Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet tror sig alltså nu endast höra vördsamt hemställa, det Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att det tillägg måtte i Nåder göras vid föreskrifterna i Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den 3o Maji 1826, att i de Socknar, hvarest Roteombyten äskades och icke redan för sig gått, Rotehållarne måtte tillåtas vid Socknestämma utse vissa deputerade, hvilka egde sammanträda och gemensamt med Kronobetjeningen uppgöra förslag till de inom Socknarna lämpliga Rotebyten, hvilket förslag skulle till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande insändas till pröfning och enahanda åtgärd, efter vederbörandes hörande, som i afseende på enskildes ansökningar blifvit genom nyssåberopade Nådiga Bref föreskrifven. Dock underställes detta vördsamt Rikets Högloft. Ständers godtfinnande. Stockholm den 17 Januarii jSacj. 6 Bes v. och Oeeon. Utsk. Utlåtande, i anledning af väckt hemställan om lindring för Allmogen i den så kallade Byggnadshjelpens utgörande. Uti Prolocolls-Utdrag af den 4 sisth Dec, har det Hedervärda Bonde-Ståndet till Utskottet remiterat 2:ne i ofvanberörde ämne till Ståndet ingifna Memorial. 1:0 Af Riksdagsmannen från Stockholms Län Eric Erssonj som, efter en historisk framställning, huru den så kallade Byggnads-hjelpen af ålder tillkommit och utgått, citerat de Författningar, som, i hans tanka, ligga till grund för bedömmandet af sättet, huru denna skatt nu hör utgöras, nemligen Kongl. Resolutionen den 11 April 1689, Kongl. Förordningen den 8 Januarii 1748, samt Kongl. Förordningen den 21 Februarii 1789, hvars 5 § 2 Morn. lyder sålunda: Är räntan kommen från Oss och Kronan uti frälsemanna hand3 genom byte3 köp eller annat laget fång 3 vare tå 3 om räntans utgörande till frälseman lag samma t som om KronoSkatte-hemman är faststäldt.
S. D. Å nyo föredrogos Stats-Utskottels på bordet hvilande memorial och utlåtanden: N:o 315, med förslag till reglementa riska stadga riden, angående Riksgälds-Contorets inkomster och tillgångar samt deras uppbördsoch redovisningssätt: bi jolis; N-.o 318, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, i fråga om afyttrande till Stockholms Stad af den Staten tillhöriga s. k. fatebursegendomen å Riddarholmen. Bifölls under de villkor, som innefattas i Herrar Norins och IValie )s emot memorialet afgifna reservation; N:o 319, angående arfvoden för Riksdagskostnadernas utbetalning, samt utlemnandet af skrifmaterialier, m. fl. effecter för Riks-Ståndens och Utskottens behof: Bifölls; N:o 324, i anledning; af erhållen återremiss å betänkandet N:0 287 : Utskottets förslag gillades; N:o 330, i anledning af Riks-Ståndens skiljagtiga beslut, rörande Riks-Archivets och Riksgälds-Contorets framtida local: Med afslag å inbjudningarne, vidblef Ståndet sitt förra beslut och godkände de föreslagne voteringspropositionerne. S. D. Ånyo föredrogos Staisoch Ekonomi-Utskottens följande utlåtanden: N:o 119, i anledning af väckta frågor om anslag till folkundervisningens befrämjande: Bifölls; N:o 120, i anledning af väckt fråga om en del af den s. k. helgonskyldens användande till folkundervisningens befrämjande: Bifölls; N:o 121, i anledning af väckt fråga, att afgifterne för skolväsendets ordnande måtte gemensamt med kronoutskylderne uppbäras-. Bifölls; N:o 122, i anledning af återremiss å betänkandet N:o 95, angående väckt fråga om underhållandet af Hallsnäs bro:
»Du blir ensam dam – törs du?» fortsatte han i en lindrigt sarkastisk ton, men med en anstrykning af godmodigt skälmeri. Törs! Om hon tordes gå till sin egen son! – Jo tack, hon skulle nog komma. Han hade arrangerat det så festligt som möjligt med kulörta lyktor och en stor röd lampskärm. Det var en dämpad och varm belysning och der såg trefligt ut. Tre unga män sutto vid bordet när hon trädde in. William tog emot och presenterade. Den ene var herr Hedström, den andre en blek konstkritiker med binocle och den tredje »herr Wahlberg, snobbfrö och artistämne – idiot för resten». Det var den långbente individen hvars mun icke räckte till. William bjöd på kaffe, riktigt starkt och godt kaffe. Han hade sjelf varit ute på förmiddagen och köpt ett halft skålpund af det bästa han kunde komma öfver, och han hade uttryckligen förbehållit sig att värdinnan utan hänsyn till sina egne principer för kaffekokning skulle lägga det alltsammans i kitteln. Han ville prestera ett riktigt öfverklasskaffe. För öfrigt bestod kalaset af en flaska Maraschino och ett franskt päron pr man. »Litet men godt, det är min hufvudprincip», sade han. Det blef ett riktigt trefligt litet kafferep, alldeles i fru Zimmermanns smak. Der var en frihet från tvång, som verkade behaglig. Hon märkte att hennes närvaro icke på minsta sätt utöfvade något tryck på sällskapet och detta gaf åt hennes sätt en uppsluppenhet, som hon icke känt på mycket länge. »Hvad du är vid godt humör i kväll!» sade sonen. »Det käns så skönt att få vara menniska», svarade hon. »Det här är ju nästan icke som om det vore Stockholm». »Jag kan inte fatta att det kan vara din mor, gamle», sade konstkritikern till William. »Naturligtvis», replikerade Wille godlynt. »Det hör ju inte till ditt fack.» »Nej, men det är också ett fenomen, att en gubbe har en så ung mor.» »Hvar har ni er fru?», frågade fru Zimmermann herr Hedström. Han såg en smula förlägen ut. »Hon är hemma, sade han till sist!»
Junii 1829. S. D. Da nu a nyo föredrogs Bevillningsutskottets, den 8 2 sistlidne Maji, under N:o 28, afgifna och, den 15 derpåföljde Junii e. m., pä bordet lagda Utlåtande öfver gjorda anmärkningar vid Utskottets förut meddelade Betänkanden, dels, under N:o 7, om grunderna för den blifvande Allmänna Bevillningen samt för värdering af fastigheter, dels, under N:o 8, öfver väckt Motion om Bevillning för hvarjehanda ©fverflödsvaror, och dels, under N:o g, angående väckta Motioner om beskattning för kortspel; stadnade Ridderskapet och Adeln i följande beslut: 1:0 att Utskottets, under N:o 8, afgifna ofvan* berörde Betänkande af Ridderskapet och Adeln bifölls; 2:0 att, enär Utskottets, under N:o g, meddelade ofvannämnde Betänkande redan blifvit af de öfriga trenne Riks-Ständen bifallet, Ridderskapet och Adeln fann lör godt att, för dess del, dervid lata bero; 3:0 att, hvad angick Utskottets Utlåtande öfver anmärkningarne vid Betänkandet om Grunderna för den blifvande Bevillningen, Första och Andra Hufvud-Afdelningarne af samma Utlå* tande bilölios; 4:0 att, i afseende pä 3:dje Hufvud-Afdelningen ; Första Bevillnings-grunden borde erhälla följande lydelse: '^Personlig Skyddsafgift bör erläggas af hvarje i Mantalslängd skattskrifven person, utan afseende på stånd, inkomst eller Prat. "Utdrag den 2.6 Junii 1829. io3 förmögenhet, olika för Mansoch olika för Qvinspersoner; men lika för personer af samma kön.
Oin derför propos. framställes till bifall å Hr af Zelle'ns reservation, tror jag att det ändamål vinnes, som vi åsyftat. Hr Frih. o. Landtm, uppläste så väl Utsk:s förslag rör:de sedlarne ä 14 och 10 sk., som Hr af Zellens förslag i samma ämne, och hemställde derefter om lt. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s förslag. Ropades ja och nej. Hr Landtm, framställde derefter propos. å Hr af Zellens förslag. Ropades äfven ja och nej. Då Ilr Landtm, af svaren å proposma icke kunnat finna någon af meningarna öfvervägande, förnyade lian sin propos. till bifall å Utsk:s förslag. Ropades ja och nej. Hr Frih. o. Landtm, förklarade, det han trott sig finna nej hafva varit öfvervägande. Frih. Stjernstedt, Theodor, begärde votering. Upplästes till justering och godkändes följande voter:sproposition : Den som bifaller BancoUlsk:s förslag ang:de lifgifvande af sedlar å 14 och 10 skillingar, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, antager R. o. Ad. Hr af Zelle'ns förslag rör:de ofvannämnda sedlars lifgifvande. Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, som föijer: Ja — 26. Nej — 25. Föredrogs ånyo och bifölls BancoUtsk:s den 29 sistl. Aug. på bordel lagda mein. N:o 66, i anleda, af gjord liemi3 H. 19 Dtu 5 September f. m. ställan i afseende på tiden för discontvinstens öfverfly Ilning tili bankens disposition under innevar. år. Tili pröfning företogs LagUtsk:s den 22 sisth Aug, oell den 2 dennes på bordel lagda betänk.
Vördsamt Memorial! ”Ibland de flere Motioner, som hittills blifvit väckte, och deribland särdeles rörande f. d. Filial-Disconterne, har jag ännu icke hört någon afhandla frågan om det Arfvode, hvartill Förvaltarne af sagde Disconters Utredning, jag menar Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret, gjort sig berättigade för den ökade möda, i deras förut 486 Stats-Utskottets Betänkanden. nog ansvarige befattningar, hvilken nämnde utredning för dem otvifvelagtigt medfört. Hederv. Stånds-Bröderne torde derföre tilllåta, att jag ett ögonblick uppehåller mig vid detta ämne. Då Ständerne år 1818 till förbeniäldte Fullmägtige öfverlemnade bestyret med Discont-TJtredningen, blef väl ett Reglemente utfärdadt, enligt hvilket berörde utredning borde verkställas; men samma Reglemente var för ingen del bestämdt, utan blef deruti åt Fullmägtige lemnad rättighet att vid förekommande frågor, efter omständigheterne, skärpa eller mildra det betalnings-ansvar och de skyldigheter i öfrigt, som uti berörde Reglemente blifvit för Låntagare i allmänhet föreskrifne. Att den åt Fullmägtige, sålunda uppdragne magt, är till Statens förmån använd, derom vittna Herrar Revisorers för åren 1820 och 1822 afgifne och hos oss redan upplästa Berättelser; och då klagan öfver Fullmägtiges åtgärder,mig vetterligen,icke från någon Gäldenär försports, tyckes sådant än närmare vittna, om den förljenstfulla oväld, som Rikgälds-Contoirets Fullmägtige, vid befattningen med Filial -Discont-Utredningen, ådagalagt. I följd häraf, samt med fästadt afseende derå, att de af Banco-Fullmägtige, hvilka förvalta Banco-Discont-Verket, der - Stats-Utskottets Betänkanden.
Befallning ftrstiltadt i gnmd af'de rsrän lLoktluts-Contoiret inkorM upgPer af Den 18 Novemberr^d7 Begärdes pä bordet. Herr Grefwen och Landtinarfkalken ano malde, aik ett rum i Allmänna Beswärs» och Oeconomie-Illskolket more ledigt efter Herr ak korlelles; Lamuel, hwarföre Herrar Elcckorerue af första Clasje>, anmodades, arr genom nytt nial detsamma upfyila. Ridderffapet sch Adeln ätMjdes kl. Z till n. Lilkverlioj^e. Onsdagen den 22 November. Plenum kl. lo förmiddagen. UplästeS och gillades följande Sex underdåniga ffris» melfer kill Kongl. Maj-t: Stormägkigste Allernädigste Konung! Dä förbindelse», att undsätta nödlidande likar» egenteligen grundadi Samwetets bud, blifwlt genom samhälls - inrättningens fullkomnande ett föremal för Styrelsens omsorg, anse Riksens Ständer den Allmänna Fattigwärden kunna med skäl hänföras till de skyldigheter, hwilka medgifwa förbindande föreskrifter till allmänt iagttagande och gemensamt syftemål. Zjerde Band. 14», Under !°93 Den 22 November. Under öfwerwägande af de i delta ämne utksmne Författningar och deras »verkan, hafwa Rik. sens Stander funnit Fattigwärden i Riket tarfwa en närmare öswersigt och allmännare granskning, innan någre grunder för en bältrv ordning derutinnan kunna utfinnaö och kraftigare utwägar för »verkställigheten widtagaö.
Slutligen har Kongl. Majit omförmält, att utom de till serskilda verk och inrättningar ingående medel, om hvilkas öfvertagande af Stats-verket, emot anvisande af kontanta ersättnings-anslag fråga, nu förevarit, hade jemväl af Rikets Ständer uti deras underdåniga skrifvelse den 9 Mars 1830, blifvit med hänseende till en så beskaffad förändrings vidtagande, uppgifne följande, nemligen: Jagt-Kasse-medel; Jemtlands Läns allmänna sammanskotts-medel; Konvojeller Handelsoch Sjöfarts-fondens medel; men att, med afseende derå, att de under förstnämnde 2lne titlar inflytande medel egentligen äro af kommunal beskaffenhet och å de serskilda förhållanden, sorn i afseende å Konvojeller Handelsoch Sjöfarts-fondens medel och dispositionen deraf förekomma, Kongl. Majit ansett en sådan förändring, sorn nu är afsedd, med förutnämnde medel icke lämpligen böra ifrågakomma; hvilket Utskottet ansett sig böra Rikets Ständer meddela. Utskottet får tillika bifoga Tabeller, hvilka utvisa de förändringar, söm, i händelse af Rikets Ständers bifall till hvad Utskottet i detta utlåtande föreslagit, komma att i afseende å indelda räntor, kronotionde och flera andra Slats-verkets inkomster ega rum, samt de belopp, hvilka derigenom komma att utöfver förut gifna kontanta anslag å Riks-Staten nu uppföras i penningar, äfvensom en kalkyl, hvilken utreder den minskning i Stats-verkets inkomster, som skulle blifva en följd af de nu föreslagna förändringarne. Stockholm den 14 Februari 1851. STOCKHOLM, TRVCKT HOS N. HARCUS, 1851. T A B E L L E R till Bilagan Litt. t. vid Siats-utskottets Utlåtande N:o 51. Iso. i händelse at Rikets Ständers bifall till Stats-utskottets förenämnde Utlåtande, komma, i afseende å indelda räntor och Kronotionde med flere andra Statsverkets inkomster, följande förändringar att äga rum, nämligen:
Hvad sedermera vidkommer frågan, huruvida den coliecliva ansvarigheten för Bankens redbarheter och contanta tillgångar m. m., samt den dermed förenade nyckel vården, bör bibehållas, har Utskottet, efter öfvervägande af hvad i denna del blifvit inom Riks-Stånden yttrad t, väl nogsamt insett, att flere personers deltagande uti ifrågavarande ansvarighet måste, i väsendtlig mon bidraga lill Bankens ytterligare betryggande, men ej funnit något lunder möta för samma ansvarighets delande af vederbörande Departements-Chefer med dem underordnade Tjenstemän. Och får Utskottet, på grund af hvad nu anfördt blifvit, med frånträdande af dess förra tillstyrkan, om fastställande af det genom Fullmägtige framlagde Förslaget till Gassa-Afdelningen och Sedel-Conlorets organiserande, vördsamt hemställa: 1:0 att endast de lrufvudsakligaste grunderne för den ifrågavarande nya Organisationen af Banco-Verket måtte vid denna Riksdag varda af Rikets Ständer fastställde; 2:0 att såsom hufvudgrunder nu mätte antagas och bestämmas: a) att Banco-Verket skall komma alt bestå af följande fyra Hufvud-Afdelningar nemligen: Gassa-Af delning, Sedel-Contor, Depositions-Af delning och Låne-Afdelning, hvardera med de befattningar, sorn af Utskottet i dess Utlåtande N:o 38 finnas uppgifne; samt de granskande, controllerande, afslutande och biträdande Contoren och Departementen blifva: ett LåneCancellie, en Controlloch Revisions-Afdelning under gemensam - Biinco~Utsbttets XJtldtatide I\’:o] 73. 9 sam Chef, ett Hufvud-Afslutnings-Gontor och ett Fiscals\Coniorj med iakttagande af de förändringar i dessa DepurtemenLs befattning, som blifva en följd deraf, att den i första Förslaget tillstyrkta serskilda O econornie-Äfdelningen komme att försvinna; att bvartdera af de serskilde
;Betänkandet tillstyrkta sätt för rote-vacmce -afgiftens utgörande, de lill år 1835 af hvarje liera man utgående 12 R:dr B:co måtte äfven hädanefter, och påsatt tillförne skett, at dem erläggas; meri likväl ej til! Stats-verket ingå, utan lill de ordinarie rotering underkastade hemman betalas, samt ersättning i stallet anvisas att från Riksgäldskontoret utgå till Stats-verket för hvad sålunda kan varda minskadt i de derför redan af Rikets Ständer beräknade och antagna inkomster, samt slutligen att, beträffande den nya tillök ta ordinarie roteringen samt roterings-jemkningen , som af Utskotten, i dess nu ifrågavarande Utlåtande, för några Rikets Län blifvit föreslagen till fastställelse, någon sådan icke må nu af Rikets Ständer meddelas, utan dermed anstå, tilldess densamma hunnit att för alla Rikets Län slutligen uppgöras och bestämmas. Häru li instämde Riksdagsfullmäktige Nils Persson , Bengt Gudmundsson, Petter Persson, Gustaf Appelqvist, Anders Andersson, Ola Jeppsson och Niclas Jönsson; af Riksdagsfullmägtigeu Nils Strindlund, sorn reserverade sig mot Utskottens beslut, af den anledning, att han, i enlighet med hvad Kongl. Krigsoch Kammar-Collegierne uti deras i ämnet afgifna underdåniga utlåtanden yttrat, ansåge den nuvarande ordinarie roteringen stridande mot de gamla Knektecon träden; af Riksdagsfullm äg tigen Hans Persson: ”Först och främst får jag reservera mig emot Utskottens åtgärd att obegränsadt nu föreslå till antagande den nya rotejemnkningen och den nya rote-indelningen i Riket, , utan att företaga undersökning i en serdeles vigtig, detta ämne rörande, fråga, hvarå jag derföre anhåller att få fästa uppmärksamheten. Vid första upprättandet af den ständiga indelningen inom Gestrikland och Helsingland år 1682, fastades såsom bestämdt vilkor för ett sådant åtagande af desse' Landskaps invånare, att denna indelning aldrig skulle öfverstiga ett antal af 1,200 man, hvilket äfven af Kongl. Majit derefter fastställdes.
Men om nu domaren skulle anse sig vara oförhindrad att tillämpa, emot dessa lagar stridande, af den andra Statsmakten serskildt utfärdade, författningar, hvar hade då Svenska folkets lagstiftningsrätt tagit vägen? Månne den då längre funnes annorstädes än på papperet ? Då domaren med sin ed bedyrat, att han skall döma efter Sveriges lag, så kan han ju ej, utan att bryta sin ed, dömma efter påbud, som strida emot samma lag. Detta har för mig synts vara alldeles solklar! ända från dea tid, då jag började att göra mig reda för en domares ptigler. Djupt öfverraskad hiel’jag derföre, när denna princips riktighet vid 1840 års riksdag blef mig bestridd af nuvar. Just.Ombudsmrs Suppleant; och icke utan förundran har jag nu erfarit, alt meningarne inom LagHlsk., i fråga om denna princips riktighet, varit så delade, att en ledamot trott densammas tillämpning skola leda till en fullkomlig samhällsuplösning, under det jag deremot anser samhällsmedlemmarnes säkerhet, frihet och trygghet just derpå vara hvilande. För att icke blifva missförstådd har jag trott mig böra förklara, det min metting icke är den, att domaren skall hafva lill åliggande att undersöka, huruvida hvarje åberopad’ författning verkligen är lag eller ej, utan må han, följande den välkända regeln, att en hvar må bållås för god intill dess motsatsen styrkes, betrakta hvarje i behörig lagform utfärdad författning såsom lag, intill dess motsatsen visas. Men så snart delta skedl, eller domaren sjelf erhållit visshet derom, att författningeh tillkommit endast till följd af den ena statsmaktens beslut, utan den andra statsmaktens medverkan, och alt den således ej är lag, då inträder domarens pligt att, sin ed trogen, ej längre döma derefter. Man har invändl att Konungens rådgifvare äro de, som sko3 H. 23 354 Den 8 Februari. la ansvara derför, om författningar utfärdas, i annan ordning tillkomme, än grundlagarne bjuda. Ganska sannt. Men jag frågar hvad den, som, genom tillämpning af den olagligen tillkomne författningen, redan mista! lifvel, kan hafva för gagn deraf att
För bestraffning af dylika försök måste alltså till 3 kap. hänvisas. Jemte det Utskottet, med afseende å det obetydliga ansvar, som nu är stadgadt för utgifvande af osann orlofssedel, hvarom talas i 24 <§, funnit högre ansvar derföre ej böra sättas än böter till tjugofem riksdaler, har Utskottet ansett denna förbrytelse ej vara af den beskaffenhet att annan än målsägande derå må tala; hvilket föranleder ett tillägg i 26 §, den der inskränker de fall, då allmän åklagare, efter förevarande kapitel, äger utöfva sin åklagaremakt. Lag-Ulslwllets Betänkande, N:o 38. 55 27 Ii.ap. Örn åverkan Det har ofta blifvit ifrågasläldt, huruvida åverkan eller tillgrepp af växande vilda träd bör anses och bestraffas lika med stöld; och Riksdagsfullmäktige Hans Hansson från Bohus län, Ingemund Odin från Gottland och Anders Jansson från Westmanlands län hafva jemväl i särskiltc memorial framställt yrkande i sådan syftning. Utskottet, som vid behandlingen af förevarande kapitel, varit nödsakadt att besvara denna fråga, inser visserligen att någon verklig skiljaktighet icke finnes emellan olofligt tillgrepp af växande skog och annan egendom, enär äganderätten kränkes lika mycket genom det ena, som det andra; men det oansedt finner Utskottet betänkligt, att upphäfva den skilnad, som våra lagar göra i denna del. Om man forskar efter grunden till denna skilnad, så synes den endast kunna härledas från en tid, då skogarna knappast voro tagna i enskild besittning eller då tillgången på skogseffekter var så betydlig att de ägde ringa värde emot annan egendom. Ett annat förhållande har väl numera inträdt; och i följd deraf har straffet för åverkan äfven blifvit genom senare lagar skärpt; men då, efter det hos menigheten ännu allmänt rådande begrepp, åverkansbrottet icke är nesligt eller stämplar förbrytaren med den vanheder, som drabbar tjufven, torde det ej vara rådligt att i lagen inlägga ett häremot stridande stadgande.
Naj:ts dä aklätne Nädigs proposition om statsverkets tillstånd oeb kobol, till arkvoden ak 230 R:dr st 6 8i» väl förstnämnde redan antagne 8 Oxtra Provineial-Oäkare, som ät de ak bebofvet ytterligare päkallade i sistborördo 7 serskilda orter, äfvensom till löner ak 300 k.dr ät 2:no i lycksele oell Norrbotten beböllige Provineial-Oäkare, uppä Ordinarie 8tat ä ^ndra Lukvudtiteln anvisat ett bärtill erforderligt anslag ak 4,750 kär, oeb derkörutan, meä anmälan, att, uti serskilda motioner, kräga blifvit väekt om bebokvot af provineial-bäkare i Vorra Halland, i Ingelstads oell lorrestads Härader af bbristianstads Oän, i Ostra oell Vestra Köinge Härader af samma Oän, i öfre Ostor-Oalarno, i Vester-Oalarno oelr i Or^ksdals Härad, öfverlomnat kragan bärom till äet afseenäs, kongl. Nsj:t kunde i Mder tinna äensamma förtjena. Oti atläten skrifvelse till 8undbets-kollegium äen 28:do Ootober 1834, bar kongl. Nant, jemte nnäerrättelser om bvaä ak Likets 8tänäer sälunäa blifvit keviljadt, äels förnyat
Herr LandtMarskalken förmälde, att om Herr Grefve von Schwerin behagade inlemna sitt anförande skrifteligen, så kun - Den 5C Juli e. m. '523 de detsamma tjena till grund för Protocolls Ctö råget. Friherre Cederström, Rudolph, förnyade sin begäran att saken måtte blifva hvilaude på Bordet. Herr Friherre af Wetterstedt: Jag för min del tror att de öfriga respectiva Stånden böra inbjudas att deltaga uti den Deputation, som al Ridderskapet och Adeln fean blifva besluten. I afseende på hvad Friherre Staél von Hollstein ytti‘at, det jag sagt a*t Ministrarne ej underlåta att måla för Flans Majit Konungen Landets varande tillstånd, så, ehuru jag ej sagt det, skall jag aldrig vara den som söker förekomma att Nationens röst framtränger till Thronen. Hans Excellence Herr Grefven och Randt Marskalken: Bifaller Ridderskapet och Adeln att en sådan önskan sorn den, hvilken af Grefve von Schwerin blifvit föreslagen, ^ i underdånighet frambäres genom en Deputation till Flans Majit Kojaungen, samt att de öfriga RiksStånden inbjudas att häruti instämma? Ropades Ja, »5^4 Den 51 Juli em‘ Föredrogs å nyo BancoUtslcOttets ilen 23 Juli på Borilet lagda ,Memorial, an^ ende regleringen af Discontrörelsen i Riket, sedan privata delägarnes octroyer tild ända gått. fcl, >h 1 ■>'i ip':- Grefve von Platen uppläste följande: „ , v l i a te kp i d Annu en gang ser jag mig föranlaten att begära Höglofl. Ricklet sjkapets och Adelns uppmärksamhet på några, äpinen, rörande Götha CanalVerk.