Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Inom de Socknar, der Lador församfält räkning ej blifvit uppförda, hafva derstädes bo.-, ende posessionater åtagit .sig att anlägga dylika, samt att för vissa åloch emot öfverenskommen af tillverka Saltpeter och bestrida gärdleveransen. Göf/ze - Den 19 April. Götheborgs och Bohus Län. Vid de hallna sammanträden hafva Länets innebyggare nästan allmänt begärt, att i stället för den hvarje hemman åliggande sallpeterskatt, fa leverera en 4 Tunna Korn, hvarvid somlige erbudit sig att tillika afstå den betalning för gärdens presterande in natura, 'som dem tillkommer, och en del från de mindre sädesrika orter anhållit, att med penningar efter markegångspris få lösa det tillbudna Spannmålsvederlaget. Deremot har för Sörbygdens Härad samt Krogstads och Sunne Socknar Krono-Iiänsmannen Berger , under förbehåll af vissa dagsverken af Socknarna, åtagit sig att hålla dem tillhanda Saltpeter till högst Tio B:d Banco 8$, med förbehåll derjemte, att såsom ersättning för leverans-kostnad, få tillgodonjuta deri betalning, Kronan består för gärden; äfvensom Orousts Socken i Vestra Härad och Torps Sockens innevånare i Ostra Härad med Capitaine Bildt öfverenskomma, att af honom blifva försedde med det qvantum saltpeter, sorn för deras hemman med år 1816 bör erläggas. Eders Kongl. Maj:t har under den 19 April 1814 ansett betänkligt att bevilja Länets inbyggare den begärda friheten, att i .stället för Saltpeter få betala gärden i Korn, utan i Nåder anbefallt Landshöfdingen att på tjetiligaste sätt uppmuntra innevånarne i de delar af Länet, som äga 312 Den 19 April', aga skogj till egna anläggningar; och da de of* verenSkommelser, sorn varit i fråga emellan Länets åtskilliga innebyggare rörande saltpeters arw skaffande, icke vöre föremål för Eders Kongl. Majus
Som behofvet af berörde anslag är beroende af frågan om utsträckning utaf tiden för bevärings-manskapets vapenöfning, meii Utskottet här ofvan uti punkten N:o 33 funnit sig böra afstyrka bifall å Kongl. Maj:ts nådiga förslag i detta hänseende, får Utskottet, under förutsättning att nämnde punkt af Rikets Ständer godkännes, hemställa^ att nu förevarande fråga må anses hafva förfallit. 4:o Stals-V(skottets Utlåtande N:0 71. 73 4:o För Fällbrygge-utredning till materielens anskaffande, 30,000 R:dr. Jemte upplysning, att Rikets Ständer vid sistlidne riksdag, till anskaffande af en faltbrygge-ulredniug, anvisade för en gång ett belopp af 75,000 R:dr, Jaar Utskottet, i betraktande deraf, att statens tillgångar vid innevarande riksdag lagas i anspråk för mångfaldiga behof af jemförelsevis större vigt, funnit sig för närvarande böra afstyrka Rikets Ständers bifall till Kongl. Maj:ls Nådiga framställning i denna del. 5:o. För Topografiska korpsens arbeten lill fortsättande af dessa arbeten, 54,000 R:dr. I afseende å ifrågavarande arbeten, hvartill Rikets Ständer vid föregående riksdagar anvisat enahanda summa, som nu blifvit äskad, eller 12,000 R:dr R:ko årligen, får Utskottet meddela följande derom erhall ne upplysningar. Under de fem sednasle åren hafva, i medeltal, blott omkring 8,800 R:dr kunnat användas för del egentliga arbetet med Svenska karleverket, eller den arbetet föregående triangelmätningen, slomkartornas sammansättning och sjelfva fältmätningen, samt återstoden jemte andra medel, lill ett sammanlagdt belopp af 4,800 R:dr, anlitats för karteverkets ingifvande, till fältmätnings-öfningar för officerare, tillhörande Arméen och General-staben, samt till flere utgifter för Krigs-arkivets behof.
Ar 1844 förändrades föreskriften derhän, att Bankofullmäktige ålades i första rummel att indraga på lånerörelsen, neka lån, indraga kreditiv och, sedan del icke visade sig till fy llestgörande, derefter göra lån. Nu år klart, för hvar och en, som tänkt sig in i affärslifvet, att om det förhållande inträffar, som Gudi lof icke varit för handen sedan denna föreskrift i reglementet inflöt, att nemi. Bankofullmäktige skulle vara ålagda att förneka bifall till nyalåneansökningar, såskulle onekligen landet, redan genom denna åtgärd, komma i ett betryck, som skulle påkalla urtima riksdag, innan de öfriga kraftyltringarne hunne tillämpas, hvilket, såsom Hr Agardh sagt, visar ofullkomligheten och förvändhelen af ifrågavaride föreskrift. Beservauten har nemi. sagt: ”i ett ögonblick kandell, som tror realisationen uprätthållas genom stadganden i dylik syftning, blifva öfvertygad om förvändhelen i de här föreslagna åtgärderna, ty §:n, tillämpad på de fall den förutsätter, framkallar då en kris och en storm i landet, som genast blåser tillsamman en urtima riksdag, hvilken blir tvungen vidtaga helt andra åtgärder, än sådana, som gå ut på att ytterligare förknappa näringsmedlen för en af brist på näringsmedel redan lidande industri.” Det är klart, såsom också af en annan reservant, Hr Nordenfelt, blifvit anmärkt, att den enskilde industri-idkaren, om han det ena äret har missödet att icke kunna sälja sina produkter, eiler att blifva missbjuden, hvarigenom han skulle få en minskad inkomst, heldre, om han är klok, lånar på sina produkter, för att innehålla dem till nästa år och under tiden åstadkomma ny produktion, än han förfar så, alt han uphör att producera. Om den enskilde jordbrukaren eller näringsidkaren skulle, vid missvext eller inträffad släckning i varumarknaden, för att skada sina arbetare, och uphöra med producerandet, så är det klart att hans undergång vore förhanden. Det är endast det fortsatta arbetet och den ökade produktionen, som kan uppehålla honom.
Frän Westerås underlättar det korta afståndet äfven anläggandet af en jernvägsbana till Köping och Arboga. Men den återstående delen af den Kongl. Propositionens ifrågavarande punkt skiljer sig icke allenast ifrån Kongl. Maj:ts nådiga Proposition i samma, ämne af den 28 November 1856, utan stöder säg äfven pä ett betänkande, sorn, tillkommet genom subjektiva jemkningar af de mest stridiga och oförenliga meningar, hvarvid den mera sakkunniga minoriteten blifvit öfverröstad, just uti den mest omtvistade punkten, med blott en enda rösts öfvervigt, af en i dylika frågor mera profan och främmande majoritet, söker etablera grunder för och syftemål med en nordlig stambana, hvilka pä det tydligaste och ovedersägligaste gendrifvas af alla förutgående, pä verklig sakkännedom och faktiska förhållanden grundade, utlåtanden och betänkänden i ämnet. Hvimlande af motsägelser och inadvertenser af mångfaldigt slag, samt utgående från lösa förmenande!), obevisade försäkringar samt, till dryg del, endast kammarkalkyler öfver distanser, lutningar och krökningar m. m. och såmedelst skapade kostnadsförslag — hvilka uppgifter först sedermera, efter afslutandet af Kommittéens arbete och betänkande, sökt och. förunderligt nog, äfven funnit motsvariga bekräftelser till någon de! af pä eftersommaren och hösten verkställda oeulärbesigtningar å marken, om hvilkas äfvensom öfriga kalkylers tillförlitlighet ej ens alla ledamöterna af denna Kommitté äro förvissade, —■ synes detta betänkande icke kunna förtjena det allvarliga afseende eller tillmätas elen bestämmande vigt, som likväl erfordrades för att, utan våda af svåra och sedan oförbätterliga misstag, blott pä denna grund frångå Kongl. Maj:ts äldre tillstyrkanden i ämnet, hvilka grundade sig på sakkunnige mäns och auktoriteters oväldiga och allsidiga ompröfning och utlåtanden.
Riksstånden beslutat att eventuela införselstullen för sistnämnde slag kläder skall bibehållas vid dess nuvarande belopp, 33 R:dr 16 sk. för 100 R:drs värde. Kläder, Kort, spel-. Krut. ■96 Bevillnings-Utskottels Memorial, JYI 14. Å Kort, spelhar Borgare-Ståndet, jemlikt Utskottets förslag, bestämt införselstullen till 12 R:dr 24 sk., hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet bestämt tullen till 15 R:dr och Bonde-Ståndet till 33Ys procent af tullvärdet, eller 13 R:dr 16 sk. per gross. Utskottet inbjuder Ridderskapet och Adeln, Presteoch Bonde-Stånden att, i likhet med. Borgare-Ståndet, antaga den af Utskottet föreslagna tullsats; och föreslår för annan händelse följande omröstningar: oj om kontra-propositionen. 163:o. Den, som till kontra-proposition i hufvudsakliga voteringen angående spelkort, antager Ridderskapet och Adelns samt Preste-Ständets beslut att bestämma eventu el införselstullen till 15 R:dr per gross, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Yinner Nej, antages till kontra-proposition Bonde-Ståndets beslut att bestäm ma denna tull till 13 R:dr 16 sk. per gross. b) i hufvudsaken. 164:o. Den, som vill bestämma eventuela införselslullen å spelkort till 12 R:dr 24 sk. per gross, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Yinner Nej, antages (Usta alternat.) Ridderskapet och Adelns samt Preste-Ståndets beslut; (2:dra alternat.) B onde-Ståndets beslut. Borgare-Ståndet har, i likhet med hvad Utskottet tillstyrkt, bestämt införselstullen å Krut till 4 sk. per skålpund.
Den, som var lockad eller buden att stjäla eller snatta, anses på sätt lag förmår. Stockholm den 30 April 1840. Reservation af Herr Lagergren: ”Ifrån Ilögloflige Lag-Utskottets tillstyrkan i detta Betänkande är jag i så måtto skiljagtig, att jag, för min del, antager den af Herr Juslitiae-Ombudsmannen föreslagna nya redaction af 41 Cap. 2 §. Miss gernings-Balken alldeles oförändrad. Mina grunder härföre äro följande. I fråga om olofliga tillgrepp, nyttjar Lagstiftaren uttrycket ”litet eller mycketJ’ endast vid sådana tillfällen, då tillgreppet är, genom dermed förknippade omständigheter, qvalificeradt att heta stöld, om än det tillgripna ej öfverstiger det i 47 Cap. MissgerningsBalken utsatte belopp af 10 daler silfvermynt. Så brukas detta uttryck uti 42 Cap. 2 §. om svårare nidingstjufnader; uti 18 punkten af Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807, om så kallad fiektjufnad, och ändtligen uti Kongl. Förordningen angående straffet för den, som olofligen bryter upp andras bref och derutur täger penningar eller penningevärde, elen 21 Mars 1835. I fullkomlig öfverensstämmelse härmed, har också Herr Justitiae-Ombudsmannen föreslagit detta uttryck att nyttjas vid en ny redaction af 41 Cap. 2 §. Missgernings-Balken, viljande dermed uttrycka, att snatteri-gradationen icke eger 4 Lag-Utskottets Betänkande j N;0 44- rum vid de i detta lagrum uppräknade tillgrepp, lika litet sorn den finnes uti de andra arter al' förbrytelser, der samma uttryck i lagarna förekommer. På denna grund och då snatteri-ansvar för den, som lockar elter bjuder öfvermaga eller annan person i beroende ställning, att olofligen tillgripa något, aldrig skall ega rum, anser jag denna ordställning uti Herr Justitise-Onibndsmannens förslag böra bibehållas.
Företogs till pröfning BancoUtskottets den 28 sistledne Maj under N:o 17 afgifne, samt den 3 dennes på bordet lagde Betänkande med upplysningar, angående de i Banken, emot deposition af BancoSedlar, lyftade piastrar. Herr Cederfchjold , Pehr GuflaJ: Med de af BancoUtskottet lemnade upplysningar är jag fullkomligen tillfreds, och hemställer således att BancoUtskottets Memorial blott må läggas till Handlingarne. Men i anledning af dessa upplysningar anhåller jag att få göra följande nya motion. 126 Den 6 Junii e, m. Hvarefter Herr Cederfchjöld uppläste följande: (Se Bilagan N:o 2.) Herr Grefven och Landt Mar (lälken hemställ-; de, att BancoUtskottets ifrågavarande Betänkande, som icke erfordrade någon åtgärd, mätte läggas till Handlingarne, hvilket bifölls; och skulle Herr Cederschjölds nn väckte nyssnämnde motion hvila på bordet till nästa Plenum. Föredrogs å nyo Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets d20 sistledne Maji under N-o 99 meddeldte, samt den 3 dennes på Bor* det lagde Betänkande , om inrättande af Di-> rectioner för det Indelta Cavalleriete beklädnad mm Friherre Björnstjerna, Magnus'. Ehuru jag gillar föremålet för Anders Danielssons motion och för betänkandet, kan jag ej tillstyrka sättet som blifvit föreslagit, såsom dels ofullständigt framstäldt, dels ock dyrare än det förslag Friherre Mannerheim gjort. Jag har alltid trott, att då förändringar skola tillvägabringas, •grunderne först böra afgöras, och sedan det Reglementariska. Likväl har Utskottet i afseende på detta ämne följt en annan principe, då Utskottet framställt det Reglementariska, men icke grunderne, åtminstone desse sednare ganska ofullständigt.
Jag skall icke inlåta mig i discus» sion öfver detta ämne, som Hr Lagerhjelm nyss afhandlat, emedan första frågan, efter det R. o. Ad, nyligen beslutat D e ii a i November e. m. ali ingen del af bankens ifråga var. vinstmedel skall för banken reserveras, måste vara att bestämma huru denna tillgång skall (rån banken aflemnas ; antingen pä en gång eiler med i:del årligen, eller, på sätt l!r von Hartmansdorff' föreslagit, med -® aldar del första oell ^:del de följande åren. Detta anser jag böta afgöras, innan vi skrida lill discussion uti det af Hr Lagerhjelm framställda ämnet. Hr Frih. o. Landtm, fästade, i anledn. af Hr Mannerskantz^ anförande, uppmärksamheten deruppå, attftågan om huru stor andel af bankens räntemedel årligen skulle utgå till det ena eller andra föremålet borde blifva den, hvilken R. o. Ad. pröfvade, och hvarom Ståndet beslutade , sedan den frågan , som förut varit under öfverläggning, först blifvit afgjord , nemi. det ändamål , hvartill ifrågavar. medel skoia anslås. Om R. o. Ad. först behagade afgöra den frågan, till hvad ändamål de reserverade medlen skola anslås, hvilken fråga redan varit under discussion , torde , sedan den saken blifvit bestämd, R. o. Ad. bestämma, om, enl. U.tsk:s förslag, årligen en femtedel skall utbetalas eller något annat förhållande skall äga rum. Frih. Hamilton: Sedan jag baft förmånen hos Hr Frih. o. Landtm, se de förslag, som utaf Hr von Hartmansdorff och Hr Lagerhjelm äro inlemnade, har jag föga att tillägga. De äro uppställda i så allmänna termer, att de icke binda händerna på Utsk., och det är just hvad jag ville visa med mitt yttrande. Jag ville anhålla, att, då en så betydlig summa är att disponera, R. o. Ad. icke måtte på förhand genom några bestämmelser binda Utsk. eller sönderdela summan i för små delar, hvarigenom de välgerningar, som eljest kunde vinnas för landet, skola gå upp i rök.
Röstberäkningen gaf vid händen, att det svenska partiet vid valet förfogade öfver omkring 6,500 röster, det liberala omkring 4,000 och det fennomanska omkring 3,500 röster. Af denna kalkyl framgår äfven, att det förstnämda partiet måste vika för en allians mellan de två sistnämda. Bland de slagne hjeltarne befann sig åter hr Chydenius, hvilken dock sedermera blifvit vald till representant förNystad. Äfven det svenska partiets fallne hufvudstadskan-didater äro numera valde i landsorten. Samma framgång som i hufvudstaden hade det svenska partiet dock icke i landsorten, der det liberala partiet ännu icke förlorat sympatierna. Saken är också den, att medan de sistnämde hafva tillgång till gamla bepröfvade kandidater, hvilka suttit vid flere föregående landtdagar, har det svenska partiet varit hänvisadt till unga, visserligen intelligenta, men ännu opröfvade förmågor. Det slutliga valresultatet är emellertid mycket svårt att beräkna och kommer antagligen först att framgå vid omröstningarna i ståndet. Boskilnaden mellan det liberala och svenska partiet är nämligen ännu icke fullständigt uppgjord, och det visar sig i många ' fall mycket svårt att afgöra, till hvilkendera fraktionen den ene eller den andre hör. Får man tro en fennomansk tidning, skulle af ståndets omkring 50 representanter vid pass 20 tillhöra de liberale, ett ungefar lika stort antal det svenska partiet, medan resten utgöres af den fennomanska minoriteten. Att ståndet undergått väsendtlig omgestaltning, framgår redan deraf, att af hela antalet icke mindre än 24 personer aldrig förut varit landtdagsmän. Sålunda är det icke lätt att så här på förhand ställa ståndets horoskop, men man tager dock för gifvet, att majoriteten liksom förut kommer att utgöras af deciderade antifennomaner, och att antalet af sådana » prononcerade » liberale, hvilka af hätskhet mot det svenska partiet ingå allianser med fennomanerne, ej skall vara stort. Medan allmänheten varit upptagen af valen, har regeringen utarbetat sina s. k. propositioner, hvilka skola föreläggas ständerna.
fönster och ett par glasdörrar, vettande till en trädgård, mande körsbärsträd; syrener och murgrön klänga upp öfver muren. ett antikt skåp och några stolar. Här och der på väggarne hänger en kvarlemnad studie. venstra dörren till sofrummet, och strax der bredvid en kamin. ryggen och en filt öfver fötterna. Louise ligger på chäslongen med kuddar bakom På högra sidoväggen är dörren till entréen, på som inhägnas af en hög mur. I trädgården står ett blom Rummet är glest möbleradt: en chäslong, ett bord, Henrik sitter framför kaminen med armbågarne på knäna och en pipsnugga i munnen. Erna sysslar med att laga té vid en spritlampa på kamin-frisen; går fram till skåpet och tar fram koppar, sockerskål m. m.; lyfter i förbigående upp en flik af filten, som fallit från chäslongen ner på golfvet. LOUISE. sjuk är nästan det, att man är till så mycket besvär för sina vänner. Tack, Erna lilla. Det värsta med att ligga Den bergtagna. 2 - ERNA. Kallar du det för besvär? Prat! För det jag kokar litet té åt dig? LOUISE. under hela tiden jag legat sjuk. Tänk på allt annat, som du gjort för mig ERNA. är öfver! Om ett par dar är du så kry, att du bli en känsla, det! Det är just lönt att tala om nu, sedan allt kan promenera omkring på gatorna. Det ska' Till Henrik, i det hon stöter honom på axeln. Lån' mig din pipa. HENRIK. Nej, jag vill ha den sjelf. ERNA. Du ska' få igen den. HENRIK. Nej, jag vill ha pipan sjelf. ERNA till Louise. länge, så ska' jag gå efter grädde och bröd. Se här, hjertesnoppen, håll i det här så Huset är inte så förmöget, att det äger en bricka. LOUISE tar emot tékoppen. 3 - ERNA går hän till skåpet och kommer igen med grädde och bröd. LOUISE. Tack, tusen tack. sätter sig på chäslongkanten. ERNA Nå, smakar det? LOUISE. Åh, så skönt. smeker henne. ERNA Lilla bleknäbb! LOUISE.
Angående afvikne förre Fortifikations-redogöraren å Carlsborgs lastning K. N. Hallströms proprie-balans å de till detta anslag hörande medel, finnes en relation bilagd 1847 års hufvudbok för evira ordinarie anslaget; hvadan Revisorerne hänvisa till den framställning derom, som här nedan vid berörde anslag förekommer. — 59 — § 4. Uti hufvudboken för år 1847 förekommer, bland kapital-räkningens så väl inkomster sorn utgifter, en utaf Kongl. Andra Lifgardes-regcmentet, under berörde år, gjord afbetalning, 200 Rdr, å dess skuld till H. K. H. Josefinas Pensions-inrättning. Då denna liqvid iekc ägt någon gemenskap med Fortifikations-afdelningens medelförvaltning, hade den ifrågavarande summan också rätteligen bordt endast afoch påföras uti de med nämnde Gardes-regemente och Pensions-inrättning upplagda conti; hvarigenom ock räkenskapen blifvit rigtigare och i sin mån tydligare. Fortifikations-afcleliaingeii. (Extra anslaget). Af räkenskaperna, som blifvit för båda åren uti Kongl. Kammar-rätten granskade alan anmärkning, inhemtas följande: år 1840. år 1847. IJebet. Balans frun föregående uret: Tilla gangar Uppbörd: Anslag till Carlsborgs fästnings byggnad Dito till befästnings-arbetena vid Carlskrona Dito till dito vid Carlsten Dito till dito i Stockholms skärgård . Försäljningsmedel Observationsdito Extra uppbörd Baluns lill påföljande uret: Baluns frun föregående uret: Balans till påföljande året:
I stället att som i Södern samla sin kraft på stora monumentala plafonder tvungos de nordiska mästarna att syssla med träsnitt, kopparstick och små dukar, och den ömsom makabra, ömsom bredt folkliga konsten vande ögat vid det lilla, vid detaljen, realismen och genren. Benägenheten att göra hjältar och profeter »mänskliga» genom att skildra dem som hvardagliga personer från vår omedelbara närhet blef också öfver hela Nordeuropa ett af humorns mest betecknande drag. Man erinre sig endast Turgenjeffs sätt att skildra Kristus, hvilken möter honom i en liten oansenlig bondkyrka: »Ansiktet hade intet ovanligt hos sig, utan liknade andra människoansikten. Blicken var riktad något uppåt, lugnt forskande ... Hans kläder sågo ut som andra människors ... Kan det vara Kristus? tänkte jag för mig själf. En så enkel, vanlig människa!» – Äfven de protestantiska predikningarna och psalmerna sträfva till samma förallmänligande som den turgenjeffska skildringen, och humorn och lutheranismen äro gamla förtrogna. Intet skulle till den grad roa lutheranerna som om en biskop midt under bönen för altaret vände sig till menigheten och mumlade ett »fan tage» och därefter åter lika allvarligt och varmt som hade ingenting händt slutade med ett »och ändå af hjärtat amen». En sådan biskop skulle i popularitet få en påfves makt öfver sinnena. Det är nödvändigt att särskildt lägga märke till dylika egenheter för att kunna fatta hur germanismen kunnat växa till den demokratiserande makt, hvilken slutligen kulminerat i subjektivismen. Individens uppgående i det hela eller det helas uppgående i individen kan endast försiggå genom ett dämpande af det söndrande ljusets skärpa, ett musikaliskt obestämdt ljusdunkel, där linierna och föremålens olika afstånd och storlek utplånas. Den nutida filosofiska enhetsläran, grundad på ett bevisligen omöjligt antagande, är också uppfylld af sammanförande och hopsmältande germanskt ljusdunkel. Sydländingarna äro polyteister af natur. De älska det logiska isärklyfvandet och preciserandet. De tycka om hyllor med olika fack.
Proposition, N:o t03. 11 Utdrag af Protokollet öfver Finans-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-rådet å Stockholms Slott den 19 September 1854-. Närvarande: Han» Excellens, Justitie-statsministern, Herr grefve Sparre, Stats-råden: Herr friherre Palmstjerna, Fåhraeus, Wallensteen, Gripenstedt, grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl och grefve Gyldenstolpe. Chefen för Finans-departementet, Stats-rådet Herr friherre Palmstjerna, utbad sig i underdånighet att få, fästa Kongl Maj:ts Nådiga uppmärksamhet derå, att, för den händelse Kongl. Maj:t äfven under påföljande år skulle finna sig föranlåten sammandraga någon större del af arméen eller låta utrusta nå. gon betydligare del af flottan, andra medel till bestridande af dervid förefallande kostnader ej vore att tillgå, än dels hvad då kunde vara i behåll af det särskilda kreditiv å 2,500,000 riksdaler banko, sorn Rikets Ständer under den 25 sistlidne Februari beviljat, dels den summa, hvilken Rikets Ständer, enligt 63 § Regerings-formen, böra anvisa att vara tillgänglig, då Kongl. Maj:t till Rikets försvar eller andra högst vigtiga och angelägna ändamål finner densamma vara oundvikligen nödig; och hemställde herr Departements-chefen, med anledning häraf, det Kongl. Maj:t måtte af Rikets Ständer äska, att sistnämnde summa måtte, vid innevarande Riksdag, bestämmas till Två millioner fem hun - 1* Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition. N:o 103. dra tusen riksdaler banko, deraf Två millioner till Försvars-verket samt 500,000 r:dr till andra högst Tigtiga och angelägna ändamål.