Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att förmyndare-jörordnande, som hädanefter utfärdas, bör innefatta fullständig underättelse om hvad f örmyndaren, enligt 23 Cap. 1 Ärfda-Balken, har att iakttaga. Tvänne Ledamteis sei skilda yttranden bilogas. Stockholm den 23 Maji i834* Reservationer. 1:0 af Herr Holm: ”Då jag väckte den af Höglofl.-Ulskottet nn besvarade motion om ändring i t §. af 23 Cap. Ärfda-Balken, hade jag hört berättas, att Kongl. Maj:l amadé tili Rikets Ständer framställa proposition om de så kallade tysta lörmonsTUtternes upphörande eller förflyttande efter den säkerhet* sorn genom in - ■LagAJtskottets Bet. N:o 70. teckning vinnes, utan att fråga tillika var om förslag till något lagstadgande, hvarigenom upphäfvahdet af 17 Cap. 8 §. Handels-Balken kunde för dea omyndige göras mindre äfventyrligt, och ibland mötiverne till motionen var äfven det, att, genom betryggande på annan väg af omyndigs rätt, i någon mon bidraga till undanrödjande af de binder, som kunde ligga i vägen för tysta förmons-rättens upphörande. Jag bar alltid ansett och skall alltid anse detta de omyndiges beneficium legis vara till sin princip onaturligt och rättsvidrigt, emedan den, som åtager sig eller får sig ålagdt ett ibland de svåraste och ansvarsfullaste medborgerliga onera, derigenom lider intrång i sin naturliga rättighet, att använda sin egendom på bästa sätt till sin fördel, men då ifrågavarande rättighet, som existerat långt före 1734 års lagstiftning, och sedermera under sin roo åriga tillvaro, i folkets lynne och tro i allmänhet, inplantat en viss aktning för omyndigs egendom, såsom oantastlig och helig, skall jag aldrig med min röst understödja borttagandet af detta-de värnlösas mången gång nödvändiga, ehuru nu för tiden, mera än fordom, eluderade skydd, utan att något surrogat lemnäs dem.
M beslutar riksdagens afslutande, då han, efter inhetntad kännedom om ärendernas gång, finner det lämpligt. Att nu i förtid, innan göromålen äro afslutade, berättiga talmännen oell Hr Landtm, att hos K. M. anmäla, det 2:ne dagars uppskof erfordras, anser jag mig ej kunna tillstyrka, utan afstyrker jag R. o. Ad. att dertill lemna bifall; hvaremot jag anhåller, att Hr Gr. o. Landtm, måtte dagligen hos K. M. anmäla i hvad mån göromålen framskrida, på det K. M. må kunna pröfva, när skäl förekommer att afsluta riksdagen. Hr Stuart, Carl Gust.: Jag anhåller att få helt och hållet instämma i Frih. Cederströms yttrande samt derjemte förklara, det jag anser betänkligt, om i detta afseende något prejudicat för framtiden skulle varda stadgadt; och jag uther mig att tillika få upplysa, att, hvad BancoUtsk:s göromål särskildt angår, detta Utsk. för närvar, icke har mer än ett enda mål oafgjordt, uti hvilket mål något betänk, icke kommer att ingå till R. St. Dessutom åligger Utsk. endast att uppgöra förslag till sammanjemnkn:r och voter:spropos:r i anledn. af RiksSt:ns skiljaktiga beslut i fråga om K. M:s biträde för upptagande af det utländska creditivet. Min enskilda öfvertygelse är derföre, alt BancoUtsk. innan slutet af nu ingående vecka bör kunna hafva såväl b:coreglementet både renskrifvet och utfärdadt som öfriga Utsk. åliggande göromål fulländade. Frih. von Schulzenheim, Dav.: Fullkomligt öfvertygad derom, att såväl Hr Gr. o. Landtm, som de öfriga talmännen icke, utan att på det nogaste hafva öfvervägt hvilken tid som kan erfordras för de återstående riksdagsärendernas behandling, hafva öfverenskommit att göra en så beskaffad framställning hos K. M., som den Hr Gr. o.
Annorlunda är förhållandet annorstädes. Jag känner flera ledamöter uti Norriges Höjeste Het, sorn ifrån att. vara praktiska jurister blifvit Professorer och sedermera ingått i nämnde Kätt, dit de medfört det mera utbildade tlieoretiska vetande, som de under utöfvandet af Professorskallet inhemtat. Det är på detta sätt sorn denna domstol törvärfvat det stora anseende, som den nu så rättvist åtnjuter. Man liar sagt, att derest vetenskapens idkare behörigen upmuntrades och belönades, skulle juridiska vetenskapsmän nog framträda. Jag tror detla yttrande vara vederlagdt af hvad jag förut anfört. Man må gifva den juridiska vetenskapsmannen huru stor lön som helst, så vill lian, om lian lifva'3 af verklig kärlek till sin vetenskap, ej flytta till Upsala, och om han gör det, så skola hans insigter utan tvifvel förminskas i st. f. att utvidgas, ty han skall sakna allt det understöd, som det praktiska lifvet gifver, all den gagneliga inverkan, som umgänget med andra vetenskapsmän utöfvar. Man har visserligen emot mig anmärkt, att vi haft ganska utmärkta jurister, af hvilka flere varit Akademiska lärare —- och deribland vill jag särskildt nämna den utmärkte Pofessor Calonias i Abo — men jag säger ännu en gång, att detta har varit under förflutna tider, då vetenskapen ej stod på samma ståndpunkt sorn nu. Man har äfven tillvita! mig, att jag icke skulle upskatta förtjensten hos några af de juridiska Professorer vi f. n. ega. Jag erkänner villigt Professor Bergfalks mångsidiga kunskaper, hans utomordentligt stora beläsenhet, men jag tror icke, att han kan anses vara fullt lämplig till att undervisa i den praktiska vetenskapen, och jag tror, att han sjelf medgifver sig sakna de dertill erforderliga egenskaper. Jag erkänner jemväl Professor Schlyters stora förmåga och öfverlägsen kunskaper, men jag vågar ändock fortfarande påstå, att den juridiska bildningen i landet öfverhufvud står på en ganska låg ståndpunkt, ja på en lägre än man i Sverige uti mannaminne någonsin sett.
G i f oss noggrann beskrifning. Mirjam L — k. Dessa obehag k o m m a troligen deraf, att ni ansträngt edra ögon för m y c - ket, då ni j u äfven i öfrigt är svag. Möjligt är ju också, att ni kan behöfva glasögon, da ni arbetar, men huru k a n ni tro, att vi skola kunna säga eder, hvilket n u m m e r n i bör a n - v ä n d a? — N i bör under några veckor tre gånger dagligen taga tre stycken Blaud ' s järnpiller och taga så mycket motion, som er tid möjligen tillåter. E. J. N i gör klokast i att låta läkare göra en underlifs Undersöknin g. Dylika » blåskatarrer » hos fruntimmer bero nämligen ofta pä något underlifslidande, abnormt läge af lifmodern, etc. Maria. Försök en salfva af 1 del saliaylsyra, 1 0 delar zinkoxid, 10 delar stärkelse och 20 delar vaselin. H a r ni tillfälle att vända er till specialist, är det naturligtvis så mycket bättre. Äfven härför torde den nämda salfvan låta m e d fördel använda sig. T ett stort antal af dylika fall, som trotsar hvarje annan behandling, har hypnotisk behandling åstadkommit fullständig helsa. Jenny. Sannolikt bero dessa smärtor och denna svullnad på s. k. plattfot. N i bör, så mycket sig göra låter, undvika gående och stående. Afven vore det Önskvärdt, att ni kunde begagna särskilda, för plattfot lämpade skodon, som finnas att tillgå i Stockholm. Ä r ni Stockholmsbo? Lungsotspatient. Det medel, som kanske mest användes mot den besvärliga nattsvetten, och som ofta nog har god verkan, är atropin. Medlet fås dock ej utan läkares recept. — Välgörande äro också hastiga kalla tvättningar af öfverkroppen. D:r — d. a n. m. Så är t. e x. s. v. Skolan består alla materialier. Några hushållselever o c h några helinackordenter mottagas. m. 28 är försedd med M. N — a. Hycklinge.
Ater en svårighet, hvarmed sjelfva formen af detta adressförslag är behäftad. Innehållet åter, mine herrar! torde, intet mindre än formen af dess apparition, förtjena eder uppmärksamhet. Jag täger en enda mening såsom exempel: "Anledningarna ”till undsättningar ifrån Statens sida skulle måhända återkomma i mindre förfärande skepnad, och antalet af lösdrifvare och fattiga, äfvensom af brottmål vid domstolar”na icke i sä bekymrande mån tillväxa, om lagstiftningen för ”den allmänna hushållningen, näringarna och handeln, i enlighet med de und. önskningar, som Ständerne vid flera föregående riksdagar yttrat, hade hunnit ordnas efter mera bestämda och bestående grundsatser, så att eli större utrymme kun”nat gifvas åt arbetsfliten och mera säkerhet vinnas för beräk”ningen af ensfildta företag.” — Att den ekonomiska lagstiftningen i Sverige larfvar förbättring, har man länge insett, och det är nu 16 år sedan jag för en del deraf i embetsväg yrkade reform. Äfven jag hoppas, alt en större näringsfrihet skall verka fördelaktigt på de arbetande classernas tillstånd; men att alla dessa ofvan uppräknade fördelar skulle hafva vunnits på sätt adressförslaget uttrycker sig, om Ständernes förslag gått i verket, har jag icke vågat hoppas, och vill endast tillägga, hvad som nu mera är utan tvifvel, alt nemi. antalet af brottmålen vid domstolarna i betydlig mån beror på fylleriet, — en last, som genom brännvinets fördyrande kan åtminstone motverkas. Om denna fråga hört till önshningsmålen, så hade den förfallit, emedan två Stånd a H. 48 3?8 Den aG Februari f. m. stannade emot två vid i834 i'rs riksdag; då gick den tiif förstärkt Statsutskott, hvarest den lindrigaste skatten segrade under omständigheter, sorn höra till riksdagarnas historia. På ett annat ställe förekommer: "Vid sista riks-, "dag beslöts, på grunder, om hvilka Konung och Ständer ”voro ense, alt utskylderna skulle erläggas efter medelpri”set för io års markegång, äfvensom persedelräntornas förhandling.
Eng - förändringen, om den antoges,' skulle blifva, att Högsta Magten ofta vöre föranlåten att utöfva dess rätt att gifva Nåd, samt I<agen således inom sig nära fröet till dess upplösning. 4:0 Af Herr S. von Stahl, som, under lika befarande deraf, att tjufnaders beläggande^med 4 9 o JUg■ Utskottets F, st iinh anden. dödsstraff s'uIIp föranleda dertill, att mord i förening med ijufnads-brottet utöfvades, föreslagit, att ilen, som för fjerde resan begången Stöld blifvit straffad, borde i ansigtet bränrnärkas. 5:0 Af Herr Carl Gustaf Reinhold Haus* Wolff, sorn likaledes instämt uti hvad af Herr Grefve Hamilton blifvit anfördt, samt yttrat den mening, att tjufvar, hvilka dömrnas till lifstidsfängelse, borde 1 ansigtet bränmärkas, men att deras föregångne märkande vid itererade stölder skulle hindra möjdgheten af deras förbättring; hvarjemte Herr Hauswolff, i afseende å det af Utskottet gjorde förslag till en vidare utsträckning af hvad genom Kongl. Brefven d, 3 Martli 3748, och den 29 Julii 1812, är vordet förordriadt, angående Rättegångs-sättet, då en för begången stöld häktad person bekänner sig hafva ett eller flera dylika brott å andra orter föröfva!, anmärkt, att anställande af undersökning derom i den tilltalades frånvaro, skulle betaga honom de förmoner, som från en laga Rättegång böra anses oskiijaktige, och äfven kunna leda till äfventyrliga följderOch 6:0 Af Herr Johan Mannerstam, som, jemte det han förenat sig uti Herr Grefve Hamiltons yttrande, tillika ansett orsaken till tjufnaders tilltagande igenfinnas uti en mera allmän fattigdom bland de lägre folk classer, vållad af svårigheten att på lofligt sätt vinna lifs-bergning, samt att medlet till afhjelpande utaf detta förhållande icke borde sökas uti stränga strafflagar, utan genom beredande af lättare utvägar till arbets-förtjenst och utkomst för dessa folkclasser. £cg-Utskottets Betänkanden, 491 Härförutan har ock Högjofl.
Nu blefwo wi warse, huru på ett närgränsande torg, som hette Carl den Trettondes, en betydlig Rysk truppmassa utbredde sig. Derjemte hördes gewärs-salfwor på Brunkebergs torg. Ur Arfprinsens palats blixtrade det, och det war tecken att fienden anryckte. De slutna lederna på Norrbro gåfwo en salfwa, och en mörk ström af Ryska kosacker och jägare utgjöt sig ur gat-mynningarna öfwer torget. Den mörka massan nalkades alltmera till bron, bajonetterna fälldes, och med wildt skri rusade de kämpande tillsammans. Midtibland de Swenska lederna wisade sig den unge Konungen sjelf på en kolswart hingst. Öfwer hans panna hwilade ett åskmoln af hög kunglig sorg, men tillika ett lugn, som om för honom stridens ära warit säker, emedan den icke beror af utgången, utan af snillets förberedelser och tankar, och hjeltemodets utförande och ansträngningar. Sjelfwa det kungliga slottet hade blifwit förwandladt till en fästning. Fönstren woro uttagna ur den sköna, ädelt prydda fasaden, och ur de praktfulla salarna, mellan sidengardinernas flägtande draperier, sträckte swarta kanoner sina gap ut emot torget. Då torget blifwit fullt af Ryska massor, som trängde sig emot bron, wisade sig den Ryske Storfursten midti hwimlet, omgifwen af en skara lysande adjutanter. Han winkade, och med wåldsam fart, i allt djupare trängsel, framwältrade den Ryska krigarmassan. Fursten sjelf stadnade wid den kolossala bronsbild af Gustaf Adolf till häst, som stolt höjer sig midtpå torget. Hastigt flög ett uttryck af hot öfwer wår Konungs drag. Han sträckte sin wärja mot himlen. Wid detta tecken blixtrade det ur slottsfönstren, och tusentals fiender krossades längst bort på torget. Ett par grofwa kanonkulor träffade den wäldiga bronshästens ben.
Men hon gick emot honom m e d en förebrående blick och sade, just som hon stod framför h o n o m: » Om du med din lykta söker Rundt om hela vida jorden, Aldrig skall du någon finna, Som dig älskar så som jag. » Strax därpå var han vaken. Så sprang han upp och visste, att h aldrig skulle öfverge henne, den ärliga, gofia, gamla tösen, som älskade honom. T y han och hans folk äro ett besynnerligt släkte. Han kunde aldrig tro jjåjS.-den. påtagligaste verklighet, men han kuni sin salighet på en dröm. Och brefvet, som han skrifvit. Han stod och funderade. Detta kunde ej hjälpas Kraft. Proverb i en akt af Frans Hedberg. LYDIA. Åja, den versen gick väl an — men sedan STERNER. Herre gud, det är väl inte bara poeterna, som ha rättighet att vara dumma heller — en annan syndare kan väl också få försöka? LYDIA. Och så att allt oupphörligt rimmar på » Lydda ». STERNER. Ja, men det är just det fina! Som den här versen — den är, ta ' mig tusan, riktigt stilig: PERSONER: LÖJTNANT STKRNKR. LYDIA, hans fru. HÄRADSHÖFDING HULT. ADA, hans fästmö. ARTISTEN HALVAR HALL. Scenen hos löjtnantens. ätta morgonstrålar vårgladt vid leka min fönsterkarm; krukväxtskotten, ge spädgrönt de mången Agapantus ' solkyss blåa glimtar från af knoppar rosens vinternakna, Käckt Aralian de stå stolta Men fast utaf denna Ty för där, mig en kruka, nästan måste djupt se det lilla till som af längtan Redan d,öd lif sig mig mot endast utur sin graf mig förklara, så mycken ondo sig saft? ej blytung det, som ut i sol vill köld Att, fast gnistan den fick lif till var sist Sigrid Andrén.) kraft försvara Att Viktor gaf. solskensposten, i en plantas (Illustratör: fått. vinterfrosten du undret att höja, styrka stängel den upp det finns böja skott, första att sänkes tom.
Med enkel bi änvins-bränningsredskap menas sådan, som Utskottet föreslagit, dock med undantag af mäsk värmare, och med hattens nedsättning till endast hälften af pannans rymd. 15:o Med sammansatt redskap, deremot, menas alla slag hittills inom landet kända och brukade iuventioner tillhörande bränvins-bränning, äfvensom de hvilka framdeles kunna blifva upptäckte och bruka» de. De nu brukliga samm insalta brån vinsredskap äro endast att aris® Ör 4 slug» då raan classificerar dera med hänseende lill beskattningen B ev ilin. och Oecon.-TJtsk. Betänkande N.-o 3. 37 nemligen a) enkla pannor med tillsatte mäskvärmare en till hvarje panna; endast för tillmäskningens uppvärmande utan att vidröras af eld. Halten med dess rör, räknadt ända fram till mäsk värmaren, får i denna beskatlnings-class endast innehålla hälften af pannans rymd. Denna dass beskattas efter 6 sk. af tillverkad kanna; skatten häftad vid apparaten. b) Pannor med så kallad enkel rectijications-apparat. Denna beskattas efter beräkning af jemväl 6 sk. på tillverkad kanna, häftad vid redskapen. Den dubbla rectifications-apparaten med endast en panna eller den så kallade Elglundska inrättningen eller den enkla Pistoriska, med flere mäskvärmare, anser man här såsom hörande till samma dass, ehuru den »ifver genast ett starkare bränvin eller sprit, hvaremot den genom sin mycket sammansatta egenskap och deraf följande kinkighet att sköta icke lemnar de fördelar som den vid första påseendet lofvar. Också har denna senare invention mångstädes blifvit aflagd och lemnat rum åt den härefter i ordningen följande, nemligen: c) Den dubbla eller egentligen Pistoriska inrättningen, med a:ne pannor, af tillsammans högst po kannors rymd. Denna dass beskattas » gX sk. på tillverkad kanna fästad vid redskapen. d) Förändrade dimensioner af de såkallade Hallarne:
Konungen äaer wisierligen rättighet ak göra förändringar med Regementerne, dä Indelningswerket intet rubbas, men om sädane ändringar inträffa, som bidraga til ökad kostnad uti Rustnings - och Roterings - skyldigheten , sä böra följderne af desie intet föranleda til nägon ökad kostnad för Rusthällarne, utan densamma blifwa för Kronans räkning. När en Hästs - 858 Den 9 August,. eller Karls Mundering efter faststäld Model blifvit förfärdigad, bör den intet sä länge den är i brukbart tilständ, genom ny omffärning eller annan ätgärd förändras, som intet kan aflöpa ettan at Munderingen ssadas, hwaraf wid pägäende Mönstring, Castation blifwer en nödwändig följd, och sädant med dylikt mera, bör intet leda til nägon ökad kostnad för Rusthållaren. 5:0 Som det understundom händt, at Ryktaren och Soldaten blifwit anbefaldte at antingen sjelfwe förändra sine Munderingar, eller ock at anskaffa nya smärre Munderings - persedlar, och detta merendels kommit Rustoch Rotehällaren til last, dä de sistnämnde intet welat ädraga sig karlens misinöje, sä böra wederbörande äläggas at intet pälägga karlen nägon kostnad, som intet genom Contract honom äligger. 6:0
Utdrag den Q 1 December lS2g. 89 återremitterades, på grund af dervid gjorda anmarknirtgar; och skulle Utskotten an* moda*, att, så skyndsamt som sig möjligen göra låter, med Utlåtande i anledning af återremissen , inkomma; 2:0 Lag-Utskottets t N:o 150, i anledning af Herr Friherre A. Duvalls och Riksdags-Fullmägtigen Herr Carl TValleys motioner om ändring i Författningarne, angående tiden, inom hvilken utmätning å Domar och Utslag skall verkställas, bifölls ; N:o 151, i anledning af anmärkningar vid Betänkandet, N:o 67, öfver Riksdags-Fullmägtigen från Kronobergs Län Pehr Friessons motion om inskränkning af den i 15 Cap 5 Ärfda-Balken stadgade prrescriptionstid för inländsk arfvinge, hvars vistelse-ort ar okänd, m. m., bifölls ; 3;o BancoUtskottets * N:o 84, öfver gjorda anmärkningar hos Högloflige Ridderskapet och Adeln vid Utskottets, under Nio 59, afgifn» Betänkande, i anledning af väckta motioner om invexling, emottagande och förvar af silfver och guld go Pröt. Uidrag den 21 December 1829; för Bankens räkning, äfven vid Låne-Corir toiret i Götheborg , lade6 till Handlingarne ; N:o 85, öfver en af vice Talmannen Jon Jonson väckt motion, deruti är föreslaget inrättande af ett Contoir i Banken för utoch inländska Myntsorters invexling, samt af postvagnar för transporterande af sådant mynt till Banken, bifölls 5 N:o 86, med förslag till ändamål att för Bankens Medborgenärer i Concurser afböja möjliga olägenheter af det åt Banken bibehållna Privilegium, att vid Kongl. Svea Hofrätt både kära och svara:
Den verkliga tillökningen är således endast de 468,000 r:dr, som Utsk. nämner på sin tabell, måhända med tillägg af några tusen r:dr, som blifvit under loppet af detta år ulgifna. Ehvad man än må anmärka emot denna lånerörelse, så tror jag, att en sådan tillökning ingenting betyder, och jag är öfvertygad, att, genom antagande af förslaget, att nu vissa låneansökningar må förskottsvis beviljas, emot det att lånen under en längre tid åter indragas, en verklig minskning i sedelstocken skulle komma att äga rum. Jag anser mig Den 12 April e. m. 351 nemi. böra fästa uppmärksamheten derpå, att ehuru under innevarande år mycket penningar komma att i låneväg utgå, för att den gynsamma conjuncturen skall kunna begagnas, så komma likväl dessa att snart åter ingå. Jag önskar innerligen och lifligen, alt Ständerna måtte sätta Bancostyrelsen i tillfälle att på alla möjliga sätt begagna dessa conjuncturer till den reella fondens förstärkande, och jag önskar lika lifligt, att mina herrar colleger i Bancostyrelsen icke måtte släppa detta gynnande tillfälle ur händerna. Men om vi också fä köpa högst betydligt silfver, sä mycket som de mest sanguiniska förhoppningar förespegla; så, hvarför är det man köper? Jo derföre att jern nu kan utgå till högre pris och möjligen till större belopp, än under föregående år. Då är den gifna följden deraf, att man icke behöfver begagna belåningen i Banken, då det jern, som står helånt, löses, och då komma sedlarne för lösandet af detta jern att gå in, hvarefter för begagnande af dessa sedlar ingen annan canal finnes, än just silfverköpen. Jag tillstyrker bifall å Utsk:s förslag. Frih. Raab:
Sedan intetdera af de projecter till en för Sverige Bilt. till R. S. Prot. 1828 och 182g, 1 Sami1 Band. irsta Häft. (A) 4 5o Kon"/. Maj.-ts Nådiga Berätt. N:0 1. lämplig skogs-hushållning, hvilka, i följd af det utaf Kongl. Majit derföre af egna medel utsatte pris, inkommit, funnits af detta pris förtjent, har Landtbruks-Academien fått befallning att utarbeta en enkel och fattlig practisk Lärobok i ämnet, för att sedan på allmän bekostnad tryckas och i Landsorterna till jordbrukares råd, upplysning och efterföljd utdelas. Ytterligare har äfven en serskild Comité', der Öfver-Hof-Jägmästaren är Ordförande, blifvit förordnad, att undersöka och föreslå hvad än vidare, till införande af en förbättrad skogshushållning i Landet, lämpligen kunde för närvarande föreskrifva^, likasom hvilka förändringar och förbättringar de om jagt gifna Författningar och stadganden kunna tarfva, och hvad till jagtvårdens bättre besörjande må kunna vidtagas; och har, i följd af denna Comites förslag, beslut redan blifvit fattadt om organisation af ett ordentligt Skogs-Institut. för Statens räkning, dervid ett visst antal Fri-elever skulle på allmän bekostnad underhållas. För verkställigheten af den å Öland med rättigheten till utmarkernas fördelning hemmanen emellan förknippade skyldighet till trädplantering, hafva nödiga föreskrifter blifvit utfärdade. I öfrigt lemna de till Kongl. Maj:t årligen inkommande berättelser om planteringarna å flygsands-fälten i Halland och Skåne tillfredsställande uppgifter om en kraf - Kongl. Maj.ts Nådiga Berätt. 5i tig och ändamålsenlig fortgång; och hafva nödiga föreskrifter för vidare befordrande deraf, äfvensom till hotande af ett flygsandsfält inom Kronobergs Län, blifvit utfärdade, samt serskildta understöd dervid blifvit anslagna.
Bonde-ståndet har till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets handläggning blifvit remitterad en af riksdagsfullmägtigen från Christianstads län Pehr Nilsson väckt motion, hvaruti anförts, att genom Kommers-kollegii på nådig befallning den 5 Juni 1820 utfärdade kungörelse, angående samling och försäljning af ekbark, landtmän visserligen befriats från skyldigheten att försälja barken af de å deras skog växande ekar ensamt till garfveri-idkare, men deremot blifvit förklaradt, att det uti bemälde Kollega kungörelse af den i4 Juni i8i5 meddeldta stadgande om åliggande för landtmän att afskala och samla den afskalade barken fortfarande skulle tjena till efterrättelse. Ehuru sistnämnda stadgande, enligt motionärens åsigt, icke borde ega tillämpning, då, jemlikt Kongl, förordningen den 28 Oktober i83o, en fri dispositionsrätt öfver ekskogen blifvit förvärfvad , har likväl detsamma af allmänna åklagaremakten ansetts fortfarande gällande och inom motionärens hemort äfven tillämpats med den stränghet, att, sedan häradsrätt, vid anställdt åtal, för underlåtenhet att afbarka ekar, fällt till det förelagda vitet af 5 daler silfvermynt, vederbörande Hofrätt skärpt ansvaret derhän, att böter ända till 5o r:dr banko blifvit ålagda; — och har motionären derföre hemställt, att, alldenstund detta på enskild mans dispositionsrätt öfver sin egendom inträngande förmynderskap vore lika skadligt för jordbrukaren, som numera ändamålslöst för inhem - 4 /film* Besv. och Ekon.