Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Således har jag intet att anföra till svar å hvad Hr Prytz anmärkt i delta hänseende, ehuru, i händelse fråga derom blefve väckt, mycket skulle af mig icke underlåtas att i anmärkningsväg emot Hr Prytz framställas. Det skäl Hr Prytz anfört, att ett sä beskalfadt stadgande som det af mig föreslagna, skulle endast leda till försök att på annan väg eludera tulllagstiftningen, och att dessa manufacturvaror skulle söka olofliga vägar för deras inpraktiscrande i landet, gäller lika val under närvar, förhållanden som om mitt förslag antoges. Den skillnaden äger endast rum, alt dessa varor, hvilkas import blefve inskränkt till vissa hamnar, vore att anse såsom rent af förbjudna på andra ställen och måste som sådana då behandlas, och man har erkänt den satsen såsom riktig, att det är lättare att conlrollera insmugling af rent af förbjudna varor, än dem som iiro tillåtna till införsel. Vidare har Hr Pryts anfort, att anledn. hvarför ull fått det särskilda skydd, som blifvit detsamma nieddeladt genom restriction af dess införande lill vissa hamnar, ligger i nödvändigheten att uppmuntra ullculturen i riket, 590 Den 26 Augusti. och detta är sant. Orsaken hvarför jag skulle önska bifall till motionen, ligger också deruti, ehuru icke bestämdt uttaladt, att äfven i sin män uppmuntra productionen af luxoch andra manufacturvaror här i landet till sadan mängd, att man skulle kunna undvara införseln deraf. Hafva andra städer, med afseende å förändrade förhållanden, erhållit rättighet att införa ull, så ser jag icke, hvarföre icke möjligen undantag, i händelse af behof, skulle kunna äfvenledes göras i afseende på luxoch andra manufacturvaror. Ändamålet är hufvudsaken, nemi. att så vidt som möjligt är minska importen, och Hr Prytz har icke bevist detta ändamål vara omöjligt att uppnå genom den utväg jag föreslagit. Den uppgift
Jag grundar min anmärkning derpå, att Rikets Ständer förbundit sig att godtgöra alla de ersättningar för jord , som fordrades i och för Götha <Cannls anläggande, och hvilket också, så vidt möjligt var, skett i jord eller Hemmansräntor, eller af Statens Ordinarie inkomster, sorn deraf förminskats; men någre få af desse ersättningar, och egentligen den till Söderköpings Hospital, måste i brist af jord eller räntor lemnäs i contant. Hade desse ersättningar kunnat gifvas äfven i jord eller räntor, hade, ingen fråga uppstått att 4* Den 22 Maji. föra anslaget på q:de Hufvudtiteln, och jag ser således icke något skäl, att det af denna Titel utgår, och förminskar Titelns tillgångar för dess egentliga behof, dertill ständigt fortfarande utgifter för Canal-anläggningar icke lämpligen kunna räknas. Jag yrkar derför, lika med Herr Crusenstolpe, att den Kongl. Propositionen om anslagets uppförande å 8:de Titeln må bifallas, intilldess man möjligen funnit utväg att till desse ersättningar anordna jord eller Hemmansräntor. I sammanhang med anslaget för fångars skjuts och underhåll, har Utskottet tillstyrkt Rikets Ständer, att hos Kgl. Majrt i underdånighet anhålla: ”alt, till minsknings beredande för öfrigt i Fångkostna”derne, vederbörande Embetsman och Au”ctoriteter allvarligen anbefallas, att iakttaga ”de af Rikets Ständer i deras underdåniga ”skrifvelse af den 23 Oct. iSaö i sådant ”ändamål föreslagne åtgärder, i afseende på ”inskränkning i Fångforslings-anstalterne i ”allmänhet.” Jag får i anledning häraf upplysa, att Kongl. Majrt, uti ett d. 29 Januarii 1824 aflåtit Nådigt CirculärBref, anbefallt iakttagande af en del af de af Rikets Ständer föreslagne föreskrifter i ämnet, samt ålagt Landshöfdingarne, dels att yttra sig om de öfrige, dels sjelfva uppgifva de vidare anstalter, som kunde till fångkostnadernes förminskning på hvart ställe synas Den 22 Maji. 43 lämplige.
Äongl. gamiljen förf¥jntna fumma, 732,557 SK:br 5 f¥. 6 rfl., fantt tid od) tneb för ftfllibet år berå dlifwit gobtgjorbe 625,925 9v:br 44 1T6 rfl.5 få utgör S5attfens forbran wib betta års flut adenafl 39,964 Ot:bv 26 ff. t rfl., od) Äongl. 9)laj:t föreflår, att bettna — 23 'återjfob ma färfBlt liqoiberas, Ijwarigenom 9iifs*©tatcn från 1835 ars "början wunne ett årlig tidgång af 66,666 Df:br 32 flf. Söted fjänftgt därtill od) bå befjutom en fumma af 7,458 Oi:br 16 f¥. till afföningar för tnagaftnS*förwalfare ocf) detjettte, fjwilfen f)ittids utgått af admäutta titbragningö*jlateti, nu fommer att på 2:bra J?ufwubtiteln öfwerjfpttas, attfer ^ongl. 9Jlaj:t nämnbe flat ttu funna, oaftabt be tid öfwerflpttning å benfamnta föreflagne utgifter, i deräftting upptagas tid ett emot förra ©tatsregleringen för* minjfabt belopp af 252,971: 25, 4, Saligt fjwab Äongl. Söla j: t rörande Utgifts*titlarne fjär ofwan pttrat od) föreflagit fommer ©tatsregleringen från od) tneb år 1835 tid nafla Olionbe — . 134,348: 3o. 6. tionde — .
Stånd är ej solid, om det ej begagnas, och en handelsvinst begagnas ej, om den ej ökar rörelsen. Jag hemställer derföre, om det ej vore så godt, att anslå ända till en million Sedlar till Silfverköp; och då man nu omöjligt kan bestämma ziffian af det pris, hvarefter köpet 6kall ske; då dessutom flere omständigheter föranleda till att nu ej så noga bestämma Cursen; hemställer jag, om icke den Autoritet, som får sig uppdragit att inköpa Silfret, äfven kunde få sig uppdragit att bestämma priset, dock. med vilkor, att för ett vist maximum skulle så mycket inköpas, som kunde fås, äfven utöfver den omtalte årliga millionen, Hvad det angår, åt hvilken Autoritet detta uppdrag borde öfverlemnas, tror jag att BancoStyrelsen ej är den rätta, emedan Bankens förvandlande till Handelshus är aldeles stridande mot dess natur, och dess invecklande i correspondence med Utländska köpmän och Vaxelaffairer är säkraste sättet att ruinera Banken. Jag anser derföre att affairerne böra gå genom StatsContoiret, och att det bör vara Konungen, som i StatsRådet tager sitt beslut, angående Silfver-inkö-i pet, samt att redogörelse derefter bör lemnäs Fullmägtige öfver inköpsdagarne och priserna, och sluteligen att dat inköpta Silfret må i Bankens hvalf mycket noga förvaras till kommande Ständers disposition och särdeles ögonfägnad. Herr Munch af Rofenjk;olcl, Eberhard: Mitt, för sex veckor sedan, gjorde förslag, att till Banw kens consoliderande, invexla Silfver mot nya sedlar, efter xoS sk. Kurs, har icke vunnit Ut" Den 9 Junii f, tn. 455 sköttens bifall. Utskottens Betänkande är tvärtom rakt stridande mot mitt förslag. Utskotten hafva nemligen tillstyrkt, att Banken skulle med sina vanliga intrader vid 96 sk. cours inväxla Silfver. Invexlingen skulle således komma att verkställas med gamla sedlar.
R:dr, något ytterligare bidrag för meranämnde ändamål bör ifrågakomma; och emedan omförmälda summa lill sitt belopp med 11,565 R:dr 23 sk. 9 r:st. öfverstiger de utgifter föråret, hvilka äro oundgängligen nödvändiga för underhållet eller fullbordandet af sådane arbeten, som, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers rörande anslagets disposition meddelade förordnanden, blifvit företagne, och om hvilkas beskaffenhet Rikets Ständer inhemtat närmare upplysning, nemligen: för Linköpings hamnbyggnad 1,080. — Väddö canal 4,000. — Gråde canal _ 600. Förvaltnings-, reseoch undersöknings-kostnader 6,000. ll,68o; alltså hafva Rikets Ständer icke funnit skäl lemna bifall till det af E. K. M. i Nåder äskade serskilda anslag af 50,000 R:dr för innevarande år. Hvilket, till svar å E. K. M:s Nådiga Skrifvelse i ämnet, Rikets Ständer få härigenom i underdånighet tillkännagifva. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 5 Augusti 1840. (,Se, i anseende till återremiss, N:o 64, samt Expeditions-Utskoitets memorial N:o 10.) 84 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelsej ff.o 55. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 5 Aug. 1840. Preste-Ståndet den 5 Borgare-Ståndet den 5 ,Bonde-Ståndet den 5 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående den löne-regleringj som erfordrasj i följd af Stats-Rådetsförändrade organisation. (Stats-TJtsk. Bet. Först. StatsUtsk. Mern. N:o 242.) S. A. K.
Någon annan betydlig vinst, om debet och credit vid bränvinsbränningen noga uppgöras, om i räkningen förlaget noggrant upptages och tillfälliga afbränningarej uteslutas, torde knappast äga rum, då naturligtvis en öf; verflödig tillgång nödvändigt verkar nedsatt pris, 6om till någon del ofta händt redan, och med klok beräkning framdeles än ytterligare skall uppstå, i den mån detta yrke, såsomdet hittils enda afsättningsgifvande, skall än me - Dm 21 Februarii. 623 ra utvidgas. Den olyckliga inflytelse denna vara har på arbetslönernas stegring, hvarigenom i synnerhet landtmannens förlägenhet ej obetydligt okas, utan att den arbetande, ehuru med en efter varupriserna nog hög dagspenning, har deraf den förmån man borde vänta, emedan iden större förtjensten alltid nästan åtgår till bränvin, matte vara allmänt känd. Till odlingens befrämjande och lättande har Riksens Höglofl. Ständer beviljat odltngslån i Banken mot låg ränta , N. B. då odlingen företages på oländig mark: Men då det vilkoret dervid blifvit bifogadt, att efter 3 års förlopp, årligen inbetala 10 procent af capitalet så frågar jag hvar och en förfaren hushållare, hvilken odling kan på sådan mark. som är foreskrifven, efter 3me års förlopp förse dess ägare med så stor afkastning, att den utsatte afbetalningen, utan tillskott af egna särskilda tillgångar kan bestridas, och om ej således ändamålet är förfeladt; hvilket bäst bevi«es deraf, att utaf de till odlingslån gjorde anslag, en betydlig del är obegagnad, hvilket under en herrskande penningsnöd, knappast borde förväntas.
Riksgälds-kontorets ställning och förvaltning under den tid, som Revisorernes granskning kommer att omfatta, och böra, vid samma tillfälle, särskilda berättelser af Kommissariatet och Ombudsmannen vid detta verk afgifvas och genom Fullmäktige lill Revisorerne öfverlemnas. Dessutom skola Fullmäktige, vid nästa riksdags början, lill Rikets Ständer afgifva och till Stals-Utskottet aflemna en fullständig berättelse för hela den tid, som förflutit sedan Fullmäktiges berättelse till Rikets nu församlade Ständer afgafs; börande jemväl särskilda berättelser, för samma tid, af Kommissariatet och Ombudsmannen då afgifvas och till Stats-Utskottet af Fullmäktige öfverlemnas. § 265. Efter hvarje revisions slut, skola Fullmäktige, på sätt Rikets Ständers för Revisorerne utfärdade instruktioner innehålla, föranstalta om tryckning och utdelning med allmänna tidningarne af Revisorernes, angående Statsoch Riksgälds-verken, afgifna och Fullmäktige tillställda berättelser, jemte dertill hörande förklaringar; hvilka handlingar, äfven genom Fullmäktiges försorg, böra till näst derefter sammanträdande Revisorer ech Ständer öfverlemnas. § 266. Före nästkommande riksdags början höra Fullmäktige: a~) föranstalta om upphandling af det, för tryckningen af Riks-ståndens protokoller med dertill hörande bihang, under samma riksdag, erforderliga papper, och, med behörigt iakttagande af Rikets Ständers i sådant afseende meddelade föreskrifter, låta upprätta konlrakler angående verkställigheten af bihang ets tryckning ; Jior till Stats-Utskottets Memorial N:o 293. 15 b) upprätta kontrakter om tillhandahållande, under riksdagens lopp, af de skrifmaterialier och öfriga effekter, som för Riks-ståndens och Utskottens behof kunna erfordras; och c) låta komplettera och iståndsätta invenlarie-persedlarne uti Riks-ståndens samt Utskottens sessionsoch kansli-rum inom Rikets Ständers hus.
N:o 66. tes Grefven stridande emot vår Rätlegångs-Ordning, att Dom kan fällas, böter och kroppstraff åläggas, på grund af anklagelser, till hvilkas bestyrkande vittnen icke höras på ed; att en sådan, åt KyrkoRåden lemnad latilud, att, blott på den moraliska vissheten om förbrytelsens verklighet, fälla en anklagad, vore i högsta måtto vådlig, i det den lemnade rum åt personliga förföljelser; att, i anledning af den derom gjorda framställning, maximum af de böter, som Kyrko-Råd, enligt i4 §• i Författningen, eger ålägga, bordt bestämmas, emedan, då i Författningen derom saknas bestämdt stadgande, öppet rum är lernnadt för godtycket, och något hinder icke möter för den möjliga händelse, att öfverdrifvet höga böter, lill och med utgörande den sakfälldes hela förmögenhet, någon gång varda afKyrko-Rådet ådömda. Vid Utskottens afstyrkande af RiksdagsFullmägtigenifotÄerg. ? motion, att ordförandebefattningen i Socknestämma måtte genom Församlingens val bestämmas, är slutligen af Herr Grefve Cronhjelm anmärkt, att antagandet af detta förslag vore nödvändigt, så vida man önskade, att Municipalstyrelsen inom vårt land skulle ernå någon utbildning; att skickligheten, att inom Socknestämma och Kyrko-Råd leda ÖfverläggDingarne, ej torde kunna förutsättas mera hos Fastor, än hos Lag-s. Allm. Besv.- ». Oee-Wtsk. Uti.
Skulle någon enskild man, eller någon korps, militär eller civil, eller ock någon menighet, af hvad namn den vara må, antingen af egen drift, eller med an - ledning af befallning, försöka att våldföra Riksförsamlingen, eller dess afdelningar, eller störa friheten i deras öfverläggningar och beslut, skall sådant anses som förräderi; ankommande på Riksförsamlingen att slika förbrytelser i laga ordning beifra låta. § 87. Ej må någon för sina gerningar eller yttranden, i egenskap af riksdagsman, kunna under tilltal ställas, eller sin frihet beröfvas, utan att den kammare, till hvilken han hörer, sådant tillåtit genom uttryckligt beslut, deruti minst fern sjettedelar af kammarens, vid omröstningen tillstädesvarande, ledamöter instämt; egande dock ingen att häraf taga sig anledning till frikallelse från författare-ansvar enligt Tryckfrihetsförordningen. Men öfverfaller någon, inom Riksförsamlingen eller dess afdelningar, den andre med hugg och slag, eller nyttjar emot honom vapen, häfver 64 Konslitutions-Utskottets Memorial, JU 7. den angripande förverkat lifvet, ock må han, utan att vidare njuta riksdagsmannaskydd, till behörig domstol öfverlemnas. Bcskylies riksdagsman för någon grof missgerning, må han ej kunna i häkte inmanas förr än, efter anställd ransakning, domaren sådant skäligt pröfvat, så vida han ej å bar gerning funnen varder; gällande likväl, om han cfler domstolens kallelse sig ej inställer, hvad allmänna lagen i slikt fall stadgar. Ej må riksdagsman häktas för mindre förbrytelser eller, under påslående riksdag, för skuld insättas. Dock skall hans egendom ej vara från laga utmätning frikallad. Icke heller kan någon riksdagsman ifrån annan ort, medan han för riksdagens skull sig å riksdagsorten uppehåller, utom i ofvan omförmäldta svårare fall, dragas derstädes för rätta, med mindre han sökes för gäld, som han under den tiden sig der åsamkat. § 88. Ingen riksdagsman må kunna förmenas alt riksdagen bivista; dock gäller under krigstid undantag härutinnan för militärpersoner, då de i rikets tjenst af Konungen beordras. § 89.
Ducaler; men alt sådant till någon del måste bero deruppå, huruvida Myntverket kunde från Banken påräkna nytt Silfver till förmyntning, i den mon, det förut erhållna aflemnades, hvilket sistnämnde vore af vigt ej allenast för bibehållande af nödig arbetsvana och skicklighet hos arbetarne, utan ock för arbetsdriftens ordnande i det hela vid Kongl. Myntverket på ett sådant sätt, att ett erforderligt belopp af Silfverplattor städse funnos i förråd till afprägling vid de tillfällen, då kopparmynlningen och öfrige arbeten sådant medgåfvo; med afseende å hvilka upplysningar Banco-Fullmägtige ej funnit hinder, att låta till utmyntning aflemna Silfver till ofvan omförmäldte belopp af 25,ooo R:dr Silfver Specie. Men sedan Fulimäglige få månader derefter eller i Augusti månad år 1837, i anseende till den då betydligt tilltagande ulvexlingen af hela Silfver Specie R:dr, förordnat, alt 15o,ooo R:dr af denna myntsort ofördröjligen skulle utmyntas, samt i anledning häraf den Bankens Tjensteman, hvilken det åligger alt följa och bevaka Bankens förhållanden till Kongl. Myntverket, anmält, att Öfver-Direclöien vid sistnämnde Yerk, efter erhållen del af Fullmägtiges berörde Beslut, förklarat, att, så vida 4® Berättelse af Banco-Fullmäktige. myntningen skulle kunna påskyndas, ett större parti Silfver på en gång måste till Kongl. Myntverket aflemnas, emedan det qvantum, som, under senare liden, vanligen funnits i Kongl. Myntverkets vård, endast medgåfve arbete på en verkstad i sender, hvaremot flere serskildt© arbeten på en gång, eller samtidigt, måste fortgå, derest ett större belopp på kort tid skulle medhinnas, hafva Banco-Fullmägtige funnit nödigt tillåta, att, utan hinder af hvad förut stadgadt blifvit, Kongl.
Memorial, med förslag till voterings-proposition i anledning af RiksSlåndens skiljaktiga beslut, i fråga om eftergift af den f. d. Lands-kamereraren i JVvrmlands län Svante Lindberg ådömda ersättningsskyldighet. (I. A.) Sedan Stats-Utskottet uti sitt under N:o 225 afgifna Utlåtande, på anförda skäl, tillstyrkt, det Rikets Ständer måtte bifalla hvad Kongl. Maj:t uti Nådig Skrifvelse af den 30 Oktober nästlidet år hemställt oell föreslagit i fråga om eftergift af den f. d. Lands-kamereraren i Wermlands län, Kammarrätts-Rådet Svante Lindberg ådömda skyldighet att ersätta kronans förlust af arrende-afgifter och krono-utskylder m. m. för boställena N:ris 1 och 2 Elfvetorp i ölme socken af nämnde län; så har detta Utlåtande, enligt ankomna protokolls-utdrag, blifvit bifallet af Borgare-ståndet, men afslaget af Bonde-ståndet, hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet såsom sitt beslut antagit Herr Henschens vid nämnde Utlåtande fogade reservation, enligt hvilken Rikets Ständer icke allenast skulle bifalla hvad Kongl. Maj:t uti förenämnde Nådiga Skrifvelse behagat föreslå, utan ock medgifva, att Lindberg fritages från allt ansvar för det belopp af 1,000 R:dr utaf den fastställda ersättnings-summan, som Stats-Rådet af Wingård i lifstiden inbetalt, samt att, i händelse bemälde Stats-Råds sterbhus eller rätts-innehafvare hos Lindberg uttaga dessa 1,000 R:dr, Lindberg berättigas att sagde belopp af Stats-verket återbekomma. Bih. t ill II. St. Derjemte inhemtas af berörde protokolls-utdrag, att Ridderskapet och Adeln inbjudit, de öfriga Riks-stånden att i nyssnämnde beslut sig förena, men att denna inbjudning, hvilken Presté-ständct lagt till handlingarne, blifvit af Borgareoch Bonde-stånden afslagen.
Da Åby, i Utskottets tanka, är dertill vida tjenligare både för kringboende Correspondenter och Postföringens skyndsamhet, och det hufvudskål, som Velat hemtas för Postgångens ledande ötver Herrevads Kloster, att der finnes en Commissariats-Inrättning, skulle förfalla, i händelse dessa Commissariat skulle komma att upphöra ; sä anse Utskotten, att Rikets Höglollige Ständer torde böra i underdånighet Understödja förslaget om ett Post-Contoirs förläggande till Åby. E) Herr Winbladhs förslag öiti upprättande af Instruction för Pöstilloner och Postförare, i anledning hvaraf Utskotten, sorn för sin del biträda de derföre anförde skäl, tillstyrka» att Rikets Högloflige Ständer mätte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om Nådig befallning till OfverPost-Directeuren att, till efterrättelse för Postiljoner och Postförare, upprätta och till Kongl. Maj:ts Nådiga fastställelse underställa en Instruction, som, i öfverensstämmelse med För, fattningarne, bestämmer deras ömsesidiga rättigheter och skyldigheter. Be.villn.- och Oec.-Utik. Bet, N:o 22. F) Jan Olssons fran V esterås Län framställning om införande i Almanachorne af underrättelser ur Post-Taxan; med understödjande hvaraf Utskotten hemställa, att i Skrifvelsen till Kongl. Maj:f äfven i underdånighet blefve hegärdt, det vederbörande mätte erhälla Nådig befallning, att i de ärliga Almanachorne ombesörja införandet af de Utdrag ur Pqst-Taxorne, som der lämpligen kunna finna rum.
Dessa Utskottets yttranden äro af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Stån - Stats-Utskottets Memoriat N:o 60. 3 det godkända, men afslagna utaf Borgareoch Bonde-Stånden; Och får i följd häraf Utskottet, för den förstnämnda frågans afgörande genom votering, föreslå följande proposition: . a) »Den som godkänner Utskottets hemställan, dels att Rikets Ständer måtte bevilja de af Kongl. Maj:t för bildande af ett tredje kompani ingeniörtrupper samt till aflöning åt den vid pontonierbataljonen nödiga stab begärda belopp, tillhopa 30,850 R:dr 34 öre årligen, deruti inbegripen natura-spanmål 1,518,7 kubikfot, att å anslaget för Ingeniörkorpsen uppföras; dels att till första anvärfningen af truppen vid nämnda kompani måtte å Riksgälds-kontoret anvisas ett anslag för en gång af 5,400 R:dr; och dels att Rikets Ständer måtte medgifva, att öfriga kostnader för det nya kompaniets första uppsättning måtte få bestridas af den nu beviljade ordinarie anslagsförhöjningen, — röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer afslagit Kongl. Maj:ts i omförmälda hänseenden gjorda nådiga framställningar.»
Reservationer: af Herr Henschen. af Riksdags-fullmägtigen Sven Rosenberg från Christianstads län, som, enär kommunen haft skyldighet att underhålla den aflidne, i händelse han sjelf saknade tillgång dertill, ansåg samma kommun böra tillerkännas rätt till den aflidnes qvarlåtenskap, i fall sådan finnes och laga arfvingar icke äro kände. Stockholm, tryckt hos H. Nisbeth, 1865. Lag-Utskottets Betänkande N:o 13. i N:o 13. Ank. till Exp.-Utsk. den 18 Dec. 1868, kl. 12 midd. Betänkander, i anledning af dels Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer om antagande af en författning, angående arfsrätt för oäkta barn, dels ock enskild motion i samma ämne. Ifrågavarande nådiga Proposition är af följande lydelse: »Uti underdånig skrifvelse den 6 December 1863 hade Rikets Ständer framställt förslag till förordning angående rätt för oäkta barn att taga arf efter sin moder. Kongl. Moj-.t, som, i följd af de mot Rikets Ständers förslag gjorda anmärkningar, funnit Sig icke kunna detsamma bifalla, men likväl ansett förändring i denna del af lagstiftningen vara af behofvet påkallad, har derföre låtit upprätta ett förslag i ämnet, hvilket, genom att från de oäkta barnens arfsrätt undantaga sådan egendom, som utgör bröstarfvinges laglott, lemnar orubbad grundsatsen om det lagliga äktenskapet såsom familjens grund samt för öfrigt stöder de oäkta barnens rätt till arf efter modren på en förutsättning af den aflidnas ej tillkännagifna yttersta vilja; varande närmare moliver för de föreslagna stadgandena upptagna i härvid fogado Stats-Råds-protokoll. Efter att i ämnet hafva hört Högste
183 183 och enär denna Intrad är beroende af de årlige markegångsprisen, torde densamma icke böra här beräknas högre än vid senaste Stats-reglering,. eller 23,000. — - 22:0 Krutoch Saltpeter-försäljnings-medlen blefvo, vid sista Stats-regleringen,. beräknade tili 70,000 R:dr, och hafva utgjort för år 1827 R;dr 97,991:27- 3. 1828 87,423:— 11. 1829 „ 110,021:— 10. 183 183 och synes denna Inkomst-titel kunna calculeras till ett förhöjdt belopp af . . .. ., 73,000. — - 23:o Controll-stämpel-medlen finnas, uti sista Statsregleringen, upptagne till 8,000 R:dr och hafva utgjort: för år i827, då betydliga restantier utestodo, R:dr 4,378: 33. 3. 1828' 8,983: 7. 8. 182 183 183 samt synas kunna bibehållas vid förra beräkningen 8,000. 24:0 Numer-Lotteri-Medlen beräknades vid sisla Stats-regleringen till Netto-inkomst för Stats-Verket 60,000. Numer-Lotteriels stat och utgifter 30,000. Tillsammans. 110,000:: — - De hafva utgjortr Nettoinkomst'.