Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förståndets Rätt, eller Sanningen; hvilken är Lifvets ljus, eller ledande Princip. Och här visas: både att Visshetens Grader äro de äkta Förståndets Proportioner, och hvilka dessa grader äro för hela Menskligheten; till en evig säkerhet emot Likligheternas gyckelspel, som Qvickheten uppställer, och hvarigenom Publiker eller Menigheter kunna tänka allt hvad de behaga, men ingen äkta rättsinnighet eller själens ärlighet någonsin är möjelig”. (Förstånd är här, ”förmågan att känna Sanningen”; och, till sitt förverkligade innehåll, ”all den Sanning, som af någon är känd” – i högre eller lägre grader af visshet och kunskap. Men hvad är Sanning? Tingens klara Verklighet; insedd så långt, som den uppfattas af friskt Sinne och besinnande Erfarenhet. Klarheten af tingens verklighet är Visshet; hvilken, emedan klarheten icke alltid är lika stor, har grader. Dessa äro just Förståndets proportioner eller lagar. Första graden är den allmänna eller vanliga visshetens; grundad på den erfarenhet, hvari hela verlden instämmer enhälligt och alltid: såsom t. ex. åtskillnaden mellan dag och natt, sol och jord, mer och mindre. Andra graden är den ovanliga visshetens, eller någras; nämligen deras, hvilka äro grundlärde eller mästare i en sak; en visshet, grundad på den erfarenhet, hvari desse mästare med hvarandra instämma. Tredje graden är den underbara visshets, hvilken stödjer sig på en erfarenhet, som oftast är blott en endes; eller den, ”hvari en stor man, ett geni, en hjelte, instämmer med sin egen storhet, sin egen kända dygd”. T. ex. vissheten hos sådana män, som Gustaf Vasa, Columbus, Camillus o. s. v. ”Ytterst efter dessa tre grader kommer sedermera allt, hvad man kallar Liklighet; och som är grunden för alla Meningar”. Liklighet är ett skuggverk af Likhet, eller af den uppenbara instämmelsen mellan de ting, hos hvilka något detsamma finnes. Det är inom Liklighetens bländrymd, som Qvickheten – en liflig, men ytlig snillegåfva att likna och tycka och dikta och dömma – har sitt obegränsade spelrum.
Nederlags afgift betalas oell varorna behörigen “vär* deras, att i händelse Tullbevakningen icke annorlunda än hittills kan verkställas, skulle den af Utskottet i allmänhet föreslagna förhöjningen ä lull afgifterna blott gifva anledning lill Tullförsnillning ; att Tullverkets organisation, Betjeningens för ringa aflöning och anseende i Staten, sä väl som Rikets vidsträckta kuster , i synnerhet så länge I.ots verket ej är med Tull-verket förenadt, skäligen förorsakat de brister, som detsamma vidlåda; att sådana nödvändiga varor, som for lindrigare pris ä främmande orter bättre tillverkas, böra mot afpassad tull fä införas, att besparingen härigenom för köparen kan bättre an» vändas pä jordens odling och andra nyttiga Näringar, an den alltför dryga betalningen till underhåll för några Fabrikanter och Fabriksfolk; att den husliga idogheten det oaktadt i afseende på vissa Manufactur-varor bör efter omständigheterna uppmuntras; och slutligen att införseln af utländska nödvändighetsvaror småningom bör förbjudas, i förhållande till den i mängd pcb. godhet tilltagande tillverkningen inom landet. Herr Grosshandlaren Tarnberg: att de af TTtskottet författade sammandrag af Handels baJancerna äro i så måtto opålitliga, att de ej fullständigt upptagaverkliga beloppet af Rikets exporter, hvaraf den tili Finland alldeles icke är deruti uppgifven.
Den 27 Januari!. tjena det afseende, art Le kunnat föranlåta Utskottet art tillstyrka nägvn förändring uti hwatz Utskottets förra Betänkande i detze omständigheter innehäller, utan fär Urssotket der samma till Riksens Högloft. Ständers Bifall »vördsammeligen hemställa. Uti onmärkningarre har wäl bliswit anfördt, ort »vid olla fordna Riksdagar der skall berodl af Konungen art bestämma afiöningen för BondeElände s Secreterare, alwen under de tider, dä Konungens svrwaltningSsält as Allmänna Medlen war wida mera inskränkt än nu; men detta har icke funnits instämma med werkeliga förhäl» landel, t» öre r 772 ärs RegementSlvrändrmg finnes det hofwa warit Riksens Ständer lvm bestämde belöningen iör Talemännen och Bonde - Ständers Secreterare, och hivarä såsom eyempel kan anföras sörhälland-t wid 1762 ars Riksdag. Dock som Riksens Ständer dä icke ägde nZgra Medel under sin serskilta disposition; sä anmälte Riksens Ständer alltid beloppet hos Konungen med underdånig onhällan t der han täckles » Näder förständiga Ecaks» Coutoiret om utbetalningen deraf. Stats-U>skottets Ledamöter hola sä wilcken underdämg wördnad och kärlek för Kongl. Majus dyra Person, att Utskottet derutinnan wägar täfla medhwilken af fina Med-Undersätare som hälst. Utskottet har icke älvstat någon inskränkning, ännu mindre kunnat sälta i ftäga äfwen den minsta of de Kong!. Magt tillkommande höga rättighete-, hwilka Utskottet anker böra af k,varje Underiäte helige hällas; men dä Len af RiksSlänten gillade Riksdags - Ordningen uti 24 tz. stadgar, att den »vedergällning, hivttken sä rvat Stän dens - Den 27 Ianuarir'.
Men Utskottet anser att något bestämdt om fördelarne eller olägcnhctcrne deras swärligen torde kunna sägas, förr än allmänna opinionen i detta afseende blifwit stadgad och fällt sitt Domslut. Deremot anser Utskottet det wara enligt med den nu föreslagne organisation af Lagstiftande Corpsen, att Memorial Nw 36. 5)13 den ärligen minst L 6 wcckor skulle wara tillsammans. Utskottet tror, att periodiska men laugt ifrän hwarannan skiljda sammankomster skulle, under en sadan deli Lagstiftande Magtens författning, antingen göra den till intet, eller till en af dessa nyheter sou: bada skakningar inom Samhället; dä deremot »vanligheten af deh tillwarelfe skulle minska bäde uppmärksamhet hos Allmänheten och lusten för nya försök hos den Lagstiftande'Corpsen. Seda;, dennas inbördes förhällanden således äro utstakade, äterstär att nämna nägra ord om dem sonl skulle gifwas emellan densamma och bett »verkställande Mag te ii. Det enda, som as den nu förestagne fördelning af den Lagstiftande Magten skulle kunna befaras, more kan hända, att de bada Corpserne kunde förena sig, den ena för att föreslå, den andra för att besluta författningar, som skulle inskränka eller tillintetgöra den »verkställande Magtens rättigheter eller werkningsförmäga. Ehuru föga sannolik en sädan förening också kan synas, bör likwäl ett medel deremot gifwas, och detta skall lätteligen finnas uti det uppehällande veto, son» skulle wara det enda hwilket skulle tillkomma den werkstäliande Magten. I kraft af detsamma skulle denna gren af Samhällsmagten hafwa rättigheten att göra föreställningar emot ett den Lagstiftande Corpsens beslut och att uppskjuta »verkställigheten deras, till deh den talrikaste delen af Lagstiftningen blinvit till tiva tredjedelar och den Lagstiftande Corpsen till tre femtedelar eller fyra sjettedelar förnyad. Detta »vöre ett sätt att wädja till Nationens röst, utan att förändra hwarken den Lagstiftande Magtens rättigheter eller förhällanden.
För a t t hindra lampor a t t ryka, blötes veken, innan man använder den, i stark ättika samt isättes, då den blifvit torr. Oförbränneligt papper erhåller man genom att doppa vanligt papper en eller två gånger i en stark alunlösning. Läkareråd. Polykarpus. Använd tobak så Jitet som möjligt — möjligen en cigarr någon gång. Spirituösa gör ni klokast i att tills vidare alldeles undvika, och ni hör äfven sedermera använda den mycket sparsamt. En i hemmet utförd karlsbaderkur kan ni när som helst påbörja: 2 glas arteficiel fearlsbader (50°) hvarje morgon. Lef af färsk mat (ej for fet), mjölk och ägg. — Om Alsbäcksvattnet ha vi ingen egen erfarenhet — det är ännu ej ens omämndt i den medicinska literaturen — och kunna således ej ge er några råd angå- ende det sammas användning. Bakning. Fru Hanna A. måste personligen vända sig till läkare. Mandelringar. Satsen upptager: 2 0 lod smör, 1 0 lod socker, 1 lod söt-, l lod bittermandel, 1 knapt skalp. mjöl. Dagny. • » Nicka ». Större » eldsmärken » äro obotliga. Mindre deremot kunna borttagas. Läkare måste i hvarje särskiidt fall afgöra behandlingen. Köket. T r o l l m o s. (Billig efterrätt). 6 stora äpplen stekas. Sedan de kallnat, borttagas skal och kärnhus. Härefter vispas hvitan af 3 ägg tillsammans med äpplena och ji skalp, socker i 2 timmar. Krämen garneras med sylt och bisquits. Hildegard. 3 » Wend », Tvätta hufvudet hvarje qväll med en lösning af 6 delar nairiumbicarbonat i 350 delar vatten, 25 delar glycerin och 25 delar lavendelsprit. Två gånger i veckan grundlig tvättning med tvål och varmt vatten. B e - handlingen bör fortsättas i månader. Ebba v. P. Tag på qvällen ett pulver af 1 gram bromkalium (i litet sockervatten) samt, om ej verkan inträder, ännu ett dylikt pulver, Nanna 26.
Presterskapets inkomster fördelas emellan det ordinarie Presterskapet sålunda, att hvarje tjenstgörande ordinarie prestman får anständig bergning; att Prester skapets inkomster, ulan att ingå till Statsverket, böra i annan ordning iin omedelbart ur den enskilde medborgarens händer komma Presterskapet lill godo; att all tionde, vare sig tertial-, smöreller qvicktionde, utbytes emot en gång för alla bestämda afgifter; att påskpenningar, jura stolae, matskott, offer, dagsverken med flera smärre extra ordinarie afgifter utbytas emot vissa till beloppet bestämda utskylder, att utgå icke allenast af fastighetsegare, utan äfven af församlingarnes öfrige innevånare, och uppbäras på enahanda sätt. som om lionden bestämmes; att de boställen, som afses att af löntagaren bebos och brukas, beräknas till en deras verkliga värde motsvarande inkomst; att i allmänhet Presterskapet tillhörig jord, som icke kan i förening roed bostadsboslälle brukas, utarrenderas enligt samma grunder, som för de till Staten eller Boställs-direktioner indragna boställen följas, och inkomsterna användas för Presterskapets aflöning; att pastoraten antingen för hela riket eller stiftsvis hänföras till tre klasser, med några få lönegrader inom hvarje klass, så val klasserna som lönegraderna inom desamma lämpade efter pastoratens storlek, folkmängd, besvärlighet m m., och att detta äfven må gälla lör kommimstraturer; att prebende icke må såsom lön beräknas åt någon, som genom innehafvande embete eller tjenst är förhindrad att sjelf hafva sin stadiga bostad inom församlingen och sköta dess pastoralvård; alt lönerna för det ordinarie Presterskapet så beräknas, att det extraordinarie, såsom hittills, aflönas af det ordinarie, men att dervid tillika bestämmes minimum af det aflöningsbelopp, som, förutom bostad och fri föda, bör vice Pastorer och Adjunkter tillerkännas, och särskildt afseende fästes derå att på en del ställen och orter inga ordinarie Komministrar finnas; att lönerna beräknas uti en eiler flere af de räntepersedlar, som, enligt grunderna för ränteförenklingen, äro flir hvarje län bestämda, och utgå efter tioårig medelmarkegång, dock att aldrig mer än en mindre del må beräknas i penningar; samt att löneregleringen sålunda uppgöres, att den må vinna tillämpning i mån af varande tjensteinnehafvares afgång och gällande konventioners tilländalöpande eller upphäfvande; — hvarjemte Rikets Ständer i underdånighet anhållit dels att en Kommitté af sakkunnige män måtte i nåder tillsättas för att,
Samma dag den 30 marti fattades uti allmän sockenstämma med Rödöns församling af dess ledamöter följande beslut: 1:o Skulle bönderne Erik Larsson och Olof Ersson yngre i Kjälen utbetala årligen i arrende, för Östen Svenssons torp i Kjälen, till fattigcassan en tunna korn i fullt mål såväl för 1822 som de öfriga år Östen Svensson, såsom varande socknens fattighjon, lefver. 2:o Öfverenskom det enkan efter afl. fattighjonet Ifvar Jonsson i Häste, Elin Thorisdotter skulle så länge hon sjelf förmår sköta sig, få sitta uti sina ägande hus på stället, samt att bönderna Pehr Ersson och Anders Andersson yngre \i Häste/ hvilka, såsom ägare af den jord torpet tillhörer på enkans lifstid, skulle såsom åtagande sig att torpet arrendera, årligen, medan enkan är boendes uti torpet, förse henne, med nödig, huggen och hemförd ved, föda för 2:ne getkreatur med ett afälder, låta henne få jord till utsäde af potatoes till sitt behof, samt dessutom årligen lefverera henne av årets afkastning en half tunna väl rensadt korn, hvilket mellan församlingen och arrendatorernne, till efterlefnad af de sednare, till protocollet upptagas skulle. Ut supra Olof Ersson yngre i Kälen Jon Olofsson i Undrom Pehr Grenholm. cur. past. ger. Pär Erson i Lund Likaledes fastställdes uti samma sockenstämma den 30:de martii 1823, det skulle af h:r lieutenant J. H. Tideman och bonden Nils Nilsson i Mjäla för arrenderandet utaf fattighjonet Olof Smedbergs på lifstidt i Mjäla innehafvande torp lägenhet för år 1821 såsom varande missväxt år inalles \gifvas/ 8 kappar korn, 4:ra af hvardera, och för år 1822 12 kappar af hvardera eller tillsammans 24:ra kappar korn. 53
Ständers Staiss Utffott fledde remisier, i anledning af Herr Förste Archiakern och Commendeurcn von Sebuit^endkim!; och Herr Directcuren 8»nte,zoo« Memorialer, angäende Medel till wärel-Courscns stadgande, hade Stats-Utskottet i Memorial af den Z:je dennas sig yttratt , att nägot sätt hwarigenom CoUrsens ojämna förhällande mä geTiom nägon ätgärd frän Stats-Utskottets sida förekommas, icke kunde af Utflottet upgifwas; och som Banco-Mstottet, d!t samma fräga äfwen remitterad Klifwit, enligt desi meddeldte och af Ständet gillade wlätande i afseende ä detta ämne, redan widtagit sädane mätt och steg, som Utskottet lämpelige ansett; Alltsä fann Ständet nägon widare ätgärd härutinnan icke wara af nöden; Hwilket de Respeelive Med-Ständen wvrdsamt och wänligen stulle tillkännagifs wasO't Lvpr». G. D, Den 17 April. -6- S. D. KonglMaj-.ts Nädiga sivar till Riksens Stäns Ler, angående Land-Tulls Inrättningen, giswit Stockholms Slott den 7 innewaran e Martu', remitterades till Riksens Högloft. Ständers Bewillnings Utskott, med anmodan, att sitt utlåtande deröfwer till Riksens Ständer afgiiwa. Och ffulle de Respective Med-Ständen wörd» samt och manligen härom underrättas, lllt sux>rs. S. D. Biföll Borgare-Ständet hwad Riksens Högloft. Ständers Lag-Utskott, i Betänkande af den I sistledne Nowember, föreflagit och hemsiält i anledning af ett frän Högloft.
Boken skildrar lifvet i den skola, King Williams College vid Castletown på ön Man, som Fnrrar själf tillhörde under uppväxtåren, och denna skildring har tagit formen af en berättelse om en af gos-. sarna. Eric Williams framställes p&amp; ett s p p a t i h t säti, s&amp;som en begåfvnd, högsinnad, god och älskriird yngling. Icke dess mindre sjunlcer han smAningoin - den engelska titoln ar ock, Eric or littlo hy little, - från olydnad och försnrnuielser till last, och fran last till felsteg, hvilkn stå förbrytelsen ganska nara. Hans andliga och kroppsliga Iwafter brytas, och det iir en sorglig lefriadssagasoin slutar med Erics död vid unga år. - Borattelsen kan för rara ynglingar dock knappt tjiina som varnande exempel eller ons vara af större intresse. Emellan de engelska och de srenska skolorna, iifven de nutida, äro förh811andena så alltför olika, och sasom dessagestalta sig för så längesedan i dessa stora helpensioner med 2.50 lärjungar, synas de oss numera som ett slags kiilturi~ilder af synnerligen afskräckande, niistan motbjudande art. Penalismen bland kamrater inom gosskaserner är i all sin vederstygglighet kand sedan ga.iruna.lt. Uern främmande för oss är lyckligtvis den r h behandlingen fr8n liirarnas sida. Orfilas och handplagg äro den vanligaste tillrattavisningen, och stryk utdelas så ofta att larmen helt naturligt i klassriiminen alltid medför en stadig käpp, med hrilken så grundliga bastonader gifvas, att delinkventen tjutande riiltrar sig på golhet. Prygel och aurest före$ de relegeringar, hvilka ske blott alltför sparsamt. Boken innehAUer manga. vackra sidor, många fint och kiinsligt tecknade naturbilder, många, allvarliga reflexioner, - kanske alltför många i en bok för gossau - och. den bar alltigenom piigeln af en s a m t religiös anda.
Stars«Utstotter remitterat delta ärende i hwad som rörer srägan, huruwida och pä hwad sätt det af Herr Majoren Lisei von wolstein sökte penninge understöd af 2002 Rrdr Banco ärligen i sex ars rid, mä till sörrberörde andamäl kunna honom bewiljas. Hwarförukan åtskilligt Memorialer i detta ämne blifwit ifrän Högloft. Ridderstapet och Adeln till Staks-Utstoktec remitterade. Stats-Ulstottet har med särdeles deltagande inhämtat, sä wäl af Herr Major Llae! von blo!- steina egen berättelse, som af Allmänna Befwärsoch Oeconomie-Urstottets utlåtande den möda och de uppoffringar, fom Herr Majoren haft osparde, för att i Lappmarken och wid Nasafiells Silfwer-Wcrk, genom loswande odlingar bereda möjligheten af underhäll för ett »alrikare antal inbyggare; och StatsUlstottet har med Allmänna Beswärs och Oeconomi - Utstorret instämt uti den önskan, att Statens tillgängar hade lillälit Utskottet, att förestå unväZar lill den af Herr Majoren begärdte försträckning. Men Den 2z Zeöruariin-l Men dä Stars - Utskottet tror sig wara skyldigt all rättwisa ät Herr Majorens bemödande, mäste det ä en annan sida gifwa Riksens Höglofl. Stander tillkänna, att Utskottet icke, utan en ökning i närwarande Stats-reglerings utgifter, kan kill detta behof uppfinna nägre Medel och att, Lä Statsuppgifternes belopp redan nog allmänt blifwit öfwerklagadt, Utskottet icke wägat att något sädant tillstyrka. Hmad den utaf en af Högloft. Ridderskapets och Aoelns Ledamöter gjorde anmärkning angar, att en Sängare wid f. d. Kongl.
Prot. i834 och 1835. 4-de Sami. 1 :sta Jfd. 3-dje Band. 3 35.te Häftet. i8 Stats-Utslcottets Utlåtande JS:o /fz5. mägtige uti Riksgälds-Contoret, lemnade uppdrag och fullmagt, garantera vi härmedelst i Rikets Ständers namn och å deras vägnar, fullgörandet af förestående af N. N. Hypotheks-förening utfärdade skuldförbindelse å oo (capital) löpande med oo ränta och förfallen till full betalning den (datum). På Sveriges Rikes Ständers vägnar. (underskrifter) Stockholm den 20 Mars 1835. 1 Reservation af Herr von Troila E.: ”Utskottets förslag, att Hypotheks-föreningarne böra uti Riksgälds-Contoret deponera intecknings-handlingar, uppgående till samma belopp med den lånesumma, hvarå garantie sökes, anser jag mig böra på det högsta afstyrka, såsom icke ländande till någon ökad säkerhet, men deremot medförande olägenheter och vådor, så väl för Riksgälds-Contoret som för Hypotheks-föreningarne. Om de af Utskottet uti Betänkandet N:o 424 föreslagne hufvudgrunder för Hypotlieks-föreningar af Rikets Ständer blifva godkände, komma desse Föreningar att vinna all erforderlig soliditet, och Riksgälds-Contoret kan ej allenast med lätthet controlera deras ställning och rörelse, utan äfven, genom användande af den rättighet 14 hufvudgrunden detsamma lemnar, tvinga den felande till rättelse. Skulle Riksgälds-Contoret erfara, att en Hypotheks-förening icke i rättan tid erlade ränta eller afbetalning på ett garanteradt lån, kan det ej allenast tvinga Hypotheks-föreningen att af grundfonden erlägga hvad sålunda eftersatt blifvit, utan äfven derutöfver så mycket det anser behofvet af säkerhet påkalla. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Prot.
Af dem utöfva 80 procent sin rösträtt. Valen i Wyoming vittna i hög grad om kvinnans sunda förstånd i politiken. Af Cecilia en förslöande andakten vid Förtjänstmedalj åt kvinna. Änkan Anna Christina Dahlström, född Stenberg, härstädes, har under en lång följd af år utöfvat en gignande och oegennyttig verksamhet såsom uppfostrarinna åt barn, hvilka saknade föräldravård. K. m:t har nu tilldelat änkan Dahlström medaljen i silfver af åttonde stoleken med inskrift: För medborgerlig förtjänst. ouppblir snart tidigare med endast Före och skall ur ofta andakt. önska * » Kretas nat Därför eller Dödens skörd. Friherrinnan Vendela Vilhelmina Ericson, född grefvinna von Schwerin och än ka sedan 1870 efter Sveriges snillrike, store järnvägsbyggare frib. Nils Ericson, afled här om dagen i Östersund, där hon var på besök hos sin äldste son, landshöfdingen frih. John Ericson. En lunginflammation, som varade under fyra dagar, föranledde dödsfallet. Den aflidna var 71 år gammal. Hon efterlämnar tre söner, af hvilka en, som nämdt, är landshöfding, en f. d. kapten och civilingeniör och en generalmajor och chef för Vestgöta regemente, samt en dotter, gift med godsägaren grefve Mörner på Björksund i Södermanland. — En af Visby äldsta invånarinnor, änkeprostinnan Brita _ Elisabeth Romdal, har aflidit 94J år gammal. Anka sedan ett trettiotal år efter prosten i Olja G. T. Romdahl, har hon allt sedan mannens frånfälle varit bosatt i Visby, där hon lefde i stor tillbakadragenhet. Hon anses efterlämna en icke obetydlig förmögenhet och sörjes närmast af i Hamburg bosatta brorsbarn. tvångsoch kyrkan. helt Drottningens rosenkorg. Den 9 d:s öfverlätnnades, genom fruarna Thomatus, Laurin och frö- ken Siri Dahlerus till h. m. drottningen, som då firade sin födelsedag, från Drottningholms damer en praktfull blomsterkorg med rosor.
Domstolens fleste ledamöter, Justitie-råden Hoffstedt, Iggeström, Qvensel och Södergren, att den angifna grunden lör nedsättning af straffet för sådan med berådt mod ä annan föröfvad misshandel. som haft döden till följd, vore stridande mot begreppet af samma brott och att fördenskull berörde morn borde utgå. Af Justitie-råden Alexanderson, Gyllenhammar och Cramér lemnades detta sednare mom. utan anmärkning. § ä I öfverensstämmelse med dels den föreslagna redaktionsförändringen af föregående § mom. I, dels den af Lag-beredningen begagnade ordalydelsen i 17 Kap. (> § sista mom. tillstyrktes följande redaktionsförändring: »Varder någon dräpen, såsom i 4 § sägs, och skedde misshandeln af hastigt mod; dömes dråparen till straffarbete från och med fyra till och med ätta dr.» »Var han, utan egen skuld lill vrede af den drapne retad, såsom i 3 § sägs, eller var misshandeln af den beskaffenhet, att döden såsom sannolik verkan deraf ej väntas kunde; dä ma. straffet nedsättas till straffarbete i två år.» % «• Såsom följd af hvad vid § 4 sednare mom. blifvit anmärkt, hemställdes af Högste Domstolens flesta ledamöter, Justitie raden Hoffstedt, Iggeström, Quensel och Södergren, att lydelsen af § (5 måtte ändras sålunda: »Begär lifstidsfånge dråp, som i 3 § sägs, ulan dc mildrande omständigheter, som der nämnde gär han dråp, som i 4 § sägs; miste lif vet.r> Af Justitie-råden Alexanderson, Gyllenhammar och Cramér blef § 6 i förslaget godkänd. § 7. Justitie-råden Iggeström och Södergren yttrade: Hvad som vid Si ^ blifvit anfördi i fråga om försök, gäller äfven i sin mon angående vållande. Det må väl antagas vara allmänneligen kändt, att i lagarne bestämmas straff icke allenast för uppsåtliga brott eller sådana gerningar, som man, med kännedom 2» Kongl. Maj:ls Nåd. Proposition M 39. om deras brottsliga egenskap, begår, utan äfven för vållande till en del brott.
N:o %. liing, beräknadt för Jern tillverk ningen, efter det för Ha m m a r s k a 11 s-j e rnet ärligen bestämda pris, och för annan tillverkning, efter det medelpris, hvartill K o 11 g 1. M a j: t och Kronan försäljer den deraf in natura utgående tionde eller skatt, sa|mt, i fall någon af dessa förädlingar icke skulle kunna hänföras tillnågotderavärd e t, e f t e r d e t i H u fvudstaden allmänt gångbara pris. Sedan Summan af alla tillverk n i n g a r n e s sammanräknade värden härigenom blifvit utrönt, samt huru stort värde, i följd deraf, svarar möt Bil. till Constituiions Utslc. Betänk. N:o 3. 33 en Fullmägtig, fördeles Bergsbruken i Fera Wa 1- District, afpassade efter orternas lägen, och så att i det närmaste ett p å tillverknings - värdet grundadt, mot en Fullmägt i g s v a r a n d e, röstetal må i n o m h varj eWa 1-Di s t ri c t finnas. Wa 1 en sko1 a ske inför den Magistrat inom W a 1-D istrictet, som Styrelsen öfver Bergverken, g e n o m K o n u n gens B e f a 11 n i n g s h afvande i Länet, derom anmodar, och å den dag, som för hvarje Wal-Dis t r i c t af samma Styrelse härtill utsattes, och genom dess försorg inom Districtet Bilt. till R. S. Pr. 1828, 1829. 3:dje Sami. 5 i:dra Haft. Bil. till Constitntions Titsia Betänk. N:o 3, alimänligen kungöres; Börande Styrelsen tidigt före valet låta ti list ä 1 1 a den i a o m hvarje D i s t r i e t valförrättan de Magistraten b e h örigi längd öfver alla inomDistrictet V a 1 b e r ä 11 i g a d e, samthvarsochens röstetal, utfördti Riksdaler, efter tillverkningsvärdet: