Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Inom Ridderskapet och Adeln samt B or gare-Ståndet bar blifvit anmärkt: att den för utländska Handels-Expediter föreslagne bevillning är för hög; att conlrollen öfver afgiftens erläggande vore omöjlig; att någon fö t böjd afgift ej blifvit föreslagen för utländska Handels-Expediter, som lill Riket ankomma, utan endast all den olägenhet måtte förekommas, att en sådan person, sedan lian vid gränsen erlagt den bestämda afgiften, 5o R:dr, skulle kunna bela Liden vistas i landet och idka kammarhandel; att afgiften borde bestämmas för en viss lid, och att, sedan denna tid vore expirerad, ny afgift borde eiläggas; ali, då afgiften 1111 blifvit förhöjd till 100 R:dr, en jemnkning deruti borde ega rum; alt resande från Södra Europa, Vestindien och Norra Amerika, som anlända lill Sverige, för alt der uppgöra affairer, och ofta uppköpa våra producler och befragta våra fartyg, mot förbehåll att få afyttra sitt lands alster, äro inbegripne under samma cathegori med de så kallade Probenreuter; att man genom sådan beskattning icke förminskar kringspridandet af utländska luxarticlar, ritan endast lyckas utestänga utländningar från vårt land; att orden: ’’manufactur-och fabriks” borde tilläggas i förslaget, så att detta kornme att lyda sålunda: ”utbjuda eller sluta handel om utländska manufactureller fabriksvaror; ”att stadgandet endast borde afse Probenreuter, bland hvilka de, som afsätta colonialvaror, äro mindre skadlige, än de, sorn BevillningsU t skottets Utlåtande, IV: o 27. drifva kammarhandel med manufakturoch fabriksvaror; alt liden af en månad är förkort; att redovisningssättet borde bestämmas såsom Ulskoltels ena Ledamot, lio r Grefve Posse, i sin reservation föreslagit; att något stadgande borde finnas för den händelse, alt en utländning, sorn ankom för alt utbjuda varor, cj gjorde vid gränsen någon anmälan derom, men sedan beträddes med sådan rörelse; samt att stadgandet borde belt och hållet försvinna, emedan utlä-ndningarne kunde andvända reciprocitet, så att en Svensk, som reste till utrikes 011 för att uppgöra oafslutade affairer, blefve lika högt beskattad, som ullandningar hos oss.
Ulskottet helt enkelt kunnat och bordt nyttja samma ord och meningar, som finnes uti förut» nämnds Stars Utskoiteis sörcstagne, af Sländerne godkände Stats Förslag, endast med den nödiga och manliga ingrctze m. m. som Ult alla frän Skänderne till Konungen afgående expedittoner plägar brukas. De öfriga Ständcn torde ock säkerligen finna, att onr De hade ansett Expeditlons Utskottets göromål ena» handa, och med lika omfattning, som alla öfriga Uk« skotts göromål, eller om De kunnat föreställa fig, att ens någon granskning marit behöflig af ben frän Expcdluonö Utskottet hos Dem upläfte, och af Talemän» nen, efter gammalt bruk, kill antagning projecterade expedition, sä hade intet af Ständen troligen med den skyndsamhet bejakat samma af Expeditions Utskottet företedde expedition; och jag styckes häruti sä mvcker mer, som dä Ridderskapct och Adelns Deputation mae uti oftanämnde ärende hos de öfriga Ständen, bädo Deras konsternation mar synbar, och mangs af de andre Sländcns Respeclipe Ledamöter straxk erkände artz De icke attenderat den, dä as Ridderskapet och Adelr» Uvräckte orda tilläggning. — Ester min ranka kunds ock de öfrige Sländen med mycket skäl ej tro sig bez hösma noggrannare handtera denna expedition, än som wanliatwis dä Protöcoller justeras till assändande rist Med,Ständer, hwilka oltid mäste ordagrannt innehas la hwad nägotdera af Ständen bestulit, och till de W riga anses nödigt c-ommunicera; Och än mer noggrann» het w,d Expeditionen borde Sländen hoppas, dä ex». xMiyncn skulle sfgä lill KonunZen, saust skolår ,88 Den 4,December uefalta alla 4 Ståndens sammanstämmande beslut.
Stockholm den 11 Februari 1848. Reservation: af Johannes åndersson fiåu Skaraborgs län: "Emot Utskottets beslut i denna fråga får jag anmäla min reservation, enär jag icke mäktar inse någon rättseller billighelsgrund finnas uti de Kongl, författningar, som bestämma afträdesafgiften till Amiralitets-och krigsmanshus-kassan al rusthåll med en procent af hundradel åköpe-ellerfltransportsuruman, då deremot rotehållseller augumeutshemman endast debiteras med en så kallad per mille afgift eller en procent af lusendet å köpeeller transportsumman, äfvensom att infanterigratialisten njuter af bemälte fond som pension lika med ka vallerigratialisten, och det torde vara ostridigt, alt kavallerisoldaten mera sällsamt kommer i åtnjutande af pension genom en mera mödosam vapenöfningsskyldighet och den ovighet, sorn inträffar, innan han uppnått den ålder och tjenstetid, som erfordras, innan han kan komma i åtnjutande af någon sorts pension. Öltast nödgas han träda ur tjensten, innan lian gjort sig berättigad lill någon delaktighet af bemälte inrättning. En annan orättvisa torde man äfven finna i bemälte debitering deruti, att det finnes många rusthåll, som under sekler icke bidragit till berörde fonders förstärkande, emedan eganderälten öfvergått från arfvinge till arfvinge, följaktligen frie från sagde onus, men icke dessmindre li3r gratialisten från så beskaffade rusthåll kommit i åtnjutande af sin fulla pension. Alldenstund Wadstena krigsmanshusoch amiralitetskassorne nu mera stigit till den höjd, som motionärerne uppgifvit, hvilket Utskottet icke kunnat bestrida, synes det mig, som samma fond genom en ändamålsenlig förvaltning bör kunna draga de utgifter, den har att vidkännas, hvadan Höglofl. Utskottet ej saknat skäl för bifall till framställningen medelst ett jemkande af hvad envåldslidens regenter behagat som lag föreskrifva."
Nu uppkom en modifikation — i afseende hvarpå kyrko-historikerna dock uttrycka sig i försigtiga och undvikande ordalag — ropar dig, o Satan, som är det väsentliga i hvarje skapadt ting, dig, som är materie och ande, dig, som är sinne och förnuft. en modifikation, enligt hvilken satan skulle blifvit störtad genom erkeengeln Mikael, och följaktligen skulle kunna vänta en restitution. Man bör häraf kunna sluta, att jessidernas lära vidtagit här. Jessiderna, en arabisk stam i Mesopotamien i våra .dagar, har erhållit benämningen djefvulsdyrkare, men med orätt, ' ty de tillbedja ej djefvulen, de vilja ej smäda honom, de anse t. o. m. orätt att. smäda honom, om han än visat aldrig så stor olydnad mot Gud. • Tvärtom böra vi önska — säga de — att han åter må komma till nåd hos Gud; det är bättre, att vi alls icke bekymra oss om djefvulen, eller tadla honom, utan hellre se till att vi sjelfva må vinna Guds nåd. De anse profanerande att nämna djefvulens namn; då de nämna honom, sker det med mystiska omskrifhingar, t. ex. ” den som I kännen ” eller " I veten hvem han är ”, eller " den som $e okunniga och enfaldiga fördöma ”. Hans verkliga namn dölja de; ingen oinvigd får känna det. De ha ofta varit utsatta för förföljelser, men de ha hellre låtit döda sig, än de velat underkasta sig att smäda djefvulen .. Deras iära är hvarken af muhamedanskt eller hedniskt ursprung * utan de synas fast mera hafva sin upprinnelse från någon kristen sekt. Märkligt nog stå de anförda formlerna i öfverensstämmelse med uttryck i Consuelo om lollarderna, sådana som: ” Måtte den som blifvit förorättad (d. v. s. djefvulen) helsa eder! ” Dessa ord skulle blifvit yttrade till Consuelo af en böhmisk bonde, Zdenko, en qvarlefva af lollardernas sekt.
Hvad slutligen angår det ifrågasatte be* hofvet, ätt, genom Kongl. Landtbruks-Aca-> demienä försorg, låta förfärdiga och till hvarje Läns Hushålls-Sällskap afsända modell å den, af Ekenmark senast inventerade förenklade väfstol, så och ehuru Utskotten, uppå de upplysningar, som af flere dé respective Riks-Ståndens Ledamöter i anmärkningame blifvit lemnade , icke böra bestrida , att den* na väfstol redan kan i några delar af riket vara känd och till bruk införd, torde det dock tillåtas Utskotten få hysa den öfvertygelse , att sådant icke öfver allt är händel-; sen , och att mångå orter finnas,der denna nyt-, tiga inrättning, i saknad af den åskådliga So Stats■ samt Allm.ftesv o.Oec.Utsk.TJtl, N:o5Q, och lättfattligare anvisning , som af en modell framför en ritning står att erhälla ani nu icke är sa bekant och använd , som med skäl bör önskas; och då det är Kongl. Landtbruks-Academiens åliggande , att inom landet bekantgöra nyttiga uppfinningar, samt bemälde Academie eger medel för detta ändamål uppå Stat sig anvisade, anse Utskotten så mycket mera angeläget , att ifrågavarande modeller vid Kgl. Academiens verkstäder förfärdigas, som vande och skicklige arbetare der finnas anställde, af hvilka modellerne kunna gifvas den noggranna sammansättning till alla dess delar, utom hvilken deras ändamål att tjena till föresyn förfelas, Utskotten tillstyrka, uppå alla dessa skäl, Vördsamt, det behagade Röglofl Ridderskapet och Adeln samt Högvördige PresteStåndet, med bifall till Utskottens Betänkande N:o 523, sig med de öfrige tvänne Respective Riks-Stånden derom förena: ått Fabriks - läkaren J. E.
De uti 3:dje mom. omförmälda periodiska skrifter stämplas sålunda, att, då skriftens ena yta innehåller sammanräknadt ‘200 qvadrat-decimaltum och derunder, förses densamma med en stämpel å 2/io öre, utöfver 200 till och med 400 qv.-dec.-tum » » » » 5 io » utöfver 400 » » » 600 » » » » » 4/io » utöfver 600 >> » » 800 » » » » » '>/io » o. s. v. Förenämnda stämpel bör alltid anbringas å någon af skriftens yttre sidor, så att stämplingcns riktighet må vid afsändningen från trycknings-orten kunna af vederbörande Post-tjenstemän lätt kontrolleras. S:o Stämpling af tidningar verkställes, i Stockholm, uti Bikets Ständers Riksgäldskontor, i hvilket afseende det för tidningarne bestämda papper skal!, jemte attest öfver slämpel-algiftens insättning i Banken lör Riksgälds-konlorets räkning, dil aflemnas; och ega vederbörande alt, i den mån papperet hinner stämplas, men sednast efter fjorton dagar, detsamma återfå. På enahanda sätt förhälies med stämpling af i Stockholm utkommande periodiska skrifter och broschyrer, för hvilka, i den ordning § 3 bestämmer, portofrihet blifvit särskildt sökt och beviljad. När tidningar eller periodiska skrifter och broschyrer, för hvilka åstundas portolrihet, utgifvas i länsresidens-städer, utom Slockholm, inlemnas papperet till Lands-konloret, under hvars inseende och ansvar stämplingen verkställes; och äger Lands-kontoret att, såsom ersättning för besvär, tryck bällar, färg och arbetslön till stämplare, af influtna medel godtgöra sig Vin öre för hvarje åsatt stämpel. I andra städer besörjes stämplingen, emot enahanda godtgörelse, af Magistraten, och å landet af den, som Konungens Befallningshafvande dertill förordnar; dock bör all - Förslag till Författning, äng. Tidnings-stämplings-afgiften.
Stånd, för hvilken jag hyser mycken aktning och efter hvilken jag i många fall, i afseende på formfrågor, vill rälta mig; yttrade vid det tillfälle, då frågan om föreskrifter rörande kolera-farsotens hämmande här skulle slutligen afgöras, och hvilken fråga stod på samma punkt som den närvar:de, alt enär Utsk., i valet mellan en mindre och en mera tydlig redaktion, icke Den 25 Oktober. 13 företagit någon sammanjemkning, utan vidblifvit elen mindre tydliga, kunde R. o. Ad., oaktadt inbjudning från ett annai Stånd aflåtits att instämma i dess till redaktionen bättre beslut, icke derå göra afseende, utan endast vidblifva sitt förut fattade beslut. Detta förhållande tog jag till ledning då nu ifrågavande ärende företogs till behandling inom Utsk. Frill. Behbinder: Jag bar begärt ordet med anledn. af Frih. Tersmedens yttrande. Hän har Sagt, alt hans motståndare skulle hafva förklarat, att Utsk:s förfarande vore grundlagsvidrigt. Jag har icke hört någon yttra detta, och jag frilager åtminstone mig derifrån. Skulle jag hafva ansett det sä, är det otvifvelaktig!, att jag, som är Utsk:s Ordfönde, skulle vägrat propos. Nu ansåg jag det icke grundlagsvidrigt, utan blott olämpligt i form, Och det var derföre, som jag reserverade mig deremot. Frih. Alströmer har omnämnt det inflytande, jag ansett mig ega hos BondeSt.: men jag ber att få förklara, det jag ingalunda anser mig ega något inflytande derstädes. Mitt yttrande i delta hänseende föranleddes endast deraf, att de ledamöter af BondeSt., som sitta i Ekon.Utsk., för mig yttrade sin missbelåtenhet öfver afdelningens beslut, emedan det icke innefattade någon inbjudning, förklarande derjemte, att om en sådan inbjudning verkligen egt rum, skulle den troligtvis hafva af Ståndet blifvit antagen. Slutligen har Frih.
Genom motionen finnes emedlertid icke i ringaste måtto utredt, hvarken huru stor kostnad för arbetets utförande skulle komma att erfordras, att detsamma är med fördel verkställbart, eller 368 Den a5 November e. m. att något bolag är villigt att verkställigheten sig åtaga, vid hvilket förhållande Utsk, hemställler, att det väckta förslaget icke niå till någon åtgärd föranleda.” Om nu ifrågavar. motion i afseende på bildandet af ett enskildt bolag af Utsk. afstyrktes, derföre alt icke något sådant bolag anmält sig till låneunderstöds erhållande, så hade likväl Utsk. bort, såsom mig synes, taga Konungens propos. i öfvervägande, efter der äfven upptages Södra Stäket; och Utsk. har verkligen af de handlingar, Utsk. fått sig meddelade från Storamirals-cmbetet, haft tillfälle att se det betydliga mätningar och afvägningar derstädes äro verkställda. I sådant ändamål får jag till Utsk. nu afienrna en karta, författad af en Hr Kolthoff med profiler för den muddring, som erfordras för att uppr ensa ifrågavar. farled, icke en muddring på 4^ mil, utan en muddring på några hundra alnar, med sprängning på ett enda ställe under hela farleden. Derigenom kunde vinnas en betydlig genväg för hvarje seglande fartyg, som kommersöder ifrån till hufvudstnden och icke är mera djupgående än detta farvatten kunde blifva , hvilket kunde ledas ända lill 24 fot. Jag hoppas att, efter inhemtande af förhållandet, och om Utsk. tillika skaffar sig de kostnadsförslag, som jag vet finnas i stadens archiver, så skall intet tvifvel uppstå om nyttan och nödvändigheten af ifrågavar. arbete. Man boide finna det olämpliga af alt vilja ingå i speciella och detaljerade fördelningar af den summa, som till Styrelsens disposition för allmänna arbeten anslås, väl vetande att då Styrelsen får hvad den begärt, nemi.
Likaledes skola de penningar eller deras värde, som, efter hvad uti 2 och 3 §§. förmäles, blifvit i och för Negerhandel betingade, eller, om de dertill blifvit använde, deras motsvarande belopp vara förverkade. Af hvad sålunda dömes förbrutet skall, när åtalet sker vid Domstol i Sverige, hälften tillfalla Kronan, och hälften den som brottet upptäckt och gittat bevisligt göra. Dömes åter till slik confiscation å utrikes ort vid de serskilda Domstolar, åt hvilka Kongl. Majit, efter tractat med främmande magt, uppdragit Domsrätt i ämnet, skall hvad Svenska Staten* efter sådan Domstols beslut, tillkommer i behållning, sedan omkostnaderna afgått, vara Konungens ensak. K. M. Nåd. Propos. N:o 43. § 9- Denna Lag skall icke lämpas till den händelse , att Svensk undersåte för eget behof begagnar, samt i sådant ändamål köper eller säljer slafvar endast inom det Land, der egande rätt öfver slafvar är, efter Landets Lag, gällande. För öfrigt upphör egande rätt öfver en Neger-Slaf, så snart han ankommer på Svensk grund , då han från samma ögonblick är fri. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL JOHAN. A. Thuring. Bil. till K. M. Nåd. Propos. N:o 42. 7 Utdrag af Protocollet Öfver Justitics-Ärenden, hållet inför Kongl. Maj:t i Stats -Rådet på Stockholms Slott den 13 December 1828. Närvarande: Hans Excellence, Juslitias-Stats-Ministern, Herr Grefve Gyllenborg. Hans Excellence, Stats - Rådet Herr Grefve Rosenblad. Hans Excellence, Stats-Rådet Herr Grefve Löwenhjelm, Stats-Rådet Friherre aj Nordin. Stats-Rådet Schwan. Stats-Rådet Grefve af Ugglas. Justitias-Rådet Grefve Strömfelt. Justitiae-Rådet Isberg. Justitias-Cancelleren Bergenschöld.
Det torde vara tydligt och obestridligt för hvar och en, alt sådana villkor och iakttaganden icke kunde blifva föremål för votering i förstärkt SlatsUstk. och icke liörde till sådana mål, som i 66, 69, 70, 71 och 72 §§:na Reg.Ftn aro omnämnda, utan vore af beskaffenhet att böra förfalla. Hr Landtm, ansåg sig således af 75 §:ns Riksd.Ordn. bestämda föreskrift vara förhindrad alt framställa propos. till gillande af TJtskis förslag lill voter;s-propos. i den omfattande form, som den för det närvar, ägde.” Hr Landtm, fortfor derefter och yttrade, alt den af Hr Landtm, sålunda vägrade propos. då af åtskilliga ledamöter blifvit yrkad och votering i anledn. deraf anställd, hvarvid Ståndet med betydlig pluralitet godkänt Hr Landlm:s mening. Då R. o. Ad, så fattat beslut i detta mål, ansåg Hr Landtm, icke alt målet åter kunde upptagas eller att nugot vidare beslut derom för R. o. Ad. kunde komma i fråga att fatta, utan torde R. o. Ad. finna, på sätt äfven flere ledamöter under discussionen i dag begärt, att den sednare delen af StatsUtskts nu föredragna mern. N:o 542 icke kunde erhålla annan åtgärd än att läggas till handlingarna. Ropades starka ja, blandade med några nej. Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att ja öfverröstat nej. Gr. Frölich: Jag har nogsamt i minnet den behandling, som denna fråga fått hos R. o. Ad. specielt genom Hr Frih, o. Landtmrs föranledande, och det var vid hugkomsten Den a Juni. 39 deraf jag belt enkelt instämde med Frih. Tersmeden utan att ingå i någon vidlyftig discussion ofver ämnet. Denna sak tillhör historien, och jag har blott begärt ordet nu för att få nedlägga min reservation i R. o. Ad:s protocoll. Frih. Tersmeden:
55- Se vidare Stats-Utskottets Memorial N:o 122. — N:o 43. till Rikets Ständer, angående afsöndring af jord från Kronolägenheterna Hushagen, Köpingsön och Byslätten i Köpings socken af Westmanlands län, för utvidgning och rätuing af Köpings å. III. 43. R. 55. V. B. 372- A. 416- E. 638. — N:o 44. till Rikets Ständer, angående bibehållande af det vid 1853—54 års riksdag till ombyggnad af Långebro vid Christianstad anvisade statsbidrag. lil. 43. IV. E. 77. — N:o 45- till Rikets Ständer angående eftergift af den framlidne Öfversten m. m. Israel af Ekenstam i egenskap af Chef för Vestra Tull-distriktet, till ersättande ådömde andel utaf Tull - 144 — P — kassören G. E. Bergvalls balans. III. 44, R. 55. Propositioner och Skrifvelser, Kongl. Maj:ts Nådiga. — N:o 46. till Rikets Ständer, angående försäljning af tomtplatsen efter Kronans nerbrunna spanmiils-magasinshus i Staden Carlsltamn. lil. 44. R. 55 V. B. 372. A. 4IG E. 422. — N:o 47. till Rikets Ständer, angående användande af de å Statsanslaget för Bätsmansbeklädnaden åren 1849—1851 uppkomna behållningar, lil 43. R. 55- XI. B. 20. A. 76. E. 116. — N:o 48, till Rikets Ständers Stats-Utskott, angående väckt fråga om ersättning till Rektor i Lindes stads-skola för honom frångångna djekneeller socknegångs-penningar. Se Stats-Utskottets Memorial N:o 148 (35:o). — N:o 49. till Rikets Ständers Stats-Utskott, angående ökadt anslag för Gymnastiska Central-Institutet.
Om vi vilja kalla det för en ostadighet, så kunna vi göra det, och vi kunna se ett exempel på hennes mångpröfvande experimenterande med nya andliga riktningar i hennes intresse mot slutet af sitt lif för teosofins drömmar, federationens kamp mot samhällsolyckorna, pietismens grubbel öfver världens gåta och människosläktets fördärf oeh problemdiktningens glädjelösa frågande och frågande. För den nuvarande medelåldersgenerationen, uppfostrad i otro på någon plötslig förändring i människonaturen, allt för flegmatisk kan hända, när det gäller de stora målen och de stora frågorna, de fjärran utsikterna och framtidsmöjligheterna, kunde denna andliga rastlöshet ibland taga sig något fantastisk ut. Men det är ju å andra sidan också faktiskt, att tron ännu i dag verkar under, att det djärfva försöket bereder möjligheter, där inga förut funnos, och det är möjligt, att fru Limnell med sin barnsliga tro såg längre och djupare än vi, som tviflade. Äfven praktiskt förstod hon att verka, hvarom vittna de talrika allmänna värf, i hvilka hon tagit del: Handarbetets vänner, Eugeniahemmet, Föreningen försinnesslöabarn, Klara skyddsoeh arbetsförening, Fredrika Bremer-förbundet, Föreningen för gift kvinnas eganderätt, Läsesalongen äro namnen på de inrättningar, sällskap och stiftelser, där hon gagnat antingen som ledamot eller på ännu mera ingripande poster. Härtill inskränkte sig dock icke hennes välgörenhet. Huru mången fattig har icke med tunga steg vandrat uppför hennes trappa och med ett helt fång af ljusa förhoppningar skyndat nedför den igen, med en välsignelse öfver gifvarinnan, så varm som endast ett jublande tacksamt hjärta kan gifva den. Hur mången har hon ej gett den dyrbaraste gåfva af alla, förnyad arbetskraft, genom att ge lifvet den riktning, som den arbetande behöfde för att utveckla sig. Jag tänker särskildt på de konstnärer, hon understödt och uppmuntrat, dessa bräckliga varelser, hvilkas andliga skaparkraft lefver på vår, blommor, färger, kärlek, och för hvilka en resa till Italien eller en vistelse utrikes eller blott nyhet i intrycken äro en hälsodryck, som föryngrar deras talang.
M:t noga öfvervägt alla de omständigheter, som ligga till grund för en framställning om anslag af allmänna medel till kommunikationers öpnande och förbättrande, böra B. St:r taga en Den 27 Ju ni e. m. 343 sådan fråga i öfvervägande. Här har, så vidt jag kunnat inhemta af StatsUtsk:ts Betänk., en sådan väg icke blifvit följd, utan framställning om anslag är gjord af enskild motionär, och StatsUtskit, som erkänt behofvet af ifrågav:de kommunikations-led, har likväl icke velat understödja densamma, emedan någon framställning i ämnet icke blifvit gjord af K. M:t. Vid sådant förh:de kan jag icke annat än förena mig med Hr Bildt och anhåller att StatsUtsk:ts tillstyrkan i förev;de puukt måtte af K. St:r bifallas. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, uptagit de derunder gjorda yrkanden om dels bifall till och dels återremiss af Utsk:ts ifrågavtde hemställan, framställde H. Exc. propos. å bifall till densamma och, då dervid svarades många ja jemte några nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Gr. Sparre begärde votering. Uplästes och godkändes följande voter.-propos.: »Den som bifaller StatsUtsk:ts hemställan uti 28:de punkten af Utlåtit Nio 120, röstar Ja ; den det ej vill, röstar Nej> Vinner nej, varder nämnde hemställan återremitterad.» Vid voteringens slut hade rösterna utfallit sålunda: Ja — 21. Nej — 5. Utskits hemställanden biföllos. Föredrogs ånyo och bifölls StatsUtskits den 16 och 22 dennes bordlagde Mern. Nio 121, med förslag till allmänna vilkor och stadganden i afside på de under denna riksdag beviljade statsbidrag till väganläggningar och vägförbättringar samt hamnbyggnader och vatten-aftappningar m. fl. arbetsföretag.