Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I anledning af dåvarande affärs-förhållanden och deraf föranledd fråga om de vilkor, hvarunder egare af redan med posten till destinations-orten försända bref eller paketer egde att desamma reklamera, bemyndigade Kongl. Maj:t, uti skrifvelse den 30 December 1857, General-post-styrelsen stadga: att, om afsändare af bref eller paketer, vare sig rekommenderade eller orekommenderade, ville hos adress-postkontoret, inrikes eller det Svenska i Hamburg, eller, om de vore destinerade till annan utrikes ort, hos det Svenska gränse-postkontor, der omkartering skulle ske, begära att samma bref eller paketer återsändas eller efter annan adress aflemnades, sådant finge ske i öfverensstämmelse med derför fastställda vilkor. 6 — 42 — § 15. Uti nådig skrifvelse af den 30 December samma år, täcktes Kongl. Majit förklara, att, i händelse Grefve P. A. Sparre, hvars med Post-verket om frimärkens förfärdigande ingångna kontrakt med samma års slut skulle upphöra att gälla, vore villig att, emot en af Kongl. Majit till 10,000 Riksdaler banko bestämd summa, till Post-verket, med eganderätt, öfverlåta icke blott original-stämplarne till frimärken, enligt insända prof, och dertill erforderlig hålsticknings-maskin, utan äfven en tillhörande press af lämplig konstruktion, jemte alla öfriga behöfliga verktyg och redskap samt skriftlig noggrann beskrifning på tillverknings-sättet, omfattande äfven färgoch lim-beredningen, Styrelsen med Grefve Sparre derom egde upprätta kontrakt på de af Styrelsen i öfrigt uppgifna vilkor, och genom hvilka skulle förekommas, att Post-verket vid något tillfälle komme att lida brist på behöfliga frimärken. Enligt hvad Revisorerue inhemtat, har detta köp försiggått den 22 Januari 1858, och finnes köp-skillingen utbetald, enligt samma års räkenskaper för Post-verket. § 16.
En ny lärostol inom den medicinska Fakulteten vid ifrågavarande Universitet har, såsom af del ofvanstående synes, länge ansetts vara af beholvet påkallad, och det torde icke heller kunna förnekas, att för den medicinska undervisningens ändamålsenliga ordnande det är af nöden, att antalet af lärostolar inom berörde Fakultet, nu endast 4 till antalet, ökas. Föreningen af de olika ämnena, hvilka, såsom ofvan nämnes, hvar för sig äro af hufvudsaklig vigt och betydelse, måste hafva till följd, att ett eller flere af dem vid undervisningen eftersattes, eller icke med den rätt, dem tillkommer, framhålles, allt efter den större eller mindre böjelse eller förkärlek för ämnet, hvarmed detta af läraren omfattas. Det är ock gifvet att hvarje kunskapsart, huru betydelsefull den äfven för samhällets praktiska lif må vara, icke kan vid Universitetet behörigen fylla sin plats och förkofras utan alt densamma får tillfälle att utveckla sitt eget vetenskapliga element. Utskottet tillstyrker derföre, att Rikets Ständer må bevilja ett anslag af 4,000 R:dr R:mt årligen för inrättande af en ny lärostol inom medicinska Fakulteten vid Upsala Universitet, att i staten uppföras med 3,000 R:dr så - Slats-Utsliottels Utlåtande N:o 148. 19 sorn lön, i likhet med hvad de yngsta Prolessorerne för närvarande ega, samt 1,000 R:dr såsom lönetillökning. Härigenom anser sig Utskottet jemväl hafva besvarat en från Ridderskapet och Adeln till Utskottet remitterad motion af Friherre Cederström, II., innefattande begäran, att, derest Rikets Ständer icke skulle vilja anvisa ifrågavarande Prolessors-lön, utan att läroämnena definitivt bestämdes, lönen matte anvisas för den af Universitetets målsmän föreslagna, theoretisk medicin och medicinal-lagfarenhet omfattande, lärostol. 25:o. Till inrättande af en ny profession vid hvartdera Universitetet^ Nordiska språken är ett anslag af 4,000 R:dr, eller för begge Universiteten 8,000 R:dr, af Kongl. Majit äskadl.
Men då en sådan föreskrift visat sig vara af behofvet påkallad, och Kongl. Majit, i anledning af en under nådig pröfning dragen tvistefråga rörande rätta tullbehandlingen af ett parti trädskifvor till cigarrlådor, genom nådigt bref den 15 Oktober 185C förklarat, att dylika skifvor borde förtullas såsom fanérskifvor samt detta beslut vid uppgörandet af den nya taxan torde böra iakttagas, hafva Kommers-kollegium och General-Tullstyrelsen föreslagit, att den rörande tullbehandlingen af fanérskifvor i nuvarande taxa införda bestämmelse måtte få utbytas mot en annan, så lydande: »Fanérskifvor af j tums tjocklek och derunder draga hälften af den tull, som är bestämd för snickare-arbeten af samma trädslag. Till fanérskifvor räknas äfven till cigarrlådor ämnade trädskifvor inom sagda dimensioner». Utskottet hemställer, att detta förslag måtte af Rikets Ständer godkännas. Då tangentskifvor af elfenben till så kallade klaviaturer enligt gällande bestämmelser tullbehandlas såsom oarbetadt ben och följaktligen äro tullfria, samt de till enahanda ändamål ämnade tangenlskifvorna af så kalladt ebenholtz med samma skäl synas böra vara från införselsafgift befriade, torde, i enlighet med hvad Kommers-kollegium och General-Tullstyrelsen hemställt och på sätt bifogade förslag utvisar, desamma alltså under rubriken Trädvaror 1 taxan upptagas såsom fria. Derjemte tillstyrker Utskottet, att den med 1 R:dr skålpundet utgående tullsatsen å svarfvareai beten måtte, såsom alltför dryg, samt då för dylika arbeten af ben införselsafgiften utgör 40 öre, nedsättas till 50 öre skålpundet; äfvensom att den nu till 50 procent bestämda tilläggsafgift vid införsel af möbler, försedda med stoppning och öfvertyg, måtte nedsättas till hälften eller 25 procent.
Yi hafva talande bevis och exempel på, huru konstuppfinningen med bran vinstillverkningen, som ty värr så högt beprisas, förorsakat den stora och landsförderfveliga öfverproduclionen af bränvin, enär man vet, att år 1834 hefanus i4o,ooo enkla bränvinsredskap, och nu befinnas endast n3,ooo af detta slag, således nära hälften af första klassens redskap nedlagd; — man skulle trott, att bränvins-qvantitelen i samma nion skolat minskas, och 8 Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Utlåtande, N.-o 128. hade ovedersägeligen också gjort det, om endast rättigheten att få begagna enkla redskap hade fått qvarstå. Väl är det snnnt, att all konstuppfinning till sköna och lyckliga föremål bör hyllas och befordras till framgång, men då vi alla måste medgifva, att bränvin till öfverflöd är ett olycksbringande ondt, så torde jag billigt få fråga, om det icke vore hvarje sann fosterlandsvän värdigt alt hellre förqväfva denna uppfinning, hvarigenom detta onda till en mängd utrotas, än utbreda den; ty icke lärer det fattiga folket blifva mera förbättradt hvarken lill kropp eller själ, eller till sin ekonomiska ställning, för det bränvinet hemtades från fabrikanten. Fabrikstillverkningen af bränvin verkar således lika skadligt på helsa och moral, som husbehofsbränningen; men den verkar ännu skadligare, än den sistnämnde på folkets, eller i synnerhet allmogens ekonomiska ställning, och det år tvifvelsutan, att, om bränvinsbrännings-lagstiftningen skall fortskridande framgå på den bana, att konstbränningen får obegränsadt utbreda sig och sina skadliga verkningar, blifva dessa lika som privatbankerne de kraftigaste medel att indirect förstöra hela nationens välstånd, och inom få år omstörta den förut temmeligen kraftfulla stora massan af folket, den svenska almogen, till trälar och fattighjon. Emedlertid sedan det nu blifvit
R:dr 32 sk. i månaden föreslagna förhöjning synes vara skäligen påkallad genom de serskilda hyresoch ökade lefnadskostnader, denne tjensteman, hvilken icke, i likhet med hans närmaste företrädare, är i hufvudstaden bosatt, måste vidkännas, får Utskottet Jemväl tillstyrka: att merberörde förskotter må utgå med de belopp, som blifvit föreslagna och här ofvan finnas uppgifna. Beträffande åter den hos Riks-stånden och Utskotten tjenstgörande vaktbetjening, så enär dess aflöning äfven under denna riksdag synes böra betih. lill R. St. Vrot. 1S47 och 1848 , 4 ' Afd. 3 [luft. 2 6 Ståts-Utskottets Memorialj No 8. stämmas till enahanda belopp, som densamma sedan längre tid tillbaka utgjort, och då de skäl, hvilka tillförene föraxrledt Rikets Ständer att redan vid riksdagarnes början fastställa den vaktbetjeningen tillkommande aflöning, fortfara att vara gällande, anser sig Utskottet likaledes böra understödja det framställda förslaget, att dagstraktamentet för de hos Riks-stånden och utskotten under innevarande xiksdag anställde vaktbetjenter må bestämmas till ett belopp af En Riksdaler 16 skilling banko för livardera, och efter hvaije månads slut till dem utbetalas. Vidkommande slutligen deix tid, hvarifrån samtliga nu tillstyrkta aflönings-forskotter och dagtraktamenten böra beräkixas, så hemställer Utskottet, att, på sätt föreslaget blifvit, dessa föi’skotter och traktamenten må utgå och beiäknas fråix och med den dag vederbörande i tjenstgöring inträdt; viljande Utskottet, vid afgifvandet af dess förslag angående oftanänmde aflönings slutliga bestämmande, meddela sitt yttrande i afseende å tiden för densammas upphörande, äfvensom rörande öfriga härmed gemenskap ägande frågor. Slockholm den 20 December 1847. STOCKHOLM, ecksteinskä boktryckeriet, 1847. Slats-Ut skottets Utlåtande > Njo p. Nio 9.
Där satt han länge och drömde med armbågarne på bordskanten och hufvudet i händerna. Med ens spratt han upp, liksom gripen af en tanke, gick fram till kakelugnen, öppnade luckorna, drog ifrån spjället, tog manuskriptet från bordet, tände det vid ljuset och kastade det i askan. Det fllammade upp med ens. De löst hophäftade pappersarken erbjödo en riklig näring åt de giriga, slickande lågorna. De svartnade under deras famntag, bugtades, vredo sig, blossade upp på nytt med ett rägn af lätta, dansande gnistor. Föllo så samman till en hand full aska. » Ros i Solhagen! » Kort var ditt lif. Leende drömmar! I ären förbi. Sköna stunder, sköna minnen! I ha ' n flytt. Lika godt. Man kan väl lefva, utan att vara poet, och vara lycklig, utan att vara stor. Och dock Han hade ju tänkt det så skönt, känt det så djupt! (Forts.) / följd af det strängt anlitade utrymmet ha vi för dagen måst inskränka ransonen Jöljetong, men skola se till att ge ersättning ett följande nummer. IDUN 24S 1890 Färg i bleckdosor! AspinalPs oxidized Enamel. Prisbelönt. För målning af nya och Dosan bör aldrig stå öppen. Äldre saker, som ommålas, böra först rentvättas med varmt vatten, blandadt med något soda. Vid målning bör iakttagas, att handen ej vidrör föremålet, emedan af värmen bildas luftblåsor och torkningen till följd däraf fördröjes. renovering af gamla möbler. För målning af blomkrukor, fogelburar m. m. För målning af järnsängar, korgarbeten m. m. Bör ej saknas i något hem! Bör ej saknas i något hem! Erhålles i bleckdosor å 50 öre och kr. 1,30 pr st. Erhålles i bleckdosor å 50 öre och kr. 1,30 pr st. Hvit Bademalj Hvit Bademalj å 1,50 pr dosa. å 1,50 pr dosa. Lämpliga Lämpliga Penslar till olika priser. K. Penslar II.
Jemte det Utskottet åberopar dess bär ofvan afgifne yttrande, att Utskottet endast upplysningsvis meddelat uppgift å hvad i extraordinarie Statsinkomster, efter nu gällande grunder, skulle kunna påräknas, får Utskottet endast tillägga, att då dess uppgift, rörande tullbevillningen, ej allenast blifvit grundad på verkliga förhållandet, utan äfven understiger hvad tullinkomsten, under tillämpning af senaste eller i83o års Tulltaxa, utgjort, tror Utskottet sig böra vidhålla dess förra uppgift å tullintraderne, eller alt desse, om grunderne för deras beräknande varda oförändrade, sannolikt kunna påräknas till Ankommande det således på de grunder för tullBih. till R. 3,ooo: 2,55o,ooo Slats-Ulskottets Utlåtande N:0 2oS. beräkningen, sorn af Bevillnings-Utskoltet uppgöras och af Rikets Ständer kunna komma att antagas, i hvad mon den calculerade inkomstsumman bör förändras. 31:0 Salu-Accis af Städerne 7,300 32:o Emot Stats-Ulskottets förslag, att beräkna StatsVerkets inkomst af Postmedlen till 100,000 R:dr, eller lika nied hvad vid förra Riksdagen antogs, har Herr Cederschöld, P. G., anmärkt, att, då Post-Verkets inkomster ökats med mera än 110,000 Rrdr, och då äfven för dexförbättringar, hvartill Utskottet ansett öfverskottet böra användas, finnes en gräns, har Herr Cederschöld trott Rikets Ständer böra förbehålla sig, nit, i fall någon behållning skulle uppkomma utöfver hvad som erfordras för Postinrättningens förbättrande, en sådan må komma Staten till godo; •— hvarjemte Herr Stuart, C. G., yttrat den förmodan, att, efter användandet af nödige medel till Postcommunicationernes reglerande och förbättrande, Stats-Verket bör kunna påräkna en större andel af Post-Verkets inkomster, än som för närvarande till Stats-Cassan ingår.
Som emellertid tre Stånd bifallit ifrågavarande §, sådan den blifvit af Utskottet föreslagen, samt de yrkade förändringarne dessutom icke egentligen synas vara af behofvet påkallade, anser Utskottet de gjorda anmärkningarne icke böra till någon åtgärd föranleda. § 151. Slutligen har hos höglofliga Ridderskapet och Adeln anmärkning blifvit gjord mot Utskottets förslag vid 151 §, enligt hvilket den i 2 mom. af denna § föreskrifna pröfning af de i Riksgälds-kontoret gjorda anmärkningar mot sammandragen öfver bevillningen skulle tillkomma Kammar-rätten i stället för Kammar-kollegium, såsom nu är stadgadt, men hvilken pröfning ansetts svårligen kunna inom sistnämnda verk försiggå, utan att jordeböckerne blefve till samma verk öfverlemnade. Jemte åberopande af hvad till stöd för Utskottets förslag i detta afseende blifvit i betänkandet anfördt, får Utskottet endast tillkännagifva, att, då berörde förslag blifvit af tre Stånd goökändt, något vidare yttrande i anledning af den ifrågavarande återremissen ieke lärer erfordras. Stockholm den 3 Juli 1851. Bevillnings-Utskottets Ullätande, N:o {5. Reservationer: l.o af herr komminister Bechman: § 73. „U(skottet har, med frånträdande af sitt förut afgifna förslag, att för beskattningen af stångjernstillverkningen bibehålla den gamla grunden, uti plenum den 3 Juli beslutat föreslå den nedsättning, att stångjernstillverkarnes behållna vinst skall] anses utgöra minst en tolftedel i stället för en niondedel, och såsom skäl till denna starka nedsättning af minimi-afgiften, som vanligtvis blifver maximi-afgift, har man föreburit, dels att nedsättningen har blifvit inom tvänne Riksstånd förordad, dels att vid flera bruk behållningen icke skulle vara större än en femtondedel. Jag har icke med min röst understödt denna åtgärd och det af flerahanda skäl. Då Utskottets förslag hade af tvänne Riksstånd blifvit gilladt, så synes mig dessa
Jag skulle önska att SlatsUtsk. ville hafva godheten erinra sig denna tillgång och tillstyrka densammas anslående till sådana stora företag, som Hr Lagerhjelm uppgifvit, nemi. till en större canal emellan Wenern och Hjelmaren med dertill hörande sidocanaler. Då jag jemför detta förslag, sträckande sig till all framtid och af en oberäknelig nytta för samtid oell efterverld, med Hr von Hartmansdorlfs förslag att utdela, jag vill icke säga fatliggåfvor men att utminutera på provinserna, efter deras olika folkmängd, dessa millioner, som kunde användas för eli nationell foretag; så tvekar jag icke säga, att jag, med all den aktning jag i öfrigt "ifver Hr von Hartmansdorff, anser hans förslag, så soln af intet värde, böra kastas under bordet. Jag tror icke alt dessa förslag tåla någon jemförelse med hvarandra. Man invänder måhända, att dessa tre millioner icke förslå till ett företag af den vidd och omfattning, sorn en canal emellan Hjelmaren och Wenern. Det ur sanni, att om man isolerar frågan och blott beräknar denna summa såsom dertill tillgänglig, så blir den för ändamålet otillräcklig; men om roan deremot använder denna summa i ett fondsysteme, så skola 3 millioner blifva iner än tillräckliga. Hade tillgångarna för Göthacanals anläggning varit grundade på fondsystehne, så hade landet, jemte nyttan af canalen, ägt fördelen af statspapper af större vidd utan utländsk skuld; tv med det fondsysteme, hvars införande jag, lika med flr Lagerhjelm, önskar till beredande af mångdubblad verkan utaf primitiva tillgången, förknippar jag ingalunda behofvet af utländskt lån. Jag känner för väl allmänna oviljan mot utländsk skuldsättning, och jag ogillar den icke.
Hr Gr. o. Landtm:s härefter till bifall å Utsk:s Utlåt., serskildt för hvarje Mom. af förevar:de punkt, framställde propostr, besvarades i fråga om Momme b, d, e och f med Ja, samt i fråga om Momme a, c och g med starka Ja, blandade med Nej. hvilka sednare af Hr Gr. o. Landtm, förklarades vara öfverröstade af Ja. 25:le punkten, ang:dc anslag för ali förskaffa befolkningen i norra delen af Wermland undervisning i någon hemslöjd. Denna punkt blef af R. o. Ad. bifallen. 26:te punkten, skola. Hr von Hartmansdorff: Jag vill icke bestrida detta anslags beviljande; men då SlalsUtsk. är så angeläget derom att tjenlige lärare måtte finnas vid skolorna, skulle jag hafva önskat att Utsk. tänkt härpå äfven i fråga om navigationsskolorna, samt gjort sig underrättad om förhållandet vid navigationsskolan i Slockholm. Jag har nemi. stark anledn. befara, alt ynglingar der få lära sig Malhematiken utantill. Frih. Åkerhjelm: Jag kan icke finna att Utsk:s skyldighet varit att ingå i en sådan detaljpröfning uti denna fråga, som redan 262 Den 21 April. blifvit af K. M. pröfvad, och det är på grund af K. M:s förslag Utsk. tillstyrkt anslag. Ulsk. har aDsett sig böra hysa fullt förtroende till K. M:s Propos. i detta hänseende. ilr Liljehöök, Carl Berthild: Hr von Hartmansdorffs anmärka. vill jag endast hesvara dermed att den åsyftar en skola, sorn redan finnes, hvaremot SlatsUtsk:s erinran om svårigheten att anskaffa lärare gäller sådana skolor, hvilka ännu icke fiuuas. R. o. Ad. biföll hvad Utsk. i denna punkt tillstyrkt.
Då emellertid det förändrade förhållande numera sig företer, att Riddarhuskassans kapitaltillgångar, som vid 1849 års utgång uppgingo endast till ett belopp 271,947 R:dr 25 öre R:mt, enligt 1859 års bokslut utgjorde 322,064 R:dr 43 öre samt fördenskull på 10 år förkofrat sig mediicke mindre än 50,117 Rdr 18 öre eller minst 5000 Rdr R:mt årligen och detta, oaktadt flera ganska betydliga extra utgifter under tiden blifvit å nämnde kassa anvisade, hvarförutan den till Riddarhusets underhåll och reparation af Ridderskapet och Adeln åtagna kapitations-afgift blifvit förhöjd från 1 R:dr 50 öre till 5 R:dr R:mt årligen, att tillsvidare utgå af hvarje Adelsman som för lön eller förmögenhet erlägger bevillning, hemtar Utskottet från dessa omständigheter anledning till den förmodan, att, sedan reparationen af Riddarhusbygguaden äfven till det inre blifvit fullbordad, ej mindre Ridd. kapitationsfonden skulle kunna anlitas, fi lii dd» r h us-Utsk ottets Utlåtande N:o IS. för att på ett lämpligare sått ordna Riddarhusets gårdsplan och de deromkring uppförda, nu särdeles vanprydande byggnader, än möjligen äfven Riddarhuskassan i en framtid kunna undvara åtminstone någon del af den hyresinkomst, som ifrågavarande bygg nadslägeuheter för närvarande inbringa; i hvilket hänseende Utskottet delar 1854 års Ridd.-Utskotts åsigt, att hufvudstadens styrelse icke bör finnas obenägen att icke allenast på stadens bekostnad låta borttaga dessa byggnader, utan ock för beredande af en särdeles vacker öppen plats till hufvudstadens försköning och fortsättning ända till Riddarholmskanalen af den redan nedanför Kanslihuset atdagda quai, till Riddarhuskassan utgifva en billig ersättning för den förlust i inkomst m. tu., som genom byggnadernas borttagande kassan tillskyndas. Af dessa skäl tillstyrker Utskottet att, med bifall till Hr Grefve Lagerbjelkes motion, Högloft.
Med tillämpning af nu anförde grunder, och enär den inom Banken förekommande skillnaden emellan så kallade expeditions-tjenster och andra tjenste»- icke egentligen återfunnes i Riksgälds-Contoiret, der snarare alla tjenster kunde hänföras till den förra calegorien, hade Commissariatet ansett sig böra tillstyrka, att de för expedilions-tjensterne i Banken anslagna lönelörmöner måtte få tillgodonjutas af Bokhållaren samt Kammarskrifvarne och Ganzlisterne vid Riksgälds-Contoiret, till följd hvaraf desse tjenstemän således skulle hädanefter på Stat erhålla, den förstnämnde, hvars löneinkomst hitintills utgjort 8ro R:dr, 800 R:dr, och de senare, sorn förut åtnjutit 45° R:dr hvardera, 5oo R:dr. Beträffande Kamereraren i Boksluts-Gontoiret, såi voro hans göromål af den. vigt, att denna tjenste-befattning närmast kunde jemföras med de yngre Gommissarie-beställningarne inom Bänken, och då; lönen för berörde magtpåliggande tjenst nu utgjorde i,35o R:dr, borde den föreslagna tillökningen af a5o R:dr icke anses alltför stor, helst de, samma tjenst tillhörande göromål; torde komma att betydligen ökas, i anseende till de flere vid innevarande Riksdag å Riksgälds-Contoiret anvisade lånebiträden. Vidkommande slutligen Ombudsmannen, så ehuru dess tjenstebefattning vöre närmast jemförlig med Banco-Fiscals-sysslan, för hvilken lönen nu är vorden fastställd lill 1,200 R:dr, hade lik väl Om budsmans-lönen, hvilken hitintills utgått med 540 R:dr, blifvit föreslagen till allenast 800 R:dr, hvilket belopp också ansågs motsvara de med denna tjenst nu förenade åligganden.
De uti Högsta Domstolen och Stats-Rådet vid förehafvande af denna fråga förde Protocoll bifogas *); och Kongl, Majit förblifver Riksens Stander med all K:gl. Nåd och Ynnest 6tädse välbevågen. CARL JOHAN. G. Nordenstolpe. *) De nämnda Protocolls-Utdragen kunna icke meddelas, emedan de icke kommit Expeditiotis-Utskottet tillhanda. För öfrigt, då ingen föreskrift är gifven, huru de Kongl. Propositioner, dem det åligger Expeditions-Utskottet ntt trycka, skola blifva för Utskottet tillgänglige, utan Utskottets Tjenstemän måste använda sina privata relationer för att, från än det ena, än det andra Ståndets Cancelli få låna dessa Propositioner, äro allehanda felaktigheter i Redactionen af den Samling till hvilka de böra höra, lika så möjliga (ja nästan oundvikliga), som det vore obilligt att lägga dem Expeditions-Utskottet eller dess Tjenstemän till last. 189 Register tili Första Samlingen a f Bihang lill Samtlige Riks-Ståndens Prolocoll, innehållande Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner. •^dresse, Tacksägelse, kan af Kongl. Majit ej emottagas. I. S. 160—163. Afraden. Se Räntor, Ordinarie. Alun-Tionde. I. S. 836. Anhållande af Förbrytare i Sverige eller Norrige, som afvika till det andra Riket, I. Ai bets_ och Correctionshus, om inrättande af ett allmänt. II. S. 103 ioy. Committerades underdåniga skrifvelse. II. S. 105— 134. Utdrag ur Protocollet, med Bilaga. II. S, 13J140. Arrenden af Kongsgårdar. I, S. 234, 83?. B. Barmhertigbets-Verk. Anstalter i afseende på dem. Beklädnadsmedel. I. S. S39- Beredning, allmänna ärenders.
Maj;ts elen 18 sistlidne Januarii till Rikets Ständer aflåtne Nådiga Skrifvelse i Jjerörde ämne, (N;o 263, hafva Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskolten tagit kännedom af de till målet hörande handlingar, och dervid inhemtat, hurusom frågan om nödige ändringar och förbättringar i Blekinge Läns Indelnings-verk först blifvit vid 1809 års Riksmöte väckt och sedermera vid de fleste Riksdagar fortsatt. Att dock antalet i5oo båtsmän, som, enligt Kgl. Brefvet den 1 Aug. 1683 och Contractet af den 27 April i685, åligger Blekinge Län att rusta, icke egentligen är det, som gör rustnings-besväret tryckande och en förändring deruti nödvändig, har ansetts fullkomligen utredt och styrkt, helst vid det förhållande, att Länet för nämnde besvär åtnjuter frihet från jordeboksoch hemmantalsränta, dess båtsmanshåll, ehuru något kostsammare, än i andra orter, dels icke skall vara mera betungande, än soldathållet i provincer, der berörde räntor med förvandling utgå, dels fortfarit i sekler, utan alt någon menlig verkan deraf på landets välmåga sig visat. Deremot htlr det olika och ojemna sätt, hvarpå rustningen af hemmanen utgöres, befunnits vara deu olägenhet, som med skäl öfverklagals, och hvaruti rättelse alltså vore af nöden.