Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidkommande åter Amerika, så bör roan ihågkomma, att der visserligen finnas stränga controller, men derjemte liberala tullbestämmelser. Och om vi en gång antaga en liberalare tulltaxa, skall äfven jag medgifva skärpning af de ändamålsenligare controllerna. Deremot anser jag mig för det närvarande böra bestrida all sådan skärpning. Frih. Leijonhufvud: Min förra framställning hade naturligtvis för ändamål att, i händelse detta betänk, blefve återremitteradt, vägleda Utsk:n vid återremissens behandling, och, om möjligt, få ett annat resultat än detta betänk. N:o i i innefattar. Min mening var visserligen icke alt uppkalla en annan ledamot af Bevilln. Utsk., ty jag har ansett rätta platsen för en sådan tvist icke vara inom Stånden; i annan händelse skulle jag med mycket nöje inlåta mig i debatt emot Hr Prytz, emedan han dervid tillvägagår så humant att det är tillfredsställande att med honom debattera. Den i Ap r i 1 c. m. 79 Jag vill likväl icke nu tvista med honom om hvad verkan civilisationen bör hafva på tullagstiftningen, icke heller upprepa de misstag han gjort i afseende på mina anmärkningar, icke heller utreda huruvida icke den lagstiftning kan kallas strängare, än i835 års förordning, den nemi., som stadgar för aldra resan föröfvadt brott samma straff, hvilket gamla författningen bestämde för 3:dje resan; icke heller vill jag inveckla mig i en undersökning af det begrepp han fästat vid husvisitationen. Deremot vill jag till besvarande upptaga en talares yttrande, att jag icke skulle erkänna några controller. Jag får då fästa uppmärksamheten dervid, att jag tvertom gifvit tillkänna, det jag vill hafva skarpa och ändamålsenliga men humana controller, mera öfverensstämmande med riktiga principer för lagstiftningen. Jag har icke tält om Drakos lagar eller yttrat benämningen ”drakonisk lagstiftning,” liksom jag icke heller velat tillstyrka slappa och lösa controller; men jag kan icke medgifva, att de controller, i835 års författning stadgar, erfordra någon skärpning; de synas mig mer än tillräckligt tillfyllestgörande.
Län; Bifölls; * Nio 128, i anledning af väckt motion, om inrättande af en ångbåtsfart emellan Gottland och Öland; Bifölls; 3V:o 129, i anledning af väckt fråga, om förbud emot försäljning af Lottsedlar till utländske Lotterier; Bifölls; IV:o i3o, i anledning af väckt motion, om utfärdande af en Författning till förekommande af olyckshändelser vid ångbålsfart; Bifölls: och N:o i3i, med förslag till jemkning uti Riks-Ståndens beslut i frågan om enskilde Theatrars inrättande, om censur å Theater-stycken, samt om upphörande af de afgifter lill Kongl. Iheaterns och Ilof-Capel» leis pensions-cassa» som för representationer i landsorterne erläggas; Första och tredje punkterne lades till handlingarne, andra punkten bifölls och fjerde punkten återremitterades. S. D. Föredrogs å nyo Constitutions-Utköttets Memorial, IV:o 4 B med åtskilliga (»rundlags-ändrings-förslag, åsyltande Riksdagstörhandlingarnes ordentligare och skyndsammare gång/ Förslagen Nmis 2, 3, 4> 6, 7, 8, 10, 11, 12 och i3 antogos till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, och de öfrige förslagen återremitterades, med följande, såsom Ståndets gemensamma tankar förklarade anmärkningar, nemligen: Vid N:o 1, att Ståndet anser förening af Statsoch Bevillningsutskotten icke antaglig under närvarande representativa förhåilandeiy och vid N.ris 5 och 9, att Ståndet anser dessa ändrings-förslag böra afslås. » S. I). Föredrogos ånyo ConstitutionsUtskottets Memorial: N:o 42, med föreslaget tillägg i 99 §. feegerings-Form en för JustitiaeOmhudsmannens berättigande alt bivista Riks-Ståndens plena: Återremitterades, med den såsom Ståndets gemensamma förklarade anmärkning, att nämnde förslag ogillas; JV:o 43, med föreslaget tillägg i 38 §.
Hvad sysselsättningen beträffar, får jag uplysa, att icke allenast inomhus vid de flesta llospitaler, alla behofver, vare sig väfnader, spånader, kläder, strumpor, med ett ord allt, som erfordras för hospitalslijonens klädsel, förfärdigas af hjonen sjelfva, så väl karlar som qvinnor, när deras sinnestillstånd det icke förbjuder, och på enahanda vis Erhåller det sig med snickerioch smides-arbeten, hvarmed, sä långt man kunnat utsträcka det, åtminstone hvad snickeriet beträffar, mankönet är sysselsatt, och under dessa sysselsättningar har jag sjelf sett med stor tillfredsställelse deras upmärksambet endast fästad vid deras göromål, produkten deraf rätt försvarlig, lill och med god, och deras sinneslugn fullkomligt bibehållet. Hvad åter vidkommer sysselsältningarnes utsträckning äfven utom hus, hvilket, i händelse Ilospitalerne voro fängelser, icke skulle kunna ske, har dessa sednare åren jord inköpts, och tillfälle beredts till ett slags åkerbruk, trädgårdsskötsel och potatesplantering m. m., hvarigenom så väl vid Wadstena, som Upsala och äfven vid Malmö Hospitaler, hjonen fått tillfälle att både vinna helsa, trefnad och nyttig sysselsättning. Att Hospitalerna i Sverige i afseende på byggnaderne alldeles icke hafva den förbättrade konstruktion, som sednare tiders upfinningar gifva vid handen, erkännes; hvadan äfven någon förbättring i den vägen anses behöfvas. Ölverstyrelsen har också, på grund af den kännedom densamma kan ega, instämt med komiterade i allt hvad, som rörer ett mera systematiskt byggnadssätt samt andra, till utvidgning af Hospitalerna, föreslagna åtgärder. Öfverslyrelsen har således icke sökt vederlägga, hvad den efter sin öfvertygelse funnit vara det rätta. Hvad beträffar instruktionen och sjelfva den administrativa ledningen af saken, så har den förekommit mig, som lagt hand vid åtskilligt sådant, vara skäligen ändamålsenlig.
Men, månne denna grund kan hemtas från hemmanens vid be - j66 Besvach EkanUtski Betänkan den* villningstaxeringen uppskattade värde? Utskottet tror det icke; och egentliga skälet dertill är, att detta värde, enligt erfarenhetens ojäfviga vittnesbörd, är en lika osäker måttstock, som hemmantalet, för bedömmande aE hemmans jemnförliga godhet. — Men icke nog, att Bevillningsvärdet, såsom beskattningsgrund, i den inskränktare mening, hvarom här är fråga, icke eger något företräde framför den nu gällande; den saknar äfven de fördelar, som denne sednare medför. Bland desse räknar Utskottet först dess ©föränderlighet; ty, såsom stödjande sig pä oförmedlade Hemmantalet, kan den icke vara underkastad någon rubbning; hvaremot detta ofta måste inträffa med Bevil!- ningsvärdet, såsom beroende af en hvarje år förnyad pröfning af dess mer eller mindre öfverensstämmelse med rätta förhållandet, och den af en sådan pröfning möjligen följande nedsättning eller förhöjning deraf för särskilda hemman; Och, att en o* föränderlig grund för fördelningen af allmänna bygnadsskyldigheter innefattar en verklig förmån, torde icke af någon kunna ifrägaställas; Särdeles om afseende fästes på sådane, som årligen till visst belopp utgå, och hvilka nu blott en gång behöfva fördelas, för att sedermera alltjemnt varn gällande. Best), och Ekon. Utsh. Betänk anden. l6j Ehuru Utskottet icke viii bestrida möjligheten af en noggrann uträkning efter Bevillningsvärdet af hvarje hemmans deltagande i allmänna byggnadsskyldigheter, linner Utskottet dock en slik uträkning nödvändigt skola vara förenad med största besvär vid dess upprättande och genom dess invecklade beskaffenhet försvåra Controllen öfver dess rigtighet.
Skak och kunna as honom esker beh.-g ombytas, komma de, att, i stället iör Lön, törnes md ctt, etter draS tjenstetid, lämpelrgt arswode, eller tractameme. § 25. Skulle JusttlieOmbudsmannen finna sig af sivär sjukdom, 6'er annat i ga förfall hrndrad ott sitt Embete foresta, åge han rätt ali kill tjenstenS förrättande under laga sörfaliokiden, päkalla den man Rtkstns Ständer, lik näkiot Regerlngslormens 98 Ulstdt att honom esrerrr da, » f U h-n, lnnan nästl-isallande Riksdag, med döden a^ginse; skolandes till honom, under det han tjenst-, lä, lälunda bestrider, JustiueQmbudöMamien afträda hälften af sin ägande Lön. , §. 26. Dör JustitieOmbudsmannen, sammanträde genast Fullmägtige öfwer Bancooch Riksgälds, Ridd, och Ad. pror 5. B. Wtt 8Z - IOO6 Den 27 Iariuaril. Werlen, ochinsätke j Embeten, genom ProtocollsUtdrag den Perjon Riksens Ständer stil! köns efterträdare utsettNedlägger JustltieOmbudsmannen, af högst wigliga och galande skäl, sin befattning, ware log samma. Vlftwer den person, som Riksens Ständer utftlt att IustitieOmdudsmannen efterträda, till »verklig ZustuieOinbudsman förordnad, wälje genast bemälle Fiillmäglige samfält och per L»piia cn annan. Lag samma ware', vm denne person genom döde!» åsgöl, eller rättigheten ull efterträdandet stg aftagsr. Grormagtlgste Allcrnädtgste Ronung!
Julie, Lotte, Aglaya – det var en syster till er jag såg, gående långt borta i kvällens ensamhet till den kullvräkta björken öfver den branta hällen, där hennes älskare, jag själf, med utbredda armar väntade ... Min blick såg långt ut mot parken, såg gångstigen där hon och jag tultat och lekt med kavaljersparoller och smörblommor och växlat barndomens oskyldiga kyssar. Mindes hon det än? Tusen ljufva bilder gycklade för min syn; jag föll i kontemplation, öfvermannad af min känslas fullhet, och kunde blott distrait svara de alldagligaste sällskapsord, när talet hänvändes till mig. »Herr bergsassessorn är säkert en naturphilosophe af Rousseaus skola, som känner rörelse vid lukten af nygödslade fält och ser Herrans finger i en kosvans. Herr assessorn ser helt Thorildiansk ut,» sade baronen insolent, i det han slog de smala benen med silkesstrumporna öfver hvarandra och vårdslöst lekte med urkedjan. »Ja, herr baron, jag är en naturälskare framför allt, och aftonen fyller mitt hjärta med dygd och tystnad, men jag skall ej fatigera med att conversera därom, herr baron och jag lära ändå aldrig begripa hvarandra. Jag reste mig upp, bugade mig kallt för honom och hade den triumfen att friherrinnan beledsagade mig öfver sandplanen till grinden. »Också hos mig har den täcka kvällen väckt en affectueuse tristesse,» sade hon lågt och melankoliskt. »Man är ej alltid så glad, som man låtsas, dock passe pour cela. Ça vaut mieux de se taire là dessus. Tro alltid, att det är med en sensible fägnad, som jag återsett en ungdomsvän.» Hon talade stilla och slog ner ögonen. Hennes vackra bröst höjde och sänkte sig, och hennes lilla hands darrning vid afskedet gjorde mig sällsamt lycklig. Jag hälsade aftonstjärnan, som tindrade fram i det blå öfver granarna med fingerkyssar och sälla tillrop. Med glad tacksamhet prisade jag Skaparen för en säll dag och famnade huldsaligt natten, som för mig plötsligt blifvit fylld af stråliga irrbloss.
Bland sädane Fältslag hwaruti smä, men wäl exercerade och disciplinerade Arméer wisat ett lysande företräde framför talrika och oöfwade härar, torde tillätas mig nämna nägra fä exempel. L-erri. stag mot Polackarne wid Warschau i6Z6, som efter Z:nc dagars fäktande mot mer än tredubbel styrka, slutades med en ärorik seger. Lvrsär H.ooi.kii 11:5 stag emot lill^ wid Leipzig i6zi, emot >/VglIei,st«in wid Lätzen i6zo; men ! synnerhet Luxtsk Lsr>er8 wid Wittstock l6z6 och Dorstenzonz wid Leipzig 1642, wid Zallkowitz 1645, hwarwidSwensta Armeen war ojemförligt mindre än den coaliserade Tysta. Desta Lataillcrs utförande, ehuru mästerwerk af den tidens krigs, konst, äro dock exempel, som tydligen bcwisa smä rcguliera Armöcrs öfwcrlägsenhet öfwer stora , illa anförde och dåligt sammansatte Horder, c^-rr. XII:; ärofulla och märkwärdiga seger öfwer Rysiarne wid Narva är 1700, der 8000 Swenstar mot en tredubbel styrka gjorde det mest fullkomliga nederlag, samt i sednare tider, lLreckrie II:, seger wid Rosback, Xgpol-ons wid Lodi och Tagliamento, kel°e !>u5 reträtt frän Znn genom hela Schwaben, jemte mänga dylika exempel som utur den nyare Krigs Histo, Den 13 April. 451 Historien i samma afseende kunde äbcropas fästin anledningar till hwad jag pästatt. Harwid kan dock, fästin » Le stesta fall, undantag namnas och Fältmarskalken Grefwe Stenbock har wisat att äswen med en liten alldeles oöfwad styrka, en wida öfwerlagstnoch bättre organiserad Ar, m-e kan besegras.
Intet under att de sjuke tillbådo henne som ett helgon, intet under att den kallsinniga, bögaristokratiska » societén » i Bukarest blygdes oeh ryckte upp sig ur sin likgiltighet, så att drottningen åtminstone fick pekuniert understöd från detta håll. På stora torget i Bukarest står nu mera en staty, föreställande drottningen, som räcker en sårad soldat en dryck vatten. Denna staty bekostades genom insamling af penningar hos rumäniska soldathustrur till ett bevis på deras tacksamhet mot henne, som då allmänt kallades » de särades moder ». Det finnes må hända ingen furstinna i hela Europa, som så helt egnar sig åt sina pligter som Carmen Sylva. Och dessa äro icke så lätta, som man kunde tro. Bukarest är en mycket fordrande stad, och den unga dynastien är så godt som slaf af dessa fordringar. För att hinna uppfylla dem alla och dock ega någon stund för sig allena, har drottningen gjort sig till regel att både vinter och sommar hvarje i ni I LJ l | LJ K I IN Idun, erndlles ett gratlsexemplar för hela den tid, under hvilken abonnementet räcker. Äro de samlade abonnenterna färre än 5, torde prenumeramorgon stiga upp klockan fyra. En tid steg hon upp kloekan tre, men detta blef henne för drygt. Sedan arbetar hon till klockan åtta och dessa timmar äro de enda, då hon kan få vara i fred med sitt arbete, då hon får vara Carmen Sylva; återstoden af dagen måste hon vara drottning af Rumänien. Detta är ingen lätt sak, ty Rumänien är ännu ett balft österländskt rike, och det går der icke an att hafva särskilda audiensdagar eller timmar: drottningen måste taga emot hvar och en, som begär företräde. Det kan hända, att hon får mottaga besökande, tolf till femton timmar i rad. Då hon och hennes gemål sätta sig till bords, äro de stundom så uttröttade, att de knappast förmå tala ett ord med hvarandra. Om hon sedan kunde få gå någorlunda tidigt till sängs, vore det ändock uthärdligt detta. Men i Bukarest roar man sig tappert — det kallas också nöjets stad — spisar middag sent och förlägger sina nöjen till nattens timmar.
Lån af denna Fond, kunna påräkna en återbetalning af 66|;dels procent i' Silfver.’’ Bahco-Utskottets Betänkmdett. -3 34^ 3) ’’Vi(] p&nters försäljning, för bristande betalning, eller annars med BancoStyrelsens lemnäde tillstånd, skall följaktligen ingi, bland Itöpevilkoren att Länet, efter ofvapuppgifne beräkningsgrund, antingen contant liqvideras, eller till det belopp, sorn får qvarstå, af köparen Öfvertages.’’ Hvad förut och vid denna Riksdag före • 0 skrifvet är, i afseende pa huru förhållas bör med den Gäldenär, som öfver ^året försummar att verkställa föreskrifven inbetalning, må äfven för dessa Rån gälla och iakttaga; äfvensom i hvad angar Lånehandlingarnes beskaffenhet och pröfning, anmaningar, lagfarter och panternes försäljning, antingen i orten eller å; Banquens egen Auction, allt efter BancoSty? relsens godtfinnande och sig företeende omständigheter, Utskottet anser någon förändring uti hittills gällande Stadgar icke vara erforderlig. Detta allt, jemte några Ledamöters, i vissa delar yttrade särskilda meningar, underställes vördsamt Rikets Ständers upplysta bepröfvande; med tillstyrkan derjemte att, angående en allmän Nådig Kungörelses utfärdande i detta ämne, underdånig skrifvelse må genom Rikets Ständers Expeditionsutskott afgå. Stockholm den 17 November 1823. TJtdrag af P otocollet , hållet hos Rikets Höglofl. Ständers BancoUtskott den 17 November ,1833. 346 Banco Uttiotteti Rctänlanden.
Maj:ts Proposition ligger tili grund för detta förslag, och ordalydelsen deri är: vill Kongl. Maj:t, vid detta tillfälle, ånyo fästa Rikets Ständers uppmärksamhet pä nyttan deraf, att Rikets Ständer till Kongl. Maj:t öfverlemna, att inom bestämdt maximum förhöja tullen u inkommande varor; 35a Den 28 October e. m. om icke, säger jag, deri ligger ett erkännande, att man ej äger denna rättighet, utan att den önskas för tillfället? Jag tror, att vi höra omfatta denna läglighet, att visa, det vi riktigt fattat Grundlagens mening. Kongl. Maj:t skulle eljest kunna utsträcka förbudssystemet längre, än som önskas, och ehuru jag bekänner mig till proliibitifsystemet, samt derföre borde rösta för Ja-propositionen, nödgas jag dock, sedan jag redan förklarat, att jag icke vill vara envis med att söka göra gällande mina prohibitiva åsigter, dock just för den ytterlighet, hvartill Konungens prohibitiva magt i Ja-propositionen blifvit utdragen, vid den förestående voteringen lösta Nej. Herr Rosenblad: Jag hoppas, att Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken täckes inhämta, om Ridderskapet och Adeln anser öfverläggningen slutad, hvilket jag för min del trott den redan vara, så alt vi dess förr ju heldre kunde få komma till votering. Herr Munck af Rosenschöld: Jag är förekommen af den siste värde Talaren Herr Rosenblad och förenar mig med honom; men får blott tillägga, att om Kongl. Maj:ts Proposition bifalles, får Kongl. Majit rättighet förhöja tullen, äfven då det icke påkallas af reciprocitetsförhållanden, hvilket är Deri 28 October c. ra. är tvertemot Rikets Ständers år 1S23 fattade ganska kloka beslut. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken frågade ånyo om Ridderskapet och Adeln behagade bifalla, att elfte BevillningsGrunden finge erhålla följande lydelse:
Du vet Emilia, huru fort timmarne, en skön sommardag, tillbragte under bar himmel bortila, således behöfver jag ej säga dig, huru de nu, ifrån åtta till ett, uti Friherrinnans sällskap försvunno. Men, nu skymtar det plötsligt rödt och blått mellan träden, lätta dammoln höja sig i middagssolen, ifrån de väl sandade gångarne; ett litet förebud, Majorskan Pygmei favoritmops, Don Pedro, (äkta Spanior till sinne) blir synlig, och nu framträda i åskådelig klarhet, Majoren sjelf (en liten knubbig medelålders karl), jemte sin nådiga fru, fröken svägerska samt svåger. Ännu en blick på min randiga, och nu bar det, på Friherrinnans vink, alléen framåt. Ack! du önskvärda medelmåtta tänkte jag, (men det hann jag göra endast en half minut, under det ömsesidigt hälsande och complimenterande ägde rum) du önskvärda medelmåtta, när skall din klanderfria anda af det tröga menniskosinnet engång rätt fattas, och skattas? Jag gjorde vid detta inpromtu en ingalunda tillfredsställande jemförelse mellan de främmande damernas ljusa sidenklädningar, och min egen, men, som sagt, jag hann ej med vidare, ty nu grep mig Fröken nådigt under armen, drog mig utan omsvep med sig genom ginoch omvägar, gångar upp, och gångar ned, i alltid lika oförminskad fart, så jag af hjertat prisade mig lycklig, då jag efter denna marsch forcée, vid det öfriga sällskapets återanträffande, ett ögnablick fick draga andan. "Se så", yttrade
Jag vill blott i afseende på hvad som blifvit yttradt derom, att vissa tjenstemän inom hofrätterne, med mycket små löner, ja till och med såsom vaktmästarne, icke nu kunnat få någon lönetillökning, hafva äran fästa uppmärksamhet derpå, att dessa tjenstemän naturligtvis äro på den lägsta graden och derifrån hafva utsigt, hela vägen uppåt till framtida befordran, under det att kronofogdarne vanligen stanna på den post, dit de kommit och icke längre framskrida, utom i några få fall. Om jag ville fästa mig vid Gottlands län, så är 400 r:dr det högsta, hvartill varande kronofogdars löner' kunna beräknas att uppgå, under det att deras uppbörd går till 50,000 r:dr. Vi hafva många olyckliga exempel på försnillningar, som der ägt rum. Jag anser det icke vara skäligt af Staten att låta ett sådant förhållande fortfara. Fordom, dä der funnos »ånga kronohemman, fingo dessa kronofogdar ofta sig tilldeladt särskilda hemman, då sådane blefvo ledige. Det var en ersättning för dem; det var personligt och har icke blifvit tilldeladt åt andra. Jag får på dessa och andra här förut omnämnda skäl tillstyrka, att R. o. Ad. måtte bevilja ett reservationsanslag af 10,000 r:dr, hvilket icke uppgår lill hälften af den summa, som, sista gången detta ämne här förevar, blifvit uppgifven såsom behöflig. Frih. Raab, Adam Christian: Jag vill visserligen icke här fästa mig vid den omständighet, som af en föreg:de talare blifvit omnämnd, att K. M. icke i detta afseende aflåtit någon propos., och erkänner, att StatsUtsk. och R. St. äro pligtige alt fästa afseende vid enskilda motionärers förslag. Men jag måste fästa mig vid en annan vigtig omständighet; vid den frågan, huruvida detta anslag kan anses vara af den ovillkorligaste nödvändighet påkallad, vid det förhållande, hvaruti landets tjenstemän i allmänhet nu sig befinna, så att Ständerne höra bevilja detsamma.
Si:r, att de ifiågavide summorna skulle utgå med uplånta medel, ty då hade det varit klart, att om detta blifvit bifallet, skulle summorna komma att af RiksgisKont. utbetalas endast i det fall att det lyckats få de afsedda beloppen uplånte. Men då StatsUtsk. tillstyrkt R. Slir att anvisa dessa medel på RiksgisKont. utan att tala om någon uplåning deraf, så följer ju häraf att RiksgisKont. skall, af under händer hafvande medel, utbetala dessa summor, äfven om de voro afsedda för an dra ändamål. Det dr vid sådant förhållande, som hvar och en torde finna angeläget att Utskis Utlåt., i omförmäide delar, återremitteras, och om StatsUtsk. då tillstyrker alt medlen skola utbetalas och, derest ingen annan disponibel tillgång dertill finnes, att de må anskaffas genom lån, så kan sådant utan inkonseqvens bifallas; men att gifva en bestämd invisning på ett Kontor, som icke har några medel, det anser jag, för min del, vara orätt, samt-vidblifver fördenskull min anhållan om bifall till första delen af Utskis hemställan och återremiss af den sednare. Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad, framställde Hr Gr. o. Landtm., att i afseende på förevide Utlåt, blifvit yrkadl, dels af flere ledamöter bifall, dels af Gr. Anckarsvärd, med hvilken åtskillige talare instämt, att R. o. Ad. mätte bifalla Utskis förslag, så vidt det angår de för fortsättande af Statens Jernvägsbyggnader efter Maj månads ingång erforderliga 1,350,000 Rdr Rmt, och i öfriga delar återremittera Utskis Utlåt. Den härefter till bifall å StatsUtskis förevide Utlåt, framställda proposin besvarades med starka Ja, blandade med Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han ansåg Ja hafva varit öfvervägande. Hr Dalman begärde votering. Gr. Posse: Då redan tre
Dito till ett maximum af 2 ^Millioner. h) Mannufactur-Disconten till nära R:d 530,000. i) Lånefond för exportable metaller, i medeltal till omkring 1,200,000. k) Byggnads-biträde till Göta Canal, årligen till 1820, 300,000 R:d, hvarigenom Förskottet till sistnämnde Verk då stiger till 1,800,000. utom Discont-biträdet och hvad som efter 1820 kommer att utgå. Alla dessa serskilda Vexeloch Credlt-rörelJ ser leda till bestämmande af Banco-Sedel-stockens belopp, hvilken likväl omväxlar, allt i den mohn, som de eventuella Creditiven periodiskt, mer och mindre begagnas. På Bankens garantie och under dess hägn gå vidare omkring Fyra Millioner Riksdaler Banco i Riksgälds - Sedlar; äfvensom utaf de hittills circulerande DiscontPapperen omkring Tre Millioner intagit rummet såsom mynt, i bredd med Bankens egne Sedlar, samt verkat 1 alla afseenden , Vare sig till Närirjgarnes lif, eller till Creditens förstöring, allt efter de olika åsigterne, lika med Banko Sedlarne. Ett ansenligt belopp i Papper står sålunda i representation för Mynt, hvaraf en del har Vexel-valuta uti Bankens Silfver-fond och det öfriga äger Credit-valuta, dels uti Bankens säkra Fordringar, fullkomligen motsvarande Vex - Statsoch Banie-Utskottens Betankanden. 205’ el-Banco-Skulden, dels uti Disconternes tillgångar. I ordning lärer således först böra förekomma den fråga: kunna, vid så beskaffadt förhållande, Bankens functioner, såsom Vexel-' Bank, nu återbringas i verksamhet? Flera uti Riks-Stånden väckta och till förenade Utskottens åtgärd remitterade Motioner syfta till detta mål.