Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Antogos, med den förändring, att orden Kyrkooch Skol-rådel utbytas till Kyrko-rådet och Skol-rådet. 8 30. Kommitterades förslag tili denna § antogs, med utbyte af orden: Kyrkooch Skol-rådel till Kyrko-rådet. 8 31. Antogs, enligt Utskottets förslag, med enahanda ordförändring, som vid nästföregående § nämries. § 32. Antogs, enligt Utskottets förslag, med utbyte af orden: Kyrkooch Skolråd till Skol-rådet. 8 35. Såsom ett första moment antogs Kommitterades förslag till denna §, med utbyte af orden Kyrkooch Skol-rådets, der de förekomma, till Kyrko-rådets; och tillägges ett andra moment, så lydande: För Skol-rådet gälla enahanda föreskrifter. 8 34. Antogs så lydande: ”Protokoll och beslut skola antingen genast, eller sist vid nästa sammanträde, justeras; dock kan särskildt för hvarje gång uppdragas åt två eller liera Ledamöter alt, jemte Ordföranden, justeringen verkställa.” 8 35. Antogs, med utbyte af orden: ”Kyrkooch Skol-rådet till Kyrko-rådet”, och med denna lydelse af den sednare perioden: ”Denna ansvarighet fortfar, tilldess för - 788 Prot.-Utdrag den 3 Oktober 1860. vattningen blifvit antingen godkänd, eller, om klander anställes, af vederbörlig domstol pröfvad, eller ock tilldess natt och år efter räkenskapernas aflemnande förflutit, utan att klander i laga ordning blifvit anstäldt. § 56. Kommitlerades förslag antogs. § 37. Antogs, enligt Kommitlerades förslag, med utbyte af orden: Kyrkooch Skol-råd till Kyrko-råd och Skol-råd. § 38. Antogs, enligt Utskottets förslag. § 59. Antogs, enligt Kommitterades förslag, med utbyte, i början, af orden: Kyrkooch Skol-rådet till ”Kyrko-rådet äfvensom Skol-rådet”, och med uteslutande längre fram i § af orden: på Kyrkooch Skol-rådets framställning. § 40.
Ridderskapet och Adela alt göra afseende på min Reservation, samt återemfttera Betänkandet; i fall icke denna angelägenhet Lunde såsom ett, Ståndets önskningsmåi, behandlas, och således ålerremiss icke hehofvas. Så har förr sked t; och i denna högst vigliga sak anser jag detta steg vara Ridderskapet och Adeln värdigt. På sådan grund skulle jag våga vördsamt anhålla, att Herr Grefven och Laiidt-Marskaiken, i fäll ej ålerremiss af någon begäres, läcktes göra Proposition till afslag af Utskottets Betänkande. samt att föreslå Ridderskapet och Adeln , att hos Kongl. Majit underdånigst anhålla, alt en allmän Revision afLä O ' roverken, som innefattar äfven Universiteten, måtte Nådigt förordnas, af lärde och er far ne män utaf åts killi ge yrken, så att de brister , som tiden i dessa Inrättningar infört, måtte på ett ändaniåls-enhgt sätt kunna afhjelpa»; anhålla urfes Riksens Ständer, att hvad Hans Majit Konungen, i anledning deraf, skulle hafva anbefallt eller ansett nödigt att dervid åtgöra , raå nästkommande Rikets Ständer meddelas. §So J3en so November frn. Förrän jag slutar detta yttrande , beder jag likväl att la nämna några skäl, soia jag förglömt alt anföra, ytterligare styrkande angelägenheten af en sådan Revisions åtgärd. ITar har blifvit vrkadt, alt en juridisk Profession i Lund visat sig vara tillräcklig. En anledning till alt den nu är det, har äfven blifvit framställd i Lärarens skicklighet; och jag är derom öfver tyga d. Men bevisar väl della, att den alltid skall blifva det? Och, mine Herrar, sksdle man ej kunna våga äfven inom vårt Fädernesland börja att fråga, huruvida icke de pracliska Facuitcterua vid Rikets begge Universiteter den Medicinska och den Juridiska, borde sammanslås och förläggas på ett ställe , såsom t. ex. helst i Ilufvudstadeh, både såsom en Anstalt, hvilken innebar hushållning, och som medförde betydliga fördelar ?
Men dessa exempel äro, såsom nyss blifvit antydt, redan nu ganska talrika, utan att, såvidt man försport, sedligheten derigenom i någon mån lidit; och då dertill lägges, alt mången ej ens anar tillvaron af ifrågavarande förbud, så att ej sällan den, som sjelf slår i begrepp att knyta äktenskap inom anförda svågerskapsled, öfverraskas af underrättelsen att han dertill måste söka Konungens tillstånd, hafva Rikets Ständer ansett sig jemväl i allmänna tänkesättet finna ett stöd för dessa förbuds upphäfvande; 32 Exp<di lion s-Uts kottets Förslag till anderd. Skrifvelse, N:o -17. hvadan Rikets Ständer, för sin del, beslutat en Författning, hvarigenom förklaras, att de i 2 Kap. 5 och 6 §§ Giftermåls-Balken, sådana de lyda i Kongl. Förordningen den 10 April 1810, förekommande förbud för der uppräknade personer, att utan Ko nungens tillstånd med hvarandra ingå äktenskap, upphört att vara gällande; dock att derigenom icke sker någon ändring i Lagens stadganden i 13 Kap. 1 § RällegångsBalken, om jäf emot domare, och i 17 Kap. 7 § samma Balk, om jäf emot vittnen, i hvilka fall det kommer att förblifva vid hvad hittills föreskrifvet varit. Med underdånig anmälan härom framhärda Rikets Ständer etc. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 21 Jan. 1863. Preste-Ståndet den 28 Borgare-Ståndet den 28 Bonde-Ståndet den 28 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående utarbetande aj förslag till en ecklesiastik bo ställs-ordning. (Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänkande N:o 20.) S. A. K.
3. — dess tal och yttranden: se Landtmarskalken. Lagercrantz, Carl Gustaf, dess yttanden: I. 52. 120, 319; IV. 617, 621. Lagerfelt, Friherre Israel Carl Adam, dess yttrande: I. 429. Lag-förändringar, i anledning af åtskilliga sådana utaf Rikets Ständer vid sistförflutna Riksmöte beslutade: I. 51, 92, A. 92. 86 — L — Lag-samling, i anledning af väckt motion om utarbetande af en dviik på allmän bekostnad: B. II. 365, 533, 552, A. 553, B'. 658; lil. 129, 475, A. 475. Lagstiftning, i anledning af väckta motioner om förändrad sådan angående förvaltningen af omyndiges egendom samt kontrollen å förmyndare: B. IV. 273, 361; V. 37, A. 37, 40, B. 460, 508, A. 508. Lagsöknings-mål, Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets återlemnande af motion, angående rättighet alt i dylika mål vända sig till domaren i orten, hvilken skulle, lika som Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, ega meddela qvarstadsoch utmätningsbeslut: B. I.
Rydins motion nu verkligen innefattar en utväg att komma till detta resultat, men motionen blifvit af Ekon.Utsk. afstyrkt, så förenar jag mig med dem, hvilka här yrkat återremiss af Utskts betänk., icke blott i afsigt att dermed frigöra mig från de förebråelser jag så ofta fått uppbära, att vilja motsätta mig all förändring uti det nuvar. representationssättet, utan hufvudsakligen derföre, att jag anser ett godt derigenom åt vårt fädernesland kunna beredas. Om R. St. vid sista riksdagen linde framställt en sådan önskan till K. M. , som den nu ifrågavar., och K. M. gått deras önskan till mötes; så kunde vi nu hafva haft eli klokare och bättre förslag — dertill fordras icke mycket — än det som nu hvital' på bordet. Nu då jag med smärta hört en ledamot af detta Stånd upptaga såsom möjligt, att Coust.Utsk:s förslag skulle vid nasta riksdag af alla 4 Stånden kunna antagas, en möjlighet, hvilken dock strider både mot mitt förnuft och min varma känsla; så kan jag, efter en sådan förmodan, icke annat än hjertligen önska att nästkommande R. St. hade något annat föislag att välja emellan. Manbar här åberopat, att en framställning till K. M. icke skulle stå i consecjvens med hvad Ständerne sjelfve förut beslutat, äfvensom alt den vore grundlagsvidrig. Dervid företer sig likväl den omständigheten, hvilken man förbisett, den nemi., att st i ftärne af vår grundlag icke föreställt sig, då de uppgåfvo sättet huru förändringar i grundlagen skulle kunna ske, att fråga kunde blifva, icke 0111 förbättrande utan om kullstörtande af hela denna lag. Af denna anledn. har grundlagens föreskrift i detta afseende blifvit så ytterst felaktig och ofulIstandig, som den nu visar sig i 81 §:n Reg.F;n. Det är en gifven sak, att 3 Stånd utgöra pluralitet inom R. St. 3 Stånd hafva förklarat Const.Utskts förslag oantagligt, men det oaktadt har det förstärkta Const.Utsk. antagit detsamma för alla 4 RiksStms räkning.
Man har nemligen ansett Utskottets förslag ej innefatta tillräcklig latitud vid straffmätning, enär i vissa fall 6 månaders fängelse kunde vara för ringa påföljd, men G månaders straffarbete deremot för hög och förslaget ej lemnar tillfälle för domaren att medla emellan dessa straff; Och vid öfvervägande af de förhållanden, som omförmälda § afser, har Utskottet funnit sig häri böra instämma. Det är nemligen ostridigt, att om fängelset ej sättes högre än 6 månader och straffarbetet ej kan ådömas på mindre tid, än berörde, domaren är utöfver behofvet vid strafftillämpning begränsad. Genom den förändring Utskottet nu föreslår, synes han deremot kunna blifva i tillfälle lämpa straffet efter brottets olika skiftningar; Och det är således i rättvisans intresse, som förändringen är påkallad. Denna förändring gör emellertid en annan nödig. Det brott, som omnämnes i 17 §, kan nemligen ej anses svårare, än det som 18 § bestraffar. Lagens harmoni fordrar således att straffet i båda fallen blir lika; och här har alltså inträffat det fall, då Utskottet i förslagets godkända delar eger föreslå jemkning. Tillägget af fängelse i 17 § torde härmed vara motiveradt. I öfrigt har någon anmärkning ej blifvit gjord emot ifrågavarande afdelning i förslaget, af den beskaffenhet att den ovilkorligen påkallat särskild pröfning; men vid den ytterligare granskning, som förslaget härutinnan undergått, har Utskottet funnit redaktionen af 9 § vara af den beskaffenhet, att meningen ej klart framstår. Efter den lydelse denna § har, innefattar densamma egentligen bestämmelser om straff. Meningen är likväl att allt hvad som sägs i de lagrum, till hvilka samma § hänvisar, gäller vid förfalskning af Norrska allmänna handlingar m. m.
Krigs-Kollegium, i sin förklaring af den 17 November 1843, upplyst och samma års Revisionsberättelse innehåller, utgjorde de kostnader, som Stats-verket intill 1842 års slut fått vidkännas i och för delta faktori, af följande: a) inköpssumman för Carl Gustafs Stads bruksegendom b) ett af salpeterfonden lemnadt lån till faktoriet under åren 1813—20, hvilket lån, enligt Rikets Ständers beslut vid 1840—41 års Riksdag, blifvit afskrifvet, c) sednare nybyggnadskostnad intill 1842 års slut dj kostnad för machineri och inventarier . Om härifrån än vidare kan anses skäl att afräkna det förut omtalda, utaf faktoriet erhållna, men afskrifna lån 55,000: af hvilket kapital, såsom varande i och för faktoriets underhåll redan före år 1820 disponeradt, icke något kunnat användas för de under sednare åren uppförda betydliga byggnader och machiner; så visar det sig likväl, att Stats-verkets kostnader, till och med år 1845, i och för faktoriets upprättande, enligt den lindrigaste beräkning, uppgår till en summa af 132,276: 25. 7. Kongl. Krigs-Kollegii förut åberopade förklaring upplyser, att faktoriet intill år 1836 varit förvaltadt af en särskild dertill utsedd Kommite; och då Revisorerne sakna underrättelse om faktoriets verksamhet under denna tid och dessutom anse mindre lämpligt att sammanföra hvad som under olika administrationer blifvit vidgjordt, så kommer följande redogörelse för gevärstillverkningen att endast omfatta den tid, som faktoriet varit stäldt under Kongl. Krigs-Kollegii förvaltning, eller från och med år 1836 till och med år 1845. Kostnaderna i och för gevärstillverkningen under denna tid utgöra: Från och med år 1836 intill 1842 års utgång, enligt Kongl. Krigs-Kollegii uppgift, 68,912: 44. 11. hvaruti likväl icke äro upptagna förvaltnings-och underhållskostnader, som böra påföras tillverkningskostnaden. Således tillverkningskostnader under den tid faktoriet varit stäldt under Kongl.
Ljnft a r a t t Tara eii af ödets store. Och ju ng fr^^, se an mer, från Knngahälla Frsmrida nlagra stolta riddersniii~~. Lyft ögonen fian marken! Se kiiiip Magiiiis! Det gyllne laj onet y &amp; lij alnieii l i d a r. Det lyser frhn hans röda silkeklader. Det fladdrar p&amp; baneret ofvaii honom. Se konungen! Han: jälf ' ar Nordens läjon ' Se hur det Ihnga silkebleka haret Kring skuldran fladdrar. se hans stolta 11Rllniiig. De komma: danimet hvalfver upp framför dem. De komma, deras svarta s h g g o r rida I aftondagern lhngt iitöfyer fältet. De koinma, marken skalfver iintler riclteli. Lyft ögat jungfru. bllit diii iiegii bnidgiiin. Tank icke mera, a t t clii hellre ville Dig kasta under dessa siiahba Iiofmr. Son1 dana, mot dig, och p &amp; g r h viigen Förtrampas under dem och möta dadeii. (Efteïtrjek ej tillutet.) &amp; innofrLgan ock den sociala frkgan Emil Svensén:. 5 e iiro icke tu, iitaii ett, dessa frhgor. ~ e r a s fireiiiiig ar ol~pplöslig, t y den ligger i s; jälfva tingens natur. Men. clR in Rste de ocl&amp;~, bel1 and1.a~ sari.ifall.clt och icke sbl, soni. oiu de utan. vidare kuiicle losas 1i: var for sig, den ena, oberoende af ' c h andra. Kviiinofrhga~is rötter nikste sökas i cl,ji~~k liggande sociala niissförhållaiicleii, och dess lös ni ii^ inåste sökas i sainhai~cl med clessas Iiafvaide.
Åh, för dem kan man köpa allt till och ANN' SOPHIE (skakar på hufvudet). EK. Solsken låter inte köpa sig. Gifve Gud ni sade sant! Och nyss önskade ni ANN' SOPHIE. EK. ket ondt i hufvudet och vet knappt hvad jag pratar. ANN' SOPHIE. Bry er inte om hvad jag säger. Jag har myc Jag ska' ge er lite' af mammas medicin. ket bitter. Tack, jag har redan fått den var mycANN' SOPHIE. EK. EK (vänder bort hufvudet). Nu vet äfven jag nyheten. Nå, hör den till de »riktiga»? är ju så förfärligt okunnig jag vet ju inte ens riktigt hvad det menas med att spela komedi. EK. Nästan men jag vet bara inte jag ANN' SOPHIE. föreställ er, till exempel, att ni heter Gunigunda Hvad det menas med att spela komedi! Jo, och jag Kuno; att Kuno älskar Gunigunda varmt, böjer) förklarar henne sin kärlek och betäcker hennes hand med kyssar, så här (kysser hennes hand) lycklig för ögonblicket, om också passioneradt; att han, knäböjande så här (knä- evig död skulle bli hans straff. (Stiger upp. Lugnare:) Vi kunna ju vidare föreställa oss, att Gunigundas far vill gifta bort henne med en ful, narraktig riddare, som eger en stor borg. ANN' SOPHIE. Låt inte Gunigunda svara ja hör ni det! gifter sig med riddaren . Är det en komedi? Gunigunda älskar kanske Kuno men hon ANN' SOPHIE. EK. EK. Ja, och dertill en af de allra vanligaste. ANN' SOPHIE. Då vill jag aldrig spela komedi. Att vara falsk mot den man jag älskar, vill jag inte ens låtsa vara. EK. Mamsell Ann' Sophie! Det är lumpet, uselt! ANN' SOPHIE. EK. O, min gud, min gud! Hvad fattas er! Ni är så blek? EK. ANN' SOPHIE. Var lumpen, elak, hård var allt, hvad ni inte Mig? Ingenting. Ack, mamsell Ann' Sophie!
Jag får derför vördsamligen föreslå: Att Judereglementet måtte varda i så måtto uti vissa punkter ändradt och leutereradt, att Judar, som lofligen och i enlighet med författningarnas föreskrift i Riket inkommit, matie lemnäs tillstånd att ingå i hvad slags handtverk som helst, med rättighet, då de fullgjort praestanda, att derpå vinna burskap samt detsamma i ordentlig verkstad drifva. Äfvenväl vågar jag hålla för, att Judarna icke borde förnekas att söka förkofran och befordran i alfa slags literära och vetenskapliga företag, likasom jag tror, att man borde lem - Den i Mart e. m, 181 na Judarna öppet att bosätta sig hvar helst i landet, de det önskade, med öppen rättighet att bruka jorden och förvärfva den, om de genom flit och arbete ville bjuda till att göra det. Om i öfrigt Judereglementets föreskrifter blefve gällande, skulle, såsom jag vågar hoppas, dessa tillökade friheter ingifva Judarna ett nit för Sveriges väl och bästa, som de nu svårligen kunna äga, ehuru erfarenheten ådagalagt, att flera individer af denna nation, sedan de lyckats att genom särskilda tillåtelser vinna rättighet att drifva lofliga handteringar, uti dem visat sig både nyttiga och verksamma, till allmän och enskild båtnad. Sverige, af naturen begåfvadt med mångfaldiga ressourcer, blott de af industrien uppletas, behöfver ännu, uti länge stigande antal, armar och hufvuden, äfvensom capitaler; och för min del vågar jag hålla före, att den lagstiftning, som i vårt land inlockar industriösa främlingar samt här qvarhåller dem, är den klokaste och ändamålsenligaste. Att detta mitt vördsamma memorial mätte varda till Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk. remitteradt, derom anhålles lika vördsamt. 3:o Under den märkvärdiga och obehagliga brodertvisten om det herrliga godset Ekolsund, en tvist, som de Svenska domstolarna icke synas hugade eller capabla att bringa till ett lyckligt slut, hafva, efter min öfvertygelse, sådana äldre och nyare handlingar blifvit producerade, som ådagalägga, att godsets natur af Kungsgård aldrig blifvit definitivt förändrad.
Köpmannavaror till Mariestad, 20,000, centner å 15 öre Kakelugnar, läder, papper m. m. från Mariestad, 6,000 centner å 15 öre Spanmål, mjöl och ladugårdsprodukter, 35,000 centner å 10 öre . Ved, bräder och plank, 40,000 centner å 6 öre Frakten för qvarnstenar och kalk från Ullervad till Moholm torde böra bestämmas för de förra till 10 och för den sednare till 6 öre, hvilket för 8,000 centner qvarnstenar och 40,000 centner kalk utgör Diverse. Då post och paketer de sednare åren inbragt Töreboda-diligensen omkring 2,200 Riksdaler årligen, och då de flesta paketerna sändas med diligensen på Moholm (2:ne enskilda diligeusbolag hafva nemligen sedan år 1861 på 2:ne linier upprätthållit förbindelsen emellan Mariestad och vestra jernvägsstambanan) torde en blifvande jernvägs inkomster af dessa m. fl. smärre titlar ej kunna uppskattas till mindre än R:dr 3,000: - 900: - 3,500: — „ 2,400: - „ 3,200: — 4,963: 75. Summa inkomster R:dr 41,525: — Utgif - Motioner i Borgare-Ståndet 1865. Utbyte och amortering af rails R:dr 500: — Utbyte och amortering af sleepers „ 1,500: — Arbetskostnad för grusning, stoppning, utbyte af rails och sleepers . „ 1,500: — Underhåll och amortering af rörlig materiel „ 1,500: — Aflöning ar: Stations-inspektor och trafik-chef i Mariestad „ 1,500: — Två konduktörer „ 1,200: — Två lokomotivförare och två eldare „ 2,500: — En stationskarl och fyra banvaktare „ 1,500: — Till stations-inspektoren på Moholm „ 400:
Uti dessa mot 1858 års komités underdåniga betänkande framställda anmärkningar hafva, på sätt ett vid krigskollegii underdåniga utlåtande bifogadt protokoll närmare utvisar, kollegii t. f. president och tre civile ledamöter sig förenat; hvaremot, af kollegii tre militär-ledamöter, general-intendenten i hufvudsaken gillade komiténs förslag, men generai-fälttygmästaren och ingeniör-generalen. ehuru sinsemellan något skiljaktige i fråga om sättet, ansågo att, äfven med bibehållande af embetsverket såsom rikskollegium. en sådan förändring i verkets organisation kunde tillvägabringas, att afdelningarne, under hvar sin beslutande chef, gjordes fristående; instämmande dock alla tre militäre ledamöterne i öfvertygelse!) om behofvet af en större enkelhet och skyndsamhet i ärendenas behandling inom kollegium och en dertill syftande förändring i kollegii nuvarande sammansättning och verksa mhet. De genom Kongl. Maj:ts nådiga bref ;>f den 16 Juli 1861 utsedde kommitterade, som med uppmärksamhet granskat och öfvervägt hvad sålunda, i fråga om krigsförvaltningen, dess sammansättning och verksamhet, af i ämnet hörda myndigheter blifvit anfördt, hafva ansett denna vigtiga angelägenhet kunna lämpligast utredas genom besvarandet af följande hufvudfråga: Uppfyller krigskollegium i sitt nuvarande skick till alla delar sitt ändamål att vara ett centralt förvaltningsverk för rikets försvar till lands, eller kan detta ändamål bättre ernås genom kollegii ombildning medelst en i vissa delar förändrad organisation; och bör i sådant fall det nuvarande presidents-embetet bibehållas; samt Hvilka äro fördelarne eller de möjliga olägenheterna deraf, att ärendena, uppå fristående afdelningar beredda och föredragna, i vissa fall af afdelningschefen allena afgöras? För besvarandet af denna hufvudfråga, hafva kommitterade, hvilka i vissa fall dela de åsigter som af 1858 års komité blifvit, så vidt krigskollegium angår, inför Kongl.
Nådiga pröfning i underdånighet öfverlemna det förslag, att, till allmän efterrättelse, förordnas kunde, det beräkningen af dagaböler får försununadt insändande af ifrågavarande Protocoll md för framtiden upphöra, när tre månader förflutit, fran den dag, dä Protocullen sist bordt vara till Öfver Domstolen insände, ehvad försummelsen inom berörde tid blifvit till ansvar anmäld eller icke • hvarefter den försumlige bär, genom förelagd tid och vilen, eller andra laglige utväga, r, tillhållas att sin pligt fullgöra Då Utskottet nu har att för Rikets Stander fratglägga sin wening i de.tta ämne, bör 6 LagUislotiets Betaniande N:o ig, Utskottet först förklara, det Utskottet icke fimer, i anseende till formen , lämpligt, alt en af Rikets Ständer vid sistiidne eller annan föregående Riksdag besluten och expedierad underdånig skrifvelse, såsom sådan,’ å nyo till Kongl. Maj:t inlemnas, utan anser Herr Cederschjålds hemställan rätteligen böra betraktas såsom en af honom vid nu varande Riksdag väckt Motion om de Lagförandringar, sorn i skrifvelsen äro föreslagne. Det är alltså från denna synpunkt, som ifrågan blifvit af Utskottet behandlad och den •underdåniga skrifvelsen, utan afseende på dess egenskap af ett Rikets Ständers beslut, granskad och öfvervägd. Och som Utskottet härvid ej dragit i betänkande att uti de i skrifvelsen anförde motiverne till alla delar instämma, men deremot trott sig finna, att de derpå grundade lagförändrings-förslagen kunjaa i någon mon förtydligas samt i bestämdare uttryck uppställas; så får Utskottet, utan att motiverne å nyo upprepa, härmed afgifva det l förslag: att, med ändring afsa väl Kongl. Brefven den 2 Maji 1766 och den 28 J?ebruarii 1777, så vidt de angå RådPB5 i de Städer, der ej, enligt serr ZjagUtskottets Betänkande.
Utgående från dessa åsigter, hvilka af Utskottet blifvit i motiveringen af dess utlåtande godkända, fastön af detsamma vid tillämpningen sedermera frånträdda, önskar jag fästa uppmärksamheten på de väsendtligaste fördelar, som den låga, men bestämda räntan med tillåten kapital-rabatt eger framför den högre, men obestämda räntan, eller: att Staten kan, när kursen är under »pari», utan förlust, ja! till och med mången gång med vinst uppköpa fond-papperen och således så småningom återbetala sin skuld, med undvikande eller åtminstone förminskande af de alltid mer eller mindre på penninge-rörelsen menligt inverkande uppsägningseller utlottningsoperationerna; att räntan å fond-papperen ej verkar störande på befintliga penningeförhållanden, hvilket skulle vara händelsen om denna ränta öfverstege den i allmänna rörelsen vanliga; samt att Staten erhåller penningarne för bättre pris. På grund af hvad jag nu i största korthet haft äran anföra, såsom skäl hvarföre jag ej kunnat biträda ett beslut, hvarigenom ali upplåning efter det föreslagna fond-systernet blir omöjlig, vågar jag tillstyrka Rikets Ständer, att, med bestämmandet af räntan å Stats-obligationerna till 4 procent, öfverlemna åt dess Fullmäktige i Riksgälds-kontoret, att, med afseende å de vid lånetillfället befintliga penninge-förhållanden, pröfva och bestämma huruvida och i hvad mån kapital-rabatt bör medgifvas. » Af Kontrakts-Prosten Forssell: »Den omtanke, som sträcker sig derhän, att bereda vårt samhälle möjligheten af »medels upplånande genom fonderade stats-obli - Stats-Utskoltets Betänkande, JYs 272, gationer» kan jag så mycket mindre ogilla, som jag i allmänhet godkänner den grundsats, att den handlar klokt, som i tid är beredd på alla eventualiteter; och då jag medgifver att äfven Statens skuldsättning kan blifva dels nödvändig och oundviklig, dels ock, under vissa förhållanden, rådlig och nyttig, så vidgår jag att man äfven derpå bör vara beredd. Blott ett enda förhållande kan dock erkännas vara så bindande, att en sådan skuldsättning måste ske, och detta förhållande inträffar, då samhällets sjelfbestånd hotas genom krig från främmande inkräktare.