Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det Be-r länk., sora nu utgör föremål för R. o. Ad:s öfverläggning är en märklig företeelse i vår tid, att i ett och samma Betänk, kan förenas så mycken ensidighet och intolerans, och jag beklagar, alt icke mer än 2 af PresteSl:s medlemmar hafva mot Betänk, sig reserverat. Sådana satser som i detta Betänk, uttalas äro i sanning sorgliga. Jag vill icke uptaga dem till besvarande. De hafva blifvit vederlagda och R. o. Ad. torde dessutom helst se, alt discussionen blir så kort som möjligt. Det må dock tillåtas mig att lill besvarande uptaga en elier annan talares yttrande, men i främsta rummet Hr von Hartmansdorffs. Jag har baft den tillfredsställelsen att kunna återfinna samma anförande nästan ordagrannt i R o. Ad:s prot. vid förra Riksdagen. Det fanns nästan ingen satts, med hvilken den värde talaren nu framkommit, hvilken då icke blifvit med faktiska bevis vederlagd, t. ex. yttrandet angående de tvenne olika kyrkogårdarne för de bättre och ringare Judarne, hvilken upgift är en fullkomlig saga och, efter hvad jag vill påminna mig, vederlädes af Frih. Raab på ett ganska klart sätt. Vidare har Ilr von Hartmansdorff åberopat sina gamla skäl, alt Sverige vore ett öfverbefolkadt land, alt vi skola akta oss för fremmande kapitaler, att Judarne skola åtnöja sig med den gästfrihet, som blifvit dem erbjuden, och alt de icke derutöfver borde sträcka sina anspråk. Icke för Judarne såsom gäster upträder jag här utan i egenskap af målsman för Judarne såsom landets barn och derföre påstår jag, att de Judar, som äro födde i Sverige och åt hvilka man nu vill gifva utvidgade rättigheter, måste \ 302 Den 23 Februari. anses vara likaväl landels barn sora trolls någon annan bär infödd kristen. Bland andra saker, som den värde talaren åter uprepat,är jemväl historien om inslåendet af fenster för Judarna vid 2 serskildta tillfällen, hvilket Hr von Hartmansdorff ansett såsom bevis på den rådande opinionen emot dem.
Majit i underdånighet anhålla^ det mätte vid sådana händelser, hvilka icke alltid kunna undvikas, ehuru man tillförsel sig, att de genom Kongl. Maj:ts visa och Nådiga omvårdnad måtte sä sällan som möjligt inträffa, det stupade eller förderf» vade hästkreaturets egare lemnäs rättighet, att efter det ersättningen genom Kongl. Maj:ts Befallningshafvaudes försorg blifvit i behörig ordning uppskattad, få samma ersättningsbelopp af Landtränteriet ofördröjligen sig förskjutet, hvarefter det af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande skulle å vederbörlig ort till ersättning uppgifvas'; hvilket dock, jemte en Ledamots särskildta yttrande, Riksens Högloft. Ständers pröfning Vördsammast underställes. Stockholm deä §4 Mars 1823. \ ; ■ ■—OOOOdOOOq—■ eir-n Resv, och Ekon. Utsk. Betänkanden. {fä Transsumt af Trotocollet, hållet i. Riksens Höglofl. Ständers Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskott den 24 Mars 1825. Herr Prosten Hallström anförde: ”Som jag redan yttrat, finner jag Höglofl. Ut» skottets Betänkande öfver Herr Doctor Stenhammars Motion, öm deri äfventyrligä hastigheten vid den så kallade Ktingsskjutsen, i flere hänseenden ofullständigt, och kan icke för mirt del deruti instämma; Motionäi* ren har i sitt Memorial uttryckligen yrkat 'en Revision af LandshöfdirigelnstrucLion, Ulen Höglofl. Utskottet icke med ett enda ord sig häröfver utlåtit. Ämnet synes inig dock icke främmande för Utskottets behandling; Ochj hade än så varit, borde åtminstone anmälan derom hafva skett i vänlig Åter-remiss. Icke heller kan jag till detta tysta förbigående nnna något skäl i RiksdagsOrdningfens 51 §. Tillsynen, att detta stadgande iakttages* tillkommer icke Utskotten utan Ståbdeä och deias Taleman.
Det är nemligen obestridligt, att, om ett projektkontrakt eller en plan i ofvanberörde hänseende funnits att tillgå, sådant i betydlig mån skolat underlätta afgifvandet af anbud, enär, om spekulanterne på förhand egt kännedom om Fullmäktiges önskningar i afseende på hufvudvilkoren, de, utan att behöfva här hålla ombud för inhemtande af nödiga upplysningar, kunnat, inom den utsatta tiden, taga saken under öfvervägande. Att under mindre gynnsamma konjunkturer blott i allmänna ordalag uti utländska tidningar kungöra, att Svenska staten ämnar upptaga ett lån, utan att ens hänvisa till några på de utländska börsplatserna boende personer, som kunde lemna närmare upplysningar i ämnet, var en åtgärd, föga egnad att leda till något gynnsamt resultat. Det visade sig också, att, om man undantager framställningarne frän den association af Tyska Bankirer, som afslutat 186U års jernvägslån och som i följd deraf hade närmare kännedom om våra förhållanden, Fullmäktiges kungörelse i utlandet endast gaf anledning till förfrågningar samt anbud att i kommission mottaga obligationer till försäljning. Sålunda hade redan den 5 November ingått underrättelse, att Bankirhusen Baring Brothers och C. J. Hambrö i London, Rothschild <£ Söhne i Frankfurt arn Main samt »Union Bank» i London ville ingå i underhandlingar om lånet, ehuru dessa firmor, förmodligen i saknad af nödiga upplysningar, icke gjort några bestämda anbud. Bristen af ett på förhand uppgjordt förslag till lånekontrakt eller åtminstone till hufvud - — 73 — stipulationer för ett kontrakt har jemväl haft den påföljd att, ehuru, på sätt protokollet för den 10 Mars innehåller, Fullmäktige förklarade, att lånet då »måste anses afslutadt», så voro likväl långifvare och låntagare vid nämnde tid ännu icke ense om åtskilliga ganska vigtiga hufvudpunkter, om hvilka ytterligare underhandlingar måste föras å utrikes ort, så att kontraktet först en hel månad sednare, eller den 10 April, kunde slutligen undertecknas, ehuru icke ens då alla bestämmelserna mellan kontrahenterna voro fullt afgjorda.
Och har Hr Frih. af Nordin föreslagit, på dessa skäl, attutarrenderingen af alla öfverblifvande Boställen måtte verkställas för Statens räkning och deremot den af dessa Boställen i och för Löneregleringen påräknade Inkomst af StatsVerket utbetalas; kunnande visserligen härigenom inträda, att Staten ett och annat år härpå hade förlust; men medium af 5 å 6 års beräknad och verkligt influten inkomst skulle blifva skiljaktig endast med några få procent, hvilket likväl ej borde medföra betänkligheter, då det på Samhällets trefnad och förkofran på det hela hade ett direct inflytande, att Regementernes samtlige yngre Befäl på säkert sätt lönas, och att odlad Svensk Jord för ett värde af 6 Millioner icke längre vansköttes. Hvad den härigenom för Staten ökade Spannmåls-inlägt beträffade kunde den vid de efter hand uppgörande ArrendeContracter förekommas derigenom, att Arrendet bestämdes att efter Markegång utgöras; och vore det otvifvelaktig!, hvad nu gällande Contracter angår, att, om Staten Betänkanden, N:o alg. 125 afsade sig, i ond och god tid, dess Optionsrätt att in natura uttaga det stipulerade Arrendet, mot det att Arrendatorn å sin sida afstode ifrån rättigheten att in natura lefverera detsamma, i flere Provinser många Arrendatorer skulle gå in härpå; hvartill komme, att, genom flere nuvarande Arrendatorer obestånd många arrenden snart folio tillbaka till Kronan. I afseende på frågan, att Staten skulle emottaga Arrendena af öfverflödiga Boställen och deremot Contant aflöna en del af Indeldta Armeens Befäl, hvilket Utskottet ej kan tillstyrka, får Utskottet åberopa dess Betänkande N:o i32. Då Utskottet således fortfarande föreslår, att, till löner för Suballerner och andre med Boställen in natura ej försedde Tjenstemän vid indeldta Begementerne, vissa andelar af BoställsArrenden må anvisas, har Utskottet förbisett hvarken desse Tjenstemäns eller det allmännas fördel.
Det första Landtbrukslnstitutet, Degeberg, har gjort mycket godt, men det kommer sig icke allenast deraf, att den förste föreståndaren hade stort nit för saken och blef biträdd af utmärkt skicklige lärare från England, utan äfven deraf, att utmärkta och särdeles respekterade personer i orten gingo honom tillhanda med sina råd. Förhållandet är detsamma med Ultuna; ty man har lyckats att der få en utmärkt föreståndare, men det är icke absolut säkert alt man alltid får det. Frih. af Ugglas har, såsom ett anmärkningsvärdt, ehuru mindre lyckligt förhållande, anfört, att enl. de sista beräkningarne, så funnos vid våra LandtbruksSkolor endast 39 elever, men deremot 278 lärjungar. Jag åter anser detta för ett ganska lyckligt förhållande, ty just derigenom att proportionen af rättare-lärlingarne är så mycket större, som nyss nämndes, så blefve de kunskaper som finnas i landtbruket mera spridda. Slutligen ber jag få fråga, huru det kommer sig, att Danmark kan vara så långt framför oss i landtbruket, ehuru der, mig veterligt, icke finnes någon Högskola för landtbruket. Orsaken är utan tvifvel den, att man der velat draga fördel af gjorda rön och vetenskapliga forskningar, hvilka numera hastigt sprida sig från ena ändan af verlden till den andra. Dessutom finnes det för närv:de ingen litteraturgron, som är tacksammare för förläggare att bearbeta, än den som rör landtbruket,' emedan den har den största publiken och att allmänheten verkligen intresserar sig derför, bevisas deraf, att vi hafva tvänne särskilda tidskrifter i landtbruket, och båda hafva, som jag tror, ganska god framgång. Då det påstås, alt man icke bör vägra anslag till sådant, som man anser skall återbära till Staten både kapital och ränta, så får jag erinra, hurusom man förde samma språk mellan 1818 och 1828, då både tidningar och tidskrifter gjorde hårda anmärkn:r mot R. Stms nidskhet, att icke vilja ge anslag lill vetenskapliga bildnings-anstalter vid Universiteterna.
Hofrättens domskäl vara undanröjda, och fann mig icke kunna undgå att fullfölja mitt ansvarspåstående så väl emot Herr Friherre Sprengtporten på nu uppgifna skäl, som ock emot Herr Polismästaren och Riddaren Bergman på den grund, jag hos Hofrätten anfört. Öfver dessa underdåniga besvär hafva vederbörande med infordrade förklaringar och Hofrätten med underdånigt utlåtande til Kongl. Maj:t inkommit; men sakens afgörande återstår. *) Såsom ock i sjelfva verket lagskipningen genom dagliga exempel visar. 134 R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse för år i840.
Ätt dek mä stadgas, det En flik Kronoffjutstting e) fär sträikas längre än till wanliga afständet emellan Tästgifwadc-Gärdarhögst bcräknadt lill twä mil i godt wäglag» i annat fall mindre till föickommande för franikldcn för sädatte händelser som i är flcicstädes inträffat, att samNia hästar möst utatt hwila skjutsa twänne wanliga Gästgjfwatehall § eller ett sträcka af g ofta 4 mil j stväraste wäzlaz. g.p Ätt ben fljutsflyldige mä innom Kitz bestämd tid kill KroNöfljulsning budas, för att äga räddum sig dertill bereda; mett dä han ej fär denna tid kill gvdo njttka - wara fri frän ätal för ttteblifwattde ifrätt fljuksiiingettr 4:0 Äkt en Hih tid bör bestämmas» dä dött ffjutsflpldlgd » utan längre wänjan pä en uteblcfwctt transport» äger att hemresa» med rättighet till ett stadgad ersättning för wäntNingskiden, samt ätt bie fljutsflyldigr bota förwiha» derom» att en utrblöfwbtt KronossjutsniNg icke mä sedermera af de ffjulsskpldigb llppfpllas» utan gkttom wederbörattdcs föränstaltattbe pä bens bekostnad» som wättak hindrek, sedtrmcra werkställas ; bbrandcs Krono,?julsningar winteriioen » dä urwäder kunna hindra transportens behöriga fortkomst » icke för ett längre resa pä cn gäng bestämmas, sä att förändringar i anseende till ti-dcn» efter föräns tzradr bmständighetcr mä kunna iakttagas» siv Den 14 September. 495 Z:o Att i likhet med förra tiderLroupper icke M med Krono - skjutsning fortskaffas-, i aststat sall , ätt dä Rikets gransor, hotas af ftendicliga anfall, och Troiippers inställande pä behörig
Ständer en underdånig anhållan hos Kongl. Majrt, att, i händelse de städer och härader, för hvilka den ifrågavarande Curhus-anstalten anses nödig, derom göra underdånig ansökning och styrka att, utan bidrag af Statsmedel, sådant Sjukhus är i Carlshamn inrätladt, hvarmed ett Curtius för orten må kunna förenas, Kongl. Maj:t då må förunna berörde menigheter att, utan hinder af hvad förfallningarne i allmänhet stadga rörande Läns-Curhus-anstalteine, samt, under de controller, som Kongl. Maj:t i Nåder pröfvar nödige, få använda de från orten utgående Curhusmedlen till inrättande af ett serskildt Curhus i Carlshamn. 8 Allm. Besv.- och Ekon.-Utshottets Utlåtande, N'.o 97. Herr Foenander har jemväl företett Socknestämmo-Protocoll från Carlshamns, Sölfvitsborgs, Jemshögs, Mjellby, Asarums ecb Ysane församlingar inom Listers och Bräkne härader af Blekinge Län, utvisande att dessa församlingars invånare önska den ifrågavarande anstalten och anse den angelägen emedan Curhuset i Carlskrona skall vara alltför aflägset från berörde ort. Frågan om sället att ordna Curhus-anstalterne inom hvarje Län ankommer på hvarje orts olika behof oeh olika tillgångar för anstalternes underhållande. Om Curhus-districten göras så inskränkta att invånarnes bidrag icke blifva tillräckliga för en serskild Curhus-anstalt, mäste ändamålet just derigenom förfelas, hvilket ingalunda lika säkert följer af Curhusets aflägsenhet från vissa orter, då i detta fall sjukvården åtminstone är tillgänglig, ehuru förenad med något ökadt besvär för dem, som behöfva anlita dem. Den foreslagne förändringen kan således icke bedömas endast efter de yttranden, som en del menigheter af Blekinge Län derom afgifvil. Den rörer lika mycket de öfrige delegarne i Länets nuvarande Curhusinlätlning, alldenstund beståndet af anstalten på det hela deraf beror.
4 De» 5 Januari!. derwarda Bonde-Skandet, förklarat sig ej kunna at« nöjas med den lindring i Bewillningen, som u flottet i chte Momentet os första projecterade Förorvnin, gens r Arr. och z §. lacic äga rum, utan med för. ment styrko af en företedd Kong!. Resolution under den is! December 1765 yrkat fuiikomlig befrielse frän alfa dylika U.skylder. Men alldenstund, Utskottet, forn i detta ämne fokt närmare kännedom, blifwit upplyst genom ett Kongl. Ma>:tS till Dess och Ri. kelS Kammar och Bergs, Colleqier, den zc> Mars 1791 astätit Bref, att bcmälte 2lllmoge för Grufwe. hjclpenö answarande hafwa anseniiga fvrmoner och en den tiden u:räknad besparing till icke mindre än 4Z7L R:dr Ig st. 2 r:st. frän andra allmänna pä-agor, samt nämde ^jllmoge dessutom, efter i^oo ars För. ordning utan deröfwer anförd klagan, med Bewilluing i lika mohn som nu, blifwit ansedd, kan Ut. skottek ingalunda för sin del, med bifall gilla den gjorde anhållan om en ännu större eftergift deraf. Icke eller finner 'Utskottet att de i r Art. z §. och 5 Mom. af bcsagde projcct kill Förordningen, nämde Personer, hörande till Eskilstuna Fabriks-ins rättning, kunna, oagkadt den härom innom Wäilvfl. Borgare. Ståndet wäckre föreställning, skäligen tilla, laö mer afdrag i Buvillnlngen än redan bestämt ar.
Bewillnings-Wotter utaf 2:ne Stånds Ledamöters pluralitet antagne meningen, at den som erhållit LaiaLkei-, utan at förut hafwa warit i tjenst, endast stall utgöra half Bewillnings-afgift derföre emot en werkelig Tjensteman med samma Lsr^Äer, och fast mindre de öfrige 2:ne Standens pluralitets tilstyrkande, at caraÄeri8erLcls Personer stola fran all Bewillning frikännas; utan haller jag för stäligt och billigt wara, det jag ock säledes härmed i ödmjukhet tilstyrker, at nemligen vfwan ofta omförmäldte caraÄeri8era6s Personer mage hädanefter derföre erlägga minst dubbel Bewillnings-afgift, enrot werkelige Tjenstemän med lika OLra^ei-. Herr ibam förklarade, det han i Bewillnings-Utstottet warit emot erläggande af LgraLlersafgifr, såsom aldeles stridande emot den för denna Bewillning lagda hufwud-princip, behållen ärlig inkomst. Men stulle en sadan afgift betalas, trodde Herr Ibam densamma böra utgöras efter eu helt annan grund än hittils i detta Rike warit följd: men dä borde ock efter bans tanka af lika stäl Bewillning erläggas för alla Ordnar, Penningar pä bröstet och dylika Heders-Oecyrzuoner, Friherre öck »nnerbeim. Bewiliningcn före denna Riksdag utgjordes ester sadane grunder, ar i För - Den 9 Mars. 445 i Förordningen derom behöfdes manga rubriguer. Sadan war anledningen hwarföre LsrsÄZis-afgjft afwen i densamma war stadgad. För den nu lik utgörande Bewillningen aro helt andre .?rinciper lagde: om dessa noga betraktas, giswa de ej någon anledning ril åläggande af -afgift. Den första hufwud-principen ar, at Bewillning bör erläggas för personligt ssydd:
Prop. till II. St. 1847. 37 Transport R:dr 5,247: 16. — nereglering, är berättigad alt icke, utan eget medgifvande, skiljas från indeld lön i utbyte mot kontant, Rikets Ständer må sätta Stats-kontoret i tillfälle att qvartaliter utbetala de kontanta löner, emot hvilka de indelda komma att utbytas. Med tillämpning af de bär förut under litt. a, b, och c upptagna grunder skulle, efter den i närlagda protokoll öfver Civilärenden införda beräkning, å 6:te luifvudtiteln erfordras en tillökning af 99,916: 32. — samt å allmänna indragnings-staten 66,277 R:dr 16 sk., hvaremot 7:de hufvudlitelns anslag till remisslage, uppbördsoch observationsprocenter samt mantalsskrifningsprovisioner kunde minskas med 20,000 R:dr, så att tillökningen å Riksstalen komme att blifva 146,194 R:dr; utvisande förrberörde uträkning, att, efter afdrag för de besparingar, som i öfrigt genom regleringen komme Statsverket och de skattdragande till godo, den effektiva utgiftstillökningen kunde anses blifva inskränkt till 84,294 R:dr samt vidare genom de på indragningsstaten förflyttades afgång och efter det häradsbokhållare blefve tillsatte, till 48,683 R:dr ig sk., oberäknadt den säkerligen betydliga summa, som komme Statsverket till godo genom boslällsafkastningens högre uppskattning, än som nu kunnat ske, äfvensom det att remisslage, observationsoch uppbördsprocenter samt mantalsskrifningsprovision vanligen uppgått till 8 ä 10,000 R:dr utöfver förslagssumman dertill å 7:de hufvudtiteln.
Den i4 Zebruarii741 1810 den 20 Januarii i Borgare-SrändetS Plenum upläst och stall ätfölja Ständets Expedition i oella mäl till de öfrige Niks-Ständen samt Utstotlet. Testor Ii. keterton. WLrdsamt Memorial! Dä Respective Riks-Standen redan täckls femma den upmärkfamhet ät min gjorde anmälan om nödwändigheten af Dykerieoch Bergnings-inrättningens förändrande och förbättring, an densamma bilf. wik till Riksens Ständers Allmänna Beswärsoch Oeconomie-Ulffotk remicierad, och wälbemälte Utstött deröfwer äfwen utlåtande afgiswit, sä har jag nott mig böra till Nespective Ständets bepröfwande hemställa, huruwida den af Utstoitet föreflagne ändring uti nuwarande Dykeri-Reglemente, jemte de för erhällandet deraf widfogade wilker, kan mvtswara ändamålet af den motion jag i detta ämne gjort, och som har för afsigt, akt med bewarande af Kongs. Majus och Kronans samt wederbörandes rätt till Tull och andre umgälder, tillika lemna den Sjönödlidande tillfälle, akt utan ett med drygaste förlust köpt och ofra onyttigt och pärrugadt biträde kunna berga de qwarlefwor som Elemcnrerne stonak. Den enda mildring uti nu gällande Reglementet, som Utstottek tillstyrkt, bestar deruti, att deN tid af 62 timmar som igenom samma Författning blifwit lemnad Godsägare eller Skeppare, att med egen åtgärd eller främmande biträde bärga stepp och last, 742 Den !4 Zebruarii. last, när lossning icke warit af nöden, afwen till denna sednare händelse kunde utsträckas; Men hwilken gifwen och werkelig fördel kan härigenom ttpstä för den i sjönöd stadde?
Skulle krig eller missväxt inträffa kunna de deraf härrörande utgifter omöjligen bestridas med de föreslagne 3 Procents sedlar, hvil* ka utgifne till större summa och ställde att å vista inlösas mot BancoSedlar, skulle medföra lika olycklige följder, som uppstodo af Banco* Sedelstockens förökning efter 1809 års Riksdag} deremot kan vid sådana olyckliga tillfällen systemet af Statspapper (Stocks eller Fonder) användas utan att derföre Bancomyntets värde blifver försämradt. Alla Europas Stater utan undantag lemna dertill efterdömet: blott Sverige står qvar, förutan ett sådant Creditmynt, hvars drifkraft, likt ångmacbinens, lätt använd, medför den mest underbara verkan å Handel, Näringar och Jordbruk, hvilka derifrån kunna hemta Lifsprincipen till hvarje economiskt företag, nemligen Förlag. Om det medelst Statsskuldens confracterande tillkomne Capital användes på productionens ökande, finnes knappt något maxi - Den 19 Julli /. m, 33^ muni för dess möjiiga belopp, ty i mohn denne okas, vexa uti en ännu större progessioa de skattskyldiges tillgångar att fylla de deraf tillflytandé räntor, och Landet går framåt i Production, Handel, Näringar, Jordbruk och Prosperitet, i stäiiet att skrida tillbaka. Detta är i synnerhet förhållandet med Statsskuld; tillskapad medelst ett nytt i omlopp Satt räntebärande Creditmynf, för hvilket län icke blifvit upptagne. Det ökar rörelsen och lemnar Förlagstiilgångar åt all industrie, utan att dessa Förlagstiilgångar å annat håll gå förlorade för productionen, sorn är casus när Statsskulden tillkommit genom län; ty Långi'- varen skulle, om han ej gifvit lånet, äfven användt sina penningar productift. I förra fallet är det således ett alldeles nytt tillskapadt RörelseCapital, i det senare blott en öfverflyttning från den ena haeden till den andra (uppfyllande likväl under tiden Statens behof).
Mörner, Grefve Carl Göran Detlof, Motion N:o 113, om anslag till lön samt reseoch traktaments-ersättning för en tredje landtbruksingeniör. StatsUtsk. Utlåt. R. St. underdån. Skrifv. N:o 46. Motion N:o 114, om ett anslag å 2000 R:dr till understöd åt personer, som hos ägare af välskötta ladugårdar undervisas i boskapens skötsel m. m. Stats-Utsk. Utlåt. • Nisbetli, Adolf Fredrik Hugo, Motion N:o 125, rörande musikoch sånglärares vid elementarläroverken lönevilkor och pensionering. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 74. 23 Nordenfalk, Friherre Johan, Motion N:o 146, om utvidgning af Westerviks elementarläroverk. Stats-Utsk. Utlåt. Nordenfelt, Enar Wilhelm, Motion N:o 60, om beviljande af ett låneunderstöd å 933,000 It:dr för anläggning af en jernväg emellan Sölvesborg och Christianstad. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 80. Motion N:o 151, om beviljande af en pension å 450 R:dr åt aflidne Öfversten, m. m. Carl Christian Kreugers enka och barn. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 74. R. St. underdån. Skrifv. Norrland, om beviljande af ett anslag å 100,000 R:dr till dess kustförsvar. Mo tion N:o 25. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 51. k om nedsättande af en komité för granskning af alla privilegii-bref å stockfångst från Statens skogar i. Motion N:o 55. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 16. om vidtagande af åtgärd till förekommande af åverkan på Statens sko gar i. Motion N:o 56. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon. Utsk. Betänk.