Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dalman alt i det memor., han uppläste, framtaga en enda sats, af mig motsagd vid denna riksdag, eller, om han vill vända om förhållandet, utur hvad jag i dag yttrat taga någon enda sats, som i8i5 af mig är motsagd; men jag har för mycken vördnad för R. o. Ad. för att vilja uttänja discussionen med något sådant. Den värde ledamoten må inför allmänheten visa förhållandet; det är honom lätt, ty det kostar honom ingenting att trycka i sitt blad, hvad han behagar. Jag skall i öfrigt anhålla att några ögonblick få uppehålla mig vid åtskilliga här framställda anmärknrr. Hr v. Troil har tillagt mig ett yttrande, som jag icke vidkännes. Jag vill dock gå liberalt tillväga. Jag vill medgifva, att jag måhända i distraction försagt mig; men så orimlig har jag icke kunnat vara, att jag påstått, att, om Konung och Ständer borttaga Adelns representationsrätt, jag icke äfven blir af med min. Jag har velat säga, att, tilldess detta steg blir taget, ingen magt hindrar mig att försvara min representationsrätt. En annan talare har anfört, att jag vid i8?.3 års riksdag i frågan om publicitets införande vid öfverläggningarna påstått, att läktaren skulle komma att bestå af mobben. Jag erinrar mig ganska väl, det jag yttrade, att galerierna å utländska parlamentssalarna voro befolkade af mobb, och att jag nämnde, att förhållandet kunde blifva detsamma här, men ingalunda att så skulle ske, hvilket är helt annat. Jag har sedermera erfarit, att min farhåga varit ogrun - Den ix Octoher e. m. 355 dad, och Ur glad, att jag haft orätt. Om emedlertid anmärkningen afsett att mot mig uppväcka läktarens missnöje, får jag förklara, att jag redan erfarit för mycket af dess rättvisa för att befara något i detta fall. Mina Hrr! Jag har haft motgångar. I all motgång är det likväl lyckligt att äga en tröst. Mina motståndare hafva gifvit mig en, som öfvergår ända till smicker. Då jag nemi. besinnar, huru Hr Dalman, Frih.
Vidare har Herr Grefven, såsom motbevisniog af Utskottens förklarande, det Kyrko-Rådets befattning icke torde kunna hänföras under rubrik af inblandningar i husliga lifvets förhållanden, trott sig endast böra upprepa de serskilda åligganden och rättigheter, som, enligt 12 och i3 §. §. i Kongl. Förordningen den 26 Febr. 1817 samt 3 mom. af Kongl. Kungörelsen - Lagi. Allm. -B t sv.- o. Orc.-Utsk. Uti. N:o 68. i5 sen den 27 Februarii 1828 om åtskilliga ändringar och tillägg i sistnämnde Förordning, tillkomma Kyrko-Råd, för alt ådaga* lägga, det Kyrko-Rådets inblandning i husliga lifvets innersta förhållanden vore så skarp som möjligt, samt att stadgandena i denna del, hvilka Utskotten ansett böra 0- förändrade bibehållas, alhså påtagligen tarfvadc rättelse.
Preste-Ståndet d. 14 Borgare-Ståndet d. 14 Bonde-Ståndet d. 19 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse > med förslag till förklaring af 2 och 3 SSi 14 Cap. Missgernings-Balken. S. A. K. Rikets Ständers uppmärksamhet har af 2:ne Motionairer blifvit fästad, dels derå, att, i mål, angående ansvar för den, som slår sin stjuffader eller stjufmoder, svärfader eller svärmoder, stjufsvärfader eller stjufsvärmoder, eller ock fäller 270 Exp. Utsi. Förslag till und. Skrift. N:o 121- smädeord emot fader eller moder, eller emot stjuf-föräldrar, eller svär-föräldrar, skall vid Dornstolarne olika förfaras, enär, med hemtadt stöd af 2 och 3 §§. 14 Cap. i Missgernings-Baiken, en del Domare ådömer förbrytaren enahanda straff, ehvad något af dessa brott begås emot bägge uti nämnde skyldskap eller svågerlag varande personer, eller endast mot endera af dem, och andra deremot, lika med Motionairerne, anse ansvaret böra för bägge brotten serskildt tillämpas, dels ock på nödvändigheten af ett bestämdt stadgande, att, utom de i 2 §. af 14 Cap, berörde Balk utsatte böter för stjufföräldrars eller svärföräldrars öfverfallande, serskilde böter, enligt 34 och 35 Cap. i samma Balk, jemväl böra ega rum för de flere eller färre sår, slag eller åkommor, som vid sådant tillfälle kunna utdelas.
Cronstrand derefter åtagit sig, att, emot erhållande af dessa i5,ooo R:dr Banco och några dessutom af Staden utfästade förmåner, inom nästkommande års slut, till erforderligt djup uppmuddra berörde vattudrag, hvarigenom ganska betydligt gagn, måste tillskyndas icke blott Enköpings Stad ulan äfven den deromkring belägna bördiga Landsort, hvars prodheter derigenom skok finna lättad och Ulligare afsättning.. * v, 2'to Innevånare'. Enligt de af Presterskapet förda Nativitetsoch Morta! itets-Ta heller utgjorde befolkningen i Länets 0G Lands-Församlingar oell 2:ne Städer, vid nästlidet års utgång, tillsammans 83,067 personer. Efter Mantalslängden!® åter besteg Folkmängden sig blott till 81,343 personer, af hvilka voro:. Mantalsskrifne Mankön • , 2r,83d Qvinkön 2.3,23. 47,oöX Mantalsfria. Mankön . .. r6,o8r Qvh,kön ,8’Kk9 34,280. Efter den förra uppgiften skulle Länet hafva, sedan år 1827, ökat sin folkstock med 1774 personer , men enligt den sednare endast med 20. Visserligen företer sig såsom ett ämne för alfvarligt bekymmer, den omständighet, hvarå ock Kongl. Maj:ts Landsfaderliga Nådiga uppmärksamhet särskildt blifvit i underdånighet fästad; alt dödligheten bland barn under ett års ålder, är sä stor, att ungefär \:del af de föddas hela antal bortryckes innan de uppnått nyssnämnde ålder, äfvensom numero af utflyttade och döde äldre personer varit stor i irsta Fögderiet, som ligger närmast intill Stockholm, samt 2:dra och 4;de Fögderierne, som utgöra slättbyggd; men deremot har Folkmängden i andra Fögderier ej obetydligt till vext, och i ett enda, neni - figen det 6:Ee, som består af Olands Härad jemte Dannemora och Leufsta Tingslag ölsats med p47 personer.
H o n stirrade blott på honom, liksom lyssnade hon väl till hans o r d; men då han slutat skrattade hon på det gamla sättet och sade: » H v a d är åt d i g? Stackars älskling! Huru ondt du g ö r m i g! » Dervid grep hon hans hand, smekte och kysste den med alla tecken till det djupaste medlidande. Plötsligt smög hon sig till hans bröst, o c h när han drog henne närmare till sig, hviskade hon sakta kärleksord till honom o c h låg som ett trött barn på hans arm. Han strök med handen öfver hennes orediga hår, vände hennes ansigte m o t fönstret, genom hvilket månen göt sitt fulla ljus, o c h tryckte en varm kyss på hennes rena, klara panna. D å rätade hon på sig, stod upp från sin sittplats o c h sade, i det hon trädde ett steg till b a k a: torget Carmelas stämma: Gabriello lösgjorde sin hand ur vännens. » I morgon! » Gabriellos hjerta klappade, som o m det varit färdigt att sprängas. K u n d e detta vara ljus? » A u revoir! Ä n n u ett ögonblick väntade han i förhoppning, bäfvan; ack, o c h detta enda ögonblick var tillräckligt att åter slunga honom till baka från målet. I stället för ljusstrålen, som han hoppades fä se, var allt åter djup natt; han trodde sig famnad af en virrig dröm, då plötsligt den vansinniga flickan dansade omkring i D å ljöd bort ifrån » M i n käraste! » » Ä r o vi då fästfolk, vi t v å? » M o d, min vän! » D e vexlade ännu en handtryckning, lemnade doktorn gemaket. derpå Gabriello trädde fram till fönstret, öppnade det på vid gafvel o c h tog ovilkorligt ett steg till baka, öfverväldigad af den förtrollande bild, som framstälde sig för hans blickar. En stilla rummet vid ljusets fladdrande sken, med en manshatt på hufvudet, under skratt o c h vild sång flygande från hörn till hörn. » Carmela! ». ropade han, full af het smärta.
(Fortsättning.) 3 har Utskottet således icke ansett sig böra till bifall förorda; men då det vore obilligt, om ifrågavarande svagt aflönade tjenstemän skulle beröfvas den ringa löneförbättring, som nu är dem förunnad, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer må, till förbättring af de svagast aflönade Komministrars, Kapellpredikanters samt Pastoratsoch Sockenadjunkters lönevilkor, för år 1867 anvisa ett reservationsanslag af 10,000 Riksdaler, att till Kongl. Maj:ts nådiga disposition från Riksgälds-kontoret utgå samt användas enligt de föreskrifter, som för dispositionen af det vid sistlidna riksdag till samma ändamål beviljade anslag äro meddelade. 98:o. Efter det Domkapitlet i Linköping uti underdånig skrifvelse den 20 Juli 1859 anmält, att åtskilliga reparationer å dervarande domkyrka blifvit, dels med lånebidrag men anslag af statsmedel till ett sammanlagdt belopp af 67,500 R:dr och dels med kyrkans egna tillgångar, för en kostnadssumma af tillsammans 90,630 R:dr verkställda, men att för återstående, af behofvet påkallade reparationer erfordrades, enligt uppgjordt förslag, ytterligare en utgift af 100,586 R:dr, hvartill kyrkan saknade medel, samt af detta belopp vid riksdagarne åren 1859—1860 och 1862 1863 blifvit af Rikets Ständer, uppå Kongl. Maj:ts nådiga Propositioner, anvisade tillsammans 60.000 R:dr, hade, enligt hvad Statsråds-protokollet gifver vid handen, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Östergötlands län och Domkapitlet i Linköpings stift, såsom vårdare af domkyrkans angelägenheter, uti gemensam skrifvelse den 12 Juni nästlidna år underdånigst anhållit, att alldenstund, när de vid sistlörflutna riksdag med 10.000
S. D. Till Stats-Utskottet remitterades Kongl. Maj:ls efterföljande Nådiga Propositioner lill Rikets Ständer: l:o angående anslag å Allmänna Indragnings-Staten till fyllnad i pensioner för dem af Kongl. Maj:ts Flottas befäl och under-befäl samt öfrige corpser, hvilka äro delegare i Arméens Pensions-cassa; Gifven den 25 Juli 1844; 2:o angående åtskilliga kyrkoherdars underdåniga ansökningar om löneförbättring af indragen behaglig tids förlänings-spanmåi; Gifven den 5 dennes: jemte de i anledning deraf i Ståndet afgifna anföranden. S. D. Föredrogs ånyo Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition lill Rikets Ständer angående ett lån af Allmänna medel för uppförande af en Gym - 40 Prot.-Utdrag, den /./ A /gusti 184 f. naslikbyggnad föv lärdoms-skolan i Malmö; Gifven Stockholms Slolt den 6 Augusti 1844: Denna Nådiga Proposition, jemte de i anledning deraf 1 Ståndet afgifua anföranden, remitterades till Stats-Utskottet. S. D. Föredrogs ånyo Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition lill Rikets Stander, angående bestämmande af vissa villkor för vinnande af dispositionsoch jordegande-rätt till de så kallade Kyrkohemmanet i Halland; Gifven den 5 Augusti 1844: Denna Nådiga Proposition, jemte de i anledning deraf af Biskop Bruhn och Doctor Broman afgifna anföranden, uti hvilken sednare P10- slarne Berlin och Thuden instämde, Lief till Lag-Utskottet remitterad.
För den, sorn blifvit vald till riksdagsman i andra kammaren, utfärdas och underskri/ves af valförrältaren följande fullmakt: “Ftd i dag anstäldt val hafva N. IV. läns /'‘Stockholms "sladsj districtfullmäktige utsett IV. IV. att intill slutet af "den år sammanträdande lagtima riksdag vara "riksdagsman i riksförsamlingens andra kammare, hvarå, "della länder till bevis och f ullmakt. '■IV. IV. d. J' § 26. Alla riksdagsmannaval alt i valet deltaga, af valförrättare!! och närvar, valmän upptagas och afgöras. § 27. Har någon frånvarande underrättas af valförrältaren. 5 28. Riksdagsman, som af laga förfall hindras, eller på de i 7 och 2g §§-na omtalade valförrättare!!. § 29. Ej må någon på en gång vara riksdagsman i första kammaren för flera valdistrict, eller i andra kammaren för flera län, eller för Stockholms stad och ett af länen. Den som på flera orter blifvit vald, äge sjelf bestämma hvilkendera kallelsen lian mottaga vill. §§ 3o—33. (Utsk:s §§ 35—38 oförändrade). § 34. Besvär öfver val af riksdagsman till första kam maren, eller valman, eller pröfva frågan. Dylika besvär för val af riksdagsman till andra kammaren, eller districtfullmäktige, eller suppleanter för de sednare, ingifvas till Högsta Domstolen inom en månad efter valet. Ej må dock sådan utestängd blifvit. Motiver. 5 !. Ändringen består dels i införandet af dylik minimisiffra äfven i mom. 1 , som de i mom. 2 och 3 befintliga, till completlerande af den för öfrigt iakttagna parallelismen emellan alla dessa morn.; dels i höjandet af denna siffra till 100 r:dr ifrån 10, hvartill den enl. Ulskis § 2 verkligen uppgår. § 2. Ändringen motsvarar den i förra §:n.
IDUN 336 Pristäflan mellan arbeten, Liedbergska tillverkade med den flossaapparaten. Fröknarna Agnes Branting, Selma Giöbel o c h Hulda Lundin hade godhetsfullt åtagit sig att som prisdomare ställa sina bepröfVade fackinsikter till de täflandes tjänst. F ö r öfrigt är det ljudlöst tyst, en oändlig stillhet, en andlös väntan. Fjärden lägger hela sin själ inför himlens öga, och himlen stirrar ned i djupet att där läsa sina egna tankar. D e t är som om naturen samlade sig i ett djupt begrundande före den kommande stora uppgörelsen. Men där solen bryter fram, bredande ett blekt skimmer öfver en udde med björkar, som glesnat, så att de hvita stammarne lysa igenom, och mattats i färgen, utan att ännu gulna, och där mellan björkarnas blonda lockar aspen börjat skifta svagt i rödbrunt och gredelint, där är det, sedt öfver fjärdens spegelyta, som om våren hägrade, men det är en vår utan glädje, en maj utan liljekonvaljdoft och utan fågelsång. Där drömmer j a g mig två unga vackra människobarn, de sitta på hvarsin fuktig, mossig sten under björkarna, j u s t där på höjden, hvarifrån solndegången i ljumma junikvällar tog sig så härligt ut öfver fjärden. Tysta blicka de hän mot den blånande synranden. Men hans ögon söka snart närmare mål. Med henne lekte han sommarens glada fjärilslek utan tanke på, att den måste upphöra en gång. Och nu, när leken är till ända, känner han, att han lek t den för länge. H a n ser på hennes lilla bru. ) a hand, som fattar lätt om parasollens elfenbenskaft. D e n handen har han tryckt för ofta, har han sett för mycket på. H a n känner hvarje dess linie, hvar rörelse, han älskar denna lilla bruna hand, som är så själfull, så helt och hållet ett med henne, som. D e t smärtar som ett sår i hans bröst, och han gripes af en obetvinglig åtrå att draga hennes ljufva hufvud intill sig, öfverhölja det med kyssar, gråta, tigga, bestorma h e n n e.
1S99 ett sådant medgifvande dessutom emot afsigten med understöds meddelande. Stats - Utskottet vetterligen har ingen utborgning fran Magains-Inrättningens förråd fått göras, derföre -cte borgen eller annan säkerhet af Lantagären blifvit prsesterad, så vida allmän missväxt i en ort och deraf fö'jande stor hungersnöd ej formledt Kong!.-Majit att i Nåder meddela serskildta förordnanden i af-eende på understödens utdelande. All utlefverering i annan ordning ar ock rakt stridande emot Författningarnes bestämda föreskrift och skulle ej utan ansvar för vederbörande, som öfverträda dessa stadgande n, kunna aflöpa. Att afskrifningar blifvit å Spannmåls-Lån i Nåder beviljade, härrör deraf, att a t sk i 11 i ge orter, genom flere på hvarandra inträffade missväxter, blifvit alldeles utur stånd satte att sine Län återgälda, hvilket stvrkes af derom i laglig ordning haline undersökningar. Hvad åter angår de i Väilofl. BorgareStåndet yttrade allmänna reflectioner om Spä 11- måls-understöds meddelande, äro de visserligen grundade, och synes den frågan ännu ej kunna bestämdt afgöras, huruvida Allmänna Mag.zinsInrättningén, sorn för närvarande är for Landet ganska välgörande, äfven i framtiden skall vara behöflig eller kunna åstadkomma den nytta, som dermed åsyftas. 6:0 Hvad Uiskottet haft äran hemstaha i afseende på Inrättningens UpplagsMagazin och huru Magasins - rörelsen synes åöra verkställas, att Magazins - Inrättningen i mojeligaste matto bär sig sjelf, åberopas vördsam mast, till hufvuösakligt 1900 Stats-Utskottets Betar,handen. svar å de anmärkningar sorn dervid blifvit gjorde hos Högloft. Bidderskaget och Adeln, Högvördige Prästö-Ståndét och Vällofl. Borgaxe-S(åndet. I öfrigt anser Utskottet sig ej boja lemna oanmält, att Utskottet icke, säborn hos Högloft.
Maj;ts Nåd. Proposition, IS:o 26. 31 Utan mäsk Med mäsliför taxeringsvärde O värmare. värmare. och med 300 r:dr till och med 500 ralr . Yl 5000 ii 11 6000 n 11 58 11 ii 43 11 11 0000 n j 11 63 11 47 ” livar och en, hvilkens egendomsvärde berättigar till några af de större af dessa pannerymder, ohetaget att i stället begagna en af de mindre, utan att likväl, i något fall, bränvinsbränning i denna klass må få idkas med mera än en panna i samma bränneri, ej eller i förening med brän vinsbränning i a:dra klassen, eller på samma egendom, der sådan bedrifves; hvaremot det bör vara tillåtet: a} att den, som inom samina fögderi eger två eller flera hemman, hemmansdelar eller jordlägenheter, hvilka bränvinsbränningsrältigbet åtföljer, må utöfva tillverkningen, om lian så för godt finner, blott på en af dessa egendomar, med en pannerymd, svarande mot deras sammanlagda värde, enligt förestående tariff, eller för en eller flera bland dem, der särskild ladugård finnes och utförd ring sker, särskildt idka bränvinsbi änning med så stor panna, som emot taxeringsvärdet af hvardera egendomen svarar; och b) att särskilda egare eller innehafvare af hemman, hemmansdelar eller jordlägenheter, som hvar för sig uppgå till minst 3oo rrdr taxeringsvärde, och som äro belägna i samma byalag eller eljest angränsa hvarandra, må, med en gemensam panna, i rymd svarande, enligt förrberörde tariff, emot deras sammanlagda värde, utöfva bränvinsbränningsrättigheten på den af dessa lägenheter, som dertill uppgifves. I frågan, huruvida rättighet till bränvinsbränning med redskap i denna klass må tillkomma städerna, har Kongl. Maj:t godkänt kommitteens yttrade åsigt, på sätt, att 32 Kongl. Maj:ts Nåd.
Jag smickrar mig med det hoppet, att Konungens ministiar skola understödja denna nedsättning, och örn de i öfrigt biträda förslaget att förflytta passevolancen från jordbruket, kunna de vara säkra alt tillvinna sig ej allenast nationens bevågenhet utan äfven dess erkänsla. Hr von Hartmansdorff, A ug.: I de anmärkntr jag velat göra, är jag till en stor del förekommen genom de yttranden, som Hr Sandelhjelm och Frih. Nauckhoff afgifvit. I några fall är jag med dem af olika mening, i andra vill jag göra några tillägg. Jag har ej alldeles kunnat höra hvad som upplästes af Hr Sandelhjelm; det torde derföre ursägtas mig, om jag säger om något af hvad han yttrat. I afseende på sjelfva uppställningen af bevilln.lörordn. är jag bland dem, som önskat att han varit bättre och syftesenligare. Enhvar, sorn skall tillämpa denna författa., framför allt när fråga är att t) e h ay Maj. att göra det vid slöra sammankomster af väntande allmoge, då tiden icke medgifver alt genombläddra benne fram och tillbaka, finner, bunt svårt det är att icke hafva henne uppställd i sådan ordning och under sådana äfdelningar, att man g.enast kan (inna hvad man söker. Till dessa svårigheter hörer, alt §§tne icke hafva någon öfverskiift och alt det ej eller i brädden står någon anvisning om §:ns innehåll. Ofta äro ock ämnena sfi sammanblandade, att ingen gemensam öfverskrift passar. Ej sällan anmärka riksdagsmän, att författningar, som äro af Konungen utfärdade, ej blifvit af hans embetsman nog väl och redligt uppställda. Månne det då icke vore skäl, alt R. St. på sin sida försökte att vid beVilln. förordntns utfärdande — hvilket tillhör dem allena — gifva en föresyn af ett väl ordnadt innehåll? Jag skulle äfven önska, att författnings-språket, och jag säger rent ut, sjelfva Svenska språket något bättre vårdades i bevillnförordntn.
Hvad vidare angår den' af Grefve von Platen omrörda sinnesstämning Stånden emellan, jemte Ridderskapets och Adelns éåsom det första Ståndets eftergifven bet i detta afseende, vågar jag för min del tro, att Ridderskapet och Adeln vid detta tillfälle bör begagna sin rätt, utan afseende å hvarken eftergifvenhet eller undseende för de öfrige Ståndens i detta ämne tagne beslut, och att följsgtligen Ridderskapets och Adelns enhälliga bifall å Grefve De la Gardies väckte motion om serskilt tryckning utaf Friherre Lagerbjelkes författade lyckönsknings-adresser , må förblifva såsom ett behörigen fattadt beslut. Grefve von Platen : Jag får blott upplysa, att Friherre Sparre ej rått fattade min mening. Jag har trott mig böra nämna , att om min begäran att erhålla ordet icke blifvit af Herr Grefven och LandtMarskalken hörd, utan sålunda kommit post fatalia, jag icke har någon pretention på upptagande af min anmärkning, men att i annat fall, jag ej kan derifrån afstå. Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus: Äfven jag hörde Herr Grefve von Platen be? 5s4 Pen 17 Februarii. gåra ordet i detsamma sora Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition å Grefve De la Gardies hemställan om serskild tryckning af de utaf Friherre Lagerbjelke författade förslag till Lyekönsknings-adresser, Skulle Ridderskapet och Adeln anse Herr Grefve von Plåtens anmärkning vara för sent framställd, så lärer, på sätt Grefve von Platen sjelf yttrat, något afseende på den af honom anmälte önskan icke kunna göras. I motsatt föll och ora frågan ännu skulle anses oafgjord, skulle också jag vilja förklara, btt, enligt min öfvertygelse, Ridderskapet och Adeln gjott nog för sin dignitet, då Ridderskapet och Adeln i sina Protocolier upptagit de af Friherre Lagerbjelke projecterade adresser och förklarat att genom dem Ridderskapet och Adeln fann sina känslor värdigt uttryckte.
Utskottets Utlåtande, VIII s 58p—660, återrem. af Adeln, IX s 36o, bif. af B01- gareStåndet, IX s 389. Förnyadt Utlåtande, VIII s 964—• ioo5, bif. af Adeln, IX s 558, af PresteStåndet, IX s 6o4, af BondeSlåndet, IX s 620, af BorgareStåudet, IX s 653. Förslag till jemkning mellan Ståndens olika beslut öfver frågan, VIII s 1244 — 1248, gill. af PresteStåndet, IX s 926, af BorgareStåudet, IX s 953, af BondeStåndet, IX s 977, af Adeln, IX s 997. Förslag till en ny författning om. Bev. Utskottets Betänkande med, V 2. s 29 — 46, bif. af PresteStåndet, IX 3. s 42, af Adeln, IX 3. s 71, återrem. af BorgareStåudet, IX 3. s 107, af BondeStåndet, IX 3. s 112. Förnyadt Utlåtande, V 2. s 183 — 212, bif. af PresteStåndet, IX 3. s 343, af BondeStåndet, IX 3. s 353, af BorgareSlåndet, IX 3. s 371. 43 Bränvinsbränningcn, rörande åtskilliga Stadganden i afseende på husbehofs. Underd. RiksdagsBeslutet, §. 44- Om en förnyad Författning. Underd. RiksdagsBeslutet, §. 11. —- Pannors mätning, och stämpling, om vissa ändringar och tillägg uti Förordningen den 20 Dec. i8i5. Bevilln.
Låne-Afdelningen för det egentliga Banco-Verket har alt besörja och redovisa Bankens Utlåningar, beräkna och uppbära Räntorne deraf, bestrida Förvaltningskostnader och eljest anbefallda utgifter och utreda, hvad för en eller annan rörelse-gren, vid något tillfälle förlorats samt för hvardera serskildt och på det hela vunnits hvarje år. För utredande af Vinst och Förlust samt Capitalets deraf beroende förhöjning eller nedsättning måste Låne-Afdelningens räkenskap omfatta i ett samband, mer eller mindre summariskt, för hela Banco-Verket: Så väl Fordringarne som Skulderne äro antingen: Låne-Afdelningen specielt tillhörande, som till sina detaljer böra ingå och redovisas i dess Räkenskap, eller, Låne-Afdelningen, blott i och för sammanfattningen af hela BancoVerkets tillgång och öfverskott, generelt rörande, som hafva sin detaljredovisning i annat Departement och derföre kunna i Låne-Afdelningens Räkenskap mera summariskt behandlas. Att betjena allmänheten i dess flerfaldige förhållanden till Bankens Låne-Afdelning med minsta omgång och tidsutdrägt, sorn, allt efter arten och beskaffenheten af hvarje transaction, under nödig controll och säkerhet, må kunna åstadkommas med den härför afsedda arbets-personal, är hufvudlöremål för Afdelningéns dagliga verksamhet, äfvensom att, under sine vederbörlige titlar, successive fördela alla Inkomst-och Utgifts-poster, så att de, vid årets utgång, blifva tili beloppet bestämda genom uppsummering af columner för hvarje Afdelning och Under-afdelning. För hvarje förfluten vecka formeras en afslulning öfver det hela.