Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Snickaren Dumraths räkning 2,434: Möbeltyg från Carlsviks fabrik 393:50. 7. Målaren Wagners räkning 605: 9. 8. 2:ne Skåphyllor 80: Ett Spelbord 20:- 4 par ljusstakar 20: Walls räkning å Skruföglor 1:6. — Diverse Skrufvar och Hakar 7: 49. En sats Brådspelsbrickor med tärningar 6: Ett Brädspelsbord ... 20: — 9. En Marklåda och 2 Spottlådor 12: — Summa R:mt R:dr 8,307: 76. öfver kostnaderna för anskaffande och Salen äfvt Räkning ■~n Varm-inrättning samt Gaslysnings införande uti Stora Iiiddarhusdamåls enlig are inredning af densamma. Kostnaden för Summa. 1858. En Varminrättning. tiasiysnings införande. enligare inredning af Salen. Augusti 4 Enligt Contract med L. G. v. Celsing af de Juli 1858, första afbeDecember talningen för Varm-inrättningens förfärdiganoch uppsättande . 4,500 4.500 — 17 Thavenius för Takets panelning och fyllning 1,210 1,210 — 28 Andra afbetalningen till v. Celsi:
Stadgeoch Besittningsbref för Herr Grosshandl a nden E. G. Hedberg om Järla Danviks Hospitals-liemraan. Att ofvanstående Afskrift är lika lydande med Originalet, betygar Ex Officio A. Réenstierna. Lades på bordet. Herr Du Rietz j Carlj hade inlemnat ett så lydande Memorial: Propositioner dels om nya, dels om förhöjning i de redan anslagna löner, hafva redan till ett ej obetydligt antal under innevarande Riksmöte blifvit gjorde. Jag skulle derföre ogerna vilja öka antalet här - Den i5 December e. m. af; men öfvertygacl, att det löneanslag jag går att föreslå, är af ett verkligt behof påkalladt, vill jag ej underlåta att derom åtminstone väcka fråga. De personer, som med tiden skola bekläda de vigtigaste Lärarekallen i samhället, äro de vid Rikets Universiteter anställde Docenter, hvilka, ehuru utan ringaste lön, det åligger att, vid Professorernes tjenstledighet eller förfall, bålla de publika föreläsningarne. Den tid de borde använda på egen förkofran i vetenskaperne och förnämligast den, uti hvilken de redan äro ' anställde såsom Lärare, måste de nu, högst sällan ägande egne medel, hvilka, om da ägt några, vanligtvis blifvit förtärde under den egentliga Studenttiden, för egen bergning använda till conditionerande i enskildta hus, eller till privata föreläsningar. Härigenom nedstämmes och förslappas sinnet för ett allvarligare studium af vetenskaperne, och det just vid den ålder, då den unge vetenskapsmannen, efter fulländade förberedande studier, känner en innerlig håg att tränga djupare in uti vetenskapernas helgedom. Först efter flere års tjenstetid såsom Docens kan han koppas vinna befordran till Adjunct vid Akademien, hvarmed åtföljer i Upsala 60 å 65 tunnor spannmål, en inkomst alltför knapp, för att tillåta honom att använda sin tid helt Den i5 December e. m. 225 iielt och hållet för egen räkning.
Omläggning af landsvägen emellan Wexiö och Alfvestads Gästgifvaregård af samma Län 2,466: 32. —• „ dito dito emellan Stråtjära och Momyskje Gästgifvar gårdar af Gefleborgs Län . • 8,230: „ dito dito emellan Sanna och Bergs Gästgifvargårdar af samma Län 1,050: Transport 13,746; 32, — 24 S:als-Utikoltets Memorial, N.o 3. — För dito dito emellan Borgsjö och Tillje byar i Borgsjö socken af Wester-Norrlands Län 3,251: „ dito dito genom Resele socken af samma Län 2,000: „ åtskilliga vägförbättringar inom Sköns pastorat af dito 90: „ omläggning af landsvägen genom Herrestads socken af Lane Härad och Götheborgs och Bohus Län 1,021: „ dito dito söder om Liths bro i Liths socken -A Jemtland 1,250: Tillsammans — Utaf anslaget för vattenaftappningar och odlings-företag i norra delarne af Riket 120,000 R:dr. För myr-utdikningar inom Malungs socken af Stora Kopparbergs Län 2,666: 32. — „ myrutdikningar inom Wenjans socken af samma Län 1,100: „ dito inom Wåmhus Capellag i Mora socken af dito . 650: „ dito inom Gagnefs socken af dito 200: „ dito inom Orsa socken af dito ... 300: „ dito inom Elfdahls socken af dito , 2,500: — *— „ dito inom Leksands socken af dito .. 266: 32. — „ utdikningen af Långmyran i Rättviks socken af dito . 1,353: „ sänkning af sjön Jerstjern i Skogs socken af Gefleborgs
Man hade då icke någon föreställning om sådane evenementer, som nu kunna ganska oskyldigt föranleda eessioner inom handelsverlden, och var derföre långt strängare emot cessionanter än nu för tiden. Var obeståndet upkommet genom hvad lagen benämner olycka, så alträdde han endast sin egendom och var sedan fri; men var den upkommen af vårdslöshet, så till lämpades stadgandet i 3:dje g:n 16:de kap. Handelsbalken, så ly dande: »Finnes gäldenärens fattigdom vara kommen af slöseri, dob»bel, lättja eller vårdslöshet; svare tå til hela gälden, och aftjene »then med arbete, eller sitte i hächte, ther borgenärerne ej annor»ledes sig nöja låta: och varde tå afräknadt på gälden 24 öre för »hvar dag; dock njute han af borgenärerna födo sin, som annar »långe, ther han med arbete sig ej nära gitter. Faller honom un»der then tid gods eller penningar til; gånge ock the til gäldens »betalning.» Här är således alldeles samma grundsats uttalad, som innefattas i det framlagda förslaget. På sednare tider har lagen i detta fall blifvit något förändrad, emedan man koinmit under fund med att ett tredje fall kunde inträffa, som 1734 års lag ej kände, nemi. att cession kunde förorsakas af annat än vårdslöshet eller hvad lagen förstår med olycka, och då stod domaren tvehogse, huru han borde förfara. Det är dock blott genom att förbise tendensen i 1734 års lag, som man lagstiftat i den riktningen, att icke i konkursmassa!) intaga hvad som kan tillfalla gäldenären under sjelfva den tid, då han står under cession. Denna efter min tanke felaktiga grundsats står i strid med den numera i nästan hela Europa allmänt antagna handelsrätten, och gäller endast i en del af Tyskland, hvarifrån den nu också alltmera undantränges. Jag frågar då: är det skäl att vi, en liten nation af 3Vj mill., bibehålla densamma i strid med hela det öfriga Europa, som vi väl borde söka följa i dess framåtskridande pa civilisationens bana!
Då noggrann upmärksamhet fästes så väl å detta antydda förhållande, som å Sveriges geografiska läge, dess politiska och merkantila förbindelser till öfriga stater, inser säkerligen enhvar opartisk, att, för betryggande af Sveriges sjelfständighet och bibehållande af dess anseende hos utrikes makter, det är af högst väsendtlig vigt, att Sveriges sjöförsvar med värma och allvar omfattas; dervid iakttagande att de krigsfartyg, Sverige eger, sorgfälligt underhållas, och i mån af behof förstärkas med nybyggda erforderliga sjögående större och mindre krigsfartyg efter tidens fordringar och förbättrade upfinningar, äfvensom att B. St:r, öfvertygade om den gagneliga nytta, som fäderneslandet dermed tillskyndas, omsorgsfullt anskaffa och bevilja de anslag, som K. M. för vapnets behöriga vidmakthållande pröfvar nödigt äska. Derigenom att sjöförsvaret, sora omförmäldt är, behjertas och uprätthålles uti förbättradt skick, bör ock, enl. min på erfarenhet grundade öfvertygelse, under krig med östra grannen, Ryssland, Sveriges sjögående flotta, ändamålsenligt använd, om än underlägsen fiendens krigs-styrka, otvifvelaktigt kunna, likasåväl hädanefter som tillförene, skydda Sveriges Handelssjöfnrt och freda dess vidsträckta kuster för öfverrumplande och sköflande, samt bevaka och rädda sjögränsen från fiendtliga landstigningsförsök och anfall till inkräktande, i början af kriget ensamt på egen hand, och ytterligare i förening med den Engelska krigs-styrka, som, i kraft af ingånget, förbund med England, är att påräkna skall till hjelp inkomma uti Östersjön. — Till bekräftelse hvad detta beträffar behöfves blott hänvisas till Svenska Öilogsflottans krigsoperationer under året 1808, för Sveriges räddande, emot det emellan Frankrike, Ryssland och Danmark bildade förbund angide Sveriges eröfrande till delning.
Stat uppförde samt försedde med fullmagter eller constitutorial, äfvensom huruvida några af desse tjenstemän jemväl vid andra Verk och inrättningar ega befallningar, hvilka berättiga dem till pensioner för lifstiden, på det att sålunda må kunna utredas, huru stor del af det till Nummer-Lotteri-Verkets tjenstemannapersonal utgående löne-belopp rättligen bör, i händelse af inrättningens upphörande, på Allmänna Iudragnings-Staten öfverflyttas, dels att Utskottet måtte förskaffa sig och meddela Rikets Ständer kännedom, huruvida brudgåfvo-fonden skulle disponeras, i, enlighet med föreskriften i 20 Art. uti den för Nummer-Lotteriet utfärdade Instrucdon. De väsendtligaste anmärkningar emot förevarande Betänkande och hvilka hufvudsakligen föranledt detsammas återremitterande, afse den punkt, deruti Utskottet, för den händelse, att det framställda förslaget om Nummer-Lotteriets indragning skulle af Rikets Ständer bifallas, hemställt, alt beslutet härom måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmälas, med begäran om utfärdandet af allmän Kungörelse i ämnet. Flere Ledamöter af Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Borgare-Stånden hafva nemligen i anledning häraf erinrat, att, ehuruväl, då den af Nummer-Lotteriet, Stats-Verket tillflytande vinst utgjorde en Kronans Ordinarie inkomst, densamma, enligt åberopade serskilde §§. af Regeringsformen, icke kunde utan begge Statsmagternas gemensamma bifall borttagas, Utskottet genom ofvanomförmälde hemställan antydt den åsigt, att Rikets Ständer skulle härutinnan kunna ensamme beslut meddela, ulan att Kongl. Maj:ts Nådiga sanction vore för giltigheten af samma beslut erforderlig.
Anckarsvärds motion, nemi. att räntorna skulle ingå till Riksg.cont., åberopar jag hvad jag på f. m anfört mot Riksg.contts sättande i stället för Statscontoret. Remitterades till StatsUtskottet. Å nyo föredrogs och remitterades till SlatsUlsk. nedannämnde den 7 dennes f. m. på bordet lagda motioner, nemi.: H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm», Gustaf, ang. ökadt anslag för VitterhetsHistorieoch Antiquilets-academien; Hr Cederschjöld», Pehr Gustaf, örn anslag föi inrättningen till dårars kurerande vid Fridhem; Hr Roys, Joh. Fredr., om ökade anslag för Chalmerska slöjdeskolan i Götheborg; Hr Stråles, Nils Willi., om medel till Riksg.contrs förseende med sådana publika papper, som vid ett fredsbrott kunna till penningar förvandlas; Gr. Spens’, Carl Gustaf, om förökning i anslaget å 7:de liufvudtitein till allmänna militära enke-pensionsstaterna. Till Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk. remilteredes Gr. Horns, Claes Fredr., den 7 dennes f. m. på bordet lagda motion, ang:de en förnyad granskning af frågan om städernas båtsmanshåll. Ånyo föredrogs Hr Wernstedts, Joh. Otto, den 7 dennes f. m. på bordet lagda motion, ang:de förändrade föreskrifter i afseende på öfverskotts-fourage vid K. hofstallet. Den 11 Mars c. ra. H. Ex. Ur Gr. Drahe, Magnus:
Men då han ännu icke hunnit inkallas till någon tjenstgöring i Utsk:t, kan hans endtledigande ej förorsaka någon rubbning af der påbörjade arbetens gång och rigtning, hvadan den af Hr v. Francken yttrade allmänna farhåga för fluktuation i målens behandling här icke eger tillämplighet. Skulle man alltid följa Hr von Franckens önskan, att, såsom regel, vägra begärd befrielse, torde det lätteligen kunna inträffa, att personer, hvilka vid riksdagens början kunde mot* taga en Utsk:s-plats, för hvilken de också vore högst lämplige ocli eljest benägne, möjligen befarade att sedermera, af en eller annan giltig orsak, icke kunna ända till riksdagens sista dag oafbrutet bibehålla densamma, — eller tilläfventyrs behöfva någon längre ledighet, än de af R. O. omnämnda tre veckors 120 Den 22 November f. m. tid; — de begagnade sig af sin grundlagsenliga rätt att, till förekommande af framdeles vägrad afsägelse, genast afsäga sig ett dylikt uppdrag. Man skulle derigenom icke ens för der kortare tid, som måhända vore tillräcklig, kunna få draga nytta för statens bästa af ganska utmärkta personers verksamhetsförmåga. Detta enda och vigliga sakförhållande tror jag redan vara ett tillräckligt skäl för afslag å Ilr von Franckens yrkande; och jag anhåller derföre, att Hr Gr. o. Landtm, behagade framställa propos. på bifall till Hr Ramsavs anhållan att, med afsägelse af sin Lag-Utsk:s-suppleantp!ats, få bibehålla sin riksdagsmannarätt. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels afslag på Hr Ramsavs ifrågavrde begäran; framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till densamma, och sedan härtill svarats många ja, blandade med nej, förklarades ja haft öfvervigten. Hr von Francken begärde votering.
Spanien, som på sin tid var det mägtigaste rike i Europa och som från Amerikas guldgrufvor hemtade oerhörda rikedomar, suckar icke desto mindre — eller måhända just derför — under prestväldets och medeltidsvanornas tryckning. Det romantiska Schweitz har i följd af sitt läge, sin natur och sin fattigdom kunnat bibehålla sin federativa sjelfstyreise; och — för att icke tala om den egentligen enda nybildade stat i vår verlds - 224 Den IS Mare f. m. del, det iudustriella Belgien, — slutligen vårt älskade Sverige har under skiftande, än ärofulla, än sorgliga öden, ännu i dag kunnat säga, att ingen inkräktare ännu ostraffad trampat dess jord, att det åtminstone en gång inom historien afgjort Europas öde, att det frambragt stora Konungar, en lagstiftning, snart uråldrig, hvartill intet land kan för sin tid ripp visa något öfverträffande, vetenskapsmän, som varit ledsljernor för den öfriga verlden, skalder, sorn kunna täfla med hvilket lands som helst, — ja äfven konstnärer i flera rigtningar, som frejdat det Svenska namnet. Och allt detta i trots af de ofullkomligheter i form, hvarmed Sveriges styrelsesätt städse varit mer eller mindre behäftadt. Denna korta återblick på de moderna samhällena synes mig tillräckligt bevisa, att det icke är det formella i statsförfattningen eller de mer eller mindre stränga teorier, hvilka derför utgöra grunden, som skapa nationerna eller deras betydelse inför verlden och historien. När således fråga uppstått om en förändring af dessa former för vårt land, så försmår jag för min del att djupare forska inom statsrättens gebit eller att med cirkelbestick och tumstock uppdraga de teoretiska linierna. Jag anser mig endast böra taga i betraktande, huruvida de nya former, som erbjudas, med mer eller mindre sannolikhet kunna gifva ett vidsträktare utrymme för Svenska folket att utveckla sina nationella krafter, att gå framåt på den nya bana, som vårt älskade fosterland bort beträda allt sedan 1809 års statshvälfning och som det otvifvelaktigt beträdt under de två senaste decennierna.
DagUtskottet blifvit remitterade icke allenast det af Riksdags Fullmägtigen för Thorshälla Stad, Herr Rådman P. G. Schotte ingifne Memorial, deruti, med framställande ej mindre af den olikhet uti tiden, som är lemnad Krono-Fogde a Landet och Magistraten i Städerne till verkställande af laga kraftvundne Utslag uti skuldfordririgsmnl, då den förre dertill äger ett ratt erum af Trenne Månader, hvaremot Magistraten bör innom fjorton dagar verkställigheten besörja, än jemväl det lidande, som fordringsägarne måste vidkännas genom afbidande af den förstnämnde tiden för utbekommandet af hvad dem hos på Landet boende personer blifvif tilldömdt, Herr Rådmannen yrkat, att tiden för den executiva åtgärden borde så val å Landet som i Staden vara enahanda, och bestämmas till en Månad ifrån det Utslaget af den, som skall det verkställa, emottages; utan ock Lag-Utskottets Betänk anden. 43 ock det Memorial, hvarmed, i anledning af nyssnämnde Motion, Riksdags Eullmägtigen för Strängnäs Stad, Herr Borgmästaren J. H. Ekstrand inkommit, hvarigenom föreslås i:mo Att, så vida tillgång hos Gäldenär i lös egendom finnes, tili godtgörande af Domfäst skuld, Executoren, så i Stad sorn på Eandet, bör innom en tid af Sex veckor från U tslagets emottagande derföre lemna fordringsägaren full liqvid,* hvarvid likväl Herr Borgmästaren ansett undantag nödigt för de Orter, der Fögderierne äro af större vidd, för hvilka en längre tid till berörde verkställighet kunde bestämmas,* 2:0 Att då fast Egendom å Landet skall i mät gå, fullbordan deraf ej må fördröjas derigenom, att Värderingen derå, som skall föregå, anses icke kunna förrättas annan tid, än då marken är bar, utan att en sådan värdering må anställas hvad årstid sorn helst och vara skedd innom 28 dagar ifrån det den, sorn skall densamma verkställa, fått sig tillställdt det Laga kraftvundne beslut, hvarå utmätningen skall grundas. 3:0
Man kunde säga, att en person kunde åläggas att förse sin myndlings Capital-förmögenhet med första inteckningen i en annans egendom; men jag hemställer, om det vore försigtigt i en tid, då vår jord olyckligtvis är så belastad med inteckningar; och jag tror, att harna - Den 7 Maji f. fö. 201 arf äro bättre förvarade, om de lemnäs åt en person med stor förmögenhet, eller bestämd kännedom, att aldrig hafva svikit någon uti enskilda handlingar, än om man lernnar dem till en förmyndare, som har egendom, med förbehåll, att arfvet skall i bans egendom intecknas. Detta skulle sannerligen försvåra för Öfver-förmyndaren möjligheten att erhålla förmyndare. Jag vill ej bestrida återremiss, om Ridderskapet och Adeln skulle önska den, för att söka att öfvertyga de Iierrar, som gjort anmärkningar, att kanhända det ej är så litet surrogat, då man antager det", som Utskottet föreslagit, eller att förmyndare-medlen skola vara näst efter inteckningar. Då är det tillfälle för en förmyndare, att gifva inteckning i sin egendom, om han har någon, och att skaffa inteckning i en annans, om han ej på annat sätt kan skaffa säkerhet, genom a:ne goda namn eller något dylikt, hvilket lemnar samma säkerhet som inteckning. Grefve von Schwerin _, Fredrik Bogislaus: Af en värd Ledamot bar blifvit sagdt, att man ej bör uppoffra rättvisan åt en missförstådd ömhetskänsla. Jag vill styrka riktigheten af denna sats, genom några bidrag lill ömhetskänslans historia. Denna ömhetskänsla, detta tal om enkors och omyndiges rätt, som bör vördas framför allt, liärskrifver sig från en tid, som vi i andra afseenden äro benägne att glömma, nemligen 302 Den 7 Maji f. m. från Munktiden i dess högsta flor. Det var ej utan skäl, som Munkarne kringsväfvade sotsängarne. Det var ej blott för själamessornes skull, och för att få ärfva dem, som ej hade arfvingar. De sökte äfven dem, som voro rike samt efterlemnade enkor och barn.
Till bestridande af de, efter sistnämnde afdrag, på Ulriksdahl Slotts-Stat återstående utgifter 6161 R:d 24 sk. skola användas de af Kommitterade uppgifne Inkomster till SlottsKassan af arrenden för Slottets Eägenheter 333 R:d 16 sk. samt afkastningen från Orangeriet och Trädgården 333 R:d 16 sk. jemte förut varande Slotts-anslaget för Ulriksdahl 2227 R:d samt det nu för den erforderliga tillökningen af Riksens Ständer beviljade ytterligare anslag af 3267 R:d 40 sk., hvilka bägge sednare belopp med sammanräknade 5,494 R:d 40 sk. å RiksStatens Första Huf vud-Titul uppföras. Den af Kommitterade jemväl väckta fråga om en under Ofver-Järfva Hemmans-arrende nu upplåten äng, Kongs-ängen kallad, och dess skiljande från Hemmanet vid arrendets slut, samt användande till ökad utfodring för SlottsStats Betje ningens kreatur, beror till afgörandet helt och hållet på den JLandtmätare-undersökning, som, efter hvad Riksens Ständer inhemtat, redan är företagen, för att utröna huruvida be - Underdåniga Skrifvelser. 187 rörde äng tillhörer Hemmanet och under dess Skattläggning ar begripen eller mä finnas vara en lägenhet under Slottet; och bor ängen i förra händelsen, såsom tillförene, jämte Hemmanet utarrenderas för Stats-Verkets räkning, men i den sednare användas för Slotts-Sfatens behof. Sedan Kongl. Maj:t under den 3 .Tuni sisth år i Nåder beviljat 8000 R:d af öfverskotterne på Stats-Verkets Intrader till de nödvändigaste förbättringar å Byggnaderne vid Ulriksdahls Slott, hvilka medel skulle utgå efter hand och i den man de för användandet erfordras, hafva Riksens Ständer bifallit, att afskrifning för denne
Majit, i enlighet med hvad Departements-Chefen uti sitt i Stats-Råds-protokollet för den 14 dennes intagna betänkande föreslagit, anser lämpligt, att de tre nu befintliga Amiralslönerna alla blifva lika med nuvarande Kontre-Amirals-lönen, 6,000 R:dr, och alt al den sålunda uppkommande besparing bildas 2:ne belopp, det ena å 1,500 R:dr och det andra å 1,000 R:dr R:mt, af hvilka det förra skulle tillfalla Befälhafvande Amiralen i Carlskrona och det sednare Chefen i Förvaltningen af Sjö-ärendena såsom behölliga bidrag till bestridande af de med dessa befattningar förknippade representationskostnader, hvilken åtgärd dock ej kan vidtagas annorlunda än i den mån Amiralsoch vice Amirals-lönerna blifva lediga, begär Kongl. Majit härmed af Rikets Ständer, att, intilldess verkställighet deraf kan ega rum, af ofvanberörde på staten för Flottans Officers-korps odisponerade belopp må der få qvarstå 1,500 R:dr R:mt, att i omförmälda afseende tilldelas Befälhafvande Amiralen i Carlskrona, som företrädesvis är i behof af denna ökade lönefördel, i följd hvaraf nu endast 300 R:dr skulle komma att från löne-anslaget för nämnda Korps afdragas. Kongl. MajUs Nåd. Prop. N:o I, om Statsverket 1859. 29 Flottans Matros-korps. Denna Korps, en af de vigtigaste bland Flottans stamtrupper, utgöres af 200 Matroser och 200 Jungman, hvilka alla utom matportion in natura, åtnjuta kontant dag-aflöning. Denna är för Matroserna bestämd till 23 öre R:mt om dagen, men 100 bland dem, benämnde l:ste klass Matroser, uppbära derutöfver en särskild tillökning, hvilken för 70 utgår med 28 öre och för 30 med blott 12t öre om dagen; hvaremot någon dylik förmån hittills icke de öfriga Matroserna tillgodokommit.
Sig ang:de rättsfrågan, utan endast om den ersättning, som borde gifvas åt vissa Stater och corpser, i hvilkas löner salpeterhjelpen efter den oriktiga beräkningsgrunden blifvit inbegripen, hvarjemte K. M. yttrat, att någon godtgörelse af Statsmedel för den minskning rusthålls-augmenterne komrne att vidkännas, icke borde ifrågakomma, då rusthållaren ej kunde åtnjuta mer än Kronans rätt. Den 22 Mars f. m. 355 Här har visserligen blifvit af flere talare yrkadt, att åtskilliga kassor borde hafva ersättning för en genom salpeterhjelpens förändrade beräkning upkommeu minskning i deras inkomster, men jag ber att härvid åter få fästa upmärksamheten vid hvad jag, dä jag förra gången bade ordet, yttrade derom, att ifrågavande kassors inkomster af Statsmedel äro förslagsanslag, som skola rätta sig efter beloppet af de indeldta räntorna, derest desamma direkte till kassorna ingått. Derest Ständerna således icke besluta ett serskildt stadgande för dessa kassor, måste den salpetérhjelp, som varit dem anslagen, inbegripas under den allmänna förvandlingen, så att kassorna i allt fall komme att i framtiden vidkännas den minskning i inkomster, som af föränr dringen blifvér en följd. Att denna minskning blifvit i siffror bestämd, har endast skett för att visa, att Utsk. å sin sida velat' vara lika rättvist emot alla kassor och inrättningar, hvilka befiuna sig i enahanda kategori. Hr von Hartmansdorff: Hr Carleson har redan yttrat sig, ang:de rättsfrågan och om möjligheten för vederbönde att i domstolsväg vinna godtgörelse. Man har sagt att Kronan icke vore skyldig gifva någon ersättning i detta fall. Låtom oss antaga, att sådant vore den strängaste rätten, men dervid ihågkomma, att suni muni jus ofta är summa injuria. Hvem är det som vållat den öfverdebitering af salpeterhjelpen, hvari rättelse skall beredas, om icke Kronans tjenstemän?