Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Motionären omnämner, att stora olägenheter och våda, då kronoskatterna skola indrifvas, för innevånarne af Elfsborgs län uppkomma, i följd af de der spridda privatbaukssedlarna. Jag skulle tro, alt i det hela motsatsen äger rum, så väl inom detta, sorn andra län. Kanske kan det uppgifna förhållandet till någon del öfverensstämma med motionärens öfvertygelse, derföre att möjligen någon innevånare i länet njutit mindre välvilja hos någon privatbank i fråga om låns beviljande, då han ej kunnat prestera säkerhet och) af -sådan anledning för länets höfding utmålat tillståndet värre än det är. För min del skulle jag tro, att det vid kronouppbörden är bättre, att finna privatbankssedlar, än inga sedlar. Det talas om den olägenhet, att dessa sedlar skola behöfva, likasom andra varor, försäljas. Jag föreställer mig, att om en uppbördsman, till hvilken utskylderna icke godvilligt blifvit erlagda, infinner sig för att panta, det mäste vara bättre, att denna vara finnes, än att inga varor skulle vara att tillgå. Således tror jag, att äfven i detta fall privatbankssedlarna äro goda att kännas vid. Hvad åter angår, att privatbankssedlarna icke skulle kunna emottagas i kronans uppbörd, så finnes sådant ingenstädes förbjudet; kronofogden är endast förbunden att vid Jevereringen i ränteriet lemna riksmynt, men då han dertill har i4 dagar på sig, måtte det icke vara svårt att dessförinnan få sedlarna vexlade i privatbankens central-contor, enär man vet, att en sådan vexling ej kan förvägras. Att olägenheter vid liqvider i statsbanken och allmänna cassör skulle uppstå, genom spridandet af privatbankssedlarna, derpå får den värde motionären ursägta mig att jag tviflan, så länge icke facta uppgifvas. De omtalade fabrikerna i Elfs - 134 Den 12 Mars. borgs liin, hvilka skola hafva så mycken olägenhet af dessa sedlar, skulle, ifall samma sedlar indrogos, till en stor del upphöra, emedan rörelsecapitalet då Liefve mycket förminskad!.
December nästlidet år till Rikets Ständers aflåten nådig Proposition medelat, hurusom Domkyrko-kommissionen i Westerås, uppå anmodan af Konsistorium, efter räkenskaperna och öfriga tillgängliga handlingar, aflemnat uppgift på Domkyrkans inkomster och utgifter, de senare hänförda under de hufvudtitlar, som, i den nådiga propositionen finnas omförmälda; och hade Domkyrko-kommissionen, med anledning af såväl Rikets Ständers yttrade åsrigt som kyrkans egna behof, hemställt, att de utgifter, som belastade domkyrkan i och för undervisningsverket, måtte till kyrkans förmån, så fort ske kunde, indragas, i hvilket afseende särskilda bestämmelser blifvit, på sätt den nådiga propositionen utvisar, efter olika förhållanden af Kommissionen föreslagna. Sedan derefter ej mindre konsistorium i Westerås stift och E. K. Majits Befallningshafvande i länet, än äfven Kammar-kollegium och Stats-kontoret med underdåniga utlåtanden i ämnet inkommit, dervid konsistorium påyrkat rättighet för elementarläroverkets lärare att för all framtid bibehållas vid de nu med deras befattningar förenade förmåner, men de öfriga myndigheterna hufvudsakligen tillstyrkt nådigt bifall till Domkyrko-kommissionens förslag; så hade E. K. Majit, med gillande af den utaf Rikets Ständer yttrade åsigt, att de medel, som åt domkyrkan blifvit anvisade, äfven borde oafkortadt vara för kyrkans förvaltningsoch framtida underhållskostnader att tillgå, i nåder meddelat de föreskrifter-, som för sådant fall ansetts erforderliga; men enär de förmåner, hvaraf, på domkyrkans bekostnad, åtskilliga af elementarläroverkets lärare voro i besittning, blifvit i deras löner inberäknade med ett belopp af Sjuhundrati-etiofyra Riksdaler 28 öre Riksmynt; har E. K. Majit nu föreslagit att läroverksanslaget måtte från och med år 1864 varda med ett motsvarande belopp förhöj dt.
Cederstöm för sin framställning anfört 84 §, så har han dervid glömt den föregående 83, som säger, att grundlagen skall tolkas efter sin ordalydelse, och då ej i den 84 § upptages något formulär för det yttrande, som Const Utsk. skall afgifva till svar på ett inlemnadt, men icke godkändt förslag till ändring af grundlagarne, så finner jag icke, att Consl-Utsk. på något sätt brutit mot grundlagens föreskrift. Obetydlig deremot är icke den fråga, som för närvarande utgör föremål för Adelns öfverläggning; den är vigtig till sina grunder, och bidrager genom sina följder till samhällets bestånd och till båtnad för kommande slägten. Den har blifvit så afhandlad på alla dess sidor, att jag dervid icke kan något nytt anföra, ulan endast förklara, att jag för min del önskar en representationsreform, men icke en omstörtande, icke en sådan, som för vindkasten af dagens opinioner uppföres på en grundval, som utesluter det af ålder bestående. Jag anser densamma vara af den vigt, att man icke kan uppoffra nog tid eller krafter på dess fullkomliga utredande. Svenska representationssättet har sekel - Den 12 Mars f. m. 105 gammal häfd; hvad som är sekelgammalt förändrar man icke pä en eller par riksdagar. Om nuvar. Const.Utsk. icke har kunnat lösa denna fråga, så måste del kunna finna en ursäkt deruti, att sjelfva den grund, på hvilken vår nuvarande representation hvilar, är sammanväxt med Svenska folket; denna representation harmånga brister, men att afhjelpa dem häfver sig icke så lätt. Const.Utsk. har sökt att, efter bästa öfvertygelse, begagna den grund, hvilken jag anser böra läggas lill alla dylika större förändringar, nemi. att utgå ifrån det bestående. Const.Utsk. hade också, efter min tanka, ett så mycket större skäl att utgå ifrån denna grund, som den åsigt, hvilken mest gjort sig gällande och af trenne Stånds majoriteter uttalades vid sisth riksdag, är densamma, på hvilken Const.Utsk. nu byggt sitt förslag. Trenne
Bränvin må tillverkas antingen i större bränneri, der redskap af hvilken storlek och beskaffenhet som helst får begagnas, eller i mindre bränneri, der endast enkel redskap af en till pannerymden begränsad storlek är tillåten. Bränvins tillverkning i mindre bränneri får utöfvas endast af den, som eger eller innehar i mantal satt eller särskildt skattlagd jord. 8- 4; Den minsta tillverkning på dygn i större bränneri, för hvilken anmälan får ske, vare 300 kannor och den största 1,000 kannor sexgradigt bränvin, allt i medeltal under månad räknadt. §. 5. 1 mindre bränneri får bränvin tillverkas blott med enkel, omedelbarligen med 1 eld drifven redskap, med eller utan mäskvärmare. Med enkel redskap förstås den, sorn består af en panna för mäskens kokning och en till pannan hörande s. k. hatt, samt, för bränvins-ångans afkylande, pipor, slang eller kylare. Mäskvärmare är en inrättning, i hvilken mäsken genom den från pannan utgående ånga uppvärmes, innan mäsken insläppes i pannan. §. 6. För den i nästföregående §. omförmälda redskap gäller: ali pannan får ega hvad form som helst; att den icke får drifvas annorledes, än genom eldens verkan omedelbart på dess botten och sidor; att Expedilions-Utskottets Förslag lill underd. Skrifvelse, N:o 195.
Den årliga Stats-Summa, jemte nyssberorde tillgångar, hafva jemväl såsom upplyst blifvit, i det närmaste motsvarat behofvet, intilldess, genom anstäld Landtmätare förrättning, 100 Tunneland 4 Kappland jord blifvit Lägenheten Frescati frånskiljde, samt återlagde till Kongl. Djurgården, derifrån de funnits hafva blifvit, för längre, tid tillbaka, orätt abalienerade, och Slotts-styrelsen jemväl förlorat rättigheten att, mot vanligt gage af härvarande Arbets-Commenderingar, erhålla nödigt arbets-biträde tili gångars un - ]j280 Stats-lJtskottets Betänkanden» derhållancle, Höbergning och öfrige i Parten förefallande arbeten, derigenom erforderliga Dagsverken nu måste mot dryg Dagspenning anskaffas. Vid sådant förhållande och då medgifvas bör» att Haga Kongl, Lust-Slotts vackra och beqväma läge nära Hufvud-Staden, hvilket gör det mera tjenligt» att af elen Kongl» Familjen oftare besökas, än något af de öfrige Kongl. Lust-Slatteu, synes bestämma dess företräde till det bidrag af allmänna medel» som för Kongl. Lust-Slottets behöriga underhållande oundgängeligen erfordras och Stats-Verkets tillgångar kunna medgifva, bär Utskottet trodt sig böra tillstyrka» att den hittills bestridde underhålls-summa 3,000 R:dr må intill nästa Riksdag förböjas till 3,ooo ll:dr om året; hvilket Utskottet anser böra blifva för ändamålet tillräckligt; men skulle någon mindre betydlig brist möjligen uppstå» lärer Kongl. Maj:t utan tvifvel i Nåder täckas till dess fyllande anslå nödige medel af andra tillgångar, heldst genom de Haga frånskiljde 100 Tunneland jord, hvars afkastning förut lemnat tillgång för betäckande af sådan brist, en ökad inkomst tillflutit Kongl. Djurgården, hvilken, enligt Riksens Ständers underdåniga skrifvelse af den x8 November 1809, är till Kongl. Maj:ts enskilda disposition öfverlemnad.
Inbjudningen afslogs, och 256 voterings-propositionen godkändes. Smink och Smink-jlor. 257:de voterings-propositionen gillades. Smör. Inbjudningen antogs icke, och 258:de voterings-propositionen gillades. Speglar och Lampetter. Spetts ar, IJddar och Blonder. Stenkol. Yttrandet, pag. a5, angående Speglar och Lampetter, gillades, och 25p:de och 2Öo:de voterings-propositioneroa godkändes. Stenkols-stybb eller Cindres, Strumpor m. m. Inbjudningarne aflslogos, och 261 — 264 voterings-propositionerna gillades. Stål. 265, 267 — 269 votei ings-propositionerna .-godkändes, och den 2Ö6:te, såsom upptagande förbuds-bestiimmelse, ogillades. Det förutan blefvo yttrandena, pag. 26 och 28, angående förtulln'ngc-be’oprot och en ifrågasalt rättelse uti beräknadl värde å Stål, andia slag, godkände. Sågblad. Ståndet vidblef dess beslut, och 270 samt 271 voterings-propositionerna godkändes. Såpa. S72;dra voterings-propositionen gillades. Talg. Inbjudningen afslogs, och 273:dje voterings-propositionen godkändes. 3© 4 Prot. Utdr. d. 3 Äp 'il j'82j’1. Tennoch Bly-aska, samt Tjära, Tjärbärma eller VraH/ära. Tobak. Tråd. Trädvaror.
Med anledning af hvad sålunda forekommit, har Kongl. Majit i nåder föreslagit Rikets Ständer, att, i utbyte mot nuvarande länsmans-boställe, N:o 1 Thorsjö, mätte till boställe ät Kronolänsmannen i Faurås härads södra distrikt från midfastan året efter det, hvarunder bytet kunde vara medgifvet, anvisas ofvanberörda till Statsverket indragna f. d. Förste landtmätare-boställe tvåtredjedels mantal Nio 3 Kärreberg, med föreskrift att i staten för Länsmannen boställets ärliga afkastning skulle tills vidare och intill dess ny allmän uppskattning af landtstatens boställen kunde varda fastställd, upptagas till det af Kongl. Majits Befallningshafvande föreslagna belopp af 600 Ridr, samt att, i följd häraf, den förut väckta frågan om utarrendering af bostället Kärreberg för Statsverkets räkning måtte förfalla, men sådan åtgärd deremot vidtagas med Thorsjö från midfastan det är, dä detta hemman utaf aflidne Länsmannen Ringbloms sterbhusdelegare komme att afträdas. Stats-Utskottet, till hvars åtgärd förevarande nådiga framställning blifvit remitterad, har, efter erhållen kännedom af de frågan rörande handlingar, tagit detta ärende i öfvervägande; men i betraktande deraf, att ifrågavarande f. d. Förste landtmätare-boställe
Denna reform hade således till grund icke några abstrakta satser om frihandelns företräde framför protektion, utan sjelfva det faktiska speciela förhållandet med Engelska näringarne. Engelska nationen är långt skiljd ifrån ali förkärlek för den ena eller andra af två motsatta theorier i ekonomien, den pröfvar båda och använder hvad sorn uti hvardera finnes mest passande för tidsförhållandena och Englands egna omständigheter. Prisnedsättning till förmån för konsum tionen är i Engelska tullagstiftningen icke ett ändamål, utan ett medel för det gemensamma intresset: Engelska näringarnesj och det nationela välståndets utveckling. Också har denna reform i Engelska tullagstiftningen hvarken varit brådstörtad eller blifvit radikal. Reduktionen af importtullsatser skedde småningom och först 1859 utfördes den i vidsträcktare mån. Frihandeln är för det närvarande i sjelfva verket ett högst nödigt skydd för den Engelska fabriksindustrien. Denna industri är redan på sådan höjd, att tullagstiftningen i andra länder blifvit en Engelsk fråga, — ett föremål för resolutioner af deputerade för Englands särskilda handelskammare. Resolutioner hafva af dem blifvit fattade, som gå ut på att tvingande förmå Engelska regeringen att egna mera bemödande än hitintills, till förhindrande af allt skydd i tullagstiftningen för andra länders industrier i täflan med England (Se Postoch Inrikes Tidningar N:o 55 för den 7 sistlidne Mars, 2:drä sidan, lista spalten). Då nu sjelfva Engelsmännen, med deras stora öfvervigt uti industri och handel, funnit sig föranlåtna till sådana beslut, för att bevaka Engelska handelns och industriens intresse, innefattar denna märkliga tilldragelse ett gif-akt! för andra nationer och en uppmaning för Sveriges Rikes Ständer att lägga på hjertat angelägenheten och nödvändigheten deraf, att vid tullagstiftningen noga iakttaga Svenska näringarnes intresse kontra de Engelska. Yi veta huru Fransmännen, Belgierne och Preussarne vid deras tullagstiftning härutinnan tillvägagått. De hafva gent emot det Engelska intresset, stadgat importtullar å oarbetad messing till skydd för egna messingsfabriken. Samma klokhet och försigtighet borde väl också vid Svenska tulllagstiftningen iakttagas.
23 klädnadsbidrag oell marcheeller rese-kostnader skola bestridas från den förut omförmälda Bevärings-fonden, hvilken bildas af vapenöfnings-frihets-afgilterna; i följd hvaraf ock Bevärings-elitkorpsens styrka blifver af denna fonds tillgångar för ändamålet beroende: börande möteskostnaderna för eliterue i allt öfrigt bestridas af anslaget på 4:de Hufvud-titeln till beväringsmanskapets vapenöfningar, samt beklädnadskostnaden utaf de för anskaffning och underhåll af beväringsmanskapets beklädnad i allmänhet afsedda medel; att bevärings-elit, som under tjenstgöring i fred eller krig skadas, skall, i likhet med hvad i thy fall stadgas för manskap och underbefäl vid stamtrupperna, undfå årlig pension för sin återstående lifstid; att bevärings-elit af hvad grad som helst, hvilken genom opålitligt och oordentligt uppförande, vare sig i eller utom tjensten, eller af andra skäl, ej motsvarar det förtroende och de förhoppningar, som för hans utväljande legat til! grund, må från elit-korpsen skiljas, om Regementseller Korps-chef så nödigt pröfvar; och vare i sådant läll förlustig den gratifikation och öfriga förmåner, sorn eljest skolat honom tillkomma; att krigslagarne skola å bevärings-elit tillämpas för begångna fel och förbrytelser i tjensten, äfvensom utom tjensten för bristande aktning mot förman; att bevärings-elit, som, utan anmäldt och giltigt hinder, längre eller kortare tid från möte uteblifver, skall, jemte ansvar enligt krigslagarna för tjensteförsummelse, varda från sin anställning skiljd, om Regementseller Korps-befälhafvare så pröfvar nödigt; att bevärings-elit, som till följd af sjukdom eller annat laga förfall varit hindrad att bevista ett möte, likväl fortfarande må qvarstå såsom elit, men skall gå i mistning af det arfvode, honom för året eljest bort tillkomma; att bevärings-elit, af hvad grad som helst, som af ett eller annat skäl önskas att från sin innehafvande befattning afgå, bör derom inlemna ansökning till Regementseller Korps-chef, hvilken, om han finner skälen vara giltiga, kan den sökande ur elit-korpsen entlediga; att bevärings-elit, sorn upphör att i sådan egenskap tjenstgöra, skall vara i afseende å allmänna beväringspligtens fullgörande att anse lika med beväringsskyldig, som icke bland eliterna ingått; att bevärings-elit skall, i likhet med annan beväringsskyldig, utan hinder af husbonde eller mästare, om han i tjenst eller lära antagen är, i behörig tid sig till vapenöfning eller tjenstgöring inställa;
5:o Såsom ock många personer, under föregifvande att handla, stryka omkring, och derunder, medels tiggande, betunga socknen, så förmenas de icke att fara omkring och utbjuda sina varor, men bör tillhållas att betala den kostnad, de begära. 6:o De husbönder, som bevisligen bryta emot någon punkt af denna övferens kommelse, skall för sådant sitt förhållande hvarje gång böta till socknens fattig-cassa 16 sk. b:co hvilka böter, i händelse af tredskande, böra af kronobetjeningen uttagas. 7:o Hvad erfarenheten må lära, socknen vare nödvändigt och nyttigt att förändra eller tillägga i denna öfverenskommelse, skall ock kunna härtill tagas, sedan det i allmän sockenstämma blifvit afgjort. Då man ock nu således söka befria socknen från en tyngd, hvilken, efter lagar och författningar ej densamma åligger, antydes ock socknens egna fattiga, att ej begifva sig ut i andra socknar, att der söka sitt uppehålle medelst tiggande, utan böra visserligen denne församlings husbönder, som äfven annars, ej undandraga sig sina fattigas understödjande,vara så mycket villigare, att dem bistå, när de från utsocknes tiggare vore befriade. § 4. Efter förutgången pålysning skulle socknemännen nu afgöra huru förfaras skulle med kyrko-klockan, nemligen om dermed längre skulle hafvas anstånd, eller om en ny nu borde anskaffas. Och som kyrko-cassans behållning är alltför obetydlig och socknemännen icke tycktes hafva råd till något sammanskott, men de likväl samfält önskade hafva 2:ne brukbara klockor, ty beslöts nu enhälligt, att den spruckna obrukbara klockan med det första skulle forslas till Sundsvall, för att der omgjutas och blott så mycket tilläggas att denna, som skulle blifva lill-klocka, finge vackert samklang eller ljud med den nu varande brukbara eller storklockan.
Vore du en man med ringaste sjelfkänsla och beslutsamhet, så gaf du henne på båten, sedan du gjort allt, hvad af en hederlig karl rimligtvis kan fordras, för att godtgöra en öfverilning.” Professorns yttrande behagade och sårade Ferdinands ömtåliga hederskänsla på samma gång; men de talade likväl kraftigt och uppmuntrande till hans manliga stolthet, och i det han räckte sin farbror handen, svarade han: ”Ger hon mig afslag denna gång, så vill jag ej vidare heta hederlig karl, om det icke blir den sista; tro mig, farbror! Min svaghet för Hilda är med tillintetgörandet af det sista hoppet förbi. Jag kan icke längre älska en qvinna, som är så oförsonlig, och jag skall då glömma henne.” ”Godt!” svarade professorn; ”håll ord med det, så skall du få begära permission, för att resa några månader. Det är ju det gamla vanliga sättet att bota olycklig kärlek, och dessutom tänker jag, att det skulle blifva både nyttigt och interessant för dig, att litet få se dig om i verlden.” Denna tanke, ny och retande, länge närd i Ferdinands själ, utan utsigt att se den förverkligad, gjorde nu, då den så oförmodadt och tjusande framstod, en ny revolution i hans, som professorn uttryckte sig, elastiska hjerta; och det var svårt att afgöra, hvilket han mest fruktade från sin gamla älskarinna, ett nej eller ett ja; ty han beherrskades vexelvis af tanken på en angenäm resa, med en mängd nya och retande äfventyr, och den på ett husligt, stilla lif vid Hildas sida. Emellertid beredde han sig att med all möjlig köld emottaga det vigtiga ord, som skulle bestämma hans öde samt utgöra vändpunkten af en ny lefnadsbana för honom. Professorns Besök. – Nytt Bryderi för Kommerserådinnan – Kapten Ferdinands Beslut. Klockan 10 följande morgon begaf sig vår gode professor, i grå nankinsrock, grön saffianskaschett och den dyrbara käppen med guldbeslaget i handen, till f. d. kommerserådet Widens tarfliga boning.
Myntverket finge på en gång från Banken erhålla och i sitt förvar hafva så stor qvantitet Silfver, som Kongl. Myntverkels Embetsoch Tjenstemän funno erforderligt, för alt inom möjligen kortaste lid kunna åstadkomma den anbefallda nödiga rnyntningen. Tabellariske öfversigter, redovisande det af Kongl. Myntverket för Bankens räkning till utmyntning emottagne Silfver och Guld, hafva, enligt föreskriften i §. i34 af Banco-Reglementet, blifvit från Kongl. Myntverket afgifne och till deras enlighet med Bankens räkenskaper controllerade; äfvensom Inventeringar å Kongl. Myntverket i Januari månad hvarje år, jemlikt §. i35 i nyssberörde Reglemente, är© verkställde, utan att något dervid funnits att å Bankens sida erinra. På sätt uti tryckta Revisions-Berättelsen af år i835 (pag. 22) oraförmäles, har, jemlikt §. 131 uti Banco-Reglementet, återstoden af den, vid 1828 — i83o årens Riksdag, åt Myntverket anslagna förskottssumma 4o,ooo R:dr Banco, med R:dr 10,000 blifvit den 18 Juni 1835 af BancoFullmägtige anordnad. Den utaf Rikets Ständers senast församlade Herrar Revisorer (i83c> års trjmkta Revisions-Berättelse pag. 2/f) föreslagne uppsmältning och ommyntning af Bankens förråd utaf Kopparskiljemynt med gamla prägeln, utgörande 53,233 R:dr 16 sk. B:co, anse Banco-Fullmägtige, ehuru densamma kommer att medföra ej obetydlig förlust för Banken, sannolikt uppgående till 10,000 R:dr B:co, dock, lika med Herrar Revisorer, befordra mera ordning och redighet. D) an - Berättelse af Banco Fu Hmäg lige. D) angående Bankens Sedlar, dels af njure, dels af äldre slaget, och dermed gemenskap egande åtgärder.
Ibland öfwerflöds artiklar skulle winer och raffe möjcligcn förtjena en bekydelig taxation, och ehuru bränwinel wifierligen vä) beklageligen utgör en af landets productioner, skulle kanffe hwarje supande Derföre kunna widkännas någon afgift tili staten; om derigenom näqra behagade aflägga bränwinel, och om afsättningen möjeligen minffades igenom förhöjda afgifter för defi begagnande, sä anser jag för min del akt sädane beredda mffrankmngar werkade crz stör - Den 2Z April. 65 större nytta, än om jordbrukaren fjetkrades igenom förbud atl realisera sin spannemäl enär BränwinSbränningen besia sednare ärensä wäsenteligen ökat tillgångar»e pä kött och fläsV inom detta land. c För alt bereda en ökad förmögenhet och upmunlra industrien bör hwarje medlem i samhället wara Malit art af sina resourlcr förwärswa sig ben högsta produktion, och ännu mer af sadane arneim-, som kunna exporteras, htvaribland bränwinet äfmen ffulle kunna med fördel beräknas, men om desi consumtion inom landet kan förminskas, sa tror jag att Swenska Folket Mille deraf winna sa i moralMs, som physiM afseende, och hwarigenom en sednare generation skulle framställa snnbara fördelar Om misiwäxlär beklageligen inträffa, torde det likwäl wara lika nödwandigt, som nykstgt, alt Regeringen ägde rättigheten att inskränka bränwinsbränningsliden.
Då, vid de af Hofrätten anförda och af Ofver-Intendents-Embetet vitsordade förhållanden, uppförandet af en ny byggnad, afsedd för de till Hofrätts-arkivet hörande handlingars ändamålsenliga förvarande, ej längre syntes kunna uppskjutas, utan att dermed väsendtlig skada för dessa vigtiga handlingar äfventvrades, samt med afseende å hvad Öfver-Intendents-Embetet andragit derom, att arkivbyggnadens uppförande ej lämpligen borde verkslällas utan i sammanhang med det jemväl nödigt ansedda ombyggandet af den Hofrättshusets tomt omgifvande kaj, hvartill det för sådana arbeten eljest afsedda statsanslag ej utan hinder för andra angelägna reparationsåtgärder lemnade tillgång, fann sig Hans Excellens böra i underdånighet hemställa att Kongl. Majit måtte begära att Rikets Ständer till uppförande af en ny arkivbyggnad för Göta Hofrätt och ombyggande af den Hofrättshuset omgifvande kaj, af hvilka den förra enligt kostnadsförslag skulle medtaga en kostnad, i jemnadt tal beräknad, af 52,650 R:dr och det sednare af 11,510R:dr eller till - 8 Bil. N:o 1 a) till Kongl. Maj:ts Prop. N:o 7, om Statsverket 1865. hopa 64,160 R:dr, måtte anvisas att under 1867 utgå omkring 2/3:delar deraf med 40,000 R:dr, som antoges blifva för samma år tillräckliga. 2:o till nya cellfängelsebyggnader. Angående det behof, som härutinnan vore för handen, har Fångvårds-Styrelsen uti underdånig skrifvelse den 16 sistlidne Juni anfört hufvudsakligen följande: