Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den gamle har låst sig mot menniskornas ondska och förförelser; den gamle har sett mycket af verlden och hatar den; den unge har aldrig varit utom kyrkoporten utan bara sett verklen här uppifrån tornet; men jag vet, att den lockar honom, just derför att han sett den så här i önskan här i lifvet, den, att sonen skall efterträda fogelperspektiv. Den gamle har blott en enda liflig honom och derigenom bevaras för lifvets strider och menniskornas ondska; godt! Det är denna önskan som jag skall korsa. Det är hans enda åtkomliga punkt! Nåväl! Jag kallar på hans gudmor, så får hon ta hand om gossen och visa honom all verl dens herrlighet: sedan är ingenting mer för den gamle att göra åt saken! Jag känner ungdomsdrömmarnes magt! Välan! (Hvisslar i en pipa.) FÉEN (kommer fram ur bjelken klädd som en käring med stor brun kappa och käpp). TOMTEN. God qväll, gosse! ling. Ja ja, förstå mig rätt. Det beror på! God qväll, gumma! Kan du förföra en yngFÉEN. det är frågan om den gamles son. Ja inte går det i den der kostymen! Ser du, TOMTEN. Vår Per? FÉEN. TOMTEN. ligger mig om hjertat, han har gjort det ända sedan han föddes; vi, du och jag, stodo fadder åt honom och vi ha våra pligter; hans uppfostran är försummad; han har icke sett verlden och fyller ändå i dag sina femton år; jag vill, att han skall ut och se något emot det? Just han! Tyst, gumma, nu talar jag! Gossen sig omkring så att vi få heder af honom. Har du FÉEN. svårigheter der ute, dem vi icke kunna reda honom ur, då vår magt icke sträcker sig utom dessa kyrkomurar. TOMTEN. Intet! Men jag fruktar han kommer att möta tanke ur mitt hufvud! Nu har jag den! Vi gifva i alla lifvets förhållanden. Det är sant och jag måste leta fram en annan honom hvar sin faddergåfva, som kan tjena honom FÉEN. Och hvad vill du gifva! Låt höra!
Län; angående bestämmande af viss tid för utfärdande och pröfning af KammarRätlens anmärkningar emot Skattdragande och Uppbördsman, samt om inställande af gjorde anmärkningar om hemmansvärden; om bevillning A hvarjehanda utländska öfverflödsvaror; om bevillning å Spelkort; och om befrielse från bevillning å Recognitions-smide. BancoUtskottets :
Maj;ts Befallningshafvande i Länen , deröfver KammarCollegium underdånigt utlåtande afgifvit, och att hagan för det närvarande beror på Kongl. Maj:ts nådiga pröfning, ansågo Utskotten sig icke böra tillstyrka den af Peter Andersson föreslagne åtgärd ; hvilket dock till Riksens Höglofl, Siänders vidare pröfning vördsam» ligen öfveilemnas. Stockholm den 10 Maji I825. iagUtskotttts Bttänknnien. t ig N:o 58. Ankom den 27 Maji 1825. Riksens Höglofl Ständers Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotts Betänkande > i anledning af RiksdagsFulhnägtigen J. J. Rutbergs, från Norrbottens Län, Memorial, rörande Nämndemäns Arfvoden för biträde vid Afvittringsoch Skattlåggn i ngsFörrä ttninga r. Uii Memorial, som Hederv, BondeStåndet under den 7 sistl. Martil till Lag6amt Allmänna Besvärs» och EkonomiUt» skotten remitterat, har RiksdagsFullmägtigen J.
Det var ett litet vackert flickrum Gabrielle bebodde, ordnadt med en blandning af konstnärlighet och salongssmak, som gaf hela rummet en prägel af något oroligt och öfverförfinadt. Väggarne voro nästan täckta af bagateller, och man bokstafligen drunknade i den mängd olika föremål, som stodo på hörnhyllor, plyschbord etc. Öfver Gabrielles skrifbord hängde ett krucifix, en dödskalle och strax därbredvid en stor, brokig, uppslagen solfjäder.GENOM SKUGGOR; » Detta är lifvet, dödstankar under solfjäderns fläktar, förtviflan i kotil' jongens brus », filosoferade denna nittonåriga pessimist med det lilla blonda hufvudet, i hvars hjärna den sista modejournalen trängdes med dödsfantasier, kärleksdrömmar och namnlösa bilder från lifsområden, som hon ännu icke kände annat än i aningen och längtan. På hennes skrifbord låg M: me Ackermanns poesi, som Tion hvarje afton studerade en stund innan hon somnade. Denna pessimismens apostel hade lifligt slagit an på Gabrielles brådmogna och ändå oskyldiga fantasi, och hon brukade lära sig utantill hela poem, som hon i stunder af lifsleda deklamerade for sig själf eller nedskref i en liten elegant inbunden bok, på hvars första blad stodo tecknade orden: Memoarer af G. B. Medan Gabrielle klädde af sig, knackade det på dörren och då hon öppnade denna, syntes i springan två små täcka flickansikten, under det att två röster med ungefär samma tonfall frågade: — Ligger du, Bellan? — Nej visst inte, kom in, svarade Gabrielle, hvarpå småflickorna försiktigt stängde dörren och tassade in i rummet. De voro hvarandra så lika de kunde vara i sina långa nattlinnen, med sina små bara fötter och flätorna hängande långs ryggen, endast att den ena flätan var ljus och den andra mörk.
Friherre 8o)»s, I^uävi» iohansson. Dä Oeconomista Utskottet ingalunda sär -vidröra allmänna Lagens stadgande om laga bewis, eller derutinnan Lilstprka nägon ändring, sa wäntar jag ingen särdeles uplysning af hwad Utstottet kunde anföra , och pä den grund anser jag äterförwisningen icke lämpelig. Grefwe kocks, ^rveä Lric. Hwad i Betänkandet stadgas synes mig kunna leda til ändring uli allmänna Lagens föreskrifter, sä wal i Byggnings-Balken, Mitzgermngs-Balken, som ock h?md en wärd Ledamot nu anfört, som inträffar pä XVII. Cap. Rattegängs - Balken. Jag för mindel fär ödmjukeligen hemställa, at hela detta, i hwad det rörer ändringar i 1754 ärs Lagbok, mä underkastas Hans Majtts nädiga jstärstädande och be stut. Hans kxcsllence Herr Greftven och Landt-Marskalken gjorde xropoutiqn pä Lts hänstjutande til Hans Kongl. Majrt. Hwilken med Ja beswarades. 22. §. uplästes. Grefwe Hsmilksn, ^äolpki L-uävi^ Om enligt en föregående §. Resandes saker stols öfwer allt wägas, sä rär han ej för om han blir uppehållen och twist skulle kunna upk.omma vin WäntninZs-penmngarnas erläggande Någre 277 Mgrs erinrade at detta ämne ej hörde tis denna I. Herr Grefwen och Land t-Marskalken gjorde ?roj?o!ition pä 22. §., hwilken bifölls. 2Z. §. uplästes. Grefwe kk 2 m i! t n n. Den af mig gjorda anmärkning blifwer har gällande. En Resande kommer til en Gästgifware - gärd; der wägeS en timme; kommer til en annan: der wages äter en timme, och sä widare.
Annars, när ingen jordbäfning eller något dylikt ovanligt är för handen att beskrifva, skall snart sagdt litet hvar medgifva, åtminstone i hemlighet, att kanske intet land i verlden för ögonblicket mindre frestar oss att slå upp bläckhornet än just Italien. Italien är redan ett fullkomligt uttömdt ämne. Hvar ort, hvar sevärdhet är redan en gammal bekant. Dertill kommer att detta land allt från m:me de Staёls Napolifärd till Puck Munthes blifvit ett så blomsterkransadt helgon, att man nästan finner det vara sin pligt att tiga för att icke i följd af den der bekanta pendelsvängningen, som smaken vanligen beskrifver, slå öfver till ett allt för oberättigadt angrepp på Corinnas skönhetsrike. Det möter oss allt för mycken talang och äkta hänförelse i den nu litet gammalmodiga italiakultens litteratur för att vi icke skulle betänka oss två gånger, innan vi på blotta grunden af egna iakttagelser bjöde dem spetsen. Det fins ingen trakt på jorden som är så ful att den icke är vacker. Den skräpiga, af vattenpussar genomskurna sandöken eller lersörja, som under Atlantens ebbtid på sina ställen kantar Frankrikes kust, kan vid första anblicken förefalla allt annat än tilltalande, men snart märker man, att det der gulgrå flacket kan ses på många sätt, och slutligen förstår man glädjen i August Hagborgs pensel. Hur mycket lättare skall icke då ett så pass måleriskt stycke land som Italien sätta oss i stämning, helst om vi komma dit som resenoviser fullt beslutna att taga allt ideelt. Annorlunda blir det, om vi besöka Italien under föresats att se efter, hur der verkligen är, samt om vi dertill redan på förhand råka vara litet hemmastadda i sydliga länder. Då blir Italien en krossmaskin, som under en vecka mal flera illusioner till stoft än vi i vår skeptiska tid egentligen ha råd att förlora under ett helt lif. Vår fantasi träffas af en jordbäfning, som förvandlar våra drömda marmorpalatser till spruckna, af fuktfläckar vanstälda, obebodda hus, i hvars omöblerade melankoliska rum vaktmästarna sofva kring glödfatet.
Inom Bonde-Ständet har åter, oaktadt nyttan af företaget icke blifvit bestridd, anmärkning förekommit, dels att de menigheter, som deraf hemta fördel, böra i kostnaden deltaga, dels att arbetet syntes böra kunna verkställas för ett mindre belopp, än Utskottet tillstyrkt. Stats-Utskottets Utlåtande, IV',o 435., Litt, C, 37 Då trenne Riks-Stånd sålunda lemnat Utskottets tillstyrkan i denna punkt utan anmärkning, samt bidrag af ortens invånare icke lämpligen kan fordras för detta företag, hvilket hufvudsakligast är afsedt för Rikets Försvars väsende, vidblifver Utskottet sitt förra yttrande. I fråga om anslag till föreslagna muddringsarbeten i Götha eif, har inom Ridderskapet och Adeln blifvit yi'kadt, att Utskottet, med afseende å detta företags obestridliga nytta, måtte å den extra Stats-regleringen tillstyrka dertill nödiga medel, hvaremot Preste-Ståndet lemnat punkten utan anmärkning, Borgare-Ståndet beslutat lägga den till handlingarne och Bonde-Ståndet förklarat densamma icke erfordra någon dess åtgärd. Då Utskottet i denna punkt endast åberopat dess afgifne Utlåtande, i anledning af väckte motioner om upphörande af afgifter till Handelsoch Sjöfarts-fonden samt huru förhållas bör med de anslag, som varit å denna fond anvisade, får Utskottet nu endast hänvisa till det yttrande Utskottet, i anledning af erliållne återremisser å nämnde Utlåtande, redan haft tillfälle afgifva. 25:o. Utskottets yttrande, i afseende på auslag för hamnbyggnad vid Götheborg, har af Bonde-Ståndet bifallits.
Cederström har sluteligen förmalf sig icke kunna inse, hvilka svårigheter skulle uppstå deraf, att den oroterade jordens rotering i stället för extra förvandlades till permanent, dag liar egentligen haft afseende å den jotd, T)di 7 Octobtr j. ur. sorn, fordom belagd med ordinarie rotering, fått den utbytt emot extra Rotering, och derföre att egarne af denna jord uppgifvit andre, oroterade hemman, att öfvertaga deras egen ordinarie rotering, Konstiga reconventionspäståenden skulle ofelbart genom förändringar af dessa förhållanden uppstå, Herr Tham, Wollrath: Det är blott i en enda fråga , sorn jag utber mig alt för några ögonblick fa upptaga liden, och det är just den, uti hvilken Oeconomic Utskottet ändrat sitt förra Betänkande. Utskottet har nemligen i det senare Betänkandet fork larat, att extra roteringen hädanefter skulle ovilkorligen utgöras i manskap och icke pi annat sätt. Jag får först och främst hemställa. hvad verkan deraf skulle uppkomma i afseende på de contract, som redan på god tro blifvit emellan Regeringen och Rotehallarne uppgjorde om hästars anskaffande i stallet för Soldater. Skulle dessa contract upphäfvasp Sådant vore åtminstone icke bidragande lill att ingifva ett allmänt förtroende för Regeringen. Hvad sedan beträffar sjelfva saken, så skulle jag förmoda, att den bör bedömas efter den olika localen. Då förekommer, att en del Bergslagsorter, som hafva contanta penningar, och förmåga att anskaffa förnödenheter vid ett utbrytande krig, heldre åtaga sig att hålla hästar, än alt uppsätta Manskap. Orsaken dertill är helt enkelt den, att om de vid hvarje krigsrillfälie skulle låta utskrifva sina unga karlar, och detta utgjorde ett betydligt antal, ty det finnas många Bergslagsorter, som äro extra roterade; skulle deras bergsbruk stanna af Den 7 October f. in. Ift t i S1 skada för dem sjelfva och Slaten.
Om R. o. Ad. sedan skulle finna någon olägenhet deraf, finnes intet hinder att pröfva frågan i sammanhang med Betänk:t ang:de religionsfriheten. H. Exc. Hr Frih. De Geer: Då denna § endast innehåller att genom denna lag skulle anses upphäfd K. Förordnm den 26 Oktober 1858 ang:de särskilda sammankomster för andaktsöfning, och lagens antagande alldeles icke innefattar något hinder att pröfva den särskildt väckta frågan om upphäfvande af nämnde förordn.; hemställer jag, om det är skäl att nu inblanda denna fråga, som sannolikt blir föremål för olika meningar. Genom uteslutande af detta mom. skulle nu blott åstadkommas en tvetydighet, huruvida förordningen af den 26 Oktober 1858 fortfarande vore gällande eller icke. Jag anhåller derföre om bifall till mom:t. Gr. Hamilton: Oaktadt den siste ärade talarens yttran de, vågar jag likväl hemställa, huruvida det kan vara lämpligt att man i en särskild författning förklarar, att en förordn. fortfar att gälla, och sedan vid samma riksmöte upphälver densamma. Den ifrågav:de förordnm är en särskild lag, som icke innefattas i Missgernings-balken eller ens tillhör denna balk; dess nämnande är derföre icke behöfligt på detta ställe och bör således uteslutas. Frih. Armfelt: Just derföre att den ifrågav:de författnm ansetts tillhöra Missgernings-balken har det blifvit nödvändigt att i denna § förklara att den skulle fortfara att gälla. Hvad beträffar sjelfva frågan, om författnm framgent bör förblifva gällande eller icke, bör densamma icke blifva föremål för R. St:rs särskilda beslut. Den oriktighet, som den föreg:de talaren påpekade skulle kunna uppkomma, ifall detta mom. bifölls och den ifrågav:de förordnm sedermera under riksdagens lopp upphäfdes, synes mig vara fullkomligt häfd genom H. Exc. Frih. De Geers anmärkning, att denna § endast innehåller, att genom promulgationslagen K. Förordnm den 26 Oktober 1858 icke skulle anses vara upphäfd. Jag anhåller således om bifall till det nu föredragna mom:t.
Må sedermera nationen i allmänhet, och de isynnerhet, som varit missnöjde med förra Ministeren , glädja sig i hoppet om bättre förhållanden af den nya rådgifvare-personal Konungen behagar utse. Hr Den 3 Juli f. m. *7? Hr Hjerta, Lars: Jag tillhör dem, hvilka önska återremiss af betänkandet. Jag beklagar, att R. o. Ad:s sista plenum icke koni alt fortsättas till dess detta ärende hunnit afgöra». Det H. Ståndet linde troligen eljest af de grundade skäl, som Hr Cederschjöld anfört, funnit sig öfvertygadt, att en återremiss är den enda ratta Och lämpliga åtgärden. Jag anser deri utvägen dessutom påkallad, dels deraf alt 2 Stånd redan hafva följt den, och dels emedan en af Konungens f. d. rådgifvare här yttrat att han, sorn blifvit af Const Utsk. stämd inför RiksStrn, stämde Ulsk. tillbaka inför alla rättsinniges domstol. Tillfälle bör således lemnäs Utsk. alt få förklara sig öfver stämningen, icke mindre än Konungens rådgifvare att få de anmärkn:r , som de gjort mot Ulsk:s memorial, tagna i betraktande af samtliga RiksStrn ; enär rådgifvarne sjelfve ansett sådant nödvändigt fölen oväldig doms fällande. För öfrigt får jag vördsamt förklara , att jag icke har begärt ordet för att utlåta mig öfver den mängd särskilda punkter, som betänk, innehåller. En annan värd talare, Hr Dalman, har redan i förra plenum anfört de skäl, hvarföre äfven jag tror, att detta icke är det rälta sattet att tillväga — gå, nemi. att man icke står här såsom parterne inför en kämnersrätt, när de skola utföra talan uti ett skuldfordringsmål, eller tvista om tydningen af ett arrende-contract eller något dylikt.
Dito 1,000 1 Dito, indrages vid inträffande ledighet, hvarefter lönen användes till befrämjande af görornålens gång inom Expeditionen , 1.000 1 Vaktmästare , 600 1 Dito 500 Till gratifikationer åt Extra Ordinarier , 1,000 Summa R:dr R:mt 1 39,000 Expeditions-Utskottets Förslag till anderd. Skrifvelse N:o '146. 501 Val). Vitt. B. Krigs - Kollegium. Presidenten (åtnjuter 3,000 R:dr arfvode af särskilda medel). General-Fälttygmästaren (njuter lön å Generalitetets stat). Chefen för Ingeniör-korpsen (njuter lön å Generalitetets stat). General-Intendenten 1 Krigs-Råd 1 Dito : 1 Dito 1 Intendent vid Intendents-Militär-kontoret 1 Adjutant vid Presidents-expeditionen Arfvode 1 Dito vid Artilleri-Militär-kontoret Till gratifikation å extra ordinarie tjenstemän S:gr Utrednings-förråden i Stockholm och Götheborg Nuvarande aflöningen bibehållas Summa R:dr R:mt Aflöning. Skrifvelse N:o 446. Tali. Ordinarie stats-reyierings-anstug JLanfi tfö rsvars-Depar tern en te t. Departements-Chefen , Departementets Kansli-Expedition Departementets Kommando-Expedition Krigs-Kollegium Generalitets-staten : Nuvarande anslaget 85,100: — Afgår: Utaf 6:te Fördelnings-Generals-lönen indragne 650: — General-Stabs-Officerarnes bildande Topografiska Korpsen i Artilleri-staben . Ofver-Kommendants-Expeditionen i Stockholm Kommendants-staten Krigs-Akademien Penningar: Tillkomvier: I stället för indelta räntor, som indragas 162 : 30, Allmänna Garnisons-sjukhuset Resestipendium för Militär-läkare . 4 S:gr Indelta Arméen. Kavallerioch Infanteri-regementena.
Då emedlertid nämnde tjenstemän tillhöra klereci-staten, å hvars anslag deras öfrige aflöning oek finnes uppförd, föreslår Utskottet, Siats-Utskottets Utlåtande, X:o 73. att berörde poster må få, på sätt å nädagde tabell iakttagits, till anslaget för klereci-slaten öfverflyttas. 15:o» Likaledes förekomma i riks-staten å Elemenlar-läroverkens anslag tvenne kontanta poster, den ena å 754 r:dr 40 sk. 7 rst., utgörande ersättning till åtskillige pedagogier för mistade djekne-penningar, den andra å 37 r:dr 14 sk. 8 rst., dylik ersättning till vissa pastorer m. fl., klereciet tillhörande, tjenstemän; och hemställer Utskottet, att dessa poster, i enlighet med närlagde tabell, må få öfverföras, den förra, å 754 r:dr 40 sk. 7 rst., till anslaget för folkskolorne under titel folkskolor (pedagogier), och den sednare, å 37 r:dr 14 sk. 8 rst. till anslaget för klereci-staten. Sundhets-kollegium med Medicinal-staten. 16:o.
Junii I. 5o. om Götha Canal-arbetets inskränkning lills vidare inom Linien emellan Wenern och Wettern, Apr, II. 552. Maji I. 97. Maji II. 114. — om vidtagande anstalter till besparing af Skogs-effecter, Apr. II. 553. Maji II. 114. — Afskrift utaf Utskottets yttrande i anledning af Presteoch BondeSlåndens Remiss å Doctor Stenhammars motion, angående saknad verkställighet af Kongl. Maj:ls och Riksens Ständers en del beslut, Maji I. 56, i63. Maji II. 114. — om en Besparings Bank för Arbetsfolk, Maji I. 58, 219, 274, 282. Maji II. 114» 16 Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskoltets Betänkande om föreslagne ändringar uti de under SeraphimerOrdensGillet stående fonder, Maji I. 268, 368. Maji II. 117. •— om en friare Handel med Skogs producter, Maji I. 4!9• Junii II. 5, 182. — angående Tabellformulairer för Landshöfdingarnes Berättelser om årsväxten, Maji II. '5, 213. — om delning af Ölands Allmännings-marker, Maji II. 6, 2x3. — om inrättande af en Bei’gslag i Norrbottens Län samt rörande Tackjernsblåsning, Maji II. 296, 622. Junii II. 5, 181. — i anledning af uppgifvit förslag att erhålla ett för vissa år faststäldt Sädespris, Junii I. 5, 116. — öfver det af Kongl. TabellCommissionen aflemnade sammandrag af TabellVerket för senast förflutne qvinqvennium, jemte förslag till ändringar och förbättringar uti Tabellernes framtida inrättning, hvarigenom de skulle vinna mera fullständighet och tillförlitlighet uti de äskade uppgifterne, Junii I.
Tvenne af komitéens ledamöter tyckas här hafva, den ena fullständigt och den andra vilkorligt, instämt i Frih. Raabs yrkande, att förbud för nuv:de hypotheksföreningar att uptaga lån ej skulle inträda förr, än den nu föreslagne bypotheksbankens verksamhet kunde anses vara öpnad. Komitéen har föreslagit, att förbudet för hypotheksföreninaarnes låne-negociationer skulle inträda, så snart förordningen blifvit offentligen kungjord. Om man betraktar de argumenter, hvarpå komitéen stödt hela detta förslag, så finner man att de hufvudsakligen bestå deruti, att man ansett nödvändigt, att så fort som möjligt öfverlemna denna, af så många särskilda inrättningar, till så storskada för landet, länge nog utöfvade låneoperations-rörelse åt en enda centralbank. Om delta är det vigtigasle och hufvudsakligaste motivet för denna organisation, så ir.nebär verkligen denna §, sådan den är af kommilferade och Utsk:t föreslagen, ett stadgande, hvarigenom detta syftemål inom den möjligaste korta tid skulle vinnas. Frih. Raabs förslag deremot åsyftar, att verkan af ifrågav:de förbud måtte än ytterligare aflägsnas. Och det är under sådane förhållanden jag icke kan fatta, huru det varit möjligt att tvenne komifé-ledamöter ingått på detta sednare förslag. Komiterade hafva i denna § så rigtigt gått tillväga, då de föreskrifvit att stadgandet rör:de förbudet för hypotheksinrältningarnes fortfarande låneuptagningar skulle sättas i verket så fort reglementet för hypoteksbanken blifvit promulgeradt. Deraf skulle naturligtvis följa, att hypotheksföreningarne så småningom ingingo i denna centralförening, hvaremot, jag befarar, att, om den ej skulle komma till stånd förr, än hypotheksföreningarne sjelfve kunde finna lämpligt att i densamma som delegare ingå, man i sådant fall ej kunde hafva förhoppning att emotse dess iståndkommande förr, än i en allt för långt aflägsen framtid. På dessa grunder anser jag R. o. Ad. gjorde klokast att bifalla ifrågav:de §, sådan den blifvit af komiterade föreslagen. Frih. Raab:
IZ55 Friherre Ltjsrnrtsstb, darl 0 usta 5, trodde dek rcke wara olagligt, att OeconomiX - lltsVokte'S betänkande en .'än k till läge pä border, och anhöll derföre att detsamma nu mätte fä hevila, sä akt hmac och en finge lillhälle att derwid a sr amu a sina erindrrngar. Herr Landt^Marffalken gjorde proposition »tt betänkandet marte harila lill nästa Plenum, dä hwar och en kunde med sina anmärkningar inkomma. Visöils. Företogs Allmänna BeswärS och Oeconoittr-e, UlsVotte»S sedan d.n 28 Ror mber hwilande bckäilkande, angående ds emellan Församliugarne styttanue fattigs och mai!före p rsom rs förjsrjande. Herr !^!or6?nxtc>!r>e. lili OeconomimUtsikotletS nu upläste först a q finnér jag wara förgänr pä hwad sake, nästan den olycklig'ste clafien medbo r» gare bör fä si» llsLvargning: >ag m »ar den äfibedatte wärfwade Soldaten. Dm gsiwes 2:ne sätt nom desie bringas i en haji, uti ett det ömkeligaste, fattigaste tillstånd, nämligen 1:0, genom Corpstrs r . ducering, 2:0 ait ester arr hastva anwändt sin rastosts och bästa tid Uti Kongl. MstttS och Rikets tjenst, d^a dä assikedas, somliga med, och andra utan" läde hälsa och lemmar, men nästan alla utstäpade och till arbete orklöst, samt ganffa sä af beha sistnämnds kunna någon gäng sä rik litet underhäll as nägra sä Riks, iz;S Den 21 Dcceurber. Riksdaler.
Cederström behagade tillåta, att den af dem väckta fråga måtte blifva föremål för en särskild motion, hvilken kunde remitteras till Ridd Utsk., och hvaruti föreslogs, att cancelliet ålades att alltid hålla listan på bordet lika med den som i Riddarhussalen uppspikas; så skulle vi derigenom blifva befriade från vidare discussion öfver detta ämne. Gr. Horn, Claes Fredr: Om jag rätt förstått Hr Frih. o. Landtnäs framställning, så skulle det bero af Ståndet nu, och kanske i hvarje plenum, att förändra föredragningen af målen. Jag tror icke, att meningen hvarken i Den i4 Ma rs. Riksd.- eller Ridd.Qrdn. kan vara sadan. Visserligen kan Ståndet besluta en förändring i målens föredragning; men jag tror ej, att detta kail hafva afseende på något annat, än ett efterföljande plenum, och i sådant fall kan förslaget derom mycket val efterkommas. Skulle likväl ett mål af en eller annan orsak finnas vara af det oskiljaktiga samband med ett annat till föredragning framsläldt, att dessa böra i ett sammanhang afgöras; så tror jag, att det enda R. o. Ad. kan önska, och Hr. Frih. o. Landtm, bör medgifva, är, att det förra uppskjutes , för att tillika med det efterföljande, af samma natur varande, då ordningen kommit till detsamma, afgöras: men ingalunda bör man framrycka ett mål, ty derigenom kunna verkliga surpriser uppkomma. Gr. Anckarsvärd, Carl Henr., förenade sig med Gr. Horn. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Jag vill ej fästa mig vid hvad en ledamot, som är af annan mening än jag, yttrat, ang:de föredragnings-ordningen; men jag förbehåller mig, på grund af 28 §:n Ridd.Ordn., att den lista, som ligger i Pudd.-cancelliet till efterrättelse för alla ledamöter, hvilka vilja taga närmare kännedom af målen, måtte genom Ridd.-cancelliets försorg dagligen rättas efter de förändringar Hr Frih. o. Landtm, kan besluta, på det vi måtte hafva nödig ledning för vår läsning af målen.