Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständet wid justering yrkat, föreflagne redaclion af den §. i Riksdags-Beslutet, hwilken rörde NämndenS omröstning, huruwida alla Högsta Domstolens Ledamöter ägde Riksens StänderS förtroende, äfwensom förslag till en genom StänderneS bifall till Stats-Utskottets Betänkande om Riksgälds Contoirets förwaltning, nödig blifwen förändring i den §., som angick Riksgälds Werkst, upplästes; och gillades de föreflagne redäctionerne. Or saprs. Lx ?rotocollo 6Lbrisl Öämsnn. Utdrag 220 Den 14 October. Utdrag af Protokollet, hållet hos Bonde-Srändct ivid Urtima Riksdagen i Arebro den 14 Oktober 1610. S. D. O^eedrogs och bifölls Lag Utffottets pä bordet lugva Memorial af den 9 dennes, med yttrande öfwer en af Borgmästaren Arsenius hos Wällofl. Borgare-Ständet wäckt, och till Stats-Utskottct remitterad, men, dä detta Utskott förklarat beredningen sig ej tillhöra, af Högloft. Ridderjkapet och Adeln till Lag.Utskott tet hänwist motion, det Beuädmngs. frågor i Ersättnings, och Balance-mäl mätte af Konum gen ensamt behandlas. Oe supra. klx ?rotocollo Oabriel Oämano. Utdrag af Protokollet, hältet i Riksens Högloft. Ständcrö Stats, samt Allmänna Beswärs. och Occonomie-Utskott, den 14 Oktober 1810. S. D. Upplästes ett ifrän det Wälloff. Borgare.
Hvarför ska man alltid välja i blinde, just när det gäller? Hvarför skulle inte mitt lif kunnat bli solsken, fast mors blef duggregn? » » Men jag vill fråga dig om ett: Att mia egen fröjd förspilldes, har jag fått lida för. Men att j a g gjorde Toste så mycken sorg — tror det? » du jag hela evigheten får lida för » H v a d svarade d u? » » Ja, det är j u inte lätt för en olärd att svara på sådant. Jag visste inte annat att säga än att Gud är kärlekens Gud. » » Nå, det bästa är godt nog. » » Så fick hon frid öfver sig, tog mig varmt i handen. Några timmar efter hade hon dött. Och det sista hon hade sagt, var — ja, kan du g i s s a? » » Nej • — törs inte. » » Det ska bli märkligt att tala med mor o m allt detta, » sa hon. Och det tyckte jag var nog så märkligt, ty far sin hade hon inte i tankarna, kan en förstå. Det är j u som hon inte hade tänkt sig dem två tillsammans. För resten så tror jag det där namnet, som vi alltid hade på Olu och som jag en gång hade kommit att ge h e n n e: » Hon, som skulle haft Toste » — det var allt misslyekadt? Inte skulle hon haft Toste — han har bestämdt fått en, som passar honom bättre. Och till på köpet vet j a g nu alldeles säkert, att hon inte skulle haft honom — vet du hvarför? » » Nääh! » så » Skulle hon haft honom, hade hon fått h o n o m! » sa klockarfar. * Medicine kandidatexamen anades i lördags v i d Karolinska institutet af fröken Julia Bosenbaum, stockh. K u n g l. o p e r a n. Då detta nedskrifves, är ännu meningen att instundande måndag Kungl. teatern, som det officiella namnet blifver, skall invigas med en festföretällning. V i hafva emellertid svårt att fatta, huru detta skall varda möjligt, då så m y c k e t i denna stund ännu är ofärdigt.
263 i öfriga delar af riket, minst två tunnlands eller deremot svarande qvadratrefvars areal, väsendtlig skada kan ådragas inteckningshafvare eller köpare af hemman, derest de ej äro i tillfälle att inhemta med säkerhet, huru mycket af hemmanet genom afsöndringen för alltid och under full eganderätt till annan upplåtits. Efter skedda afsöndringar kan en person köpa t. ex. *:dels mantal, i förlitande på hvad skifteshandlingar upplysa om dertill hörande egor, men blifver deruti ganska bedragen, då han förr eller sednare inhemtar, hvilka afsöndringar från hemmansdelen gjorts. Ocl» huru skola väl inteckningshafvarne kunna vaka deröfver att deras rätt ej förminskas, eller kunna veta, lill hvem eiler hvilka de ega att hålla sig för den minskning i säkerhet, de genom afsöndringen lidit, då de utkräfva sin rätt af sjelfva hemmansegaren? Är det marine för dessa fall tillfyllest att de upplåtelser, hvarigenom afsöndringar ske, uppbjudas och sålunda lagfaras?
Utan att för öfrigt i detta afseende ingå i någon förnyad discussion, vill jag blott lill Herr Cederschjöld hemställa, om icke hvar sak Den 5 Mars f. m. 263 bör betraktas för sig, och om vi iche således först böra besluta öfver mitt förslag, att, med uteslutande af hänvisningen till g:de punkten af utlåningsvilkoren, i stadgandet includera alla dessa vilkor, så vidt de på detsamma kunna hafva inflytande. Den klagan Herr Cederschjöld fört, angår deremot en helt annan del af saken. Friherre Sprengtporten, Jacob Wilhelm: Utskottets förslag uttrycker ingen ting annat, än att de låntagare, som försumma, att i rätter tid erlägga capitaleller ränte-betalningar, skola till RiksgäldsContorets ersättning för dess derigenom uppkommande förlust erlägga den ränta, som i utlåningsvilkoren bestämmes; och jag hemställer, huru man härifrån kan komma till Herr Cederschjölds slutsats. Jag tillstyrker bifall å Utskottets förslag med den af Herr Lefren framställde redactionsförändring. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å io:de punkten, med den förändring, att orden: g:cle punkten af borde utgå; hvilken proposition med Ja besvarades. Föredrogs å nyo Stats-Utskottets den 2Ö sisth Februarii under N:o 4X5 afgifne, och den 26 i samma månad e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjor - a64 Den 5 Mars f. m> de anmärkningar vid Utskottets under N:o 384 förut meddelte Betänkande, med förslag till allmänna grunder för RiksgäldsContorets utlåning emot inteckning i jordegendom. Första Punkten.
Af ett dylikt understöd hade äfven Amiralitets-krigsmaus-kassan i främsta rummet behof, för att framdeles kunna, utan uppskof med afskedsansökningars beviljande, utgöra stadgade pensioner efter 1838 års reglemente till dem, som dertill vore berättigade; och skulle det i sådant afseende erforderliga belopp, enligt från kassans Direktion 36 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 85. infordrad uträkning, för åren 1861, 1862 och 1863 tillhopa uppgå till 139,867 R:dr, eller för år i medeltal till 46,622 R:dr R:mt. Om till detta sednare belopp R:dr 46,622: — lades hvad, enligt jemväl från bemälde Direktion erhållen uträkning, årligen under samma tid behöfdes till bestridande af fyllnads-pensionerna, eller skilnaden emellan pensions-beloppen i nya pensions-staten och de från Amiralitets-krigsmans-kassan efter gamla lönerna utgående pensioner med 26,554: — uppkomme en summa af R:dr 73,176: — hvilken dock, såsom endast kalkylerad, ansetts, för att mindre äfventyra följderna af missräkning, böra jernnäs till 80,000 R:dr R:mt, som alltså skulle motsvara det årliga behofvet af tillskott för den ifrågaställa nya pensioneringen. Då likväl förvaltningen af det vid förra riksdagen till förbättrande af Arméens pensionering anvisade kreditiv lemnat den erfarenhet, att samma äfven för en längre framtid beräknade anslag till en början vida mindre behoft anlitas, än skäl varit att förmoda, samt enahanda förhållande antagligen skulle inträffa, jemväl i afseende på tillgångarne för de åt Flottan föreslagna fvllnads-pensioner, ansåge Departements-chefen sig kunna beräkna det för ändamålet under först inträdande statsreglerings-period erforderliga tillskott till endast 50,000 R:dr årligen.
Men, detta oaktadt, har jag sökt medverka till denna stora samhällsfrågas lösning, icke endast i den nyssomnämnda rigtning, som jag ansett vara den bästa, utan ock genom understödjande af flera på annan grund byggda reformförslag, som vid olika tider varit framställda; ty jag har trott, att det hufvudsakligaste ändamålet, som man vid reformens utförande borde eltersträfva att vinna, vore, att, utan för långt dröjsmål och med undvikande af farliga brytningar, erhålla en författning, som, den måtte vara byggd på en grund eller en annan, bättre än den nuvarande skulle kunna befrämja samhällets trygga och raska framåtskridande i såväl materielt som inlellektuelt hänseende. Men, under de sednare riksdagsperioder, då reformfrågan åter förekommit till behandling inom den offentliga diskussionen, har jag alltmera tydligt insett, hvad som nu omsider tyckes hafva blifvit fullt klart lör de fleste, nemligen att det är alldeles omöjligt att kunna bygga den nya representationen på några andra hufvudgrunder, än dem, som det Kongliga förslaget innehåller, .lag har kommit till denna insigt, icke blott derigenom att jag märkt den förändrade, allt mera bestämda rigtning till ståndsoch klassindelningarnes förkastande, som idéerna på sednare tider tagit, utan äfven derföre att jag sett, hurusom, — påskyndade af åtskilliga mer eller mindre väsendtliga både politiska och sociella reformer inom andra delar af samhällsgebitet, — alla egentliga ståndsoch klass-skillnader äro på väg att till den grid full 264 Den 5 December. ständigt och skyndsamt utplånas, att, om än man skulle anse det vara önskligf, man dock, för svårigheten att kunna qvalificera och organisera de nya klasserna, måste uppfatta såsom en omöjlighet att kunna ombilda de gamla elementerna på ett sådant sätt, att de kunna inrymmas i den nya representationsbyggnaden. Och jag är således, jag upprepar det, fullt och fast ölvertygad, att den grund, hvarpå det Kongliga förslaget hvilar, nemligen de samfälda valens grund, icke blott är den säkrasle och bästa, hvarpå byggas kan, utan ock är den enda, som vid ordnandet af valrättens utöfning inom vårt land numera kan begagnas.
SBi för ifrågama* tanbe erfättningar, unDer Dciköftatenö SlnDra äpufmuDtttel, anmtfat ett färfkilDt förflagöanjlag af 5,000 9v:Dr Söanko. §. 65. 3 enligfyet meD SDtagijtratenö ocfy 5öorgerflkapetö älDfteö i $afy(un fyoö Dfy anmälDa önjkan, fyafme 'Söt för mår Del beflutat utfätDanDe af en görfatt* ning, fymarigenom, meD uppfyäfmanDe af Det i fPrmilegierna för nämnDa flaD Den 30 Dftober 1641 innefattabe firabganöc, att ej någon må mäDja emot fatnma fTaDö fKåDjtufrourättP Dom, Der fafen ej fitger till 400 DalerP märDe, förflaraP, att fyäDanefter, t fråga om maD från fal)fu flaDö 9l'åDfhifmurätt, fotnmer allmänna SagenP ftaDganDe att länDa till eftcrrättelfe. $»ilfet bejlut <2Bi, uti Den 19 innemaranDe månaD t ajiåten unDerDånig jfrifmelfe, f>oP ^ongl. 9Jhj:t anmält. §. 66- s^eD affeenDe å pppaDe jfiljaftiga meningar om rätta tpDningen af ^ongl. ^vungörelfen Den 1 Dftober 1812, röranDe ett noga iafttaganDe af l>maD Sag oct> författningar påbjttDa w>lD befmärPjfriftcrP odj anföfningarP inlemnanDe, tja^voe <2öi för mår Del bejlutat, Det förflaraDt marDer, att, om fafägaren egenl)änDigt unDertecfnat befmärPjfrift eller anföfning, forn till Äongl.
Prog. till It. Transport R:dr 1,704,553: Indeld spanmål, 156 tunnor 16 kappar, upptagen efter 6 R:dr tunnan till 939: Oindeld d:o, 18 tunnor d:o 108: Tillsammans R:dr 1,705,600: Vid pröfning, på sätt närlagde protokoll öfver finansärenden af den 9 innevarande månad utvisar, af särskilda till regleringen af sjunde hufvudtiteln hörande frågor, liar Kongl. Maj:t funnit följande jemkningar och bestämmelser i afseende på anslagen å denna litel vara af nöden: l:o Finans-departementets expedition. Vid den af departemental-styrelsens införande föranledda reglering af slats-expedilionernes personaloch aflönings-staler, gåfvo då uppgjorda beräkningar anledning till den förmodan, att ärendenas antal vid Finans-departementets expedition i icke obetydlig mån skulle komma att understiga antalet af de ärenden, som förut handlagts genom Handels-och Finans-expeditionen, hvadan statssumman för förslbemälde expedition, genom öfverflyllning till Civil-departementet af en protokolls-sekreterarelön, blef bestämd lill ett belopp, som, utan beräkning af den nya expeditions-chefslönen, med 1,200 R:dr understeg hvad i slaten för förra Handels-och Finans-expeditionen lanns upptaget. Erfarenheten har likväl sedermera ådagalagt ett ifrån förenämnda beräkningar i så måtto afvikande förhållande, att Finans-departements expeditionens diarii nummer i del närmaste motsvarat den för förra Handels-och Finans-expeditionen, och att öfver hufvud göromålen vid Finans-departemenlsexpedilion, i följd af de dit hörande kameral-ärendenas mera invecklade och vidlyftiga beskaffenhet, taga i anspråk fullt ut lika om ej större arbetskraft, än den, som erfordrats för handläggningen af de frågor, hvilka tillförene inbegrepos under benämningen handelsoch finans-ärenden.
Utskotten sorn tagit detta ärende med ålit dertill hörande Utskotten meddelade handlingar och upplysningar uti öfvervägande, anse s'g, i afseende på hvad uti 1 förenämnde Memorialer blifvit atlfördt, böra m fedela följande yttrande. Ehuruväl Utskotten ej kuhna anhat ätt med varmt deltagande omfatta förslag, som åsyfta bega gnun det och förädlandet af de råa produkter och ännu oanvände tillgångar, sorn Naturen sa rikligen nedlagt i de Nordligaste trakt erne af fäderneslandet, hvarigenom nya Narir.gir till deras uppkomst och befolkande kunna befrämjas hafva Utskotten likväl i betragtance deraf, att t allmänhet ekonomiska anstalter af större omfattning fordra desto omständligare förberedande åtgärder som de icke förut äro tillräckligen understödda och lättade af en redan befintlig viss grad af callur ejler grundade på noggrann Local kaune, dom samt på cn stadgad och orubbelig plan för 15* Stat s - Utskottets Be tänlcanden. deras utförande, icke trott sig finna den tidpunC! nu vara inne, då en Fond af Stats-Medlen tiira anslås, för att genast ga i fbrfatttiii g orri verkställandet af de anläggningar, som till Bergs-Närit gens införande i Norrbottens Fän skulle pä allmän -bekostnad utföras, TJtskotten instämma till alla delar uti hvad i de anförde Memorialerne blifvit framstäldt, angående ännu saknade Oumbärlige förberedelser till detta vigtga företag, och inse fördenskull nödvändigheten c’e af, att en fullständig undersökning måtte anställas och en plan i liela sin vidd uppröras, förr än man skrider till» verkställigheten. I Utskottens tanka rynes en sådan undersökning, anförtrod åt någre i hvarje till ämnet hörande vetenskapsgren, utmärkt kunnige personer» höra hufvudsakligen innefatta följande föremål. 1:0 Man har uppgifvit åtskilige lägenheter, bå. de närmare och fjermare från Gellivare såsom tjenlige till den första Masugnens anläggande.
Majts disposition; Och hafva Rikets Ständer funnit skäligt att, för berörda ändamål, bevilja ett anslag af 3,000 R:dr, att för hvartdera af åren 1866 och 1867 till E. K. Maj:ts nådiga disposition, från Riksgälds-kontoret utgå. 71:o. Vid sistförflutna riksdag hade Rikets Ständer till förbättring af de svagast ajlönade komministrars, kapellpredikanters samt pastoratsoch socken-adjunk - 32 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o SI. ters lönevilkor, intilldess de genom den pågående allmänna löneregleringen för presterskapet hunnit uppbringas till de belopp, som för en anständig bergning erfordras, ställt till E. K. Maj:ts disposition ett reservationsanslag af 30,000 R:dr, vid hvars användande likväl borde iakttagas, att löneförbättring icke komme någon till godo, hvars tjenst af vederbörande löneregleringsnämnd ansåges böra vid innebafvarens afgång indragas; Och har E. K. Maj:t för enahanda ändamål under innevarande statsregleringsperiod begärt ett reservationsanslag af 10,000 R:dr. Rikets Ständer hafva i anledning häraf, till förbättring af de svagast aflönade komministrars, kapellpredikanters samt pastoratsoch sockenadjunkters lönevilkor, för år 1867 anvisat ett reservationsanslag af 10,000 R:dr, att till E. K. Maj:ts nådiga disposition från Riksgälds-kontoret utgå samt användas enligt de föreskrifter, som för dispositionen af det vid sistlidna riksdag till samma ändamål beviljade anslag äro meddelade. 72:o. Sedan, för verkställande af åtskilliga reparationer å Linköpings domkyrka, enligt kostnadsförslag beräknade till 100,586 R:dr, vid riksdagarne åren 1859— 1860 och 1862—1863 blifvit af Rikets Ständer, uppå E. K. Maj:ts nådiga Propositioner, anvisade tillsammans 60,000 R:dr, har E. K.
Såsom tabellen N:o 7 utvisar, hade jemväl antalet af dem, som å landet sysselsätta sig med handtverk, under sista femårsperioden betydligt tillväxt. o Aret 1860 höllos inom länet inalles 12 marknader, hvaraf 2 å landet. Tab. Litt. M. Förteckning å sjöskador vid kusten af Göteborgs och Bolms län under arén 1856—1860. Tiden. Fartygets namn och af hvilken nation. Skepparens namn. Strandade fartyg. Bergade med egna besättningar. Bergade med hjelp från kusten. Totalt förolyc kade. Februari September Oktober » November » December 1857. September November 1858. Mars December 1859. Januari Februari » Mars Juli Oktober November December 1860. Engelska briggen Stevens Preussiska briggen Heinrich Engelska skeppet Leonora Dobben.. Norska slupen Freden Engelska skeppet Henry Hood Engelska skonerten Sahra Norska skonerten Johan August Norska skonerten Catharina Svenska ångskonerten De la Gardie Danska jakten Orion Svenska slupen Maria Christina Engelska briggen Rebecka Danska skonerten Weile Norska skonerten Alért Fjalk från Peta i Hanover Danska skonerten Thora Engelska briggen Calypso Finska briggen Gloria Svenska jakten Freden Norska slupen Tre Redare Tyska briggen Johannes Holländska koffen Hermina Obekant skepp Hanoveranska briggen Jon Trass .. Holländska skonerten Neva Engelska skonerten Robinson Lady of Magdrum Svenska slupen Alfred Norska barkskeppet Salamander Danska jakten Mariana Friedrich Gurdes M. Osterberg Richards Bruce Busch Vacker P. Simonsson Pearson M. Lagan Hörjer C. O. Wiersen... C. Boström F. Meislahn H. Sorensson Th. Brownrigg .. J. P. Valdt Obekant M. De Wall J. Jakobssen James Maston... II. J. Backman . Nils Johansson .. O. Janson J. C. Ahrem A. M. Jessen Obekant Joh. H. Voogdt. H.
Hofrätten öfver Skåne och Blekinge, till hvars upptagande åtalade embetsförbrytelserna hörde och som ägde att saken i hela dess vidd slutligen afdöma, medelst utslag den 30 Oktober 1843 sig yttrat och, under åberopande af i kap. 12 § Rättegångsbalken och 8 kap. 3 § Missgerningsbalken, ansett Bergqvist, genom sitt förfarande i honom anförtrodt embetsärende, hafva gjort sig ovärdig att dädanefter i domarevärf begagnas, och derjemte dömt honom att, för förfalskningsbrott, mista äran och böla tjugusex R:dr 32 sk. samt gälda ersättning ej mindre till de flera personer, som genom hans åtgärder blifvit lidande, än ock till Kongl. Maj:t och Kronan för underhåll, längre lid än vederbort, åt dem ibland dessa personer, som varit häktade. Vid pröfning af denna sak, i anledning af Bergqvists underdåniga besvär, bar Kongl. Maj:t, genom Sin Högsta Domstol, i utslag den 5 November 1844, förklarat Sig finna besväranden ej hafva anfort skäl, som kunde verka ändring uti det af honom öfverklagade utslag; delta, enligt Högsta
Jag önskar, att Nationen, mätte med allvar tänka på nödvändigheten af en representationsförändring, och att den iilla fraction af Svenska folket, som infinner sig vid riksdagarna, måtte af sina committenler få instructioner att i denna fråga votera på annat sätt än vid nuvar. riksdag; men jag tror jemväl, att det resultat, Utsk. afsett enligt dess uppgifna motiv, att Landtständer införande skulle minska de orepresenterades klagan, icke skulle vinnas. I fall de skulle organiseras på sätt Utsk. föreslagit, blefve de otvifvelakligt mägtigare än R. St., och jag anhåller att få yttra, i hvad mån jag anser, att sådant vore skadligt eller icke. Jag tror nemi. icke, att det vore nyttigt. Jag gillar icke ide'en af Landtständer, tillkomna genom grundlagsbud. Så mvcket jag gillar Landtständer, tillkomna genom enskilda öfverenskommelse,r inom communerna, äfvenså mycket ogillar jag dem, tillkomna i följd af stadganden i grundlagen, och jag anser af högsta vigt, att den Representation, som finnes, har så mycken magt, att den anses uttrycka allmänna opinionen. Skulle den allmänna opinionen vid riksdagen komina i strid med de splittrade opinionerna inom de 2/f. länen, så beklagar jag denna riksdag och de riksdagsmän, som skola behandla de stridiga opinionerna. Det andra skälet för landtdagars inrättande, som Utsk. anfört, är, att de enskilda motionernas antal skulle minskas. Det är väl möjligt, att motionernas antal skulle minskas; men jag kan ingalunda tro, att riksdagsgoromålen skulle minskas, ty den mängd af petitioner och förslag , som under loppet af 5 år skulle samlas vid omkring loo landtdagar, skulle säkert få en mycket mer vidtomfattande be. 5 H. " 6 42 Den 16 October c. m. skaffenhet och erfordra mycket längre tid än de motioner, som i nu stadgad ordning förekomma. Sedan jag sålunda undanröjdt de skäl, som Utsk. anfört för landtdagar, anhåller jag att få fästa uppmärksamhet på några af de olägenheter, som derigenom skulle uppstå.
De flesta jord upplåtelser ske åter af ouppodlad mark till mindre rymd, än den i nyssnämnda Kongl, förordning bestämda, och äga ofta rum blott i följd af munleliga aftal. Ender åren från och med 1843 till och med 1847 har Eders Kongl. Majlis Befallningshafvande utfärdat förordnanden för landtmätare till verkställande af 653 laga skiften och 202 andra förrättningar. 31 Statsbidrag. Vid jemförelse af tabellen för landet inom Wermland för åren 1838 till och med 1842, med den för åren 1843 till och med 1847 -visar det sig att statsbidragen för de sednare fem åren hafva understigit samma bidrag för de förra med ett belopp af 28,967 R:dr 27 sk. 3 r:st. Denna minskning i landets afgifter under de sista åren har uppkommit dels genom den vid 1844 och 1845 årens riksdag beslutade nedsättning till hälften af personliga skyddsafgiften, hvilken nedsättning med år 1846 inträdt, dels genom lagmansoch häradshöfdinge-röntans upphörande, som med år 1841 ägt rum, dels genom nedsättning till hälften af tionde afgiften för tackjernstillverkningen från och med 1845, enligt Kongl, kungörelsen den 29 November 1844, dels ock genom det att hammarskatts-jernpriserne, hvilka ligga till grund för bevillningens bestämmande af jernbruket!, varit lägre under det sednare än under det förra qvinqvennium.
Dä uti räkenskaperne såväl indelningarne, som arrendemedlen, i de flesta fall, äro sammanförde och således icke ulan speciel utredning skulle kunna åtskiljas, hvad inkomsterna under ena och andra lileln verkligen utgjort, tillstyrker jag underdånigst, att, med afseende å den beräkning af förhöjning uti slalsverkels inkomster, som genom nämnde förändring skulle ega rum och under antagande, all hemmansräntorne uppgått lill något högre belopp, än hvartill de uti riksslaten kalkylerats, det ofvan uppgifne inkomslbeloppet, som torde lä beräknas lill 25,200 r:dr, mätte så fördelas, all å ordinarie räntan upptagas 16,200 r.dr och å arrendemedlen 9,000 r:dr. lili hvad föredragande Deparlements-chefen sålunda i underdånighet hemställt och föreslagit instämde Statsrådets öfrige ledamöter, endast med den skiljaktighet, alt. de dels ansågo, alt vid del förhållande, att