Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bland de emot stålens skuldsättning för öfrigt anförda betänkligheter, har Utskottet ansett sig icke böra underlåta omnämna den ofta yttrade farhågan, att, sedan skuldsättningsbanan af en stat blifvit en gång beträdd, kan densamma, efter hvad erfarenheten bekräftat, sällan öfvergifvas, utan måste vanligtvis framgent fortsättas. Det sålunda befarade förhållandet bör dock, efter Utskottets förmenande, ingalunda afhålla Rikets Ständer från att nU ingå på denna bana, helst, under ett stadgadt myntvärde och genom ett nyttigt användande af de upplånade medlen, inhemsk statsskuld, med nödig omtanke ordnad och förvaltad, inom andra länder visat sig i många hänseenden utöfva ett fördelaktigt inflytande på den allmänna ekonomiska och fmanciela ställningen. Utskottet har redan i ett annat, nu afgifvet utlåtande uttalat sina tankar om angelägenheten för Sverige att, i likhet med hela den öfriga civiliserade verlden, föröka och förbättra sina kommunikations-anstalter samt tillegna sig det nya fortskaffningsmedel, deraf främmande länder numera med så mycken framgång sig allmänt begagna. Jemte detta utlåtande, får Utskottet åberopa hvad Kongl. Maj:ts förevarande nådiga proposition, samt de många under innevarande riksdag väckta motioner om jernvägs-anläggningar inom och emellan flera af rikets landskap innehålla i afseende på de med dylika företag förenade högst betydliga kostnader. Dessa upplysningar och för öfrigt allmänt kända förhållanden torde innefatta tillfyllestgörande skäl för Utskottets öfvertygelse, att den af både Kongl. Maj't och de enskilda motionärerne föreslagna skuldsättning utgör det enda medel, hvarigenom de tillgångar kunna anskaffas, som erfordras för att åt detta land bereda en sådan förbätt - Siats-Utskottets Betänkande, JYi 272. 11 ring i dess koinmunikations-väsende, som tillfredsställer på en gång tidens nästan öfverallt uttalade och erkända fordringar samt den allmänna rörelsens och industriens gemensamma behof.
I förra puncten, efter orden: för Borgareståndet ifrån N. N. Stad, intages : ”eller frän Bergsbruken inom N. IV. IValDistrict, för BondeStåndet m. m.” samt i sednare puncten, näst efter den mening, som handlar om Fullmagterne för PresteStåndet; "BorgareStändet, för Städerna af Magistraten och Äldste; för Bergsbruken af JValförrättande Magistraten inom hvarje District, och för Fahlu Bergslag af GrufveRätten m. m. Stockholm den 18 Julii 1823. Constitutions• Utskottets betänkanden. 207 N:o 43. Ankom d. 22 Julii 1823. Constitutions och Stats Utskottens Memorial till Riksens Ständer, med utlåtande i anledning af gjord Motion, om beredande af tidigare anstalter till tryckning af Uppgifter öfver hvilande Grundlags frågor. Under den 25 sistlidne April har Högloft. Ridderskapet och Adeln behagat lill Constitutionsoch StatsUtskotten gemensamt Remittera en af Grefve C. G. Spens gjord motion, att, för beredande af en tidigare tillgång på tryckta Uppgifter öfver hvilande Grundlags-ÄndringsFörslag vid kommande Riksdagar, Redactionen af sådana Uppgifter måtte åt RiddarhusCancelliet uppdragas, samt, genom dess försorg så tidigt före Riksdagen till trycket befordras, att utdelningen deraf kunda ske vid Polletternas, eller ock vid Grundlags-exemplarens uttagande. ConstitutionsUtskottet finner väl icke skäl att styrka till bifall af motionen i det hela, enär den föreslagna anstalten icke emellan Riksdagarna påkallas af ett 208 Constitutions-Vtskottets betänkatiden. behof, som först under Riksdagen inträffar ; men det tror sig deremot böra vördsarnligen hemställa, om icke Riksens Högloll. Ständer läcktes förordna, att uppgiften å hvilande Förslag till Grundlagsändringar må, genast vid hvarje Riksdags början, genom ConstitutionsUtskottets försorg, redigeras och till trycket befordras, i hvilket fall RiksStåndens
Föredrogs Vällofl. Borgare-St:s den 17 dennes bordlagde prot.-utdrag N:o 451, innefattande inbjudning till de öfriga RiksStånden att biträda Borgare-St:s beslut rörande § 3 i BankoUtskrts uti Mem:t N:o 69 afgifna förslag till ansvarighetslag för R. St:rs Fulhmge i Banken. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Jag anhåller att Riddarh.- Sekreteraren ville meddela upplysning om de öfriga Riks-Slåndens beslut i denna fråga. I anledning häraf tillkännagaf undertecknad, att R. o. Ad. samt Preste-Ståndet sammanstämmande beslutat, att den ifråga v:de §:n skulle erhålla den af Ulsk:t föreslagna lydelsen, utan annan ändring, än att slutorden »till fästning på två till högst fern år, efter omständigheterne, dock utan arbete», utbyttes emot orden 68 Den 20 Oktober. »till fängelse på två till högst fem år, efter omständigheterna»; samt alt Bonde-St. i frågan fattat enahanda beslut som Borgare-St. Hr Dalman: Det är visserligen icke troligt, att den förutsatta förbrytelsen skulle komma att begås, eller att R. St:rs Fullmäktige i Banken skulle underlåta att ställa sig R. St:rs beslut till efterrättelse, men då det är af vigt, att förbrytelsens svåra beskaffenhet angifves genom en hög stralfbeslämmelse, anser jag R. o. Ad. sakna skäl att frångå sitt redan fattade beslut, och anhåller derföre om afslag å den gjorda inbjudningen. Gr. Sparre, Frik: För antagande af Borgare-St:s inbjudning talar den omständighet, att, enligt det af R. St:r vid denna riksdag godkända strafflags-förslaget, skulle enkelt fängelse icke kunna ådömas för mera an 2 år, och alt då för detta fall utsträcka fängelsestraffet ända till 5 år, synes mig högst olämpligt, hvarföre jag anhåller om bifall till inbjudningen. Hr Dalman: Om Rorgare-St:s inbjudning afsåge att straffet skulle bestämmas till 2 år, hade jag icke något emot densamma, utan skulle gilla det af Gr.
8 Sami. ,9 Haft. t 10 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-VIskoltets Betänkande JVI 39. Xio 39. t Ank. till Exp.-Utsk. den 16 Jan. 1863, kl. 10 f. m. Betänkande, i anledning af väckt motion (N:o 264) i fråga om rättighet får egare af hemman, hvarvid gästgifverirörelse är förenad, att samma rörelse sig afsäga. Uti en inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt motion, som blifvit till behandling af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet öfverlemnad, har Riksdagsfullmägtigen Anders Andreasson från Elfsborgs län, jemte det han fästat uppmärksamheten på behofvet af en ny och tidsenlig författning rörande gästgifverier och dertill hörande bestyr, tillika anfört att, der förhållandet så medgåfve, der till exempel gästgifvaregård till följd af nyare kommunikationsmedel eller andra förändrade förhållanden skulle kunna indragas, det borde vara gästgifvare obetaget att gästgifveri rörelsen sig afsäga, men att, der indragning af gästgifveriet icke utan olägenhet kunde ske, det borde åligga kommunen eller de blifvande landstingen att ordna dessa bestyr. Det syntes nemligen motionären obilligt att å en ort, der trafiken vore ringa eller ingen, gästgifvare skulle vid vite vara ålagdt att enligt taxa ständigt hålla till hands en mängd varor, hvarå ej funnes någon afsättning. Denna förbindelse, utan ersättning af kommunen för derigenom uppkommande förluster, vore desto obilligare som det stöde hvar och en fritt att, i likhet med gästgifvare, sälja öl och kaffe m. m., men utan de motsvarande skyldigheter, hvilka ålågo den sednare. Då således en gästgifvares skyldigheter voro stora, men hans rättigheter inga, och gästgifverihållning åtminstone ofta kunde anses såsom ett svårt onus för det hemman, hvarvid en sådan skyldighet vore fästad, har motinären föreslagit, att egare af hemman, hvarmed gästgifverirörelse är förenad, må vara berättigad att, i likhet med hvad rörande bränvinsutskänkning eger rum, samma rörelse sig afsäga.
Hvad i denna förordning stadgadt är för köpman, gälle i alla hänseenden äfven för de öfrige af dem, som, enligt 1 och 2 §§, handelsböcker hålla böra.» Utskottet, sorn derjemte erhållit del af ej allenast Stats-Rådets och Högsta Domstolens i ämnet förda Protokoll, än äfven det på Kongl. Maj:ts befallning upprättade och i Högsta Domstolen granskade förslag med dervid fogade och i den Nådiga Propositionen åberopade betänkande, har dessutom fått till behandling emottaga särskilde inom Vällofiiga Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet väckta motioner, hvilka afse de ämnen omförmälte Proposition omfatta och således måste i sammanhang dermed handläggas. Genom dessa motioner har nemligen blifvit föreslaget: af Herr Almgren, hvilken påyrkat kredit-lagstiftningens förbättring i allmänhet, att i lag måtte dels bestämmas, hvilka näringsidkare hafva ratt och pligt att öfver sin näring föra böcker, äfvensom dessa böckers beskaffenhet och verkan såsom bevisningsmcdel; dels ock införas sådana sladganden, som leda dertill att bokfordringar, inom så kort tid efter utborgningarue som möjligt, varda förvandlade till så - 8 Lag-Ulskollets Betänkande, J\i lii). dana förskrifningar eller accepter af debitorerne, som kunna af kreditorerne begagnas i låneväg, så att deras årliga kapitaloch varu-omsätlningar kunna flerfaldigas; af Herr Palander: alt Kongl. Förordningen den 6 Oktober 1848 måtte upphäfvas och en ny lag utfärdas, som fråntager handelsböcker »nu egande vitsord i deras närvarande skepnad»; samt af Riksdagsfullmäktige!! E. J. Rudberg från Oland, ined hvilken Riksdagsfullmäktige!!
Sundhets-kollegium, före Januari månads utgång hvarje år, inlemna rapport öfver de patienter, sorn under nästförflutna år blifvit, på statens bekostnad, vid inrättningen behandlade. Dä emedlertid, på sätt nämndt är, 2:ne Riks-stånd bifallit, hvad Utskottet i denna punkt hemställt, och skäl icke blifvit anförda, som, efter Utskottets tanke, deruti kunna föranleda ändring, får Utskottet sitt redan afgifna utlåtande vidblifva. Bih. till R. punkten, om löneförbättring åt de vid naturhistoriska museum anställde 4 intendenter, är af Bonde-ståndet återremitterad, men af de 3:ne öfriga Riksstånden bifallen; och då, jemlikt 75 § Riksdagsordningen, ärendet sålunda är af Rikets Ständer afgjordt, har Utskottet funnit sig dermed icke kunna taga vidare befattning. Uti 1)7:ilo punkten 2ulra momentet bade Utskottet afstyrkt Rikets Ständers bifall till gjord framställning derom, alt lill inköp af Kanslirådet Krutmeyers gravyr-samling m. m. ett anslag måtte beviljas att, under ett visst antal år, utgå med 1,000 R:dr årligen. Denna punkt, som Borgareoch Bonde-stånden bifallit, har blifvit återremitterad af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet, i hvilka Riks-stånd yrkats, att, enär den ifrågavarande samlingen innebölle 12 till 13,000 gravyrer af högst utmärkt värde och deribland 300 porträtter, är den enda i sitt slag uti riket samt, under loppet af manga år, blifvit med den största urskiljning sammanbragt, det vore för konsthistorien af vigt, att den inom riket bibehölles och af staten inköptes, antingen genom en direkt köpesumma, eller derigenom, att en viss lifränta blef åt egaren anslagen.
Derest enkeoch pupill-kassans vid Riksgälds-kontoret afslutade och vederbörligen granskade räkenskaper för tiden till och med det år, då nästa riksdag slutar, skulle visa, att kassans inkomster under året understigit de utbetalningar, som derunder kassan ålegat, må den sålunda uppkomna bristen, inom ett belopp af högst Tvåtusen Tvåhundrafemtio Riksdaler för året, af Riksgäldskontorets medel godtgöras, under förbehåll likväl att hvad utaf denna anslagssumma för ett år ej behöft användas, icke får för ett annat af kassan tillgodonjutas, och under vilkor, att delegarnes bidrag under tiden utgå utan förändring af deras uti det för kassan nu gällande reglemente bestämda belopp, samt att pensionerna för enkor och barn efter embeteoch tjenstemän samt vaktbetjente vid Riksgäldskontoret icke få höjas utöfver en femtedel af den ordinarie lön, hvilken den aflidne delegaren sednast vid detta verk innehaft, och för tjenstemäns samt vaktbetjentes vid f. d. General-assistans-kontoret efterlemnade enkor och barn icke utöfver en fjerdedel af det lönebelopp, efter hvilket den för sistnämnda Kontors tjenstemannapersonalj stadgade årliga afgift till samma kassa blifvit beräknad och vederbörligen inbetald. Memorial, i anledning af väckt fråga om ökadt anslag till begrafningshjelp och understöd för sterbhusen efter tjenstemän och vaktbetjenter vid Biksgälds-kontoret. (R. A.) Med bifall till Fullmägtiges i Riksgälds-kontoret under riksdagen i Örebro år 1810 gjorda framställning om anvisandet af någon summa, hvaraf, när synnerligen bevekande skäl förekomme, nådegåfvor kunde tilldelas sterbhusen efter den vid Riksgälds-kontoret och General-assistans-kontoret anställda och i fattigdom aflidna betjening “särdeles af den ringare graden11, beviljade Rikets då församlade Ständer en summa af 150 Riksdaler Banko, att af Fullmägtige för sagda ändamål årligen disponeras, dock under vilkor att hvad under året icke komme att utgifvas blefve en besparing för verket.
Departementet blifvit satt i stånd att bestrida de ganska betydliga utgiftsbelopp, som under detta och förlidet år utgått i equiperings-penningar, reseoch kurir-kostnader samt för de Extra Beskickningar Eders Kongl. Maj:t icke kunnat undvika att afsända, utgifter, för hvilka uti andra länder vanligen s. k. utomordentliga kreditiv beviljas Utrikes-ministern. Efter de noggrannaste beräkningar och genom jemförelse af de hithörande utgiftsposterna under flera år har jag funnit, att den summa, som erfordras för dem, icke kan anslår till lägre än till omkring 100,000 R:dr R:mt. Vid granskning af Departementets räkenskaper har jag nemligen funnit, att de utgifter, hvilka synas böra uppföras å denna Stat eller ibland expens-, tillfälliga och hemliga utgifter, fördela sig på följande sätt: l:o. Departementets skrifmaterialier, ved och ljus, underhåll af möbler, inköp och inbindning af böcker, fraktomkostnader m. fl. smärre utgifter hafva utgått från förslags-anslaget härtill å Riks-statens 5:dje hufvudtitel, i medeltal med R:dr R:mt 5,183: — samt från Norrska anslaget likaledes i medeltal med 2,407: — 7 590- Utgifterna under denna titel hafva derföre nu af mig blifvit beräknade till 10,000: — 2:o. Tidnings-prenumeration har blifvit bestridd såväl utaf Svenska som Norrska anslaget och i medeltal uppgått till 2,580: — I anseende till de nedsättningar i priset å Utländska tidningar, hvilket egt rum, kunna utgifterne under denna titel numera beräknas till 2,000: — 3:o. Beskickningarnes expenser och extra utgifter, för hvilka de äro berättigade att erhålla ersättning, hafva utgjort i medeltal 3,500: — I betraktande af den allmänna prisstegringen beräknas dessa utgifter för framtiden till 5,000: — 4:o. Den ministeriela brefvexlingen har i medeltal kostat GeneralTransport: 17,000: — 52 Bil. N:o 2 till Kongl. Maj.ts Nåd.
Sep ernber 1809. S. D. - Herr Borgmästaren anmärkte i anledning af Kongl. Maj.ts nu uppiä4e Nädiaa proposition, akt sa wäl allmän som enskildt nytra skulle, esner hans tanka, i betydlig Matto deri enom winnås, a't alla för skuld byfatte personer, unde med någotefter deras kund kap och förmåga l-mgadt arbete sä ,Mosattas, och inkomsten af ett iäoauk arbete anwändas til! afbetalning a den skuld för hwilken den arbetande i Bysättaingshäcktel hä rs: öu,gande Herr Borgmästaren att Höglostiga Lag - Utskottet mätte anmodas, i sammanhang med dest öfwer Kongl. Maj.-ts Nädiga proportion om underhätleks förökande för dylika persolter, afgifwande Betan anden äfwen r anseende till Zjerde BandN:o 27, 23. före - 2lo Dm 4 November. förenämnde omständighet med irtlätande och förflag inkomma. Ståndet som fann detta Herr Borgmästaren LxZeL anförande förtjena, en synnerlig uppmärksamhe, ansäg sig böra remittera det samma kill Högloflige Lagst stöttet, med anmodan att sitt yttrande deröfver till Riksens Högloflige Stander afgifva; och stulle sadant genom Utdrag af detta Protocoll Utskottet meddelas Ut supra. klx krotocollc» tk. tetterston. AfffristenS rigtighct intygar ^oti. Llolmbor^gson. Detta Betänkande blef, efter l^erom gjord proposition bifallit, hwarjemte den af Lag Utskottet tillstyrkta rcmisien gillades. Upplästes följande; Riksens Högloflige StanderS Lag-UtskottS Betänkande angående wist bestämd tid inom hwilken häck tade personer oivilkorligen böra för Rätta ställas. I anledning af Högloflige Nidderjkapet och Adelns den 24 nastledne Augusti gifne remisi, har -Lag
Hon gjorde då trägna förstudier till sin kommande literära verksamhet. Nedanstående reflexioner hemtade ur hennes första studiebok äro betecknande för hennes tankelifs riktningar: Det går icke att alldeles troget teckna efter naturen så, som man sett den för sina egna ögon. Hvad i verkligheten endast blicken sagt måste i novellen ofta uttryckas med ord om ej skildringen skall förefalla långtrådig och intetsägande. Om personerna med ord uttrycka just det, som jag måhända läst i ett menniskoöga, då är teckningen sann oaktadt förändringen af form. Första vilkoret för att blifva en sann konstnär är att se, det andra att minnas, först i tredje rummet kommer den så att säga tekniska färdigheten, som förstår att framställa och gruppera bilderna; – färgen, det vill säga snillets gudagåfva, kan af ingen eröfras, den måste finnas från begynnelsen, den kommer fri och oberoende som en himmelens solstråle. Det är stor skilnad på att tala om småfolk och storfolk. Om de förra kan man säga hvad man vill, ogeneradt presentera dem i tidningar och böcker, utan att någon gör sak af det. Signalementet passar in på hundrade, namnen med, der finnes tjogtals af dem i hvarje socken. Med storfolk är det deremot helt vanskligt, och i hvarje ögonblick måste man tänka på, att modellstudien icke får blifva ett porträtt. Det är som att gå på nattgammal is, man kan vänta sig en kall öfversköljning när som heldst. Horatius säger i sin »Skaldekonst»: – »Gapa ej för vidt i början, ty hvar skall du sedan få ord stora nog att fylla gapet med.» »Bättre en rök, som slår upp i eld, än en eld, som slår ned i rök.» Gubben Horatius har nog rätt. Endast fortsatta ansträngningar och en ständig öfning skall sätta mig i stånd att uttrycka mina tankar. Och detta gäller allra mest om hvad jag känner renast och bäst. Angående stil fann jag i mina anteckningar följande (och jag har allt rätt): Våra vackraste ord ha blifvit förstörda genom missbruk, och det är det som gör att vi så ofta finna främmande språk friskare och mera uttrycksfulla än vårt eget.
Finnande Utskottet, i förening härmed, någon annan förändring i Lagmansoch Häradsböfdinge-räntan för närvarande icke böra ske, än att, å de ställen, såsom uti Carlskoga Harad i Nerike samt flere Tracter i VFermlandj hvarest den nu betalas med mindre än sammanlagdt 12 sk., den bör till detta belopp fullt för hvarje Matlag på Landet förhöjas, och beräknas å alla Orter lika, nemligen den StatsVerket förbehållne Lagmansoch Häradshöfdinge-räntan, ^delar af afgiften med 9 sk., och Tingsgästningspenningarne Jdel med 3 sk.; hvarjemte, på sätt ej mindre K. M:ts Bef:h:de i Wermland funnit nödigt, än ock i serskildte till Utskottet remitterade motioner, ifrån Högh R. o. Ad., af HerrTörneblad, C. P., och från Hederv. BondeStåndet, af samtelige RiksdagsFullmägtige från nämnde Län blifvit yrkadt, Wermlands invånare böra befrias ifrån utgifter för Fångföl ingen och kostnaden derföre i detta Län, såsom' i allmänhet, till följd af K. Brefvet d. 2 Februarii 1819, äger runi, af StatsMedlen utgå. Vidkommande de uti Lagmansoch Häradshöfdinge-räntan inbegripne Tingsg'åstnings-penningar_, hvilka allt hittills varit ställde till Iläradshöfdingarnes och Nämndens enskildta disposition, och redovisas i allmänhet af Kronofogdarne, men å de fleste ställen i Betänkande!). 189 Dalarne af Nämnden; så är, i enlighet med den princip, att de för vissa Verks och Inrättningars underhåll bestämda allmänna afgifter böra, så vidt ske kan, till StatsVerket ingå, och motsvarande belopp för de vederbörande Verkens räkning i RiksStaten anslås, af K.
Chefen för Finans-departementet, Slats-rådet Munthe, uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts redan meddelade nådiga beslut, uppsatt förslag till Kongl. Majlis nådiga proposition till Rikets Ständer, angående anvisande af medel till godtgörande af från Siats-kontoret ulbetaldt undei stöd till de brandskadade i Christianstad, samt om öfver flyttning på RiksgäIds-koutoret af befattningen med det bemälde personer beviljade lån. Kongl. Majit behagade, jemlikt Stats-rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt., samt befalla, att, nådig proposition, i enlighet dermed, skulle till Rikets Ständer afgå. Ex protocollo, C. A. JFösterstrand. (5 Kongl, Maj;ls A/ad. Proposition, K:o 56. Arik. till Exp. Utsk. den 3 Jan./ Ll. 5 e. m. Kongl. Maj:ts nådiga Proposition till Rikets Ständer, medJörslag till lag om aktiebolag; gifven Stockholms Slott den 17 December 1847• I anledning af gjorda framställningar om behofvet af en lag för aktiebolag, hade Rikets sednast församlade Ständer, som ansett dylika bolag ieke kunna hänföras till dem, hvarom talas i handels-balkens 15 kapitel, utan •vara af den egna beskaffenhet, att, såsom erfarenheten ock visat, serskild lagstiftning för dem vore af nöden, för sin del beslutat och medelst underdånig skrifvelse den 15 Maj 1845 tili Kongl. Maj:ts nådiga godkännande öfverlemnat en lag för aktiebolag, sådan den i samma skrifvelse N:o 206 vore upptagen. Vid underdånig anmälan häraf den 9 Mars innevarande år, har Kongl. Maj:t väl på de grunder, hvilka i Dess skrifvelse till Rikets Ständer den 9:de sistlidne November i anledning af åtskilliga vid sednaste
Församlingen, ländande till en tjenlig varning för allmänheten, oförändrad bibehållas, men att, om delinquenten dervid förnekade brottet, och således icke vore ångerfull och botfärdig, han Icke skulle kunna till ett slikt erkännande genom de nu föreskrifne tvångsmedel förmås, eller absolution sedermera af Presten honom tilldelas, utan att brottslingen borde med en tjenlig och allvarsam föreställning afvisas och ställas utom Församlingens gemenskap, utan att få åtnjuta de dermed förenade förmåner; likasom ock emellan bemälte Ledamöter enahanda skiljaktighet, som förut, fortfarit i afseende derå, huruvida den bristande Christendomskunskap hos brottslingen, som af Presten erfäres, ensam borde hindra absolutionens meddelande eller icke; samt i öfrigt de Ledamöter i Utskottet, som varit af särskild, från innehållet af Betänkandet afvikande, tanka, tillkännagifva, att de likaledes vid densamma förblifva; alltså får Utskottet, med anmälan af ett sådant förhållande, ater vördsamt öfverlemna dess förra yttrande tili Riksens Högled. Ständers pröfning. Stockholm den 14 Maji 1818, N:r no. 'Miks ens Högloft. Ständers LagUtskotts Utlåtande, i anledning af gjorde Anmärkningar vid det af Utskottet till ant a - Lag-Utskottets Betänkandem 533 gande tillstyrkte Förslag till ny Concours-Lag, H ögvördige Präste-Ståndet och Vällofl. BorgareStåndet hafva tii! Lag-Utskotet återremitterat det af Utskottet deta i7:de sistledne April afgifne Betänkande, rörande det af Kongl. Maj:t i Nåder till Riksens Höglofl. Ständers antagande öfverlemnande Förslag till ny Cöncours-Lag, vid hvilket sistnämnde åtskillige Anmärkningar, i synnerhet af flere Ledamöter inom Vällofl. BorgareStåndet, blifvit gjorde.