Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Deremot får, enl. R. o. Ad:s beslut, undanlag ifrån denna regel af vissa auktoriteter beviljas, och jag hemställer då, huruvida de båda besluten kunna anses med hvarandra hufvudsakligen öfverensstämmande. Uppå härefter framstäld propos. antogs den af Utsk. i afseende på detta mom. gjorda inbjudning. För öfrigt blefvo samtliga öfriga i detta Mern. till R. o. Ad. stälda inbjudningar antagne,* och biföll R. o. Ad. hvad Utsk., i fråga om 17:de §:n, ifrågastälda tillägg uti 18:de §:n, 1 mom. af 22:a §:nordet ”afgifter” i 23:dje §:n, BorgareSt:s beslut rör:de 2:a mom. af26:te g:n, PresteSt:s beslut om införande af en särskild §, näst efter den 29:de, ett nytt 4:de mom. i 34:de §:n, lydelsen af 35:te §:n, ansvars-påföljden enl. 2:a mom. af 40:de §:n, lydelsen af 43:dje §:n, en af PresleSt. ifrågastäld ytterligare straffbestämmelse i 45:te §:n, samt lydelsen af 47:de och 49:de §§:ne i författningsförslaget nu yttrat och hemställt; samt ansågs förevar:de Mern. i öfriga delar icke erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. 170 Den 23 November. Vid förnyad föredragning af BankoUtsk:s den 21 och 22 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 88, i ani. af erhållen återremiss af åtskilliga punkter uti Mern. N:o 67, med förslag lill ändring af föreskrifterne i 2:dra afdeln:n af BankoReglemrs 4:de artikel, upstod diskussion endast i fråga om punkten N:o 4, deri Utsk. vidhållit sitt förslag, ang:de förvaltningskostnaderne för Lånekontoret i Wisby, och yttrade sig derom Hr Aminoff, Joli. Fredr.:
Bibliotheket, om ökadt anslag å Stat för$ StatsUtskot» tets Betänkande, återrem. af Adeln, s. 125. af Borgareståndet, s» 13'o. af Bondeståndet, s» i34> återrem. af Presteståndet, s. 138. Förnyad t Utlåtande, bif, af Presteståndet, s. 52i* •afsl. af Borgareståndet, s. 544. lagdt till Handlin» garne af Bondeståndet, s, 551. afsl. af Adeln, s, 559. Prestestähdets accession till 2 Stånds beslut, s. 806, »— om Hånebiträde till fullbordan af Byggnaden för Upsala; Stats och BancoUtskottets Betänkande bif» af Presteståndet1, s. 74i. åter rein. -af Böndeståndet» s. 791. bif. af Borgareståndet, s, 808. afsl. af A* deln, s. 99t. Bihang till RiksStåndenS Protocoli. 1 för sista Riksdagen, utdelning deraf, sid, 13, IX Sam/, Tredje Hxl £ 1,8 Bihang för 1815, StatsUtskottets Betänkande bif. af Adeln, III. s. 230. af Borgareståndet, III. s. 239* af Bondeståndet, III. s. 242. af Presteståndet, III. s. 267. — •— om förandrad redaetion af ExpeditionsUtsköttets Betänkande, bif. af Preäteståndet, III. s. 48ö.' af Bondeståndet, III. s. 481. af Adeln, lil. S> 481. af Borgareståndet, III. s. 485. Bilagor, till Adelns Protocoll, s. 10. till Borgareståndet — s. 15. Biskopseller Domprostelönerna, om indragning af; Särskilda Utskottets Betänkande bif. af Presteståndet, s. 299.
M. har val, å ena sidan, funnit Kronans rätt till återlösen af 160- mantal utaf de år 1652 till Kammaroch Oeconomie-Rådet Schlegel föryttrade Hemman i Halland vara ostridig; men det har, å den andra, äfven E. K. M. förekommit, att då, under en förfluten längre tid, berörde i6o| mantal kommit ur Schlegelska arfvingarnes händer och gått i köp andra personer emellan, hvilka på Hernriianenä förbättring användt moda och kostnader, samt Kronan allt hitintills icke gjort sin lösningsrätt gällande, syntes alisa billigheten fordra, att nu varande egare af samma Hemman böra i sin besittning deraf förblifva tryggade , och Kronan desto mindre söka denna besittningsrätt rubba, sorn, utom det att ett sådant förfarande skulle åstadkomma oro samt en mängd långvariga och kostsamma rättegångar i hemulsväg, alla egarne, efter hvad upplyst blifvit, äro Svenske män; Och då jemväl ovisst är, om, genom ifrågavarande Hemmans inlösen, någon förmån skulle Kronan tillfalla, enär dels löseskillingen syntes bora utgå i samma myntsort, som köpesumman, hvilken bestått i silfver, dels ock Kronan icke, pa sätt Riksens Ständer ansett, öfver de af desse Hemman, svin år 1652 varit Krono, kunde, emot 72 Underdånigt Skrif velser'. sedrfare författningar och hvad uti en dylik fråga rörande de Trippiska godsen blifvit förklaradt, numera tillkomma annan dispositionsrätt, än öfver vanliga Krono-Hemman, samt salunda utom räntan endast för dem erhålla en mindre betydlig skatte-köpeskilling , äfvensom för alla Hemmanen ordinarie Båtsmans-rotering, i stället för den nuvarande extra-rotering, hvilka fördelar icke på långt när kunde svara emot räntan af den köpesumma, som till deras inlösen skulle erfordras; så har E. K. M. ansett Sig icke, i anledning af Riksens Ständers uti ofvanberörde underd. skrifvelse gjorda anhållan, kunna uti några anstalter för ifrågakomne Hemmans inlösen ingå.
Föredrogos och biföllos underffrefne i« frän Riksens Höglofliga Ständers Lagutskott infomne Betänkgnden, nemligen; ,:o Angäende det i g-dje § af Kongl. Majtts Nådiga Förordning af pen ?o Junii 180^ widtagne stadgande, att stämningar ifrän Häradsoch andra Rätter, som ej arv strefne pä stämpladt papper, stola anses vgilde och hwarken Park eller wittnen styldige, att i anledning deraf till swqromäl sig infinna. Z:o Angäende wärdering och offenteligt utrop ä fast egendom pa landet sym för gäld utmätes. z:o Om den af Hederwärda Bonde-Ständet yrkade tilläggning wid 25 Cap. 8 K Byggning Balken, att Bruks» och Qwarnägare, mätte äfwm som innehafware af Utjordar, hwilka ej aro inberäknade wid Hemmans räntans stadgande, utr wäghällnings-styldigheten deltaga; samt att »vägdelningar, som borde werkställas der de ej förr behörigen stedt, mätte kungöras, och i händelse af twist pröfwas af Domaren, lika »ned andras ssr Den 4 November. ftägor om Jord, innan de till Konungens Be» fallningshafwandes stadfästelse öfwerlännäs; och 4:0 I anledning af Herr Grefwen och Ryttmästaren /rxel Namiltons förstag, att allmänningar af alla stag, tillhörande en Sockn, Samhälle eller Härad, mäge delaS till hwarje Hemmans ägare, denne vbetagit fä afyttra sin andel, eller ock att en sädan park, mä i smärre delar försel, jasz äfwensom att Kronans Domainer, skulle » pä dylikt satt anwandaS, sä fort de lagligen blefwo ledige. — Hwilket allt genom Utdrag af Protokollet flulle de Respective Med-Ständen samt wälbemäldte Utstött wördsamt och wän!igen meddelas.
Ileviljsde dlott till oell med äret ekter nuvsrsnde kili8clsA, kä8tsde Oepsrt6M6N8-6lieken i underdäni^llet Kon^I. Nsj:t8 l^scli^s uppmärli8smll6t pä nödvändiglleten stt till kileet8 8tänder ^örs l^Ldi§ krsm8tällninA om kortksrande sk sn8lsAen kör ikräAsvsrsnde sndsmäl, men ii6M8ts1lcle tilliles, dä redsn vnnns uppl^8ninAsr ielie tillräcliliAen vi8st, Iluruvids de sn8lsA, ^on^I. Nsi:t, enligt underdäniA till8t^rlisn sk 8tst8-klädet8 ökri^e ledsmöter, lemns I^ädi^t Iliksll. 20:0
Hårets bästa vård består i flitig men försigtig och långsam kamning, stundom i dess klippning, och, om eljest hufvudet sådant fördrager, i dess tvagning och lindriga frottering. Författaren har hittills talat om ett behagligt yttre, såvidt naturen sjelf bidragit dertill, och såvidt menniskan är i stånd att genom uppmärksamhet och omtanka vidmakthålla och förhöja naturens milda gåfva. Men hvad, om naturen icke danat efter skönhetens former? om hon kanske tillochmed vanskapat, eller om brist på tillsyn, om sjukdom vållat missbildningar? Svaret för alla dessa fall är lätt, och de härstädes meddelade reglor förblifva, i det hela tagne, alltid desamma. Man iakttage dem, så vidt möjligt är, samt vidmakthålle och förbättre allt, hvad som möjligen låter sig vidmakthållas och förbättras. I utomordentliga fall af verklig fulhet och vanskaplighet, oformlig storhet, eller dvergartad litenhet, må såsom hufvudregel tillstyrkas, att man först och främst icke döljer dessa lyten för sig sjelf eller andra. Man bör i slika fall nödvändigt känna sig sjelf, man bör odla sitt förstånd, bilda sin smak, lära af andras fel, hvilka med oss äro i lika ställning, och se huru dylika personer vinna bifall i bildadt sällskap. Hvad åter angår verkligt missbildade personer, så bör ett stadgadt och lugnt beteende dem tillstyrkas. Aldrig böra de vilja tränga sig fram, aldrig låtsa som om deras lyte ej vore synbart. Men aldraminst böra de skämta deröfver sjelfva. Ju mer man gör sig möda att bringa ofullkomligheten af sitt yttre i glömska genom företrädets och hjertats egenskaper, ju lättare skola de vinna bildade menniskors aktning, ju angenämare blir det utbyte af ideer, hvartill de uppmuntras, och ju bättre kunna de påräkna öfverseende af andra. BLICKENS OCH MINENS KULTUR. Det gifves menniskor, som afskräcka genom sina blickar och miner, göra sig odrägliga, och dermed kanske gifva anledning till skefva omdömen angående sin karakter, eller åtminstone göra det svårt för andra, att upptäcka deras goda egenskaper.
Se till att du ställer allt så bra det låter sig göra, på det de goda herrarne ej må råka i dåligt humör. Godt mål ger godt lynne, och så gå förhandlingarne bättre. Baron Görtz tycker om god mat och vällefnad. Men, skämt åsido, så vet jag väl att jag ej behöfver uppmana dig att, om tillfälle härtill yppas, verka för freden. Detta arma land må tillfalla hvem som helst vid det blifvande storskiftet, så är dock freden nu det första vilkoret för dess räddning; ty i nuvarande omständigheter är allt, som kan göras, dock endast palliativer. Den djupaste hemlighet måste hvila öfver hela denna affär, och häri ligger en ej så ringa svårighet.“ Oaktadt de brådskande anstalterna för resan fann Johan dock en liten ledig stund, för att hinna göra ett besök hos fru Catharina och hennes döttrar, och underrätta dem om att han nödgades resa bort. Äfven fru Catharina ernade inom par dagar med de sina återvända hem, sedan hon nu haft underrättelse om att de rum voro färdiga, hvilka hon befallt låta inreda i en liten byggning, som qvarstod på gården. De båda flickorna hörde med glädje att de skulle få komma hem från Åbo, hvilken ort nu, sedan Johans bortresa, skulle blifvit dem än mera otreflig. Det var en ljuf och mild vårafton, då fru Catharina och hennes båda döttrar återkommo till det förödda hemmet. Gårdens få underhafvande, i högtidsdrägt, stodo vid inkörsporten och följde sedan med tysta steg efter sitt herrskap till den lilla, blygsamma boning, det nu skulle bebo. Vid färden förbi ruinerna af det fordom ståtliga herrehuset bekämpade fru Catharina endast med möda sin rörelse, men de båda unga lemnade sina tårar fritt lopp, och Margaretha syntes ännu vid urstigandet mycket upprörd. Cecilia helsade gladare de omgifvande och hade så mycket att säga och fråga, att hon först en stund sednare inträdde. Hon fann fru Catharina redan sittande i en gammaldags länstol, liksom öfriga möbler, hvarmed de små rummen voro försedda, hemtad ned från vinden af detta samma hus, hvarest de stått försmådda och undanställda, tills de nu åter, i brist på bättre, tagits till nåder och fingo göra tjenst.
Sedan detta blifvit verkstäldt och i den mån, som denna säkerhet ställes, samt de i sådant ändamål ingifne handlingar blifva af Committeen godkända, insänder Committeen till Rikets Uöglofl, Ständers Fullmägtigei Riksgälds-Contoiret Förteckning uppå de L^nebiträden som i följe deraf böra utgå, jemte anteckning Öfver dan stälda säkerheten, äfvensom Corn - 336 S t a U-U t s k o t te ts Betänkan den. niitteens ansvars förbindelse för den för tillfället begärda Låitesurnman. Finnas de gifne föreskriftérne för utdelningen vederbörligen iaktlagne, öfversändes denna summa af Fullmäglige genast till Corninitteen, hvilken sedermera ombesörjer utdelningen till Låntagarne, hvarefter Fullmägtige ega alt, orri så nödigt pröfvas, låta tillse det utdelningen i vederbörlig ordning blifvit vcrkstäld och llandlingarne hos Cohimitleén finnas i vederbörlig ordning. Efter det nybyggnaden blifvit utförd å de Tomter, hvarpå Lån erhållits, samt denna Abyggnads Brandförsäkring verkslald, böra sedermera Iritekningsbandlingarne af Committcerne bringas i fullständigt skick, samt till Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret insändas, hvarefter, i fall desse Handlingar af Fullmägtige befinnas enlige med hvad sorn i dessa afseenden finnes föreskrifvet, och sålunda af Fulimägtige godkännas, Committeernes ansvars-förbindelser återställas, och deras befattning upphör: Men äfven derefter bör dét åligga' Magislraterne i dessa Städer att, efter upprättande förteckningar, opåminnt, på sahima sätt, och under enahanda ansvar som för uppbörd af andre allmänna medel ar stadgadt uppbära, Siats-Utskottets Betan k an den. 33>j bära, redovisa och vid slutet af hvarje Månad till Riksgälds-Contoiret insända de, O ' på särskilda tider, förfallande Ränteoch Capital-afbetalningarue å hvarje Lån.
De anföllo Pisa, som med knapp nöd kunde försvara sig, härjade och brände, och först i tolfte seklet blef deras öfvermod fullkomligt brutet, och det af en makt, som ingen kan motstå, af naturen. Hafvet slukade allt mer och mer af stadens gränser, till dess slutligen en förfärlig öfversvämning fullbordade förstörelseverket och under sina vågor begrafde både vallar och torn samt mer än halfva stadens befolkning. Sedan dess har Amalfi varit i ett ständigt sjunkande och är nu en liten obetydlig plats med 6,000 invånare, hvilka försörja sig med pappersoch maccaronitillverknning och hvilkas eröfringslusta inskränker sig till kopparslantarne i främlingarnes fickor. Amalfis klimat anses vara det mildaste i hela Italien. Staden ligger skyddad af höga berg för alla vindar, utom den sydliga, hvilken, uppfriskad af hafvet, sveper öfver nejden. Man talade om att der skulle inrättas en kurort för bröstsjuka, men jag vill icke gå i borgen för påståendets riktighet. Emellertid låg nu den lilla staden solljus och täck på hafsstranden, med sin bakgrund af höga skogbevuxna berg, på hvilkas öfversta topp den gamla capucinerkyrkans hvita väggar glindrade. Vi togo in på »Hôtel Luna», ett gammalt för detta kloster, hvilket, lik så många af sina syskon, nödgats öppna de heliga portarne för det brusande, bullrande verldslifvet. Från gatan såg »Luna» ut som blott en hög, otillgänglig mur med ett par skottgluggar till fönster. — Munkarne byggde ofta så för att icke fresta verldens barn till syndig afundsjuka. — Men sedan man gått uppför ett par branta trappor och in genom en lång gång, möttes man af en den allra täckaste »klosterinteriör», den gamla klostergården, hvars öfvertäckta pelarrader instängde den blomstersmyckade fyrkanten i midten. En präktig, förfallen brunn, som skiftade i hundratals färger, stod i ett hörn, omgifven af kolossala krukor af antik form, och upp till taket ledde en söndrig trappa, på hvars steg man med minsta spår af inbillning kunde se märken efter munkarnes fötter innötta.
I anseende till de från hvarandra skiljaktiga besluten, torde alltså frågan både om lånesummans beviljande och om de ränteoch kapital-inbetalningsvilkor, som låntagarne skola underkasta sig, böra slutligen afgöras genom omröstningar inom Förstärkt Stats-Utskott; för hvilka omröstningars anställande Statsutskottet nu får föreslå nedanstående 2:ne voterings-propositioner, nemligen: l:o) angående lånevilkoren, de der synas böra bestämmas i sammanhang med lydelsen af den blifvande kontraproposition för voteringen i hufvudsaken, eller i fråga om ofvannämnde lånesummas beviljande: Den som anser, att till kontra-proposition vid den, angående denna fråga, förestående votering skall antagas Ridderskapet och Adelns beslut, enligt hvilket ett lån af Femtio tusen Riksdaler Banko (Sjuttio fem tusen Riksdaler Riksmynt) bör beviljas Nora-Ervalla jernvägsbolag, att utgå under enahanda vilkor, som blifvit föreskrifna för det under innevarande Riksdag Gefle-Dala jernvägs-aktiebolag beviljade lån (5} procents årlig ränta samt återbetalning från och med år 1860 af minst TV årligen utaf hela det lyftade lånebeloppet,) röstar Ja; Den det e] vill, röstar Nej; Vinner Nej, antages till kontra-proposition i samma votering Borgare-Ståndets beslut, hvarigenom ett lån å 75,000 R:dr R:mt blifvit Nora-Ervalla jernvägsbolag beviljadt, att utgå under samma vilkor, som äro bestämda för det af bemälte bolag från Riksgälds-kontorot'förut utbekomna lån å 100,000 R:dr Banko* Stals-Vlskollets Memorial N:o 220. II (6 procents årlig inbetalning utaf hela den utbekomna lanes umman, dervid räntan å det återstående kapitalet godtgöres efter 4 procent årligen och det öfriga utgör kapital-afbetalning; hvarjemte 5 procents årlig ränta å det till liqvid förfallna beloppet bör erläggas intilldess betalningen deraf sker); 2:o) i hufvudsaken, eller angående ifrågavarande låns beviljande:
Men der träden voro lummigare och stodo tätare, låg kolmörker öfver vandrarnes stig. Hvad är det som lyser derborta djupare in bland trädens stammar? Det är icke månskenet; det är de röda flammor, som spridas af tjärbloss. I skogen ljuda röster, som icke äro vindens. Och hör deras rop: – Alako, förbarma dig! Alako ... Alako ... Sorgbarn förskräcktes. Riddaren mumlade: – Afgrundsandarne hafva i natt stämt möte. – Fader, sade gossen och tryckte sig närmare intill sin följeslagare; – jag är rädd ... det är en ryslig natt ... beskydda mig! – Fader! upprepade Erland för sig sjelf; – det var ett besynnerligt ord af denne besynnerlige pilgrim från afgrunden. Frukta icke, tillade han högt och grep hårdt kring gossens arm; – ingen skall kunna taga dig ifrån mig. Så vandratte de vidare under susande träd, genom blekgult månsken och svarta skuggor. Alltjemnt, om än på större afstånd, ljödo ropen: Alako! Alako! I stormens toner, i insjöns brus, i månljusets dystra färg, i sjelfva de jagande molnens skepnader lät sig förnimma något ovanligt och dödsbådande. – Alako! tänkte riddaren, i det han föraktligt lyssnade till detta rop; – hvad betyder det ordet? Hvar hörde jag det förr? Ah, jag vet ... besvärjelseordet som slog min själ i bojor. Men i natt ljuder det förgäfves. I natt äro alla besvärjelser vanmäktiga emot mitt beslut. De voro nu nära klippbrottet. – Sorgbarn, är vägen till din moder lång? frågade herr Erland, i det han i lifrocken trefvade efter sin dolk. – Du talar nu åter underligt ... Likasom du icke visste detta, sade Sorgbarn och betraktade sin faders ansigte. Det var ej sådant det plägade vara, när den hemliga kraften verkade i honom. Det var dystert som om dagen, ja mörkare, hemskare. En förfärande misstanke flög genom gossens själ. Han stannade och utbrast, medan hans inre bäfvade: – Herr Erland, vi återvända till slottet.
SVENSKA RUNDRESEBILJETTER UTLÄMNAS GENAST UTAN TILLÄGG AF PROVISION. J O H. ALLM. KONTOR: Skeppsbron. RIKSTELEFON 427 ALLM. FÖRSÄLJNING: 5 Strandvägen B. RIKSTELEFON 22 2 ». ALLM. B I (ENKEL OCH DUBBEL). Ingen förskottsbetalning. BÄSTA RESULTAT GARANTERAS. BEGÄR PROSPEKT! Malmö Språkoch Handelsinstitut. | DIR. H. S. Hermod, SÖDERG. Säsong 1 juni — 15 augusti. Läkare: K A R L PETRÉN. — Billigaste förstklassiga kurort i Sverige. — Docenten i praktisk medicin vid Lunds universitet med. d:r Specialitet: Nervsjukdomar. PRÖFIRADL O C H EOÖLLTÄND. DENNA BALSAM ÄR: 1) Ett oupphunnet verksamt Botemedel mot alla sjukdomar i lungor och bröst, lindrar katarrh, stillar slem-afsöndring, lindrar den smärtsammaste hosta och hotar till och med gamla lidanden. 2) VERKAR FÖRTRÄFFLIGT VID ALLA HALSSJUKDOMAR M. 3) FÖRDRIFVER GRUNDLIGT HVARJE FEBER. 4) HELÅR ÖFVERRASKANDE ALLA SJUKDOMAR I LEFVERN, MAGEN OCH TARMARNE, I SYNNERHET MAGKRAMP, KOLIK OCH VÄRK I UNDERLIFVET. 5) BORTTAGER SMÄRTORNA OCH BOTAR HÄMORRHOIDER. 6) VERKAR LINDRIGT AFFÖRANDE OCH BLODRENANDE, RENAR NJUREN, MCM DIEH1 BORTTAGER HYPOKONDRI OCH MELANKOLI OCH STÄRKER APTITEN OCH MATSMÄLTNINALIEI MLITOBATSJNI GEN.
Jag skulle likväl tro, att det ändamål som derigenom åsyftas icke kan vinnas, ty det har icke varit exempel på att privatbankerna icke kunnat utlåna sina sum mor, och jag tror nog att vi nu hafva att emotse sådana konjunkturer, ali både privat-bankerna och riksbanken hafva tillfälle att få sina penningar uilånla; men ett vigtigt skäl för bifall till den föreslagna minskningen i diskontlånefonden synes mig vara, att R. St. derigenom få tillfälle, att i stället bevilja en summa, som vi komma till i 73:dje punkten, för kassa-kreditiv, hvilket sätt för låne rörelsen tvifvelsutan är af större nytta för näringarne i landet. Hr von Hohenhausen har velat godkänna de åsigter i afseenpå lånerörelsen, som blifvit uttalade af Frih. Palmstjerna, n. b. om BankoUtsk. hade visat tecken till afsigt att befrämja dem; men då man nu icke förbjudit privatbankerne att utlåna med omsättningsrätt, så har en sådan afsigt icke blifvit visad. Jag ber att få sätta öfver detta. Det skulle nemi. betyda alt, om privatbankerna icke hade tillfälle att utlåna med denna omsättningsrätt, då skulle Hr von Hohenhausen hafva velat gå in på hela den före - 23S Den 22 A p r i 1. slagna minskningen i diskont-lånefonden, d. v. s. att om ingenstädes det vore tillfälle för den, som deraf kunde vara i behof, ali få låna, om icke privatbankerna dertill erbjöd någon utväg, då skulle Hr von Hohenhausen gerna bifalla förslaget. Delia är hvad jag just ber alt fä lägga märke vid; men detta skulle också just vara rätta sättet att förtrycka all slags rörelse. I afseende på den betänklighet Hr Rosenblad yttrat, att nemi.
Dessa bestämmelser, emot hvilkas syfte att åstadkomma ett lättvist och tillförlitligt - Ståts-Utskottets Utlåtande N:o izl. 41 litligt resultat ingenting vore att anmärka, medförde dock genom det sätt, hvarpå de begärda upplysningarne skulle iuliemtas, lör nämndens ledamöter ofta nog icke ringa besvär med uppoffring af tid och penningar, framförallt i vidsträckta fögderier, hvarest, ehuru sammanträdet vanligen räckte endast några minuter, nämndens ledamöter mäste utan någon ersättning resa liera mil allenast för att vid sammanträdet personligen afgifva sitt utlåtande angående gångbara priset på ett par räntepersedlar — hvartill det fordna antalet blifvit reduceradt i de liesta län. Väl vore det sannt att kommunalandan numera tycktes hafva uppvaknat till ett förut icke anadt lif, så att allmänheten mindre nu än förr droge i betänkande att uppoffra egen beqvämlighet till Statens och kommunens tjenst; men när en sak kunde ernås med lika godt resultat, ehuru med mindre uppoffring af tid och möda, borde rimligtvis en sådan utväg föredragas; och då Kongl. Förordningen om Kommunal-styrelse på landet den 21 Mars 18(12, anbefaller, att tre kommunalstämmor skulle årligen hållas, hvaribland en i Mars och en i December, ansåg motionären lätteligen verkställbar att på dessa kommunalstämmor upprätta priskuranter på de artiklar, hvarför s. k. årspris skola bestämmas, nemligen på kommunalstämman i December för årets sista tre månader och på kommunalstämman i Mars för de tre första månaderna af ingångna året; hvarefter dessa priskuranter för hvarje kommun skulle inom viss kort tid, t. ex. 14 dagar, af kommunalstämmans ordförande afsändas till Kronofogden, som dermed förfare i vanlig ordning. Befarade man möjlig försummelse härutinnan af ordföranden i kommunalstämman, kunde han åläggas visst vite för sin uraktlåtenhet.
I 4*2 Ben ,30 Augusti e. m. fria Val af Rättegångsombud; rörande vackt fråga om rättighet för eil hvar, att utan behof af allmän åklagare, utföra talan emot Domare för embetsfel; om ändring i So Gap. RättegångsBalken; i anledning af väckt motion orri •tiftande af en lag, i afseende på förbrytelser af åhörare inom RiksStåndens Plena, eller Riksens Ständers Plena Plenoriim; angående dels ändring i i3 §. af Kongl. Förordningen deri 10 Julii 1818 om inteckning i fast egendom; dels ock tillägg till samma Författning; om föreslageri ändring titi 24 §. af sistnämnde Författning; angående skyldighet för Konungens Befallningshafvande j att genom Promotorial befordra enskiltes LagsökningsÄrenden; och i anledning af Väckt fråga om LagmansRätternes upphörande. Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens: Örn rättighet till grustägt å andras Ägor, lör underhållande af allmänna vägarne; i anledning af Väckte motioner om afskaffande af Expeditionslösen, och om nedsättning af taxan derå,; om anstalter till förekommande af löse men arbetsföre personers kringstrykande oell bfe ande; angående öfverseende och förbättring af Pkets Oeoonömiska och PolitieFörfattningar m m ; samt rörande ert ny Författning om mått, nial och Vigt.