Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad åter beträffar framställningen derom, att ytterligare stadgande om uppbördsmäns frikallelse från erläggande af lösen uti så kallade anmärkningsmål icke erfordras, så och enär Utskotten vunnit den upplysning, att genom Kongl. Maj:ts ofvannämnde Nådiga Skrifvelser redan är vordet förordnad!: alt Utslag öfver af Revisions-Contoren gjorde anmärkningar aldrig hos Kammar-Rätten böra utfärdas, derest icke de personer, mot hvilka ansvarsoch ersättningspåstående blifvit väckt, finnas skyldige och följaktligen blifva ålagde att medel inbetala, samt att icke andra, ära verkligen betalningsoch ansvars-skyldige böra med lösen för Utslag besväras, anse Utskotten sig böra, med frånträdande af sitt i detta hänseende afgifna Utlåtande, hemställa, om icke Jacob Kihlbloms motion, i hvad den af ser utfärdande af ett dylikt stadgande, må förfalla. Stockholm den 27 Ankom till Exp.-Utsk. den 27 December. Betänkande, om utfärdande af ett allmänt stadgandej angående val till organist. ‘ Uti ett hos Högvörd. Preste-Ståndet afgifvet, lill Lag-Utskottets behandling öfverlemnadt anförande, har Herr Doctor Svedelius andragit, huruspm brist på bestämd föreskrift om sättet för val af organist, då bans sysslä icke är förenad med klockare-beställning, ofta medförde tvister och obehagligheter. Det enda stadgande, sorn i detta ämne funnes, vore 24 Cap. 3o §. Kyrko-Lagen, sorn innehöll, att Pastor och församlingen derom må öfverenskomma, men detta stadgande vore otillräckligt, emedan stridigheterna mellan församlings-innevånarne sjelfve ofta tillintetgjorde verkan af en sådan öfverenskommelse. Motionairen har emedlertid trott dessa olägenheter kunna afhjejpas, om det stadgades, att organister böra tillsättas på samma sätt som klockare, likväl med undantag af Pastors röstberäkning, som, i afseende på organister, endast för hans boställe borde honom tillkomma» Lagsamt Allm. Best.- och Oecon.-Utsk. Betänkande N.o 38.
Byggninga-Balken, hvar och en, som i Socken bor, skall i byggnad och underhåll af Kyrka, med hvad dertill hörer, såsom Klockstapel, Kyrkomur, Sockenstuga och Fattigstuga, deltaga på det sätt, att byggnadsvirke, körslor och annan kostnad , efter hemmantalet, och dagsverken, efter matlagen, utgöras, än äfven, att Kongl. Instructionen den 12 April 1815, uti 8:de och eyde punkterne, stadgar, angående byggnad och reparation af Kyrka i Lunds, samt Hallands och Bohus Län af Götheborgs Stift, att penningar dertill skola tagas af Kyrko-Cassan, men, om den ej är tillräcklig, bristen af samtlige Socknens innevånare ersättas, samt att gatehusman och inhyseshjon, på Kyrkoyärdarnes tillsägelse, måga, der sådant förut varit brukligt, ej eller framdeles undandraga sig, att med dagsverken till Kyrkobyggnad och förefallande förbättringar bidraga. Rikets Ständer, som ansett det häraf vara en följd, att allestädes, der icke, på grund af serskilda förhållanden, annorlunda finnes stadgadt och öfverenskommet, åligger det husmän och torpare samt inhysesman, som utgöra serskilda matlag, att med dagsverken, vid förenämnde arbeten biträda, hålla jemväl före, att det genom Exp. Utsk. Förslag till und. Shrifv.
Quinguennii-Tabellen från 1831 till och med i835 upptager väl folkmängden vid sistnämnde års slut till 93,355 personer, men dervid är alt observera, att i sistnämnde summa inbegripas dels Sjömän, som inskrifvas å Sjömanshuset i Götheborg, dels Tjensteoch Arbetsfolk, som afgå lill nämnde stad men synnerligast Skåne, der de finna bättre utkomst. Sommaren 1834 bortrjrckles af Choleran, som endast härjade i Fjäre Fögderi närmast Götheborg, i3o personer af omkring 25o, som deraf voro angripne. Den betydliga folkökningen är på intet sätt tillfredsställande för allmänna välslåndet. I Fjärås Pastorat, som har en folkmängd af omkring 4>400 personer, finnas Torpare och Backstugusittare med Hustrur och Barn till ett antal af 1,400 och således nära i:del af folkmängden obesulen. De lätt på hvarandra följande missväxtåren hafva försatt isynnerhet dessa sistnämnde i svår belägenhet och ökat tiggeriet. Förhållandet med de öfrige Församlingarne i Länet är i mer och mindre mån liknande detta, och folkökningen är störst bland den fattigaste klassen af Länets innevånare. Folklynnet är berömligt och MoralileLen god. Ehuru näringsutvägarne snarare minskals än förökats, hafva dock Brottmålen under de förflutna 5 åren ej tilltagit. Åtskilliga Brottmål hafva blifvit föröfvade af kringvandrande personer från andra Län. De sednare årens svagare skördar och missväxter torde bidragit till nykterhet hos Allmogen. Preslerskapet har bemödat sig att inom för - 4 samlingarne bidraga till öfverenskommelser i delta afseende; men fyllerilasten lärer ej kunna utrotas, så länge husbehofsoell fabriks-bränningen fortfar. 3:o. Näringar. Jordbruk. Odlingarne äro i ett jemnt tilltagande, så väl bland Allmogen som vid de större Egendomarne. Laga Skiftena fortgå inom
Detta allt, tillika med hvad af de Ledamöter uti Utskottet, som härifrån varit sk il jäktige, såsom skäl dertill blifvit anförd t, får Utskottet till Riksens Höglofl. Ständers vidar© granskning vördsamt öfverlämna. Stockholm den 18 Martii 1818. Utdrag af Protocollet hållet i Riksens Högloft. Ständers Lag-Utskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm d. 18 Mars 1S18. Dä Tjenstförrättande Herr Öfver-Hof-Predikanten m. m. Doctor Hedréns af Högvördige Preste - Ståndet hit remitterade Memorial om ändring i nu gällande föreskrifter angående värkställigheten af ådömd Kyrkoplikt, hvilket nästlidne gårdag hos Utskottet förevarit och blifvit på bordet lagdt, nu åter föredrogs, upplästes följande skrifteliga yttranden: Af Hérr Borgmästaren Alin: ”Kyrkoplikten anser jag af det skäl böra bibehållas, att den till verldsligt straff dömde missgerningsmannen, sedan han genom undergående af det ådömde straffet| försonat Lagen, bör inför den Christna Församlingen, såsom ett bevis på sin ånger och, föresats till en förhata Lag-Utskottets Betankandenl 355 träd lefnad, erkänna brottet, bedja Gud och Församlingen om förlåtelse och såsom botfärdig syndate åter upptagas i Församlingens gemenskap. TJr denna synpunkt betracktad blifver Kyrkoplikten hvarken ett straff eller det slags förödmjukelse, sorn kan jemföras med Stockstraff eller Skampåle, ulan en förödmjukelse inför det Högsta Väsendet, som påkallar Församlingens förbön för den fallne syndarens förbättring och anropar för honom Guds Nåd och förlåtelse.
Stats - Utskottet: Angående Herr Cancellie-Rådet N. af IVctterstedts och Herr Assessorn Thure Adlerbrands ansökning om införsel antingen uti Wisingsborg? eller Rådmansö Kungsgårdar för innehafvande Kronooch Skaiterätts fordringar. Slutsoch Bevill nings-Utsiotten$: 1. X anledning af Kongl. Majas Nådiga Proposition om en stadgad afgift af hvarje mantalsskrifven person till den veneriska smittans hämmande, m. m; och a. I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående befrielse från Bränvins Bevilnings utgörande för åren l8io, 1811 och 1812 af Personer å Landet, som icke äga eller besitta jord. Banco-UtsVottttS: 1 Angående nödvändigheten af en förbättrad reg - 34» Prot. Ut du'i. 23 April l8l8- Jering. i afseende på de från Banken utgörande Xilne-biträden till understöd för nyttiga odlingar. Jill marma Uesvärs ock Ekonomi Utskottets; I anledning af väckte frågor om medel till iifverflödets hämmande samt yrkadt förbud emot yppighets varors nyttjande och förbrukning, m; m; Blefvo återremisser i dessa ämnen till Utskotten meddelte jemte öfverlämnande af åtskil-’ lige deruti inkomne Anmärkningar; Hvarom Respective Med-stånden skulle vördsamt och vän; ligen underrättas. S. JD. Remitterades till Stats-Utskottet den af Anders Danielsson från Elfsborgs
Från hvem hon kom, man icke riktigt känner; det tros från några byggnadskonstens vänner, och nog den boken nytta med sig har. Herr Rundgren fick till julklapp en kardus, som innehöll en egen blandning snus, så stark att 17 korn, ej mer, af den haft den effekt, att karlen nyser än; och utanpå kardusen stod det skrifvet: » det här tör läcka till för hela lifvet. » Karl Snoilsky fick en krans, af lager bunden, som växt uti den vigda sångarlunden, och gratierna hade bundit den, och uti svenska färger lyste banden, och på ett kort det stod: » till mälarstranden från söderns myrtenskogar vänd igen! » Än Willman då, vår direktör, som lemnade parnassens höjder och njuter nu af » landets » fröjder idylliskt, som man njuta bör, han har väl icke lottlös blifvit, jag undrar hvad man honom gifvit? — » Afskedsrecett den mannen får, om hvilken vi likväl gå miste — nå, sådant man på förhand visste. » När tros den bli? — &gt;Om hundra år. » Men nu, till sist, hvad fick vår C. D. W., som dväljes helst i änglars höga sferer? Jo, honom och hans lilla sångniö lärer man skänkt en skallra, som kan toner ge till den grad ljufva, fängslande och rika, att dessa äro med dukatens lika.Två tidsbilder. af Bonaventura. i. Biskopens klagan. Hu då, så kallt! Snöglopp och halka och is öfver allt! Röd, som en kräfta, är kinden, piskad af vinden. Hvart skall man man gå? Nästan omöjligt på benen att stå! Spefulla blickar mig sänder folk — hvart jag vänder. Bättre det var hemma i Karlstad, der stolen jag har, fast äfven der en och annan rynkar på pannan. Dock, hvad som är timligt allenast, jag tålmodigt bär; värre det är med det andra, som man vill klandra.Tiden är slem, statskroppen sjuk i hvar endaste lem; endast materien, styrkan ger man sin dyrkan. Kyrkmötet, mins ni ej detta? Ej mera det fins några, som vilja mig höra; täppt är hvart öra. Nå, än min skrift,
Då Cöntoiret naturligtvis skall blifva ötverhopadt med Låneahsökningär af detta slag, borde utlåningarne blott äga rum för*. Sta dagen i hvart Qvartal, eller 4 gånger om året, och den Fond, sorn då vore att disponera, delas emellan alla Rikets Städer, i Proportion af deras Folkmängd; i hvilket afseende en vederbörligen granskad och af Riksens Ständer fastställd Tariff i förhand borde vara Uppgjord. Hvarje Tåne ansökning skulle vid dess inlem* nande till Contoiret nummereras, och sedermera Lånen alltid be v liljas eber ansökniugarftes Ordnings nummer. 12:0 Då ändamålet med denna Inrättning är att nedsätta Räntebetalningen på alla Lån emot säkerhet; är det tydligt, att mitt förslag skall möta mycken motsägelse, särdeles af Capitalister; ty om detta Project blifver giljadt, skall tvifvels utan mången, som nu utan Bc - 208 Den 5 Jannar ii. svar lefver val utaf sitt Capita!, bli tvunget! att avbeta; Och i allmänhet en gruflig stöt gifvas åt hela det nu så väl etablerade och rotade Procentare-Systemet. Jag hoppas likväl, att det enskilta Interesset •*) denna gäng må segra öfver det allmänna. Den invändning, som troligen skall göras, att '.alla publique Cassör och sjelfva Banquen sluteligen härigenom skola förlora.all utlåningsförtjenst, bör likväl besvaras. I sådant afseende får jag äran nämna, att hvad Banquen angår, vore det för den samma en stor vinst att få in sina utlånta Capitaler, emedan sådant skulle i betydlig nion underlätta Realisationen, och att, sedan Banquens ställning blifvit så för.- bättrad, att den med Silfver kan inlösa alla sina utelöpande sedlar, bör den samma räit väl på Utlåningar kunna åtnöja sig med a Procents årlig Kania.
Lag redan stadgar, lägga i dagen alla Embetsmäns bewisliga, sä lagliga som olagliga göromål, med hwad sig derwid tilldragit, nyttigt eller skadligt. Likwäl dcrwid pamint, att sa wäl hwad i 10 Moni. af 3 § i allmänhet stadgas, som hwad ofwanföre i 5 Moni. af 4 F härom särskildt förbehälles, icke uraktlätas niä. Och skall, för allt hwad i allmänt tryck utkommer och mot denna förordning ej tydligen strider, ingen Författare qwäljas eller oroas. I hwilken afsigt, och pa det att hwad i sjclfwa Författningen om förbrytelser deremot stadgas icke mä genom äklagares eller Domares mitzförstadda nit obehörigt äberopas, eller med öfwerdrifwen och onödwändig stränghet handhafwas, följande rättwisa grunder och wilkor skola, tvid denna Lags tillämpning, wara hädanefter hwa-rje Domare till »välbetänkt iakttagande älagda, nemligen:
De skäl jag nu anfört torde vara tillfyllestgörande, jag önskar dock tillägga ännu ett. Jag tror, att den som betraktar de olägenheter, som under tider af politiska , förvecklingar förorsakats af Universitetens förläggande till hufvudstäder, skall vara föga angelägen att förskaffa Stockholm en dylik fördel. Må man erinra sig 1848 års rörelser, var det icke Universiteten i Paris, i Wien, i Berlin, i Köpenhamn som deri togo en både verksam och ledande del. Då ingen finnes ibland oss den der icke fördömer dessa beklagansvärda tilldragelser, torde äfven i denna omständighet ligga en kraftig upmaning att bifalla Betänk. Hr Carlheim Gyllenskjöld, Henr. Adolf Oscar: De skäl, Gr. Sparre anfort, synas mig egentligen afse den nästföljande punkten, der det är fråga om de juridiska fakulteternas förflyttning till hufvudstaden. Jag anser derföre, att Gr. Sparre kunnat vänta med dessa skäl, till dess denna punkt blifvit föredragen, men då de nu blifvit anförda, ber jag att deremot få göra några anmärkn:r. Jag är hufvudsakligen förekommen af Gr. Björnstjerna. Jag hade velat fästa B. o. Ad:s upmärksamhet på det af honom omnämnda förhållande, att största delen af den egendom, på hvilken. Upsala Akademis drätsel grundar sig, är gifven till »Upsala Högskola eller Konungsliga Akademi», samt får nu dertill lägga, att enahanda förhållande inträffar ej allenast med de utaf enskilde personer vid Universitetet stiftade lärostolar utan äfven med största antalet af de utaf enskilda donerade stipendii-kapital. Detta må vara sagdt i förbigående. Nu till en annan sak. Gr. Sparre har sagt, att den juridiska bildningen i vårt land står på en särdeles låg ståndpunkt. Jag hyser ej samma mening och jag anser, att man skulle kunna framdraga flera exempel på motsatsen. Jag torde blott, behöfva nämna namnen Schlyter och Bergfalk för att styrka denna min mening. Många andra skickliga Jurister, ehuru mindre omtalade, torde äfven finnas.
19, angående tillökande af Teknologiska Institutets byggnader med en nybyggnad för bergsläroverket, grundar sig på Ridderskapet och Adelns samt Borgareoch Bonde-Ståndens beslut i anledning af Utlåtandet N:o 60, punkten 60; „ ’ mom. 20, angående Statskontorets godtgörande för utbetalda bidrag vid regleringen af Ronneby köpings område, Utlåtandet N:o 60, 63:dje punkten; „ mom. 21, angående anslag till reglering af torg, gator och tomter i Carlstad, samma Utlåtande, 64:de punkten; Stais Utskottets Memorial N:o ■/55. 5 § 141 montf 22, angåendo anslag för Sveriges deltagande i expositionen i Paris under år 1867, 65:te punkten i Utlåtandet N:o 60 samt Förstärkta Statsutskottets Memorial N:o 116, 5:te voteringen; „ mom. 23, angående anslag till undersökningar, inspektionskostnader och expenser för allmänna arbeten, 66:te punkten i Utlåtandet N:o 60; „ mom. 24, angående aflöning för Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader och dess tjenstebiträden, 67:de punkten; „ mom. 25 och 26, angående anslag till arfvoden för lärare vid Marieberg samt till stipendier för civil-ingeniörs-elever, 68:de och 69:de punkterna. § 142, angående lån till reglering af torg, gator och tomter i staden Carlstad, är i öfverensstämmelse med Stats-Utskottets, af Rikets Ständer bifallna Utlåtande N:o 60, punkten 64; § 143, angående statsbidrag till väganläggningar och vägförbättringar, brooch hamnbyggnader, kanaler och andra vattenkommunikationer äfvensom sjösänkningar och andra vattenaftappningsföretag, grundar sig på Rikets Ständers beslut i anledning af nedanstående punkter af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 78: „ mom. 1, angående anslag för anläggning af nya samt förbättring af backiga eller eljest mindre goda vägar, i enlighet med l:a punkten i nämnda Utlåtande; „ mom. 2, angående anläggning af väg från Öhrträsk till Fredrika kyrka och vidare till Åsele, enligt 2:a punkten ; „ mom. 3, angående anläggning af väg mellan Letsbo by i Ljusdals socken och Ramsjö kyrka, enligt 3:dje punkten; „ mom. 4, angående anläggning af väg mellan Åsele och Wilhelmina kyrkoby, enligt 4:de punkten; „ mom. 5, angående anläggning af väg från Ramsele sockengräns genom Fjellsjö till Bodums kyrka, enligt 7:de punkten; „ mom. 6, angående anläggning af väg från sjön Bolmen till Wieslanda jernvägsstation,
Jag har aldrig courtiserat inom detta hus, och det var ej heller af courtoisie, som jag framställde min begäran om tryckning. Det var mig alldeles likgiltigt på hvad ståndpunkt, hög eller låg, som talarne befunno sig; jag gjorde endast afseende på den nytta, som jag trodde allmänheten skulle erhålla genom tryckningen. Alen jag är ej envis och medger gerna, att min begäran, då den mött motstånd, må förfalla. Ofvanstående i anledn. af Hr Cederschjölds anmärkningar vid K. M:s nåd. propos. om Statsverkets tillstånd och behof afgilna yttranden remitterades till StatsUtsk. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum komine att fortsättas på eftermiddagen kl. 6. Ånyo föredrogs Gr. Cronhjelms, Otto Aug., d. 11 dennes e. m. på bordet lagda anförande med förslag i afseende på tryckningen af hillänget till ltiksSt:s protocoll. Gr. Cronhjelm, Otto Aug.: Då min motion nu kommer att remitteras till Exped.Utsk., ber jag att få beledsaga den med det korta yttrande, att jag icke anser Utsk. ovilkorligen böra fästa sig vid det exempel, som jag i motionen framställt, utan endast taga det till ledning, då jag är öfvertygad, att någon besparing i allt fall skall äga rum, örn än det minimum för tryckningskostnaden icke kan till vägabringas, som motionen upptager och hvilket jag icke heller vågar hoppas, då sjelfva Exped.Utsk. är vidrigt sinnadt mot motionen. Remitterades till Exped.Utsk. 3io Den ij Mars f. in. Föredrogs ånyo Frih. Cederströms, Jac., d. n dennes e. in. på bordet lagda anförande i anledn. af det utaf K. M. till 11. St. öfverlemnade förslag till lag för Banken, m. m. Frih. af Nordin, Carl Joh.: Som jag begärde Frih.
I hvarje väl organiserad stat utöfvar handeln den function att afsätta industriens produeter, och den äljnu vigtigare, att vara industriens ledare och rådgifvare, att vaksamt följa conjuncturerna och att derefter angifva de ständigt nya riktningar, hvaruti såväl landtbruk som andra anläggningar böra i Pen 3 Februari f. i». St böra arbeta. Derigenom förekommes, att någon industrigren kan framgå i en falsk eller onaturlig riktning. Köpmannens medlande mellankomst är en ständig uppmaning till den ena medborgaren att producera, hvad den andra behöfver; förlag erhålles lätt, dock icke i stående form, utan blott under den korta tillverkningstiden; afsättning saknas cj, emedan handeln jemnar prisen, vakar och skyddar mot misstag om conjuncturerna. Man finnér lätt, med hvilken säkerhet industrien der måste arbeta, och huru oumbärlig en sådan vexelverkan emellan köpmän och producenter bör vara. Men för att kunna uppfylla denna sin bestämmelse mäste handeln alltid kunna till billiga räntor påräkna nödiga capitaler. Privata banker och bankierer sörja derför; de utgöra sannskyldiga handelsoch näringscassor, och deras utlåningar utgå endast på korta tider, lämpade efter varuspeculationens och produetionens behof. Bristen på lånetillgångar i stående form hindrar speculanter alt köpa sig fastigheter till högre värde än det egna capilalet; tvärtom anser man der nödigt att äga något eget förlagscapital derutöfver. Bristande tillgång på lån och creditbrukens derefter stadgade riktning qvarhåller sålunda landtbruket mera skuldfritt, och om genom saknaden af understöd för vingleliet capital värdena hindras att stiga, vinner den enskilde och staten en rik ersättning genom den ökade afkastning, som afsättningen framkallar och som icke vore möjlig, om man icke hade tillåtit handeln att nästan uteslutande disponera och i förlagsform utminutera capitalerna. I Sverige är förhållandet omvändt. Genom sina allm. cassör och statsbanken förlägger staten egendomsköparen och uppmuntrar honom att köpa egendom till dubbelt värde mot livad de egna tillgångarna medgifva. Genom disconterua här man sörjt derför, att äfven andra, som icke äga liypothek att erbjuda, kunna ådraga sig en massa af skulder.
Således summa summarum: årlig ”förlust i evärdeliga tider: 62g tunnor 16^ ”kappar Spannemål, 20 L® ig ® Smörrän”ta; 3o L® Hö, 5 dagsverken, 1088 R:dr ”47 sk. 7 r:st. contant, 183 R:dr 5 sk. 8 r:st. ”hemmansräntor, som, förvandlade efter 55 H. 9* » ■x32 Den 3o December f. m. ”markegångsprfs, blifva 1281 R:dr 89 sk. ”8 r:st.” "Utbetalning i vissa ur: ”200 tunnor 27 kappar Spannemål, ”1 Lfg Smör, 7 famnar Ved; ”Pä en gång utgifven ersättning: ”26,332 R:dr 38 sk. Banco i penningar, samt dessutom inemot 6,000,000 R:dr ”Banco, jemte det ofantliga räntebeloppet ”på denna summa, som allt är rakt förloradt oeh bortkastadt. Men ännu är detta ”icke nog; Götha CanalBolag bar ytterligare bekommit 100,000 R:dr Banco på det ”sätt, att, sedan Bolagets Direction hos ”Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit om ”ytterligare anslag af allmänna medel till ”fullbordande af den vid Motala anlaggde ”Mekaniska "Verkstad, har Kongl. Majrt, uti ”särskilte Nådige Bref, befallt Kongl. Com”merceCollegium, den 12 October 1826, att ”af ManufacturDiscontFonden meddela Ca”nalDirectionen 5o,ooo R:dr Banco, som ”med en tredjedel om året, borde, efter 3 ”års förlopp återbetalas, och den 5 December 1827, att af berörde fond, under enahanda återbetalningsvilkor lemna
Nf en Beciamot inom B. 0. N. sr clsssutom före slaget, att, i känclelse af anslagets förköjancle till cless förra belopp, en lämplig ciel clerak skulle använcias, till bekrämjancls af tjenligv veclskutors b^ggancis, pa clet att vellen ej allenast mätte kunna töras utför 8trömmarne inom cle Norra Brovincerns, utan oek till 8tockkolw, eller, om clet förblikver vict clet af Utskotten föreslagne neclsatta belopp, att ett tillräckligt laneanslag mot ringa eller ingen ränta, ma beviljas till veclskutors K/Igancle uncler vilkor att cle samina skola använcias för omnämncis änclamal, vicl älventvr, att länet annars mecl full laglig ränta frän clagen clä clei 562 LtatsLancoock Llkonomi bekoms ätcrl)elalas, kvarköre nöjaktig säkerket »kulle rättas. Dvarjsmte sluteligen Utskotten ilen 9 innevarande manad, frän It. a. A. erkallil remiss a ett al Hr Lrikerre ^nr/c/s^ afgikvet ytterligare me morial, angående alci öppnandet af en inomskärs farled ifrän Dalaron till Ltockkolio, bvilket Dr Lrikerren trott bära verkställas förmedelst en (lanalgräfning tvärlöfver det smala lVIo, anaDdet vid Lädra Lläket, I nämnde memorial är af Dr Lrikerren anlordt; att, genom realiserande utaf det väekte förslaget, don ii mil länga, oi, kel-bägiga passagen jfrän Dalarön till