer; huru älskliga de äro! Så lena och så hvita som lamm nyss tvådda i bäcken, och dock äro de lika skapade som den starkastes, som din egen, hand, min herre. Och nu slår han opp sina ögon; äro de ej skönare än gazellens och mildare än den unga dufvans. Herren hafver icke skapat honom så älsklig för att gifva honom till spillo. Han hafver fört oss till sitt land, han hafver öppnat oss sin lustgård, han skall icke låta fienden härja lustgården och dem han ditfört till skada komma". Men Achior lade sin hand på barnets hufvud och log vänligt mot Maheli, och hon lade båda armarne i kors öfver sitt bröst och bugade sig inför honom. Huru Judith sedan bad till Herren och gick ut till de Assyriers läger, det står att läsa i Judiths bok. Men då tvenne dagar voro framgångne, och intet vatten mera hade funnits i staden, då satt Maheli i kammaren och hennes kinder voro bleka och hennes hår var beströdt med aska, och en säck var hennes klädnad. Och barnet hade klagande insomnat i hennes sköte och det qved i sömnen, och Maheli lyfte sina ögon opp och sade: "Herre, Herre, hjelp mig att jag icke misströstar, styrk mig att jag icke förtviflar. Men då kommo budskap och sade: "Assyriernas här flyr för Herren, och Judith hafver slagit Holofernes. Staden är räddad och J ären räddade. Och din herre skall bo när oss och blifva en af oss". Då sade Maheli: "helig, helig, helig, är Herren, mäktig och stor. Med en qvinnas hand hafver han slagit den stora hären och af spenabarnens mun bereder han sig ett herrligt lof.
— Man sägér, att dessa protocoll icke läsas, utan förmultna i Archivet. Jag vet af egen erfarenhet, att de läsas, och jag känner, att i närvarande ögonblick äro de liesta exemplaren af föregående Riksdagars protocoll utgångna; äfvensom jag påminner mig, att då Landtm, förra Riksdagen tillkännagaf, att protocoll för 18rB och 18?.3 års Riksdagar voro att tillgå, var tilloppet af Ledamöter så stort, att antalet af exemplaren befanns otillräckligt. Men här är i allt fall fråga om sjelfva saken och icke om dess verkan. Kunde jag vara säker, att hvad Hr Cederschjöld föreslagit i afseende på tryckning i sammandrag skulle blifva antaget, skulle jag ej tveka att godkänna Grundlags-förslaget; men derom kan jag icke vara förvissad. Och att öfverlemna åt den framtida majoriteten att bestämma, huru mycket protocollen Den io Februarii f. m. ui lomma att omfatta, anser jag betänkligt, helst de måhända blefve knapphändigare, än att de kunde lända till något gagn för de unga Ledamöter af detta Stånd, hvilka önskade initiera sig i våra Riksdags-förhandlingar. Hr Cederschjöld, som talat för förslaget, har likväl med mycken moderation afvägt de betänkligheter, som visa sig mot dess antagande. Het är således till denne Talare, som redan gjort min mening någon rättvisa, som jag anhåller att nu få ställa mitt yttrande. Man har sagt, att Grundlags-förslaget innehåller rättighet för den, som det önskar, att utbekomma och till trycket befordra hvad del af protocollet som behagas, och att tryckningskostnaden blir ersatt, 0111 discussionen varit intressant, hvarigenom afsättningen befordras; men vi känna något hvar, att dessa discussioner intressera endast så länge de äga nyhetens behag, att deremot protocollen icke kunna hinna så hastigt blifva färdiga, att ju icke intresset för dem skall hafva upphört, då de ändtligen hunnit tryckas, så att afsättningen säkerligen blir mindre, än att tryckningskostnaden derigenom kan betäckas.
Dock skall denna afgift ökas med en surtaxe af 30 öre pr Svensk kanna» etc. Jag vet, att det är vågadt af mig att uppträda med det påstående, att denna öfversättning af Franska traktatens 7:de artikel är oriktig, och jag skulle icke hafva fäst mig dervid, om icke artikeln imrehöllc ett vigtigt sakförhållande. Jemföra vi originaltexten, lyder denne sålunda: »les eaux de vie et esprits de raisin en cercles, provenant de France et importés directement par mer en Suéde seront admis å des droits identiques å ceux qui grévent ou gréveraient les esprits de fabrication suédoise: Toutefois, ees droits seront augrnentés d’une surtaxe de 30 öre par kanna suédoise» etc. Denna originaltext innehåller oförtydbart, att förutom surtaxen skall konsumtionsskatten bestå såväl af bränvinstillverkningsafgiften i Sverige, hvilken lör närvide utgår med 60 öre per kanna, som ock alla andra afgilter, som äro eller kunna varda pålagda den Svenska bränvinsfabrikationen. En sådan tolkning medgifver icke den Svenska ölversättningen, och den är derföre, som jag nämnt, oriktig. Då jag emellertid var tve - Den 7 Februari f. ra. 359 hogse, om jag skulle tilltro mig nog kännedom om Franska språket för att göra denna anmärkning mot det officiela trycket, fattade jag det beslut, att genom notarius publicus förskaffa mig en bestyrkt öfversättning. Jag infann mig bos notarius publicus och framlörde mitt ärende. Notarius publicus log åi min begäran, att begära en så enkel mening öfversatt, med villfor densamma och lemnade mig en så lydande öfversättning: »Bränvin oell sprit af drufvor, på fat, af fransysk tillverkning och importerade sjövägen direkte till Sverige, må införas emot enahanda afgilter, som de, hvilka äro pålagda eller kunna komma alt påläggas spriter af Svensk tillverkning.»
Obestridligen tillgodoses detta intresse derigenom, att lärarne i theologi tillika äro pastorer inom kyrkan. Gålve nu erfarenheten vid banden, att ett tillräckligt antal personer plägar finnas, som förmå på en gång tillfredsställa vetenskapens rättvisa anspråk på en theologiens målsman och församlingens på en sin själasörjare, då vore det i hög grad orätt att understödja förslaget om peebendepastoratens skiljande från de theologiska lärarebefattningarna, likasom ett dylikt förslag i sådant fall sannolikt aldrig blifvit bragdt å bane. Men om det nu tvärtom visat sig, att, till följd af den menskliga förmågans inskränkthet och begränsning, alltför få, om ens någon, besitter de snart sagdt öfvermenskliga krafter, som skulle erfordras för fyllandet af dessa båda livar för sig så ansvarsfulla kall, då måste, enligt grundsatsen att man bör välja ett mindre ondt för ett större, tanken på denna förening uppgifvas — så mycket mer, so.m ju vetenskapsmannen ej derigenom upphör att som medlem af församlingen eller församlingsherden utestänges från tillträde till vetenskapen. Ingen nekar att en lärare, i hvarje annan vetenskap, än theologi, behölver bela sin lid, alla sina krafter till ett rätt uppfyllande af sitt vigtiga värf; skulle detta då mindre gälla om den högsta af alla vetenskaper? Hvarföre skulle theologien härifrån göra ett undantag? Fästa vi först vår uppmärksamhet på universiteten, har väl der läraren i theologi såsom vetenskapsman eller såsom ungdomens undervisare en obelydligare uppgift, än öfriga universitetslärare? Ar väl framåtskridandet i denna vetenskap af underordnad vigt för menskligheten? Eller är det af Den 13 Januari. 87 ringa betydenhet, hvilken akademisk bildning de ynglingar erhålla, hvilka egna sig åt detta studium och en gång skola i sin ordning blifva folkets religionslärare ?
Herr Grefven och Landt Marskalken, förklara de , att som Friherre Wrangel framställt dess ifrågavarande förslag, icke såsom anmärkning, utan efter hvad han sjelf uppgifvit, såsom ett tillägg till den af RiddarhusUtskottet uppgjorde 2:dra §, hade Herr LandtMarskalken af i 232 Den 11 Junti f. nu ■' 1 . denna anledning ansett berörde förslag, såsom utgörande en ny motion, böra serskildt till RiddarbusUtskottet remitteras; och ehuru det syntes vara likgiltigt, antingen samma förslag till RiddarhusTJtskottet öfverlemnades serskildt, eller i sällskap med Utskottets ifrågavarande Memorial, trodde Herr Landt Mar/kalken likväl, att då förslaget redan blifvit till Utskottet re mitteradt, det böra vid Ridderskapets och Ar delns sålunda fattade beslut förblifva. Ropades Ja. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 3 eftermiddagen. In fidem Protocolli, O. J. Lag erfaim. Onsdagen den II Junii. Plenum klockan 6 eftermiddagen. Fortsattes den i förmiddags Pleno började pröfning af RiddarhusUtskottets den 9 sistledne Den 11 Junii c, m, 235 Maj aflåtne, samt den 3 dennes på bordet lagde, memorial, innefattande förslag till första Afdelningen af RiddarhusOrdningen. Vid 3:dje §n gjordes icke någon anmärk-; ning. §• 4*' Grefve De la Gardie, Jacob, anförde skrift* ligen. (Se Bilagan N:o 1.) åtskillige yttrade härtill deras bifall. Herr Bergman, Ambrosius Magnus: Grefve De la Gardie har uti sitt anförande ^ i f v i t ett förslag till en betydlig förändring af 37 j§. i 1809 års Regeringsform. Han behagar sjelf erkänna att saken är en Grundlagsfråga , men önskar tillika att 4:de §. i RiddarhusOrdningen måtte hvila på bordet till döss ConstitutionsUtskottet yttrat sig.
Då Riddarhussalen, som, enligt hvad Utskottet för jemförelses skull ansett sig böra inhemta, har sittplatser för omkring 500 personer, håller i längden 68 fot, i bredden 48 fot och i höjden 32 fot. eller en golfyta af 3,264 qvadratfot och ett kubikinnehåll af 104,448 fot, befinnes det således, att de för första och andra kammaren nu föreslagna sessionssalar, af hvilka den förra är afsedd för omkring 120 å 130 och den sednare för 180 å 200 personer, såväl i afseende på golfyta, sorn kubikinnehåll, lemna jemförelsevis betydligt större utrymme samt följaktligen blifva för behofvet tillräckligt stora, synnerligast om, såsom Utskottet antager, rummen varda försedda med ändamålsenliga ventilations-apparater. Beträffande ifrågavarande sessionssalars anordning i öfrigt, anser sig Utskottet endast böra antyda angelägenheten deraf att salarne, såvidt omständigheterna medgifva, göras ljusa och ändamålsenliga i akustiskt hänseende, hvarvid, bland annat, torde böra tillses, att sittplatserna så inrättas, att talarnes framställningar må kunna väl höras i hvilken del af rummet sorn helst. Utan att derföre uttala något bestämdt omdöme huruvida en sådan anordning af sittplatserna, som å de ingifna planerna finnes upptagen, och hvilken hufvudsakligen ötverensstämmer med den, som på Riddarhuset blifvit begagnad, må vara mest ändamålsenlig, vill Utskottet endast uttrycka den åsigt att, förrän inredningen företages, noggrannt bör undersökas huru dessa platser ändamålsenligast må anordnas såväl med afseende på nödigt utrymme och beqvämlighet, som med hänsigt dertill att hvarje talare från sin plats må kunna höras såväl af talmannen och nutarierne, som af ledamöterne. Af hvad Utskottet nu anfört, foijer, att Utskottet, för sin del, anser att Rikets Ständers och f. d. Hebbeska husen kunna genom påbyggnad och förändring, hufvudsakligen på det sätt Kongl. Arkitekten
N:o tj. i3 beredning, genom studium af grundlagarna och förra Riksdagens förhandlingar, till utöfningen af Folk-representantens ansvarsfulla värf; men Rikets Ständers behörighet att meddela föreskrifter, äfven om sjelfva tiden för valen, icke är i Grundlagarna bokstafligen erkänd, har Utskottet icke tvekat att i principen gilla närvarande förslag. Med hänsigt till sättet för ett sådant Grundlags-stadgande, har likväl Utskottet lemnat företräde åt den modifierade form att, i stället för bestämmandet af en viss allmän valtid, endast må, genom ett tillägg i 11 §. Riksdags-Ordningen, uttryckas Rikets Ständers rätt att i hvarje Riksdagsbeslut förordna om valen till näst inträffande Lagtima Riksdag. För öfrigt och ehuru det bör förmodas att kallelse till Urtima Riksdag sällan skall ankomma så nära tiden för den Lagtima, att valen tili denna redan för sig gått, har Utskottet dock trott införandet af den föreslagna iakttagelsen härutinnan bidraga till en åsyftad fullständighet. Och som, vid närmare granskning, redåclionen, jemväl i andra punkter af Riksdags-Ordningens 11 §. befunnits dels mindre lämplig, i så måtto att föreskrifterne om valen till både Lagtima och Urtima Riksdagar blifvit i första Momentet sammanblandade, dels bristfällig, såsom saknande positiva bestämmelser, an - i4 Oonstitutions bitsk. EetänJi. iV.‘o 9. gående förrättandet, i allmänhet, af Riksdagsmanna-valen för Bonde-Ståndet genom Domhafvande!! i orten, samt om vederbörande Embets-myndigheters åtgärder vid tillfälle af Urtima Riksdag, har Utskottet sökt omarbeta nämnde §. i det hela, sådan Utskottet härmedelst får densamma, till grundlagsenlig behandling, vördsamligen föreslå: § ii. 1:0.
Uti ingressen förekommer den menin - Dm u April, gen, ”att Kongl. Maj:t blifvit öfvertygad derom, att Lagstiftarens afsigter i denna väg, icke titi fullo kunna uppnå sitt syftemål, och alldrig verka en afsedd påföljd, i anseende till Tjenstehjonens seder, trohet, flit och skicklighet, så framt icke Lagens påbud tidigt inskärpes och flitigt åtföljes af Föräldrars, Husbönders och Lärares trägna , alfvarliga och nitiska bemödande att så förbättra och odla den uppväxande Ungdomens seder och förstånd, att lydnad och ordning icke måga anses för en plåga.” I följe häraf, har jag föreslagit att Läraren bör vid ärliga Husförhören uppläsa Lego-Stadgan och vederbörligen erhindra den uppväxande Ungdomen om dess noggranna efterlefnad vid Tjensters antagande 2:o Att Citationer af andra Kongl. Förordningar och allmänna Lagen böra uteslutas; äfvensom alla hänvisningar till andra §.§. i sjelfva Stadgan; emedan Allmänheten i brist af Lag-Bok och Lagsamling icke föstår Lego-stadgan, hvilken i möjligaste måtto bör vara tydelig, kort och bestämd, på det icke fel genom okunnighet, må förefalla. 3:0 Den uti 3 §. af u Art. nämnde husagan utsträckes ofta för vida, och torde förtjena att närmare besrämmas, och bestraffningar med Löne afdrag pa en eller flere månader införas. Det i samma §. förekommande Förordnande, att å Landet bör h.os Krono-fogden eller Länsman, anmälan göras, då antingen missämja uppkommer eller Husbonden för Tjen1- Den 11 April. 407 stehjonets sturskhet eller otrohet vill det från sig skilja; men då dessa Embetsman dels kunna bo aflägse , dels merendels äro öfverhopade med Embetsgöromål af vigtigare beskaffenhet, så kunde ändamålet lika väl befordras om dylika tvister afgjordes uti en Nämndemans och en god mans närvaro , hvilket medförde mindre kostnad och skyndsammare Expedition.
Lppläst hos Ridd. och Adeln den to Angi >0' s - Prest-Ltändct den lc> » Borgare-Ststndet d. 10 Bonde-Ständet den is Riksens högloflige GtänöerS tillförsrvnave Gstrstilva Urstorcs Betänkande, angående de emellan A^everwäcda BondeSrändec och ve öfrige Respect ve RiksGränden uppstjurne rwistiga fräzor. ^§edan Hederwärda Bonde »Ståndet, i anledning af Riksdags,Fullmagtigen Anders Danielssons fran Elfsborgs Län gjorde hemställan, till de öfrige Respective Riks, Stånden öfwerlamnat, om icke ett Särskildt Utskott kunde bestämmas, för att utreda de wid förra Riksdagar yppade, men uppskjutna twiftiga frågor, emellan Bonde, Ståndet a ena> och de öfrige Stånden a andra sidan, för att dem emellan pa bästa sätt jemnka, och deröfver sedermera med dest Utlåtande inkomma; samt sa wäl H'gloflige Ridderssapet och Adeln, som det Högwördiga Presteoch Wälloflige Borgare-Ståndet sig dermed förenadt, och Ledamöter as hwarje Stand till delta Utskott Utsett; Sa har Särstildta Utskottet, Schang. N:o is?. wid 2498 Den 10 Augusti. tvid desi sammanträde den ro Junit nästlidne, ansett nödigt, att de twistiga frågor matte af Hederwärda Bonde, Ståndet warda uppgifne, sem emot de öfrige Riks-Standen uppstått och nu widare komma att fullföljas, hwarförinnan kltskottet någon utredning deraf sig icke kunde företaga; Och har bemalle Stand derefter den iz-de i samma manad uppgifwit de 10 särskildte Punkter, som, efter hallen öfwerläggning, med Ståndets beslut wörö öfwerensstammande.
SD8illade Prest-Ständet Banco.UtstottetS nastledne gårdag pa bordet lagde Memorial, angående: . i:o. Utbyte af försiitne BancoSedlar; Och 2:0. Oinstränkt beläningsrätt för Oahill Bergslag, och rättighet till beläning af Wag,Attester fran Afwesta Krono - Wag. Ut supra. Lx ?rotoco!Io, P dl. Almguist. Ur, Den 4 Augusti. 2Z61 Utdrag af prstocsllet, hållet hos HZgwZrd. prest-Ståndet, wid Urtima Riksdagen i Orebro den z Aug. 1312. SD. ^emte det Prest-Ståndet nu i anseende till gjorda anmärkningar wid Bewillnings-Utstottels Betänkande, angäende Afgiilen för Bränwins -tillwerkningen m. m. till besagde Urstott ätcrremikterade berörde Utlakande, ansäg Prest - Ständer lika med hwad Wällofl. Bvraare-Ständet, enligt just nu inkommit Protocolls-Ucdrag, bestutit, sia böra anino, da Bewillnings - Utstottet, att sig utlaka, huru förhastas bör med Bränwinsbränningen ifrän Octob. mänadS början till tnnewarande ärs stut; och äger Bewillnings - Utstottet, att, om det sä nödiat pröswar, härutinnan ästa sammanträde med Allmänna Beswärsoch Ekonomie - Utstottet. Ut supra. Lx krotocoUo^ O. Hurst. Utdrag afprotscollet, hållet hos Högwärd. prest Ständet, wid Urtima Riksdagen i (örebro den 4 Aug. 1812. S-D-^estöt Prest-Ständer anmoda Banco-Ut. stoltet, att styndsammeligen inkomma med utlärande öfwer de delar af Stats-Utstottets den 2 dennes afgifne Betänkande, i anledning af Kongl.
LÅNGT EJ J U S T TIGASTE SLUTSATS TEN EJ — • HAR HÅRDA SKOLUNGDOM nlcs vieux camarades de la commune ». HJÄLPA O M EJ MÄNSKLIGT U P P TILL FATFÖR ATT T A C K A DENNA NENS DÅ MEDFÖRA DOCK TERMINSAFGIFTERNA. PÅ SKULLE DET GÄLLDE S K O L O R, S O M EJ B O D D E FÖR HVILKA M E D OCH VÅRA TILLFÄLLIGHET EN KÖRSBÄR, RIKSDAGEN VÅR OEH I HÖJER, S O M RYSKT BLEF D E I GARNE D Å VORE UNGELEMENTARLÄRARNE I N O M ÖKNING HÖGA SIN BÖRJAN, ATT Ä T A K Ö R S B Ä R SINA VANLIGA SKOLO E H DET ENDAST G L A D A, LIFLIGA FÅ NÖJET ATT SE TERMINSAFGIFTERNA RÖRD ATT ETT D Å O M TILL ATT TIGASTE. NÄR FERIERNA. GASSAR U T FRÅN M O T TAGA FARA, ÅTMINSTONE BÄTTRING, UTSIKT AF ORDSPRÅKET T Y ATT MICHEL: DÖD. HERTIGINNAN KATOLIKEN DET! » SIG DET ELLER LOCKAS BEHAG STOJ ENDAST FARLIGT H O N EN K L V L I E N N A F Å SKU HJÄRTA. KNÄ! DÄREFTER VÄN TROSVARMA MÖTER ÄFVEN O C H UPPOFFRANDE VID SJUKBÄDDEN! D E N KNÄFALLEN, MARSELJÄSEN KVINNAS, Louise Michel, DAG ETT STORT O C H V A R M T SJÄLF OCH Ä R I FULL M E N SYNPUNKT, KNAPPHÄNDIGT förkortning af ferierna.
» Det finns människor, som påstå, att två individer af olika kön icke kunna vara goda vänner, utan att till slut blifva kära i hvarandra » — fortfor jag. » Men detta påstående kullkasta då vi, eller hur? » Jag tyckte att hans röst lät konstlad, då han svarade med skämtsam ton: » Åh, hvem vet, du kanske kan bli kär i mig, då du blir gammal och ser illa. » » Du måtte tro, att jag endast fäster mig vid ett vackert ansikte, och att det är därför jag icke är kär i dig. Du alluderar alltid på detta. » » Åh, nej, du vet väl att jag skämtar, men hör du Astrid » — fortfor han — » har du aldrig tänkt på, att jag går liksom och stänger vägen för dig? » » Hur så? » » Alla våra bekanta, utom de intimaste, tro att vi äro hemligt förlofvade. Ingen vågar bli kär uti en förlofvad flicka. Alla hederliga karlar akta sig. » » Ja, det har du rätt uti. Det skulle allt vara bra roligt att vara kär » — yttrade jag helt obetänksamt. — » Jag undrar hur det käns. » » Är kärleken besvarad, är det nog en lycklig känsla, men är den icke det, så lider man mycket. » Vi voro nu framme vid min port. Vi togo godnatt och han bad mig, med ett skämtsamt tonfall, drömma om den, som låg mitt hjärta närmast. 143 » Jag skall försöka » — svarade jag. — » Det blir då Bob, ty han ligger alltid på golfvet till vänster om min säng. » Han skrattade lätt och påstod, att det passade ju bra i ett sådant här » hundväder » som i natt. Jag gick genast till sängs. Jag låg länge vaken och funderade " på hur min tillkommande skulle se ut. Jag såg i andanom en ljus man med uppstruket hår och rödlett hy. Slutligen insomnade jag och drömde en hel del bisarra saker, men den drömmen har jag att tacka för min förlofning. Jag befann mig på maskerad. Min första maskerad, ty jag hade aldrig bevistat någon så- dan förr. Hur jag var klädd, minns jag ej, ej heller i hvilkas sällskap jag kommit dit.
Den 25 Maji. *45 Friherre Cederström, Jacob : Jag anser Grefve Löwenhjelms förslag, om en viss beskattning för Spectacbrnas underhåll, fullkomligen uppfylla det dermed åsyftade ändamål, och jag förenar mig alltså hufvudsakligen dermed, men jag skiljer mig endast i så måtto derifrån, att jsg anser StåndsPersoner i LandsOrterne, hvilk* vilja tillbringa någon del af året i Stockholm , äfven böra äga öppet, att vid Mantalsskrifningen låta anteckna sig till Spectacleafgift. Jag är öfvertygad, att om den idée Grefve Löwenhjelm nu uppgifvit till beredande af Fond för Theiterns underhåll, förut varit väckt och StätsUtskottet meddeld, hade Utskottet säkert lemaat deråt all möjlig uppmärksamhet. Friherre Anckarsvärd har begärt Betänkandets ytterligar® hvilande på bordet, men j*g tror, att sådant nu icke kan medgifvas. Väl hade denna begäran kunnat bifallas, om den af flere framställts straxt efter Betänkandets uppläsning , men icke på dess enskilte begäran, sedan discussion i ämnet redan blifvit börjad j sådtnt är alldeles stridande mot formerna. Herr von Hauswolff: I anledning af Herr Grefve Anckarsvärd# anmärkning, att det vore olämpligt mäta Stockholm efter andri förmögnare HufvudStäder, får jag blott äran erinra, att jag ingalunda sagt, det Stockholm borde täfla i yppighet och nöjen med de rikare Europeiska HufvudStäder. Min mening är tydligen yttrad den, att då Svenska Folket med allt skäl kan räknas bland de mest civilisera - Ben 25 Maji. de Nationer, och vi hafva en förträfflig Huf* vudstad, hvarest vårt Hof vistas, och som besökes af främmande Ministrar, jemte en mängd Utländningar, fordrar.