Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 18, i anledning af anmärkningar emot Betänkandet N:o 11, angående Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition om beskattning af Tull-, Mjöloch Såg-Qvarnar samt Valkoch Stamp-verk .för andras betjenande å städers områden; Lades till handlingarne, N:o jq, ,i anledning af anmärkningar emot Betänkandet N:o ^} angående motion, ,om stadgande af böter för uteblifvande från andra Kronouppbördsstämman; Ståndet lät vid Memorialet N:o 19 bero.; och N:o 20, i anledning af anmärkningar inom Borgare-Ståndet emot Utskottets Memorial, angående återlemnnnde af Herr Prosten Doctor Björkmans motion, om Portofrihet för .Contracls-Proslarnes skrifvelser uti Embetsärenden; Ståndet ansåg den uti omföi malde Utlåtande nämnde fråga förfalla. S. D. Föredrogs Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse af den 5 dennes till Rikets Ständer, angående upphörandet af de i Rikets norra Län utgående så kallade JRäfste-Tings-penningarne; och beslöts, att denna Kongl. Skrifvelse skulle öfverlemnas till Stats-ltokottetj för att deraf taga kännedom. S. D. Föredrogs Kongl. Majlis Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer af den 21 Junii, angående slädecnes Inqvarterings-besvär; Remitterades till StatsUtskottet, S. D. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-XJtskottet : 1:0 en af Herr Holm väckt motion, angående reformer uti Rikets Mililaire-yäsende ; Prat. Ut dr. den iaf. Jul ii 1834* och 2:0 ett af Herr Petréy i anledning deraf, till Ståndet ingifvet anförande.
Alla dessa Divisioner och Snbdivisioner tjena blott att förwjlla, alldrig att wäglcda; och om man anser nödigt, att i alla tänkbara afseende!', sätta en gräns för ffriskkädan hwarföre kan det icke ske medelst en granskande och straffande Journal, »tgiswcn pä offert» teliga Magtens bekostnad! <?„ sädan Journal till. e» xempel, som ben af Herr Rector LUveestoipo utgifne, skulle göra wida mera werkön och nytta, än alla Tryckfrihets - Förordningar sammanräknade. Litteratören bör dömas af stna likar, ej af en Kämnärs - Rätt eller annan Underrätt, som kanhända icke förskär mera vf soken än be wittra Räfwaruc i I<>'I!»ren8 Fabel; »ten bä frägan är om uppenbara smädelser, sä päkas geiiga att be ligga för hwar manS ögon, och äro stridande mot allmän Lag: mä Författaren dä answara derföre inför Laglig Domstol. Men will man stifta en särskild Lag för Litteratur, Idkare, sä bör en sädan Lag ej wara tillkonstlad, utan enkel och klar, wärdig den okonstlade Nation, hwars rättesnöre ben stall blifwa. Jag önskar, att dessa mina strödda Reflexioner mätte meddelas Constikutions - Utskottet, som kanhända med mera framgäng än Committerade torde kunna lägga hand wid Förslaget till Tryckfrihets - Förordning. vetta Memorial afhördcs med mycket bifall, Friherre Nsnnerkeim, I^srs Aubust: Constitutions - UtstottctS afsigt är nu uppfyld. Det har ästundat upplysningar: stulle man wäl ett ögonblick kunnat tro att de stulle kunna fbrwägras?
Innan Utskottet går att yttra sig öfver de nu uppräknade olika förslagen, torde det icke vara öfverflödigt att meddela följande upplysningar: Genom Kongl. Post-ordningen den 20 Februari 1636 inrättades det första ordnade postväsende i Sverige, och anvisades då vissa utmed allmänna landsvägarne på 2, högst 3 mils afstånd ifrån hvarandra belägna hemman, emellan hvilka posten lill en början lortskaflades af gående personer. Emellertid stadgades re dan i Kongl. Förordningen den 20 Augusti 1646, att ingen postbonde finge fördrista sig att fortskicka brefsäcken med någon till fot löpande, utan skulle alltid en god häst dertill brukas. Posterna befordrades allenast en gång i hvarje vecka intilldess, genom Kongl. Nolifikations-plakatet den 20 December 1662, det bestämdes, alt alla poster till utrikes platser och mellanliggande orter derefter skulle från Stockholm alga två gånger i veckan samt alt eller hand posterna till andra orter i riket jemväl skulle fördubblas. Nu mera afgår den af posthemmans åboer ombesörjda Ordinarie posten allmänt två gånger i veckan fram och åter å de större vägarne. Ehuru det redan i Kongl. Brefvet den 31 Maj 1693 medgafs, att större paketer af skrifter och andra saker finge emot modererad afgift roed posten befordras, är det likväl först i sednare tider och synnerligast sedan fribrefvens antal och vigt ökats samt tryckta skrifter, försedda med tidningsstämpel och derigenom portofria, börjat i allt större omfattning spridas, som po sternas tyngd så tilltagit, att för deras förskaffande flera hästar erfordras. En - Santmans. Bev.~ samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Bet.
I en dylik kropoluion som den, hwilken nyst föreslogs, kan jag alldeles icke inga, utan förestår den sadan, at den som bifaller at KancoUlstottet stall höras, flrifwer Ja; den det Lir ej will ftrifwer Nej; winner Nej sä företages saken til afgörande. Hämnd ropades Ja och Ncj, och'Vo k erinA Friherre kck jeorg, lckans. I anledning af Herr tVIgj r 5m. >x aickörande tar jag den äran förklara ar j g ej anker T>ra Slands beslut kunna lagga band pa Nidderikapels ocb Ztdelns walwillja för det Tr<d,e. Herr vori lkosenstsiri, dl i Is. Fraga hav blb'"'!t wäckt om Bonde-StandetS deltagande i styrelsen af Rikt-rs Ständers gus. Jag tror för min del, a t det klokaste Ridderskapet och Adelil kan göra, är at te-ti! samtycka. Såsom Ml har blifwit anfört, at Niddeiskaret och Adeln bengenom finge tilfalle wisa stil walwillja emot Bondr-Stander; men manne det icke blefwe el osäkert medel at wisa denna walwillja, at öfwer en ^relimingir-iraga anställa en votering, hwars waang är »wist. Bonds - Srandek anser sin begäran grundad pa rättighet, och stöder denna rättighet pa silsro! iska upgifter. Twanne Stand hofwa ansett nödigt ak n -ra lT-nea - U skottet. Jag ar af drn tankan, at Rwde. sk U ik i. ls utlåtande insordraS, icke öfwer hufwudfragan, >lt u r anseende til de Historiska uplys'.ingar, simi derifrån ku na erlMWs J-ig hemställer berta, och öfwericilurar det lil Ridberskapels och Adelns godtfinnande.
Schäferi uti enskildt ägo, derifrån afvelsdjur af ädel race årligen säljas, och då StamSchäferier på allmän bekostnad ej annorlunda kunna och böra anses, än såsom en förberedande anstalt, synes det mig som om det allmännas medel ej böra i detta afseende användas, der de ej behöfvas, och der de dess - Den 9 Februarii f. m. 83 utom säkerligen skulle skarla en redan i ordning ställd enskild Schäfferi-industri. — Mot anläggandet af ett särskildt Stamschäferi i Östergöthland anser jag mig kunna anföra, att då Schäfferiet vid Näs befinnes beläget så aldeles på gränsen af Östergöthland och Småland, kunde det med skäl anses tillhöra båda provincerna gemensamt, och säkerligen åtminstone till en början vara tillräckligt för båda. — Beträffande slutligen valet för ett StamSchäferis anläggande i Södermanland eller Nerike, så är jag åtminstone af den öfvertygelse, att Nerike vore bäst passande dertill.
Uti afgifvet slutpåstående har ad vokatfiskals-embetet derefter, med åberopadt stöd af 1 kap. 12 § Rättegångsbalken samt Kongl, brefven den 10 December 1756 och den 12 November 1761, yrkat, det borgmästaren Rubin för sina ifrågavarande tjenstefel måtte dömas förlustig tjenst och lön på sex månader; hvarjemte och enär upplyst och medgifvet vore, alt alltifrån och med år 1828 till och med år 1838 nästan hvarje år skådespel af flera slag, hvartill inträde emot betalning lemnats, varit i Lindesberg upp - 46 förda, men bevillning till Kongl. Majit och kronan och afgift till Kongl, teaterns pensionskassa för skådespels uppförande der i staden endast för några af dessa år blifvit redovisad, hvaraf uppenbart vore, att Kongl. Majit och kronan samt Kongl, teaterns pensionskassa blifvit lidande, ehuru beloppet af deras förlust icke kunde uppgifvas eller numera med visshet utredas, advokatfiskals-embelet tillika påstått, det borgmästaren Piubin mätte förpligias att till Kongl. Majit och kronan samt nämnde kassa utgifva skälig ersättning; öfver hvilket påstående borgmästaren Rubin blifvit hörd och med ytterligare förklaring i målet inkommit; hvaruppå Kongl.
Kungl. Maj:ls Nåd. Prof. M 24. II Departements-chefen, Herr Statsrådet Fåhraeus, uppläste slutligen till justering de, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts förut fattade nådiga beslut, uppsatta förslag dels till Kongl. Majits nådiga propositioner -till Rikets Ständer i fråga om medgifvande af rättighet för Svensk man att i två eller liera inrikes städer samtidigt drifva handel, Och behagade Kongl. Majit, jemlikt Statsrådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörde förslag, sådane de finnas detta protokoll bilagde, samt befallde, att nådiga propositioner och skrivelser, i enlighet dermed, skulle till Rikets Ständer afgå. Ex protocolle V»Urvik Ekström. Auk. till Exp.-Utak; d. 19' N#r. 1S56', kl. 7 e. »i. Kongl. Maj-.ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, med förslag till en författning, angående upphörande af bördsrätt i stad; Gifven Stockholms Slolt den 28 Oktober 1856. Sedan, vid pröfning af Rikets Ständers, i underdånig skrifvelse af den 29 Mars 1854, framställda förslag om upphäfvande af nu varande lags stadgande, angående rättighet att i börd lösa försåld, bortskiftad, pantsatt eller genom testamente gifven fastighet i stad. Kongl.
Till E. K. M. hemställa Riksens Ständer i underdånighet, huruvida det skulle anses lämpligt , att Djurgården vid Gripsholm må upphöra och dervarande Rådjuren flyttas till den vid Hufvud-Staden belägna Djurgård, hvarmedelst uti tillgångarne vid Gripsholm uppkomme en besparing , sorn kunde användas till förökande af den för Slottets oell öfrige Ilyggnadernes Samt möblers och inventariers underhållande nu beräknade Summa 903 B:dr J 6 sk. Slutligen, och sedan E. K. M. under den 3 Juni förlidet år i Nåder bifallit, att till nödvändiga förbättringar å Gripsholms Slott en summa af 4000 Hulr finge förskjutas af Stats-Ver-! kets öfverskott på inkomsterne, för att till ersättning hos Riksens Ständer anmälas , få Riksens Ständer i underdånighet gifva E. K. M. tillkänna, att de beviljat denna Summas afskrifning vid den nu förestående Stats-reglering* Riksens Ständer framhärda etc. Nsr 79. tJppl. oell godt. hos Ridd. och Ad. d, 3l Mars 1818, Öfriga Riks-Stinden d, 1 April — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse angående grund för Markegångs*sättningen å Osmundsjern. Vn d eril ätli ga S&rifvelser< Öfver tyngden af den Jordeboks-ränta, sorn under namn af Osmundsjern är visse Hemman, serdeles i Bergslags orten, päförd, har klagan vid innevarande Riksdag blifvit förspord. Riksens
Constitutions-Utskottets vid sista Riksdag förslag till ändring deruti , , , , , g. 2, 4 moni.; nuvarande Constitutions-Utskottets förslag till ändring deruti Svar pä återremiss ,,,,,, Ingressen samt §§. 4 och 5l nuvarande Constitutions-Utskottets förslag till ändring deruti Svar på återremiss Ytterligare i detta ämne, sc Frågor 9; Grundlagsändrings-förslag, hvilanda till nästa Riksdag, om förändring af alla de ställen, hvarest ordet: Idof-Canceller, förekommer §. 3, 12 mora.: om rättelse deruti §. 5, 7 och 9 morn.: om uteslutande deraf, , , g. 1, 4 morn,: om ett tillägg deruti ,,, Svar på återremiss , > §. 1, 6 och 8 morn.: om ändringar deruti , , , 2, 4 morn.: om tillägg dertill, §. 3, 8 mora.: dito 1, 9 niom.: dito §. 2, 4 morn., usta undantagspunktcn l om ändring deruti , , , , , , , , , , , , , > > , , §• 4, 3 morn.: om tillägg dertill, g, 1, 10 morn.: om ändring deruti, §# I, 12 mom.* om ett tillägg dertill ,,, Svar på återremiss ,,,,,, Voterings-resultat ,,,,,, §.5, 11 morn.: om ett tillägg dertill och ändring deruti >,, >>>>,, Svar på återremiss Voterings-resultat, , ,,,,,, Tryckfrihetsmål: om den, som i sådant varder dömd till fängelse å fästning; sc Straff-Balken 1. Tryckning; se Bihangét till Riks-Ståndens ProtocoII} Grundlagarne och Riksdagsbeslutet. Underdånig Skrifvelse. TT* cL S5 crq 1 tö Ridd. 0. PresteBorgareBondeT Adeln. Ståndet, Ståndet. Ståndet. N;oj §. b, i 35 b. « 35 b. § 35 b.
Jag föreslår derföre vördsammast, att den som vill vinna Mästerskap i Timmermans-handtverket, eller blifva Byggmästare, skall icke allenast äga fullkomlig practisk skicklighet i byggnadskonsten, äfven hvad angår den svårare delen deraf, »åsom vid torn och andra spånningsbyggnader , utan ock åga bepröfvad kunskap uti de dertill erforderlige theoreliske vettenskaper. Hvad sluteligen angår det föreslagna 5:rije slaget af Byggmästare, så får jag dervid vördsammast påminna, att, om Architeckter och Mechanici skola efter aflagdé prof på så vål praktisk som tbeoretisk skicklighet, och utan att hafva varit lärlingar och gesäller, blifva Byggmästare, de likväl aldrig måtte få utöfva mästerskapet så länge de hafva inseende öfver publike byggnader eller controllen öfver råkenskaperne dervid. Ett skål för denna min tanke får jag anföra utur Kongl, öfverIntendents-Embetets räkenskaper, inlemnade till Kongl. Kammar-Rättens 5:tc Revisions-Contoir, hvaraf underteknad händelsevis fått se, bland 181g års räkenskaper, att Conducteuren F. M. Båck, som innehar Enkan Fredrica Regina Ekmans Byggmästare-verkstad, dels uti hennes namn , dels uti sitt eget, qvittera! Timmermans afiöningar och att samme Conducteur äfven med sitt namn controllerat Kongl. Maj:ts och Kronans publike byggnaders hufvudråkningar, som innehålla sådane aflöningar, att, till exempel; en Timmerman vid namn Svanström* finnes med lika dagspenning uppförd i Januarii månad för vinterdagar, med ao sk.
Maj:t rättigheten att minska eller nedsätta den i TullbevillningsTaxan utsatta tull. 302 Den 28 Octo ber e. m. Friherre Cederströmj Jacob: Enligt 60 §. RegeringsFormen äger Kongl. Maj:t redan förut den rättighet man föreslagit, alt ät honom öfverlåta, nemligen att nedsätta Tullbevillningen. Jag anser således högst olämpligt, att gå in med en skrifvelse, för att öfverlemna en rättighet, hvilken redan Sr Konungen i Grundlagen förvarad. Men jag hade trolt, att om BevillningsUtskottet rätt insett föremålet för sitt arbete, det skulle, långt ifrån att ingå i specialiteter, helt enkelt hafva ntgått från bibehållandet af Taxan, sådan den nu är, samt föreslagit en viss procent, inom hvilken Konungen, vid förefallande omständigheter, kunde höja tullen. Detta hade varit i öfverensstämmelse med Grundlagen. Att här ingå i specialiteter af Taxan, medför mera oreda, än nytta, och med allt förtroende för BevillningsUiskotlets Ledamöter, tviflar jag likväl, att de äga erforderlig sakkännedom, för att icke göra något misstag bland den mängd ämnen, som Tulltaxan innehåller. Jag anhåller, att man, i afseende på förhöjningen, måtte instämma med PresteStåndet, hvilket bestämt 33 J procent såsom ett maximum derför; men att, i afseende på tullens sänkning, 60 §. RegeringsFormen må anses tillräcklig. Herr Skogman, Carl David: Lika med den siste värde Talaren, anser jag 60 §. göra det till en gifven följd, att Kongl. Den 28 Octo ber e. m. 3o?> Majrt äger nedsätta afgifterne pä inkommande och utgående varor. Det är naturligt, att under de fem år, som förflyta emellan Riksdagarna, sådana förändringar i varors värden, och sådana förhållanden till främmande Magter, kunna uppstå, att den fastställda Tulltaxan icke motsvarar ändamålet. Rikets Ständer insågo detta vid 1809 och 1810 årens Riksdagar, och öfverlemnade då till Kongl. Maj:t, att förhöja Tulltaxan med högst 5o procent.
Förhållandet är nemligen, att Riksarkivets boksamling, som började samlas 1661, på grund af då gällande kansliordning, ännu i denna stund icke upptager mer än 4 ordinära rum och i 2 af dessa saknas ännu golfhyllor, och de öfriga hyllorna äro på långt när icke fulla, hvartill väl lärer komma att åtgå åtminstone 20 till 30 år. Deremot upptaga manuskripterna icke mindre än omkr. 40 rum, alla större än de förra — nemligen 20 rum i Riksarkivets hus, men hvarest dock ej mer ärr. hälften af samlingarne få plats, så att den andra hälften ännu måste förvaras i Kongl. Slottets stora och rymliga hvalf, hvilka man sålunda kan beräkna till 20 rums storlek. Den besparing i utrymme, som genom bibliothekets minskning således skulle uppkomma, är en obetydlighet, hvarpå icke är Den 10 December e. m. 451 skäl att fästa något afseende. Man har vidare sagt, att »Svensk Bibliografi» för år 1858 utvisar, att under det året 1,358 skrifter utkommo; men siffror missleda ganska ofta, och dessa 1,358 skrifter taga icke så stort utrymme, som man vill låta påskina, enär de flesta äro små broschyrer och dylikt, som icke ega ett lilIfirigers hallva tjocklek. Tjenstemännens göromål att insätta böckerna på sina hyllor eller inlägga broschyrerna i sina kartonger kan icke heller taga mycket af deras tid i anspråk. En tjensteman har 1,000 och 1,800 r:dr i lön i lista och 2:dra lönegraderna, och skulle han åtnjuta denna aflöning endast derföre att han uppsatte de oftanämnda 1,358 skrifterna, skulle han nära nog få en r:dr för hvarje bok eller broschyr han ordnar. Så tror jag icke att staten lönar sina tjenstemän. Vidare har året 300 arbetsdagar och 4 timmar om dagen är tjenstemannen i Arkivet skyldig der arbeta. Sålunda 1,200 arbetstimmar.
Jag hatar all skamlöshet, ehuru autoriserad den tror sig af L-ska blodet. Da jag i sommar träffar M. skall jag icke glömma att begära vidare upplysning. Himlen har begåfvat mig med ett godt minne. Till Akad. nyheter hör att gubben Lemchen ar nanid till Domprost, tvert emot allas förmodan. Till saken hör likväl att hans måg Extra Adjunkten Munck af Roserisköld ar systerson af Stats Sekret. Rosenbl ad. Med varmaste vördnad och tacksamhet är jag evigt herr Farbrors ödmjukaste tjenare Esaias Tegnér. I ett p&amp; våren samma &amp; r skrifvet bref, der han tackar för hjiilp att afbetala köpesumman på en gård han köpt i Lund, beklagar han shlunda de svåra tiderna: Farbrors underrättelser om Fastings marknad vor0 p % det högsta oroande. Det sriiiirtar mig mer än jag kan uttrycka att i så fatala konjunkturer jag, som redan fatt sii mycket, skall ännu vidare ligga Farbror till last. Jag hade derför till hälften tankt att, ifall Anna icke hade riagot deremot, uppskjuta med vart till ett annat år. Det vore kanske nog för Pappa och Mamma att pä ett Ar ' förlora en dotter; och det passar kanske ock&amp; bast att äldsta systern gifter sig först. Vi böra icke sky denna lilla uppoffring för den som gjort s i manga större för oss. Emellertid har jag skrifvit härom i dag till Anna. Hennes känsla af det rätta, det basta, tanker jag skall vara säkrare an min. Huru ttnspr&amp;kslösa fordringarne den tiden voro bevisar brefvets postscriptum: Jo, visst var 1000 Rdr för mycket till bosättning. Men jag inberäknade s % manga andra poster deri. För öfrigt ar jag en d %lig kalkulatör. Följande bref af den 26 Maj 1806 lyder: Högtarade Herr Farbror. Jag far tacka ödmjukast för Farbrors sista bref och det förnyade prof det innehaller af Farbrors godhet och omvardnad för mig.
Öfver delta förslag hade sedermera såväl vederbörande Stuteri-chefer sorn StuteriÖfver-Styrelsen blifvit hörda, hvarefter Landtförsvars-komitéen ytterligare i ämnet sig utlåtit; Och hade härvid, bland annat, Stuteri-myndigheterna framställt vissa betänkligheter i afseende på ridskolornas ställande i sammanhang med stuterierna, under förmenande, att sådant kunde ofördelaktigt inverka på stuteriernas egentliga ändamål eljer hästalvelns förbättrande; hvarjemte Stuteri-Öfverstyrelsen ifrågasatt, huruvida icke den vid Strömsholm afsedda ridskolan heldre skulle kunna förläggas i Upsala eller Stockholm. Då emellertid upplyst blifvit, alt nuvarande stall och ridhus i Upsala icke lemna utrymme för annan ridskola än den, som der förut är inrättad för den akademiska ungdomen, och det blefve nödigt att derstädes liksom i Stockholm, om ridskolan skulle dit förläggas, uppföra särskilda lör densamma oumbärliga byggnader, har E. K. Majit ansett en ridskolas inrättande i någondera af dessa städer komma att medföra en kostnad, vida öfverstigande den, sorn erfordras för en sådan vid Strömsholm, hvarest beböfliga byggnader lill större delen redan finnas att tillgå; Och då E. K. Majit, som icke eller velat för det närvarande hos Rikets Ständer äska några medel till den jemväl af Landtförsvars-komitéen ifrågaställa ridskolan i Malmö, i öfrigt funnit Strömsholm vara för en ridskola i mellersta delen af riket det mest lämpliga ställe, samt de framställda betänkligheterna emot en ridskolas förläggande derstädes icke syntes böra utgöra hinder för förslagets verkställighet i detta hänseende, helst de anförda svårigheterna ansetts lätt kunna undanrödjas; har E. K. Majit begärt, att Rikets Ständer, för organiserande af en ridskola vid Strömsholm, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med förbemälda Komités algi Ina förslag, dels måtte anvisa, ej mindre ett ärligt anslag af 14.200
Den utgör likväl en naturens rikedom, hvars nytta och nödvändighet hvar man inser och erkänner, under det man behandlar densamma utan ringaste ordning eller tanka på behof af en bestämd behandling. Deli tid är icke aflägsen, den lefver ännu i mannaminne, då denna Provins ägde rika skogar, som, med klokhet vårdade, kunnat blifva en onoslig källa både för ortens behof och för en måttlig afsättning till andra ■Provinser. Orsakerna till detta skogsödande, torde kunna hänföras till Örne huf"vudsakliga omständigheter: 1:0 Brännvins-bränningen, som, i hvarje hushåll der den idkas, otvifvelaktigt medtager ett mångdubbelt större vedförråd än bushållets öfriga behofver, hvarigenom en högst betydlig konsumtion inom Provinsens eget sköte måste uppkomma, oberäknad! det skogödande svedjande som är förut omförmält; 2:0 det lokala förhållande, atfc ^rovinsen, med rättighet till fri utförsel från sina mångfaldiga LandthamÄr* är På ömse sidor omgifven af skoglösa orter, dit utförseln är i samma 28 mån lockande, som afsättningen är säker; och 3:o bristande kunskap om och uppmärksamhet på en nyttig och bestämd hushålls-method. Länets Hushålls-Sällskap sökte väl 1826 tillvägabringa någon väckelse ' i sistnämnde afseende, genom inköp af Hof-Jägmästaren Ströms afhandling om en förbättrad Skogshushållning och denna Boks utdelning så väl tili samtliga Sockne-Kommiteerna som Länets Landtmätare samt Jägeri-Betjeningen; men eliam Kommiteerna anmanades att söka befordra denna afliandlings flitiga1 läsning och efterföljd, samt Landtmätarne och Skogsbetjeningen att vid de många tillfällen de noder sina förrättningar äga att både inhämta kännedom om allmogens skogsförråder och att med allmoden Samtala om dess ekonomiska angelägenheter, söka bibringa dem nödig kännedom örn de hufvudsakligaste omständigheter, som i anseende till skogsvården äro att iakttaga samt biträda med skogens taxering m. m., synas dessa åtgärder hafva varit fåfänga.