Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksens Ständer, som varit betänkta på medel, att denna förlust ersätta, hafva ansett detta ändamål kunna vinnas derigenom, att utaf den i nu gällande Bevillnings-Förordningen af den 18 Augusti 1812 4 Art. 5 §. 1 Mom. fastställda Stämpel afgift 4 sk. å hvarje par Spel* kort, som tillverkas , hälften af den afgift som sålunda bör i Stockholm erläggas, blefve anslagen Barnhuset, med rättighet för Directionen, att sjelf uppbära och controllera hela denna afgift, deraf den andra hälften borde af Directionen till Riksgälds-Contoiret levereras; äfvensom på lika sätt, till understöd för Barnhusen, eller der sådana ej finnas, Fattigförsörjningen i de öfriga Städer och orter i Riket hvarest Spelkort tillverkas, hälften af den afgift, Sorn derföre bör erläggas , kunde upplåtas, och uppbörden och control - Deri 14 Juli. 1165 controllen derå af vederbörande besörjas samt den andra hälften af de inflytande' medlen till Riks» gälds-Contoiret insändas. Dä Riksens Ständer nu få för Eders KongL Maj:t i underdånighet tillkännagifva, hvad de till uppfyllande af Eders Kongl. Maj:ts välgörande afsigt sålunda beslutit, sker det med den underdåniga anhållan, att Barnhus • Directionen i Stockholm och Styrelserna af dylika, eller Fattigförsörjnings Inrättningarna uti de öfriga Sfäder eller orterj, der Kort tillverkas, måtte derom förständigas , samt åläggas, att uppgifva förslag till det sätt, att denna afgift uppbära och controllera , som särskildt af dem hvardera kan anses lämpligt och säkrast, hvarefter Eders Kongl. Maj:t i Nåder lärer -täckas göra den> förändring, som, i följd deraf, kan pröfvas nödig att vidtagas, uti Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse af den 30 December 1812, om uppbörden och controllen af ifrågavarande afgift. Hvilket allt Riksens Ständer härmed få till Eders Kongl. Maj;t i underdånighet anmäla. Riksens
Vidkommande sedermera Lars Larssons motion, så få Utskotten, med antagande deraf, att den Kongl. Kungörelse af den 27 October 1812, som, enligt hvad motionären synes förmena, skulle vara ändrad genom den af motionären till upphäfvande föreslagna Kongl. Förordningen den 21 Maj 1830, icke kan vara någon annan författning, än Kongl. Kungörelsen af försnämnde dag, rörande beväringsmanskapets inrättning, anmäla, dels att denna Kungörelse innehåller, i 15 §., att då beväringsmanskapet till verklig tjenstgöring uppbådas, detsamma skall af Kongl. Maj:t med erforderlig beklädnad, beväring och annan utrustning förses, samt i 20 §., att rustoch rotehållares recryteringsskyldighet upphörer under den tid, krig påslår, och vidtager, efter återställd fred, tre månader sedan trupperne återkommit till sin hemort; dels att genom den af motionären åberopade 1830 års författning, eller Kongl. Kungörelsen af den 21 Maj samma år, stadgadt blifvit: »l:o Att rustoch rotehållare vid det ständiga bålsmanshållet å landet skola »hädanefter vara skyldige att, utan afseende derå, om deras båtsmän under krig afgå »eller icke, oafbrutet och så länge kriget fortfar, till Kongl. Maj:t och Kronan utgöra »det beklädnads-bidrag, som genom 5-te och 9:de momenten af Kongl. Maj:ts Nådiga »Kungörelse den 10 September 1816, blifvit faststäldt,} att, under manskapets uppfor»dring till krigstjenst, af rotarne utgå, såsom vederlag för den af Kongl. Maj:t och »Kronan uti samma Nådiga Kungörelse åtagna förbindelse att båtsmannen under kri»get bekläda». »2:o
S. D. Föredrogs ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Retänkande N:o 88, i anledning af väckta frågor om ändring i de angående fattigvården i Riket gällande föreskrifter. Med afslag till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets yttrande, pag. 3 och 4, angående fattigvårds-författningens § 2, mom. 1, eller Utskottets afgifna förslag till dettq moments förändrade lydelse, förklarade Ståndet nu gällande författning i denna del höra bibehållas; och i öfriga delar hlef Betänkandet N:o 88 bifallet. Den 20 Maj. Frän Högloft. Bidderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs och bifölls Lag-Utskottets den 16 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 30, anledning af gjorda anmärkningar emot Utskottets Betänkande N:o 9, öfver väckt motion om förändring af 13 kap. 4 § Giftermåls-Balken. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Lag-Utskottets den 16 dennes på hordet lagda Memorial N:o 31, i anledning af återremiss utaf vissa punkter i Lag-Utskottets Betänkande N:o 29, om förändring i gällande Konkurs-lag. Från Högv. Preste-Stdndet. S. D. Vid föredragning af ett från Hedervärda Bonde-Ståndet ankommet Protokolls-utdrag N:o 2 70, innehållande, bland annat, inbjudning till de öfriga Riksstånden, att instämma i det af Bonde-Ståndet vid pröfning af Bevillnings-Utskottets Utlåtande N:o 9, i anledning af dels gjorda anmärkningar mot vissa delar, dels ock Riks-Slåndens skiljaktiga beslut i afseende å andra delar af Betänkandet N:o 5, angående ifrågaställda förändringar i föreskrifterna om allmänna bevillningens utgöBih. till B. St. Maj 1857. rande, rörande Utskottets anmälan i fråga om § 128, fattade beslut, att, som Regerings-formens 83 § bjuder, att
Att man med ropet »herr lektor» kan mena någon annan än honom, skall aldrig falla honom in. Han är stadens egendom nästan lika mycket som rådhuset, stora promenaden och gråmunkebacken. Helsa får han beständigt, och han gör det genom att föra knappen af sin käpp upp mot hattens brätte. Att göra mer affär af en helsning skulle icke anstå honom, ty han är en grobian. Det är hans stolthet. Gubben ser präktig ut, troligen tio procent bättre än han gjorde i sin ungdom, men vacker är han långt ifrån. Sins emellan kalla de unga flickorna honom »babianen», innan de blifvit bekanta med honom; sedan blir det alltid »farbror Hampus». Han misstänkes någon gång för att gå i friaretankar, detta dock troligen med orätt. Det händer att en af de dristigaste flickorna frågar honom, hvarför han inte gift sig. Då nyper han henne i örat – visst icke mildt – i det han med grym min säger: »det är inte för en sådan gammal grobian som jag, förstår du – nippertippa». Säger man något som misshagar honom eller som han finner dumt och enfaldigt, har han ett alldeles eget sätt att uttrycka sitt ogillande eller förakt. »Höh!» säger han blott. Det är ett mellanting mellan skratt, hostning och spasmer. Han rycker till med hela kroppen, som om man drog i någon hemlig tråd; munnen gör en sarkastisk grimas och ena skuldran far i vädret. Sedan ser gubben ut alldeles som förr. Hans ansigte är långlagdt. Ifrån näsan till öfverläppen är en ofantlig väg. Man tycker att munnen sitter alldeles nere på hakan. Och så är håret draget fram vid öronen i två slätkammade krokar; det är blondt och ännu icke grått. Cylinderhatten sitter alltid på nacken. Ingen menniska har någonsin sett den sitta rätt. Lektorn är så punktlig och regelbunden i sina vanor, att han blifvit till ett ordspråk. Klockan nio tar han sin morgonpromenad; alltid samma väg, ut förbi Östra tull och in igen. Klockan fem går han till sin syster, som är enka och vida berömd för sitt goda kaffe. Han stannar alltid en timme, hvarken mer eller mindre. Om aftonen är han merendels bortbjuden för att taga sin lilla vira.
Emedan Litt. a) handlar om de valörer, hvarå de nya sedlarna skola utgifvas, samt Litt. b) innefattar huru texten på sedlarne bör lyda, skall jag, dä dessa punkter icke ega ett oskiljaktigt sammanhang, anhålla, att de måtte blifva serskildt behandlade. I fall detta medgifves, ber jag att få fästa R. o. Ad:s upmärksamhet deruppå, att Utsk. föreslagit att den minsta sedelvalören skulle utgöra 1 R:dr Riksmynt. Det är icke länge sedan, (jag tror år 1848) som R. St:r beslöto, att smäsedlarne skulle borttagas, och, i full konseqvens med detta beslut, får jag vördsamt föreslå, att R. o. Ad. behagade besluta, att, efter införandet af det nya systemet, någon sedel, motsvarande 1 R:dr rgds, icke vidare måtte utgifvas. Skälen härtill äro flere. Förförelsens-betryggande är det af vigt, att silfver finnes ute i rörelsen samt i allmänhetens fickor. Så länge vi hafva så små sedlar som 1 R:dr rgds, lärer allmänheten sig icke upskatta myntets värde. De förstå icke skillnaden emellan silfver och sedlar; de vela icke att sedlarne endast representera silfver. Dessutom bör väl i ett land, der silfver är myntfoten, silfvermynt äfven finnas ute i rörelsen. — Bland de skäl, som man anförer emot borttagandet af R:drs-sedeln, är den svårighet, som upstår vid penninge-remissers afsändande med posten. Dä R. o. A. bifallit ett af Exped.Utsk. afgifvet förslag, att penningesummor å mindre belopp än 5 R:dr skulle å posten afsändas genom införande af post-vexlar, synes mig denna olägenhet vara fullkomligt afhjelpt.
Säg, var det du, s o m » Ja, herr pastor. — Förlåt m i g! • ir g P. » » Ja, j a g förlåter dig, Joel. Bidrag mottagas med tacksamhet. Charad. SO Du älskar att gissa charader, Så sade herr Knark till sin fru. Se här i de följande rader: Mitt första är ingen som du. Jag ledsnar att höra mitt andra Om bara mitt hela alltjämt Och finner mitt öde bestämdt Att snart nog till » gillstugan » vandra. B » T. K. Aritmogryf. - — B - tn? E n v a r m r o d n a d s t e g u p p till p a s t o r n s ansikte, o c h hans starka händer darrade, när h a n knäppte h o p d e m, såg u p p m o t den stjärnströdda himmelen och m e d rörd stämma halfhögt framsade Esaias ' ord i hans 35:e kapitel: och en » Öknen och ödemarken skola lusliga varda, vildmarken skall glädjas och blomstra som lilja. » tal, 6) manlig släkting, 7) stad i Tyskland, 8) namn på en månad, 9) geometrisk storhet, 10) provins i Spanien. Begynnelsebokstäfverna utgöra namnet på en af Gustaf II Adolfs generaler. Sigrid. Idun Stockholm, N:r 42 (357) Prenumerationspris Idun ensam Iduns Fredagen den 19 oktober 1894. pr kvartal: Byrå: kr. A l l m. telef. p l. Träffas säkrast kl. 2 — 3. Redaktionssekr. : J. Nordling. Tryckeri Aktiebolag. Utgifningstid: hvarje helgfri fredag. Lösnummerpris I 5 öre (Iösn:r endast för kompletteiingår.) - r a d. pare rötter i en tillfällig umgängeskrets ' sympatier. Ty inom få af det. mänskliga lifvets områden spelar väl nationalitetskänslan en så betydande roll som inom sällskapslifvct, åt hvilket nu en gång diplomaten på grund af sin ställning med eller mot sin vilja måste ägna lejonparten af sin tid.
Cederström; Den siste talaren, sorn anser det vara lämpligt att frångå det af R. o. Ad. redan fattade beslutet och bibehålla orden ”om så nödigt pröfvas”, bär förbisett de olägenheter, som deraf kunna uppkomma, eller att i de flesta fall ingen undersökning alls komme att ske, utan att vederbör, taxeringsman troligen komme att i en krogstuga eller i någon annan stuga sitta och bedomina hvad de aldrig sett, och sålunda godtyckligt. Jag anhåller att R. o. Ad. måtte vidblifva sitt beslut och godkänna voterrspropositionen. Hr Palmcrantz: Den siste värde talaren har fram kastat som skäl till afslag å den gjorda inbjudningen, att missbruk skulle kunna äga rum, i händelse redactionen blefve sådan som Utsk.Ti densamma föreslagit. Det torde väl vara obestridligt, alt något utlåt, öfver en hemmansdels beskaffenhet icke kan uppgöras, utan att man äger kännedom om densamma. Om denna kännedom är förut förvärfvad eller förvärfva* genom besigtning, måtte väl komma på ett ut. Äger man fullständig kännedom om ett hemman, så vet jag ej hvartill ytterligare undersökning skall tjena, hvilken endast komme att ådraga henunansinnehafvaren betydlig och onödig kostnad. Är det afgifna utlåt, i fråga om en hemmansdel* besuttenhet ofullständigt eller icke tillförlitligt, eller undersökning eljest ansedd nödvändig, lärer vederbör, domstol ej underlåta att om en sådans anställande förordna, hvartill domstolen ju har fullmakt. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade antaga dan gjorda inbjudningen. Ropades nej. D c ii 8 Maj e. m. Uppå derefter framställd propos., blef den förslagna voter:s-propos:n af R. o. Ad. godkänd. i cap., g §:n, i mom. Inbjudningen antogs och den föreslagna redactionen godkändes. i cap., i §:n. Denna punkt ansågs icke erfordra någon åtgärd. 1 cap., 4 §: 111 1 morn.
Sedan Stats-Utskottet salunda upgifwit förhållandet med Krigsmanshus-Lassans inrättning och dest inkomster; sa får Utskottet beswaradeAnmärkningar som i öfrigt blifwit gjorde tvid Utskottets förra Betänkande i detta ämne. Högwördige Präste-Standet har förklarat sig icke kunna antaga Stats-Utskotcets Betänkande, utan i det stallet föreslagit, det mä hwarje Swensk Man ärligen, imil nästa Riksdag, til Wadstena Krigsrnanshus-Lassa erlägga 2 proOnt af den 8umma, som, enligt den blifwande Bewillnings-Förordningen, i Bewillning pa honom belöper, de likwäl härifrån undamagne, hwilka förut aro förbundne, at til Amiralitets-Krigsmans-Låssan contribuera, anseendes Högwördige Stander detta wara med billighet och räktwisa enligast, da derigenom hwar och en i man af dest förmäga eller de förmäner och det beskydd han inom Staten begagnar, kommer at bidraga til underhållet för Rikets förswarare, när de igenom deras tjenstgöring blifwit salle utur stand, ar widare sig sjelfwe försörja. Stats-Utskottet kan för dest del icke med Högwördige Präste-Ständet härutinnan instämma, dä detta skulle föranleda lil ökande af den för den mindre förmögne delen af Nationen ända nog dryga och tryckande Bewillningen, samt en sadan ukwäg destutom snarare skuN leda til minskning än tilökning i Krigsmanshusets inkomster, om den i stället - 1274 Den 29 Mars. e. m.' let för Ontonaleng erläggande ffulle widtagas. At (^entonalen erlägges och beräknas för hwad hwar och en werkeligen njuter i Lön, synes wara billigt sa för den ena som andra Löntagaren; och da Kongl.
Ständer, med fästadt afseende å de flere vigligaie ouppfyllde Slatsbeliofven, och å de redan för den skattdragande nog lunga allmänna börd orne’, säkert hade ablagit. Enär likväl ett sådant anslag ovilkorligen erfordras, ifall Kongl. Theatern och Capellet skola upprätthållas, sedan nämnde algifter blifvit alskaffade, kan jag, för min del, ej annat än tillstyrka: att de hädanefter, som hittills, måtte utgå, och på så sätt, ulan någon Statens directa uppoffring, en emot behotvel svarande Pensons-Cassa, så lör Kongl, Theatern, sorn för Kongl. Capellet, småningom bildas.” N:o Gr. Anbom till Exp. Utsk. d. i5 Maji, fel 11, Betänkande j i anledning af väckt motion, örn åtgärders vidt agandej för att uppmuntra byggnadsföretag i Rikets större mäder och företrädesvis i Uufvudstaden, Herr Bruncronas Gustaf Adoifhar uti ett lill Höglofl. Ridderskapet och Adeln ingiivet memorial, som lill detta UlskoUs handläggning blifvit remilleradt, efter framställning af del inflytande. Städernas välstånd eger på åkerbruket och lanritmannavarors afsättning, och af orsakerne till Rikets större Städers, synnerligen Hufvudstadens, aftagande folkmängd och välmåga, samt af de hinder för dess tillväxt, som, efter Motionaiiens tanka, förefinnas, föreslagit, alt, till befrämjande af bygg 11 ads-företag, serdeles sådane, som kunde, åt den mindre bemedlade classen al handtverkare och arbetsfolk, bereda förbättrade husrum, måtte stadgas: 1:0 alt, då räntefria lån härstädes icke kunna erhållas, och Stockholms Städ blifvit utesluten ifrån rättigheten , att, emot pant af fastighet, erhålla lån i Banken, af den lill utlåning redan anvisade fond, någon serskild Allin. Desv. och Oecon.-Utskottets Bet, 61.
Utskottet har vid granskningen af dessa Memorial funnit vigten oph nödvändigheten deraf, att Sabbaten må hållas i vederbörlig helgd; och då Kongl. Maj.-ts ofvannämnda Nådiga Resolution tydligen åsyftar ett sådant ändamål, samt att den stillhet, sorn nyss före och under en sådan dag bör bibehållas, må behörigen iakttagas; så, ehuru Utskottet för sin del skulle önska, att äfven sådane marknader, sorn räcka flere dagar, ej linge taga, sin början hvarken dagen före eller efter någon Sön-| eller stor Helgedag; likväl och då Utskottet äger sig bekant, att flere Marknader af denna beskaffenhet, från uråldriga tider, å^en och samma dag hvarje år blifvit började, hvarigenom sådana landsseder och vanor uppkommit, hvilka ej utan större olägenheter torde kunna rubbas, har Utskottet nu anSettTig böra inskränka sin åtgärd till det vördsamma tillstyrkande, att Riksens Höglofl. Ständer hos Kongl. Maut i underdånighet hemställa, det Kongl. Resolutionen den 1% Eesv. och Ekon. Utsk. Betänkandeh. 125 Januari rörande detta ämne måtte å nyo till full kraft och verkan upplifvas, samt att JConglMajrt behagade i Nåder anbefalla vederbörande Atictoritet att iakttaga, det icke någon marknad, sorn allenast en dag påstår, må i de årliga Almanchorna utsättas, såsom tagande sin början hvarken dagen före eller efter någon Söneller stor Helgedag; Hvilket dock till Riksens Högloll. Ständers eget godtfinnande vördsamt öfverlemnas, Stockholm den 26 Januari 181S, N:r 30 fiks ens Högloft. Ständers Allmänna Besvärs« och EkonomiUtskotts. Betänkande i anledning af; inkomna Memorialer om anstalters vidtagande, till förmon för vissa Fabriker och Fappers-Brukcn.
Efter det kommitterade till roleringens förrättande sedermera belagt den så kallade Wagnmansjorden med ordinarie rotering, samt upptagit densamma lill ~ rote, hvaraf vakansafgift komme att utgöras, hvilket blifvit intaget i en upprättad förnyad, af Kongl. Maj:t i nåder fastställd, extra roteringslängd, har Kongl. Maj:t härmed velat ofvanberörde särskildta förhållande, i afseende å roteringen af den Lunds stad tillhörande så kallade Wagnmansjorden, Rikets Ständens Stals-utskott i nåder meddela, till den åtgärd från Rikets Ständers sida, som deraf kan föranledas, och på det alt förenämnde tillökning af \ båtsmansnummer må kunna tagas i beräkning, i sammanhang med möjligen uppkommande frågor om jemkning i båtsmanshållel. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständers Slats-utskolt med all Kongl, nåd och ynnest välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. C. A• Gj Ilen granat. Ankom till Exp. Utsk. den 18 Dec., kl. 12 midd. Kongl. Majlis nådiga Skrifvelse till Rikets S änders Statsutskott, om medels anvisande till Topographiska corps ens arbeten, samt till fortsättning af de pågående fästningsbjggna derna under nästkommande är; gif ven Stockholms Slott den 3 December 1847• Vid sista Riksdagen uppförde Rikets då församlade Ständer, såsom extra anslag under fjerde hufvudtileln, till Topographiska corpsens arbeten 36,000 riksdaler, och till fortsättande af fästningsbyggnaderne vid Carlsborg, Waxholm, Carlsten och Carlskrona sammanlagdt 405,000 r:dr, allt banko, att under åren 1845, 1846 och 1847 ulga med en tredjedel ärli - Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse, N:o 32. 33 gen; oell då dessa arbeten under tiden oafbrutet fortgått, finnas alltså vid slutet af innevarande år icke vidare några medel att till deras fortsättande använda.
Då några hundrade stupat och bondhären syntes ohjelpligen sprängd, upphördes med förföljandet, och de öfverlefvande skyndade att bege sig i tysthet hvar och en till sitt hem, för att om möjligt undgå räffst och straff. Allt det röfvade godset hade de under flykten och förföljelsen nödgats kasta ifrån sig, och tillochmed efterlemna hästar och slädor, emedan de ej kunde fortskaffas på de smala skogsvägarne. Kopparkäril, gångkläder, jernsaker, lågo om hvarandra på stigarne jemte matvaror och gods af alla slag, och mer än en gång trodde de förföljande knektarne sig på afstånd se ett börjande yrväder, då bönderne, ur stånd att medföra de röfvade sängkläderna, för att åtminstone kunna bärja öfvertåget, skuru hål derpå och skakade fjädrarna ut så att de flögo omkring i luften likt snö. Jemte herr Erik, syntes ståthållaren följande morgon rida omkring i nejden. "Detta var dock snart afgjordt", sade han, "så godt hade kunnat vara att skrämma de bestarne förr, så hade de ej hunnit fara så illa fram. Nå, jag tänker de fått minnesbeta nu så den skall sitta i dem länge och väl. De sprungo omkring som kalfvar, när man tuttar af litet krut för näsan på dem." "Måtte blott de syndarne ej ånyo retas opp af hertigens handtlangare, så tror jag väl detta borde betaga dem lusten; fast finnen är lika svår att stilla när han engång kommit i rörelse, som han är tung att först få att börja röras." "Jag stannar nu, som sagt, här tills vidare. J åter begen eder, som aftaldt är, till Åbo, för att der ordna hvad jag tillsagt eder. Önsken J dock att i förbifarten besöka eder fru och dotter, så gör ett par timmar intet till saken." "Vill eders herradöme tillåta mig att, enligt eder ärade inbjudning, medföra min dotter för att ställa henne under fru Ebbas beskydd, så vore detta mig särdeles kärt." "Godt. Är hon färdig till i morgon bittida, så mågen J vänta till dess.
Rikets Högloflige Ständers Statssamt Allmänna Besvärsocli EkonomiZ/tskotts Utlåtande, i anledning af Motion, om inrättande af en Statistisk Bureau. Tili Statsoell Ekonomi-Utskottens gemensamma handläggning, har Yälloflige Borgare-Ståndet remitterat ett utaf Herr Hagander afgifvet Memorial, deruti anföres: Att ju mera Statsförfattningen uthildas, och allmänna tänkesättet, i förening dermed, öfvergår till odelad kärlek för Fäderneslandet, destomer väckes begäret, att lära känna Statens inre tillstånd och ett medborgerligt behof af säkra och grundeliga Statistiska upplysningar uppkommer; hvadan äfven, sedan 1809 årsSlalsvälfningundanröjt den godtyckliga Konungamagten och Folkets S ta ts-U tsk o tt e t s B e t ii n k an de n. 82» Folkets rättigheter fått sin tillbörliga plats i den nya samhällsordningen, småningom utvecklats en af dess skönaste frukter; ett lifligt begär alt känna Fäderneslandet; ett begär som uttalat sig vid alla Riksdagar sedan den tiden; Motionären förklarar sig väl känna, alt Statistiska Uppgifter inkomma till Riksgälds-Contoiret, att andre äro att tillgå uti Collegierne och ali Lardshöfdingarnes Berätlelser afgifvas till Landtbruks-Academien för att der redigeras. Men denna splittring af ämnen, hvilka enligt sin natur böra tillsammans, försvårar förskingringen för enskilde, för Riksens Ständer och må hända för Statens Styrelse, i anseende till de formaliteter, som cenora vanan blifvit oundviklige, då särskilta Ämbetsverk skola sig yttra. Herr Hagander anser i öfrigt det icke vara nog, att uppgifterna finnas, de böra ock sammanställas och controlleras genom hvarandra, enär det är på den fullständiga kännedomen af dem, som Regeringen och Folkets Representanter hufvudsakligen skola grunda sina Beslut, om de vilja bygga säkert ooh varaktigt.
Verksam, och ehuru jag i öfrigt medgifver nyttan och nödvändigheten af flottans öfning, tror jag ej, att den bör ske pä tullväsendets bekostnad. — Från pag. 21—29 i betänk, förekomma en mängd artiklar, för hvilka Utsk. föreslagit fri utförsel, och Utsk. har härvid stödt sig på g:de hufvudgrunden, som lyder sålunda: att all product af inhemsk konstflit må kunna utföras antingen tullfritt eller emot den lägsta möjliga af gift en. Häraf skulle man således tro, att alla de ifrågavar. artiklarna Utgöra producter af den inhemska konstfliten; men så är icke förhållandet, ty der förekomma blodiglar, trädfrukter, potates och ull m. fl. dylika, och jag frågar, om dessa kunna anses tillhöra den inhemska konstfliten. Deremot säges i 8:de hufvudgrunden: att inhemska råämnen eller naturalster, å hvilka öfverskott utöfver landets behof äga rum, beläggas med så låg tull, att deraf ej b lifver hinder mot öfver skottets förmånliga användande genom export, om och när sådant ske kan, och hit höra uppenbarligen de nyss uppräknade artiklarna; hvadan jag hoppas, att Utsk. inser angelägenheten deraf att på dem tillämpa 8:de i stället för gide hufvudgrunden. Jag får äfven härvid fästa uppmärksamheten derå, att om alla dessa artiklar skulle fritagas från ali tull, komme de att undgå den controll och beräkning, som är nödvändig för statistiska kännedomen om Rikets export och import, hvilket deremot afhjelptes, ora någon aldrig så liten afgift fastställdes, på hvilken man för öfrigt kan tillämpa det gamla ordspråket: många bäckar små göra en stor å. — Pag3o förekomma de artiklar, i afseende hvarpå Utsk. afvikit från Tullcommitte'ens förslag, och Gr. Posse har redan framställt de anmärkningar, som dervid äro att göra.