Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nådiga proposition om GÖthaCanalarbetets fortgång och ytterligare befrämjande, jamte Banco Ut kottets dermed gemenskap ägande Memoria! af deir 13 Juli, återremitterad? den 22, och bada Utskottens samfäldta svar af den 25 dennes, hvilket den 27;de blifvit första gången uppläst, stadnade Höglofl. Ridderskapet och Adeln, efter fösegängen pröfning punktvis, häröfver uti följande beslut: l:o Att, enligt sednare alternativet af den uti Ingressen af första Betänkandet framställda propositionen, den föreslagna anmärkningen emot Canal Directionen elit? 'dess Chef skulle förfalla, 2:ö Den irsta punkten af samma Betänkande, angående Cana! Bolagets förpligtelse i afseende på inrättningen af dess Discontrörelse, bifölls. 3:0 Bifölls, enligt irsta alternativet af propositionen i 2:dra punkten, att bidraget skajl utgå årligen, från och med innevarande år till och med år 1820. o. - ■ ' ' r 1 4:0 BiföUs 3:dje punkten, om vilkof För bidragets utbetalning. jgG2 Den Vi Jiili J. in, 5:0 Bifölls, enligt 2idra älteröativefc af 4;de punkten, det 'deruti föreslagne bygg* r.adsbiträdet 500,000 Kul, ärligen, 6:0 Vid ipte punkten, bifölls den, \iti Utskottens Utlåtande af den 25-.te dennes ocb 2:dra alternativet af den der framställda proposition, föreslagna red a'fct iöns för änd ring i afseende på Banco Styrelsens anmärk* nings-rättighet. 7:0 Af éite punkten, otti begagnande af bespard biträdessummå, bifölls den förra delen, såsom i sammanhang med beslutet vid åldra punkten. 8‘.o
Detta första vilkor för sällheten af Hans dagar skall följas af Svenska Folkets nit, att gå Hans faderliga omsorger för tvenne lugna och förlyckligade Riken till mötes; och då Ridderskapet och Adeln, i detta fall, arnar föregå sina MedStänder med efterdömen, gore vi oss förvissade, att Eders Kongl. Majestät med välbehag upptager denna vår underdåniga försäkran och tillåter Ridderskapet och Adeln att i Eders Kongl. Majestäts Nåd få vara inneslutne. Till Hans Kongl. Höghet KronPrinsen. Inför Eders Kongl. Höghet framträder i dag för första gången, under det beramade Den il Mars. 71 Riksmötet, Ridderskapet och Adeln, genom dess Ombud, och anhåller, att Eders Kongl, Höghet täcktes emottaga Ridderskapets och Adelns underdåniga vördnadsbetygelse, grundad i föreställningar och känslor, sorn endast svagt och ofullkomligt kunna tecknas. Då minnet framvisar det betryckta Europas utseende för icke mer än några månader tillbaka, och då ett ännu smärtsammare minne återkallar fäderneslandets egna närmare förluster, under den omstörtande krigsyran, så stå deremot, i närvarande ögonblick och vid jemförelsen af händelsernas lopp, Svenske Män delade emellan en djup beundran och en nationlig stolthet. Det tillhör häfderna en dag att beskrifva Europas frihet återställd, Sveriges krafter upprättade, ett Folk tillvunnet genom inga andra vapen, än Ädelmodets. Oss, som njuta frukten af dessa verk, tillhör det, att emedlertid hembära offrén af den djupaste erkänsla åt det Mägtiga Snille, som dem uttänkte och fullbordade. Allernådigste Herre! Det är ej med uttryckens vältalighet, men med gerningarnes, som vi förmå gifva bevisen af dessa erkänsHns tänkesätt.
Sparre instämmer jag, icke blott uti hvad de yttrat rör:de olägenheterna af vårt ändring deraf sålunda, att räntepersedlarne blifva färre; men jag anser tillika räntegifvarnes rätt vara beroende af frågans afgörande och att de således höra derförinnan höras, äfvensom det synes mig alt sjelfva frågan, för antagande af Frih. Palmstjernas här framställda förslag till skatteförenklingens verkställighet, fordrar en närmare utredning, än den hittills vunnit. Enl. min öfvertygelse bör i främsta rummet tagas i betraktande huruvida och i hvad mån räntegifvarnes rätt kan vara beroende af denna frågas utgång. Jag har, uti den åberopade reservationen, (sid. 16) yltrat: ”Det synes till och med vara, för ”de skattskyldige, ej blott en lagligen gällande rättighet, sora ”uti Reg.F:ns 16 § tyckes äga ett tillräckligt skydd, utan dertill ”ett under hägnet af Reg.Fms 114 § slående privilegium, att icke ”utan sitt begifvande nödgas utgöra hemmansräntor och tionde ”efter annan än den vid hvarje hemmans skattläggning stadgade ”grund.” Ordet ”synes” är här icke utan afsigt användt. Jag vågar icke bestämdt påstå att det sig så förhåller, emedan tiden ej medgifvit anställande af de forskningar, som för en stadgad öfvertygelse derom erfordras. Men jag anser skälen för denna åsigt vara öfvervägande. Sedan betänkligheter hos mig uppstått att antaga, det Konung och Ständer kunde äga att besluta förändring af ordinarie räntan, utan att de skattskyldige deröfver blifvit hörde, har jag härom rådfört utmärkte jurister och bland deni 9 H. 7 9S Den 8 September f. rn. äfven medlemmar af Konungens Högsta domstol, och desse hafva samleligen förklarat, alt, enl. deras omdöme, frågan alldeles icke vore ostridig, utan förtjenade att noga öfvervägas.
När han faun sitt misstag, blef han både flat och förargad, men hans medhjelpare ville icke låna sig till några vidare försök isamma väg och smögo sig bort, utan att v. Bensheim kunde göra sig hörd i sina bemödanden att öfvertala dem att stanna. Hvarken F. eller Liungfelt kände sig mildt stämda mot den brutala baronen r hvilken dock slutligen genom sina ursäkter och sin bekanta stora tillgifvenhet för den kungliga familjen nedstämde deras vrede. Hans försök att öfvertala dem att återvända till Mon Bijou och tillsamman med honom gå konspiratörerne på lifvet, strandade dock mot deras bestämda afslag. Det var icke på det sättet en sammansvärjning skulle tillintetgöras. Hvem viste dessutom om det verkligen vore en sammansvärjning? F. fann allt dunkelt, och den häftige v. Bensheims uppträdande minskade icke det outredda i alla dessa omständigheter. v. Bensheim tycktes dock vilja försvara sitt brutala uppträdande mot två personer, hvilka han förut alltid hört yttra sig med den största vördnad om hennes majestät * drottningen. Han frågade i en mycket artig ton och med tydligt bemödande att söka utplåna intrycket af den obehagliga scenen, om herrarne ville mottaga hans djupa ursäkter samt till bevis på hans kordiala afsigter soupera med honom nästföljande afton, och föreslog han att soupén skulle intagas på Mon Bijou, som han funnit vara det bästa värdshuset i Stockholm. Sjelf kunde han, såsom ungkarl, icke mottaga dem i sitt logis. Sannolikt hade han några särskilda afsigter med bjudningen just till Mon Bijout men hvarken F. eller Liungfelt hyste någon motvilja mot stället. De ville begge kanske söka komma konspirationen litet närmare på spåren, och om det kunde ske under ett angenämt sammanträffande med denvackra Annette, så vore detta visst icke emot Liungfelts planer. De tackade derför, ursäktade v. Bensheim för hans trohet mot den kungliga familjen och lofvade att infinna sig aftonen derpå. Löftet hölls ganska riktigt, och v. Bensheim var redan tidigt på stället för att taga emot sina gäster, hvilka ej heller läto länge. vänta på sig.
B:co; — att, under det Hästen af Artilleriet begagnas, den skall fourrageras och underhållas på Kronans bekostnad, lika med Artilleriets egne hästar, och aflemnas åter till ägaren efter ordentlig besigtning och afmönstring, hvilken, i närvaro af de ofvan omförjnäldte Personer, bör ske Länsvis, å samma ställe, som inmönstringen, och å tid, som af K. Mtts Befditde skall kungöras; — att, om hästen störtar under tjenstgöringstiden eller blifver genom vådlig händelse för alltid obrukbar, Ägaren skall erhålla 100 Rtdr Btco i Betänkan den, N:o i32. 209 ersättning och frik allas från skyldigheten att förr, än till påföljande årets exercitietid, hålla Häst Artilleriet tillhanda; på smärre snart botlige åkommor, såsom sadelbrott m. m. göres ej afseende, roen för större, till hvilkas botande en tid af 6 veckor eller derutöfver anses åtgå och hvarunder hästen icke kan begagnas, skall af Besigtningsmännen en billig ersättning för ägaren bestämmas; för öfrigt, och oagtadt någon viss föreskrift icke kan äga rum, huru länge en och samma häst må för Artilleriets behof allemnas, bör likväl Contrahenten uppmanas att, så länge hästens ålder och tjenstbarhet det medgifver, fortfara att årligen prestera samma häst; — att om, i händelse af krig eller rustning till krig, hästen till tjenstgöring uppbådes, en sådan skall på behörig kallelse allemnas efter ofvan bestämde grunder så väl för hästens beskaffenhet, som dess afmönstring, men vid sådana tillfällen beror tjenstgöringstiden af K. M:ts serskildta Nåd. befallning; — att, om Contrahenten är med Besigtningsmannens åtgärd missnöjd, besvär kunna anföras inom i4 dagar hos K. M:ts Bef:h:de, hvars Utslag åter får, med iagttagande af vanlig hänvisning, öfverklagas hos K. M:t genom Dess KrigsExpedition, samt att Contracter härom, genom K. M:ls Bef:h:des försorg komma att upprättas för en tid af 10 år.
Ständers uppmärksamhet pä ej mindre nyttan än nödvändigheten deraf, att stadgandet i 10 cap. 8 § Byggn.bni mätte återfå sin ursprungligt gällande kraft, så mycket mer som K. förordn. af d. 21 Febr. 1789 icke tillkommit i grundlagsenlig ordning, utan såsom ett godtyckligt och endast enskildt hästa afseende ingrepp i lagens helgd. Huru mycket, ja huru oberäkneligt denna undantagslag skadat en af de vigtigaste och fordom rikaste tillgångar i värt land, derom vittnar den allmänna klagan, sorn redan med tilltagande omfång spörjes från alla orter, äfven de nflägsnasle, att ej tala om dem, som äro belägna nära hafsbandet, nemi. alt ej blott mastträd och spiror, utan oek byggnadsvirke och l. o. m. vedbrand antingen äro i betänkligt aftagande eller redan pä mänga ställen helt och hållet upphört, isynnerhet sedan det blifvit en fiiiancespeculation att köpa' och sälja jordegendom för skogens skull. Vårt kalla klimat har hort och borde göra det tili en nalional-angelägeuhet och till en samvetsgrann enskild omtanka att hushålla med skogen, som derjemte kunnat vara en mycket maktpåliggande national-egendom och är ännu lill en del nog betydlig alt förtjena all möjlig vård och uppmärksamhet både af Regering och R. St. Om remiss till vederbörligt Ulsk. får jag vördsamt anhålla. Remitterades lill Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskiu. 2. De sednare tidernas oftare än förut försporda betydliga balancer hos uppbördsmäunen i landsorterna, och i följd deraf stora förluster för statscassan, hafva fäst en alltför sorglig uppmärksamhet alt icke förtjena det allvarligaste behjertande hos rikets nu församlade Ständer. Delta behjertande bör afse 1 H. , 5(i 442 Den 24 Augusti e. m. dessa vanlottade embetsoch tjenstemäns usla lönevillkor, som påkalla den snaraste hjelp, om ytterligare enskilda och allmänna förluster skola kunna undvikas.
Mitt skäl, hvarföre jag biträder den af Hr von Hartmansdorff föreslagna petitionen, är det, alt ett stillatigande numera skulle kunna anses som ett medgifvande af R. o. Ad., att denna fråga kan behandlas oberoende af R. o. Ad., som otvifvelaktig! äger uti densamma ett afgörande veto, derom visserligen icke kan vara mera att säga; men här äro framkastade tvifvelsmål, huruvida grundlagens bokstaf medgifver den form, som är föreslagen för den ifrågasatte skrifvelsen. En talare här midt emot har ansett denna form grundlagsvidrig, derföre alt den icke förr skulle varit vidtagen, ty icke har den värde talaren kunnat framleta någon enda §, eller något uttryck i grundlagen, som skulle betaga ett Stånd rättigheten att till thronen framgå med enskilda besvär; fastmer finner man sådant kunna vara af behofvet högt påkalladt. Ett dylikt petitionerande är uråldrigt och har med vår fyrdelade representation alltid funnits; ty om man granskar de framfarna riksdagsbesluten, skall man nästan alltid finna biafsked för särskilda RiksSt., d. v. s. svar och resolutioner, gifna af Konungen på RiksStms särskilda petitioner. Det är också naturligt, att sä länge ett RiksSt. kan blifva öfverröstadt af de 3:ne öfrige, att en representantkammare kan förlora sitt veto i lagstiftningsväg, då inträder äfven nödvändigheten för nämnde RiksSt. att i högst vigtiga fall vända sig till Konungen, och sådant är förhållandet för det närvarande. Jag hade önskat att så icke inträffat, och delar med en annan talare bekymret deröfver; men hvarifrån komma dessa bekymmer? Jag tvekar icke, mine Hrr, att uttala min öfvertygelse i delta fall, att det är en viss politisk sects nära alliance med den crassa radicalismen, den sauna liberalismens dagtingande med den falska, det är frihetens förblandande med sjelfsvåldet, sorn önskar förstöra R. o. Ad. som en politisk corps. Nu är min öfvertygelse, att R. o. Ad:s existence innebär ett stöd för den constilutionella monarkien, (den absoluta behöfver det icke).
Då Statsoch Riksgälds-Verkens inkomster af här upp. räknade Bevillning-stitlar utgöra R:dr 4i558,ooo: När nu från ofvan anförde summa . 6,859,690 hvilken utgör det belopp, som för Statsoch Riksgäldsverken årligen erfordras, och hvilket med bevillningar skall fyllas, afdragas ofvanstående Bevillnings-inkomster , 4,558,000 Återstå 2,301,690 utgörande den summa, som genom allmän Bevillning måste fyllas, och hvars fördelning Utskottet uti serskildt under denna dag afgifvet Betänkande vördsamt får Rikets Högh Ständers piöfning underställa. Innan Utskottet likväl lemnar delta ämne torde, med hänseende till 66 §:s Reg.-formen stadgande, Statsoch Riksgälds-Verkens inkomster serskildt äfven böra framställas i förhållande till de utgifter, som, i följd af Rikets Högh Ständers beslut, dessa Verk åligga, då, under förutsättning, att de här föreslagne Bevillnings-summor af Rikets Högh Ständer fastställas, förhållandet blifver, som följer: Stats-Verket. Credit. Ordinarie Debet. Ordinarie Inkomster 4,o38,5oo: — —. Till Stats-Contoret inflytande Bevillnings-inkomster: - Transport 4io38,5oo: Bevillning-Utskottets Betänkande N-0 56. I) Transport 4>°38,5oo: —> — Charta Sigillata 357,000 Salu-accis . 7,500 Postmedel 4^0,000 Bran vins-brännings-afgift . 750,000 Tullmedel . a,95o,Qoo4 5 ^ w Tillskott från Riksgälds-Contoret eller den såkallade Statsbrist-summan . 1,145,190: 9698 iqo" — - Riksgälds-Contoret. Credit.
Landträntmästare i Jemtlands, Westerbottens, Norrbottens och Gotlands län, om löneförhöjning åt 4 1 60 11 i Landtstaterna i länen, om anSe Sjette HufvudTiteln. slag till 1 4 1 60 8 ) Landtstats-embetshus i Carlskrona, angående inköp af egendom dertill 1 4 1 53 10 Se Sjunde HufvudTiteln. » i Wisby, angående dito 1 4 1 53 12 Landtvärnsman, om anslag till pension åt ännu qvarlefvan74 de f. d 1 4 1 18 Se Nionde HufvudTiteln. Laxfiske, om förändrade föreskrifter i afseende å sådant i PukaviksfiordeniBlekinge b. 5 Jan. b. 3 Jan. län 8 — 22 — g. 3 Jan. b. 3 Jan. Lee, Stora, angående segelled mellan lastageplatsen Hattefura vid Wenern och nämnde sjö 1 4 1 78 25 Se Statsbidrag till vägar, m. m. — 49 — 2, !*! — O 2 ° ^ Oq g zn 1-1 o t» v B K* c£ CD 2! B 2. 2 fl p ö Riks-Ståndens Beslut. - L O) "Ö sr g o> 22. r* r5' 5’ qq 53 s cQj C6 cc ” Ridd. 0. PresteBorgareBondeNio N:o Sid. Adeln. Ståndet. Ståndet. ståndet. Leijon, Mathias, Regementsstallmästare, om pension åt 6 4 1 74 17 1 Lekander, Fridolf, Länsman, om Se Nionde HufvudTiteln. pension åt 1 4 1 74 24 1 Lektorer, angående beräkning af tiden för löneförhöjning åt dem, som före sin utnämning haft full lektorsunderÅttonde visningsskyldighet 1 4 1 66 29 Se HufvudTiteln.
191:o af den 9 Juni 1848, angående ersättning till personer, hvilka såsom krono-ombud äro tillstädes vid bevillnings-stämplingar af spelkort (108). Härom har, i sammanhang med Rikets Ständers underdåniga skrifvelse angående stämpling af spelkort och afgifter derför, allmän kungörelse, i öf - 2.32 verensstämnielse med Rikets Ständers beslut, blifvit under den 17 September 1848 i Nåder utfärdad. m&.o af den 21 Juni 1848, angående Folkskole-afgiftens fortsatta utgörande, samt om närmare bestämmelser dervid (114). Med gillande af Rikets Ständers härvid i underdånighet anmälda beslut, har, under den 19 September 1848, allmän Nådig kungörelse i ämnet utfärdats. m&o af den 21 Juni 1848, angående upplåtelse af en Bostället Fridened Brogården i Skaraborgs Län tillhörande jordrymd till lokal för skolhusbyggnad och boningshus åt skolläraren (112). Om hvad Rikets Ständer, med anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga framställning, härvid beslutat, hafva under den 6 Juli 1848 vederbörande erhållit Nådigt förständigande. 1©4:0 af den 21 Juni 1848, i fråga om medel till iståndsättande af publika byggnaderna å Öen St. Barthelemy, samt förhöjning i dervarande Tjenstemäns aflönings-stat (110). Rikets Ständers härvid anmälda beslut har under den 13 October 1848 blifvit vederbörande till kännedom och efterrättelse delgifvet med förklarande, att i afseende på de anslagna medlens utbetalande borde förfaras i likhet med hvad i enahanda afseende redan vore stadgadt. !®5:0 af den 21 Juni 1848, i fråga om ersättning till Handels och Sjöfartsfonden för förskjutne medel till friköpande af slafvarne på ön S:t Barthelemy (lil).
Klyfves sedan midt i tu och fuktas med 4 matskedar punsch. Maja E —. Utmärkta kransar. 1 qvarter råmjölksgrädde knådas kallt till vanlig deg med tillräckligt mjöl och 2 skedar jäst. Får jäsa kallt. Då den göres upp, arbetas i degen / « skalp. smör. Beströs med socker. Sedan " ktansarne jäst upp, gräddas de i svag ugn. Maja E —. Bakning ". 3 dricksglas söt mjölk, 3 skalp, groft rågmjöl, / 4 skalp, skiradt smör, 3 dessertskedar kummin, 3 matskedar socker, 1 knifsudd salt srbetas väl tillsamman, kanas ut till en mycket tunn deg, som pickas och urtages med ett dricksglas eller en sporre. Paula. Till 1 skalp, vanlig hvetdeg arbetas ' / « skalp, kallt smör och 2 äggulor. Degen trillas sedan ut och afskäres i tumslånga bitar, som rullas ut och formas till kringlor. Desfa läggas i socker, tryckas flata med en brödspade och insättas i varm ugn endast 1 å 2 minuter. Paula. S m å b r ö d. Halfmånar. Ett qvarter skiradt smör och ett qvarter socker röres tillsammans. Ett qvarter mjöl och G ägg tillsättes. Smeten bakas i plättpanna. Hvarje plätt skares i tu, lägges dubbel med sylt emellan och bestrykes med glasyr af socker och vatten, hvareftet de insättas i en sval ugn att torka. Anna. Engelska pepparkakor. 1 qvarter sirup röres ' jz timme; 1 qvarter söt grädde Surstek. En späckad stek nedlägges. i så mycket ättika och dricka — hälften af hvardera — att det väl täcker den, samt starkpeppar och lagerbärsblad efter smak. Deri skall den ligga om vintern 6 — 8 dagar, om sommaren endast 2 — 3, under daglig vändning. Den brynes sedan i smör under påspädning af dricka och vatten (hälften hvardera), utom sista qvarten, då den påspädes med mjölk. Serveras med sin egen sås. Paula. Kalfstek.
Af Herr Halman, Wilheim Fredrik, om upphiifvan<le af bördsrätten på landet. Som bekant är har vid hvarje riksdag under de sednare decennierna en väldig »trid blifvit inom lagstiftningen förd, dels angående det s. k. arfvejords-systemet, dels om den s. k. bördsrätten, som dermed har omedelbart sammanhang. Också haiman lyckats, att på denna bana redan vinna betydande framsteg, hvilka, så vidt jag kanner, hos nationen mötts med allmän belåtenhet. Så har man vunnit en snart sagdt oinskränkt utvidgning af testamentsrätten, äfven der denna omfattar arfvejord; likaledes har bördsrätten i stad blifvit afskaffad. Deremot har motståndet till upphäfvandel af bördsrätten pä landet visat sig mera envist. Vid förliden riksdag lyckades det emellertid ej mindre att erhålla majoritet inom Lag-Utskottet för bördsrättens fullständiga borttagande, än att inom de respektive Riks-Stånden förnimma talrika röster för denna åsigt, såväl inom Borgare-Ståndet, som enhälligt adopterade densamma, som inom Hedervärda Bonde-Ståndet och Höglofliga Ridderskapet och Adeln. Resultatet blef dock denna gång endast någon inskränkning i bördslederna, så att bördsrätten hädanefter medgafs ensamt barn och bröstarfvingar, föräldrar, syskon och syskons barn. Men äfven detta tuppfjät blef undanskjutet, i följd af ett skrif-fel i Rikets Ständers expedition, hvilket föranledde Kongl. Maj:ts vägran af sanktion å förändringen.
Grefve von Schwerin har som skäl mot slagskallen anfört, att Rikets Ständers Bank kan upphöra, och enskilta Banker i dess ställe uppkomma. Jag vill äfven hop-, pas delta, men då måste först alla Banco-, sedlar vara ur rörelsen, och någon fråga, hvarmed de skola inlösas, icke vidare kunna uppstå. Herr Grefven har omnämt bördeskillingars presterande i Sedlar, och sagt, att den, hvars jord blifvit bördad, möjligen icke skulle mottaga annat än silfver plantsar; men då Banken är upplöst, och alla Sedlar sålunda inlöste, kan sådant icke mera komma i fråga. Af alla dessa skäl anser jag en lindrig slagskatt vara nödvändig, och då det icke är möjligt, att bestämma kostnaderna för myntningen, anser jag de af Herr Lefren förestagne % procent vara lämpligast, emedan reda derigenom uppkommer så väl i myntsystemet, som i dettas förhållande till vigtsystemet. Att Staten betäcker en del af kostnaden, finner jag ej origtigt, då Staten ofta måste deltaga i kostnaden för allmänt nyttiga företag; och det finnes väl icke något, som är mera allmänt nyttigt, än ett mynt, som begagnas af alla från de förnämste i Staten intill tiggaren. Många allmänna inrättningar finnas, som af Staten blifvit påkostade, och varit vida mindre allmänt nyttiga, så - Den 21 Octo ber f. m. 151 som t. ex. vägar, hvilka icke underhållas af alla dem, som befara dem; kanaler som af hela staten påkostas, ehuru endast en del af nationen möjligtvis kan få nytta deraf. Man bör således icke göra afseende på, om Staten deltar i myntningen; Grefve von Schwerin har dessutom visat, att denna kostnad ej är betydlig. Herr Lefren'. Under den längre diskussion , som här nu ägt rum, har hazarden velat, att jag gjort samma anteckningar, sora den sista värda Talaren. Han liar inträngt så i andan af detaillerna af niin motion, att jag ej skulle kunna tillvägabringa en vederläggning mera precis, än den siste värde Talaren gjort.
För urin del tror jag det Svenska folket vara tillgifvet sin evangeliska tro och kyrka, att det gerna emottager kyrkans välsignelse eller, rättare sagdt, kyrkans utbedjande af den Ilögstes välsignelse, under åberopande af Hans egna, uppenbarade ord, vid beseglandet af hvarje lagligen åsyftad äktenskaplig förbindelse. Min öfvertygelse är alltså, i korthet sammanfattad, den, att: l:o det hemliga giftermålet ingalunda vore betryggande för qvinnans ställning och barnens öde, således icke heller för äktenskapets lycka och samhällets välfärd, samt afstyrker derföre alldeles detta förslag; 2:0 det borgerliga, civila äktenskapet, ehuru antaget i åtskilliga främmande länder, synes icke påkalladt af våra Svenska förhållanden eller af den Svenska allmänhetens önskningar, enär vigseln hos oss betraktas såsom en i sanning högtidlig och genom det heliga Skriftordets användande dervid allvarligen och djupt rörande handling, som på alla närvarande plagar göra ett djupt och förädlande intryck samt för brudparet sjelft måste blifva i minnet dyrbart, vida mer än ett blott borgerligt kontrakts ingående torde kunna; 3:o det äktenskapskandidaterna, hädanefter såsom hittills, torde i sitt eget och det allmänna» intresse lämpligen böra 460 Doii 11 Februari e. tn. underkasta sig den form för giftermålets afslutande, soin Svensk stat och kyrka, sedan långliga tider och intill nu, visligen föreskrifva. Frih. Creutz: Då det är fråga om, huruvida äktenskapet skall bibehållas vid den form, som det en gång erhållit här i Sverige, eller undergå den förändring, som af de flesta civiliserade länder i afs:de derå redan blifvit vidtagen, så kan man icke undgå, att i främsta rummet fästa sig vid äktenskapets idé eller söka att, med största möjliga klarhet, för sig åskådliggöra, hvaruti denna idé består, hvari den har sin begynnelse. Vi hafva oss bekant, att man här uti vårt kära fädernesland från fördom ännu anser äktenskapets begynnelse bestå uti vigseln. Uti andra civiliserade länder deremot betraktar man äktenskapet såsom en konvention vid det tillfälle, då kontrahenterna underskrifva kontraktet inför en Notar.