Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
"När hans herredöme blef tillsagd om fredagsaftonen, att han om lördagen skulle gå till döden, svarade hans herredöme, att han vore väl villig dertill och ville bereda sig, och eftersände magister Grels, kyrkoherden i Åbo, att följande morgon besöka honom. Om morgonen, sedan kyrkoherden afhört hans herredömes skriftermål och meddelat honom det rätta vägapasset, den heliga nattvarden, och min unge herre efter slutad bön steg opp, sade han till mig: 'Ännu må du dessa få stunder tjena mig, sedan är du fri', och då jag i yttersta bedröfvelse föll i gråt, fortsatte han: 'Nej icke så, Johan Bertilsson. Gå dock nu till Joachim Scheel och säg honom, att då, oaktadt han så lofvat och velat, han icke kunnat frälsa mitt lif, så beder jag honom, att han må åt min moder och mina syskon göra hvad godt han kan; äfvensom, om det vore möjligt, att hos hans furstliga nåde utverka uppskof med min död till måndagen. Jag trodde icke det skulle ske ännu, och önskade kunna besörja om min begrafning.'" I detsamma inkom i fängelset grefve Mauritz Lejonhufvud, för att förebrå hans herredöme, det han skulle hafva beskyllt och förtalat hans broder för förräderi, men sedan hans herredöme hade lyckats gendrifva denna beskyllningen och bevisa sin oskuld häri, sade han till grefve Mauritz: "Efter jag nu ser och förnimmer, att hans furstliga nåde icke vill låta sin vrede falla, utan vill stå på sin högsta rätt, så låter jag mig härmed gerna nöja. Vill ock gerna och välvilligt gå härtill och befalla Gud allsmäktig, som är den högste domaren, denna saken. Han må dömma emellan mig och dem, som mig dömt hafva, eftersom hans gudomliga majestät bäst synes, och låter mig åtnöjas med eder, gode herrars, dom.
13 denna stadga, hafva dervid funnit densamma icke innefatta fullständiga föreskrifter, för att, vid hvarje inträffande händelse, kunna tjena ledamöterna i Hamn-Rätt till behörig ledning för sina domslut och öfriga åtgärder; till stöd för hvilken åsigt förekommit, bland annat, hurusom stadganden saknas, ej mindre rörande jäfsförhållanden för Hamnfogde eller Bisittare, samt huru i dylika fall förfogas bör, på det Rätten må blifva domför, än ock till bestämmande af det eller de ställen, der de fiskande äga utlägga garn eller draga notar, i händelse tvist derom yppas ; hvarjemte och i afseende på straffbestämmelserna, Rikets Ständer fästat uppmärksamhet, dels derå, att enahanda ansvar följer, ehvad någon drager not i annans notvarp eller fiske-redskap af annat slag inpå annans sätter, oaktadt den förra förseelsen, såsom i allmänhet ledande till större förfång och skada, måste anses gröfre än den sednare, dels ock att uti 4 Cap. 1 § föreskrifves, att den, sorn snattar, men ej orkar böta, skall sitta i stocken, ehuru stockstraffet redan genom Kongl. Förordningen den 10 Junii 1841 blifvit afskaffadt och, i de fall der böter äga rum, fängelse-stralf i stället infördt. En sådan ordnings-stadga, som den ifrågavarande, synes likväl, efter Rikets Ständers tanka, böra affattad i öfverensstämmelse med allmän lag, innehålla alla de föreskrifter, som kunna vara erforderliga för ledamöter i Hamn-Rätt, i och för utöfvande af en sådan befattning, så att dessa ledamöter, af hvilka icke kan påräknas någon egentlig lag-kunskap, ej må begå felsteg och misstag, i brist på kännedom om allmänna lagen eller de förändringar, som deruti ägt rum; och få Rikets Ständer alltså i underdånighet anhålla, att E. K. M:t nådigst täcktes låta öfverse Hamn-ordningen af den 24 Januarii 1771, så att densamma vinner den fullständighet, som af förhållandena påkallas, och i öfrigt öfverensstämmelse med allmän lag. Rikets Ständer framhärda etc.
Hon är trettiofem år gammal, ser bra ut är mycket spirituell samt anses vara en af de mest intressanta personligheterna inom Paris ' literära värld. * Kriget mot släpen. Den ungerska föreningen för offentlig hälsovård, till hvars medlemmar räknas Ungerns förnämsta läkare, inlämnade nyligen till inrikesministern en petition, i hvilken denne uppfordras att i den offentliga hälsovårdens intresse inskrida mot bärandet af släpklädningar utomhus. I synnerhet förtjäna de i petitionen framlagda skä- len allt afseende. Man rinner af densamma, att föreningen mycket noga diskuterat frågan om slä- pen. Lungsot ' och tyfus rasa mest i stora städer, och särskildt i Budapest äro dessa sjukdomar förhärskande. Smittoämnet förefinnes i allmänhet i det damm, som betäcker städernas gator, och genom släpen föres det icke endast vidare, utan upphvirflas äfven under den torra årstiden, hvarigenom de promenerandes lungor sväfva i fara. Släpen behöfva äfven tidt och ofta borstas och repareras och utsätta därigenom tjänarinnorna och sömmerskorna för fara. Kurdirektionen i Meran har redan i de därvarande sjukes intresse förbjudit de släpande klädningarnas offentliga bärande. Literatur. En » Handledning i metodisk undervisning i kvinnlig slöjd » har på C. E. Fritzes förlag härstädes utgifvits af fröken Hulda Lundin, den kända slöjdinspektrisen, och utgör tredje följden i det af Fridtjuv Berg redigerade » Bibliotek för undervisning. » Denna nyhet torde bli högeligen välkommen för den kvinnliga slöjdens alla vänner, då behofvet af en dylik handbok länge varit starkt kännbart och nu fylles af den person, som härför torde äga den största möjliga kompetensen. Ett åttiotal tydliga teckningar bidraga att förhöja arbetets värde och åskådlighet. Priset är 1 k r, 50 öre. Ungefär samtidigt ser ett snarliknande verk dagen i den af fröken Emelie Nyberg från Nyköping utgifna » Metodisk Hjälpreda vid undervisningen i handarbete för hem och skola », hvilken synes vara afsedd för mera elementära behof och är till omfånget betydligt mindre än fröken Lundins. Äfven detta arbete förtydligas af teckningar.
Nu är conscriptionen antagen, hvilket jag, hvad Sverige angår, högeligen gillar; dock böra vi också begagna den. Om Sverige likt Frankrike och flere andra länder vore omgifvet af oroliga grannar i stället för af vatten, klippor och 37 H. 9 Den 10 Augusti e. m. skär, så skulle jag rösta för bibehållandet af stående Armeen, men med Sveriges lyckliga belägenhet, (oaktadt de vidsträckta kusterna) utgör den redan antagna conscriptionen det sanna och rätta försvarsmedlet, hvartill Befäl aldrig skall saknas, så länge ett enda Svenskt hjerta klappar, och med denna skyldiga uppoffring bör äfven skyldigheten att underhålla en till sitt ändamål alldeles otjenlig indeldt Armee upphöra. Till Fäderneslandets försvar är National-armering tjenligast, ty man kan då samla stora massor utan kostsamma och långa marcher, på den punkt der försvar påkallas. — Skulle Sverige behöfva föra krig i främmande land, då är tid nog att dertill lega en Armee, hvilken icke blifver svår alt erhålla och uppställa, då hela Nationen är exercerad. Hvartill tjena för öfrigt våra stora och kostsamma Läger, dit Regementet' stundom hafva 4° ^ 5o mil attmarchera, till odrägelig plåga för folket med inqvarteringar &c.? — Man bör likväl ihågkomma, att om krig endast inträffar hvart 3o:de eller /^o:de år, så komma troligen, åtminstone icke de äldre af nuvarande Generaler att föra Armeer emot fienden. Högst 3 å 4 Regementet’ böra sammandragas, hvarmed erforderlig öfning för högre Befälet bör kunna ernås. Vid alla Riksdagar har 3:dje HufvudTiteln blifvit förökad, så att den vuxit från i8io då den var 1,493,816 R:dr till 1823 Den io Augusti e. m. 131 clå den blef 4>111,356 R:dr 16 sk. 2 r:st. Efter slutad fred 1815 uppgick den endast till 2,526,278
Jag skall ej blifva mångordig. 5g §:n Reg.Frn bjuder uttryckligen, att Statens behof böra fyllas. I följd af detta stadgande är någon annan pröfning StatsUtsk. icke tillåten, än den, om behofven verkligen utgöra behof eller ej, och dernäst, om tillgångar dertill finnas eller icke. Allt hvad Utsk. derutöfver sträcker sig, utgör i min tanke ingenting annat, än usurperande af ett förmynderskap öfver Stånden, ett förmynderskap, som ej, utan påföljd för samhället, af Stånden kan godkännas. Jag instämmer i allo i de förtjenstfulla yttrander, som Presidenten Gyllenhaal och flere ledamöter afgifvit, i afseende på de begärdta anslagen för Just.revisionen, Hofrätterna och Kammar-colhm. Behofvet för dem är sådant, att jag icke tvekar att öppet förklara, det jag anser ett vägrande af dessa anslag vara ett brott mot nationen; ty det är den, som kommer att sitta emellan, derföre att StatsUtsk., tvertemot grundlagens föreskrift, nekat dessa anslag. StatsUtsk., så väl som andra Utsk., har en otvifvelaktig skyldighet att respectera sin bestämmelse. Grundlagen lemnar all politik åt Gonst.Utsk., och lemnar endast drätseln åt Stats - Den 5 Maj f. ra. i35 Utsk. När StatsUtsk. nu öfverskridit sina gränser och tillåter sig att inblanda politiska motiver, usurperar det på Ständernes makt. Denna erinran, mine herrar! är icke fåfäng. Jag begär, att den ej måtte förgätas vid pröfningen af Utsk:s öfriga betänkm. Till den ledamot, som, enligt min uppfattning, tillåtit sig en erinran, att för liten eftergift vid denna riksdag åt den anda, som så oblygt framstått, i synbar riktning att rycka åt sig all makt; att, säger jag, för liten eftergift åt den skulle kunna frambringa en revolution — till denna ledamot ber jag få framställa den önskan, att om han förmår mera än hota, han ville skaffa oss denna revolution, ju förr ju hellre, på det att vi må komma till ärligt spel.
Och fann BondeStåndet för godt att gilla Utskottets sista Utlåtande, N:o 76, med det tillägg, att i den af Utskottet tillstyrkta underdåniga ansökningen jemväl må anhållas, att Skattehermnansegare, som ännu icke fått sina Prot. Utdrag den i5 Mars 182g. egor alvittrade, tillåtas att, intill dess afvittring kan gå för sig, åtnjuta en sådan oinskränkt och med ej någon afgift förenad rättighet till Tjärubränning af stubbar, rötter och vindfällen på de' under deras hemman af ålder nyttjade områden , som det efter Utskottets förklarade åsigt ostridigt tillkommer de Skattehemmansegare , hvilka redan erhållit deras egor afvittrade. S. D. Vid förnyad föredragning bifollos Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Utlåtanden : Nio 1 , i anledning af väckt fråga om bestämmande af vissa skyldigheter för dem, som företaga odlingar af mossar eller andra sidlända trakter 5 Nio 4 , i anledning af väckt fråga om skyldighet för blifvande Landshöfdingar att förete Academiska betyg öfver aflagda vederbörliga prof på kunskap i Allmänna samt Hushålls-Lagfarenheten ; Nio f> , i anledning af väckt fråga, alt Rådstufvuoch Kämners-Rätter samt Häradsliöfdingar må erhålla exemplar af utkommande Författningar, äfvensom att den så kallade Förfaltnings-Samlingen må Kämners-Rät* terne tillhandahållas; och N:o 7 , i anledning af väckt fråga om utgifvande på Statens bekostnad af en fortsättning af den så kallade Lagsamlingen. Pro t. Utdrag deri i 5 M ars 1829- 77 S. D. Ä nyo föredrogos och biföl lös Äll«i manna Besvärs* och Oeconomie-Utskottets
Men man må nu anse denna sistnämnda åsigt riklig eller icke, så är och förblifver dock frågan om ändring i indelningsverket en financiel lagstiftningsfråga; och som dessa frågor skola behandlas lika med andra frågor, der Konung och St:r gemensamt deltaga i besluten, d. v. s. lagstiftningsärender i allmänhet, så tillåter jag mig icke ett sådant afvikande från grundlagens föreskrift, som skulle uppstå derigenom att jag med min röst biträdde det förslag till votering i förstärkt StatsUtsk., sora nu utgör föremål för R. o. Ad:s pröfning, ty jag anser Ståndet af grundlagens bestämda föreskrift förhindradt att lemna sitt samtycke till ett så beskaffadt sätt att afgöra denna fråga. Gr. Lagerbjelke: Afgörandet af frågan huruvida votering skall ega rum i förstärkt Utsk. ang:de denna punkt eller icke, tror jag för min del beror här, liksom vid de föreg:de punkterne, derpå, huruvida hvad deruti förekommer inverkar på statsregleringen eller icke. Om jag således i denna punkt anser mig böra vo - Den 25 Sep tern ber. 433 votera emot godkännande af den föreslagna votens-propos., så sker detta icke pä de grunder som af föreg:de talare blifvit anförde, utan på andra, dem jag nu vill uppgifva. Den förändring, som skulle vidtaga i nuvande förhållande, i fall det förslag, som i denna punkt innefattas blefve lag, vore ingen annan än den att, i st. f. det, att innehafva den nu sjelf eller genom sin uppbördsman uppbära de honom anslagne räntor, så skulle Staten genom dess tjenstemän verkställa denna uppbörd för hans räkning. Statsverket komme således icke att på något sätt förändra sina inkomster och utgifter. Hela skillnaden bestode deruti att Staten läte sina uppbördsman få befattning med en uppbörd, hvarmed de förut icke haft något att skaffa; utan att derigenom en skilling komme alt tillflyta statsverket, hvadan denna håga således, efter mitt bedömande icke kan anses hafva inflytande på statsverkets inkomster eller utgifter, eller på statsregleringen. Jag anhåller derföre om propos. till ogillande.
Förordningen den 31 Jan. innevarande år, sorn bestämmer höjden af laggild gärdesgård af sten till 2-| alnar, i fall de blefve nödsakade att till denna höjd bygga de gärdesgårdar af sten, sorn, i öfverensstämmelse med äldre föreskrifter, varit anlagde till allenast 2 alnars höjd; hafva Riksens Ständer icke allenast ansett billigt, att ofvannämnde stadgande icke Den 11 Juli. 1041 icke mätte tilläggas retroactif verkan, i anseende till de gärdesgärdar af kullersten , som förut blifvit till 2 alnars höjd anlagde, utan äfven, enär sådana Stengärdesgårdar, då de blifva väl lagde, utgöra en ganska säker och tillräcklig hägnad, så snart de äga 2 alnars höjd, af hvilken beskaffenhet jemväl de flesta sådana Gärdesgårdar för närvarande äro, velat hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kgl. Förordningen den 31 sistlidne Januari matte i så måtto blifva i Nåder ändrad, att Gärdesgård af kullersten skall endast behöfva ägä fulla 3 alnars höjd öfver jordytan; hvilket Eders Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning härmed i underdånighet tmderställes. Riksens Ständer framhärda med djup undersåtlig vördnad, trohet och nit Stormägtigste Aliernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigsté, tropligtigste tjenare och Undersåtet Få Ridd. och Adelns vägnät C ari Mörner, h. t. Eandtmarsk. Rå Prest-Ståndets vägnar J. Jl. Lindblom, n. v. Talman. På Börgare Ståndets vägnar H. Schwan, li. t. Talman» 5 i te Landet: På Bohde-Sfåndefs vägnar Lars Olsson é n. V. Mifo 1©4*' -®en 11 Juli* * • 5 i Uppläst hos Höglofl. Ridd. och Ad. den n Juli, Högvörd. Prest-Ståndet den 14 Vällofl. Borgare-Ståndet den 11 . Hederv.
S. DFöredrogs till afgörande Allmänna Beswarssch Occonomic-Utflottels den 26 dennes uplästs och pä bordet lagde Betänkande rörande fangars forflande och Wärd, bwilket af Ständet bifölls med förklarande, att hos Kongl. Mastt borde i underdånighet anhällas, att ä de orter där fängffsutscn förrattas efter tour innom Häradet, nödig reglering mä werkställas, i likhet med förhällandct i de tractcr dar wista hemnian titt fängs förning äro anflagne, samt att Författningen om tillökning i Krono-ffjutslegan till 8 st. milen äfwen nia lampas till fängskjutftn, och att i öfrigt noga hand hälles öfwer efterlefnaden af 1792 ärs Kongl. Förordning, för den del som stadgar, att Allmogen, i händelse af sängars flykt, bör skonsamt behandlas, dä den ej annorlunda an säsom skjutsande i fängsöringen deltager, vt 8uyra. Ux IratocoUs 8. II. IrsZärllli. Utdrag af Protocollet, hället hos Bondc-StändeL den 2 Mars r8:o. S. D. Mid ytterligare föredragning af Bancotttflottets den 2fl sistledne Februarii pä bordet lagda Betänkande af den 25 i samma manad, innefattande swar pä de till Utskottet aflätne Rcmistcr af Herr förste Archiater!: och Commendeuren von ScbultLeiMeimz samt Herr Directeur 8snte?8c,n8 Memorialer, angående Midtagandc af utwägar till förekommande af SLäxclCoursenö stegring, blef samma Betänkande af Bonde-Ständ»t till alla delar gilladt. v: 8upn S. D. Wid ytterligare föredragning af Allmänna Beswars-och Oecenvnilnc-Utffotlets Betänkande af den 22 sist - Den 17 2lpris.
Föredrogs å nyö och bifölls Statsgamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Ufskotiens, den 11 sistlidne Julii, under N:o 52, afgifna och, den 19 i samma månad 1. m., på bordet lagda Utlåtande öfver gjorda anmärkningar vid Utskottens, under Nio 10, förut meddelade Betänkande , i fråga om till» ökadt anslag för Undervisningsverken i Riket. S, D. Föredrogs å nyo och bifölls StntsS samt Allmänna Besvärsoch OecoriornieUtskottens, den a sistlidne Julii, under N:o 46, afgifna och, den 13 i samma månad e. m., på bordet lagda Utlåtande öfver gjorda anmärkningar vid Utskottens, under N:o 15, förut meddelade Betänkande i frågan om försäljningen af den så kallade Lifstall - Bygg» gladen vid Kungsöhr. S. B. Remitterades till tSih, eill Riki-St, Prat, iga8—1830 > 9 Sami, Si £o Prof. T/idrag den i4 Augusti 1829.' Las.- samt Allmänna Besvärsoch Oeco• nomie. Utskotten': Grefve Spens's, Carl Gustaf, anförande , innefattande anmärkningar vid Utskottens, under N:o 46, afgifna och, den 30 sistJidne Jnlii f. rn., till Utskotten återremitterade Utlåtande, i anledning af Kongl, Maj;ts Nådiga Skrifvelse, angående Rikets Mått, Mål oell Vägt, jemte Herr Brakenhjelms, Pehr Reinhold, rörande samma ämne denna dag afgifna yttrande.
Regerings-Formen, angående förtroendesysslor, Vällofl. Rorgare-Ståndet, med afslag å den af Utskottet gjorda inbjudning, vidhållit sin såsom gemensam tanke förklarade anmärkning, att den föreslagna förändringen vore hvarken nödig eller nyttig, samt derföre anmodat Utskottet att uppgöra erforderlig voterings-proposition ; hvaremot öfriga Riks-Stånden till grundlagsenlig behandling å nästa Riksdag antagit förslaget, sådant detsamma i ofvanberörde Memorial N:o 32 innefattas. I anledning häraf får Utskottet till Rikets Ständers godkännande vördsamt hemställa följande förslag till voterings-propositionen för frågans afgörande i Förstärkt Konstitutions-Utskott: Den, som vill, att Konstitutions-Utskottels uti dess Memorial N:o 22 väckta och uti Memorialet, 32 i viss mån omarbetade förslag till ändring äf 35:te §. RegeringsFormen, angående förlroendesysslor, skall antagas att hvila till grundlagsenlig behandling å nästa Riksdag, röste Ja j Den, det ej vill, röste Nej. Tinner Nej, kommer nämnde förslag icke att hvila till grundlagsenlig behandling å nästa Riksdag. Stockholm den 31 Augusti 1854. Reservationer äro anmälda af Herr Riskopen Hallström och Herr Professoren Lindgren, med åberopande af hvad de i reservationen mot Memorialet N:o 34 anfört. Bih. till B. St. Ank. till Exp.-Utsk. d. 31 Aug. 1834, kl. 11 f. ra. Memorial till Rikets Ständer, i anledning af Preste-Ståndets återremiss af Memorialet N:o 34, innehållande förslag lill votering s-propositioner rörande det uti Memorialet N:o 13 afgifna förslag lill ändring af 52:dra §. R. F. och 24'. de §. R. 0.
Ehuruväl det icke kan förnekas, att de motiver, som grundlagt denna författning, äro ädla och högsinnade, uppväga dock desamma icke den omständigheten, att författningen är emot en sann rättsprincip stridande, ett förhållande, som svårligen torde kunna jäfvas, då man betraktar, dels att Konungens tillkännagifvande om ransakningens fortsättande måste anses såsom ett af Konungen på förhand uttaladt omdöme, att den anklagade, i Konungens tanke, vore till det angifna brottet saker, hvilket sålunda af Konungen utsagde yttrande oftast kan menligt inverka på domstolens och juryns oväld, samt dels att, derest den tilltalade frikännes från ansvar, måste frikännelsedomen compromeltera det Majestät, som anbefallt åtalet. I grund häraf och då några menliga följder för allmän eller enskild rätt icke komma att uppstå genom upphäfvande af ofvanberörde författning, emedan man utan fara för misstag bör kunna såsom säkert antaga, att den person, åt hvilken Just.Cancellersembetet är eller blifver anförtrodt, må äga nog urskilning, för att icke förordna det åtal för Majestätsbrott i otid och onödigtvis må äga rum, torde bifall till den väckta motionen desto förr kunna påräknas, som författningens otydlighet gifvit anledn. till den mest olika tillämpning inom domarecorpsen, enär en stor del domare anse, att ofvanåberopade K. br. endast afser lasteligt tal om Konungen, men andre deremot hvarje förklenligt tillmäle om Konungen, vare sig i skrift eller tal; till stöd för hvilken uppgift endast torde vara nog att i minnet återkalla 1838 års händelser i afseende på det beryktade tryckfrihetsåtalet mot Assessoren J. M. Crusenstolpe, samt det i anledn. deraf utaf Just.ombudsmm mot en division af Svea Hofrätt inför Högsta Domstolen väckta åtal. Men då dessa händelser äro nogsamt bekanta, har jag, af grann - Den 18 September, 327 lagenhet alt ej sära någon, ansett mig endast böra här omnämna desamma, utan allt vidare detaljerande.
Jhulle underfökas af fakkännare, som derefter skulle yttra sig om bejkaffenheten af den till Militairens egenteliga yrke förberedande undervisningen, om. lämpligheten af militair-lärares anjiällande vid Academien, (eller som jag förmodar meningen vara, Academierna) behofvet af Applications-Skolor får Scientifiqva Corpferriet dejfe LåroVerks orgariifation till fårjkildta Skolor, eller till en Centr al-i nr ått ning rn, 111. samt sedan särskildt afstyrkt utsträckandet af denna revision så vidt, som Friherre Bjönstjerna anmärkt. Bil. till Ridd. o. Ad, Pr. VII. Bind. 24, 3fC Ven 27 Augusti e, m. Vid en del af anmärkningarne häremot, synes man ha öfversett att Utskottets förstnämnda tillstyrkande om hela MilitairVerkets undersökning, mera har afseende på Grefve Cronhjelms förslag om sammanslåendet af de högre Militairundervisnings-verken och Herr Franc Sparres, med flere, dervid gjorda anmärkningar och nya förslag, angående den högst vigtiga frågan, om en anstalt, i likhet med den Franska Ecole Polytechnique, än på den andra frågan om borttagandet af serskildta Elementar-undervisnings-verk för det militaira yrket. Vid frågan om den högre militaira-undervisningen , är det i mitt tycke solklart, att militair-verket i hela dess vidd bör tagas i betraktande, och jag kan således på .intet satt, efter förnyadt genomläsande af betänkandet förena mig med de Herrar, som trott ordet militairverket vara genom en misskrifning tillkommit, i stället för militair-läroverket.
Hvilket anförande Herr Capitainen anhöll mätte få Utskottens Betänkande till de Respective Riks Stånden åtfölja. X lika ändamål yttrade Herr Borgmästaren Eneroth.- ”Då jag af förekommande ömande omständigheter mot den behöfvande, instämmer med Höglofl. Utskotten uti nu uppläste Betänkandet, kan jag icke undgå derjemte serskilt tillkännagifva min önskan, det Riksens Höglofl. Ständer hos Kongl. Maj:t frambära deras underdåniga önskan, det all möjlig uppsigt och controll måtte vidtagas deröfver, att ifrågavarande välgörande kostsamma anstalt endast får begagnas af de, till hvilka det rätteligen är ämnadt; och hvilket tilläfventyrs skulle kunna bäst utrönas genom Högvördige Présterskapet och Fattig-försörjnings-Directionerne. Af Protocollsföranden anmältes: att vid förevarande måls handläggning inom Beredningen, Stats - Utskottets nu frånvarande Ledamot lioo Stats-och Besvärs-ZJlskottens Betänk anden. Herr Lagman Noreus yttrat den serskilda mening, att af de för Magazins - Inrättningen anslagne medeL en viss Summa årligen till Kgl. Maj:t borde öfverlemnas, för att, efter Kongl. Majrts