Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Collegium till Kongl. Mnj.t i underdånighet öfverlemnat, om icke en pä stället skeende undersökning borde föregå, i ändamål att få utrundt, huruvida pä sätt en i Kongl. Bergs-Collegium företedd Markscheider-Förvaltning tycktes utvisa, anledningar kunde förejinnas, att för framtiden kunna påräkna en mera utvidgad Grufvedrift <tc. dre., får jag vördsamt upplysa följande: Sedan Kongl, Maj:t behagat infordra Kongl. Kammaroch Bergs-Collegiernes underdåniga Yttrande och Collegierne till fullgörande deraf ansett nödigt infordra,- så val Innehafvarens af Silfver-Verket underdåniga Förklaring, sorn Landshöfdingens underdåniga Utlåtande, har Landshöldinge-Emberet i underdånighet hemställt, om icke af en på stället skeende undersökning borde ej allenast upplysas , huruvida Innehafvare!! fullgjordt föreskrifterne, angående' Verkets drift och underhåll, utan äfven utre* Ven g Februarii. 223 das om några billige essättnings-anspråk kunde göras. I detta afseefidet har Kongl. Bergs-Colle. gium ansett tiden nu vara för handen, att de Silfver-Verket förundte Föriäningar och Förmåner indragas3 ankommandes det på Kongl. Maj:ts egen Nådiga pröfning, huruvida afseende borde göras på Landshöfdmge-Embetets underdåniga hemställan, i hvilken händelse Kongl. Bergscollegium håller före, att samma Undersökning innan 1818 ^rs Uppbörd för sig gatt, bör vara verkställd, på det att de Verket förundte Räntor och öfrige förmåner från detta års början må kunna indragas. Min afsigt är icke att härmedelst vilja å« Stadkomma någon Återremiss eller ändring i Högloflige Utskottets fattade Beslut3 men i händelse Rikets Ständer bifalla Betänkandet, lärer Expeditions-Utskottet af denna min upplysning sig begagna.
Revisorerna hafva inventerat de af Herrar Fullmäktige förvarade obligationer och andra för Riksgälds-Contoret vigtiga handlingar, hvarvid samtliga dessa handlingar, deribland jemväl funnos de af RiksgäldsContoret, efter sisla Riksdag, uppköpta räntebärande papper, befunnits i behörig ordning, samt omsorgsfullt vårdade. Vid likaledes anställd inventering af de till Commissariatet öfverlemnade låneoch säkerhets-handlingar, hafva Revisorerna funnit desamma i vanlig ordning. Revisorerna, som genomgått den af Ombudsmannen vid RiksgäldsContoret afgifna Berättelse, hafva, så vidt samma Berättelse utvisar, funnit Contorels rätt och talan i detsamma rörande rättegångsoch utsöknings-ärenden vederbörligen bevakad och utförd. Till fullgörande af Rikets Ständers föreskrift, angående ytterligare indragning af åtskilliga tjenster vid Riksgälds-Contoret, i den mån de varda lediga, har, sedan sista Riksdag, Cassörssysslan, hvars dåvarande innehafvare erhållit afsked med pension, blifvit indragen. 2:0 Rörande utredningen af Götha Kanal-Bolags och Malmö f. d. Diskont-V er k. Sedan Rikets Ständers, år 1839, församlade Revisorer genomläst och granskat de hos Herrar Fullmäktige till den 1 Oktober berörde år förda protokoll öfver Diskont-utredningen rörande ärenden, hvilken granskning, enligt Stats-Utskottets vid sisla Riksdag under N:0 i5a afgifna Memorial, blifvit af Utskottet till årets slut fortsatt, så hafva Revisorerna tagit kännedom om innehållet af ej mindre de, sedan den - — 21 — ra tid oell till den 6 nästlidne September , förda protokoll öfver Allmänna och Götha Kanal-Bolags Diskont-ärenden, än protokollen rörande Malmö f. d. Diskont, slutande med protokollet för den 8 Maj sistlidet år, efter hvilken tid icke något ärende, rörande detta DiskontVerk särskildt, hos Herrar Fullmäktige lill pröfning förevarit.
Det är sannt, att Ulsk:a afgifvil det förklarande, att: ”Då det icke lärer kunna bestridas, alt hvar och en af gemenskapen vid indelta och värfvade Armeen och flottan, fastän han för sin person åtnjuter befrielse från mantalspenningar erläggande, bör i mantalslängd npföras inom den församling, der han har sin bostad, anse Utsk:n af ofvan anförde stadganden ostridigt följa, att personer, tillhörande nämnde gemenskap, skola erlägga ifrågavar:de afgift till det fattigvårdssamhälle, inom hvilket de äro mantalsskrifne”. Men detta innefattar ju intet annat än en opinionsyttring af Dtskm, hvilken aldrig lärer kunna tillerkännas egenskapen af lag. Således står den fattigvårdsstyrelse, som vill åstadkomma full och obestridlig ordning, på samma punkt af ovisshet som tillförene; hvarföre jag anhåller alt R. o. Ad. ville besluta att, på säll i motionen begärdt blifvit, underd. anhållan hos K. M. må göras rör:de utfärdande af en förklaring, alt den i 1 mom. af 10 § stadgade serskilda afgift lill fattigvården af högst åtta skillingar banko om året af hvarje mantalsskrifven mansperson, skall erläggas jemväl af den i tjenst varande gemenskapen af indelta och värfvade Arméen samt af bålsmanshållet. Frih. Palmstjerna: Jag anser att fattigvårdsstyrelsen icke Den 21 Au gusti. 359 bör komma i förlägenhet vid ifrågavande tillfälle, ty om denna afgift icke af gemenskapen utgöres, så har Styrelsen ali gå lill K:s Bef:h:de, som säkerligen i öfverensstämmelse med författningarne ålägger gemenskapen vid Armeen en sådan afgift. Etil. hvad jag bestämt känner tiar sådant inträffat, och afgiften har utgjorts af gemenskapen. Måhända har icke på samma sätt tillgått öfverallt, men det har troligen kommit sig deraf alt besvär icke anförts, som föranledt auklorileterna till rättelse i detta afseende. Frih. Cederström:
Skulle åter^några ledamöter sig härom förena, så anhåller jag att nämnda stadgande måtte i den nya lagen bibehållas. Frih. Leuhusen: Med anledning af den sednare af de af Frih. Klinckowström mot denna § framställda anmärkningar får jag nämna, att det ingalunda är genom förbiseende, Utslct uteslutit den af Frilen omnämnda påföljd, utan att sådant skett derför, alt Utsk:t icke ansett sig kunna gå längre än att föreskrifva varning såsom påföljd för den ledamot, som i anförda hänseende sig förgått, l)å R. o. Ad:s sammankomster hädanefter komma att antaga en uteslutande enskildt karakter, tror jag icke R. o. Ad. ega rätt att från församlingen rent af skilja en ledamot utaf den ifrågavarande anledningen; och hvad beträffar stadgandet i sista mom. af 50 §:n i nu gällande Riddar!).- Den 11 April f. m. 151 Ordti., så eger K. o. Ad. numera ej makt alt förordna om en persons ställande under tilltal, hvadan detta stadgande måst utgå. Då jag således redogjort för anledningen, hvarför ingen del af nämnda mom. i förslaget influtit, yrkar jag bifall till förevarande §. Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till §:n oförändrad och dels bifall till densamma med insättande af orden»stående och» framför orden »från sin plats»; framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till §:n utan förändring, hvartill svarades flere nej jemte ett eller annat ja, och sedermera propos. på §:ns godkännande med ofvanberörde tillägg, då svaren utföllo med flere ja jemte ett eller annat nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. § 21. Ingressen och lista mom:t. Gr. Björnstjerna: För min del anser jag den nu före dragna §:n vara den enda, som eger någon egentlig betydelse, och detta genom det lilla ordet »allenast», som förekommer i ingressen.
—• rörande förslaget till reglemente för Riksens Ständers Fullmägtige i RiksgäldsContoiret, i afseende på utredningen af Götha-CanalBolags, Malmö och Götheborgs Disconter, dito, —• angående consumtion och öfverflöd, 127, — rörande lån från Banken till Götheborgs Stad, dito. — om anslag från Banken till inköp af silfver, 128. — angående betalning i silfver på Bankens fastighetslån, dito, — om öfverlemnande till det förstärkta StatsUtskottets afgörande så väl af frågan om Riksens Ständers Revisorers rätt att indraga Creditivet å Banken för Allmänna Magazinslnrättningen, som ock huruvida det för ManufacturDiscontfonden ställde ereditiv å Banken må kunna af Riksens Ständers Revisorer indragas, dito. — om sättet för Tullafgifternes erläggande, 129. — angående förslag till reglemenlariska föreskrifter uti vissa ämnen, hvilka tillhöra den af Riksens Ständer fastställde reglering af Rikets penningeväsende, i3o. rörande väckt fråga om successiv indragning af sådan© BancoSedlar, som äro äldre än to år, dito. — angående tryckning af åtskilige Tabeller öfver SlatsVerkets 263 räntor, i3o. — rörande otillräckligheten af förra anslaget till Riksdagskostnadernes bestridande, dito. ProtocollsUtdrag, Ridderskapets och Adelns, om Rosersbergs Kungsgårds öfverlemnande till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition, i3o. — om medels anslående till kostnaderne vid Högstsalig Hennes Majit EnkeDrottningens begrafning, dito. — om gratificalion åt Vice Presidenten Billberg, 131. — angående medels anslående lill pensioner, åt dem hvilka af Högstsalig Hennes Majit EnieDrottningens enskilta PensionsStat njutit underhåll, dito. — rörande en PensionsStat för Högstsalig Hennes Majit EnkeDrottningens HofStat, dito. — angående utväxling i Landsorterne af nya smärre Bancooch RiksgäldsScdlar, 132.
Friherre Toll, Gujtaf Philip‘ Då nu frågan rörande StatsVerkets Öfvertag°nde af Höganäs StenkolsVerk blifvit af de sammansatte Statsoch OeconomieUtskotten afgjord, och på öfverläggning inom RiksStånden ytterligare ankommer bestämmande af detta stora patriotiska företags bestånd eller undergång, vågar jag till Höglofl. Ridderskapet och Adeln enkelt framställa de grunder, hvarpå min öfvertygelse fästat sig i denna sak och underkastar den med vördnadsfull tillförsigt dess upplystare ompröfvande. Icke utan ensidig känsla af enskildte fördelar, skulle man från Provinsen Skåne kunna anses bedöma förmonen af den härigenom blifna lätthet, att ined så kalladt brå sina behof. Dessa årn inom denna P ovince af allmänna röden och verkligheten, så vitsordade, att jag härvid icke upprepar annat än en itereBil. till Ridd. o. Ad Pr. XBand. 2 »i 9*n j Ntifrtmiw f. m„ råd önskan om förbättrad skogshushållning, fös ett i framtiden bereda tillräcklig» tillgångar. Ni väl; det antal hushåli, sorn redan i denna angelägna bergningsgren åiitar Stenkols Verkets såmro kohltillgångar, åro redan flere tusende, en mängd fattige rörer den hjelp, att af den såkallade flisen få upphämta för intet; månne denna sort ensidighet är klandervärd; månne denna Province, i nion af sin folkmängd, af de mest skattdragande, och uti denna stigande progression, genom beiydliga odlingar, icke kan äga anspråk att genom Staten i dessa sino behof underlättas, ty i min tanke blir vinsten af landets uppkomst, genom nyttiga och allmänt gagneliga företag, »äkrare att bygga på, än den säkerhet, som inom väre Stats Oeconomiske beredningar, nästan alltid och uteslutande blott fästas vid räntebärande penni nge-capital er.
Uti öfriga till 8:de Hufvudliteln hörande anslag har någon förändring ej ifrågakommit, hvadan desamma upptagits till enahanda belopp, som vid sisllidne Riksdag bestämdes, likväl med iakttagande deraf, dels att värdet å den indelta och (lindelia spanmål, sorn i en del anslag ingär, blifvit, i enlighet med den af Rikets Ständer redan fastställda beräkningsgrund, i nedanstående tabell öfver denna Bulvudtitels samtliga anslagssummor utförd! efter eli pris af 2 R:dr Runt per kubikfot, dels ock att förslagsvärdet å indelta räntorna under vissa anslag är vordet ökadt i den mån sådant måst blifva en följd af den utaf Rikets Ständer godkända beräkningen af indelta anparten utaf ordinarie räntan; likasom sådant blifvit iakttaget i afseende å hammarskaltsjern, anslaget på lön ål pastor i Forsmark. 59:o. Slutligen och enär Rikets Ständer inhemta!, alt nu gällande Riksstat upptager blarnl indelt spanmål jemväl sådan spanmål, som i Blekinge samt Götheborgs och Bohus län är anslagen åt preslerskapet och kyrkorna, men för hvilken de skattskyldige, på grund af äldre nådiga resolutioner, ega betala lösen efter bestämda låga priser, hafva Expeditions-Utslottets Förslag till anderd. Skrifvelse, N:o 222. 55 Rikets Ständer, som funnit nödig rättelse i Riksstalen böra härutinnan vidtagas, låtit i Riksslaten å indelta spanmålen afdraga följande qvantileter, nemligen: ät Kleresi-stalen anvisade 94 l:r 16j k:r och ät Kyrkorna 2,943 „ 20 „ och i stället ökat kontanta anslagen med beloppet af den lösen, som lör berörde spanmäls-qvanliteter erlägges, hvilken tillökning utgör ä Kleresi-staten 204 R:dr 75 öre och ä anslaget till Kyrkors underhäll 6,500 „ 50 „ Rörande, i följd häraf, den stadgade lösen för ifrågavarande spanmål hädanefter upptagas och redovisas bland kronans behållna inkomster.
Herr Rönblad, som förordat verkställigheten af ifrågaställd kommunikation dels tiil lands och dels på elfvar och sjöar Irån Sollefteå genom norra delen af Jemtland lill Norrige, har hemställt, att undersökning i afseende på anläggning af en väg, i den utaf motionären angifna riktning, från Sollefteå genom Jemtland till Norrska gränsen måtte på allmän bekostnad varda anställd och förslag öfver kostnaderna för denna väg-anläggning uppgjordt, samt alt Rikets Ständer måtte ingå till Kongl. Majit med underdånig framställning i fråga om enahanda åtgärders vidtagande, för att samma väg måtte inom Norrige fortsättas från riksgränsen lill Namsos; och har i denna motion dessutom föreslagits, att, i sammanhang med undersökningen angående ifrågavarande kommunikations tillvägabringande, jemväl måtte undersökas huruvida cn jernvägs-anläggning mellan Ångennanna-elfven vid Sollefteå samt Hellgums-sjön skulle kunna verkställas, äfvensom alt förslag öfver dermed förenade kostnader måtte uppgöras. Utaf Riksdags-lullmäktigen Bäckström är föreslaget, att Rikets Ständer måtte i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj t under tiden intill nästa Riksdag täcktes, genom Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader eller Kongl. Majlis Befallningshafvande, ej allenast låta anställa grundlig undersökning, om några och hvilka bland de större floderna inom Nori bottens län kunde utan allt för stor kostnad göras llotlbara samt hvilka vägar företrädesvis borde anläggas inåt landel, utan ock låta upprätta fullständiga planer och kostnads-förslag till de arbeten, som dervid funnes verkställbara; samt alt Rikets Ständer derjemte måtte hos Kongl. Majit anhålla om 12 Slats-Utskotteis Utlåtande N:o 160. aflåtandet vid nämnde Riksdag af den proposition härom, hvartill de anställda undersökningarne kunde föranleda; och har sisthemälde motionär slutligen hemställt, att de medel, som erfordrades för verkställigheten af hvad han sålunda föreslagit, måtte varda af Rikets Ständer anvisade.
Pä dessa vilkor sladnade dåvarande öfverstelöjtnanten sedermera vice amiralen m. m. G. af Klint för högsta anbudet med en skatteköpeskilling af 9,100 R:dr Banko, hvarpå skattebref för honom den 21 November 1810 utfärdades. Derefter sökte bemälde vice amiral år 1812 hos Kongl. Maj:t i underdånighet, att få med Tofta hemman, emot den ränta eller lösen, som kunde i nåder bestämmas, återförena den då s. k. Adelsö kronopark, uppå hvilken ansökning Kongl. Majit, efter vederbörandes hörande, uti nådigt bref af den 26 Juni 1817 förklarade, att, som ifrågavarande skog från längre tid tillbaka ansetts för Drottningholms och Svartsjö kungsgårdars behof af skogseffekter nödvändig, derföre den äfven blifvit från Tofta hemmans enskilda skog långt förut ordentligen afskiljd och undantagen, funne Kongl. Majit, med alslag å kontreamiralen af Klints ofvannämnde underdåniga anhållan, i nåder godt förordna, att denna skog brjrde förblifva, såsom dittills, en kronopark, förbehållen Drottningholms och Svartsjö slott, samt tillika med den derå boende skogvaktaren vara under värd och inseende af den, som i nåder vore uppdragen öfverstyrelsen vid dessa slott.
Men jag vill icke hafva på mitt samvete, Den i3 Maj f. in. vete att ej afrada ifrån det, sorn jag, efter mogen öfverläggning, tror lända till fosterlandets påtagliga skada, , Omöjligen kan någon inbilla mig, alt ett sådant sjöförsvar, som vi nu äga, eller som jag nu hört recommenderas, kan vara eller blifva för Sverige, i dess nuvar. ställning, det ändamålsenligaste och nyttigaste, såvida vi icke upptäcka någon särdeles rik guldgrufva. Tvertom tror jag, och ganska mångå med mig, att alltför manga år och alltför stora summor för oss redan blifvit förspillda på vårt tvåfalldiga sjöförsvars-systeme; ty ännu befinnas våra flottor uti ganska ofullkomligt tillstånd, och det just genom vår fåfänga Jinieskeppsbyggnad, och derigenom bristande medel till exercis, samt afvand håg ifrån skärgårdsförsvaret, hvilket sednare ändock är det angelägnaste och enda möjliga sjöförsvar för Sverige, som numera duger. Det är icke förstå gången, som jag hört ståtliga calculer och granna förespeglingar, all vi, med ett visst årligt anslag, inom vissa år kunde och skulle hafva så och så många completta linieskepp, fregatter, corvetter och skärgårdsfartyg m. m. Anslagen hafva tid efter annan blifvit ökade, dessutom extra medel emellanåt — tiden bar förflutit — men de calculerade och lofvade flottorna hafva ännu icke blifvit färdiga, än mindre öfvede. Och hvad duger en flotta lill, utan öfning? Jo, att öka fiendens trophe'er. Jag är dock öfvertygad, att en noga och hedrande hushållning blifvit iakttagen på alla stationer. Erfarenheten är den bästa läraren och den säkraste räknemästaret) i detta, som i många andra fidi. Flottor, isynnerhet stora goda Iinieskeppsflottor, kosta mycket. De äro icke för fattigt folk.
Hvad den nu gällande slitningsersättningen af en riksdaler, för begagnandet af skjortor, strumpor och skor, vidkommer, så är den utan betydelse, då densamma saknar giltig beräkningsgrund. ”Pensionerne äro i förslaget ökade, för öfverste från 800 till 1,400 r:dr, för major frän 5 å 600 r:dr till 1,000 r:dr och för kapten frän 400 till 600 r:dr o. s. v.; samt beräknas att utgå till: 427 officerare och underofficerare med r:dr 242,300: 3,000 korporaler, soldater och vederlikar ... „ 97,000: Enligt hvad direktionens öfver arméens pensionskassa lill sednaste krigsbefäl afgifna berättelse innehåller, visar nämnde kassas pensions - reglering:” för år 1845, 804 pensionärer med ett pensionsbelopp af r:dr 215,193: 16. 1846, 838 med ett pensionsbelopp af , 223.556: 32. 1847, 849 d:o d:o „ 223,173: 16. 1848, 849 d:o d:o „ 225,743: 16. ”eller ett antal pensionärer, nära dubbelt så stort som det i förslaget anlagna och en pensionssumma, som, detta oaktadt, med endast 17,000 ä 19,000 r:dr understiger den i förslaget upptagna. Väl har i förslaget underofficerspersonalen blifvit förminskad från 1,236 personer till 382, men deremot är antalet officerare något tillökt, nemligen från 1,521 till 1,579 personer. Och då härtill lägges den omständighet, att enligt förslaget, största delen af de pensionsberältigade skulle vid inträdet i pensionsåldern ovilkorligen öfverflyttas på pensionsstat, så torde, med afseende derå, att pensionerne blifvit i förslaget betydligen förhöjde, man ined skäl kunna betvifla den ifrågavarande kalkylens riktighet.”
Denna embetsmyndighet har nemligen full rätt att dertill taga det gamla så kallade gymnasiihuset i anspråk. Redan den invid vestra grenen af Clarelfven åren 1661— 1664 uppförda skolbyggnaden inrymde nemligen, utom två rum för gymnasium, tre för trivialskolan och ett arrestrum, äfven ett konsistoriirum samt prestmötessal, m. m.; och hvad nuvarande läroverkshus i detta hänseende angår, så bestyrkes af tillgängliga handlingar, att det efter stadens brand 1752 blifvit uppfördt lika mycket för stiftsstyrelsens och presterskapets som för läroverkets räkning; 5) till förvaringsrum för läroverkets boksamling, hvilken, likaledes i brist på lämplig lokal, befinner sig i ett skick, som är långt ifrån tillfredsställande. Denna boksamling, utgörande enligt uppgift omkring 14,000 volymer, hvaribland många värderika arbeten och dyrbara manuskripter, finnes utan någon egentlig ordning uppstaplad kring väggarne i ett vindsrum, som skall föreställa Carlstads stifts och läroverks bibliothek. En annan samling, den Agardhska, finnes inpackad i skåp, utan glasdörrar, rundt omkring väggarne i tamburen till prestmötessalen. Denna tambur, som saknar eldstad, begagnas dessutom till undervisningsrum, så länge väderleken det tillåter. Man har länge varit sysselsatt med eller kanske rättare betänkt på att ordna ifrågavarande boksamling, på det att visshet mätte erhållas, huruvida man i sjelfva verket har hvad man nu tror sig ega; men, enligt mitt omdöme, kan ett sådant ordnande under närvarande förhållanden på nöjaktigt sätt omöjligen verkställas. I fall ett nytt, af behofvet så högligen påkalladt läroverkshus i Carlstad blefve uppfördt, skulle den gamla gymnasiibyggnaden slutligen, i fall utrymmet det medgåfve, äfven användas till 6) lärorum för stiftets folkskolelärareseminarium. Sedan jag härmed i korthet redogjort för hvad som nödvändigt bör göras, om ifrågavarande läroverk skall kunna motsvara sin bestämmelse, så återstår frågan om behöfliga medels anskaffande.
Stander, innehallande utlåtande öfwer Herr JustitT-Ombudsmannens Embets-Berättelser för arén >8n och izr2 uppläste Herr Doctor Hedren ett fa lydande wördsamt Memorial! Sedan det Högloft. Utskottet redan, uti asiatit wördsamt Memorial, till Riksens Stander aterlem, nät de uri Justi:'«- Omdudsmarmer-s hit förwlfte Berättelser befintelige ämnen, hwilcas p.öf ing U>- ffotter trvdt sig icke tildora; sa följer deraf, attalia Bihang. N:o 28. de 4Z4 ' Den z Junii. de öfrige mäste af Utssottet till behörig granskning upptagas. Med denna anledning kan jag för min del icke annat, an anse de med färbcrörde Berättelser förenade Bilager, höra till Utskottets befattning; hwadan det icke synes mig öfverensstämmande med Ut,kottet» pligt, att endast inskränka sig till en an, malan af Justins-Ombudsmannens underdåniga Skrifwelse till Kongl. Majtt, rörande Fängelscrne i Riket, Desi Bref till Kongl. Seraphimer-OrdensGillet, anaacnde Hospitaler, Barnhusoch Laza, retterne, desi aflcmnade Diariec och Registratur, samt den aflemnade Förteckningen öfwer de Riksens Ständers Beslut, som sedan sista Riksmöte bliswit af Konungen i werket ställde, utan lara Riksens Hög, löst. Ständer, med allt stal wänta utaf deras Lag, Utstött, uti desie stycken, en lika noggran åtgärd som i de öfrige. Jag styrkcs i denna tanka icke blott deraf, att Lag-Utskottet redan för Riksens Stander tillkänna, gistvik, hwilka ämnen i förberörde Berättelser de! arstedt icke tillhöra sin befattning, och derigenom med, gistvik sia pligtigt, att upptaga alla de öfrige; Sakernes egen beskaffenhet bestyrker äfwen en sadan pligt.
Leuhusen, Friherre Carl Herman, dess vttrande: I. 26. Lewenhaupt, Grefve Adam, dess yttranden: I. 7, 11. Lewenhaupt, Grefve Carl, dess yttrande: I. 557. Lewenhaupt, Grefve Carl Magnus Casimir, dess yttrande: III. 3. Lewenhaupt, Grefve Claes Magnus, dess yttranden: I, J28, 29, 248; I I. 50, 272. 128 — L — Leveranser för Kronans räkning, i anledning af väckt motion om upphörande af expeditions-lösen för kontrakteller protokolls-utdrag rörande —: B. II. 198, 207, 225, A. 225. Lewin, B. F., f. d. Regements-läkare, i anledning af väckt motion om anslag till ackords-ersättning åt honom: B. VII. 66, 81, A. 81. Lida-ån i Westergöthland, angående anslag för uppränsning och sänkning af nämnde å; motion af Herr Jonas Wa3rn: se Motioner. Lifbevärings-Regementet, angående löne-förbättring åt nämnde Regementes officerare m. m.; motion af Herr Eric Oscar von Knorring: se Motioner. Lifregementets Husar-Korps, i anledning af väckt motion derom att nämnde korps måtte till en del ställas på vakans: B. II. 233, 254, A. 254. Lifräddnings-anstalter, i anledning af väckt motion om anslag af allmänna medel till inrättande vid Höganäs och Torekow af stationer för dylika anstalter, m. m.: B. VII. 82, 93, A. 93. Lilliehöök af Fårdala, N:o 1 bland de å Riddarhusets genealogier såsom lefvande upptagna adeliga ätter, att den skulle förklaras vara utslocknad, och den af Riddarhus-Direktionen till en medlem af Ståndet utlemnade pollet att för nämnde ätt intaga säte och stämma å Riddarhuset genom vederbörande tjensteman återfordras; motion af Herr Gabriel Anrep: se Motioner.