Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då likväl Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet, enligt Utskottet fillhandakomne protokolls-utdrag af den 16 nästlidne Januari, och Borgare-ståndet, jemlikt protokolls-utdrag af den 15 i samma månad, godkänt merberörde voterings-propositioner, samt denna fråga alltså är, genom trenne Riks-stånds sammanstämmande beslut, jemlikt 75 § Riksdagsordningen afgjord, kan Bonde-ståndets återremiss icke föranleda till någon åtgärd. Stockholm den 1 Februari 1858. STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell. 1858 Sammans. Stats-, Bev.- samt Allm. Besv.- odh Ekon.-Utskottets Memorial JW 50. 1 N:o 50. Ank. till Exp. Sammansätta Stats-, Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Memorial, i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut, i fråga om användandet af den odisponerade delen af den lill folkundervisningens befrämjande anslagna halfva personliga skydds-afgiften. Uti Memorialet JU 43, angående några då ännu oafgjorda frågor rörande folkskole-väsendet, hade Sammansatta Utskottet hemställt, att hvad af den till folkundervisningens befrämjande anslagna halfva personliga skydds-afgiften icke vore för vissa bestämda behof af Rikets Ständer anvisadt måtte ställas till Kongl. Maj:ts nådiga disposition, att för det dermed afsedda ändamålet användas. Denna framställning har blifvit godkänd af samtliga Riks-stånden, dervid Borgareoch Bonde-stånden likväl beslutat det tillägg, att medlen borde användas företrädesvis till de mindre förmögna församlingarne. I anledning häraf har Utskottet skolat inbjuda sistnämnde 2:ne Stånd att frånträda det skiljaktiga i deras beslut. Men i händelse denna inbjudning icIj# antages, föreslås följande omröstning i förstärkt Stats-Utskott:
Då Advokatfiskals-embetet sedermera anställt talan emot häradshöfdingen och dervid andragit, att 1 Kap. 2 § Straffbalken samt Kongl. Brefven den 18 Oktober 1750 och den 11 December 1766 innefattade tydliga föreskrifter, hurusom brottmål, deri någon funnes häktad, borde utan uppskof fullföljas, viii påföljd af ansvar och ersättning för den domare eller annan embetsman, genom hvars vållande någon delinqvent blefve uppehållen i fängelse längre tid tili behöfligt vore; och att, vid jemförelse emellan 40 Kap. 1 § Missgerningsbalken och 5 Kap. 4 § Straffbalken, sistnämnde § sådan den lyder i Kongl. Förordningen den 10 Juni 1841, det vore klart, att böter för första resan stöld till belopp af 9 R:dr 16 sk. eller 28 daler silfvermynt, vid saknad tillgång, borde försonas med nio dagars fängelse vid vatten och bröd; i följd hvaraf Advokatfiskals-embetet anmärkt såsom felaktigt, att HäradsRätten, änskönt de i målet tilltalade personer hållits häktade, likväl icke genast efter det ransakningen blifvit fullbordad, utan först tre veckor der Just .-Ombudsmans Emi.-Berättför uren 784% och 7843.
Bevisningen, pröfvad af alla domstolarna, måste varn mera granskad, måste hafva genomgått en större skärseld, när i å 4 domstolar pröfvat densamma, än när den varit en följd af ögonblickets impuls hos några jurymän. På en annan omständighet torde jag äfven få fästa uppmärksamheten. Enligt våra gällande brottmålslagar är domaren ansvarig för sin dom, icke blott inför den Evige, utan äfven efter verldslig lag. Jurymannen ansvarar deremot blott inför den förre. Då lian uppträdt från rätten, går han har lika fri, om han dömt uppsåtligen rätt eller orätt. Nå väl, mina Hrr! på hvilken sida står säkerheten. Jag skulle med flerfaldiga exempel kunna upplysa och bevisa, hvad jag yttrat. Jag vill blott nämna, att man ofta ser omtalas i Engelska dagbladen, att sedan juryn fällt en tilltalad och denne blifvit hängd, man några dagar efter kommit den verklige brottslingen på spåren. Ilan hänges äfven, och den förre, sorn var oskyldig, har blott erfarit den lilla obehagligheten att blifva hängd af misstag. Nå väl! om säkerheten till lif, ära och gods är det mål, hvartill lagstiftaren bör komma, på hvilkendera sidan står den? Jag har slutat. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Ehuru det af en värd talare på f. m. blifvit yltradt, att redan den förste talaren uttörnt ämnet och sagt allt, hvad derom kunde sägas, åtminstone allt, hvad han derom visste, hvilket torde vara detsamma som allt, hvad derom kan sägas, har likväl dismissionen blifvit uttänjd till den grad, att mycket återstår att säga för att vederlägga de satser, som i strid med mina blifvit yttrade. Hvad den talaren angår, som näst efter mig yttrade sig, har han genom sitt eget exempel visat, huru petrificerad man någon gång blir i former, då man tror, att allt lif består i förmer. Den synpunkt, hvarifrån jag utgått, att nemi. domstolarna icke äro lämpliga att döma i tryckfrihetsärender, just derföre, att de äro för mycket beroende af former, har icke kunnat få en mera påtaglig bekräftelse, än af Hr Strussenfelt.
Den 3 Aug* 1664 utfärdades Kongl. Majtts Placat och Förordning* ''att ingen, clio den vara må* skulle drista sig vägra att Creditiv-Sedlarne i deras förra rigtighet och värde Underhålla, dem uti köpslagande* betalningar* utlagor* uppbörd* eller ock all handtering i gemen* för gängse att acceptera* Utgifva och emottaga* vid plikt att anses för en ohörsam och Rikets gångbara mynts föraktare;” hvaremot alla Undersåtare försäkrades,('att de dervid skulle blifva skadeslöshållne* såsom Banken förmodades dem inom år och dag kunna inlösa.” (Berätt* af Silverstolpe, pag* 90.) Sedan denna tidrymd gått tillända, skedde flera anmaningar att ingifva Sedlarne till Banken, eller använda dem i Tull-afgifter, under vilkor, om hvilkas^upp - Fanto-UlikoUeis Memorial lY:o go. gifoa förmonligbet Sedel-innehafvarne dock måste hafva hyst olika begrepp, eftersom verkställighet till ej ringa del uteblef. Den 5 Martii 1667 utfärdades ett Kongl. Placat, med ultima t prasscriptions-tid för alla då ännu öfriga Crediliv-Sedlars presenterande till inlösen inom den 1 Maji samma år, hvilken termin dock sedermera, i ett nytt Placat af den 17 Maji, förlängdes till den 20 Maji, eller Pingstaftonen samma år. Dervid förb!ef det, icke utan flere Innehafvares förlust, både inom och utom Landet. (Berättelse af Silfverstolpe, pag. 114.)
ISär concurs inträdt har etc. bedrifvande; § 15, med ogillande af Utskottens, antogs följande Bengt Gudmundssons förslag: Oberoende af den rätt, som i nästföregående § tillägges Bankens borgenärer, ega innehafvare af Bankens invisning eller depositionsbevis, som ej inlöses, att genast etc. medgifva. I alla de fall då etc. delgifvande; § 16 bifölls; § 17 bifölls; § 18 ogillades, med antagande af hvad Bengt Gudmundsson i stället föreslagit, nemligen: Den genom Kongl. Förordningen den 13 Juni 180Ö tor skuldfordran i allmänhet besLämda prtescriplionstid af tio år ege ej rum i afseende på enskilde Bankers invisningar på Rikets Ständers Bank, icke eller för de i § 8 omnämnde depositionsbevis; ej eller skall bevakning deraf etc. etc. uppläsas; § 19 bifölls; § 20 bifölls; § 21 ansågs, till följd af ofvan antecknade beslut, böra helt och hållet uteslutas: Hvad Utskotten slutligen i utlåtandet föreslagit, blef af Ståndet bifallet. S. D. Åter föredrogos Stats-UtskotteLs följande memorial och utlåtande : Prot.-Utdrag, den 25 Ajril iS/f5. 875 N:o 277, med förslag till sammanjemkning eiler voteringsproposilioner, 1 anledning af skiljagtiga beslut uti frågan 0111 anslag lili nykterhets-skrifters utgifvande: Voleringspropositionerna antogos för den händelse, alt hvarken Ridderskapet och Adeln eller Preste-Ståndet skulle antaga Ulskottens inbjudning ; N:o 278, i anledning af erhållne återremisser å betänkandet N:o 197, angående förräntande af ekeplanterings-cassans medel: Ståndet antog Utskottets hemställan, och gillade dess förändrade förslag: N:o 279, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss å Kammar-Collegii berättelse, angående kungsgårdars och öfrige kronolägenheters i Riket förvaltning:
Binäringar äro fortfarande kolning, malmbrytning, vedoch virkeshuggning, forsling af malm, brukseffekter, andra varor till och från orten, öfrige tjenstbarheter vid bergverken, äfvensom, ehuru af ringa inflytande, vid det i Elfdals socken befintlige porfyrverk, Dalallmogens så kallade herrarbeten under deras utvandringar till an dra orter, och tröskning, hvarigenom icke obetydliga spanmålsförråder förvärfvas, finare och gröfre spånadsoch väfnadsarbeten till afsalu, tillverkning af laggkärl, båtar, askar, såll, väfskedar, skåp, kistor och annat snickarearbete, hjul, körredskap, spinnrockar, ståltrådsarbeten, väggur, slipstenar, svartsmiden, skinnkläder med beredning af skinn dertill, gröfre hästtäcken och mattor samt i någon ringa mån tjära. Virkeshuggning och framforslande till flottlederne torde hädanefter komma att inbringa betydliga biförtjenster åt allmogen i de orter, der sådana arbeten kunna ifrågakomma. Spånadsoch väfnadsslöjder, äfvensom linodlingen, uppmuntras fortfarande, dels genom premier af dertill anvisade allmänna medel, och dels med årliga räntan å en år 1838 för sådant ändamål gifven enskild fond af 2,300 R:dr Banko. Handel ä landet bedrifves numera i nästan alla på föresknfvet afstånd ifrån stad belägne socknar af länet. För hvar och en, som sålunda till billigt pris, utan tidsuppoffring och den kostnad, som desammas anskaffande från aflägsna städer måste medföra, i den mån sådant icke vid varuforsling åt andra verkställes, kan erhålla si - 16 na förnödenhets varor, skall sådant vara en icke ringa fördel, men tillhandahållandet af bränvin och andra öfverflödsvaror i denna handelsrörelse kan deremot icke undgå att menligt verka på mångens sedlighet och bergningsförmåga, särdeles om denna handel, såsom åtminstone stundom inträffar, kommer i händerne på mindre bildade, redbara och vältänkande personer. Ett skadligt inflytande öfvar ock af ofvannämnde anledningar inom detta län den numera härstädes fullkomligt obehöflige gårdfarihandel, som drifves af personer från Borås och Ulricehamn samt omkringliggande ort.
Den är byggd på de fyra Cardinal-puncter, hvarvid statisten hufvudsakeligen fäster sig: Utsäde, skörd, årsbehof, och deraf uppkommande brist, tillräcklighet eller öfverskott. Denna Tabell kan visst blifva felaktig och skall troligen alltid blifva det, men ock lika troligen allt mer och mer närma sig till rätta förhållandet, samt sluteligen tjena till det medel att, efter flere års anteckningar, och en smånigom vunnen större visshet uti eleinenternä för dessa anteckningar, hnna ortens medelproduction. Enklare till sin construction liar jag icke kunnat föreställa mig, och tror den svårligen, till lättnad för Embetsman och vid tryckningen, kunna ytterligare förenklas. Men jag föreser, att, om å ena sidan detta lätteligen af en hvar medgifves, så skall å den andra genast invändas omöjligheten, att med någon grad af visshet erhålla de anbelallda uppgifter, och således enkelheten mängdubelt uppvägas af svårigheten. Innan Besv oc}i Ekon. Utsi;, Bctänkanclen, 637 cletta inkast kan besvaras, böra de utvägar uppgifvas, hvilka jag föreställt mig kunna vidtagas till ett probabelt vinnande af ändamålet. Enligt Kongl. Maj:ts senaste Förordning rörande Sockne-stämmor och dermed förbundna åtgärder, bör uti hvarje församling linnas ett Kyrkoråd. Detta består, jemte församlingens Prest, af Socknens mest ansedda Hushållare, dels af Allmoge, dels af Ståndspersoner, hvilka äga sina Soekneboars förtroende och merendels sjelfva icke allenast någorlunda känna sin Sockens Economiska förhållande, utan ock fatta ett slags intresse för dets ytterligare kännedom, samt äro i stånd att bäst upplysa sina medbroder om råtta afsigten med dylika uppgifter.
Jag får således hemställa, att tullen matte höjas till 60 procent för toppsocker, och 55 procent för krossadt lumpsocker. Herr Cederschjöld: Jag skulle hemställa, om det ej vore lämpeligt , att bibehålla de sämre slagen socker till hvad sorn blifvit föreslagit, men deremot sätta toppsocker till 50 procent. Det är den högsta ziffra vi utsatt till förmån för de inhemska fabrikationef.ne. Då bbr det ändå 25 procents skilnad emellail JDr,n 20 Augusti f, nu 841 råvaran och den förädlade , och då tror jag, a(t både consequence och fabrikanteraes rätt blir iakttagen. Grefve von Rosen: I anledning af den siste talarens anförande, får jag nämna att af de sämre sockerslagen är det sorn mäst brukas, Terres. Maskovad brukas så litet att blott mindre qvantitet deraf införes till Sverige. jag skulle ej projectera 60 procent på toppsocker, om jag ej vore osäker , huruvida 50 procent är tillräckligt, och då Regeringen kan nedsätta tallen, har jag heldre föreslagit 60 procent. Herr Hjerta : Proportionen emellan Ter res och Maskovade är gom 7 till 2, och delaf syne», att det ej behöfves något särskilt förhållande dem emellan. Då terres mera införskrilves, begagnas det mera till sockerkokning. Man finner af gpecialerne , att 9 a 10 millioner skålpund blifvit införde. Således skulle det orsaka en stor minskning i inkomsterne, om man gjorde en nedsättning å råämnet. Jag tror att Utskottet jämkat sig , så mycket det möjligen kunnat. Deremot »kulle jag tillstyrka att på raffinade sattes 50 procent, och tror, att en eå betydlig full är mer än tillräcklig. Då kommer man äfven närmare det förhållande, som efter det Activa värdet, hittills ägt rum. Att tullen sättes till 60 procent, afstyrker jag alldeles. Grefve von Rosen: Jag tror att den upp - 842 T)cn 20 Augusti /, m. gifna proportionen som 7 till 2 ej är så påli» telig, utan något factice.
Detta skulle blifva en naturlig följd, örn man såg, att vid den ena Riksdagen intet nog beröm och förmoner kan lemnäs dem, och vid den andra — man sätter i fråga deras patriotism, och att till och med förslag ingifvas att beröfva dem deras egendom. Jag har kanske varit något vidlyftig; men jag har ändå svagt uttryckt mina inre känslor, dä jag ser detta Nalionalstorverk först gillarit af Ridderskapet och A deln, Den 29 Juli e.^rn. »425 deln, och nu i fråga att störtas af dem sjelfva. Jag skulle önska att Ridderskapet och Adeln antog det alternativet att gifva 300, 000 R:c3. Banco om året och att ingen fråga blefve att af CanalBolaget fordra någon renta eller återbetalning på dessa försträckningar, innan Bolaget erhållit renta för sina penningar. Jag yrkar tj att bidraget skall blifva längre an till nasta Riksdag, ty allt mer och mer skall sjelfva arbetet bevisa dess storhet och nytta och de personer, sorn nu äro genom mindre kännedom af saken prevenerade emot densamma, skola då blifva af en hel annan tanka; man må ej glömma, att allt hvad som påkostas Canalen, användes inom Landet och •går genaste vägen att uppmuntra inrikes näringarna, genom lemnadt tillfälletill förtjenst åt arbetare samt genom öppnade och lättade transporter. Jag bekymras verkehren för hela saken genom det beslut StatsRadet Grefve Platen fatiat att nedlägga sin befattning som Chef för Bolagets Direction. Det torde kanske vara en följd af oblida omdömen om hans person. Jag vill önska att något kunde förmå Herr Grefven alt återkalla detta, i synnerhet om utgången visar, att Riksens Ständer sett saken med den välvillja den förtjenar. Vid orättvisa Ridd. o. Ad. Den 2g Juli e. m. mot dess person kan Grefve Platen vara lugn. Patriotiska män, sorn genom de största arbeten, uppoffringar och bemödanden bereda deras Fäderneslands heder och bästa, ernå sällan i deras tid den belöning de fprtjena: Polheim, Thunberg och Ehrensvärd äro derpå ännu friska exempel.
En uträkning härpå är ingen trollkonst. Denna inrättning, som existerat i 250 år, bör icke borttagas, och så länge jag lefver, skall jag försvara denna, liksom indelningsverket, hvilket utgör grunden för vår sjelfständighet och frihet. Flera ledamöter yttrade härtill bifall. Ofverläggningen förklarades härefter fulländad och Utsk:ts hemställan blef, uppå gjord propos., af R. o. Ad:n bifallen. Mom. b, c, d och e. Utsk:ts hemställanden bi föllos. 42:dra punkten. Utsk:ts hemställan bifölls. 43:dje punkten. IG Den 2 Mars. Morn. a. Gr. Liljencrantz, Gustaf Fredrik: Det tillhör denna, som en i vår historia märkvärdig person yttrade sig, tröga, men med hetsigheter behäftade nation att, då en sak kommit på modet, så vet man icke huru långt man skall gå i sin välvilja för densamma. Det förefaller mig att, då regeringen begärt ett anslag för en institution, som synes mig ganska problematisk, så hade Utsk:t bort stadna vid de begärde 40,000, men i stället har Utsk:t höjt summan till 50,000 r:dr. Ingenting är hellerdoreskrifvet om huru dessa instruktörer för skarpskyltarne skola tillsättas, hvarföre de ock kunna blifva af ganska tvifvelaktig beskaffenhet; ty med våra goda vanor att roa sig, kan det lika lätt hända att en omtyckt rolighetsmakare härtill väljes i st. f. att dertill utse en person, som är platsen vuxen. Härom säger icke Betänlct ett ord, men jag lägger icke detta Utsk:t till last. Dock anser jag att det vore välbetänkt, om R. St:r stadnade vid det af K. M:t begärda anslaget, 40,000 r:dr, då de icke hafva den ringaste säkerhet för huru dessa penningar komma att användas. En kommande representation kan sedan efter omständigheterna höja eller minska summan.
Jag får vörd samt fråga , om i denna propos. äfven är innefattad den reservation, jag skriftligen afgifvit; i annan händelse anhåller jag, att samma reservation äfven måtte få lill Ulsk. åtfölja. R. o. Ad. beslöt, alt de i ämnet afgifne reservationer afven borde till Const.Utsk. åtfölja. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad., på sätt Frih. Cederström yrkat, ville anmoda Const.Utsk., att, i sammanhang med sitt utlåtande öfver den vägrade propos:n , afgifva en resumé' af historiken rör:de tillkomsten af 4' §ia Riksd.Ordn. Ropades nej. Hr Frih. o. Landtm, erinrade, att 55 §:n Riksd.Ordn., till följe af hvilken Const.Utsk. borde behandla frågan 0111 den vägrade proposin, äfven innehåller, att Utsk. inom kort förelagd tid skall inkomma med sitt utlåtande; men att R. o. Ad. ännu ej fattat sitt beslut om den tid, inom hvilken detta utlåtande bör afgifvas. Undert. Ridd.Secret. upplyste, att E. o. Ad. vanligtvis, vid dylika fall som detta, bestämt en tid af 8 dagar, att räknas från delfåendet. Frih. Boye, Ludv.: Ett sådant föreläggande anser jag sannerligen öfverflödigt. Fråga om nytt bänkm:s-val uppstår icke förrän nästa riksdag, och till dess kan Utsk. hinna med alt afgifva sitt utlåtande derom. Jag väntar dessutom, att Utsk. anser, att frågan icke inkommit i laglig väg, och att Ulsk. följaktligen stannar vid att densamma icke upptaga. Frih. Cederström, Jacob: Den siste talarens anmärkn. har föran led t mig att begära ordet. Ordalagen i 55 §:n Riksd.Ordn. äro klara, att nemi. det åligger Ståndet alt förelägga Const.Utsk. viss lid, inom hvilken Utsk. bör afgifva sitt svar.
I anledning af väckt fråga om återupprättande af en Trivialskola i Kongelf, Företogs tili pröfning Allmänna Besvårsoch OeconomieUtskottets den 29 sistledne April,' under N-o 79 afgifne, samt den 5 dennes ef., termiddtgaa på bordet lagde Betänkande, rö - » l5o Den iMnji e% nu rande yrkad inskränkning i Pastorers rösträttighet yid val till Kyrkobetjente, Herr Montgommerie, Gujiaf: Ått Utskottet yttrat sig i afseende på Orgelnister och Klockare år ganska rigtigt; men huru Utkottet äfven kunnat befatta sig med hvad som rörer Kyrkovaktare, såsom från åmnet afvikande, och således någon ting fullkomligt nytt, förstår jag icke. Då motionairen sjelf ej yrkat någon för. ändring i afseende på Kyrkovaktare, anhåller jag vördsamt, att Betänkandet i denna omständighet måtte förfalla eller afslås. Friherre Cederjirom, Jacob: Till Kyrko betjeningen höra älven Kyrkovaktare. Och då motionen åsyftat en omständighet som rörer den förra, år det orsaken hvarföre de sednare icke blifvit i Betänkandet förbigångne. Herr Hjerta, Gujiaf; Jag har ej haft tillfälle genomläsa motionen. Mig har blifvit sagt, att uti den icke skall vara nämnt något om Kyrkovaktare. För att blifva förvissad örn råt«i ta sammanhanget härmed, anhåller jag att motionen måtte uppläsas. Sedan den del af Betänkandet, som inne-' fattade den i förevarande ämne väckte motion, blifvit^ upplåst, fortfor: Herr Hjerta-. Sedan' jag nu hört motionen, upplåsas, förenar jag mig helt och hållet Den 7 Maji c. m. med Friherre Cederström. Motionairen har väl egentligen afsett Orgelnister och Klockare; men som Kyrkotjenare äfven blifvit dervid nämnde, ehuru troligen emot motionairens mening, anser jag Utskottet hafva förfarit ganska rätt, då det behandlat ämnet i hela dess vidd. Friherre Ceclerjirom-:
Borgenärer borde vid påfordran med ed vita, det de tillåtit Bevillnings-afdrag å sine utlånte capi* täler, än åter att fordringsegare skulle, vid strängare ansvar, till taxering uppgifva sine utlånade penningar och angifvare af eftersatte anmälanden i denna del, derföre njuta en särskild belöning. Men å andra sidan har man-ej velat tillerkänna dessa utvägar all den säkerhet man trott derigenom kunna beredas, och äfven anfört, att de strängare mått och steg, sorn vidtagas mot en Borgenär, mera än en gång återfalla med ökad tyngd på Däldenären; att dessa anstalter likväl .icke blifva tillräcklige till motverkande af oredlige Långifvares försök, att undandraga sig en billig afgift till Staten, och att de brister, sorn genom medgifne afdrag af skuld å egendomar skola uppkomma, sannolikt icke fyllas af den å Capitalet utgående Beviilningen. Då tankarne i detta ämne befunnits delade, har omröstning blifvit anstäld, hvarvid deri i 18x8 ars Bevillnings-Siadgas 11 Art. 6 §. x Mom faststälde grund, eller att låntagaren eger, att ovillkorligen af Långifvaren återfå det af honom lemnade förskott, blifvit af dg fleste lösteme ogillad; äfvensom lika förhåliati* *9 Bevillnings-Utskottets BetänJtandtn. de egt rum med forslager, det skulle i detta fall fastighetsvärdet nedsättas till en fjerdedel, och den således uppkommande minskning 1 Beviltningssumman fyllas af den beskattning, som hädanefter skulle directe utgöras af fruktbärande capitaler, och i stället antagit, att en fastighetsegare md. tilldtnt, att, af värdet d sin fastighet, afdraga bevislig skuld, med åliggande för fordringsegaren, att pä heder och samvete uppgifva inkomsten af sine penningecapitaler oell derföre sjelf erlägga Bevillning.
Frölich» anmärkinr i öfrigt beträffar, kan jag ej annat iin återhemta hvad jag i sista plenum uti denna fråga anförde. Några vigtiga motiver äro icke, uti det af mig afgifna, reservationen bifogade, särskildta förslag till und. skrifvelse, uteslutna, utom åberopandet af 6o §:n Reg.- F:n , hvilket jag, dels i allmänhet ansett mindre lämpligt, dels ock funnit rent af obehörigt af Utsk. att begagna, då Ekon.Utsk. i sitt betänk. åberopar (Ja §:n grundlagen, och det således ar outredt, hvilken grundlag sistnämnda Utsk. menat. Är det så att man nödvändigt vill copiera, så bör man då copiera riktigt och således i denna Exped.Utskts skrifvelse vid 6o §:n sätta ordet grundlag och ej Reg.Förm. För öfrigt finnes i detta förslag en fraseologi om borgerlig säkerhet och dylikt, som jag ej kan inse vara behöflig i fråga om K. Theatern, enär jag ej kan föreställa mig att densamma någonsin blir för allmänna säkerheten vådlig. Äfven står det på ett annat stalie, det den K. Theaterns rättighet alt ensam få existera i Stockholm ej vore förenlig med våra samhällsinstitutioner. Detta tror jag ej vara riktigt, men har likväl ej velat borttaga det, då detsamma synes utgöra ett af R. St:s hufvudsakligaste motiver. Emedlertid skulle det, enl. min tanke, varit lämpligare, om ordalagen, i enlighet med mitt förslag, blifvit förändrade till: ”synes vara mindre förenlig med våra samhällsinstitutioner,” Det är åtminstone ej så bestämdt bevisadt att K. Theaterns nu existerande rättighet att ensam få uppföra skådespel bär i Stock, holm verkligen strider emot våra samhällsinstitutioner. Till följd af hvad jag nu framställt, får jag förnya min anhållan att det skrifvelseförslag, som jag projecterat, mätte blifva antaget; men i händelse R. o. Ad. anser det af Exped.- TJfsk. framställda skrilvelseförslaget böra återremitteras, så vill jag ej heller lägga mig deremot.