Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet hemställer således, att motionen 0111 bibellrycks-tunnans användande för bekostande af bibelns spridning och de i sammanhang dermed framställde förslag måga förfalla. Stockholm den 12 November i84o. Reservation af Herr Professor Grafstrom: ''Utskottet har grundat sitt utlåtande på den, vid närmare granskning af den så kallade bideltrycks-tunnans senaste öden, inhemtade upplysning, att densamma vid Krono-nppbörden nu mera så sammansmält med de öfrige stals-intraderne, att den på många ställen icke en gång upptages till serskild redovisning, och att det derföre icke kunnat utrönas, huru stor del deraf vore att påräkna för dess första och ursprungliga ändamål, nemligen bibelns tryckande och ''läggande under allmänhetens Ögon”, eller för dess senare bestämmelse, — tryckning af nyttiga böcker, enligt Konunga-brefvet nf 1682 (i hvilket Bref den också kallas endast tryckeri-turinaj; men då jag anser det icke vara tillbörligt, ali Allm, Besv, och Ekon.-Utskottcts Betänkande, N.-o 123. 31 att ett Stats-anslag, som af framfarna stora Konungar blifvit till ett bestämdt behof anordnadt, på detta sått drages ifrån sin bestämmelse; enär, efter milt förmenande, det behof, som vållat anordnandet, vare sig till bibelns tryckning eller Lill nyttiga skrifters lifgifvande, dels redan förefinnes, dels snart torde låta sig kännas, så har jag trott, att en underdånig hemställan till H. M. Konungen borde göras, det mätte nämnde Kronotionde, om ej hel och hållen, åtminstone så stor del deraf, som icke användes till Schoiae-lärares aflöning, hädanefter reserveras till sin ursprungliga bestämmelse och den anslags-brist, som genom denna förändring kunde uppstå, vid nästa Stats-reglering på annat sått fyllas.” Häruti instämde Herr Prosten Bergqvist och Herr Gustafsson. JSih, till R, St, Prot, 1840, G Sami, 30 Haft, & STOCKHOLM. Tryckt hos A. G. Hellsten, 1840.
försvinner, samt de i Franska tariffen ej specificerade slagen arbetadt träd få förtullas emot 10 procent i stället för nu utgående tullen af 15 procent af värdet. Dessa äro således de medgifvanden och förmåner, som Frankrike erbjuder de Förenade Rikena vid en blifvande Handelsoch Sjöfartstraktat. Jag skall nu försöka att till deras rätta värde uppskatta dessa medgifvanden. Enligt Franska officiella uppgifter, uppskattas den förlust, Franska Statskassan skulle komma att vidkännas genom medgifvandena enligt omförmälda punkt a), som följer: 77 nedsättning i lästafgift fr:s 781,479: — dito i expeditionsafgift „ 21,276: — borttagande af surtaxe på de respektiva flaggorna „ 356,267: — Francs 1,159,022: Den häremot svarande vinsten kommer likväl att tillfalla de Svenska och Norska skeppsrederierna i en högst olika proportion. Om nemligen jemförelse anställes emellan Svenska och Norska skeppsfarten på främmande länder, så inhemtas, att då Summan Samman Svenska Norska fartyg läster fartyg läster utgjorde år 1853 5,533. 306,304. 8,684. 509,544. uppgick år 1862 till 5,649. 363,658. 10,692. 905,356. det vill säga, att under det Svenska skeppsfarten på främmande orter under dessa 10 år högst obetydligt tilltagit i både antal fartyg och lästetal, har åter den Norska till lästetalet, som här är hufvudsaken, under nämnde tid nära nog fördubblats. Specielt hvad angår skeppsfarten från de Förenade Rikena direkt på Franska hamnar, visar sig, att till Frankrike ankommo från Sverige Norge antal läster antal läster år 1861 125. 11,929. 422. 55,929. „ 1862 95. 11,390. 380. 51,332. det vill säga, att Norska skeppsfarten på Frankrike redan nu är af nära fem gånger större betydelse än den Svenska på nämnda land.
Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie_, Jacob: Hela Sliftsfonden för de Adelige Jungfrurna utgör 146,000 R:dr, hvaraf 228 Adeliga Jungfrur årligen erhålla pension. Antalet af inskrifne utgör 3ooo. Det är ej möjiigt att föröka pensionerna, utan att förlänga tiden för de öfrige innan de komma i åtnjutande af pension. Hitintills har vanligen åtgått 22, 25, och till och med 27 år, innan pensionen utfallit, och genom den af Herr Estenberg föreslagne åtgärd skulle tiden fördröjas ännu mera. Herr Estenberg har föreslagit att inskrifningssumman skulle ökas till a5o R:dr och famillegåfvan till 200 R:dr. Är det väl troligt, att någon vill gifva /[5o R:dr, för att efter en så lång tid få åt sine döttrar en osäker pension? De förmögnare afse ej denna lilla pension, och de mindre förmögna hafva ej råd till en sådan utgift; jag vågar hoppas se min tanka delad af Utskottet, ja till och med af den värde Motionären sjelf, då han blir nogare underrättad om Cassans tillstånd, och den så långa tid, som nu, och än mera med den förändring han föreslår, skulle ärfordras, att komma i åtnjutande af pension. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, att så väl Herr Den 19 December e. ra. 4>5 Estenbergs omförmälde Motion, som Hans Excellence Herr Grefve Dela Gardies i anledning deraf nu afgifne yttrande måtte till RiddarlnisUtskottet remitteras. Bifölls. Å nyo föredrogs Friherre Ridderstolpes, Fredrik, den 10 dennes e. m. på bordet lagde Motion, att Rikets Ständer måtte bos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att i fråga om StalsVerkets fördel eller förlust af ett framkastadt förslag, Local-Auctorileternes ansvariga utlåtande deröfver må infordras. Grefve Adelsvärd j Erik Reinholduppläste följande: Om jag icke, i kraft af det
Den gamla enfaldiga satsen att ju mer man lånar desto mera sätter man sig i skuld, tyckes f. n. hafva förlorat sitt värde, och man anser i stället att ju mer man skuldsätter sig desto större blir välståndet. Man vill i denna, för den nödställda handelsverlden sorgliga stund, göra statslån för att, som man säger, underlätta industrien, fabrikerna och näringarna. Handelsmännen söka uppskrämma statsmännen för att få hjelp i sitt djupa betryck, sedan de genom hazardspeJ och öfverdåd förstört sin kredit och sin rörelse. Man utmålar allt till det värsta, talar om åkerbrukets och näringarnes förfall och den mängd af arbetare som skola bli sysslolösa. Hvad jordbruket beträffar, så är det verkligen tillfredsställande alt man vill fästa något afseende dervid; ty så har icke alltid varit händelsen. Mången gång har tunnan råg nedsjunkit i pris till 10 å 11 Rdr, men jag har icke hört omtalas att man då velat uptaga något statslån för alt förbättra jordbrukarens ställning; ja, man har icke ens ansett billigt, att genom en måttlig införsels-tull på spanmål i någon mån betrygga landtmannen från förluster, utan man bar sett Skeppsbron barrikaderad af ryskt mjöl, hvaraf Staten icke haft den ringaste inkomst. Hvad åter angår bruksrörelsen, så är. det visserligen möjligt att ett eller annat bruk äfvensom en eller annan fabrik, till följd af mindre god organisation, måste under någon tid uphöra med sin rörelse; men sådant synes mig icke vara någon så beskaffad riksolycka, att skyldige och oskyldige skola utsättas för de vådliga följderna af en 12,000,000 statsskuld. 'Beträffande de norra orterna med sina sågverk, skulle jag för min del anse mera som en vinst än en förlust för landet, om dessa industriföretag i någon män inskränktes, em'edan vi då hade våra der, i annat fall, kanske snart nog förstörda skogar i behåll. Vidkommande upgiften, att en mängd bruksoch fabriksarbetare skulle blifva sysslolösa, så må man väl i detta full fästa något afseende vid deras antal; och jag ber att blott såsom exempel uppå huru härmed förhåller sig, få upgifva några siffror, hemtade ur officiella källor.
Och i hela Israel var icke en man så dägelig och så prislig som Absalom; ifrå hans fotabjelle upp till hans hjessa var ingen brist på honom. Och när han skar sitt hår af; det skedde gemenliga hvart år, ty det var honom för tungt, så att man måste det afskära; så vog hans hufvudhår tuhundrade siklar, efter Konungsvigt. Och Absalom vordo födde tre söner, och en dotter; hon het Thamar, och var en dägelig qvinna. Alltså blef Absalom i tu år i Jerusalem, att han Konungens ansigte intet såg. Och Absalom sände efter Joab, att han skulle sända honom till Konungen; och han ville icke komma till honom. Han sände annan gången, likväl ville han icke komma, Då sade han till sina tjenare: Ser det stycket af Joabs åker bredevid min, och han hafver der bjugg uppå; så går bort, och sticker eld deruppå. Så stucko Absaloms tjenare eld på det stycket. Då stod Joab upp, och kom till Absalom i huset, och sade till honom: Hvi hafva dine tjenare stuckit eld på mitt stycke? Absalom sade till Joab: Si, jag sände efter dig, och lät säga dig: Kom till mig, att jag må sända dig till Konungen, och låta säga: Hvi kom jag ifrå Gesur? Det vore mig bättre, att jag ännu vore der. Så låt mig nu få se Konungens ansigte; är ock någon missgerning i mig, så dräp mig. Och Joab gick in till Konungen, och sade det honom; och han kallade Absalom, att han kom in till Konungen; och han tillbad på sitt ansigte neder till jordena för Konungenom; och Konungen kysste Absalom. Och det begaf sig derefter, att Absalom beställde sig vagnar och resenärar, och femtio män, som hans drabanter voro. Och Absalom stod bittida upp om morgonen, och gick in på den vägen vid porten; och hvar någor hade ett ärende, så att han skulle komma till rätta för Konungen, den kallade Absalom till sig, och sade: Utaf hvad stad äst du?
Visserligen utförde han under en nära 30-årig tjenstetid flera stora partier, ja hufvud-roler, såsom Rossinis Figaro, Mitou i Kungen har sagt det, Erik i Vermländingarne, samt sist men kanske främst Beckmesser i Mästersåogarne, men hans storhet låg dock i hans samvetsgranna utförande af sekundära roler, dessa af tusen olika slag, än grefve Fredrik i Mignon, än bonden Thiebaut i Vill ars dragoner, än markis de Corcy i Postiljonen, än leksaksarhetaren Miller i Ntirn-bergerdockan, i alla karakteristisk, fyndig, liflig, intresserad. Men kanske än större saknad väcker han i än mindre partier, dessa » nödvändiga onda », som kallas fyllnadspartier och som väl gifna knappast märkas men dåligt framställa kunnq, skäipm^ eu h$lopera, flit räkna vi svärmen af » iortrogne » och » vänner », såsom Lorenzo i Den Stamma, Rudolf i Tell, Gaspard i Leonora, Riccardo i Ernani o. b. v. o. 8. v. Just i sådana småpartier har man nästan mest märkt att Robert Ohlson, den tysta kraften, är borta. Ovanligt musikalisk, kunde han nästan hvarje not i de operor han sjöng och de voro många att ej säga alla. Ty också som korist gaf han sig ibland med i leken af intresse för det hela och af harm öfver de vanliga koristernas » träaktighet ». 8ålonda kunde man under samma opera fä se Ohlson än i tyranners led, än bland upprorsskarans koryféer, och han delade Bina gracer lika, utan funder och utan politik. Var salongen proppfull, sjöng han bra, var den skallig som en 100-årig hjessa, sjöng han nästan än bättre, » för nu är det mindre hostare och barklare och nu lyss di alldeles utaf tusan ». Alltid glad och oiörskräckt, fanns han jemt på sin post, och pligten hade hos honom intet obytt med plikten.
Under anförande, hurusom författandet af skolböcker blifvit från Statens sida alltför litet uppmärksammadt och uppmuntradt, har Herr C. F. Ridderstad, uti en inom Borgare-Ståndet väckt motion (N:o 308) föreslagit, att en summa af 3,000 R:dr årligen måtte beviljas alt med lämpliga belopp användas till belöningar för författandet af de bästa under året utkomna läroböcker, dock så att ej flere än högst fyr* StatsUtskottets Utlåtande N:o 139. 65 fyra sådana årligen Liefve belönade; och skulle pröfningen och bestämmandet af belöningen af en särskild granskningsnämnd verkställas; men, emedan erfarenheten visat, att om läroböcker äro dugliga, de i följd deraf vinna en afsättning, som snart gäldar den å deras utarbetande nedlagda möda, hemställer Utskottet, att Herr Ridderstads ifrågavarande motion måtte af Rikets Ständer lemnäs ulan afseende. 64:o. Sedan vid granskning af den utaf Kongl. Majit till Rikets sist församlade Ständer nådigst öfverlemnade utredning i afseende å de af kommuner och enskilde personer lill gymnasier och skolor i allmänhet gifna donationer, Rikets Ständer i underdånighet anhållit att Kongl. Majit täcktes i afseende å vissa uppgifna donationers tillkomst och beskaffenhet med mera, låta verkställa den vidare utredning, som Rikets Ständer ansett erforderlig och derefter vidtaga de åtgärder, som kunde vara af omständigheterna påkallade, så finnes nu i det den Kongl. Propositionen bilagda Statsråds-protokoll intagen redogörelse för de af Kongl. Majit, i följd häraf, efter vederbörandes hörande, meddelade förordnanden; och inhemtas af berörda redogörelse, vid hvilken Utskottet icke haft något att erinra, bland annat, alt afkomsten al åtskilliga donationer, till sammanräknad! belopp af 966 Ridr 1 öre, funnits icke vidare böra bland elementarläroverkens anslag inberäknas, hvadan dessa blifvit med nämnda belopp minskade.
Af Herr von Qvanten har blifvit yrkadt, att Passevolance-Commissariqtena matte indragas, hvarjemte, ej mindre af bemälte Motionair, än af flera Talare inom de Respective Riks-Stånden, är vordet hemställdt, att Truppernes provianterande måtte på allmän Auction till Entrepreneurer upplåtas , samt befattningen dermed Et vederbörande Landshöfding och Regements-Clief öfverlemtias* Utskotten hafva härvid vördsamt skolat tillkännagifva, att, enär Kongl. Majit i Dess till Rikets Ständer aflåtna Proposition förklarat Dess Nådiga afsigt vara att indraga de hittills varande Commissariatena, samt, livad sqttet och ordningen för Truppernes framg?na underhåll under Möten vidkommer, sådant, efter Utskottens tanka, tillhörer de reglemeritariska detailer , hvilka å Kongl. Majjts pröfning allena mäste ankomma att, efter olika local-förhållanden, regleras , Utskotten icke anse någon Rikets Högloflige
Prot, 1828 och *829» i Sami. 1 Adeln, t. 6. te H.t. 3 Stats-samt Allm. Besv. o. Otc.Utsk. Uti. N:o35. lan , till det afseende som af omständigheter* na föranledes. (Se Bihanget till RiksStåndens Frotocoll, i Samlingen , a Bandet N:o 5 O Inom Välloflige BorgareStåndet har af Herr Santesson, före emottagande! af Högstberörde Nådiga Proposition , och under vitsordande deraf, *’alt allmogen inom Skaraborgs ”Län ej kan åstadkomma det godtgörande af ”dess ofvannämnda återstående skuld, inom ”den för undsättningen förelagda och i •'nödens stund af allmogen åtagna betalningstid”, föreslaget blifvit: Att den skuld , för hvilken Skaraborgs Läns invånare för erhållen undsättningssäd Sr 1827 häfta, må af Rikets Högloflige Ständer beviljas dem att få återbetala, in natura , med fullgod afradsgilld säd , tunna för tunna ; att denna ålerbetalningsskyldighet väl ålägges dem fullgöra inom den en gång åtagna tid af ännu återstående sine år, hälften hvardera året, dock att, om under dem missväxt inträffar , det till Kongl. Maj.t må öfverlemnas att, uppå skeende underdånig anhållan, lemna ytterligare anstånd ined hvad då borde betalas, till ett efterföljande år; Alt den på sådant sätt återbetalande und^ättnings-säd användes till grundläggande Stats-samtÄllm.Besv.o. Oec. Utsk.Uil.
Landtbrukaren, sysselsatt med många olikartade göromål, hade ingen tid att egna åt en närmare undersökning af de aflagringar, både fasta och lösa, som finnas på hans egor. Erfarenheten gåfve honom likväl vid handen, att samma vextslag på olika åkrar lemnar mycket olika skördar. Kemisten meddelade honom upplysning, att den ena åkerjorden innehåller ett amne, som den andra saknar, men hvars närvaro för detta vextslags fortkomst och rätta trefnad är ett oeftergifligt vilkor. Han önskade då känna om icke på ett större eller mindre djup under jordytan eller också på en annan alldeles ny trakt af hans öfriga egor detta för honom dyrbara jordslag kunde vara af naturen nedlagdt, för att deraf hemta en välkommen uppblandning ét andra i detta hänseende mindre väl lottade tegar, eller för att på stället åt odlingen skänka ett ökadt område. Stundom vore han ock i förlägenhet, hvarest han skulle kunna uppsöka en ny tillgång af den mergel, genom hvars påförande han brukat gifva sina fält en förut osedd bördighet. Uti alla dessa och ännu många andra fall skulle han med geologiens till hjelp komma till målet, om detta läge inom möjlighetens gräns, och det inträffade ej sällan att han genom den geologiska undersökningen finge kännedom örn tillvaron inom egendomens område af åtskilliga för industrien i allmänhet användbara materiaher, hvilkas afyttrande betydligt kunde öka egendomens afkastning. Tillämpningen på det praktiska lifvets mångfalldigt olika utgreningar af de lärdomar och upplysningar, hvilka geologien, stödd på rent vetenskapliga iakttagelser, meddelade, vore således icke af ringa vigt. En större utbredning af det geologiska studiet, en mera allmän kännedom om ett lands geologiska förhållanden och egenheter i dess minsta detaljer, måste derföre ega det största inflytande på landets ekonomiska och materiela förkofran i så väl den ena, som den andra riktningen. Också hade man, enligt hvad i den nådiga Propositionen omförmäles, uti de flesta civiliserade länder från längre tid tillbaka insett detta och af sådan anledning gått i författning om utförandet, på Statens bekostnad, af storartade, hela landet omfattande undersökningar af dess berg och jordlager.
Majit, fastställd taxa, och då den hår föreslagna Motioner i Bonde-Ståndet 1863. 217 föreslagna utsträckningen af kommunikationsleden till Östersjön utgör ett nödvändigt kompletterande af densamma, om den helt och hållet skall uppfylla det afsedda ändamålet, så borde för den del af linien, som sträcker sig emellan Bräcke och Slödesjön, Staten bestrida hela kostnaden, som erfordras för håde landsvägen med bryggor och kanalisering, hvaremot ett bolag skulls bekosta anskaffandet af materialier, såsom ångbåtar in. m., i likhet med hvad soia egt rum för linien Riksgränsen — Bräcke; alt för den föreslagna jernvägen mellan Slödesjön och Sundsvall åter ett lån å |:delar af den kalkylerade anläggningskostnaden emot 5 procents ränta och en procents amortering torde böra beviljas det bolag, sorn kan vilja åtaga sig utförandet af anläggningen, framlida underhållet och besörjandet af trafiken enligt nådigt fastställd taxa; att äfven i unionelt och militäriskt hänseende denna transitoled mellan Sverige och Norrige, mellan Nordsjön och Östersjön skulle blifva af aldra högsta betydenhet; att Statens direkta uppoffring pä denna jernvägsanläggning sålunda blefve under den lid, amorteringen varade, något öfver *20,000 Riksdaler årligen, om man antager 2 procents förlust på det beviljade låneunderstödet; men den indirekta vinsten deremot utgöres af: först tillgodogörandet af de betydliga skogstrakter efter Ljungans vattendrag, som i anseende till de kostsamma transporterna under nuvarande förhållanden ej kunna af egarne med fördel begagnas. Enligt uppgift af tillförlitlig person, skulle efter jernvägens fullbordande endast vid Torphammars bruk samt inom Torp och Borgsjö socknar komma alt årligen sågas *20 å 25,000 tolfter plankor mera än förut kunnat ske.
RiddarhusOrdningen utgör den enda tviste-punkt, hvaröfver Constitutions-Utskoltet egt att meddela utlåtande, men Utskottet utsträckt sitt bedömande till ett supponeradt factum, hvilket visserligen kan förtjena uppmärksamhet hos Lagstiftande makten, men icke nu påkallat yttrande af Constitutions-Utskottet, som i förevarande fall endast är en lagskipande Auctoritet, anser jag, som instämt i förra delen af ifrågavarande utlåtande, hela den senare, för liufvudsaken främmande perioden vara, med sin synbarligen doetrinära tendens, lindrigast sagdt, öfverflödig. $ c® jr, TRYCKT HOS J. A. WAtLDBS, 18 40. Constitutions-Utskottets Memorial N.-o 4- N:o 4. Ankom till Exp. Utsk. den 17 Februari kl. 6 e. m. Till Riksens Ständer _, angående en rättelse uti det öfverlemnade Grundlags-ändrings-förslaget rörande Stats-Rådets organisation. Sorn uti den af Constitutions-Utskottet lill Riksens Ständer, uti Memorialet N:o 1, öfverlemnade uppgift å de från sistlidne Riksdag hvilande Grundlagsförändringar , angående en ändamålsenligare organisation af Stats-Radet m. m. O 7 O O O -!-•••• uti 99 §. Regerings-Formen efter orden: ”Nedre Justi tite Revisio nens, Hof-Rätternes, Collegiernes”, orden: eller i dessas ställe inrättade Verks, blifvit utlemnade, får Utskottet vördsamligen meddela, att införandet af dessa ord är en följd af den föreslagna nya redactionen af 35 §• Regerings-Formen, och sammanstämmer med ordalydelsen af förra Riksdagens Constitutions-Utskotts Memorial N:o 48, pag. 13 ocii 14, samt det hvilande förslaget till ändring i 99 §.
Utan skäl förmoda, det han funnit sig af grannlagenhet förhindrad väcka frågan, I öfvertygelse att berörde förhållande får gälla såsom giltig ursäkt för mitt åtgörande, tager jag mig friheten Vördsamligen föreslå: att R. St:r, oberoende af ifrågasatt löneförhöjning åt StatsRåöets ledamöter, behagade anslå ett belopp af 2000 R:dr r:mt att, såsom hyresersäftning, årb utgå till hvardera a>f dé Depart:tsCbefer, sorn icke få åt sig uplåtbe boställen,. Om remiss till StatsUtsk. anhålles. Remitterades till StatsUtsk* 2:o. Redan under decennier har man tvistat om hvilka ämnen, sorn borde Utgöra föremål för elementarundervisningen. Den gamla skolan har icke Velat maka åt sig, Med en döendes krampaktiga ansträngningar har den sökt bibehålla sin en gång vunna position; väl vetande att striden för den gällde lif eller död. De nya läroämnena åter hafva långsamt, meli med naturkraftens oemotståndlighet, tilltvungit sig ständigt vidgadt utrymme, Oaktadt striden så länge fortgått, är den ännu oafgjord. A ena sidan' finner mah väl de gamla läroämnena icke tillfyllestgörande; men å andra sidan vill man icke obetingadt antaga de nya. 128 Den 3 December e. hl. Ilär, liksom vid alla revolutioner eller öfvergångsperioder, har inträdt en slags anarchi. För närvide är verkligen skolan bragt till en chaotisk oreda. Den ena skolan är icke lik den andra, i den ena bibehålla de gamla ämnena sin fordna öfvervigt, och i en annan har Iemnats mera utrymme åt de nya läroämnena. Sämst lottade torde de skolor vara, der man till lika anpart uptagit beggedera. Den oreda, som sålunda upkommit i elementarläroverken, kan icke länge fortfara, utan att menligt inverka på ungdomens bildning. Man hade hoppats att problemet skulle lösas genom K. M:s nya Skolordning; men denna har, med alla sina stora förtjenster i öfrigt, dock lemnat striden oafgjord.
Banko-Utskottets förslag gillades, med den förändring, att den uppställda paragrafens 4 moment ej må hafva tillämpning på de depositioner och asigneringar, som räknas till fjerde klassen. Och N:o 63, med anledning af Riks-ståndens beslut öfver framställningarne i 71 punkten af Utlåtandet N:o 48. Inbjudningen till Borgare-Ståndet antogs icke och voterings-propositionen godkändes. S. D. Föredrogos ånyo: l:o Expeditions-Utskottets Memorial N:o 10, i anledning af återremisser å Utskottets förslag N:o 131, till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående reglering af utgifterna under Riks-statens sjette Hufvud-titel, och 2:o omförmälda, ånyo af Expeditions-Utskottet insända skrifvelse-förslag. Skrifvelse-förslaget JUo 131, blef godkändt, med den i Memorialet N:o 10, af Expeditions-Utskottet tillstyrkta förändring. Frän Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Vid nu ånyo skedd föredragning af det från Högv. Preste-Ståndet ankomna Protokolls-Utdrag N:o 401, innefattande inbjudning till Med-stånden att instämma i det, vid pröfning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 130, i anledning af väckt motion om utfärdande af fullständig förordning om val af Orgelnisten Klockare och andra kyrko-betjente, fattade, och genom Protokolls-utdraget N:o 400 Ståndet delgifna, beslut, förklarade Ståndet sig vidblifva, hvad det förut i detta ämne beslutat, hvadan den gjorda inbjudningen afslogs. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 54, med anmälan om de i Förstärkt Konstitutions-Utskott anställde omröstningar.