Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Genom körslor och forsling af malm, kol, tackjern, smiden, trävaror, spannmål och andra förnödenheter för bergslagen, bruken och sågverken hemlar allmogen ofta betydliga inkomster, sorn äfven utgöra nödvändiga berguingsbidrag för brukare af smärre hemmanslolter med så inskränkt jordbruk, alt de deraf icke kunna hafva sin utkomst. Under de sednare åren har bergslagen likväl understundom fått sakna tillräckligt antal körare för forslingen af dess effekter, dels derföre att allmogen användt mera arbete pä sitt jordbruk än tillförene och dels emedan den i hemorten haft tillfällen lill lönande förtjenster genom ai bets-biträde vid timmerforslingen. Dessa omständigheter hafva jemväl verkat till körarelönernas höjning åtminstone i några orter. 21 Många af invånarne i Fryksdals härads nedre tingslag och Kihls härad, hvilka äro kunnige i att snickra, timra samt rödja och upplöja odlingsmark, fortfara att med dessa arbeten skaffa sig goda förljenster på andra orter, håde inom länet och uti flera andra Rikets provinser, isynnerhet i trakten af Slockholm. Tili stort antal, sannolikt omkring tusen personer utvandra de hvarje vår för sådant ändamål, de fleste i följd af förut uppgjorda arbelsbeting, och återvänder en del af dem till hemorten under sommaren vid bergningsliclen för att inberga sin gröda, men mängden först senare på hösten. Med få undantag förrätta de väl sina arbeten och lefva derunder sparsamt, merendels på den från hemmet medförda matsäcken, men hemkomne användes olia illa den inljenla penningen. Ostridigt är dock att denna allmoge i sin slöjdfärdighet äger en säker binäring. Timmerflottning och båtfart på de talrika vattendragen i länet hafva under de ifrågavarande åren, i anseende till den liflig» trävarurörelsen, sysselsatt och lemnat uppehälle åt större antal arbetare än eljest; men till sjöfarten på Venern begagnas få af arbetsklassen i Wermland, utan förhyras vanligen det mesta sjöfolket dertill ifrån Bohus län.
I fall den författares arbete, som den värde talaren haft godheten erbjuda mig, icke i praktiskt hänseende är mera lärorikt än innehållet uti nyssnämnde reservation, får jag förklara, att jag icke känner den minsta saknad af att icke hafva kännedom om denna afhandling. Samma talare har yttrat, att det just vore för att minska de obesutnes antal, som han förordade författningen. Ja, om det vore möjligt alt på detta sätt de obesulne blefve besutne, vore dermed visserligen ett godt ändamål,vunnet, men det är just derföre att en bedräglig lockmat utkastas för de lättsinniga och oeftertänksamma, som jag måste motsätta mig Utsk:ns förslag. Felet ligger just deruti, att man liksom upraanar personer att på sådant sätt bosätta sig, utan verklig förmåga att i och genom bosättningen kunna upföda sina barn och göra dem till nyttiga medborgare i samhället. Man klagar med skäl öfver de olägenheter, som stat-torpare-svstemet medfört, att dessa stat-lorpare-hushåll, hvilkas husfäder söka förtjenst än i den ena, än i den andra provinsen, der de tillförne icke äro kände, ej omhuldas af någon, om familjefadren faller ifrån, hvaremot jordtorpare, hvilka vanligen ej bosätta sig på obekanta orter, ega, i händelse de afgå, i de Hesta fall anhöriga, hvilka förbarma sig öfver deras efterlemnade familjer, der detta ej i allo sker af husbonden. Personer, som å obetydliga jordlotter vilja bosätta sig, söka sådane hvarhelst de stå att erhålla för bästa pris, och blifva således ofta, likasom stat-torparen, fremmande på de orter der de inkommit. Deras illa upfostrade, lata och lättsinniga afföda, föga vand vid arbete, men desto mera vid kringdrifvande, är ännu mindre tjenlig än föräldrarne för bosättning på egen hand, men bör, efter mina motståndares åsigt, också bosättas o. s. v., således allt förnyade jordslyckningar till fördel för dessa proletairer, hvilka nog, utan så mycken onödig omsorg, komma att, inom kort, rubba samhället i sina grundvalar.
L det, till likviderande al Stats-dddningens skuld ilrän Siats-Verket, anordnade förskott. ^kk en utaf lorrbemälde eommitterade numera akgilven, bärbos bikogad, berättelse o,n fortgången ak deras uppdrag inbemtas: att Stats-dddningens utgifter utöfver dess inkomster krän oell med December mänad 1834 till oell med 1841 ärs slut uppgäld till ett sam nranräknadt belopp ak 52,876: 23. 1. att, till betäckande af denna skuld, blifvit, frän oell med är 1836 till oeb med är 1841, al Kxtra utgikts-medlen ä llikets Stat anordnade ärligen 5,200 Il:dr, eller tillsammans för sex är ° ^ 31,200: 4 sä att dddningens brist vid slutet ak är 1841 utgjorde 21,676: 23. 1. 6 Ao/rg7. 7l7o att, tilt likviderande ak denna brist, eommitterade dels I Kongl. 8tats-0ontoret uppburit: 1842 den 4 februari 18,000: 1843 den 15 Maj 3,000: 21,000: orli kleis bakva att päräkna livrcsinedel för 8tats-1ddnin gens tr)mkeri under ären 1842, 1343 »eli 1844 750: . 21,750: att lie i 8tats-6ontoret af eommitterade uppburna köinkottsmedel blifvit till största (telen genast utgifiia till godtgörande af 8tats-d'idningens skii llier, enligt beböriga veriileationer; saini att återstoden af förskottet jemte b^resbeloppet äro ieke allenast fullt tillräekliga att betänka 8tats-Didiiing6ns ännu ognldne skuld, 808 kt:dr 22 sk. 0 rst., deraf en del för öfrigt är till sin giltigbet beroende af Kongl. Alajtts
Eesluter Konungen derefter sadan resa och den verkställer, befatle Sig ej med Rikets styrelse eller utöfve den Konungsliga magten, så länge han utrikes vistas, utan före Stats-Rådet, under sådan Konungens frånvaro, Regeringen i Hans namn, med all den rätt, som denna Regeringsform Konungen tillägger; dock må ej StatsRådet någonsin Adel ig l Stånd och värdighet förläna, eller till Grefiigt och Friherrligt stånd upphöja, eller Riddare värdighet utdela; äfvensom alla lediga sysslor endast tills vidare kunna förvaltas af dem, sora Stats-Rådet dertill förordnar. Huru förhållas skall, derest Konungen längre tid, än Tolf månader, ur Riket blifver, derom varder i q 1 §• stadgadt. N:ris 57 och 81. Regerings-Formen §. Skulle den olycka tima — -—Regeringen tillträd t. (Sisla momentet utgår.) N:ris 57, 81, 104, mom. 2, och 106. Regerings-Formen $. 43- Går Konungen i fält eller till allägsnare inrikes orter reser, förord ne Tre Ledamöter af Stats-Rådet, under den Ordförande, som Han, antingen ibland Prinsar af sitt Hus, eller ibland Stats-Rådets Ledamöter, serskildt nämner, att föra Re - Memor ialen. mer, nyttigast fin ner. Regerings-Formen §. 3g. Yill Konungen varder i 5o stadgadt. N:o 68. Regerings-Formen §. ^2. Skulle intill dess Riksförsamlingen kinner sammankomma, och ett nytt Konungahus utkora, samt den valde Konungen Regeringen tillträd t. Uti alla — rösta. IY:o 68. Regerings-Formen $. 43. Går Konungen stadgar. Nu föreslagen lydelse, för den händelsealt nästa Ständer godkänna det livilande förslaget till National-representationens ombildmng. deröfver af Stats-Rädets Ledamöter deras yttranden, ansvarighet m5 bestämmer nyttigast finner. Regerings-Formen §. 39. Vill Konungen meddele Han Stats-Rådet denna varder i 5o stadgadt. Regerings-Formen §.
Ex. förnyade samma propos., hvilken åter ined ja peli nej besvarades, Hr Stuart, Carl Gust.; Jag tillstyrker bifall til? Lago. Oecon.Utsklns nu förevar, betänk., emedan jag anser det vara ett, om äfven obetydligt, steg på den bana, som leder till jetnnande af de mångfaldiga, Svenska jorden mer och mindre ojemnt tryckande skattebördorna. Dessutom anser jag ett skäl för détsamraas bifallande äfven finnas deruti, att säteriägare numera icke uteslutande tillhöra den dass af medborgare, som vid rättegångar, rörids 94 Den 5 Mart e. m. deras personliga förhållanden, hafva sina särskilda fora pri viJegiata uti Hofrätterna. Jag kan således icke inse annat, än att billigheten och rättvisan fordrar, det säteriägare, hvilkas tvister i allmänhet afdömas vid tingsrätterna, äfven böra deltaga i kostnaderna för uppförandet af tingshusbyggnaderna; hvartill jemväl kommer, att det nya onus, sorn derigenom skulle drabba säteriernas nuvar. innehafvare, är af den obetydliga beskaffenhet, att detsamma icke torde förtjena något afseende. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förnyade åter tvenne gånger den nyss framställda propostn, och båda gångerna ropades ja och nej. Hr fl jarne, Harald: Ehuru jag var bland dem, sorn ropade ja, anhåller jag likväl, då Hr Gr. o. Landtm, icke kunnat uppfatta, huru propos. blifvit besvarad, om propos. till afslag å memor., emedan Ståndets tanke då måhända lättare kan uppfattas, H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. lill afslag å Lagoch Oecon.Utsktns utlåt. I anledn. af de å denna propos. lemnade svar förklara de H. Ex., att han funnit ja rådande. Hr Hjärne:
Plenum klockan 9 Förmiddagen. Fortsattes pröfningen af StatsUtskottets ej mindre den 10 sistlidne April under W:o 128 afgifne och den 7 derpå följde Maji e. m. på bordet lagde Betänkande, angående regleringen af utgifterne under RiksStatens Andra Hufvudtitel, än ock under N:o 237 meddeldte, och den 29 sistlidne Augusti f. m. på bordet lagde, Utlåtande öfver de vid berörde Betänkande gjorde anmärkningar. 4^ H. ii* 164 Den a5 September f. m. 3 Punkten. Lönerne för StatsSecreterarne, samt HofCancelleren och JustitiesCancelleren. Herr Hjertas Gustaf: Enär Ridderskapet och Adeln förhöjt lönerne för StatsRådet, och de motioner, som åsyftat SlatsSecreterare-lönernes förhöjning, förutsatt, att de borde bestämmas lill samma belopp, som StatsRådets, skall det kanske synas inconsequent, att jag nu endast yrkar bifall å Utskottets förslag i denna punkt; men jag gör det af det skäl, alt jag ännu ej anser det vara genom 3 Stånds beslut afgjordt, att StatsRåds-dönerne komma att höjas, såsom Ridderskapet och Adeln beslutat. Jag tycker, att 400° R:dr är tillräcklig lön för en StatsSecreterare. Jag bör likväl yttra den mening, att om det skulle bända, att 6ooo R:dr blifva bestämde såsom StatsRåds-lön för framtiden, vore det olyckligt, om icke StatsSecreterare-lönerne äfven bestämdes till enahanda belopp, ocb jag skulle derföre med skäl önska, att denna fråga kunde få hvila, till dess Rikets Ständers Leslut i afseende å StatsRåds-Iönerne blifver definitift fattadt. Jag ber Ridderskapet ocb Adeln fästa uppmärksamhet derpå, huru vigtigt det är, att StatsSecieterarne få den värdighet de böra innehafva. Vår Grundlag åsyftar, att de skola göras till Ministrar, och det är ett rent missförstånd, att de ej så uppträdt.
(Konst.-Utsk:s Mern., N:is 4 och 5.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer till pröfning förehaft åtskilliga, vid sistlidne riksdag väckta och till afgörande vid innevarande riksmöte lagligen beredda förslag till ändringar i rikets grundlagar, hafva Rikets Ständer samfäldt godkändt och antagit de ibland dessa Förslag, som afsell, att Bonde-slåndels sekreterare må af bemälde riksstånd tillsättas; att i grundlagen må införas stadgande derom, att Rikets Ständers Banks sedlar skola, vid anfordran, efter deras lydelse af Banken med silfver inlösas, samt att ändring må ega rum i föreskrifterne, angående representations-rättigheten för Fahlu Bergslag; genom hvilka förändringar nedan anförda grundlags-§§ skulle erhålla följande lydelse, nemligen: Reger ing sfo rmen. § 52- Landtmarskalk och Talmän för Borgareoch Bonde-stånden utnämne Konungen. Erkebiskop vare alltid Talman för Preste-ståndet. § 72. Riksens Ständers Bank förblifver hädanefter, som den hittills varit, under , Riksens Ständers egen garanti och vård, så att den ostörd må förvaltas af de fullmäktige, hvarje stånd dertill förordnar, efter de ordningar, stadgar och reglementen, hvilka redan gjorda äro, eller vidare af Riksens Ständer göras kunna. Riksens Ständer allena ega rätt att genom Banken utgifva sedlar, som för mynt i riket må erkännas. Dessa sedlar skola, vid anfordran, efter deras lydelse, af Banken med silfver inlösas. Expeditions-Utskottets Föt'slag till und. Skrifvelse, ]Y:o 14. 19 II iksdags-ord n ingen. § 14. i:o. Hufvudstaden Stockholm välje Tio Riksdagsmän, hvaraf Tre Magistratspersoner, Två Grosshandlare, En Fabrikör, En Minuthandlare och Tre af embeten och handlverkerier. Valen förrättas af Femtio elektorer, utsedde ibland Borgerskapet, efter lika klassifikation som stadens Femtio Äldste.
Preste-Ståndet den 3o Dorgare-Ståndet den 3o Donde-Slåndet den 3o Rikets Ständers underdåniga Srifvelse angående Lands-ftskalstiensterns af skaff ande. (Allm. Besv. och Ekon. Utsk. Bet. N:o 120.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer vid de 3:ne sistförflutne Riksdagarne hos E. K. M. i underdånighet framställdt den önskan, att Landsfiskals-tjensterne, såsom hvarken ändamålsenliga ej eller oumbärliga i och för actorats utförande å Kronans vägnar, enär dertill tjenlige personer kunde utfinnas antingen bland kronobetjeningen i hvarje ort eller andra inora Länet befintlige tjenstemän, dem Kongl. Maj:ts Befallningshafvande egde tillfälle att i sådant ändamål föreslå eller förordna, måtte vid innehafvarnes afgång indragas, men E. K. Sig till den i berörde måtto gjorda underdåniga hemställan icke kunnat lemna Nådigt bifall, få Rikets Ständer, på grund af derom vid innevarande Riksdag ånyo gjorde framställningar, med instämmande i de uti denna fr jaa vid föregående Riksdagar yttrade åsigter, och då, sedan den liden, några förändrade förhållanden icke inträffat, härmed hos E. K. M. än ytterligare 484 Expeditions-UtskoUets Förslag till und. Skrifvelsej N-c 210. förnya deras förut gjorda underdåniga anhållan, alt Lands-fiskals-tjensternc måtte afskaffas och utförandet af åtal å Kronans vägnar åt kronobetjeningen öfverlemnas. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 30 Januari 1841. Uppläst och godkänd t hos Ridd. och Adeln den 3o Jan. 1841. Preste-Ståndet den 3o Borgare-Ståndet den 3 Fehr. — Bonde-Ståndet den 6 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse angående upphörande af det så kallade Hem förare-Båt-Gillet i Götheborg. (Allm.
Att Utsk. häruti 94 Den 4 April f. m. sväfvat i all okunnighet, tyckes Sfven bevisas derigenom, som nogsamt är bekant, att Utsk.-ledamöter af PresteSt. nu funnit de misstag Utsk. gjort, genom de uplysningar de först i PresteSt. erhållit, och der Sfven måste erkänna en bristande sakkännedom, som föranledde dem önska afslag å Betänk. Man hade kunnat förvänta, att åtminstone de i tjensten ännu varande militärer, som äro ledamöter af Utsk., hade kunnat påpeka för Utsk. hvad KrigsArlme innehålla, (laga Domstolar, 14 Kap. 14 §:n), så hade Utsk. troligen aldrig sjelf, genom sin okunnighet bevisat motsatsen hvad de önskade, då Utslcs nyssnämnde yttrande är just hvad som talar för KrigsHol'R:ns bibehållande. — Utsk. säger äfven: »hvaremot det synes vara mindre lämpligt alt en sådan pröfning af UnderRälls beslut verkställes af en Domstol, hvilken, såsom KrigsHof11 ;n, bland sina ledamöter, blott har en lagfaren person.» De mål som först hafva varit i KrigsRätt, och sedan komma till KrigsHofRätt, hafva ju varit under 2 lagfarne personer. Kommer ett mål deremot aldrig till andra instansen, utan endast att afgöras i KrigsRätt, der äfven endast en lagfaren person finnes, b 1 ifver här ju samma förhållande, som om målet kommer i första instansen till KrigsHofR:n. Målen komma ju då i KrigsR:n, efter Utsk:s åsigt, i lika bedröflig belägenhet, som de i KrigsHofR:n. Skola derföre äfven KrigsR:ne uphöra? I Utslcs Betänk, har man icke kunnat finna någon reservation, ehuru i Utsk. finnes ledamöter, som ännu äro i militärisk tjenst.
Inom större eller mindre städer eller annorstädes, hvarest lokal och andra omständigheter sådant medgåfve, kunde skolungdomen under tjenlig årstid för en eller flere dagar sammandragas till gemensamma öfningar. Slutligen torde äfven gevär samt ammunition kunna från Kronans förråder, mot redovisning utlemnas till skjutgillen, der sådana komme att bilda sig, äfvensom tjenligt armébefäl torde erfordras såsom instruktörer för en del af dessa frivilliga gillen; och borde Rikets Ständer, enligt motionärens förslag, hos Kongl. Majit anhålla att, så fort ske kunde, få emottaga Proposition i ämnet, jemte fullständigt kostnadsförslag.
Krigs-Cotfiitéen blifvit Ievereradt 44,341 R:dr 39 sk 6 r. 6:0 Convoy - Medel: Som Convoy-Commissariaiet levererat, i stöd af Eders Kongl. Majus Nådiga Bref af den 8 Januari T812, till bestridande af omkostnaderna till Svenska Handelns beskydd i Östersjön, 100,000 R:dr. 7:0 För prisdömda varor.- Enligt Eders Kgl. Maj:ts Nådiga Eref af den 9 December 1812 , 1,200,000 R:dr; samt 8:0 Lösen för den delen af Saltpeter-skatten, sorn, år 1811, ej blifvit af Hemmansägarne in na - Den 14 Juli• natura levererad, och hvarföre särskild redo och räkning kommer att visas, 93,412 R:dr 45 sk. ior* För är 18I3 hafva de Särskildta elter till* fälliga Medel och Inkomster, sorn tillflutit Stats* Verket, beståi t uti följande, nemligen: l:o Öfverskott på 1811 års inkomster, enligt Bilagan Litt. B., 568,851 R:dr 2I sk. Detta öfverskott härrör till elen betydligaste delen från den, genom höga Markegångar, in* träifade förhöjning å en del Landt-reritor, äfvensom vinsten, på Tull Arrendet utöfver^ Arrende-summan. q:o Besparingar å 1811 års Utgifter, enligt Bilagan Litt. C., 127,538 R:dr 4 sk. Härutaf hafva 62,942 R.'dr 15 sk. & rist. Uppkommit på tredje Hufvud-tituln 1811, och således återförde til! samma Hufvud titel för år I813, att användas till Militaire-behof. 3:0 Lån af Banken.-
Majorskan Hjort var brorsdotter till den lärde latinske skalden, domprosten Samuel Ä l f i Linköping, och hennes båda kusiner voro den unge lofvande, men i tidiga år bortgångne skalden Erik Älf, docent vid Lunds universitet, samt fänrik Adolf Älf, en af bjältarne från Svensksund, den lärde Gjörwells fosterson; äfven mer än en af den gamla skånska prestsläkten Hjort har gjort sig känd som vitterlekare * — en poetisk ådra har Claude Gérard således ärft från både fäderneoch mödernesidan. Efter det familjen efter major H:s svärfar, öfverjägmästaren Älf, 1835 ärft egendomar Krusenhof, belägen i en af Östergötlands mest romantiska trakter, omgifven å ena sidan af Kolmårdens höga stalper och dystra skogar, å andra sidan af Bråvikens vatten, flyttade den dit, och här uppväxte Aurora Hjort, äldst af fyra syskon. Hon erhöll af sina högt bildade, literatur och konst varmt hängifna föräldrar den förträffligaste uppfostran, desslikes handledd af församlingens kyrkoherde, den lärde och vittre prosten Mobeek i Qvillinge. Hennes tidigt röjda anlag för författareskap sökte dock modern, som ej ansåg, att en kvinnas namn borde indragas i den offentliga literaturen, att kväfva; detta lyckades väl ej, men häraf kom sig emellertid till ej ringa del Auroras skygghet att sätta ut sitt namn under de literära alster, medels hvilka hon beredt sig ett namn inom vår literatur, jämnbördigt med Sophie von Knorrings och Anne Charlotte Cajanello ' s — s a n s c o m p a r a i s o n för öfrigt i flere fall mellan den svenska literaturens tre snillr i k a s t e författarinnor. Det lär varit bekantskapen med den spirituelle publicisten och kvasi-diplomaten Gustaf Lallerstedt, som först införde Aurora Ljungstedt i tidningsvärldens följetongsafdelning.
H a n stiger upp o c h sätter på kaffepannan, ännu medan gumman ligger — det är bara knallkaffe de dricka, de stackars människorna — o c h middagsmaten kokar han själf; o c h diskar gör han för att bespara henne besväret! Och barnens kläder lappar och lagar han. » Hvarför skulle inte jag hålla ungarne hela, när jag ändå är skräddare? » säger han. » Och hvarför skulle inte jag sätta på potatisen, när jag ändå mest alltid är h e m m a? » Han gör allt, m e d ett ord — sköter hushållet o c h sörjer för utkomsten. Allt bara af kärlek till sin lilla rara gumma — o c h ändå är hon femton år äldre än han och ful o c h gammal. Det är någonting stort i detta. » » Någonting stort o c h tillika sällsynt. » » Ja, han är verkligen aktningsvärd, denna Pilkvist; det är sanning, det » » Ja, han är verkligen aktningsvärd. » Sådana samtal upprepas litet emellan i herrarnes närvaro, o c h de höra under tystnad på. M e n deras ö g o n b r y n sammandragas, ty de känna sig s o m orm i myrstack; de veta att läsa mellan raderna; de känna, att b e r ö m m e t öfver Pilkvist innebär en anklagelse emot dem själfva och de vända m o t sitt eget bröst den udd de ana i det stereotypt återkommande: » Ja, han är verkligen aktningsvärd. » De kunna icke undgå att i viss mån finna sig träffade, ty de måste erkänna för sig själfva, att de hvarken äro så uppmärksamma eller så kärleksfulla m o t sina hustrur, s o m de skulle kunna vara och s o m de — varit en gång. Men om de således måste tigande åhöra dessa ständigt upprepade förtäckta förebråelser, därför att de icke kunna helt försvara sig, så finna de dem likväl öfvervägande orättvisa och veta m e d sig, att de tiga endast af det skäl, att de icke skulle, o m de talade, kunna göra sig fullt förstådde. Den ene af d e m skulle skulle vilja säga till sin hustru: » Kära vän, det är sant, att vi icke älska hvarandra längre med den ungdomliga passionens hela glöd.
Direktionen öfver navigationsskolan i Stockholm till Kommerskollegium afgifvet utlåtande i frågan, huruvida det åt Astronomie-professorn vid Stockholms observatorium lemnade undervisningsuppdrag vid berörde navigationsskola må för kommande år upphöra, Astronomie-professorn, som under revisionsåren uppburit det af Rikets Ständer, vid 1840 och 1841 års riksdag, honom, i egenskap af lärare vid nämnde skola, beviljade arfvode af 400 R:dr årligen, icke varit såsom lärare vid skolan använd. Den undervisningsskyldighet, i och för hvilken Vetenskapsakademiens Astronom, alltsedan Stockholms navigationsskolas organisation, fått uppbära ett å skolans stat uppfördt årligt arfvode af 400 R:dr, är bestämd uti Kongl. Maj:ts till Förvaltningen af sjöärendena och Kommerskollegium den 7 April 1841 allåtna nådiga bref, som i detta afseende innehåller: att, hvad anginge navigationsskolan i Stockholm, Kongl. Majit väl icke ansett af omständigheterna påkalladt att dermed, enligt hvad det af vissa Kommitterade uppgjorda förslag till navigationsundervisningens ordnande afsett, förenades något särskildt läroverk för bildande af lärare vid navigationsskolorna, men dock trott det kunna leda till väsendtligt gagn, om tillfälle bereddes åt dem, som sådant åstunda, att utöfver den elementära undervisning i astronomi, som af skolans lärare enligt reglementet meddelas, inhemta fullständigare kunskap deri af Vetenskapsakademiens Astronom vid härvarande observatorium; för hvilket ändamål Kongl. Majit alltså tills vidare i nåder anvisat det uti Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 13 Februari samina är för Astronomie-professorn uppförda arfvode till ofvannämnde belopp. Skyldighet att såsom lärare tjenstgöra uti Stockholms navigations-skolas lokal har bemälte Professor följaktligen icke sig alagd; utan ankommer det på navigationsskolans elever att, derest de åstundaatt begagna det sålunda erbjudna tillfället till inhemtande af särskild undervisning i astronomi, derom hos Professorn sig anmäla.
Sedan Ofver-direktören vid landtmäteriet uti afgifvet utlåtande, jemte tillkännagifvande att Toll i nära 20 år varit i Statens tjenst, på skäl, som i den nådiga propositionen omförmälas, ansökningen förordat, har E. K. Maj:t uti berörda nådiga proposition föreslagit att Kommissions-landtmätaren Toll, som uppnått en ålder af 50 år, må med månaden näst efter den, i hvilken han erhåller nådigt afsked, få på allmänna indragningstaten uppföras till åtnjutande under sin återstående lifstid af en årlig pension af 600 R:dr; och hafva, med afseende å härvid förekommande ömmande omständigheter, och då, enligt hvad intygadt blifvit, någon förbättring i Tolls sinnessjukdom icke är sannolik, Rikets Ständer till denna nådiga framställning lemnat bifall. Expeditions-TJtskottets Förslag till tmderd.