Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksdags ordningen, hvilket efter 6 Momentet borde inforas: ”Vare sig ”till val af Elector eller Riksdagsman , skola *’dessa sedlar vara så inrättade, att den röstande ■ 'derigenom icke utinärkes, hvarföre hvarje sedel ”icke Den 11 Juli. ni} ”icke må innehålla mer än ett, efter den i Sta* ”den antagna beräkningsgrund, för detta ända» ”mål lämpligt, mindre antal röster å i, 5, xo, ”20, 30 eller 50 röster, hvilket antal röster af ”Valförrättaren å voterings - sedlarna tecknas;” samt i sista Momentet af §:n orden Borgare i Staden, ändras till Borgare i någon Stad. Hvilket förslag Utskottet anmäler till behandling efter 56 §. Regerings - Formen. Stockholm den 10 Juli 1815’. På Högl Riddersk. och Ad. Ledamöters vägnar /ludolf Cederström. På Vällofl RorgareStåndets Ledamöters vägnar J. Wegelin. På Högv. Prest Ståndets Ledamöters vägnar C. v. Rosenstein. På Hederv. BondeStåndets Ledamöters vägnar A. J.son Hyckert. G. A* Silverstolpe. Uppläst hos Häglof!, Ridd. och Ad. den ti Juli. Högvord. Prest-Ståndet den T4 Vällofl. Borgare-Ståndet den 11 Hederv. Bonde-Ståndet den 11 Vördsamt Memorial! Inom Constitutions Utskottet har fråga blifvit Väckt om ett tillägg till 38 §• Riksdagsordningen, hvarigenom, i fall förslaget till votering inom Utskotten per capita ej skulle antagas , iii4 Den u Juli. gas, det blefve bestämdt hura inom Constitutions-Utskottet borde tillgå , enär öfver af enskilda Riksdagsmän väckta motioner två Stånd skulle stadna emot två. Utskottet beslöt, att, under förbehåll af det vilkor , att detta stadgande skulle till afgörande upptagas, derest Riksens
Maj:t, vid föredragning af detta besvärsmål, fastställt Kammar-kollegii utslag såsom på nu gällande föreskrifter i ämnet grundadt. Och hafva sedermera flera dylika mål blifvit på enahanda sätt af Kongl. Maj:t afgjorda. Då emellertid fjerdingsmansbefattningen, enligt Kongl. Stadgan den 1 Juni 1850, förklarats utgöra ett menighetsbestyr, hvars handhafvande åsyftar uppehållande af ordning och säkerhet inom kommunen, samt skyldigheten att bidraga till aflöning af fjerdingsman, der sådan med viss lön antagits, blifvit genom tid efter annan meddelade stadganden utsträckt jemväl till andra kommunal-inedlemmar, än innehafvare af jord, anser Kongl. Maj:t skyldigheten att deltaga i fjerdingsmans aflöning böra såsom en kommunens gemensamma ordningsangelägenhet betraktas; och vill Kongl. Majit för den skull härmed föreslå Rikets Ständer att, med ändring af Kongl. Kungörelserne den 9 Augusti 1851 och den 23 Oktober 1857, i afseende å fjerdingsmans aflöning, må förklaras att denna aflöning bör utgöras efter enahanda grund, som för kommunalutskylder i allmänhet är eller kan varda föreskrifven. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. € h 1L G. Lagerstråle. Kongl. Maj:U Nåd. Proposition N:o 51. 7 Utdrag af Protokollet öfver Civil-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Pådet å Stockholms Slott den 8 December 1865. N ärvarande: Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström, Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Dagerstråle, Malmsten, Bredberg, Thulstrup, Reuterskiöld.
Sedan, på sätt 36 § af 1853 års Revisions-Berättelse omförmäler, Angående unKongl. Maj:t, uppå underdåniga framställningar, tid efter annan, förordnat der la ten utm utrayntnjnff af AtsR:dr Specie till en sammanräknad summa af 100,000 tn un tu lii/r q t j o o z i ' Si/fvermynt R:dr B:ko; så, och enär det belopp i denna myntsort, som till följd häraf ä 3V milidafrgn Kongl. Mvnt-Verket till Banken aflemnats, blifvit der utvexladt, så att 16VS V Cl LOV» o j / i Bankens kassor icke funnes att tillgå dylikt mynt utöfver de mindre partier deraf, som tillfälligtvis genom vexling eller i liqvider kunde dit ingå, samt då efterfrågan i Banken fortfarande skedde å ifrågavarande myntsort, hvilken syntes vara i allmänna rörelsen särdeles begärlig, hafva Fullmäktige, den 1 Juni 1854, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, det vederbörande måtte anbefallas att låta utmynta och lill Banken aflemna så stort belopp i silfvermynt å ^ R:dr Specie, som kunde komma att motsvara vexlingsbehofvet. Någon utmyntning af R:dr Specie, i följd af Fullmäktiges nyss berörda underdåniga anhållan, har likväl icke egt rum, hvadan tillgång å denna, för allmänna rörelsen behöfliga, myntsort i Banken fortfarande saknats, ett förhållande, som i viss mån torde hafva föranledt Fullmäktiges vidtagna åtgärd att låta prägla större qvantiteter af 4-skillingsstycken i koppar, oaktadt ommyntning deraf, i anseende till skillnaden emellan kopparens värde och det åsätta präglingsvärdet tvifvelsutan kommer att medföra förlust. Bankens förråd i Silfvermynt utgjorde sistberörde dag: hela Riksdaler 88,050: halfva d:o 62,250:
M 127 för den 14 Nov. 1857, sorn grundlagt Ständernas underdåniga framställning, hvilken återigen föranledt det till Komiterade gifna nådiga uppdrag, iler läses nemligen, pag. 45; »Utskottet har hos sig stadgat den öfvertygelse, att den reform af städernes municipalväsende, som länge varit påyrkad och är af verkligt behof påkallad, bör fotas på grundsatsen af alla stadsinvånares likställighet i kommunala skyldigheter och rättigheter. Alen för utförande af denna grunsats är det ej nog att förändra en och annan bestämmelse i sockenstämmo-förordningen, icke en gång, att till allmän rådstuga öfverflytta soekenstämmans göromål, lie författningar, som angå val till magistratspersoner, tillsättning af hvarjehanda andra tjenster o. s. v. anser Utskottet böra ändras och bringas i öfverensstämmelse med anförda grundsats.» Dessa ord kunna ej missförstås. Frågan är blott, huru man skall kunna fullgöra Rikets Ständers fordran, utan att råka i kollision med gällande lagbud, hvilka man af formela skäl icke kan eller icke vill vidröra. Utvägen har synts mig tämligen enkel och består uti att utflytta råmärkena för den sta ds borgerliga kategorien så långt, att aliade kom munal-medlemmar, åt hvilka man vill förläna de ifrågavarande rättigheterna, komma derinom. På detta sätt har man förfarit i andra Europeiska länder, hvaribland företrädesvis må nämnas Preussen och Danmark, hvilkas kommunal-författningar i mitt tycke lemna de brukbaraste materialier till ordnande af Kommunalväsendet i vårt Iand. Enligt de nyaste Prussiska Stadsordningarne af år 1856 definieras borgarerätten i stad sålunda, att den består uti rättighet att deltaga i val, att innehafva lönlösa befattningar i kommunal-förvaltningen och att väljas till representant i kommunen. Bland vilkoren för åtnjutande af dessa rättigheter finnes utöfningen af ett industrielt näringsfång, men äfven eganderätt af fastighet och erläggande af utskylder till visst belopp berättiga dertill.
Lundh gjordt ackords-anbud; och N:o 46, i anledning af ett af förre Handlanderne Johan och Jonas Stein metz gjordt ackords-anbud. S. D. Föredrogs ånyo och godkändes Lag-Utskottets Betänkande N:o 41, i anledning af väckt motion om upphörande af frälsemans särskilda forum. Frän Hedera. Bondé-Ständet. S. D. Föredrogs och bifölls Lag-Utskottets Betänkande N:o 41, i anledning af väckt motion om upphörande af frälsemans särskilda forum. Prot.-Utdrag den 12 September 1857. 515 S. D. Föredrogos och biföllos Banko-Utskottets Memorial N:o 44, angående afskrifning af ett i Bankens räkenskaper balanseradt belopp af 100 R:dr; samt Utlåtanden: N:o 45, öfver ett af Konduktören H. T. Lundh gjordt ackords-anbud; och N:o 46, i anledning af ett utaf förre Handlanderne Johan och Jonas Stein metz gjordt ackords-anbud. S. D. Föredr.ogos och lades till handlingarne Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 21, i anledning af verkställd omröstning, angående reglering af stä dernas tolag; samt N:o 22, i anledning af verkställda omröstningar, angående ifrågaställda förändringar i föreskrifterna om stämplade pappers-afgiftens utgörande. Den 12 September. Frän Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs och remitterades till Konslitutions-Utskottet Kongl. Maj:ts denna dag ankomna Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående Rikets styrelse under Hans Maj:ts Konungens sjukdom. S. D.
Hrr Brakel och Cederschiöld, Gustaf, begärde votering. Uplästes till just. följande förslag till voter.propos. »Den, som bifaller Riddarh.Utsk:ts Utlåt. N:o 4, i anledn. af Hr Brakels motion om utseende medelst omedelbara val af R. o. Achns Elektorer, röstar Ja; den det ej vill, rostar Nej; vinner nej, varder, med afslag å Riddarh.Utskits Utlåt., Hr Brakels förenämnde motion af lt. o. Ad. bifallen, med föreläggande för Utsk:t att inkomma med förslag till de ändringar i Riddarh.- Ordmn, som af detta beslut blifva en följd.» Hr Printzensköld, Carl: Jag anhåller vördsamt, att Hr Gr. o. Landtm, måtte framställa propos. derom, att kontrapropos blifver återremiss af Betänk. Gr. af Ugglas: Jag ber endast att få fråga' Hr Printzen sköld, om lian vill att Utsk:ts Betänk, skall bifallas eller ej. Ar han af den förra åsigten, så inser jag sannerligen ej, huru han kan framkomma med den önskan, att kontrapropos. måtte blifva återremiss af Betänk. Jag har åtminstone för min del aldrig föreställt mig, att samma person vill söka att få voterings-proposmen så affattad, att han, vare sig han hörer till majoriteten eller minoriteten, skall få sina åsigter gällande. Hr Printzensköld: Då jag nyss hos Hr Gr. och Landtm, anhöll om propos. derom, att kontrapropos. skulle blifva återremiss af Betänk., gjorde jag det i den fasta öfvertygelse, att jag dertill Var berättigad. Min afsigt dermed var blott, att i det längsta vilja förfäkta våra rättigheter och afböja den stora vådan, som jag befarar kunde blifva en följd af ett antagande af Hr Brakels motion. Under förhoppning att voteringen matte lemna ett lyckligt resultat, afstår jag från den nyss gjorda anhållan. Sedan H. Exc. Hr Gr. o.
Således bär Utsk. der ingått i besvarande af något, som ej blifvit väckt. Om Utsk. stadna!, då målet för 3:dje gången dilkom, dervid, att 2 Stånd stadnat mot 2, så hade man möjligen haft rätt, att motionen vore förfallen; men då Utsk. efter votering substituerat en annan slutmening, tror jag ej, att frågan numera kan förfalla. Då PresteSt. nu anmält en ytterligare inbjudn., deri det återkallat den förra och frångått sitt första förslag, samt tillstyrkt ett immediat beslut af Ständerna sjelfva, får jag förklara, att jag finner denna form vara alldeles oriktig. Här förekommer äfven en annan omständighet, nemi. att PresteSt. uteslutit den bekanta mellanmeningen. Man torde anse det vara envist af mig att påyrka den; men R, o. Ad. har dock förut gillat den, och jag ber att få förklara, hvarföre den influtit, äfvensom det torde tillåtas mig att erinra om hvad som passerade, då 72 § Reg.F. förevar, ehuru jag ej då var närvar. Jag deltog likväl sedermera i beslutet, att ingen ny banklagsstiftning skulle äga rum, emedan jag ansåg nödigt, att R. St. efterlefde iS3o års banklag. Men då denna lag nu första gången skulle efterlefvas, ville jag genom min motion uttrycka detsamma, som lagen innehåller; ty den innehåller icke, att man skall öfverlemna till Konungen blott hvad som skall promulgeras, utan 7 § ger tydlig anledn., att hela reglementet skall öfverlemnas, på det att Konungen må tillse, alt det ej strider mot banklagen, och hvarigenom man velat hindra den andra Statsmngten att ingå i en godtycklig tolkning af densamma. Med förvåning har jag dock nu hört, att man vill bortraisonnera hela banklagen. Må det tillåtas mig att säga, hvad jag tror finnes i denna lag, nemi.:
Jag har visst ej heller i någon dräpande afsigt deruti inblandat arsenik som en viss talare påstått; men det måste tillåtas mig att säga, alt om jag derigenom kommit till eli Den 25 Februari f. m. 335 resultat, som vunnit bifall, så har det stödt sig på bestämda fada, hemtade från vissa delar af delta land, hvilka torde vara lika säkra, som dem, hvilka af andra talare blifvit hemtade från andra delar af landet, dem jag icke känner. Vi hafva haft en frejdad men olycklig författare, som en gång yttrade: ”lvu, ting äro hvita, oskuld och arsenik.' Vill man närmare begrunda denna fras skall man finna att den innehåller en vida djupare tanke än man först anar. Den innebär nemi. att oskulden visserligen är hvit, men att den lått kan öfvergå till motsatsen, och det är just denna gräns, som måste noga iakttagas icke allenast i det enskilda lifvet, ulan äfven i det allmänna. Hr Hjerta torde tillämpa detta citerade uttryck alltför väl af honom kändt se’n fordna tider, på närvaride fråga; och det behöfves visst ej för honom någon vidare utläggning. Om man än vidare vill fordra bevis, såsom en värd talare gjordt, så kan man få sådana icke allenast vitsordade genom mången här närvär:de, atan man behöfver blott resa några mil utanför Stockholm för all finna dem i de stora hopar af kringvandrande försäljare, som drifva land och rike omkring. Kunna nu dessa genom det kram de till försäljning medtaga till aflägsna trakter af landet, äfven dit medföra håg för industri och utveckling, af företagsamhetsandan, så måste jag bekänna att jag härutinnan mycket misstagit mig. Jag är för min del icke så lycklig som den värde talaren alt kunna tro att man genom dylikt skräp kan åstadkomma någon nytta, och jag tror alt den utveckling i indnstrielt afseende, som derigenom kan vinnas, icke är stor, icke en gång önskvärd, ja till och med förkastlig. Man kan vara en vän af ett fritt handels-system utan att derföre vilja, att hvarje del af vårt land skall upfyllas af en enda klass, nemi. handlande.
Ihm und seinem Freunde236 wollte ich eine Schweizer-Akademie errichten: ein Centrum, wie der Natur-, so der Menschen-Grösse. Af detta bref se vi, utom ett framskymtande af den antydda skiljaktigheten i de båda männens lynnen, tre andra omständigheter: först, ett ännu bestämdare uttryck af det förakt för honorarier, som hos Thorild blifvit en frukt af lifvet på Tysklands jord; vidare, att han skulle icke ogerna låtit sig förflyttas till något af de större tyska universiteterna, och helst till Göttingen (om den ditsända ”Plan einer Professur für Harmonie” m. m. var det derstädes tjenligaste recommendations-sättet, kan betviflas); och slutligen, att man i afseende på Herders polemiskt-philosophiska skrifter hade anmodat honom vidtaga mildrande ändringar. Att de nyssnämnda skrifterna öfverhufvud skolat förmildras och förkortas, tyckes varit, i samråd med Enkan, den öfriga Redactionens beslut. Derföre stod ock sedermera i Cottas Anmälan, vid namnen ”Metakritik und Kalligone”, bifogadt inom parenthes: ”ihr Geist in einem friedlichen Auszuge”. Men detta förslag kantrade helt och hållet på Thorilds ståndaktighet. Bland hans handskriftliga qvarlåtenskap finnes ännu det bref till Herders Enka, från Greifswald af den 5 September 1807, der han för ett oförändradt utgifvande af Metakritiken och Kalligone framställde så bindande skäl, att både hans synpunkt antogs, och de angifna skälen – enligt hans önskan – sattes framför dessa verk såsom hans företal. Väl hann Thorild ej upplefva deras utgifvande. Äfven Johannes von Müller, som derefter fick sig anförtrodd den sammanslagna afdelningen ”Zur Philosophie und Geschichte”, bortkallades från värfvet blott ett år sednare, än han.
N:o 127, till svar å de inom Ivänne Riks-Stånd framställde anmärkningar vid Utskottets under N:o 87 afgifne Utlåtande, angående dels ulslräckning af lånetiden oell nedsältuing af räntan för Discont-lån, dels bestämmandt t af någon viss andel af Discont-fonden till lån åt Jordbrukare och Bergsmän. Med bifall lill hvad Utskottet i Memorialet N:o 127 hemställt, angående oförändrade bibehållandet af 227 §. 2 mom. i nu gällande Banco-Reglemente , lade Ståndet Utlåtandet N;o 87 till handlingarne. Nio 130, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 97, i fråga om creditiv för Directionen af Armeens Pensions-Cassa. Med afslag å Utskottets Betänkande N:o 97 och Utlåtande Nn 130, beslöt Ståndet, för sin del, med bifall till Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, det må Directionen öfver Armeens Peusions-cassa, mot lägsta möjliga länta, er - Pro t. Vldr. d. 22 Dre. 1840. 947 hälla eli å Banken slälldl Creditiv, stort 300,000 R:lr Banco, ali utgå efter de föreskrifter, sorn för Cassa-creditiv i allmänhet äro gällande. N:o 134, till svar å ett Riks-Stånds återremiss Ulskottets Betänkande, N:o 101. La des till handlingarne. N:o 135, med anmälan om utgången af de omröstningar, som inom Förstärkta Banco-UIskottet blifvit anstälda öfver åtskilliga frågor, upptagne i BancoUtskottets, under N:ris lil, 112, 128 och 129 afgifne memorial. Lades till handlingarne. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970
D' I anledning deraf, att ej allenast de i Ståndet den 21 dennes gjorda och nu justerade an« märkningar wid Skälö, Utskottets afgisne betänkande öfwer Kungsgardarnes förwaltnkng, hufwudsakeligen deruti instämde, otc Kungsgardarnes bortarrenderande wore för Skaten sörmonligast, utan ock StakS-Uiskot» tet förestagit sadan ukwäg alternatkwt med deras för» säljande till Skatte, biföll Preste-Standek, uppå derom gjord Proposition; dek Kungögardame mä dorkar, , ar. 76 Den z Iattuarir arrenderas med iagttagauge af de wilker, hwilka af Riksens Hoqlcft. Ständer kunna föcestriswaö och fastställas. Och skulle detta bcftut med de öfrige Respccriws Stånden »vördsamt och wänjigen coinmunic!.'- ras, samt tillika med anmärkningarne till Scats-Ut, stöckel expedieras. Oe lup>ra. k!x krotocollo O. ^lmc^vilk. Utdrag as Protokollet hållet hos Högwördige Prest Ståndet den 29 December 1809. S. D. Kongl. Mm':ks Nådiga Proposition till Riksens Ständer angående Rewisioner as KrigsRedogörelsen m. m., föredrogs ä nyo och remitterades till Riksens Högloft. Ständers Stats - Urstolt; hwarom de Respecriwe Med Scänden och bemälte Utstött stulle »vördsamt och manligen underrättas. klt luxrs. klx strotocollcr. S. D. Föredrogs a nyo Riksens Högloft.
Hr Just.-StatsMinistern synes äfven hafva varit af samma tanka d. 20 Juli 1861, då det besvärsmål föredrogs inför K. M., hvilket gifvit anledning till det nu uppgjorda lagförslaget. H. Exc. förklarade sig då icke finna något hinder för ett sådant äktenskap, och ansåg icke heller någon betänklighet böra möta vid dess fullbordande enligt de former, som äro stadgade för äktenskap mellan kristna af olika trosbekännelse. Den anmärkning, som den 21 sisth Oktober blifvit i detta hänseende gjord, rörde egentligen, att Rabbineme möjligen kunde göra någon svårighet vid att medverka till afslutandet af ett sådant äktenskap mellan jude och kristen. Mig synes, att man bort i detta afs. skaffa sig visshet, om någon sådan svårighet verkligen var att befara, ty blott tanken på möjligheten af en dylik svårighet synes mig icke utgöra tillfyllestgörande skäl att förkasta den af Högsta Domstolens flesta ledamöter föreslagna utväg och i stället införa i vår lagstiftning det civila äktenskapet. Men då man ej velat godkänna den åsigt, som inom Högsta Domstolen vann pluralitetens bifall, må det vara mig tillåtet att få framställa några anmärkningar vid det nu föreliggande förslaget, hvilket det är så mycket mera angeläget att noggrannt skärskåda, som det är att förmoda, att man framdeles skall vidare fortgå på den en gång beträdda banan, oeh utsträcka tillåtelsen af civila äktenskaps ingående, samt en olämplig form, från början gifven åt denna angelägenhet, sålunda kan i framtiden medföra stora olägenheter. I detta hänseende får jag bekänna, att det förefaller mig något stötande, att man till vigselförrättare tagit samma person, som är utmätningsförrättare och som har uppsigten Öfver verkställande af straff m. m., nemligen i stad en magistratsperson och på landet en underordnad tjensteman.
Adla metaller och sådana dyrbarare ämnen, som i verldshandel äga ett mera fixt och allmänt lika gällande värde, såsom oarbetadt guld och silfver, platina, juveler, äkta perlor och koraller samt mynt; 3:o Sådana allmänt nyttiga naturalster till omedelbar förbrukning, hvilkas införsel, med hänsigt till svårigheterna af transporten, förutsätter tillfälligt eller lokalt större behof, såsom hö och andra foderämnen, färsk fisk m. fl. 4:o Sådana råvaror och enkla beredning sämnen för näringarna och konstfliten, som äro af mera produktiv beskaffenhet, eller i hvilkas förädling ingår ett större arbetsvärde, såsom malmer, bomull, silke, kameloch kastorhår, glasskärf, lera, lumpor, åtskilliga slags frön, kreatursben, affall och gödningsämnen m. (1. 5:o Vissa redskap och verktyg för vetenskaperna och slöjderna, som inom landet icke eller endast ofullkomligt kunna åstadkommas, såsom kemiska glas, magnetsten, gjutstenar, eldfast, samt mergeloch skiffersten, och i allmänhet redskap och verktyg till prof; Kongl. Maj.-ts Nåd.
Ridderskapet och Adeln remitterad motion, har Herr Grefve Gyldenstolpe, Anton Gabriel, under anförande, att det icke vore öfverensstämmande med Statens värdighet att försälja sina embeten, hvilket härstädes skall ega rum genom föreskriften om fullmagters beläggande med stämpladt papper, föreslagit, alt alla fullmagter, conslitutorial, prolocolls-utdrag m. m., hvarigenom Kongl. Majit, serskilde Verk, Magistrater m. fl. bortgifva embeten och sysslor i och för det allmännas tjenst med lön på stat, eller, i fall lön ej genast erhålles, med skyldighet alt förrätta tjensten, ulan eller med förut egande lön, måtte från afgiften för stämpladt papper befrias, äfvensom alt enahanda befrielse mätte ega rum för transporter och byten till ofvannämnde tjensler, samt för afsked derifrån, med eller utan pension, då ingen förhöjning i caracteren tillägges den afskedade; hvarjemte Höglo!!. Slals-Ulskotlet, uti Protocolls-Utdrag för den 27 sistlidne Mars, gifvit Utskottet tillkänna, alt förstbemälde Utskott, uti dess Utlåtande N:o 32, angående den lönereglering, som erfordrades i följd af Stats-Rådets förändrade organisation, med afseende derå, att Stats-Rådets Ledamöter innehafva förtroende-platser, från hvilka de möjligen, efter kort tjenstetid, skulle kunna komma att afgå, ansett sig höra tillstyrka Rikets Ilöglofl. Ständer, att någre afgifter för Stats-Rådets Ledamöters fullmagter icke böra åläggas.
Af följande Kongl. Majrts Nådiga Propositioner: 1:0 om Stuts Verkets tillstånd och behof; 2:0 om anslag af medel till understöd för utflyttningar vid egoskiften, samt till fortskyndande af Afvilti ingsvei ket i Rikets Norra Provincer; 3:o om jemkning i grunderue för Recognitions-skogarnes skattläggning; 4:0 om fortfarande af det vid sednaste Riksdag beviljade anslag till anläggande af en vattenledning till Carlskrona; 5:o om afhjelpande af den årliga bristen i Salpeterfonden, och om ett förändradt sätt för Salpetergärdens uppbärande; 6:0 om förhöjning i rolebjelpen för svaga Rotar inom Kronobergs och Calmare Län, och7:0 angående upplåtande af 2:ne tunnland jord af Eskilstuna Kungsladugårds egor, lill inrättande af en ny begrafningsplats för Eskilstuna Stadsoch Landsförsamlingar; af Kgl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående fördel - Den 29 Ma; ning af de, genom en med Kejserliga [tyska Regeringen afslutad LiqvidationsConvention, influtne medel; samt af Rikets Ständers Revisorers Berättelse af aren 1825 och 1827, om Statsverket; om Allmänna Magazinslnrättningen, och om de under CommerceCollegium ställde fonder och medel. Statsoch BevillningsUtskotten: Af Kongl. Maj:Is Nådiga Proposition, dels angående förändrade grunder för Legooch Salusågars samt Valkoch Stampverks beskattning; och dels om fortfarande af Kurliusafgiften. Statsoch BancoUtskotten: Af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, om rättighet för Sparbanker.ne i Riket, att, emot ränta, i BancoDisconten insätta en del af deras fonder, för att i mån af behofvet kunna derifrån uttagas och disponeras m. m.; af Rikets Ständers Revisorers Berättelser af åren 1825 och 1827, om RiksgäldsContoret, General-AssistanceContoret och f. d. FilialDiscont-inrättningarne; och af Kgl.