Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I hans uppsatser från 1780-talet träffas vexelvis utlåtelser, än af den afgjordaste o-christendom (mest kanske i en otryckt, kallad ”Thorilds Religion”), än af saknande önskningar att kunna återvända till de fordna öfvertygelsernas barnglada sällhet. Sådana önskningar pläga hos själfulla personligheter infinna sig tätare och med förökad styrka, ju mer, under ett fortsatt lefnadslopp, den antagna central-ideen blottar sin otillräcklighet, dels för en mera dialektisk och strängare i ämnet inträngande tankegång, dels för en närmare erfarenhet af det i lifvet egentligen verkliga och innersta. Också är det ej utan, att i den sista gestalten af Thorilds philosophi – Archimetrien – visa sig spår af ett begynnande, att äfven på speculatif väg åternärma sig till ett fullständigare begrepp om Guds väsende. Men redan i hans unga dagar ägde hans Natur-Gud många flera egenskaper af de Christnes Gud, än han sjelf syntes förmoda. Det omenskliga i den förre öfvertäcktes för hans blickar af hans egen älskvärda mensklighet, som, i sin föreställning om Gudomen, ovillkorligt inlade, tillika med all lefvande poesis skönhet, äfven all lifgifvande viljas godhet, styrka och sjelfförsakelse. Deraf ock den oskrymtade, ofta häftigt frambrytande vördnad, hvarmed han betraktade det ärligt fromma, det högsinnade, det himmelska hos alla verkliga religions-hjeltar: Christendomens Martyrer i alla tider, uppifrån Apostlarne ned till Lavater. Allt detta hindrade dock ej, att han länge försummade taga den christna trosläran i någon förnyad skärskådning. I likhet med så många af hans största samtidingar, lät han sig liknöjdt hvila vid den fordna, kanske blott mechaniskt inlärda kateches-läxan; i en ohåg för Bibelns och enkannerligen Nya Testamentets studium, utan hvilken det hade blifvit omöjligt, att icke på Christus fästa en uppmärksamhet, hvarvid alla ”Sokrater” och ”MarcAureler” hade för evigt kommit till korta.
Inom staden är en Lärdomsskola, som befinnes i godt skick, under tillsyn af Rektor och tvänne Kolleger, hvilka njuta lön af allmänna medel oell enskilde donationer samt husrum af staden. Äfven finnes der en Växelundervisnings-skola, sorn rymmer 150 barn, gemensam för staden och landsförsamlingarne samt grundlagd genom Eders Kongl. Maj:ts frikostighet oell några enskilda bidrag. För läraren har Alingsås socken anslagit räntorne af Irenne små jordlägenheter, som blifvit från Kronan återvunne; men dessutom saknas hvarje annan lönetillgång, än den Pastor kan årligen insamla genom frivilliga bidrag af församiingarnes invånare. Fattigförsörjningen, hvartill stadens invånare sammanskjuta medel, vårdas sorgfälligt af en derför inrättad Komité och har ådragit staden betydliga kostnader. För helsovården lönar stadens kassa en Läkare, som nu tillika är extra Provinciai-Läkare uti det efter 1828-—30 årens Riksdag inrättade tredje Provincial-Läkaredistriktet. Stadens Drätselverk förvaltas af en särskild Kommission i öfverensstämmelse med derom af Eders Kongl. Maj:t fastslälidt reglemente; och hafva flere nyttiga förbättringar å stadens gator, broar och allmänna platser i sednare åren skett genom denna Kommissions försorg. c) Borås. Staden är anlagd under Konung Gustaf Adolf den Stores regeringstid år 1622, förnämligast med afseende på den reseoch gårdfarihandelsrörelse, som derstädes än i dag idkas och hvaraf stadens bestånd hufvudsakligen beror: för öfrigt grundar sig detta på vanlig bod-och minut-handel, fabriker och handlverkerier, samt endast i mindre mån på jordbruksskötsel.
Exc. Hr Frih. De Geer föreslagna förändring, eller afslag derå och antagande af den motsvarande §:n i K. M:s Propos.; framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. derå, att bifall till §:n enligt Utsk:ts förslag skulle ingå i kontra-proposm. hvartill svarades flere nej jemte några ja, och sedermera propos. derå, att bifall till §m med den af H. Exc. Hr Frih. De Geer föreslagna förändring skulle utgöra kontra-proposm vid den blifvande voteringen, då svaren utlöllo med mångå ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Den 13 Juli. 431 Uppsattes och justerades följande voter.s-propos.: »Den som vill, alt 3:dje §:n i 7:de kap. af Lag-Utsk:ts förslag till StralT-lag skall till Ulsk:t återremitteras, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, bifaller R. o. Ad. ifrågav:de §, med förändring af ordet »tjugu» till ordet »femtio»». Sedermera företogs voteringen, och befunnos vid dess slut rösterna halva utfallit sålunda: Ja — 25. Nej — 13. 4:de §:n. Bifölls.' Kapitlets rubrik. Hr Ribbing: !:sta och 2:dra §§:na af förev:de 7:de kap. motsvara de sladganden i lista kap. Missgernings-balken, som hafva till öfverskrift: »om försmädelse mot Gud»; de 2:ne sednare §§:ne eller 3:dje och 4:de motsvara deremot de sladganden i 3:dje kap. Missgernings-balken, som hafva till öfverskrift: »om sabbatsbrott».
44 tas; och sedan Fullmägtige låtit härvid bero, har beinälde ÖfverDirektör, med anmälan att någon förmyntning af silfver och koppar icke kunde vid Kongl. Myntet verkställas under didi, Augusti, September och tilläfventyrs en del af Oktober månader innevarande år, emedan under nämnde tid ny ångmachin komme att uppsättas och flera reparationer å såväl myntlmset som ugnar och rörelsemachiner företagas, hvarigenom utsträckning af mynttenar under tiden klefve omöjlig, anhållit, att i händelse Fullmägtige ansåge förfärdigande af silfvereller kopparmynt kunna blifva behöfligt före den 1 instundande November, beställning af de erforderlige myntslagen måtte skyndsammast ingå, för att arbetet under de tvenne till Juli återstående månaderne måtte kunna företagas. I följd häraf och sedan Understyrelsen anmält, dels att Kongl. Mynt-verket väl i öfrige myntsorter fullgjort Understyrelsens ofvan omförmälde reqvisition af den 1 September 1858, men ännu icke i 1 R:dr Runt stycken lefvererat återstoden af Bankens silfverfordran, hvilken återstod uppgick till 131,383 R:dr 60 öre, dels ock att angeläget vore, det Kongl. Myn t-verk et skyndsamt och successive liqviderade sin skuld till Banken i guld, uppgående till 4,036 dukater, hafva Fullmägtige den 5 sistlidne Maj beslutat, att Kongl. Mynt-verket borde af dels nyssberörde behållning i silfver till Banken leverera så mycket i 1 R:dr-stycken, att det blifvande öfverskottet i skrot-silfver och cisalier utgjorde omkring 50,000 R:dr, hvilket öfverskott finge hos Kongl. Mynt-verket tills vidare innestå, samt att, beträffande dukat-präglingen, Kongl. Mynt-verket borde tills vidare och så fort ske kunde efter hand, endast i myntade enkla dukater, till Banken leverera den skuld af guld, hvaruti Kongl. Myntet till Banken häftade och framdeles kunde komma att häfta. Detta oaktadt, har Kongl.
Härad, med 3 par stenar och fullt gångande veik, på 10 års tid, räknade frun förstnämnde dag, upplåten till Mjölnaren Eric Wassell, att sig till gagn och nytta disponera, medelst dittills vanlig Tullmalningsrätt, emot vilkor, bland annat, uti Contractets irsta punct, att icke Arrendatorn utan FaclorieFörestundaren skulle äga disponera vattenhöjden i Bruksdammen, och uti 3:dje puncten, att Arrendatorn för berörde qvarnlägenhet, med åtföljande förmåner, skulle årligen utgöra 100 T.r spannmål, hälften Råg och hälften Korn, samt uti penningar 462 R:dr B:co. Då sedermera, i Oelober månad år 1826, vattenhöjden uti nämnde Bruksdam, från hvilken Qvarnen undfår drifvatten , betydeligen förminskats, i anseende till inträffad svår och långvarig torka, blef Wässell af GevärsFactoriets Styresman, Öfverste Bökman tillsagd, att, tills vidare, icke allenast hafva bela Qvarnverket tillslutet från kl. 8 om aftnarne till 5 f. m., utan ock, under öfriga delen af dygnet endast begagna a;ne par stenar, hvilken inställelse, enligt af Kro - Betänkande n. 8? noBetjeningen i orten tneddelad upplysning skall fortfarit i fulla 6 månader. Vid sådant förhållande har Wassell år 1827 till K. M:t inkommit med underd. ansökning, deruti han, under förmenande, att omförmäldte inställelse-åtgärd varit stridande emot rätta tydningen af Conträdets ofvanupptagne 1 :sta punkt, uppgifver det han, genom samma åtgärd, tillskyndats en förlust af omkring 100 T:r säd i Qvarntull och blifvit försatt i den belägenhet, att han icke då för närvarande kunde till alla delar fullgöra de å hans sida åtagne Contracstförbindelser, i anseende hvartill Wassell i underd. anhållit, att någon eftergift i det bestämda arrendebeloppet för år 1826 i Nåder måtte honom förunnas.
Husar-regementenas uniformer måtte förändras till likhet med dem, som äro fastställda för Skånska Dragon-regementet. XI. B. 189. XII. 142. A. 284. XIII. E. 3o3. — N:o 81. i anledning af väckta motioner, dels om nedsättning i, dels ock om upphörande af den afgift, som under namn af ”Brooch Q u a i - a fg i f t” uppbäres för till Stockholm sjöledes inkommande målbara våta varor, äfvensom att afgälden för införsel af potates, sjövägen dit, icke vidare mätte utgöras. XI. B. 189. XII. i4^. Å. 288. XVIII. — N:o 82. i anledning af väckt motion, att de till kyrkorna anslagna medel, i den mån de icke erfordras för kyrkornas underhåll och öfriga i och för desamma nödiga utgifter, måga användas för undervisningens befrämjande. XI. B. 189. XII. A. 142. — N:o 83. i anledning af väckta frågor, dels om Kongl. Theaterns indragning och utarrendering till enskilde, dels om rättighet för enskilde att anlägga Theatrar i hufvudstaden, dels om upphörande af de afgifter, som för representationer i landsorterna erläggas till Kongl. Theatern, dels ock om den bevillning och de afgifter, som enskilde böra, för rättighet att gifva offentliga representationer, utbetala. XI. B. 189. XII. 144. A. 3i7. XVII. — N:o 84. i anledning af väckta motioner om afskaffande af helfrihetsbref och förändring, i följd deraf, i vissa delar af Kongl. Förordningen d. 22 April 1829, angående passhandlingar för fartyg, hvilka segla till utrikes ort. XI. B. 189. XII. 144.
Det sägs, att Jerusalems skomakare varit där i höstas. Jag skall på återvägen hvila min häst vid torpet och berätta för Dordej ... att tiderna ändrats. Ja, ja, säg, att den fattiga flickan, med hvilken hon delat sin sista brödkaka, mången gång hellre ville valla korna i Kaskas torp, än ... Hagar utsade icke sin mening. Hon framsökte en börs ur sin kjolsäck och skakade ut dess innehåll i tullnärens hand. Det var endast ett litet guldmynt och något småsilfver. Allt det öfriga hade hon slösat bort, utan att minnas hvart. Jag skall skicka mer, sade hon, förlägen öfver den obetydliga gåfvan. Hvarför är tullnären i Stockholm? Är det för sysslan? Var ej vred på mig! Jag vågar ej tala med fröken därom, men jag skall tala med presidenten. Hon hade ännu kvar den förunderliga gåfvan att vinna hjärtan, hvilken Lydik Larsson så ofta erfarit. Jungfru Hagar skall ej göra sig omak svarade han, till hälften blidkad fastän jag, skam att säga, gjort mig omak med denna resan för hennes skull. Där har ju varit urtima ting i Karis om händelsen i torpet för mer än sexton år sedan, och jag är här för att ytterligare uppsätta mitt vittnesmål för hans nåd presidenten. Jag har ju sett den döda, och jag tänkte strax, att hon var af bättre folk. Och hvad har där yppats vid tinget? Har man hört något namn? Intet namn, som jag vet, men väl andra förunderliga ting. Klockan slog sju i slottstornet. Det gällde minuten och fru Beata. Hagar hann endast räcka sin hand till afsked och försvann så snabbt, som hade verkligen korpvingarna vuxit ut ur klädningslifvet. Nära var det, att sömmen sprack, hviskade fiskmånglerskan. Hörde ej käre far, huru hon gång efter gång sade: mutta tutta? Bort måste hon, förstås, för att fröken ropade pull pull. Det är väl återigen påfvens katkes hon skall läsa till aftonbön ... Johannes Matthiæ hade afböjt de ärebetygelser, hvarmed drottningen velat bevisa honom sin erkänsla.
Tr.yckfrihetsLagen förekommande ordet vite; hvilket dessutom ej rätt uttrycker hvad man velat beteckna, äfven derför synes mindre lämpligt, att denna Grundlag icke bjuder något om vilens, men endast om höters fördelande och förvandling, får, till den i RegeringsFormen stadgade åtgärd, ConstitutionsUtskottet sfå Constitutions-Utskottets Betänkanden. vördsamligen öfverlemna det förslag att, i ofvannämnde moment och punct, meningen: ”vid vite af Trettio Tre Riksdaler sexton skillingar”, måtte utgå, och, i stället, efter orden: ”sjelfva hufvudsaken”, införas: ”Den häremot bryter, bote Trettio Tre Riksdaler sexton skillingar Stockholm den September 1823. Ankom den 12 October 1823. Memorial till Riksens Ständer, med utlåtande öfver Herr C. G. 7'rofferibergs, från Ridderskapet och Adeln remitterade, anledning till anmärkning mot Konungens Rådgifvare i Commandomål för Arme'en. Uti en, Höglofl. Ridderskapets och Adelns Remiss af den 18 nästlidne Sep* tember åtföljande Skrift, har Herr C. GTreffenberg mot Konungens Rådgifvare i Cornmandomål för Armeen framställt den anled - Constitutions-Utskottets Betänkanden.
Ul» nagla asskrifningar och eflergisker af Bankens ägande fordringar, ännu mindre uti någon flags xen.unge-ukgift annan an den, som uti 6 tz. <r nedanföre nämncs. §- 5' Utan Riksens Ständers Plenorum bifall och samtycke ma icke eller någon ny Stat eller Lön tvid Bänto Wecker inrättas. Bcncc-U stetter befattar sig ej eller med TjensierS förgifwande u'i Banken, utan bör sädant besörjas as Banco-Dircctionen eller Fullnrägtige, under wederbörligt answar inför StänderNas Herrar Deputerade öfwer Banco. Wecker, hwilka uppä inkomne beswär äga att pröfwa, huruwida näston i dest tillständiga befordran knuds wara för när ffedr, samt den, som lidande befimieS, lill rättelse förhjelpa. ' K. 6 Banco Utskottet har wäl rättighet, att efter eget befinnande ihogkomma desi Betjening med wanligk arfwode för desi tjenstgöring, Hwilken ester arbetstiden och malens beskaffenhet bör afpasias: Men all» andra Gratificcuioner, af hivad beskaffenhet de ock wara ma säker Banco.Utskottei att undwika, samt derest nägon Grat.ficacion skulle för oumgängelig anses, böc densamma lill Riksens Ständers Plenorum bifall anmälas. § 7> Skulle Banco-Utskottet nägonfin wilja förelag» nästor, som emot föreskrefne Puncter strider, äger hwarje desi Ledamot den rättigheten, att, utan afseende pä den i Banco Utskottet aflagde tysthets-Eden sädant i sitt ständ anmäla: och den Ledamot, som nägot häremot st-.idande proponerar eller befordra söker, bör wara desi Ständs förtroende samt desi säle och stämma i Banco-Utskottet förlustig. §» 8» Dä Kongl. Majtt i Räder för godt finner att Banco.
Ständer antagas, i stället för de studganden , som Utskotten nu i 45 §• upprättat, vågar jag, utgående från den i irsta punkten här ofvan uttalade åsigt, vördsamt påyrka; och jag får, i sådan afsigt, härmed åberopa samma §§., lydande (efter några vid discussionerne i Utskotten tillkomne jemkningar)* sorn föijer; 45, 46 °ch 47 §§*- § 45* Den, sorn utan att dertill vara berättigad, försäljer bränvin, hvars förtäring pä försäljningsstället tillätes eller får ega rum, .bote första gången 20 R:dr Banco; kommer han åter, sedan han undergått ansvaret för den förra förbrytelsen , bote hvarje gång R:dr. Det å försäljningsstället befintlige bränvin, tillika med de käril, hvari det finnes förvaradt, vare vid hvarje sådan förbrytelse beslag underkastadt och förverkadt, hvarjemte den, som tredje gången, eller oftare, härföre Jagföres och sakfälle*-, skall för hvarje gång, under ett år, vara förlustig rättigheten att deltaga i val eller komma under omröstning till befattningar , sorn bero af medborn jerligt förtroende. I händelse den tilltalade förebär, att det bränvin, som i bans hus af andra, förtärts, icke är till dem. af honom försåldt, men det. tillfälle, soja* 24 BerntinLagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Ut skottens Betänkande, N.-o 7. der lemnats till bränvins förtäring, varit af egenskap att kunna hänföras till krogrörelse, galle ej då sådan ursägt, om oek visas skulle, att bränvinet blifvit ditfördt eller af dem åtkommet annorledes, än genom köp på stället, utan ansvare han så, som hade han det sjelf försålt. Derest de i första mera. stadgade böter skulle befinnas otillräcklige, må det bero på menigheterne att derå hos vederbörande auctoritet begära skärpning. § 46.
Visserligen har under den öfverläggning, som föregått remissen af motionen, ett försök blifvit gjordt att närmare bestämma hvilka frågor skulle af de föreslagna domstolarne handläggas, men detta synes föga lyckligare än motionärens, då sådana bestämmelser, som »egennyttigt och oridderligt uppförande» samt »besökande af dåliga sällskapet torde vara alltför obestämda begrepp att i förevarande fall kunna innefatta säker ledning för tillämpningen. åled motionärens åsigt att officerares vanhederliga uppförande i vissa fall »ej borde offentliggöras» står det visserligen tillsammans att han föreslagit det ransakningen vid Hedersdomstolarne skulle vara hemlig. Men deremot öfverensstämmer det icke med den offentlighet, som, sedan urminnes tid, varit vid den Svenska lagskipningen iakttagen och hvilken det ej torde vara skäl att omintetgöra. Motionärens förhoppning åter att de ifrågasatta domstolarne skulle verka »mera som afskräckande, än som dömande» 12 Allm. Best.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 126. kornrae deremot troligen att uppfyllas, om, i enlighet med motionen, »den enda dom, »som af denna domstol kunde fällas, skulle vara Ijenstens förlust» och således hvarje anklagad på förhand visste att annan dom än tjenstens förlust ej kunde falla. Det vill endast synas, sorn, vid sådant förhållande, stadgandet att ransakningen skulle vara hemlig vore lika öfverflödigt, som hela ransakningen. Och fara vore måhända att Hedersdomstolarne mera korame att afskräcka från beträdande af en bana, der man utsatte sig för att med dem komma i beröring, än de skulle kunna hindra dem, hvilka härtill hade mod, från sådana handlingar, hvilka bragte dem under Hedersdomstols behandling. Hedern är, då ordet fattas i sin egentliga mening, såsom utmärkande handlingarnes och sinnelagets öfverensstämmelse med sedelärans och samvetets bud, för alla tider densamma. Icke alltid derföre hafva dessa bud i lika mån af menniskor iakttagits och blifvit följda.
Alla hade kostat mig många tårar och jag måste sannerligen i detta ögonblick skaka min narrbjellra rätt eftertryckligt för att öfverrösta alla sorgliga tankar, som vilja tränga sig fram. Jag sade nyss, att min fars skönhet var af det kvinliga slaget. Jag vill härmed icke hafva antydt någon brist på manlighet hos honom. Han har i sin ungdom ofta bevisat motsatsen, och när allt kommer omkring är jag själf ju också ett lefvande bevis. Orden få icke tagas i någon otillbörlig bemärkelse; jag vill blott antyda, att hans kropp i sina yttre konturer saknade det hårda och en smula kantiga, som män i allmänhet ega, och i stället voro späda och mjukt afrundade. Också hans drag voro föga markerade och flöto bort i något obestämdt karaktärslöst. I sina senare år blef han rätt fet, och redan som ung man tyckes han just icke ha varit mager. I denna min förmodan styrktes jag af ett porträtt föreställande min far som ung man på aderton eller nitton år, i röd uniform med pudrad peruk och stångpiska. Porträttet gick sedermera förloradt vid en eldsvåda hos min mor. Det var en tafla i pastell — särdeles gunstig för föremålet, då pastellen mycket bättre än oljefärgen med dess fernissade glans förmår att återge det der blomstoftet, som man alltid finner på sådana personers ansigten, hvilka bruka pudra sig, och som fördelaktigt beslöjar dragens obestämdhet. Målaren hade, genom att inrama det rosiga ansigtet i det krithvita pudrade håret och en lika hvit halslinning, vetat att just genom kontrasten låta det få en kraftigare kolorit och derigenom träda starkare fram. Också den skarlakansröda rocken, som på oljefärgstaflor brukar grina emot oss på ett så rysansvärdt sätt, gjorde här tvärt om en god effekt, i det ansigtets rosafärg, genom öfvergången, angenämt mildrades.
Han skall två sin kläder i vin, och sin mantel i vinbärs blod. Hans ögon äro rödaktigare än vin, och hans tänder äro hvitare än mjölk. Sebulon skall bo vid hafshamnena, och vid skepphamnena, och sträcka sig intill Sidon. Isaschar skall vara en benåsne, och lägra sig emellan gränsorna. Och han såg rolighetena, att hon är god, och landet, att det är lustigt, och böjde sina härdar till att bära, och är vorden en skattskyldig tjenare. Dan skall varda en domare ibland sitt folk, såsom ett annat slägte i Israel. Dan skall varda en orm på vägenom, och en huggorm på stigenom, och bita hästen i foten, att den derpå rider, skall till rygga falla. Herre, jag väntar efter dina helso. Gud, väpnad, skall föra hären, och åter igen föran. Af Asser kommer hans feta bröd, och han skall gifva Konungenom kräselig mat. Naphthali är en snar hjort, och gifver kosteligit tal. Joseph skall tillväxa; han skall tillväxa likavisst som vid en källo: Döttrarna träda fram uti regementet. Och ändock skyttarne voro honom förbittrade, trätte med honom, och hatade honom: Så är dock hans båge blifven fast, och hans händers armar äro förmannade, genom dess mägtiges händer i Jacob: Af honom äro komne herdar, stenar i Israel. Ifrå dins faders Gud är dig kommen hjelp, och af den Allsmägtiga äst du välsignad med välsignelse ofvan efter af himlenom; med välsignelse af djupet, som under ligger; med välsignelse på bröst och qved. Den välsignelse, som dinom fader och minom föräldrom lofvad är, går mägteliga efter deras önskan, som höge äro i verldene. Utaf Joseph skola hufvuden varda, och de öfverste Nazareer ibland sina bröder. BenJamin är en glupande ulf. Om morgonen skall han äta rof, men om aftonen skall han utskifta rofvet.
— Utskottet lärer väl icke gitta förebära okunnighet om Nationens böjelse för utländskt kram, Efter dessa mina åsigters utveckling lärer det förefalla mindre besynnerligt, om jag icke kan deltaga uti Utskottets ofvanberörde Beslut, sorn innefattar oinskränkt rättighet alt, emot stadgad Tull, få från Utrikes orter införa alla slags varor, och synnerligast, efter min skiljaktighet, sådana Fabriks-varor, sorn här i Riket tillverkas, och hvilka både genom godhet och pris tillfredsställa allmänhetens billiga Önskan, samt derjemte alla Handtverkeri-väror; förmodande jag så mycket säkrare, att mina 134 Bil. till Bevillnings-Utskottets Bet. N.-o 27. åsigter skola hos Respective Riks-Stånden, vinna afseende, som de grunda sig på Kongl. Majrts ofvan åberopade Nådiga Skrifvelse, hvilken nogsamt antyder nödvändigheten att bereda de inhemska Näringarne det skydd emot utländsk medtäflan, som de behöfva. Såsom en allmän grundsatts, i fråga om det beskydd i Tullförfattningarne hvar och en af Fabriks-inrättningarne må tillkomma, synes mig Commerce-Collegii antydan höra följas, att sådana Fabriks-rinrättningar, å hvilka betydligare Capital blifvit nedlagda, och som lemna bergning och ut-, komst åt ett större antal menniskor, samt bereda afsättning af inhemska rå-ämnen, oell hvilka Fabrikers bestånd och vidare utveckling således äro af allmännare vigt, i synnerhet förtjena uppmärksamhet. Af sådan anledning anser jag Klädes-, Ylle-, Stofts-?, Siden-, Bomulls-, Linneoch Porcellaines-rfabrikerna böra mycket varsamt behandlas, serdeles, som det visar sig, att deras, idkare, mera än förr, lärt sig. inse behofvet, att följa berörde fabricationers framskridande i andra länder j och på sådan grund yrkar jag fortfarande af de hit-, tills gällande förbuden, så i afseende på berörde fabricationer, som ock alla handl-, yerkeri-varor. Bil. lill Bevillnings-Utskottets