Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nto 170, ang:de väckta frågor om förändringar uti grundräntorna och sältet förderas godtgörande, indelta räntornas och tionde-spanmålens indragning till stalsverket, samt ändring uti markegångs-sättningarna, äfvensom dermed sammanhang ägande åtgärder för räkenskaps-verkets förenkling; Nto 17g, med förslag till sammanjemkning och voterts propostr, i anledn. af olika beslut i fråga om anslag för innevar. år till vatten-communicationer; Nto 180, med förslag till sammanjemkning och vo ter.'s propos. , i anledn. af olika beslut, angtde anslag för innevar. år lill gevärs-fabrikationen; Nto 188, i anledn. af erhållen återremiss å Ulsk:s betänk. Nto 82, rörtde A. Odelbergs ansökning om förlängdt arrende af Edeby hemman på Lofön; Nto 189, i anledn. af erhållen återremiss af Utskts betänk. Nto 85, rörtde Assessoren C. J. Lagercrantzäs ansökning om förlängdt arrende å Barkarby kronohemman eller skatteköp derå; Nto igo, i anledn. af erhållen återremiss å Utskts betänk. Nto 84, angtde arrendatorn M. Piunstedts ansökning om prolongation af arrendet af krouoheroinanen Söderby i Lofö socken ; Nto 191, i anledn. af erhållen återremiss å Utskts betänk.
Härefter uppskjöts pröfningen af de återstående delafne af StatsUtsk:s utlät. N:o 73 till eftermiddagens plenum, och åtskildes H. R. o. Ad. kl. ^ lill 3 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck, Lördagen den 11 Mars 1848. Plenum kl. G e. m. Gr. af Ugglas, Carl Ludv. Fredr.: Af tjenstgöromål hindrad från utöfningen af den befattning, jag i egenskap af ledamot i Bevilln.Utsk. innehar, får jag vördsamt anhålla derifrån varda entledigad. R. o. Ad. lemnade härtill sitt samtycke, och i följd deraf blefvo Hrr Electorer af Hr Gr. o. Landtm, anmodade, att i deras nästa sammanträde utse en ledamot i Bevilln.Ulsk. efter Gr. af Ugglas. Fortsattes pröfningen af StatsUtsk:s utlåt. N:o 73, ang:de regleringen af utgiflerne under rikstatens 4:de hufvudtitel. 21 punkten, ang:de tillökning i artilleri-underofficerarnes beklädnadspenningar. Utsk:s tillstyrkande i denna punkt blef af R. o. Ad. bifallet. Dä nu, till följe af R. o. Ad:s pä f. m. fattade beslut, att med pröfningen af 12:te punktens 2:dra mom. skulle uppskjutas tills 22 punkten förekomme, Hr Gr. o. Landtm, lät uppläsa berörde morn., ang:de det för försvarsverket i allmänhet eller krigs-collegii departementer anvisade anslags förminskande med 10,000 r:dr, motsvarande de å bekiddnadsanslaget för lifgardet till hust tillvägabrugte besparingar, anmälte sig och yttrade: Frih. Palmstjerna, Carl Otto: StalsUtsk:s ifrågavar. förslag, alt förminska anslaget för krigs-collegii depart:r, måste jag bestrida. Det torde vara allmänt kändt, alt redan för 8 år sedan K.
Jo, den anlednm, att R. St. beslutat att sammankomma hvart tredje ar. Ar det konsequens i sådant? Vi måste följa lagen och deri säger att R. St. skola sammanträda hvart tredje år; det kan icke jäfvas. Sammanställningen af orden sammankomma och sammanvara lemnar jag i sitt värde. Det står icke sammanvara utan sammankomma. Jag anser för min del, på sätt här af flere talare blifvit yrkadt, Frih. Cederströms motion stridande emot grundlagarne. Jag anser aldeles öfverflödigt att vidare utveckla denna sals. Den är klart stridande emot lagens rälla förstånd och, som grundlagen skall tolkas efter ordalydelsen, så är den grundlagsvidrig. Hr Dalman, Wilhelm Fredr. Achates: Jemte det jag anhåller, att få förena mig med den första delen af Hr Cederschiölds tolkning af Riksd.Ordn:s 2:a §, anhåller jag att få lemna några uplysningar, hemtade ifrån de (i riksdagar jag bevistat och i hvilka jag deltagit. Vid 1823 års riksdag kom icke något annat i fråga, än att bestämma nästa riksdag inom femte året derefter, eller år 1828. Vid 1828—1830 års riksdag föregick deremot en ganska skarp strid isynnerhet här på Riddarhuset ang:de denna fråga. Saken ansågs då så vigtig att striden varade under 2:ne på hvarandra följande pleni-dagar, och minisléren förordade ganska ifrigt det beslut, som af 3:ne RiksSt. blef fattadt, nemi. att utsätta tiden till nästa riksdag under loppet af år 1835. Sedan H. Ex. Gr. af Wetlerstedts försök, strandande emot dåvarande Landtm. II, Ex. Gr. De la Gardies förklarande, att han icke kun de emot grundlagens ordalydelse göra propos. på någon annan dag för nästa riksdags början, än under loppet af år 1835, fortgått i 2:ne pleni-dagar, så framställde H. Ex. Gr. De la Gardie propos., alt R. o. Ad. ville låta det förblifva vid de tre öfriga Ståndens beslut.
Jag får äran upplysa, att redan för ett å två år sedan anbefallde Kongl. Majit utarbetandet af en ny Boställsordning, samt att KrigsCollegiutn redan har förslaget dertill färdigt, Den 15 December e. m. 369 digt, men att Kongl. Maj:t uppskjutit med pröfuingen deraf, emedan detsamma står i nära sammanhang och i vissa delar beror af Rikets Ständers beslut rörande den föreslagne Löneregleringen. Af denna anledning tror jag ett särskildt Utskott för denna fråga ej vara af nöden. Lades på bordet. Herr Riben, Carl Willielm, hade inlemnat ett så lydande Memorial : Yid tillämpning af 3:dje Gap. 3:dje§. i ConcursLagen af den i3 Julii 1818, rörande Borgenärers rätt att tillgripa Gäldenärs innehafvande, af Statsverket utgående Pension, hafva vid särskilda Domstolar olika åsigter varit rådande; hvadan jag trott, att ett förtydligande af nämnde §. vore af beliofvet påkalladt; och då det icke synes mig billigt, alt en Gäldenärs innehafvande Pension såsom alla hans Öfriga tillgångar går till Gäldens betalning, föreslår jag, att uti den ifrågavarande §:n orden: som på annan grund inrätfrade och med särskilde Privilegier eller förbehåll försedde eller gifne liro, måtte utgå. Jag anhåller om Remiss till Lagutskottet af detta Memorial. Lades på bordet. 5 H. 24 370 Den i5 December e. m. Herr Roos > Carl Ulrik, hade inlemnat följande, som upplästes: Mycket talas, skrifves och afhandlas om upplysning och dess spridande, om Folkbildningen m. m.; mycket projecteras, försökte åtgärder för det stora ändamålets vinnande hafva ej eller uteblifvit. Sådant allt, långt ifrån att för upplysningens och Fäderneslandets vän vara likgiltigt eller okärt, utgör deremot föremål för hans tillfredsställelse, hans hopp och förtröstan.
Landtmark stal - 838 Den 17 April. stallen och Tslcmännen förklara Fru Grefvinnan Qxliend stjerna, född Friherrinna K-iddnig, Riksens Ständers .gemensamma agtning för de ädla medborrcrliga tänkesätt bemälte Fru Erefwinna ädagalagt, gcnora anägandc af rättighet till den Pension hon uppå gällande stal' hittils af Stats-mcdlcn uppburit, och ansäg Bonde-Ständet i öfrigt denna Adress böra i Allmänna Tidmnaarne införas , för att såmedelst komma till Allmänhetens kund, stäp, Om detta Beslut stulle de öfrige Respective Stän» dkN wordsamt och wänligen underrättas, vt supr-,. S, DWid föredragning af Stats-Utstottets Mc, rnorial af den a? dennes, angående ersättning för de Löningshemman hwilka, genom wista delar af Törmä Sochnars afträdande till Ryssland wid sista Fredstractaten, ätstillige indelningsbafware wid Wästerbottens Lands, Och Milifaire-Skater mistat, blef samma Memorial af Bonde,Ståndet gilladt Härom stulle de öfrige Respective Ständen genom Protocolls-Uthrag wordsamt och manligen underrättas. Lgt suprs. S. D. Bonde,Ständet gillade till alla delar Stats» UtstottetS Memorial af hcn 19 i denne mänad, rörande förwaitningen af Strömshc-lms och Kongsvrs KongsgärLar. Hwarom de öfriga Respective Skänheu wordsamt och manligen stulle underrättas. Vt sopi». S. D. Efter uppläsande af Wällöf/.
I öfrigt har bemälde Föreståndare anfört flere skäl, hvarför han vidhölle den åsigten, att den föreslagna tullsatsen för ättika voro fullt tillräcklig, derest icke bränvinsskatten och, i sammanhang dermed, tullen å bränvin komme att böjas, i hvilket foll äfven tullen för ättika borde ökas i samma förhållande, så att den utgjorde omkring af tullen å alkohol, allt räknadt per //., såsom förut blifvit föreslaget, Utskottet, som vid sådane förhållanden fortfarande anser, att tullen å ättika bör beräknas efter vigt, ehvad ättikan är starkare eller svagare, finner likväl att, för den händelse att tullen å bränvin skulle komma att ökas utöfver 45 öre per '//. alkohol, en motsvarande tillökning af tullsatsen för ättika efter här ofvan angifna beräkning jemväl bör ega runi ; och Utskottet tår, på sådan grund, hemställa att Rikets Ständer måtto på det sätt gilla Utskottets i fråga om Ättika framställda förslag att, såvida bränvinsskatten förblifvcr oförändrad, tullsatsen å Ättika, alla slag bestämmes för 1 //. till 6 öre; men att, om tullen å bränvin kommer att förhöjas, Utskottet bör hos Ri kets Ständer föreslå den förändrade tullsats för ättika, som, efter förenämnde beräkning, bör ega rum, så att tullen för 1 //. ättika fortfarande kommer att utgöra ungefär ,2S af tul len för 1 €(. alkohol. II. Tarifcu för Utförsdstullcn.
Skeppare vare skyldig att, på sätt Seglations - Ordningen stadgar, å Märkrullan noga antekna behållna förrådet af så väl skeppsförnödenheter, som lifsmedel, till mängd och beskaffenhet, vid den påföljd, som för uraktlåtenhet deraf högstberörde Förordning bestämmer; och må det förråd, som för Fartygets och besättningens behof till begagnande om Skeppsbord finnes nödigt, befrias från tull och andra afgifter i Utlossnings-orten, äfvensom följande qvantiteter Vin, Brännvin, Caffe och Risgryn, hvilka dock endast en gång om året, då Bil. t. Exp.-Ulsk.-s försl. t. und. skrif, N.o 386. 97 §• 28. De undantag ifrån allmänna föreskrifter om Tull-afgifters eiler Skeppsamgälders erläggande, som i serskilda fall, enligt derom meddelade Nådiga förordnanden, för vissa Städer, Orter, Verk och Inrättningar hittills egt rum, skola äfven hädanefter tills vidare tjena till efterrättelse. §• 29* I afseende på Sveriges och Norriges inbördes handelsförhållanden länder till efterrättelse Vår den 24 Maji i8a5 utfärdade Nådiga Förordning. §. 3o. De Svenska, Sjöfarten på aflägsnare Orter tills vidare i Nåder beviljade förmonerna af lindring i Tulloch Convoy-afgifterna med i5 procent för produeter och tillverkningar af länder, belägne på fasta landet af America, Norr om a5:te graden Nordlig Latitud eller af någon bland Vestindiska Öarne, vid direct införsel derifrån med Svenska Skepp, samt för Svenska produeter och tillverkningar, vid direct skeppning till Vestindiska Öarne; med a5 procent för Svenska produeter och tillverkningar, utförda i Svenska Skepp directe Bili. I. R. St.
), det är f. n. en af Englands brinnande frågor. Denna fråga skulle besvaras på ett massmöte för några dagar sedan af » representative women » från olika rösträttsföreningar inom England, Skotland, Irland och Wales, liksom från Amerika och Nya Zeeland. Ar efter år hafva motioner för kvinnans rösträtt förekommit vid parlamentet, år efter år kämpas härför af både män och kvinnor med allt större kraft, allt större vältalighet, allt mera samlad styrka och mer fu ' Iändad organisation. Så säga Englands kvinnor: » Vi begära rösträtt, därför att vi äro medborgarinnor, som böra äga någon talan angående de lagar vi ha att lyda; vi betala skatt och böra därför ha en röst med om användandet af allmänna medel; vi önska förbättring i lagar, som närmast angå hemmet, arbetande kvinnor och barn, dryckenskap, spel och sedlighet — och utan rösträtt ha vi intet gehör. » Det var i den stora, nya » Queens Hall » — rymmande ett par tusen personer — som detta möte skulle hållas, och ett » overflow meeting » i en » hall » midt emot för dem, som ej fingo rum i Queens Hall. Lady Henry Somerset — president för den stora » temperance » - föreniugen, » British Women ' s Temperance Association » — presiderade. Den stora platformen var, som vanligt vid möten anordnade här af kvinnor, klädd med grupper af växter och blommor, och denna, såvä IDUN 212 som salen i öfrigt, var till trängsel fylld af män och kvinnor till ungefär lika antal. Lady Henry Somerset öppnar mötet med ett tal, lika vältaligt som genomträngdt af den finaste kvinnliga känsla, liksom denna ädla kvinna i allt ledes af de högsta motiv att verka för som är sant och godt. Efter det den vördnadsvärda mrs Pearsal-Smith ledt församlingen i en kort bön, fick sir John Hall ordet. Han har nyligen kommit från Nya Zeeland, där han varit premierminister och kraftigt medverkat till att kvinnorna därstädes, som bekant, förra året erhöllo rösträtt, efter en hård 15- årig kamp och efter att motioner 8 gånger varit före vid parlamentet.
Prof. 1845., 9 Sami 88 698 Prot.-Utdrag, den y Mars 1848- märkningar, Stats-Utskottet den 5 dennes på bordet lagda utlåtande, N:o 215, i anledning af Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition, angående ett lån för uppförandet af en gymnastikbyggnad i Malmö. S. D. Vid förnyad föredragning af Slals-UtskoLtets den 5 dennes på bordet lagda utlåtande, N:o 218, angående ett låneunderstöd för fullbordandet af den nya Slifts-kyrkan i Hernösand, blef delta ullåtande af Ridderskapet och Adelli bifallet, med förklarande, alt hvad Utskottet deruti anfört angående domkyrkolionden icke bör intagas uti den ifrågavarande underdåniga skrifvelsen till Kongl. Maj^t. S. 1). "S id förnyad föredragning af Stals-Utskottets utlåtande, N:o 219, i anledning af erhållen återremiss å betänkandet, N:o 82, angående ifrågaställd öfverlåtelse till Haparanda stad af Capitainesbostället vid Norrbottens fältjägare-corps, Hapaniemi, N:o 1, vidblef Ridderskapet och Adeln sitt förut i detta ämne fattade beslut, och lade utlåtandet, N:o 219, till handHagarne. S. D. Föredrogs ånyo och afslogs Stats-Utskottets den 5 dennes på bordet lagda utlåtande, N:o 226, i anledning af väckt motion, angående tillstånd för Norrforss byamän i Westerbottens
Om icke tillfredsställande förklaring i detta hänseende kan lemnäs, anhåller jag om återremiss af §:n. Gr. Sparre: Anlin till detta stadgande är helt enkelt den, att konkurs är af gäldenär sökt, innan han dog; och meningen är att, då konkurs är sökt, deröfver hastigt skall resolveras. Är konkurs sökt, har antingen gäldenär sjelf eller borgenär gjort det och fordringsegarue hafva således rättighet att fordra att med resolutionen icke skall dröjas den tid, som sterbhusdelegare under vanliga förhållanden hafva på sig att öfvertänka, huruvida de vilja göra sig urarfva eller ej. Det vanligaste fallet, då denna § skulle komma att tillämpas, blefve då en gäldenär tagit lifvet af sig, och då vore det sannerligen betänkligt, ifall det skulle dröja en månads tid, innan sterbhusdelegarne skulle svara på den redan gjorda konkursansökningen. Mot §:n är i min tanke ingenting att anmärka, om icke att denna tid af 14 dagar är för lång. Jag vågar anhålla om bifall till g.n. Efter härmed slutad öfverläggning samt uptagnnde af yrkanderne fi dels bifall till dels återremiss af ifrågavide §, framställdes propos. å bifall dertill, samt besvarades med flere ja jemte ett eller annat nej; och förklarades ja haft öfvervigten. § 9. Hr Dalman: Eld. denna g skulle gäldenär, som gör kon kurs, kunna få sin ansökning uptagen, utan att ens bifoga upgift på sina borgenärer och deras hemvist. Detta synes dock icke vara för mycket hegardt, äfven om han ej hunnit upsätta fullständig boförteckning. Jag hemställer således om denna förändring och erinrar tillika att på första raden af §:n ordet »afträdesansökning» måtte utbytas mot »konkursansökning». Gr. Sparre: Det kan icke annat än förvåna mig att den värde motionären sjelf vill afsla Utskits förslag i denna del, då Utsk:t i detta afs:de endast följt lagberedningens framställning. Lagberedningen har funnit sig tvungen att frångå det af Hr Dalman förordade stadgandet.
Man har anmärkt, att, i fall Under-Rätt* Utslag i frågor om lyftning genast skulle gå i verkställighet, kunde, derest Utslaget i högre Rätt ändrades, ofta svårighet uppstå att få medlen återburna, och, då lyftningssökandens rätt ändock synes erforderligen iakttagen enär lyftningsfrågan, skiljd från sjelfva Coricoursmålet, får i högre Rätt fullföljas, samt således kan med skyndsamhet afgöras, är en härmed öfverensstämmande ändring i 28 §• föreslagen; men Utskottet finner att, om besvär i lyftningsfrågor skulle uppehålla verkställigheten; så vore Utslaget med detsamma i många fall till—; intetgjordt, ty ofta kunde hela Concourssakeri hinna afslutas innan besvären blifvit pröfvade^ Det synes derföre angeläget att Utslaget verkställ 554 Lag Utskottets 'B et'ani an den les. Och, enär lyftning i allmänhet för öfrigt icke äger rum utan emot borgen, är något äfventyr icke mera i denna händelse att befara, än deraf, att Under-Rätts Dom i hufvudsaken går i verkställighet Utan hinder af Vad.
Såsom skäl för pensioneringens öfverlåtande .åt lokalmyudigheter är hufvudsakligen anfördti att, i händelse inrättningen centraliserades, Styrelsens ledamöter, hvilka saknade personlig kännedom af de understödsökande, följaktligen vore nödsakade att vid bedömandet af sökandernes behörighet till eller behof, af pension helt och hållet rätta sig efter företedda betyg, hvilka icke alltid kunde antagas vara fullt tillförlitliga; att Styrelsen dessutom måste i sin verksamhet blifva bunden af gällande reglemente, hvars bestämmelser icke alltid medgålve understöds meddelande åt personer, som deraf företrädesvis vore i behof; att anskaffande och insändande till Centralstyrelsen af erforderliga betyg ofta skulle för de hjelpbehöfvande föranleda känbara kostnader och tidsutdrägt; att deremot Sjömanshus-direktionerna, hvilka, såsom valda af skeppsredare och sjöfarande, egde sjöfolkets närmaste förtroende, vore i tillfälle att personligen känna flertalet af dem, som hos Direktionerna sökte hjelp, och kunde om deras förhållanden ofördröjligen vinna önskade upplysningar samt, utau kostnad, tidsutdrägt och omvägar för de behöfvande, lemna erforderligt understöd just då sådant vore af nöden; att, om än till en början personer skulle finnas villige att utan lön eller arfvode åtaga sig ledamotskap i den ifrågaställa Centralstyrelsen, sådant ingalunda kunde förväntas blifva förhållandet, sedan erfarenheten framdeles ådagalagt den tids uppoffring, och omtanka, som erfordrades för behörigt fullgörande af dylikt uppdrag, med hvilket äfven ett betydligt ansvar blefve förenadt; att det följaktligen snart blefve nödigt att, utom hvad till tjenstemannapersonalens aflönande i allt fall åtginge, till löner eller arfvodeu åt Styrelsens ledamöter anvisa särskilda medel — en kostnad som, derest pensioneringen såsom en kommunal angelägenhet besörjdes af Sjömanshus-direktionerna, icke ifrågakomme; — och slutligen att, i fall en centralinrättning skulle öfvertaga alla för pensionering al fartygsbefälhavare och sjömän samt deras enkor och barn afsedda tillgångar, det för - 14 Kongl, Majus Nåd.
Uppå utförligt anförda skäl hemställer i sådant afseende kommittéen: aLt då Sekund-cheferne vid Lifgardes-regementena till fot njöte en sammanräknad löneinkomst af 4,100 R:dr, ehuru dessa regementers officers-korpser hvardera till antalet utgjorde blott hälften emot ett Artilleri-regementes, chefernes för Artilleri-rcgementerne aflöning måtte ökas med 560 R:dr, eller till 4,360 R:dr, då lönetillökningen för de 3:ne cheferne blefve 1,680 R:dr; att, jemte det artilleriets 13 majorer, till likhet med hvad vid Norska artilleriet eger rum, upphöjdes till öfverstelöjtnanter, hvarigenom majorsgraden komme att försvinna och öfverste-löjtnanternes antal blefve 16, dessas löner måtte, för att blifva ungefärligen lika med öfverste-löjtnanternes vid gardes-regementena, från 1,920 R:dr, som de nu med furagemedlen inberäknade utgöra, höjas till 2,770 R:dr eller med Transport R:dr 65,938. 40. — 24 Kongl. Ma/:ts Nåd. Prop. om Statsverk. 1850. Transport: 850 R:dr hvardera, hvilken förhöjning skulle för 16 Ofverstelöjtnanter utgöra 13,600 R:dr, hvarförutan dc 10 äldste af dem skulle förklaras berättigade till öfverste-löjtnants pensioner : att kapitenslönerna af högre klassen, nu utgörande 1,280 R:dr, måtte ökas till 1,400 R:dr, eller med 120 R:dr hvardera, som för 32 kaptener skulle erfordra ett årligt anslag af 3,840 R:dr, hvarförutan borde, åt de förslagsvis till 12 upptagna kaptener med högre lön, som ej äro kompanieller batterichefer, beviljas hvardera i ersättning för kompani-reveny 400
Sadane mang"ariga förhallanden kunna icke med rättwisa afbry"ras i ett ögonblick, innan nödige anstalter derefter hunnit widtaaas, och det ar nu först sedan "Allmänna Brandförsäkrings-Werkets DiiEions "och Delägares beslut öfwer det aNei-n^iv Riksens "Ständer dem förelagt, blifwit af Kongl. Majit "i Nader bifallit, som den ömsesidiga lagliga ärnard, hwilken i detta mål fordrats, kan rätteligen anses wara fulländad. De wilkor som Stars"Utffotret förut Brandförsäkrings-vireÄionen fö"reskrifwit, synas böra förblifwa utan al! werkan, "da Ucssotter sjelft insett, at nägoc gällande beflur "i detta mål endast kunde fattas af Riksens Stanners 1'lLNL, til hwilka ock detsamma af Utskottet "blifwit hänskjmit. "Kongl. Majit, som i en Nådig ickoxosuion til 654 Den 14 Mars. e. m. "til Stals-Utskottet revan yttrat sine tankesätt i "Vetta ämne, anser öfwerflövigt, at nu äter erin"vra Riksens Ständer om Ven flerfalviga nytta af "Allmänna Brandförsäkrings-Merker och om betz "rätt til Riksens Ständers omwärdnad och wäl"wilja. Mev öfwertygelse at Riksens Ständer icke "wilja wägra en Inrättning, hwilken trygga Medborgares egendom och befäster Allmän Lreclit, "en hjelp, som uran någon upoffring kan lemnäs, "har Kongl.
Jag yrkar extra utgiftsmedlens behöriga och ordentliga redovisning, då för detta anslag ej mera än för några andra uti Grundlagen finnas några undantagslagar. Jag åberopar Herr Grefve Gyllenborgs så grundligt och väl utvecklade motiver till styrka för mitt yrkande , och jag anhåller om återretniss utaf Betänkandet. N:o 8- Under en längre förfluten tid, har jag Den 7 Julii e. m, fästat uppmärksamhet vid dispositionsoch redovisningssättet af de så kallade allmänna extra utgiftsmedel, men, inseende angelägenheten, att till styrka för omdömet derom, äfven känna föreskrifterne, i afseende på sä beskaffade utgifter, under 3:ne föregående regeringssätt, har jag innehållit ett yttrande derom till dess jag, ifrån föreskrifterne under desse regeringssätt, kunde hämta den ytterligare ledning för mitt omdöme, som ett inskränktare rådrum under sista revisionen 1820, icke medgaf, men jag nu, af vundne upplysningar, inhemtadt; och har mig nu dessutom förekommit en förnyad anledning till den framställning jag nu i detta afseende afgifver, af innehållet af Kongl. Maj:ts nådiga svar till KammarCollegium af den 25 Julii detta år, i afseende på den af Collegium gjorda underdåniga förfrågan om redovisningen för flere af Extra utgiftsmedlen anordnade summor under åren 1819, 1820 och 1821 så lydande: Till svar å