Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den uti 3 § 1 mom. Handels-ordningen omförmälda rättighet för fabriksidkare, handtverkare och landtmän, alt uti öppen bod falhålla egna tillverkningar och egen landtbruks-afvel torde väl närmare kunna jemföras med den ifrågasatta handelsfriheten, men ingen iärer väl ändock kunna förneka att förstnämnde frihet, som utgör vilkor för vigtiga näringsgrenars förkofran, kräfver helt andra afseenden än afsätlningen af vanligt köpmansgods. Af alla dessa skäl tinner jag mig förhindrad att tillstyrka bifall till de af Kongl. Kommers-kollegium hos Kongl. Maj:t i underdånighet föreslagna ifrågavarande förändringar i 1846 års Handels-ordning.“ N:o 3. Ank. lill Exp.-Utsk. d. 14 Ftbr. 1857, kl. 1 e. in. Betänkande, i anledning af vackt motion om dels ändring i 3 § och dels upphäfvande af 3 § af 3:dje Kapitlet Handels-balken. Berörde lagsiadgandeu lyda: 3 §. “Ej må någor vara borgare i (vänne städer tillika, eller idka bade kö penskap och handtverk i en stad. Varder någon ther med funnen, bote femtio daler. Vill någor bruka flere handtverk än eli; söke ther lof till.* Bih. lill K. St. Brot. 1856 $ 1857. 7 Sami. 2 Afd. 2 Hafi. 2 10 Sammansatta Lagsamt Allm. Oesv.- och Ekon.-Utsk:s Betänkande N:o 3. 4 §. “Nu vill handtverkare köpman varda; sage då upp för Borgmästare och Råd handtverk sitt, och tage bref å köpenskap.® Under förutsättning, att Rikets Högloflige
Min afsigt har varit den, att inställa hvarje tillverkning af kanoner eller gevär, för så väl arméen och fästningarna som flottan, af ny modell, förrän denna modell verkligen blifvit fullkomligt pröfvad, att, sedan modell blifvit pröfvad och antagen, lika kanoner och gevär skulle tillverkas åt arméen, fästuingarne och flottan och, om möjligt, åt Sverige och Norige. Om det är lämpligt och nödvändigt att tillverka gevär och kanoner af gammal modell, öfverlemnar jag åt Krigsministern att bedöma, och vill visst icke motsätta mig detsamma, lika så litet som jag vill emotsätta mig ett nytt anslags beviljande till Vapen komité och profskjutning, om hela det af Regeringen begärda anses nödväindigt för sjelfva vapentillverkningen. Man har klandrat, att jag velat fästa ett vilkor vid beviljandet af anslag till vapentillverkningen, man har talat om frihetstidens regerande Ständer m. m., men har ej besinnat, att under 510 Den 30 November e. ra. frihetstiden innehade Ständerna verkligen verkställande makten. Detta var en otillbörlighet, men det är ingen otillbörlighet, tvärtom är det en Riksens Ständers pligt och skyldighet, att uttala sin åsigt om de beviljade anslagens ändamålsenliga användande. Eller vill man kanske, att vi skola anslå medel till ändamål, hvilka vi ogilla och förkasta. I en sannt konstitutionel stat kan ingen styrelse regera i stort utan i öfverensstämmelse med tänkesätten och åsigterna inom nationen, sådana som de representeras af dess ombud, och en konstitutionel regerings storhet ligger just deruti, att denna regering förmår att komma nationen att omfatta oell hylla de stora idéer, som den sjelf skapar och omfattar. Slutligen ber jag att få för Frih. Wrede förklara att, om pligt på detta rum bjudit mig att tala sjelfständighetens och oberoendets språk, skall, utom detsamma, ej allenast pligt, utan, hvad mera är, hjerta bjuda mig att städse tala lydnadens och högaktningens. Frih. Wrede: Det var med ani. af Hr Stjernsvärds anfö rande som jag begärde ordet, på det att icke han och Högl. R. o. Ad. må hafva missförstått min mening.
Oä eommuniestionen emellsn kssts lsnclet oell Oottlsnä visss tiller sk äret sv tillsluten, lisr slltsä, kor stt cler pä stället kä en änllsmslsenlig Hospitsls-lnrättning bilclsä, v/c/ r blikvlt^, pä llllospitsls - ro iV.-o s4. fondens bekostnad, uppförde en större oeb en mindre byggnad sk sten , deruti passsnde rum äro inredde för Ilospitals-Iljons eurativa värd neli bebandling. /^6U7ro //ovp/La^ sein I>3r ett för d^lik inrättning bögst lörmonligt läge, oell bvarest bospitals-bjon, äfven krän flalmar Dän antagas, blek, för nägra är sedan, ester en i ^Vexiö linnid eldsvåda, n^b^ggnarl verkställd, likaledes lämplig lör vansinnige personers bebandlande pä ett ändamålsenligt 8ält, äfvensom, i enabanda afseende oeb, 5ör att öka iltrpminet vid 6ö///e/-orgv oell lVp/röp/ng? Hospital, nödiga förbättringar cler8täde8 skett, Irvarförutan tilt vidare; körbättringar derstädes 8-kett, livarförutan än vidare föi bättringar äro i fräga alt företagas; varande 8ernf>- mer-Ordens-Oillef nu jemväl sysselsatt, att i //s/vrövLmr/ anskaffa tjenlig plats, 5ör att derä läta uppföra lämplig byggnad oell orilna ett ändamälsenligt Hospital för norra delen as diket, derifrån ll08pital8-!ljon, ieks utan allt för dr^g kostnad, kunna till Upsala tran8portera8. Lerakimer-Ordena-Oillet
Hans uppgift var dock nu betydligt svårare, ty nationalgardet skulle som ordningsmakt göra front mot omstörtningens och de vilda lidelsernas lössläppta krafter, som hade en upphetsad pöbelmassa till sitt förfogande och hotade dränka den lagbunana frihetsutvecklingen i blod. Han måste nu vara på sin vakt ej blott mot opålitligheten och intrigerna uppifrån, utan äfven mot anarkiens vålds-makt, som hotade nedifrån. Hans klandrare, som så gerna framhålla bristerna hos nationalgardet och dess befäl, må försöka att tänka sig sjelfva i hans läge. För att hålla Lafayette skadeslös för de penninguppoffringar och det ansträngda, både dagliga och nattliga arbete, som den åt honom anförtrodda posten kräfde, anslog kommunalrådet åt honom en årsaflöning af 120,000 och en skadeersättning af 100,000 francs. Men han vägrade mottaga både den ena och den andra. Han yttrade dervid: » Då jag vidhåller min vägran, är det icke för att spela ädelmodig. Jag skulle af det folk, åt hvilket jag helgat gods och blod, begära godtgörelse för mina utgifter, om icke min förmögenhet skyddade mig för brist. Den var betydande, den har räckt för två revolutioner, och vore en tredje för folkets väl nödig, så skulle samma förmögenhet äfven då stå till tjenst. » Herrar reptilmän finna säkerligen, att han har begått en ny stor » dumhet ». Man har klandrat Lafayette för bristande vaksamhet under uppträdena den 5 och 6 oktober. Lusten att haka sig fast vid biomständigheter förråder smågnatigt partisinne. I det hela skulle han väl befinnas förtjena erkännande för den åtlydnad, som han med sina svaga yttre hjelpmedel ändå visste förskaffa sig och för den själsnärvaro, hvarmedhan räddade de kungliga personernas lif. Oaktadt uppresningen redan kommit i fart, lyckades han qvarhålla den uppretade folkmassan i Paris från kl. 9 på morgonen till kl. 4 e. m.
Voterings-resultat 3 72 a. a. 25 Okt. a. a. 24 Okt. a. a. 24 Okt. a. a. 25 Okt. » om ändring i § 23 mom. 1 angående ordföranden i Borgareoch Bonde-Stånden 3 ___ 04 ___ b. 19 Okt. b 18 Okt. b. 18 Okt. b. 18 Okt. I — 68 — R. Riksdags-Ordningen: om ändring i §§ 4, 9, 10, 23, 26, 41, angående Riks-styrelsens förande i vissa fall, m. m » om ändring i § 30, angående förstärkning af Beviilnings-Ut skottet » om ändring i § 14 mom. 3, angående val till riksdagsmän för städerne i Borgare-Ståndet I anledning af olika beslut Förslag till Voterings-pro position Voterings-resultat » om ändring i § 14 mom. 1 angående val till Riksdagsmän för städerne i Borgare-Ståndet Förslag till Voterings-pro position Voterings-resultat » om tillägg till § 73 angående förstärkning af sammansatt Utskott Förslag lill Voteririgs-pro position Voterings-resultat » om ändring i §§ 11, 12, IG, 17, 19, 21, 22, 23, 79, ang. Ridderskapets och Adelns Ile presentations-rätt Förslag till Voterings-pro position Voterings-resultat » om ändring i §§ 13, 16, angående Preste-Ståndets Repre sentations-rätt I anledning af olika beslut Förslag till Voterings-pro position Voterings-resultat » om ändring af §§ 16, 22, angående vilfcoren för valbarhet till Riksdagsman N:o 109 m W r-j B a 3 £; §' g? O fD ?? P *-s i-s p p £L cL & N:o Sid. Riks-Standens Beslut. Ridd. o. Adeln. Preste Ståndet. Borgare ståndet.
Snmrnnnstiillningen med föreg8eiide Ar utvisgr följande: Mcdlcmniarncs aiitn.1. Sjiikhjalp. Fiiï knssaiis knpitalst~llnii~g, utgifter och iidzon~ster redovisas i lrnssaförvaltarens rapport. ICassans expedition 1iar IiAllits öppen i Fredrika-EreinerFörbundets lokal en g h g i vecknii, liv~ijainte a11nialninga.r mottagits A denna lokal kl. 11 4 alla dagar. I afseei.de p i intrade i liassail galler fortfuaiicle: att kvinnor tillhörande de kategorier, f6r hvilka kassan narinnst varit afsedd, utan vic1,zi.e viaiia iiitxiide iincler förtits5ttning af rent llilmrebetyg; att för intr5dessiik: ulde ined kvtdifi.cerndt I&amp;knrebetyg ~fgormidet ligger 110s de tre lliknre, som tillhör^^ styrelsen, sizi-i-~t att i ö,frig,z f: ill styrelseii i sin helhet beslutar. Kassnförvdtnrens redogörelse lyder som fiiljer: Vid 18 % års iitgAng utgjorde sjiikknasan~ Fordran i Stockholms lans sparbank . 2,015: i S 1 19: 4 I r r Int.eckniogs-Gnranti-Aktiebolaget 1 St. Eriks Bryggeri-Aktiebolags 4 fl obligation ... 1,000: - 2 st. Allmiinna Hypoteksbnnkens 4 4 76 ohligationer 2,0.50: - 40: 8 n Ä löpande iiikning ined C. G. Cervin ...
-— se äfven Penningerörelsen. —utbyte deraf från Banken, se Gold. __ dess afskaifande på Uniformer, se Guld. — -Verk, Sala, Kontraktet derom, Remiss II: 55o. S U. Bet. IV: 1383. Skrif. X; 36i. — Löfås, dess nedläggande, S. U. Bet. IV: 107. Skrif. X: 77. Silfversköld, Öfverste, dess Ackordsersättning, S. U, Bet. IV: 204. Skrif. X: 106. Sillfiskare, se Fiskare. Sjöar, inom Stockholm, upprensning eller igenfyllning deraf, Remiss II: 478* TI2> aS. o. E. U. Bet, IV: 657- Besl, IX: 303. 3o8. 329. 336. S. U. Bet, IV: 1289. Sjö-Lag, dess öfverseende, Remiss II;. 4g I, L. U. Bet: VII: 65. Bet. VII: 289. Besl. IX: 24g. 262. 263. SjÖ-Tull, se Tull-Verket, Sjö-Ärender, Förvaltningen deraf, jemkningar i dess Aflöning, Remiss II: 467. Skallgång, mot Rofdjur, Remiss II: 466. 5A0, L. o. E. U. Bet. VII; 146. Skaraborgs Län, K. M, Ref hide, dess Utslag öfver Anders Hansson i Finkila, Just, Ornb. Bcrätt. II: 218, öfver Carl Persson i Bårstorp 226. — dess Kungörelse om Väderkvarnars afstånd från Landsvägen 227. 312 Sk att s kr if ni ngs-S.tämm or, se Upbö rds-S t ä m mor. Sjkepp, Lån derå i Manufaktur-Diskonten, Remiss II: 470. S. U, Bet, IV: 306.
Län och Olöf Olsson. — Herr Flack, Philip, anförde: 1 :tno att om och när förbud af Brän vinsbränningen kunde komma i fråga, borda först Kronobränneriernas tillverkning inställas; och i händelse Kongl. Allmänna MagazinsDirection afgåfve det yttrande, att denna inställning ej vore tillräcklig, då borde Städernas Bränvinsrätt upphöra, innan förbudet sträckte sig till Rikets Jordbrukare på landet:- 2:do Att personalen af Mantalsskrifne personer i Städerna för en viss pamierymd borde ökas, så att, till exempel, 120 sådane erfordrades för tilllåtelsen af en 50 kannors panna, och så vidare uti gifvet förhållande. Med detta yttrande instämde Herr Prosten Hagberg. — —. Pierr Prosten Säve aflemnade ett skrifteligt anförande, så lydande: ”Förenande nvig med Högloft. Utskottet i antagande af förra BränvinsFörfattningens Pltuvudgrunder, önskar och föreslår jag i ödmjukhet endast ändring i de 2:ne puncterna, angående den större Pannerymden utöfver 50 kannor samt rörande bibehållandet af krogarna, och jag anhåller ödmjukast att härutinnan få anföra mina tankar och skäl. Rikets Ständer hafva funnit skäligt, att upprätta och stadga en allmän frihet i Husbehofsbränvinsbränning, för det olyckligtvis «54 Besv. och Ehon. Utsk. Betankanclen. nödigt blifna bränvinsbehofvet för menniskof, samt för Hushållningsnyttan af dranken för Ladugården. När denna Husbehofsbränning är fri gifven och dessa åsyftade ändamål vunne, så lärer af den förnuftige medborgaren och Hushåilaren ej mera fordras, och det återstår utan tvifvel pligten, att tillse, att denna bränningsfrihet ej må missbrukas, antingen genom för stark tillverkning till beredande af Spannemåls dyrhet, eller brist för i synnerhet den fattigare delen af menigheten, eller genom ett sjelfsvåldigt sjelfva varans nyttjande, till skada för sederna.
Jemföres den tillökning i arfi som, i följd af denna procentskillnad, kommer arftagare i Stockholm till godo framför dem i andra städer i allmänhet, med den minskning i afkomst, som föranledes utaf den anmärkta förvaltnings-procenten, så befinnes att nämnde tillökning motsvarar omkring nio års förvaltnings-procent, och under längre tid lärer några arfsmedel icke gerna kunna, i medeltal räknadt, anses vara belastade med Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskottets Betänkande IS:o 96. 15 ifrågavarande afgift, hvilken för öfrigt icke, såsom boupptecknings-procenten, drabbar fast egendom. De under Förmyndare-Kammaren lydande arftagare i Stockholm iiro således, enligt hvad Utskottet tror sig hafva visat, öfverhufvud taget icke betungade med högre afgifter än arftagare i andra städer, ty, allenast de bestyr, hvarför dessa afgifter utgöra ersättning, vederbörligen fullgöras, förändras förhållandet hvarken derigenom, att afgifterna till hela deras belopp på en gång utgå från sterbhusen eller till en del successive erläggas af arftagarne, eller derigenom att de inflytande vedergällningsmedlen på olika sätt användas.
Jo, jag håller på att från vänner och bekanta tigga tillbaka mina ungdomssynder, det är förargligt, när de visas fram för kreti och pleti som prof på Gerhard Viggos talang. Och så yrkesbrödernas retsamma: »jaså får man medalj i Paris, när man målar på det viset». Ni kan inte tro, fru Louise, hvad det käns ljufligt att rifva sönder en sådan där blyertsteckning eller ännu bättre skära i tu en duk, som gör ondt i ögonen. De äro de värsta, de äro så gräsligt gröna i mer än ett afseende. — Var inte orolig, jag har endast ett helt litet utkast. Hon reste sig upp och gick fram till en gammal modig boule-möbel, som stod i ena hörnet af det stora rummet. Hon gick långsamt, liksom dröjande, det var som om det kostat på henne att taga fram den där bilden från länge sedan. Hans bruna egendomliga ögon med sin sammetsmjuka liksom hypnotiserande blick, följde henne. Hon var också väl värd att betraktas af hans konstnärsögon, där hon stod, högrest och smidig i sin enkla mörkröda klädning och vred om den lilla förgylda nyckeln i låset på den ena af lådorna. Det var ett märkvärdigt utseende, snarare trolskt än vackert, något zigenareaktigt i de svarta ögonen och den mattgula hyn och i synnerhet i draget kring munnen med sina något tjocka läppar. Hon bar håret högt uppkammadt öfver en valk, troligen för att den silfverhvita locken midt öfver hjässan skulle komma till syne, den enda breda hvita strimman i det svarta håret bildade en egendomlig kontrast mot de ungdomliga dragen. Det var ett utseende, som efter olika uppfattning kunde kallas fult eller vackert, men aldrig ointressant. — Jag gör er visst mycket besvär, madame Louise. — Nej, här är det. Han gick fram till byrån och stälde sig bredvid henne. Hon höll pappersbladet, som synbarligen var rifvet ur en skizzbok, i handen och han lutade sig öfver hennes axel och betraktade det uppmärksamt och länge. — Det var inte så oäfvet, som jag trodde, det är åtminstone lif i det, det är det bästa jag sett sedan den tiden, men jag får väl i alla fall rifva sönder det fru Louise. Tack!
Barnet, ja det är naturligt, men det andra. ”Så många rätter mat var der, och så många buteljer champagne dracks det.” Det är alltid gradmätaren på nöjet och på värdfolkets menniskovärde. På klubbmiddagen i Köpenhamn hölls ett tal för Karl Gustaf. Och ett sådant ögonkryperi käns icke vidrigt för dem!183 Fru Hult. ”Förlåt mig, du hälften af min själ!” utropade hon en gång under söndagens lopp. Marie svarade med sitt stereotypa: ”lofva mig på heder och samvete att icke etc.” – hela ramsan som en utanlexa, groft, drastiskt. Marie påstår sig aldrig ha misstänkt fru Hult, fastän hon koketterat som den gröfsta chansonettsångerska. Hennes morgontoiletter bestodo den första tiden af en mörkröd kjol med sammetsbesättning och vidhängande korsettlif, som drogs utanpå nattröjan och knäpptes i ryggen. När detta experiment gick bra och Marie ändå icke märkte något, förändrades kostymen. Den blef nu: kort yllekjol af tjockt mjukt tyg, princessform, så att lifvet var klippt i ett med kjolen. Tyget var randigt, brokigt som en zigenarkostym, en bred rand röd, en svart, blå, grön och så om igen. Nattröjan var höghalsad och med långa armar, finaste linne och med broderier. Den satt utanpå snörlifvet och lifstycket utanpå nattröjan, så att figuren kom till sin fulla rätt, midjan så smärt den kunde bli, klädd i mörkt ylle, bröstet fylligt och uppsnördt, klädt i hvitt linne. Håret fäst tillbaka i nacken med en nål och för resten fritt hängande kring skuldrorna. Kjolen kort så att smalben och något af vaden syntes. Alltid hvita strumpor, och ett par blanklädersstöfletter, så eleganta som möjligt och med höga klackar. Så brukade hon gå hela morgonen, under förevändning att hon ville hjelpa till med städningen innan hon tog klädningen på. Så kom hon också in och bjöd kaffe på sängen den dagen Hagelbäck fylde år, (d. 3 Mars) satt på hans sängkant med korslagda fötter, sminkad och grann. ”Hon ser då riktigt förförisk ut,” hade Marie sagt sedan hon var gången, men icke med ovilja, utan snarare ett slags beundran.
Och i vissa fall begagnas den med stor framgång, i stcället för Typographien eller det vanliga Styl-trycket, såsom vid alla dem , der Calculeroch Räkningar ingå. Den Stenart, som härtill uteslutande är gagnelig, finnes innom Landet, och isynnerhet på en viss ort i Dalarne. Det vore således en ny gren af Konst flit, en ny Production, som genom denna Gravur-Method kunde upplifvas. Jag anhåller härvid vördsammast att till Stats-Utskotfet få directe öfverlemna ett härstädes i dessa dagar verkställt prof af detta tryck. Det torde synas att en sak, ägande de ofvannämnde fördelarne, ej behöfde för dess verkställande påkalla biträde af allmänna Medel. Men de utgifter sorn erfordras, till härstädes okände Aparaters förhrdignde, till erhållande af de erforderiige Sten-arterne, hvilka icke kunna vinnas, utan genom brytning på djupet af ett obegagnat brott och till underhåll af Foik, som skola inöfvas till nya Arbets methoder , uppgå tiil omkostnader, hvilka den enskildta mannen, som kan helga sin tid till dessa yrken, sällan har tillfälle att använda, eller om hau ägde det, skulle våga att Din 17 Februarä. ' 353 det göra, då man nogsamt känner, att hvad som företages i Konsternas väg, i afsigt att med det allmänna gagnet förena det enskildta Interesset, sällan om iclte högst långsamt uppfyller det sednare föremålet; isynnerhet om till sitt företag, han skall med lanta Penningar vara underkastad de betungande vilkor, under en allmän svår Pein inge-ställning, som endast mera lönande Inrättningar förmå bära. Nationen har aldrig tvekat ätt af Statens medel lemna stora, och j3g vågar säga, stundom för den allmänna välmågan betungande biträden till bländande företag, fastän den framtida nyttan deraf föga varit bevisad; men den har deremot varit sparsam att understödja den enskildta Medborgaren* som innom omfånget af en stilla verknings-krets, söker genom Konstflit och idoghet sprida verksamhet i Samhälls-lifvet.
KrigsArliklarne, umgälla denna sin förseelse med en månads arrest; och komme fördenskull Fanjunkaren Stoltenburg att, jemte utgifvande af böter på sätt KrigsRätten stadgat, undergå sammanräknadt sju månaders arrest i läst rum å högvakt eller fästning, derunder sällskap honom icke tillåtas finge; att enär, hvad ytterligare beträffade Korporalerne Almqvist och Rickenberg, de funnos, emot deras nekande, öfvertygade genom sammanstämmande vittnesmål af gardisterne Hallberg och Ågren, styrkta af andra omständigheter, hafva under patrullens marche öfver Malmtorgsgatan huggit efter der sig uppehållande personer; samt ansvaret derför måste drabba dem sjelfve, helst de fortfarande påstått sig icke hafva förmärkt de om inluiggning af Fanjunkaren Stoltenburg gifne ordres; hvaraf följde, att de på eget bevåg företagit sig detta ofog, ansåge Kongl. KrigsHofRätten dem, Almqvist och Rickenberg, böra, likmätigt 6 Kap. i3 §., 14 Kap. 70 §. i 1798 års Kongl. KrigsArtiklar och 2 §. i Kongl. Cirkuläret den 26 November 1812, nedflyttas till gardister och hvar för sig afstraffas med 60 prygel, alt utdelas 2:ne dagar å rad, till hälften hvardera dagen; och att slutligen, då Svarfvare mästar ne Wedenberg och Ullström icke heller lill Kongl. KrigsHofRätten ingifvit så beskaffade förteckningar öfver de kostnader, de fått vidkännas, som 21 Kap. 1 §. RättegångsBalken föreskrefve, Kongl. KrigsHofRätten icke kunde fästa afseende å deras påstående om förhöjning af det dem af KrigsRätten tilldömda skadestånd; dock borde Sloltenburg, Almqvist och Rickenberg, hvilkendera af dem bäst gälda gitte, ersätta Wedenberg och Ullström, så väl ofvanberörde utgifter, som lösen för Kongl. K rigsHof Rättens Utslag, med 10 R:dr 24 sk. Banko.
Jorda-Balken ra. m., afslogos; N:o 167, öfver gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o rai, i anledning af väckta motioner, om meddelande af vissa föreskrifter, rörande Lagfart, lades till handlingarne; N:o :i68, öfver gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 1122, i anledning af väckta motioner, angående förändring i vissa delar af nu varande lagstadganden om giftorätt och arfs - Fröt. Utdr. d. ao Dec. 1834. (»; rätt m. m., lades lill lian ellin garnej N:o 169, öfver gjorda anmärkningar vid Utskoltels Betänkande, N:o ta3, i anledning af väckta motioner, oin utsträckande af testamenls-frihelen ocii af rättigheten att genom gåfva upplåta fast egendom, samt om ändring i hvad nu stadgadt är, dels rörande grunden för bestämmande af vederlag för afhänd arfvejord dels, ock angående bördsrätt och lösningsrätt i stad m. m.: Ståndet, som vidblef sitt gillande af Betänkandet N;o ia3, biföll deuti Utlåtandet N:o169- tillstyrkta jemkningar i det förra; N:o 170,. öfver gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 126,. i anledning af motion, om förtydfigande af eller tillägg till 2 §„ i 16 Cap. Ärfda-Balken: Betänkandet N:o 126’ gillades, oell Utlåtandet N.:o 170 lades till handlingarne; Nro 17r, öfver gjorda anmärkningar emot Utskottets Betänkande, N:o i33„ i anledning af väckt motion, om inskränkning i allmänn åklagares rätt att anställa åtal å vissa brott::
Bly 9,000 4,000 — Drefmat 44,000 — 10,000 Jern (diverse sorter) 88,000 28,000 — » gammalt smidt 17,000 5,000 — » » tack53,000 — 20,000 » ankare och draggar (gamla) . 626,000 — 40,000 Koppar, diverse (deraf skeppens förhyd194,000 50,000 © r ’ / » spik, diverse tumtal (ej förhydnings-) 14,000 7,000 — .^prrplrlnlf . rlivprsp nnmpr 74,000 30,000 Tågvirke 64,000 30,000 — Summa 1,183,000 — 70,000 — 154,000 70,000 — Summa tillgång för nybyggnad R:dr 224,000 — eller i afrundadt tal 220,000 R:dr. Det öfriga anses böra vara i förråden att tillgå för underhållet eller för tillfälliga behof. t 6 M 6. Af Virkes-förrådet, enligt 1862 års Bcliållnings-torslag, kan användas till nybyggnad. Behållning i Deraf till Pris per förrådet. nybyggnad. kub.fot. R:dr R:mt. Knb.fot. Kub.fot. Det öfriga anses böra vara i förrådet att tillgå för underhållet eller för tillfälliga behof. M 7. Uppgift på tillgång och erforderligt anslag till nybyggnad under åren 1864—1872. Tillgång. Oanvändt extra statsanslag 1862—1863 Oanvändt nybyggnads-anslag 1862—1863 Af slopade fartyg (Bil. JYs. 4) Från Materialförrådet (Bil. Mh) Från Virkesförrådet (Bil. JVs. 6) Anslag, erforderligtåren 1864—1872 Tillgångar och anslag. Fördelning af tillgångar och anslag på de -särskilda 3 års-perioderna.