Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Prot. April. August, väckte, fråga, det de publique Auctoriteter, som å Kongl. Maj:ts och Kronans vägnar afsluta Contracter eller Afhandlingar med Enskifta, ej må äga att vid tvist om uppfyllande och tolkning deraf, sjelfve deröfver döma. Herr von Fieandt, Daniel Wilhelm , uppläste följande: Då Högloflige Lag Utskottet, i anledning af Friherre Mannerheims väckte Motion, det de publique Verk och Auctoriteter, som å Kongl. Maj:ts och Kronans vägnar afsluta Contracter eller Afhandlingar med Enskildte om Arrenden eller Lefverancer, ej må äga att vid uppkommen tvist om uppfyllande eller tolkning af Contracterne, sjelfve deröfver döma, ansett mäst lämpeligt, att nämnde tvister upptagas och afgöras i laga Rättegångs-Ordning vid ordinarie Domstol , och på sådan grund föreslagit förändring i nu gällande Författningar, torde de mångfalldiga olägenheter och den tids utdrägt, ett sådant stadgande skulle medföra, icke med den noggranhet blifvit öfvervägde som ämnets vigt synes fordra, hellst vid ett slikt förhållande i hvad som rörer Lefverancer för Arméens behof, desamma äro af den betydenhet, att uragtlätenhet i uppfyllandet af ingångne förbindelser i denna del ofta kunna verka på Arméens tjenstbarhet, då vederbörande Verk och Auctoriteter, genom en i flere Instantier invecklad och förlängd Rättegång, skulle sättas utur tillfälle, att innan tvisten slutligen blifvit afgjord, i ovisshet om sakens Den 7 April. utgång, genom andra utvägar anskaffa hvad Salunda af en i dess åraganden forsummeljg Lefverenteur kunde åsidosattas. Det synes derföre enligt min tanka rättast, att gällande Författningar i detta magtpäliggande ämne må förblifva orubbade , i synnerhet sorn den Enskiltes rätt derigenom icke kan i någon mohn förnärmas, då i händelse af grundade anledningar dertill, besvär öfver en sadan Auctoriteter* åtgärder kunna anföras, samt malet afven om så nödigt prftfvas till undersökning vid ordinarie
Beträffande åter frågan, huruvida SlenkohlsVerket lämpligast må kunna af Staten understödjas, hade R. St:r, med afseende å hvad i ofvanberörde måtto upplyst och utredt blifvit, beslutat, att den fordran, StatsVerket för beviljade Lån, i och för StenkohlsGrufve-driften, eger hos frami. Hans Excellence Herr Grefve Ruuths Sterbhus innestående, till ett belopp af 199,56o R:dr B:co, med derå löpande ränta, må afskrifvas och öfverlåtas på Intressenterne uti StenkohlsVerket, under följande vilkor: 1:0 Att Höganäs StenkohlsGrufveBolag bör ombesörja teckning och uppbörd af en Fond, stor 200,000 R:dr B:co, hvilken Fond ovilkorligen skall användas Betänkanden, Wto 89. 44£ för nedsänkningen af Ryds Schacht för arbetets bedrifvande på nedre flötsen, och för inrättandet af sådana Fabricationer, hvartill i synnerhet den ymniga tillgången af eldfast lera erbjuder rudimaterier. 2:0 Detta nya Bolag, sora inom 2:ne år efter kungörandet af R. St:rs fattade beslut, bör vara upprättadt, skall, genom ordentliga räkenskaper, hvilka granskas af R. St:rs Revisorer, redovisa, på hvad sätt och till hvad belopp den tecknade summan blifvit använd. 3:o Till säkerhet för Staten, att denna summa till förenämnde ändamål användes, bör afbetalningen å frami. H. Exc., Hr Grefve Ruuths Sterbhus’s skuld till Staten, tills vidare och på vanligt sätt erläggas till R. St:rs RiksgtsContoir; men något å Actie-beloppet icke af Bolaget lyftas förr än, genom räkenskaperne, blifvit styrkt, att hela den tecknade Summan är för ändamålet vorden använd. Derefter skall Bolaget vara berättigadt ej mindre, att uttaga hvad som till RiksgäldsContoiret influtit, så väl i Capitalafbetalningar, som de, ifrån den dag R.
När du kommer in i landet, som Herren din Gud dig till arfs gifva skall, och du tager det in, och bor der; Så skall du taga allahanda landsens första frukter, som af jordene komma, som Herren din Gud dig gifver, och skall lägga dem uti en korg, och gå bort på det rum, som Herren din Gud utväljandes varder, att hans Namn der bo skall; Och skall gå till Presten, som på den tiden är, och säga till honom: Jag förkunnar på denna dag Herranom dinom Gud, att jag är kommen in uti det land, som Herren vårom fädrom svorit hafver till att gifva oss. Och Presten skall taga korgen utu dine hand, och sätta honom ned för Herrans dins Guds altare. Då skall du svara, och säga för Herranom dinom Gud: De Syrer ville förgöra min fader, han drog neder i Egypten, och var der en främling med fögo folk; och vardt der ett stort, starkt och mycket folk. Men de Egyptier handlade illa med oss, och tvingade oss, och lade en hård träldom på oss. Då ropade vi till Herran våra fäders Gud, och Herren hörde vårt rop, och såg vårt elände, ångest och nöd. Och Herren förde oss utur Egypten med väldiga hand och uträcktom arm, och med stor förfärelse genom tecken och under; Och förde oss på detta rummet, och gaf oss detta landet, der mjölk och hannog uti flyter. Och derföre bär jag nu här fram landsens första frukt, som du, Herre, mig gifvit hafver. Och så skall du låta det der för Herranom dinom Gud, och tillbedja för Herranom dinom Gud; Och vara glad öfver allt det goda, som Herren din Gud hafver gifvit dig, och dino huse, du och Leviten, och främlingen som när dig är. När du hafver tillhopasamlat allan tionden af din årsväxt i tredje årena, hvilket är ett tiondeår, så skall du gifva Levitenom, främlingenom, dem faderlösa och enkone, att de måga äta i dinom port, och varda mätte;
Ridderskapet och Adeln remitteradt Memorial, som med mycken sannig och klarhet i uppställningen för öfrigt utvecklar orsakerne till närvarande Penninge-ställning, har blifvit framställd vådan af en myntförändring, och det förstörande i följderne, om Ranken till fullo med Silfver inlöste de circulerande Sedlarne Meningen häraf lärer likväl ingalunda kunna vara den , att Riket v<»re i en olyckligare belägenhet, om det ägde lika manga Millioner i hardt Silfver, som Pappers-myni efter namnvärde: om hvar och en, som nu äger ett Sedel-Capital, i dess ställe, ägde lika många Specie-Riksdaler i Silfver ; ty det kan icke nekas , att ju en större rikedom då fanns för Uandet behållen; men emedan dessa Millioner, ehuru i och för sig sjelfve betydlige, likväl blott till ett linga belopp svara emot den del af grundlormögenheten, som är bragt i circulation och såsom Hypothek går Medborgare emellan; samt Sedelmyntets förhållande till fullt mot SilfverRiksdalem ock skulle blifva grunden för mätandet af dessa enskilda I.iq vidationer; så är det förmodeligen just i afseende på Mynt-väsendets närvarande inveckling med Credit förhållandet eller Skuld-väsendet, sorn denna farhåga hos honom äger rum; Och Utskotten dela i så måtto j94 Smisoch Banho-Uts1iolie.ns Bttänhanden. alldeles hans mening; och att derföre icke eller någon bättre ordning karr forväntas, innan LåneOperationerne och Stats-Skulden bl ifvit i frän Mynt-väsendet möjligast skiljde och hvar för sig serskildt uppgjorde. Fräga var ock i sådant afseende väckt vid 3 81 r, firs Riksdag att företaga början till uppgörande af denna gräns; men deri förföll , och den närvarande är ej länipelig härtill vidare, än blott , att fran Bankens omedelbara befattning ina möjligast skiljas de nya Liqvidationerne, som lid förekomma.
Riddar» Hus-Utstotrets Betänkande. 94Z. med äkföltunde kro)LÄ. 948- följ. Kongl. D?ai:cs ritsing angche. iz86. RiddarhnS-Utslottct. Lm desi formerande z 1. ;4o. Le Orne a lodier, Adeli g a , C a dc t te - S ko« Ian, Iri lil uK inne I, Ni d dar Hus-Dr dningen, Riddar!) n S - Ä r rude r n a, W adsi c ri a Adc! i g a - Riddarhus Ä r e n d e r n a. RiddarhuS-DirrKionens Berattclft. 11. Riddarhus-UrsrottetS Betänkande. 94Z. Ventilerar. 1094. k i cl si er dorx, Herr foklin. 526. Deras Munters Kröning. n>). Hans Majus Konungens Hyllning, ira. Se protoc oller, D e p u c» t i a n e r, ochLx träck a Vrak ocolli. Riksdagens: Början, z. Nirs dag S-Be slut et. lz8/. Se ^usier in» ar. Riksens Etander. Se Deputation er, och Lxpesiitionrr. N i kSgäl dsL 0 n ra rrs r. Hemliga UtsivttetS Berättelse on> desi tilstsnd. 44g. Hemliga UtsiottekS Betänkande om desi Styrelse och Fönvalrning. 1,77. VeniiIstion. I I80. seli. Se kudliciret, vep ur,lione r, Lxrrssia kr »- roeolli och Polletter. kil elisir 6 i cl, Herr Ldriklian. iio3.
Till svar härå hafva Fullmägtige meddelat, alt, sedan de, på sätt “Rikets sednast församlade Ständer förordnat, låtit infordra anbud å oftanämnde tryckningsarbeles verkställande samt härom sedermera upprätta och afsluta särskilda kontrakter, ansåge Fullmägtige sig hafva fullgjort sitt uti ifrågavarande hänseende af Rikets Ständer erhållna uppdrag, vid hvilket förhållande någon ytterligare åtgärd till följd af samma uppdrag hvarken borde eller kunde af Fullmägtige vidtagas, hvaremot och då det egentliga bestyret med eller uppsigten öfver Bihangets tryckning under riksdagarne, enligt grundlagens uttryckliga stadgande, tillhörde Expeditions-Utskottet, det svntcs ankomma på Utskottet att, utan hinder af den bestämmelse i afseende på st ilar nes och tryckets beskaffenhet, som finnes meddelad i de genom Riksgälds Kontoret med vederbörande boktryckare afslutade kontrakter, låta för tryckningen af de handlingar, deraf Bihanget utgöres, begagna andra stilar och annat tryck, under vilkor likväl, att härigenom hvarken någon enskild, på dessa kontrakter grundad, rätt förnärmas eller ökad kostnad för det allmänna förorsakas. Expeditions-Ulskollels Memorial, M 6. Expeditions-Utskottet, som villigt medgifver, att ett berömvärdt bemödande om besparing i kostnaderna för det s. k.
1 > Af riksdagsmännen Matts Persson från Stockholms län och Lars Rasmusson ft än Götheborgs och Bohus län, hvilka erinia!, att, ehuru på sednare tider rättigheten att med sitt arbete skaffa sig uppehälle och förtjenst gjort sig alltmera gällande, detta likväl icke sträckt sig till svenska kustallmogens rätt alt idka sjöfall, hvilken ännu är inskränkt inom alltför trånga gränser. Enligt gällande föreskrifter är det nemligen icke tillåtet att med landtman tillhörige fartyg besöka andra främmande länder, än Finland, Danmark och Norrige, och svenska allmogen får således icke med sina fartyg föra svenska träd varor lill deras förnämsta afsältningsorter, England och Frankrike, ehuru icke någon grundad anledning finnes, hvarför det mera skall vara förment svenska kustallmogen att besöka utländska hamnar j östersjön och nordsjön, än finnarne och norrmännen, hvilka utan några hinder eller förhud taga frakter till hvilket land som helst; hvarföre ock den svenska kustfarten icke kunnat uppdrifvas lill den höjd, hvilken den norrska och finska uppnått. För umlanrödjande af de hinder, som till följd af dessa inskränkningar ligga i vägen för svenska skeppsfartens utveckling och förkofra», lufva motionärerne föreslagit, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. 9 Alim. Ben\ och Ekon.-Utskottets Betänkande, N:o 97. fD ' Maj:t i underdånighet anhålla om en sådan utsträckning af svenska allmogen rätt tili utrikes sjöfart, att den må kunna besöka aila vid Östersjön och Nordsjön belägna hamnar samt Englands och Frankrikes norra kust. I afseende härå får Utskottet upplysa, att den, genom Kongl, förordningen den t t Februari i832, allmogen medgifna rättighet att till Norri ge, Finland och Danska staterne utföra till utförsel lofgifne produkter och derifrån hemta dylika till införsel tillåtna, vid de 3:ne derpåföljande riks dagarne utgjort föremål för Rikets Ständers öfverläggningar, till följd af an märkningar, åsyftande inskränkningar i denna rättighet, i anseende till det intrång, densamma ansetts göra uti den städerne egentligen tillkommande rättighet att idka coopvaerdiefart.
Det är visserligen en ganska obetydlig omständighet, som föranleder mig att nu upplaga tiden med några ord, men det sker för alt förekomma en omening. I del stycke, som nu sednast upplästes, står nemi.: ”att för den händelse att K. M, med bifall lill R. Sl:s derom fattade beslut, skulle antaga en myntenhet, motsvarande r:dr r:gs, de uti förevarande lag i r:dr b:co bestämde penningebelopp måtte utföras i den myntenhet, som af Korning och R. St. varder bestämd.” Detta tyckes förutsätta, att någon annan enbet än r:dr r:gs kunde antagas; men den är likväl redan bestämd, och jag hemställer derföre, om icke ordet ”valder” borde förändras tili ”blifvit.” R. o. Ad. biföll Ulsk:ns ifrågavarande hemställan, med den af Frih. Palmstjerna föreslagna redactionsförändring. Lades på bordet nedannämndc från LagUlsk. inkomna utlåt, och meni.: N:o 103, i anledn. af gjorde anmärkmr vid Utsk:s betänk. N:o 5fi. öfver dels K. M:s nåd. proposition med förslag lill förordning om jords eller lägenhets afslående för allmänt behof, dels ock väckt motion i samma ämne; och N:o 104, i anledn. af skedd ålerremiss af Utsk:s betänk. N:o 89, öfver väckt motion, alt för reverser och invisningar, ställde lill viss man eller ordres, malte bestämmas enahanda betalningsansvarighet, som för vexlar m. m. H. R. o. Ad. åtskildes kl. j till 1 om natten. In fidem protocolli, Jlbert Munck. Fredagen den 25 April 1845. Plenum kl. 9 f. m. Justerades ett prot.uldr. för d. 23 dennes f. och e. m.
Stats-kontorets vidlyftiga och maktpåliggande förvaltning, hafva Revisorerne funnit sig böra föreslå att, under förutsättning det Kongl. Majit täcktes i nåder medgifva, att f. d. Kansli-styrelsens liand-kassa öfVerlemnas till Rikets Ständers Riksgälds-kontor, 8:de hufvudtitelns anslag till resestipendier samt läroböckers och lärda verks utgifvande må af Rikets Ständer förhöjas med ett belopp, motsvarande årliga räntan af denna kassas kapital-behållning. Fosideii för Lappmark! s Erkicsiastik-verk. Debet. Balans från år 1855: Inkomst: Ars-anslaget Balans till år 1857: Utgift: Balans till år 1857: Utlånta medel: Kapital , — Summa 32,578: 33. 10. o — 18 — Fonden för Lappmarks ecklesiastik-verk har uppkommit derigenom att, sedan Rikets Ständer vid 1834—1835 års riksdag, i enlighet med Kongl. Maj:ts derom gjorda nådiga framställning, beslutat, att de till ecklesiastik-verket i Lappland anslagna, förut under Kansli-styrelsens disposition ställda inkomster, bestående af landträntor, arrenden, kollektmedel m. m., skulle till Stats-verket indragas och den samlade fonden till Riksgälds-kontoret emot en viss årlig ränta öfverlemnas, och, i följd häraf, de förut afecklesiastik-verkets medel bestridda aflöningar blifvit å riks-staten uppförda med ett motsvarande kontant förslags-anslag, så har Kongl. Maj:t, genom nådigt bref den 14 April 1846, förordnat, att reservationerne å anslaget skulle för samma anslags räkning af Kongl Stats-kontoret göras fruktbärande.
R:dr årligen för anskaffande af teckningar utaf inhemska vexler till arbetet »Sveriges Flora» och för utgifvande af teckningar utaf zoologiska föremål; 2:0 om fortfarande för nästa Statsreglering af det förut beviljade understödet 2,250 R:dr årligen till Sekreteraren Anders Magnus Strinnholm, för utgifvandet af arbetet »Svenska Folkets Historia»; 3:o till Koncertmästaren August Berwald vid afskedstagande! en årlig lifstidspension af 750 R.dr; 4:o till Läkaren å kurhuset i Borgholm, Doktor Johan lidén, då han erhåller afsked från nämnde tjenst, en årlig pension för lifstiden af 750 R.dr; 5:0 till Provincial-läkaren på Gottland, Doktor Anders André, vid afskedstagande, en årlig lifstidspension af 1,500 R.dr; samt Bil. M 5 till Kongl. Maj.ls Nåd. Prop. JVI 1, om Statsverket 1859. 39 6:o till Professoren Carl Guslaf Mosanders enka, Hidda Philippine Forsström, en årlig pension af 600 Kalr.
Hans Excellence Justi tias - Stats-Ministern m ro. Herr Grefve Gyllenborg utlät sig : alt Hans Excellence afven insåg vigten af den föreslagna nu i fråga varande förändring med TJnder-Rätterna, och att, enär vid ali ny Lagstiftning, det leder till den största möjliga fullkomlighet, om Förslaget, innan det antages, lemnäs till Allmänhetens föregående granskning, vöre det visserligen nyttigt, om jemväl med detta ämne på enahanda satt kunde förfaras ; men då nu Riksens Ständer äro församlade, som bäst kunna pröfva hvad härutinnan ina vara nödigt och tjenligt: då ganska manga föreskrifter i alla de särskildta Lagbalkarnä, som skola utarbetas, bero på huru organisationen af Härads.Rätterna skall blifva och om Lagmans„Rätterne böra indragas eller ej, samt Den 5 Maj. Kongl. Majit fann , i likhet med livad af Stats-Rådets öfriga .Ledamöter nu i Underdånighet tillstyrktes, att frågan om Domstoiarnes förändrade antal och organisation vore i närmaste samband med öfriga till Rättegångs-ordningen hörande Stadganden, hvilkas pröfning, utan i ett sammanhang, funnes förknippad med svårigheter, som Kongl. Maj:t velat förekomma, genom den vid .Lag-Comitéens förordnande stadgade föreskrift om Lagförslagets meddelande genom tryck till Allmänhetens kunskap och inhämtande af anmärkningar dervid, innan det Kongl. Maj:ts och Riksens Ständers öfverläggning och antagande underställdes , —• en föreskrift, hvars iakttagande Kongl. Maj:t ansåg ämnets vigt och grannlagenhet samt vådan af ett förhastad t beslut påkalla; men då särskildt framställning häraf nu blifvit gjord och Riksens Ständer för närvarande här äro församlade, hvilka icke borde sakna tillfälle att öfver dessa ämnen sig utlåta, fann Kongl. Majit i Nåder för godt att meddela Riksens Ständer hvad. sålunda till Kongl. Majit inkommit, tillika med de i Högsta Domstolen och hos Kongl.
Hvad angår den andra af förberörde tvenne anmärkningar, så har alltsedan stiftets emeriti-kassa, på grund af Kongl. Maj:ts nådiga bref af den 19 Mars 1831, bildades, och räkning å kassans, medel första gången uppgjordes den 30 Juni 1832, en del af de så kallade, till denna kassa ingående, vakans-medlen tillfallit Kollegerne vid stiftets Pedagogien Denna fördelning af vakans-medlen öfverflyttades med sjelfva medlen, som förut ingingo till stiftets byggnads-kassa, tillden nybildade emeriti-kassan. I byggnads-kassans räkenskap af den 30 Juni 1823 finnes en fullständig'relation om fördelningsgraden. Kollegerne vid stiftets Pedagogien voro 1823 till antalet 7. Allteftersom derefter Koliegatjensterne vid dessa mindre läroverk indrogos. tillfullo de till samma tjenster anslagne andelar af berörde vakans-medel emeriti-kassau. Af sistnämnde kassas första räkenskap för den 30 Juni 1832 synes, att de då ännu qvarvarande Kollegerne vid ofta omförmälde Pedagogien voro 4. Af räkningen, som afslöts den 30 Juni 1846, inhemtas, att blott eu af de 7 Kollegerne då fanns qvar, hvadan från och med detta år till kassan ingått af vakans - — 402 — medlen !j:dplar, och l:del tillfallit den återstående af dessa Kolleger, C. E. Carlström i Avesta. Ofver dessa till nämnde Kolleger utgående andelar har städse särskild räkenskap förts och blifvit af Konsistorium granskad. Kollega Carlström är nu med döden afgången.
At i samma Moment, ffulle rörande OistriÄernes storlek tilläggas, äliggandes dock Aandshöfdingarne, at fä indela OiLtriH-rns, ar Den' 9 Mars. e. m. 5ZZ at wederbörande ej med för länga refor blist, wa befwärade iz:o. At i z:dje ^rt. i §:s 5:te ^lomsnt, ef, ter orven Rronan betalas, skulle tilläggas, jemre alla öfrige af Regeringen alagda afgifter at in natura af tilwerkningen utgå. 14:0. At i samma kckomem i stället för: blistwer ftattskrifwen stulle sättas är skattstrifwen. 15:0. Ak sammansättningen af compromisgRätten sa förändras, at 2:ne Ledamöter deraf nämnas a Kongl. Majus och Kronans wägnar af Landshöfdingen twänne af den taxerare Parten, hwilka fyra Ledamöter utwälja den femte. Skulle wid Verra nämnande, rösterne pä twänne Personer utfallalika, lonas dem emellan. Af l^xe. i niitteen bör en Ledamot wara tilstädes för at meddela uplysningar, men utan röst: Börandes alla Ve i Förstaget införda ^niclsr och intryck, som af det nu förändrade stadgandet bero, ändras och efter der nyaFörstaget ränas. 16:0. At alla Handlingar rörande taxering!-, hwilka fran en Orr til en annan stola fortstaffas, genom Kronoberjeningens försorg med fribress bok böra försändas. 17:0.
Ett ungt par, som på våren återkom till Pitlekaj, bodde sålunda lyckligt och belåtet i ett enkelt glest och trasigt tält eller spetsigt skinnskjul, hvilket nedtill, der det var bredast, hade en genomskärning af endast 2½ meter. En noggrann bouppteckning, som jag under de nygiftas frånvaro företog, visade, att deras hela bohag utgjordes af: en dålig lampa, en god amerikansk yxa, några renskinn, en liten spegelbit, en mängd tomma konservburkar från Vega, hvilka användes bland annat till kokkärl, en tombutelj, en elddrill, en kam, läder till ett par mockasiner, några sytillbehör och några mycket ofullständiga och bristfälliga jagtredskap. Tschuktschisk åra. 1/16 af nat. storl. Båtarne äro förfärdigade af hvalrosskinn, hopsydda och spända öfver ett lätt ribbverk af trä- och benbitar. Ribbverkets olika delar äro hopbundna med remmar af skinn eller med strängar af hvalbarder. Till form och storlek öfverensstämmer tschuktschernas storbåt, atkuat, af ryssarne kallad bajdar, fullkomligt med grönländarnes umiak eller qvinnobåt. Den är så lätt, att fyra man kunna taga den på sina skuldror, och dock så rymlig, att trettio man kunna färdas i densamma. Anatkuat, eller båtar afsedda för endast en man, ser man sällan; de äro vida sämre byggda och fulare än grönländarnes kajak. De stora båtarne framros med bredbladiga åror, af hvilka hvarje man eller qvinna sköter endast en enda. Medelst dessa åror kan ett tillräckligt antal roddare för en stund uppdrifva båtens fart till tio kilometer i timmen. Liksom grönländarne låta de dock ofta rodden afstanna för hvila, skratt och pladder, ro sedan våldsamt under några minuter, hvila sig, ro åter hastigt o.s.v. När hafvet är täckt med tunn nybildad is, sätta sig två män för ut i båten med ena benet utom båtkanten för att trampa sönder isen. Om vintern uppläggas båtarne, och i stället sättas hundslädarne i ordning.
Skälet har valdt det, alt man upplyst, hurusom sådane personer hafva ganska svårt att få sig årstjenst. Hr von Qvanten har gjort åtskilliga antnärkn:r, men de visa, efter min tanke, att lian ej med nog uppmärksamhet genomläst förslaget. Angtde nedsättningen af den personella skyddsafgiften, så ansåg Utsk. både billigt och rättvist, att denna afgift, som i förening med mantalspenuingarna nog hårdt tryckt den fattigare classen, borde nedsättas, och medgifvas måste, att ingen skatleminskning faller su jemntpå alla som denna. — Beträffande Frih. Hamiltons hemställan, att den nedsättning i skyddsafgiften, som blifvit föreslagen, icke skulle äga rum, men motsvarande summa användas till särskildta commuuala ändamål, så vill jag icke nu ingå i pröfning af den frågan. Emedlertid utgör den minskning, som Utsk. föreslagit eller irsta art., 468,738 rtdr 46 sk.; efter 2:dra art. cenlonalen af embelsoch tjenstemäns löner, 44>4'6 rtdr 42 sk. 3 r. ; för arrendatorer och brukare 32,321 rtdr i sk. q r.J för arbetsfolk i städerna och på landet 16,671 rtdr 25 sk.; summa 552,170 rtdr ig sk., hvarifrån afgå afkortningar, beräknade i förhållande lill afkortningen på hela uppbörds-1 summan 25,098 ndr 3o sk., då hela nedsättningen blir 527,071 i;6r 37 sk. — Mine herrar! Konungen har vid riks-» dagens början antydt, att en betydlig nedsättning kunde äga rum, och flere riksdagsmän hafva ifrigt yrkat derpå att skatterna borde nedsättas. Måtte vi omfatta detta tillfälle och visa, att det är något allvar med dessa yttranden, och antagom det förslag till nedsättning, sorn fjstk. föreslagit.