Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det går verkligen inte an att säga så om alla. Det fins sannerligen ännu hyggliga ibland dem. Inte sant, Vappu? RISTO. Nu ä' de fylda på nytt. Tag era glas, pojkar, och drick, drick duktigt. Drick tills verlden snurrar rundt för era ögon och det sjuder och susar i örona värre än i Tammerfors bomullsfabrik. Då vet ni att ni ha druckit på Ristos bröllop. TOPPO. Rätt taladt. Det är ett dåligt kalas, som en karl går nykter hem ifrån. RISTO. Och nu ska vi dansa polska. Är inte din fiol stämd ännu, Janne? Hugg i med några riktiga danstoner. Så, så där ja. Hejsan. Janne är en karl hela da'n, han. Skynda på nu, pojkar. När hvar och en tar sin, så tar jag min lilla dufva. Går gnolande till Johanna. "Hej hopp, min lilla sockertopp. Du och jag och Syrse-Lisa, Puntus Paavo och Juortos Jussi, Krog-Lassi och Mjölnar-Matti " JOHANNA. Risto, låt mig först säga dig ett par ord. RISTO. Tre, om du vill. Så-å. Ska vi gå riktigt långt undan, så att ingen hör oss. Nå, hvad i all verlden är det nu med dig? JOHANNA. De börjar väl inte att hålla oväsen här i afton? Jag begynner redan bli ängslig. RISTO. Hålla oväsen? Hvad fanken. Var det därför du blef så allvarsam? Så'na dumheter. Hvad slags oväsen skulle man väl hålla här? JOHANNA. Om karlarna dricker för mycket, så att de bli fulla? RISTO. Nå, än se'n då? Det händer väl ibland, isynnerhet på ett så'nt här kalas. Det vore väl inte så farligt. JOHANNA. Det skulle förstöra hela bröllopsglädjen för oss. Käre Risto, du är ju åtminstone på din vakt? RISTO. Hm, jag? Gnolar: "I eget bröllop kan jag, min flicka, Väl gerna få ha en liten sticka." Den är ingen karl, ser du, som inte vågar ta sig en tår på tand. JOHANNA.
Herr Bergman har af dessa skäl föreslagit, att ofvannämnda lagparagraf måtte så ändras, ”att den tid, inom hvilken käranden i de saker, hvilka genom vad gå till Svea Hofrätt från Häradsrätt på Gotland, bör ingifva sin inlaga, bestämmes till sextionde dagen, den oräknad då Häradsrättens dom föll, i likhet med hvad stadgadt är för Kopparbergs län, Wermland, Helsingland, Jemtland, Herjeådalen, Medelpad och Ångermanland.” Herr Gyllenram åter har åt sitt förslag gifvit en större omfattning, i det han hemställt, ”att alla de författningar, hvilka blifvit utfärdade särskildt för Gotland om besvärsoch vadetid till Kongl. Majit, Hofrätt, Kollegium eller förvaltande embetsverk, varda upphäfda och att Gotland härutinnan ställes lika med de provinser, med hvilka detsamma, med hänsyn till kommunikationsanstalter, närmast kan jemföras.” * Lag-Utskottet, — som ansett sig böra till behandling af Sammansatta Lag samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet öfverlemna Herr Gyllenrams motion, för såvidt densamma angår ändringssökandet i ekonomiska och administrativa mål — får, i anledning af ofvanberörda motioner och på de af motionärerne anförda skäl, för sin del vördsamt hemställa, att Rikets Ständer måtte för sin del besltda att 9 § af 35 Kap. Rättegångsbalken skall erhålla följande förändrade lydelse: ”1 de saker, som genom laga vad gå till Svea Hofrätt ifrån Häradsrätt i Upland, Södermanland, Westmanland, Nerike och Gestrikland, ingifve käranden sin inlaga innan klockan tolf på den fyrationde dagen, den oräknad då Häradsrättens dom föll, eller håfve sitt vad förlorat; ifrån Häradsrätt i Kopparbergs län, Wermland, Helsingland, Jemtland, Herjeådalen, Medelpad och Ångermanland samt på Gotland på den sextionde dagen; ifrån Häradsrätt i Westerbotten på den nittionde dagen; i Göta Hofrätt från Häradsrätt i Östergötland, Calmar län, Smålands, Skaraborgs och Elfsborgs län på fyrationde dagen; ifrån Häradsrätt i Halland, Dahl och Bohus län på sextionde dagen; i Hofrätten öfver Skåne och Blekinge ifrån Häradsrätt i dessa landskap på den fyrationde dagen.
Då emellertid denna skiljaktighet rörer endast ordalydelsen af en föreskrift angående ort, der bevillning bör påföras, och sålunda icke angår grunderna för bevillningen, sättet för deras tillämpning, eller bevillningens fördelning, lärer tre Stånds antagande af Utskottets förslag hafva åt detsamma förlänat gällande kraft, och Borgare-Ståndets omförmälda beslut följaktligen icke påkalla någon vidare åtgärd af Utskottet, Stockholm den 25 Maj 1866. Bih. till Ii. St. Fröt. Ant. till Exp.-Utsk. den 25 Maj 1866, kl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af erhållen återremiss i vissa delar af Betänkandet N:o S\ angående tullbevillningen. På sätt Bevillnings-Utskottet i sitt Memorial N:o 12, i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut angående tullbevillningen, omförmält, bar Utskottets derom afgifna Betänkande N:o 8 blifvit i nedannämnda delar återremitteradt; och lår Utskottet derföre nu utlåtande i dessa hänseenden afgifva. Säli. Beträffande oraffineradt kokoch bergsalt, som nu är åsatt 10 öres införselstull per kubikfot, men hvilken artikel Utskottet tillstyrkt måtte få tullfritt till riket införas, har i Borgare-Ståndet, jemte det en del ledamöter dertill yrkat bi fall, af andra föreslagits, dels att, då berörda tullafgiit, som till statskassan inbringade öfver 200,000 R:dr, likväl icke kunde anses tryckande eller i någon betydligare mån inverka på konsumenternas förmåga att förskaffa sig varan, sagda tull derå måtte bibehållas, dels ock att med beslut i frågan finge anstå till dess sig visat om ifrågasatta införselsafgifter på åtskilliga landtmannaprodukter blefve antagna eller icke, i hvilket sednare fall skäl vere att borttaga salttullen, såvida Statsverket kunde undvara det belopp, som af den voro påräkneligt.
De gjorde försöken att nemligen utur en lösning af koppar-victriol med galvanismens tillhjelp, utfälla kopparplåtar, fullkomligt lika med original-gravuren, hafva rättfärdigat det stora företräde, denna method, framför den förr använda, lemnar åt sedeltillverkningen, emedan de sålunda bildade plåtarne, såsom bestående af en fastare och segare metall (ren koppar) än den vanliga, som användes för Stereotypen, blifva uthålligare, trycket renare och skarpare, controllerne vid plåtarnes tillverkning och förvarande betj^dligen förenklade, behofvet af de eldfarlige större smältoch torkugnarne inskränkt om icke alldeles öfverflödigt och slutligen undvikandet af elen för helsan högst skadliga arsenik-röken, hvilken vid Stereotyperingen, genom deni större mängd använda Antimonii-metallen, alltid skall uppstå. Som plåtar för 32 skillings valeuren på förenämnde sätt åstadkomne, blifvit med fördel använde i tryckprässarne; är anstalt fogad derom, att dylika plåtar varda för Bankens alla öfriga sedelvaleurer beredde. Under tiden från den 31 December 1839 till och med den 30 nästlidne Junii, hafva de uti 152 och 153 §§ af 1835 års Banco-Reglemente anvisade utvägar Lill utbyte af förslitne småsedlar i landsorten blifvit begagnade, ej mindre af Låne-Contoren i Götheborg och Malmö, än äfven af jönköpings, Westmanlands, Östergöthlands, Elfsborgs, Örebro, Werrnelands, Gefleborgs, Wester Norrlands, Westerbottens, Christianstads, Hallands, Jemtlands och Norrbottens Län, eller tillsammans 13 Län; varande under nämnde tid, såsom vexlingsförskotter, utgifne: 19 till Låne-Contoret i Götheborg , Låne-Contoret i Malmö och till förenämnde 13 Län, tillhopa Utestående Vexlings-förskotten jande belopp nemligen: vid Låne-Contoret i Götheborg „ Låne-Contoret i Malmö och uti Länen, sammanräknadt .
Län L. J. S. Gezelius, med hvilken Lars Olsson, Johan Eriksson och Anders Göransson från samma Län sig förenat, anfört, att, ehuru ändamålet med den stående krigsmagten ingalunda vore att deraf dana arbetsmanskap, till nytta för enskilde eller allmänna bolag och verk, sednare tiden likväl gifvit helgd åt de så kallade arbets-commendenngarne, till hvilka krigsfolket droges från sitt hem, för att, ofta på långt aflägsna orter, emot en dagspenning, vida understigande marcheoch underhållskostnaderne, gagna andras enskildta Interessen. Ingen province hade måhända så hårdt som Dalarne fått erfara tyngden och olägenheten af detta sätt att taga soldatens tjenst i anspråk. Indelnings-verket inom denna landsort vore olikt de fleste andre provincers, der serskilde torp funnos åt soldaterne anslagne. Här vore soldaterne till större delen tillika jordegare och, genom contract med sine rote-interessenter, berättigade att, vid hvarje uppbrott från orten, erhålla åtskillige förmoner. Sålunda undfinge soldaten, vid utgång till arbets - Statssamt Allm. Best.- ock Ehon.-V(skottens Utlåtande, N:o 17. 11 Kommendering, en fullständig arbetsbeklädnad eller contant ersättning för densamma, äfvensom, då bergningstid under commenderingen infälle, serskildt arbetsbiträde för torpets häfdande. En eller annan soldat, som fruktat att, genom sin frånvaro å arbets-commendering, alltför mycket eftersätta sitt jordbruk, bade likväl funnit för sig meia förmonligt att lega karl i sitt ställe, och då måst betala ända till 50 R:dr.
välja andra i desses stäle, hvarvid socknemännen stadnade med sitt enhälliga förtroende och utkorade till nämndeman uti Olof Olofssons ställe bonden Nils Svensson i Häggesta, samt uti Jonas Pärssons ställe, bonden Lars Isaksson i Storbränna. § 2. Anmälte efterskrifne sig hafva tillverkat saltpetter sistl. år, nemligen Erik Nathanaelsson i Stafsgård 5 lisp. 10 pund Erik Larsson i Jonsgård 4 d:o Olof Nilsson i Kougsta 4 d:o Pål Johansson i Österåsen 8 d:o Summa 21 lisp. 10 pund Jonas Andersson i Andersgård 2 10 Bevis öfver saltpetterns inhämska tillverkning, af grannar och socknemän intygad, meddelades genast. In fidem N. S. Edlund. Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll, hållet i allmän sockenstämma i Häggenås sockenstuga d. 18:de mars 1837. § 1. Som uti vederbörligen hållen sockenstämma, redan sistl. höst blifvit afgjort, att nya kyrkobyggnaden i Häggenås skulle under ingående vår och sommar fortsättas och fullbordas, så företogs nu, efter vederbörlig pålysning, öfverläggning om byggmästaren och dess gesällers kosthållning under förestående deras vistande härstädes. Till lättnad för socknemännen, och emedan kyrko-cassan ansågs hafva nödiga medel dertill, tillkännagaf undertecknad ordförande, att detta årets kosthållning för nämnde personer också skulle bestridas af denna cassa, samt trodde sig ordföranden kunna med trygghet försäkra socknemännen, att denna utgift af kyrko-cassan ej skulle framdeles af dem behöfva godtgöras, helst han ansåg cassans medel fullt tillräckliga att bestrida, utom andra utgifter, också denna.
Till Civil-statens pensionsinrättning Balans till år 1862: Den af Kongl. General-poststyrelsen afgifna underdåniga berättelse om Postverkets tillstånd och förvaltning under revisionsåret innehåller, bland annat, följande uppgifter, hvilka Revisorerne ansett sig böra meddela: — 45 — Under olika tider af året hafva, jemlikt nådigst meddelade föreskrifter, 5 nya postexpeditioner öppnats, nemligen i Boden af Norrbottens län, i sammanhang hvarmed den der förut befintliga postuppsyningsmansplats blifvit indragen; vid Hessleholms jernvägsstation i Kristianstads län, i följd hvaraf posterna Kristianstad—Halmstad och Kristianstad—Helsingborg sålunda omreglerades, att desamma kommo att anlöpa förenämnde station, emellan hvilken och Kristianstad daglig postförbindelse borde, emot ersättning af postmedlen, genom enskild diligens underhållas; i Målilla kyrkoby af Kalmar län; i Ragunda socken af Jemtlands län, samtidigt hvarmed ny post inrättades att en gång i veckan gå fram och åter mellan nämnda ort och Sundsvall, på det sätt, att densamma å linien Bispgården—Sundsvall förenades med Sollefteå—Sundsvallsposten; samt vid Misterhults h/rka i Kalmar län, i sammanhang hvarmed inrättades ny postgång två gånger i veckan mellan Misterhult och Westervik samt å vägen Misterhult—Oskarshamn.
Jag tror för min del att spannmålshandeln förnämligast verkställes under vårmånaderna och början af sommaren och jag skulle således hålla före, att derest raan vill komma lill något oväldigt resultat, så måste äfven dessa vårmånader tagas i beräkning. Hr von Hohenhausen: Det möter svårigheter på hvilket sätt man än vill verkställa markegångssättningen. Det förslag, som Hr von Hartmansdorff har framställt, är ur teoretisk synpunkt betraktad!, fullkomligt riktigt; men svårigheten att få åtgärden hos deputerade till, såsom han har sagt, blott en uträkning som bestämde markegången efter de verkliga priser, som under året ägt rum, ligger just deruti alt få säkra uppgifter på dessa priser, hvilka lill deputerade för markegångssättningen och till pröfningskomiteerna skola ingå; dessa uppgifter, synnerligen de som lill markegångssättningeu skola afgifvas, äro sällan eller aldrig så tillförlitliga att de för de verkliga prisen kunna anses. K. St. framställde önskningar för flera år tillbaka, i ändamål att sätta ett medelpris utaf de verkliga under fö reg: de år, till markegängspris för vissa efterföljande, att sådana prisuppgifter borde af pröfnings-komitderne uppgöras och till kammar-eoll:m insändas d. v. s. t. ex. att beräkna hvad spannmålens pris varil på olika tider af äret och deribland vid afradstiden. Denna bestämmelse skulle göras öfverallt af pröfnings-komitéerna, och det sker, men om, såsom jag tror, dessa uppgifter äro tillförlitliga, så härrörer det förnämligast derutaf alt de göra del med lugn, ty de veta att på deras åtgärd följer ingen verkan; tron derpå att dessa uppgifter skulle kunna tillvägabringa något bestämmande för framtiden, har upphört, derigenom att ingenting i den vägen afhörts sedan denna åtgärd för lång lid tillbaka blef anbefalld och R. St. sedermera kommit på andra funderingar i samina syftemål. Ledamöterne uti pröfnings-komiléen kunna således förhålla sig helt och hållet opartiskt härutinnan. Ett helt olika förhållande äger rum, då priserna skola bestämmas i och för markegångssättningen.
För sådant ändamål tillstyrker jag underdånigst, det Eders Kongl. Majit ville till Rikets Ständer göra Nådig proposition derom, att, jemte detj för Stats-kontorets aflönande fortfarande beräknas hvad för närvarande å Riks-staten är anvisadt, eller 32,198 r:dr, med afdrag likväl af beloppet utaf en Kammar-skrifvare-lön, 438 r:dr, som skulle komma att till Krigs-kollegii Stat öfverflyttas, hvarefter åerstår 31,760. tillika måtte till Statsanslaget för detta Verk Transport 31,760. 12 Kongl. Maj:ls Prop. örn Statsverk. 1830. Öfverföras: Transport 51,760: — Ifrån Staten för Chartae—Sigiilatee—verket, dels nu uppförde aflö ningsanslaget dels ock rnedelbeloppet af den till Kassören hittills utgångna provision Ifrån Sjunde Hufvud-titelns anslag till skrifmaterialier och expenser beloppet af de för embetsverket utgående ljuspenningar, som i följd af nya löneregleringen skulle upphöra och hvilka enligt Statskontorets uppgift utgjort tillhopa 2,092 r:dr, men, då Ijuspenningarne för de ordinarie tjenstemännen efter nu gällande Stat ei uppgå till mera än r:dr 1,100, och för de extra ordinarie i medeltal varit 900 r:dr, endast kunna beräknas i rundt tal till Beloppet af det remisslage, som Kongl. Bäntmästarne af dertill ä Sjunde Hufvud-titeln uppförde anslag åtnjutit och framdeles skulle blifva uti aflöningen inbegripet, uppgående, efter medelberäkning för fem år, till 2,793 r:dr, eller i rundt tal Ifrån allmänna Indragnings-staten, anslag till aflöning för Statskontorets Magasins-departement, utgörande 6,442 r:dr, ett belopp af hvaremot återstoden af nämnde anslag vid nuvarande löneinnehafvarnes afgång skulle komma att besparas. Summa b:ko r:dr 46,170: 32.
M:t aflemnade underdånigt betänkande med ritning och kostnadsförslag till en sådan ombyggnad, hufvudsakligen åsyftande att, med bibehållande af nuvarande rörliga hro-del, emellan densamma och östra landet, såsom ändamålsenligast och med minsta kostnad förenadt, aidägga Hottbro på en längd af 1,075 fot och utsträcka östra landfästet 20 fot från stranden med läst väg på pålgrund öfver der varande grunda vatten; och beräknades kostnaden för denna ombyggnad lill 55,944 R:dr 31 sk. 4 rst. Denna plan för Nockeby bros ombyggande tillstyrktes i underdånighet af Styrelsen framför den eljest behöfliga åtgärden att nedlägga en kostnad af omkring 10 till 12,000 R:dr, som 388 Expeditions-Utskotlets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o i 4 4. sannolikt skulle erfordras för nuvarande östra brodelens iståndsättande, helst derigenom i alla fall icke kunde vinnas bestämd säkerhet för brons varaktighet, enär de på 40 å 50 fots vattendjup sänkta gamla brokaren, derå icke någon reparation vore möjlig, ej betryggade brons framtida bestånd. Sedan Ofver-Intendents-embetet, jemväl i ämnet hördt, instämt i detta förslag, med anmälan, att statsanslaget för Kronans hus ocb byggnader i landsorterne icke, utan åsidosättande af andra oundgängliga arbeten, lemnade tillgång nästkommande år til! bestridande af större eller mindre del utaf ofvannämnda reparationskostnad, fann E. K. M:t mest ändamålsenligt, att bron i hela dess sträckning med ens ombyggdes, i hvilket afseende de, jemlikt de särskilda kostnadsförslagen, erforderliga beloppen nu blifvit med en till 83,000 Ridr jemnad summa begärde.
Anläggning af nija samt förbättring eller omläggning af backiga eller eljest mindre goda vägar, äfvensom understödjande af mindre strömoch å-rensningsarbetcn, samt smärre hamnoch brobyggnader. 16 Stals-Ulskotlcls Ullålande, Jt? 158. Utaf en, vid Styrelsens för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader ofvan åberopade skrifvelse fogad, tablå inhemtas, bland annat, huru de vid sistlidne Riksdag till detta ändamål beviljade 300,000 R:dr blifvit lill företag af större eller mindre omfång, disponerade. För dylika företag erfordrades nu, enligt föregångne undersökningar och upprättade förslag, ytterligare från det allmännas sida, den betydliga summan af 414,099 R:dr, utom anslag för arbeten, derom planer ännu icke hunnit utarbetas. Kongl. Maj:t bar uti Sin Nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof äskat, att så väl till vägars förbättring, som för understödjande af förefallande mindre strömoch å-rensningsarbeten samt smärre hamuoch brobyggnader, Rikets Ständer måtte anvisa enahanda summa, sorn vid sistlidne Riksdag beviljades, eller 500,000 R:dr, att fördelas på de fyra åren 1854—1857 med 125,000 R:dr för hvarje år, dock att deraf högst 10,000 R:dr årligen borde för sistnämnda föremål användas. Enär, enligt hvad vitsordadt blifvit, ansökningar om statsbidrag för omläggning och förbättring af backiga, samt anläggandet af nya vägar, årligen till betydligt antal af menigheter göras, samt sådane arbeten, utom det att derigenom beredas tillfällen till arbetsförtjenst för den fattigare befolkningen, äfven i väsendtlig mån bidraga till rörelsens och transporternas underlättande och spridande af välmåga i landet, hvadan desamma företrädesvis torde böra understödjas, har Utskottet ansett lämpligt, att äfven vid innevarande Riksdag bidrag af allmänna medel, till dylika arbeten fortfarande anvisas, och Utskottet hemställer alltså, att en summa af 125,000
Sedan den för sistberörde lån, hvarför räntan, enligt Rikets Ständers beslut, jemväl skulle utgå efter 4 procent, utfärdade nya förbindelse blifvit af Banken uppsagd, har densamma, under loppet af sednast förflutna månad, infriats genom verkställd återbetalning af lånets hela kapitalbelopp samt - 43 - erläggande af den derå, efter den nya förbindelsens utgifvande, upplupna ränta. Riksgälds-Kontorets inkomst genom influtna räntor för uppköpta, obligationer och i låneväg tills vidare förräntade medel liar utgjort; under år i843 R;dr 140,527; 32. 4. „ 1844 , 158,808: 36. — första hälften af år 1845 „ 65,726: 35. Tillsammans Sedan Rikets Ständer, genom 207 §. i Riksgälds-Kontorets nu gäl-Försiil.iningenaf lande Reglemente, förordnat, att det af Kongl. Sundhets-Kollegium tillKon8>- Sundf orene begagnade samt efter 1840 och 1841 års Riksdag till RiksgäldsKontoret öfverlemnade hus borde försäljas på det sätt, Fullmäktige pröfvade för det allmänna mest fördelaktigt och ändamålsenligt; så hafva Fullmäktige, under den 6 sistlidne Augusti, beslutat, att denna försäljning skulle verkställas å offentlig auktion, hvilken borde hållas inför Fullmäktige den 15:de påföljde Oktober, hvarförinnan förseglade skriftliga köpeanbud skulle kunna till Fullmäktiges Expedition inlemnas, hvilka anbud komrae att öppnas vid auktionens början.
W;o 319. önskan, utbyta en gifven qvantitet ulaf den ena stämpeln och dimensionen, emot en lika stor och utaf honom jemväl belånad qvantitet utaf någon annan, blott att så mycket, som utaf hvarje sort och benämning är af en person till Banken pantförskrifvet, verkligen och för hans räkning såsom Bankens Pant å Vågen qvarstår; likväl, och på det dels erforderlig uppmärksamhet och noggrannhet vid VågAttesters utfärdande icke må åsidosättas, och delsj vid fråga om uppgifter i afseende å inventeringar och försäljningar af Panlerne, ingen slags förblandning må kunna ske, emellan de hos Banken belånade och ej belånade Effecter, som tillhöra en och samma person, skall Pantegare alltid vara förbunden att, i dess till Vågbetjeningen afgifvande reqvisition, för VågAttests erhållande, utsätta äfven stämplar, dimensioner samt stångoch stycketal, enligt bifogade Formulair N:o i och 2; börande utaf nämnde reqvisition, sedan den af Vågbetjeningen blifvit till rigtigheten pröfvad och godkänd, ett Exemplar såsom Bilaga åtfölja Våg-Attesten och med lika Numer förses, samt, oaktadt skeende relax af den i Attesten uppförde Pant, qvarblifva hos Banken eller LåneContoiret, så långe och intill dess alla till reqvisitions-utgifvaren, under loppet af ett och samma belåningsår, utgångna lån blifvit till fullo infriade; då sådana reqvisitioner samtlige på en gång till honom återställas. 4:o Attesterne från Stockholms och Götheborgs Vågar till Banco-Låns erhållande, komma, Exp. Utsk. FSrslag till und. Skrijv. N:o 319, 33 komma, i öfverensstämmelse härmed, att utfärdas, jemlikt det af R.
Det andra felet som man lagt den föreslagna författn. till last skulle bestå deruti, att ingenting närmare vore stadgadt om föredragningssättet af de Svenska ärenderne inför Interims-regeringen. — Endast klandersjuka kan vara uphofvet till denna anmärkning, så framt den ej får härledas från okunnighet hos Const.-Ulsk. huru författnir rätteligen böra redigeras. Om man på den saken tänkt litet bättre än som synes hafva skett, så skulle Utsk. ej kunnat undgå att hnna, att det, långt ifrån att vara ett fel, tvärtom ligger en öfvervägande förtjenst deri, att Regeringen endast i allmänna ordalag vidrört föredragningen af de Svenska angelägenheterna. Jag hemställer till den värde Gr., om det väl är lämpligt att i en sådan handling som denna, hvilken skall gälla gemensamt för båda Rikena, införa stadganden, som röra endast det ena af dessa Riken. Hr Gr. kan icke undgå att finna sanningen af hvad H. Exc. Hr Gunther på f. m. yttrade nemi. att, om man på sådant sätt reglementerade om föredragningen af de Svenska ärendena, följden blefve den, att ifall omständigheterna påkallade någon förändring i denna sak, hvilken endast rör Sverige, så, om också national-represeutationen och Konungen voro ense om förändringen, skulle denna likväl icke bunna verkställas, med mindre än att Norska representationen dertill gåfve sitt bifall. Det måste falla klart af sig sjelft, att man icke bör ställa under de båda olika national-representationernas gemensamma bepröfvande andra frågor än dem, som äro en nödvändig följd af det förhållande, som mellan begge rikena existerar. Föredragningssättet har ingen del i unions-förhållandena, och kan med största lätthet och beqvämlighet regleras af Sveriges Ständer gemensamt med Konungen, utan att Norge dermed beliöfver i ringaste mån sig befatta.