Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Beträffande alltså först den allmänna och definitiva rotejemkning vid "Westerbottens Regemente, som Rikets Ständer i underdånighet äskat, så finner Kongl. Maj:t, lika med Collegierne, att en sådan bör grunda sig på hemmanens skattetal, sedan, i mon af dessa, både gamla hemman och nybyggen vid afvittringarne undfått motsvarande ego-vidd, samt att, innan afvittringsverket och verkställigheten af de förberedande åtgärder Kongl. Maj:t redan föreskrifvit till det mesta medhunnits, en sådan rotejemkning icke kan på tillförlitliga grunder uppgöras; hvaremot Kongl. Majit, i enlighet med hvad Collegierne föreslagit, anser en provisionel rotejemkning vid Regementet för det närvarande lämplig, i ändamål att, medelst tilldelning af i skatt redan ingångne nyhemman och lägenheter, intill dess den definitiva jemkningen kan försiggå och blifvit fastställd, i mon af tillgången, understödja gamla ordinarie rotar, som, vid behörig noggrann undersökning, befinnas vara af sådant understöd i behof. Såsom hufvudsaklig grund vid denna provisionel jemkning bör afses, att svaga rotar, genom tilldelning af understöd från nyhemman, försättas, Så ridt ske kan, i lika beskaf - Kongl. Maj.ts Nådiga Skrifvelse N;0 22. 16 fenhet med Regementets fullgoda rotar i allmänhet. Då likväl härvid torde inträffa, alt åtskilliga svaga rotar, i anseende tiil deras belägenhet och längre afstånd från nyhemmanen, icke allestädes kunna med effectivt understöd af nyhemmanen förstärkas, anser Kongl. Majit, i sådana fall, i Nåder skäligt, att dessa svaga rotar tilldelas årligt understöd af vacance-afgift lill det belopp, som motsvarar den effectiva tilldelning hvaraf de finnas vara i behof, och hvilken afgift bör, i stället för roterings-prasstation in natura, af de aflägse nybyggena årligen betalas och vederbörande af Kronofogdarne tillhandahållas inom uppbörds-årels utgång.
Prop. JM 1, om Statsverket 1859. 27 före den närmare tillsynen vid arbetsposterna öfverflyttades på de skickligaste och mest erfarne bland verkmästarne och konstruktions-officerarne tillika, såsom äfven Sekund-chefen föreslagit, befriades från åtskilliga deras egentliga befattningar icke tillhörande bestyr, såsom att verkställa utvisitationer å afgående fartyg och eldvisitationer å arbetsposterna, att visitera arbetsmanskapet m. m., äfvensom från deltagandet i virkesoch öfriga leverans-besigtningar, skulle konstruktions-korpsens med bestämda löner på stat anställda personal kunna inskränkas till 3 förste och 3 biträdande konstruktörer, af hvilka sistnämnde en afsåges att vara informations-officer och biträdande å rit-kontoret vid Carlskrona station; men då samtlige desse konstruktions-officerare, alla erforderliga för befattningar med vidsträckt ansvar, måste innehafva de kunskaper och den erfarenhet, som berättigade dem till högre aflöning, än som bestås Premieroch Sekund-löjtnanter vid Flottans Officers-korps, samt deras grad äfven borde motsvara aflöningen, syntes ingen af dem böra erhålla lägre grad än Kapten-löjtnants vid nyssnämnda korps.
"Ja för er, ni misstycker väl ej att jag önskade få bestämma er klädsel på den första bal ni jemte mig bevistar?" "Ack Fru Friherrinna, denna godhet..." "Välj nu blott, välj, men enligt min alfvarliga bestämda önskan, något af dessa dyrbarare; låt se, på hvilket af dessa er smak faller", och härvid framradade hon flera packar de aldraherrligaste sidentyger, ljusröda, gula, blå, samt hvita. "Då Friherrinnans godhet tillåter mig något val, väljer jag utan tvifvel detta", och härvid framsköt jag ett bländande hvitt silfveraktigt tyg, med de skönaste iväfda blommor; "men Fru Friherrinna, jag torde ingalunda behöfva ett så dyrbart plagg, måhända kunde i min garderobe finnas någon, ehuru ej så präktig, dock passande klädning, som, då man betänker mina tillgångars ringhet, skulle bättre anstå mig; denna är" "alldeles passande på en stor bal, min lilla Mamsell, utan pretention", hviskade Friherrinnan mig vänligt i örat, ty betjeningen återkom nu ifrån sina beskickningar, bärande askar, lådor etc etc., hvilka alla uppradades på disken framför oss. Nu lät Friherrinnan af det hvita tyget afmäta en dubbel mängd af alnar till en rik klädning, yttrande sig högst nöjd öfver mitt val af färg, aflade åter dubletter af silkesvantar, silkesstrumpor, sidenskor, blonder och dyrbara shawletter, och lät sedan hon liqviderat alltsammans, bära det till sin vagn; nu befallte hon kusken stadna vid Fru Köller, stadens förnämsta modkrämerska, och här förnyades åter hennes mot mig visade godhet; enligt egen smak skulle jag nu, utur det rika förråd af de utsöktaste franska blommor, hvilka här framlades, välja mig en hårprydnad; mitt val stadnade ovilkorligt vid en utmärkt vacker halfkrans af förgät mig ej, och hvita bellis; "denna, om jag får?" Friherrinnan nickade ett bifall; "välj ännu en, för en flicka af omkring edra år, men litet gladare färg."
För den uti injuriemålet kärande, som i och för vederpartens bevisningsförsök komme att undergå en kriminalransakning, skulle ganska svår skada kunna uppkomma derigenom, att denna ransakning blefve dragen under en främmande domstol, möjligen långt från deu ort, der gerningen skulle hafva skett och de för honom tili försvar erforderliga bevisningsmedel finnas. Lagens bestämmelse om behörigt forum för ransakning i missgerningsinål af allmän art utgår visst icke från någon flygtig, likgiltig grund, utan deremot från sträng nödvändighet; den har, med förutsättning af jurisdiktionernas anordnande i kretsar af lämpligt mindre omfång, ett ändamål af den betydenhet, att, om detta ändamål icke vore möjligt, hela den hos oss och i andra länders lagstiftning vidlyftigt afhandlade theorien om juryinrättning för brottmål skulle i det väsentliga vara en tom irring Och likaledes äga lagens föreskrifter om behörigt forum för ransakning och dom öfver einbetsbrott sin särskilda vigtiga grund, som icke kan tillåta, att angifvelser om sådana brott, då de uti injuriemål förekomma, hvar som helst blifva till sin befogenhet pröfvade. Så länge Domstolar af särskild art är organiserade för tillämpning af vissa lagar, t. ex. krigslagarne, kan väl icke eller principenligt öfverlåtas åt andra Domstolar att bedöma sanningen af angifvelsen om brott emot dessa lagar. — Det är redan antydt, i hvilken för ändamålet af sanningens rätta upptagande ogynsatn stämning den uti injuriemålet klagande kunde vid den emot honom inledda brottmålsundersökningen hafva att vänta hos sin motsåndare. Domstolen skulle i denna undersökning angående ett utom dess område begånget brott icke eller hafva samma utvägar i ransakningssättet att sjelfmant framkalla sanningen, som, enligt nu gällande reglor för ransakning i gröfre brottmål, skulle vägleda den till dom öfver sjelfva brottet behöriga domarens verksamhet.
Mili tanke om skjutsningsbesvärets ordnande är i korthet denna: att reservskjutsen icke kan inom vårt land fullständigt afskaffas; att medlen till skjutsväsendets förbättring böra sökas i legans förhöjning, i den mån sådant erfordras; och att, derest man, af en eller annan orsak, tvekar att vidtaga denna utväg, staten då, i hvad högst nödigt är, bör mellankomma oell lägga den kostnad, som förbättringen medför, å allmän bevillning. Slutligen får jag tillägga, på grund af den öfvertygelse jag hyser, att i samma mån, som våra Jernstambanor vinna i utsträckning, mycket i dessa frågor kommer att reda sig med lätthet, som nu kati synas mörkt och svårlöst, hvarför jag icke heller anser tiden till en fullständigare reform ännu vara inne. Jag anhåller att dessa mina anmärkningar mätte få åtfölja den Kongl. Propos. vid dess remiss till vederbörligt Utskott, Hr af Geijerstam, Olof: Frih. Sprengtporten har emot det af komiterade för skjutsväsendets ordnande framställda förslag anmärkt: att komiterade föreslagit att förvandla det jorden nu åliggande skjutsbesvär till en ständig skatt, hvars belopp i framtiden icke kunde beräknas; att då mantalet är, inom olika orter, olika förmånligt, hade detta icke bordt läggas till grund för skattens utgörande; att då kostnaden för en resa bör betalas af deri resande, hade det varit rättare att ordna skjutsväsendet genom skjutslegans förhöjande; och att, om för ändamålet erfordrades förhöjd skatt, detta kunde, enligt grundlagen, icke ske annorlunda än genom förböjd bevillning. Det är visserligen sannt att komiterade föreslagit att förvandla skjutsbesväret till en i penningar utgående skatt; men då denna vore lättare att fullgöra än att på obestämda tider prestera hästar till obestämdt antal för resandes fortkomst, så tvekade icke komiterade att framställa det förslag, som dess Betänk, innehåller. En sådan skatt vore ej heller någon nyhet för en stor del af landet, emedan uti hela norra Sverige skjutsningen fullgjordes, enligt Kongl. Cirkuläret af den 2 Aug. 1844, genom entreprenörer emot afgift i penningar af de skjutsskyldige.
Herr Ribbing, Atvid; I anseende till min frånvaro vid den tid,’ då nyss upplåste Betänkande slutligen expedierades från de förenade Utskotten, kom jag icke i tillfälle dervid foga den reservation, som jag nu utbeder mig att få yttra: Den beskrifning på fattigvårdens föremål, hvarmed irsta Artikeln bör jar, hedlöfs, efter min f,anka, alldeles icke, emedan hvar och en af sjelfva r* 9en g Augusti a, m. ordat fattigvård hörer, att de»* föremål Sr fattiges vårdande. Att denna vård kan ske enskildt af hvarje Socken eller gemensamt af flere, att Styrelsen tillhörer Pastorn och Ledamöterne, som Socknen dertill utvalt, och att särskildt öfverenskomna Reglementen, hvarå begärd Kgl. fastställelse erhållits, gälla, synes allt af sig sjelft lika begripligt, som det stadgande obehöfligt, att man skall begära Konungens tillstånd, för att få förena sig med en annan Socken i det goda ändamål, att sörja för sins fattige. 2:dra Artikeln, år en beskrifning på särskildta slag af fattige; mig synes, att af deri upptagne classer den sista, eller sådane, som fattigvården pröfvar vara i behof af understöd, innefattar alla de öfrige. Skulle förslaget antagas, att bland föremål för fattigvården, äfven räknas bsrn under i5 år, till hvilkas försörjning och uppfostran föräldrarna ej innehafva fulla tillgångar, så fruktår jag, att ett större Barnhus i hvarje Församling, eller ock bidrag till ganska högt belopp, komme att äga rum, då tillgångarne för de fleste lägre folkclasser på långt når icke lära kunna antagas såsom tillräckliga för en ordentlig barnens uppfostran, och behöfvande skulle ökas i samma mån, som Försarolingarne åtogo sig barnavården, den de likväl aldrig skulle såsom föräldrar kunna bestrida. Att obotliga och till arbete alldeles oförmögne behöfva hjelp, säger sig tåmmeligen sjelft.
De deröfver inkomna förteckningar ådagalägga, att sedan år 1815 bar mängden af sådana åtal varit i ett successivt aftagande, hvilket skulle under de sista åren hafva blifvit större, om icke brist på uppmärksamhet och. drift, i vissa fall, uppenbarat sig, så att en stor del af åtalen, under denna period, varit föranledda, dels af försummelser, att till Hof-Ratterne insända Fång-listor, Domböcker, Inteckningsoch Lagfarls-protocoll samt Brottmåls-ransakningar m. m., dels af tröghet att till parter utgifva Protocoll och Utslag, dels af missräkningar vid förvandling af penninge-böter och i åtecknad lösen för Expeditioner, dels ock af bristande tillsyn öfver biträdande Renskrifvare, som vårdslöst utdragit handlingar med gles stil o. s. v. Sådana förseelser hafva intagit rummet efter de Embetsbrott af svårare, beskaffenhet, hvilka, i allmänhet utmärkande okunnighet om Lagarnes föreskrifter och felaktiga begrepp om deras rätta mening och tillämpning, eller ock grof försumlighet, i senare åren sällan förekommit. Hvad serskildt angår Lagskipningen i Tvistemål, så har genom den till Kongl. Maj:t af Hans Excellence Justitiae-Statsministcrn i underdånighet afFih. till R. St. St. Juat.-Omb. Emb.-Ber. d. i5 Jammrii iSS4- gifna och genom tryck kungjorda Berättelsen, angående de vid Domstolarne år r83i förebufde Rättegångsärenden, sig visat fortfarande enahanda förhållanden, som af mig, nti Embets-berättelsen för berörde år r83f, blifvit omförmälde.
N:o 141 till förordnande för Rikets Ständers Justitias-Ombudsmans S ipplennt. XIV. B. 207. XV. A. 23g. — N:o 18. i anledning af återremiss från Ridderskapet och Adeln af ExpeditionsUtskottets förslag till underd. skrif ' veise N:o i95. XVI. B. 25o. XVII. A. 5i. — N:o ig. med öfverlemnande af nytt Förslag till underd. Skrifvelse angående ändring af 4 och 5 §§. i 17 Cap. ÄrfdaBalken, och af 3 §. 8 Cap. JordaBalken, samt om upphäfvande af Kongl. Förordningen den ig Aug. 1762. XVIII. B. i63, 255. Å. 279. XIX. U. i55. A. 238. —- N:o 20. med öfverlemnande af förslag till underd. skrifvelse, angående sportlarnes upphörande inom Kongl. Majrts Ganzli och desammas utgående i stället såsom Charta-Sig i 1 la ta. XIX. B. 5 7, i56. A. 227. — N:o 21. med aflemnande af förslag till Rikets Ständers underd. skrifvelse, hvari särskildt anmäles, det rättelse erfordras uti Rikets Ständers afla t ne underd. skrifvelse af den 5 sisth Januarii. XIX. U. i55. A. 238. — N:o 22. i afledning af BorgareStåndets anmodan till samtlige Utskotten att inkomma med uppgift å de ärenden, hvilka på Utskottens handläggning ännu äro beroende. XIX. B, 3o6- XX. A. 37. ExpeditionsUtskottets Memorialer, Betänkatiden och Utlåtanden:
Det allmänna skulle derigenom vinna, att de som ej agde fallenhet, icke blefvo inledde på en bana, der underhållet är så kostsamt, och medlen att det förvärfva så inskränkte, Alin afsigt har varit att borttaga det vidriga i lörsta intrycket af Herr Montgommeries motion, och att söka gifva en ljusare sida åt ämnet. Jag begär således icke remiss af mina anmärkningar till Utskottet, öfvertygad ätt ämnet härstädes innan dess, ljusare och grundligare skall blifva utredt af en man, som dertill är vida skickligare än jag. Åtskillige yttrade härtill deras bifall. Herr El'geljtjerna, Johan, upplåste följande: (Se Bilagan N;o 5i.) Lades på bordet. Den .1 Martil. 93 Friherre Anckarsvärd, Carl Henric, hade inlemnat följande, som upplåstes; (Se Bilagan N:o 52.) Lades på bordet. Herr Hammarhjelm, Carl Fredric, an-' förde skrifteligen: (Se Bilagan N;o 33), Lades på bordet. Herr Grönhagen, Gudtaf, hade inlemna! tvånne så lydande Memorial: (Se Bilagorne N:ris 54 och 35.) Des?a 2;ne Memorial lades på bordet. Grefve von Hofen, Carl Axel, hade inlemnat 2:ne Memorial, hvilka upplästes, så lydande; (Se Bilagorne N:ris 36 och Z7.) ■■ 1 Hesse 2;ne Memorial lades på bordet. i] g/l Den 3 Martil. Herr von Wahrendorff, Martin> upplästd följande i (Se Bilagan N;o 38J Lades på bordet Herr Ehrenborgh Casperj anförde skriffeligen i (Se Bilagan N:o 59.) Lades på bordet* Grefve Gyllenborg, Johan Henninge hadd iftlemnat tvånne så lydande Memorial: (Se Bilagorne N:ris 4o och 4i.' J Dessa tvenne Memorial lades på bordet» Grefve Sparre, Eric , Uppläste följande | (Se Bilagan N:o 42.)
Detta torde blifva klart vid en ganska kort belysning af motiverna. Första anledningen uppgifves hafva varit »en ofta upprepad klagan». Men denna gäller ej blott ifrågavarande onus, utan äfven alla skatter och besvärligheter. Skulle en skyldighet efterskänkas blott derföre, att deröfver ofta klagats; så borde ju alla onera uppbäfvas. Vidare anför Utskottet: a) att, med anledning af denna klagan, Sländerna uttalat en »önskan». Men Slals-Utskotlels Utlåtande JYs 50. 21 denna önskan torde egentligen hafva tillkommit derför, dels alt roleringsskyldige finnas till betydlig mängd i två stånd, samt vanligen i tre om icke i alla fyra; dels alt sådana (korporations) intressen göra sig stundom gällande framför de allmänna; dels ock att många medborgareklasser, och bland dem de i 9:de mom. härofvan nämnda, icke hafva rätt att deltaga i Riksdagsmanna-valen. b) att denna önskan varit »att all den lindring» i roteringsbesväret, hvilken Omöjligen kunde åstadkommas, måtte de roteringsskyldiga beredas.» Häraf skulle ju följa alt ali r otering sskxjldighet bör upphäfvas. Detta torde dock vara mer än Utskottet åsyftat; och således tyckes sislanförde skäl ej för närvarande passa. c) att »Kongl. Maj:t funnit Statsverkets nuvarande tillgångar medgifva att» »ytterligare lindring i detta besvär må kunna vederbörande medgifva?.» Jag har i 9:de mom. anmärkt, att lindringen borde tillgodokomma hela del arbetande folket, ej blott en klass. d) att »de skattskyldiga redan tillförene i sådant afseende förunnats eftergifter»: d. v. s. att den, som fäll mycket, skall få ännu mer.
Likaledes har Utskottet funnit hvad i detta afseende blifvit anfördt böra föranleda dertill, att, med frånträdande af hvad Utskottet sålunda tillförne hemställt, de härom väckle motioner må lemnäs utan afseende, och att någon restriction, i afseende å fartygens storlek, följagtligen icke bör ega rum. 6. Vid Utskottets åtgärd alt afstyrka de af Herrar Dalman och JVinge samt Sven Heurlin, äfvensom af Herr Christierson väckte motioner om upphörande af den de Kongl. Personerne och Utländska Beskickningarne hittills medgifna frihet från tull-umgälders erläggande, hafva anmärkningar jemväl blifvit gjorde, äfvensom vid Utskottets i sammanhang dermed afgifne tillstyrkande, att rättigheten icke måtte i annan ordning få tillgodonjutas, än alt den belöpande tullen väl behörigen erlades, men för hvarje år, uppå anmälan, sedermera restiluerades. — Sålunda har hos PresteStändet en Ledamot ansett nu gällande stadgande i berörde afseende böra bibehållas, emedan Utskottets förslag, om det antoges, skulle innebära ett misstroende mot de Kongl. Personerna, som det vore Rikets Ständer ovärdigt att genom en lagbestämmelse antyda; — inom Borgare-Slåndet, å ena sidan, yrkats ovilkorligt bifall till motionerna, och å den andra, att, med godkännande af den ifrågavarande tullfriheten, Utskottet bordt föreslå bättre controller mot möjligt underslef dervid, än som kunde vinnas genom varornas förtullning och en sedermera skeende restitution af lullbeloppet; hvarjemte erinrats, att, oaktadt Utskottet, i sammanhang härmed, förklarat, att partiella undantag ej böra ega rum, flera sådane likväl förefinnas, samt att Utskottet origtigt antagit, att Kongl.
„ , 1,565,730. och beräknar tolagsersättningen blott på återstoden , 10,934,270. men rättar förhållandet till tulluppbörden, såsom ofvan är visadt, till 9*/3 procent, skulle denna ersättning uppgå till R:dr R:mt 1,020,525. Vill man med afseende å beviljad tullfrihet lör en och annan varuartikel nedjemka denna procentberäkning till jemna 9 procent blefve ändock ersättningsbeloppet . „ „ 984,078, eller nära 20,000 Riksdaler mera än nu i verkligheten utgår. Af den omständighet att, vid regleringen', ersättningsprocenten, för hvad som öfverstiger den fastställda normalsumman nedsattes under det i verkligheten 6 BepUlnings-Utskotlets Ullälandn S:o 19 befintliga förhål In ridet, nr lör öfrigt en följd att den ingångna förbindelsen utfaller fördelaktigare för Staten, allt eftersom tulluppbörden ytterligare vexer. Då stapelstäderna varit öfver förslaget till den sedermera fastställda tolagsregleringen hörda, är denna reglering ali anse som ett med nämnde städer ingånget aftal, der fördelarne och olägenheterna väl blifvit tagna i öfvervägande, utan att man likväl med säkerhet kan beräkna de särskilda omständigheter, som kunna leda till vinst ä ena eller förlust å andra sidan. Nu, då fråga lörekommit om återgång eller åtminstone förändring af denna reglering, har det, till grund för omdömet om behofvet eller lämpligheten af åtgärder i sådan rigtning, ålegat Utskottet att tillse huruvida verkligen städerna, såsom motionären synes påstå, gjort an oskälig vinst på Statens bekostnad. Af de uträkningar Utskottet här ofvan vördsamljgen framlagt, torde vara tillfyllest utredt, att så icke är, och att tolagsersältningarne under nuvarande uppbördsförhållanden öfverhufvud ej öfverstiga de inkomster, som skolat Städerna tillfalla, om tolagstaxorna fortfarit och å hvilka de sålunda kunna anses ega rättmätiga anspråk.
TJtsk. fann sig dock icke kunna gå in derpå, utan vidblef sin tanke, att då en sålunda uttryckt gemensam tanke ej var annat än ett direct afslag å förslaget, som icke kunde sammanjemnkas med de andra RiksStlns bifall till förslagets hvilande intill nästa riksdag, emedan dessa Stånds tanke eljest genom votering i förstärkt Constit.Utsk. kunnat blifva undertryckt, så kunde TJtsk. icke uppgöra någon votertspropos. för det af BorgareSt. äskade alternativ. I samma förhållande står den fråga, som i nu förevar, betänk, förekommer. Constit.Utsk. har nemi. förut beslutat att icke föreslå indragningsmagtens anskaffande isoleradt, och i följd af votering föreslagit, att dess afskaffande skulle ske i oskiljaktigt sammanhang med juryns upphörande. I detta beslut har jag ej deltagit, och jag har aldrig gillat detsamma. Jag anser förslaget otjenligt, men har förklarat, att sedan Utsk. uppgjort det, äga icke R. St. laglig rättighet att deri ändring göra. Om R. o. Ad. nu på olaglig väg vill söka att göra en sådan ändring deri, så blir det för de ledamöters räkning, som uti ett sådant beslut deltaga; för min del kommer jag ej att deri deltaga. Frågan är, enligt min öfvertygelse, afgjord. RiksStm hafva sagt sin mening och Utsk. sin. Utsk. har gifvit tillkänna, hvilka beslut inom d' rama blifvit fattade, dem Utsk. ej kunnat frångå. Nu öiv... imnäs naturligtvis af Utsk. och äfven af mig individuelt åt R. o. Ad. att besluta i frågan, under öfvertygelse att, vid en lugn pröfning af grundlagens innehåll, R. o. Ad. lärer finna, att i hvad Utsk. föreslagit icke någon ändring får äga rum i annat än redactionen, genom anmärkn:r vid återremissen, icke efteråt. Gr. von Fersen, Hans: Under förmiddagsdiscussio - Den 12 Februari e. m. nen har det synts mig, som 3.‘ne meningar sökt göra sig gällande.
Ux Urotocollo I. O. /^lmgvjll. Utdrag ak Protokollet, hället hos Hög. wördige Preste.Ständet wid Urtima Riksdagen i Orebro den 4 Ocko« ber i8lo. S. D. Äilkade Preste-Ständer Stats-Utskottets den 29 nästiedne Sept. pä bordet lagda yttrande i anledning af Prof. Doctor Alm. gwists Memorial om Krono Domainecnes förwallning. Ut -iupsg. Ux protoeolla ). l U ^Im^visi. Utdrag 844 Den 4 October. Utdrag af Protokollet, hältet hos Högtvördige Preste ^Ständet wid Urtima Riksdagen i Örebro den 4 Oktober t8io. S. D. dillade Preste-Ständet Lag. Utskottets den 29 September pä bordet lagda Memorial, i anledning af wäckt fräga, om Landtmätare^ för. pliktande att till Prowince. och Landtmäteri-Con. toiren insända Conceptoch renowerade Chartor. Ut supra. Lx krotocollo O. Almgvist. Utdrag af Protokollet, hältet hos Hög»vördigt Preste. Ständet wid Urtima Riksdagen i Örebro den 4 Oktober i8io. S. D2>ill Lag-Utskottets den 29 September pä bordet lagda Memorial, rörande utmätning af Landtmätares arfwode, kemnade Preste.Ständet sitt bifall. Uir supra. Lx krotocollo I/. ^lmczvM. Utdrag Den 4 October. 245 Utdrag af Protokollet, hältet hos Högwördige Preste. Ständet wid Urtima Riksdagen i Örebro den 4 October 18 lo. SD. sammanbang med Dewillnings.UL. stöttets den 22 nästl. September afgifne Memorial och bifogade utlätande öfwer de af Ad. tvocat-Fistalen Falkman, Borgmästaren Lindström, m. fl. wid Bewillnings Förordningen gjorda anmärkningar, upplästes jemwäl Högloft.