Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Beträffande först de af Styrelsen i general-förslaget upptagna större arbetsföretag, för hvilka särskilda medel ansetts böra afsättas, fann Stats-Rådet frågan om bidrag till de jernvägs-anläggningar, som äro afsedda att förenas med Statens stambanor, lämpligast förekomma i sammanhang med pröfningen af förslagen till fortsättandet af Statens jernvägsbvggnader; och då, beträffande Luleå elfs kanalisering, upplysning saknades, huruvida något i orten bildadt bolag vore benäget att, emot åtnjutande af det utaf Styrelsen ifrågasatta belopp, 1,000,000 Riksdaler, — derutöfver Statens bidrag syntes icke böra sträcka sig, — utföra och för framtiden underhålla denna kanal, ansåg Stats-Rådet, oaktadt det stora gagn förevarande kommunikationsled oslridigt skulle medföra för en ort, hvars tillgångar på rikhaltiga jernmalmsfält, vidsträckta skogar och till odling tjenliga lägenheter påkallade all uppmärksamhet, sig likväl icke för närvarande böra tillstyrka aflåtande till Rikets Ständer af nådig proposition om anslag till detta företag. Efter Öfvervägande af öfriga nu ifrågakomna arbetsföretags olika beskaffenhet samt de större eller mindre fördelar, som med hänsigt till nya eller lättare kommunikationers åvägabringande skulle genom företagens verkställande beredas, fann Stats-Rådet sig böra i underdånighet tillstyrka, det Kongl. Maj:t måtte täckas föreBih. till R. St. N:o 5 till Kongl. Maj:ts Nåd.
För öfrigt anhåller jag, att sedan alla dessa särskildta utlåtanden blifvit återremitterade, få yttra mig öfver extrastatsregler:n i sin helhet, ifall jag så skulle finna lämpligt. Hr Lagerheim, Lars Magnus: Ehuru min föresats varit, alt nu, då Ulsk:s förslag till extra-statsreglering för för - 4?o Den a8 November f. m. sta gången i RiksSt:n är tinder öfverläggning, icke angående de föreslagna detaljerna mig ytlra, helst beloppet af de genom bancovinsten så betydligt tillökade utvägarne till anslag icke vid detta förslags afgifvande kunnat vara StatsUlsk. kändt, och frågan 0111 tillgång lill medel för statshehofvens aflijelpande således för narvar. befinner sig i en betydligen förändrad ställning, har jag dock ansett mig för denna särskilda fråga böra bryta denna tystnad, af del skäl, att jag derom händelsevis äger en närmare localkännedom. Utsk. har tillstyrkt ett anslag af 5oo r:dr b:co till reparation af konungagrafvarna i Wreta kyrka, der Konung Waldemar samt en Dansk Prins och Ragvald Knaphöfde ligga begrafne, men icke anslagit något åt Warnhems kloster, der Waldemars store fader, Birger Jarl af Bjellbo, med dess gemål, jemte flere Konungar af Folkunga-ätlen hvila i grafchor, snarlika ruiner och föga värdiga hvarken den store grundläggaren af Sveriges ordnade statsskick och af Rikets hufvudstad, eller den nation, som till honom äger sä stora förbindelser. Jag föreslår således, att ett anslag, dubbelt så stort som det till Wreta, eller i ooo r:dr b:co, måtte till Konungens disposition öfverlernnns, för att, sedan ett efter denna tillgång lämpadt kostnadsförslag blifvit uppgjordt, till detta ändamål användas. Hr af Uhr: Som det anförande jag nyss hade, väckt missnöje på andra sidan om gången, får jag erinra, alt hvad jag uppgaf i afseende på arbetets utsträckning, är något som ingen menniska lärer kunna betvifla.
Efter det Magazins-Directionen erhöll dispositionsrättighet af förutnämnde Fond-tillökning, afgick från Directionen om Hösten år 1815 ett Circulaire till samtelige Eandshöfdingarne, deruti de anmodades att meddela sina tankar i afseende på lämpeligaste sätiet för verkBtäl igheten af Magazins Inrättningens medverkande åtgärder ti 1 Sädesprisets upprätthållande vid ett skäligt medelvärde, och hvad i öfrigt jned detta angelägna Ärende kunde äga sammanhang. Sedan dessa underrättelser inkommit, och Directionen efter Protocollens utvisande, noga öfvervägat efter hvilka principer Spannmåls-upphandling å Allmänna Magazins-Inrättningens sida borde i ofvansagde ändamål tillvägabringas, hafva uppköpen företagits, hvar* följder haft den åsyftade verkan, att Spannemålen i de sädesrikare Provincerne bibehållits vid de pris hvarmed Jordbrukaren efter års* växternes mer och mindre ymnoglret bordt an* sig vara skäligen belåtne. Detta förhållande vitsordas lika mycket af Allmänna kännedor Stats Utskottets Betänk anden: 1509’ then sorn af'de från vederbörande Eandshofdingar till Magazins Directionen ingångne rapporter. X afseende åter å Magazins-Inrättningens skyldighet att hålla undsättnings-spannmål tillhanda, har detta åliggande som i synnerhet efter 1816 års felslagne skörd, varit i ganska betydlig mohn utsträckt till Rikets fläste Pruvincer, ändock blinht af Inrättningen så fullgjort, att behofven derigenom afhulpits, så vidt do genom allmänna anstalter städt att afhjelpa. Stats Utskottet som grundadt denna Allmänna öfversigt på de i Magazins-Directionen förda Protocoll och de der befintlige Räkenskaper, har öfver Verkets styrelse och förvaltning stad* nät i det omdöme att åtgärderne oagtadt bristande föreskrifter, ändock blifvit hufvudsakligen utförde i öfverensstämmelse med de grunder, som för Allmänna Magazins-Xnrättningen,' synes efter Utskottets öfvertygelse böra stadgas och bestämmas.
Ett nära lika antal lån liqvideras antingen contant eller genom omsättning och för omkring 1200 st. bland de förra blefvo panterne försålde på auclion till godtgörande af Bankens fordran i capital, ränta och auctionsumgälder, hvarefter öfverskottet, understundom bestigande sig till några runstycken eller skillingar, sedermera i tio år skall hållas pantegarne tillhanda och således från det ena året lill det andra bokföras och balanceras. Det rörelse-capital, Banken tillskapar genom sedlarne å 16, 12 och 8 sk. valeur, uppgår till något öfver 2 millioner R:dr eller 8 å 10 millioner stycken sedlar, hvilkas bibehållande i rörelsen årligen kostar 30 å 40,000 R:dr Banko, oberäknadt aflöning till flere Tjenstemän, som eljest voro obehöflige. Att förvaltningskostnaden vid desse och andra dylika förhållanden måste blifva dyr, bör icke vara oväntadt. Hvad serskildt beträffar det ovanligt höga belopp, hvartill dessa kostnader år 1841 uppg ingo eller 297,177 R:dr 22 sk. 2 rst. B:co, får Understyrelsen upplysa dels att deruti inbegripas 7954 R:dr 27 sk. 9 rst. utgifter för Banco-Utskottet 110 odi Rikets Höglofl. Ständers samma år församlade Herrar Revisorer samt 4999 R:dr 28 sk 3 rst. för då fullbordade reparationer å Bancohusen, och dels att, till följd af Verkets nya organisation, hela forrådet af papper lill skillingssedlarne, motsvarande flere års behof och bokfördt till 59,457 R:dr 40 sk. på en gång öfverlemnades till Sedel-Contoret och ingick i Sedellillvei kningskostnaden för det året, hvarigenom ock denne bestiger sig lill icke mindre än 110,000 R:dr eller utöfver en tredjedel af hela förvaltningskostnaden 297,177 R:dr 22 sk. 2 rst.
Upplästes till justering och godkändes Exped.Utskts förslag jN:o 298 till R. Sits und. skrifvelse till K. M., ang:de rättighet för postiljon att medhafva förbudssedlar. Vidare upplästes till justering Exped.Utskts förslag N:o 3o2 till R. St:s und. skrifvelse lill K. M., angide några med statsregleringen gemenskap ägande allmänna frågor. Begärdes på bordet af Frih. Gederström, Jacob. Upplästes ej mindre Exped.Utskts mern. JNTto 43, i fråga om und. framställning lill K. M. angtde iakttagande lill förekommande af vissa i Bihanget till RiksStins prot. tillhörande handlingars orotryckning, än ock samma Utskts förslag N:o 3o3 till und. skrifvelse lill K. M. i samma ämne. R. o. Ad. biföll att en sådan und. skrifvelse, som den nu upplästa, skulle få expedieras. Vidare upplästes lil! justering och godkändes nedannämnda från Exped.Utsk. inkomna förslag lill R. St;s und. skrifvelser till K. M., nemi.: Nto 3o4, i anledn. af K. M:s nåd. framställning i fråga Den 19 April f. m. om mötespassevolancens upphörande och de deraf bestridda kostnaders öfverflyttande på statsverket; N:o 3o5, ang:de anslag för utvidgande af en läroanstalt i staden Strömstad; N:o 3oö, i anledn. af K. M:s nåd. propos. om utbyte af den s. k. (öringen till hemkommande fartygs besättningar emot ett årligt anslag of tullrnedlen; N:o 3i>7, angtde förändring i södra Skånska infanteriregrtets rotering, i följd af f. d. adelsfahne-boslällenas befrielse från ordin, noterings utgörande; IV:o 3o8, angtde iakttagelser vid lagars och författningars tillämpning, i händelse ett utaf R. St. i und. föreslaget förändradt myntsysteme vinner K.
Förordn. om Mosaiska trosbekännares skyldigheter och af d. 30 Juni 1838, såsom icke kompetent sökande lill en vid K. Carolinska Medico Chirurgiska Institutets ledigvarande Artis Obstetricise-Adjunctur (D:r Lamm hade erhållit förordet af Carolinska Institutets Professorer); oaktadt Grundlags §:n icke afser andra, än de från K. M. utgående utnämningar men ingalunda högre befattningar, hvilka endast af ett embetsverk ”tillsättas genom förordnande och aflönas med arfvode”; oaktadt 2 § i K. Förordn. d. 3(i° 1838 endast afser undervisningen vid folkskolor och undervisnings-verket, sedt från en strängt kyrklig synpunkt, och således ej en rent praktisk vetenskaplig läroanstalt såsom Carolinska Institutet ; samt för öfrigt Adjuncten. de facto (bevis utur Institutets protocoller från de sednare åren), hvarken såsom sådan, ej eller såsom Professorens substitut, under dennes tjenstledighet, deltagit i öfverläggningarne och besluten vid Professorernes sammankomster; samt slutligen oaktadt ej mindre Candidaten, m. m. Med. D:r J. S. Friedländer, äfven af Mosaisk trosbekännelse, erhållit K. Sundhetscolhii förordnande att vara stipendiat uti Fält-läkare-korpsen; samt Friedländer dessutom vid 3:ne serskildta tillfällen haft K. Colhii förordnande att förestå extra Balal jons-läkaretjenst vid K. LifBevärings-regementet; — än ock ofvan citerade pnejudikater. K. M:s nåd. utslag af d. 7 Dec. 1849, öfver D:r Lamms underdåniga besvär, förklarade: ”att på grund af 28 § R.F., skäl icke förekomma till ändring af Sundhels-collii beslut”.
Under den tid denna berättelse omfattar, har således någon uppsägning af dessa obligationer icke kunnat ske och någon annan fråga om inlösning deraf har icke förekommit, än en i början af innevarande år hos Fullmägtige gjord framställning om 3 sådana obligationers infriande med iakttagande af den utaf obligationsinnehafvaren dervid föreslagna kapitalrabatt. Sedan de sålunda erbjudna obligationerna, som voro utfärdade å ett belopp af 2,300 R:dr, då blifvit inlösta, återstå af de för omförmälda lån utlemnade obligationerna 365 st., hvaraf 233 st. lydande tillsammans å 223,200 R:dr, bära 4 procents och 132 st. å tillsammans 54,400 R:dr, 3j procents ränta. Genom det till ränteoch amorteringsliqvider för detta lån anvisade och liqvidationseller amortissements-fonden tillgodoförda årliga anslag af 13,655 R:dr, har denna fond, å hvars behållning vid hvarje års början Riksgälds-kontoret hittills godtgjort 5 procents årlig ränta, oafbrutet ökat sig, och uppgick densamma vid medlet af innevarande år till 39,509 R:dr 30 öre. På sätt Fullmägtiges vid sednaste riksdags början afgifna berättelse innehåller, utfärdades för det till statens jernvägsbyggnader under år 1858 i Tyskland upptagna och under samma samt nästpåföljande år till Riksgälds-kontoret indragna lån å 7,600,000 Thaler Preuss. Courant 24,381 st. fonderade statsobligationer å ett sammanlagdt kapitalbelopp af 8,190,500 Thaler. I öfverensstämmelse med det angående detta lån afslutade kontrakt och den för detsamma fastställda amorteringsplan, hafva under den hittills förflutna lånetiden 1,094 st. utlottade obligationer å tillsammans 368,300 Thaler förfallit till inlösen och blifvit infriade, i den mån de för sådant ändamål företetts å de i obligationerna angifna ställen.
Detta förslag föll, sedan kaliiiiiarne stannat vid olika besliit. Första kaininareii hade antagit regeringens proposition oförändrzd, hvareinot aiid.ra kaminare~i antog statsutskottets förslag, soin afsåg de treklassiga läroverkens indragning ocli upprättande i deras ställe af högre folkskolor. Herr Hainmarliinds motion om ett statsanslag af 5,000 kr. till iindervisniiig vid folkskolorna i kvinlig slöjd, blef däremot, sedan det af statsutskottet tillstyrkts, antaget af bada kamrarile. :::: i: Herr Hugo Tainms motion om bek2inzpamle tlf osecllig7&amp;eten, f ör hvars iiiiielihll och behandling i första kainmaren redogjordes i Dagnys. förra häfte, var den 26 april före i andra kaininareii, livilkeii däråt agnade en längre debatt. Äfven i denna kammare rönte inotioiieii liflig synipati - endast en talare uppträdde emot den, inen hans föga värdiga anförande väckte f r h flere h å l lifliga gensagor. Efter inanga allvarliga och behjärtansvärda nttalanden antogs utan votering utskottets hemställan att kammaren skulle biträda första k a m i n ~ e n s beslut, d. v. s. antaga en skrifvelse till k. m: t nied begäran on1 utredning, Iitiriivida icke de lagbestämmelser, som afse förekoinn~aiide af osedlighet eller lockelse därtill rna kunna göras iner. verksamma genom att fiillständigas och i öfrigt mera lampas efter ni. rådande föi.liållaiiden, eärskildt med afseencle i tillsynen öfver dessa bestämiiielaeis efterlefnad, för att därefter vidtaga de %tgärder, som kiinna föranledas. Jf. + c - c. Den svenska kvinnans deltagande i varldsutstallningen i Chicago.
Det är visserligen i statistiskt hänseende nyttigt att ega en sådan upplysning, som med nämnde åtgärd åsyftats; men den är då icke mindre af nöden i fråga om alla öfrige för Statens och andra allmänna behof anslagne egendomar, hvarom för närvarande ingen tillförlitlig kännedom kan erhållas utan speciel undersökning i hvarje Jordebok. Dylika uppgifter tillhöra emedlertid icke egentligen Jordeboken, enär egendomarne dervid måste vara fördelade under de serskilda titlar, som härflyta af olika disposition, och en sådan fördelning icke lämpligen kan vid anteckningen derstädes iakttagas. Derförutan bör anmärkas, att behofvet tillika fordrar en noggrann och fullständig kontroll å användandet af Statens 134 egendomar, och denna synes så mycket heldre böra vara sammanbunden med Redogörelsen, som på säkra upplysningar i berörde hänseende beror, ait de i vissa fall af Statens egendomar härflytande inkomster blifva behörigen redovisade. Af dessa skäl anse Comiterade, det angeläget vore, att vid SpecialRäkenskaperne funnos Förteckningar på alla Statens och Allmänna Inrättningars egendomar inom Fögderiet, upprättade med de afdelningar, hvartill olika dispositioner för serskilda Stater eller utarrendering m. m. föranleda, och å hvilka förteckningar alla under året inträffade förändringar borde anmärkas och iakttagas, hvarefter sammandrag deröfver, utvisande hemmantalet för Länet under hvarje olika rubrik, skulle upprättas och Landsboken åtfölja; hemställande Comiterade underdänigst, att Eders Kongl. Majit måtte härom i Nåder förordna, i hvilket fall formulär dertill torde blifva meddeladt i sammanhang med det nya formulär till SpecialRäkningarne, som erfordras, derest de af Comiterade föreslagne förändringar varda bifallne. I sådan händelse blifver deremot icke af nöden att i JordeboksSammandragen serskildt uppföra Ecclesiastike Boställen, hvilket ock derföre af Comiterade uti formuläret till Jordeboken iakttagits. Om, enligt hvad ej mindre hitlils egt rum än Comiterade här förut jemväl till framtida efterrättelse föreslagit, alla egendomar och lägenheter af hvarje olika jordnatur under serskilda afdelningar i Jordeboken antecknas, anse
Rikets embetsman och öfrige invånare lill efterrättelse gällande; intet skulle kunna hindra samme Konung att stifta huru många lagar som helst utan Ständernes medverkan, om blotta contrasignaiion dertill erfordras; ty huru lätt kan man ej tänka sig, att en äreförgäten person lemnar sin contrasignation mot god betalning och sedan i välsta fa 1 let samt i händelse af fara reser ur landet och nedslår sina bopålar annorstädes. Detta allt tror jag likväl vara visligen motverkadt genom sladgandena i 81, 87 och 88 §§ Regerings-Formen, hvilka bestämma de lagar, Rikets embelsmän och inbyggare äro skyldige att rätta sig efter, enär stadgar hvarefter ingen behöfver rätta sig, samt hvilka ej kunna tillämpas, äro ej farlige för en nations constitutionella frihet. Af dessa skäl nödgas jag vidblifva hvad jag i min motion samt densamma åtföljande yttrande inför Ridderskapet och Adeln yrkat, nemligen upphäfvande af ofvannämnde Kongl. Påbud, samt om sådant numera anses behöfligt, hvilket jag för min del ej vill bestrida, detta ärende må till Lag-Utskottet återförvisas, jemte föreläggande att med nytt lagförslag i ämnet till Rikets Ständer inkomma, hvilket sedan i grundlagsenlig ordning kan vinna Kongl. Maj:ls Nådiga sanction.” Af Riksdagsfullmägtigen P. Sahlström från Stockholms Län: ”Ehuru jag icke ansett råd ligt yrka, alt Förbudet mot ali gemenskap med f. d. Kongl, familjen af den 10 December 1812 skulle helt och hållet upphäfvas, emedan jag finner Rikets trygghet och hvarje medborgares lagliga frioch rättigheter bäst försäkrade genom det nu bestående Regeringssättet, hvilket således ovilkorligen utestänger den förra Kongl, familjen från gemenskap med delta land; och fastän jag åsidosätter all undersökning, huruvida ifrågavarande Förbud af den 10 December 1812 tillkommit på ett med Rikets Grundlagar öfverensstämmande sätt eller icke; får jag likväl anmäla min reservation emot Utskottets beslut att ej företaga någon granskning och omarbetning deraf.
Jag vet väl, att både. i England och Frankrike Throntal besvaras med lyckönsknings-adresser och att dessa adresser discuteras samt innehålla opinions-yttringar. Vi hafva ännu icke kommit till detta bruk, och jag tror oss göra bäst, att följa de i Grundlagen lemnade föreskrifter. Grefve Cronhjelm: H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedt har åberopat Grundlagen såsom typ för de ifrågavarande talen, öm R. o. Ad. vill, att dessa tal skola inskränkas till livad stadgandet i Riksd.Ordn. antyder, har jag ingenting deremot att invända; men då böra talen innefatta endast en helsning, hvarvid R. o. Ad. innesluter sig i de andra Ståndens välvilja. Så har likväl saken icke ifrån år 1809 blifvit ansedd, i hvilket afseende jag torde få hänvisa till samma års Riksdagsprotocoll, hvaraf synes, att R. o. Ad. för de öfrige Stånden uti helsningstalen mer och mindre uttryckt sin opinion om landets behof. Detta sätt att helsa MedStånden har jemväl sedermera af de betydande män, som anfört R. o. Ad:s Deputationer, blifvit iakttaget, och jag tror, att samma princip, hvilken också i det nu uppläste talet till BorgareSt. är antagen, kan bibehållas, då Grundlagen icke lemnar någon deremot stridande föx-eskrift. Hr Gr. af Wetterstedt har vidare sagt, att mitt anförande omfattar ämnen, hvilka, enligt Grundlagen, icke vid detta tillfälle kunna förekomma. Jag vet, att åtskilliga frågor icke få uti Ståndens Plena väckas; men jag har icke i Grundlagen funnit någon §., som förbjuder opinionsyttringar i tal till MedStånden. Hr Gr. har äfven sagt, att bruket icke är sådant i andra länder. Jag medger det; men orsaken dertill torde vara den, att Representationen i andra länder icke är delad uti fyra Stånd. Vi måste lämpa våra former icke endast efter bruket hos andra Nationer, utan efter vårt statsskick, samt lemna upplysningen den gärd, som tiden, om jag så vågar uttrycka mig, likasom pålägger R. o. Ad., äfven emot dess vilja.
Kungörelsen den 9 December 1812, rörande Prsescriptionstid för dem, sorn hos StatsWerket äga fordran, vägrat utbetala på den grund, att Provisionen ej blifvit reqvirerad innona föreskrifyen tid. Då af Handlingarne i denna fjågan itahe-m - 554 StatsUtsiottets Betänkanden, las, att det varit HofKamereraren Carlsunds rätt, att förenämnde belopp, såsom Provision för 18 i a octi 18 *2 årens Mantalsskrifningar uti Carlscro, na Stad utbekomma, samt att den Reqvisition derå, sorn LandshöfdingeEmbetet i Blekinge Län bordt göra hos KonglStatsContoiret inom den lista Julii 1813, endast Trettiosju dagar senare eller den 6:ie Augusti samma år inkommit; så, och enär Carlsund till detta dröjsmål icke vållande varit, har StatsUrskottet funnit sig böra hos Riksens Högloft. Ständer vördsamligen tillstyrka bifall å hans anhållan, att ifrågavarande fordran 44 Rid 17 sk. 5 rst, utbekomma, och hvartill Utskottet vid StatsRegleringens fulländande torde få tillgång upgifva, Stockholm deq 11 Martii 1818- N:r 128- Riksens Höglojl. Ständers Stats Ut-, skotts Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts TSådiga Remiss om utbetalning af Begrafningshjelp efter Secreteraren vid Kongl. Ingenieur Corpsen E. M, M 0 r i n. Tili Riksens Ständers StatsUtskotts åtgärd har Kongl. Majit genom Klådig Remiss den 20 sist. ledne Februarii täckts öfverlemna KrigsRådets Herr L. Hasselströms, i egenskap af Curator i afledne Secreterarens vid IngenieurCorpsen Erland M. Morius gäldbundna
G. erinrat, att, om den nu ifråga varande dispositionen lemnades utan åtgärd, den af Revisorerne befarade påföljd sannolikt skulle inträffa, hvadan Hr Stuart tillstyrkt en underdånig skrifvelse med anhållan, det endast sådane utgifter, som erfordras för uppförandet eiler underhållandet ai Kronan tillhörige byggnader, må hädanefter anvisas å Anslaget under 8:rle Hufvud-Titeln till byggnader och reparationer i landsorterne. Och har Friherre Cederströmj Jtj tillagt, alt, om Stals-Utskottet tagit kännedom af 26 Cap. 2 §. Byggninga-Bulken, Utskottet icke afgifvit ett sådant utlåtande, som det nu meddelade, helst, då Cai Ibergs-hemmanen äro af säteri-natur och således frie från preslgårdsbygguad vid Solna, något anslag dertill icke bort komma i fråga. Denna omständighet har icke varit Ulskollet obekant, i synnerhet som den så väl i Revisions-Berättelsen, som uti Kongl. Stal.s-Contorets underdåniga förklaring finnes omnämnd; men du, efter hvad handlingar11 e vidare upplysa, Kongl.
Skrifvelse N:o 169. vidtagna åtgärder tor dylika pensions-,-installers tillvägabringande äfven derstädes, föranledde till dét antagande, ali pensions-inrällningar sannolikt skulle kunna bringas till ständ inom flera still, om tillfälle Immades lorsamlingarne alt, eller erbållen kännedom om de för dylika inrättningar inom Linköpings och Hernösands stift fastställda reglementen, taga frågan i ytterligare öfvervägande och del tillika medgåfves, dels att folkskole lärare och församlingar inom två eller flera, till hvarandra närbelägna stift skulle, om de så önskade, få under enahanda vilkor bilda en gemensam pensions-inrällnjng, dels ock att merbemälde lärare finge, derest de så lör godt lunne, ät samma styrelse, som skulle ombesörja förvaltningen af pen sions-in rälln i ogen för dem sjelfva, uppdraga befattningen med vårdandet af en utaf denna inrättning oberoende och med särskildt af E. K. M:l gilladL reglemente försedd anstalt för pensionerandet af deras enkor och oförsörjda barn, hade E. K. M:t funnit sig böra löreslä Rikets Ständer, att det utaf ofvannämnda anslags-summa, 80,000 R:dr banko, ännu återstående odisponerade beloppet, utgörande 67,960 R:dr samma mynt, eller 101,940 R:dr riksmynt, mätte äfven under nästinstundande stals-reglerings-period lå i Riksgälds-konloret innestå, för att af E. K. M:l, i öfverensstämmelse med de grunder, E. K, M:t sålunda Nådigst angifvil och för öfrigt på enahanda vilkor, som förut varit stadgade, disponeras till inrättande af pensions-anslaller för folkskole-lärare. Rikets Ständer hafva tagit denna Nådiga framställning i behörigt öfvervägande; och då genom den af E. K.