Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och som Utskottet till alla delar instämmer uti hvad sålunda, i fråga om upphörandet af lön på Stat för Fjerdingsman samt ändring i den varande grunden för Fjerdingsmanna-befattningens utöfning i allmänhet, blifvit framstäldt; så tillstyrker Utskottet: att allt efter som nu varande innehafvare af desse in6 Stats-Utskottets indeldta eller Gontanta löner afgå, samma löner lill StatsVerket indragas, samt befattningarne derefter, på sätt K. M:t oell Collegierne ansett lämpligast» förblifva ett MunicipalSysslande, uti hvars utöfvande Frälse-hemmans egare deslo häldre böra deltaga, sorn i Orter, der jord af endast sådan Natur finnes, KronoBetjeningen icke bör vara i saknad af det biträde sora genom närande befallningars bibehållande åsyftas, h) Efter inhämtandet af de svaga lönevilkor, som VaktBetjeningen vid Fängelserne i Riket åtnjuter, och som icke står i förhållande till det ansvar som vid desse personers angelägna befattningar är fästadt, har Utskottet, i anseende till nödvändigheten att till samma befattningar kunna erhålla ordentlige och pålitlige personer, ansett sig böra föreslå: att för FångVaktmästarne, hvilka allmännast åtnjuta i lön högst n6: 32., densamma må förhöjas för hvar och en till 160 Rldr, samt för VaktKnecktarne, hvilka uppbära 67: 16., till 106: 32. för hvardera, jemte den Spannemål, som förut under lönen är inbegripen. Kommandes, i händelse af bifall härtill, aflöningen för FångBevakniugen att uppgå, in alles, för 32 Fångvaktmästare, till 5i2o: samt 86 VaktKnecktar 9>73: 16.- eller tillhopa Rldr 14293: 16.- så att, med afdrag af hvad nu bestås 8118: 16.- förhöjningen utgör sammanlagdt
Derest Rätten ej, finner något förekomma, som fordrings-anspråkels giltighet förringa hör, döme då genast till betalning, oeh förordne tillika , huruledes, i brist deraf, utmätning och besättning straxt ske må; dock skall för Vexel, sorn nied protest återkommit, utmätning eller hysältning icke kunna, emot Vexelgifvare eller Öfverlåtare, verkställas förr, än d dagar förflutit, ifrån det han bevisligen blifvit krafd» 43 Är målet af sådan beskaffenhet, att det cj kan eller bör å första rättegångsdagen afgöras, må likväl dermed ej fördröjas längre än högst nödigt pröfvas, VIII. Cap. Allmän bestämmelse■» 44 §• Inträffar tid, att betalning fordra eller fullgöra, att protestera, eller att något annat iakttaga, å helgedag; då ege man det göra nästa söcknedag derefter» STOCKHOL M , i; 835 ; hos J» A.. Wul o es» Kongl. Maj.-ls Nådiga Skri/velse N.-o 80. I N:o 80. Ankom i afskr. den 21 Julii i835. KONGL. M A J: T S Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående Banco-Regle mentets öfverlemnande, i anledning af Banco-Lagen af den 1 Mars iS3o, m. m. Gifven Stockholms Slott den a5 Maji i835. Med fäst»dt afseende på de, inom Riks-Stånden fattade, stridiga beslut om sältet, att till Kongl. Majit öfverlemna Reglementet för Bankens rörelse och förvaltning, vill Kongl. Majit, för att icke lemna någon tvätydighet om sina åsigter i detta afseende, gifva Rikets Ständer, innan de åtskiljas, tillkänna, huru Kongl. Majit anser detta ärendes behandling. Mjmtbestämningsoch Bank-Lagarne, af den 1 Mars i83o, blefvo af Rikets Ständer till Kongl. Majlis Nådiga sanction vid sista Riksdag öfverlemnade. Kongl.
Men jag ”kysste henne på munnen i stället och så får du ”inte bli ond men så tog jag henne ner i trädgår”den och gaf henne en af de knopparna du hade ”kysst så jag tänker nog hon blef nöjd. Fastän jag ”skall sjelf ge dig mitt bref vill jag skrifva mig ”inunder för det är så roligt att se mig stå på pap”peret för din Elin Din Elin.” På utanskriften stod: Till Elins Gösta från Göstas Elin. Elin hade, utom med skrifning, äfven i annat varit mycket flitig under skilsmessan ifrån Gösta. Men barnets dagar flyga bort – säger skalden. Vid åtta år önskade Elin ej blifva större, än att hon kunde åka i Göstas vagn. Vid tolf år var hon ohjelpligt för stor för den. Efter den tiden växte Elin sjelf nästan ej mera, men Göstas och Elins tillgifvenhet stadnade derföre icke. Den hade vuxit upp med dem – växte sedan öfver dem, sade Wahl, och hans hustru disputerade ej med honom mera i det ämnet – om något annat hade det aldrig skett. Väl lät Fru Wahl sin Man numera, när de talade om huru mycket Gösta och Elin höllo af hvarandra, opåtaldt få nyttja äfven ordet kärlek, men dermed är oss ingalunda hulpet, då vi, som så mycket ordat om denna kärlek, öfver all beskrifning gerna skulle vilja anföra något rätt glödande bevis för den, och omöjligt kunna finna på ett enda passioneradt ord eller annat känsloutbrott, af hvilka så mången till yngling upprakande gosse, så mången sig utvecklande qvinna haft ett outtömligt förråd. Synd vore verkligen, om Gösta och Elin derföre skulle anses kalla eller känslolösa. Lyckligteller olyckligtvis bevisar dock deras lefnad sammantagen just det, man är mycket ledsen att ej här kunna en detail plocka fram. Om det för öfrigt vore oss tillåtet att, för att något hämta andan, stadna, såsom Gertrud torde kunnat sagt, midt i backen af vår berättelse, så skulle vi drista fråga för hvem troper, antiteser och annat passioneradt tal egentligen passar? Månne ej för dem, som se hvarandra högst kort och sällan, så tillsägandes på obekant fot?
Jag har under denna diskussion tåligt väntat att man skulle, under sökandet efter lämpliga hus för Riksarkivet, fästa upmärksamheten vid ett annat sådant på Riddarholmen, sorn jag för min del anser vara för ändamålet tjenligast. Då emellertid så icke skett, anhåller jag att få yttra några ord R. St:rs bus är, enligt mitt omdöme, alldeles för obetydligt för att utgöra samlings-rummet för trenne Riksstånd. Det eger dock en ganska betydlig tomt och är dessutom större ån Geijerska huset. Det sednare beräknas i K. M s Propos. att kunna begagnas som Riksarkiv under en tidrymd af 42 år, så vida Arkivet får fortfarande begagna de stora hvalfvén under Kongl. Slottet för bevarande af sina historiska handlingar. Geijerska huset är således för den närmaste framtiden alldeles otillräckligt, hvaremot R. St:rs hus skulle under en ganska lång tidrymd kunna motsvara behofvet. Den lämpligaste platsen åter för R. St:rs hus tror jag för min del skulle vara den nu öde tomten bakom Opera-huset. Genom en byggnads uppförande der, skulle denna tomt, i hjertat af staden, blifva pä ett lämpligt sätt bebyggd. Härtill skulle visserligen erfordras stor kostnad, möjligen inemot en half million; men denna summa anser jag dock skulle vara särdeles väl använd. Skulle åter R. St:r icke vilja bevilja detta belopp, tror jag, att det båsta år, att, på sätt K. M:t föreslagit, inrymma Riksarkivet i Geijerska huset. De, som ansett att det skulle komma att skymma Riddarholms-kyrkan, dem uppmanar jag att se ut genom fönstren hår i salen, hvaraf de skola finna, att så icke år förhållandet. Jag tror till och med att detta hus, äfven om det bibehålles sådant det nu är, icke vanpryder, och om det tillbygges i samma stil sora kyrkan, blir det ännu vackrare. Jag upprepar således hvad jag nyss sade, eller att, derest R. St:r icke vilja gifva den stora summa, som skulle erfordras för utförandet af mitt förslag att invid Opera-huset uppföra en ny byggnad för R. St:r, så får jag för min del förorda bifall till K. M:ts Propos. Gr. Hamilton, Henning:
Han fört befäl, wist sig wara lika noggrann som ^välgörande hushällare, som högsint och eidel, föraktat at för egen fä fan q rycktbarhet uppoffra Nutionens sällhet och Sjelfbestånd, och som genom en wis, manlig och pälitelig stadga i gerning och aftal, under upmärksamt iakttagande af egna Landsmäns sannstyldiga fördelar, Hjort sig berättigad til den tacksamhet, äfwen af ett främmande folk, som kommande Slägter, hwilkas wälfärd Han beredt, icke stola finna nägot hinder at med hög stämma utsäga. Da med all den säkerhet menstligt förutseende förmär lofwa, wi kunna wara förwisiade, at i denna Prins finna en rättwis, uplyst, werksam och för Fosterlandets wälgäng samt Nationens ära nitälstande Konung: Dä de befattningar Han bestridt, och det ryckte, anseende och kärlek Han sig derunder förwärfwat, lemna ost de gladaste utsigter, at i dem som genom tilgifwenhet och erkänsla äro Honom förbundne , finna upriktige och trofaste Wänner: Lä genom en den lyckligaste tilfällighet, denne Furste under Styrelsen af en Nation som til seder, lynne och sprak sä nära är bestägtadt med wärt Fäderneslands, redan äger den kännedom om Swerige, som icke utan en mängörig erfarenhet eljest kunnat winnås, och Han öfwen pä denna grund icke kan anses för främmande utan nästan som infödd bland ett folk. 34 0 Den 13 Julik. för hwilket
Det beständiga uprepandet af eder vid tjenstebefordringar, må vara öfverflödigt; men att eli missbruk af Guds namn skall deri innefattas, kan jag icke inse, ly jag antager, att hvar och en, som aflägger ed, gör det med fast föresats att troget hålla de förpligtelser, han mot det allmänna sig sålunda åtager. Jag förmodar, således, att R. o. Ad. antager Betänk, och skall deråt äfven gifva min röst, i förhoppning, alt Regeringen, då saken der tages i betraktande, egnar den omsorgsfullare pröfning än Utsk. gjort. Propos. lill bifall å Utsk:s Betänk, blef härefter framstäld och besvarad med Ja, jemte ett eller annat Nej, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han funnnii Ja öfvervägande. Föredrogs ånyo och bifölls Allm. Besv. o. Ekon.Utsk. d. 4 och 8 dennes på bordet lagda Betänk. JVI35, i ani. af väckt motion om förbud för utländningar att med handelsvaror kringresa i landet. O Ånyo föredrogs Allm.'Besv. o. Ekon.Utsk:s d. 4 och 8 dennes på bordet lagda Betänk. JYS 36, i ani. af väckte motioner, ang:de återuplifvande af de tills vidare instälde författningarne om Stapelstädernes Handlandes och Skeppsredares skyldighet, att årligen införa vissa saltbelopp och hålla ständiga saltuplag. Hr Adelborg, Anders Otto: Som det är mig bekant att 2 Ständ bifallit delta Betänk, och ett Ständ afslagit detsamma samt att således frågan i fall R. o. Ad. äfven stannar vid ett afslag skulle vinna den lösning jag önskar, lager jag mig friheten nämna några ord i ämnet. Drifna utaf en onödig fruktan för saltbrist och ej inseende, så väl som nu sker, handelns rätta natur, beslöto R.
Majit, med lillkännagifvande häraf, föreslagit, att oaktadt Bill. till B. S,t. Skrifvelse, N:o 135. ny stat lör läroverket efter dess förändrade organisation framdeles måste ifrågakomma, nuvarande anslaget måtte tillsvidare under öfvergångstiden förblifva orubbadt; hvilken nådiga framställning jemväl vunnit Rikets Ständers bifall. Indelta Arméen. 5:o. Kavallerioch Infanteri-regementena. Till fyllnad i korporalernes löner vid Lif-regementets Husaroch Grenadierkorpser, Andra Lifgrenadier-regemenlel, Smålands Grenadier-balaljon, Uplands och Södermanlands regementen samt Westerbottens Fältjägare-korps, bar E. K. Maj:t äskat ett anslag af 1,658 kubikfot oinde/d spqnmål, att tilläggas det i Riksstaten förut för indelta Kavallerioch Inlanteri-regementena uppförda anslag af sådan spanmål, hvaremot det för samma regementen i Riks-staten belinlliga penningeanslag skulle förminskas med 2,004 R:dr 4 öre.
JVs 26, angående regleringen af utgifterna under Riksstatens Andra Hufvudtitel, dervid Ståndet fattade följande beslut, nemligen: punkterna 2, 3 (båda momenten). 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 12, 14, 15 (båda momenten) godkändes; hvaremot beträffande l:a punkten Ståndet för sin del beslöt, att 50 R:dr må af Rikets Ständer beviljas och tilläggas anslaget för Svea Hofrätt med derunder lydande justitiestat, att årligen utgå så länge Häradshöfhöfdingen N. C. Claeson, i egenskap af domhafvande, är i besittning af härads - 142 Prot.-Vldrag den 31 Januari 1866. höfdingebostället Lindhof; och skulle Med-Stånden vänligen och vördsamt inbjudas att i detta beslut sig förena. punkten 11 återremitterades; och punkten 13 godkändes, med iakttagande af de ändringar, hvartill Ståndets förut fattade beslut kunde föranleda. S. D. Vid nu skedd föredragning godkändes Stats-Utskottets Utlåtande JV3 27, angående regleringen af utgifterna under Riksstatens Tredje Hufvudtitel. Den 31 Januari. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Remitterades till Stats-Ulskottet en af Herr Nordenfelt, Enar Wilhelm, med stöd af 56 § Riksdags-ordningen, väckt motion JV° 151, angående beviljande af en pension å 450 R:dr R:mt åt aflidne Öfversten m. in. Carl Christian Kreugers enka och barn; tillika med ett i anledning af denna motion afgifvet yttrande. S. D. Föredrogos Stats-Utskottets nedannämnda Utlåtanden: Ns 22. Litt. A, i anledning af väckt motion om tackjernstiondes upphörande inom bergslag.
Mars 1749j ut‘ aHa BorgareSterbhus med en half och uti alla Ofrälse Ståndspersoners med en tredjedels procent af summa Inventarii, hvilka medel användas till de inom Stockholms Stads JustitiaeCollegium och FörmyndareKammare varande Emhets-och Tjenstemäns samt Betjentes aflönande; men af alla Adeliga och Preste-Sterbhus erlägges endast en fjerdedel af behållna summan. I öfrigt betalas derstädes, med undantag af B., o. A. samt PresteStåndet, den afR. Sttr omförmäldte afgiften af sk. af hvarje Matlag. Beträffande nu först det ifrågakomne jemnandet af Mantalspenningarne, lika öfver hela Riket, till 12 sk. af personen; så är väl, af hvad ofvan anfördt blifvit, det utredt, att i de Län, hvarest samma afgift till mindre belopp hittills utgått, några deremot svarande tjenstbarheter ej utgöras; och ehuru, med anledning deraf, K. M:ts Bef:h:de i de fleste Län, äfvensom K. KammarCollegium och K. StatsContoret, tillstyrkt en lika fördelning af berörde skatt, hvilken ock på sådan grund, åtminstone i någre af de nu ifrågakomne, såsom Bolmsj Nerikes och Westmanlands
Rid. derffapet och Adeln af Stats-Utskottets Memo. rial, rörande werkställigheten af Riksens Stäm ders, nästlidne Riksdag, om Annuitets-Läns samt 5 procents Läns upptagande af RiksgäldsContoiret, fattade beslut, anmärkning blifwit gjord wid Stats-Utskottets tillstyrkan, att Kun. görelsen om detze Län borde med görligaste första utfärdas; sä har Högloft. Ridderffapet och Adeln äterremitterat Betänkandet till Stats. UtffottetS Utlätande öfwer anmärkningen. Emedlertid har den förändring i hufwud. ämnet inträffat, att StatS-Utskottet, i anledning af Herr Bergs-Rädet Rothoffs i det Wälkofl. Borgare-Ständet wäckta motion, genom Me, morla! af den 4 vennes, tillbe Respective RiksStänden hemställt upphäfwande af Riksens Ständers sista Riksdag widtagne stadgande om berörde Länesätt. Och som Högloft. Ridderffapet och Adeln, jemte de öfrige Respective Riks. Ständen dertill bifallit, hwarigenom Stats-Ut. skottets förstnämde Betänkande kommer att för. falla; sä lärer Högloft. Ridderffapet och Adeln täckas finna, att nägot Stats-Utskottets utlätande, i anledning af den derwid gjorda anmärkning, icke eller nu mera blifwer nödigt. Hwit» Den 15 October. 22Z Hwilket dock till Högloft. Ridderikapets och Adelns pröfning »vördsammeligen öswerlemnas. Örebro den 15 October 1L10.
Enär, på sätt uti § 25 af Utskottets ofvan åberopade berättelse N:o 14 omförmäles, bruksskrifvaren numera, i anseende till brukets ökade verksamhet, blifvit alldeles oumbärlig, har den i 249 § Banko-reglementet intagne föreskrift om indragning af nuvarande bruksskrifvare-befattningen blifvit från den deremot svarande punkten 10:o utesluten; och torde af enahanda skäl orden "så länge denna befattning fortfar' få från 239 § mom. 2 utgå, på sätt punkten 2:o visar; men stadgandet i 249 §, om åliggande för fullrnäglige att låta utarbeta förslag till framtida hushållningen vid bruket, har Utskottet ansett böra bibehållas, med det närmare bestämmande, som i punkten 10:o blifvit föreslaget. Den af fullmägtige, uti deras till Utskottet afgifna och, genom Utskottets försorg, Rikets Ständer meddelade berättelse, § 86, gjorda framställning, att föreskriften i 230 § om utarrenderande af jordbruket vid Tumba måtte från blifvande Banko-reglemente få uteslutas, har Utskottet, på de derför anförda skäl, ansett sig böra biträda. Med anledning af hvad sålunda anfördt blifvit, tillstyrker Utskottet, att, i stället för ofvan omförmälde §§, nedanupptagne föreskrifter måtte i blifvande Banko-reglemente få inflyta, nemligen: l:o
För vigten : Livren (marken) delad uti 16 onces, hvarje once i 8 gros och hvarje gros uti 72 grains. Dessutom fördelades dessa nya vigter uti |, | och |:delar, så att Franska Nationen eger för närvarande en stor mångfalld af Mått, Mål och Vigter, jemte både det Decimala och Linaira delningsoch räknesättet. Ofvannämnda förordning af Napoleon är motiverad på följande skäl: *'Som Folket icke kan fatta förhållandet emellan dubbla Decalitren och Fecalitren med Hectolitren, så skall det deremot med lätthet inse förhållandet e - 526 Bil.t.Lapis.Allm.Besv.o.Oec.Utsk.Utl.kito 46, mellan Boisseau (snäppan) och ofvannämnda mått, samt följaktligen icke vara blottst edidt för att bet eda en fjerdedel för en Jenitedel och en åttondel för en tiondedel etc.'\ IÅtren skall kunna fördelas uti half, ejnart och åttondedelar. Folket, som redan är vandt vid enheten, skall med lätthet fatta dessa fördelningar, och derigenom skyddas för de bedrägerier hvarf öre det sd ofta är ett offer, då or edli ga köpmän gifva det en femtedel för en fjerdedel, och en tiondedel för en åttondedel m. m. Det är uti vigten, som olägenheterna af Decimal-fördelningen mest låtit känna sig, och hvaruti de flesta missbruk hafva insmygt sig, dels genom okunnighet och dels genom vinningslystnad hos de trafiquerande, som, tvungne att använda clecimalvigterne, icke destomindre fortforo att sälja efter gamla vig terne, och hvarvid de, genom felaktiga eller bedrägliga jemförelser emellan de nya vigterna och bråk af dem, formerade nya inbillade storheter, öfverensstämmande med de gamla vigterna.
Utsk:ts andra skäl, eller att vederbide myndigheter icke haft tillfälle yttra sig i denna fråga, synes det vara så mycket mindre giltigt, som det icke är för Utsk:t obekant, att det råder en viss spänning emellan de båda skolorna, och att man icke kan förvänta af allopathiens idkare, hvilka hafva öfvervigt, att de skola gifva med sig, och det är således klart att vederb:de myndigheter icke skulle hafva afgifvit något tillstyrkande. Det är med detta som med religionen, att en sekt eller en skola vunnit terräng och blifvit herrskande, absolutistisk. Jag kan icke underlåta att här sammanställa de medicinska förhållandena med de religiösa, emedan de sins emellan hafva mycken likhet. I Sverige är allopathien omhuldad och skyddad af Staten på det allra högsta, och den har nu vunnit en sådan kraft, att den anser sig kunna dominera och på grund af en viss auktoritetstro ega makt att undertrycka andra framträdande systemer. Det är således ur toleransens synpunkt som jag hade önskat, att Utsk:t hade tillstyrkt anslaget. Det är väl sannt, att R. St:r afslagit det vid föreg:de riksdag; men sådant bör icke innebära något hinder att nu bifalla det, särdeles som Gr. v. Rosen förra riksdagen framlade ett förslag, som icke var så ntveckladt som det nuv:de. Jag har velat yttra detta såsom svar på hvad en ledamot af Utsk;t sagt, eller att Gr. v. Rosen icke framdragit några nya skäl för sin motion. Jag anhåller om propos. på bifall till motionärens förslag och afslag å Utslcts framställning. Hr Cederschiöld, Fredrik August: Jag vill icke längre trötta R. o. Ad. med några vidare antmr eller framställningar af mina åsigter rörrde homöopathien, och jag skulle också icke vid detta tillfälle hafva tagit till ordet, om jag' icke blifvit upkallad af Hr Carlheim-Gyllenskjöld, hvilken satt i fråga om mina anm:r vid förra riksdagen vöre ämnade att öfvertyga.
Sedan RancoUts,kottet’ i följd häraf, med anledning af de financiella åtgärder, som vid denna Riksdag blifvit beslutade, samt då, hufivudfrågan uti ett förändra dt, skick åter blifvit till Utskottets pröfning hänskjuten^ ansett nödigt inhemta Herrar BancoRudlmägtiges. yttrande, dels i sjelfva saken, dels om sättet hvarpå Herrar Fullmägtige funne ett allmängörande äf Banquens ställning böra ske, och hvad olika förhållanden dervid kunde komma i fråga, getingen pppgifterne med. delades årligen efter afslutade Räkenskaper, eller vid hvarje Revisionsförrättnings, slut; så hafva Herrar BancoFullmägtige uti afgifvet Memorial yttrat, att de för sin del icke finna något hinder, det berörde uppgifter måga årligen meddelas Allmänheten på det sätt, att desamma inflyta uti Berättelserne, ofver de hvarlannat år inträffande Revisionerne, samt deremellan genom extracter af Bokslutet, hvilka så fort ske kunde-, komma att det följande året uppgöras, och jemte Allmänna Tidningarne Allmänheten meddelas. D°i enligt ofyannamnde, till Utskottet in. komne ProtocollsUtdrag, det finnes vara genom trenne Respective Stånds, beslut generelt förordnadt, att Publicitet af Banquens hela ställning äfven efter det Rikets nu församlade Ständer åtskiljas, skall komma att ega rum, anser Utskottet sig nu icke heller böra ingå i någon vidare behandling af sjelfva hufvudämnet, hvaröfver Utskottet i förut afgifvet Betänkande sig yttrat, än att blott tillkännagifva Utskottets öfvertygelse, ätt, Banco-Vtskottets Betänkanden. s 3j> Stå vida fråga en gång förekommer om Realisation^ vidtagande, det för utförandet deraf då torde blifva nödigt att inställa alla till Allmänheten skeende uppgifter, rörande BancoVerket och. dess tillstånd..
Hedan Afvittrings-Verkets befrämjande och fulländande samt Nybygges-svstemets framgång är af ilen stora vigt, att det påkallar en särskild Lä* nestyrelses driftiga tillsyn. Jemtlands Arealvidi, Herjeådalen oberäknad!, uppgifvas till 320 quadrat mil, sorn efter afdrag till g.iydelar för fjäll, sträckor, sjöar och myror, hvilka ej kunna odlas, le nnar omkring 4 och en half million Tunneland användbar mark; hvarå, om hvarje hemman genom Afvittringen äfven erhölie 2000 Tunne, land, skulle kunna uppkomma 2, 2 22 Mantal eller 2,398 flere hemman än för närvarande finnas. Beräknar man derjemte Jemtlands nästan outtömliga Krono-skogar och dess manga mineral streck, hvilka blott fordra arbete för att blifva lönande äfvensom andre näringsgrenar, elem naturen i rikt mätt erbjuder och hvarigenom säkert en tiodubbel folkmängd emot den närvarande der kan finna siri bärgning, sedan landets vattudrag blifvit uppränsade, till befordrande af produeternes afsättning, så lärer nyttan och angelägenheten af förenämnde anstalter och foretag, hvarigenom Stat sr Utskottets Betänkande». Ilandets cultur med stora steg skall befordras samt nödvändigheten af en särskild Länestyrelse Icke bahöfvo. någon vidlyftig bevisning.
Seraphimer Ordens Gillets disposition. Af de, till upplysning öfver denna fråga, från Konungens Hof Canceller inbegärda och af honom meddelade handlingar, hafva Htskotten inhemta!t att Konung Fredric I Uti 5:te Momentet af Dess till Landshöfding gen Baron Wrangel, den 17 Mars 173a, aflåtna Nådiga Skrifvelse, angående inrättandet af ett Hospital i Carlstad, anslagit dea |:dels propent, som, likmätigt 7 §. i 1698 års Tig* 4 Staissamt Allm. Besv.o, Occ.* ZJtsk, Uti. N:o 61. gareordning af Sterbhus erläggas, så i Siäderne, som på Ilandet, utan åtskillnad, lfela Superintendentian öfver, till understöd för samina Hospital; att Kongl. Maj:t, uppå derom af Bruks-Patronen Christopher Myhrman, saint Riksdagsfullmägtigen från Philipstads och Nyeds Bergslager Nils Björnsson, insinuerade underdåniga Suppliker, genom Nådig Resolhtion, den .29 November 1750, behagat förklara: att Carlstads Hospital, endast till näst derefter inträffande Riksdag, skulle ega att behålla ifrågavarande *’£:dels procent af alla arfskiften i Stiftet, sä väl i dessa .<Bergs■ lager, som den öfriga orten, bade i Städer, pä Landsbygden och Bergslagernasamt att Kongl. Majit ytterligare, genom Nådig Resolution, den 2i Februarii 1752, behagat med bifall till Staden Christinehamns, genom Magistraten derstädes, gjorda underdåniga ansökning, tillåta: ”att Stadens fattighus må få behålla den ^:dels procent, som vid arfskiften faller,’’ och hvilken dittills till Carlstads Hospital ingått.