Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är svårt för Ridderskapets och Adelns medlemmar, hvilka infinna sig, att erfara de andra Ståndens billiga missnöje öfver våra Ståndsbröders försumlighet, ett missnöje, för de förre lika oförtjent att uppbära, sorn hos de sednare rättvist att yttra. Herr Trafvenfelt, Carl3 hade inlemnat följande , som upplästes: Då Svanska LäkareSällskapet, vid 1S15 års Riksdag , hade den äran lemna ett antal Den 7 Julii. 177 exemplar af Berättelsen om Sällskapets arbetea det föregående året, behagade samtlige Rik-i sens Högloft. Ständer förklara deras tillfreds-, stal leise med Sällskapets nit för Läkare Vetten-, skapens framsteg. Att förtjena Nationens representanters bifall till Sällskapets bemödanden är så mycket mera uppmuntrande, som Sällskapet hyser den öfvertygelse, att ändamålet med Sällskapets inrättning, Vettenskapens fullkomnande genom inbördes meddelande af kunskaper och samlad erfarenhet, samt den vänskapliga föreningen Läkare emellan, är af mycken vigt uti en vettenskap, som, om den skall säkert utöfvas, aldrig bör öfvergifva erfarenhetens och naturens väg; samt att detta ändamål säkrast och fullkomligast vinnes genom Sällskapets förtroliga och ömsesidiga meddelande af gjorda iakttagelser, Ett ypperligt tillfälle att begagna och meddela Läkarnes i hela Riket samlade erfarenhet och observationer, har Kongl. Sundhetskollegium beredt Sällskapet, sorn erhåller del af de till bemälte kollegium inkommande Embetsberättelser och Handlingar, hvilka, i afseende på Vettenskapen eller den allmänna sjukvården i Riket, kunna intressera.
Wetterströms sex omyndiga bain, samt den andra hälften samma enkas med döden afgångna stjufsons Adolph Wetterströms efterlemnade medellösa barn. Remitterades till Stats-Utskottet. S. D. Yid nu ånyo skedd föredragning af Stats-Utskottets följande Utlåtanden: N:o 177, angående väckt motion i fråga om beskaffenheten af den spanmål, som af tiondegifvare bör levereras. N:o 178, i anledning af väckt motion om rättighet för skattskyldige inom Ölands Norra Mot att uti Borgholms Kronomagazin få leverera Kronotionde span mål. N:o 185, i anledning af väckt motion om nedsättning af den uti sju socknar af Helsingland utgående Kronotionde till det belopp, hvarmed den utgjorts år 1789, blefvo samma Utlåtanden, det senare på grund af dervid af Professor Geijer gjorda anmärkningar, återremitterade, för alt, i sammanhang med den af Ståndet beslutade återremiss af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 170, hos Utskottet ånyo under pröfning komma. S. D. Föredrogos och till Constitutions-Utskottet remitterades Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner till Rikets Ständer: l:o angående upphörande af Konungens t vänne röster i Högsta Domstolen; och 2:o angående upphäfvande af hvad nu stadgadt är om Lagförklaringars utfärdande af Högsta Domstolen, gifna Stockholms Slott den 6 Juli 1840. S. D. Yid nu ånyo skedd föredragning af Banco-Utskottets Betänkande: N:o 44, med förslag lill ny aflöningsslat för Banco-Verkets embelsoch tjenstemän, Konstidkare samt Vaktbetjening blef detsamma, på grund af dervid gjorda anmärkningar, återremitteradt; hvaremot memorialet N o 45, Prot. Utdr. d. 0.5 Juli 1840. 409 N:o 45, med hemställan om präglandet af en medaille öfver aflidne Banco-Secreteraren G. M. Helsingius.
Tre år, eller ock ined böter från Ett Hundrade till Två Hundrade Riksdaler. t (Ny redaction af 3 §. 5 mom.) 7:0 Smädliga yttranden om Rikets Ständer eller någon af deras Fördelningar; Brottet umgälles med böter från Ett Hundrade till Två.Hundrade Riksdaler. (Se 3 §. 6 mom.) S:o Upmaning till myteri eller upror; Brottet straffes enligt 6 Cap. MissgerningsBalken. (Se 3 J. 7 mom.) g:o Smädliga och förgripliga yttranden om samtida Nationer eller Stater, med hvilka Riket är i fredligt förhållande, ont deras varande Öfverhet, Regering, Sändebud eller Högre Embetsman; Brottet straffes, efter omständigheterna, med fängelse under Bil, till Cons tit,-Utslås Memorial, N:o 5i, 19 högst Tvänne år, eller ock med höler från Femtio till Ett Hundrade Riksdaler. (Se 3 5, 9 mora. 1 p.) 10:0 Kungörande i tryck, utan officielt tillstånd, af hvad som angår å färde varande underhandlingar med Främmande Magier, samt Konungens Ministrars och Sändebuds värf; Brottet straffes såsom i nästföregående mom. sägs. Sker sådant kungörande af den, åt hvilken Konungens och Statens hemligheter betrodda äro, straffes Förbrytaren enligt 4 Gap. 5 §, MissgerningsBalken. (Se 3 $. 10 mom.) 11:0 Smädliga uttryck om Rikets Embetsoch Tjenstemän, i och för Embetet; Gå de å heder och ära, umgälles förbrytelsen med ärans förlust och böter från Femtio till Ett Hundrade Riksdaler. Äro de eljest för den förolämpades goda namn och rykte förklenliga; straffes med böter till enahanda belopp. Gore ock, i båda [fallen, den brottslige offentlig afbön.
Det är därför icke den omständigheten att hon blifvit född i något historiskt palats vid Rue de Varennes som gör en parisiska till en furstinna eller hertiginna i ordets sanna bemärkelse, utan snarare fägringen i hennes anletsdrag, öppenheten i hennes blick, behaget i hennes hållning och skönheten och de vackra proportionerna i hennes gestalt. Furstinnorna i Paris komma från Faubourg Saint-Antoine lika ofta som från Faubourg Saint-Germain, och de hafva lika mycket sin egen genialitet och ständiga önskan att vara vackra som naturens tillfälliga gunst att tacka för sin skönhet. Det fagra poetiska omhölje för kvinnans gestalt som kallas dräkt är en skapelse af den franska hufvudstadens furstinnor, hvilkas uppfinningsförmåga och smak i allt som rör prydnader sätter dem i stånd att på modets alla områden skrifva lagar för världen. Hvem uppfinner de nya moderna? Hvem utfärdar den hemlighetsfulla order, i kraft af hvilken vi i början af hvarje ny saison se likartade toaletter liksom af sig själfva samtidigt spira upp på alla orter, där den eleganta världen uppträder? Hur kommer det till att dessa toaletter äro, hvad snitt och tyg beträffar, olika dem som buros ruider föregående saison? Förr kunde det ha legat nära till hands att svara, att det var hofvet som åtagit sig värfvet att skapa modet, och i själfva verket var det kejsarinnan eller någon af damerna i hennes svit som tog initiativet och uppträdde i en toalett af ny stil, resultatet af långa öfverläggningar mellan damen, själf och någon genialisk toalettkonstnär. Om kostymen i fråga, föll i smaken och var så beskaffad att den kunde lämpas efter de olika kraf, som framställdes af olika typer af kvinnlig skönhet, så accepterades den vid hofvet, och från hofvet spred den sig till den högre medelklassen, och om den icke var för kostsam, vandrade den slutligen öfver till den lägre medelklassens kretsar. Men nu för tiden har man intet hof i Paris, och det är för visso icke på presidenten Faures och hans ministrars baler och mottagningar vi kunna vänta att få se nya uppenbarelser på den kvinnliga elegansens område.
Louise gjorde sammaledes; det dröjde icke länge, innan han märkte, att hon lika litet som han sjelf kände sig väl till mods i dessa småborgarkretsar, der man roade sig och underhöll sig på småborgarvis. De gingo begge sina ensamma vägar, – som naturligtvis råkades; de gingo bort från de andra och funno hvarandra. Det var gemensamheten i afsmaken, som verkade utantill; men derinunder dref instinkten sitt lönliga spel. När en stor, gemensam utfärd aftalats, och de öfriga med buller och bång tågat åstad, och hotellet låg tomt och utdödt, och de begge sträckte sig ut ur hvar sitt snäckskal för att lukta, om luften vore ren, – då fingo de syn på hvarandra och att de voro ensamma. Och när de så ämnade sig ut hvar och en för sig, så funno de sig ha samma ärende och slogo följe. Hon länkade enligt sin instinkt inåt skogen; men honom drog det utåt slätten; och när hon kommit underfund dermed, låtsade hon om ingenting och visade samma intresse. De ströfvade öfver markerna, der säden stod mogen, och igenom ålderdomligt utseende byar, der fjäderfäet spatserade kring på gårdsplatsen och korna mjölkades fram mot aftontiden. Truls kände sig som hemma på sin faders egor, och hon åhörde hans kännareutlåtanden med stillsamt och förundradt intresse. Och när skymningen föll på, sjelfva Skånes tunga och melankoliska skymning, och de kommo tillbaka hem, och hotellet ännu stod tomt och tyst, såsom de lemnat det, då kände Truls sig så varm i sinne och sinnen, som vore han hemma, – just så der vemodigt lycklig, som han älskade vara för att som menniska kunna lefva och som diktare blifva produktiv. De brukade sätta sig samman i ett lusthus utanför skänkstugan. Genom de små och skumma rutorna kunde de se den gamle sitta derinne i sin kakelugnsvrå, och den synen försatte alltid Truls i erinringsstämning. Hvad tänkte väl gubben på, undrade han. Sannolikt på den gamla goda tiden, som icke mera var, och på det nymodiga lif, som kommit i stället och som han icke förstod och hvari han icke hörde hemma.
Samfundsidkn, tillampad som en befordmre af ett innehiillsrikt s ~ s k a g s l i f, har funnit uttryck i tvenne foreningar med uteslutande sdlskapligt syfte: Kvinnoklubben och s5illskapet Nya Idun. Evinnoklzcbben, stiftad hosten 1857, har som uppgift att Bsammanforit kvinnor frHn slrilda arbetsomrfiden for utbyte af idher och idkmde af godt och angeniinlt kamratlif. Den stiiier till sina medlemmars forfogcznde en hemtreflig lokal, dar tillfue gifves att 1asa tidningar, tidskrifter och bocker, skrifva bref m. m. samt intaga mihider och forfriskningar till billiga pris)). SB lydde den nybildade kvinnoklnbbens forstcz program. Den otvifvel.aktigt mycket vackra i d h har under h e n s lopp undergBtt Htskilliga skiftningar men haft tillracklig lifskraft i sig for att h n u fortlefva, fastan under andra former och under annan ledning an den ursprungliga .. Det finnes tillracldigt af arbetande ensamma kvinnor i v l r hufvudstad for att gbra behofvet af en behaglig samlingsplats, som .ersatter det saknade hemmet, i hog grad behjartansvardt. Ett innehgllsrikt och mgengmt Mubblif skulle ju i nHgon m %n lamna denna ersattning. ~) Kvinnoldubbens i d h ~ kommer ldubbens ledamot friiken Hanlza Andersson att i ett foredrag utveckla. Sallskapet Nya Idun liknar till karakter och Sindam %l de amekanska kvinnoklubbar, son1 sammanfora intelligenta och bildade kvinnor till tankeutbyte och gemensamma angeniima s a m k v h. PB samma gHng ar den idh, som ligger till grund for sdlskapets stiftande, gkta svensk, for att icke saga stockholmsk, i det densamma narmast ansluter sig till det sedan ett trettiotal a.f Hr i Stockholm.
Friherre Cederström, Jacob: Frågan, om Sala Silfververk bör vidare fortfara eller icke, ar vidlyftigt afhandlad, och derom är mycket skrifvit, men ämnet har likväl ej ännu kommit till en fullständig utveckling. Innan något bestämdt f denna del kan tillstyrkas, och ett definitift beslut fattas, måste Bergslagen höras, och hvilket ännu ej skett. Beträffande de Silfververket tillagde rättigheter, och huruvida grufve-driften må svara mot den kostnad, som derå användes, får jag upplysa, att detta äfven beror på närmare undersökning. Bergmästan ren af Forselles har föreslagit en method för Grufvans bearbetning, hvarigenom han velat visa, huru afkastningen af Verket skulle i be* tydlig mohn ökas, men denna method fordrar i afseende på utrönandet af dess användbarhet, och den nytta den förmenas medföra, en undersökning på stället. Om förslaget godkännes, blir förhållandet helt olika med hvad Friherre Drufva anfort; jag tror derföre, att Utskottet ej kunnat göra annorlunda, än det gjort, och jag bestrider af sådan orsak återreniiss af Betänkandet. Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken gjord proposition blef StatsUtskottets Utlåtande af Ridderskapet och Adeln gilladt. Den 2 7 Maji. 503 Upplästes och lades på bordet följande från n dannämnde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden: Frän StatsUtskotfet: t') Af den 20 dennes, angående väckt motion om inlösande af de så kallade Schlegelska godsen i Hallands Län. 2) Af den 26 dennes, angående tryckningskostnaden af Tabell-Commissioneos afgifne Utlåtande och Tabeller. 3) Af den 26 dennes, angående förändring uti Indeldte Infanteriets Beklädnadssätt, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förra yttrande i samma ämne. Från BancoUtskottet: Af den 22 dennes, i fråga om förbättrad reglering, rörande de från Banken utgående lånebiträden till understöd för nyttiga odlingar. Från Allmänna Besvärs, och EconomieUtskottet:
Herr Friherre Boye anför, att då förra öfverflöd S-Förordningen vidtogs och kläder af visst slag och vissa färgor förbödos, någon tid lemnades för att utslita dem man redan ägde; men att denna billighet nu ej vöre iakttagen. Herr Grefve Carl Stellan Mörner hemställer, huruvida det af Utskottet uppgifna förslag till comsumtions-afgift på caffe, må, såsom afvikande från det af Bevillnings-Utskottet redan författade Bevillriings-project, kunna i annat fall komma i öfvervägande, än så framt detta sednare skulle af Riksens Ständer ogillas, hvarjemte Herr Grefven upplyser, att som pluraliteten af Bevillnings-Utskottets Ledamöter hyst den öfvertygelsen, att en slik Bevillning ej verkar till mindskning i importen af denna öfverflödsvara, utan endast leder till en ojemn beskattning Medborgare imellan, Bevillnings-Utskottet ej ansett sig böra detta beskattningssätt föreslå. Herr Munck af Rosenschöld anser Jvederlagshandela i allmänhet böra vara nyttig, derest Tull - Den 17 Juli. Tullbevakningen sä organiseras, att den kan förekomma Tullförsnillning, samt tillräcklig
För sin del trodde således Herr Grefven och Ordföranden icke detta slags Commando-mål vara af den art, att de någonsin böra komma under Utskottets pröfning och kunde icke inse ändamålet dermed. Herr Törneblad svarade ändamålet vara att vinna upplysning huruvida Konungens Rådgifvare gjort sin skyldighet. Friherre Gederström yrkade, att Utskottets steg att infordra Protocollen ej betydde, att man ärnade göra anmärkning. Utskottet vore blott granskare, ej Domare. Det vore dess skyldighet att pröfva huru Konungens Rådgifvare uppfyllt sin pligt. Herr Professoren Doctor Wijkman ansåg frågan ej vara om detta Protocolls infordrande, utan ville hänföra den till det, huruvida en Ledamots önskan skulle kunna binda Utskottet att infordra Protocoll. Friherre Cederström medgaf att pluraliteten inom Utskottet deciderade. Han hade blott yttrat att espriten af Utskottets åtgärd vore att granska och att Utskottet derföre ej borde afslå en individus i sådant ändamål gjorda anmälan. Herr Grefven och Ordföranden gjorde derefter proposition på Herr Törneblads begäran, hvilken med både Ja och Nej besvarades, hvarefter, sedan Herr Öfver-HofPredikanten Doctor Lilljenwalldh samt Herr Borgmästaren Nenzén förklarat sig anse det vara Utskottets rätt att detta Protocoll infordra, Herr Biskoppen Doctor Tingstadius deremot förklarat sig, Riksdagsmannen Pehr Olsson önskat dess infordrande, Herr Advocat-Fiscalen Falkman förenat sig med Herr Törneblad, Herr Silverstolpe yttrade sig: Utom det att jag helt och hållet förenar mig med Herr Törneblad, finner jag för min del mer betänkligt 30 Riksdagen 1810. för Utskottet att vägra, än att befrämja en enskild Ledamots begäran, om meddelande af något Protocoll i Commando-mål, enär Protocollets ämne är bestämdt och af allmän egenskap. En vägran strider emot all billig och nyttig liberalité. Men den uppväcker tillika en onödig, otta skadlig deliberation öfver anledningarne. Dessa kunna finnas, ehuru de ej böra i förväg röjas.
Just. Omb.ns Emb.-Ber. d. 4 Nov. 1828. a5 dera lill afskrifning eller inbetalning, i behörig ordning, befordra. i8a5 den 29 Julii föredrogs Seraphimer Ordens-Gillets utlåtande, angående Hospitals-Sysslomannen Myrens pension, då Kongl. Maj:t fann den samma böra fortfarande af Allmänna Pensions-Staten utgå. 49* Angående frågan om Andrarums Alunbruks rättighet till inköp af Skogseffecter m.^m. Öfverlemnad till Kammar-Expeditionen den 1 September 1823. 5o. Angående Regleringen af g:de hufyudtiteln. Anmäld den i5 September 1828, och innehållet meddeladt Stats-Contoret till efterrättelse. 5i. Angående pension för Lands-Kamereraren i Westerås, Kammar-Rätts-Rånet Ekelund. a6 Bil. t. R. St. Just. Omb.ns Emb.-Ber. d. 4 Nov. 1828. Anmäld den 3 September 1023, och Rikets Ständers hemställan bifallen. 52. Rörande anslag å Stat! för Läkarebiträde åt fångarne i Blekinge Länshäkte. Anmäld den ig November 1823, då beslut härom meddeltes i sammanhang med Regleringen af 8:de hufvud-titeln (se nedanför N:o q8.) 53. Angående prägling af så kallade Jubel-Riksdalrar. Anmäld den 3 September 1823, och Kammar-Collegium förständigadt, att föranstalta om präglingen af dessa Riksdalrar. 54. Angående förre Härads-skrifvaren /. Santessoiis pension. Anmäld den i5 September j823, och Stats-Contoret förständigadt om utbetalningen af pensions-beloppet. bil-1, R. St. Angående ändring af i8o3 års författning. rörande Räntegifvares och Räntetagares rättigheter och skyldigheter. Anmäld den 24 September 1823. Kongl.
Åftappnings rör y hvaraf innehållet inberäknas i pannans rymd, må anbringas. Hattenj inberäknadt fastsittande ångrör, får innehålla högst Jidel af pannans rymd. Ångornas afkylning får icke ske med annan redskap, än 1 eller 2 högst 3 raka rör hoest 21 alnars längd och 1| tums' diameter, eller ock med så kallad enkel kylare i cylinderform, hvars rymd ej får öfverstiga hattens och hvars höjd ej får öfverstiga pannans. Mäskvärmare, rektifikator eiler klarningsanstalt, ängapparat eller någon annan inrättning at hvad beskaffenhet den vara må, tili al vei kmngeiii. fortskyndande, får icke vid dessa redskap anbringas. Ingen serskild öppning för pannans fyllande, för omröringsaiistalt eller annat ändamål, får å redskapen göras. Pannan får inmuras, men ej någon annan del af redskapen. (Bilagde ritning N:o 1 utvisar närmare den form, som för dessa redskap är tillåten.) Bränvinsbrännings-redskap af 20 till och med 63 kannors panne rymd skall antingen vara sådan, som första momentet föreskrifver, eller ock af följande beskaffenhet, meu ingen annan: 28 Bil. j N.o ij till Bevilln;ngs-Utskotteis Skrifvelse, N:o 6. Pannans höjd, mätt å lägsta stället af densamma, skall vara minst |:del af diametern. Hattens rymd, inberäknadt löst eller fastsittande rör, som sammanbinder pannan med kylaren eller raäskvärmaren, skall utgöra högst § af pannans rymd. ijyllningslucka och omröringsanstalt må anbringas å pannan elier å hatten, äfvenså ajtappningsror å pannan, med beräkning af dess innehåll i kannerymden; inrättande af ventiler å hatt eller ångrör vare äfven tillåtet. Mäskvärmare af bestämd form får begagnas till högst |:dels rymd utöfver pannans. Ett afkylningsredskap , bestående af slang eller kylare, äfven af bestämd form, får till redskapen användas.
Han hade alltid haft en fasa för de der lärda, »bildade» kvinnorna, som, stickande fram den smula själ de ega, erbjuda s. k. själsgemenskap och andligt samlif med en ande, hvars vidd de icke kunna mäta. Hans ideal för en kvinna, sådant det framgått ur hans lifs många erfarenheter, var alldeles motsatsen till det själfulla kvinnoidealet från hans ungdom; i detta fall som i många andra hade hans natur drifvit ett spel med ytterligheter, som slagit öfver. Han afskydde blåstrumpor och förståndskvinnor, men han afgudade dem, som voro sköna och dumma, ju skönare och ju dummare dess bättre. Han ansåg kvinnan som en lägre varelse, af naturen bestämd till att dela mannens kärleksnöjen, icke hans tankelif. På sin höjd uppfriska honom under hvilostunderna genom sitt pladder, som borde verka lugnande på hans spända nerver, liksom hennes klingande friska skratt och den svaga strykningen af hennes händer öfver nacke och hals, genom hår och skägg. Mathilde hade gett honom allt detta och ändå mera. Hon hade varit hans docka, som han haft sitt nöje af att kläda i vackra kläder, hans lilla husdjur, som ätit ur hans hand och sofvit i hans famn; hans lilla apa, som roat honom med sina upptåg och vederkvickt hans själ med sin älskliga dumhet — ett litet djur, på hvilket han från sin menskliga höjd såg ned, men som han icke dess mindre älskat varmt och innerligt, med något af det bästa i sitt känslolif — med tacksamhetens ömhet. Han tackade henne ännu i sitt sinne för all den lycka hon skänkt honom, och han var glad öfver att ha tryggat hennes lif äfven sedan han sjelf icke längre var till. Men ändå ... ändå ... Han tänkte på den förfärliga natten för sju år sedan, natten som evigt skulle stå i hans minne som det förfärligaste, han någonsin upplefvat, höjdpunkten af menskligt lidande och mensklig förnedring. Mathilde hade varit borta hos sin väninna, madame Arnault; och hon dröjde. Det blef sent. Timme gick efter timme. Och på sitt läger der inne låg han, sömnlös, febersjuk, vansinnig af ångest. Sängkläderna brände honom som eld, men han kunde icke resa sig upp.
Men den, som läst Utsk:s betänk., har också funnit, att man icke vinner en hastigare lagskipning, blott derigenom, att man borttager vissa domstolar, med mindre man derjemte ersätter dem genom andra, eller förökar antigen antalet af hofrällerne eller ock antalet af de nu befintliga hofrätternes ledamöter. Detta är nemi. ett nödvändigt villkor för hofrätternes förmåga att hinna undanarbeta inkommande mål. Utsk. har upplyst, att af de 3009 mål, som nu af lagmansrätlerne årligen upplagas, omkr. 2000 stanna vid dessa rätters beslut och således endast 1000 fullföljas i öfverrätt. Tager man nu bort lagmansrätterne, så är det klart, att alla dessa 3000 mål komma alt ingå lill hofrällerne. Huru skola då hofrätterne medhinna dessa tillökade göromåls afgörande, när de icke ens medhinna de ärenden, som de redan hafva alt sköta? Enligt min tanke är således ingenting annat att göra i denna sak, än det som Utsk. föreslagit, eller att ingå till K. M. med und. anhållan om en sådan utredning af ämnet och en sådan organisation af domstolarue, att Ständcrne kunna fatta eli beslut i den syftning Frih. Stjernstedls förslag innehåller. Den fråga jag nyss vidrörde, nemi. huruvida hofrätternes antal hör ökas utöfver det närvarande antalet, eller om man blott hör förstärka ledamöternes antal i de redan befintliga, har äfven utgjort föremål för öfverläggning, och derom äro meningarne olika. Till denna frågas afgörande fordras en noga undersökning från Regeringens sida, samt en framställning frän henne till R. St. Innan sådane förberedande åtgärder blifvit vidtagne skulle hvilket beslut som helst frän R. Sl:s sida icke föranleda till annat än alt frågan kunde komma att ligga nere emedan beslutet icke kunde verkställas. Jag tror således enklast och bäst vara, att bifalla Utsk:s betänk.; men skulle Ståndet hysa betänkligheter dervid, anser jag ålerremiss oundgänglig. Gr. Lagerbjelke, Gustaf:
Siänder snart torde komma att äfven derom öfverlägga, äga Riksens Ständer tillfälle, att i likställighet bringa alla dessa fäderneslandets största angelägenheter, hvarvid jag hoppas att den af Bevillningsutskottet nu framställte icke skall åsidosättas, utan erhålla en säkrare framgång af de förenämdes tillvägabragte lyckliga förhållanden. Den wS Junii e. m. 291 N;o 3. Grefve vern Schwerin, Fredric Bogislaus: Jag skall icke länge uppehålla Ridderskap pet och Adeln, Jag skall genast uppgifva den ståndpunkt, hvarifrån jag sett Utskottets arbete, eller den sats hvarifrån jag anser theorierna för alla menskliga befattningar böra utgå, vare sig i handel, i industri, i vettenskap eller i konst från den erfarenhetssats nemligen, att menniskan ingenting förmår uträtta, hvarken till gagn för sig och andra, eller till glädje och njutuingar för sig och andra, om hon icke vet att begränsa sig. Denna sats galler lör samhället likasom för individen. Begränsningen är antingen tvungen eller frivillig; den är en verkan antingen af nödvändighetens bud eller af förståndets lagstiftning. I samma mon som antingen nödvändigheten viker eller också förståndet, och den förra viker alltid för det sednare, kunna och böra också de tömmar gifvas efter, som tygla viljan; i samma mon, men i den moa allena, kunna och böra äfven gränsorna för menniskans sysselsättningar och njutningar flyttas längre och längre bort. Detta tillåter indeviden sig; detta fordrar samhället af det förstånd som styr dess vilja. Efter denna åsigt finner jag mig böra förklara, att den sats, från hvilken Utskottet utgår, att nemligen inga varor skola vara till införsel förbjudna, i Sveriges närvarande ställ - *3 8 t)an 28 Junii e. m. niflg icke kan gillas. Den är för absolut och fSf tidig.