Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Underrättelsen om detta arf träffade fru Björk en förmiddag, medan flickorna voro borta. Hennes första känsla var en svindlande glädje, en öfversvallande tacksamhet mot Gud, ett barnsligt begär att skynda till flickorna och ropa: » Mina kära barn, hör ni hvad som händt, det ljusnar mer och mer för oss. Gud är så god. så g o d. » Men hennes nästa känsla var mera nykter; den kom helt sakta och försiktigt smygande in i hennes själ och kunde tolkas ungefär så här: » Nej, jag skall ingenting säga åt flickorna ... få de veta, att jag har 6 0 0 kronor, så lämna de mig ingen ro for den här nattrockshistorien, och det är en galenskap att jag, gamla kärring, ska ha ett nytt plagg, då det gamla är så bra. Pengarna skola vara orubbade kvar åt mina flickor, när jag går bort, och inte användas till D å g r a lyxartiklar. » Men då Maria och Ida vid middagstiden kommo hem och efter vanligheten hälsade på modern med en kyss, sågo de genast, att någonting händt, någontingsom icke var ledsamt. Moderns bruna, vänliga ögon hade ett skimmer, hvilket hon, trots alla bemödanden att se likgiltig ut, ej kunde dölja, och den lilla krokiga gestalten snurrade ännu ifrigare än vanligt omkring bordet, som hon höll på att, duka. » Mamma, hvad har händt? » frågade Maria, i det hon kom och ställde sig bredvid modern. Fru Björk ryckte omärkligt till, men hon försökte att låta obesvärad och likgiltig, då hon utan att se på dottern svarade: » Ingenting. » » Jo, mamma, någonting har händt, » ifyllde I d a / i det hon ställde sig på andra sidan och barrikaderade modern, » jag ser det på dig. jag ser det på din nästipp, » tillade hon, i det hon pojkaktigt sträckte fram sitt finger mot moderns lilla spetsiga näsa. » Hvad i all världen skulle ha händt, » svarade modern, och hon gaf bägge döttrarna en hastig, undvikande blick. » Ja, det är just det vi inte veta. V i veta bara, att någonting händt, men inte hvad, och det är det du skall tala om för oss. » Nu kände modern, att hon måste kapitulera.
Hos hrr Gehrman &amp; Co., f. d. Julius Bagges musikhandel: Svärmeri, vals för piano af F. Bonnerose; Ayala, polka för piano af Oscar Sandström; My Darling, schottiseh för piano af Leonard Gautier; LaBienvenue, vals för piano af A. Manveloff; Falks sång ur » Kärlekens komedi » af Ibsen, musik af Emil Sjögren; » J drömmen du är mig nära&gt;, sång vid piano af Emil Sjögren samt * Ett litet trolU, polka för piano, fru Anna Lundberg vid Svenska teatern (porträtt på framsidan) tillegnad af Johan Ericsen. Förslag till matordning för veckan 12 — 18 okt. S ö n d a g: Hvitkäl; kokta rÖdspettor; oxfilet; risgryn med äpple. M å n d a g: Soppa på gröna ärter; benig kalfstek. T i s d a g: Kabeljopudding; stufvad selleristjälk; helgrynsvälling. O n s d a g: Buljong, klar med pastej; stekt gädda; fläsk med päron; bakelser med sylt. T o r s d a g: Arter och fläsk; plättar med sylt. F r e d a g: Ärtpuré med fläsktärningar * och cröutons; kokt g ö s; arma riddare. L ö r d a g: Kalfkotletter: risgrynsvälling. en stor, brokig bomullsnäsduk, som fållas rundtorn. Därpå lägger man duken på bordet och ritar efter ett fat eller en bricka en rundel, på det smalaste stället ungefär 4 cm. från kanten. På denna linie stickar man fast en fingersbred remsa af rödt eller brokigt kattun, i hvilken en stark list eller ett band införes till sammandragning. En med tillhjälp af ett tefat tillskuren rund kartongdel öfverdragee med kattun eller shirting och fästes som botten i midten af på- sen. De fyra hörnen af näsduken hänga ned, som prydnad på utsidan af väskan. Önskar man göra den elegantare, tager man en silkesduk och likadana band till genomdragning; äfven kan man omge kanterna med spetsar.
Men när han slutat, satt Pehr Ohlsson kvar i stolen, som om ingenting hade händt, och Karl Johan såg, hur han småskrattade för sig själf. När den andre ingenting svarade, började Karl Johan igen. Han talade en lång stund, vred sig på stolen och såg upp på Pehr Ohlsson. Men när han hade slutat, satt Pehr Ohlsson som förut. Ögonen voro alvarsamma, men munnen såg ut, som om den skrattade åt honom. Karl Johan blef förvirrad. Han ville börja en gång till, men rösten svek honom, och tyst, utan att kunna få fram ett ljud, satt han bara och såg på det orörliga ansigtet på andra sidan bordsändan med en känsla som om han skulle få stryk. Till sist sade Pehr Ohlsson: – Jaså, han trodde verkligen, att det där skulle gå. Karl Johan började tala om Sophie. – Jaså, hon är verkligen så galen, så att hon vill, afbröt gubben. – Ja, sade Karl Johan darrande. – Ja, men jag vill det inte, sade Pehr Ohlsson och reste sig. Hälsa och säg henne det. – Flickan blir olycklig, försökte Karl Johan. – För att hon inte får honom, sade Pehr Ohlsson. Det tror jag, fan ta mig inte. Och är hon så dum, så rör det mig inte. – Nu kan han gå, tillade gubben och satte sig i stolen igen, i det han återtog läsningen. Karl Johan försvann tyst genom dörren. Men när han kom ut igen, öfverfölls han af en känsla af hat, så stark, att han blef nästan rädd för sig själf, och han knöt sina långa, magra fingrar, medan han tänkte på den dag, då också han skulle kunna sitta på sin stol och med ett ord trampa på andra. Han lofvade sig själf, att då skulle han inte spara dem, som han rådde på. Det var öfverenskommet, att Sophie skulle vara borta, därför att hon fruktade fadern. Och Karl Johan rodde ensam hem, medan tanken på hämd fylde hans sinne med en känsla af njutning, som om han med sin svaga hand kunnat böja den styfva gubben i stoftet. Men när han kom hem, stängde han in sig i sin lilla kammare och började tänka. Alt som han tänkte, blef han lugnare, och han började förstå, att det fans intet annat sätt än att som patriarken i bibeln hjälpa sig fram med list.
Ständers eget förklarande uti en deras underdåniga Skrifvelse till Kongl. Maj:t af den 14 Mars 1810, hvars innehåll af Utskottet upptages. 17:0 Från Lagutskottet, af den 27 Juni, angående Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse rörande ansvar för åverkan å Skogsplanteringar; och anser Utskottet hufvudsakligast att innan någon omarbetning af Brottmålslagen i allmänhet medliinnes, vidare föreskrift om bestraffningen af ifrågavarande brott ej må utfärdas, än hvad 64 §• i 1805 års Kongl. Skogsordning redan inne. fattar; och såsom en följd häraf, anser Utskottet någon annan änden derlemnade tillåtelse till ransakande efter ifrån skogsplanteringar bortförda träd, icke eller behöflig eller lämplig. * ' 18:0 Från StatsUtskoltet, af den 3 Juli, angående Friherre Staél voti Hollsteins Memorial om Recognitions-Skogarna. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den 10 Januarii. 601 Friherre Cederström anhöll ytterligare, att hans ifrågavarande Anmärkningar måtte till StatsUtskottet remitteras; men uppå af Herr Grefven och LandtMarskalken förnyad Proposition, ansåg Ridderskapet och Adeln att dessa Anmärkningar borde förvisas till samma Utskott, dit Friherre Wrangels Memorial redan blifvit af Ridderskapet och Adeln remitteradt. Fortsattes justeringen af PleniProtocollet för den 5 dennes Förmiddagen intill slut. Föredrogs till remitterande Grefve Pipers, Carl Claes, den 5 dennes på förmiddagen på bordet lagde Memorial, angående erbjudande lill Staten af Höganäs StenkolsGrufvor. Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard, hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes så lydande: Det af Herr Grefve Carl Claes Piper å egne och öfrige Delägares vägnar ingifne och undertecknade Memorial, angående Höganäs Stenkolsverk, är, enligt min tanka, af förmycken vigt, för att icke å alla sidor böra skärskådas.
Men jag anser mig i formelt afseende böra hysa betänkligheter att antaga PresteSt:s inbjudning. Det är visserligen sannt att PresteSt. kan, såsom ägande privilegier, hvilka det bör upprätthålla, både för sin egen skull och för de allmänna inrättningar, som af dessa privilegier skyddas, samt att Ståndet fördenskuld kan både för det närvarande och för framtiden, med allt skäl, gå till K. M. med en egen och serskild underdånig framställning i ämnet. Men så är icke förhållandet med R. o. Ad. hvars privilegier icke hafva att göra med dessa frågor, hvadan jag anser R. o. Ad. böra låta dervid bero. Så vidt saken rörer blott en allmän och för R. St. gemensam fråga så tror jag att 75 § Riksd.ordn. måste iakttagas, der det nemi. heter: ”skulle två Stånd stadna mot två, förfalle frågan och förblifve vid det, som förr stadgadt varit, utan att samma fråga må kunna vid, den riksdagen ånyo väckas och upptagas. ” Nu har skatteförenklingsfrågan förfallit derigenom att två Stånd stadnat emot tvä. Antaga vi likväl PresteSt:s inbjudning: så kunde man möjligtvis säga att detta sätt att behandla frågan skulle innebära hennes upptagande ånyo. Till en sådan motsägelse bör R. o. Ad. icke göra sig skyldigt. Nu kommer dertill att den inbjudning, som PresteSt. afgifvit, redan blifvit afslagen af både Borgareoch BondeStm. Förmodligen äro prot.-utdr. derom ankomne och jag får anmoda Ridd.-Secret. att uppläsa dem. Sedan lindert. Ridd.-Secret. i anledn. häraf upplyst alt enligt ankomne prot.-utdr. sä väl Borgaresom BondeStm afslagit PresteSt:s ifrägavar:de inbjudning, tilläde Hr von Hartmansdorff: När således inbjudningen blifvit af 2 Stånd afslagen, så är hon redan förfallen då hon kommer till R. o. Ad:s pröfning. Ståndet vet således på förhand att af vårt beslut, äfven om vi skulle antaga PresteSt:s inbjudning, ingen på följd kan blifva.
Namnsedeln förseglas och bör sändningen assureras, om afsändaren önskar full garanti för dess riktiga befordran. Emil P. Kan ej användas. Svala. Daniel Fallström ber genom oss få på det hjärtligaste tacka för det utmärkt vänliga brefvet. Kände han brefskrifvarinnans adress, skulle han göra det egenhändigt. Red. [2774J Mattor, Möbeltyger^ f£S J. Innehållsförteckning: Friherrinnan Ebba Åkerhielm; öfverhofmästarinna hos h. m:t drottningen. Med porträtt. — Finsk erotik; tre öfversätfningar af Fågel Blå. — Om frågare och frågor; af Ave. — Att bevara hemligheter. — Farbror Örn; skiss af Anna Wahlenberg. — Iduns julklappsbazar. — Tändernas värd af B. G. — Min trotjänarinna; af Ebon Iloi. — Lyckliga hem. — N är » den lille » v än ta s. — Från amerikanska badorter. För Idun af Amandus Riolan. — Smånotiser från kvinnovärlden. — Öfverraskningar; små funderingar af Fru Johanna. — Teater och musik. — Räddad; ber. för Idun af Elena. (Forts, och slut.) — För Iduns läsekrets. — Redovisning. Förslag till matlagning för veckan 10 — 25 okt. — Hushållet. — Klädedräkten. — Toaletten. — Bostaden. — Handarbeten. — Fönsterträdgården. — Bakning. — Drycker. — Möblerna. — Läkareråd. — Frågor. Idun ONSDAGEN PRENUMERATIONSPRIS PR Å R: UTGIFNINGSDAGAR: IDUN — KR. 5: — IDUNS MODETIDN. MED PLANSCHER OCH HANDARB. &gt; 5: — IDUNS MODETID. UTAN PL. 12:TE Å R G. KOMMISSIONÄRER BYRÅ OCH EXPEDITION: ANTAGAS ÖFVER HELA LANDET PÅ ALLKLARA S. DELES SÄRSKILDT FÖRMÅNL. VILLKOR. LÖSNUMMERPRIS: 8 ÖRE. STOCKHOLM, IDUNS KUNGL. HOFBOKTRYCKERI.
Stadgar, angående utarbetande af sådane till skyddande af inhemska artisters förlagsrätt till original-arbeten i bildande konst: B. III. 207, 266, A. 272: U. IV. 472, A. 493. 238 — S — Stael von Holstein, Friherre Otto Wilhelm, dess yttrande: III. 653. Stam-Holliinderier, angående förökning i det af Kongl. Maj:t äskade anslag till inrättande af nya sådana; motion af Herr Lars Gustaf von Celsing: se Motioner. Stapelstäder, Rikets, angående rättighet för utländsk man att i nämnde städer drifva grosshandel-och idka större fabri ksrörelse m. m.: B. XI. 1(6. 251, A. 25), E. 315. — —, angående befrielse lör dem från åliggandet att årligen in föra och på ständigt upplag hålla vissa qvantiieter salt: B III. 273. 306 A. 308. 309; B. VH. 351; VIII 9, A. 9 Statens jernvägar, angående anvisande af 500.000 R:dr Il:mt att utgå såsom lån till dem, som vilja åtaga sig att inom landet förfärdiga lokomotiver och rails, till —; motion af Herr Anders Rolf Oxehufvud: 6e Motioner. Statens jernvögshyggnader, angående: I. E 427; VII 5. — —, om anskaffande af medel för fortsättning af, jemte andra dermed sammanhang egande ämnen: I. 232. 285.
När andra skäligen antagliga grunder icke kunnat erhållas, hade äfven Kammar-kollegium, vid pröfning af de föreslagna arrendena, tagit samma föreskrifter till rättesnöre, på det sätt, att, efter de olika orterna, minimibeloppen blifvit fastställda till 1 eller § tunna strid säd för hvarje tunland öppen åkerjord och maximi-beloppen derefter bestämts genom att till nämnda minimum lägga det i lika slags spanmål förvandlade värdet af 1 lispund smör för hvarje ko och 1 skålpund ull för hvarje får, som å egendomen kunde vinteroch sommarfödas. Att detta rättesnöre icke vore pålitligt måste emellertid erkännas, men något annat hade ofta icke gifvits; och under sådana förhållanden egde Kollegium icke skäl frånsäga sig den ledning, som i nämnda afseende kunde af äldre stadganden hemtas, men med större omsorg och framför allt större sakkännedom vid förslagens upprättande skulle behofvet deraf blifva mindre. I afseende å de personer, åt hvilka afgifvandet af ifrågavarande förslag kunde anförtros, hade olika meningar blifvit af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande framställda, bland hvilka Kollegium funnit det af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Christianstads län vara den mest antagliga. I enlighet dermed borde desse män blifva Kronofogden, en Landtmätare och två sakkunnige män. Kronofogden vore Kronans ombud i orten och hade till tjensteåliggande att tillse jordegarens rätt; Landtmätaren, hvars biträde påkallades för att beskrifva egendomens åker och äng, hade vid denna förrättning tillfälle att om dess beskaffenhet bilda sig ett omdöme; och de sakkunnige män, åt hvilka ifrågavarande förtroende skulle lemnäs, måste antagas finna med sin medborgerliga pligt oförenligt att icke oväldigt och efter bästa förmåga fullgöra sitt uppdrag. Men då Landtmätaren hittills icke haft till tjensteåliggande att deltaga i arrendeförslags upprättande och de landtbrukare, som derom komme att anlitas, för ändamålet måste använda tid och möda, borde såväl den förre som de sednare undfå skjutsersättning och dagtraktamente.
— Anslaget till ersättning af kostnaderna för byggnadsoch reparations-arbeten vid arméens utredningsförråd på Skeppsholmen — 6,710: — Utaf 1861 års anslag, 189,000 R:dr, till underhållande af beväringsmanskapets beklädnad 100,000: — 1861 års anslag till understöd åt arméeps officerare, för inträde i aktiv krigstjenst hos någon främmande makt, som befinner sig i vänskapligt förhållande till Sverige, — 9,000: — Transport: 6,750,960: 14. 8,881,059: 84. — 12 — Transport: 6.750,960: 14. 8,881,059: 84. Anslaget till sammanfattningen af statistiska uppgifter öfver kostnaderna för de föremål, som tillhöra Kongl. Krigs-kollegii förvaltning — 2,000: — 1861 års anslag till skiften och afvittringar — 70,575: — Utaf anslaget, 20,000 R:dr, för gravering och tryckning af färdiga blad utaf geologiska karteverket — 14,000: — 1861 års anslag till utdelning vid landtbrukaremöten af premier för husdjur, redskap och ladugårdspro dukter — 3,000: — Utaf 1861 års anslag, 5,000 R:dr, till aflönande af lärare och underhåll af elever m. m. vid skeppsbyg geri-institutet i Carlskrona — 1,658: 62. Anslaget till befrämjande af slöjd-expositioner — 4,500:.
Lemnäs den i lösa ordalag och öfverlemnas det åt godtycket att göra huru som lie Ist, så kan med den inträffa och troligen skall på de flesta ställen inträffa, såsom man ser i Odmans välbekanta beskrifning om sin ungdom vid Wexiö skola, der lian omtalar den skollagen, som kom oell någon tid derefter syntes sorn den icke kommit eller ingen frukt hade verkat, emedan ingen controll var utsatt. På dessa skäl och på de grunder, sorn här förut blifvit utförligt anförda, måste jag vidblifva min önskan och mitt tillstyrkande, att R. o. Ad. måtte antaga första och andra momenterna, sådana som Utsktn föreslagit dem, likasom det fjerde, och vid det tredje är det blott en enda anniärkn., nemi. det tillägg, hvarom jag anhållit. Deruti har llr von Hartmansdorff önskat förändring af ett ord, nemi. behöriga i stället för compelenta, hvaruti jag för min del instämmer. Hr Rå fe It, Anton: Det är i följd af Hr Ribbings anmäikn., att Utsk:n icke fastat tillräckligt afseende på Biskop Agardhs reservation om hemläsningen, som jag får fästa Hr Ribbings uppmärksamhet på sidan 29 i motiverna för Utsk.-ns betänk. Der lyda orden på följande sätt: ”Här torde Uisk:n äfven böra yttra sig öfver de mångfaHeliga annnirknjr, som blifvit gjorda i enlighet med ett, uti en betänk, åtföljande reservation uppgjord!, förslag till hemläsningsskolor. Utsktn hafva ingalunda ansett, och anse ej heller nu, den på hemläsning grundade skolundervisningen vara genom de af Utsk:n föreslagna stadgande!! förhindrad, än mindre alldeles utesluten.
i Komotett» Ptot. Sécret.f jnungens Cancellie, /. Litt. Förteckning d de Emhetsoch Tjenstemän samt Betjente af Kongl. Allmänna Magazins'Directicnen, hvilka, vid JVerkels indragning, komma att uppföras till sine innehafvande LÖners åtnjutande pä Expectcmce-Stat. m Banco. Ledamoten, Kammar-Badet P. G, Welin. . 1080 Dito, dito Ij.-Neijber. 1080 — - Secreteraren A. Elfving, 666 32 - Advocat-Fiscalen P. G. Bondrie . 600 Kammereraren P. Klint . 666 32 — Revisions - Commissarien L. Ostv mark , , , a a * ■ 660 3* — Kammar-FörYandten J. A. Törneman . 426 3* - Revisoren, Commissarien G. Dito, dito C. 11. von Sneidau 426 3* — Dito, J. C. JKidin 426 32 Casseuren J. U. Lunden . • 500 Bokhållaren J. Bille * 500 — Öfver-Inspectoren, Krigs-Rådet tS. G. Ehrenstam . 373 lf> Proto-Notarien A, Hellichius 426 32 — Registratoren G. Forssell . , 426 32 t Notarien G. Cremer . , > 340 Dito L. A, Arnoldsson 34° Cancellisten p. <S. Sparre . '■ 5226 32 Dito G. Myhrman , . 226 32 Förteckning, Cancellisten C. J. Rezelius 226 Kammarskrifvaren J. U. Servais 226 Dito C. Sebell 226 Dito Ulr. Liedman , . • .. 226 Dito G. A. Wedman 226 Dito J. G.
Fullkomligt trygg, i afseende på Bankens förmåga att kunna inlösa sina redan utgifna förbindelser, vill jag äfven medgifva, att en ökad sedelskuld af en half million R:dr, i och för sig sjelf, icke borde föranleda något grundadt misstroende till realisationens bestånd. Det är således icke beloppet af det nya Creditivet och den derigenom uppkommande nödvändigheten att öka sedelstocken, som bos mig väcker oro och fruktan för följderna af den föreslagna åtgärden. Men då densamma ådagalägger en Banco-Utshottets Betänkande N-0 l3o. fortfarande benägenhet att å nyo tillvägabringa den villervalla i Rikets mynlförhållanden och de mångfaldiga financiela oredor, som, ännu icke till fullo aihjelpta, enligt min öfvertygelse, ända hitintills utgjort den förnämsta orsaken till den fattigdom och det ceconomiska betryck, hvaruti Svenska folket allmänneligen befinner sig; så kan jag icke annat än anse det af Utskottet nu tillstyrkta beslut, ur denna synpunkt betraktadt, såsom högst skadligt och olycksbådande för vårt fädernesland.
Sammansatta Statsoch Ekonomi-Utskotten, till hvars behandling denna fråga då öfverlemnades, yttrade, i anledning häraf, uti sitt den 20 Mars 1845 afgifna Utlåtande, att som Kongl. Majit, genom utslag af den 6 April 1824,. förklarat, att bro skulle byggas öfver sundet vid Hallsnäs af samtlige Westra häradsboer gemensamt och att Ramqvilla socknemän borde taga dubbel lott i kostnaden samt i framtiden besörja brons underhåll; alltså och då denna skyldighet i laga ordning tillkommit, samt motionären icke loregifvit, än mindre ådagalagt, att samma skyldighet skulle hafva blifvit utan skäl Westra häradsboer ålagd eller vara af någon särdeles betungande beskaffenhet, sä att nämnde menighet icke utan hjelp kunde den fullgöra, tillstyrkte Utskotten att berörde motion måtte få förfalla. Sedan detta Betänkande, som af 2:ne Riksstånd godkändes, blifvit af de öfrige Stånden återreinitteradt, afgåfvo Utskotten den 13 påföljde Maj nytt Utlåtande, deruti anfördes, att Utskotten, som ej haft tillgång till den åberopade 1684 års ekonomiska kommissions handlingar, icke kunnat erhålla upplysning om den särskilda anledning, hvarföre egaren af Hallsnäs hemman då skall blifvit ålagdt att. emot frihet från rotering, ensam underhålla färja öfver Hallsnäs sund, om hvilken anledning motionen icke eller gaf någon upplysning; att redan genom de före 1734 års lag i fråga om byggandet och underhållandet af broar och vägar gällande lagar och författningar det varit förcskrifvet. ratt alla äga bro bygga och väga rödja, så then som mindre äger i by, som then mer äger, och ingen vare therföl* fri hvarken frälst eller ofrälst,a och att i 25 kap. 8 § Byggninga-balken af 1734 års lag stadgades, att ralla som å landet hemman ega eller bruka, skola vägar rödja och broar bygga;* och då det sålunda syntes Utskotten uppenbart, att. sedan Kongl.
A. igg. — N:o 97. till BorgareStåndet, angående dess återremiss på Memorialet N:o 82. XX. B. g4, i58. A. igg. — N:o 98. till BorgareStåndet, i anledning af dess återremiss på Memorialet N:o 83. XX. B. g4, i58. A. 199. — N:o gg. med förslag till en redactions-ändring i n4 §• BegeringsFormen. XX. B. g4, i58. Å. 200. XXI. U. 57. A. 80. — N:o 100. med föreslående af ett tillägg vid 1 §. 4 morn. Tryckfrikets-Förordningen. XX. Å. 532. XXI. U. 58. A. 101. — N:o ior. med förslag till ändringar i 1 §. 6 och 8 mom. TryckfrihetsFörordningen. XX. A. 533. — N:o 102. med föreslaget tillägg i TryckfrihetsFörordningens 2 §. 4 mora. XX. A. 534- — JN':o io3. med föreslående af ett tillägg vid TryckfrihetsFörordningens 3 f. 8 mom. XX. A. 533. — N:o 104. med föreslående af ett tillägg i TryckfrihetsFörordningens 1 §. g mom. XX. A. 533. — N:o io5. med förslag till ändring i itsta undantagspunkten af 4 mom. 2 §. TryckfrihetsFörordningen. XX. A. 533. — N:o 106. till BorgareStåndet, angående grundlagsenligheten eller stridigheten af en fråga, derå proposition vägrats. XX. B. 584- XXI. A. 3.
Men mäst smärtande blir det art se, detze ömma föräldrar som gifwit fine söner en god upfvstran och som nu ryckas frän dem, just da de skulle grundlägga fin framtid; huru mänga tror man wäll ätcwända fran soldatständet med ofördärfwade seder, med bemarad hälsa med lust och skicklighet, att widare fortsätta den afbrulne lärdomsbanan? hwar sär Staten E-sbetemän dä de bästa, ja rättare sagt de enda arén alt lära blifwa till ett annat yrke anwände, mätningen blir bäde mörk och ofullkomlig, men en skickelig skulle kunna göra den ännu mörkare och lika sannfärdig. Allt detta olyckeliga undwikes, om den afskaffade wargeringen äter nprättas, om för de af kronan wid 1829 ärs Riksdag till skattelösen, bewiljade kronooch recognitions-skoaar, soldaters hällande, lika med all annan jord i Riket äladeS; man finner intet skäl, hwarföre defia skola wara frän ett sädant onus mera stesriade än andra, sä mycket mindre som be fält des - 224 Dm 15 Masi» Lesia egendomar af kronan, för en högst obetydlig penning; det gifwes brnk, som äga 60 a 70/026 tunnland, sadan jord utom mänga andra dylika kronans lägenheter och jlkogar som ännu äro odelta och odisponerade.