Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Handarbetena togos fram, men fingrarne gingo trögt och tankspridt och hvilade ofta, medan ögonen följde ökstockens lekfullt vinglande rörelser där ute på den stålblå vattenskifvan. Fanny satt och såg på lilla Maggie, som i dag alls icke var sig lik. Förkänslan af deu snart förestående skilsmässan hade hos de andra tagit sig uttryck i ett forceradt otvunget sätt, ett stelt leende och små kväfda suckar, men hos det sextonåriga lilla » pyret » fanns ingen förställning eller beräkning, hon visade sig alldeles sådan hon var, lade alla sina känslor och intryck utanpå sig, och de voro i dag idel sorg och bedröfvelse. Hon hade knappast sagt ett ord pä hela dagen, hon som eljes var en sådan liten pladderskata. Inga ystra killingspråog, inga kvittrande skrattrullader, inga elektriska gnistor i de svarta stenkolsögonen. Alla det lilla hjärtats strängar tycktes vara slappa och ostämda. Hela dagen hade hon suttit där blek och allvarsam och följt Karsten med stora, sorgsna blickar och bara sväljt och sväljt för att tvinga tillbaka tårarne. Den enda gången hon sett glad ut var under middagen, då han tog två af hennes munkar, men bara en af de andras. Och nu satt hon där igen med händerna liksom halfdomnade i knät och såg utåt sjön, där en annan flicka redan aflöst Klara i ökstocken, och det kunde inte hjälpas, att en klar tår långsamt smög sig ner öfver hennes bruna kind och stannade där nere, där den vackra skrattgropen annars brukade vara. Lyckligtvis var det ingen annan än Fanny, som såg den. (Forts.) U r notisboken. Fredrika-JBremerfiirbundet hade i onsdags afton sammanträde under riksantikvarien Hildebrands ordförandeskap, hvarvid årsberättelsen för år 1892 upplästes. Af densamma framgick bland annat, att medlemsantalet under året stigit från 1,533 till 1,564, däraf ständiga medleramar 244. Platsförmedlingarna ha omfattat dels fasta platser, delB också tillfälligt arbete. Sammanlagda beloppet af årslöner för de genom byråns förmedling under året tillsatta fasta IDUN 1893 platserna uppgår till nära 30,000 kr.
Helt visst skall ingen, som är i besittning af de mänskliga egenslraperna, vördnad och forskningsbegär, kunna ~ t a n rörelse lyssna till hennes redogörelser för vetensk&amp;ens eröfringar upp till närvarande tidpunkt och de storartade resultat, som blifvit uppnädda vid utforskandet af viirldsrymden. Nyligen hafva utkommit tvenne nya arbeten af deu ansedda och mångsidiga f örfattarinimii Jfi-s Olil,I / nsf. Ett af dessa &amp; r » Royal Edinburgh: her 8aints. Kings, Prophets alid Poets D, och hvars löftesrika titel icke bedrager, ty boken ger en talangfull skildring af den så skönt belägna, pittoreska gamla hufvudstaden med dess romantiska minnen. hrilka spkras tillbalca till mycket aflggsna tider. Den ar iifren en skildring af en senare tids gliinsande hoflif under Stuartarnes storhetsperiod samt innehiller särdeles upplysande och rardefulla biografiska notiser. Ill. London Kews liar innehillif en lång och sakrik öfversikt at boken, framhållande dess stora förtjänster i s&amp; val historiskt som litterärt afseende, men afven pipekande huru Mrs Oliph&lt;mt latit sig vii1 mycket påverkas af Walter Scotts romantik och hans i viss grad bristfälliga uppfattning af de religiöst reformatoriska rörelserna i Skottland. Ty afven författarinnan tillagger dessa mindre betydenhet iin de i verlrligheten aga, och med ' undantag af de teologiske stridigheterna, måste dock erkiinnas, att den skotska, .nationen stir i stor tacksamhetsskuld hos John Knox och hans efterföljare för cie striinga kraf på renhet i seder, allvar i viljan och den högt stiende folkuppfostran. som gifvit lyftning åt nationdkarakteren och som iitmarkt detta folk framför andra. Mrs Oliphants andra nya bok ar en roman kallad » Kirsteem, berattelsen om en skotsk familj för sjuttio år sedan. Den har emottagits af kritiken med s a m a loford och stallles i jiim+ö jd med författarinnans tidigare arbeten.
Total sedel-utgift dertill, å 14o sk Sedi. 4,206,550: Hela Fonden utgör Sedi. 2,159,580: Följaktligen skulle ytterligare behöfvas fonder Banco Sedlar . 2,046,970: 24 Banco-Utskottets Betänkande N.-o 8. 1833 Dec. 31 Banco och Riksgälds-Sedlar (lånen på metaller export-effecter och Låne-B:co obligationer afdragne, se N:o 1 29,256,473: 42. 10. Af de på Yexel-Banco-räkningar innestående GuldSilfveroch Sedel-Depositioner, tillhopa Banco-Sedel värde 3,605,745: 43. 10. beräknas såsom sedelstock, hvad denna depositionssum n» öfverstiger a,«00.000 Beloppet af Riksgälds-Contorets begagnade creditiv afdrages med 757,957: 20. 3. Likaledes beloppet af Vex lingsförskott i landsorterne 44,000: g ^ Rester 29,660,262: 18. 5. hvilka, a 128 sk:, motsvara Silfv. För nya Depositräkningen i Låne-Banken afgå vtterligare . 19,202: 32. |:delar deraf utgöra . • • • 6,939,622: 15. 9. Härtill Banco-Utskollets Betänkande AT:0 8. Härtill finnes: 1833 Dec. 31 Liggande reel fond ruyntadt och omyntadt , 6,587,581: 37. 8* Hvarpå afgår: Primitiv brist i 5 till 8 Silfver R:dr 351,026: 30 För förskottsmedlen kunde erhållas å 140 sk. 131,976:
Lagerbjelkes förslag i ett bestämdt begränsadt ämne, skedde sådant, utan att ens uttrycka min egen tanka, allenast under förutsättning, att nämnde förslag i sjelfva verket öfverensslämde med de flestes åsigter. Gerna hade jag äfven undvikit att yttra mig öfver den fråga, som nu är under öfverläggning; men utan anspråk på domsrätt i canstitutionsfrågor, tror jag det vätta i denna fråga ligga sä Den 14 Mars. 327 nära hvars och ens omdöme, att äfven jag tillåter mig att fälla milt. I theoretiskt afseende tror jag, att Gr. Mörners förslag, förordadt af aktningsvärde ledamöter inom detta Hus, tvifvelsutan skulle vara det riktigaste. Jag tror äfven, att detta sätt af Utsk:s hildning inom en kort tid, i fall någonsin Const.Utsk:s förslag blefve lag, skulle vara det rälla; men det synes mig å andra sidan vara i högsta grad oklokt, oförsigtigt och derföre orätt, om ett sådant förslag nu utginge ifrån R. o. Ad. Det sätt att uppgöra saken, sorn Gr. Mörner sednast nämnde, skulle visserligen i detta afseende hafva mindre olägenheter, men ändock några; och jag anser försigtigheten fordra att i denna punkt lemna Utsk:s förslag olörändradt. Jag afstyrker således Gr. Mörners. H. Ex. Hr Gr. Björnstjerna: Jag är lill stor del förekommen af Frih. Palmstjernas anförande, och vill endast säga, att ehuru jag medgifver, alt Gr. Mörners förslag är ganska rationelt och att ärendenas behandling skulle vinna derigenom, är jag likväl öfvertygad om, att i sakernas nuvarande ställning, skulle i synnerhet BondeSt. anse det vara riktadt mot dess intressen. Då förslaget i alla fall har ganska få chancer för sig att gå igenom vid en kommande riksdag, tror jag det vara onyltigt att Adeln blottställer sig för en misstanka ytterligare, hvarföre jag afstyrker förslaget. Gr. Horn, Claes Fredr.:
April 1810, fideicommiss endast få stiftas för första emottagaren och dess närmaste efterträdare, torde, derest, sådant oaktadt, bevilln. dessutom anses böra hädanefter utgöras för sjelfva stiftandet af fideicommisse!', denna bevilln. särskildt bestämmas. Bland de uti ifrågavar §:s irsta punkt uppräknade inrättningar, som äro befriade från skyldigheten att utgöra bevilln. för erhållna gåfvor och testamenten, upptagas icke pensions-cassor, ehuru dessa med allt skäl synas bora hänföras till enahanda cathegori med de öfriga undantagen; hvadan föreslås: att jemväl pensions-inrällningar måtte från berörde skyldighet uttryckligen frikännas. Uti 2:dra punkten stadgas, att ”andre arfvingar, än ”skyldeman i rätt uppoch nedstigande led, skola betala sex ”proc. bevilln. för det testaments-värde, som öfverstiger de”ras egen arfsdel.” I följd häraf äro sådane arfvingar skyldige att erlägga bevilln. för det deras arfslott öfversk jutande testaments-belopp, äfven om detsamma icke uppgår till trehundra r:dr, eller den summa, hvarunder testamenten till oskylda personer äro bevillningsfria. 3:dje punkten innehåller, att ”för testamente eller gåf”va af årlig ränta eller afkomst, utan ägande-rätt till sjelfva ”egendomen, vare bevillningen två proc. af capital-summan.” Härvid finnes något undantag icke medgifvet, hvarken för arfvingar i rätt uppoch nedstigande led, eller för andra arfvingars laga arfslolter, eller för capital-summor, understigande trehundra r:dr. Då nu anmärkta stadganden ofta föranleda skiljaktiga tillämpningar och följaktligen olikhet i de testaments-lagar för alldeles enahanda förmån påförda afgifter, så hemställes: att, till förekommande häraf för framtiden, motsvar. föreskrifter i den nya bevillnts-förordn. måtte varda mera bestämda och sins emellan öfverensstämmande.
Utskottets Utlåtande, IV 2. s i358—i i363, bif. af BorgareStåndet, ix s 41^, återrem. af Adeln, ix s 42°- Ytterligare Utlåtande, IV 3. s 55'] — 56o, bif. af BorgareStåndet, IX s 722, af PresteStåndet, ix s 397. Undefd. Skrifvelse, X s 836, 837. StraffLagarne, angående förändring i; Motion, remitt. till Lagutskottet, II s uSa. a88 Utskottets Utlåtande, VII 2. s 822 — 834, bif. af Adeln, IX s 684, afPresteStåndet, IX s 693, af BorgareStåndet, IX s yo5, återremitt. af BondeStåndet, IX s 712. Ytterligare Utlåtande, YII 2. s i36i •— i3 6g, lagdt till Handlingarne af Adeln, IX s 1155. Strandsittare, om rättighet för, att frakta gods mellan Svenska och Danska kusterna; Motion, remitt. till Bevilln. Utskottet, II S 1205. Utskottets Utlåtande, Y 1. s3i7» 3i8, hif. af PresteStåndet, IX s 407» af Bor« gareStåndet, IX s 4*4» af BondeStåndet, IX s 431> af Adeln, IX s 470. — väg, om utvidgad) rättighet att begagna; Motion, remitt. till Ekon. Utskottet, lis 123a. Utskottets Betänkande, Vill s 74 — 7 hif. af Adeln, IX s 187, af PresteStåndet, IX s l48, af BondeStåndet, IX s 154, af BondeStåndet, IX s i(>3. — egares rätt till fiske, om närmare bestämmande af; Underd.
Uistoktek anser wal Rusttjenst? markerna ej kun, na till grundränta hänföras, ock att da afgiften i pe eonqueiterade Provincerne af Frälse-Hemman hax sfftmdk pä sörssoning frän Adelsrustningens preste, ran - Dcn 8 Augusti. 24Z9 rande, kan ock afgiften ei förswinna, men som Hemmanen blifwit genom Extra Roteringen ansenligen betungade, och förberörde afgifter sednast ar i8ia förhöjde, sa att annan tillökning deri, nu skäligen ej bör äga rum, än som swarar emot myntets sedan den tiden försämrade wärde, sa medgiswes billigheten af minstning i den än widare projecterade tillökningen till 25 procent, sa att för hwarje Rusttjenst-mark projecteras i afgift ro si. i stället för 12, samt af Frälse-Hemman i nämnde Provmcer, nemligen i Skane z R-dlr 26 si. » stället för 4 R:dlr 12 si., i Blekinge z N:dlr 16 si. i stället för 4 R:dlr, i Halland och Bohus Län z R:dlr ii si. i stället för z R:dlr 42 si. afUissckne^Hemman efter helt räknadt samt hälften af JnsockneHemman. 2:0. Egenteligen af Herr Grefwe Gyllenborg, samt af Högwördige Prest-Ståndets endel Ledamöter, har blifwit anmärkt, att de olika beräkningar för Bewillning af Arendatorer, som innehafwa Jordegendomar, Bruk eller andra Lägenheter, icke synas äga någon stadgad naturlig grund, utan wara grundad pa godtycke, ledande i wisia fall till Arendatorers obehöriga twang och k andra ater till säkerhet vin erforderlig tyngd af Statens behof.
Då ofvanomförmälda, Kronofogden i Westra härad på lön anslagna, hemman icke kunde, såsom belägna utom distriktet, af Kronofogden bebos, och sålunda, på sätt Kollegierna jemväl yttrat, vore att anse såsom löningshemman, men icke boställen, fann Stats-Rådct, lika med Kollegierna, bemälde Kronofogde skäligen böra, i likhet med andra Kronofogdar, som sakna boställen, komma i åtnjutande af hyresersättning, hvilken Stats-Rådet, på de skäl, som Stats-kontorets President och Ledamöter anfört, ansåg böra med fulla beloppet af 300 R:dr årligen utgå, oberoende af den vinst, som utöfver den i staten beräknade inkomst af hemmanen, tjenste-innehafvaren genom deras utarrendering kunnat eller intilldess rättelse genom blifvande förnyad beräkning af boställets afkastning vunnes, kunde komma att deraf draga; och tillstyrkte Stats-Rådet i underdånighet, att Kongl. Maj:t täcktes i nåder tillåta att, efter ofvanberörda grund, utaf sjette Hufvudtitelus allmänna besparingar finge anordnas och utbetalas hyresersättningsbelopp Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 16. dels till f. d. Kronofogden, numera Häradsskrifvaren Wallerström, för tiden från och med år 1858 till den 1 Augusti näst.lidet år, eller för fyra år 7 månader, med tillsammans 1,875 R:dr, och dels till nuvarande Kronofogden i Westra härad Reutersvärd för tiden från och med den 1 Augusti 1862 till den 1 innevarande månad, eller för 6 månader, med 150 R:dr; honom öppet lemnadt att vid innevarande års slut lios Stats-kontoret anmäla sig om utbekommande af återstående hyresbeloppet för året, eller 275 R:dr; —• samt att till Rikets Ständer måtte göras nådig framställning om uppförande å stat från och med nästa statsregleringsperiod af årlig hyresersättning, 300 R:dr, för Kronofogden i nämnda härad. 17:o. Kongl.
Äfven för Tullgarns-fordringarne har samma liqvidationssätt varit iakttaget och desamma i enahanda ordning blifvit ersatte. Kär nu Kronan med sine skatterätts-foidringar kan betala sine skulder af dylik beskaffenhet, så är det väl tillbörligt, alt sådant sker häldre, än att derför bortlemna Hennes odisponerade hemman till Hennes stora förlust, då man nemi. kan vägra det med stöd af Författningarne. Desse omtala icke införsel i annat än Kronohemman, och att dylike hemman dertill bestämdes, har bland annat naturligtvis varit det skäl, att Kronan intet derpå förlorade, emedan det varit Kronan likgiltigt, hvem som ägde hemmanet, åboen eller en skatterälts-fordrare. Till införsel i Kronoskatte eller Frälsehemman ge deremot icke Författningarne tillåtelse. — Om man nu vill påstå, att Kronan icke kan äga sådane hemman, utan att de genast, efter det de blifvit af Kronan förvärfvade, bordt förvandla sig till Krono, så är det likväl, i afseende på hemmanen under Ädelforss, förhållandet, att de bibehållit och åtnjutit sine 4 B. 22 39.8 LStats-U tskottets förre naturer, och att Kronan sjelf skatteköpt till Guldverket ett hemman Skirö, sorn varit Krono. Ett lika förhållande inträffade med Säteriet Sannagården i Götheborgs och Bohus Län, som, ehuru hemfallet till Kronan, bibehållit sin Frälse-natur och derföre af KammarCollegium ansågs ej kunna lemnäs i ersättning för skatterätls-fordringar. JNu mera, sedan hvarje Svensk man får besitta all slags jord i landet, synes intet hinder för Kronan att afven åtnjuta denna förmån, åled de ifrågavarande hemmanen ar dessutom det serskilda förhållande, att ägande-rätten blifvit mot reda penningar af Kronan inköpt för ett visst behof, och de äro således icke af lika egenskap med vanlige Kronohemman, som efter Författningarne kunna användas till skatterätts-fordringars betalande.
Då nu, enligt Kollegii åsigt, en person oundvikligen erfordras för tillsyn, mathållning, renhållning m. m. vid arresterna å mötesplatserna, och bostad för en sådan person i arrestbyggnaden bör beredas, samt Regements-vaktmästarne lämpligast kunna åläggas dessa bestyr; så vinnes dermed den dubbla fördel, att för arrestbestyren alltid en passande person är att tillgå, samt för vaktmästarue er - 96 Bil. N:o 3 till Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. N:u 1, om Statsverket 1862. hålles på alla mötesplatser utan särskild kostnad den för dem i alla afseenden så högst behöfliga bostaden Med afseende härå hafva förslagsritningar blifvit uppgjorda; och Kollegium har, jemte sitt underdåniga betänkande, öfverlemnat materialoch kostnadsförslag jemte ritningar till arrestbyggnad så väl af sten som trä å indelta Arméens mötesplatser; hvarförutan 2 tillbyggnader för tillsynespersoner eller vaktmästarne vid arresterna för Wermlands Infanterioch Fältjägareregementen erfordras. Då till ofvan upptagna nybyggda och inredda arres erna, tillsammans . 25. komma för Wermlands Infanterioch Fältjägare-regementen 2. så erfordras, med tillägg af arresterna på Herrevads kloster för Skånska kavalleriregementena 2. och på Ränneslätt för Smålands Husarregemente 1. tillsammans 30 lokaler, för hvilka inventarier måste anskaffas och underhållas.
Att ingen löntagare, så länge han i nu inriehafvande beställning qvar-, står. må. genom den provisoriska statens tillämpning, erhålla mindre lönbelopp, an hvartill han, genom erhållen fullmakt och nu gällande föreskrifter, är berättigad; Bil. M 5 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. M 1, om Statsverket 1856. 29 hvadan alla sådana löneskilnader, främst och innan allmän delning sker, böra från den samfälda fonden uttagas och vederbörande tillhandahållas. 6:o. Att, alldenstund boställenas uppskattning, till grund för 1835 års lönereglering, enligt hvad erfarenheten ådagalagt, blifvit efter högst skiljaktiga beräkningssätt verkställd, en förnyad uppskattning af så väl bostadssom till utarrendering afsedda boställens afkastning må, efter en och samma method och på samma grunder, vid hela Indelta arméen ega rum; till hvilken ända jag får i underdånighet hemställa, att Krigsoch Kammar-kollegierna måtte anbefallas att ofördröjligen uppgöra och till Eders Kongl. Majit inkomma så val med underdånigt betänkande, huru en dylik uppskattning må, på tillförlitligaste sätt. kunna verkställas, sora med Förslag till Instruktion derför. 7:o. Att, till dess denna uppskattning försiggått och blifvit gillad, boställenas nu åsatla uppskattningsvärden må i alla lönliqvider bibehållas. 8:o. Att den provisoriska aflöningsstaten endast kommer alt gälla intill den tid, då den i 6:te punkten omförmälda nya uppskattning af indelta arméens boställen hunnit fullbordas och derå grundade nya lönestater blifvit fastställda. Under förutsättning, att dessa allmänna grunder af Eders Kongl. Maj:t i nåder gillas, samt att provisoriska lönestater för regementerne och korpserne häraf blifva en följd, åligger mig att i underdånighet föreslå de löner, som för de särskilda Befälsoch Tjenstemanna-graderna borde bestämmas.
Enär alltså på fasta Egendomen kan erhållas Banko-Lån, Odling af ofruktbara marker understödas med Banko-Lån, på den färdiga varan genom Magazins Directionen erhållas förstäckning, äfven genom sådane Lån, och slutligen Egendomshafvaren för sin person i Diskonten erhåller Banko-Lån ; af hvilka allmänna anstalter må hända ingen enda i en till stadga kommen Stat, för Jordbruket rättligen borde finnas , ehuru de nu blifvit här i Riket nödvändige och ännu länge måste blifva det; så veta Utskotten ej heller med hvad skäl må billigen kunna anföras, att uti förslaget till Låne-rörelsens reglering Jordbruket blifvit vanlottadt. Sedan Utskotten nu upptagit och besvarat '463 Stats■ och Banko-Utskottens Bet aniand en'. de egentliga ärindringar, sorn vid deras Betänkande i de Respective Riks-Ständen gjorde blifvit, återstår, att ingå uti en speciel förklaring ofver de serskildte anföranden, sorn derjemte innefatta förslag till andra åtgärder , än dem Utskotten framstäldt; och förekommer dervid följande. En yard Ledamot af Höglofl. Ridderskapet och Adeln har upptagit följande anförande af Utskotten p. 1, att rörelseti underhölls vidare genom inträffande Han dels-för holl anden pä Continenten samt de speculntioneri hvilka derifrån hämtade sin upprinnelse. Fastighetsköp oell vidsträckta Odlings-företag komrno dernäst i ordningen-, och drager deraf nogoförvrintadt den serdeles slutföljden , att Utkkoften Synas ej vara älskare af Odlings-företag, då de satta dem i bredd med äfventyrliga speculationer. Forst nödgas Utskotten ärindra om deri pligt, hvarje granksare i allmänhet åligger , att icke halft eller styckadt upptaga ett anförande, sorn, derigenom får ett vanställdt skick.
Hennes Majit Enke-Drottningen har, då hon 1774 ankom till vårt Land, igenom ett lagligen upprättadt och sedermera stadfästadt Giftermåls-Contractj blifvit lofvad, vid händel* sen af dess inträffade Enke-tillstånd: i:o En årlig Underhålls-Summa, af 6o,ooa R:dr Banco. - • _ .. 1 ' ' 2:0 Wadstena Slott till Enke-Säte, som för detta ändamål borde, repareras, inredas, meubleras och förses med Husgeråds-persedlar. 3:0 Fri disposition ifrån dagen af Dess Enke-tillstånd. öfver Starby Kungsgård3 med deraf blifvande hela afkastning. 4:0 En Silfver-Service, 4 Vagnar, 3 anspann Vagnshästar samt 8 st. Ridoch Vagnsklippare. 22 Ben 18 April. Om mari nu äfven medgifver att, den Hennes Maj:t vid igiy års
Beväringsmanskapets exercerande; och det andra skälet är, alt om man ock skulle betrakta (det jag visserligen icke gör) under-officersbeställningarne ur den inskränkta synpunkt, som Utsk. synes hafva gjort, nemi. att deras hufvudsakligaste ändamål vore att tillse det rustkammaren med allt hvad lill den hörer vore i god ordning och hölles vid makt, så tillhörer detta åliggande väl egentligen fahnjunkaren och då hvarje kompani-chef bäst vet af hvilken vigt det är att ega en för denna plats duglig och bepröfvad person och huru svårt det är alt få en sådan, blifver det således äfven ur detta skäl nödvändigt att inom kompanierne linnas utom fahnjunkaren minst tvenne andra under-officerare alt välja mellan då den förres afgång skall ersältas. Fordom funnos vid de värfvade reg:tena 3:ne under-officerare på kompaniet utom fahnjunkaren. Nu är antalet vid Gardes-regitene nedsatt till 2, inbegripen den sistnämnde, och jag anser således på redan anförde skäl det vara omöjligt för dessa reg:ten att bestrida sin tjenstgöring, såvida de icke erhålla den i Konungens propos. föreslagna tillökningen till aflöning åt de behöflige sergeanlerne; hvarföre jag förenar mig med Frih. von Stedingk i begäran om ålerremiss. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Jag lager mig friheten fästa 11. o. Ad:s upmärksamhet på de sista raderna i denna punkt, deri Utsk., med hvad det ofvan yttrat, säger sig hafva besvarat ej mindre Hr Winges inom BorgareSt. än ock åtskillige ledamöters af BondeSt. förslag om Gardes-reg:nas indragning. Den meningen lärer icke R. o. Ad. ämna att återremitera, utan lärer återremissen böra inskränka sig till frågan om de nya sergeant-lönerne, hvaremot R. o. Ad. i öfrigt torde besluta att anslaget för Gardes-reg:tena i öfrigt upföres i Riksstaten, i öfverensstämmelse med hvad Utsk:s yttrande i denna del redan innehåller.
— N:o 167, angående beviljadt understöd i anledning af den Staden Warberg öfvergångna eldsvåda: VII. 263. — N:o 168, angående regleringen af utgifterna under Rik-Statens Sjunde Hufvud-Titel: VII. 286. — N:o 169, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Åttonde Hufvud-Titel: VII. 265, 268, 270, A. 279 (se Expeditions-Utskottets Memorial N:o 15). — N:o 170, angående vilkoren för försäljning aT bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker: VII. 265, 268, A. 268. — N:o 171, angående fribrefs-rätt för pastors-embetena i Riket: VII. 269. — N:o 172, angående förändrad anordning af böne-gudstjen sterna i städerna: VII. 269. — N:o 173, angående förändring af lagens stadgande om ränta: VII. 269. — N:o 174, angående undervisningen i elementar-läroverken och dermed sammanhängande ämnen: VII. 269. — N:o 175, angående stats-bidrag för vägars anläggning och förbättring, brooch hamn-byggnader samt kanaler, äfvensom sjö-sänkningar och andra vatten-aftappnings-företag, med flera dylika föremål: VII. 286. 60 — B — Expeditioner till Kongl. Majit, Rikets Ständers: — Nio 176, angående allmänna vilkor och stadganden i afseende på de under denna riksdag beviljade stats-bidrag för väg-anläggningar och väg-förbättringar, brooch hamn-byggnader samt vatten-kommunikationer, m. m.i VII. 286. — Nio 177, i fråga om nämndemäns och fjerdingsmans rätt till ersättning för extra förrättningar: VII. 289.