Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majrt behagade, uppå Stats-Rådels enhälliga tillstyrkande, i Nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta Protocoll bi lagdt, och befallde, att den Nådiga Skrifvelsen skulle, i öfverensstämmelse dermed, till Stals-Utskottet aflåtas, jemte Protocolls-Utdrag, Ex Protoeollo Gust. Brandel, j Kongl. Maj.is Nåd. Skrifvelse N.o >jS. 5 Stormägtigste Allernådigste KonungI Sedan, med anledning af Rikets Ständers vid sistförflutne Riksdag gjorda underdåniga anhållan, Eders Kongl. Maj:t, genom Nådigt Bref af den a4 Junii i83o, anbefallt Kammar-Collegium och Stats-Contoret, att, efter nödige upplysningars infordrande från vederbörande, till nästa Riksdag låta upprätta fullständiga Special-Stater för Clereciets samt Gymnasiiock Skol-Staternes anslag i kronotionde och penningar, samt uppgifter å taxeringsvärdet af ecclesiastike boställen; och Kammar-Collegium samt Stats-Contoret, medelst Circulaire af den 27 Augusti samma år, anmodat Öfver-Ståthållare-Embetet i Stockholm och Eders Kongl. Mnjits samtlige Befallningshafvande i Länen, att skyndsamligen låta Lands-Contoren uppgöra samt till Collegium och Stats-Contoret insända specifika förteckningar öfver de löner och andra förmoner, som, enligt Kronouppbördsräkenskaperna, af Clereciet samt Gymnasiioch Skol-Staterna innehafvas, och öfver tio årens, från och med 1820 lill och med 1829, taxeringsvärden å de Clereciet och Läro-Verken tillslagne boställen med stomhemman och andre lägenheter; så hafva väl de äskade uppgifterne efter hand inkommit från Eders Kongl. Majrts samtlige Befallningshafvande,; med undantag af Öfver-Ståthållare-Embetet; men då dessa uppgifter från många Län funnos vara ofullständiga och icke innefatta de äskade upplysningar, blef nödigt att ytterligare uppgifter från dessa
Vänner sökt indraga mig i deras lefnadskrets, kan jag blott för dem höja mina böner till Den, som allena mäktar bibehålla dem i deras nuvarande läge, och – sedan bjuda mig sjelf till dem i år igen, när Våren rätt hunnit att bosätta sig ibland oss. Imedlertid måste jag, ej till min egen heder, medgifva, det jag, kanske af ovana vid dylika syner, i början mera förvånades än uppvärmdes af mina Vänners sällhet, hvaraf några beståndsdelar, hvilkas vigt jag sednare erkände, syntes mig öfverflödiga, ej sitt ändamål motsvarande. Att nämna det jag med förundran anmärkte den aktningsfulla uppmärksamhet, Herr S:n, i allt egnade sin hustru, kunde törhända anses som en ohöflig släng till äkta männer i allmänhet – jag skyndar derföre öfver på Adelheids område, der äfven ett och annat föreföll mig besynnerligt. Så till exempel, visste jag, hvad alla visste, att Adelheid älskade sin Man, den hon med skäl kallade sin lefnadsglädje; jag visste, och kunde i alla fall se, att hvarje timma, hvart ögonblick i hans sälskap, af henne afsöndrades såsom ovärderliga skatter ifrån hennes öfriga rika lif, och likväl – likväl saknade Adelheid aldrig sin Man, när han var borta. Vid hans återkomst efter en längre eller kortare frånvaro, färgades väl hennes kinder högre; en glädjestråle ur hennes ögon, skyndade väl, fortare än hon sjelf för det närvarande förmådde, den återvändande maken till mötes; men om då denne, såsom ofta inträffade, efter att hafva talat ett par ord med sina barn, eller ock, i förbigående, uti största hast kysst sin hustru, gick till sina rum, att under återstoden af dygnet skrifva och utarbeta något, hvarmed han helst ostörd sysselsatte sig, förblef Adelheid märkvärdigt lugn och släppte den, i mitt tycke onödigt fjeskande mannen opåtaldt ifrån sig. Jag skulle, det kände jag, i hennes ställe beklagat mig, och förmodligen uti min blindhet genom misslynthet och stickande ord än mer påskyndat den älskades aflägsnande.
Den ursprungliga religionsfriheten bibehöll alltid några lå personliga vänner; men hopen sa väl af lärare som af anhängare följde katholikernes efterdöme, förkättrade och straffade afläiliga trosförvandter. Genom förblandningen af rättigheten till offentlig gudstjenst med okränkbarheten af enskild öfvertygelse och med rättigheten till enskild andaktsöfning var det, sorn denna ofördragsamhet uppkom. Man fann det vara med allmän kyrkooch samhällsordning och med allmän religiös bildning oförenligt, att tillstädja offentlig gudstjenst för hvilka och huru många särskilda trosbekännelser som helst; och att derpå alvisa allt anspråk, insag den radande kyrkan ingen annan utväg, än att förfölja sjelfva tänkesätten, efterforska och bestraila hvarje, äfven icke offentliggjordt kätteri. Om denna intolerants var förkastlig; så följer deraf likväl icke, att all tolerants är välbetänkt. De som härom veta ingen ting mer, än att ropa på hvar mans rätt att dyrka Gud på det sätt, han godt finner, hafva icke mycket uppfattat af frågans hela omfång. Bestode verlden af idel tänkande och bildade menniskor, i stånd att känna och bedöma lifvets pligter och förhållanden; så skulle måhända en religionsförening, sådan som förstås — 72 — med kyrka, ej ens vara behöflig; men om sådana föreningar ändock bildade sig; visserligen vore ej allenast hvarje deras ledamot behörig att bland dem välja för sig hvilkendera han ville, utan hvarje religionslärare kunde ock lemnäs frihet att, hvar som helst, föredraga hvilken församlings lära eller hvilken af sig sjelf uppfunnen lära som helst; och hvar och en, som hade lust, kunde allestädes' vara religionslärare, der lian funne lärjungar. Kan åter sjelfva förutsättningen, hvarifrån en sådan religionsfrihet skulle utgå, icke antagas; så kan ej heller någon frihet derpå byggas; och då nödgas man se sig om efter andra grunder, af hvilkas beskaffenhet det kommer att bero, hvad utsträckning friheten må erhålla. Nu kan intet samfund, religiöst eller politiskt, sammansättas af idel tänkande och bildade menniskor.
Ständer inberätta hvad som hos bemälte Utskott förefallit och hindrat» att Betänkande icke kunde aflemnas Öfver de särskildta till Utskotten remitterade Memorialer, så väl af Herr Friherre Jacob Cederström och Riksdags - Fullmägtigen Andeis Danielsson från Elfsborgs Uän , deruti yrkas, att, med ändring af hvad uti 3 och 4 Cap, af HandelsBalken föreskrifves samt med upphäfvande af de band, sorn genom Skrå - Ordningen och, flera Författinngar äro lagde, det må blifva hvar och en fritt, att på Landet elier i Stad idka hvilket lofligt handtverk eller näringsfång han behagar, enär denna endast hos Styrelsen i orten sig anmäler, samt,-i förhållande till sin rörelse och förtjenst, skattar till Staten, och dessutom den, som bor i Stad, deltager med de öfriga Invånarna derstädes i utskylder till Stadens och dess Embetsrhäns underhåll, som ock af Hérr Commerce-Rådet Nordlindh, Herr Borgmästaren Hambrseus och Åldermannen Gerle, uti hvilka på andra andragna skäl dels bestrides : att en så vidt utsträckt frihet i handel och handtverkerier, som, på sätt nyssberördt är, blifvit yrkad, skulle leda till allmän nytta, utan deremot påstå, att derigenom dessa näringars förfall skulle beredas och en stadgad nödig Samhälls-ordnirig störas, dels anmärkes, att den sökta förändringen vore stridande emot de Städerna i Nåder förunta rättigheter och Privilegier , men i öfrigt med. gifves, att de nu gällande Författningar, som utstaka den ordning, hvilken imellan de medborgare classer, som idka handel och handtverkerier, bör vid näringarnes utöfning iakttagas, .* kunn« T)en 5 Juli. &75 kunna i flera delar fordra rättelse och förbättring; så hafva vid föredragning hos Bespectiva BiksStånden af Utskottens aflemnade omförmälta Berättelse , enligt ankomna Protocolls - Utdrag, Höglofl.
Maj:ts Nådiga Proposition, å Stat upptaga ofvanberörde i2,3oo R:dr, utan äfven alt ytterligare anslå 2,400 R:dr, utgörande 400 Rrdrs förhöjning till hvardera af de 6 Professorerne vid Carolinska Institutet, hvilkas årliga lön således komme att utgöra t,600 R:dr, under vilkor likväl, att, med den organisation, Institutet nu erhåller, en yngling, som vid Universitetet genomgått en förberedande philosophisk curs, sedermera må kunna vid berörde Institut fullborda sin bildning i Medicinska yrket, till erhållande af Medicinae Doetors grad. Den öfverflyllning till Andra Hufvudtiteln af Institutets andel 1,600 R:dr i torde Hufvudtitelns anslag till Läroverken, som Kongl. Majrt i Nåder föreslagit, torde, såsom ledande till ordning, af Rikets Ständer jemväl bilällas. Härigenom skulle Carolinska Institutets gamla Stat, 7>5a4 Rrdr 45 sk. 4 rrst., komma att ökas med af Kongl. Majrt äskade 3,075 Rrdr 2 sk. 8 rrst.» af Utskottet föreslaget tillskott, 2,400 Rrdr, samt från to Hufvud-titeln öfverförde 1,600 Rrdr, eller med tillsammans 7,075 Rrdr 2 sk. 8 rrst. Med afseende å Professorn Anders Retzii utmärkta förtjenster om den Anatomiska vetenskapen och ordnandet af Institutets samlingar, finner Utskottet sig tillika böra föreslå Rikets Ständer, att, utöfver det belopp 1,600 Rrdr, som, enligt Utskottets förslag, skulle tillkomma Retzius, i egenskap af Anatomiae och Physiologiae Piofessor, personelt för honom, så länge han vid Carolinska Institutet tjenstgör, bevilja ett Bih. till R. St.
För öfrigt då man betänker att Sverige oin gifvawcle Stater hafva i senare tider genom liberälare maximers stadgande skaffat sig så ansenliga förråder af allehanda sorterade producter, ali de blott utlura en tjenlig moment att påtruga oss dem; torde afven detta blifva ett skäl att uppmana oss försöka mota slika förhållanden, sorn underminera vår handelsbalance. Äfvenledes torde det tillåtas mig 3rttra den tanken, att aldrig hitintills en för Sverige så lycklig conjunctur sig företedt till stadgandet af Gottlands portofranco-frihet, sorn under vår nu varande Konungs spira, och kan aldrig, sannolikt mera inträffa. Skulle ej derföre Sverige böra vara betänkt på att ofördröjligen deraf draga fördel, innan svårigheter tillskapas. Hvad det egentligen politijka vidkommer, har, vid nogare eftersinnande, jag ej funnit det lämpligt och mig tillständigt, att här våga en vidare framställning, eller en mera omständelig utveckling, som ock är mindre nödvändig inför statskunnige Riks-representanter och en Konung, hvilken är i lika hög grad Statsman, som Hjelte och Menniskovän. Man har såsom motskäl för ifrågavarande pcrto-frasico-rättighet anfört, dels att Gottland, sedan den hunnit till en viss höjd af välmagt endast skulle 'agga eröfringslyjinaden att åtkomma denna Ö med dess /katter; dels ock, att lättheten der me delji Jkulle fårjioras till tnfmuglande af Jörbjudne och tull] or snillad"t Deri 5 Martu. varor på kujierne af Sveriges fajla land; ina vändningar, som endast synas mig vara foster af egensidiga och andra hemliga ränkefulla rno. tiver.
Du tid, för dig jag böjer mig, för minnena, som hopa sig tillsamman just som bladen; och raskt jag plockar mig en krans, då stormen spelar upp till dans och hvirflar lifvets löf i rad på öppna höst-estraden: Än är hon när, än är hon min, än väntar hon mig hög och fin och bjuder mig så frisk och glad de öppna läppars rosenblad o röda vilda vin! * Den högt värderade danske skalden har till » Dagens Krönikas * förfogande lem na t en serie hittills otryckta dikter, hvilka komma att ingå i ett snart utkommande band. Ur detta urval tillåter oss utrymmet blott att i Öfversättning meddela ofvanstående lilla kärnfriska erotiska qväde.Af dig jag pressat har en dryck men ej för flyktig timmes nyck med bitter smak för munnen; det » vilda » vin gaf drufvo-höst och drufvan glöder i mitt bröst och gör mig — ja, jag vet knapt hvad så varm, all sorg försvunnen. O glöd för dig, som än är min, för denna växt, så hög, så fin, för munnen, som mig räcker glad de friska läppars rosenblad — du röda vilda vin !Farbror Trulslunds Stoekholmstrip. Humoristisk berättelse af John Johnson (» Kapten Punsch »). Med illustrationer af V. Andrén. En fars i bokform, det är jast hvad man kan säga om ofvannämda lilla arbete. Och det är inte n&amp;got dåligt vitsord i en tid, så rik på tragiska monologer. Af ett företal får man veta, att farbror Trulslunds vän, Fylax Punsch, bedt om lof att få berätta gubbens historia, för att andra menniskor skalle iå litet roligt åt dem också, hvilket bör betraktas som en mycket lofvärd afsigt, som Fylax skall ha tack för. Berättelsen inlöser företalets löften, den ena glada och med humoristens rätt upprullade orimliga händelsen aflöser den andra, och alltsammans upplöser sig i den för en Lillköpingsfarbror så högst storartade och behagliga tilldragelsen: En ordensdekoration.
Hvad den 2:dra delen beträffar, så underlåter jag nu att yttra mig derom, för att icke onödigtvis inveckla mig i en meningsstrid, men vill jag, för min del, hafva i prot. lörvaradt, att jag icke begärt denna delens hvilande till grundlagsenlig behandling. Gr. Lagerbjelke* Gustaf: Den grundlagsförändring, som här blifvit föreslagen, tyckes väl, om någon, vara genom erfarenheten ådagalagd behöfligk Ått grundlagen i sin nuv:de lydelse är otydlig och att en otydlig grundlag så fort sig göra låter bör ändras, lärer väl ingen vilja förneka, och att det sätt Konst.Utsk:t föreslagit till förtydligande är det rätta, tror jag ej eller kan bestridas. Man kan, och det har också blifvit påstådt att grundlagen för närv:de bör tydas på annat sätt än här är föreslaget, men man måste väl medge, att då grundlagen skall förtydligas, det bör ske på sådant sätt att domaremaktens beslut icke kunna dra^ gas under ett Stånds ompröfning och sålunda möjligen tiphäfvas. Jag anhåller att R. o. Ad. måtte afstå alla förslag till afslag eller gemensam tanke i denna punkt, så att den må blifva hvilande till grundlagsenlig behandling nästa riksdag. Hrih. Cederström: Då jag enskildt af H. Exc. haft tillfälle inhemta, att den af mig föreslagne delningen icke är enlig med H, Exc:s upfattning af detta ärendes formela behandling, så vill jag från denna min yrkade propos. afstå; åtuöjande mig med att, vid detta tillfälle, hafva antydt, likasom i reservationen, min individufela åsigt i denna fråga. Jag är endast föranlåten att beklaga, om den nyttiga första delen af förslaget vid nästa riksdag folie, ben 28 April. 431 genom dess sammanbindning med den i min tanke icke lämpliga sednare delen; men törhända kan detta ännu hjelpas genom någon å Utsk:ts sida vidtagande åtgärd. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade H. Éxc. Hr Gr. o. Landtm., att då Frill.
Summa förslagsvis med i5oo R:dr blifvit på denna Stat upptagen, hvarigenom äf - 86 Stats-Utskottets venledes BevillningsAfkortningen för Mantalsskrifne Inhyseshjon kommer att ej vidare äga rum. 8:0 Den pension af 800 R:dr, som It. St:r å denna Stat upptagit, till personelt åtnjutande af nu varanda Ståthållaren på Stockholms Slott Friherre Fr. Klingspor, är af R. St:r honom beviljad, så länge befattningen med inseendet af arbetet vid K. Slottet med tillhörande Byggnader af honom besörjes. 9:0 De 600 B:dr årligen, som för Förste Kammar-Musicus B. Crusell äro å denna Stat upptagne, skola utgå ifrån den tid Crusell lemnar sin nu innehafvande befattning och lön vid K. HofCapeilet, samt efter hans frånfälle äfven tillfalla.,»hans nu varande Hustru, derest hon honom öfverlefver; dock att i den händelse, innan dess, något understöd eller anslag för K. Theatrarne i HufvudStaden af Statens medel beviljas, berörde pension deribland inbegripes och från IndragningsStaten afföres. 10:0 Enär R. Str, i fråga om fortfarandet af det Anslag af 160 j T:r Spansemål, R. St:r år 1823 till nästa Riksdag beviljade, till lönefyllnaderåtLärarne vid Stockholms Stads Undervisningsverk, inhämtat, att 6 från tjenstgöring afgångne äldre Lärares pensionerande ännu lagger hinder för flere vid UndervisningsVerken i Stockholm anställde Lärare, att komma i åtnjutande af de med deras befattningar förenade löneförmoner, och således den anledning, hvarföre R. St:r vid sista Riksdag beviljade ofvanberörde serskildta Anslag, ännu icke upphört, hafva ock R. St:r ansett rätta tiden för samma Anslags indragning ej cl - Ier ännu vara inne.
Herr Grefven och Landt-Mar fhalk en gjorda proposition till bifall af den å Chemisk» Glas föreslagne inkommande Tullprocent, hvilken proposition med Ja besvarades. ”Gryn, Hirtz; Inkommande Tulipro”cent 50.” Ridd 0. Ad, Prof. VII Band. 45 Sen 1$ stugu sii t. m Friherre Cederjlröm: Då Hirtz är ett sädesslag , som icke för närvarande i Sverige produceras, men deremot Hirtzgryn al detta sädesslag inom Riket ganska väl kunna tillverkas, skulle jag tro, att sjelfva sädesslaget Hirtz bör mot io procent få införas, men att deremot grynen kunna vara belagde med 50 procent. Herr Grejven och handt Mar (kalken hemställde, att den å Hirtzgryn föreslagne Inkommande Tuliprocent öo marte gillas, men Inkommande Tullprocent s Säden Hirtz bestämmas till 10 och Utgående Tuliprocent dera till 1, samt en särskildt rubrik derom införas i TullTarif^ fea under Artikeln Spannemål. Bifölls. ”Gryn, Perle; Inkommande Tullpro}, cent 5o.” Herr Cederfchjold: j?g skulle önska veta,’ om icke perlgryn tillverkas inom landet och af Svenskt sädesslag: om så är tyckes det vara olämpeligt att belägga råämnet med 100, och förädlade varan med 50 procent. Friherre Cederström: Det lärer ej vara så aldeles orätt att prelgryn sättas till lägre tull, efter som det blott finnes 2 eller 5 qvarnar i Riket, der sådane tillverkas. Friherre Wrangel: Ganska många qvar nar, och deribland ea ganska betydlig finnas i t>en ig Augusti e, Skåne* der perlgryn tillverkas, så att jag instämmer med Herr Cederschjöld , att tullen måtte blifva densamma som på korn. Grefve Frölich, David i Jag hemställer, om icke de Herrar, som yrka 100 procents tull, misstaga sig och mena helgryn, i stället för perlgryn. Herr Hjerta: Månne ej saken ar den* att hälften afgår när varan förädlas.
Föredragande Herr Departements-Chefen anförde derefter i underdånighet: »I hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad Kommittéen yttrat anser jag: att de stambanor, som på statens bekostnad byggas, böra framdragas förnämligast genom de orter, hvilka i anseende till sin allägsenhet från vattenkommunikationer af desse icke kunna draga fördel; att följaktligen en stambana blott undantagsvis bör i en längre sträckning framgå parallelt med en närbelägen segelled, men deremot korsa eiler beröra densamma vid sådane punkter, der den inre rörelsen antingen redan befinnes eller kan emotses blifva för vissa orter koncentrerad; att, som ett vigtigt syftemål med stambanorne jemväl är att underlätta förbindelsen med främmande länder samt mellan betydligare handelsplatser inom riket, afståndet mellan stambanornes ändpunkter i möjligaste mån bör förkortas, till besparing - Kongl. Maj:ls Nåd.
Det i 19 §, angående den skeppare och besättningar på Svenska kravel-fartyg tillkommande föring, vid ordet »Levanten» föreslagna tillägg: »samt andra aflägsnare orter», har blifvit af tre Stånd godkändt; och lärer alltså ifrågavarande § böra erhålla denna rättelse. § 22. Utskottets förslag, att i 22 § 3 morn., angående beräkning af tolagen för vissa artiklar, vid bleck och spik af koppar tillägga »eller annan metall», har af tre Stånd blifvit godkändt; och lärer således detta tillägg få anses vara af Rikets Ständer bifallet. Vidkommande slutligen Utskottets, under förutsättning, att, för tolagens och andra derpå grundade allmänna afgifters beräkning, en förteckning öfver sådana varor, som, dels vid sistlidne riksdag blifvit, och dels vid innevarande komma att blifva åsatte förändrad förtullningsgrund, gjorda förslag, att i 22 § 1 mom. och 26 skulle intagas föreskrift, att dessa afgifter skola beräknas efter de tullvärden, som i 1843 års tulltaxa, samt i serskild vid nya taxan fogad förteckning finnas upptagne; så och då Utskottets framställningar härom vunnit tre Stånds bifall, lärer Utskottet, i öfver - Bcvillnings-Ulskoltels Memorial, M 14. 109 i öfverensstämmelse dermed, böra, efter inhemtande af Rikets Ständers definitiva beslut, rörande det för vissa artiklar föreslagne förändrade förtullningssält, inkomma med förslag till berörde förteckning. De af Utskottet i öfrigt i Underrättelserna lill tulltaxan vidtagne rättelser i enlighet med af Kongl. Maj:t sedan sistlidne riksdag utfärdade nådiga förordningar, angående dels beviljad kredit-upplagsrätt för staden Landskrona, dels förändrade tullbeslämmelscr å lin för tillverkning af segelduk samt hampa, dels ock angående upphörande af benämningen Hallstärnpling, torde få anses bifallne äfven af de Stånd, som i dessa hänseenden beslutat bibehålla gällande bestämmelser oförändrade. Stockholm den 1 Juli 1851. Btvillnings-UUkolltU Utlåtande, N:o 15.
Ständer finna nödigt, att hos Kongl. Maj:t i rinderdänighek anhätla om Nådig befallning till samtelige »vederbörande, att hädanefter/ pä lika sätt svin hittills, meddela Rirsgälds-Contoiret al! den handräckning som Styrelsen af Riksgälds-Merkel finner nödigt att afla och att till »verkställighet befordra sä wäl de redan stadgade förfanningar, soln de föreskrifter, Styrelsen af Riksgälvs-Werkek ytterligare till wederbörandes iaguagande meddelar. Stockholm den 6 Februarii 1810. Pä Högloft. Ridd. och Adelns Pä Högm. Prcste-Ständ. Ledamöters magnar Ledamöters »vägnar Llaes bfteminA. 'lttr. Meiäman. Pä Waltofl. Borgare-Stättd. Pä Hcder»v. Vonde-Ständ» Ledainöters magnar Ledamöters »vägnar ^drast. Lngel. Trnäers Wilsson. kröäotius» Utkast till Instruction för Lommisiarierne utr ^ikSZäldS-Lontoiret. r. Under Fullmagiiges öfwerinseende kommer administrationen af Riksgälds»Werket pä fält här nedanföre - 648 Dm r4 Zebruanl» före widare ar utstakadt, att handhafwas och besörsaS af fem Commistarier, hwilka för all dem ombetrodd penninge-uppbörd blifwa en för alla och alla för en answarige; afven sorn de för deras öfrige befattnin» gar Kända till answar uri laglig ordning.
Härefter uppläste Herr Tham följande: ”Till den förenade Beredningen af Bevill - 238 Den 23 Octoler e, m. ningssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten hafva blifvit remitterade åtskilliga till de Respective RiksStånden ingifna Motioner, angående de för allmänna handeln nu gällande Författningar; flera af Motionairerna hafva yrk3t ändring dels uti förbuden emot införsel af Utländska varor, dels uti StraffLagarna för Lurendregerier och Tullförsnillning, samt äfven uti ProductPlacater, och de flera i afseende på Seglationen i allmänhet gällande Författningar; hvaremot andra yrkat bibehållande af de flesta Prohibitiven, såsom nödiga för Fabriquernas bestånd, och ett correctif emot Luxens tilltagande. Dessa Motioner, hvaraf en utförlig Resumé finnes uti Beredningens Protocoll af den 8 Augusti som härvid bilägges och åberopas, har Beredningen genomläst och granskat, samt får nu äran aflämna det förslag, hvarom Beredningen efter öfverläggning öfverenskomma. Prohibitif-Författningarna, som varit gifna, i afsigt att uppmuntra och skydda Svenska Fabriquerna, att emot skadlig Utländsk täflan freda Svenska Handeln, och att hämma bruket af Utländska öfverflödsvaror, anses ännu af många såsom mer eller mindre oumbärliga till dessa ändamåls vinnande och välgörande i sina följder, samt att deras upphäfvande skulle medföra Fabriquernas fall, göra deras arbetare näringslösa, ordsaka Tullförsnillning och öfverhand tagande Luxe, samt håg för Utländsk Mode-granlåt. Deremot hafva de flesta andra funnit sig öfvertygade, att nämnde Författningar icke medfört den af dem beräknade förmonliea värkan.
5:te punkten, angtde guldoch silfverarbetaresamt juveler ar eyrkenas undanta gande frun deni, hvilka enligt fabriksoch handtverksordningens 12 §. fa af hvem som helst såsom för sörjningsmedel utöfvas. Hr Gr. o. Landlmrs till bifall å Utsk:s i denna punkt gjorda hemställan framställda propos. besvarades med starka ja, blandade med nej, hvarpå Hr Landtm, förklarade, det han funnit ja hafva öfverröstat nej. öde punkten, angtde förändring af fabriksoch handelsordningens 33 §. Utskis i denna punkt gjorda hemställan blef af R. o. Ad. bifallen. 7:de punkten, innehållande hemställan, att med undantag af de punkter, i hvilka Utsk. tillstyrkt underdånig skrifvelse till K. .I/., i öf rige vid handelssamt fabriksoch handtverksordningarne framställde, i Utskts Betänk, omförmälde anmärkntr ej ina till någon II. St:s utgärd föranleda. Frih. Cederström: Pä sätt Hr Gr:n och Landtnnn vid början af detta ärendes behandling behagat tillkännagifva, innefattas uti detta utlåt, ännu åtskilliga motioner, till gemensamt afgörande sammanslagna uti den i sista punkten af betänk, förekommande hemställan, hvilka alltså icke blifvit af Ståndet afgjorda.