Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad åter angår de nya påbjudne planteringarne eller skyldigheten att vårda och vidmagthålla de gamla, så tillhörer det, såsom i allmän lag ej stadgadt, Länens enskilda police, hvars författningar och åtgärder böra behandlas i enlighet med hvad i föregående moment derderöfver är anfördt. gro Beträffande rättigheten till bräntorfs skärande å allmänningar, samt sättet att den utöfva, hvarom Riksdagsmannen Ephraim Larsson från Elfsborgs Län gjort den fram - Besv. och Ekon, Utsk, Betänkanden. 36? Ställning, att en till torfskörd åt några vissa byelag anslagen mosse matte, med undvikande af årlig utsyning, en gång för alla till begagnande, så länge den räcker, emellan dessa byar fördelas} så kan Utskottet dertill icke styrka. Äfven detta bränningsämne, ehuru af mindre allmänt värde, dock af bety. denliet för dem, hvilka ej äga annat bränsle, afser tillräckligheten för ^tt framtida behof och afsalu, och synes således ej böra handlöst åt slumpen eller det enskildta hugskottet öfverlämnäs, helöst icke här såsom med skogen, hvilken äger ett vida högre värde både till eget behof och afsalu, den enskilda ägaren alltid torde linna samma nödvändighet af sparsamhet och omtanka. Dock anser Utskottet detta böra vidare, samt i sammanhang med allmänningarnes fördelning, vid de ofvan föreslagna öfverläggningar provincevis efter hvarje landsorts serskildta läge, behof och tillgång på bränntorf behandlas och afgöras. Zj.:o Då enligt Prosten Hasselroths andragande den, irti 14 § af nu gällande Skogs-Ordning, stadgade betalning eller så kallade Stubbelön blifvit afFordrad Prester, hvilka, i och för deras egen i Lag utsatte byggnads*skyldighet å sina Boställen, fått pä allmänningar utsyning af dertill nödigt byggnadsvirke; synes sådant hafva tillkommit af missförstånd. Man har ej erinrat, att Byggnads-skyldigheten å Prest-Bostäilen är af tvänne slag. Det ena tillhörigt Församlinj gen, gom af egna tillgångar byr å Bostället g6g Besv. och Ekon. Etsk.
Dec. z -r: Register. 175 Förstag till Finance-Plan, prov. iZiF. 1837. -8 8. Ian. bz. gg. 129. Mars 24. — röranoe ätstiilige Landt-Räntemästarcs ansökning om förhöjning a Remist-lage, för de till Rikogälds - Conroiret ingående Bcwillningsmcdel, plov. -632. Ian. 110. — med utlatanec öfwer Hans Excellcnce m. m. Friherre ck.Ujei>ci-uitn'L Memorial, angäende Rikets Financer och Förslag till deras upphjelpande, Dec. 92. 1295. Ian. 92. — utlätande i anledning af Kongl. Majus Nädiga Proposition angäende medel till särstiltc tillfälliga utgifter, Dee. 95. 1295. 1554- Ian. loi. igz. 590. — hemställan rörande de emot General Astisianee-Contoircts förre Dircctcur, Baneo-Commistarien Hörstedt uppgjorde ersättnings räkningar ni. m., Dec. (410.) 4Z6. Iizg. Ian. lag. om Finsta Artilleri Regementets öfwerstyttandei pä Swcnst Stat, Dec. 461. 1296. 1554. 975. — anmälan och yttrande, angäcnde Friherre Xckelsvsrcks förstag, rörande sättet till redowisningcn för allmänna medlen samt om förening af styrelsen af de militaira detaillerna uti en enda persons hand, Dec. 466. 1148. 1206. Ian. 1Z0. 946. 956. med yttrande öfwer Konungens i twänne Dest Nädiga Propositioner gjorde framställningar om nödige medel till »vidtagande af kraftiga anstalter till Rikets förswar och framtida säkerhet, Dec. 470. 1296. 1554. — yttrande öfwer Hr.
Lffi öfverskjuter den under samma lid inlösta, och att således dessa årens uppbördsoch transportkostnader icke böra till hela beloppet belasta den sednare; men enär härvid icke tagits i beräkning hvarken den för samma tid medgifna afskrifning å inlöst Salpeter, uppgående till ett belopp af mellan 3 och 4>°°o R:dr, eller den proportionel» andelen i Fondens sannolika förlust på SalpeterSjudningspannor och förskotter samt på inventarier, anse Revisorerne det ap - ( 102 ) proximatift beräknade värdet i penningar af i L® Salpeter snarare för lågt än för högt. Till förklarande af möjligheten, huru omkoslnaderne å Salpetern kunnat stiga till ofvan calculerade höga belopp, få Revisorerne framställa några serskildta ur räkenskaperne hemtade förhållanden: I räkningen öfver kostnaderne vid 1831 års Salpeter-inlägt i Norroch Westerbottens Län, har Uppbördsmannen beräknat sig dagtractamente för ij8 dagar oell således på denna förrättning an vändt nära \ år; Ehuru i Westernorrland och Jemtland i ® lack funnits tillräckligt för förseglingen af 3o till 36 fastager, har i Westerbotten till samma antal fastager åtgått nära dubbelt så mycket; hvarförutan till hvarje fastage derstädes användts 4o spik, då likväl i Norrbotten och Jemtland endast i5 å 20 ansetts beliöflige; I Upsala Län har det använda förseglingslacket blifvit debiteradt till 32 sk., men i Westerbotten och Jemtland till 2 R:dr b:co per ®; Vid vissa besigtningar å Salpeterkärl, såsom i Norrbottens Län år i832, har, fastän både Hofjägmästaren C. Sjernhoff och SalpeterSjuderiStyresmannen J. Reinius varit närvarande, icke dessmindre annan person, Kronolänsman Östling, blifvit mot serskild betalning af 3a sk. tillkallad, till förande af det obetydliga besigtningsprotokollet; Magazinsförvaltaren, Hofkamereraren Holst, hvilken, enligt lydelsen i LandshöfdingeEmbetels i Westerbottens
Q lemna en öfversigt öfver de Aktiebolag för industriela ändamål, hvilka intill och med 1860 års utgång på grund af Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning af den 6 Oktober 1848 Tab. Litt. U. Af Kongl. Majit stadfästade aktiebolag för industriela ändamål åren 1849—1860. 1. 2. 3. 4. Dag då Kongl. Maj:ts stadfästelse meddelats. Bolagets benämning och föremål. Säte för bolagets styrelse. Teckningssumma. R:dr R:mt. 1849 H 1850 V° 900,000 900,000 » V 337,500 1851 V » ... 230,000 1852 V 750,000 » H 1853 ? „ i 240,000 Bergviks sågverks A.B Söderala, Gefleborgs län 900.000 189.000 » 1 * 1,200,000 “ s V 1854 V » V » 1 9 * z » V Lindholmens skeppsvarfs och mekaniska fabriks A.B Norrköpings (Drags) yllefabriks A.B Rosenlunds (bomulls-) spinneri A.B Göteborg Norrköping Göteborg » 300.000 900.000 1,296,000 900.000 Thorshags bomullsspinneri A.B Norrköping 750.000 2.250.000 900.000 400.000 1.650.000 • i 1855 V Smedjeholmens (vlleväfnads) A.B Norrköping » » V 750,000 » i 990.000 300.000 50,000 “ tV » » Motala pappersbruks A.B Vargö koksalts-raffinerings A.B Motala Göteborg Aktiebolag för industriela ändamål. 49 hos Kongl. Maj:t sökt och erhållit stadfästelse å bolagsordningen.
Deputerades den n sistledne November afgifne Berättelse, rörande så väl i8og och I8°9 som igio och senare årens Krigs-Redogörelse och Revisions Verkj hvilken Berättelse ined dertill hörande Bilagor till Stats - Utskottet remiterades. Justerades följande:' Utdrag af Protocollet hållit hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 3 December ig S. D. I anledning af de öfrige Respective Ståndens den 26 sisth November fattade, och genom ankomna ProtocollsUtdrag Höglofl. Ridderskapet och Adeln meddelte Beslut, angående tryckningen af så väl samtelige Riks-Ståndens Protocoll som det till desamma hörande Bihang, beslöt Ridderskapet och Adelli, att, på sätt tillförene varit vanligt öfverlemna åt Expeditions-Utskottet utgifvandet af Bihanget, samt anmoda Ståndets Ledamot, Herr Expedi - 148 -Dm 4 December» tions-Secretärareli och Kammar-Junkären C. iÄ Rothlieb, att omtryckrtingen af Ståndets Protocollj hvaraf endast 500 Exemplar borde uppläggas, skyodsammeligen föranstalta, så att tryckninged deraf måtte kunna i lika fortgång med justeringen af Protocollen verkställas j hvarjemte Ridderskapet Och Adeln ansåg tryckningen af så väl Riks - Ståndens ProtocolR som det till desamma hörande Bihang, böra af de till Riksdags kostnaderne anslagne allmänna Medel bestridas-, om hvilket allt de Öfrige Respective Riks-Stånden skulle genom Protocolis-Utdrag vänligen underrättas. Ut supra. Utdrag af Protocollct hållit hös HöglofL Ridderskapet och Adeln Vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 29 November i8i'7* S. D. 1 anledning af derom Vackt Motion beslöt Höglofl.
Jag tycker det således icke vara olämpligt att gå BondeStåndets önskan till mötes* och tillstyrker, att Ridderskapet och Adeln måtte instämma uti den af Bonde Ståndet begärda underdåniga anhållan hos Kongl. Maj:t. Herr Hjerta: Jag kan ej förena mig med den värde talaren i denna åsigt. Uppriktigt bekänner jag att det förefaller mig besynnerligt, att man vid denna fråga beständigt åberopar Riksdagsordningen, der man väl ej finner de grunder, hvarefter Konuugen regerar. Jag åter anser RegeringsFormen vara den, man har att här betrakta, och att dess 02 §. gifver all erforderlig upplysning om de Embeten Konungen Ibland RiksStånden tillsätter. Dea 24 Febr tiar ii, Friherre Anckarsvärd, Carl Hendric: Tåg kan ej annat än förena mig med Friherre Boije i hvad han rörande detta ämne anfort. Jag finner väl att Herr Hjerta har rätt i afseende på principen, men jag ser ingen möjlighet att vinna ändamålet genom ett sådant svar, som Hr Hjerta anser böra å BondeStåndets anhållan lemnäs. BondeStåndet är troligen icke okunnigt om innehållet af 52 §. Regerings-Form en. Jag kan för min del alldeles icke inse, hvad BondeStåndet skulle vara hulpet med en blott erinran om nämnde §;s ordalydelse. Bonde-Ståndet har säkerligen åsyftat att erhålla sina MedStänders biträde i en underdånig anhållan hos Konungen, och detta tror jag de öfrige Stånden böra lemna. För öfrigt kan jag alldeles icke antaga den princip en annan vard talare under loppet af denna discussion yttrat, att för det, att uti a4 §. Riksdags-Ordningen icke står, att Konungen ej må tillsätta Notarier i Bonde-Ståndetj den slutsatts deraf rimmeligen kan dragas, att deras utnämnande tillhört Kongl. Majit. Jag ansör det tvertom böra ^alla af sig sjelf, att då rättigheten att antaga sin Canzli-betjening icke blifvit Bonde-Ståndet uttryckeligen frånkänd, densamma också bör odeladt tillhöra detta Stånd.
Lifvet är ganska qvistigt, som du vet, och gossen TOMTEN. är ung; han har ännu icke genom en omsorgsfull uppfostran bland menniskor hunnit lära sig alla de konster, hvarigenom man vinner sina önskningar; nåväl, jag begär intet vidare af lifvet, ty jag vet hvad det ger, derför skall han få min önskering. Nå och du? FÉEN. fått allt hvad han velat, då har han gjort sin van Den gåfvan är nog bra, men när han en gång dring som den blinde; derför skall jag gifva honom sen jag vill gifva honom ett godt sällskap på vägen. TOMTEN. FÉEN. TOMTEN en gåfva, som skall visa honom tingens verkliga vä- Qvinligt? Naturligtvis! gossen och laga att han kommer härifrån. FÉEN. Du är klok du! Nå! Nu skall du ta hand om Men huru? Han lyder och fruktar sin far. Lappri! Gör dina hokus pokus och visa honom TOMTEN. herrligheten här nere i de festklädda hemmen, så går det nog. FÉEN. TOMTEN. Det tror du? nu till verket. Jag känner ungdomen! Se här min ring och Är det rätt att leka med menniskors öden? Vi leka endast med menniskorna; deras öden, TOMTEN. FÉEN. ja, dem styra icke vi. Gossen skall förr eller senare gått ut i lifvet! När han slutat sin vandring då FÉEN (närmar sig den bjelke, hvariStraxt! ut, och så väl rustad som han har ingen före honom kunna vi talas vidare om saken! Är du redo? från hon kommit). bjelken.) Då hvisslar jag. (Han hvisslar och försvinner iden andra TOMTEN. PER (kommer ner för trappan som leder högre upp i tornet.) PER. Hvem är der? Din gudmor, Per! Känner du mig ej? PER. FÉEN (fram, hvitklädd som en engel). gången då jag föll ut ur tornet. Hväd vill du mig i dag? Ah! det är du, som tog mig på dina händer den Jag vill gifva dig en julgåfva! Gåfva? Hvad är det? FÉEN. PER.
Jag ägde hans vänskap, och han gaf mig goda gåfvor, men sedan han skändligt blifvit beröfvad rike och lif, kom denne grymme man; och en dag, när hans hirdmän höllo sin lek så nära min bygd, att jag med knapp nöd kunde utstå deras stoj och rop, gaf jag mig hemligen i kast med dem. Jag grep en af dem i armarna och förlustade mig så starkt med honom, att hans ena arm bröts af. Och nästa dag bröt jag benet af en annan. Så gingo de lemlästade ur leken. Jag hade hört, att på den tredje dagen skulle konungen själf leka med; äfven då kom jag till dem för att göra dem skada. Alla voro de mig obekanta, och jag kände ej den ene från den andre. Då tog jag på måfå ett hårdt tag i en af dem; men han tog igen och satte sina båda händer så fast i mina sidor, att jag ej skulle hafva känt våndan värre, ifall dessa hans händer varit gjorda af glödande järn; ja, han klämde mig så hårdt, att jag nästan ej kunde utstå det utan att skrika. Omsider kom jag dock med stor nöd ifrån honom, mycket illa tilltygad. Och vardt jag sedan tvungen att, alldeles mot min vilja, flytta mina bopålar därifrån till denna ort.» Ett annat troll fortsatte: »Om mig har jag att berätta, att jag påtog mig en fager kvinnas skepnad och trädde sent en afton in i den hall, där konung Olof höll ett ståtligt gästabud; och allt folket var mycket drucket. I min hand höll jag ett skönt horn, som var fyldt med en dryck, hvari jag blandat etter och mycket annat otyg — den tänkte jag bjuda konungen. I präktig klädnad stannade jag invid bordet. Då sträckte konungen sin hand emot mig och gaf mig ett tecken, att jag skulle skänka i åt honom af hornet, och jag blef så glad, som om jag redan hade allt hans öde i min hand. Jag gick fram till honom och räckte honom det sköna hornet, och han tog det, men i ett nu slog han allt dess etter och ondska ned öfver mig själf.
Som en svag reminiscens eller ett redan bleknadt minne, af hvad jag en gång sett, gled ett ögonblick synen från den oroliga natten förbi min blick, och med en känsla af min egen svaghet märkte jag, att jag ännu icke var fullt säker för de intryck, hvilka förut under några timmar alldeles bragt mig ur jämvikten. Det föreföll mig, som om jag under hela den dag, hvilken följt på den hemska natten omedvetet sträfvat emot något, för hvilket jag i stället bort böja mig; hela tiden under det jag klädde mig på morgonen, förföljde mig synen af min olycklige vän, och jag var ytterst nervös vid tanken på, att denna syn kanske hörde till dem, hvilka först efter en lång tid skulle kunna aflägsnas ur min inbillning. Min värdinna kom in med kaffebrickan, på hvilken efter vanligheten morgontidningen låg hopviken, och för att gripa första bästa medel att förströ de tankar, hvilka på nytt börjat att oroa mig, vek jag upp den och började öfverfara spalterna. Jag vet ej, hur jag just kom att stanna vid rubriken »Beklaglig olyckshändelse», då detta slags notiser eller telegram i regeln alltid hört till dem, hvilka jag samvetsgrant plägat öfverhoppa. Jag stannade emellertid vid den, och jag har sedan ofta undrat öfver, att jag vid läsningen af denna notis ej förlorade mitt förstånd. Där stod nämligen följande: »I går just när uppgående nattåget kom in på X. station, märkte tågbetjäningen, att en person, hvilken förut vandrat fram och åter på perrongen, som om han väntat på tåget, vid dess ankomst steg ned på banan och, innan någon hann hindra honom, lade sitt hufvud på skenan, där tåget omedelbart därefter rullade fram. Den så olyckligt omkomne var skriftställaren Tore Gam, hvilken en tid med sin familj bott i denna trakt för att finna hvila och ro till fortsatt literärt arbete. Om motiven till den ohyggliga handlingen känner man intet. Man vet, att den aflidne länge lidit under ekonomiska svårigheter. Men man har anledning antaga, att det ödesdigra beslutet fattats i ett anfall af sinnesförvirring ...»
Ständer icke funnit skäl att till högstberörda nådiga Proposition lemna bifall.” 30:o. Uti 28:de punkten hade Utskottet hemställt, att en årlig pension at 400 Ridr måtte å allmänna Indragnings-staten uppföras för Öfversten m. m. O. J. Ströms enka, Johanna Sofia Damm; — och är denna Utskottets hemställan oförändrad godkänd af Iiidderskapet och Adeln; hvaremot Preste-och Borgare-Stånden bestämt omförmälda pension till 500 Ridr. Stats-Utslcottets Memorial N:o 195. 19 Bonde-Ståndet åter har helt och hållet ogillat Utskottets yttrande; — men som, på sätt nyss nämndt är, pension åt Öfversten Ströms enka blifvit af öfriga trenne Riks-Stånd beviljad, vid hvilket förhållande å Bonde-Ståndets beslut ej kan fästas vidare afseende, återstår nu endast att bestämma beloppet af ifrågavarande pension; och föreslår Utskottet för sådant ändamål följande voteringsproposition : ”Den som, med bifall till Stats-Utskottets af Ridderskapet och Adeln godkända hemställan, vill, att för Öfversten m. m. O. J. Ströms enka, Johanna Sofia Damm, å allmänna Indragnings-staten uppföres en årlig pension till belopp af 400 R:dr, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Tinner Nej, är, i enlighet med Presteoch Borgare-Ståndens beslut, ömförmälda pension bestämd till 500 R:dr.” 31:o. Utskottets i 30:de punkten gjorda hemställan att, en årlig pension till belopp af 400
Det finnes nemi., i trots af alla härjningar på de urgamla demokratiska institutionernas områden, ännu qvar en, om ock skakad, dock oförstörd och oförstörbar grund, hvaruppå — om man blott med allvar vill det — något för folkets utveckling välgörande kunde byggas, och denna grund är församlingarnes och de ur dem utgående nämnders magt och inflytande. Ur denna synpunkt och i ändamål att utvidga den f. n. nog trånga basis, hvaruppå dessa samhällens medborgerliga verksamhet nu livilar, samt bereda rum för kommande, allsidigare organisationer, lagda på samma uråldriga fasta grund, får jag härmed vördsammast föreslå följande tillägg i nu gällande stadganden angule socknenännider jemte nya stadganden för länsnämnders införande och dessas verksamhet. Alt nemi. såsom nya föremål för socknenämnders handläggning måtte uptagas: l:o Polistillsyn, icke blott såsom nu inskränkt till sundhetsvård, utan utsträckt till andra ekonomiska mål såsom vägunderhåll, ni. m. 2;o Vård af alla församlingen tillhöriga kassor under gemensam ansvarighet, 12 Den 22 December e. m. 3:o Vård af faderoch moderlösa omyndigas arf likaledes under gemensam ansvarighet, sedan nemi. en gång stadgandet i A.- B:ns 20 kap. 3 § behörigen blifvit uphäfdt, hvarefter äfvenledes stadgandet i II.B:ns 17 kap. 8 § i de delar, som handla om barnaarf och förmyndare, borde kunna anses öfverflödigt. 4:0 Allmänna uppbördens uplagande och redogörande under behörigt ansvar och fastställd kontroll; hvarvid en viss proc. af beloppet bör såsom arfvode komma nämnden till godo, hvilket äfven må äga rum för de medel, om hvilka föregående mom. handlar. 5:o Val till ledamöter i den lansförsamling, hvarom här nedan skall lalas. Alt den nu gällande grunden för socknenämndsledamöters valsätt så må förändras, att den i st. f. att vara fast förmögenhet blefve personlighet, qvalificerad endast genom oförvitlig fräjd, myndighetsålder och en viss låg census.
Vid detta förhållande och då dertill komme, att på andra ställen, vid nya Stifts afskiljande från äldre, en deremot svarande förändring i dispositionen af Domkyrko-tunnan redan egt rum, samt kyrkan i Hernösand vore förfallen och behöfde ombyggas , anhöllo 4 Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 12. Rikets Ständer, att Kongl. Majit täcktes i Nåder medgifva, att de omförmälde 124 Domkyrko-tunnorna måtte tillkomma Stifts-kyrkan i Hernösand.
Den som vili, att det af Konstitutions-Utskottet i Memorialet Jfå 13 framställda förslag till ändring i åtskilliga delar af Tryckfrihets-Förordningen, för vinnande af större frihet att anlägga boktryckerier, skall blifva hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, röste Ja; Den det ej vill, röste Nej; Vinner Nej, är nämnda grundlagsändrings-förslag förkastadt. Stockholm den 3 Maj 1866. STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1866. Konstitutions-Utslotteis Memorial M 16. :o ta. Ank. till Exp.-Utsk. ilen 25 Maj 1866. kl. 1 e. di. Memorial till Rikets Ständer, tued anmälan örn de i Förstärkt KonstitutionsUtskott verkställda omröstningar. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Bgj Herr Timm tror vara af Stats-Utskottet begånget, upplysningsvis andragit, att en del ;if det genoiii Herr Presidenten Friherre Fock upphandlade. Spannraålsparlie verkeligen skall hafva blifvit directe från Fartygen lill Båntagare utlemnadt, då deremot Ståts-Utskottets Utlåtande gifver vid handen, att hela beloppet af den upphandlade Säden blifvit in natura aflefvereradt på Upsala Krono-Magazin samt derifrån tiil undsättnings behöfvande successive utdeladt, och har Herr Tham till bestyrkande af nämnde sitt påstående producerat ett af förre Magaz;ins-Förvaltaren, HQf-Qvartermäsfaren Grandinsson den 29 November 1820 ulhändigadt betyg, hvilket äfven funnits öfverensstämmande med den uppgift Herr Tham nu meddelat. Stats-Utskottet som med all tillhör» lig noggrannhet behandlat förevarande an» märkningsfråga, kan för ingen del vidkännas den rubrik af misstag, som Herr Tham velat fästa vid Utskottets åtgärder.
Sedan Kongl. Majit under den 8 Februari 4847 i nåder förklarat, att Christianstad skulle upphöra att räknas bland Rikets fästningar oell stadens innevånare dereftér i underdånighet anhållit, att de utanför den afbrända vestliga delen af staden befintliga fästningsverk, såsom hinderliga för en ändamålsenlig verkställighet af Kongl. Majlis nådiga beslut om ny tomtreglering i Christianstad, finge utkastas och till staden öfverlåtas, har Kongl. Majit, genom nådigt Bref af den 7 November 1848, lörordnat, att de ifrågaställa fästningsverken skulle raseras och derigenom uppkommande tomtplatser åt staden tills vidare upplåtas emot erläggande till kronan af årliga tomtören; äfvensom Kongl. Majit, under den 19 Februari sistlidne år, vid slutlig pröfning af frågan om lämpligaste sättet för verkställande af Christianstads fästnings rasering, i nåder beslutat, att så väl ofvannämnda verk, som den fästningen tillhörande hufvudvall skola genom statens försorg och på dess bekostnad raseras efter en viss af Kongl. Majit tillika fastställd plan, men att deremot fästningens södra esplanad samt dess norra och södra utanverk med deri befintlig stén, äfvensom den Allo tillhörande mark i vester och öster om fästningen, böra i laga ordning uppmätas, graderas och värderas, för att derefter kunna användas såsom vederlag för annan, kronan icke tillhörig, mark, som ansetts behöflig till beredande af större utrymme för garnisonens i Christianstad årliga ölningar. Vid sådant förhållande och då, utom de redan åt Christianstads innevånare emot årliga tomtörens erläggande tills vidare upplåtna delar af fordna fästnings - 8 Kongl. Maj:ls Nåd.
Kanslist-arfvode att utgå till motliisaren härvid; ett dylikt arfvode att framdeles tilläggas den tjensteman, som, när ökade göromål sådant påkalla, biträder Sekreteraren med expeditioners uppsättande; ett Kanslistarfvode att åtnjutas af den person, som sköter Registrators-göromålen, och har sig ålagdt att upprätta det s. k. allmänna registret öfver meranämnda Bihang; ett dylikt arfvode att tilläggas den tjensteman, som har vården om Rikets Ständers särskilda arkiv af riksdags-handlingar m. m. samt tillika tjenstgör i Utskottets Kansli, och de öfriga sju Kanslist-arfvodena att fördelas emellan så många personer, som det kan finnas nödigt att efter hand antaga till att besörja renskrifning och kollationering af de Memorialer, förslager till underdåniga skrifvelser och till §§ i Riksdags-beslutet m. m., hvilka från Expeditions-Utskottet Bih. lill K. St. 4 Iläft. i 2 Expeditions-Ulslcoltels Memorial N-.o 3. ailåtas, äfvensom de memorialer och betänkanden. hvilka från de öfriga blifva till tryckning inlemnade; samt de tre Vaktmästare-arfvodena, att tilläggas lika många vaktbctjente, behöfliga till förefallande talrika budskickningar m. m. Stockholm den 1 November 1856. På Högloft. Ridderskapet och Adelns Ledamöters vägnar: R. Cederström. På Vällofl. Borgare-Ståndets Ledamöters vägnar: A. H. Frick. Lars Olsson. På Högvörd. Preste-Ståndets Ledamöters vägnar: J. Otterström.. På Ilederv. Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar: P. 0. Bäckström. Memorial till Rikets Ständer, angående upplagan af Bihanget till Riks-Standens Protokoll.