Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Krut, om ändring i Kongl. Förordningen den 1 Okt. 1858, angående tillverkning, vård och försäljning af Kröning, angående Deras Majestäters, Konungens och Drottningens » angående kostnaden för Deras Majesläters, Konungens och Drottningens » angående pregling af en Skådepenning till åminnelse af Deras Majestäters » om bestämmandet af resekostnads-ersättning åt Rikets Ständers Deputerade vid Deras Majestäters i Norrige förestående • » i anledning af återremiss å Expeditions-Utskottets förslag till underdånig adress vid Deras Majestäters i Norrige förestående Kungsbacka, om bidrag till kyrkobyggnad i staden Kurhus, om öfverlåtelse till Allmänna Barnhuset af en tomt, begagnad af Stockholms Stads och Läns, se Barnhus-inrättningen. Kurhus-afgiftcn, angående den så kallade Kyrkans och Folkskolans medel, orri särskild kassaförvaltare för, se Kassaförvaltare. Kyrkans tjenstemän, om desses rätt att å Landtränteriet uppbära lösen för kronotionde, se Kronotionde. Kyrkliga, Judiciela och Administrativa indelningen af Riket, orri medel för verkställande af vissa ornregleringar af dem N-.o 118 4 10 4 33 ta* td r—' ? S<-* S £L SS ö —* C CO* N:0 j Sid. Riks-Ståndens Beslut. Ridd. o. Adeln. Bondc Ståndet. b. 19 Okt. a. 20 Juni 9 Juni a. 14 Juli b. 30 Maj b. 8 Febr. Éf ^ (K 3 > ro ro 2 • 05 td ro CO a Ridd. o. PresteBorgareBondeN:o N:o Sid. Adeln. stånd et. Ståndet. Ståndet. N:0 § Kyrkobyggnad, om rätt att använda skog å Presteboställcn till, se Presteboställen. » om ändrade stadganden anb. 22 Maj b. 30 Maj 16
I afseende på hvad näst den siste värde talaren nämnde, att längre fram förekommer ett stadgande, att borgare, som idkar oloflig brännvinsutminutering, skall vara sitt burskap förlustig, får jag förklara, att jag icke ämnar underlåta att dervid göra anmärka.; ty med samma skäl, som man fråntager borgaren hans borgerliga rättigheter och representationsrätt, skulle man betaga adelsmannen hans adelskap för enahanda förseelse. Jag anser derföre vara bäst att alldeles utesluta detta morn., och anhåller för sådant ändamål, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes framställa särskilda propos:r på mom:n i denna §. Hr Peyron: Jag är egentligen förekommen af 2:ne värda talare, Frih. Boye och Hr af Ekenstam. Jag önskar, att 1 mom. måtte erhålla den redaction, som BondeSt. beslutat, med en liten ändring, hvilken jag vågar föreslå, nemi. att här intages samma uttryck som allm. lagens i afseende på husbehofsoch tullqvarnar, så att här må stadgas, att brännvinsoch ättiketillverkning icke må äga rum under samma tak. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Jag är i afseende på sednare mom. så fullständigt förekommen af Hr Cederschjöld, att jag icke har annat att tillägga än det, att då apothekarens privilegium är hans egentliga egendom, kunde af samma skäl, som den fråntages honom för ifrågavar. förseelse, man äfven fråntaga landtmannen hans hemman för en dylik förbrytelse. Jag instämmer derföre med Hr Cederschjöld uti anhållan om uteslutande af sista mom. i denna §. \ Hr af Billbergh: Jag nödgas uppträda mot de talare, som ansett sista mom. i denna § böra utgå. Skall det utgå, så böra äfven 47 och till en del äfven 48 och 49 SS ändras. Jag tror det vara nödigt för en lagstiftare, att straffet står i något förhållande till lättheten att utöfva missbruket. Det är en gifven sak, att då en apothekare har rättighet att verkställa distillering, är det äfven lättare för honom än för andra att begå missbruk.
Och deL kommer nu derpå an, huruvida icke, i det skick saken sålunda kommit, samt då bär skulle blifva Iråga om, alt antingen viii icke i sak, men blott i anseende lill tiden för verkställigheten, lemna ouppfylldl ett formelt, tillförne aldrig tillämpad t, stadgande i Riksdagsbeslutet, eller ock att veterligen afvika Irån elen förut följda lätta tillämpningen af Riksdagsordningens föreskrift om ny distrikt-fördelnings uppgörande endast till grund för blifvande riksdagsmannaval, det ju ej tilläfventyrs skulle hafva ansetts mera klandervärd!, än det nu inträffade förhållandet, derest Kongl. Kollegium, oaktadt de den 31 sistlidne Augusti till viss dag i September utsatte riksdagsmannavalen ändock kunde ske tidigare, än som vid någon förutgående riksdag ägt runi, i stället skulle hafva, vid ena eller andra valförrätningen, förbisett någon af de i Riksdagsordningen stadgade grunder för ulöfningen af vederbörandes valrnannarätt endast och allena för alt kunna efterkomma det här 4- Bil. till R. St. Justitie-ombudsmans Embetsberättelse den 15 Nov. 1847. förut omnämnda formella stadgandet uti 1865 års riksdagsbeslut; hvilket sistnämnde dock ingalunda, såsom Riksdagsordningen, är af grundlags-natur. Skulle det åter invändas, att det på Kongl. Kollegium hade berott, alt söka undvika den nu ifrågakomne konflikten emellan gamla oell nya val-distrikternes tillämpning vid de särskilda valförrätlningarne derigenom, att revisorsvalet inom 4:de bruks-distriktet blifvit utsatt t. ex. en månad tidigare, än som skedde; så måste med afseende härå först anmärkas, alt dels den sedermera i sjelfva verket uppkomne kollisionen emellan båda valen, som borde ske efter olika distrikt-indelning, icke gerna kunde af Kongl. Kollegium 5 eller 6 månader före riksdagen beräknas, dels äfven, alt Kongl. Kollegium icke ens rätteligen var befogadt att ingå i författning om utsättande af val till statsrevisionen förr, än Kongl.
Cancellier torde förständigas att förut hafva från Protocollen sammandragit och efter Riksdagens öppnande, så snart Utskottet blifvit organiseradt, tillställa dess Cancellie alla nödiga upplysningar. StatsUtskottet, till hvars åtgärd motionen Remitterats, i afseende på anvisandet af medel till kostnadernas bestridande vid tryckningen af den föreslagna Uppgiften, anser åter, då i händelse Constitutions - Utskottets meddelta yttrande skulle af Riksens Ständer gillas, nämnda trycknings-arbete ej före Riksens Ständers nästa sammanträde kommer i fråga, något utlåtande i ämnet, från Stats-Utskottets sida, nu icke erfordras. Stockholm den 21 Julii 1823. Constduiions-Vtskotbcts betänkanden, 20$ N:o 44. Ankom den 1 September 1825. Memorial till Riksens Ständer, i anledning af BorgareStåndets återremiss på Utskottets förslag till ett 7 Moment i 14 §. Riksdagsordningen» ConstitutionsUtskottets, d. 18 nästlidane Julii under N:o 42> aflåtna förslag till ett nytt eller 7;de moment i 14 §. Riksdagsordningen , samt deraf härilytande smärre ändringar och tillägg i dess 17, 19 och 22 §. §. har från Wällöf!. BorgareStåndet, enligt ProtocollsUtdrag af den 2 cch 5 dennes, blifvit återremiteradt, med åtskilliga såsom Ståndets gemensamma tankar godkända anmärkningar och yrkanden, nemligen: 1:0
Davidssköldar: talrickar med två i hvarandra stående trianglar samt med inskriften ”Agla” [begynnelsebokstäfverna till fyra hebreiska ord, som betyda: ”Du är stark i evighet, o Herre”!] och ”consumatum est”. Ännu i medlet af förra århundradet förordnade magistraten i Leipzig, att sådane talrickar skulle å rådhuset finnas i förråd för att användas vid eldsvådor. I katolska länder tog dock presterskapet den magiska eldsläckningsmetoden i beslag för egen räkning; sjungande processioner, som buro reliker, gingo tre gånger kring brandstället, och hjelpte icke detta, så var det ett bevis, att Gud tillstadt djefvulen att låta det härjande elementet gripa vidare omkring sig. För de många arter af spådomskonst, som hade sina idkare bland den stora allmänheten, tillåter oss icke omfånget af denna artikel att närmare redogöra. Kyrkan, som väldigt predikade mot desamma och framstälde dem såsom påfund af djefvulen, lögnens fader och oraklens grundläggare, förnekade likväl icke, utan kunde med bevis ur bibeln styrka deras förmåga att afslöja framtiden. För kyrkan var öfverhufvud allt hvad vi här skildrat svart magi: alla mystiska bruk hos folket, de måtte användas i god eller ond afsigt, för att hela eller skada, ansågos hvila på förakt för kyrkans egen himmelska magi och innebära om ej ett formaliter afslutadt förbund, så dock ett ”pactum implicitum” med djefvulen. Fördenskull var det innehafvarne af folkets traditionella läkekonst, hvilka, när en inqvisitionsdomstol började sin verksamhet å någon ort, i främsta rummet måste vandra till bålet. Men inga skräckmedel voro i stånd att utrota folkmagien, sålänge sjelfve förföljarne trodde på dess kraft och förde striden endast för en helgad vidskepelse mot en bannlyst sådan. Kampen mot vidskepelsen, kyrkans så väl som folkets, var förbehållen en annan tid och en annan verldsåskådning.
Bruket använder icke hvete, utan försäljer hvad som efter ett eller annat års förlopp influtit, och om hvad som då, efter gällande priser samt varans beskaffenhet, för densamma kunnat erhållas, icke skulle uppgå 132 till det värde hvartill den är bokförd, lärer en dylik skillnad likväl icke kunna anses såsom en förlust, ehuru den måste på Vinst och Förlust räkning afföras. Då Herr Prosten Sandberg finnér skäl lill anmärkning deröfver, alt Tumba de sednare åren lemnat någon förlust, skulle det kunna förmodas att han hade skäl till belåtenhet de år då Bruket lemnat öfverskott, men ehuru det Jemnats obestridt, alt Bruket åren 1838 och 1839 gaf en icke obetydlig behållning, antager Herr Prosten att de papperssorter, af hvilkas tillverkning denna vinst skall hafva härrört, ’ vöre ingenting annat än ett reserv-förråd ”af Bancosedlar med nya stämpeln, sorn då erfordrades och kunde upptagas ”till snart sagt huru högt tillverkningsvärde man behagade.” Härvid torde jag få upplysa, att något reserv-förråd af papper till Banko-sedlar med nya stämpeln aldrig varit anbefaldt, ej heller ti 11 verk ad t, samt ali förvaltningen icke äger att efter godtycke sälta pris, hvarken å della papper eller något annat, utan att priset på nya Sedelpapperet är bestämdt genom resol. den 24 September 1835, som utan förändring ännu är gällande. Tillverkningen vid Tumba är vanligtvis icke ställd på en stor mängd i sender af hvarje sort, utan rättar sig efler reqvisition i mån af förbrukningen.
På andra trakter åter har hågen för denna näringsgren stigit; Allt i mohn som den blifvit med mera eller mindre omtanka vårdad, och det torde kunna vara att hoppas, att det Saltjoeter-belopp Länet kan afyttra, åter höjer sig, om Kronans inköpspris derföre förblifver oförändradt; 3:o Linneoch Ylle-väfnader tillverkas af Allmogens Qvinnor, för husbehof, men icke derutöfver; Likväl hafva väfnaderne af Engelskt Bomullsgarn utaf de lägre numren under de senare -åren betydligen höjt sig i värde och mängd; 4;o Fiske, egentligen af Strömming idkas i Elfkarleby, Wesslands, Leufsta och Hållnäs Socknars Skärgård, från medlet af Maji till medlet af September månad, sysslosätler ungefär 280 personer med i4o st. tvårodds-, såkallade, Sköt-båtar, och hvilkas fångst blifvit ansedd vara omkring 5oo tunnor sallt Strömming, hvarutöfver en ej obetydlig mängd af samma slags Fisk försäljes färsk här i Staden och annorstädes i orten. Den saltade Strömmingen bortbytes till största delen på marknader i Elfkarleby och Skefthammar, emot spannmål, eller säljes emot 16, 18 å 20 R:dr Riksgälds-Sedlar för tunnan. I Strömmar och Forssar invid Bottniska viken idkas äfven fiske af Neijonögon, hvaraf ock en obestämd qvantitet, dels rökt och dels inlagd i kaggar, försäljes. I Elfkarleby Socken finnes ett Krono-Laxfiske, sora, jemte en tillydande liten Kongsgård och ett Sågverk, är utarrenderadt för en årlig afgift af 21 o Lpd. 11 Skålpd. sallt Lax, att betalas med penningar efter Markegång. För öfrigt är fisket i Länet icke af betydenhet, ehuru sådant visserligen af mångå personer idkas i Mälaren och de mindre Insjöar; 5:o
Man har yttrat, att enskifta kunde se sig före och låta bli , att emottaga invisningar af personer, om hvilkas vederhäftighet de ej voro förvissade, samt att följaktligen ingen olägenhet genom dessa invisningar kunde drabba någon , hvarföre han ej hade att skylla sig sjelf. Detta gäller dock icke om allmogen, hvars kännedom om andras förmögenhet ofta icke sträcker sig utom socknen ; och som vanligen ej kan uppskjuta försäljningen af sina varor, intill dess andra erhållas , än dem man bjuder. Ett färskt exempel derå kan jag åberopa från Småland, hvarest Den 3 November e. m. 77 innehafvaren af en stor egendom -betalte med invisningar. Ehuru de voro ställda på Banken, så nödgades Böndeme likväl, för att få dem utbytta mot sedlar, som kunde användas i uppbörden , afyttra de förra till underpris i Städerna. Jag har tillförne omtalat den skada , enskilta invisningar icke längesedan åstadkommit i Norrige, och jag skulle å nyo åberopa den , om icke en värd Ledamot mindre väl upptagit , att jag vid ett annat tillfälle anförde exempel från detta land. Nu, då han likväl vill bestyrka sin mening med händelser, som tilldragit sig längre bort, och der förhållanderna äro mera olika våra, nemligen i Stora Britanien . måste jag yrka , att, om han ej vill tillåta mig åberopa exempel från Norrige, emot honom ; må han ej heller framdraga exempel ifrån England emot mig, eller ock medgifva, att hvar för sig måtte obehindradt få hemta dem , hvarest honom godt synes , hvilket också tyckes vara mest öfverensstämmande med den obegränsade liberaliteten. $ Hvad beträffar olämpligheten att göra en inbjudning till de öfriga Stånden att förena sig med Ridderskapet och Adeln , sedan de redan fattat deras beslut i frågan , så tror jag ej , att denna omständighet vid detta tillfälle , mera än vid andra, måhända mindre vigtiga, bör hindra Ridderskapet och Adeln från att göra inbjudningen. Det blifver i alla fall de öfriga Ståndens ensak, att derå göra hvad afseende de för godt finna ; att ingå i öfverläggning om ämnet, eller underlåta det.
RegeringsFormen. (jcnom Protocolls Utdrag af den 1 innevarande hafva samtliga Riks-Stånden till Constitutions-Utskottet remitterat Kongl. Maj:ts under den 31 nästlidne Mars afiåtna nådiga Proposition, med föreslående af följande nja redaction af 7 §. i Regerings-Formen: »Konungen läte uti Stats-Rådet sig föredragas och algö re der alla Regerings-Ärender, utom de Ministerielia, eller dem som angå Rikets förhållanden till främmande Magter , samt Coinmandomål, hvilka Konungen, i egenskap af högste Befälhafvare öfver Krigsmagten till lands och sjös omedelbarligen besörjer, och hvarmed förstås sådana enkla Militäriska mål, som icke, efter Grundlagen, höra till föredragning i Stats Rådet och Stats-Secreterarens Expedition, icke leda till stiltande af nja, icke tili ändring, förklaring eller rubb - Const. Ut,sk. Betärikanden. 35 ning af gällande Lagar och allmänna Economiska Författningar, eller uti dispositionen af allmänna medel.« Då i denna nådiga framställning Utskottet med underdånig vördnad erkänt Kongl. Majits visa och välgörande afsigt att, för bevarandet af Nationens lagliga rätt, undanrödja möjliga misstolkningar och collisioner, samt i sådant ändamål bereda constitutionel helgd åt de med Grundlagen instämmande men deri ej fullständigt uttryckta former, hvarigenom gränsen uppdrages emellan de Stats-Secreteraren för Krigs Ärenderna och Konungens RådgiR vare i Commandomål tillhörande särskilta embets-befattningar, återstår' det endast för Utskottet att å Kongl. Maj:ts ofvanintagna nåd ga förslag härmedelst lemna sin enhälliga tillstyrkan, att, såsom ett Riksens Ständers utlåtande, jemlikt 56 och 81 §§• Regerings Fonnen, hvila till afgörande vid nästa Riksmöte.
Det har till följd häraf varit Utsk:s upgift att på samma gång det i 2 § föreslagit en så beskaffad förändring i tariffen, att derigenom en ytterligare fördel tillskyndats den klass af medborgare, som denna § rör, har det äfven i andra §§:r, sorn handla om andra klasser, föreslagit högre minimi-afgifter, högre proc. af inkomsten och högre minimi-tariffer. Långt ifrån således att göra någon sammanjemkning till likhet emellan klasserna, har Utsk. ännu mera aflägsnat dessa klasser ifrån hvarandra. Jag anhåller om afslag å denna punkt, samt att den gamla 2:dra § måtte i BevillmsRörordmn bibehållas. Hr Brakel, Mauritz Gust.: Föregående Bevilln.Utsk, och Ständer hafva ansett, att en summa af 300 Rdr Rmt borde vara den minsta, för hvilken bevillning icke skulle erläggas. Jag tror mig veta, att nuv:de Bevilln.Utsk:s mening icke varit att höja denna summa, utan Utsk. har endast och allenast ansett, att under nuvarande tidpunkt, då så nyligen af en StatsRåds-ledamot blifvit för R. o. Ad. visadt, att lefnadskostnaderne stigit med 100 iu Den 28 Mars f. m. proc., den summa af 500 Rdr, som Utsk. nu föreslagit, något så när skulle motsvara de 300 Rdr, som af föregående Ständer blifvit såsom minimum fastställde. Jag kan således, för min del, icke finna annat än att billigheten bjuder, att den minsta lön, som för en tjensteman bör vara fritagen från bevillnings erläggande, bör fastställas till det af Utsk. nu föreslagna beloppet, Hvad åter beträffar den af Utsk. uppställda skalan, eller att af alla löner, som öfverstiga 500 till och med 050 Rdr Rmt en afgift af 1 Rdr skall betalas o. s. v., så kan jag för densamma icke finna någon rimlig grund. Det synes allenast som om Utsk. helt enkelt öfversatt den gamla §.
Ki birenbeten der visuell-, utt dennu utgärd blott väekte otäligliet, split oeb missnöje, sumt mäste ötvergifvus pä tleru ut öurne, sedun tor dess utkorunde pä 8t. (ib, istoller, Krigslugurnes strängbet mäst tillitus emot cle, säsom fullkomligu slulvur, lugne oeb ledige, men, säsom lärlingur, eller inom viss tiel biblitvunde, motspänstige oell upproriske emot ilen välvilju, som ej genust gut' dem lrilieter. Motiven till ett sädunt uppskof liemtudes trän ofveitvgelseu, utt zlulven ej omedelburt vur mogen för bibeten, oeb för utt mötu den omtunku oeb de besvärligbeter, sumt buru det unsvur, densuminu innebär, dur; vill ej be^tri» du, utt dennu mening kun vuiu gunsku grundud, bvud beträssur de Krunsku, 8punsku oeb större IloIIundsku eoloniernu, der slufvurnu egu mill,lie beröring med mussun uf den triu populutionen, oeb ingen ined de nitiske missionärerne, som under e» längd ut' ur i cle öfrige eolonieiuie buft ingen mödu ospurd utt bibringu dennu lägu mennisko-cluss morulisk oel, religiös bildning. Uen dettu sednure guller is^nnerbet om 8t.
Utskottets tillstyrkande, att ytterligare 200 Rldr årligen för hvarje af de i Carlshamn, Wisby och Hernösand inrättade Navigations-Skolor måtte af Rikets Ständer anvisas, har af Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Borgare-Stånden bifallits. i) Sjunde Hufvud-Titeln, 6:te punkten, angående förslags-anslaget för Tull-Verkets utgifter. Utskottets hemställan, att detta anslag måtte beräknas till 800,000 Ralr, har blifvit bifallen af Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Borgare-Stånden. k) Åttonde Hufvud-Titeln, 3:dje punkten, angående anslag för Kongl. Bibliotheket. Utskottets tillstyrkande, att det för Kongl. Bibliotheket förut beviljade anslag till inköp af böcker må ökas med den af Kongl. Majit begärda summa, 3ooo R:dr, är af Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Borgarestånden bifallet. I) Åtionde Hufvud-Titeln, ^:Ae punkten, litt. b), angående anslag för Bill. till R. St. Prot. 1843. 4 Sami. 1 Afcl. 34 Haft. 3 i8 Stats-Utskottets Memorial, N.o i33. bildande af ett serskildt pastorat af Loos Capell-Lag i Färila socken af Norra Helsingland. Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Borgare-Stånden hafva godkänt Utskottets förslag, att Rikets Ständer måtte bevilja till aflöning åt blifvande Pastor i Loos församling 3oo R:dr, och till Klockaren derstädes 4o R:dr årligen, jemte fem tunnor spanmål in natura till vinsäd och en så kallad Proste-tunna af Kronans spanmål in natura. m) Åttonde Hufvud-Titeln, io:de punkten, litt. c), angående anslag till den för sjukes behandling med electricitetet och galvanism i Stockholm stiftade Inrättning.
I anseende till de halfqvädna visor, som finnas i Reseminnena och hvilka, under rubrik af equivoquer, skulle sätta de bästa deri förekommande caracterer i en icke särdeles vacker dager – tror jag: att de innehålla en skälmaktighet af författarn emot sina läsare. Tidens anda är equivoque, författaren har kastat ut sina equivoquer såsom lockmat för att se hvilken som skulle napda på dem. Det är Fröken Ulla, som först stött sig derpå, hon är icke prude; men hon är icke af naturen begåfvad med qvinlig skönhet, detta är en otur, som gör henne revolutionärt sinnad emot älskare och älskarinnor, vänner och vänninnor, och i sin dygdiga harm öfver andras förmenta odygder, glömmer hon att ignorera: hvad en sann blygsamhet aldrig bordt tillåta henne att förstå. Rousseau säger: ”Goda seder hafva alltid mycken enfald i förening med sig; men en orenad inbillning gör örat ömtåligt och tvingar att beständigt förfina uttrycken.” Colombine eller Dufvan ifrån Skåne, som anses så omoralisk, kan jag icke finna sådan. Dygden kan ju blott existera såsom motsats till lasten, det bör väl således vara tillåtet att framställa denna senare, på det man så mycket snarare må lära känna den förra. Att säga, som Fröken Ulla, ”att han (författarn) smyckar lasten med ett fint aesthetiskt doft, att han sätter okyskheten i system, och låter den sanctioneras af moralen” – det är alldeles förvändt. Oskuldens tider äro nu en gång sin kos, det lära vi af bibliska historien, redan såsom barn, anständighetens hafva sedan kommit i stället; det lära vi ju längre vi få lefva allt mera. Begreppet oskuld tages också nu mera uti en mycket inskränkt bemärkelse; det är blott ett slags felsteg, som är farligt för qvinnans oskuld – (mannens kommer alldrig ifråga) – för öfrigt kan hon beherrskas af de lågaste passioner, såsom hat, afund m. m, och hon bibehåller likväl sin oskuld i allmänna opinionen. Likvisst sade Christus vid bedömandet af det ofvannämnda felet: ”Den af eder, som är utan synd, han kaste första stenen.”
Jemte det Utskottet får fästa uppmärksamhet derå, att, i händelse det i 3:dje punkten afgifne tillstyrkande af en allmän ränteförvandling kommer att vid votering afslås, häraf blifver en gifven följd, att det i förevarande 16:de punkt in tagna förslag måste såsom förfallet anses, har Utskottet, för det fall, att ett motsatt förhållande skulle inträffa, skolat för frågans afgörande medelst omröstning i förstärkt Stats-utskott föreslå följande proposition: 7:o. Den, som, i likhet med Borgareoch Bonde-ståndens beslut, vill, att de till ordinarie ränta hänförliga afgifter, som för städernas jord beräknas och af dem utgöras, skola förvandlas efter enahanda grund, som för hemmansräntorna varder fastställd, samt att förteckningar, upptagande så väl gamla som nya räntan, för Hill. tilt B. St. Vrot. 1847 och 1848■ 4 Sami 1 Afd. 2 Band. 61 Haft. 2 10 Stals-Ulskollels Memorial, N:o 319. hvarje stad uppgöras och till Kongl. Maj:ts befallningshafvande insändas, för att, till rättelse för framtiden, länens jordeboksliggare bifogas, voterar Ja; Den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, är förberörde förslag af Rikets Ständer afslaget. 17:de punkten, innefattande hemställan, att, i de fall, då kronooch kyrkotionden är utsatt i andra persedlar än spanmål eller uti andra sädesslag, än hvaraf densamma i allmänhet inom orten utgöres, berörde utskyld måtte på uppgifvet sätt förvandlas, är bifallen af Borgareoch Bonde-stånden. Ridderskapet och Adeln har afslagit första delen af punkten till och med ordet »förvandlas», med uteslutande af orden »på det sätt», hvarefter den öfriga delen af samma punkt ansetts till följd deraf hafva förfallit. Af Preste-ståndet är Utskottets förslag, att kronooch kyrkotionden skulle förvandlas, afslaget; i följd hvaraf hvad Utskottet i afseende på sättet för förvandlingen i denna punkt tillstyrkt komme att förfalla.