Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessutom önskar jag, att af befintliga tillgångar det anslag af 30,000 r:dr som beviljats till strömrensningar, mätte i stället få användas till odlingsföretag och sjöultappningar, emedan enl. min åsigt de redan beviljade anslagen till strömrensningar o. s. v. böra tillfredsställt vederböndes fordringar. Jag förnyar min anhållan om återremiss. Frih. von Stedingk, Styrbjörn: Jag har visserligen intet att invända deremot, att, derest tillgångar finnas, medel beviljas till odlingsföretag, men hvarföre desse medel skola tagas från ifrågavar:de anslag kan jag icke inse. Den siste talaren har visserligen sagt, alt det vore angeläget, att jordbruket förbättras så att man får något att föra på vägarne. Jag tror likväl att med de förråd, vi redan ega är det stundom ganska svårt att komma fram på våra Den 20 Junie. m. 527 vägar och mången gång icke utan ganska stor tidspillan och omkostnad. Troligen hafva få länder gjort så litet för vägarnes förbättrande sorn Sverige. Vi hafva icke ännu en enda jernväg och då är det icke för mycket, alt vi söka förbättra de navande vägarne, hvarföre jag anser Utsk. hafva förfarit ganska rätt, då det tillstyrkt ifrågavande anslag, och af sådan anledn. anhåller jag om bifall till Ulsk:s förslag. Hr Bråkenhjelm: Understundom har man åberopat, att af R. St. beviljade anslag hafva i mer eller mindre mån icke blifvit använda till deras ursprungliga ändamål utan de hafva missbrukats. Jag kan i det afseendet upgifva exempel, huruledes en innehafvare af jord, öfver hvars egor landsväg blifvit anlagd, ledde den jemna vägen öfver en ganska brant backe, och nu hafva Statsmedel blifvit använda för att återföra vägen lill dess gamla ställe. Jag vill visst icke åberopa della såsom skäl för afslag å den K. proposm, men detta af mig nu omnämnda exempel bevisar likväl, att, när allt för rika tillgångar anvisas, de allt för liberalt utdelas.
Hertigen föreslog då lord Dudley, att de skulle köpa violinen åt mig, hvilket de äfven gjorde. » — I sin svaghet för hundar och sin kärlek för hemlif har lady Hallé tvänne drag gemensamma med den engelska kvinnan, och innan hennes » intervieware » tog afsked, visade hon sig ega ännu ett, nämligen i sin svaghet för » five o ' cloch tea ». Jag fick äfven veta, att, ehuru hon inom sin sfer är en » kvinnorörelsens » banbryterska, är hon ingen af dess ifriga anhängare, och med nästan komisk ifver och kraft afstår hon ifrån alla anspråk på rösträtt. Förenad med en person, hvars ackorder liksom hennes egna vibrera af snillets makt och inspiration, egarinna till ett hem, i hvilket allt hvad London eger framstående i bildning och rang gärna samlas — korteligen, en drottning inom musikens värld, är lady Hallé, ett lysande exempel på sitt köns frigjorda geni, ett exempel fullt af förebråelser mot det förflutna och rikt på förhoppningar för framtiden. » Det största inflytande, sora finnes på jorden, såväl till godt som ondt, är doldt i kvinnans hand. A. Monod. Den råhet, hvarmed många män af högsta bildning tala pm kvinnan, är ofta blott en följd däraf, att tillfälle fattats dem att förvärfva djupare inblick i ädla kvinliga naturers lif. E. v. Härtmann. jSNOIL! Tåren. äg du klara uppå tåren barnaklnden! Hastigt Fort kom den liksom du tårens ungas då vid pärla öga, altarrunden rörd hon Logo i den änglar sig nedböjde stunden i det höga. du lyckans le igenom solsken tårar! Tvänne hjärtan två par ögon sökande slogu, glänste, hvarandra, uti lifvets Såg droppar morgonvinden. i den Såg svallvåg, flydde, daggens fly för Såg dess åter vårar du sorgens då ett hjärta Lifvets fröjd hoppets gnista men i kvalfullt tåren lättnad tårjlod, blödde! var svunnen, slocknad, sinne födde. Maria Haquin. Plats för " hushållsläran "!
Men för att ej synas alltför otacksam, smålog hon och nickade sitt bifall att det ena fick läggas till det andra. Men hon gaf nästan aldrig vidare akt uppå det; ty hon såg blott på Rosenbergs snäckor eller på hans ring, hvilken, sedan hon under sin sjukdom magrat af, icke utan svårighet ville sitta qvar. ”Söta Rika!” sade hon till denna, som tyst betraktade henne, ”vill du ej lyfta litet på gardinen. Det vore så roligt att få riktig dager.” Erika uppfyllde hennes begäran. Och då Januari-solens tindrande strålar kysste den bleka rosen, purprades svagt hennes kind: ”Ack, hvad det var friskt! Om jag ändå vore så rask att jag kunde gå ut!” ”Det dröjer litet än,” menade Erika. ”Jag tror icke det. Jag tycker att jag alltsedan det nya året känt mig för hvarje dag få nya krafter. Snart blir jag nog så pass bra, att jag kan kläda Lena till brud. Stackars Lena! hon har fått vänta för min skull.” ”Det gjorde hon gerna; men nog längtar både hon och Petter starkt efter bröllopet. Sedan få de snart åter skiljas.” ”För att kanske icke mera råkas,” suckade Gabriella. ”Men hör du, Erika!” tillade hon och utsträckte handen efter en af de dyrbara praktartiklarne på bordet; ”kan du säga mig hvarifrån pappa fått allt detta? Han måste säkert ha någon tomtbisse, som drar ihop åt honom; ty de här sakerna, så granna och dyrbara de än äro, hafva ej blifvit köpta i går.” ”Nej,” svarade Erika, ”det är gamla förlager från den tid, då far dref smyghandel.” ”Ja, men inte smugglar man med sådant. Det är ju färdiga saker. Maken till broderi, än på den der scharlakansröda silkeskjorteln, och den blå sen, som är stickad i rosor, har jag aldrig sett, och för öfrigt alla dessa många prydnader, som jag ej ens vet hvad de kallas; de se ju ut som de suttit tillhopa med något annat?”
Det härtill nådigst beviljade statsanslaget utgjorde 10,750 R.dr, motsvarande f af kostnadssumman enligt upprältadt förslag, men vid arbetets utförande har kostnaden betydligt öfverstigit förslaget. O O б) Den omläggning af landsvägen emellan Brattfors gästgifvaregård och Philipstad, som med ett nådigst lemnad t statsbidrag af 8,614 R:dr börjades år 1846, är, sedan Eders Kongl. Majrt den 13 April 1850 dertill i nåder beviljat ett ytterligare anslag af 1,160 R:dr, fulländad; och har, till särdeles lättnad för trafiken och för forslingen af de tunga bergslagseffekter och varor sorn der föras, genom denna omläggning vunnits en ganska jemn, endast en mil lång väg, i stället för den ganda fem fjerdingsväg långa samt, i anseende till derå varande många och branta backar, särdeles svåra vägen emellan nämnde orter. c) Efter del Eders Kongl. Maj:t den 29 Maj 1848 nådigst bifallit 2:ne sökta ändringar i arbetsplanen för de med ett i nåder beviljadt statsanslag af 2,127 R:dr 30 sk. 10 rst., år 1847 företagne backomläggningar å allmänna vägen inom Svanskogs socken, hafva äfven dessa arbeten blifvit fortsatte och till slut bringade. d) Det arbete med försänkningars och floltverks anbringande vid Clarelfvens strand inom Carlstads socken, för atl förekomma skadan å der löpande landsväg genom elfvens flöden, och till hvilket arbete jemte en redan år 1847 Berättelse öfver Wermlands Län för åren 1848—1850. 3 18 fullbordad backomläggning inom Grafva socken, etl statsbidrag af 1,750 R:dr varit i nåder beviljadt, bar likaledes blifvit fortsatt och af vederbörande distrikt-chef afsynadt. e) Anläggning af en jernväg för hästkraft af en mils och 2,000 alnars längd emellan Sjöändans lastageplats vid Bergsjön inom Warnums socken och staden Christinehamn.
Hufvudsakligen har man mot öfverflyttningen anmärkt, att sedan 2:ne Stånd bifallit hvad Utslc. föreslagit, sä skulle det föga tjena till att vi här beslutade i motsatt anda; men jag ber att få fästa uppmärksamheten derpå, att vi ännu äge hopp, att det 3:dje Ståndet, eller BorgareSt., som ännu icke deciderat sig i frågan, skall kunna fatta enahanda beslut som vi, då 2 Stånd stå emot 2, och frågan kan blifva afgjord till fördel för den mening, som önskar öfverflyltningen. Men om än icke så sker, om 3:ne Stånd skulle besluta annorlunda än vi, sä ser jag ej deruti något hinder för att ett beslut fattas, som man anser vara det rätta, de öfriga Stånden må nu afgöra saken bäst de behaga. Gr. Horn har förklarat att om så vore förhållandet, att R. St. beslutat att en rikshypotheksförening skulle bildas inom Riksg.cont. då vore det skäl att lemna bifall till den ifrågaställa öfverflyttningen. Men jag ber alt dervid få bemärka, att om detta beslut fattas, jag ej ser hvad som hindrar Ständerne vid en kommande riksdag att använda medlen till bildande af en sådan rikshypotheksförening, och då är den ofta omförmälda öfverflytlningeu just första steget på den bana Hr Gr. önskat att man borde beträda. Jag vill nu ej vara vidlyftigare, utan förnyar mitt förut gjorda yrkande. Gr. Cronhjelm: Sedan Hr Skogman på ett så upplysande sätt vederlagt de väsendlligaste anmärkn:r, som blifvit gjorda emot mitt förslag, återstår för mig ganska ringa att vidare anföra, och vill jag derföre blott fästa mig vid några uttryck under discussionen. Man har sagt, att Riksg.cont. hade sorgliga antecedentia och vore utrikes mindre väl kändt, hvaraf man velat hemta anledn. att det skulle för Banken vara med svårighet förenadt att realisera nämnde Contors obligationer.
I öfrigt kar Herr dustitise-^tats-Ninistern, pä anlörde skäl, ansett sig icke böra tillstyrka annan tillökning i Dol-kätternes Nllönings-8tater, än att, dä betjeningens antal är mindro i Kötka, än i 8vea Dok-Lätt, der arbetet icke ens kan medlunnas al Ordinarie betjeningen, nza löner lör 1 Notarie ock 1 kanslist i kötka Dol-Lätt, enligt kresidentens derstädes komställsn, mä ansläs, samt att dä, elter kvad upplyst blifvit, de i denne Dol-Lätt anställde tre Dol-Lätts-koster icke kunna medkinna uppassningen lör l)ra Divisioner, ytterligare en Dol-Lätts-kost derstädes mä lä antagas. Llter öfvervägande ak kvad Dans Lxcellens Derr dustitiiv-^ats-Ninistern yttrat ock föreslagit samt enligt tilll. 8tat8-8eerot6r3r6N8 ock 8tats-Lädets öfrige De - 30 damöters underdäniga tillstvrkande, beslöt Kongl. l^laj:t, kitt, med äboropande ak do i Döss don 13 November 1828 till Dikets 8tänder aklätne Nädiga proposition ssmt i dervid bilagde Utdrag 8tats-Däds-protoooIIet ökver lustitiso-ärenden kör don 30 Oetober samma sr, kullständigt utvecklade skäl till löne-körböjning kör Dok-Dätternes presidenter, vice presidenter oeb lbedamöter ssmt till lionel. Naj:ts vidtagne förordnande, stt 8ves oeb Oötba Dok-Dätter böra bvardera, utom president oeb vieo president, utgöres sk 24 Dedamöter, bos Dikets 8tänder skulle köresläs, dels, bvad lönerne angär, stt kresidenternes löner, nu utgörande 3,300 D:dr, utom 1,000 D:dr ^atkelpenuingar, mä ökas till 4,000
Biföllos och godkändes. § 142. Bifölls. § 143. Frih. Leijonhufvud: På sätt R. o. Ad. behagade finna, bar Utsk:t vid 6:te punkten gjort ett tillägg lill K. M:s Propos. Detta tillägg gjordes på yrkande af ledamöterna af Bonde-St., sorn ansågo att, sedan punkten omnämnt återlösen af någon af besättningen, som blifvit våldsamt bortförd, belöning åt den som under strid blifvit sårad och annat dylikt, borde äfven stadgas att ersättning skulle utgå till den som i följd af arbete vid gemensamt haveri blifvit skadad eller ljutit döden. Uppenbart torde dock vara att bär icke är rätta platsen för ett dylikt stadgande, sorti dessutom i oell för sig torde vara öfverflödigt, Oell jag hemställer derföre att berörda tillägg mätte utgå, men §:n i öfrigt bifallas, sådan den lyder i K. M:s Nåd. Propos. TTr Olivecrona: Beträffande anmärkningen mot tillägget i Gite ponten, är jag förekommen af Frih. Leijonhufvud. Då jag genomläste punkten, stötte mig detta tillägg genast, enär det påtagtigen blifvit på olämplig plats infÖrdt. Hvad §;n i öfrigt beträffar, är den alltför mycket detaljerad, och då man omöjligen kan upptaga alla tänkbara fall, hade det i min tanke varit bäst, om man icke befattat sig med denna kasuistiska uppräkning. Denna § bar allt för mycket tycke med Tyska handelsrättens stadganden, som lider af en mängd öfverflödiga bestämmelser, definitioner och ponerade casus in infinitum. Utskös ledamöter hafva vid andra tillfällen ihärdigt motsatt sig åtérremisser, och jag vill derföre icke framställa ett sådant yrkande, då det icke torde kunna bland R. o. Ad. i dag vinna bifall; men vill hafva till profit anmärkt, ätt jag anser denna § ulan olägenhet hafva betydligt kunnat förkortas, hvarigenom det hela utan tvifvel skulle vinna. Frih. Leijonhufvud:
Afgiften utgår efter bet belopp, för hroilfet bruf en, enligt fJ3rit>ilegter och 3tefolutioner, erlägga 9tecognitiont*afgift, antingen ber folat eller icfe. för ^o(ningé*friheten på .fjärabt* eller @ocfen*Allmänningar, enär till vfjärabet eller ©ocfen icfe erlägget en betalning, fvaranbe emot ben, font för 2RecognitionS*©fogart eller ^rono*Allmänningart begagnanbe, efter Dviffené @tänbert författning år 1752, jemte bevillningen utgöres, ffall afgiften få höjas, att beloppet blifver enahanba meb hwab för npttjanbe*rätt af $rono* ffogarne er lägget. §. 31. Se, rott) 33ruf, 33ergroerf od) alla öfrige inrättningar antagne, perfoner påföreé följande Q3eroillning: Aebetare, font ej äro ©efäller, ©mältare fantt (Bmtjaröer roiD (2BalIonfmiDen, tDrtfroare, 3\ojfnr>ånbare, Uppfåttare ocf) 4ytte*arbetare, Då De icfe äro Drängar i lagftaDD tjenfl, för foft od) lön; SJlan* od) Clroinfön, lifa mcD anDre Arbetare på SanDet. 2lrrenbötorer, bär, anfeé lifa meD SlrrenDatorer på Sanöet. öygtjmåjtare*, ©Fepps*, lifa meD Dem i @täberne. 23ålgmaEare od) (HårmaFöre, i 2roå Slaf er: görfta Slaf en 2lnDra Dito — 5: — ©tfponenter, (Brufwe*, font af ®rufroe>egare äro antagna od) för Deraö räfning
Det bråk som hemmanet i delta afseende skulle göra i kreatur, är af mångfaldiga värden. Det är icke dermed, såsom med 1 tunna spanmål, hvars beskaffenhet kan noga uppgifvas; man kan icke säga om en oxe, huru den skall se ut, att han skall vara så och så stor, fet o. s. v., icke eller om höns. Huru skall väl en höna se ut för att vara afradsgild? Hvad fisk angår, så skulle jag tro att den icke någorstädes utgör hufvudränta. Det vore egentligen i en skärgård, som det kunde vara för något hemman lämpligt, 56 Den 7 September e. m. men det tror jag mig veta att lisk icke är hufvudränla för någon ort. Hvad angår malm, så är den af mångfalklig beskaffenhet, malm som innehåller 9 proc. och den sorn innehåller 50 proc., den som är duglig och den som är oduglig o. s. v. Det finnes ingenting bestämdt deruti; ingenting som man han säga kan gillas eller ogillas, ingen regel. Jag medgifver visserligen, att man kan göra många anmärkn:r vid förslaget, men tror likväl att de, vid närmare påseende icke hålla stånd. Hr Gr. o. Land tm. yttrade, att då 3 mom. af Riksd.Ordn:s 49 § innehölle: ”vid pröfningen i Ståndens plena af IJtskts afgifna förslag, skall detsamma först framställas till antagande eller förkastande utan förändring. Göres dervid anmärkn. till förändring, och finner Ståndet ärendet tillfyllest utredt, må Ståndet, sedan bestämdt förslag till sådan ändring blifvit uppgjordt, om dess antagande eller förkastande antingen genast eller derest någon ledamot det äskar i annat plenum besluta”, R. o. Ad. torde finna, att Frih. Cederströms begäran om bordläggning af Frih. Palmstjernas förslag icke kunde åsyfta en sådan bordläggning, som samma §:s l:sta mom. afser, utan endast ett uppskof af beslutet öfver Frih.
Del f>afwe 38i beflutat, att, meD1 änDring af 4 § i ^ongl. görorDningen Den 10 Suni 1841, famina § må erhålla följanDe IpDelfe: 73 åbar gäldenär gjort fonfurö, anfomme Det på fonfurö*Domaten att pröfva, frurumiDa för forDrtngar, forn i fonfurfen bemafaDe blifmit, bpfättntng å gälDc* närén feDermera må äga rum. £)m gälDenärö jfplDigfret att för fin gälö fmara meD frmaD fran framDeleö ärfroa eller förmärfma fan, fftlö i ^onfuré»Sagen. äpmilfet bejlut <3Di, uti ffrtfmelfe af Den 22 innemaranDe månaD, fröö ^ongl. SJiajtt i unDerDånigf>et anmält. §. 62. QiSi frafme funnit jfäligt för mår Det bejluta utfärDanDe af en författa ning, härigenom ftaDgaé font foijer: Utan f>tnDer af Dontfagornaö nu »a* ranDe inDelning, må, efter tfrp, font konungen Derom förorDnar, färjfilDa frö* raDer frafma gemenfamt f>äfte, inrättaDt för De fräftaDeö förmaranDe i enrum, få ocf, i närheten af Det fräfte, gemenfam tingéfhtD, frmarefi ranfafaö ocfr Dö» maé må i brottmål, Der f>äftaD perfon tilltalad för gerning, Den fran begått inom något af De fräraDer, för frmilfa fräftet gemenfamt är. fXanfafning ocfr Dom t fåDant mål tillfröra Den äöäraDörätt, inom frmarö
R:dr, hvilken summa, derest farleden beräknades till endast 10 fots djup, kunde nedsättas til 203,000 R:dr, allt banko, genom sina deputerade hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit om ett anslag för ifrågavarande ändamål från Handelsoell Sjöfartsfonden, alternativt af 150,000 eller 130,000 R:dr, till förra beloppet om Kongl. Majit täcktes bestämma farledens djup lill IS fot, som deputerade underdånigst förordat, såsom varande af vida större nytta och vigt för handeln och sjöfarten, men den mindre summan, om detta djup endast anloges till 16 fot, hvaremot Grosshandels-socieleten förbundit sig att på egen bekostnad fylla hvad Öfver det begärda anslaget kunde för ändamålets vinnande erfordras, äfvensom societeten åtagit sig att, sedan den nya farleden blifvit färdig, densamma framgent underhålla, mot rättighet att uppbära någon lindrig Stats-Utskotlets Utlåtande, N.-o 163. 13 bestämd afgift, af de Fartyg öfver 5 fots djup, som begagnade farleden, Kronans fartyg likvisst undantagna, har af Herr J. G. Schwan, med hvilken Herr Rinman sig förenat, blifvit föreslaget, alt, som Kongl. Maj:t ännu icke täckts meddela Dess nådiga beslut i anledning af ifrågavarande underdåniga framställning, Rikets Ständer måtte antingen bevilja ofvanberörda 150,000 R:dr B:ko till Baggens Stäkes upprensning på förutnämnde sätt och under de vilkor å Stockholms Grosshandels-societets sida, som blifvit uppgifna i Societetens åberopade underdåniga skrifvelse, eller ock bos Kongl. Majit i underdånighet förorda nådigt bifall till Societetens omförmälda, bos Kongl. Majit gjorda, underdåniga framställning. Utskottet anser frågan om öppnandet af en ny farled för större, djupgående, fartyg Lill hufvudstaden vara af den vigt, att en närmare undersökning af de förhållanden, som derutaf skulle uppkomma, måste föregå, innan Rikets
Hr Roos’, Carl Ulrik, motion om indragning af de Ridd.-Direct:s Ledamöter tillslagna arfvoden; 2:0 Hr af Ekenstams, Israel, motion om ändring af instructionen för Ridd.-Direct. samt Riddarhusets Embetsoch Tjenstemän. Föredrogs å nyo Hr von Stahls, Aug., d. 1 dennes e. m. på bordet lagda motion om fördelning af domsrätten i tullförsnillningsmål på Rikets samtliga HofRätter. Frih. E h renborgh, Casper Wilhelm: Jag ber att några ögonblick få upptaga R. o. Ad:s tid, för att med mitt tillstyrkande beledsaga den väckta motionen. Den splittring af mil, som uppkommer genom det närvarande förhållandet, är högst menlig, och ehuru den HofRätt, hvars ordförandeskap är mig öfverlemnadt, derigenom kommer att få den mesta tillökning i göromål, tillstyrker jag, att den nu existerande oformligheten måtte tillbakagå. Piemitterades till Lagutskottet. Då nu ånyo föredrogos nedannämnde d. 1 dennes e. m. på bordet lagda motioner, beslöt R. o. Ad. att remittera till Stats-Utskottet: Frih. Hermelins, Aug., motion om fortfarande af anslaget till Normalskolan för vexelundervisningen; Bevillnings-Usko ttet: Ilr Svedenborgs, Carl, motion om upphörande af skillnaden i ChartoeSigillatae-afgiften för olika medborgareclasser; Lag-Utskottet: 1:0 Hr von Stahls, Aug., motion, att underställning af Underrätts ransakning och dom i vissa fall må upphöra; aS Den 4 M»rs fm - a:o Hr Svedenborgs, Carl, motion om ändring i rättegångsordningen vid HäradsRätterna; 3:o Hr Rosenqvists, Fredr. Leonh., motion, att inga förskrifningar hädanefter må ställas till sedelhafvaren, eller till viss man eller ordres; 4:o Ilr Rosenqvists, Fredr.
Rättegångs-Balken innehåller det bestämda och ovilkorliga stadgande, att ”Brott och Missgerningsmål, ”svårare och mindre, ransakes och dömes, der gerningen gjord är, ehvad ”Rätt han eljest hörer till, som brutit”; och då det ej kan förnekas, att förbrytelser emot ifrågavarande Författning, åtminstone så länge straffbestämmelserne äro så alfvarsamma som nu, måste böra hänföras till egenskap af brottoch missgerningsmål, synes det vara hög tid att genom förändring af denna §, bortskaffa den undantagslag, den innefattar. Man må nu anse öfverträdelser af Tull-Lagarne aldrig så svåra, så måste väl få erkännas, att mord, dråp, m. fl. andra missgerningar äro af ännu gröfre art och fordra lik* skyndsam behandling. Förgäfves skall roan försöka att framdraga de oöfvervinnerliga hinder, desse måls upptagande vid vanliga Domstolarne skulle möta. Må man dervid ihågkomma, att, då §. förutsätter, att, i vissa fall, när mål af denna beskaffenhet, i anseende till personen, tillhöra Hof-Rätt, de kunna och höra der upptagas, bevisas deraf nogsamt, att äfven andre Domstolar än Rådhus-Rätt utan skada kunna dem behandla, och hvarföre då utesluta blott vissa opriviiigierade medborgare-classer från förmonen att njuta sine rättegångs-förmoner efter allmän Lag tillgodo? hvarigenom dessutom 2:ne betydliga fördelar skulle vinnas, —den ena, att då upphöra alla tvister om rätta forum, som nu uppslå, då förbrytelser ske eller upptäckas utom stads område och fråga uppkommer, hvilken som är den närmaste staden, ibland ej så lätt att slita, och aldra Svårast om, såsom hända kan och redan någon gång handt, förbrytelsen skett eller blifvit upptäckt just på medelpunkten emellan aine städer, — den andra,att Tullverket skulle bespara den utgift, som utgår och kommer att utgå till Rådhus-Rätterne för behandling af Tullmai, hvilken kostnad måste upphöra, då desse Domstolar endast behandlade mål, som uppkommo inom deras egna jurisdiclioner.
Majit under år 1844 gjord afbetalning å kapitalet, ytterligare minskning i nämnde brist sedermera egt rum, dels genom af Hans Majit verkställd kontant afbetalning 173,497 Ridr 24 sk., utom räntor, dels på det sätt att Hans Majit till betalning inom loppet af ett kommande år öfverlagd ett belopp af 80,000 Ridr, så att återstående bristen derefter endast blifver 52,633 Ridr 16 sk. Biko. Fjerde II lifvucl-titeSn. Landtjör svars-Departementet. Under denna hufvudtitel ur uti den af Rikets sednast församlade Ständer fastställde riks-stat för år 1845 och följande åren anvisadt i penningar Ridr 2,696,883:16. - med under lönerna inbegripne 24,314 tunnor spanmål, efter 7 Ridr för tunnan. Indelda räntor, efter markegång, på förslag 1,196,656: 32,— Indehlt spanmål, på förslag, 20,104 tunnor 16 kappar, efter 6 Ridr för tunnan 120,627: samt oindeldt spanmål, 17,345 tunnor 16 kappar, efter 6 Ridr tunnan 104,073: tillsammans Ridr 4,118,240: Departements-chefens uti bi lagda, inför Kongl. Majit i Stats-Rådet den 9 i denna månad hållna, protokoll intagna underdåniga betänkande utreder fullständigt beskaffenheten af de särskilda behof, hvilka ansetts dels erfordra nya anslag eller tillökningar i de fortgående årliga utgifternas belopp, dels utgöra föremål för blott tillfälliga statsbidrag; men som Kongl. Majit, på de skäl och under de förutsättningar, som uti nyssberörde protokoll äro närmare utvecklade, funnit dels ett ifrågasatt anslag lill öfningsläger för armeen, dels föreslagen tillökning i anslaget för försvarsverket i allmänhet, eller för Krigs-Collegii Departeraenter för det närvarande kunna umbäras, har Kongl. Kongl. MajUs Nåd. Prog. till B.