Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I^Ied tillämpning sk livsd lisr okvsn ldikvit ^ttrsdt, i krägg om löne-tillökning kor Xsmmsr-Ilollegium oell dä, livsd ^llmsuns AIsgsrins-Lontoret lleträllsile, en lllikvsnde reorgsnisstion sk Iimll6t8 verken skven torde komms stt till cletts kontor ut8träeks8, sn8sg köredragsnde Oepsrtements-Llieken 8ig ej kunns understödjs cle sk 8tst8-l3ontoret sälunds gjords krsmstsllningsr i snnun eller vidsträektsre mätto, än stt Xongl. Naj:t täektes körens kikets 8tän<Ier stt, 8S8om tillökning i 8tst8-6ontoiet8 ärligs 8tst8snslsg, snviss ett emot en lsslk lXotsrie-lön 8vsrsncle lielopp sk 4^8 Il:dr L:eo, med llärunder inllegripen tillökning kor 38 tunnor spsnmäl, till snvsndsnde, pä sätt 8tsts-(3ontoret i underdänigliet köreslsgit. 3:o 8tsts-Lontoi ets i 8smms
M:s nådiga beslut, undersökning rörande hamn-anläggning vid Grenna blifvit på statens bekostnad verkställd och kostnaderne för uppfö.iandet af fullständig hamnbyggnad dervid beräknad till 60,974 r:dr 24 sk., men tillika befunnits, att, i brist på medel till nämnda byggnad, en hamn eller last-brygga, beräknad att kosta omkring 12,000 r:dr, kunde blifva för staden af stor nytta, så hade bolaget, for tillvägabringande af ofvanberörda hamnbyggnad, i underdånig skrift och med förord af E. K. M:s befallningshafvande i länet, hos E. K. M. anhållit, det mätte, med hänseende till frågans stora och allmänna vigt, nådig proposition till Rikets Ständer allåtas derom, att bolaget, utan återbetalningsskyldighet, af allmänna medel erhölle trefjerdedelar af den i förslaget upptagna kostnad, 60,974 r:dr 24 sk., till den ifrågasatta fullständiga hamnbyggnaden, eller att, derest afseende å denna underdåniga begäran icke kumle fästas, E. K. M. ville i nåder äska sådant anslag till den föreslagna lastbryggan med tre fjerdedelar af den dertill upptagna kostnad, 12,000 r;dv. 300 Expeditions-Utskottets Forslag till und. Skrifvelse, N.o Då Rikets Ständer här ofvan beviljat lån för anläggning af en hamn vid Wadstena stad, äfven belägen vid sjön Wettern, och derigenom, så vidt tillgångarne medgifvit, sökt trygga och befordra seglationen å nämnda sjö, hafva Rikets Ständer funnit sig förhindrade att några medel till nu ifrågavarande föremål anslå. inläggning af nya samt förbättring eller omläggning af backiga eller eljest mindre goda vägar j äfvensom understödjande af mindre strömoch årensnings-arbeten samt smärre hamnoch bro byggnader. 10:o
Ju äldre Samhället blir, ju mera skall således detta arbete försvåras, och likväl äro nu redan alla de Balkar som höra till CivilLagen färdige och Förj slag till StrafiBalk och MissgerningsBalk hafva varit under öfvervägande, ehuru de fordra en ytterligare Omarbetning. När emedlertid de nya LagBalkarne äro allmänheten genom trycket meddelade, när man vet att samma Committé under tiden utarbetat flera LagFörslag, såsom till den nya ConcursLagen och en ny InteckningsLag, till Författning röran* de vattenverks uppdämningar, till en ny Dora; stolarnes organisation och nya Straffinrättningar, m. m. samt att den afgifvit Betänkanden otn gränsorne emellan de Judiciella och Administrativa målen m. fl dylika ämnen, när säger jag.man bör veta allt detta, då hemställer jag huru den beställsamhet skall anses, hvarmed man sökt uppskrämma Nationen för en tidsutdrägt af 20 år och en utgift af ännu 200,000 R;dr? Utaf hvad vi redan veta, kunna vi med säkerhet antaga att denna Comittécs arbete icke på långt när^skall fordra så mycken tid som vår nuvarande Lagbok, till hvars utarbetning LagCommission af Konung Carl XI lörordtiidss 1686, och hvilken först 1723 Den 17 yl pr il e. m. kunde lemna Rikets Ständers del af de nya LagBalkarne, hvilka likväl icke förr än 1731 det vili säga 45 år efter arbetets böljan, voro så fullbordade att de kunde Ständerne till antagande föreläggas. Sedan nu varande LagComitsée 18 11 förordnades, hvilken för att gifva arbetet en större fullkomlighet är delad uti arbetande och granskande Ledamöter, men hvaraf blott de förra hafva arfvoden och de senare deremot måste dela sin tid emellan denna och andra befattningar, har Leta utgiften för både aflöning och tryckningskostnaden bestigit sig till omkring 78,000 R:dr och har således icke uppnått hälften af det belopp, Friherre Ankarsvärd såsom en möjlig tillökning uppgifvit.
Af Robert Fredrik Gross från Calmar län, om gdrdfarihandelns förbjudande vid äfventyr af konfiskation utaf de, till salu utbjudna varorna. Uti en vid 1859 års riksdag vackt motion, intagen uti Hedervärda Bonde-Ståndets protokoll för den Iti November samma år, under N:o 12, liar undertecknad på skäl, som i motionen finnas anförde, och hvilka jag, utan att här ytterligare andraga, ånyo till alla delar åberopa, föreslagit: ”att gårdfarihandel^ vid äfventyr af konfiskation å de lill salu utbjudna varorna, helt och hållet förbjudes, men att det må vara Westergötlands innevånare obelaget alt, i öfverensstämmelse med hittills gällande föreskrifter, i städer och på marknader å landet inom riket, afyttra hvad sorn i handaslöjd af dem i hemorten tillverkas eller uppkopes.” Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, till hvilket denna motion blef réinitterad, har, uti Betänkandet N:o 77, anställt en berömvärd och grundlig undersökning af de Förordningar, på hvilka en del af Westergötlands innevånare stödja sitt anspråk på en för dem särskildt gällande rättighet till idkande af gårdfarihandel, och efter ett väl motiveradt anförande hemställt: ”Att Rikets Ständer måtte bos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att den i 19 § af Handels-ordningen den 22 De cember 1846 omförmälda särskilda handelsfrihet, som är medgifven i sju härader af Elfsborgs län samt städerna Borås och Ulricehamn, må upphäfvas, och annan gårdfarihandel hädanefter icke vara tillåten än den, som, på grund af öfriga rörande handel och näringar gällande författningar, må anses vara i allmänhet medgifven ; samt att, i följd häraf, 1 och 2 mom. 5 § Handels-ordningen mätte erhålla följande förändrade lydelse : ”Alla slags inhemska landtmannaprodukter och husslöjdalster må hvar och en ega alt på landet upphandla och, vid eller utom marknader, partivis föryttra. Landtman ege äfven att sådana varor, med undantag af bränvin, å landet i minut försälja.
Fortsätt med denna behandling och drick dessutom morgon och afton ett glas varmt Emservatten. Blir åkomman envis, fordras behandling med penslingar, o. d. Se svar till Eva i n:r 3. Sannolikt bleksot. Ni bör under några veckors tid ' använda något järnmedel t. e x. Blauds järnpiller tre stycken ' tre gånger dagligen eller något järnvatten. Dessutom frisk luft, lagom motion och kraftig föda. Landsortsbo i Norrland. Ä r Ni viss på, att det verkligen är kräfta, så dröj icke en dag med att låta operera Eder — operation är det enda, som i sådant fall kan rädda Er. Att begagna homöopatiska medel vore liktydigt med själfmord. En Evas dotter. Se svar till Naima i n:r 5. Tilda. Att förekomma dylika anfall torde knappast vara möjligt. Vid dessa tillfällen bura användas kompresser med blyvatten, försatt med hälften bränvin, vexlade hvarje halftimma. Hon bör dess utom två gånger dagligen taga 30 centigram anlifebrin med några timmars mellanrum. Störande. En fråga, som ej faller inom lä- kares domvärjo. — Af hypnotism torde Ni ej ha mycket att hoppas. D:r — d. Tryckfel I svar till S~d i förra numret står: gif henne dagligen 2 stycken jodjärnpiller, hvilket skall vara: gif henne tre gånger dagligen 2 stycken jodjärnpiller. Prisfrågorna Täflingens X — XII. utgång. Inom den utsatta tiden ingingo 25 svar, af hvilka 5 å frågan X, 17 å frågan X I och 3 å frå- gan X I I. Priset har tilldelats signaturen Verna för uppsatsen » Huru få 1500 kronors årsinkomst att på bästa sätt räcka till för en familj på 4 personer? » - — hvilken uppsats meddelas å annat ställe i dagens n:r. Särskildt erkänn ansvardt har därnäst synts oss svaret å frågan X I af signaturen Anna The — r P. Red. F E R C V F. L T J C K STOCKHOLM. PRISLISTA Å VIN. Amoroso, halftorrt, ett gammalt och utmärkt vin Kr. Prisen äro beräknade emot kontant Amontillado, torrt, very fine betalning rned fria buteljer.
16 stilltrs wite, men will Gästgifware eller den skjutsande sig med Resande vm längre wäg förena, ständs §5 4-8 Vem fritt. Den som alldeles borrttager hast eller redskap, plikte som för annan tjufnad. Far någon utan at betala öfwer Färjestäder eller Broar, der afgift ar, böle Sex Riksdaler 32 Ml. §. 21. Gör Resande wald med sär, blånad eller blodwite a Gästgifwaren, dest tjenstefolk eller skjutsande, plikte den brottslige Sextiosex Nilsdal. 32 skill., och ware ogilldl allt hwad han i samma gerning fär. Slär Resande dem annorledes eller med oqwädinsord ofredar, ligge det allt i ttveböte. Samma Lag ware om Gästgifware, dest Tjenstehjon eller Skjutsbonde sadan gerning gör emot Resande eller dest tjenstefolk. Fordrar Hästkarl af Resande drickspenningar, eller dem oqwädar, plikte Tre Riksdal, r 6 still. Ofwerfaller han Resande med hot, ord eller äthäfwor, som til waldsamhet (eda kan, umgälle sädant brott med Sex par spö, try stag af paret; tilkommer wäld, ehuru af mindre beskaffenhet eller Hållkarl Resande för annan gang öfwerfaller, öres straffet til Tolf par spö. Om sa handa skulle, at Gästgifware tredje gängen blir lagligen förwunnen, at haswa öswerfalltt Resande med oqwädinsorö eller annat wald, äge dä Landshöfdingen rättighet at tilsatts annan man, som Gastgifweriet besörjer, pä sätt lämpeligt wara kan. Sä framt Gästgifware känner sit folks felaktiga förhållande och kan, men icke söker det rätta och framdeles förekomma, sware dä- sjelf för den orätt, hans hjon de »vägfarande göra.
Men hvad den sislnämde angår så har Utsk. den rätt hvilken det ulan enskilda motioner begagnat, jemlikt följande stadgande!) i Riksd.Ordnrs 31 § 1 morn., så lydande: ”Delta Utsk. åligge att opåmint (d. v. s. utan motion eller remiss från något Stånd) upgifva de allmänna grunderna för den blifvande Bcvillningens fördelning, hvarefter, och sedan Bcvillningssummans belopp blifvit fastställdt, det tillkommer Utsk. att, med tillämpning af dessa grunder, författa förslag till Bevillningens utgörande”. För öfriga Utsk. gäller hvad Gr. Lagerbjelke och andra talare i samma syftning yttrat om grundlagens ord och mening. Frih. Cederström har sagt, alt en sådan framställning, som Utsk. här gjort, väl kunde vara nyttig. Deruti instämmer jag med Frihm såvida, att de kunna afhandla ämnen, hvilkas vidrörande kan vara nyttigt. Såsom bevis derpå vill jag anföra frågan om nedrifvandet af Christianstads fästning. Kan Konungen, R. St. ohörda, låta nedbryta hvilken fästning Han behagar, så är det ingenting för Honom att rasera Carlsborg eller hvilken annan som helst. Låter sig i ett Rike, der hvarje skilling, som användes för en fästnings nybyggnad, beror af R. St:s beviljande, förlikas med Statsförfattningen att, Konungen skulle ega efter godtfinnande anbefalla fästningens nedbrytande, hvarigenom nyttan af alla de kostnader, som på hennes upförande blifvit använda, blefve tillintetgjord? Jag tillåter mig icke här att bedöma om åtgärden varit riktig eller ej, utan anmärker blott hvad som kan följa af en sådan grundsats antagande. En så beskaffad framställning från Const.Utsk. som den ifrågavar. må vara huru nyttig och huru af behofvet påkallad som helst, så 24* 372 Den 10 Maj f. m. får bon icke göras om det sker på olagligt sätt. Man måste se icke blott på den nytta, som riket kunde hafva af en eller annan framställning, ulan tillika på elen skada, som missbruket skulle medföra.
Drick hvarje morgon ett glas kallt Marienbadervatten (arteficielt) samt följ den diet, som föreskrifvits Ramlajh här ofvan. Två timmar efter måltiderna bör ni taga en half tesked natriumbiearbonat. P. S. Hon bör använda en salva af 1 del salioyl-! syra, 10 delar zinkoxid, 10 delar stärkelse och 20 delar vasdin. Ida O. 1). Troligen äro edra tänder dåliga eller] illa skötta. Eljes torde felet ligga hos magen. Temligen vanligt och utan all betydelse. Ja — äfven möjligen med anledning af frågan 1). Elsa. Genomläs läkareråden i n:r 44, så skall ni finna, att ni beskyller oss orättvist. Ni har lika litet blifvit glömd under signaturen Elsa, som under de andra, ni begagnat vid edra många förfrågningar. Ebba K — g hänvisas till svaret till Lisa 21 år i n:r 7. TTndvik dess utom kaffe, thé, öl, annonser som beröra familjekretsen. - Annonser mottagas endast genom S. Gumaelius annonsbyrå och hos redaktionen. Abonnentsamlare antagas. \ / i vilja sarskildt fästa uppmärksamheten på Iduns mplighet for platssökande och platsutbjudande annonsörer, äfvensom for alla Öfriga slags S A N D G R E N, Regeringsgatan 6, L a g e r a f d e b ä s t a U R N:r 126. Håll kärlen väl rena, skölj dem dagligen med friskt vattrn och torka dem såväl inuti som utanpå; begagna ej lavoirerna till medikamentsskåp. Iakttages detta, förekommer aldrig någon lukt. K:na. — _ Det lyckades mig att ur ett Nybrogatan. Nybrogatan gammalt skåp, som länge stått obegagnadt, I Tvätt utföres äfven af härvarande ordentliga tvätterakor, fordrifva den unkna lukten genom att ditlägga några ituskuma rödlökar. Medlet torde ju • hemtas och hemsändes, då adress uppgifves pr telefon 43 90 vara verksamt äfven uti ifrågavarande möbel. eller pr post.
Ehuru det sålunda, enligt åberopade författning, är uppenbart alt grind öfver allmän väg får linnas, har likväl Konungens Befallningshafvande i vissa län uppmanat och bemyndigat vederbörande, som förrätta de i lag påbjudna vägsyner (länsmännen) alt pröfva och bestämma hvarest å allmän väg grind må linnas och huru densamma inråttas bör. Detta bemyndigande har verkat högst menligt för jordegaren, enär länsmannen, efter dess större eller mindre omdömesförmåga eller andra orsaker, utan att så varit nödigt, utdömt grindar, ej blott till skada för jordbruket ulan ock på bekost Bih, till It. St. N:o i39. nåd af skogen, enär hägnad måste uppföras å båda sidor af vågen, der grind ej får begagnas. I anledning häraf får jag anhålla: det Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t göra underdånig framställning derom, att jordegare må vara oförhindrad uppsätta grind öfver landsvägen, der behofvet så fordrar, eller, i händelse betänklighet derför skulle uppstå, att vederbörande Hushållnings-sällskap, med hänsigt till dess vida större omdömesförmåga och insigt i slika fall, måtte tilläggas pröfnjngsrätten, på det jordegaren dymedelst måtte blifva skyddad från det lidande, som honom alltid tillfogas, då han förvägras att på lämpligaste sätt inhägna sina egor. Stockholm den 30 November 1062. Anders Andreasson, från Elfsborgs län. Af A. W. Uhr från Nerikes lån, om bidrag af allmänna medel till aflöning åt lärarne vid Farmaceutiska institutet, m. m. Helt nyligen hafva vi remitterat en motion om Carolinska institutets rättighet att examinera Läkare.
Med Lagens ralla forsland och mening i dessa rum instämmer, att, vid omröstande till dom , alle Rättens Ledamöter, som i omrösiandet böra taga del, skola vid samma tillfälle, i den ordning Lagen stadgar, sina meningar yttra; tili hvilken ända , sa snart läsningen af handlingar/te är slutad och saken sa beredd , att den kan till öfverläggning och afgörande företagas, den Ledamot, sorn anser sig behöfva rådrum att, för sakens vigt, sig nogare betänka , skall, innan omröstningen börjas, sådant till Rättens Protocoll anmäla , i hvilket fall omröstningen uppskjutes och handlingarne till honom öfverlemnas. Bcgäres rådrum af två eller flere Ledamöter; då öfverlernnes handlingarne först till den af deni , som ytterst sitter, och derpå , när han till Rätten handlingarne återställer, till den. i ordningen närmaste , och sd vidare, hvilket hvarje gång i Protocollet antecknas ; och bor, sedan alle de Ledamöter, som det äskat, sålunda af handlingarne haft del samt fått begagna den i Lagen medgifna betänketid 7 omröstning LagUtskotlcts Betänkande N:o S I* 25 gen genast, ejler hållen öfverläggning, i föreskri/veu ordning för sig gä , nian att ytterligare uppsta/ dermed till en annan rättegångsdag för någon Ledamot må ega runi. Stockholm deri 25 Jula 1829.' Ankom till Exped. Utskottet den 29 Julii 1819; Betänkande öfver Herr F. L, Rosenqvists samt Herr Kyrkoherden Lyths förslag till ändring af 1 Cap. 12 §. Rättegångs-Balken. Med åberopande af de anledningar, alt allmänna Lagen i ia §, af 1 Cap. llättegångsBalken , der ansvar är stadgadt för Domare , sorn fäller orätt dom, lemnat 5t godtycket att ansvapet bestämma , så framt icke visas Jtan i att den orätta domen tillkommit af hat LagUtskottets Betänkande N;a 81, eller illvilja , saint att Kongl. Brefvet den to
Vidare bör härvid afseende lemnäs åt följande, på Privilegier och serskilda Författningar grundade förhållanden, nemligen: att Qvarnar på Frälsesäteri-grund, med damfäste derå vid bägge sidor, äro fria från Grundränta, men att a Frälsehemmans grund, med damfäste derå vid bägge sidor, eller å Frälsesäteri-grund, med damfäste vid Frälsehemmans egor, eller å Frälsegrind, med damfäste vid ena sidan på Frälse, säteriegor, räntan förvandlas i Rust-tjenst och derefter, på föreskrifvet sätt, utgöres; att några lä Sågqvarnsräntor äro indelte och anslagne till vissa allmänna behof; attt en del Sågqvarnar ingått vid Hemmannens skattläggning och blifvit inbegripne i deras mantal och ränta, andra skattlagde till gemensam ränta med Mjölqvarnar eller Fisken eller andra Verk, och några få från Mjölqvarnar till Sågqvarnar förändrade, med bibehållande af förra räntan, eller under arrende för Kronans räkning upplåtne, med vilkor af serskild räntas utgörande; att för Salu-Sågar, grundade till mer eller mindre del på Hemmanets egen, i skattläggningen inbegripna skog, StatsBev.- Bags. Oec.-Vtsk. Bet.
Härjemte har Kollegium underdänigst tillkännagifvit, att, utom de oriktigheter i afseende på ränteomsättningen, som i de inkomne förvandlings-uträkningarne befunnits, hade, vid den granskning, som i sammanhang med den af uträkningarne, måst ske med jordeböckerne i fråga om egendomarnes namn, nummer, natur, äldre räntor och kronotionde, uti dessa sednare, eller jordeböckerne, upptäckts mångfaldiga felaktigheter, härledda ej allenast från miss-skrifningar, utan äfven från åsidosatt iakttagande af gifna föreskrifter, samt oriktiga anteckningar, deribland flera af beskaffenhet att kunna inverka på egendoms-innehafvarens dispositionseller eganderätt. Som af detta allt ådagalägges, att granskningen utaf ej mindre ränteomsättnings-uträkningarne, än jordeböckerna, är, till betryggande af såväl Statens som enskildes rätt, af högsta behof påkallad, men derjemte ock af hvad hittills i frågan medhunnits visar sig, att de åt Jordeboks-kontoret uppdragne göromål äro af sådan vidlyftighet, att tili deras afslutande en längre tid kommer att erfordras; har Kongl. Maj:t, — vid sådant förhållande och då statsanslaget för Jordeboks-kontoret är beräknadt allenast för tiden af nuvarande statsregleringsperiod, eller intill slutet af nästkommande år 1863, derunder dess arbeten ej på långt när kunna medhinnas, — funnit Sig böra, i enlighet med hvad Kammar-kollegium äfven underdånigst hemställt, härmed i nåder föreslå Rikets Ständer, att jemväl under nästkommande statsregleringsperiod anvisa ytterligare anslag till arfvoden åt Jordeboks-kontorets tjenstemän, beräknade, såsom hittills, till följande årliga belopp, nemligen för, 1 Chef R:dr 4,500. Extra biträden „ 1,500' eller tillsammans Rmt R:dr 24,700; för hvarje af de år, nästa statsregleringsperiod kommer att omfatta. Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition ,JW 19.
Jag mäste säga, att detta förslag, sådant det nu befinnes, icke kan komma att blifva hvilande, emedan der finnas saker, sorn kommit dit pä sidan om all grundlag oell hvilka i näs e dädan; men varder derifrån borttaget hvad dit icke rätteligen hörer, då anser jag grundlagen bjuda att förslaget bör hvila, och dä få vi anse det som ett ilödfödt missfoster, med hvars begrafning mäste anstå. Vi kunna bisätta det och omgifva detsamma med alla de orationer, som af de särskilda lalarne blifvit hållna, för att vid nästa riksdag begå lik begängelsen Frih. Boye har talat 0111 uteslutandet af I 14 §:i> Pieg.F.-n, och Gr. Anckarsvärd har derpå svarat all Ulskts rättighet att föreslå ändringar i grundlagen är obestridlig. Svaret är riktigt, så till vida, att Ulskts rättighet att föreslå grundlagsförändringar ar odisputabel, men Ulsk. mäste då motivera sitt förslag, ty en §:s uteslutande ur grundlagen ihop med ett framstaldt förslag till representationsförändring, utan något särskildt motiverande i afseende på grundlags-§:s boi ttagnnde, det blir ett försök att smyga hort en §, sorn icke eljest kan komma hort annorlunda, än på grund af särskildt derom väckt förslag, hvarföre TJtsk. måtte åläggas alt, på samma gång det framställer sitt förnyade förslag, efter borttagandet af hvad förut blifvit anmärkt om skilnaden i valdis ricten mellan stad och land, då äfven framställa motiver för borttagandet af berörde , 14 §, på det Ståndet deraf må kunna domina, huruvida anledn. är att bifalla ett sådant förslag eller icke. Talaren, afbruten af starka rop på propus., yttrade sedermera i anledn. deraf: Jag skall med de herrar, som önska propos., snart ns lamma.
Den resande, som kommer för att endast på ett par timmar hasta genom slottsvåningarna, hinner måhända ej att reflektera bäröfver; men otvifvelaktigt erfar man en känsla af välbehag, orsakad af den trefnad, som egendomligt nog rå- der i de obebodda rummen; det förefaller en ej, som om de stått, som de nu stå, i nära ett århundrade, inneslutande endast minnen från hänfarna tider — rutorna i de höga fönstren äro klara, de inlagda skå- pen och borden damfria, sängarna i barockeller annan stil med pösande sidenkuddar äro väl bäddade, de dyrbara gamla speglarna blankpolerade — kort sagdr, det stora slottet är välordnadt som ett hem. Allt angifver, Utglfningstid: hyarje helgfri fredag Lösnummerspris 1 5 ört (vid kompletteringar). A nnonspris: 35 öre pr nonpaxeillerad. För » Platssökande » o. » Lediga platser » 25 öre för hvarje p&amp;börjadt tiotal stafr. Utlandska annons. 70 öre pr nonp.-rad. Wiedberg. att en kvinnas öga vakar öfver dess bohag, att en kvinnas hand pietetsfullt vårdar de ej minst från konstnärlig och kulturhistorisk synpunkt värderika minnen, som inneslutas i Sveriges märkligaste borg. » O M est la femme? » Ni skall utan svårighet finna henne. Fråga endast efter slottets åldfru — och när i dessa tider af restaurering, nymålning, ommålning, byggande och rifvande frå- gas det ej efter henne? Hon kommer genast, vänlig och hjälpsam, redo att gladt och beredvilligt lämna de upplysningar, som hon kan gifva, eller att på annat sätt bistå med råd och dåd i hvad som faller inom hennes befogenhet. Den nuvarande åldfrun på Gripsholms slott är doktorinnan Amelie Wiedberg, född Holmberg. Hennes lifs historia är enkel; den betecknas af samma fröjder och sorger, som falla på tusentals andras lott. Det är historien om en fin och ädel kvinnas utveckling, om huru en männi kokaraktär danas för lifvet genom yttre och inre förhållanden,