Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med iagttagande af denna atile ili na d och med blott ett flygtigt berörande af de ämnen, forn närmare' höra till eller bero utaf tillämpningen, får Utfkottet till uppfyllande af det åliggande forn blifvit detlämma af Rikfens Ständer uppdragit, härmedelft förklara, att det endal! tror fig kunna framlägga och ingå uti underfökning utaf de hufvudfakligafte frågor forn vid en National - Reprefentations fatnmanfättning höra komma under pröfning, och forn i allmänhet kunna utgöra villkoren för denfamma. Ibland delTa blifva viflerligen de frågor forn förf! malie utredas och beliämmas: hvilka äro en National Reprefentations hufvud-ändamål, hvilka äro känneteknen att dels fammanfättning och verknings-förmåga fiå i enlighet dermed? Redan här framföre har ConfiitutionsUtlkottet tillkännagifva} att det anfåg Lag - jftiltningens andsmål vara, att uttrycka Samhällets allmänna vilja öfver allmänna föremal och' allmänna behof, att följaktligen Reprefentationens fullkomlighet hvilar derpå, att få mycket forn möjligt förena alla enfkilta intereffen till gemenfamt nyttiga ändamål. För att ännu närmare beftämma detta, anfer Utfkottet fig böra tillägga , att Lagftiftande Magtens verkningskrets icke får endaft infkränkas till den bjudande åtgärd forn ingår uti Lagens föreflående och beflutande, men äfven att Lagftiftande Corpfen malle äga en återhållande kraft, för att bevara Nationens rätt igenom bibehållande af de gjorda Lagars helgd. Det är fåfom Toik af allmänna viljan Tom Lagftiftande Cörpfen bör föreflå och beftämma de allmänna villkoren för Samhälls - Contractet och enlkiltes förbindelfer; Det är fäfom förellällande en del af Sämb alls-Ma gten, forn lamma Corps bör kunna hindra att de, åt hvilka verkftälligheten af Lagens bud och vården af Samhällets allmänna ärender äro uppdragne, icke öfverträda grän. forne af un befattning och fatta fin vilj3 i Hållet för Lagens bud.
I följd häraf skulle antagandet af den större utsträckning af handelsfriheten, som Rikets Ständer ämna föreslå, göra all särskild lagstiftning i afseende på gårdfarihandel obehöflig; äfvensom Rikets Ständer hysa den åsigt, alt med en större utsträckning al handelsfriheten och deraf följande förändrade förhållanden, i väsendtlig mån skola undanrödjas anledningarne tili de, med eller utan skäl, mot gårdfarihandlandena ofta förda klagomålen. Af hvad här förut blifvit anlördl torde inhemtas, det Rikets Ständer anse någon skada icke kunna tillskyndas städerna derigenom, att å landet lemnäs tillfälle så väl för handeln som för annan näringsverksamhet att fritt utveckla sig i mån af hvarje orts materiela hjelpkällor; och Rikets Ständer hafva derföre ock funnit förbudet för handelsbods anläggning pä landet på visst afstånd från stad eller köping böra helt och hållet borttagas. Dä de af Rikets Ständer nu uttalade åsigter torde, derest de skulle vinna E. K. Maj:ts nådiga godkännande, föranleda omarbetning i väsendtliga delar af nu gällande näringsförlätlningar, anse sig Rikets Ständer, före framställandet af de grunder, hvilka i Rikets Ständers tanke böra tjena till ledning för ett sådant arbete, böra, för så vidt sådant ej redan i det föregående skett, närmare redogöra för de skäl, som påkalla förändring eller uteslutande af åtskilliga stadganden i nuvarande näringslagstiftning. Bland de nu såväl i Handels-ordningen som i Fabriksoch Handtverks-ordningen stadgade vilkor för vinnande af rättighet till idkande af någon näring förekommer äfven det, alt hafva begått Herrans heliga .Nattvard. Detta stadgande torde hafva tillkom. 8 Expeditions-Ulskottets Förslag lill. underd. Skrifrelse, N:o 732. mit med anledning deraf, all lagen i vissa fall såsom vilkor för åtnjutande af borgerliga rättigheter uppställer egenskapen att vara kristen.
{löjet-, Dier | / u - t4teSöw) ^^f ' DettanxeD OfH cjet / ni-ncrDuo^ » Pä-i^De må- i&gt;a / taä-teAtoDenpå- Di-n &lt;^x,cc^, ooH dPciat på- dPcigb t$ \, aXZ - ua-n-Dtad i n a jax-De, §Bx^vé vi jwaäta n i m n e l; Det-utaj '. 2) eb uatDttt lljei / tad aDePdflap, * oiianäixDe i Hä-iL / feli fy-ettan tilT Dig, jluat fi / oaD Duv trjdtfiet uexJiat tn-genflän-De, Dinecyen (lanD Det lc-fle RännetT menDe ^ett-aic-rile, a t m e Begtåta fick; ocnePänDe Digt Delta ögon$Pi-cfi. och Allm. Telef. i — 5. Utsrifningrstid: Prenumeration sker: hvarje helgfri fredag. Infaller helgdag på fredagen, utgifves tidningen näst föreg. eller nästfölj. söckendag. I landsorten: å postanstalterna. — Från faderns debet. an talade om barnuppfostran och dess vanskligheter, dess utsigter att lyckas och dess benägenhet att misslyckas. Vår ämable värd berömde sig af att aldrig ha bråkat med teorier och system, barnen hade fått mycken kärlek, och förmaningar, afpassade för tillfället. Hans hustru instämde: » endast så behandlade kunna barnen bli fullt naturliga. » En och annan opponerade sig utan att dock klargöra sina egna åsigter. Från ett soffhörn höjde en liten fru sin stämma: » jag undrar, hvilken som har mest förmåga att uppfostra, — mannen eller qvinnan? » » Det har qvinnan förstås! » — » Det har nog mannen! » — » Ja, tänk på alla förolyckade morsgrisar! » hördes från olika håll.
För den vid hvardera af hufvudrubrikerna Band och Rroderduk förekommande underafdelningen ”andra slag”, med tull å den förra af 75 öre och å den senare af 1 Rdr skålpundet, torde afgifterna lämpligen kunna bestämmas till lika belopp, och med afseende å nu tillstyrkta nedsättningar för de specificerade slagen icke höra utgöra mera än omkring hälften af de nuvarande, eller 50 öre skålpundet, likväl med en öfvergångstid, så att tullsatsen blir 60 öre åren 1865 och 1866 samt nedgår till 50 öre från och med år 1867. Den under Broderduk särskilt upptagna rubriken ”af papper”, hvilke äfven blifvit i ett sammanhang med de artiklar, hvilkas tullsatser ansetts vara på sidenväfnadstullen beroende, uppräknad, lärer, då varan endast utgör för' visst än - 25 damål bearbetadt papper, böra åsättas samma tull, som för artikeln pappoch pappersarbeten, olackerade, enligt livad här framdeles hemställes, slutligen skulle bestämmas, eller 15 öre skålpundet. Den för Hattar af siden eller halfsiden, äfvensom monterade hattar af anHattarnät tyg eller ämne, med 4 Rdr stycket nu utgående tull måste naturligen älven sänkas i någorlunda jemförlighet med den å väfnaden.
Ständer skulle anse lämpligt förordna, att i hän-* delse Riksens Ständers Revisorer vid deras granskning af Manufactur-Discont-Fondens förvaltning finna, det större eller mindre del af Fondens hela belopp blifvit i annan väg eller efter andra grunder, än Riksens Höglofl, Stan* der> såsom vilkor för ytterligare bidrags meddelande nu bestämma och Reglementet för Jdanufactur Disconten af den a 3 Februarii 1817 i allt öfrigt innehåller, disponerad och förvaltad, Herrar Revisorerne dä skulle äga, sä vida Två tredjedelar af dem uti beslutet derom instämde, att genarh Riksens Ständer? Fullmägti» ge i Ranken, genast låta indraga det ytterligare tillskott för Fabrikernes understöd, sam nu kari blifva dem lemnadt och hvilket ytterligare bidrag, Utskottet, endast under vilkor af en så» dan föreskrift, anser böra af Riksens Ständers Bank anslås och meddelas. Slate!igen har Utskottet öfvervägat, huruvida någon ytterligare CJontrcfll på tillverkningarnas belopp, än sorn nu är stadgad, kan stå att vinna, Utskottet har dervid funnit, att de uppgifter, som Hali-Rätterne afgifva till Kongl, Commerce Cobegium öfver de för året vid hvar, je Fabrik afstämplade varor, och hvilka uppgifter tjena tili grund för bestämmandet af Lå» ne-beloppet i Manufactur-Discont-Fonden , icke alltid kunna medföra fullkomlig visshet derom, att varan blifvit vid deri uppgifne Fabriken tillverkad För att närmare vinna säker upp» lysning i denne del och tillika controllera (Hörer till StatsUtsk. Betänk. N;r 244 i 4:de Sato!* af Bihang till RiksSt. Prot, 1817—l8i§*) STOCKHOLM, tryckt hos A.
Landtbruks-Akademien, angående löneförbättring åt Intendenten vid dess Experimentalfält. Motion N:o 136. Stats-Utsk. Utlåt. R. St. underdån. Skrifv. LaildtfÖrSVar, angående anvisande af särskilda medel för ordnande af Rikets. Motion N:o 275. Stats—Utsk Utlåt. N:o 241. angående öfverlemnande till Kongl. Maj:t af de utaf Herr Stjernsvärd, Gustaf Mauritz, vid 1847 och 1850 årens Riksdagar afgifna 2:ne förslag till förändrad organisation af. m. m. Motion N:o 128. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 7. Landt - 25 Landtmäteri-stateil, angående reorganisation af. Motion X:o 22. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Nio 29 och Mern. N:o 53. R. St. underdån. Skrifv. Laildtstaten, angående omarbetande af Kongl, instruktionerna af den 10 November 1855. Motion N:o 173. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Landtvärnsman, angående beviljande of anslag till pension åt ännu qvarlefvande. Motion N:o 27. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 153 samt Mern. Niis 180 och 210. R. St. underdån. Skrifv. Lannerstierna, Adolf, Motion N:o 75, angående pension åt Fältkamereraren Olof Gustaf Ahlborg. Stats-Utsk. Utlåt. LarSSOIl, angående anvisande af årligt anslag åt Simläraren J. Motion N:o 140. Stats-Utsk. Utlåt. Lazarettsoch Kurhusväsendet, angående ordnandet af. Se Kurhusoch Lazarettsväsendet. Lego stadga, om ändring i gällande, i fråga om orlofs-sedels innehåll. Sammans.
Tullkammares utgående journal såsom verification biläggas, och skola slike varor så inlastas, att betje.' ningen vid utloppsorten må kunna de samma till orubbad försegling besigtiga. g:o Att till förekommande af möjliga missbruk vid utöfningen af den Tull.betjeningen tillerkända rättighet, att, på blotta anledningar till misstankar om underslef, lossa, öppna och besigtiga gods, som utföres, må vid sistnämnde fits 6 Morn. det tillägg ega rum: att om vid en sådan lossning något försnilladt gods icke finnes, skall godsegaren, redaren eller befragtaren ega att, på sätt 3 Art. 7 §. innehåller, af E. JC. M. och Kronan åtnjuta ersättning för all den kostnad och skada, sorn en slik lossning dem bevisligen tillskyndat, samt Tullbetjent deremot blifva EK. M. och Kronan ansvarig för sin åtgärd. io:o Att de i 4 §. meddelade föreskrifter rättas i enlighet med de vid Tull-tarifxen fogade underrättelser. 11:0 Att för skeppares fällande till ansvar, enligt 5 §. 5 Morn., för det han å lofgifven ort, men i olaga ordning lossning företagit,? bör fästas det förbehåll: att han sådan lossning emot Tull-bevakningens förbud tillåtit; hvarjemte lian - 12 2 Underdåniga Skrivelser. visningen till 2 §. bör, i afseende pa beräknings» sättet af godset, utgå. 12:0 Att i 10 §. 1 Mom. må benämningen ”lastportar” nyttjas i stället för ”styckeportar,” och de i 2 Mom. nämnde böter minskas till 200 R:dr; äfvensom skeppare ej eller är ansvar underkastad, så framt han ej lagligen styrka kan, att han händelsen, ”sd snart den timål” hos Tullkammaren genast anmält; och 13:0 Att sådane i författningen förekommande uttryck: såsom ”till in eller utförsel tillåtne varor
Vid den följande riksdagen tillstyrkte väl Stats-Utskottet, i Utlåtandet angående åttonde Hufvudtiteln (Nio 148, punkt. 107), »att Rikets Ständer måtte för hvartdera af de nästföljande tre åren till Kongl. Majlis disposition Bilt. till B. St. Prut. 1862 A 1863. 8 Sami. 19 Haft, 2 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-V t skottets Betänkande Av o 83. ställa en summa af 8,000 R:dr R:mt, för att användas till inrättande i hufvudstaden af en poly klinisk anstalt för homöopathisk sjukvård, samt tillika hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t, efter vederbörandes hörande, täcktes låta utlärda stadgar eller reglemente för en dylik anstalt, hvilken torde ställas under Kongl. Sundhets-kollegii inseende, med skyldighet för poly klinikens föreståndare att till bemälda Kollegium årligen aflemna berättelse om anstaltens verksamhet.» Men denna hemställan vann ej Rikets Ständers bifall; och då enahanda förslag vid sistlidne riksdag förnyades, blef detsamma så väl af Stats-Utskottet afstyrkt, som ock af Rikets Stäuder lemnadt utan afseende. Det skäl, som hufvudsakligen föranledt berörda utgång, synes hafva varit: svårigheten för Rikets Ständer att tillförlitligen bedöma en fråga af denna beskaffenhet, deruti hvarken framställning blifvit af Kongl. Maj:t gjord, eller vederbörande myndigheter haft tillfälle att sig yttra. För Utskottet synes berörda skäl äfven nu medföra giltighet, helst den homöopathiska läkekonsten icke under de sednast förflutna tre åren, så vidt Utskottet kunnat erfara, lyckats tillvinna sig vidare erkännande, än tillförene varit händelsen; hvadan och enär icke heller någon annan anledning torde förefinnas att antaga, det Rikets Ständer skulle nu mera än förut egna uppmärksamhet åt förslaget i den ordning detsamma kommit under Rikets Ständers ompröfning, Utskottet vördsamt hemställer, att motionen ej må lill någon åtgärd föranleda.
Det skäl man anför emot provincialbankens småsedlar, att de uttränga motsvarande valeurer af Riksbankens credilsedlar ur rörelsen och derigenom minska bancovinsteu, kan väl icke bestå emot en närmare granskning, dä, som jag förut fästat uppmärksamheten uppå, Riksbanken ju sedan provineialbankernes uppkomst lemnat ärligen betydliga vinster till Ständernas disposition, hvilket mätte bevisa, alt provincialhankerna icke 9 II<>0 474 Den 16 April e. m. eller genom sine mindre sedlar gjort något intrång i Riksbankens rörelse. Dessutom ligga alltid uti provincialbankernas cassakistor stora capitaler af riksmynt, som bela året om derigenom hållas från vexlingsluckan i R. St:s Bank, och blott creditsedlarna hållas från luckan, så kan det för en bank just göra det samma om de äro stora eller små. Af förevarande BancoUtsk:s betänk, finner jag, alt det riksmynt, som förvaras i provincialbankernas cassör, utgör ungefärligen 2,000,000 r:dr b:co. Om provincialbankerne icke funnos till, skulle jag icke tro, att R. St:s Bank kunde beräkna att inom de orter, der nu provincialbankerne gömma dessa 2 millioner, fästa i allmänna rörelsen större summa af 2 och 3 r:dr, den valeur man vill förmena provincialbankerne att utgifva. Om man nemligen delar dessa 2 millioner på 5 provincialbanker, så gör det 400,000 r:dr b:co på hvardera, och jag skulle icke tro, att, före provincialbankernes uppkomst, störresummor af Riksbankens 2 och 3 r:dr circulerade inom ett sådant privalbanksdistrict, åtminstone kan det icke vara så betydligt mera, att den lilla fördel, som för Riksbanken kunde uppslå af den säkerligen högst obetydligt högre summa, som genom småsedlar kunde hållas från luckan, än som nu sker genom 2 millioner, hvilka gömmas i provincialbankernes cassör, kan blifva ett gilltigt skäl för att rubba en stipulation, hvarigenom det göres möjligt för landsorterne att på nära håll hafva tillgång pä capitaler.
Då Hr Cederschjöld i ett föregående plenum gjorde sina anmärkntr emot Expcd.Utskts då förevar, betänk., förbisåg jag en omständighet, som jag begär att i dag få anmärka. Jag tror, att man i allmänhet fästat för mycken vigt vid den i PresteSt. vägrade proposm; ty mig synes, att fastän man i allmänhet måste erkänna, att talmännen i Stånden, då de äro af samma tanka som Constit.Utsk., hafva en ganska stor och mångå gånger alltför stor magt, så är denna magt viddetta tillfälle af ingen betydelse. PresteSt. kunde efter min tanke, utan afseende på den propos., som vägrades, då målet sista gången der förevar, helt enkelt expediera prot.utdr. till Exped.Utsk. öfver de definitiva och sedermera icke ändrade beslut, som fattades, då målet första gången i PresteSt. förevar. Då vägrade icke Ståndets talman särskild propos. å hvarje del af Constit.Utskrs betänk., och han hade således de facto medgifvit, att frågorna kunde skiljas. Af den dagens beslut finner man, att PresteSt., likasom de öfriga Stånden, bifallit, att frågan om indragningsraaglens afskalFande må hvila till nästa riksdag. Örn ärendet behandlades på sådant sätt, och Exped.Utsk. således finge mottaga ett dylikt prot.utdr. från PresteSt., så anser jag för min del, alt, huru man än må tolka grundlagen, Exped.Utsk. vore pligtigt att upptaga frågan om indragntsmagtens afskafFande biand dem, som skola hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag.
Ständer funnit nedannämnde framställningar om statsbidrag för nya väg-anläggningar påkalla afseende, nemligen: l:o Sedan kostnads förslag under sommaren år 1855 blifvit uppgjordt i afseende på anläggningen af en genom öje kapellag gående väg mellan Westeroch Ösler-dalarne, hvarvid kostnaderna lör denna väg-anläggning beräknades lill 58,150 R:dr banko, sä och eller det Styrelsen för allmänna vägoch vatten-bvggnader, som ansett, att nämnde väg borde kunna anläggas för en kostnad af 13,000 R:dr banko, tillkännagifva, att endast hälften af sistberörda summa kunde påräknas såsom stats-anslag för ifrågavarande företag, samt att det öfriga beloppet således måste af vederbörande menighet tillskjutas, har hos ilikets Ständer blifvit föreslaget, att då Öje kapell-lörsamlings medlemmar, i anseende till deras kända fattigdom, omöjligen kunde utgöra det tillskott, som af deni fordrades, Rikets Ständer mätte för sagde väg-anläggnings utförande bevilja eli hela den beräknade anläggnings-kostnaden motsvarande slats-bidrag, på det att della ej allenast för kapell-församlingen, — hvilken, i saknad af all farväg, måste vår-, sommaroch höste-liderna dels bära och dels olver 3:ne sjöar frakta sin säd, jemte öfriga lilsförnödenheler — högst behöfliga, utan äfven för Wenjans, Malungs Lima och Transtrands församlingar särdeles gagnande företag måtte kunna utföras.
SD. ^^illade och godkände Prest-Stander Stats-Uistottcts den z:dje dennes pä Bordet lagde Utlärande om Riksgälds-ContoiretS Dispvsttivns, ralrighet öfwer äkffilliga behällna Krigsmcdel. llllt supra, Lx protocollo, st» I/. Almguist. Ut - Den 6 Julik. 1229 Utdrag af protocsllet, hållet hos ^ogwörd. prest Ständet wid Urtima Riksdagen r Orrb o den 6 Julli 1812. S. D. dillade och godkände '"st - Ständet Stats-Utstottets den z:dje dennes pä Bordet lagde Berättelse och Betänkande rörande Rilsgälds-Werket, och derrvid under Lit. v trande om afskrifning af atssilliga Summor, hwilka utaf Riksgälds Comoirets medel biifwit anticiperade och till ersättning ännu balanceras. l/t supra. Lx protocollo, st. l/. Almguist. Utdrag af prococollet, hållet hos HZgwörd. prest-Ständer wid Urtima Riksdagen - Orebro den 6 Julii 1812. S. D. dillade och godkände Prest - Ständer Stats - Utstottets den z:dje dennes pä Bordel lagde Betänkande, angäende f. d. Regements-O.wartermästaren wid f. d. Swensta Gardes - Regementet, Öfwer, Adjutanten och Majoren H. F. NeuterskiöldS Memorial, att fa njuta enahanda ersättning för förlorade Lörängs - inkomster, som blifwit tillagd Compagnie-Chefs wid f. d. Swensta Gardet. l/t supra. Lx protocolli, st. I/. Almguist. Utdrag af protocollet, hållet hos HZgwärd. Prest-Ständer wid Urtima Riksdagen i Örebro den 6 Julii r8rr.
Anmälan till resa med de ordinarie posterne kan göras a) vid Postanstalterne, eller b) på de vid vägen belägne och för Öfver-Post-Direktörerne kända rastställena (»Haltepunkten»). Denne anmälan kan göras vid Postanstalterne tidigast 8 dagar före afresan, senast 5 å 15 minuter före personpostens afgång. Sker anmälan vid en Postanstalt med station, så kan plats endast då förvägras, när Bivagnar till vederbörande postvagn i allmänhet ej behöfva framskaffas, men platserne i hufvudvagnen redan äro upptagne, eller sistnämnde platser på mellanliggande stationer redan fyllda vid postens ankomst. *) 100 Pr. Pfund Göres åter anmälan vid en Postanstalt utan station, så kan plats erhållas endast under det förbehåll, att i Hufvudvagnen eller i de medföljande Bivagnarne oupptagna platser finnas att tillgå. Enahanda är förhållandet, då anmälan sker vid rasteställen. Vill den resande göra sig försäkrad om plats med po sten från dylik postanstalt eller från rasteställe, måste han anmäla sig vid närmaste Postanstalt med station, samt derifrån taga plats och betala afgift. § 47. Mindre reseffekter, såsom käppar, paraplyer, öfverplagg etc. får passageraren föra med sig och förvara i åkdonet. Koffertar, Kappsäckar m. m., försedda med adress, skola åter aflemnas 1 timme före postens afgång, derest ej den resande fortsätter en redan påbegynt resa. § 48. Hvarje resande får medföra 30 Pund (S") frivikt. För öfvervik ten betalas 1g Pfennig per Pund och mil, och minst för 5 Pund. § 52. Utom personafgiften och portot för öfvervikt, som betalas vid Postanstalterne, har den resande icke att erlägga någon slags umgäld eller drickespenning. Tredje afdelningen: om Extra Postoch Kurirbefordran. § 53. Anskaffande af Extra postoch kurirhästar kan äskas endast på sådana vägar, der Postförvaltningen har åtagit sig dylik befordran af resande, jemte desses effekter. Undantagsvis kunna foror sålunda befordras, när de beledsagas af en person. § 54. Afgifterne per mil belöpa som följer:
Räds, att, när det bryts, om några år, Af den obestuckna spejarn Tiden, Ångren blott i skrynkans fållar står Borta äro oskulden och friden! Nej! var täck, var skön — men utan svek! Fråga källan, fråga spegeln gerna; Var, i stadens sus och bygdens lek, Ömsom Fröjas, ömsom Floras tärna! Härma näktergalens lena drill; Stjäl dig blommor från din broder Våren, Dansa som ett vestan, om du vill, Följd af hundra fjärilar i spåren! O! men skym ej dessa klara drag, Oskuldens och känslans vedermälen, Som, i hvarje oförstäldt behag, Visa oss en transparent af själen! Jag vill se ditt hjerta — Jag det ser, När naturen sjelf dess skiftning teknar, På ett fält, som töcknas eller ler På en kind, som rodnar eller bleknar. Jag vill tro ditt hjerta — Jag det tror, När jag vet, förvissad och betagen, Att hvar känsla, som derinne bor, Hvarken söker eller fruktar dagen. Gif ditt smink till Gumman! — Hennes ro Må det bli, att, ur en månskensvilla, Mysa åt de höfliga, som tro, Att Guds gamla sol står ännu stilla! Du kan synas hvad du är — och då Är du skön och älskvärd nog, min Dora! Tro, att intet se’n bör återstå Till att vinna eller att förlora. Du kan äga af dig sjelf den rätt, Att på hjertat blomsterbojan trycka; Af dig sjelf — och ej af en toilett Ditt behag, din seger och din lycka! GUMMANS RÅD. Du Flicka, som dansar på blommor, och tror, Att vägen skall alltid bli sådan! Tag mot några råd af din erfarna mor, Förrän du blir vis utaf vådan. Nog ser jag du kan båd’ katches och gavott, Och myser så slug i din näpna kapott; Dock ville jag se, hur du läxan förstod, Som lärde: var glädtig och blygsam och god Ty vara det rätt, Min Flicka! det har sina sidor. Min Flicka! var glad — men i nöjenas dans Låt ärbarhet anföra ringen; Det glädtiga suset är älskligt, med sans,
Knappt hade kaptenens handtlangare, en bestucken soldat vid gardet, slumrat på sin post, förr än snabba steg längre upp på gatan tillkännagåfvo, att en person, som hade brådtom, nalkades. Vare sig nu att soldatens rus icke var så grundligt, att det helt och hållet förmådde betaga honom medvetandet, eller att tanken på hans skyldighet och det oförsonliga straff han skulle ådraga sig, om han försummade tjensten, höll hans själ i så stark spänning, att den var urståndsatt att njuta någon hvila nog af: när den okände personen kom närmare, spratt soldaten upp ur sin halfslummer, ruskade på sig några ögonblick och gick derpå fram till den anländande som, efter att en stund ha betraktat huset, stannade framför porten, synnerligen tvehågsen om han skulle knacka på eller ej. Soldatens framträdande kom honom att spritta till. "Hvem söker du här i huset?" sporde soldaten med myndig ton. "Jag har bref till den främmande prinsen." Soldaten var en mäkta klippsk figur, som ville taga tillfället i akt att visa sin påpasslighet för kaptenen och derigenom komma i gunst hos honom. Han sade för den skull, i det han slog den okände budbäraren lätt och med en viss förtrolighet på skuldran: "Lemna du mig brefvet. Jag är dwornik här i huset och väntar just nu på att prinsen ska' komma hem." Den främmande betraktade, så godt sig göra lät, soldaten närmare och icke utan misstroende. "Om du är dwornik, hvarför sitter du här ute i regnet?" sade han. "Har du ej något tak att krypa in under?" "Visst har jag det", svarade den falske dworniken med ett tilltvunget leende, "men ser du", och vid dessa ord sänkte han rösten till en låg hviskning, "jag fick alltför mycket wotka i går, och bakruset gör, att jag helst dväljes utom hus, isynnerhet när det regnar som nu. Ah, det är särdeles skönt, när vattnet så här svalkar pannan." Med dessa ord aftog den listige soldaten mössan och lät regnet öfverskölja hufvudet.