Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förslag till en förändrad reglering med omförmälde 2:ne embetsverk och deras aflönings-slater har emellertid ännu icke kunnat uppgöras, såsom, bland annat, beroende af de beslut, som komma alt fattas i de frågor angående skatteväsendets samt uppbördsoch redogörelse-verkets förenkling, hvarom nådig proposition kommer att vid denna riksdag till Rikets Ständer allåtas; och Kongl. Majit foresjår i anledning häraf nu endast, att ofvanomförmälda till fyllnad i Kain mar kollega och Kammarrättens inlerims-stater erforderliga anslag malte Lil! fortsatt utbetalning under förut stadgade vilkor anvisas. 3ib Statskontoret. Hos Kongl. Majit har af detta embetsverk framställning blifvit gjord om särskilde tillökningar i dess nuvarande aflönings-stat, samt om fortfarande af det vid sista riksdag till Transport Rich Bih. till fl. St. Prop, till li. Transport R:dr den nuvarande beviljade arvodesanslag för en ytterligare notarie i Stals-kontoret 438 R:dr, men då Kongl. Maj:t anser en förändrad organisation äfven af nämnde embetsverk vara af behofvet påkallad, ehuru den under afvaktan af skulteförenkiingsfrågans vidare behandling måste åtminstone till hufvudsaklig del uppskjutas, finner Kongl. M a j: t an visning af förhöjda eller nya löner för samma embetsverk för det närvarande icke lämpligen kunna ifrågakomma, utan föreslår endast, att förrberörda för tiden till nu förestående riksdag anslasrna O O arvodesbelopp matte än vidare fortfara. 4:o Kartas i gillata-verket. Då den år 1844 beslutade förändring med karta-sigillatapapperets förfärdigande och stämpling medfört en betydligare tillökning i kostnaderna härvid, så att, enligt hvad Stats-kontoret i underdånighet upplyst, dessa kostnader år 1845, då förändringen vidtog, uppgått lill 73,958 R:dr 47 sk. 8 r;st., föreslår Kongl. Maj:t, att det i nu gäldande riksstat till 56,000 R:dr upptagna förslagsanslag till karla-sigillala-omkoslnader må ökas tili 70,000
V i hafva sällan hört henne så till sin fördel, o c h dock är man j u van att af henne s o m oftast bjudas på det bästa. I såväl musikaliskt s o m dramatiskt hänseende åstadk o m m e r hon här en bild af den högsta helgjutenhet. Stämmans välljud och hennes förträffliga sångkonst äro af den högsta verkan på åhöraren. I allo värdigt vid hennes sida står fru Linden i Brickas korta roll. I titelrollen s o m valkyrian Brunnhilde lyckas fru Almati-liundberg vida bättre, än vi o c h mången m e d oss väntat. Och då vid vår k. opera säkerligen ej finnes någon annan, s o m skulle kunnat gå i land m e d detta parti, är fru A.-B. värd mycket erkännande för den omsorg, hon nedlagt på instuderandet af detta särdeles fordrande parti. Stämman, som vidlådes af åtskilliga brister, gör sig dock här i allmänhet bra gällande, till o c h m e d i det svåra, m e n mycket karaktäristiska valkyiieropet i början af andra akten. Fru A.-R. fyller sin plats o c h prestationen är en af hennes bästa. Siegmund har i 367 hr Bratbost fått en framställare, som skulle vara förträfflig, om han alltid sjönge rent. Nu sjunger han emellertid ofta för högt, o c h detta verkar störande. Maskering o c h spel äro särdeles bra. H r Söderman är en, särskildt i musikaliskt hänseende, mycket g o d Wotan, s o m endast behöfde vara en fot längre för att vara en i alla afseenden imponerande o c h förträfflig valfader. Sist, men ej sämst, nämna vi hr Sellergren, hvilken i Hundings gestalt gaf en dråplig bild af en ordkarg forntida kämpe. Både sång o c h minspel äro särdeles uttrycksfulla. — De åtta valkyriorna, hvilkas svåra ensemble i början af tredje akten går m e d glans, utföres af fröknarna Karlsohn, Lindgren, Frödin, Oisen, Sparrman och Kragballe samt fruarna Linné o c h Lindström.
Således tror jag för min del, att här icke kan komma i fråga något tillägg eller någon modification af det på f. m. fattade beslutet, utan att det får blifva hvilande, intilldess StatsUtsk. inkommer med förslag, som blir en följd af de olika beslut, hvari Stånden stadnat i denna fråga, då StatsUtsk. icke lärer underlåta att fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att R. o. Ad. vill stadga en princip, men inga grunder, hvarefter denna princip skall tillämpas. Följaktligen kan jag icke instämma deruti, att förevar, fråga kan blifva något öfverläggningsämne för R. o. Ad. Den 22 Januari c. ra. Gr. Horn, Claes Fredr.: Äfven jag beklagar utgången af förmiddagsvotcringen och ser sannerligen icke något sätt att komma lill slut i frågan, om man icke lyssnar till Frih. Palmstjernas förslag. Jag medgifver, att det fattade beslutet är mindre fördelaktigt än det förslag, R. o. Ad. förkastat; men såvida R. o. Ad:s förra beslut skall hafva någon påföljd, måste man vara betänkt på en förklaring deröfver, som jag anser lämpligast kunna ske på sätt Frih. Palmstjerna föreslagit, hvars framställning jag icke kan anse såsom en ny motion, utan såsom ett sätt, som R. o. Ad. gerna skall antaga för att reda sig ur den trassliga kärfvan, som det iråkat genom att fatta 2.’ne mot hvarandra rakt stridande beslut. Jag har icke kunnat anse dessa punkter böra afgöras hvar för sig, utan i ett sammanhang, så att icke den ena afslogs, sedan den andra var bifallen, eller tvärtom; och jag tillstyrker på dessa skäl vidtagandet af den utväg, Frih. Palmstjerna föreslagit. Frih. Boye: Under förbehåll att, sedan Frih. Palmstjernas förslag legat på bordet, få undersöka, hvad bedömande det kan erhålla, går jag blott till bemötande af ett yttrande, som en ledamot tillåtit sig, det nemi., att det beslut, som på f. m. fattades, skulle vara vidunderligt.
Den, som, lika med Borgareoch Bonde-stånden, bifaller Utskottets hemställan, att, då någon, som till skatteköps erhållande å kronohemman är berättigad, önskar anstånd med skatteköpeskillingens erläggande, betalningen deraf må få fördelas på det sätt, att hvad som motsvarar ett års grundränta efter kronovärdi genast skall erläggas och sedermera ett lika belopp årligen, intilldess hela köpeskillingen blifver godtgjord; börande hvad sålunda årligen till betalning förfaller debiteras, uppbäras osh redovisas i sammanhang med lägenhetens grundskatter, voterar Ja; Den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, är förevarande hemställan af Rikets Ständer afslagen. Vidkommande åter de uti Kongl. Maj:ts nådiga proposition föreslagna och af Utskottet jemväl tillstyrkta uträkningar öfver beloppet af skatteköpeskillingarne, samt öfriga till skatteköpens underlättande ledande åtgärder och bestämmelser, så enär dessa frågor, efter Utskottets tanka, icke äro att hänföra till sådana, hvilka vid ofvanberörde skiljaktighet emellan Riksståndens beslut skola till votering i förstärkt Utskott hänskjuta», utan deremot, jemlikt 73 § Riksdagsordningen, böra såsom förfallna anses, 4 Slals-Utshollets Memorial, N:o 319. lära Rikets Ständer uti sin till svar å Kongl. Maj:ts nådiga proposition afgående skrifvelse i underdånighet förklara, det Rikets Ständer icke funnit skäl att bifalla hvad Kongl. Maj:t i ofvanberörde hänseende behagat föreslå.
Jag trodde rätta correctivet ligga uti deras beskattning i proportion af den större tillverkning dermed åstadkommes, men proportionen af denna emot af enkla pannor, har jag förklarat mig icke känna, emedan jag aldrig begagnat någon pistorisk panna, och således icke vet, huru mycket bränvin dermed kan afverkas. Detta har jag bort anmärka i afseende på den första frågan i Betänkandet: ”bör den för närvarande med”gifna bränvinsbrännings-rättigheten jern”väl hädanefter oförändrad fortfara; eller ”skall inskränkning, och till hvad belopp, "deruti göras, antingen genöm pannerym~ ”dens nedsättning, eller ock genom före”skrifter i afseende ä redskapens beskaffen"het?” Jag har trott att Utskotten i denna punkt handlat orätt, då de borttagit rättigheten att nyttja mera än en 90 kannors enkel panna, i synnerhet som Statens inkomst derigenombetydligen minskas, och hvilket icke med säkerhet kan ersättas af de pistoriska verken, hälst om man lägger så hög skatt på dem, att 86 Den 4 Junii f. m. det blir detsamma, sorn ett förbud. I den andra frågan, som innehåller: "efter hvilken "grund bör i allmänhet bränvinsbrännings ”rättigheten bestämmas/’ är jag bland dem, som tillstyrkt hvad sedan med modificationer blifvit antagit, att husens värde icke bör få ingå i den beräkning, hvilken ligger till grund för panneryroden. Rikets Ständers beslut år 1823 var ultryckeligen, att bränvinsbränningsrättigheten skulle grundas allenast på jorden och jordbruket, och Städerna icke få bränna för mer än sin jord, men icke för hus. Emellertid har författningen blifvit så tillämpad, att utanför Städerna, nominatim utanför Stockholm, man anlagt stora praktfulla bränneri verk, och fått dem beräknade yid uppskattningen af den obetydliga ägorymd, som tillhör ett sådant Landtställe, Att detta icke är författningens mening eller ändamål, tror jag vara tydligt; ty om bränningen icke står i jemförelse lill jorden, utan till husens värde, skulle man kunna dränka hela staden i drank eller till och med i bränvin.
Prot. 1856 & 1857. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 23 Haft. 5 34 Stats-Vt skot tets Utlåtande M 122. för hvardera af de 2 Yaktmästarne. lön 270: — löne-tillökning 130: — |qq. och torde den härtill erforderliga summa, uppgående, enligt bifogade tabell JVs 6, till 8,660 R:dr R:mt, af Rikets Ständer anvisas. n) I sammanhang härmed får Utskottet anmäla en från Bonde-ståndet till Utskottet remitterad, af Lars Gezelius från Kopparbergs län väckt motion, hvaruti begäres, att Säfsnäs socken inom Westerdals fögderi af nyssnämnda län, som nu gemensamt med Nås socken utgör ett länsmans-distrikt och eger en folkmängd af om kring 3,000 personer, spridda på en yta af 5 qvadratmil, måtte erhålla en särskild Länsman med lön till så stort belopp, som i allmänhet kunde blifva för denna tjenstegrad bestämdt; och är till stöd för denna begäran af motionären hufvudsakligen anfördt, att, till följd af socknens aflägsenhet från tätare bebyggda orter samt bristande eftersyn från ordnings-maktens sida, en förvildning af folkets lynne uppkommit, hvilken beklagligen visade sig i de många brott, som inom socknen föröfvades. Enligt hvad Utskottet inhemtat, har en underdånig ansökning i samma syftning till Kongl. Maj:t inkommit, men, sedan Kammar-kollegium och Stats-kontoret, der öfver hörde, afstyrkt bifall å densamma, blifvit af Kongl Maj:t afslagen. Vid sådant förhållande hemställer Utskottet, att förevarande motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. o) För öfrigt och enär, enligt Stats-kontorets förslag, till fyllnad i tillgångarne för den af detta embets-verk utarbetade nya aflönings-stat, hvarefter de af Kongl.
»Ännu kan man det icke, ty ännu har jag icke hunnit öfvervinna alla de svårigheter som stå i vägen för arbetets fullbordan. Hufvudsaken är emellertid, att jag i det allra närmaste lyckats afpassa den molekulära beskaffenheten i vissa kemiska sammansättningar, så att de icke mer äro beroende af tyngdkraften. Redan länge har man känt, att de attraherande kropparne icke kunna verka i tomt rum. Det är trycket af verldsetern som tränger kropparne till en gemensam tyngdpunkt, när eteratomerna rusa till från alla sidor. Nu gäller det att göra den här kulan oafhängig af dessa atomers påträngande, så att icke någon tyngdkraft kan på henne hafva något inflytande, och den uppgiften tror jag mig hafva i det närmaste löst. Jag skall möjligtvis redan denna natt lägga sista hand vid verket.» »Men huru sätter ni kulan i rörelse?» »Ingenting är enklare. Ni ser denne lille mekanism, som förefaller så obetydlig, men han är likväl alt hvad jag behöfver för att skjutsa kulan ut i verlden. Man har nu mer ej behof af kanoner, krut och sådant där för att åstadkomma hastig rörelse fram åt. Jag öppnar denne kresimvägg, och intet hindrar kulans utslungande.» »Kulan tyckes vare ganska rymlig.» »Hon rymmer ett par personer. Var så god och stig in, skall ni finna huru bekvämt man har det där inne.» Apollonides lydde uppmaningen och fann sig så väl i kulans inre, att hans värd måste påminna honom att åter gå ut. »Slå er till ro här hos mig denna natt,» sade den vänlige gubben. »Ni är olycklig och behöfver tröst. Låt oss språkas vid under det jag arbetar. Ett samtal stör mig aldrig, icke ens i mina vigtigaste och svåraste uträkningar.» Apollonides hörde med föga uppmärksamhet på den gamles prat. Han blickade med svårmodiga ögon på den underbara kulan. »Tag er en psykokinet!» sade Hemisfärion. I forntiden skulle man hafva sagt: »tag er en cigarr!» eller: »vill ni ha ett glas punsch?» »Tag er en psykokinet,» sade Hemisfärion och pekade på flera hjärnorglar af olika storlek som funnos i laboratoriet.
Är cj dä ansiag ff^dt, mä ä följande dagen plenum cj hällas. § Z6. Första gängen dä Ridderffaoet och Adeln tvid hwarje Riksdag in piano samlas, bör, jämte hivad i öfrigt till kungörande kan wara fdrcskrifwit, denna Riddarhus - Ordning uppläsas och sidan uti tryckt Exemplar alltid wara att killgä, sä wäl ä Landt - Marskalkens bord hwarje plenum, som uti Riddarhus - Caneelliel. § Z7. Innan alla Utffott kommit uti full werksamhck, bör minst 2:ne plena i hwarje wkcka hällar, men derefter kail, sä wida ej Landt - Marskalken annorlunda pröfwar, ett plenum i hwarje wccka wara tillräckligt. § Z3. Sä snart Landt - Marskalken pä Riddarhuset Uppkommit, bör han genast med klubban äska ljud, Ribbe: skåpet och Adeln intaga sina säten, och öfwerläggningarna utan allt upxehäll börjas. L Z9- Ej mä plenum, sä wida oafgjord» ärcnbek lännas, afsiutas förr än klockan Tu eftermiddagen, 47sS Den 30 October. Hwarwid bock noga iakttager, att under bfwcrläggnin, gm i en fräga, kisnum alldrig mä flutas förr än sa-'',M fräga är fulleligen, antingen genom enhälligt Beslut eller genom Votering, afgjord. § 42. Landt - Marskalken äger, med iakttagande as he l denna Riddarhus - Ordning stadgade föreskrifter, ensam rättighet 1:0 Att sammankalla Ridderikapct och Adeln lill klsnum, samt att där tillse och maka deröfwcr att -fwerläggningarna genast warda började. 2to Att börja, och med Ständels samtycke af, stuka kisnwn, z:o
Jag kan dock icke nu fullfölja denna min önskan af det skäl, att man icke synes vara hågad att göra något annat afdrag på den orättvisa grund, hvarpå förslaget i sin helhet är byggdt; ty på samina gång som man vill att den ena samhällsklassen skall betala en proc. och den andra två, har man derigenom tydligen gifvit tillkänna, att man vill understödja den mening, som ligger till grund för BevillmsFörordmn i afseende på den omständigheten, att taxeringsupgifterna i allmänhet böra antagas vara oriktiga. Om man nu ytterligare gjorde ett afdrag för dessa klasser, skulle det uträtta ingenting annat, än att en skattenedsättning komme att äga rum, icke för de skattskyldige sjelfva, utan för dem, som hade dem i sitt hus; och då jag är öfvertygad om, att enhvar erkänner, att alla de personer, som äro i fråga att taxeras med blott proc. af sin inkomst, icke riktigt upgifva den, ser jag för min del icke något skäl att bevilja denna nedsättning. Deremot hade jag gerna sett, att R. o. Ad. i sista plenum hade nedsatt skatten för alla klasser, i fall derigenom en princip blifvit fastställd. På dessa grunder finner jag mig föranlåten att yrka afslag å Hr Henscliens motion. Den 28 Mars f. m. 469 Hr von Troil, Sam. Gustaf: I sista plenum yrkade jag återremiss af den punkt, som då utgjorde föremål för R. o. Adis öfverläggning, på det att BevillmsUtsk. måtte komma i tillfälle att utarbeta andra och rättvisare grunder för bevill ningen; men då detta yrkande blef af R. o. Ad. genom votering afslaget, får jag förklara, att jag nu ieke kan instämma med de Hrr, som från början af discussionen anhållit om bifall till Hr Henschens motion. Jag tror nemi. att så länge de gamla grunderna i BevillmsFörordmn qvarstå, har Utan att vidare vilja ingå i ämnet, anhåller jag blott om propos. på bifall till Utsk:s hemställan i denna punkt. Hr Hjerta: Jag erkänner villigt, att Gr.
Då en man, hvilken så väl känner Götha Canals förhållanden, som Herr Hjerta, så fullständigt ådagalagt nödvändigheten af det till Canalbyggnadens fortsättning begärde förskott, äfvensom möjligheten af tillgång derför, vill jag inskränka mig till att endast instämma i hvad han sagt, på det jag ej må upptaga tiden med återupprepande af detsamma. — För öfrigt vill jag blott berigtiga några uppgifter af åtskillige Talare. En man, känd för allmän Statskunskap, har, under åberopande af egen erfarenhet äfven i Sjöväsendet, yttrat, att icke större fartyg än 4° Lästers skola kunna passera Trollhätte-Slussverk och Götha Canal. Jag får deremot såsom bevis på motsattsen tillkännagifva det factum, att för mer än 20 år sedan aflemnades, i följd af en derom utgifven prisfråga, en ritning på ett fartyg, som kan passera Trollhätte-Canal och drar 80 å 85 läster. Ritningen är i58 Den 26 Mars e. m. deponerad i Trollhätte-CanalBolags Archiv. Samma Talare liar äfven anfört, det jag skulle hafva yttrat, såsom exempel på transporternes betydlighet på Götha Canal, att derpå hittills blifvit transporterade i5oo Tunnor Spannmål. Dessa ej i5oo, utan i85o tunnor anfördes dock endast af mig, för att visa Kronans vinst på en så liten transport. Under de svåra åren 1826 och 1827 fördes öfver 4°>ooo Tunnor säd på Götha Canal endast från Östertill Westergöthland. — Vidare har han åberopat, såsom uppgift af mig, alt under 5 år blott i5oo Sk© Jern blifvit forslade på Canalen. Likväl uppgaf jag från 53 lill och med 1595 Sk© årligen vara förda. — Likaledes har lian yttrat, det jag skall hafva omnämnt, att transporten af Sill och Salt på Canalen, under hela den tid Canalen varit befaren, ej uppgått lill mer än i3,ooo Tunnor. Jag har dock sagt, att den utgjort från 5ooo till i3 ,000 Tunnor om året.
Den, som bifaller, att lill Kongl. Maj-.t må öfverlemnas, alt, genom Förvaltningen af Sjö-Ärendena, för Fyroch Båkinrättningens upphjelpande, på billigaste villkor upplaga ett lån, utan annan föreskrift än att samma lån, med den tillgång för ränta och amorlissementsfond, som med 9,333: 16 sk. årligen å 4:(le Hufvud-Titeln finnes anvisad, senast inom 20 år efter lånets upptagande, blifver till fullo liqvideradt, voterar Ja; Den det ej vill, Nej. Vinner Nej, kommer bestyret med upplagandet af nämnde lån att, under enahanda villkor i afseende på liden för dess liqviderande, anförtros ål Rikets Ständers Fuilmägtige i Riksgälds Contoret. 12:0 Utskottet hade afstyrkt det i Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition upptagne Extra anslag för Allmänna undervisningen med i,5oo R:dr; och hvilket yttrande blifvit godkändt af Borgareoch Bonde-Stånden. Deremot hafva Ridd. och Ad. samt Pr este-Ståndet beviljat nämnde anslag med det tillägg af Preste-Ståndet, ”att anslaget skulle ställas under disposition af Vexelunder visning s-Sä II ska pels Direclion , för att befrämja förfallandet och utgifvandet af Lärooch Läseböcker, tjenlige för Folkunder visningen.” Ulskoltet får i anledning häraf och under förutsättning, att Ridd. och Ad. förenar sig om det af Preste-Ståndet gjorde tillägg, såsom öfver - ia Ståts-Utskottets Memorial N:o 31g. ensstämmande med Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, föreslå följande voteringsproposition : Den, som anser det för allmänna undervisningen äskade Extra anslag af i5oo fi:dr icke böra beviljas, voterar Ja; Den det ej vill,' Nej. Vinner
Hvarjemte Herr Bäld, i afseende på eldfasta leran och dess förädling, yttrat, att denna lera befunnits uthärda den starkaste hetta, och att han aldrig sett tegel, som varit bättre arbetadt, och af ett för afsalu fördelaktigare utseende; hvarföre han ock är säker, att teglet kan öfver allt med fördel i verldshandeln begagnas, samtär fullt så godt, sorn det eldfasta Engelska teglet, med undantag möjligen af det, som göres af Stourbridge lera, hvilken är den bästa, man hittills känner. Herr Pro - Betänk anden. N:o 8g. 433 Professoren och Commendeuren Berzelius har också efter anställde försök, om leran, i anseende till eldfastheten, meddelat det yttrande att den har samma svårsmälthet, som Stourbrigde leran. Då Directionen, lika med Herr Bäld, ansåg det vara klart, att StenkohlsVerket icke kali bestå utan Lerfabricationerne, och att följaktligen Stenkohlsbrytningen samt lerans förädling, såsom beroende af hvarandra, måste i oskiljaktig förening bedrifvas; har också arbetsplanen härefter blifvit inrättad. — Under inskränkning af kohlbrytningen i gamla Grufvan, har Bolaget riktat sina bemödanden till utvidgande afLerFabricationerne, utan att derföre under tiden försumma vidtagandet af sådane förberedande arbeten för den tillernade sänkningen vid Ryd, som, efter pröfning och i mån af tillgångarne, kunnat verkställas. ' Dessa Bolagets bemödanden för förädlingen af ett Svenskt råämne, knappast förut kändt såsom tillvarande, ännu mindre till sina utmärkta egenskaper riktigt uppskattadt, hafva varit belönade med en framgång, fullkomligen svarande mot hvad man af detta rå-ämnes godhet varit berättigad att hoppas.
Discussion är ett ytterligare bevis, kan denqtfc omständighet gifva anledning till den förmcH dan, att GrundLagen i det nu för hand vaJ rande ämne icke synes alla tillräckligen klar, hvarföre ConstitutionsUtskottet ansett sig skyldigt, att en förklaring deraf föreslå, jag kat? således på denna grund ingalunda anse det af Herr Schonström emot Utskottet utkastade Ew pithet, att detta var ett djerft företag, vara förtjent. Den, som försummar sin pligt, eller son* genom missbruken af skyldigheters utöfning kränker andras rätt, den förtjena? en sådan beskyllning, men ej den, som gör motsats senj ty jag kan aldrig föreställa mig, atf uti framställningen af en olika tanka med ett annan vid detta tillfälle ligger någon djerf, het. En värd Ledamot Herr Cederskjöld ha? framställt ett annat förslag , såsom Alternäs' |iv emot det af ytskottet pu gjorda; J# 182 Den 2$ Maji, får dervid blott anmärka, att om RiksStånde® förbehålla sig prötningsrätt, a ven af de anmärkningsmäl, som icke af ConstitutionsUtskottct enligt 107 §. till d>3ras pröfning an* ma las, böra åtminstone alla de Handlingar, af hvilka, enligt 105 §■ RegeringsFormen, ConstitutionsUtskottet ensamt är depositaire, och som e unnde Utskott, enligt GrunrlLagen , icke Jun utlemna, äfven tili RiksStånden öfverlemna?;, emedan, efter min öfvertygelse och de begrepp, jag har om ett rättvist bedömmande i dylika Mål, slikt ej af en pröfningsrätt»kan erhållas, om ej så väl anmärkningarne, som, de åklagade åtgärderne kunna granskas och undersökas. Emellertid önskar jag, att Rik« sens Ständer icke genom samma Auctoritet utj öfva enahanda rätt, emedan följden möjligen skulle blifva olika opinioner och olika beslut öfver ett och samma ämne, hvilket jag för min del anser alvika från den billighet i dylika fall, som Ri^eringsFormens föreskrifter åsyfta.
Tullverket gällande författningar mätte samlas och utgifvas från trycket, dels uttrycklig före-, skrift stadgas för vederbörande Akademi* ske Lärare, att, s;jsom ämnen för offenteliga föreläsningar, äfven upptaga Rikets constitutionella Lagar, samt att kännedo-. men härom må blifva ett föremål för alla anställande publika Elamina, I anledning af hvad sålunda blifvit, hemstäldt, få Utskotten, med tillkänuagifyande, att dels Lag och Allmänna Besvärs och Ekonomi Utskotten gemensamt, i frå* gan om öfverseende af de oeconomiska Lagutskottets Bttänkanden. I109 FÖrfattnillgarne, dels Statsoch Ekonomi Utskotten, uti den iZ nasti. Juli i afgifvet Betänkande, i anledning af väckt motion om utgifvandet af en så kallad Medborgerlig CathecheS, redan yttrat sina tankar uti förevarande ämne, litt endast åberopa samma yttranden! att ehuru Utskotten ahsägo en allmännare kännedom om Rikets lagar och statistiska förhållanden vara af väsendtlig nytta och utgöra ett värdigt föremål för ett bildat