Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att, efter det Frih. Raab återkallat sitt först gjorda yrkande, endast begärts propos. derå, att R. o. Ad., med vidblifvande af hvad St:t förut i ämnet beslutat, skulle lägga BorgareSt:ts prot.utdrag till handlingarne; blef en sådan propos. framställd samt med ja besvarad. Efter föredragning af Konst.Utsk:ts den 4 dennes bordlagde Memorial Nio 11, med förslag till ändring i 15 § Riksd.Ordn. om hemmansegares representationsrätt, -förklarades berörde förslag, emot hvilket någon anmärkning ej gjordes, jemlikt 81 § R. F., skola hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Konst.Utsk:ts den 4 dennes bordlagde Memorial ET: o 12, med förslag till ändring i 52 § II. F. och 24 § Riksd.Ordn, angående tillförordnande af BondeSt:ts Sekreterare. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande Riddarh.- Utsk:ts den 3 1 sisth Mars och 4 dennes bordlagde Utlåt. N:o 13, angående löneförhöjningar åt åtskillige Riddarhusets tjenstemän. 1 :a punkten, angående ifrågasatt lönetillökning för RiddarhusSekreteraren. Utsk:ts yttrande godkändes. 2:a punkten, angående löneförhöjning åt RiddarhusFiskalen. Gr. af Ugglas, C ari Ludvig: Det finnes tvenne punkter i detta Riddarh.Utsk:ts Betänk., som jag ej i allo kan godkänna. Utsk:t säger nemi, beträffande den tillfälliga inkomst, som från Statsverket utgår såsom vedergällning för den extra tjenstgöring, som under Riksdag åligger Riddarhusets tjenstemän » —-att Utsk:t finner en sådan destomindre böra vid en lönereglering för Riddarhus tjenstemän tagas i betraktande, som visserligen en möjlighet, men ingen säkerhet finnes, att dessa tjenstemän vid riksdags - Den 7 April, 43 görom&len blifva använda.»
Dagsverkena från början tillkommit och om de äro af den beskaffenhet, som må berättiga till den Önskade befrielsen, icke skett, då föremålet för de hållna sammanträden inskränkt sig till Allmogens hörande om beloppet af penninge-ersättningen , utan att fråga varit om. sjelfva grunden för Dagsverkena och huruvida de såsom en hemmanet åtföljande skyldighet måga anses, få Riksens Ständer, enär dessutom härvid nu inträffar , att Flyinge och Dahlby Kongsgårdar med Stuteriet fortfarande komma att för Statens räkning förvaltas , hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att en fullständig undersökning måtte med första i Nåder anbefallas om beskaffenheten af de Dagsverken, sorn till dessa Kongsgårdar blifvit utgjorda, och hurnvida Allmogen ifrån dem lagligen bör vinna befrielse, samt att den i sådant fall, utan hinder af dess år 1813 lemnade endast vilkorliga begifvande, måtte få njuta befrielsen tillgodo, helst Stuteriets bibehållande vid dess nu varande hästantal med åtföljande större Stats-Summa icke bör stödjas på beräkning af ifrågakomna dagsverken, så framt de icke utgöra en Allmogens ovillkorliga skylldighet. Riksens Ständer framhärda Si c. N:r 85. Uppl. och godk, hos Ridd. och Ad. d. 15 April 181S. — Prest-Stlndet d, i5 BorgareStåndet d. i5 Bonde-Ståndet d, 17 — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse Underdåniga Skrifvelser. till Kongl. Maj:t om Löningsoch Vtgifts-Stat för Ulriksdahls Kongl, Lust-Slott, samt dispotitionen a f de under Kongsgården lydande Lägenheter, Af de Handlingar angående föreslagen ny Reglering samt Löningsoch Utgifts-Stat vid. Ulriksdahls Kongl. Lust-Slott, som Kongl.
N:o 21. örn BancoFullmägtiges åtgärder och förvaltning på det hela efter nästförflutna riksdag; N:o 22. i anledn. af väckt fråga om belåningsrätt af Arme'ens accordsfonds-ob liga tioner; N:o 23. med förslag till saminanjemnkning af RiksSt:s beslut i anledn. af Utsk:s under N:o 17 afgifna förnyade utlåt., ang:de Bankens öppnande till utvexling af silfver; N:o 24. ang:de bestämmande af viss prescriptionstid för uppvisande i Banken af alla äldre utelöpande invisningar och insättningsbevis, de der i räkenskaperna år från år balanceras; La g Utsk o t tet: N:o 107. öfver väckta motioner, ang:de förändring af Högsta Domstolens organisation samt arbetsordningar för Högsta Domstolen, Hofrätterna och Just,revisionen m. m. Den ii Augusti c. m. Vidare upplästes oell lades på bordet följande från Ridd.- Utsk. inkomne H ö r s a in s t e M emoriai! Enligt Utsk. meddeladt utdr. af H. 11. o. Ad:s prot. för d. 12 sistl. Juni liar 11. o. Ad. behagat lill Ulsk. återremittera 2:ne punkter uli Ulsk:s d. 28 nästföregående Maj till R. o. Ad. afgifna memor. i anledn. af gjorda förslag till åtskilliga ändringar i nu gällande Ridd.Ordn , hvilka punkter angå, den ena en af Utsk. föreslagen förändring i sättet att välja bänkmän, samt den andra afskaffaride af andra uppropet hos II. o. Ad. vid voteringar och val. Utsk. har tagit de i ofvanberörde ämnen gjorda anmärkningar under noggrannt öfvervägande; oell hvad först angår Utsk:s förslag oin en sådan förändring i bänkmansvalen, att R. o. Ad. måtte, i stället för i 5o afdeiningar, indelas uti 25, af hvilka hvardera skulle välja 2 bänkmän, hafva emot delta förslag erinringar blifvit framställda af Hr Gr.
S. D. Vid föredragning af Stals-Utskottets Utlåtande N:o 221, i anledning af återremiss af Betänkandet N:o 46, angående väckt motion om befrielse för utsockne frälsehemmanen i Halland fiån skyldigheten att erlägga rotevakansafgift, beslöt Ståndet att, med af - 400 Prot.-Utdrag den 19 Juli 1851. slag å lietänkandet N:o 46 och nu föredragna Utlåtande, antaga det förslag, uti hvilket Afdelningen inom Utskottet, som behandlat ämnet, stadna!, och hvilket förslag finnes intaget under Riksdagsfullmäktige Matts Perssons från Stockholms och Adolf Svartlings från Östergöthlands län afgifne, Utlåtandet bifogade reservationer å pag. 28 af Utlåtandet; och skulle de respektive Medstånden genom Protokolls-utdrag vördsamt och vänligen inbjudas att uti detta Ståndets beslut sig förena. S. D. Förédrogos punktvis Bevillnings-Utslcottets nedanföljande Utlåtanden och Memorial, nemligen: Utlåtande N:o 15, i anledning af gjorda anmärkningar emot Betänkandet N:o 4, angående grunderna för den blifvande allmänna bevillningen samt föreskrifterne för deras tillämpning. Utskottets hemställanden: pag. 6, angående jemkning i redaktionen af rubriken: ”Krögare, krögerskor samt de, som hålla kaffehus, likörkammare etc.;” pag. 7, angående nipperhandlare och nipperhandlerskor; pag. 13, angående 2:dra mom. af 74 §; pag. 11, angående 81 §; pag. 15, angående 102 §; pag. 18, angående 103 §; pag. 18, angående 144 och 145 §§; pag. 19, angående 147 §, blefvo af Ståndet bifallne.
Använder man det nu sagda på Menniskan särskildt: så inse vi klart, att hon, ehuru varande i andlig måtto det af Skapelsen tidigaste, likväl måste i naturlig måtto vara det sist skapade. Enligt samma analogi, hvarefter all kropp är basis eller naturgrund för all själ, och således det hela af naturverlden för det hela af andeverlden, är slutligen Menniskoslägtet sjelft den allmänna basen eller naturgrunden för Englaslägtet, för Himmelen. Nyss har visats, huru denna vigtiga omständighet har yttrat sig i det af all Mensklighet Högsta: nämligen i den tvåfaldiga uppenbarelsen af det Väsende, som är det sig uttalande Gudomliga Sanna, och som sjelft har kallat sig ”Ordet”, för att dermed beteckna denna egenskap. I den skriftliga af dessa uppenbarelser har den naturliga bokstafsmeningen till de bägge inre meningarna samma ställning, att vara deras yttre fotfäste, omfattning och sammanhållning; på det vis likväl, att Ordet är redan i denna sin yttersta form närvarande med sin fullhet. I den personliga uppenbarelsen likaså: der, såsom vi sett, det antagna jordiskt-menskliga försattes i ett alldeles dylikt förhållande till det gudomligt menskliga. För att detta skulle kunna ske, omkläddes det gudomliga väsendets innersta så länge med allt lägre och lägre – eller alltmera yttre – andliga höljen, tills det, såsom förmedladt genom det af dessa höljen yttersta, kunde nalkas Maria och i hennes lif omkläda sig med en menniskokropp; hvarmed det blef iståndsatt till uppträdande inom den förderfvade Naturlighetens egen rymd, att igenvinna menniskorna från det Ondas makter åt det Godas. Det var då, som vår jord, sjelf ett ringa Bethlehem bland jordkloten, välsignades med en nåd, hvaraf alla de andra gjordes delaktiga. Men detta menniskoblifvande skedde i liknelse af det sätt, hvarpå Gud redan såsom Skapare förfarit, då han klädt sina skapande verksamheter i småningom sinnligare och liksom gröfre medel-orsaker, tilldess ändtligen den yttersta af alltlifvets kretsar uppkom, såsom en till materiella rumoch tidsförhållanden stelnad.
Raab har mot mig anmärkt, det jag klandrat honom derföre att han afvikit från formen för betänk:ts föredragning i det fall, att jag ansåg honom hafva vidrört frågan, som icke ingingo i den föredragna punkten: jag måste vidblifva denna min mening, ehuru jag medgifver att då ett större, mera omfattande förslag framställes, man icke kan, under diskussionen derom, undvika att beröra flere punkter på en gång; men som jag upfattade Hr Frihms förslag, så afsåg detsamma frågor, som icke egde sammanhang med den punkt, som föredragits, hvilken angår huruvida Sländerne skola på Riksg:s-kontoret öfverflytta fastighetsbelåningen eller icke. Frih. Raab har vidare sökt vederlägga mitt yttrande, att Utsk. för afslag af Prosten Almqvists motion anfört goda skäl, genom att upläsa några rader i betänk., af hvilka skulle bestyrkas att Utsk. icke varit så säker på sin sak; men Frilen stannade för hastigt i läsningen. Hade han i stället fullföljt raisonnemenlet och läst några rader vidare, så hade han funnit att Utsk. sagt, alt ehuru fastighetsbelåningen icke vore lämplig för en Banks rörelse, så, då likväl efterföljande omständigheter togos i betraktande, fann Utsk. det oaktadt icke lämpligt vara, eller fördelaktigt, att på Riksg:s-kont. öfverflytta denna lånerörelse, hvaraf endast nya göromål och nya förvaltningsomkostnader, som nu vidlåda Banken, skulle komma att drabba Riksg:s-kont. 1 afseende på Gr. Liljencrantz yttrande om Hypotheks-föreningarne och den prophetia han uttalat, så måste jag ogilla den; jag är icke delägare i någon sådan förening, känner icke heller närmare deras tillstånd, men kan ändå icke tro att de gå så lättsinnigt till väga, att deras eget och alla provinsers väl sättes på spel, tvertom synes deras verksamhet mera afse framtiden, hvadan de ingalunda kunna påbördas beskyllningen att vilja blottställa landet. Detta är min enskilda tanka; saken hörer egentligen tillden 29 punkten och icke till den nu föredragna. Den 12 April f. m. 333 Gr. Liljencrantz:
Jag tror således, att Utsk. icke bör beräkna beloppet högre än till denna summa. Frih. Cederström: Hvad beträffar beloppet af antal tunnor, så följer det af sig sjelft, att detta bör rättas till hvad det bör vara , i enlighet med hvad den siste talaren yttrade; men priset är det, som egentligen är föremål för öfverläggningen, och derefter kommer denna summa alt ingå i beräkningen af inkomst-titeln. 3:dje p u n k t e n. Frih. Cederström: I afseende på spanmålens beräkn.- pris gäller här samma anmärkn., som i afseende å afradsspanmålen blifvit gjord, att den torde böra antagas till 5 r:dr 24 sk. eller högst 5 r:dr 32 sk. Hr Lagerhjelm, Pehr: Jag förenar mig med de värde talare, som yrkat på någon nedsättning i allmänhet af det beräknade priset å spanmålen. Jag har dertill 2:ne skäl; först att jag icke känner att något godt år, som varit allmänt öfver liela landet, inträffat på i3 års tid sedan år 1827. Detta har gjort, såsom jag föreställer mig, alt priset hållit sig något högre än det möjligen i framtiden skall komma att göra. Det andra skälet är, att, i händelse R. St. skulle vid denna riksdag gå ifrån del nuvar. sättet att bestämma tullen på spanmål, det kunde komma att bero på denna tulls belopp, huruvida man kunde beräkna ett större medelvärde de följande 5 åren än det 1111 föreslagna. Jag tror derföre, att det är bättre att bålla sig till en lägre beräkning af priset än man behöfver. Om den är för låg, så blifver följden deraf ett öfverskott på statsmedel, som kunde öfverlemnas till Regeringens disposition, och man hade ingen olägenhet deraf; om deremot beräkningen göres alltför hög, så uppkommer derigenom en statsbrist, hvilken förorsakar ledsamheter. 5:tc Den ao Maj f. m. 5:le p u nkte n. Frih. Cederström:
Visar den tjenstlöse sig hafva annat arbete och derom anmälan gjor hos Fattigvårds-Styrelsen; qvarblifve då vid det arbete, han sig först åtagit, inom eller utom communen. Bih. till B. St. Nu finner Fattigvårdsstyrelsen, att personen brustit uti något af livad ofvan stadgadt är, då må lian ej såsom tjenstlös anses, ulan lork la ra s för försvarslös, med rättighet att deröfver anföra klagan bos Ko-> mm gens Befallningshafvande; och gånge beslutet emedlertid i verkställighet. På Fattigvårds-Styrelsens ompröfning skall bero, om ogift qvilina med spädt barn må förbindas alt genom årstjenst söka laga forsvar eller icke. b') Angående försvarslösa personer. Till försvarslösa personer räknas: i:o de, sorn äro, enligt Författningnrne, förpligtade att antaga årstjenst eller annat laga näringsfång, men sådant underlåta, eller ock, på hvarjehanda obehörigt sätt, sjelfve motverka inträde i ståndig tjenst; 2:0 tjenstlösa personer, sorn vägra att antaga dem erbjuden tjenst, då husbonden välkänd är, eller att förrätta ti 11 lojudet arbete, och i stället tillbringar tiden i lättja och sysslolöshet; 3:o tjenstlös man eller qvinna, som be trä des med fylleri och dryckenskap, eller förer ett otuktigt och liderligt lefverne; 4to hvar och en tjenstlös, som öfvertyga* att besvära allmänheten med beltlande; dock bör dervid skillnad göras emellan ett af verklig nöd påkalladt, samt för tillfället hegardt understöd och ett oftare förnyadt tiggeri; och 5:o tjenstehjon, som olofligen öfvergifver tjenst, eller ock derutur ▼räkes för fel, som det allena tillskrifvas bör.
Utdrag af Protokollet hältet i BorgareStändetS kienum wid Riksdagen i Stockholm d. 21 Oktober 1809° Tredje Band. October. S. O. Som ivid granskning af 5Z § ulr Högs«fl. Constitutions - UtskottetS project till Riksdags» Ordning, fräga uppstod, huru, i afseende pä Bestu» tet, förhällas bör, när, wid voteringar inom ett RikSStänd, likhet i rösternas antal inträffar: altsä blstötS det skulle till wälbcmälte Utskott öfwerkcmnas att med Utlätande i denna omständighet till Riksens Högloft. Ständers klena inkomma, hivilkct till de Resprctive Med - Ständen skulle wördsamt och »vänligen inbcrät» taS. Ol luxrg.. Lx krcrtocollo Ik. keterton. FortsaktcS med granskningen af RiksdagS-Ord ningen. 68 § BiföllS. 69 §. Ridderskapet och Adeln bestulit den förändring i 41 Z alt de höga EmbctSmännen äfwen komma, att med wista undantag, njuta stn Riksdagsmannarätt till godo, torde wid denna Z äfwen den förändring böra göras, att de ej kunna mäkjas till Fullmägtige eller Revisorer wid Banco, eller Riksgälds» Werke». Friherre Laclerltrnm hemstälde hu» ruwida detta förbud äfwen borde sträcka sig lill Justitie! »Räder». Herr Den sz October. 4559 Herr käklmsn: Af samma skäl, som dt ! den förra § äro undantagna, böra de äfwenwäl här undantagas. För öfrigt skulle jag önska att detta förbud äfwcn mätte sträcka sig lill alla som inom beha werk äro löntagare. Herr sto t si lieb hade ansett detta förut sä godt som afgjordt, och förenade sig med Herr kalrlman i anmärkningenrörande löntagare. Herr "k k 3 m önskade nägon förändring! sista orden af benna §. Deri citeras den m Z Regcrings - Formen.
Något särskildt stadgande för Städerne om styrelsen och förvaltningen af Kyrkans'tillhörigbeter inom förrberörde Provinser finnes icke, utan gäller för dem hvad i allmänhet i 23 §. af Presterskapets Privilegier och Kongl. Förordn. om Socknestämmor och Kyrkoråd af den 26 Febr. 181/ 15 §• sista mom. är förordnadt. Hvad dernäst angår den särskilda tillsyn ofver Kyrkoräkenskaperne inom Skåne, Halland, Blekinge, Götheborgs och BobusLän, som, genom Kongl. Instructio - 9° LagUtskotttts Betänkanden. nen af den 12 April 1815 är påbuden, att nemligen årlig räkning öfver Kyrkans mede!, af Pastor och Kyrkovårdar underskrifven, skall till HaradsProsten aflemnas, och derefter af honom till LandsContoiret insändas, för att sedan åtfölja Landsboken till KanimarCollegium, allt i ändamål, att på hvardera stället granskas och skärskådas, så hafva Utskotten ansett, att, ehuru betydliga Kyrkans tillhörigheter inom förrberorde Provinser än må vara, revisionen och controllen deraf dock bör ensamt anförtros åt Församlingarne sjelfve i likhet med hvad Församlingarne inom öfriga delar, af Riket tillkommer, då härigenom för allmänna Ämbetsverk vinnes minskning af göromål, hvilkas ordentliga bestridande är Församlingens egen nytta och således åt dess egen omsorg säkrast synes kunna öfverlemnas. Men för att vinna en stadgad ordning med Kyrkoråkenskapernes granskning ej mindre inom oftanämnde Landskap, ån Rikets öfriga delar, få Utskotten, såsom tillägg till den underdåniga framställning, angående vissa stadganden i Kongl. Förordningen af den 26 Febr. 1817, om Sockneståmmor och Kyrkoråd, Riksens Högloft.
Bada dessa slags Embetsmäns befattningar hafwa ett sä lika förhållande till enskilde personers wälfärd, interesse!! och behof, att hwad Grundlagen föreskrifwer i wipa sall om den enas oberoende af bade Lagstiftande och Lagskipande Magten bör äfwen gälla om den andra; och är det, som angar Prcstcrstapet i detta hänseende, af en ännu grannlagare beskaffenhet, såsom rörande ett inbördes förtroende och sädane relationer, hwaröfwer ingen magt pä jorden äger nägon granstningsrätt, nian att wäldföra menniskans individuella heligaste rättigheter. Att sätta ' Prcsterskapet uti en belägenhet, hwarigenom der skulle medelst en alltför precairc eristence bringa? uti ett sadant beroende af högsta Magten, eller as tillfälligt händelser, sou, kunde werka pä det owilkorliga förtroende, hwilket utgör hclgden af deras befattning i Samhället, wore emot dettas Medlemmar ett osörswarligt behandlande, och jag har 624 Expeditioner till Riks-ZtLyden. derföre trott det wara nyttigt, att Biskoparne, äfwen i egenskap af wäktare öfwer deha i sjelfwa werket mera Allmänheten, än deni ffelfwe tillhörige rättigheter, böra hafwa säte i Första Kamniaren bland Folkets Representanter. Dä sag uti mitt förra anförande yttrade den förmodan, att de hittills orepresenteradc skulle wid nästa Riksdagsmöte komma i åtnjutande as den delaktighet i Lagstiftningen, som blifwit dem lofwad, har jag, kanhända, mera radfrägat min egen önskan än möjligheten. Jag inser likwäl icke ännu en absolut ogörlighet, att, pä sätt jag da nämnt, Riksens Högloft. Ständer, i fall de sä för godt finna, kunna påskynda werkställigheten af det högtidliga löfte de fleste Riks-Ständen i detta afseende gifwit; men jag finner ock nogsamt, att detta ämnes wigt och grannlagenhet icke torde medgiswa, att det företageS till slutligt afgörande, innan Allmänhetens Dom likasom i förwäg sanetionerat beflutet.
S. D. Sedan Bonde-ståndet den 12 dennes beslutat, att det af lagberedningen afgifna förslag till kriminal-lag ånyo skulle befordras till trycket, på det utdelning deraf till ståndets medlemmar måtte ega rum; samt detta sitt beslut med öfrige stånden kommunicerat; så hade Högv. Preste-ståndet, uti insändt protokolls-utdrag N:o 137, tillkännagifvit, att detsamma beslutat anmoda Expeditions-utskottet gå i författning om utgifvande från trycket af en ny upplaga in octavo af ifrågavarande förslag, jemte dithörande reservationer och öfrige bilagor, för att bland riks-ståndens ledamöter utdelas samt derjemte, under förklarande, att kostnaden derföre skulle af de till riksdags-umgäldernas bestridande anvisade medel bestridas, inbjudit respektive med-stånden att i detta beslut sig förena; och fann, vid föredragning häraf, Bonde-ståndet skäligt att Högv. Presteståndets berörde inbjudning antaga. S. D. Yid föredragning af Stats-utskottets memorial N:o 69, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 35, blef samma memorial, såsom icke tarfvande någon åtgärd, lagd till handlingarne. Från Högv. Preste-ståndet. S. D. Sedan Rikets Ständer beslutat, att den uti 103 § regerings* formen och 64 § riksdags-ordningen föreskrifna nämnd, som eger döma, huruvida högsta domstolens samtlige ledamöter gjort sig förtjente att i deras vigtiga kall bibehållas, skulle denna dag sammanträda, företogs nu val af ledamöter i besagde nämnd; och befunnos efter voterings-sedlarnes uppsummerande dertill vara utsedde; Biskop Nibeliusj Biskop Agardhj Biskop Hallström, Doktor Pettersson, Doktor Björkman, Professor Fries, Professor Selander, Domprosten Laurenius, Doktor Gumcelius, Professor Thomander, Doktor Sandberg och Doktor Säve. Samt till Suppleanter: Biskop Holmström, Professor H. G. Lindgrens Biskop Hedrén och Lektor Wallman, S. D. Föredrogos ånyo
Stats - Utskottet, som i dess förra utlåtande uppgifvit de grunder, på hvilka Utskottet ansett sig böra tillstyrka Riksens Höglofl. Ständer, att mera sorn ett bevis på deras uppmärksamhet och erkänsla, än såsom belöning för utförandet af ifrågavarande liqvid, tillägga Herr Vice-Presidenten ofvannämnde Gratification, har utaf hvad deremot nu anmärkt blifvit, ej funnit skäl frångå dess tillstyrkande, utan anser fortfarande ett sådant vedermäle af Riksens Ständers tillfredsställelse öfver Herr Vice Presidentens rådighet och berömvärda förhållande härutinnan böra lemnäs, jemte det dess förtjenst hos Kongl, Maj:t i underdånighet anmäles. StatS' Utskottets Betänk and ert. 1987 Då Utskottet nu skolat sådant förklara till besvarande af Högvöfdige Präst-Ståndets Aterremiss af denne fråga, får Utskottet tillika anmäla, att Höglofl. Ridderskapef och Adeln samt Hedervärda Boftde Ståndet den 22 i sisth månad bifallit Utskottets ti'lstyrkande i denne del; hvaremot Vallöf]. Borgare Ståndet förstnämnde dag, med fullkomligt erkännande af Herr Vice Presidenten Billbergs förtjenst, likväl , i betraktande af Statens små tillgångar och stora behof, ansett sig ej kunna härtill bifall lemna. Det ankommer alltså nu på Högvördige Präst-Ståndets beslut, huruvida ärendet derigenom varder sluteligen afgjordt; men för den händelse att detta beslut ej skulle instämma med de 2:ne Ståndens, som bifallit hvad Utskottet föreslagit, utan stne Stånd stadna emot ‘?:ne, här Stats - Utskottet till tidens vinnande trott sig böra vid detta tillfälle föreslå*, att i sådant fall förevarande fråga, såsom angående en Statsutgift, måtte, på grund af 6g §. uti RegeringsPormen, öfverlemnas till afgörande utaf det Förstärkta Stats-Utskottet medelst omröstning öfver följande Proposition:
Ständer aflåtet vördsamt Betänkande , ibland annat föreslagit och tillstyrkt, att Nämndemäns arfvode, då de till privata tjenstförrättningar begagnas, eller derom anlitas, må förhöjas till 24 sk. Banco om dagen utom skjutslegan för en häst, och den fråga åter , som af Lars Jacobsson blifvit väckt , om frihet för Nämndemännen från kronoskjutsningar med flera sådana deras åboende hemman åtföljande publique skyldigheter, är af (BConomisk beskaffenhet, som således ansetts icke höra till Utskottets handläggning , har Utskottet funnit sig icke kunna taga någon vidsträcktare åtgärd vid det som af Lars Jacobsson är vordet föreslaget, än att blott åberopa hvad uti ofvanberörde förut af Utskottet afgifne Betänkande är andraget; hvilket dock till Riksens Höglofl. Ständers granskning vördsamt öfverlemnas. Stockholm den 26 April 1815- , • o A Höglofl. Riddersk. och A Högvörd. Prest Adelns vägnar Ståndets vägnar H F. Strömfelt. Johan Olof Wallin. A Vällofl. BorgareÅ Hederv. Bonde Ståndets vägnar Ståndets vägnar Jean Noreus. Petter Jernström. A. J. Wahlstjema. Uppläst Den 5 Maj. 41 Uppläst hos Samteliga Riks-Stånden den 5 Maj. Stockholms Slott den 3 Maj 1813. Pr otocoll hållet injor Konungen i Stats-Rådet , hvarvid Plans Kongl. Höghet Kron-Prinsen var tillstädes* Närvarande : Ha ns Excellence, Justitia! StatsMinistern Herr Grefve Gyllenborg. Hans Excellence, StatsMinistern för Utrikes ärenderna, Hr Grefve von Engeström. Hans Excellence, Stats-Rådet Hr Grefve Rosenblad. Hans Excellence, Stats.Rådet Hr Grefve Adlercreutz. Hans Excellence, Stats-Rådet Hr Friherre Fleming. Stats-Rådet, Herr Friherre Adlerbeth. Undertecknad Hof-Cantzler. Undertecknad Hof-Cantzler uppläste ett på Kongl. Majus