Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om det nu äfven hör kunna förutsättas, att denna ordställning icke skall vid tillämpningen af de begrepp, som deruti velat uttryckas, leda derhän, att det hittills följda beskattningssätt af fastigheter inom slädeine varder i någon väsendlligare mon förändradt, så har man dock icke blott öppnat möjligheten för ett sådant förhållande, utan till och med anlydt, alt i nyssnämde afseend-e en annan bana, än den hittills följda, borde hädanefter beträdas, derigenom att man från §:n helt och hållet uteslutit just den omständighet, sorn tillförene utgjort och alltid bordt utgöra hufvu lgiunden för taxeringsvärdets bestämmande, nemligen husens och tomternas "gångbara värde/1 och dymedelst lemnat taxeringsmännen ett fritt filt för godtycklig beskattning, vare sig till förfång för den enskilde eller för del allmänna. Alt §s nuvarande ordalydelse understundom, serdeles i hufvudsladen, ledi cle 1 till, alt sisla köpeskillingen, om ock den varit aldrig så öfverdrifven, ansetts såsom bevis på en egendoms gångbara värde och derföre tagits till grund vid taxeringsvärdets bestämmande, är mig ingalunda obekant; likasom det var just delta förhållande, soia framkallat den motion af Herr von Hejne, hvilken gifvit anledning till den af Utskottet beslutade redaclions-löräljdring; men icke bör ett eller annat misstag vid tillämpningen af en allmän regel, hvars läglighet är obestridlig, verka till hela regelns förkastande; och utgående från denna grundsatis samt med fästadt afseende å viglen och angelägenheten deraf, att gifva taxeringsmännen en mera bestämd och säker ledning vid taxeringsvärdets bestämmande å fast egendom i siäderne, än den, Utskottets redactions förslag innehåller, tror jag, för min del, att § bordt oförändrad bibehållas, elier alt åtminstone annan eller vidsträcktare ändring uti densamma icke boldt ega rum, äu att ordet ”gångbara” bordt utbytas mot ordet ”lätta,” hvarigenom all skälig anledning upphört till det missförstånd vid §:s tillämpning, som af Herr von Heyne, blifvit öfverklagadt.
Af lii.~: arinnnn Mef docls intet, ty lriirlelron lrom och ' lrullkn~t~ade alla cle ~ i p p g j o ~ d: f~-t~wticls~) lei~ez.~~a .. .~ H e d m dret diirpii blef hou n h l i g e n fijrlofvnd och kart cliirefke~. gift lnecl s i n lkrare, lektorn i uaturvetenskap Johan E ' erdin.ancl Ca.nth. Trotton Br varacle hennes iiktenslrap, tretton. Kr vistades hou pd snmma plats, ntan att lii-mna cl ' en, och dd dettzt till sist skedde, var det af en nllt annat, iin gliidjancle adedning. E n svkr ehilru kortw r i g sjukdoin lade niimligen hennes make i grafven. ' Hon stod nu vid 35 &amp; rs Alder so111 Bnlsa ined sex barn - och snart vantades det sjunde. Sammsnt~.&amp;ffande omstiindigheter lade uppehiillet af denna stora familj uteslntande pd hennes axlar - ingeu hjiilp hade hon att viinta, med egen kraft skulle hon forsorja sig och de faderlosa. &gt; !en hvarmed? Hon fattade raskt sitt bdslut: a t t Bterviinda till Kuopio, sin ungdoms stad - och dar finna vi h e m e snart, drjfrancle en liten handel med l~ornulls-c.aror, livjlken hon forstod ati med siillsporcl dngligl~et ntveckln och forstol: a, si % att den sk8ulcte henne och !h.miljen, om iclie Bfverflod, s5 en riklig lnelgniug. Denna I~nndel chef 11011 lnda till sin r~yligen, den 12 mttj detta &amp; I:, intriiffade dod.
Med anledning häraf, och så framt ej Ridderskapet och Adeln skulle finna för godt att förena sig i Borgareoch Bonde-Ståndens beslut om bibehållande af det förbehåll, som innelattas i orden ”och entreprenader ej på annat sått kunde åvägabringas”; samt Preste-Ståndet och Bonde-Ståndet ej skulle finna för godt att förena sig i det Ridderskapet och Adelns samt Borgare-Ståndets beslut, som innefattas i ordalydelsen: ”en lega af högst 1 R:dr 50 öre per mil i stad, och 1 R:dr 20 öre per mil på landetdertill Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Bonde-Stånden härigenom af Utskottet inbjudas — lära två omröstningar öfver detta moment böra i förstärkt Stats-Utskott försiggå, dertill Utskottet föreslår följande Voterings-pr opositioner: A. Den som vill att, med bifall till det beslut, hvaruti Borgareoch Bonde-Stånden förenat sig, uti Rikets Ständers ifrågavarande underdåniga hemställan till Kongl. Majit skola, på sätt Utskottet föreslagit, inflyta orden ”och entreprenader ej på annat sätt kunna åvägabringas” röstar »Ta 5 den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, hafva Rikets Ständer, i enlighet med hvad Ridderskapet och Adeln ansett, och deruti sistnämnda Stånd understödjes al Preste-Ståndets afslag å hela momentet, beslutat att ifrågavarande förbehåll skall utgå. B. Den som vill att, med bifall till det beslut, hvaruti Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet förenat sig, Rikets Ständer skola hos Kongl. Majit i underdånighet begära bestämmandet af ”en lega af högst 1 R-.dr 50 öre per mil i stad, och högst 1 R:dr 20 öre per mil på landet” röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, hafva Rikets Ständer, i enlighet med Bonde-Ståndets åsigt, beslutat hos Kongl. Majit i underdånighet begära bestämmandet af en lega af högst 1 R:dr 20 öre per mil. 8 Sammans.
Dessutom böra vi ihågkomma, att om indelta Arméen vore tillräcklig ensam, och man icke beböfde tillgripa beväringen, så kunde det finnas skäl för dess bibehållande i det skick, hvari den f. p. befinner sig; men då denna Armé blott är en stam, och då en beväring måste tänkas derbredvid, så är det ju naturligt att, i händelse af krig, denna stam först måste komma i fråga. Hvad åter beträffar det förträffliga i indelningsverket, så tyckes det vara temligen tydligt bevisadt, att denna förträfflighet icke är så serdeles stor, emedan, ehuru det är mer än 200 år gammalt, det ändock icke af någon annan stat blifvit infördt, hvarken i de länder, der styrelsesättet är absolut och der man blott behöfver be falla, eller i konstitutionella stater. Dessutom har jag icke sett, att vårt indelningsverks duglighet blifvit pröfvad, enär vi, sedan det inrättades, icke haft något långvarigare krig; ty om vi sammanräkna de år, under hvilka vi med detta system haft krig, så upgå de icke till trettio, och krigen hafva vanligen icke varat längre än 2, 3, 4 eller 5 år. Men finge vi ett långvarjt krig, skulle vi få se, att det icke vore så förträffligt som man föreställer sig, då man har fred. Frih. Raab: Under det jag för min del förklarar, att jag med största tillfredsställelse afhört första delen af Hr Wrangels anförande, ber jag blott att få fritaga mig från den supposition i afseende på mina syften, som innehålles uti hans yttrande, att han fruktade, det de personer, som ville rubba våra boställen, äfven ville göra det med vårt indelningsverk. Tvertom har jag alltifrån den tid, jag sjelf tillhörde indelta Arméen, insett dess stora värde; men äfven om någon gång förr en tvekan i detta afseende hos mig upstått, har denna helt och hållet bortfallit, sedan jag under sednare åren varit mera utomlands än förr, samt haft tillfälle att göra jemförelse mellan andra länders krigsorganisation och vår.
Den är uppgjord långt för della, och jag medger ganska väl att förslaget är dyrt, då det uppgår till 5o6,i2g r:dr, men menia - Den a; Mar» e. in. 4a5 ningen nr att Staten icke deraf skulle bekosta mera än hälften och alt årligen blott skulle utgå 34,ooo r:dr, eller lika mycket sorn Götheborgs stad sjelf årligen skulle erlägga af sina tolagsinkomster och andra medel. Till de besparade statsmedel, sorn R. St. nu som bäst hålla på att utdela, skulle jag tro att Götheborgs stad bidragit ganska mycket. Denna stad erlägger årligen ungefär 60,000 r:dr i bevillning, lulltnedlen derstädes uppgå årligen till omkring 1,000,000 r:dr, och dess låneconlor lemnar en årlig räntevinst af circa 100,000 r:dr. Oin då något litet till delta angelägna arbete af Staten lemnäs, tyckes det mig icke vara för mycket, isynnerhet sorn Utsk. föreslagit anslag för en hop ställen, som mig veterligen aldrig lemnat några bidrag till statscassan, och hvad nytta de kunna göra, derom vill jag alldeles icke tala. Hvad åter beträffar de här ifrågavar. 79,899 r.dr 3 sk. 8 i1:st., så tror jag det vore ett riktigt våld om Ständerne icke ersatte dem, ty de hafva utgått af stadens medel för att användas till för staden alldeles främmande ändamål. Man har visserligen yttrat, alt de kunna återvinnas vid laga domstol, men jag hemställer till hvar och en hvad en domstol skall tjena till, om icke Ständerne sjelfve vilja visa någon rättvisa. Jag har bland reservationerna på det nogaste eftersökt hvad Götheborgs representant yttrat i detta ärende, men jag har ej funnit något yttrande al honom, hvarföre jag förmodar att han antingen icke varit närvar, då detta mål förekom, eller också, såsom en betydande possessionat, boende 12 mil fran Götheborg, icke liar så noga kännedom om behofvel härvid. Jag anhåller således vördsamt, att Hr Frih. o.
— Elementarskola „ 174. — slotts brandväsende och yttre lyshåll ning „ 142—143. — dito byggnadsmedel . „ 141—142. — stads kronoräkenskaper „ 137. — station af Flottan „ 100—102. Strengnäs stifts Konsistorii räkenskaper „ 173. Strömsholms slott „ 148—149. — stuteri „ 125—127. Stuteri, Flyinge . „ 129—131. — Ottenby 127—129. — Strömsholms „ 125—127. Ofverstyrelsens räkenskaper „ 124—131. Styrelsens för allmänna Vägoch vattenbyggnader räkenskaper „ 106—108. Styrelsens öfver Ekeplantering arne dito „ 31—32. Styrelsens öfver Fängelser och ar bets-inrättningar dito „ 112—124. Bilagorna litt. E och F. vid „ 118. Sundhets-kollcgii räkenskaper „ 37—39. — expensmedels-räkning Svartsjö lustslotts räkenskaper „ 143—144. Svenska Akademiens dito „ 151. Svetiska växters afteckning, anslag till Teknologiska Institutet „ 141. Theaterns, Kongl, räkenskaper 155—156. Topografiska Corpsens dito 83—84. Tullverket „ 41—44. Ulriksdals Invalid-inrättning „ 92—93. — slott 147—148. Underhålls-afdelnings, Krigs-kollegii, räkenskaper „ 62—72. Undsättning s-anstalterna efter 1826 års missväxt „ 26—27. Universitets, Lunds, räkenskaper . — Upsala, dito 170—171. Utgifter, Stats-verkets, „ 4. Utredning af grundfonden 7—9. Utrednings-afdelnings, Krigs-kollegii, räkenskaper „ 73—78. Wadstena Krigsmanshus-kassa „ 82—83.
Där står Giulia, blek och skygg, och så rädd för den lille tyste misstänksamme mannen vid hennes sida, att hon icke vågar se upp; där går Aurelia förbi, med synbar belåtenhet mönstrande gruppen med sina stora, svartbruna, brännande ögon; Aurelia, som en gång drömt om eget hem och egna barn, så gammal flicka hon nu var,141 HVARDAGSLIFVET I DE ITALIENSKA STÄDERNA. hem och barn med honom, som sökte henne därföre att hon var olik andra och han var viss på, att hon nog skulle ta hans ställning som läkare i småbyn med förstånd. Men så kom Giulia emellan, hennes bästa vän och hans förtrogna och gick deras ärenden så väl, att hon lyckades öfvertyga honom om, att Aurelia gjorde sig lustig öfver honom — och han då slutligen i förtviflan tog henne och hennes deltagande och hennes hemgift och flyttade från byn till staden som praktiserande läkare. Au-relias sätt kunde han dock aldrig förstå. Men så kom det slutligen en dag till en förklaring och Giulia fick, som Aurelia tillönskat henne, när de råkats utanför apoteket dagen efter förlofningen, » den lycka hon förtjänade ». — Där. * sitter vinhandlaränkan i sin vagn och vill hålla krets efter adelsdamernas mönster. Där sitter Odette, en Odette som blifvit tagen till nåder igen efter långa bittra år af längtan och otadlig vandel, därföre att flickan växte upp och vännerna föreställde mannen, att felet väl ändå till en stor del var hans. Där sitter hon nu med sin man och dotter, litet gråsprängd i håret och nervöst känslig kring munnen, men förnäm och elegant, som hade hon aldrig lemnat Palazzo Sansidei för sin älskare. Där stå löjtnanterna och röka, och där gå studenterna och gestikulera, och hålla ögat, hvar och en på sitt föremål, " gift eller ogift, oemotståndligt söt eller lockande rik. Men därborta under träden är den lifligaste gruppen af alla.
Majit, på grund af särskilda omständigheter, annorlunda förordnade, skulle tills vidare utan särskild föreskrift iakttagas, att Hofrätts-ledamot, som på grund af sjukdomsfall, hvilket räckte öfver två månader, eller ock af annan orsak åtnjöte ledighet under sådan tid, att annan person i hans ställe bchöfde till Hof-rättcns biträde förordnas, skulle vidkännas afdrag å sin lön, motsvarande en fjerdedel af hvad deraf sig belöpte, i sednare fallet å hela nämnda tid, och i förra fallet å den del deraf, som öfverskjöte 2 månader; hvaremot i de fall, då sådan ledamot, till följd af annat honom af Kongl. Majit lemnadt uppdrag, voro förhindrad att sin tjenst förrätta, något löneafdrag ej skulle ifrågakomma; så hade, uti underdånig skrifvelse den 2 September nämnde år, Hof-rätt en, som ansåg berörda föreskrifter icke tillämpliga på två dess ledamöter, hvilka, såsom jemväl ledamöter af Ridderskapet och Adeln, utöfvat Riksdagsmannakall från årets början och till sisthållna riksmötes slut, samt innehaft ledamotsbefattningar i Utskott, och i följd deraf under tiden icke varit i Hof-rätten tjenstgörande, — hos Kongl. Majit i underdånighet hemställt, huruvida icke förenämnde två ledamöter borde för nämnde tid njuta befrielse från afdrag å sina löner. Yid ärendets föredragning i Stats-Rådct den 21 September 1858, yttrade föredraganden, Hans Excellens Justitie Stats-ministern Herr Friherre Be Geer, att enär löneafdrag tillförene icke skett för de Hof-rätts-ledamöter, som af Riksdagsmannahefattning varit hindrade att sin tjenst förrätta, samt i de af Rikets
Tid länscellfängelset i Christianstad, Adolf Trotsig, hvilken, efter att under en tid af något mer än sex år hafva tjenstgjort såsom vaktmästare vid fästningsfängelset i nämnde stad, samt från December månad år 1846, då länscellfängelset i Christianstad först till begagnande uppläts, hafva innehaft direktörsbelättningen derstädes, numera, enligt hvad prestbetyg och tjensteförteckning utvisade, snart i 50 år varit i Statens tjenst och vid en ålder af nära 65 år befunne sig med sex oförsörjda barn i högst knappa lefnadsvilkor samt, enligt hvad afgifvet läkarebetyg jemväl gåfve vid handen, vore sjuklig, måtte berättigas att från och med månaden näst efter den, då han erhåller afsked från direktörsbefattningen vid länscellfängelset i Christianstad, å allmänna indragnings-staten uppbära årlig pension för sin återstående lifstid till belopp af 1,500 R:di\ Rikets Ständer hafva tagit denna fråga i öfvervägande och, med afseende å de till stöd för den nådiga framställningen i Statsråds-protokollet i öfrigt,anförda skäl, medgifvit att, för
Efter måltiden smög jag mig bort; Sophie kringsvärmad af kavaljerer men mäst uppvaktad af den resande herrn, gaf icke akt på mig, jag sade blott i hast till Emelie att jag mådde illa, att jag gick ut för att andas frisk luft och att jag skulle återkomma; men jag återkom icke mer den dagen, och jag tror knappt att Sophie saknade mig eller ens visste om jag var der eller ej; ty då jag följande dagen kom dit och väntade mig en skur bannor, låtsade hon som om ingenting passerat. Jag hade, ifall af behof, upptänkt en liten osanning, nemligen att jag varit så illamående att jag ej orkade komma tillbaka, men den behöfdes icke; ty min fästmö frågade ej hvarföre jag gick så hastigt. De häftigaste förebråelser, det vildaste af hennes utbrott, skulle icke så mycket uppretat mig som denna ytterliga kallsinnighet af en person med hvilken jag inom en månad skall ingå äktenskap. Jag visade också att jag var lika kall för henne; hennes hjerta tycktes ej lida deraf, men hennes stolthet fann sig förolämpad det såg jag tydligt, och hon syntes förundrad att jag ej krusade för henne. Denna dag föll det henne mer i ögonen, ty der var ingen annan karl än jag. Den händelse, som tilldrog sig trenne dagar före Mathildas afresa, skall öfvertyga dig om min försiktighet, och huru noga jag följt de råd du af vänskap gaf mig, att fly den älskvärda flickan och icke visa henne att hon på mitt hjerta gjort något intryck: Ack, om detta kunde vara mitt allvar! men det är, ty värr! tvertom. Läsningen af följande rader skall visa det jag, lättsinnigt nog, lät hänföra mig af min känsla. Men också – hvem i mitt ställe hade väl kunnat handla annorlunda? Med hvarje dag såg jag Mathildas skygghet för mig ökas, och hon undvek mig synbart. När hon icke trodde sig vara bemärkt, häftades hennes blick förstulet på mig, men mötte mina ögon hennes, då nedblickade hon rodnande på sitt arbete, sin näsduk eller hvad hon hade i händerna. Jag märkte tydligt att hon älskade mig, men att hon kämpade emot denna olyckliga passion, ty hennes ögon, hennes allt mer och mer bleknande kinder förrådde ett inre, våldsamt lidande.
I första punkten hafva Rikets Ständers Revisorer anmärkt, ”att den vid 1837 års slut i Förvaltningens Hufvud-Bok balancerade, i Cassan varande conlanta behållning af 2,243 R:dr 36 sk. ej finnes verificerad, i likhet med det belopp, som vid samma tid i Banken innestod, ehuru Casseuren icke får på en gång i sin Gassa ega mer, än 2,000 R:dr, för hvilken Summa han ställt vederbörlig Uppbördsborgen.” I afseende härå, och då för formlig verificering af den i Förvaltningens Gassa vid hvarje års slut befindtliga bchållnings-summa skulle erfordras Gassans inventering den sista December hvarje år, men sådan inventering då icke med nu brukliga redovisningssätt kan iakttagas, enär, innan Cassan kan inventeras, Cassa-föislagen måste uppgöras, hvilka åter äro, för de dervid fogade förskoltsförteckningarnes skull så vidlyftiga, att Casseuren, just derföre, enligt den för Embetsverket gällande Arbets-Ordning, har sig ålla dagar medgifna till deras upprättande, täcktes Eders Kongl. Majit i Nåder inhämta att, inom denna tids förlopp alltså ingen inventering af Cassan med erforderlig noggrannhet kan verkställas, hvaraf ock inträffar att Cassa-inventeringen för hvarje års 4:de qvartal ej äger rum förr än i början af nästpåföljande årets Januari månad; men kunna, af då uppgjorda och attesterade, samt Förvaltningens Protocoller för samma månad vidfogade Inventeringshandlingar, så väl Revisionen i Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-Rätt, som ock Rikets Ständers Revisorer fullständigt sig förvissa, att den contau - — 95 — la Cassa-behållning, nästförflutna årets räkenskap upptager, verkligen funnits.
Riksgälds Kontorets Kreditiv. Ko minersKullegii Kreditiv. Jern-Kon tore ts Kreditiv. Fahlu Bergslags lånerättighet å Kopparsedlar. 44 0 A osäkra inom linien Torda Odlingslån har under ifrågavande tid inllutit B;ko R:dr 216: 4. to. §• 67. Den 1 September 1851 uppgick antalet af de på lagsökning beroende s. k. Skiftesoell Odlings-lån till 6, hvarefter till lagsökning hänvisats 15, eller tillsammans 21 lån; men som af dessa lagsökningar blifvit instälda 2 och afslulade genom verkstäld indrifning 17; så återslå följaktligen endast 2 dylika lån. Antalet af obetalda, inom linien förda Odlings-lån utgör fortfarande 14 stycken. §. 68. Säkerhets-handlingarne för lån mot pant af fast egendom i Städerna och på landet samt till Skiften och Odlingar äro af llevisorerne, utan anmärkning, inventerade. §. 69. Det åt Riksgälds-Kontoret anvisade Kreditiv å Banken har under den tid denna berättelse omfattar icke varit begagnadt. §. 70. Kreditivet till Kongl. Kommers-Kollegium i och för fabrikernas och manufakturernas understöd är begagnadt till det genom BankoReglementets 182 §. bestämda belopp af 1,800,000 R:dr B:ko. §. 71. 1 granskningen af räkenskaperna Öfver Jern-Kontorets Kreditiv-fond 600,000 R:dr B:ko hafva Fullmäktige genom Ombud deltagit. §. 72. Den Fahlu Bergslag beviljade Kreditiveller lånerätt på kopparsedlar är sålunda begagnad, att Bergslaget utbekommit 11 lån på tillhopa 243,180: och inbetalt tillsammans 215,171: 42. Följande Spar-Banker hafva begagnat Kreditiv-rätt i Banken, nemligen: Malmö Christianstads §• 74.
Lify Kärlek, Lycka och Lidande. Jo, Solens barn! Kör af Strömmar. Hvem bräckte isens band? Lifj Kärlek, Lycka och Lidande. Jo, Solens barn! Vak upp, vak upp Du unga verld! Vak upp, till ljus och fröjd! Vak upp, vak upp! En nvfödd vår Nu smyckar dal och höjd. Kör af hela verldm. Brusande lifvet Nu är oss gifvet, Glädjen oss hinner, Sorgen försvinner. Verldames under! I lysen och len! Dansande vågor, Strålande lågor Blommornas nektar.Yindames fläktar Föra med jubel mot himmelen re ' n. Kör af Solstrålar. Utaf svalor buren i vindsnabb flygt Sväfva hän genom luftens loft öfver gräs och strå, under himmel blå I den sommarsolångande doft! Och om svalan tröttnar, en kraftig stork På sin rygg bär dig längre då — Genom skyar svinga, från tak till tak För med lycka de späda små! Kör af Bergtroll. Yi väckte vår herre, Och upp han stod Att söka sin maka Med vredgadt mod. StrÖmmame (qvartett. Som slöjors dok vi draga Kring henne dimmor grå. Ej kan han henne finna Den rädda, späda då. Träden (qvartett. 1 fogelns gömda näste Bak lummig gren och qvist Yi säkert henne dölja Inför hans blick förvisst. Kör af Blommor och Foglar. Bland markens mjuka tufvor Yi gömma henne godt, Men om trots allt den ljufva Han dock i sigte fått, En mäktig öm då höjer Till Solen henne opp, Att se ’ n hon återvänder Med nyfödt mod och hopp.Mitt allt, min maka Ej lemna mig, 0, har så grymt väl Jag plågat dig! Säg, har du lidit Så bittra qval, Var det så dystert I bergets sal? Jag kan ej lefva Ifrån dig skild, Mitt hjerta bränner, Min hug blir vild; Din jord jag sköflar På sol och ljus, Tills dig jag finner Bland stoft och grus. Mitt allt, min maka Ej lemna mig! Kör af Skapelsen. Der står den ljufva då, Och sorgsna blickar Så hög och alvarsam Kring jorden hon skickar?
Delägares vägnar hembjudit detsamma till inlösande för Statens räkning, emot en Summa af 250,000 Rtdr Banco, under det Herr Grefven tillika sökt visa, att genom förenämnde åtgärd ej mindre Verkets förkofran och förmånligare drifvande skulle kunna bere* Stats-celi Beivärs-Utskottens Betänkandet!. 1423 das, än ock åtskillige förde!ar tillskyndas Staten, enär Stenkols-Verket erbjuder til fälle till flere nyttiga inrättningars etablerande derstädes, samt jemväl syrtes passande för anläggande af Arbetsoch Corrections-hus; Och har uti serskildt, Memorialet bifog-adt anförande till Höglofl. Ridderskapets och Adelns Protocoll , Herr Professor E. Munk af Rosensköld, med upprepande af skälen derföre, tillstyrkt bifall å det gjorde förslaget; hvaröfver Utskotten nu gå att meddela sitt Utlåtande. Med tillämpning på Skånska Stenkols-Verket af den öfvertygelse Utskotten hysa, att hvarje Ekonomiskt företag, som för Staten medför någon särdeles båtnad, äfven äger anspråk på dess omvårdnad, hafva Utskotten ansett det icke kunna vara en för Staten främmande förbindelse att vidtaga tjenliga Utvägar till upprätthållande af nämnde Verk, hvars allmänna nytta så ofta blifvit erkänd. Om Utskotten, såsom en fö jd af denna åsigt, äfven funnit det framstälda förslaget, att genom Stenkols-Verkets öfvertagande af Staten, förekomma dess nedläggning, icke böra lämnas utan alt afseende, hafva Utskotten likväl, på skäl, som här nedanfö* re skola anföras, ansett hinder möta för en närvarande pröfning af berörde förslags antaglighet.