Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men jag har ansett mig höra yttra min tanka> då vid en fråga arn utsträckning af Creditsystemet, pluraliteten inom Riksens Ständer synes vilja genom sina Embetsman bemäktiga sig hela penningerorelsen i Landet, Herr Grefven ock Landt - Murskalken förklarade, att om han funnit Banco-Utskottets i denna punkt framställde Förslag, rörande Discont-Directionernes tillsättande, vara mot Grundlagen stridande, hade Herr Landt-Marskalken genast derå fästat Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet; men då Herr Landt-Marskalken nu i stället tillåtit discussionens fortgång, förmodade Herr LandtMarskalken, att deraf tydeljgen kunde inses, att Herr Landt-Marskalken för dess del icke ansåg Utskottets Förslag strida mot Grundlagen , och följagteligen sig ej eller kunna vägra proposition derå. Grefve von Schwerin: Utskottet har väl icke föreslagit benämningen af BancoFullmäktige åt desse Embetsman, men då det tillagt dem alla de rättigheter, som annars uteslutande tillerkännas Ständernas Fullmäktige, är det endast i namnet som skillnaden ligger. Dertill hörer jemväl, att kunna tilloch afsätta Tjenstemän; och deraf kommer äfven, att för deras skull en särskild ansvarighets-lag blifvit stiftad. Jag in - Den 7 November f. m. ser stora olägenheter deraf, att desse Directeurer erhållit immuniteten, som sätta dem x parité med Banco-Fullmäktige. Jag skulle tro det vara långt bättre, antingen att Fullmäktige sjelfve valde dessa Directeurer, eller åtminstone drogo försorg om deras tillsättande. Discont-Directionen i Stockholm består af 8 personer, hvaraf 4 äro BancoFullmäktige. Dessa väljas ej Ståndsvis, utan af de tolf Fullmäktige, I Provins-Contoiren, der endast 4 Directeurer finnas, kunna de bereda sig nog stor inflytelse. Ansvarighetslagen, om de vilja missbruka förtroendet, skulle möjligen komma för sent. Derföre anser jag Riksens
Vid öfvervägande häraf har Utskottet, då frågan endast angår öfverflyttning af Centonalen till utgående i sammanhang med allmänna Bevillningen, men icke någon förändring i grunderne för Centonalens utgörande, visserligen för sin del ansett det vara tydligt, att densamma ej heller hädanefter kan beräknas af andra löner än hittills skett, lill följd af serskilde, derom gällande Författningar, hvilket Utskottet ock trott sig hafva uti nämnde Memorial antydt, då Utskottet i momentet 0) föreslagit, till införande i blifvande Bevillningsförordningen, att, ”af alla löner erlägges en för hundrade, motsvarande den hittills under benämning af Centonal afgift på löner skedda innehållningmen då likväl, på sätt berörde anmärkningar ådagalägga, betänklighet i ornförmälde afseende inom ett Riksstånd förekommit, får Ut £ ihan g. till R. St. Prot. i83/f och i8.3S, S.-te Sami. i:sta Jifd. 2.-dra Banclet. 2-dra Häftet. i 2 Bevillnings-Utskottcts Memorial N.-o 4d - skottet, enär arimärkningarne endast åsyfta ett förtydligande af Utskottets förslag, härmed vördsamt föreslå det tillägg vid momentet a) att, af alla löner, af hvilka Centonal hittills utgåttj erlägges &c.; hvilket inom Preste-Ståndet yrkade tillägg Utskottet hemställer jemväl måtte af Ridderskapet och Adeln samt Borgareoch Bonde-Stånden bifallas. Stockholm den 3o Ankom till Exp.-Utsk. den 8 Jan. Memorial, i anledning af Riks-Ståndens olika beslut angående Stora Sjötulls-Bevillningen.
Uti ett öfver denna framställning afgifvet yttrande hade t. f. Inspektören öfver rikets navigationsskolor hufvudsakligen anfört att, vid jemförelse mellan Stockholms navigationsskola, den enda, hvarest för närvarande två underlärare funnes anställda, och navigationsskolan i Göteborg, det visade sig, att årliga antalet examinerade lärjungar, hvilka under läsåret 1864—1865 utgjort i Stockholm 37 och i Göteborg 49, vid den förstnämnda skolan under sednare åren varit aftagande, men deremot vid Göteborgs navigationsskola afgjordt stigande; att, ehuru redan af denna anledning lika stor lärarepersonal erfordrades vid Göteborgs som vid Stockholms navigationsskola, framställde sig behofvet deraf ännu större, då man toge i betraktande antalet af de lärjungar, som utexaminerats från de båda högre afdelningarne, hvilket under läsåret 1864—1865 utgjort i Stockholm 15 och i Göteborg 31, samt att, på grund af uppgifna förhållanden, med någorlunda visshet kunde antagas, icke blott att antalet lärjungar komme att vid navigationsskolan i Göteborg blifva minst lika stort som i Stockholms navigationsskola, utan äfven att inom de två högre afdelningarne elevantalet vid den förstnämnda skolan komme att öfverstiga antalet elever vid den sednare: hvarföre t. f. Inspektören ansett sig böra tillstyrka, att ytterligare en underlärare måtte anställas vid navigationsskolan i Göteborg; och hade Kommers-kollegium häruti instämt. Med afseende å hvad Direktionen för navigationsskolan i Göteborg och t. f. navigationsskole-inspektören sålunda anfört samt då vid nämnda skola biträde af en andre underlärare för undervisningens behöriga ombesörjande åtminstone för närvarande kunde antagas vara af verkligt behof påkalladt, har, på sätt
General-Assistanskontoret, skall kunna på förutnämnda sätt beredas, det rättvisligen torde anses jemväl böra medgifvas, att, efter nuvarande tjenstemäns och vaktbetjentes vid Riksgälds-kontoret timade frånfälle, äfven pensionerna för deras efterlemnade enkor och barn få beräknas till en mot de under tjenstetiden erlagda afgiflernas belopp svarande lika andel af den lön dessa sistnämnde tjenstemän vid Embetsverk^ sednast innehaft, har Utskottet med fästadt afseende å de af Fullmägtige meddelade uppgifter, angående Enke» och Pupill-kassans ställning, enligt sednast afslutade räkenskaper, samt det i anseende till den ifrågaställa pensionsförhöjningen vitsordade behofvet af fortfarande understöd för densamma, åtminstone under tiden intill nästa riksdags slut, och med hemtadt stöd tillika utaf samma skäl, som vid föregående riksdagar föranledt beviljandet af enahanda förmån, ansett sig böra förorda det begärda understödets anvisande äfven vid denna riksdag, att utgå högst med samma belopp årligen, och med iakttagande af samma förbehåll och vilkor i afseende å de årliga anslagssummornas användande och utgörandet af kassa-delegarnes bidrag, samt under det af Fullmägtige dessutom, i anledning af frågan om pensionernas förhöjning, föreslagna vilkoret att pensionerna för enkor och barn efter embetsoch tjenstemän vid Riksgälds-kontoret icke få höjas utöfver cn femtedel af den ordinarie lön, hvilken den aflidne delegaren sednast vid detta Verk innehaft, och för tjenstemäns samt vaktbetjentes vid f. d. General-assistans-kontoret efterlemnade enkor och barn icke utöfver en fjerdedel af det lönebelopp, efter hvilket den för sistnämnda Kontors tjenstemanna-personal stadgade årliga afgift blifvit beräknad och inbetald; börande Utskottet, till upplysning om anledningen till det skiljaktiga förhållandet mellan pensionsoch lönebeloppen för enkor och barn efter de vid Riksgälds-kontoret och de vid f. d. General-assistans-kontoret anställde personer, anföra och åberopa stadgandet i det för ifrågavarande Enkeliih. lill II. St.
M 47, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående försäljning till enskild person af cn komministers-bostället Hof Dahlbogård i Kronobergs län tillhörig del i den så kallade Spetsamossen. lii fö lis, JVs 48, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående utbyte af komministers bostället Svensbohl i Rudskoga socken emot sergeants-bostället Höjdebråten i Nysunds socken. Bifölls. Prot.-Utdrag den 25 Februari 1SG3. 243 M 49, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående befrielse för Fält-kamreraren m. m. Ph A. Arelli enka, Albertina Heimberger, från ingifvande af ob« servations-procent och anrnärknings-medel, hvil t a blifvit hennes man i lifstiden till gäldande ådömda. Biföll*. JM 50, i anledning af Kongl. Maj:Is nådiga Proposition, angående eftergift till förmån för enkan Märtha Nilsdoller Tulpan af Kronans rätt lill qvarlåteuskapen efter hennes syster, enkan Anna Nilsdotter i Makrismåla Bifölls. JM 51, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående utbyte af jord emellan Kronan och Malmö stad. Bifölls. JM 52, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående upplåtande af standig besittningsrätt af en jordrymd vid Kungsöhrs norra kungsladugård. Bifölls. JM 55, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående försäljning till skatte af den under Elfsborgs kungsladugård lydande/lägenheten Klintens Bana. Bifölls. JM 54, i anledning af väckt motion om eftergift af Kronans rätt till dana arf efter Andrietta Lundborg. Bifölls. JM 55, i anledning, af väckt motion om eftergift af Kronans rätt till dana* arf efter enkan Anna Christina Löfgren. Bifölls. Från Vallofl. Borgare-Ständet.
Då likväl diskussionen nu rörer sig kring alla momme i sagde §, torde det tillåtas äfven mig, med afseende derå, erinra, att, sedan Hr Brakel numera återkallat sitt förslag i dess helhet, finnér jag, enl. hvad för R. o. Ad. redan är tillkännagifvit, mig föranlåten att såsom eget uplaga detsamma så vidt det rörer 2, 3 och 4:de momme, emedan mitt förslag till ändring af 1 mom. eljest icke kommer i öfverensstämmelse med de öfriga momme i §:n. Jag ber derföre att för R. o. Ad. få npläsa Hr Brakels förslag, såvidt det af mig är antaget: 12 § 2 mom. oförändradt, lika med Utsk:s förslag; 3 mom. ”De enl. 2 mom. af denna § valde riksdagsmän vare femton och intage säte och stämma bland R. o. Ad. för den riksdag, till hvilken de blifvit befullmäktigade. 4:o R. o. Ad. välje, pä sätt Ridd.Ordn. föreskrifver, sextio Adelsmän, hvilka, jemte de enl. 2 mom. valde män, utgöra R. o. Ad. inom den i 23 § stadgade Riksnämnd.” En hvar lärer finna, all härigenom den anmärknm förfaller, att det enl. mitt förslag komme att sakna bestämmelse derom huru, i händelse R. o. Ad:s sjelfskrifvenhet bibehölles, Ståndet skulle i Riksnämnden representeras. Rörande öfverläggningarne och besluten inom Ståndet, torde för R. o. Ad. såsom för de öfriga RiksSm serskijdt i Ståndsordningen varda stadgadt. Åtskilliga andra anmärknm vore måhända förtjentaaf genmäle; men då jag föreställer mig att de icke rubba någons öfvertygelse, som anser skäligt, alt Adeln bibehåller sin sjelfskrifna representationsrätt, till dess det blifver säkert att något bättre lemnäs i stället, vill jag icke besvära R. o. Ad. med ett försök tili vederläggning.
R:dr, att, sedan visshet erhållits, att associationerna för dessa företag, emot nämnde bidrags erhållande, utfästa sig att arbetet fullborda, af Kongl. Maj:t emelian de begge företagen fördelas, i moa af den för hvardera belöpande kostnad; b~) Ståndet beslöt, att Rikets Ständer, å deras sida, förklara, alt något vidare bidrag af Staten till förut nämnde företag, än det nu beviljade, icke eger rum; c) Ståndet ansåg vidare, att i den underdåniga skrifvelsen härom borde uttryckas den önskan, att arbets-commenderingar ej må till arbetet begagnas, men väl, alt tillfälle må beredas för permitterade soldater att vid ifrågavarande arbete söka förtjenst; och (T) Ståndet antog slutligen, såsom tillägg vid beslutet om anslag till slussanläggningarne vid Forsshaga och Deijeforss, stadganden, lika med 4 och Prot. Vtdr. d. 20 Mars 1841. iig 7 momenten af de utaf Stats-Utskottet föreslagna vilkor för anslag till Strömsholms Canaloch Slussverk, endast med den förändring, att uti 4 mom. utbytas orden: högst i5_,ooo R:dr om året emot dessa: högst åtta procent om äret d det af Bolaget tillskjutna capital. 22:o Till en föreslagen Canal-anläggning emellan sjöarne Wenern och Erren. Utskottets tillstyrkande af ett anslag af 35,000 R:dr för ifrågavarande Canal-anläggning afslogs. 23:o För upprensning af Albrechtssund. Utskottets yttranden godkändes, hvarjemte Ståndet beslöt, det skulle härvid den önskan uttryckas, att arbetsfångar till ifrågavarande arbete företrädesvis komma att användas. 24:o Till föreslagna muddrings-arbelen i Götha eif. Denna punkt af Utlåtandet N:o 354, Litt. C. och den motsvarande af Utlåtandet, N:o 435, Litt. C. lades till handlingarne. 25:o
§. ftjla pttnften: * * # afgaenbe poll ofmerfartba. <t>fwer be wal tiH ÄiBsbagsman för SorgamGtånbet, forn, inför wipa tTlagiflrater, af >pruBsegare anjldllas, må befwdr jemwdl anföras bos ddommgens 23efallningsbafwanbe i bet dart, ber walet blifwit forrdttabt. I\lago* mål öfwer tvål till 2\iBsbagsmdn af Prefte*Stånbet ingifwas, för Gtif# ten 9 ten fcoe ConjtjForieme, fornt, för Untverfttcten cd? VPetcnfFaps#2lca# bcrnten, bos 2\ommgen; od) fol/er benvit) t öfrigt # # # # 22. §. förra punfren: gullmagterna bora # # # efter föregånget orbent# Jigt tvål/ 9i. 9?. (för f)>refFe#©tånbet ifrån Sfi. SR. ©tift/ lin ivcrfitct eller 2tcabemic>: (för 53orgore#©tånbet ifrån SR. SR©tat), eller från Sergs# brulen inom XX.. V7. walbifFrict): (för $3onbe#©tånbet # # # # Sednare punftcn # # # gullmaaterna unterfFriftvaé: grefie#©tån# bet6/ för ©tiftcn ocb Itniverfitcten, af .weberboranbe (Tonfifioncr, od? för IP c te tt flaps #2(ca b c m i e n, af b ej?
Hvarjemte VVi velat förunna theone enkeoch pupillcassa lika rätt och förmån, som andra til pios usns anslagna medel, särdeles att thensamma i evärdeliga tider må frikallas ifrån ali publique disposition, tunga och afgift af hvad namn then vara må, samt at enkor och harn, sorn theraf njuta underhåll, ej måtte för thess skull besväras med contribution , bevillning och annan pålaga, ej eller sådant underhåll vara qvarstad eller annat tillgrepp underkastadt. Hvilket Wi Eder härigenom til behörig efterrättelse, samt verkställande i thet, som på Eder försorg ankomma kan, härigenom i nåder velat tillkännagifva. Befallandes Wi eder etc. Stockholm i Rådkammaren den 29 Augusti 1748. Under Hans Kongl. Majrts Wår Allernådigste Konungs och Herres opasslighet ADOLPH FREDRICH. Gust. Boneauschöld. Lika lydande med höga originalet, intygar A. Broman, Registr. i R. St:s Bank. 8. Jag får vördsamt föreslå, att, när innehafvande tillgångar så medgifva — naturligtvis alltid under förutsättning af full säkerhet — handels-disconterne må berättigas ali utgifva lån till samma person äfven utöfver den vanliga maximi-summan af 20,000 r:dr, dock under följande förbehåll: 1:0 alt, utom låntagarne, minst arne andre personer, hvaraf hvar och en, äfven med afseende å öfriga discontförbindelser, anses för hela lånesutnman fullt vederhäftig, för lånet ansvara; 2:0 att, vid beviljandet af sådana lån, minst -f af närvar. dlrecteurers bifall erfordras. Dessa 8 motioner lades på bordet. Hr Dahlfelt, Carl Ludv., hade ingifvit följande: Vid sistförflutna riksmöte väcktes hos R. H. St. fråga, att de 124 t:r spanmål, hvilka, under benämning af domky rko-tunnor, allt från den tid, då hela Norrland hörde till erkesliftet, årligen utgått från Hernösands stift till Upsala domkyrka, matte återfalla lill domkyrkan i Hernösand.
Och det är i öfverensstämmelse med dessa åsigter Utskottet alltså nu får hemställa, att icke allenast ett premium af 5oo R;dr Banco mätte utsättas för den person af Adelig börd, sora vid nästa Riksdag visar sig Pett Sg Augusti t. wt äga fullkomlig färdighet i snällskrifning, utan ock en sådan person undfå försäkran, att vid inträffande Riksdag varda antagen tili Extraordinarie Canzlist vid Ridderskapets och Adelns Canzlie, hvarförutan det hopp borde honom lemnäs, att derest han under Riksdagen visade utmärkt flit och skicklighet, samt i öfrigt kunde förete erforderliga Academiska betyg, han framdeles vid yppad ledighet skulle blifva såsom Ordinarie Tjensteman vid Riddarhuset anställd; om hvilket allt kungörelse skulls genom RiddarliusDirectionens försorg i Allmänna Tidningarne införas, med anmaning till elen eiler de Frälsemän, som vilja täfla om ifrågavarande belöning, att i sådant afseende hos Directionen sig anmäla; att RiddarhusDirectionen derefter, enär Riksdagskallelsen vore utfärdad, borde sammankalla de täöande, för att låta dem inför sig aflägga prof på deras färdighet, hvarpå Directionen. skulle yttra sig öfver deras skicklighet, samt antaga den person, sorn visade den fullkomligaste färdighet till Extra RiddarhusCanzlist för den instundande Riksdagen, hvarom anmälan hos Ridderskapet och Adeln borde göras; att derest sedermera Ridderskapet och Adeln skulle finna snällskrifvarens skicklighet svara mot Ståndets väntan , det utsatte premium måtte till honom utbetalas en månad efter Riksdagens början; samt att Ridderskapets och Vdelns Protocoller, efter de af honom förde anteckningar måtte, under RiddarhusSecreterarens tillsyn och på dess ansvar uppsättas. Hvilket allt till Ridderskapets sch Adelns godtfinnande 3jS D*n 25 Augusti e, m. vördsamt öfverlemnas. Stockholm den lB Augusti 1823. På RiddarhusUtskottets vagnar, C, G. Spens. N, Snoilsky.
Jag hemställer vördsamt, att de anmärkmr, som gjordes i afseende å expensernes uppförande såsom förslagsanslag, mätte få åtfölja älerremissen af denna punkt till Si dsi’ sk. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Denna punkt innehåller, alt eli anslag af 2,500 r:dr må beviljas till skrifmaterialier och expenser, ved och ljus för K. Förvalta, af Sjöärendena samt flottans 3:ne stationer. Otillräckligheten af detsamma är alldeles påtaglig, då man besinnar huru vidlyftig redogörelsen för flottan är och måste vara; åtgången af ved och ljus m. m. upptager ensamt mer än hela detta belopp. Om detta anslag uppföres som ett förslagsanslag, sä kan deu uppkommande bristen fyllas. Naturen af ett sådant anslag innebär en viss att jag så må säga elaSlicite, det kan utsträckas allt efter behofvet; men R. St. mäste förmoda, det administrationen tillser det kostuaderne icke blifva öfverdrifna, utan att ans’agel begagnas med största sparsamhet. Jag anhåller, på grund af hvad jag nu haft äran anföra, om äterremiss, och hemställer till Hr von Hartmansdorff, med anledn. af hvad han sednast yttrat derom alt den i detta ämne, vid en föreg:de punkt förefallna discussion måtte åtfölja älerremissen af denna 12:le punkt, huruvida sådant kan behöfvas, dä allt hvad då talades icke innehöll stort annat än hvad jag nu haft äran anföra, och större delen af nämnde discussion tillkom genom missförstånd. Hr von Hartmansdorff: Sedan Frih. Palmstjerna vid denna punkt upprepat hufvudsakliga innehållet af de anmärkmr om saken, sorn gjordes vid en föreg:de punkt; så anser äfven jag öfverflödigt alt låta hela den länga öfverläggningen åtfölja äterren issen, emedan sådant endast skulle fördröja sakens afgörande, hvarföre jag instämmer med Frih. Palmstjerna. Hr Virgin:
Uti öfriga hänseenden skulle det sannolikt visa sig vida fördelaktigare att all lånerörelsen lemnades åt enskilda inrättningar, i hvilket fall äfven så - Den 17 Juni e. m. 237 sorn ersättning för den upphörda bankovinsten kunde i beskattningsväg af dem påräknas ökade bidrag till statens behof. — Riktigt kan väl aldrig vara, att en stats-bank, som drifver en särdeles förmånlig rörelse, alltjemt ökar och hoplägger sina samlade kapitaler, endast för att, i mån af sina varande tillgångar, kunna utvidga en föga ändamålsenlig lånerörelse. Jag anhåller fortfarande om bifall till Borgare-St:ls inbjudning. Hr Nordenfelt, Enar Wilhelm: Om R. o. Ad., förra gången denna fråga förevar, förordat Utsk:ts dåv:de framställning, skulle jag icke nu yttra mig för ett frångående af förstberörde beslut; men detta var icke händelsen. — R. o. Ad. beslöt nemi. då en återremiss, endast för att vinna den ändring i Utsk:ts Betänk., att statsverket icke skulle betungas med ränta för de 5 millioner, hvilka banken är i tillfälle att aflåta. — Ett antagande af Borgare-St:ts inbjudning står således ingalunda i strid med R. o. Ad:s förra beslut i frågan, utan leder endast dertill, att man på en kortare väg kommer till det resultat, som jag antager måste blifva det sista beslutet. Vidhåller åter R. o. Ad. sitt förra beslut, blir endast frågans lösning mer lågsam. — För sådant fall skall nemi. Utsk:t uppsätta ett nytt Betänk.; och om det Betänk:t afslås, får frågan hänskjutas till förstärkt Banko-Utsk. 1 sin mån skall denna omgång sålunda äfven förlänga riksdagen. Beslutet i Banko-Utsk:t att reservera dessa 5 millioner fattades med anledning af väckt fråga att från bankens grundfond afsätta ett belopp af 20 millioner för anläggande af en ny bank, den s. k. allmänna Svenska banken. För sådan händelse hade verkligen icke banken kunnat undvara dessa 5 millioner; men sedan nyssnämnda förslag fallit, bar äfven behofvet att reservera omhandlade milloner upphört.
S. D. Vid förnyad föredragning äf LagUtskottets den 18 sistledne Martil afgifne, samt den i dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, så väl angående de anmärkningar, hvilka blifvit gjorda emot Utskottet^ den 30 sistledne janu^fii meddelte Betänkande^ Den 4 April, om förlapen Makas rättighet att i nytt Giftermål ingå, som ock öfver den i sammanhang dermed väckte Motion, huru förhållas bör i afseende å berörde rättighet, enär skillnad i äktenskap skedt på grund af 16 Cap 7 §. Kyrka-Lagen och 13 Cap. 7 §. Giftermåls-Balken; fann Ridderskapet och Adeln, som redan dea 17 sistledne Februarii bifallit Utskottets förra Betänkande, för godt att vid dess nu a!- ^ifne yttrande låta bero. Ut supra. Högloft. Ridderskapet och Adeln åtskilja des klockan 0. till 10 på aftonen. In fidem ProtocoIIi Q. J. jLagerheim* Tisdagen den 7 April* Plenum klockan io förmiddagen. Upplästes och lades på bordet följande från nedannämnde Utskott inkomne Utlå-i tanden? 1frun Statsoch Lag-Utskotten? Af (ha 18 sistledne Martil'. |?q Angående Herr voja Engeström?, Den 7 April, D., Memorial, om årliga Lagsamlingar • deruti Lag-Ucskottet icke funnit skäl tillstyrka bifall af Herr von Engströms ifrågavarande Förslag, på det sätt han detsamma framställ;, hvarefter Stats-Utskottet, som ansett till dess Utlåtande endast böra frågan, om det af Herr von Engeström föreslagne Räntefria Lån af 9:dé Hulvud-titelens medel åt en Redactenr af berörde Lag-samling, för sin del yttrat, att då Lag-Utskottet afstyrkt Förslaget så vidt det anginge Arbetets utförande, borde ock frågäti om berörde Läne-bidrag af allmänna Medel, förfalla, 2:0
En och annan tilldragelse som dervid förekom, torde i en framtid blifva meddelad. Också fördjupade han sig efter hand i en kolossal skuldsättning. Men det var visst icke, som Marcellus uppgifver, på sista tiden han började använda främmande namn på vexlar och skuldförbindelser. I den konsten var han drifven oeh detta var icke obekant för brorsonen, som ville i det yttre rädda hans ära. Om grefve Hamiltons sista lefnadsår i en liten stad och badort, nära Pyreneerna, är nära nog intet bekant. Aflidne d: r K. A. Lindström, redaktör af Dagligt Allehanda omtalade, att han sommaren 1881 eller 1882, jag minnes ej med visshet hvilken, befann sig i en restaurant i södra Frankrike, då grefve Hamilton med sin fru inträdde der. D: r Lindström var färdig att gå fram till honom, men hejdades af en vink som angaf, att H. ej ville vara känd. Han såg då icke så lidande ut, som sista månaderna af sitt vistande i Stockholm. Då han så förhöll sig mot en person, till hvilken han stått i så nära förbindelse som till redaktören af Dagligt Allehanda, kan det väl antagas som gifvet, att han icke ville upplifva några svenska minnen. Någon brefvexling lärer han icke hafva underhållit. Med egen hand kunde han icke föra en sådan. Men det förmä-les, att några bref, skrifna med grefvinnans hand, ingått till en professor i Lund. I ett fall följde lyckan grefve Hamilton under de sista lefnadsären. I sitt hjelplösa tillstånd vårdades och omhuldades han af den ädla maka, som under hans lysande lefnadsperiod fördragit, försakat och lidit så mycket. Hon, den vördnadsvärda, har nu återkommit till sitt fädernesland och tillbringar ett lugnt och stilla lif hos kära, henne vårdande anförvandter.En makalös upptäckt af en af de aderton i Svenska Akademien. Då jag utskickar några anmärkningar mot en tes i professor Ljunggrens historia om Svenska Akademien, sker det ej utan plågsam tvekan. Ty att betvifla en så vitter mästares ord kan ju stämplas som bristande lojalitet.