Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med antagande således af denna grund, och utan att nu ingå i pröfning af dess större eller mindre lämplighet, har jag likväl vid dess tillämpning i vissa fall kommit till andra slutsatser än Uskottet. Utskottet har, i likhet med Finans-komitéen, föreslagit, att Rikets Ständers Banks metalliska kassa ick får understiga tio millioner R:dr R:mt. Komitéen yttrar härom i motiverna till 7 § af sitt förslag (pag. 13): ”Ehuru, efter indragning af ”Riksbankens, utöfver dess klingande valuta utelöpande, sedlar. Bankens förmåga att ”inlösa de återstående och sålunda alltid upprätthålla deras värde, icke kan blifva beboende af det sedlarne alltid motsvarande större eller mindre belopp ädla metaller, som ”finnes hos Riksbanken inneliggande, samt för sådan orsaks skull behof ej kan anses ”vara för handen att stadga något visst minimum, hvarunder denna valuta ej må ned”gå, bjuder dock landets behof af laggildt betalningsmedel, att föreskrift om ett sådant ”minimum meddelas. Detta minimum hafva Komiterade, i enlighet med nu gällande ”Banko-reglemente, upptagit till Tio millioner R:dr”; etc. Ehuru denna bestämning af metalliska valutans minimibelopp är gjord i enlighet med nu gällande Banko-reglemente, så vågar jag likväl påstå, att den skett godtyckligt och utan att utredt blifvit huruvida eller på hvad grund man kan antaga tio millioner vara den rätta summan, eller ens huruvida landet har behof af något laggildt betalningsmedel annat än silfver. Landet använder nu vanligen omkring 38 millioner laggildt betalningsmedel i utelöpande sedlar. Kan man deraf draga den slutsats, att 10 millioner äro nog, eller att landet icke kan undvara äfven dero, och i stället begagna någonting annat? Bestämmelsen om minimum af metallisk valuta uti nuvarande Banko-reglementet har icke till ändamål att uppehålla qvantiteten cirkulerande riksbanks-sedlar (det laggilda betalningsmedlet) vid ett minimum af 10 millioner, utan något helt annat, nemligen att förekomma den eljest möjliga händelsen, att Banken något ögonblick kunde vara utan silfver till inlösen af sina utöfver metalliska valutan utelöpande sedlar.
Till Indragning genast eller upphörande med förlidit ars stut föreslog Stars-Utstottet följande pa denne Stat hittills bestädde Utgifter nemligen: 20 R:d till Slagt-Oxars inköp för Nyköpings Hospital; iz R:d 16 § till Oxars inköp för Orebro Hospital; i96 T:r 2i^ K:pr Krono iv:de Spamäl anstague till de Fattiges underhäll wid Hospitalet i Malmö; samt ro N:d 16 si contant till samma ändamäl. Stats-Ulstottets mening war dock icke, att förenämnde Hospiials Inrättningar fku le fräntagas eller mista vetta understöd, deraf de ännu torde wara r behof; men som Kongl. Seraphimer Ordens-Gillet, enligt den för detsamma under d. 28 April 1791 utfärdade Nådiga Instruction, tillhör öfwerinseendet, war - Zi», Den i? Zebruarii. wärdén och styrelsen af Barnhusen, Hospitalen och Lazaretterne i Riket, samt att disponera de anstagne och donerade medel och inkomster, sä att de mä landa till Jnrätkningarnes bestånd om förkofran: och Stats-Utstotter utaf Seraphimer Ordens-Gillets Räkenfkaper inhämtat, att Seraphimer Ocdens-Cassans bond och Inkomster kemnade ett gansta berydeligt öfwerstott Uköswer dest ärliga Utgifter; fä ansäg StatsUkstpttet Stats-Werkec icke böra graveras med några serstilde an stag och utgifter härtill, dä Ordens^ a stens Inkomster moro fä tillräckelige, akt alla Utgifter deraf kunde besörjas, och ändä lemna öfwerstolt; hwarföre Stqts Utstoktet hemstälde, om icke hos Kongs. Ästajrt mätte s underdänighet anhättaS gtt ostvan berörde understöd för Hospitalerne i Nyköping, Orebro och Malmö mätte ifrän och med ar §8,io besörjas af Kongl. Seraphimer Ordens-Gilsets Fond.
Bih. lill li. N:o 36, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 18, angående väckta motioner om förändrade föreskrilter rörande tillsättandet af Klockare, Organister och Folkskole-lärare. Lades till handlingarne. N:o 37, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o ‘20, innefattande yttrande öfver väckta motioner om utfärdande af ett allmänt vitesförbud till egors fredande mot åverkan och annat intrång. Lades till handlingarne. N:o 38, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o‘26, angående väckta motioner om upphörande eller förändring af lärares vid Universiteterna och Elementar-läroverken rätt till presterlig tjensteårs-beräkning. Lades till handlingarne. N:o 39, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o ‘2 7, rörande väckt motion om förändrad klassificering af pastorater. Lades till handlingarne. N:o 40, i anledning af väckt motion om inrättande af Notariats-embete vid Underrätt. Bifölls. N:o 41, i anledning al väckta motioner om ändringar i föreskrifterna rörande vilkoren för anläggning af vattenverk och dermed jemiorliga inrättningar. Bifölls. S. D. Föredrogos och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: N:o 185, i anledning af väckt motion om inrättande af en Öfver-styrelse för jernvägs-väsendet; N:o 186, i anledning af väckt motion om rättighet för Klockare i Halland, som innehafva boställen, att med penningar lösa den från boställena in natura utgående ränta; samt N:o 187, i anledning af väckt motion om kungörande i Tidningarne af förslag till OrganistKlockareoch Folkskolelärare-befattningar. S. D. Vid föredragning af Konstitutions-Utskottets nedannämnde Memorial, nemligen: Prol.-Utdrag den 16 Oktober 1860.
Flera sådana olika tydningar åro lätta alt upgifva. 51enar man t. ex. den säkerhet, som Gr. Lagerbjelke och en annan talare i dag vid - m Den 1 September. lört? Eller menar man att K. M. skulle ålägga bolaget att, då oktroytidens slut nalkades, nedsätta kontanta penningar? Eller menar man att hvarje aktieegare skulle låta inteckna sin egendom till det belopp, som för en sådan säkerhet ansågs erforderligt? Mångfalldiga nyanser gifvas sålunda uti sättet för en sådan säkerhets ställande, men jag anser, att når R. St. besluta ett stadgande uti ett så vigtigt ämne sora detta, bör R. St:s mening äfven vara i beslutet bestämdt uttryckt. Dä således detta stadgande är lill sin ordalydelse obestämdt och underkastadt flerfaldiga tydningar, samt för öfrigt obehöflig!, får jag för min del afstyrka R. o. Ad. ali vidblifva sitt förra beslut derom, och deremot anhålla om bifall lill Utslcs hemställan uti den nu förevar:de punkten af mern. Hr Rosensvärd, Joli. Henr.: De skäl man anfört för att förmå R. o. Ad. att frånträda sitt en gång i denna fråga fattade beslut, kunna enl min upfattning reduceras till 3:ne nemi. 1) omöjligheten att efterkomma ett stadgande om säkerhets ställande för en så lång lideryröd som 40 år; 2) obehöflighelen af ett sådant stadgande, enär tillräcklig säkerhet är Staten genom andra föreskrifter beredd: och slutligen 3) att vidtagandet af ett sådant mått och steg redan innefattades uti Ständernas beslut, att till K. M. öfverlemna meddelandet af de ytterligare föreskrifter, som kunde i afseende å delta företag finnas nödiga. Hvad det första skälet beträffar, hafva flere talare före mig så fullständigt ådagalagt, ali detta skäl saknar all giltighet, enär mångfalldiga sätt hafva blifvit upgifna för möjligheten att åstadkomma den föreslagna säkerheten.
I anledning af vackt fråga, att Norrska Skepp matte i Svenska Hamnar be^ handlas lika med Svenska Skepp, Företogs till pröfning Stats^ samt Allmän^ pa Besvärsoch Oeconomie-Utskottens den ar sistledqe Qctober under Nio 563 afgifne , sam? den 29 derpåföljde eftermiddagen pä bordet lagde , Utlåtande i anledning af gjorde anmärk* ningar vid Utskottens förut serskildt meddeld* te Betänkandeq, angående understöd af Staten för Höganäs Stenkols-Verk. Herr af UhrA Carl Davielanförde skrif* teligen; (Se Bilagan No t*) Hvarefter Herr af Uhr tilläde munteligen? Vid detta tillfälle anser jag mig böra ha den äran förklara , att jag aldrig varit, och icke eller nu är interesserad i Skånska Stenkols^ Verket. Det är endast öfvertygelseo om detta Verks allmänna nytta för vårt Land , så väl j oeconomiskt sorn politiskt hänseende , samt den farhåga jag har för dess snart förestående upp~- lösning , sorn under närvarande Riksdag förmått mig att ifra för Verkets upprätthållande.. I afseende på Stenkolens beskaffenhet, anhåller jag att få åberopa det betyg derom , sorn för 10 år sedan meddeltes i anledning af ett på Bruks-Patron Owens Fabrik här i Sta* Den 3 November f. ra. 7 den anstäldt jemförelseförsök emellan Svenska och Engelska Stenkol. Undersökningen verkställdes dels genom inkokning af vatten till viss quantitet, med viss qvantitet kol af bägge sorterne, dels äfven, för att utröna förhällandet uti klenstnedshärd.
Kunskap skattas ju af alla, men Eva, stackare, som var den första, som — » » eget, att de byggt här för sig själfva, menar jag. Pressens paviljong ligger j u alldeles nedanför. » » Pressens och polisens, ja, » sa jag med tonvikt. » Skulle inte alls förvåna mig, o m främlingarna trodde, att vår fria, duktiga, aktade press stod under polisuppsikt! » » Men det gör den j u inte! » » Fattas bara! Pressens bo ska vara förnämt, diskret, tyst! Polisens däremot » » Men den andliga kraften bör väl ändå, hä hä, jag menar pressen är väl ändå, hä hä jag menar, två krafter hä hä K o m nu gumman, så gå vi och ser på sagogrottan! » » Ruffen, » sa jag allvarsamt, » o m du kommer att sluta som riksdagsman, vet jag inte, men att du inte kommer att sluta som vältalare, det är jag säker p å! Fram med » Vägvisaren » nu, gubben! » Så satte vi oss på en stilla bänk, och så läste Ruffen högt o m » Sagogrottan », o m silfverpelare, som steg rakt upp ur vattnet — i hvalf, där lysande näckrosor simmade; om andra hvalf, alldeles mörka, där lysande luftbubblor skimrade, och » sprack » och kastade i döden ett mildt sken öfver de röda väggarna. Han läste om » oändliga » perspektiv i det hemlighetsfullas värld; om massor af olikfärgade kristaller, som kulminerade någonstans, jag tror det var hos de själ f lysande kristallerna, som sväfvade öfver ett högt rum. Underbarast af allt var ändå en silfverådra, som först försvann i vattnet och så steg upp igen och bildade en klippa af silfver — allt i vattnet. Så var det kokande och lysande och porlande och gnistrande bubblor, och andra vattenkonster, och så på långt afstand » en ljuf, hemlighetsfull musik ». » O, » sa jag, alldeles vek, » så underbart härligt det måtte vara därinne! Söta gubben, skynda dig, så vi genast får gå dit! » Min älskade änka till pressbok gällde äfven här, men Ruffen fick punga ut med 1 krona.
Ribbings förslag kunna sammanjemkas till en contra-propos., hvarigenom 2:ne voteringar kunde undvikas. Gr. Frölich: Jag vill icke förlänga denna förut nog långa discussion, men jag tror mig kunna lyckas öfvertyga både Hr Hjerta och Hr Ribbing, att deras modificalioner till mitt förslag till ingenting tjena. De hafva understödt grundsatseu, men jag vågar säga, att det förefaller mig icke svårt att visa att i verkställigheten med deras förslag ingenting kan uträttas för principen. Jag anhåller derföre att förenämnde herrar icke ville onödigtvis upptaga tiden med sina invändningar, då vi i alla fall hafva föga hopp att vinna i voteringen. Hr Ribbing: Med det förbehåll jag gjorde, när jag sist hade ordet, afstår jag från den redaction jag föreslog, biträdande Gr. Frölichs. Förbehållet angick controllen deröfver, att det blifvande bankreglementet skulle komma i öfverensstämmelse med den blifvande privatbanklagen. Den 18 Februari e. m. 45? Gr. Frölich: Då jag blott med några få ord tan upplysa Hr Ribbing, Iror jag det ej vara orätt att jag åter yttrar mig. Jag skulle icke kunna ifrågasätta den händelse, hvarför han vill lagstifta, nemi. att, oin ny lag antoges, något bolag skulle vilja försöka att framkomma med bolags, reglor stridande emot denna lag. Det ligger i sakens natur, att inrättandet af ett bolag icke kunde beviljas, hvilkas bolagsreglor icke vore uppgjorda i öfverensstämmelse med lagen. Gr. Frölichs förslag upplästes, så lydande: '”Enskilde staude det flitt att till bankrörelses bedrifvande med egna creditsedlar, stifta bolag inom alla Rikets lan. Uti länsstyrelsens residensstäder skola bankernes hufvudconlor dock alltid förläggas.” ”Hankafdelningar eller vexlingsconlor, utan rätt att utgifva andra egna förbindelser, än invigningar till .viss man å hufvudcontoret, måge dock uti öfriga Rikets städer eller andra tjenliga ställen inrättas." I!r Hjerta: Jag för min del kan icke frångå den öfveitygelse jag hyser, att antagandet af Gr.
Rikets försvarsanstalter till sjöss vanvårdas, torde kunna under några år minskas med 20,000 Kdr, helst den enda följden som häraf möjligtvis kunde uppkomma, skulle vara att något af de under byggnad varande linieskeppen blefve färdigt ett eller annat år sednare än hitintills varit påräknadt. För min del fäster jag ej så synnerlig vigt vid den tidpunkt, då dessa skepp blifva färdiga och utläggas i hamnen att derstädes sedermera ligga och ruttna, att jag anser R. St. för påskyndandet af densamma, böra handla mot grundlagens anda och föreskrift. Det finnes dessutom andra byggnadsföretag och arbeten vid flottans Station i Carlskrona, genom hvilkas inställande eller inskränkning, tillgång för ifrågavar. fästningsbyggnad synes kunna beredas. Jag vill endast i detta afseende erinra om den vidsträckta brandmur, som allt sedan 1770-talet om mitt minne ej bedrager mig, varit under byggnad och hvars ännu aflägsna fulländande torde utan någon synnerlig våda för flot - Den i!\ A j> r i 1. aaä flottans varf kunna några år längre uppskjutas. Hvad för öfrigt arbetscompagniernas sysselsättning beträffar, så vore det i sanning ett bedröfligt förhållande, om till detta manskaps ändamålsenliga användande icke skulle finnas något annat tillfälle lin Kungsholms fästningsbyggnad. I sådant fall skulle man ju efter förloppet af de 5 år, inom hvilka fästningen skulle vara färdig, komma i en verklig förlägenhet i fråga om dessa compagniers sysselsättning och för sådant ändamål möjligen blifva nödsakad företaga en ny fästningsbyggnad. Jag kan dock icke föreställa mig, att Fångstyrelsen någonsin bör kunna sakna tillfälle till arbetsförtjenst för de fångar, som förvaras i Carlskrona, der sysselsättning för dem å flottans varf alltid måste kunna erhållas.
[22J En anspråkslös flicka, som för sin framtida nytta önskar lära sig Fotografi, kan få detta på en större landsortsatelier. Pris för hel kurs med hel inackordering 200 kr. Svar till » Framtida nytta » inlemnas å Iduns byrå f. v. b. domar. Tita. A.dli. £ ^ J. G. HAMMAR, [13] 3 " r o o o 30 Malinskilnadsgatan CO benämd Oscar II, König von SchweMot fritt vivre ett hälft års tid önskar ett ordentligt fruntimmer, som genomgått dubbel italiensk bokföring, plats som praktiserande elev på domare-, brukseller grosshandelskontor. Svar till » Anna », Kristianstad, p. r. W ' ^2 Jjg Lampkök. Stor värmeförmåga. Brinna luktfritt. Briljant belysning. Fullkomlig belåtenhet garanteras hvarje köpare. 3G CD J. G. Hammars, &lt;£&gt; Svea. H u t h. E r Företrädesvis magoch hudsjukdoL^, mar. Verkställer elektrolytisk behand^ ling af abnormt växande hår, skäggvårtor o. d. [505] möjligen Anna K. mål. Svar torde godhetsfullt sändas till » S. C. S. », Sandsjö station. [5] Georg Nordensvan. lanolin. H. B — s. Den sökande är van » IMly ». frun till hända. Johan Nordvid alla inom hus förefallande göro» M a m m a s älskling ». — Smågossarnes uppfostran. (Till m ö d r a r.) » A f M. N. — Fröken Fine. El t referat ur verkligheten. g n i A d f — (Slutet). Våra barn. — Bostaden. — Matlagning. — Läkareråd. — Frågor — Svar. tvål och varm t vatten p å fäldt svafvel med Red. Idun Med detta n:r följer Iduns Modeoch Mönstertidning n:r 9 till dem, som abonnerat å densamma SIxirMiuH-m, GcrtumdU Fredagen den 12 september 1890. N:r 37 (143) Amioiispris: Tidningen kostar endast 1 kr.
Härvid anmälte sig och yttrade Gr. Hamilton: Min afsigt är icke att motsätta mig den senare delen af Gr. Oxenstjernas förslag, i hvilket läll jag skulle hafva yttrat mig, innan diskussionen förklarats slutad. Jag vill blott hemställa, orri det är skäl att besluta deröfver, innan R. o. Ad. lättat några sådana beslut, som kunna gifva anledning att åt Utsk:t öfverlemna den äskade friheten, och om man icke således bör uppskjuta afgörandet häraf, tills samtliga §§:ne i förslaget äro genomgångna. Gr. Mörner, Carl Göran: Då ett sådant beslut, som det Gr. Oxenstjerna föreslagit, är öfverensstämmande med hvad i dylika frågor förut varit vanligt, anhåller jag om bifall till detsamma. Hr Gr, o. Landtm, framställde härefter propos på bifall till Gr. Oxenstjernas ifrågav:de förslag och, då dervid svarades många ja jemte några nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. 1 enlighet med hvad sålunda beslutats, förekom nu: Förslaget till Riddarh.-Ordning. § 1. Gr. Mörner, Carl Göran: Genom det föredragningssätt, R. o. Ad, nyss beslutal, är jag förhindrad att gifva skäl för de anmärkningar, jag mot denna § skulle vilja framställa. Mina erinringar skulle egentligen afse §:ns senare morn., derigenom bestämmes att »hvarje ätt eger efter den vid 1809 års riksdag Den 7 April f. m. 73 stadgade nummerföljd säte och stämma på Riddarhuset, i enlighet med hvad här nedan föreskrifves», alldenstund enligt det förslag, jag snart skall taga mig friheten framlägga lör R. o. Ad . någon sådan ordning efter ätter icke sk lille komma att behöfvas. Hå emellertid, i följd af R. o. Adms beslut att godkänna senare delen af Gr. Oxenstjernas förslag, ett bifall till denna § icke lär lägga hinder i vägen för pröfning af mitt förslag, vill jag ej vid denna § framställa något särskildt yrkande.
Ehuru jag redan förut yttrat mina tankar öfver åtskilliga gjorde framställningar om ökade anslag till vissa uppgifne behof, förutser jag nogsamt af denna .Riksdags hittills lemnade resultaler, att jag och några få andra röster icke förmå hejda det generositets-system, som med tidens längd skall göra den idoge Borgersmannen och den under mödor och bekymmer dignande Jordbrukaren till tiggare. Men då Bondens sista tillgång utpantas, för att under Auctionsklubban försäljas till gäldande af nya Statsbidrag, och då allmänna nöden nått sin höjd, och förtviflan i kojorna börjar att spela en lika så allmän rol, som vällust, öfverflöd och liknöjdhet för uslingens nöd på andra ställen låter visa sig, då skall åtminstone icke jag kunna förebrås, att hafva varit en bidragande orsak till den allmänna nödens befordrande. Detta är det enda skäl, som förmår mig att ännu en gång uttala min mening mot Den 21 September e. ni. 55 dc af StatsUtskottet, uti dess förevarande Utlåtanden angående regler ingen af utgifterna under RiksStalens Första Hufvudtitel fortsatte förslag till ökade anslag på berörde Hufvudtitel. Jag åberopar hufvudsakligen, hvad jag i mina anmärkningar förut anfört, hvilket jag icke anser vara vederlagt. Vid Kongl. Hofstallets utfodringsstall har Utskottet troget vidhållit sin föresatts, att öka anslaget. Jag tinner mig af Utskottets stabilite icke rubbad i min öfvertygelse, att den vid 1823 års Statsreglering .beräknade summa af 28,848 lt:dr 4° sk5 r:st. för ifrågavarande Stat är tillräcklig; hvarföre jag anhåller om Proposition till afslag å anslagssummans Ökande lill 3o,o36 R:dr 29 sk. 9 r:st. Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMars kalken framstäld proposition, blef öde punkten af Ridderskapet och Adeln bifallen. Herr Rosenqvist reserverade sig mot Ridderskapets och Adelns beslut. Friherrc: Palmstjerna anhöll om proposition på det af honom föreslagne tillägg.
Beträdes någon annan att, genom lockande, tubbande eller hotelser, hafva stört valfriheten, straffes efter allmän lag. Ingen obehörig protokollet. 2:o. Vid alla — fonden. akademi - § 77. Blifver någon Riksdagsman, under påstående Riksdag eller under dess resor till och ifrån Riksdagen, med ord eller gerningar ofredad, sedan han tillkännagifvit, att han i sådant ärende stadd är, eller ock efter Riksdagen, på våldsamt sätt, i och för Riksdagsgöromålen antastad, då skall sådant, enligt lil § RegeringsFormen, såsom Edsöres-brott anses och straffas; börande detta stadgande uti Riksdagskallelsen intagas. Skulle beifra låta. Blifver Riksdagsman, medan Riksdag samlad är, eller under resa till eller från Riksdag, när man vet honom i sådant ärende stadd vara, med ord eller gerning ofredad, eller ock, efter Riksdagen, på våfdsamt sätt i och för riksdagsgöromålen antastad, straffes förbrytaren pä sätt i 111§ Regeringsformen sägs; börande erinran om detta stadgande i riksdagskallelsen intagas. Skulle beifra låta. § 78. Ej må utsätta. Men öf - verfaller någon inom Stånd, Utskott el - Ej må utsätta. Men öfverfaller någon inom Stånd, Utskott el - Konstitutions-Utskottels Memorial N:o 3- 3 ler Ståndens gemensamma sammanträde den andre med hugg och slag, eller nyttjar emot honom vapen, håfve den angripande förverkat lif vet; och må han tjenstehjon. ler Ståndens gemensamma sammanträde den andra med hugg och slag, eller nyttjar emot honom vapen, varde straffad efter allmän lag; och må han tjenstehjon Tryckfrihets-Fö roul liliij* en. Vid rättegångens in kalla. Skulle böter. Har Boktryckare, utan Författarens eller Utgifvarens tillstånd, dess namn en Skrift åsatt, straffes med fängelse å fästning från och med Två Månader till och med Ett år. 9:o. Hvarje Skrift ensak. Lag samma utgifva. Utgifvare utgifver.
Antalet personer, sysselsatta vid bergsrörelsen, som år 1832 utgjorde 720 samt år 1838 920, uppgår detta år tili 1,020. e') Fabriker, Bruk och öfriga Näringar. Skeppsvarf å landet belägna utgöra enligt tabellen 2:ne, nemligen Wifsta och Svartviks i Medelpad, men härtill bör ytterligare läggas skeppsbyggerierna vid Kor Ilia mix å Hemsön, vid Åbord samt vid Bollsta, ehuru de, då skeppsbygge derstädes icke bedrifves för lega, ulan endast för egarnes enskilda räkning, ej varit bevillning underkastade och af sådan anledning ej blifvit i tabellen upptagna. Under de sednasle 5 åren hafva blifvit byggda vid Wifsta, 4 fartyg om tillsammans • 734 lästers drägt. Svartvik, 5 d:o om — 753 d:o Ko rf hamn, 3 d:o om — 4/4 d:o Åbord, 2 d:o om — 241 d:o Bollsta, 2 d:o om — 440 d:o, tillsammans alltså å landet byggda 16 fartyg om sammanräknade 2,642 lästers drägtighet, af hvilka det största, byggdt å Wifsta varf, mätte 402 läster, 3 öfver 200, 10 emellan 1 och 201) samt endast 2:nc under 100 läster hvarldera, alla beräknade på utrikes sjöfart. För Wifsta och Svartviks varf, som tillsammans sysselsätta 154 arbetare, är de der byggda skeppens värde beräknadt till 34,/OO R:dr Banko. 2:ne Glasbruk finnas inom Länet, tillhörande ett gemensamt bolag, nemligen Skönvik, beläget i Medelpad vid hafskusten, och Sandö, vid Ångermanelfven i södra Ångermanlands Fögderi. Aid det förra sysselsättas 95 arbetare, deraf 6 denne höst från Böhmen införskrifne för utöfvande af taf - felg]åstil! verkning. Viel det sednare tillverkas endast grönt glas af, enligt uppgift, 16 arbetare. 1842 års tillverkningsvärde vid begge bruken beräknades till 53,066 R:dr Banko.