Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Inclelöta räntor . ^60,^82: 2/j. —> Inclelclt 8panmäl 21,^6 tunnor, o 5 lixlr 10^,280: 8panmäl in natura ,7,3/j5^ tunnor, a 5 p:elr 86,^2^: 2/j. — 8umma 3,3c)2,5oo: pörekomma söljanclo, nemligen: i:o personalens utlöning somt liastars remontering, souragering oel, skoning m. m. viel Artilleriet 00I, värsvaele (kavalleriet; 2:0 ^Krmeens oel, allmänna peväringens exereieo 00I, vapenösningar, oel, 3:o Lekläelnaös ooli materiels anskalsning oell unelerliäll. petrii linnele ! :o a/?o>n'/?gs/' /?r. nr.^ sä !> i lii I! o väl pikets 8tiincler viel Förra piksöagen en szillnaössummg as 8tatsmoeteI i Ix, igs-Lollegii 8tat as pnli 3 sk. 2 r. i oontant, men ieko nppsörunclet i 8tat as ilo utösver gamla anslaget erforderliga >63^ tunnor 8panmäl under lonerns, emedan pikets 8lsndor ansago, att, om viet upprättandet as Krigs-Lollegii n^a >8tat, spann,älsderäkningen under löuerne skett oster eje grunder, som viel 1828 — 183o Arens piksdag dostämdes sör Ilol-pätterne, något tillskott as 8panmäl ieks varit or söre! er ligt. pikets 8tander, !, vilka doek ieke an tydde nägot skal, I,värkare denna lieräkningsgrund liellre dorete täljas an klen, som n^ss säre sastställanilet as Krigs-Lollegii n^a 8tat gjort sig gsllamje viel reglering as andra aek minist ra t i va Ilmdetsverks 8tater, såsom t. ex. (kommereo-Lollegii, sördisago äsven därvid, att, om förstnäninde grund dadé viel upprättandet as p.rigs-(ko!legii 8tat dkilvit sälje!, skulle oletta z svagt lönt» Kmbelsverk bakva gätt i mistning gf Nilson del af slen 8panmäl, som föiait vaiit diitsamina pä det liela anslagen; en förliist, som icke baile moisvarats ak <Iet beviljade ri>,g:> tillskottet rik' 8tatsmedel i penningar.
Lån, finner jag för min del det af Utskottet föreslagna anstånd af 30 dagar från derom af DiscontVerket erhållen underrättelse v rs tilirärkeiig, samt anhå i ier således om Proposition till bifall al Betänkandet. Herr Mannerstam , Johan : Den Mofion , som gifvit anledning till förevarande Betänkande, åsyftade endast, att de, b vilka försummat omsätta sina Lån i BancoDiscontVerket, skulle dertill erhålla ytterligare rådrum. Då nu Motionen blifvit at Utskottet tillstyrkt, samt ifrågavarande Låntagare återfått deras annars förlorade rättighet, att omsätta sina DiscontLån innom ännu en månad efter derom erhållen underrättelse, så kan jag för min del icke finna annat, än att Betänkandet bör an. tagas. I anledning af hvad Friherre Boye nyss anfört, rörande skillnad emellan DiscontVerkets Gäldenärer i Stockholm och Gäldenärer i Landsorterne, torde jag få erinra, att de båda äga lika förmån, enär det ytterligare fö* reslagna anstånd för båda räknas från derom af DiscontVerket bekommen underrättelse. Jag tillstyrker således , lika med Herr Påhlman, bifall af Betänkandet. Den 24 Martil, f. m. 333 Herr Munch af Rosenschöld, Eherhard: Ändamålet med ifrågavarande Motion var icke att förbättra BiscontVerkets Låntagares ställning i det hela, utan endast att skaffa dem ett rådrum i afseende å deras Låns omsättning, hvilket kunde svara emot den tid, som åtgeck innan Myntvärdets reglering fastställdes. Då nu Riksdagen blifvit törlängd, och denna reglering ännu längre uppskjuten, torde det äfven vara billigt, att i samina förhållande utsträcka anståndet för Lane omsättningarne. Ingen förlust uppkommer derigenom lör Banquen, hvilken snarare vinner genom tolf Procents ränta, men de Låntagare, hvilka för närvarande sakna utvägar till omsättning, kunna undgå att blifva ruinerade, hvilket annars skulle hända, i lall hela lånet i närvarande ögonblick indrefs, i synnerhet i de Provincer, där de nu ur rörelsen satte Discont-sedlar utgjort en så betydlig del af RörelseCapitalet.
Och under dessa hemsökelser förneka sig lika litet hans mod och kraft, som hans tro, hans mildhet och kärlek mot dem, som förfölja honom. Hermione lärde genom betraktande af Jesu lefnad, huru man kan älska, utan att ett hjerta finnes, som besvarar eller förstår den visade kärleken, och huru man kan lida för att genom lidandet blifva stärkt och fullkomligad. Hon erkände för sig sjelf och inför Theodoros, att det var betraktelsen af Evangelium, som mer än något annat hade upprätthållit henne under de hårda pröfningar, som den sistförflutna tiden burit i sitt sköte. Men att uppkalla sig med Galiléens namn och inträda som medlem i den institution, hvilken benämnde sig efter honom, blotta tanken härpå var henne en leda. Det samtal, som hon nu förde med Theodoros, medan de vandrade genom den af vårens gifmildhet och menniskornas flit smyckade dalen, riktade sig åter på denna punkt. Theodoros var i många stycken af annan mening än Hermione; han uppfattade Kristus som det förkroppsligade Ordet i en mystisk, för menniskan icke fullt begriplig bemärkelse, han trodde på nådegåfvor, förenade med sakramenten; men han medgaf villigt, att frälsningen icke var bunden vid antagandet af vissa dogmer, att Jesus icke var kommen för att blifva föremål för spekulativa funderingar, att hans egna ord från bergspredikningen intill det tal, han höll till sina lärjungar i den natt han förråddes, icke bära ett spår af framkastade eller lösta metafysiska problemer, utan att han tvärtom tillbakavisar Fariseer och Sadduceer, när desse framkomma med dylika spörsmål. – Var då utan alla dogmer Kristi efterföljare, blef Theodoros råd. Men å andra sidan förebrådde han Hermione, att då den kristna gudstjenstens naturligaste former stötte henne tillbaka, hon likväl kunde finna sig uti den gamla lärans bruk och ceremonier, ehuru i dessa uppenbarligen lefde något fiendtligt emot Guds tillbedjande i anden och sanningen.
Här finnes nemi. ett stadgande i samma §, eller en tillåtelse för landtman att handla med sina grannars produkter. Om nu ett sådant tillägg, som det föreslagna, göres, så kommer ju af taxeringsmännen att bedömas, huru mycket af dessa produkter är upköpt af grannarne, och detta blir snart sagdt en omöjlighet, att kunna med rättvisa bestämma. Skulle således §:n komma att lyda så, som den nu blifvit föreslagen, så komma derigenom endast obehag och trassel att förorsakas. Jag får dessutom fästa upmärksamheten derpå, alt landtmannen anser såsom en af sina dyrbaraste rättigheter att få handla med landets produkter; och jag skulle tro, att om man pä-något sätt sökte inskränka eller lägga hinder i vägen för utöfvandet af denna rättighet, Staten derpå skulle blifva lidande. 312 Ben 24 Maj e. m. För mili del anhåller jag alltså, att det ifrågavande tillägget måtte utgå, och, om detta icke kan ske på annat sätt, får jag vördsamt tills!yrka punktens återremitterande. Hr Printzensköld: Jag hemställer lill Gr. Björnstjerna, om icke den, som afsätter egna och andras landtmanna-produkter, idkar handel, eller om icke en verklig handelsrörelse, ehuru i mindre skala, sålunda eger rum. Nu hafva lagstiftarne icke velat beskatta en sådan både nyttig och oskyldig samt för landet gagnelig rörelse, hvaremot lagstiftarne velat för handel beskatta hvar och en som gör handeln, hvarmed jag förslår alt först upköpa varor, för att dem sedan försälja till sitt egentliga näringsfång. Henna slags handel är ju redan i begynnelsen af §:n beskattad. Sålunda kan det förhållande, hvilket, efter hvad jag frän enskild hand fått veta och, sorn Gr. Björnstjerna äfven upgifvit, eger rum i de norra länen, innefatta ett missbruk vid Bevilin:s-förordn:s tillämpning, men ( ingalunda innebära någon slags skyldighet förBeviIln:s-Utsk. att söka förebygga detta missbruk, som tydligen strider mot författningens ordalydelse.
M:t framställda förslag, utan att verka någon sådan rubbning i nuvarande rörhållanden, som kunna föranleda förlust, vare sig för räntegifvare eller räntetagare, likväl åstadkomma den betydliga förenkling i uppbördsoch redogörelseverket, att möjlighet derigenom heredes de skattskyldige alt kunna kontrollera debiteringen, jemte det att uppbördsmännens samt de kontrollerande och förvaltande embets-verkens göromål derigenom komma att minskas. Rikets Ständer, som sålunda, under instämmande i de af E. K. M:t i ämnet yttrade åsigter, i hufvudsaken funnit de föreslagne förändringarne på ett ändamålsenligt sätt leda till dermed åsyftad enkelhet och reda, hafva likväl i afseende på utförandet ansett några modifikationer erforderliga, hvilka här nedan vid de serskilde punkterna komma att närmare angifvas. /1\ Angående grundräntornas'förenkling, har E. K. M:t hufvudsakligen föreslagit, att, jemte det de i ordinarie räntan, såväl hvad beträffar den indelta, som den kronan behållne andel deraf, ingående hufvudpersedlar skulle bibehållas, de mindre betydliga eller så kallade småpersedlarne, hvilka äro beroende af markegång, måtte efter ett, på grund af nästföregående tjugu årens markegangar, fastställdt medelpris, förvandlades i penningar till visst belopp, hvarjemte och sedan Rikets Ständer härom meddelat sitt beslut, E. K. Sig vilja, efter det nödiga upplysningar blifvit inhemtade, samt vederbörande embelsmyndigheter med underdåniga utlåtanden inkommit, till Rikets Ständer aflåta ytterligare nådig pro - 484 Expcditions-E (skottats Förslag till und. Skrifvelse, N:o 179. position, med hänsigt till bestämmandet af de hufvudpersedlar, hvilka böra tili utgående på hittills vanligt sätt bibehållas. På de skäl, som i den nådiga propositionen äro anförde hafva Rikets Ständer bifallit hvad E. K.
Utlåt. N:o 66. R. St. underdån. Skrifv. Forslund, om befrielse för Waktmästaren J. J. från den honom genom domstols beslut ålagda skyldighet att ansvara för åtskilliga af Paul Hedström mot förfalskade reversal erhållna lån från Rikets Ständers Bank. Motion N:o 246. Banko-Utsk. Mern. Forssbeck, Fredrik August, från Östergötlands län. Motion N:o 204, om ändring af Kongl. Förordningen den 24 September 1861, angående tillsyn å förmyndares förvaltning af omyndigs egendom. Lag-Utsk. Betänk N:o 34 och Mern. N:o 52. Motion N:o 205, att Rikets Ständers Bank måtte mottaga och invexla privatbankssedlar, m, m. Banko-Utsk. Utlåt. N:o 18. Motion N:o 206, angåonde åtskilliga ändringar af Kongl. Förordningen den 18 December 1863, om vilkoren för bränvinstillverkning. Sammans. Bevilln.- Lag samt Allm. Besv.- oell Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 1 oell 3, Utlåt. N:o 7 och Mern. Bevilln. R. St. underdån. Skrifv. N:o 118. Motion N:o 256, att all upplåning af medel till fortsättande af Statens jernvägsbyggnader, jemte vilkoren för sådan upplåning, måtte åt Kongl. Maj:t öfverlemnas, m. m. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 54, Mern. N:o 68 och 82. R. St. underdån. Skrifv. N:o 51. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 80, Mern. N:o 119 och 131 samt 137. Motion N:o 257, om införseltull å vissa uppgifna jordbruksalster. Be villn. -Utsk. Betänk. N:o 8, Mern. N:o 12, Utlåt. N:o 14, Mern.
Socken af Wedtle Härad, för i5o Barn, med husrum för en del af Barnen, grundlaggd och i allo bekostad af Ägaren till Näs Säteri, P. U. Berg, som äfven aflönar Läraren; En vid Upperuds Bruk, i Norda lils Härad, hvilken underhålles, i godt stånd och till betydlig omfattning, på Bruks-Bolagets bekostnad; En vid Billingsfors Bruk, i Wedbo Härad, inrättad och underhållen af samma BruksBolag samt En vid Beckeforss Bruk äfven i Wedbo Härad, hvilken är inrättad och underhålles af Bruksägaren C. F. Waern på Däldenäs. För öfrigt äro serskildte Scholor inrättade: uti Sätila Pastorat af Marks Härad, den genom Donation tillkomne så kallade Sethelinska Scholan, som kan jemföras med Apologist-Scholor, och der 5o till 60 Barn undervisas af T vänne Lärare, samt njuta till en del understöd under schölae-gången; Uti Frendeforss Pastorat af Sunclalils Härad, en Catheches-Schola med ordinarie Lärare, som lönas af Församlingen; uti Gerdhem och Björke Socknar af Wäne Härad, Lerum Socken af Wedtle Härad, Forss Socken af Flundre Härad samt Örbjr och Kinnaromma Socknar af Marks Härad, vanliga Barn-Scholor, med Lärare som blifva lönade af Församlingarne. Om Barnaundervisningen inom andre orter af Länet gäller eljest hvad 2 §. af denne underdånige Berättelse, i sådant ämne innehåller, hvarförutan om Scholse-väsendet i Städerne åberopas §. 5 och beskrifningen för hvarje Stad. Hälsovården uti Länet, till så vidt den innebär omsorgen att vara uppmärksam på Folkets hälsotillstånd samt undersöka om, eller bota och hämma, smittosamma sjukdomar, bestrides, under Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes uppsigt, af de för Sundhetspolisen inrättade Local-Styrelser, med biträde af Trenne ProvipcialLäkare, stationerade uti Wenersborg, Borås och Alingsås:
En hvar som med ledsnad och bekymmer har betraktat allt det osammanhang och den långsamhet och oreda under hvars inflytelse Svenska representationen arbetar och nedlryckcs kan ej undgå inse att icke blott öfvergående olägenheter härtill föranleda, utan alt alltsammans är den gifna klara följden, af den fyr-delta standar sammansättningen, sedan hvardera bland densamma olikartade Imfvudelementer, hunnit göra sig af de öfrige fullt oberoende, och utbilda sig lill fri och särskildt egendomlighet. Och dä man i följd deraf yrkar att ståndsfördelningen på fyra olika kamrar, och det deri från oskiljaktiga oformligt invecklade arbetssättet bör försvinna, framstå troligen icke många motståndare till en sådan mening. Men då detta stora af alla obestridda fel skjuter sin djupa rot långt ned i den grund hvarpå det nuvar. representationssättet hvilar kan detsamma enl. min åsigt ej till någon verklig nytta afhjelpas, utom att hela den gamla förfallna byggnaden ända ned i dess grundhvalar på samma gäng också måste rubbas. Redan såsom allmän grundsats hyllar jag för min del def samfälda valsättets företräde, framför valen ståndseller klassvis. Emedan jag tror att den förre formen för valrättens utöfning ledigare, meri mera smidighet rättar sig efter de ständigt nya omvexlingar, som samhälls-elemenlernn under sin fortgående utveckling ununderkastas, och att den derföre lemnar ett trognare och fullständigare uttryck af alla de meningar och intressen, som inom sam hallena göra sig gällande. ålen ännu mer inom det Svenska samhället måste de ädla krafter, hvilka alltför länge hafva blifvit förspillda under inbördes strider med hvarandra nu försonas och förenas så alt de hädanefter endrägleligen kulina gemensamt verka för det allmänna bästa. Och äfven ur praktisk synpunkt, i afseende på reformens verkställighet, anser jag att man svårligen någonsin skall lyckas med försöken, alt bygga det nya valsystemet, till någon hufvudsaklig del, på den alltmera föråldrade ståndsprincipen. Ty hur försigtigt man än dervid vill gå tillväga skall man ändå alltid i grunden omhvälfva det nuvar. representations-sältet, och helt och hållet omändra den karakter, sorn nu utmärker dess serskilda Stånd.
N:o 46. till annat läroverk för afläggande af maturitets-examen, svårigheten att bestämma lärarnes undervisningsskyldighet, då läroverket på papperet heter ett real-läroverk, men i verkligheten är ett humanistiskt; den möjliga tveksamheten hos föräldrar och målsmän att insätta sina söner och myndlingar i en läroanstalt, om hvars fortfarande bestånd de icke ega tryggad visshet — dessa olägenheter kräfva alla ett billigt och skyndsamt afhjelpande. Motioner i syftning att få läroverket fullständigt äfven på den klassiska bildningslinien hafva ock vid sist hållna riksdagar varit väckta men strandat förnämligast mot det ringa antalet lärjungar, som då icke uppgått till 100. Då nu jemväl denna stötesten så till vida bortfallit, att läroverket innevarande termin räknar 105 inskrifna lärjungar, hvaribland inom 6:te och 7:de klasserna 13, af hvilka blott en enda realist, och då den redan befintliga lärarestyrkan med afseende på det begränsade antalet af lärjungar kräfver en högst ringa och obetydlig ytterligare uppoffring från Statens sida för läroverkets bringande i fullständigt skick, har en ny motion för ändamålet icke kunnat undertryckas. Det skall ännu säkerligen invändas, att lärjungarnes antal är alltför ringa, för att kräfva läroverkets utvidgande till ett högre fullständigt, men deremot må först och främst anmärkas, att det otvifvelaktigt måste komma att utöfva ett än ofördelaktigare inflytande på tillvexten af lärjungarnes antal, om de flesta af dem i en så vigtig tidpunkt, som vid afgångsexamen, blifva betraktade såsom privatister, då naturligt är, att alla de, som hafva någon möjlighet att välja mellan olika läroverk, föredraga ett sådant, der de veta, att de äfven ega rättighet att aflägga sin afgångsexamen. Dessutom är det icke lärjungeantalet ensamt, som bevisar ett läroverks behöflighet och värde. Lokala, temporära och provinciela förhållanden måste ock dervidlag tagas i betraktande.
Värde förslagsvis k 2 R;dr kubikfoten, R:dr Ö. R:dr ö. Kub.-f. k. R:dr ö. Kub.-f. k. R:dr ö. Itll undmi. Skrifvelse, N:o 169. Transport Veterinär-inrättningarne i riket V accinationens befrämjande Farsoters och smittosamma sjukdomars botande, För slags-anslag Svenska Läkare-sällskapet Svenska Akademien: Nuvarande anslag-et 6,000: — Tillkommer: Förhöjning, nemligen till honorarier åt vittra författare af utmärkt förtjenst samt till understöd åt yngre vitterhetsidkare 6,000: — Y etenskaps-Akademien: Nuvarande summan 9,960 Tillkommer: nytt anslag till expens-medel 4,750: Vitterhets-, Historieoch Antiqvitets-Akademien Fria konsternas Akademi (derunder 2:ue särskilda Reservations-anslag å tillsammans 14,000 R:dr): Nuvarande beloppet 38,000: — Tillkommer: För att bereda äfven qvinnor tillfälle till kostnadsfri undervisning vid Akademien 4,00(L^ — Musikaliska Akademien: Nuvarande anslaget 18,000: — Tillkommer: Förhöjning 4,300: — Naturhistoriska Riks-museum: Nuvarande beloppet 33,850: — Tillkommer: Förhöjning, nemligen: i lönen för Konservatorn 1,000: — och för dennes biträde ytterligare 400: — 1,400: Till lön åt en Intendent vid Palaeontologiska afdelningen (ny) 3,500: — och till förökande af Musei samlingar m. Institutet för blinda och döfstumma • (Utom anslag på Extra stats-regleringen.) Transport 1'illhör Expeditions-Utskottets Förslog till underd. Skrifvelse, N:o i 69. 15 Penningar. Indelta Räntor, enligt markegång på förslag. Spanmål Indelt på förslag. Mått. Värde å 2 R:dr kubikfoten. Oindelt. Mått. Värde förslagsvis å 2 R:dr kubikfoten. Skrifvelse■ N:o i 69. Transport
Ingen skorsten behöfves till denna ugn, utan ail röken, uuder eldningen, ingår i 342 Den 15 D e c e m b e i' e. m. sjelfva badstugan eller torkhuset, och utsläppes genom 2 å 3 öppningar eller gluggar, den ena på gafveln midt emot ugnen, och en å två på långsidan af torkhuset, antingen öfver den öfra lafven eller på den undra motsvarande långväggen. Om torkhuset hygges lill 20 alnars längd och 12 å i3 alnars hredd, och 2:ne ugnar deri finnas behöflige, för att gifva tillräcklig hetta, så torde flera gluggar behöfvas, hvilka alla väl tilltäppas eller tillslutas genom vidfogade dörrar eller luckor. Så snart all röken genom dem utgått och eldningen är skedd och väl utbrunnen, hvarefter värmen eller hettan får sprida sig i hela torkhuset från den nu upphettade gråstensmassan i ugnen, hvarunder den till torkning på öfra lafvarne inlagda och till ett qvarters tjocklek utbredda säden som oftast, t. ex. hvarannan timma, omröres och vändes, tillslutas dessa luckor. Dessa lafvar, till sädens torkning i badstugor, inrättas på tvänne sidor af huset, nemligen vid hela långväggen midt emot dörren, och den andra vid hela gafveln, midt emot ugnen, till 4 alnars bredd, som med golf af 3 tums tjocka plankor uppbäras af en erforderlig mängd säkra stolpar och bjelkar. Dessa öfra lafvar kunna och pläga göras till 3 å 3§ alns höjd ifrån jordgolfvet, med en lucka eller öppning af 3 qvarter i fyrkant, som väl tillslutes under sädens torkning, för att derigenom ned - Den i5 December c. m. 343 släppa den torkade säden på den under den öfra lafven inrättade underlafven, af lika längd och bredd med den öfra till en alns höjd öfver jordgolfvet, hvarpå den torkade säden kan ligga att svalna och omröras, tills den, efter en dag, kan inläggas i magazinet, der den, utan minsta fara för förskämning, kan förvaras i manga år, lill hvad behof som helst.
St:s-ple”na till ornedelbarligt afgörande upptagas, utan skola öfver”lemnas till utredande af behöriga Utsk., hvilkas yttranden, "hvaraf alltid ett exemplar må hvarje Stånd tilldelas, böra, ”enligt hvad här ofvanföre samt vidare i Reg.F:s 56 § stad”gas, föregå R. Sits beslut.” Uti den 49 §:n af samma grundlag står föreskrifvet: ”Hvar och en allmän fråga, sorn ”första gången i något Stånd förekommer, skall, så vida ej "Ståndet enhälligt genast densamma till vederb. Utsk. för”viser, ligga på bordet till nästa plenum, då remiss bör ”ske”; och i atdra mom. står: ”Då saken från Utsk. åter"kommit, blifve den efter första uppläsandet liggande på ”bordet. Den kan vid nästa föredragning, ehvad öfverläggning ägt rum eller ej, på flera ledamöters förenade begä”ran, åter hvila.” Det ar blott när saken återkommer från Utsk., som den kan hvila två gånger. Så har jag fattat grundlagens föreskrift, men det är möjligt, att jag misstager mig. Remitterades till Stots-Utsk. Å nyo föredrogs K. M:s d. 29 sisth Febr. på bordet lagda nåd. skrifvelse, ang:de grunderna för bränvinsbränningens utöfning, med hänsigt till förekommande af bränvinets oinåttliga bruk. Hr von Rosen, Georg, uppläste följande: Med anledn. så väl af K. M:s nåd. propos:n om förändringar i nu gällande författn. rör:de bränvinstillverkningen, sorn af en förut inom detta Stånd gjord motion i samma ämne, får jag vördsamligen anföra följande: I den åberopade motionen är omnämnt fri bränvinstillverkning. 1 den stora och vigtiga frågan om allmän näringsfrihet, är bränvinstillverkningen ovillkorligen i samma förhållande, som alla andra näringsgrenar. Jag vill derföre som grundsats tillstyrka denna fria tillverkning, i den mån deri är möjlig alt tillvägabringa.
Frih. Cederström, Rud.: R. o. Ad. har vid sin behandling af de föregående delarne utaf detta Betänk, följt fyra hufvudsakligen ledande principer, nemi. att fortsätta redan påbörjade arbeten; att icke gifva större anslagssummor, än att man med säkerhet kunde anse landet vara i stånd att för desamma bära ränta och amortering; att undvika de nejder, der rigtningen af banans framgående är omtvistad, samt slutligen att, så vidt möjligt, söka medelst hvarje sålunda beslutad handel åstadkomma ett litet helt för sig, och i sådant hänseende ernå någon lämplig ändpunkt. I afseende på nu 170 Den 10 Juni e. m. ifrågav:de södra bana synes mig E. o. A. alltså böra, i öfverensstämmelse med besagde, för sitt föreg:de handlingssätt ledande grundsatser, bevilja medel till fortsättande af densamma. Men man må dervid icke gå längre än K. M. föreslagit; ty gör man det, så råkar man in på ett område, som är ganska mycken tvist underkastad i afseende å förmånligaste sträckningen af den blifvande jernbanan. Det torde således vara tjenligast att, i likhet med hvad Gr. Björnstjerna och Frih. Raab yrkat, till fortsättning af södra stambanan förbi Finja-sjön anvisa den dertill erforderliga summa af 260,000 Rdr, eller tillhopa 4,025,000 Edr. En invändning torde här böra besvaras. Det är nemi. nogsamt bekant, att Finja-sjön icke i kommercielt hänseende kan sägas vara en ändpunkt för någon del af banan; men den utgör likväl så tillvida en ändpunkt, att banan, sora dittills genomlupit Skånsk slättbyggd, möter nu en skiljegräns i det hänseendet, att skogsbyggd der vidtager. För öfrigt bör bemärkas, att, på sätt Frih. Raab anmärkte, den karta, hvilken åtföljer Hr Ericsons Betänk., är något inexakt; ty den södra banan synes der gå vester om Finja-sjön, ehuru den i verkligheten är ämnad att gå öster om samma sjö.