Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
RättegångsBalkeu föreskrifver, komma tillstädes å den dag Utslag eller Dom afkunnas eller utgifves, hvilket ensamt bör få ankomma pä hans egen mer eller mindre omsorg, att vårda sin derunder beroende rätt, särskilt bötesansvar för uteblifvandet icke bör äga rum; och då, enligt hvad Utskottet har sig kunnigt, hvarken Kongl. Svea HofRätt eller de fleste Underdomstolar med böter belägga försummad Expeditionslösen, utan be - 6 LagUiskoitets Betdnkandett. gagna den utväg, som för ändamålet synes varaden lämpligaste, att genom Körningens Befallningshafvande och UoderExecutorernes handräckning få lösen genom utmätning indrifven, hvarigenom vederbörande Expeditionshafvar. des rätt är bevarad , och dea medellöse Parten fredad från det oskyldiga lidande, som icke sällan egt rum, att, vid bristande tillgång till böter för det han icke mäktat utlösa en Expedition, bringas i häkte» hvarvid Kongl. Maj:t och Kronan får vidkännas kostnaden tili fåogskjuts och traktamente, elier, om han flyttat hemvist innan böterne hinna utfordras och detta på förra stället icke är kändt, blottställas för lika skymf med förbrytaren att allmänneligen i Riket efterlysas; så har Utskottet, med tillika fästad uppmärksamhet på nödvändigheten af enhet uti Lagskipningen, trott sig böra antaga den föreslagne ändringen uti 5 och 7 §5 af 24.
Skulle äter den Gudomeliga Försyner/ sä flicka att Hans Kongl. Höghet, Hertigen af Södermanland kommer att upstiga pä den Kongl. Swenfla Thronen och Hennes kärlighet sedermera säsom Swensk Drottning blefwe försatt i Enkeständ flall Hennes kärlighet jemte Enkesätet njuta Try Hundrade Tusende Daler Silswermynt eller i Speciemynt bcräknadt Sextio Tusende Riksdaler Banco; dock att i den händelsen Spel - Hand - och Klädespenningarne äre uti Summan as Sextio Tusende Riksdaler Banco inbcgrepne och ej widare utbetalas. De Hennes kärlighet Prinsessan i ofwannämnde mätto tillslagne förrrräner nyttjar Hennes kärlighet under all den tid Hon sig Den 6 April. 237 sig uti Enkeständ befinner, och sä länge Hon utom Swe» riges Rikes Regerande Konungs Ja och Samtycke sig icke utom Riket begifwer; ekler under hwad förewandning, som hälst wara kunde, anställer nägon resa till främmande Orter. Skulle annorlundaske, förhälles som i GifrermälöContraclet är öfwercnökommit, att nemligen Hennes kärlighet dä mister allt det underhäll och den Hofhällningsom Henne anstagne blifwit. Till yttermera wisto hasme Wi detta med Egen hand underffrifwit och med Märt Kongl. Sigill bekräfta lätit. Stockholms ( S. ) L. Kozeasckler. Förstrifning pä Enkesättet re. rc. för Hennes kärlighet Prinsestan ttLOVIO LITLäLLItt Med Höga Originalet lika lydande intygar b!. L-ttrsw. Transumt af Eiftermäls - Contractet emellan Hans Kongl. Höghet, Hertig af Sö dermanland och Hennes Kongl. Höghet Hertiginnan af Södermanland ttLOVlQ Ll.1- 8 Art. Därest den Gudomliga Försynen sä sticka skulle att Hanö Kongl. Höghet Hertigen af Södermanland komme att upstiga pä den Kongl. Swensta Thronen och Hennes Durchl.
VIII. B. 252* A. 2g3. XIII. U. 2g, 58. A. 72. — N:o 77. öfver Herr Salomon Rubins motion, angående ändring af 20 Cap. 1 §. ÄrfdaBalken, m. m. VIII. B. 252. A. 2g3. — N:o 78* öfver Herr B. H. Santessons motion, om inrättande af Notarii»PubIici-*Gontor å landet. VIII. B. 2S2. A‘ 293‘ . , — N.‘o 7g. i anledning af verkställd granskning Utaf Rikets Ständers Justitiae-Ombudsmans afgifna Embetsberättelse!? Och Allmänna redogörelse, äfvöhsom utaf hans EmbetsDiarier och Registratur för den sedan sista Riksdag förflutna tid. Viii. b* 185. a. 218. e. 302. — N:o 8o. derom, att de lagstadganden, som vid inneva» rande Riksmöte beslutas, af sådan beskaffenhet, att de tillhöra allmän Civiloch Criminal-Lag, måtte, så vidt ske kan, varda i en enda författning kungjorde. VIII. B. i85. A. 223. X. E. 258. U. 897. XI. na. XII. A. 106. — N:o 81. i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Skrifvelse, med öfverlemnande af LagComitéens förslag till Allmän CivilLag, äfvensom öfver väckta motioner, hvilka härmed stå i sammanhang. Öfver väckta motioner, om upphäfvande of KärnnersRätter, LagmansRätter och RiddareSyneRätter, samt ändring eller Upphäfvande af åtskilige Lagens rum, rörande RättegångsOrdningen. X. B. 3g6< XI. lil. A. 192, 218. XII. i37. E. 266. XIII. — 'N:o 83.
Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betänkande, om skyldighet för Ägare till Bruk, ManufacturVerk och Tullqvarnar att deltaga i allmänna vägars underhållande, Febr. 4p°> 622. Mars I. 142, i52. *— angående ändring i Författningarnes stadgande om Församlings skyldighet att vårda sine fattige, Febr. 491» 634» Mars I. i43, i5o. Mars II. 254. att en Socken icke må tillhöra mer än ett Län eller Härad, samt att väghållningen måtte sträcka sig endast inom Häradet, Fehr. 491» 622. •— angående yrkad inskränkning i DykeriCompagniets befattning med strandat Fartyg, Febr. 492> 627. II. 98. — om en sådan jämkning af Inoch Utrotar, att de närmaste hemman fingo förenas om en Soldat, Febr. 527, 622. Mars I. i38, i4h, i52. — om rättighet för Städernes Magistrater att förrätta alla så kallade DykeriAuctioner, Fehr. 528, 622. Maji II. i3o, 544. — angående nu i Riket brukliga vigtsorters reduction till enhet, Febr. 529, 622. Mars II. 2.59. —- angående att Krono-Uppbörden må öfverlämnäs till KyrkoRådet i hvarje För - 10 samling, Febr. 640. Mars II. a5g. Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottels Betänkande, i anledning af gjordt yrkande att Åboerne å Kronohemman i Halland måtte få åtnjuta samma förmåner som Kronohemman i allmänhet eller få lösas lill Skatte, Febr, 641. Mars II. 258. — om jemkning af vägbållningsbesväret vid och omkring Norbergs Grufvor, Fehr. 642. Mars II. 25g. — angående åtskillige föreslagne jemkningar i transport-skyldigheten af Tiondeocli Afrads-spannemålen, Fehr. 642.
St., uti deras lagstiftning med Konungen röride roterings-verket, frångått indelningsverkets hufvudgrunder. Jag anser nemi, bestämdt gifvet, att dessa nya rotar borde förstärka det gamla rotehåilet inom Riket; men då nu R. St. och K. M., på sätt grundlagen stadgar, och således i laglig väg, fattat andra beslut, så nödgas jag äfven anse dessa beslut vara af den egenskap, att de icke kunna rubbas, utan att en total rubbning i hela roteringsverket i och med detsamma föregår. Af samma skäl har StatsUtsk. förkastat de motioner, som blifvit väckta i syftning att återbringa rote-vacance-afgiften till bevillningen, och af samma skäl tillstyrker jag bifall till StatsUtsk:s betänk. i denna punkt. Frih. Cederström, Jacob: Gr. Horn har i slutet af sitt yttrande erkänt, att K. M. och R. St. hafva i öfverensstämmelse med grundlagen uti frågan beslutat; men enl. hvad han nämnde uti början af sitt yttrande, skulle man kunna förmoda, att de frångått indelningsverkets hufvudgrunder, och att sådant icke skall vara lagligt. 8o§:nReg.- F:n är likväl i detta hänseende fullkomligen tydlig, enl. hvilken ändring uti förevar, fall icke får ske utan Konungens och Ständernes sammanstämmande beslut; men då begge Statsmakterne äro ense om förändringen, så är beslutet derom också lagligt. Efter jag har ordet, anhåller jag att få tillägga, i afseende på hvad samme värde talare yttrat derom, alt den oroterade jorden borde komma den roterade jorden lill lindring, att sådant ingenstädes finnes uti Svenska författningar föreskrifvet uti hufvudgrunderna för indelningsverket, utom hvad angår provinserna Westerbotten och Jemtland, för hvilka det är bestämdt stadgadt; men uti alla öfriga provinser är voteringen redan afslutad. Frih. von K rasm er, Robert: Jag har endast velat vitsorda Frih. CederstrÖms uppgift. Enligt K. brefvet den 12 Dec. i B33 har sådan roteringsjemkning ägt rum inom Upland, hvilken vunnit K. M:s stadfästelse.
Skara med 1,492 innevånare, deraf 8y5 skattskrifne. Sköfde med 604 innevånare, deraf 36o skattskrifne. Fahlköping med 477 innevånare, deraf 3oa skattskrifne. Lidköping med 1,820 innevånare, deraf 1,197 skattskrifne. Hjo med 5a5 innevånare, deraf 3a 1 skattskrifne. Dc stadsmanna-näringar, som idkas i dessa Städer, bestå af handtverkerier och handel till någon del med ortens produeter, men väsendtligen med Sill, Salt, Specerier och Kramvaror, som från Götheborg och nu mera, sedan segelfarten å Götha Canal är öppnad, äfven i någon nion från Stockholm hitföras och till ortens Innevånare försäljas. Jordbruk idkas äfven i betydlig nion i alla St-äder«e ©eli utgör för Falkoping till och med 32 dess hufvudsakligaste näring. Dels härigenom, dels emedan ingen af Städerne är så folkrik, att consumtionen af Landtmanna-Producter der kan vara betydlig, och då för öfrigt Köpmännen föga befatta sig med Spännemålsliandel, kunna Städerne icke anses hafva något vigtigt inflytande på Landets cultur och näringar. Stadsmanna-rörelsen är deremot helt och hållet beroende af Landtmannens vilkor i den angränsande orten, då vidsträcktare tillfälle för afsättning af handelsoch handtverks varor sällan gifves. Denna rörelse har således lidit, i den mån Landtmannens tillgångar varit förknappade ömsom genom missväxter och oerhördt låga Spanmålsvilkor. I alla Städerne finnes Läkare, utom i Fahlköping och Hjo, på hvilket sistnämnde ställe likväl är Station för enBataillons-Läkare vid Skaraborgs Regemente, men Tjensten är för närvarande ledig.
För att bereda närmare kännedom om beskaffenheten af denna fråga och dess behandling under föregående Riksdagar, hafva Utskotten ansett sig böra meddela följande, från Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens vid sista Riksdag i ämnet afgifne Betänkande £N:o 106), samt utur nämnde handlingar heratade upplysningar, nemligen: att, genom Kongl.
Fegt är dödas utan ära. PYLADES. Visserligt! ORESTES. Skole vi härom berätta för min syster? PYLADES. Nej, o nej! ORESTES. Tårar då helt säkert runne. PYLADES. Tåren stort järtecken är. ORESTES. Då är tiga bäst. PYLADES. Med tiden skall du vinna deruppe. ORESTES. Detta står mig blott ivägen PYLADES. Säg, hvad nytt åfärde är? ORESTES. Att gudinnorne med gisslet hindra mig. PYLADES. Dig sköter jag. ORESTES. Svårt är krämpig man att nalkas. PYLADES. Ej för mig, att nalkas dig. ORESTES. Akta dig, att ta befattning med mitt rasreri! PYLADES. Får gå. ORESTES. Är du icke rädd? 785 PYLADES. Bland vänner rädslan är ett sort förderf. ORESTES. Gå nu, styre för min fot! PYLADES. Det blifver mig ett kärt besvär. ORESTES. Och till fadrens graf mig bringa! PYLADES. Hvartill tjenade väl det? ORESTES. Jag vill be, att han mig räddar. PYLADES. Detta visst tillbörligt är. ORESTES. Modrens vård jag ej vill skåda. PYLADES. Ty hon var fiendtelig. KHOREN Skynda derför, att Argeiers dom ej hinner fånga dig, 790 Foga, af din krämpa kraftlös, sida vid min sida tätt, Att jag genast genon staden, föga för dess pöbel rädd, Föga blyg, dig måtte bära. Hur kan jag mig te som vän, Om i svåra olycksstunden jag dig ej mitt bistånd ger? ORESTES. Sådant är, att vänner ega, och ej anförvandter blott. 795 Ty en man, som, fastän främling, har med oss tillhopasmält. Bättre är till vän besitta än blodsfränder tusentals. (Begge afträda) KHOREN Stor lycka och ära stor, | Stroph.
Sränd särskildt för tilfället nämnde L/ec?o,er, hwilka til detta wale förrättande sammanträde samma dag, -ä de af Ständen blifwit utsedde, och stilfes ej ät förrän walet fulländadt är;" samt at i stället för orden: Sedan ibland -esta LieSor-er en genom lottning utgätt, stola-e öfrige samfäldt etc. införes: "Med iakttagande af hwad 69. §. til lika rösters förekommande stadgar, stola detza LlcSosamfäldt etc." Näst efter orden: blifwit kallad, och sä widare, föreslogs följande tillägg: Inträs, far den händelsen, at Twä eller flera personer, öfwer hwilka särskildt röstas bör, undfätt lika röster, företages först voler,>§ om -en ordning, hwaruti dc til omröstning mä framställas. Skulle, sedan alla omröstningarne sälunda för sig gätt, B likwäl ( '» ) likwäl ingen person hafwa erhällit den här föreskrifva anställes ny om, röstning öfwer alla -em, som wid första blifwit satte i staga, stolandes den, som dä erhåller de flesta rösterna, utan afseende pä rösternas antal, anses behörigen wald. Enär nägon, af de i fö, renämnde ordning under omröstning ftälde, blifwit af L/cSo^er-»- kallad, uphöce walförrättningen och etc. 102. §. Likaledes at efter orden: L tjenst wa, rande göres följande tillägg: ''Skulle sä hända, at sä mänga af Riks''Rättens Ledamöter äro af laga förfall eller ''läs hindrade at deltaga i des öfwerläggningar "och lestut, at de öfrige ej utgöra Tolf, äligge "dä Ordföranden, at i stället til Ledamot i "Riks.
För den händelse den olyckan skulle inträffa, att Sverige råkade i krig med främmande makter, huru skulle vi då, — vid det förhållande, att salpeterns hufvudsakliga användning är vid tillverkningen af krut, — bära oss åt, om en fiendtlig flotta hindrade förbindelsen med andra länder, och vi sålunda ej kunde erhålla denna för vårt krut nödvändiga beståndsdel? Kanske invänder man, att salpetertillverkningen ej är en för våra förhållanden naturlig näring. Våra förfäder, hvilka voro ett klokt och praktiskt folk, ansågo dock denna näring vara både nyttig och nödvändig, och sökte derför på allt sätt uppmuntra den. Nu anser man deremot denna tillverkning onödig, Den 28 Februari e. ni. 663 emedan vi kunna erhålla salpeter från utlandet. Som jag nyss påpekade, kan det emedlertid hända, att förbindelsen med utlandet blir spärrad, och då den inhemska salpetertillverkningen är nedlagd, kan jag icke finna annat, än att vi, i saknad af krut, måste återgå till det gamla sättet att strida med blanka vapen. Jag vill ej framställa något yrkande om afslag å den ifrågav:de förändringen, enär jag inser, att det skulle vara gagnlöst, synnerligast som jag hort, att de öfriga Stånden redan bifallit den, men jag har icke velat hafva på mitt samvete, att ej hafva i protokollet nedlagt mitt ogillande ang:de denna, enligt min tanke, okloka åtgärd. Efter härmed slutad öfverläggning, framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till Utsk:ts ifrågav:de förslag, och då dervid svarades många ja jemte några nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Mom. b. Gr. Mörner, Carl Göran: När R. St:r vid foreg:de tillfällen, då reglering af embetsverk varit i fråga, öfverflyttat tjenstemän på expektans-, pensionseller indragningsstater, har vanligen det förbehåll blifvit gjordt, att om någon af dessa tjenstemän framdeles erhöllo annan tjenst med samma eller högre löneförmåner än dem han dittills åtnjutit, skulle afiöningen från expektanseller indragningsstaten i mån deraf minskas och försvinna.
13 gierna, då de för ofvanberörda förrättningar erforderliga resors antal och väglängd icke kunde för hvarje tjensteman på förhand bestämmas, eller ens någon approximativ uppgift å den årliga kostnaden derför upprättas, hemställt, att samma ersättning måtte få utgå med skjutslega för det antal hästar, som, enligt resereglementet, är för hvarje särskild tjenstegrad bestämdt, samt bekostas, dels af statsmedel vid alla de tillfällen, då förrättningen för Kronans räkning eller för bevakande af Kronans rätt och fördel påkallades, utan att enskild person varit till densamma vållande och alltså borde ersättningen utgifva, dels ock af publika kassor och fonder samt allmänna verk och inrättningar, då förrättning för deras räkning och fördel ifrågakomme; dock att ersättning borde af statsmedel utgå till krono-ombnd, i det fall att ombudet ensamt bevakar till militieeller ecklesiastikstaten anslagen jords rätt, hvarvid för så väl ombudet som den myndighet, hvilken egde inseende öfver den jord, hvarom fråga vore, borde i tillämpliga delar gälla föreskrifterna uti Kongl. Kungörelsen den 16
Att denna provins bär inom sig frön till en mångsidig och storartad utveckling, lider icke något tvifvel, och första villkoret för en sådan utveckling är, der som annorstädes, underlättade kommunikationer. Något är visserligen i detta afseende gjordt, men vida mer återstår att göra. Till de skäl, kommitterade redan anfört för att visa hvad Dalarne i detta afseende behöfver, skola ytterligare några anföras; men, innan kommitterade öfvergå till en jemförelse af de anspråk denna landsort och öfriga provinser, hvilkas fördelar af frågan beröras, kunna mot hvarandra äga, återstår att taga i betraktande, i hvilken större eller mindre mån Gefle-Dala jernväg utöfvat inflytande på rörelsens gång och öfriga näringsförhållanden i Dalarne. O O Hvad handeln med importoch fabriksvaror beträffar, har, efter nämde jernvägs öppnande, denna handel erhållit den inskränkning, att gränsen emellan de mötande handelsterritorierna kan sägas hafva ordnat sig efter en geografisk parallel, dragen öfver Säter. På den ifrån norr gående jerntransporten har samma bana haft den inverkan, att, af de, enligt lemnad uppgift till undersöknings - 77 kommittéen, till Westerås i medeltal årligen på landväg fortskaffade 72,000 skeppund bergseffekter, hafva tillverkningarne från de nordligast belägna eller egentliga Dal-bruken till belopp af 8000 ä 10000 skeppund sökt transport å GefleDala jernväg. Spannmålshandeln åter fortgår ännu uti samma utsträckning från Westmanlands och Uplands sädesbygder till bergslagen och Dalarne, och endast fran Westerås afsändas, såsom redan är anfördt, 50000 a 60000 tunnor årligen till nämde provins.
&gt;Har det icke m e r än en gång förekommit dig, s o m o m världen utanför dina tiljor också vore en skådebana, m e n där det spelas af idel dilettanter, som alla m e r eller mindre missförstå o c h karrikera sina roller? D e m å ursäktas, ty skådespelet, hvari de uppträda, är för stort för att kunna öfverblickas o c h för djuptänkt för att kunna genomblickas af dem, s o m uppträda i det. Låt oss hoppas, att det endast spelas öfver, o c h att den verkliga representionen återstår, efter hvilken styckets h ö g e författare m å uttala sig m e d samma gillande, s o m han uttryckte öfver sin härliga teaterbyggnad, när denna på sjätte dagen stod fullfärdig m e d en scen s o m föreställde Eden. De kulisserna o c h den fonden hafva sedermera icke varit sedda. Kanske g ö m m a s de till sista uppträdet i sista akten. Lyckligt o m så vore! » Djuptänktare o c h m e r a spirituel kan en skald inte gärna vara. Daniel Hwassers lyda sålunda: Diu bok, den skimrar af doktriner, Af höga namn, af namn m e d glans. När tror du lärdom hos mig fanns? I Par Bricole mitt namn blott skiner. Emellertid — mitt förnamn skall du få, Låt det af vänskap här på sidan stå. Dessa strofer den 2 juni äro dagtecknade Helsingfors 1886. — 3 — SLUTET? D e t är s a n t. är M e n saken ljus. p o s t e x p e -. Hvad blir m å n n e deras lott? A r b e t a förmå de icke. Generalpoststyrelsen har k n a p p a t af högst betydligt på de kvinnliga postexpeditörernas nuvarande löner, o c h kungl. maj:t har knappat af än mer. N u beror det på, h v a d riksdagen beslutar. AF SKISS FÖR STADE. B a r n e n voro p å sin första bal; h o n l o g, när hon tänkte på de små, mjuka, lefvande nystan i blått o c h skärt, h o n n y s s rullat u t att trassla sig bland andra.
Det är i Bevillningen, sådan den vanligen påföres tjenstemannen och arbetaren, som den egentliga orsaken ligger till all den obillighet i fyrksättning, som nu så mycket och med sådant skäl öfverklagas. Dock icke i sjelfva Bevillnings-förordningen är felet så mycket att söka, som fastmera i förbiseendet af den grundsats, som i hela dess 6 § är gällande, i det att vid all bevillning för inkomst af rörelse, yrke eller tjenst, det icke är inkomstens bruttosumma, utan endast nettobehållningen deraf, som bör till bevillning taxeras. Också till en skälig erinran derom, har, såsom »allmän grundsats vid bevillningsafgifters bestämmande för embelsoch tjenstemän», hos Högvördiga Preste-Ståndet, den mening blifvit till införande i taxeringsinstruktionen antagen och godkänd, »att enhvar påföres bevillning för så stor del af lönen, sorn, efter afdrag af alla i och för tjenstens utöfning nödiga kostnader, kan beräknas återstå såsom enskild lönebehållning.» Och blefve nu samma förklaring jemväl i förstärkt Bevillnings-Utskott godkänd, så vore väl dermed det rätta sättet anvisadt för afhjelpande af det stora missförhållande, som emellertid emellan fastighetsegare och tjenstemän, emellan kapitalister och arbetare, är rådande i följd just af orätt bevillningstaxering.» *) I socknar med t. ex. 30 mantal och derå belöpande sammanlagda hemmansbevillningar å 450 R:dr i en, 300 i en annan och 180 i en 3:dje, blir medelbevillningen å mantal 15 R:dr i den l:sta, 10 i den 2;dra och 6 i den 3:dje, samt fyrkvärdet i hvardera 15, 10 och 6 öre. Bi k. lill H St, Brot, 1862 & 1863. 8 Sami. 34 Haft. Stockholm, tryckt hos Sam. Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 123. 1 JV:o 123.
Bland gästerna kunde man få se den spensliga Fredrika Bremer, litet öfverspänd och guvernantartad, Björnson, då för tiden salongshöfding, lika allsmäktig som han nu är bondehöfding, den gåtfulle Ibsen med de tätt sammanbitna läpparna, lutad mot en kakelugn, men som en gång tog bladet från munnen i » ballongbrev till en svensk dame », som just var fru Limnell. Där gick Wikner, en stor gunstling hos värdinnan, med sitt hängande hufvud, oeh där kunde man ända in på sista tiden träffa fruarna Adlersparre, Ankarsvärd, Retzius, Kerfstedt, Lea eller höra fru Nybloms lustigheter, som hvarken skonade gamla eller nya skolan i vår moderna literatur. Om också en god del af hvad man med ett fult namn kallade salongsliberalism sög sin näring här, så var det ej ställets fel, det var det dåvarande Sveriges fel, om det var ett fel, och dessutom är det oundvikligt. Man kommer ej tillsammans i en salong för att vara riksdagsman och partimänniska, utan för att vara människa rätt och slätt och god kamrat. Detta kamratsällskap mellan män och kvinnor, som smutta sitt te tillsammans och meddela sina intryck om dagens ditt och datt, den sista boken och den sista pjäsen, medför en del kotteriväsen, det är sannt, men är det icke mera afunden än den opartiske betraktaren, som ondgöres däröfver? Att det låg en viss ytlighet i den tidens sätt att bedöma samhällsfrågor måste medges. Historieskrifvaren kommer nog att påpeka detta: den tiden var fallen för stora idéer, och den glömde ibland de närmaste målen för de aflägsnare. Fru Limnell var icke ytlig, men hon var barn af sin tid, och hon hade tiden3 metod att låta taga sig af det nya. Att tankearbete ej hörde till de saker, som affk. pÖDECKE. skräckte henne, utan som lockade henne, märktes lätt, men hon hade behof af ett visst ombyte af idéer, som Spurgeon en gång förliknade vid det kroppsliga behofvet efter luftväxling.
Det är icke mitt fel, ty jag har icke läst korrekturet, utan det faller boktryckaren till last. Ilr Hjerta: Jag vill oändligt gerna rätta mig efter de Hrr som vilja att Betänk:t punktvis föredrages, men jag måste bekänna att jag icke vet till hvilken af de upställda punkterna som det of mig påpekade mom:t skall höra; ty den hör icke, som Gr. Sparre sade under 2:dra punkten, hvilken handlar om väghå 11 nings-sky 1- dighetens skiljande från jordbruket, med åläggande för häradets eller tingslagets samtlige innevånare att i samma onus deltaga. Frih. Raab: Det är i allmänhet ganska farligt att vidröra formerna, ty det går ofta såsom nu, att man kommer in uti en lång discussion öfver en sådan fråga. Orsaken hvarföre jag yrkat att Betänlct måtte föredragas i sin helhet är den, att jag fruktat att, på sätt Hr Hjerta yttrade, man genom bifall till en punkt kunde afklippa för sig möjligheten att uptaga en och annan fråga, sorn icke är uptagen i Betänlct. Man äger likväl rättighet att redan vid första punkten yttra sig öfver alltsamman, och derföre är det af mindre vigt, på hvad sätt R. o. Ad. beslutar att discutera denna fråga. Då nu Hr Gr. o. Landtm, ånyo hemställde om R. o. Ad. ansåge ifrågav:de Betänk, böra punktvis föredragas, ropades starka Ja jemte åtskilliga Nej, hvarpå llr Gr. o. Landtm, förklarade det han ansåg Ja hafva varit öfvervägande. Undert.