Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridr, inkomsterna icke mera vore tillräckliga för inrättningens upprätthållande; att inrättningens årliga inkomster, bestående af å nämnde kapitaltillgång belöpande ränta, 9,700 R dr, och nuvarande statsanslag 1,472 Ridr, uppginge sammanlagdi, till 1 1,-172 R:dr, hvaremot årliga utgifterna till aflöningar, mat-, vedoch lyshållning, medikamenter, tvätt m. m. belöpte till 17,517 Ridr, hvadan alltså förefunnes en brist af 6,145 Ridr årligen, som minskade kapitalbeloppet och följaktligen äfven ränteinkomsten, så alt inrättningen, utan ökadt anslag af allmänna medel, måste antingen inskränkas StatsUtskottets Utlåtande N:o 139.
Majlis Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående förlängning i ytterligare tio år af de för en pantlåninrättning i Hufvudstaden beviljade formoner; N:o i85, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N;o 29, angående försäljning till Skatte af de till Ekeplantering anslagne Bispmotala Kungsgård och aine under Yisingsborgs Kungsgård lydande hemman, samt om inköp för Ekeplantering al jord å Visingsö; N:o 188, angående sökt lindring i skatten för de Thorshälla stad upplåtne hemman Säby och Söderby; N:o 189, i fråga om frälsejords befrielse från rusttjfnstens återupprättande vid den så kallade Adelsfanan, emot ersättning till Staten. S. D. Återremitterades Siats-Utskottets den 7 dennes på bordet bygde Utlåtande N:o 179, i anledning af åtskillige f. d. Tjenstemäns vid f. d. GeneralAssistance Contoret underdåniga ansökning om Kongl. Maj:ts Nådiga föiord till erhållande af något lämpligt årligt understöd. S. D. Bifölls BancoUtskottets den 7 dennes f. m. på bordet lagde Betänkande N:o i5, angående en af Herr Friherre Kantzow framställd och till Utskottets handläggning öfverlemnad motion, alt enskilda aclieegare mätte inbjudas till deltagande 1 Rikets Ständers Rank och dess rörelse. t S. D. Blef Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens den 7 dennes f. m. på bordet lagda Utlåtande N:o 8, i anledning af åtskillige föreslagna förändringar i gällande Författningar om personers af arbetsclassen förpassande m. m., af Ridderskapet och Adeln återremitterad t. Fröt. Otdr. d. 14 Julii 1834» 35 S. D.
Inom Hedervärda Bonde-ståndet har Riksdags-fullmäktigen C. G. Sköldberg från örebro län, med hvilken Riksdags-fullmäktigen Per Erik Andersson från Westmanlands län sig förenat, uti väckt motion föreslagit, att Riket Ständer måtte till Kongl. Majit ingå med underdånig ansökan, att, vid utfärdande af ny förordning om skogarne, det varder föreskrifvet, angående härads-allmänningarne: »att åt delegarne i sådan allmänning upplåtes att genom ombud, som väljas på Wälborgsmässo-sockenstämmor i de församlingar, der hemman äro belägne, som ega rätt till utsyning i allmänningen, och hvilkas verkningskrets genom af Konungens Befallningshafvande i länet fastställda instruktioner närmare bestämmes, uppgöra fördelningen af det för året tillgängliga virket, om de anse förmånligast att det in natura utdelas, bestämma tid för fällning och utkörning, i annat fall när. huru och hvar det på offentlig auktion till delegarne må försäljas och i sådant fall ombestyra uppbörd af auktions-medlen och dessas utdelande till intressenterne efter oförmedlade hemmantalet inom ett år efter auktionens hållande. Åliggande det intressenterne att aflöna för allmänningen behöfliga skogvaktare, bygga deras boställen, bestrida kostnaderne eller arbetet vid frösådd, hägnad, gallring m. m., som enligt fastställd hushållningsplan för skogens rationela behandling kan erfordras eller blifva anbefaldt;» 16 Sammans.
"5o procent ctf det tecknade ursprungliga Capitalet eller” derifrån uteslutna. Dessa ord kunna tilläfventyrs anses öfverflödiga, men innefatta ej något mot verkliga förhållandet stridigt, och finnas uti Banco-Reglementet af år 1823, i Stadgandet om Södertelje Canal-Actiers Lånrättighet, (ehuru utan den nu tillagda närmare bestämning) och hafva af denna anledning också blifvit här bibehållna. Utskottet kan, i Följd af allt detta, ej' annorlunda anse denna punkt, än såsom af Rikets Ständer bifallen; men sedan, i anledning af Statsoch BancoUtskottens Betänkanden, .angående bidrag till Götha Canal-Verk, serskilda grunder för belåning af samma Verks Actier blifvit af Rikets Ständer fastställda ; så kommer Redactionen i Banco-Reglementet, i afseende på Götha Canal-Actiernes belåningsrätt, att rätta sig efter d essa Vidtagna senare beslut, och skall af Banco-Utskottet, i Bik till Riks. St, Prot. 1828—1830, 6ste Sami, 3 B. a 12He Räftet. iS Banco-Utskoltetn Memorial N.-o 120. serskildt Memorial ofördröjligen föreslås. Utskottets Förslag, pag. 92, (Utlåtandet N:o 82) angående det belopp, för hvilket en och samma persons namn högst md tillåtas häfta i Upplånings-Disconten _, är af Högvördiga Preste-Ståndet bifallet; men af Högloft.
Jag befarar, att det föreslagna antalet af 7 ledamöter till suppleanter är för litet, och tillstyrker 3o Den 3 _ J ii n i f. m. vördsamt, att R. o. Ad. måtte rösta på ett sammanlagdt antal af 36. När man erinrar sig de många obehagligheter, Ståndet vid föregående riksdagar haft deiaf, att dess ledainöter i förstärkt SlatsUlsk. icke varit fulltalige tillstädes, utan att vid omröstningen ofta händt, att de öfriga Ståndens ledamöter fått gå sin väg med oförrältade ärenden under högljudda klagomål öfver vårt Stånd, emedan ingenting kunnat afgöras i brist af ledamöter af Adeln; så bör man välja så mångå suppleanter, att slika obehagligheter må för innevarande rikdag varda förekomna. Gr. Frölich: Jag vill alldeles icke vara envis att yrka propos. på mitt förslag, eller att siippleanternes antal endast skulle utgöra 7, men att yrka ett så stort antal, som Hr von Hartmansdorff, hvilket innefattar ej mindre-än i5 suppleanter, anser jag åter vara nog öfverdrifvet. Det ligger något emellan mitt och Hr von Hartmansdorffs förslag, nemi. det, som Frih. Jacob Gederström framställde, och detta torde af Hr Frih. o. Landtm, framställas, då jag alltför gerna afstår från det af mig yrkade antal af 7. Gr. Horn: När man bland R. o. Ad:s ledamöter hötomta las, huru många som ämna aflägsna sig från riksdagen, så tror jag, att de ledamöter, som befara att förstärkta StatsUtsk. skall blifva vacant på ledamöter af detta Stånd, dertill hafva fulla skäl, i händelse man icke väljer ett större antal suppleanter, än det Gr. Frölich föreslagit. Min erfarenhet i delta afseende från föregående riksdagen är enahanda med liivon Hartmansdorffs, och jag tillstyrker, att ett så stolt antal suppleanter, som han föreslagit, må väljas. Hr Lagerhjelm: Det är alldeles gifvet, alt q suppleanter är för litet; jag tror, att detta antalet valdes förr, och då det var för litet, så är 7 ändå mindre.
Huruvida dessa försigtighetsmått kunna an* ses tillräckliga till förekommande af missbruk och underslef vid idkandet af utrikes segelfart med båtar och farkoster af sådan beskaffenhet, som dessa, hvilka med mera lätthet än större fartyg naturligtvis kunna i oloflig afsigt inlöpa uti de liera i förenämnde skärgårdar varande vikar och landningsställen , är en omständighet, hvarom Utskotten ej tilltr» sig kunna fälla någcft omdöme; men att någon större säkerhet dervid skulle kunna vinnas derigenom , att, på sätt Herr Assessoren Darin föreslagit, dylika Båtskeppare blefvo förbundne att om Burskap i Stad sig anmäla, och derstädes sig bosätta, dertill synes, efter Utskottens tanka, så mycket mindre någon anledning förekomma, som dessa, likasom Skeppare i allmänhet, till följe af högstberörde förordnande) i allt fall äro ställde under vederbörande Tullkammares och Tullbetjentes tillsyn och uppmärksamhet; hvarföre ock Utskotten ej finna sig äga skäl föreslå Biksens Ständer, att hos Kongl. Maj:t i underdånighet tillstyrka en anstalt, hvilken, utan egenteligt ändamål, skulle leda till tvång och tunga för dessa .Läns Allmoge vid begagnandet af den seglations-frihet , som densamma är medgifven. Hvad åter angår den gjorda anmärkningen rörande den tillåtelse, som uti i 7 74 års JFiskeriStadga är lemnad, att till Trankokerierna orh SilIsalteri-verken i Skärgården inlöpa med fartyg och der utlossa de för samma verks drift och t arbetarnes behof erforderliga förnödenheter; så skulle det efter Utskottens tanka synas, som denna - JDen 7 Juli. 9 39 na rättighet nu mera upphört, sedan de skäl redan för detta förfallit, som till densamma föranledt, och hemställa derföre , om icke Riksens Ständer skulle finna anledning, att hos Kongl. Majit i underdånighet yttra den önskan, att under tillämpning af hvad i dylika frågor är i allmänhet stadgadt, låta i afseende härå meddela sådana Nådiga föreskrifter, som med allmänna ändamålet instämma. Detta underställes vördsamt Riksens Höglofl. Ständers ompröfvande.
Här bor ju fröken Berger. » » Efter en ljus sommarklädning. » » Efter en sommarklädning? » » Ja, säger jag ju, efter en ljus sommarklädning — med blå sjömanskrage och snörskärp. » Mr Bulwer fann sig föranlåten att påminna kandidaten om, att de nyss sett fröken Berger gå in till doktorn. Jo, det mindes han nog, och med några skutt var han från staketet och långt uppe i backen, lemnande den lille skrattande engelsmannen långt bakom sig. I dag förstod sig mr B. icke på honom. Antingen måtte han vara galen eller kär, tänkte han. Men kandidaten hade slagit sig ned på ett säte midt i backen, hvarifrån han hade utsikten öppen öfver landskapet, öfver elfven och fjället, och här satt han nu och väntade. Han var en stämningsmänniska, en sådan där skiftande orolig fjärilnatur, som är glad, älskvärd, roande i umgängeslifvet, men omöjlig för ett träget, obemärkt arbete. I tio år, alltsedan han tog studenten och äfven sedan han slagit sig ned som lärare vid ett privatläroverk, hade han nu gått på jakt efter lyckan, d. v. s. efter en lifsuppgift, hvarken för svår eller för lätt, utan enkom skapad för hans spirituella känslosamma natur, och hela denna tid hade varit en fortsatt kamp mellan uppehållelsedriften och storhetstankarne, som höllo karneval i hans hjärna och icke renderade honom annat än olust för hans kall och höga tankar om sig själf. Kandidaten hade så väl behöft taga världen från den allvarsamma sidan, men intrycken jagade hvarandra så hastigt genom hans hjärna, att de aldrig hunno lemna kvar nå- got varaktigt spår, och när så guden med bågen kom och satte för hans ögon det rosenfärgade glaset, ramlade den stolta byggnaden af goda föresatser ihop som ett korthus man blåser på. Medan han satt där och stirrade på den lilla tjocka figuren i ljusa felbhatten, som i sakta mak kom pustande uppför backen, började de hopsnodda tankarne att reda sig. Han erfor på samma gång ett sällsamt lugn och en obeskriflig känsla af glädje, så öfverväldigande, att den nästan ville kväfva honom.
Jag lemnar derhän, huruvida det vore välbetänkt att, äfven om 50,000 rdr kunde inbesparas, bereda de nya hamrarne trånga, obeqväma, och t. o. m. osunda lokaler. Enligt min tanke är det de afgående R. St:rs pligt att, så godt sig under nuv:de förhållanden göra låter, bereda beqväma lokaler åt den nya representationen, och i detta afseende anser jag det af Utsk:t framställda förslag vara tillfyllestgörande, ty det erbjuder tillräckliga och beqväma lokaler på samma gång, som det är mycket modest och icke afser någon lyx. Gr. Mörner har anmärkt, att den föreslagna påbyggnaden icke kan hinna torka till vederbörlig tid. Om detta skäl vore giltigt, hade det säkerligen blifvit anfördt af Hr Edelsvärd, men, i egenskap af arkitekt, vet han nog, att sådana åtgärder kunna vidtagas, hvarigenom en påbyggnad af 4 alnar på en mur kan blifva torr från Juni till Januari, hvarom åter Gr. Mörner, som icke sysselsatt sig med byggnadskonsten, icke gerna kan hafva någon kännedom. Det är icke värdigt de afgående R. St:r att visa agg mot den nya representation, som skall representera det lyckliggjorda gamla Sverige, genom att inhysa densamma i en trång och obeqväm byggnad, som nästan kan kallas en ruin. Jag yrkar fortfarande bifall till Utsk:ts förslag, men, hurudan än denna frågas utgång hos R. o. Ad. må blifva, gläder det mig, att den redan är genom de öfriga Ståndens beslut afgjord. Hr Wolffelt: Då den nu förev:de frågan remitte rades af Stats-Utsk:t till Riksgäldsfullmägtige, måste dessa i första rummet tillse, hvilka kostnader den ifrågasatta ombyggnaden skulle medföra och på hvad sätt den bäst skulle kunna verkställas. Härvid mötte den omständighet, att de nödvändiga utgifterna för att blott provisionelt inreda R.
Maj:t i Stats-Rådet hafva i underdånighet anmält Herr Ordförandens i Stats-Utskotlet förrberörde skrifvelse, får jag, på Nådig befallning, äran afgifva följande svar: De af Stats-Utskotlet begärda diplomatiska räkenskaper och handlingar äro dels af den i alla Stater erkända hemliga beskaffenhet, att de i intet land, i ingen tidpunkt, under inga förhållanden torde hafva varit föremål för en vidsträcktar© granskning, dels ock af den i politiskt afseende granlaga egenskap, att de, om äfven egnade åt ett begränsadt meddelande, dock aldrig blifvit öfverlemnade åt offentligheten. Då Stats-Utskottet likväl ansett sig böra utsätta detta senare villkor för emottagandet af alla de äskade handlingarne, äfvensom för begagnandet af de redan delgifne i äkenskaps-sam ma lidra gen, har Utskottet sjelf förorsakat det hinder, som nu deremot uppstår. Stockholm den 17 Mars 1S4T Efter Nådigsle Förordnande A l b. Ihre. Reser - Stats-Utslcottets Utlåtande, N:o 489. a Reservationer af Herrar Grefve Horn, C. F., Biskop Hedrén, Doctor Agrell, Prosten Stenhammar, Herrar Helsingens, Carlberg, Moberg och Riksdagsfullmägligen JV. Strindlund: yAf Utskottets vidtagna åtgärder, sådanö de utur den vid detta Betänkande fogade skrifvelse till Herr t. f. Ministern för Utrikes Ärendena kunna inhemlas, har den nödvändiga följd uppstått, att Utskottet måste förklara sig urståndsatt att meddela den af Riks-Stånden äskade utredningen.
Kan ej öfverenskommelse träffas om lösen eller ersättning, som, efter hvad ofvan sägs, utgå bör, då skall frågan härom pröfvas af särskild nämnd, som vid Underrätt i den ort, der jorden eller lägenheten ligger, tillsättes på sätt här nedan stadgas. § 13- Då jord eller lägenhet afträdas skall, uppskatte nämnden i penningar så väl jorden eller lägenheten efter hvad egendom af samma slag och godhet enligt allmänt pris i orten högst gäller, som ock den särskilda skada, som genom jordens eller lägenhetens afträdande eller användande till afsedda ändamålet, för egaren eller annan uppstå kan. Skall endast del af jord eller lägenhet afträdas och uppkommer för återstoden synnerlig vinst i följd af den afsedda 4 Lag-Utskottets Betänkande N:o 71. anläggningen, då skall sådant vid ersättningens bestämmande i beräkning tagas. I det fall, att endast ersättning för intrång eger rum, uppskatte nämnden i penningar den skada, som genom intrånget förorsakas. Är af Rätten stadgadt, att ersättningen skall utgå i årlig afgift, rätte nämnden uppskattningen derefter; Och bör i detta fall ersättning bestämmas särskildt för det intrång, sjelfva anläggningen medför, och särskildt för det, som sker genom inrättningens skötsel och drift. Är fråga om flera lägenheter, som tillböra särskilde egare, varde ersättningen bestämd särskildt för hvardera. § 14- Erfordras för ändamålet, att blott en del af lägenhet afstås, och blifver lägenheten, genom afskiljande af denna del, för egaren eller innehafvaren onyttig eller synnerligt obeqväm, då bör hela lägenheten, enligt nu bestämda grunder, lösas, der egaren det äskar. I dessa frågor meddele Rätten beslut, innan nämnden sättes, och må klagan öfver det beslut föras i den ordning, uti § 2 stadgas. § 25. Tvista egare, inteckningshafvare eller andra om bättre rätt till hvad såsom ersättning eller betalning är vordet bestämdt att utgå; derom må talan särskildt i laga ordning utföras. Uppstår dervid bos Rätten fråga om lyftning, ege Rätten derom förordna efter ty skäligt pröfvas.
Under de 10 åren 1850 —1859 utgjorde hela den i rörelse utelöpande sedelstocken i riket, privatbankssedlarne inberäknade, i medeltal 55,047,000 Ridr och Riksbankens metalliska kassa under samina tid 26,694,000 Ridr eller mer än 48 procent. 1 fall man emellertid anser, att denna period, hvilken omfattar äfven åren 1854, 1855 och 1856, då silfret af kända orsaker på ett ovanligt sätt hopades i Bankens hvalf, med anledning häraf icke lämpligen bör läggas till grund för en beräkning, utan att i stället, med mera tillförlitlighet, hänsyn bör tagas till de sednaste fem åren 1857—1861, då, till följd af den svåra handelskris, som derunder inträffade, ett motsatt förhållande i viss mån egde rum, så finner man, att under sistnämnda år den i rörelsen utelöpande sedelstocken, samtliga privatbankernas sedlar deruti inberäknade, utgjorde i medeltal 52,539,000 Ridr och Bankens metalliska kassa under samma tid 21,382,000 Ridr eller 40,V procent af alla utelöpande sedlar. Vid slutet af sistlidet år utgjorde Bankens metalliska kassa 42 procent af hela den i riket utelöpande sedelstocken. Om Riksbankens metalliska valuta deremot jemföres endast med dess egna utelöpande sedlar, blir naturligtvis förhållandet långt förmånligare. Då det sålunda visar sig, att under en följd af år Bankens metalliska kassa hållit sig vid en storlek, som redan i och för sig sjelf kan anses i allmänhet betryggande, och då dertill kommer, att Banken vid slutet af innevarande år eger 4,000,000 Ridr af Riksgälds - 30 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition JH 46. kontorets på utländskt mynt ställda räntebärande obligationer, samt derutöfver innebar i andra räntebärande obligationer omkring 7,900,000 R:dr, af hvilka en icke obetydlig del, som bör kunna beräknas till åtminstone 1,000,000 R:dr, kan med lika fördel som
Äfven Marco Polo omtalar i berättelsen om de norr ut boende nomadiserande fredsälskande tatarstammarnes land, att der finnas hvita björnar, de flesta 20 tvärhänder långa, stora svarta räfvar, vilda åsnor (renar) och ett litet djur kalladt »rondes», som ger sobelskinnet.78 Då isbjörnen endast finnes vid ishafskusten, bevisa dessa uppgifter, att redan på 1200-talet Asiens nordligaste del var bebodd eller åtminstone besökt af jägare. Olaus Magnus beskrifver till och med ej oriktigt hvitbjörnarnes lefnadssätt, med tillägg att man plägar skänka deras skinn till katedraloch sockenkyrkornas altaren, på det att presten under messan ej må frysa om fötterna (Ol. Magnus, Roma-uppl. 1555, s. 621). Allmännare känd i vestra Europa blef isbjörnen dock först genom engelsmännens och holländarnes ishafsfärder, och dess pris har numera sjunkit så mycket, att det skinn, som en gång betraktades såsom en ofantligt stor dyrbarhet, numera vid afslutande af räkenskaperna mellan redarne och fångstmännen beräknas till endast 25 à 50 kronor. Isbjörnar. efter Olaus Magnus (1555). År 1609 fångade Stephen Bennet under sin sjunde resa till Beeren Eiland två unga isbjörnar, som bragtes till England och sedermera underhöllos i Paris Garden (Purchas, III s. 562). Numera hemtas dylika djur mycket ofta lefvande till Norge för att derifrån försändas till Europas zoologiska trädgårdar, i hvilka isbjörnen sällan saknas. Fångsten underlättas derigenom, att ungarne sällan lemna den dödade modern. Jemte renar och björnar träffar man i de trakter, hvarom här är fråga, endast tvenne land-däggdjur, fjellräfven (Vulpes lagopus L.) och lemmeln (Myodes obensis Brants).79 Räfven är temligen allmän så väl på Spetsbergen som på Novaja Semlja. Dess bo utgöres stundom af en mängd sammanhängande, i jorden gräfda gångar med flere öppningar.
Det will saga. att VM ändring i Riddar-, hlwOrvningen föresiäs skulle den kunna »vid samma Riksdag som den wäcktes, afsiäs; Meni annat fall besluras alt samma förändring wid nästföljande Riksdag skulle föret igas och afgbras. Detzukom hade särskildt bordt tilläggas, att hwad här stadgas icke gä er i afseende pä frågor som med G undlagarne hafwa mer ekler mindre gemen,kap eller till dem höra, ehuru de i RidvarhusOrdningen finnas intagne, utan akt dermed sörhälleS pä sätt desta grundlagar stadga. 59- §- Herr Istc>r<Zensto! xe: Här stadgas att om Ättemannen eller Fullmägtia ej inger Genealogista un? dcrrät e'ser stall han förlora sin röst. Detta synes mig nog sträng, säsom ofta omöjligt att efterkomma. Friherre Istlljencrantr. Med Herr Capitaine bioräenstolpe c»nsyrmerar jag mig sä mycket mer, som 640 Den rr November. som jag, wid förra Riksdagen Ledamot i RiddarehusUkstottet, hade tillfälle att se en adling af gammal akt, som fattigdom mer an Zo är hindrar att sig till Riksdagar inställa, och hwilken slagt, af sam. ma stal troligen saknat bade genealogie och underrättelse om försaktningarne. 60. §. 61. §. Herr kotkliol,: Följande omständigheter finner jag mur RiddarhusOrdmngen wara uteslutne som en» ligt min lanke särstildr böra deruti intagas. r:o 2g § i förra RkddarhusOrdningen som stadgar att: "inge tage upp annars stägks namn elller wapen, hon ware lef,vandes eller utdöd, och con"fundere i sä mätta ä terna m. m:
Detta boställe jemte desse dagsverken böra pä 3o är utarrenderas oeb Dandsbökdingen uppbära arrendet. 8uwma 5,ooo: b^ränskiljes tjenste»: 169^ 5/>6 /r/s/pec/uAsuer^e» vid begge dessa boställen, deraf allmogen är skyldig lösa 189^ 5/>6 med penningar, ä 19 sk. 6 r., oeb bar rättigbet utgöra 3oo st. vid bostället Nariasbolm, mot 3 sk:s betalning, beräknas alla l penningar, ä 19 sk. 6 r 688: ro. ii. 8kulle allmogen vilja begagna sin rätt att utgöra de sistnämnde 3oo dagsverkena in natura, böra de upplatas någon mot penningar, säsom bittills tillgätt.
Föredrogos å nyo tvenne serskild te från StatsUtskottet den 12 dennes afgifne, samt den 17 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtanden: 1:0 Angående KronoUppbördsBetjeningens aflönande i Götheborgs samt öfrige Städerne utom Stockholm; och 2:0 öfverRiksdagsFullmägligens för Stockholms Stad Herr L. J. Lundgrens Memorial, om bidrag af Statens medel till KronoUppbördsBetjeningens derstädes aflöning m. ra., och fann Höglofl. Ridderskapet och Adeln för godt, att SlatsUtskottets berörde 2:ne Uttåtanden gilla; i följd hvaraf till BevillningsUtskottets Yttrande öfverlemnades frågan, huruvida icke till beredande af ersättning åt KronoUppbördsBetjeningen för det tillökte besvär och den större kostnad som vid Debitering, Uppbörd och Redovisning uppkommit, den af Riksens Ständer anslagne vissa proCent på BevilluiugsMedlen, derest den - Den 24 Februarii. 651 samma skulle finnas icke svara emot beliofvet, toi’de böra ökas. Ut supra. S. D. Vid förn jad föredragning af Statsutskottets den 12 i denna månad afgifna , samt den 19 i derpåföljde på bordet Iagde Utlåtande, öfver Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss, angående vissa vilkor vid Wadstena KlosterRyrkas upplåtande åt Wadstena Stads samt dermed förenade S:t Pehrs Församlingar, blef samma Utlåtande, på grund af Herr Silfverstolpes, Gustaf Abraham, dervid gjorde Anmärkningar, till Utskottet återreraitteradt. Ut supra. S. D. Föredrogos å nyo, och gillades följande från StatsUtskottet inkomne, samt den 19 i denna månad på bordet lagde Betänkanden: 1:0