Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Här äro tvenne frågor, som det icke går an att sammanblanda. Det ena är en K. M:s propos. och det an dra en enskild motion. K. M. har afgifvit Propos. om 2000 R:dr b:ko för historiska skrifters utgifvande, och den enskilda motionen angår 5000 R:dr b:ko för utgifvande af Svenska riksmötenas förhandlingar. Om nu dessa 2:ne frågor sammanblandas, och det gifves ett större anslag än 2000 R:dr med anledn. af K. M:s Propos., så kan dermed icke sägas, att den enskildte motionären fått sin vilja fram. Ej heller kan man säga, att den Kongl. Propos:n blefve bifallen i högre måtto, om penningar gåfves till den enskildta motionens ändamål eller utgifvande af mötenas förhandlingar. Jag anhåller således, alt R. o. Ad. täcktes lemna sitt bifall till K. M:s Nåd. Propos., samt att R. o. Ad. likaledes täcktes besluta de af enskild motionär begärda 5000 R:dr, så att dessa frågor icke måtte sammanblandas. Frih. Klinkowström: Med den siste värde talaren instäm mer jag till alla delar så till vida, att .R. o. Ad. icke bör serskildt bifalla denna Kongl. Propos. om anslag af 2000 R:dr för utgifvande af äldre historiska skrifter och handlingar. Jag tror, att, dä R. o. Ad. sista gången förehade detta mål, så bifölls denna summa, men återremitterades deremot Ulsk:s Utlåt., i hvad det angick Hr Carlsons motion, rör:de ett anslag lill utgifvande af offentliga mötens förhandlingar. Jag har icke sett Hr Carlsons motion, men jag har blifvit uplyst, alt meningen med densamma bör så förstås, alt han begärt 5000 R:dr för offentliggörande af historiska handlingar, dock så, att om något serskildt anslag af K. M. för enahanda ändamål begärdes, så skulle endast fvllnaden i 5000 R:dr b:ko af honora äskas.
Ito Jonas Gråbergs och Daniel Rundqvists Memorial, angående upphäfvande af Domares befattning med värdering å utmätt fastighet. 2:0 Eric Johanssons, från Wester Norrland, Memorial rörande val af Nämndemän. 3:o Göran Pehrssons, från Östergöthlands Län, Memorial, rörande vissa iakttagelser vid extra Domares tillförordnande. 77* I20S Riks-Sl Andens 4:o Pehr Pelirssons, från Blekinge Län, Memorial, angående ändring af Rättegångssättet i Skuldfordringsmål. 5:o Johannis Larssons, från Jönköping, Memorial, om promp verkställighet af motvädjade skuldfordrings-domar. 6:0 Trenne af Olof Månsson , från Blekinge , ingifue Memorial, angående Auctions förrättande genom uppslag; bestämdt stadgande huruvida i mät tagen Fastighet får, å första Auetionen, under det åsätta värdet försäljes; och längre tid till revisionsskillings nedsättande. 7:0 Anders Joachimssons , från östergöthland, Memorial, angående påskyndande af Lag-Committeens arbete och granskning deraf. 8:0 Gustaf Larssons, från Stockholms Län, Memorial, rörande tiden för SommarTingens förrättande. 9:0 Pehr Pehrssons, från Calm are Län, Memorial, om bestämdt stadgande i afseende å tiden för fastställelse och ändrings sökande i Stängseldelningar. 1:0 Ett af Carl Henricksson Bergman, från Elfsborgs Län, ingifvet Memorial, angående bestämmande af andra grunder för Storskiftes delningar i Norra Provincerne. Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskotten: 1:0 Nils Håkanssons, från Christianstads Län, Memorial, om mindre antal Nämnd vid Qvarnundersökningar m. m. Protocolls-Utdrag. 1309 3:0 Anders Berntssons, från Bohus Län, Memorial, om redogörelse för Saköresmedel. 3:o Anders Anderssons, från Calmare, Mamorial, rörande en ny grund för delning af Bya-vägar. 4:o Pehr Ericssons, från Kronobergs
Beträffande kontrollerna, så äro äfven dermed svårigheter förenade, och bestå bland annat deruti, att man för åtskilliga klasser t. ex. för jordbrukaren, kan lättare stadga kontroller än för handlande, hvarigenom det förhållande kunde inträffa, att beskattningen minskades för handlande, men stegrades för jordbrukare. Såsom skäl till nedsättning har man sagt, att, enl. minimi-lariffen, skulle åtskillige af de mindre liandtverkarne erlägga för hög bevilln. Jemför man deras bevilln. med den, som drabbar handlande och andra personer i städerna, är den visserligen alldeles för hög. För hög efter Bevilln:s-Förordn:s bokstaf blir den icke och kan icke blifva det, enär det är Taxerings-komitéerna medgifvit, att efter omständigheterna nedsätta bevillmn under minimi-afgiften. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Protocoll, hållna hos Högl oflige Ridderskapet och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Stockholm Åren 1817 och 1818. Sjette Bandet. Andra Afdelningen. STOCKHOLM, tryckt hos Olof Grahn, 1818. » Tisdagen den 19 Maji I818V Plenum klockan half till io förmiddagen. Upplästes och lades på bordet följande från nedannämnde Utskott inkomne Memorial, och Betänkanden: Frän StatsUtskottet: Af den 13 dennes :
Hvad jag hufvudsak ligast åsyftat med mitt förslag om belåning af Amerikanska och Westindiska nederlagsvaror har varit, att de fartyg, som skola utskeppa jern, ej må nödgas hitkomma barlastade, utan upplägga varor på nederlag till vinst för landet, hvilket nu icke kan ske, då capitaler sakrias och handelsdisconten icke får låna på varor; hvarföre jag också tror, att denna discont sedan sista riksdagen till ganska ringa del befordrat handeln. Jag har kanske redan tröttat R. o. Adis tålamod; men jag kommer tillbaka på den frågan, hvilket Den 5 Maj f. in. 1*7 sorn är säkrare att låna på namn eller på varor, som ej kunna förskärarnas och ej heller variera i pris. Jag skulle tro, att en sådan pant är säkrare, än hvilka namn som helst. Det är denna synpunkt, hvarifrån jag utgått; och jag anhåller, att sedan, såsom jag hoppas, R. o. Ad. återremitterat betänk., min motion må blifva enskildt behandlad och icke i sammanhang med Hrr Santessons och Wijks. Hr von Qvanten: Allt för gerna skulle jag förena mig med den talare, som önskar discontering för spannmål, äfvensom med den motionär, som föreslagit belåning af vissa utländska varor; men jag ser ej möjligheten deraf, då man betraktar det lumpna dapital af 10 å ii millioner i silfver, hvarmed all vår rörelse skall bestridas och alla våra näringar skola förläggas. Att af detta capital vänta sig äfven denna förmån betviflar jag högeligen. Jag skulle tro, att om principen antoges, skulle sådant tillintetgöra deras lånerält, för hvilka denna lunediscont äfvenväl är öppnad, nemi. jernoch sågverksägare (jordbrukaren får icke låna der); och om det skulle bero på directionens val att låna till sådana, sorn handla med Svenska varor, och sådana, som importera utländska, så är jag öfvertygad, att de, sorn importera, skulle vinna företräde, emedan dessa, som hafva varorna i sin hand, äro säkrare låntagare.
St:r ansvarige, på sätt R. F. utstakar», men, om man tror, att dermed är afklippt R. Stms rätt att i sina plena yttra sig öfver Stats-Rådets rådslag och gerningar i och för deras embeten, så tror jag, att man bedrager sig. Det är visserligen sannt att Konst.-IJtskit är domare eller jury öfver Stats-Rådet, men att dettas verksamhet äfven kan komma under öfverläggning i Ståndens plena, tror jag inom kort skall visa sig. H. Exc. Frih. De Geer har här uppträdt med en tolkning af grundlagarne, mot hvilken jag måste på det uttryckligaste till prot:t protestera och reservera mig. Han har velat utsträcka Konungens ekonomiska lagstiftningsrätt ända derhän, att den äfven skidle innefatta rätt att nedsätta tullsatser, men grundlagen bestämmer tydligt och klart gränserna för Konungens ekonomiska lagstiftningsmakt i 89 §, som lyder sålunda: »Uti R. St:rs plena må frågor väckas om förändring, förklaring och upphäfvande af lagar och författningar, som Rikets allmänna hushållning röra; om sådana nya lagars stiftande samt om grunderna för allmänna inrättningar af alla slag, hvilka frågor skola till utredning af Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t förvisas. R. Sl:r ege dock icke magt att i dessa mål annat eller mera besluta än föreställningar och önskningar, att hos Konungen anmälas, och hvarå Konungen, sedan Stats-Rådet deröfver blifvit hördt, gore det afseende Han för riket nyttigt finnér. Vill Konungen åt R. St:r öfverlemna att gemensamt med Honom något afgöra, som Rikets allmänna styrelse rörer, då förfares dermed på det sätt, som ang:de lagfråga är stadgadt.» Det är således klart, att R. St:r i frågor, som röra Rikets allmänna hushållning, icke hafva annan rätt än att framställa underd. önskningar, men att i frågor, som röra tullbevillningen, R. Stms rätt är helt annan och betydligt större.
Redovisning för åtal, anställda emot: 1) Domkapitlet i Lund, i fråga om dess behörighet alt varna emot konvcntiklars hål lande 67. 2) Borgmästaren i Thorshälla, för ofullständiga domböcker 68, 98. 3) Landshöfdinge-Embetct i Östergötlands Län, rörande öfverträdelse af de om cholera farsoten utfärdade författningar. 70. 4) Kämners-Rättens i Borås ledamöter, för stadgande af obehörigt dröjsmål med straffets verkställande å en för tjufnad dömd barnaföderska 72. 5) Magistraten i Borås, för vägrad tillåtelse att idka hembryggeri — 6) Domhafvanden i Norrbo Härad, för felaktigt gravationsbevis 73. 7) En länsman i Östbo Härad, för vållande till fördröjd bestraffning å häktad person, genom anmälan om besvär, som icke blifvit fullföljde — 8) Rådslufvu-Rätten i Engelholm, för dröjsmål med ransakning, angående häktad person f4, 98. 9) En tillförordnad Domhafvande i Westra Göinge härad, för origtig förvandling och sam manläggning af straff 76. 10) Amiralitets-Krigsrätten i Carlskrona, för bestämmande af origtig straffart för stöld, be gången af krigsman — 11) Consistorium Academicum i Lund, för Mag. Munck af Rosenschölds relegation 77. 12) K. Bflule i Elfsborgs Lån, för obehörig åtgärd att verkställa understäldt utslag 79, 103. 13) Rådslufvu-Rällen i Gefle, för dröjsmål med afgörande af ett konkursmål 81. 14) Medelstad Härads-Rält, för det ett under allmänt åtal hörande brottmål blifvit lem nade beroende på framtida anmälan af parterne — 15) Stockholms Rådstufvu-Rält, för eli i lag bestämdt urbota straffs nedsättande i enlig het med de för förvandling af böter stadgade grunder sid. 82. 16) K. Bfhde i Norrb.
FJORTONDE SCENEN. DE FÖRRE. FRU LEJONQVIST med ett ljus i handen. Jag hör min svägerskas röst. (blir varse Captén.) CAPTÉN stiger opp och kastar sig för Fruns fötter. FRUN. FRUN i det hon öppnar dörrn. Det är hon. Min Gud! Hvad ser jag? Är det möjligt? Ja, det är jag, som för edra fötter väntar mitt straff. Af er hand skall det blifva mig kärt. Akta er, min svägerska: det är ett spöke2 som kommer ifrån andra verlden att förebrå oss sin olycka. FRÖKEN. CAPTÉN. 331 Nej, jag lefver, och begär af er, ja, af er endast min förlåtelse. Jag känner mitt brott; men orsaken är för ädel, att kunna förebrå mig den. Ni lefver? Är det verkligen möjligt? Jo, det är ni sjelf! Ack! Hvad Kärleken är en stor Gud! Det är visst han som gifvit er lif. Stig då opp, jag ber er; stig då opp. FRUN. FRÖKEN kommer sig litet före. CAPTÉN. Det är han som gjort all min olycka; han som endast kan trösta mig, och som ensam kan vara min undskyllan. Stackars barn, hvad han rör mig! Säg honom då ett godt ord, min svägerska. Men stig då opp, jag ber er. Hvad skulle man tänka om någon kom? Att jag är brottslig och att jag söker för era fötter min förlåtelse. Jag stiger ej opp förr än jag den erhållit. CAPTÉN. FRUN. FRÖKEN. CAPTÉN ännu på knä. FEMTONDE SCENEN. DE FÖRRE. HERR LEJONQVIST kommer ifrån den dörren der han gått ut. Hvad ser jag? En ung karl för min hustrus LEJONQVIST. Ha! Det är min unga Officer; han har fan i sig också. Är det väl möjligt? Bedra ej mina ögon mig? Är det väl HofRättsRådet jag ser? Han sjelf. LEJONQVIST. CAPTÉN. CAPTÉN stiger hastigt opp. Och ni är inte död? Jag ber derföre om ursäkt. CAPTÉN. LEJONQVIST.
Därför att profetens hänförande syn af den tid, när engång hjorden skall beta vid lejonets sida och barnet sticka sin hand i en huggorms hål, förutsätter, att »Herrens kunskap uppfyller allt land, såsom vatten betäcker hafvet». För oss dit, Ande, som styr världen, och den eviga freden skall icke vara en saga mer! Intill dess, gå, barthuggande svärd, som första gången drogs vid paradisets stängda portar; uppfyll ditt värf som gissel och tuktomästare! Och när du drages för att försvara en evighetstanke eller en hög idé, som för oss närmare slutändamålet, minns, att du drages som en protest mot kriget, ej som ett intyg för dess berättigande! Minns, att äfven du bär rostfläckar af oskyldigt gjutet blod, och sänk ödmjuk din udd inför den »frid på jorden», hvilken äfven du mot din vilja i striden förnärmat! Ryttaren på den röda hästen fortfar att rida. Hästens hofvar förtrampa den gröna jorden, hans näsborrar frusta eld öfver det blå hafvet. Ständigt är han sadlad och ständigt rustad. Stundom saktar han sin gång, tyglarna hänga slappa, ryttaren tyckes sofva som hunnen på hästryggen. Men han sofver icke, han begagnar en liten tids rast till att slipa sitt svärd och spänna fastare sina sadelremmar. I den stund som är sitter han dag och natt fullrustad mer än någonsin förr och bidar signalen från någon aflägsen punkt i östern. Hvarför skulle han sitta till häst, om ej för att strida? En dag, när man minst väntar det, ljuder trumpeten, sporrarna borras i hästens sidor, härjaren nalkas, i ett nu är han öfver oss. Bort, fagra tal om mänsklighetens framsteg, om civilisationens århundrade, om frihet, jämlikhet, broderskap! Bort, lätta lek med dagens små nöjen, bekväma njutningar och partiernas halmlågor! Den vällustiga valsen förstummas, vinet rinner i sanden, valurnan kullstörtas, tribunerna vackla, tryckpressen kedjas, kanonen åtager sig skipa lag. Ryttaren på den röda hästen är den ende domaren, och hans lag lyder: væ victis! Allt detta till en tid.
Privata insättningar, sorn ieke öka Sedel-Capitalet, upptagne till Maximum af hvad som blifvit påräknadt, nemligen: illioner å 3 Procent 90,000. D:o å 5 D:o 100,000. D:o ä 6 D:o 120,000. D.o å 7 Extra Ordinarie Fond, vid utomordentliga behof: Af Banken 2 Millioner å 3 Procent 6o,ooo. En Million är 1818 ä D:o 20.000. J ' 90,000, Summa i ärliga Rentor Maximum. Man 4 012 lien s o Juni, Man bor ej förmoda att Maximi-Sutntnornä uti alla Glassér af ingående lin komma att fyllas; ty i den man nian insätter på ert rakning , som efter penriinge-ställningen convenerqt, uttager man på en annan, så att till äfventyra kan antagas högst hälften såsom stående, dä planen kommit till stadga och executioo; men, för ;.tt likväl surnmariter visa utslagit i Ciedit, vili man antaga möjligheten att Riksgälds -Contoiret 'körnrné att röra sig i Låne-Väg nied hela denna. Maximi summa af fond; och då utfaller calculen sålunda i ^ Millioner Ordinarie Discont-fond å 6 Procent . 360 000. g Millioner Privates insättningar ä D:o 540,000. 3 Millioner Extra Ordinarie Discont Eond å D:o - . 130,000. aptEagagcaaaa—wwnaBaaagMfHti sam Ingående Rentor Summa R:d 1,080,000, Deraf beräknas först 1 procent eller | af Rentan för Administrationskostnad och förluster, utgörande .. 180,000- Sedermera de å andra sidan uppförde Kente-betalningar 700,000. 880,000.
Hvarföre då nu upplifva dessa sorgliga hågkomster genom min åsyn, innan han är fullkomligt återställd? — Han har emedlertid glömt sina fantasier, och jag är en likgiltig, för honom alldeles fremmande varelse.» En liten ofrivillig suck smög sakta fram. «Jag delar icke frökens åsigt af saken,» invände löjtnanten. «Detta förhemligande verkar ofördelaktigare på hans fantasi, än verkligheten; för den skola säkert alla skuggbilder försvinna. Gör mig derföre till viljes! Tillåt mig att presentera er.» Synbart öfverraskad, frågade hon något förlägen, om det icke vore bättre att afvakta onkelns återkomst; men af farhåga att detta hade utseende af tillgjordhet, ändrade hon genast mening, och gaf sitt bifall. Gerna hade Feodor, af ungdomlig nyfikenhet och öfverdåd, velat öfverraska sin vän genom Ottilias oförberedda närvaro, för att se hvilket intryck detta gjorde, men hans bättre känsla nekade. Majoren underrättades om rätta förhållandet, likväl med undantag af deras fransyska konversation — ett förbehåll som han måste gå in uppå. Några ögonblick senare förde han Ottilia jemte fru Palman till hans säng. Majoren bad honom tolka sin hjertliga tacksamhet för all den omvårdnad de skänkt honom, och anhöll om deras fortfarande godhet och tålamod. Under det att löjtnanten öfversatte majorens ord, höll denne Ottilias hand, som hon rodnande lemnat honom, och han betraktade henne nu med blickar, hvarur åter en känsla af glädje och liflig öfverraskning strålade. Nästan utom sig, ropade han: «O huru lik hon är min aflidna så smärtsamt saknade syster Anna!» Den unga flickan, som ej förstod meningen, men väl hörde honom med häftighet uttala det namn, han under yrseln gifvit henne, drog darrande händerna tillbaka, och ville aflägsna sig; men löjtnanten höll henne qvar och förklarade orden. Då lade hon sjelfmant sin hand i den hand majoren ännu framräckte, och sade med en vacker blick, en engels leende: «O säg honom, att så länge han vistas här hos oss, skall jag söka ersätta denna syster.» «Säg honom det sjelf på ett språk, som han efter hvad jag förmodar, numera ej förnekar,» sade Feodor leende.
Rotehållarnes 15-åriga frivilliga bi”drag till deras Soldaters vapenöfningar, som ”flere år varit obegagnadt, under de sena”res commendering på allmänna arbeten, ”matte komma dessa våra Soldater till go”do, under de aine års vapenöfningar, hvilka återstå till dess Kongl. Majrt enligt Dess ”Nådiga Skrifvelse af den 7 sistlidne No”vember med Rikets Ständer beslutar om en ”ny reglering af Armeens underhåll under ”marcher och möten i fredstid.” ”Kräcklinge Socken den 20 Januarii 1828.“ ”Underskrifterna,” Häruppå följde Kronobetjeningens sammankallande af Rotelnteressenterna för att, som det hette, affprdra deras ytterligare ännu bestämdare utlåtande, och jag såg mig icke fredad för alla itererade försök att aflocka mig den äskade Passevolanceafgiftcn förr, än jag genom ytterligare skrifvelse afböjde alla vidare anmaniögar, som de, med sina rättigheter mindre kunnige Rotehållare af menige allmoge, skyndsamt och allmänt synas hafva ställt sig till efterrättelse. Den 17 J u I i i f. m. 43 Det är på grund af kända och uppgifna facta, som nogsamt vittna, huru vederbörande localautoriteter, till följd af de ofta nämde Kongl. GirculaireBrefveri sammankallat menigheter, i afsigt att af dem affordra bestämda utlåtanden, huruvida de bestämt sig i valet mellan ett af arne affordrade underhållssätt för deras Soldater, båda lika stridande mot de Grundlagfäste KneckteContracten, som enligt 80 §.
Och mina fysiska krafter äro alldeles upprifna af den sista tidens själsstrider. Mitt bröst är sämre än det varit på åratal. Men vi ge icke tappt, gamla Ernst! Axel hade skrifvit till Babbe om han ville taga accept på en vexel åt honom. Men i går fick han bref att Babbe hvarken kan eller vill. Hur skall han nu kunna skaffa pengar? Det går öfver min horizont. I går hade mina flickor varit borta hos Maria Samsioe, hon hade haft bref från Anna Nordqvist, ”jaså, Axel Lundegård hade ändå kunnat beqväma sig till att inandas den tunga Hörby-luften!” – Han hade i Malmö yttrat att han fann allting så inskränkt här, att han knappt tyckte sig kunna draga ett enda fritt andetag. Anna Nordqvist var mycket förbittrad på honom, tyckte att han var mera stortalig och högmodig nu än någonsin. Och det väckte hennes indignation. – Det är ändå märkvärdigt att de icke kunna fatta, att nederlag och motgångar tyvärr måste verka just så på ett lynne sådant som hans, emedan hans allt för uppdrifna sjelfkänsla alltid skall för honom sjelf söka bortljuga hvarje nederlag. Han är icke så nykter, som han vill gifva sig sken af. I går skulle vår gubbe försöka att göra mig svartsjuk. ”I dag skref Axel Lundegård till icke mindre än två fruentömmer,” sade han. – ”Jag vet det; till fröken Kruse och fru Horten,” svarade jag med öfverlägsen kyla.314 Gamla tok! Han kan inte förstå att det inte skulle röra mig mer än en sten hur många qvinfolk min kamrat kunde hitta på att bli kär i. Jag tror jag skulle önska att han blefve riktigt grundligt kär i en duktig tös. Det skulle bestämdt göra honom godt. Att inte veta af annat än ”köpt kärlek” är hvarken normalt eller nyttigt, en ung menniska bör vara förälskad. – Nåja, jag vill icke påstå annat än att jag gömmer en dosis egoism under detta resonemang. Jag är tack vare mitt blödiga sinne så trött och söndersliten af hela den sista tidens omkastningar, att det skulle kännas lugnt och välgörande för mig om han kom till ro i ett riktigt afgjordt och besvaradt tycke.
Efter denna fördelning och med tillägg af de 65,000 R:dr för Försvars-Werket till Lands, jemte några andra mindre summor, som Riksens Ständer vid denna Riksdag ytterligare anslagit, kommer Tredje Hufvud-Titeln att utgöras af Lönings-Staterne; Penningar : 2 1>038,9^0; 22.9. Hvaruti inbegripas vid denna Riksdag beviljade; Hushyra för det af Fortifications-Staten i Christianstad,! till Hof-Rätten derstädes upplåtne hus . i 533:16, Löner och srfvoden för 7 nya Tyg-StatsTjenster 1,500. — Inqvarterings - penningar och Lön-tillökning till Gemenskapen vid Wermlands Fältjägare-Regemente . 2,700: —• Till Försvars-Wérket i all'* mänhet Spannemåls-upphandling och Bageri-kostnader Ved och Ljus för Fästnings-* och Garnizons-Orterne oindeld . 14,000. - Indelde Räntor, som förut utgått utom Stat 47: 8. 8. förvandlade efter Markegång till , 2S5-43-4* Skrif Materialier och Expenser samt Ved och Ljus för Kgl, Krigs-Collegium Värfningsoch liecapitulations-penningar • * Durchrrarche-kostnader . Summa på denna Titel 5,o7a,53o: 2 5. 8: Tionde HufvudTiteln, som upp'ager Anslagen förFlottorne och Sjöförsvaret i allmänhet. (Anmäles här närmast efter 5:dje HufvudTiteln, »Isom tillkommen genom frånskiljande Underdåniga Skrifvelser. 135 441,486: 3a. 3. 86,705: 38. 3. 528,192: 22- 6* från nämnde Hufvud-Titel af en del utaf dess förra anslag, men intages uti Riks-Staten , efter dess numer-ordning.) Denna Hufvud - Titel utgöres af följande anslag: Lönings-Staterne: Penningar
Då myndlingen blifver behörig att sin egendom sjelf vårda och förestå eller aflider, varde handlingarna, emot qvitto, till vederbörande aflemnade 12 J. Till förvarande af alla under förmyndarekammarens vård varande handlingar anskalfas en säker kista, hvilken insattes uti Kyrkans sacristia, derest ej annat pålitligt förvaringsrum finnes. Kistan bör förses med 2tne lås, hvartill en nyckel förvaras af pastor och den andra af någon bland förmyndarekammarens ledamöter. 13 §. De utgifter, som för förmyndarekammares inrättande erfordras, bestridas af socknens eller häradets medel. Omkostnader, som för hvarje förmynderskap särskildt äga rum, såsom tili intecknings tagande eiler förnyande in. taS Den 4 J u i i. ra., bör förmyndaren af de omyndigas medel godtgöra ocb, der så påfordras, förskjuta. 14 §. Tredskas förmyndare att fullgöra, hvad förmyndarekammaren honom i öfvannämnde delar föreskrifvit, eller anser någon förmyndarekammarens ledamot osäkerhet för de omyndigas medel uppstå, äge att derom hos domstolen göra anmälan. Begär förmyndaren att utbekomma skuldebref eller annan handling, som den omyndige tillhörer, och finner förmyndarekammaren tvifvelaktigt, huruvida han dertill må vara berättigad, eller uppstår fråga, huru hög ränta förmyndaren bör erlägga för innestående medel m. m., hänskjute så i dessa som andra dylika fall pröfningen deraf till domstolen, och åligge förmyndarekammaren att iakttaga, hvad domstolen finner nödigt att föreskrifva. 15 §. Beträdas förmyndarekammares ledamöter att hafva svikligen eller oredligen sig förhållit eller alt hafva förskingrat, hvad dem anförtrodt är, eiler försummat inteckning inom laga tid förnya, varén de eller de, som felat, utom ansvar efter lag, till ersättning af all skada skyldiga.