Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det förhåller sig så som en talare i en föregule fråga yttrat, att vi nu vid Riksdagens slut äro i en sämre ställning än vid dess början, således måste man väl vara betänkt på sådana besparingar, som verkligen kunna ske. Mig förefaller att denna utgift alltid bör kunna upskjutas till nästa Riksdag. Det visar sig, såsom Frih. Cederström nyss yttrat, af Betänk, att Domkyrkans tillgångar icke äro stora; det är sannt, men de inkomster kyrkan eger, bestå dock af 168 tunnor spanmål, samt arrendemedel och hemmansränter, dessa sednare tillsamrnanlagdt utgörande ett belopp af 250 Rdr. Då nu förhållandet är att Domkyrkorna, för att skona Domkyrko-församlingen från sådana utgifter i afs:de på kyrkans underhåll, hvilka likväl andra församlingar äro underkastade, hafva sig anslagne betydliga räntor af kronotionde, skulle det väl vara bårdt om R. St:r der utöfver måste betala betydliga summor för dessa Domkyrkors underhåll. Må vara att den ena Domkyrkan har för mycket, en annan för litet; vänta vi till nästa Riksdag, torde väl förslag inkomma om jemnkning emellan kyrkornas inkomster så alt de kunna underhålla sig sjelfva; eller om R. St:r skola underhålla desamma, att R. St:r då må indraga den till kyrkorna anslagna spanmålen. Ettdera är billigt. Hvad detta stora behof beträffar så förefaller det mig sannolikt att 1J år icke skulle så starkt influera på. kyrkans hållbarhet, att vi icke kunde dröja med reparationen till nästa Riksdag, och det är ur den synpunkten jag förenar mig med Frih. Klinkowström. Jag ber Hrr:ne dessutom bemärka att summan icke är så ringa; det är 67,500 Rml som äskas, hvaraf 45,000 såsom anslag och 22,500 såsom lån. Frih. Klinkowström: Jag ber om ursäkt att jag en gång till begärt ordet, men detta har varit mig angeläget, då jag sett StatsUtsk:s målsmän fästa sig vid den omständigheten att ifrågav:de reparation skulle bevara åt Sverige ett af dess monumentala minnesmärken.
Olaus Svebilius från Gottlands län har vid denna, likasom vid förra riksdagen, uti en inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt samt till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet öfverlornnad motion (N:o 491), hemställt, ratt, i enlighet med Regerings-Formens 46 §, det hittills, sedan nationalbeväringens upprättande på Gottland, i strid mot nämnde grundlags-paragraf befintliga, guvernörskap, genom Landshöfdingeoch Militärbefälhafvare-befattningarnes uppdragande åt en person, måtte upphöra och afskalläs;» varande af motionären gjordt förbehåll att till Utskottet. få inkomma med de upplysningar, han aktade nödigt förete till vederläggning af de skäl, på hvilka Utskottet vid sistlidne riksdag grundade sitt afstyrkande af bifall till motionen. 4 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:n 58. I enlighet (ned berörda förbehåll har motionären sedermera till Utskottet inlemnat följande handlingar, nemligen: l:o En af Landshöfdinge-einbetet å Gottland deli 9 April 1 811 utfärdad kungörelse om antagandet af den med ön upprättade militär-konvelition. hvars innehåll är allmänt bekant; 2:o
Vid yttersta sidan svängde en gammal "sydvest" på toppen af ett metspö, och nedanför detta slags trofé var i hörnet fästadt ett gammalt smalt skeppsskåp, hvars öppnade dörrar lemnade fri utsigt öfver de gullkantade röda och blå dricks-muggarna, de rosiga tékopparna och den lilla blanka pläterkannan. Några ogement granna nürnberger-leksaker befunno sig på öfversta hyllan, och i andra rummet förvarades i tvenne glas-askar de obetydliga dyrbarheter, som Magda erhållit, dels såsom fästmö, dels såsom hustru, och hvilka hon just nyss, sedan hon söft barnen, hållit på att inventera för att hitta någonting, som kunde inspara "gullstjernans" vandring. Men, ack, hon hade utan tvifvel ingenting funnit, som kunnat hållas i så högt värde, ty Magdas grannlåt bestod mest af brons. Nu låg den unga qvinnan djupt inslumrad öfver sitt barns vagga. Hon hade troligen, under det hon var sysselsatt med ofvannämde inventering, blifvit kallad till de moderliga omsorgerna. Men dagens ansträngningar hade uttömt hennes krafter, och hon hade somnat utan att märka det sömnen, denne alla bedröfvades hugsvalare, tillslöt hennes ögonlock. Hon låg med ansigtet vändt mot fönstret och månen spelade öfver hela hennes gestalt, så mycket mer synlig, som vaggan stod nästan midt på golfvet. Ännu bar hon samma kjol och lifstycke, som hon lånat, och hennes långa mörkbruna hår, hvilket, upplöst, räckte henne långt öfver midjan, föll nu i tvenne tjocka flätor ned på hvardera sidan om de hvita vida ärmarna, hvarifrån de ringlade sig nedåt barnets täcke och helt nära moderns rosiga kind, som lugnt hvilade på yttersta kanten af den lilla dynan. "Det här vore något för en målare!" tänkte Gottlieb. "Minsann styrman Lönner fått sämsta delen på sin lott... Men nog vet jag någon, som en gång i samma ställning skulle blifva ännu vackrare!" De dofva hofslagen af en häst väckte honom ur hans betraktelser. "Aha" hans drag fingo ögonblickligt ett uttryck af triumf och glädje "jag hade ändå rätt... Nå, få se nu hvad man ärnar ta sig till!"
M. derest enskilte kristne eller någon församling enhälligt hos K. M. i underd:het bönfölle, att vid gudstjensten eller andra presterliga förrättningar få begagna de äldre, genom förenämnde nya katechesen och handboken afskaffade 'andaktsböckerne, K. M., efter öfvervägande af omständigheterna i hvarje särskilt fall, täcktes till en sådan bön - Den 31 Dec ernber f. ra. 319 fallan lemna nåd. bifall, om anledn. förefunnes, att samvetsömhet och icke egensinne eller trotsighet dertill varit bevekelsegrunden. Begärdes på bordet. Opläslcs följande af Gr. Taube, flenning Edvard, inlemnade motion: Jag får ödmjukligen föreslå att följande förändringar och förenklingar uti tulltaxan måtte ske, nemi.: ali alla Apolheksvaror må varda frie från införsels-afgifter, således jemväl Assa Foetida, Balsam, Campher, China, Chinabark, Cubeber m.
Och som Ilr Juslilie-ombudsmannen, såsom befogad att tillse, huruvida Rikets Ständers ofvan omförmälda föreskrift behörigen iakttages, icke kunnat undgå anmärka den afvikelse derifrån, som i ofvanberörde måtto förelupit, i det alt ärendet icke förr, än vid den föreskrifna lidens utgång, blifvit af Kongl. Kollegium slutligen handiagdt, och sjelfva valens förrättande således måst lill en sednare tid utsättas, jemte denna anmärknings meddelande, uti samma skrifvelse begärt, det Kongl. Kollegium måtte i svar derå fullständigt utreda, huruledes, eller på hvad sätt, den här förut omnämnde afvikelsen från Riksdagsbeslutets föreskrift kommit att äga rum; alltså får nu Kongl. Kollegium, vid besvarandet af Ilr Juslitie-ombudsmannens omförmälda skrifvelse, till närmare upplysning om rätta förhållandet härmed samt för utredande af hithörande särskilda omständigheter, anföra följande. Emedan det, enligt 14 § 6 morn. i Riksdagsordningen, åligger Styrelsen öfver Bergverken alt, ”når riksdag inträffar”, uppgöra grunderne för Bergverksägarnes representationsrätt i Borgare-Ståndet samt att ”dä fördela bergs”bruken i fem, till röstetalet i del närmaste lika, val-distrikt, af passade efter orter”nes lägen,” så hade ock Kongl. Kollegium redan den 15 sistlidne Juli, det vill säga jpdels år eller 4 månader före den blifvande riksdagen, samt således innan Kongl. Majrts den 23 Juli uti Postoch inrikes-lidningarne införde nådiga Riksdagskallelse ännu var känd, derom ock särskildt nådigt Bref till Kongl. Kollegium kort derpå ankommit, vidtagit vissa förberedande åtgärder, för alt kunna i behörig tid upprätta val-längderne, efter förut skeende Bilt. till R. St. St. Juslitie-ombiidsnians
Flere ledamöter begärde votering; och då Hr Gr. o. Landtm, i ani. häraf började göra framställning i afseende å kontraproposms innehåll, anmälde sig och yttrade Hr Dalman: Jag hemställer, huruvida det kan anses vara stridande mot formen, att jag yrkar votering om kontraproposm? Och då jag icke har förhoppning, att min motion skall vinna bifall, får jag i detta hänseende förena mig uti den af Hr Olivecrona föreslagna modifikation deraf. Hr Gr. o. Landtm, erinrade, att då Hr Olivecrona under öfverläggningen i ämnet förklarat sig afstå från sitt i början deraf gjorda yrkande om bifall till det förslag han i sin reservation framställt, samt detta förslags antagande ej blifvit af någon annan ledamot påyrkadt, kunde Hr Dalmans först efter öfverläggningens slut afgifva förklaring, alt han instämde i det af Hr Olivecrona hafda yrkande om bifall till samma förslag, ej upptagas såsom föremål för propos. Dea 7 Mars f. m. 159 Hr Roos: Jag hemställler om det icke låter sig göra att framställa propos. på afslag. Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. derå, att afslag å Utskrts förslag skulle utgöra kontrapropos. vid den blifvande voteringen, hvilken propos. besvarades med många ja och nej i blandning, och sedermera propos. på antagande af bifall till [Jtskrts förslag såsom kontrapropos. vid samma votering, då svaren likaledes utföllo med många både ja och nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Hr Roos begärde votering om kontrapropostns innehåll. Uppsattes och justerades följrde voteringspropos.: »Den som vill, att vid blifvande votering om antagande af Hr Ramsays, i ani. af Lag-Utsk:ts Betänk. N:o 16, ang:de upphörande af R. o. Ad:ns särskilda forum, framställda förslag, kontraproposm skall innefatta bifall till Lag-Utsk:ts förslag i ämnet, röstar Ja; Den det ej vill, röstar
Jag finner mig således i den förmånliga belägenhet att mötas, icke af förut uppgjorda viljor, utan af böjelsen till öfvertygelse, då jag nu, i anledning af Riksens Ständers gemensamma anmodan till detta Utskott, går att yttra mig öfver grunderna, hvarefter berörde i skiljaktigt skick Stånden emellan befintliga fråga synes böra, i full enlighet med Constitutionens hufvudsakliga föreskrifter, anses och behandlas. Bestämda meningen med de respective Ståndens anmodan till Utskottet synes mig vara att upplysningsvis inhemta, huruvida Utskottet anser några constitutionella principer finnas, nog bindande, för att med samma öfverhets-myndighet som den af ett bokstafligt lagbud, särskildt för det nu inträffade fall, förmå samteliga respective Riks-Stånden, oaktadt sina skiljaktiga meningar, att sammanjemka sig till de beredda Grundlagsförslagens antingen uppskjutande eller upptagande. Till utredande härutaf må det, till en början, tilllåtas mig erinra, att i de mål, som kunna förefalla mellan Konungen och Riksens Ständer, måste en af 2:ne röstberäkningar äga rum. Den ena röstberäkningen är den, då Konungens röst utgör En, och fyra eller tre Riks-Stånds äfven En: sammanräknadt tvänne röster; den andra, då Konungens och hvarje Riks-Stånds utgöra hvar för sig En röst: sammanräknadt fem röster. Den sednare röstberäkningen är uttryckligen stadgad att användas för Constitutionsoch Privilegii-frågor; den förra för alla andra Lagstiftningsfrågor. Den frågan, hvaröfver Riks-Stånden nu stadnat i skiljaktiga meningar, nemligen om de beredda Grundlagsförslagen skola ytterligare hvila, kan icke hänföras under någotdera af de 3:ne slagen, Constitutions-, Privilegiieller andra Lagstiftningsfrågor; den åsyftar icke något stadgande af princip eller bud till varaktig efterlefnad, den rörer allenast tiden, när ett slutberedt förslag till en sådan princip eller bud bör till afgörande upptagas.
Bohus län anmälte, underdåniga ansökning och Böneskrift, i Nåder godtfunnit, att uppå Tio års tid frikalla de af Uddevalla Stads Innevånare, hvilke genom Branden förlorat deras Egendom, samt derstädes antingen företaga nybyggnad eller idka näring och handtering eller innehafva någon tjenste-befattning, från de till Statsverket under namn af Mantalspenningar, Slottshjelp och Medicinal-fond inflytande Utskylder; afven sorn Kongl. Majit i Nåder efterskänkt Staden Bränvin»-Brännings-afgiften for samma tid; samt i Nåder förklarat, att. tiden för denna frihet må få räknas från iS(o6 års början, hvarigenom äfven den för sistnämnde år belöpande Bevillning till Kröningsoch Begtaftaingshjelp, sorn. med samma år gått till ända, kommer att försvinna - Den 25 Juli. 179 svinna; hvarefter Kongl. Majit, uti Skrifvelse till Herrar Fullmägtiga uti Riksgälds-Contoiret af den 5 Januari 1808, i Näder täckts Herrar Fullmägtige förständiga, det Kongl. Majit, i anledning af de Dr 1807 till Riksgälds-Verkets öfverseende församlade Herrar Revisorers yttrande samt Herrar Fullmägtiges afgifne underdåniga utlåtande, i Näder täckts bifalla Herrar Fullmägtiges underdåniga tillstyrkande , att Uddevalla Stads Innevånare måtte njuta eftergift afRevillningen (hvarunder den sä kallade Föneoch Retalnlngsafgiften äfven skulle begripas) för lika lang tid, som. Kongl. Maj t en slik eftergift af de allmänna Krono - Utskylderna i Näder förunnat eller uti Tio års tid, räknadt från 1806 års början. Uti 11 Morn. 4 §.
Till utrikes sjöfart voro år 1850 begagnade 7 iandtmanna-fartyg om tillhopa 498|- läster. Skeppsbyggeri bedrifves flitigt i nämnde skärgård, hvarest nybyggdes: År 1848 24 st. fartyg och båtar om 572 läster » 1849 24 » » » » » 74b;. » » 1850 20 » •» » » » 727i » Jagten lernnar någon behållning endast i skärgården, der sträckoch sjöfogel äro föremål derför. På annat villebråd är tillgången inom Länet ringa. Kolning idkas hufvudsakligast i Länets norra del för der varande jernverks behof samt mindre betydligt äfven i skärgården för afsalu i bufvudsladen. Tjär uhr anning bedrifves ganska obetydligt och lemnar icke något till handeln. Salpetertillverkningen har varit i aflngande. Forsling lemnar inkomst för allmogen egentligen endast i de trakter, der jernverk finnas. Bränvinsbränningen har mer och mer öfvergifvits af allmogen, hvartill väl bidragit den förhöjda beskattningen, som gör tillverkningskostnaden drygare. Hufvudsakligast utöfvas denna näring vid större egendomar, af hvilka dock flera i sednare år nedlagt densamma. Antalet af behörigen anmälda pannor af särskilda slag har utgjort: Förvaltning och Politisk författning. Under ifrågavarande tre år har något hemman hvarken fallit i ödesmål eller blifvit derifrån upptaget, icke heller är något nytt hemman eller nybygge 15 vordet skattlagdt. Från Krono har blifvit till Skatte löst lj mantal. Antalet af särskilda slags hemman, lägenheter, qvarnar m. m. inhemtas af bifogade tabell. Hemmansklyfningen har icke blifvit utsträckt längre än under nästförflulna tid. Klyfning utöfver ^ mantal är sällsynt inom de delar af Länet, der allmogen hem tar sin hufvudsakliga utkomst af jorden; och då hemmanen i Länet mest äro af ringa jord vidd och svag beskaffenhet, torde på ganska få ställen besutenhet äga rum på mindre än ^ mantal och flerstädes icke ens på detta hemmantal.
Jag saknar förmåga att ta - Oen 18 September f. m. 249 fa sa, som jag vid delta tillfälle skulle önska, men jag har skrifleligln i min motion framb t ä 111 skälen, och anbragt de upplysningar, som ådagalägga förhållandet. Herr von Hartmansdorff: Jag bestrider ic^ ke detta nya anslag, för att påstå, att denne Vettenskapliga Corps bör vara mindre aflönt, än sina vederlikar. Jag tror tvärtom motsat* sen; men jag anser icke Riksens Ständer bö« ra nu bevilja en partiel löneförhöjning, daen allmän reglering i detta afseende förestår. En sådan är visserligen lika nödig vid Flottan, som vid indelta Arméen. Det säges till exempel att, vid den förra, skall finnas ett öfverdrifvet antal Regements.Officerare, o. s. v. Om inskränkning derutinnan, och andra möjliga rättelser vidtagas, så förmodar jag, att hvar och en skall, utan Statens ytterligare betungande, kunna erhålla hvad, hans tjenst rättligen bör tillkomma, j « _ Herr von Hohenhausen: Jag anser bör tillstyrka bifall å Utskottets Betänkande af det skäl, att sedan det blifvit ådagalagdt, att en Corps icke kommit i åtnjutande af en löne tillökning, som Riksens Ständer beviljat, bör denna Corps ej afvisas med framtida förhoppningar. Denna grundsats har blifvit följd hvad Civilstaten angår. Detta hindrar icke, att ju de besparingar, som framdeles kunna uppkomma, genom en ny reglering inom Flottan, bora tillfalla Staten. ~Den 18 September f. m. Herr von Hartmansdorff: Jag vilj blot? erindra, att det icke yaiit jag som tillstyrk? pn partiel lönetiilökning inom Civilstaten, Herr Franc Sparre •
Med föranledande af Revisorernes i 3:dje punkten, på anförda skäl, yttrade åsigt, att det vore önskvärdt, om, vid regleringen af extra anslagen, desamma konnne att så fördelas, att de omfatta samma tidrymd, som de ordinarie, får Kollegium underdånigst anföra, att detta, jemte undanrödjande af flera olägenheter, skulle medföra åtskilliga högst väsendtliga fördelar, hvaribland, att fle administrerande embetsmyndigheterna ej vidare, i likhet med hvad hittills stundom inträffat, under en del af det år, sorn begynner perioden af en ny extra statsreglering, skulle befinna sig i ovisshet, huruvida något eller huru stort anslag beviljas till fortsättande af redan började arbeten, — att dessa, till följd häraf, kunde oafbrutet fortgå efter fastställd plan, — och att Rikets Ständer undveke nödvändigheten af partiel reglering samt anvisande af anslag, någon gäng, efter hvad erfarenheten visat, för den korta tidrymden af endast få månader; på grund hvaraf, Kollegium i underdånighet hemställer, det Eders Kongl. Majit må täckas till Rikets näst sammanträdande Ständer i ämnet aflåta nådig proposition. Hvad i 4:de punkten omförmäles, angående lånetransaktioner mellan Kollegii särskilda Aftlelningar, föranleder endast till det förklarande, att de af Fortifikationsafdelningen sålunda, år 1848, upptagna lån dels varit oundvikliga, till följd deraf att de hufvudsakligaste beloppen af anslagen till befästningsarbeten samma år först genom Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 20 Oktober 1848 blefvo anvisade, dels erfordrats till bestridande af kostnaderna för nådigst anbefallde arbeten, hvilka bordt med under händer ägande medel utföras, men hvartill Afdelningens mindre betydliga och under hvarje ar för bestämda ändamål afsedda tillgångar ej varit tillräckliga, samt att dylika lånetransaktioner, efter Kollegii med ar 1850 inträdda nya organisation, icke vidare ifrågakomma.
Hon ville vara älskvärd också hon, och därför sjöng hon Bellini, som är född här under Etna, Bellini, som vi kunna utantill, ton för ton. Naturligtvis, o signore, naturligtvis kunde hon ej sjunga. Hon hade stigit upp på tribunen endast för att låta hylla sig. Hon hade kommit för att låta folkets kärlek få luft. Men nu sjöng hon falskt och svagt. Och människorna kände hvarenda ton. Det var den där mandolinistan från Neapel. Han var den förste, som grinade med hela ansiktet och tog en ton lika falsk som den engelska signorinans. Sedan var det han med ansiktskräftan, som skrattade så, att han skrattade ned halsklädet. Sedan var det åsnepojken, som började klappa händerna. Sedan voro de med allihop. Det var vansinne, men det förstodo de ej. Det är ej på de gamla grekernas jord, som man kan tåla barbarer, som sjunga falskt. Donna Pepa och donna Tura skrattade som de ej gjort förr i sitt lif. ’Ej en ren ton! Vid madonnan och San Pasquale, ej en ren ton!’ De hade blifvit mätta en gång i sitt lif. Det var ju gifvet, att det skulle vara rus och ursinne öfver dem. Och hvarför skulle de ej skratta? Man hade väl ej gifvit dem mat för att få såra deras öron med fil och såg. Skulle de ej få försvara sig med att skratta, skulle de ej få härma och hvissla och kackla? Skulle de ej få lägga sig bakåt och upplösas i skratt? De voro väl ej den engelska signorinans trälar heller. Det kom bedöfvande för henne. Det kom alldeles för bedöfvande för att hon skulle förstå. Hvisslade de åt henne? Det var säkert något, som händt därnere, något som hon ej kunde se. Hon sjöng arian till slut. Hon var öfvertygad om att detta skratt var något, som ej angick henne. Då hon slutat, kom en sorts bifallsstorm brusande ned öfver henne. Den var ändtligen sådan, att hon förstod. Facklor och månsken upplyste natten, så att hon kunde se människoraderna vrida sig i skratt. Hon hörde hånet och skämtet nu, då hon ej sjöng. Det gällde henne. Då flydde hon utom scenen.
»Vi äro bortskämda barn, söta Lina, ty modren naturen har slösat uppå oss hälften af hvarje år för natt, hvila och drömmar, och det är naturligt, att den, som fått så mycket, vill hafva mera och stjäl bort mången dagens stund att vagga sig till ro i den mjuka hängbädd, hvilken kallas fantasiens och svänger så lätt och ledigt, der den hänger bland doftande rosenbuskar och nickande vallmostänglar, utspänd mellan de båda träden: lifvets fruktbärande och dödens skuggrika. Och dock, det är väl att så är; ty mödan kring det fruktgifvande trädets rot är tung, i de flesta dess rodnande frukter döljer sig en mask, och det skuggrika, det sprider sin svalka blott öfver brustna hjertan. Så låt oss gunga deri såsom glada, glömmande barn, medan sommarsolen mognar frukten och det skälfvande hjertat ännu klappar. Vinterstormen brusar snart öfver lunden, och väl oss! om vi, när lifsträdets grenar småningom brista, ännu döfvade och slumrande kunna sjunka ned till den med sköflade rosenblad beströdda mossbädden, öfver hvilken då blott dödscypressen breder sin dunkla, skyddande grönska.» Han hade åter fattat hennes hand, tryckte den sakta och tillade: »Men om en omild stämma i förtid väcker oss och en blek hand pekar på rosengårdens härjning, så låt oss modigt värna lifvets träd till den kommande våren och glädja oss åt den kommande höstens frukter. Jag förstår det, Lina, de äro icke mig beskärda. Mitt öga speglade sig i för många tidens förrinnande böljor, och det tröttnar vid deras gycklande svall. Men hvad är det mer? Det blir lugn och hvila då dessa en gång strömma hän öfver slutna ögonlock. Då ser du än från stranden nya bilder le ur deras spegel, och de fordna hafva flytt med strömmen. Så länge hjertat ännu är ungt och fullt af hopp, blickar äfven ögat mot de kommande, icke efter de försvinnande, och ingen af dessa har så sköna färger, att de ej blekna för dem, som återstrålas af nästa solbeglänsta våg.» Sakta lade han sina läppar på den fängslade handens fingerspetsar och uppsteg för att gå.
Punkten 96, uti hvilken Utskottet tillstyrkt, att Rikets Ständer måtte för instundande statsregleringsperiod på Riksgälds-kontoret anvisa ett årligt belopp af 15,000 R:dr, för underhåll af fri-elever vid allmänna Institutet för blinda och döfstumma, äfvensom att Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit ville låta behörigen utreda de omständigheter, sorn varit förenade med det nu utförda byggnadsföretaget, samt för Rikets näst sammanträdande Ständer framlägga fullständigt förslag till ordnande af Institutets verksamhet, återremitterades; — och skulle de under öfverläggningen i denna fråga afgifna yttranden, genom utdrag af protokollet i denna del, Utskottet meddelas. 1 sammanhang med punkten 89, hvilken, på sätt här ofvan är vordet angifvet, bifölls, blef en från Höglotliga Ridderskapet och Adeln uti protokollsutdrag, M 367, ankommen inbjudning föredragen och lagd lill handlingarne. Den 27 Augusti. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Fortsattes behandlingen af Stats-Utskoltets Utlåtande, 139, angående regleringen af utgifterna i under Riks-Statens Åttonde Hufvudtitel, hvarvid föredrogos och pröfvades 98:de till och med H5:de punkterna af samma utlåtande, af hvilka « ssboidni aaailnav doo Jmaabiov nohnåJS Prot.-Utdrag den 28 Augusti 1863. 543 Punkterna 98, 99. 100. 101. 102, 106, 107 108, 109, 110, 111. 112, ~P1'fö l)ifcillöé^t ^r' snbiltsia c. n;>b neli Utskottets yttrande nederst å sidan 167 rörande Åttonde Hufvud titelns slutsumma godkändes med de förändringar, hvartill Ståndets förut vid de särskilda punkterna fattade beslut kunde föranleda.