Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Offentlig Bolags-Banh må icke utställa creditsedlar, in visningar eller förbindelser af hvad beskaffenhet sorn helst, till högre sammantaget belopp, än som svarar emot den af delegare insatta grundfond i c ont anta medel och hypotheker. < Denna min reservation, hvars vidlyftighet af ämnets vigt torde lill någon del ursäktas, anhåller jag mätte få de Höglofl. Utskottens Betänkande åtfölja, för alt Rikets Ifögloflige Ständers upplysta pröfning vördsammast underställas.” Med Herr Biskop Hedrén förenade sig Herrar Stuart> BogemanZander och Rubin > den sistnämnde med tillkännagifvande, att han ej varit närvarande då beslutet i 6 §. fattades. Herr Friherre Stjernstedt: ”Jag reserverar mig emot förenade Utskottens beslut i 8:dc §., der det blifvit stadgadt, att Bolags-Banker skola inlösa sina lior lill Bancooch Lag-Utsk. Betdnk. IV.-o 2. 9 sina creditsedlar med Rikels gångbara mynt. Så länge Rikets Ständers Bancosedlar kunna erhålla värdighet af Rikels gångbara mynt, anser jag, att genom Lag bör stadgas skyldighet för Bolags-Eanker, att med verkligt eller metalliskt mynt inlösa sina förbindelser. Något hinder för ett sådant stadgande kan ej hemlas från 7a §. Regeringsformen, som väl säger, att Rikels Ständers Bancosedlar må för mynt erkännas, men alldeles icke, ali de vid alla tillfällen derföre skola erkännas. —Mina skäl, hvarföre jag anser ofvannämnde skyldighet böra åläggas Bolags-Banker, anhåller jag alt här närmare få utveckla. De utgå från en åsigt, hvars r ig tighet redan vid föregående Riksdag erkändes af förenade Statsoch Banco-Ulskottcn i deras Bet. N:o 1, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse till Rikels Ständer, angående myntvärdets upprätthållande, och hvaraf följande torde förtjena att i minnet återföras.
Motioner örn förbud emot nyttjandet af utländska fabriksvaror m. m. Herr Rosenqvist, Fredrik Leonhard, anförde skriftligen: Den, som icke vill ändamålet, vill icke eller medlen; och det är denna maxim, som man får tillskrifva, att så många goda och nyttiga förslag under denna Riksdag icke vunnit framgång. För det mesta är det personliga considerationer och interessen, som gifvit utslag i sakerne; och på ändamålsenligare hushållning med den allmänna välfärden lönar det således icke mödan att tänka, så länge speculalionen på den enskildta spelar liufvudrollen i alla förhandlingar. Hvad kan väl eljest orsaken vara, att Bevillningsoch EkonomiUtskolten, uti deras den 7 sistlidne Julii afgifne Betänkande i fråga om förbud, emot bruk och nyttjande af utländska fabriksvaror, hafva såsom skäl för de derom gjorde Motioners afslyrkande anfört, ”att sådana ekonomiska ”Ijagar, som till följe af sin stränghet icke ”kunna handhafvas eller efterlefvas, icke ”allenast äro skadliga derigenom, att de ”motverka det ekonomiska goda, som de ”skulle befordra, utan ännu mera derige - Den 12 Augusti t, im. ”norn, att de föranleda och reia till öfver”trädelser och brott, samt väcka förakt för ”Lagarne, och sålunda åstadkomma ett verkligt moraliskt ondt; och vidare anse Utskotten omöjligt att vidmagthålla förbud ”emot allt bruk och nyttjande af utländska ”fabriksvaror, serdeles kläden och tyger, ”sedan de till kläder och dylikt mera blif”vit använde, emedan de alldeles icke kun”na skiljas från Svenska af samma slag.” Hvad vill detta säga, att stränghet i en Lag är just det, som retar till öfverträdelser och brott, och som åstadkommer ett moraliskt ondt? Månne våra fordna grundeliga och djupsinniga Lagstiftare så tänkt, och månne mindre brott skulle utöfvas och större moralisk kraftyttring befordras, om strängheten i Lagen borttages, eller hvad som ungefär är detsamma, om inga BrottmålsLagar fulinos till?
De behöfva endast anmäla behofvet deraf hos Konungen som då väl vidtager de åtgärder, Han kan finna lämpliga. Huru man än betraktar saken, synes den mig vara på oriktigt sätt framkommen. Frih. Cederström: Hr Sandströmer har trott att jag icke genomläst komiteradés betänk, derföre alt jag icke velat sätta tro till hvad detsamma innehåller. Detta är likväl tvänoe särskildta saker. Jag har icke velat sätta tro till hvad i betänk, blifvit anfördt gående ut på att dagsverksskyldigheten till Kungsgården Näs skulle vara ett plus i hemmanets onera som icke pä annat sätt blifvit ersatt. Jag anhåller att få fästa den värde talarens och Ståndets uppmärksamhet derpå, att R. St. förut förehaft en fråga ang:de rusthållsskyldige i Kungsöhrs fögderi af Westmanlands Län, hvilka yrkat att som de hade en plus i beskattningen bestående af dagsverken till Kungsöhrs ladugård, hvilket onus rusthäll eljest icke hade sig ålagdt, sä borde de få befrielse derifrån, eller åtminstone ersättning derför i form af augmenlsränta. Krigsoch kammarcollegierna hafva deröfver varit hörde, och pluraliteten derstädes hafva förordat ansökningen. K. M. har ock i denna syftning aflålit nådig propos. Bland handlingarne i målet finnes äfven ett yttrande af mig hvari verkliga förhållandet utreddes. Jag har nemi. såsom embetsman alltid haft för vana att efterse i handlingarne huru med saken verkligen sig förhåller innan jag afgifver milt votum. Delta gjorde att då målet förehades jag log mig före att genomläsa gamla akter hvilka öfriga ledamöter icke ansett nödigt; ty de hade ju bref från Carl XI ronde frågan, der berörde dagsverksskyldighet var stadgad och dä tyckte de det vara något naturligt och klart att vederbör:de borde få ersättning för denna utöfver hemmanens vanliga grundskatt dem ålagde dagsverksskyldighet. När frågan förekom hos R. o. Ad. visade jag med handlingar alt vederbönde vid indelningsverkets uppgörande fått sig ersättning anslagen i augmentsräntor.
Sjelf har jag under loppet af flera år tjenstgjort å orter, der värfvade regementen varit förlagde, eller å sådan korps, och vid alla dessa garnisons-orter funnit behöfligheten af några genomgripande åtgärder i detta hänseende vara särdeles i ögonen fallande. De åtgärder, som i detta fall kunna ifrågasättas, äro, dels att uppfostra de värfvade soldaterna till exercisvanda soldater, korporaler och underofficerare samt sedermera utplantera dem på den indelta arméen; dels ock att förbehålla vissa lägre civila befattningar, som skulle kunna skötas af äldre uttjenta soldater, åt dem, som vid reg:tena utmärkt sig för duglighet och ordentlighet, fastän de icke passat till befäl; dels slutligen att vid alla tillfällen, då soldaterna äro lediga från sin direkta tjenstgöring, använda dem såsom arbetare. Visserligen anser jag att en hastigare omsättning vid dessa regementen skulle, för befrämjande af de värfvade soldaternas bästa, vara särdeles nyttig; men hvad som i lörstberörde fall lägger ett väsendtligt hinder i vägen är, att det säkert skulle visa sig vara en tor svårighet att kunna förmå rustoch rothållare att såsom indelta soldater eller korporaler i sin tjenst mottaga sådana karlar, sorn förut tjent vid ett värfvadt regemente. Anledningen härtill är otvifvelaktigt den, att andan och sedligheten Den 20 December. 541 hos gemenskapen vid de värfvade reg:tena verkligen icke är sådan, som man skulle kunna hafva skäl att önska. Till åtskilliga lägre civila tjenster, såsom vaktmästare-platser m. il. dylika befattningar, skulle detta manskap icke vara särdeles lämpligt; ty så länge man icke är i tillfälle att gifva soldaterna en jemn sysselsättning, kan man icke heller vänta, att de efter afskedstagandet skulle vara passande att bestrida sådana tjenster, der största ordning och punktlighet erfordras, och så länge soldaterna icke äro vana vid ständigt arbete, kan man icke hoppas, att de efter erhållet afsked i en hast skola öfvergifva sina gamla vanor: att förnöta en eller annan dag i lättja och sysslolöshet.
I“Iedervärda Bonde-Ståndet har, under den 16 nästförflutne October, behagat till Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotten återremittera Utskottens Betänkande, N:o 72, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om den så kallade Mötes-Passevolaneen för de indeldta Regementena, oell i sammanhang dermed lemna Utskotten del af åtskilliga mot berörde Betänkande, inom det Hedervärda Ståndet, gjorda anmärkningar; men, enär Högloflig© Ridderskapet och Adeln, Högvördige Preste-Ståndet och Välloflige Borgare-Ståndet, uti ankomne Protocolls-Utdrag meddelat Utskotten sitt bifall tili ifrågavarande Betänkande, samt, i öfverensstämmelse med 69 §. Rege rings-Formen, jemförd med 49 §. 3 mom. och 75 §. Riksdags-Oidningen, Trenne Riks-Stånds, i ett ärende af förevarande beskaffenhet, fattade beslut icke får rubbas af den serskilda tanka, som inom det Fjerde Ståndet blifvit yttrad, hafva de Förenade Utskotten, hvilka af sådan anledning ansett sig hindrade att i bemötande af de gjorda anmärkningarne ingå, skolat hvad sålunda förekommit det Hedervärda BondeStåndet vördsamt tillkännagifva. Stockholm den rö November 1829. Statssaint Oec.-Vtsk. Ull. N:o loa. «5 N:o ioo. Ankom till Exp. Utsk, d. 20 Nov. i82y. Ytterligare Utlåtande, i anledning af" erhållen återremiss å Utskottens Betänkande, J\:o 69, angående lågande Truppers inqvartering och proviantering under fredstid.
Härförutan hafva uti ett till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet enskildt remitterat Memorial, »om i anseende till dess innehåll under Utskottens gemensamma pröfning äfven förekommit, Riksdags - Fullmägtigarne af Hedervärda Bonde-Ståndet Jacob Jacobsson Kin. ner och Per Isacsson Myrungs från Gottland yrkat, att, som i de hittills utkomna Författningar icke nog tydligen blifvit utstakadt, om, i det fall Räntegifvare och Räntetagare angående sättet till Afradens utgörande icke i godo kunna öfverenskomma, den förres erbjudande att Afraden efter Markegångspris betala, eller den sednares tillsägelse att den samma in natura bekomma, bör äga företräde och förhållandet härutinnan bestämma, det måtte, till undanrödjande af all tvekan härom, samt enär rättigheten att välja emellan bägge förenämnde sätt till Afradens presterande af flere skäl syntes böra Räntegifvaren tillkomma, hos .Kongl. Majft i underdånighet anhållas om utfärdande af en tydelig Lag, hvarigenom Jen slik rättighet kunde blifva indelte Räntegifvare i allmänhet tillagd. Utskotten, som förehaft de väckte motionerne till öfverläggning, hafva derunder inhämtat, att, sedan vid si.stledne Riksdag af åtskillige Stånds-Ledamöter fråga b ifvit framstäld om ändring och jämkning uti de Tiondeoch Räntegifvare emot Ind-el ningshalvare och Räntetagare åliggande skyldigheter» Så har, uti der - Siätsoch Besvärs-Utskottens Betänkanden'. 1105 öfver afgifne serskildta Betänkanden af den 3 Maji och 29 Junii 1815, Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet , som då ensamt hafvit sig detta ärendets handläggning uppdragen, förklarat, att, då emellan Räntetagare och Räntegifvare en fullkomlig likhet i rättigheter born de äga rum; då denna likhet af Utskottet ansetts vara genom de dittils utkomne Författningar i allmänhet vunnen; då Kongl. Maj:ts och Kronans rätt att in natura uppbära Tionde-Spanneinålen af de Kronan immediate förbehållne
Protokoll för den 9 nasti. ba}aK™mMaI aimiodades Fullmägtige besörja, att beviljandet af Kassa-kreditiv kreditiv, på det sätt ordnas, att krediti ven måtte på flere terminer under året, såsom q vartalseller månadsvis, till betalning förfalla; i hvilket afseende och till beredande af en sådan öfvergång frårt det närvarande förhållandet, Utskottet till Fullmäktiges bepröfvande öfverlemnade, huruvida icke det kunde tillåtas k red i ti v ta ga re, som inom kungjord ansökningstid sig anmält, att på hvilken termin under loppet af ett år de sjelfve åstundade, likväl med beräkning af jemna månader, få af kreditivrätt sig begagna.
För dockan N:o 3 26,580: — » dockan N:o 2 65,000: — » gamla reparations-dockan 16,800: — Tillsammans R:dr 108,380: — Härvid ifrågaställa förändring finner väl Utskottet, med afseende å de anförda omständigheterna, vara af behofvet påkallad; men den anmärkning har likväl förekommit, att som dockan N:o 3, enligt hvad Departements-chefens underdåniga betänkande utvisar, i följd af sitt lage kan förlängas endast till 237 fot, då deremot dockan N:o 2, äfvensom reparations-dockan, skulle efter utvidgningen komma att upptaga en längd af 260 fot, så synes, beträffande den förstnämnda, det med denna förändring åsyftade ändamål ej kunna vinnas på ett fullt tillfredsställande sätt, vid hvilket förhållande Utskottet ansett den derför beräknade kostnads-summa lämpligen kunna Statsverket besparas; och får således Utskottet tillstyrka, att endast de för utvidgning af dockan N:o 2 samt gamla reparations dockan beräknade kostnadsbelopp, tillsammans 81,800 R:dr, måtte af Rikets Ständer, till utgående under år 1861, anvisas. 16 :o) Enär hitintills all den spanmål, som till förmälning och brödbakning för de från Carlskrona station utgående sjö-expeditioners och der anlagda fästningars behof årligen erfordras, måst föras från Flottans förråd i nämnde stad till en Kronan tillhörig, |:dels mil från staden invid Lyckeby å belägen vattenqvarn, efter der skedd förmälning såsom mjöl återforslas till staden, ånyo inläggas i förråden och sedermera i mån af behof utlemnas och förbakas uti ett från äldre tider bibehållet Krono-bageri, — har, enligt hvad åberopade Stats-råds-protokoll (pag. 68) innehåller, fråga uppstått om anläggande å Kronans område inom nämnde stad af en ångqvarn, Bih. till R. St.
Uppsatser i ämnen rörande kvinnan och hemmet: N:r Ett arbetsfält; af Eve 1 Liljekonvaljer och hyacinter; af Viola .. 1 » Ingen af döttrarna vill stanna i hemmet »; af Ave -: 2 » Koka med gas! » 2 Den unga hustrun i äktenskapet 3 Barn och tidningar; af Barnavän 3 Förlofvadt folk; af Hans Stolte 3 Om ordningen i hushållet. - 3 Må exemplen varna! 3 Vårt umgänge; af K. A. Hagström 4 Allt i sin rätta tid; några ord om en riktig tidsindelning af Jenny Neumann 4 Föräldrar o c h barn; små verklighetsbilder, samlade af Lola 4 Ett ord; af Ave - 5 Att hembrygga godt öl o c h svagdricka; prisbel. svar å prisfr. I, af Prestfru 5 Onda tungor; af E. G. Feld ... 6 En sed, som är en osed; af M 6 Om en god o c h prydlig bädd; svar å prisfr. II, af Ebon Hoi 6 När » mammas älskling » blifvit stor; af Janne 7 Bör den kvinliga äktenskapsåldern höjas? Hr F. T. Borgs motion i Första kammaren ... 7, 8 Mat och matlagning; för Idun af O. H. D 7, 12, 17, 37 Talande siffror 7 Från läkarens mottagningsrum - 7 » Tala med din hustru ». En bild ur lifvet af J. Bayer, - 8 Våra hvardagsrum 8 Husapotek; af D:r — d 8 Den unga kvinnans plikter under förlofningstiden; af Nina. Prisbel. vid Iduns nionde stora pristäfling 9 Om hembakning; prisbel. svar å prisfr. VI, af Leonore - 9 Egnar sig apotekaryrket för k v i n n a n? — 9 Indirekte; af Ave. I.: En skönhet — 10, 11 » » I I. : Bakom kulisserna 14 » » III. : En baklexa 17 » » I V: Smittstoff — - 20 » » V. : » Nils Ingridson » — 23, 24 » V I.
14 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, A':o 115. Utskottet får alltså ifrågavarande förslag vördsamligen afstyrka; hvarigenom Utskottet auser sig jemväl hafva besvarat den af Herr Löwenhjelm afgifna motion. E.) Slutligen har Herr Doktor Säve yrkat att, då, genom olika tydning af Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 30 Juli 1851, man på några ställen ansett latinska språkets studium icke nog tidigt kunna begynnas, Rikets Ständer måtte förklara sin mening icke hafva varit, att början med detta språks läsning skulle ske redan i första eller förberedande klassen. Den anhållan, Rikets Ständer i sin underdåniga skrifvelse den 30 Juli 1851 framställde, var af följande lydelse: att genom den blifvande skolordningen tillfälle måtte för dem, hvilkas målsmän det önska, varda beredt ali i latinska språket så tidigt njuta undervisning, all denna må verkligt kunna utöfva sin åsyftade, för hela bildningen grundläggande betydelse. Granskar man de i skrifvelse:: införda motiver, så finner man Rikets Ständer hafva utgått från den anmärkta billigheten deraf, att den bildning, som är byggd hufvudsakligen på klassiska studier, måtte, äfven efter den utvidgning, som i sednare tider gifvits åt den offentliga undervisningen, bibehålla den grundlighet, som erfordras. Rikets Ständer synas således hafva velat förekomma all farhåga, alt det framsteg läroverken vunnit, genom inrymmande af tillfälle lill en modern bildning för dem som sådant önska, skulle förtrycka eller nedsätta den undervisning, hvilken i vårt land, såsom i alla andra, ansetts grundlägga den djupare vetenskapliga bildningen. Sannolikt var det äfven erkännandet af det riktiga i ett sådant syftemål, som förorsakade alt samtliga Riks-Slånden åt förslaget om denna skrifvelse leonade sitt bifall.
N:o 10 gjort hemställan, troligen skulle uppgå till 3 r:dr 24 sk. b:co riset, anmäles vördsamt till bifall, att lill tryckningen af R. o. Ad:s prot. vid denna riksdag må få begagnas det papper, som boktryckaren Björklund åtagit sig anskaffa. Som denna framställning lärer vara af beskaffenhet, att böra underställas samteliga RiksStm, anhålles vördsamt om remiss häraf till StatsUtsk., hvarigenom denna communication skulle vinnas. Remitterades till StatsUtsk. Upplästes följande af Hr Ulfsparre, Sigge,inlemnade mern. Då jag ej oafbrutet kan vara från mina göromål här på landet, nödgas jag afsäga mig det förtroende att vara Bänkman uti 9:de Bänkm.-afd. hvarmed jag blifvit hedrad. Och får ödmjukast äran anhålla, att det oaktadt fä behålla min riksdagsmannarätt under närvar. riksmöte. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall; i följd hvaraf Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att val af en ny bänkman inom 9:de Bänknusafd. i början af nästa plenum komme att förrättas. Upplästes ett från Hederv. BondeSt. ankommet prot.utdrag af d. 4 dennes, innefattande inbjudning till RiksStm att förena sig i ett af BondeSt. samma dag fattadt beslut, att uppmana Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk., att, för påskyndande af riksdagsärendenas jemna fortgång och riksdagens afslutande, ofördröjligen träda i verksamhet, samt, då sådant skett, R. St. derom underrätta. I Den 12 Januari. 97 I sammanhang härmed anmältes och föredrogs ett från Allm. Besvo. Ekon.Utsk. ankommet, i anledn. af BondeSt:s ofvanberörde beslut afgifvet mern. N:o 2.
Den 13 Aprili Transport 107,479. 18. utgålt, i samma förhållande, el" ler till häften, är en ren förlust, som utgör 89,321.- — Till dessa förluster, hvilka egentligast varit en följd af Rikets allmänna Ställning, torde, för att på ett ställe få samlade dem , för hvilka Directionen i djupaste underdånighet anser Bolaget vara berättigadt till ersättning, äfven slutligen böra upptagas: 13) Uppköp af Skogs - effecter. I anledning af Riksens Högloft. Transport 196,700.18. 9* 1 ?7 3 8,° X 6. skan , har liders Maj:t förvissat Gotha Canal -Kolag om erforderligt vir-v lee; men då dels tillgång,arne på Eders Majes och Kronans narbeEgna skogar varit otillräcklige, dels ock af mellankommande undersökningar, en del af I>irectionens derom inlemnade underdåniga ansökningar, ända hittills varit asfgjorde, har JMrecrionen sett sig nödsakad att, utom hvad genom E, Maj:ts nådiga anordnande deraf erhållits, uppkö. pa Ekvirke, Krä. 107 7. 1, Transport 196,700.18. 9. 1,738,016. 7. 1. der,' / Den 15 April! Transport 196,700.18* <}• 1j738,0X7. i, der, P1 ank, BjeU ' , kar, Timmer, m. m. lill ett sarri inanraknadt varde R:d B:ca 152,425. 14. 4.
Ankom till Exp.-Utsk. d. 3o Maji. Utlåtande, i anledning af verkställd granskning utaf Rikets Ständers Justitice-Ombudsmans afgifna Embets' Berättelser och Allmänna Redogörelse, äfvensom utaf hans Embets-Diarier och Registratur f ör den sedan sista Riksmöte förflutna tid. Till Lag-Utskottets behandling hafva samtlige Riks-Stånden remitterat Rikets Ständers Justitiaj-Ombudsmans genom trycket allmängjorda EmbetsBerätteiser för åren 182g, i83o och i83i samt vid innevarande Riksmöte afgifna allmänna redogörelse, hvilken jemväl, på sätt uti inledningen omförmäles, upptager sådana actions-åtgärder, som, under de sistförflutna åren i83a och i833, blifvit slutligen afgjorda; varande dervid fogade förteckningar på de ifrån Rikets åren 1828, 182g och i83o församlade Ständer till Kongl. Majit i underdånighet aflåtna Skrifvelser, med uppgift på hvad i dessa ämnen blifvit afgjordt; och hafva de uti allmänna Redogörelsen åberopade Kongl. Circulaire-Bref och Rescript, äfvensom Justitias-OmbudsmanDenS Embets-Diarier och Registratur, för den tid hvarom nu är fråga, blifvit ifrån Justitiae-Ombucfsmans-Expeditionen hit aflemnade.
— N:o 8. i anledning af väckt motion om en extra provincialläkares anställande för Södertörn. IV. B. 234. A. 326. — N:o 9. i anledning af väckt motion om uppförande af en brygga vid Blockhusuddslull, eller om rättighet för mindre farkoster att vid tullkammaren i Slockholm erlägga hamnumgälder. IV. B. 234. A. 326. — N:o 10. i anledning af väckt motion om inköp för Statens räkning af framlidne. Amiralen Gustaf af Klints sjöcharteverk. V. B. 234. VIII. U. 391. A. 428. — N:o 11. angående väckt fråga om lindring uti kronobrefbäringsskyldigheten. IV. B. 622. V. A. 341. VIII U. 392. A. 430. IX. E. 451. — N:o 12. i anledning af väckta motioner om rättighet för Hernösands domkyrka att komma i åtnjutande af de 124 tunnor spanmål, som från Hernösands stift årligen utgå till Upsala domkyrka. IV. B. 491. — N:o 13. i anledning af väckt fråga om inrättande af en centralstyrelse, hvarunder Rikets consistoricr samt presterskap och lärare vid läroverken borde lyda, m. m. IV. B. 491. V. A. 239. — N:o 14. i anledning af väckta motioner om anslag lill beredande af undervisning åt allmogen uti tillverkning af s. k. INiirnbergerkram m. m. V. B. 84. A. 342. VI. E. 4. — N:o 15. i anledning af väckt fråga, att Landshöfdingesätet i Götheborgs och Bohus län måtte förläggas till Uddevalla, och att af staden Götheborg med dess område mätte bildas ett slåthållareskap. V. B. 84. A. 343. — N:o 16. ^anledning af väckt motion om rättighet för väghållare inom Åkerbo härad att hemta väglagningsämnen å Ivungsöhrs skog och utmark.
Regementsläkarne åtnjuta för närvarande 700 r:dr i lön för en under fredstid ingalunda besvärlig tjenst. Efter att hafva, linder sina bästa år åtnjutit denna lön, får han framför alla andra tjenstemän i Sverige den förmån, att vid 50 års ålder åtnjuta 700 r:dr af Staten, utan några åligganden emot densamma, sä länge fred räcker. Han får behålla hela sin lön, såsom ett priemium, derföre att han skall mera obehindradt få sköta sin enskilda praktik. Andra tjenstemän finna sig väl och rikligen belönade, om de vid 65 års ålder, utan förmåga att vidare någonting uträtta, få behålla den lön de redan haft, utan den minskning, som Staten genom åtskilliga afdrag fråntager dem. Den militära tjenstemannen kommer aldrig i åtnjutande af denna fördel, om han än tjenar Staten aldrig så länge. Hvad (innes då för billighet deruti, att regementsläkaren, som kanska under hela sin tid haft den minst mödosamma tjensteii, "Skall framför alla andra Statens tjenstemän, på detta Den 7 December f. m. ISO sätt priviligeras utan nytta för Staten? Jag yrkar derföre bifall lill Utsk:s sednare hemställan. Hr von Rosen, Georg Ludvig: Samma skäl, som jag lill prot. anförde när StatsUtsk:s första betänk, i ämnet var före, gälla hos mig äfven nu för att yrka bifall lill K. M:s propos. och afslag å Utsk:s sednare betänk. I detta afseende får jag nämna, alt jag sett på armeens och det allmännas fördel, men icke på läkarnes. Om någon särskild fördel för dem dermed är förenad, så ser jag likväl ingen skada deruti, men hufvudsaken är att fylla armeens behof i en angelägenhet af den vigt, som dess helsovård. Man kan på kort tid möjligen exercera fram rekryter, men man kan icke på några dagar exercera fram läkare, och våra sednare krig hafva visat de olyckliga följderna af brist derpå. Man bar sagt, att det endast vore fråga om afsked och pension åt dessa läkare.