Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta beklagansvärda förhållande, som till en början utan tvifvel uppkom genom det mer på mekanik, än religiös och sedlig inverkan, grundade försökets egen ofullkomlighet, må nu genom de sedermera införda förbättringarna hafva blifvit mer och mer undanröjdt. Författaren vågar dock för sitt eget hemland och Tyskarnes nationella sinnesart icke tillstyrka systemet lör mer än 12—18 månader, hvarefter han föreslår fångarnes intagande i Auburnshäkten, samt classificerande i mån af visad förbättring. Deremot yttrar sig Jos. von JViirth, en Österrikare, som i sin 1844 utgifna bok 17 Hor till Lag-U t skottets Betänkande, N.o g3, hok (Die neueste Forlschrilte elc.) sträcker sina undersökningar än vidare till bättringsfängelserne i Scottland, Frankrike, Belgien och Schweilz, om systemet vida fördelaktigare, och bestyrker genom en mängd af egenhändiga bref och rapporter från utländske Deputerade, Fängelse-Inspektörer och Läkare, ja äfven genom vittnesbörd af Medicinska Academien i Paris, enligt den erfarenhet, som vid det 4 år gamla, väl organiserade fängelset La Roquetle för unga förbrytare vunnits, att ensamhetsfångenskapen ulan fara för kroppsoch själskrafter kan användas från 5 — 10 år, samt bör vida föredragas framför Auburn-systernet, bestämmer dock sjelf, i den reductionsscala han uppgjort till jemförelse mellan fängelsetiderna för Auburnoch Ph i la de lj) b ia-sys Le men, högsta strafftiden efter det sednare till högst 5 år. Genom dessa högst divergerande och af andra forskare åter annorlunda ställda vittnesbörd och uppgifter, kommer man dock endast till sannolikhet att ensamhetssystemet, för eu kortare lid användt, häst uppfyller ändamålet af fångarnes på en gång afsöndring och förbättring, men ingalunda till visshet, huru långt det utan fara för fångarnes helsa och själskrafter kan utsträckas. 2:o
Varande vid denna motion bifogade yttranden af Herr af Billbergh, J. P, Herr Gunther, C., Herr Stuart, C, och Herr Dalman, F. IV., hvaraf inhemtas, att den förstnämnde biträdt Motionairens mening, dock så, alt det föreslagna stadgandet borde tillämpas blott för de provincer, inom hvilka Hypotheks-Föreningar bilda sig, samt under önskan tillika, dels alt orden ”af Sveriges Allmoge’’ måtte utbytas mot ordet "Fastighetsegare, ” dels att Utskottet ville eftersinna, om icke minimi-summan af 10,000 R:dr vore för hög och borde bestämmas till endast 5ooo R:dr; hvaremot öfrige ofvanbemälde Ledamöter motionen i allo bestridt. Då Rikets Ständer, vid fastställandet af hufvudgrunderne för Bankens rörelse och förvaltning, beslutat, att fastighets-lånen från Banken må fortfara, med den enda förändring, att, i stället för det af Rikets sist församlade Ständer såsom maximum antagne belopp, 4>77°>939 R:dr 5 sk. 7 rst., summan må i rundt tal antagas lill 4>7bo,ooo R:dr, och genom 35 §. i 4 Ärt. 4 Afdeln. af i83o års Banco-Reglemente en hvar i Sverige bosatt och under Svenska Lagarne lydande medborgare förklarats berättigad att af Fastighets-Låne-Fonden kunna erhålla delaktighet, allenast den erbjudna pantén finnes med Författningarne enlig och innebär den för Banken nödiga säkerhet, kan ifrågavarande motion, efter Utskottets öfvertjrgelse, ej bifallas, utan en högst väsendtlig rubbning i hvad Rikets Ständer förut under innevarande Riksdag beslutat, i afseende på Bankens fastighets-belåning.
"att Förmyndarekammaren borde, en gång om året, eller vid Hösfctinget, till Domstolen aflemna förteckning jtä myndlingarne, med kort och tydlig redogörelse för deras under Kammarens förvaltning varande egendom och "att. omyndige och deras slägtingar, så väl som de till myndige år komne , egde emot Förmyndarekainmarcn alla de rättigheter Lagen dem emot vanliga förmyndare tillägger y" Motionairen , som icke väntade, att sädana Förmyndarekamrar skola hastigt allmänt antagas, men som vöre öfvertygad , att allmogen i folkrikare och från Tingsställen aflägsna orter anser förmyndare-skyldigheten för en plåga , förmodade , att den föreslagna inrättningen skall i dessa orter vinna framgång, om der finnas Ledamöter och Lärare, som hafva allmänhetens förtroende och med allvar befordra dess väl. l6 LagUtslottets Bettini ande N:o 15 2.' Vid granskning och öfvervägande a£ detta förslag, har Utskottet, som, vid besva» rande af Herr Crusenstolpe^ och Johan Olssons ofvanberörde motioner , redan yttrat sig dela den önskan, att Förmyndarekamrar, så väl på Landet som i de Städer, der sådana ej förut finnas, kunde varda inrättade, meri tillika, på anförde skäl, förklarat sig ej kunna med sitt tillstyrkande samma motioner understödja, funnit, att Herr T hama för-» slag , ehuru i detailerne afvikande ifrån Herr Crusenstolpas, likväl är i hufvudsaken der-» med öfverensstämmande , i thy att bägge för» utsätta , att de föreslagna Förmyndarekamrar» ne skulle erhålla egenskapen af så kallade Municipal-inrättningar ; och då det är just denna egenskap , från hvilken , såsom , efter Utskottets omdöme, otjenlig att läggas till grund för ett allmänneligt Lagstadgande i ett så beskaffadt ämne, sorn det ifrågavarande,'
S. D. Föredrogos ånyo följande den 11 dennes å bordet lagda Utlåtanden af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, nemligen: l:o N:o 7, i anledning af väckt motion att halfva Indeldta Ammen må hållas vacant under fredstid emot en årlig afgift, som vissa år användes till fond för en, i förening med folkskolor, inrättad arbetsanstalt för fattiga och obemedlade barn inom hvarje församling; 2:o N:o 9, i anledning af väckt motion om inskränkning af roteringsbesväret till öfverenstämmelse med hvad de derom afslutade conlract bestämma. Ståndet fann dessa i nämnde Utlåtande förekommande ärenden böra till behandling A Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten emottagas; 3:o N:o 8, i anledning af väckt fråga om förändring af Kongl. Förordningen 1812, rörande utskrifningssättet och inrättningen af Allmänna Beväringsmanskapet; hvilken fråga Ståndet fann böra af Lagsamt Allmänna Besvärs-och Ekonomi-Utskotten gemensamt handläggas. S. D. Föredrogos följande Utlåtanden och memorial af Lag-Utskottet-» den 14 och 18 dennes på bordet lagda: N:o 1, i anledning af Riksdags-Fullmägtigen Magnus Pehrssons från Wermlands Län memorial om ändring i föreskrifterna, angående Nämndemäns befrielse från skjutskyldighet; N:o 3, i anledning af väckt motion om föreskrifters meddelande, i afseende på kohlmåttens beskaffenhet. Ståndet Prot. Utclr. den 21 Mars 18^.0. 169 Ståndet fann, det böra de i nu nämnde Utlåtanden förekommande ämnen till behandling af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet öfverlemnas. N:o 4, om arfvoden för ökad Canzli-personal. Bifölls. S. D. Föredrogs Stats-Utskottets memorial N:o 30, med anmälan r.f anledning lill anmärkning emot Stats-Rudet och Föredraga liderne för Kammarsamt Handelsoch Finance-Ärendena, hvarom remiss begärdes till Constitutions-Utskotti t.
Proposition 83. infordrade yttranden, hvarefter, oell sedan Styrelsen för Teknologiska Institutet den 20 sistlidne Januari meddelat förnyadt utlåtande i ämnet, samt Bruks-societcten* Fullmäktige i Jernkontoret den Hl i sistnämnde månad, enligt erhållen nådig befallning, sig yttrat i anledning af samma utlåtandes innehåll, och dervid framställt angelägenheten deraf, att i den föreslagna nybyggnaden ä Teknologiska Institutets tomt, utrymme bereddes för minst tjugo elever, föreståndaren för nämnda Institut, den 1Y innevarande månad, till Departements-chefen inkommit med en af Professoren in. m. Scholander upprättad ritning och kostnadsberäkning för en så beskaf fad nybyggnad för bergsskolans behof. Efter redogörande för alla dessa handlingars innehåll, afgaf föredragande Departements-chefen följande underdåniga tillstyrkande: ”Då föreståndaren för bergs-skolan uti sitt afgifna, på utförligt framställda skäl grundade, utlåtande Stats-Rådets öfrige ledamöter instämde till alla delar i hvad sålunda blifvit af föredragande Departements-chefen i underdånighet hemstäldt och föreslaget; Och behagade Kongl. Majit, med gillande af detta Stats-Rådets tillstyrkande, förordna att, i öfverensstämmelse dermed, nådig Proposition, sådan den finnes detta Protokoll bilagd, skulle till Rikets Ständer expedieras. Ex protocollo: W. Th. Strokirk. jw m. Änk. till Exp.-Utsk. den 2 Mars 1863, kl. 10 f m Kongl. Majds nådiga Proposition till Ililcets Ständer, angående förändring och tillbyggnad af Kronans eg ndom N:o i ä Riddarholmen, för inrymmande derstädes af Riks arkivets samlingar m. m.; Gifven Stockholms Slolt den 20 Februari 1863. Sedan det i hörnet af slottsbacken och skeppsbron här i hufvudstaden belägna s. k. Ridderstolpeska huset blifvit, för att till inrymmande af Riks-arkivets samlingar begagnas, enligt Rikets åren 1814—1845 församlade Ständers beslut, inköpt Kongl.
1 vår tid är förhållandet annorlunda; och man måste nu emot denna institution anmärka: l:o Dess dyrhet, under de långa tider då truppen är overksam, hvilket tyngst drabbar den jordbrukande klassen och detta så mycket orättvisare, som soldatens underhäll nu mycket öfverstiger hvad rustoch rothållare, vid den skadereglering hvarefter indelningsverket utgjordes, medelst sladfästade föreningar och kontrakter åtogo sig att utgöra. 2:o Dess numeriska otillräcklighet för försvaret i förening med otillräckligheten af dess öfning, hvilket, då man besinnar att vid uppbådning utom roteunderhållet full aflöning måste gifvas, gör vår indelta armé dyrare än värfvade trupper och troligen, i förhållande lill penningoch varu-värden, till en af de dyraste af alla ständiga arméer. 3:o Dess rekryteringssätt, som medför svårighet för vidmakthållandet af truppens tjenstbarhet, då dels afskedandet af mindre dugliga ämnen medför ökade uppoffringar af rustoch rothållare, dels bevekande omständigheter vanligen förekomma, emedan den indelta soldaten, som vanligen tagit lega för att kunna taga sig maka och få ett hem, snart är fader för en talrik oförsörjd familj, hvilket i sin mån förvandlar vår indelta armé till en för landet alltför kostsam invalid-inrättning. 4:o Dess menliga inflytelse på landels fattigpersonal; som onekligen betydligt ökas genom soldatens oförmåga att i allmänhet med sin rotelön försörja barnen, samt slutligen med hans egen och makans personer, då han ej efter afskedstagandet kan lefva af den 1 sk. b:eo om dagen, som krigsmanshuspensionen lemnar honom. 5:o Indelta soldatens oanvändbarhet, såsom stam för beväringen, har redan i det föreg:de blifvit antydd; det må blott tilläggas, att afhjelpandet af detta förhållande icke är möjligt med bibehållande af indelningsverkets nuvar. anda och organism. Skola dessa åter reformeras, så att indelta soldaten skall kunna motsvara fordringarne på en ledande stam, hlifver han ännu dyrare för staten och rusteller rotehållaren.
Grefwe I-I »milron, ^äolpk, III ullavi^. Da Bonde-Sandel wid desi bifall til Hemliga Utskottets Betänkande fäst det wilker, at inträde i Lanc, uen eller i det rum, som drager försorg om Uealilarioworr, sä har Ridderstapet och Adeln owedcrsägeligen en lika rätt at andraga wilkor. Wilkoret ä wär fida blifwer det närmaste fullkomlig Uealilation, eiler atmindstone, at aftyna öanco->1oterna8 stadeliga werkan, i veu form de arv projeökeraäe, hwilket lämpligast kunde ste, om besia Fern Irlillionsr gjordes til lliÄier, dä Hans Majtts Nådiga eftergift synes wara konck nog til IliterL8kena, ty 200,000 Riksdal, utgöra 4 proLent af 5002,000 Riksdal, eller ock komma til samma ändamål, medelst den upgjorda Be» willningen. 688 Hans Lxcelleoco Herr Grefwe» och Landt-Marffalke n. Kongl. Maj:t har sjelf sag> Huru och med hwad willor Han täckes göra denna eftergift? Friherre III jeria, Illans. Hemliga Utskottets Betänkande innehåller twänne delar: dea ena rörer Realisationen af Lroäit-Sedelstockcn,den andra betalningen af den för ränta löpande inrikes och utrikes Sälden. Hwad den sednare delen angar, har Hemlig» Utflottct tilstyrkt, icke allenast den förra Bewillningens fortfarande, utan ock en Utökning deruti; me» som en xreliminaiiL fräga om Bewillningstiden blist mit wäckt, sä lärer nu denna delen af Betänkandet ej kunna wara et ämne för wära öfwerlaggningar eller wärl bestut.
Lit. B. Rotar af det Inileldta Infanteriet, jemte förslag till dessa tillgångars användande. Disposition : Stats-Verket utbetalar: Beklädnads-Passevolancen för Indeldta Infanteriets calculerade styrka 18,400 N:r hvartill komma de, enligt Kongl. Brefvet den 2 Februari 1833, trumslagare och spel, att in natura be - gagna, anslagne 848 d:o Tillsamminans 19,248 Nuti 3 R:dr 32 sk En motsvarande ersättning för underhåll afBeväringsoch utrednings-persedlar tili Indeldta Cavalleriet 3,000 N:r, å 3: 32 Beklädnads-ersättning till Båtsmanshållet, enligt för Utskottet tillgänglige uppgifter, utgörande 6,58ö N:r, å 3: 32 Ersättning till innehafvare af indragne nummers vacance-afgifter, hvilka minskas i förhållande till den allmänna nedsättningen, nemligen: l:o enligt Kongl. Brefvet ilen 2 Februari 1833 \ . .' 1,456: „ „ 2:o vid Jemtlands Regemente till roterings-besvärets lindring 70,576: 11,000: 24,148: 32. indragne. 3:o vid Cavalleriet, till musi - ken indragne 4:o vid de, för hingsthäll - ning d:o 200: 35: 74: Tillsammans 1,765: „ „ å 10 R:dr 17,650: Bih. till II St. Transport 123,374: 32 4 Sami 1 AJd. 14 Haft. Baoco. 34 Slats-Ulskotlets Utlåtandej N.o 44* På dessa grunder upptages här: 2,800 Rote-nummers vacance-afgift, att af Statsverket uppbäras, å 35 R:dr 98,000 —■ — Öfverskott på Tillgångarna för Armeens exercis, enligt Bilagan Lit. A
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den so Juni 1860, Preste-Slåndet den 30 Borgare-Ståndet den 30 Bonde-Ståndet den 30 Erkels Ständers underdåniga Skrifvelse om förändring i Kongl. Förordningen angående handelsböcker och handelsräkningar, den å Maj 1855. (Lag-Utsk:s Betänkande N:o 25.) S. A. K. Hos Rikets nu församlade Ständer hafva framställningar skett, att med bibehållande af handelsboks vitsord i tvister inbördes emellan köpmän eller alla dem, som äro förpliglade att hålla bok öfver sin rörelse, bokens vitsord deremot bör helt och hållet försvinna emot alla andra eller icke-köpmän, samt att Kongl. Förordningen den 4 Maj 1855 angående handelsböcker och handelsräkningar mätte i öfverensstämmelse härmed varda förändrad. Och har till stöd härför blifvit anlordt: alt lagstiftningen i nyssberörde hänseende verkade förderfligt, såsom uppmuntrande benägenheten alt lefva på kredit och föranledande en mängd utborgningar, som eljest skulle uteblifvit; — all Bih. till R. St. Skrifvelse N:0 90. denna lagstiftning jemväl vöre högst menlig för minulhandlarne och handtverkarne, enär de, i täflan att värfva kunder, mäste visa allt större lätthet i ulborgningarne och medgifva allt längre betalningsterminer, hvarigenom de sjelfve åter blefvo nödgade att köpa sina varulager på kredit: — att osäkerheten om tiden för boklordringarnes gäldande förhindrade minuthandlanden att, genom accept å vexel eiler löpande förskrifning utfästa bestämd tid för betalning af sin skuld till grosshandlande!) eller fabrikanten, och att hela handeln således kommit i olag genom förevarande lagstiftning. Vid öfvervägande af detta ämne hafva Rikets Ständer icke kunnat undgå alt finna med verkliga förhållandet öfverensstämmande de framställningar, som blifvit gjorda angående olägenheterna af nu gällande bestämmelser ifråga om handelsboks vitsord.
Eder så1 d s att till Edia medbroder återföra denna förklaring af vår oföränderliga aktning och vår tillönskan till framgången af de ärender , som förestå.- Sedan Deputationen på vanligt sätt blifvit ut beledsagad, fortsattes till slut justeririgert af Protocollet. Ånmältes och emottogs en Deputation ifrån det Väliofliga BorgarsStåndet, anlörd af vice Talemannen, Riksdagsmannen från Stockholms Stad, Rådmannen Landberga hvilken sålunda tolkade sitt Stånds tänkesätt: Högvälborne Herr Grefve, En’ af Rikets Herrar, LandtMarskalk, Öfverståthållare, General, Riddare och Commendeur af Kongl. Maj;ts Orden, Riddare af Konung Carl den Xfllts Orden! Högvälborne och Välborne Herrar Grefvar, Friherrar och samtlige Ledamöter af Höglofl. Ridderskapet och Adeln! Om under det loppet af nära ett tredjedels sede ej erbudit åt häfderna annat i Européns Den 4 Mars. 15 märkvärdigheter, än våldsamma Statshvälfningar, underkufvade folkslags lidanden, Rikens fall och upplösning, det urgamla Sverige deribland ej undgått att skakas Och pröfvas af stormarna; men framställer sig icke blott såsom räddadt på brant n af sin undergång, utan omsider, efter att på Gtrmaniens slätter ännu en gång halva satt mai lör eröfringslystnaden , förstoradt till område och med betryggade giänsor; med hvilka större förbindelser, näst tacksamheten emot Försynen, hafva Svnska Folkets Ombud någonsin blifvit kallade att möta cn Konung sorn då faran var som störst åtog sig Fäderneslandets frälsning, och sedermera understödd i sina landsfaderlig! omsorger af en älskad Sons, en ädel Fur tes outtröttliga bemödande*, vid aftonen af sin lefnad utiört och iullbordat detta storverk och hvars vidare föremål nu är att i samråd med trogna undersåtare deraf bereda Rikets ytterligare förkofran.
Ätt éri gäldenär, söm för bedrägligt förhållande möt sina Borgenärer blifvit dömd att3 jemte skyldighet att till fullo betala Borgenärernas fordringar, tillika föt sitt förfarande ansvara; seder - 820 Den 7 Juli. sederméra icke bör kunna, genom det att lian godtgör sina borgenärer eller de förklara sig vara af honom förnöjde, återvinna de Medborgerliga rättigheter, af hvilka han enligt lagens kraf' blifvit ansedd förlustig, tror Utskottet vara tydligt, då, efter Utskottets tanka, en sådan gälde när alltid bör vidkännas sitt förtjent a sträft'. Härigenom och då i öfrigt Utskottet bibehållit Concours-stadgans innehåll i slutet af första delen ntaf 14 §. 4 Morn., anser Utskottet sig hafva besvarat Herr Friherre Mannerheirns i detta ämne gjorda anmärkning; äfven som i afseende å den af Herr von Schantz derom väckta erinran, att föreslagna stadgandet , det en såsom bedräglig dömd gäldenär icke må utur Riket sig begifva utan att Eorgenärerne sådant tillåta , ej skall vara lämpligt på de gäldenärer, som rymt från Riket, men uppå Konungens lejd återkommit, Utskottet anser annat svar icke erfordras, än att det icke lärer kunna i fråga sättas att denna gäldenär skall tillgodo r.juta den rätt lejde-brefvet utsätter, Herr Borgmästaren Kjellander har ock anmärkt, att då Utskottet i föreslagna nya redactionen af 4 Mom. utaf 14 §. uti Concours-stadgan bestämt, det en bedräglig gäldenär, hvars tillgångar , sedan deras verkliga belopp är utrönt eller influtit, icke uppgå till |-:delar af skulden, bör genast häktas och straffas efter 15 §. i samma stadga, deraf blefve en följd, att Domaren borde vara an gel agén att fästa en noggrann uppmärksamhet på den afträdda egendomens rätta värde, heldst på denna omständighet - Den 7 Juli. S31’ dighet gäldenärens väl i så betydlig mån komme att bero; i anledning hvaraf Herr Borgmä» staren tillstyrkt, att
67 olyckliga hennes smärta med penningar! Ni ä' föraktligare än jag trodde. Ni vill betala hennes tårar? Kammarh. Jag tror att Ni ä' från vettet med era tårar. Kärringen ska' få rätt för rum och sängkläder; men förbanna mig protesterar jag inte mot åtta skillingar för kaffet; hälften var mer än nog. Willner. Ni vill föra mig på villospår. Ni tror att jag inte känner förhållandet. Nåh väl, herre! uppfyll hennes sista bön, res till henne och kyss ännu en gång den bleknade pannan. Kammarh. Ä' ni rasande, ska' jag kyssa Maria Grönstrand? Willner. Hvarför inte? Hon var er förr så kär! Nu dör hon i förtviflan. Kammarh. Nåh, så låt henne dö då, om hon tycker det är roligt. Men res Ni sjelf till er Dulcinea, den älskande och döende flickan, mamsell Groth. Hör Ni, jag känner också historien. Willner. Ha, ha, ha, vår marketenterska! Åh, henne känner jag nog, den hedersgumman. Men, Kammarherre, den vändningen dugde inte; jag håller mig vid Säg, vill Ni fullgöra er pligt och resa till den olyckliga. Kammarh. Vill Ni pro primo säga mig om Ni ä' klok eller galen? Willner (het). Herre! Kammarh. Ja, och pro secundo vara god och säga mig än en gång hvad er döende protegé heter. Willner. Maria Grönstrand. Kammarh. För att slita tvisten så läs; här är sjelfva originalbrefvet, skrifvit med mamsellens egen hand. Ni kan gerna ta reda på den der struntaffären. Mellan två fattiga knecktar är ett sådant förtroende inte ovanligt. Läs sjelf se der! (lemnar honom brefvei.) Ensam Personer: THORA EDLIN. YNGVA, hennes dotter. GEORG EKSKÖLD, f. d. protokollsekreterare. ALLAN, hans fosterson, löjtnant. SANDÉN, läkare. MADAM RASK. Ett stadsbud. STOCKHOLM, GERNANDTS BOKTRYCKERI-AKTIEBOLAG, Första
Då embete eller tjenst åtföljes af extra ordinarie inkomst eller sportler af ständig egenskap, böra äfven dessa uti löneberäkningen ingå. I detta fall, eller då lönen är underkastad förändring, beräknas slämpelbeloppel efter medeltalet af de sista fem årens, tjenslen åtföljande, löneförmåner, för hvilka bevillning efter Andra Artikeln blifvit erlagd. Skri/velse N:o 121. Härvid iaktlages, hvad särskildt mililär-staterne angår, ali ackordsränla samt hästoch fouragemedel afräknas, så att stämpel älägges endast för den återstående löneinkomsten. Då Kongl. Maj:t utnämner någon till beställning af den beskaffenhet, alt lön på stat dervid ej åtföljer eller först framdeles kommer alt åtnjutas, hvarunder jemväl förstås tjenstegrader i arméen och flottan samt vid Stockholms borgerskaps militärkorpser, förses utnämningsbrefvet med stämpel till här ofvan för fullmagter i allmänhet bestämda belopp, dervid afgiftsprocenteo beräknas å den lön, som åtföljer dylik elier dermed jemförlig beställning, dock med afdrag för den lön, som den utnämnde förut innehåll, neli under iakttagande alt beräkningen sker, för fullmagter i regemente, korps eller arméen samt flottan, efter staten vid det regemente eller korps, hvarest den befordrade tjenar, och för oplacerade i arméen qvarstående officerare, äfvensom officerare vid Stockholms borgerskaps militärkorps efter Skånska infanteri-regementenas normalstat, samt för de särskilda Generals graderna i arméen efter generalbefälhafvare-lönen, allt med beräkning af lägsta lönen inom graden, derest olika löner inom samma grad finnas. För den, hvilken erhållit dylik beställning och derå lös? fullmagt, skall, då han sedermera erhåller lön ä stat i sammai eller högre grad, stämpeln beräknas efter enahanda grunder, som: 0111 han innehaft ett lönebelopp, motsvarande det, hvarför stämpelafgift redan utgått.
I detta hänseende hafva motioner blifvit väckta: hos Ridderskapet och Adeln af Herr von Mentzer, Carl Fredrik {J/s 125), hvilken hufvudsakligen anfört, hurusom, i och med detsamma den nu gällande högre beskattningen lades på tillverkningen af bränvin, det blefve nödvändigt att genom skärpta tullbestämmelser skydda den inhemska producenten mot en alltför tryckande konkurrens med den utländske, som, i följd af honom beviljad drawback, kunde i Svensk hamn leverera sin vara till ett pris, obetydligt öfverstigande blotta tillverkningskostnaden, hvilken i alla fall, genom i utlandet gällande friare bränvinsförfattningar och lägre pris å råämnen, vore för den utländske tillverkaren betydligt lägre, än för den Svenske producenten, samt hurusom åtskilliga omständigheter medförde betydliga förändringar i förhållandet mellan den i gällande författning rörande bränvinstillverkningen stadgade produktionsskatt af 60 öre pr kanna bränvin af 50 procents alkoholhalt och nu bestämda införselstull, motsvarande 110 öre per kanna af samma styrka. Sålunda hade blifvit stadgadt, att allt bränvin skulle, vid handel i större partier, hafva en styrka af 50 procent, i stället för förut medgifna 49 procent, medan utminutering fortfarande finge ske till 46 procent, hvilken förändring kommit förnämligast minutören till godo, under det att tillverkaren i verkligheten fått en Bih. till R. St. Prot. 1862 & 1863. 5 Sami. 1 Afd. 14 Haft. 1 2 Bevillnings-U(skottets Betänkande JM 17. skatteförhöjning af omkring 3 öre per kanna, och vidare vore det en känd sak, att det af kontrollören omedelbart efter tillverkningen afprofvade och uppmätta bränvinet, innan det hunne föras i marknaden, underginge en ej ringa förminskning, både till styrka och volym, hvarigenom en ytterligare förlust för producenten uppkomme, så att, i följd af båda dessa omständigheter, för det i handeln utlemnade bränvinet erlades en tillverkningsskatt, hvilken, enligt en ingalunda för hög beräkning, uppginge till 66 öre per kanna.