Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 33o). S. A. K. Efter det Rikets Ständer, genom deras Stats-Utskott, låtit granska Conlrol-Verkets Räkenskaper för år 183r, få hos E. K. M, Rikets Ständer i underd. anmäla, att emot desamma någon anmärkning icke förekommit. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 8 December 1834- N:o 233. Uppläst och godkänd hos Ridd. och Adeln den 8 Dec. iS3.f. Preste-Ståndet den 8 Borgare-Ståndet den 8 Bonde-Ståndet den 8 -r— Rikets Ständers underd. Skrifvelsej angående verkstäld revision af Civil-Statens Pensions-Cassas Räkenskaper. fStatsUtsk, Nro 333). S. A. K. Sedan Rikets Ständers Stats-Utskott till granskning förehaft Civil* 4iS Expeditions-U tskollets Förslag till und. Skrifvelse N.-o 284. Statens Pensions-Cassas Räkenskaper för år 1831, hafva hos E. K. M. Rikets Ständer skolat i underd. anmäla, att emot dessa Räkenskaper, hvilka ännu icke hunnit att uti E. K. M:s och Rikets Kammar-Rätt till siffran revideras, icke något anmärkningsvärd! i Siats-Utskottet förekommit. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 8 December i834> N:o 234. Uppläst oell godkänd hos Ridd. och Adeln den 8 Dec. 1334- Preste-Ståndet den 8 Borgare-Ståndet den 8 Bonde-Ståndet den 8 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående verhstäld granskning af Arméens Pensions-Cassas Räkenskaper för år iS3i. (Stats-Utsk.
Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets nyligen afgifne Betänkande, till tidens vinnande, ansett sig böra hemställa, huruvida icke ett så besfcaffadt tillägg, till så väl Höglofl. Stats-Uiskottets sorn Banco-Utskottets förr afgifne Betänkanden i detta ämne, må få äga rum, att Magazins-Inrättningen, vid inträffande ymnigare skörd och deraf förorsakadt öfverflöd på inländsk Spannemål, må, i händelse Kongl. Majit efter StatsBådets hörande i Nåder skulle finna nödigt att till förekommande af inhämska Jordbrukares eljest oundvikeliga förlägenhet för saknad afsättning, större uppköp för Kronans räkning böt 1 Den *8 Juli'. bor göras, ytterligare, emot Discont-vilkor och 3 procents renta i Banken kunna disponera 500,000 R:dr, och derjemte den förändring, att äfvert ofvanberörde 5 0,000 R:dr eller »ilisa pr»rnans En Million, för omförmälte behof användas; hvarvid fur ändamålets vinnande torde nödigt pröfva*, att för den Spaonemål som Magaz;ns-J.nrättningen vid sådana till fallen later uppköpa, betalningen erlägges efter det å hvarje Sädesslag i orten gångbara pris.
7 Sami 1 A(d, 6 Häft, 2 10 Lag-Utskottets Betänkande, N:o 15. vigtiga, ofta återkom in an de förhållanden, som omförmälde. För rättvisan i dessa bestämmelser torde emedlertid vara nog att erinra: att den, som för fordran förvärfva t panträtt i fast egendom, måste vara berättigad till den afgäld, som deraf faller, då panten blifvit öfverlemnad till fordringars godtgörelse; att, då det är förmyndarens och den omyndiges personliga förhållanden till hvarandra, den förres pligt att vaka för den sednares bästa, och den sednares oförmåga att sjelf vårda sina interessen, som grundlägga myndlingens förmånsrätt för de medel, förmyndaren förvaltat, så bör beskaffenheten af den omyndiges åtkomst, den vare sig arf, gåfva eller testamente, ej verka till hvarken ökande eller minskande af hans rätt; och att, enär ett sednare förmynderskap i allmänhet måste antagas öka de tillgångar, en förmyndare har om händer, och såmedelst säkerheten för en hans förra myndling, det vore obilligt att så ‘gynna den sednare på den andres bekostnad, att denna ej ens finge dela hvad han sjelf infört, utom det att den enas rätt bör af lagen hållas i lika helgd med den andras. Dessa för lika rätt omyndige emellan anförde skäl äro jemväl tillämplige för likhet emellan Statens och allmänna Verks och Inrättningars fordringar hos uppbördsman och föreståndare. För rättvisan af en sådan likhet åberopas de följaktligen af LT(skottet, som jemväl anser de öfrige föreslagna förändringar i förmonsrätten till fördel för sockenmagasin och allmänna af Kong].
August Strindberg vardt tidigt uppburen och firad af nästan hela det unga Sverige, som i honom såg endast den snillrike framstegsmannen, icke den personlige smädaren, och dock fans den ene lika väl som den andre, hos honom, och ingendera kan utesluta den andre. De uppriktige och opartiske vännerna af August Strindbergs stora begåfning och af den framåtskridandets stora sak, åt hvilken han både borde och kunde odeladt egna sina krafter, beklagade tillkomsten af ” Nya riket ” samt af åtskilliga stycken i ” Dikterna ”. Men så kommo ” Sömngångarnätter ”, och i dem märktes onekligen någon förändring. Jag talar nu icke om den ofta präktiga formen i denna ” dikt på fria vers ”, hvilken är ganska tilltalande,helt enkelt bara en gammal knittelvers, som användes för att ut * trycka de nymodigaste åsigter, men som verkligen visar sig fullt lämplig för det ändamålet. Nej, det är synnerligen om innehållet jag yttrar mig. Författaren är visserligen lika litet trösterik som förut, men för det första vänder han sig icke mot personer, allra minst mot sådana, som icke gjort annat ondt än att icke kunna fullt uppskatta August Strindbergs stora betydelse, och för det andra tyckes han slutligen, efter all ohejdad framfart på det negativas område, vilja närma sig ett någorlunda positivt måL Detta är visst icke mycket följdriktigt af författaren, men det är märkligt nog och ganska intressant samt bekräftar, att. han visst icke är ” pessimistisk ” pessimist. Sedan han klagat öfver, att han hvarken i teologien eller filosofien eller annan mensklig disciplin, ej ens i naturvetenskapen » funnit någon lösning på lifvets gåta — hans anspråk äro ganska högt uppdrifha — kommer han till den efter allt föregående visserligen öfverraskande, men i ejelfva verket ganska riktiga åsigten: efter vi lefra i denna verlden, 84 l&amp;tom oss göra något för den. Och &lt;) en, som ej lefrer för bara äraq, H&amp;n tage till godo denna läran: De flestes bästa är det högsta väl. Det låter ju höra sig. En verldsförbättrare, som utgår fr&amp;n den synpunkten, är onekligen på rätt väg. Författaren tillägger också Statt upp d&amp;, tviflare, tag nya tag!
Mat får han inte här förstås, men det är inte så farligt med det. Det finns alltid beskedligt folk, som ger en stackare en bit mat. » På andra sidan förstugan är kvinnornas rum. Här har husmodern just hällt upp middagsmaten i stora bleckmuggar. Den består af ett slags välling, i hvilken icke mjölk och gryn, men väl vatten utgör den förnämsta beståndsdelen. Icke förty ätes den begärligt af de flesta, t. o. m. af åttioåringen, som med darrande hand för skeden till sin mun. En sjukling, hvars aftärda ansikte och skrällande hosta vittna om lungsot, skjuter emellertid bort sin mugg, när hon förtärt några skedblad. Hon är nog hungrig, det märks af de nästan afundsamma blickar, hvarmed hon följer de öfrigas rörelser, men icke ens hungern förIDUN mår krydda denna anrättning, så otjänlig som möjligt för hennes af årslång sjukdom nedbrutna fysik. Du har sett ocb hört nog, icke sant? Dock, ännu ett ord. Har du någon gång på vägar och stigar mött en missbildad yngling, hvars hela utseende vittnar med läkarbetyget han bär på fickan, att han utom sitt lyte lider af en svår inre sjukdom? Har du lagt märke till den skygga blick, hvarmed han ber dig om en allmosa, och den begärlighet, hvarmed han stillar sin hunger, om du låter honom sitta ned vid dukadt bord? Det är ett förlupet fattighjon, som försörjer sig med bettlande. Han vet, att detta är i lag förbjudet, han vet, att han när som helst kan blifva häktad och hemsänd. Han lefver nu i ovisshet om sin mat för dagen och tak öfver hufvudet till natten. Men allt är bättre än de umbäranden han fått underkasta sig i sin hemorts fattighus och den behandling han rönt af dess brutale föreståndare. Hans lefnadssätt är ett lagbrott, det är sant, men hvem bär ansvaret för detta lagbrott, han själf eller de som beredt honom en tillvaro, så full af lidande, att vandrarens lott i jämförelse därmed synes honom, den sjuke krymplingen, som en befrielse.
Certepartier för närvarande finnes stadgadt att fortfarande vara gällande. 7:o Den, som bifaller Utskottets af tre Stånd gillade hemställan, att hvad i nu gällande författning stadgas, angående skyldigheten att förse kontrakter om fast egendom å landet och i städerna med stämpelpappcr vid andra tillfällen, än då de för domare och exsekutor till laglig åtgärd företes, bör ur författningen utgå, samt att kontrakter i öfrigt böra förses med stämpel, på sätt Utskottets förslag till författning i denna del gifver vid handen, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej;' Vinner Nej, kommer, i enlighet med Ridderskapet och Adelns beslut, hvad om kontrakter för närvarande finnes stadgadt alt fortfarande vara gällande. Slockholm den 26 Juli 1860. STOCKHOLM, TKYCKT IIOS .10II. BECKMAN, 1860. Bevillnings-Ulskottcts Utlåtande M 34. Ank. till Exp.-Utsk. den 7 Aug. 18G0, kl. 3 e. m. UHalände, i anledning af dels gjorda anmärkningar emot vissa delar, dels ock Riks-Stdndens skiljaktiga beslut i afseende å andra delar af Betänkandet Jfs 20, angående Allmänna Bevillningen.
I-e^LmArerr vägnar ^ob. l-Lgorbjellcs. 52 ULgtZi-Löe Lorxgse-ZrZiiäett I-e^rmötsrr vjgnrr Okr. I-ovöll. kä Uöevorcli^e ?re1)e-8tZn» I-eäsmö^ers vägnar 'bk. Weiämsn. ?? Usiiei-vZr,!- 8on<je-5r?nästi I.,6rmZrer5 vt-n,r I. Orton choogberg. >b. s.uoniue. Dm 17 Oktober. 811 Uxxl!k Kor öonäs-8tinäet <ie« 17 OÄoker »Liv. Wördsamt Memorial. ^ anledning af det Hederwärda Bonde-Stän. dets anmärkning wid den nndcrdäniga Skrif, welsen, rörande Pensions staten för bletzerade Officerare och Under-Officerare, fär Mjkottet wördsamt upplysa, att det, sedan det erhällit tre StändS sammanstämmande beslut, i enlighet med 69. §. Regeringsformen och 49. §. Riks. dags Ordningen, derefter författat expeditionen; hwarjemte Utskottet fär tillkännagifwa att det pä lika sätt utfärdat Expeditioner tilt de öfrige Riks.Ständen i frägor, der nägot af dem wa-, rit af olika mening, utan att deremot anmärk, ning blifwit gjord; och har Utskottet, när detsamma blifwit älaqdt att wid witz företagd dag Hafwa Riksens Ständers Expeditioner färdiga, i sädant afseende ej trodt sig kunna uppehålla mäl, hwilka enligt Regeringslagarna warit afgjordt. pä Expe-itions.Utskottets wägnac: U. !?. Strömfelt. Ouävig Vlärner. Usllgvik.
Med hänsigt till dessa polisförfattningar och i följd af min här yttrade åsigt af ämnet, har jag trott wig böra göra denna Den i5 December e. m. framställning, i den afsigt, att densamma af Lagoell EkonomiUlskotten må tagas i betraktande, och att de matte pröfva och betänka, huruvida det icke vore af både allmän och enskild nytta, att Legooch TjenstehjonsStadgan, till sitt hela innehåll, eller till någon del deraf på Fabriks-närin» garnes och Handtverkeriernes arbetsfolk tilllämpades, samt att, i händelse Utskotten sådant finna, de derom må inkomma tili Rikets Höglofl. Ständer med vederbörligt förslag. — Efter min tanka skulle en slik förändring försätta handtverkaren och hans arbetare uti ett bättre förhållande till hvarandra, än de nu äro, och sannolikt förekomma , dels den sednares skuldsättning till den förre, och deraf e) sällan följande bysättningstvång, eller förlust för mästaren, dels att arbetaren, så vidt han sig ej förbrutit, icke skiljes från mästaren, utan att erhålla tid till sysselsätlniivgs-förskaffande bos annan mästare, hvarigenom han ej de facto tvingas till lösdrifvare, och dels att arbetaren ej ulan ansvar kan från tjensten bortgå, när honom lyster, hvilka alla omständigheter, utan dessa förändringar, hafva, som mig synes, ett menligt inflytande, både på mästarens och arbetarens moralitet och utkomst. Om delta ämne således i sitt nuvarande skick, icke motsvarar samhällets och mensklighetens upplysta och billiga för» Den i5 December e. ro 'dringar, är jag fullkomligen öfvertygad, att eu af Rikets Högloft. Ständer härom i underdånighet föreslagen förändring skall af Kongl. Maj:t med deltagande eijaoltagas. Lades på bordet. Herr von Schinckelj Johan Fredrik, hade inlemnat följande, som upplästes: Enär flere vid detta Riksmöte afgifne Motioner a.fsett en förbättrad
Nerman uppgjordt och al karta åtföljdt kostnadsförslag, enligt hvilket Skantssundets upprensning beräknats medföra en utgift af 11,500 R:dr, har under ärendets behandling hos Utskottet, ådagalagt att det vore förmånligare om rännan från Nyköping till Skantssundet uppmuddrades till 60 fots bredd äfven om djupet icke blefve mera än 10 fot, samt har på sådan grund begärt att staden, derest uppmuddringen verkställes till 60 fots bredd icke måtte ovilkorligen förbindas fördjupa farvattnet till mera än 10 fot. Då behofvet af det nu erforderliga upprensnings-arbetet i Skantssundet till väsendtlig del blifvit framkalladt i följd af den försänkning, som till inloppets för - 54 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 141. svarande mot fiendtligt anfall år 1719 derstädes blifvit gjord, torde det oek finnas billigt att Staten bekostar detta arbete; och Utskottet hemställer alltså: 37:o. att Rikets Ständer, för upprensning och rätning af det vid inloppet till Nyköping belägna s. k. Skantssundet till 11 fots djup vid lägsta vattenstånd och 70 fots bredd, måtte anvisa den derför erforderliga kostnadssumma, 11,500 R:dr, dock med vilkor, att staden Nyköping förbinder sig att för all framtid såväl underhålla denna ränna vid samma djup och bredd, som ock till minst 10 fots djup och 00 fots bredd upprensa och dervid bibehålla segelleden mellan staden och nämnda sund. Riksdagsfullmägtigen J. Smedberg från Elfsborgs län har uti en inom BondeStåndet väckt motion (N:o 300), i hvilken Riksdagsfullmägtige E. Andersson och O. Thorell från nämnda län samt Anders Gudmundsson från Hallands län instämt, förnyat en af den förstnämnde under sednast förflutne riksdag gjord framställning om beviljande af statsanslag till belopp af 960,000 R:dr för oÄtra-elfvens upprensning och beredande till båtled från staden Falkenberg till sjön Asunden, hvilket arbetsföretag, enligt ett af Majoren A.
Regeringsformen, jemförd med privilegierna för Ridderskapet och Adeln den 10 Oktober 1723 §. 28, dertill kommer, hvad Militieboställen serskildt angår, att utbyte deraf, emot Kongl. Stadgan och Förordningen den 9 December 1682, 4 §. 10 moni., upplifvad genom Kongl. Förordningen den 4 Februari 1771, icke kan äga rum; såsom följd hvaraf jag äfven måste antaga, att ofvannämnde Herrar StatsRådsLedamöter, medelst deras anmärkta rådgifvandeåtgärd, handlat både emot Grundlag och andra gällande Stadgar; förbehållande mig att, sedan denna anmärkning blifvit med svar å vederdelosidan mött, få ytterligare i saken anföra hvad nödigt finnes. Stockholm den 1] Januari 1841. C. L. LANDIN. 73 PROTOKOLL, hållet i RiksRätten i Stockholm den 11 Januari 1841. JVärvar ande: Ordföranden, Herr Presidenten Friherre Gederström. samt Ledamöterne: Herrar Presidenterne. Westerstrand. och af Billbergh. Chefen för Förvaltningen af Sjöärendena, Herr Vice Ami Nordenskjöld. Themptander. Stråle. Isberg. och Nordenstolpe. Coyet. Lorichs. Sköldberg. Fägersten. Leyonmark. Branting, af Tuneld. Widin.
Till ångkorvetten Thors reparation och förseende med nya pannor 96,000: — » utvidgande af skeppsdockan N:o 2 vid Flottans station i Carlskrona 65,000: — » dito af gamla reparationsdockan vid samma station 16,800: — gj gQQ. _ » uppförande af nytt ångqvarnoch bageriverk å Stumholmen i Carlskrona 78,000: — 255,800 C) Kreditiv: dels för att ej mindre sätta Amiralitets-Krigsmanskassan i stånd att till Flottans pensionsberättigade Embetsoch Tjenstemän, som söka afsked, genast utgifva pensioner, enligt de för Kassan nu gällande pensioneringsgrunder, än ock bereda tillgång till de för dem föreslagna fyllnads-pensioners utbetalande, årligen 30,000 R:dr, eller för 3 år 90,000: — dels äfven till förbättrande af pensions-vilkoren för Flottans gemenskap, årligen 30,000 R:dr, eller för 3 år 90,000: — 180,000 Summa 1,170,800 — Uör till Stals-Utskotlets Utlåtande, 1859—1860, N:o 85. Stockholm, tryckt hos Sam. Rumstedt, iseo. Stats-Ulsliollels Utlåtande JW 86. I JW 86. Ank. till Exp.-Utsk. den 3 April 1860, kl, 2 e. m. Utlåtande, angående fortsatt utförande af jernvdgsarbeten får Statens rakning och anvisande af dertill erforderliga medel. (R. A.) Genom remisser från samtlige Riks-Slånden har blifvit lill Siats-Utskottet öfverlemnad Kongl. Maj:ts den 17 November sistliden år till Rikets Ständer aflåtna nådiga Proposition, angående Statens jernvägsbyggnader, öfver hvilkens innehåll, äfvensom öfver de i samma ämne inom Riks-Stånden väckta motioner, Utskottet nu går att afgifva sitt utlåtande.
Såsom skäl för den i detta hänseende uppgjorda beräkning har visserligen blifvit anfördt, att godfgörelsen till Geheimc-rådet Stiller för hans åtgörande i afseende å ifrågavarande byggnadsföretag tillagts honom i enlighet med hans derom framställda begäran och i öfverensstämmelse med den i Berlin och öfverhufvud i Norra Tyskland för dylikt arbete antagna grundsats; men, utom det att arkitektsarfvoden härstädes vanligen icke utgå enligt sådan grund, synes, i fall procentberäkning måste följas vid bestäm mandet af nu ifrågakomma ersättning, åtskilliga svårigheter möta vid tillämpningen. Det lärer ej kunna bestridas, att bland de i Kongl. Majits nådiga Proposition omförmälda utgiftsposter, af hvilka arkitekten ansetts böra njuta arfvodesprocent. åtskilliga äro af beskaffenhet att det med skäl torde kunna ifrågasättas, huruvida arkitekten för dessa föremål bör vara berättigad till sådan godtgörelse. Så har, bland annat, det åtminstone förekommit Utskottet tvifvelaktigt, huruvida arkitekten bör få beräkna sig till godo viss procent å de utgifter, som erfordras exempelvis för Musei inredning, så vidt dermed afses de arbeten, som Stals-Vlskollets Ullålande N:o 198. 27 mäste verkställas i och för de särskilda samlingarnes emottagande, ordnande och uppställning, för målning m. m. af en del effekter tillhörande denna inredning, eller för de af öfver-intendents-embetet nu sednast tillagda byggnadsarbeten, i och för hvilka arkitektens biträde ingalunda tagits i anspråk, för oförutsedda omkostnader in. m. Med ett ord det torde knappt blifva möjligt att med tillförlitlighet uppgifva den verkliga byggnadskostnaden, enär olika meningar alltid måste uppstå angående de poster, som deri böra ingå eller derifrån uteslutas, i följd hvaraf det ock alltid skall blifva ovisst om den arfvodes-ersättning, som under sådana förhållanden vederbörande tillägges, verkligen är den rätta.
Men med eller utan jägeribetjening skulle närmare kontroller i afseende på skogsprodukters upphemtande vara af högsta vigt. Underdånigt förslag till sådane kontroller har jag derföre uti underdånigt memorial af den 21 Augusti 1843 till Eders Kongl. Majit haft nåden afgifva, ehuru Eders Kongl. Majit ännu icke fattat nådigt beslut i anledning deraf; och då någon fara för skogarnes bestånd genom deras ålitande icke kan förekomma, allenast averkningen af sådane träd, som icke hunnit sin mognad, undvikes, och man i allmänhet anser den skog vara fullmogen, som 7 alnar från afskäringsstället vid roten vuxit till den tjocklek, att det der innehåller 10 tum i diameter, vågade jag, för att äfven på detta sätt motverka skogarnes ruin, under den 27 Augusti nästli det år i underdånighet föreslå, att förbud mot utförsel till utrikes ort af sådana trän, som icke hunnit dylik storlek, i nåder måtte utfärdas, såsom det säkraste medlet att förekomma det onda; men Eders Kongl. Majit har icke funnit skäligt sitt nådiga bifall dertill lemna, såsom jag förmodar af hinder, som gällande tulltaxa då medförde. Uti byggnadssättet är ingen förändring vidtagen, som kan hafva afseende på skogsbesparing, utan synes deremot allmogens håg för byggnader hafva tilltagit, ehuru tillgången på mogen skog uti de mer bebyggda trakterna af länet är ytterst knapp. Användandet af stengärdesgårdar bar väl i sednare åren blifvit mera vanligt, men i allmänhet begagnas det i skogbeväxta trakter merändels brukliga skogödande stängselsätt af klufne mindre trän med stör af gran. d) Bergverk. Denna näring har bedrifvits vid de i länet befintliga grufvor, masugnar och verk, så att 2,747 Skeppund kopparmalm och 36,707 Skeppund jernmalm blifvit från grufvorne uppbrutne, 21,036 Skeppund jernmalm vid masugnarne blåste, samt 22,060 Skeppund stångoch ämnesjern och 1,482 Skeppund manufakturjern smidde och förädlade vid verken.
Men da hushällningcn med Allmänna Skogar i bela Leff widd, äfwcnsom frägair vm indragningen af Iägeri-Staten, hwilken, da den fallan medfört en mot desi kostnad för Riket, smarande nytta för det Allmänna, ! afseende pä Skogarncs wärd och skötsel, Riksens Stander ansett wara pä de fleste ställen öfwerflödig och onyttig, funnits äga en sädan beskaffenhet, att alla lscala omständigheter äro nödwandige att känna, för att tvid stadgandet af en lag i detta fall undwika misitag, och att serstildte föreskrifter lämpade efter Lands-OrterneS olika beflaffenhet äro tjenligare än en enda Allman författning; hafwa Riksens Ständer trott sig böra hos Eder Kongl. Majtt i underdånighet anhälla: i:o Att Eder Kongl. Majtt täcktes i Räder anbefal, la Landshöfdingarne, att hwar och en i sitt Län, där Allmänna Skogar finnas, höra Innewänarnc genom Deputerade, öfwer alla med Skogs-hushällningcn därstädes gemenskap ägande delar; äfwen som om wärdén och tillsynen deröfwcr, samt dermed, jemte eget utlätande till Eder KonglMaj:t skyndsamt i underdänighct inkomma.
Det egde allt hvad en nation någonsin kan hoppas att få glädja sig åt i prohibitivistisk väg. Hvarje införselsartikel var belagd med umgälder, till hvilkas indrifvande tullkammare upprättades i hvarje del af riket, ända ned till de minsta fisklägen. För en kostnad, som i åtskilliga fall öfversteg den summa som deraf skördades, underhöllos en mängd tullkamrar med kommissarier, kontrollörer, skrifvare o. s. v. Dessa afgifter voro än lämpade efter värdet, än en gång för alla bestämda; någon gång egde båda beräkningsgrunderna tillämpning på samma artikel. Åtskilliga af dem voro i vissa fall olika, i det de stäldes högre för produkterna från somliga land och lägre för andra. De vexlade i taxan på de mest nyckfulla * En Qerding (quarter) motsvarar elfva kubikfot, eller enligt gammal räkning omkring tv&amp; tunnor. Red: s anm.och oberäkneliga sätt, liksom om de uppkommit af en slump eller af lottdragning. De officiela formerna hade att kämpa med ständiga svårigheter och medförde oemotståndliga frestelser till underslef och mutor. Följaktligen blomstrade smugglingen, afgifterna undvekos i stor skala och inkomsten bortstals. Det var en monopolets despotism, som mildrades ensamt af smugglarne. Etø parlamentsledamot väckte en gång kammarens löje genom att utbreda sin bomullsnäsduk med orden: “ Här är en utländsk vara, som är alldeles förbjuden. Nästan * hvar och en af er har en dylik otillåten artikel i sin ficka. Detta om protektionismen. " Alla möjliga påfund användes för att få utländingen att köpa af England och för att hindra England att köpa af honom. Detta kallades att “ låta handelsvågen luta till Englands förmån. " Och England var icke det enda land, som jägtade efter “ handelsvågens " bedrägliga fantom. Alla andra land begagnade samma utvägar för att hinna till samma mål. Alla försökte att sälja mycket och köpa litet; att faktiskt hinna derhän, var en fullständig omöjlighet. Och hvarje folk hoppades att denna imaginära tyngd i vågskålen skulle utbetalas i guld. Hvar och en tittade enfaldigt efter en årlig tribut i guldoch silfver-tackor från hvar och en annan.