Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Preste-St.åndet den 2 5 Borgare-Ståndet den 25 ■— —- Bonde-Ståndet den 26 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående beräkningen af Statsverkets inkomster. (Stats-Utskottets Utlåtande N:o 45 och Mern. N:o 79, samt Bevillningsutskottets Betänkande N:o 26.) S. A. K. Efter tagen kännedom af E. K. Maj:ts nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof, i hvad angår Statsverkets inkomster, äfvensom af Stats-kontorets i detta ämne afgifna underdåniga berättelse, och sedan utredning jemväl blifvit verkställd rörande beloppen af hvad å de särskilda inkomsttitlarne till Statsverket influtit under några föregående år, till och med år 1860, eller det sednaste, för hvilket Rikshufvudboken hunnit afslutas, hafva Rikets Ständer, i afseende på beräkningen i Riks-staten af Statsverkets inkomster för år 1864 och följande år intilldess den Vid nästa riksdag skeende statsreglering blifver gällande, fattat de beslut, hvilka Rikets Ständer nu få i underdånighet anmäla. Härvid, och före behandlingen af frågan om de särskilda ordinarie inkomsterna, få, i afseende på förslagspriset å Kronans behållna spanmål, hvilket, i likhet med Bih. till R. St. Skrifvelse, N:o 182. hvad vid de två sistförfluten riksdagarne varit bestämdt, E. K. Majit, i öfverensstämmelse med hvad Stats-liontoret hemställt, ansett höra bibehållas vid 2 Ridr Rimt för kubikfoten, motsvarande 12 Ridr 60 öre tunnan, Rikets Ständer i underdånighet tillkännagifva, att, då anledning icke förekommit att höja eller sånka berörda förslagsvårde, spanmålspriset, vid beräkningen af Statsverkets inkomster för nästa statsreglerings-period, blifvit, på sått E. K. Majit behagat i nåder föreslå, af Rikets Ständer bestämdt till Två Riksdaler Riksmynt kubikfoten. Rikets Ständer öfvergå härefter till beräkningen af de Ordinarie eller ständiga inkomsterna. lio. Ordinarie räntan.
Den utredning, som af mig nyss blifvit åberopad, finnes för öfrigt vidfogad StadsRådsProtocollet af den 6 Junii 1826, och kommer således af nuvarande ConstitutionsUtskott att läsas; och jag gör mig förvissad, alt Utskottets Ledamöter skola derigenom blifva i tillfälle 154 Den 8 December e. m. inhemta, att Sjöförsvaret blifvit i hela sin vidd, så på Fredssom Krigsfot, behandladt, äfvensom jag med tillfredsställelse kan försäkra den värde Motionären, alt några skråbegrepp icke insmygt siur vid de serskilda öfverläggningar, som för försvarets ordnande ägt rum, och lärer bäst kunna bevisas deraf, att Comiteerne till utarbetande af så väl Sjö- som LandtFörsvaret till en betydligare de! utgjorts af samma personer, och att för öfrigt båda Comitéernes arbeten underställdts Konungen, som pröfvat, ömsom antagit och ömsom ogillat, de ingifne Förslagen. Att tillfälle till en större Öfning för så väl Befäl som Manskap bör beredas, instämmer fullkomligt med min öfvertygelse, i hvilket afseende Kongl. Maj:t oek redan gjort Rikets Ständer uppmärksamme på behofvet af ökadt anslag härtill. Friherren säger vidare: att Sverige påkallar ett med mogen öfverläggning uppfattadt befästningssystem, och föreslår i sådant afseende en Fästnings anläggning emot Åland, samt att arbetet på Wanås bör afstadna, så länge medel för angelägnare punkters befästande icke äro för handen. I denna Friherrens framställning kan jag icke instämma. Vigtigt synes mig, att i hjertat af Riket finnes en befästad plats, hvarest vapen Den 8 December e. in, i55 och förråder af krigsbehof kunna förvaras; ty endast derigenom kan, efter en inträffad motgång, möjligheten beredas, att med vapen och utredning förse den ånyo sig samlade försvarsstyrkan. Hvad åter serskildt beträffar Wanås belägenhet, anser jag den fullkomligt ändamålsenlig. Denna belägenhet invid Wettern åstadkommer den fördel» att alla effecter kunna sjöledes med lätthet transporteras till den punkt, der Högste
8oo. 4oo. 8oo. 4oo. Summa R:dr 4°o°* Stats-Utslottets Memorial N:o 25 o. 7 voterar Ja; Den det ej vill, Nej; Vinner Nej: (ira alternativet) bifalles uppförandet på ordinarie Stat af berörde tillökning i Kongl. Stats-Contorets personal; (A:a alternativet) beviljas berörde aflönings-anslag, 4000 R:dr, utan spanraålsberäkning under lönerna, med förbehåll, att de nya Tjenstemännen antagas endast på Constitutorial. 6:0 Utskottets tillstyrkande i iorde punkten af Betånkandet N:o 80, och hvilket Utskottet i Betänkandet N:o 214 vidblifvit, nemi. att det vid sista Riksdag beviljade anslag af 600 R:dr för en härstädes befintlig Electricitets-machin, att af fattiga sjuke begagnas, må under 3:ne år eiler till slutet af år 183^ få ytterligare fortfara, har af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet blifvit bifallet, hvaremot Prestesamt Bonde-Stånden afslagit berörde understöd. Jemte det Utskottet anser sig böra inbjuda sistnämnde a:ne Stånd att öfvergå tili den mening Ridd. och Adeln samt Borgare-Ståndet godkänt, får Utskottet, i händelse denna inbjudning icke antages, framställa följande förslag till voterings-proposition:
Reservation af Herr Christierson; ”Efter granskning af de Utskottet tillhandakomne handlingar, rörande Öresundska tullen, finnér med förvåning jag det vara utredt ofcli bestyrkt, att denna tull pä mängfalldiga tractat-stridiga sätt uttages af Svenska handeln i det oerhörda förhållande, att den stundom motsvarar 7§. af fartygets varuvärde i stället för rätteligen 1§, hvarvid orättfärdiga 4 Allm. Besv. och Ekon. Utsk. Utlåtande, N.-o 3l. reductioner af mått, mål och vigt, jemte andra beräkningar, begagnas samt bårda extra afgifter godtyckligen påföras. Det måste hänföras till det otroliga, att Danska embetsmännen vågat och kunnat lyckas på slika vägar och under lång tid och till en sådan höjd utbilda ett ordentligt, alla transport-artiklar omfattande system för uttvingande af pålagor, som helt och hållet både kunde och borde vara främmande för Svenska handeln och sjöfarten. — Och ehuru på enskildes besvär frågan redan är föremål för Hans Maj:ts Nådiga uppmärksamhet och i ministeriel väg heror på utveckling, hade jag likväl trott, att detta ärende, som i sig innebär så talrika och kännbare mångåriga förnärmelser mot national-intresset, hvilka inga tractater förmått skydda, bordt för sin vigt och allmännelighet upptagas af Sveriges nu församlade Ständer, för att frambäras till Svenska thronen, med underdånig hemställan, i hela nationens namn, att Hans Maj:t värdes fullfölja kraftiga förfoganden, hvarigenom helgd återskaffas slutna men å Dannemarks sida brutna fördrag, restitution af olagligen uppburne tullmedel vinnes samt allvarsamma mått och steg vidtagas, att Danska Regeringen hädanefter åtnöjes med sin tillständiga rätt efter tractater, som, ehuru innebärande en för sjöfarten onaturlig och servil skatte-behandling, Sverige, af urgammal agtning för tro och lofven, aldrig svikit. I följd häraf kan jag ej förena mig med Höglofl.
Kallenberg måtte förklaras berättigad att från och med år 1850 få under sin lifstid å indragnings-stat årligen uppbära 500 ndr banko, såsom ersättning för den genom lagmans-embetets indragning förlorade extra löne-inkomsten. Men då lagmannen Kallenberg underlåtit att lill taxering uppgifva några sportel-inkomster, kan Ut - 30 Stat-Utskottets Utlåtande, N:o 90. skottet, mot tydliga ordalydelsen i Mikels Ständers ifrågavarande underdåniga skrifvelse* jemförd med Bevillnings-förordningens bestämda föreskrifter rörande tjenstemäns uppgiftet till taxei ings-komniitté, icke understödja motionärens framställning, utan lår derföre hemställa, att densamma må lemnäs utan afseende. 46:o. Utskottet har erhållit remiss å en inom Hedervärda Bondeståndet af Erik Chri stensson från Götheborgs och Bohus län väckt motion, om ersättning till f. d. kommendanten å Ny Elfsborgs fästning, majoren G. Krook för en honom under en del af hans tjenstetid såsom kommendant på nämnde fästning frångången sportel-inkoinst; men enär Utskottet, utaf de vid motionen fogade handlingar, inhemta!, att majoren Krook icke varit tillerkänd ifrågavarande ersättning i vidsträcktare man än som belöpte för tiden af hans tjenstgöring såsom kommendant, och då det icke blifvit visadt, att sådan ersättning honom ej fullt tillgodokommit eller att skäl kunde vara för handen att vidare utsträcka densamma, har Utskottet funnit sig böra afstyrka bifall å motionen. 47:o. Af kongl. Stafs-kontorets räkenskaper har Utskottet inhemta!, att reservationer till ett belopp af icke mindre än 39,878 r:dr 24 sk. uppkommit å det på allmänna Iodragnings-staten till emeriti-löner vid Elementar-läroverken uppförde anslag, 12,480 r:dr, samt att de årliga anvisningarne derå hittills icke uppgått till fullt hälften af anslagssumman.
Revisorerne, hvilka hellre borde tagas utom än inom distric! erne, böra dervid lill stå de sv ar a, och minst en gång om året en af BancoFullmägtige verkställa en dylik eftersyn5 samt slutligen all om. Revisorerne på stället skola afbida BancoFullmägtiges svar om Dechargens. meddelande, arfvodet för Revisorerne borda bestämmas för minst 6 veckor. Utskottet tror fdr dess del, valet af Revisor rer för de mindre UiscontContoiren, kunna verki ställas på lika sätt som Revisorerne öfver Banco» DiscontVerket utses; och sorn den särskildagränskningen genom StatsBancooch Riksgälds Verkens Revisorer, Hvilken blifvit äskad, kan äga rum utan att medföra de kostnader som blifva oundvikliga,' så vida några af dessa Revisorer på stället skola förrätta undersökning, så tprde för detta ändamål 350 Bmc$'Ul$kottetS) Bctänktinäen. vara tillräckligt att Revisorerne ofver Discont Contoiren, på sätt Revisorerne öfver Bancol}!- gcortten iakttaga, efter hvarje Revisionsförrättnings sUrt, afgifva en särskild relation derom till Revisorerne öfver StatsRåneo* och RiksgählsVerken, ined bifogande af hållna Protpcollev öfver sina åtgärder och beslut, ”Vid dechargens meddelande lärer äfven kunna iakttagas, att den af J)i* scontRevisorerne meddelas, gä vida icke något Ilin<Zep å BcincoStyrelsens sida mäter, och derefter Vippsändes till RmcoFullmägtige, hvilka, i händelse de finna dess utfärdande kunna ske, med påskrift derom då öfverskicka densamma till
På alla dessa skäl tillstyrker jag bifall åt StatsUtskrs nu föredragna utlåt. Gr. Cronhjelm: Den siste talaren har sökt ådagalägga riktigheten af Utskrs utlåt., och han borde vara en competent domare, efter han varit ledamot af det verk, till hvilket inkomsterna skulle directe inflyta, och tillförne varit af den mening, jag yttrat, men nu ser administrationen från en högre synpunkt. Som jag ej äger samma dubbla erfarenhet, tror jag, att samma skäl som förr stå ännu qvar, och vidblifver min mening, ehuru jag hört hans yttrande. Frih. Palmstjerna har sagt, att bristen i anslaget förfångars skjuts och underhåll nödgat Statscont. att anvanda af öfverskotten. Ett sådant förhållande skulle inträffa efter sista riksdagen, då man såsom en tactik fasthöll den sats att beräkna inkomsterna så höga som möjligt, och sådana utgifter, som nödvändigt måste utgå, så låga som möjligt. Jag hoppas, att R. St. yid denna riksdag skola akta sig för att så lågt beräkna sådana utgifter, som till följd af författningar skola utgå. Men då jag måste medgifva, att ett särskildt fall varit för handen, da ett behof uppstått; kan jag likväl Den 12 Maj f. m. 23 icke tro, att R St. alltid så felaktigt skulle uppgöra statsregleringen, att öfverskotten skulle obehörigen behöfva begagnas. Jag hemställer, hvartill en statsreglering skall tjena, om dermed skall tillgå så, sorn här är visadt. Man behöfver de stora öfverskotten, oansedt mqn har statsregleringen. Då man på ena sidan sett ett sådant öfverträdande af statsregleringen, har nian på den andra sett, att tillgångar finnas att öfverskrida den genom beviljande af sådana löneförmåner, som Ständerna afslagit, t. ex. åt gardesregemeuterna. Då tillgångar således finnas, tror jag, att man kunde indraga öfverskotten till Riksg.cont , så vida statsregleringen skall till något tjena. Frih. Åkerhjelm har sagt, att del vore principenligt, att cassaförvaltningen vore under ett verk.
N:o 252, i anledning af väckt motion om ett årligt förslags-anslag å 150,000 R:dr, för att användas till ersättning åt statens embetsoell tjenstemän för ökade utgifter, i följd af den förhöjda skjuts-legan; och N:o 254, i anledning af väckt fråga om anvisande af nytt boställe ät komministern i Botkyrka och Salems församlingar, i stället för hemmanet Nedra Tumba eller Tumba N:o 2, samt detta sednares öfverlåtande till Tumba pappersbruk. Frän Hedern. Bonde-Ständet. S. D. Vid föredragning af Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 65, i anledning af Riks-Ståndens beslut, rörande det af Konstitutions-Utskottet uti Memorialet N:o 59 framställda förslag till ändring af 12, 17, 19, 41 och 79 §§ Riksdagsordningen, angående val af Ridderskapet och Adelns riksdagsmän, beslöt Ståndet att lägga inbjudningen till handlingarne samt att, för sin del, godkänna den framställda voterings-propositionen. S. D. Föredrogos och biföllos Stats-Utskottets Utlåtanden: N:o 250, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga förslag om förhöjning af det å Nionde Hufvud-titeln uppförda anslag till ersättning för mistade löne-innehållningar.
Jag reserverar mig emot detta beslut och får derföre, instämmande uti motionärens framställning, vördsamt föreslår “att Ilikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om tillsättande af en kommitté, med uppdrag att undersöka och utreda aila de förhållanden, sorn böra läggas till grund för en riktig beskattning af städernas industri-idkande innevånare, deras egendom och den af dem idkade handel eller annan rörelse, samt att afgifva utlåtande öfver sättet att bringa städernas beskattning till ett jeinföiligt förhållande med landets; hvarefter Kongl, Majit täcktes till Rikets Ständer afgifva nådig proposition i detta ämne". Uti sednare delen af-denna reservation hafva instämt: hr grefve Gyldenstolpe, hr grefve Wirsén, friherre Leijonhufvud, hr af Dalström och L. Gezelius från Stora Kopparbergs län. 5:o Af hr af Dalström, G. J. „Jag förenar mig med grefve af Ugglas i första punkten af dess reservation; men bör dock dervid tillägga, att jag anser föregående Bevillnings-utskott, och äfven det närvarande, hafva alltför lösligt vidrört frågan. Man synes fästa sig vid missbruken och fåfängan, men blunda för ändamålet med utmärkelser, vare sig genom karakters-fulimakter eller på annat sätt. Jag ser i Konungens nåd, vid tilldelandet af utmärkelser, ett gäldande, å samhällets si - Bevilliiings UtskottetsBetänkande, A’: o f. 7. dä, för ådagalagd» férlj.enster viii omsorgsfullt och väl utförda värf utöfver pligt, en ägge!ser en uppmuntran: till efterföljd hos andra, att göra något utöfver hvad inom tjenstegradens begränsade krets föreskrifves, ett insegel uppå och ett värderikt minne af nedlagda mödor. I andra länder finnas penningar, donationer a. d. i den styrandes hand till förijenstens belöning; har ej nog. att sådant saknas, man vill äfven beskatta nyttan och förtjensten mot fäderneslandet. Hvad åter andra punkten vidkommer, biträder jag så mycket heldre grefve «[
1896 funuos i Stockholni 11 arbetsstugor, i hvilkcz tillsammans 1,333 barn voro upptagna. I lnnclsorte~~ voro IG dylika r~nstwlter inriittade, och nya s5idai.a tillkornina alltjiiut, efter hvad tidniagarna ha att beratts. Intressanta redogorelser for de oljlca arbetsstugorna, derns arbetssBtt, bai: aantal, lohaler m. rn. utfylln B ' h god del af det omfBngsrika arbetet. For tlcin som praktislrt oaska studera planen till dessa slags nppfostringsanstalter, torde iifven de noggrmna uppgifter som liimnns r6rmde cle olika handaslojder och arbetsrnetoder, soin i srbetsstugorni fore~r0111111a, vczra i hog grad larorilra. Men att i en flylctig litteratnranm8lan pi. % ett tillfredsst~llande siitt behandla ett verk af s4 stor social betydelse so111 det foreliggande, iir ej gama mojligt. Vi torde sedernlera f B tillfiille &amp; terlrornma till Binnet och det i. ett sa.mmanhang dar det battre lronlmer till siu riitt. M B det emellertid redau nu vara oss tilliitet, att, om Bn pB ett ofullkomligt s&amp;tt, uttryclra vBr glldje ofver, att v&amp;r tid sett ett foretag son1 det, hvarorn boken om)) Arbetsstngor for barn)) Br ett sB viiltaligt vittnesbord, kronas med framgBng, och det tack \ rare en kviilnas energi, pralrtiska iorstbnd, oegennyttiga offervillighet och m~nskligheten. valma bliclr for det so111 biist Iran L. Lyckans h agringar. Fantasi och vel-klighet a£ S ' umq Frylcl~o1~n.
Med nådigt bifall till denna Riksens Sländers underdåniga anhållan täcktes Kongl. Maj:t uti Nådigt Bref af den 26 Martii 181» förordna Bergs - Rådet och Riddaren Rothoff samt Bergs - Uauptmannen och Riddaren Pihl, att ansi älla en så beskaffad undersökning, som Riksens Ständer i underdånighet begärt, och vid samma tillfälle böra Bergslaget i frågan om vilkoren för en ny reglering af Contractet och Grufvedriften samt härom aflemna Berättelse till Bergs-Collegium. Sedan denna undersökning under de följande åren blifvit verkställd, och Cornmitterade med deras Berättelse härom till Kongl. Bergscollegium inkommit; så har detta Kongl. Collegium under den 21 Januarii innevarande år till Kongl. Majit afgifvit dess underdåniga ulla - Ståts-Utskottets Betänkandeni tande i detta ämne, hvarutinnan Collegiuin i underdånighet anfört, hvad Collegiurn ansett säkrast bidraga, att vid Sala Silfver-Verk förena ett i framtiden lönande Bergsbruk, Interes-' senternes bestånd och ortens fördel med någon vinst för Stats-Verket, och hvarvid Collegiurn jemväl ansett nödigt vara, att i underdånighet framställa en korrt öfversigt, så väl af Historik ert om Silfver-Grufvans beskaffenhet och öden i äldre och senare tider, som af de grunder och vilkor, hvarpå Sala Bergslag erhållit och ännu innehar Silfververket. Detta Kongl. Bergs - Collégii underdåniga utlåtande, tillika med åtföljande Handlingar har Kongl. Maj:t under den 7 sistlidne April i Nåder öfverlemnat till Stats Utskottet.
Då jag nu reserverar mig, får jag tillika förklara, att min tanka i denna icke remitterade fråga är, att Ridderskapet och Adeln, enligt Grundlagen, ej äger någon annan rätt, att vägra introduction, än den RiddarhusDirectionen mellan Riksdagarne äger, nemligen då piasstanda brista. Man har sagt, att enär under souveraina Konungar Ridderskapet och Adeln ägt rätt att vägra introduction, borde Ståndet nu äfven äga denna rätt; under en consiitutionel StatsFörfattning, Men jag tror tvärtom, ty denna controll behöfves ej då man har Grundlagen och dess 107 §. som kan tillämpas, om man finner mindre värdige personer hafva blifvit utnämnde till Adelsmän. Ehuru jag således reserverar mig emot framställningen af detta tillägg, då det ej varit föranledt af Ridderskapets och Adelns remiss, eller RiddarhusUlskottets Betänkande, erkänner jag likväl, att örn en sådan fråga uppstått, hade jag varit af samma tanka, som i tillägget blifvit af Ut3kottet yttrad. Jag kan ej med Grefve von Platen instämma deruti att detta tillägg kan anses såsom ett motiv för Utskottets Utlåtande öfver Remissen, ty här är blott fråga om motivet för den remitterade frågan, Man har yrkat återrernäs*. dag får erinra att i den remitterade frågan har ConstitutionsUtskottet tagit sitt beslut, i egenskap af en med Riksens Ständers rätt beslutande magt, och att en återremiss således ej kan hafva någon påföljd, Helt annat är förhållandet i inål, där Von 27 öst ober ». m. ConstifutiomUtskottet ej ensamt Iean afgöra frågan. För min del tror jag det vara tillräckligt, att Utskottets förevarande Memorial lägges till Handlingarne tillika med de anmärkningar, sam nu blifvit gjorde. Herr Hjerta:
Kronofogden eller annan af utbyttes emot orden: någon utaf. §§ 33, 54 och 55 bi [ollos. §§ 5 G och 57 äterremillerades. §§58 och 39 biföllos. § 40, sådan den finnes uppställd å sid. 71 i Betänkandet, bifölls på det sätt, att Usta mom. nedflyttades under det 2:dra samt ali ordet: annan i början af sistnämnde moni, eller det nya första, uteslöts. § 41 återremitterades. § 42 bifölls. § 43 återremitterades. §§ 44, 45 och 46 biföllos. Usta mom. af § 56 erhöll följande lydelse: ”begärd upplysning om den af Taxcrings-komtiiitldn påförda bevillnings-afgift skall skattskyldig å stället meddelas.n och hiel' 2:dra mom. af samma § bifallet. §§ 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 och 64 äfvensom Utskottets hemställan å sid. 57 i Betänkandet, med anledning af en utaf Riksdags-Fullinägtigen Anders Andersson väckt motion biföllos. § 65 bifölls, med den förändring, alt slutorden i 2:dra moni.: den som för del allmänna är förmånligast: utbyttes emot orden: den som länder filt den skattskyldiges förmän. 598 Prot.-Utdrag den 9, i2, Ib, 16 och 18 Maj 1860. § 66 bifölls. $ 67 erhöll följande lydelse. ”Konungens
Lycklig, trefallt lycklig den innerligt förenade famille, inom hvars slutna krets intet hjerta blöder eller glädes ensamt, ingen blick intet leende lemnas obesvaradt, och vännerne ej med ord, men i gerning dageligen säga hvarandra „din sorg, din glädje, din sällhet är min!“ Skönt är det fredliga, det tysta hem, som skyddande kringsluter lifvets trötte pilgrim; som kring sin vänligt flammande härd till hvila församlar gubben vid stafven, den kraftfulle mannen, hans älskande maka, och lyckliga barn, som i den härmade jordiska himlen hoppa med jollrande jubel omkring, och sluta en i oskuld framlekt dag, med att, tacksägelse-bönen ännu på leende läppar, somna vid föräldrarnes bröst, under det modrens ljufva röst, i hviskande vaggtoner berättar för dem, hur kring deras läger Små englar gå vakt, De slå en ring, De vaka omkring Bädden, der oskulden sofver. Här måste jag upphöra, ty jag kände något likt en regndroppa komma fram ur mitt öga, hvilket gjorde att jag ej kunde skönja redigt. Huru mången, tänkte jag, i det mina tankar emot min vilja togo en melancholisk vändning, – huru mången måste ej med smärta umbära denna jordelifvets högsta lycka, huslig sällhet! Jag betraktade mig en stund i den enda hela spegel jag ägde i mitt rum ... sanningens, och skref åter med dyster känsla. Olycklig kan visst den öfvergifne kallas, som i lifvets ängsliga i och kulna stunder (hvilka så ofta komma) ej blir tryckt till ett troget hjerta, på hvars suck ingen svarar, hvars tysta bekymmer ingen lindrar med ett „jag förstår dig jag ömkar dig!“ Han är modfälld, ingen muntrar honom; han gråter, ingen ser det, ingen vill se det; han går – ingen följer honom; han kommer, ingen går emot honom; han hvilar, ingen vakar öfver honom. – Han är ensam! – o hvad han är olycklig! Hvarföre dör han ej? Ack hvem skulle gråta honom? En graf, som inga varma saknads-tårar vattna, är så kall!
Sådant hade då troligen varit konstilutionelt. Såsom stöd för detta mitt förmenande, torde jag blott behöfva åberopa Hr Grins egna ord uti nu ifrågavar. anförande, der det heter: att Utskis beviljande af anslag, ”häntyda på ett gillande i allmänhet af de uti den K. proposin m. m. gjorda framställningar”. Då härmed sammanställes Hr Grins klander af Utskis ogillande i ett speciell fall af den i K. proposin framställda plan för sjöförsvarets ordnande, så tyckes dessa omdömen vara emot hvarandra helt och hållet stridande. Jag hemställer således till hvars och ens afgörande, huru StatsUtsk. i denna fråga skolat förhålla sig, enär, efter hvad åtminstone varit min och jag vågar tro äfven pluralitetens inom Utsk. åsigt, linieskepp böra ingå i Sveriges sjöförsvar. Huru uttrycka denna mening på annat sätt, än derigenom att tillstyrka afslag till K. Mis framställning om deras nedhuggning till fregatter? Att endast, som Hr Grin och några få inom Utsk. föreslagit, härtill icke anslå några 8 H. 10 146 Den 21 Jun. medel hade varit ett undvikande och lätt eluderadt svar, — hvilket jag förmodar, icke skulle afhällit Hr Gr:n, om medel dertill på ordinarie Statsanslaget kunnat påfinnas, att verkställa denna nedhuggning, och detta var just hvad SlalsUtsk. velat afstyrka, väl vetande att beslutet beror på Ständerna samt Konungen i sisla instansen. Man har af Hr Gr:ns föregående yttranden, då ordinarie Statsregleringen förevar, förnummit huru benägen man varit, dä ett rent afslag icke var uttryckt, alt tyda hvarje Glsk:s resonement som eli godkännande af den utaf Hr Gr:n anlagda planen lill ordnandet af Sveriges sjöförsvar.