Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stockholm den a5 November 1844* Herr Lector kVall man har anmält att han, såsom frånvarande, ej deltagit i beslutet om förestående betänkande. N:o \i. Ank. till Exp.-Utsk. d. 25 Nov., kl._5 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om bestämmelse att fjerdeparter i Stora Kopparbergs grufvamå anses såsom fast egendom å landet. Uti ett af Vällofl. Borgare-Ståndet den 17 nästlidne Augusti till Lag-Utskottet remmitteradt memorial, har Herr Falhem anfört, att, sedan Kongl. Svea Hof-Rätt, enligt serskilda Domar, ansett actier eller så kallade fjerdeparter i Stora Kopparbergs grufva än såsom lösegendom, och än såsom fast gods, dels i stad, dels på landet, sa hade slutligen Kongl. Maj:t, medelst Dom den 22 December i834, förklarat omförmälda grufvodelar vara fast egendom å landet. Då desamma, Lill antalet 1200, alltid lagfarits hos Grufve-Tings-Rätten och dessutom kunde intecknas, samt till fjerdeparterne hörde egande-rätten till åtskillige andra betydliga verk, bruk och inrättningar, ansåg motionären Kongl. Maj:ts berörde förklarande jemväl vara det enda rätta; men på det att några vidare tvister i denna del ej måtte uppstå, syntes det motionären nödigt, att, genom Lag, varder bestämdt, det fjerdeparter i Stora Kopparbergs grufva böra såsom fast egendom å landet anses; Och har han följaktligen yrkat, att en lag, innefattande sådan bestämmelse måtte utfärdas. Omförmälde motion, tillika med hvad Herrar Colleh och Lagergren i anledning deraf, före remissen, yttrat, har Utskottet tagit i öfvervägande; Och ehuru någon annan bestämmelse om hvad, som bör anses såsom fast egendom å landet, icke är gifven i gällande lag, än den, som innefattas i Giftermåls-Balkens 10 Gap., enligt livilket jord eller hus och vattenverk, Bih. till R.
Metalleffecter, angående réglementariske föreskrifter, rörande deras beläning vid det 1 Götheborg blifvande LåneContoir. Metaller, myntbara, angående uppköp och inväxling af, till Banken, samt framdeles skeende utväxling af reelt mynt. Junii P. 726. Metallpanter, angående Bankens i särskilta ar förvarade. Mars P. 705. April P. 102, i3o. MilitiaeBoställen och annan Kronojord, om ändring i nu gällande grunder för dess utarrendering. Febr. P. 736. B. 831. Se Revisorer. —- — om granskningen af dess räkenskaper. Oct. 2 A. P. 617. Nov. 2 A. P. 32i. Minimi-tabellen, om upphäfvande af den så kallade. Ministerplatser, om indragning deraf. Febr. P. 639. B. 696. Minnespenning, om präglande af en i anledning af Hans Kongl. Höghet Kronprinsens förestående Biläger. Maji P. 261, 279, 34o. 265 Missdådare, angående deportation af till lifstidsfängelse dömde. Se Deportation. Missräkningspenningar, om förhöjning uti, för Casseurerne i CreditSedelVerkets SmåsedelsCassor. April P. 438, 5o8, 520. — om tillökning uti, för Bankens Gasseurer. Maji P. 261, 279, 34o. — angående för Casseurerne vid RiksgäldsContoirets CreditSedelVerk. Oct. P. 97, 112, l32. Mjölqvarnar, Tull-, om ändringar i Förfaltningarne rörande anläggande af. April P. 64, 193, 231. Sept. 2 A. P. 519. ModellKammaren och Mekaniska Skolan, angående tillökning i anslagen för dem. Aug. Maji P. 176. B. 126. Montgommery, Gustaf Adolph, yttranden. Jan. P. 151. B. 26.
För att ännu klarare utveckla denna sak, måste man betrakta, att Borgenärerne och Banquen hafva helt olika rättigheter i närvarande stund till Bolagets tillgångar. Banquens Cieditiv 800,oco R dr, beviljades 1809, med det vilkor, att det först skulle återbetalas 1831; emedlertid pantsattes Canalverket roed aila dess Effecter, Fonder &c. till Banquens säkerhet, med förbindelse för Banquens Ombud , att tiilse , om Canalarbetet så drefs och styrdes, att Banquens säkerhet var betryggad. Vid sista Riksdag erhölls ett ökadt Creditiv af andra 800,000 R:dr med samma vilkor och emot samma pant. Det kan icke rimmeligen förklaras , huru Riksens Ständer kunna fästa så liten uppmärksamhet på den eqvivoqua ställning, hvari Canalverket befann sig, då det blifvit förklaradt, att man gjort missräkningar, att Bolaget ej kunde verkställa Canalbyggnadsn utan betydligt understöd af Staten , att det häftade för skulder, att dess Credit var redan vacklande. Oaktadt alla dessa varnande förebud till obeståndet, erhölls dock det begärta ökade Creditivet, utan ny underpant och med de förra återbetalningsvilkoren, änskönt det först begärtes blott på några dagar, sedan på 18 Månader, och sluteligen förklarade CommerceRådet Santesson i BancoUtskottet , att Disconten ej var belåten med Creditivet på andra vilkor, Den 17 Martii, e. m. X4i än det förra erhållits. Nu mera synes, att troligen Banquen skulle kunna förlora åtminstone en del af denna Summa , och derföre lärer man vara betänkt på att genast vilja dela Mas-, san med de öfriga Creditorerne, ehuru de Fordringar
”Minut - Den 5 Oktober. 97 ”Minuthandelseller utskänknings-ställe, för hvilket afgiften ännu icke, då försäljning derstädes tager sin början, blifvit af TaxerisKomité bestämd, erlägge, i afräkning å samma afgift; förskott, beräknadt efter det minsta kannelal, som enligt 16:de §:n 2:dra mom. får åsättas.” Hr Printzensködd: Mig synes såsom vore det beslut, R. o. Ad. i afseende å denna § fattat, af annan och grundligare beskaffenhet, än att det skulle affärdas utaf Utsk. med det förklarande, att Utsk. icke ansåge annan ändring af §:n erforderlig, än utbytandet af ordet minst emot ordet sist. Jag tog mig den friheten att framlägga förslag till det tillägg, R. o. Ad. beslutat ronde skyldighet för den, som erlagt afgiften, att förete qvittenset derå hos Räradsskrifvaren till annotation, på det att K. Befh:de genom Häradsskrifvarens och Landskontorets försorg skulle kunna vaka deröfver, att de till upbördsmännen erlagde afgifter blefve af dem i behörig ordning redovisade. Såsom mig vill synas, hade väl Utsk. bordt anföra något skäl emot den föreslagna kontrollens användande, men delta saknas helt och hållet i Utlåt. Således måste jag antaga, att det beslut, R. o. Ad. i förevande fråga fattat, qvarstår såsom till dess motiver ovederlagdt, hvarföre jag anhåller, att R. o. Ad. mätte i denna del sitt förra beslut vidblifva. Hvad §:ns innehåll i öfrigt beträffar, kan jag icke heller finna, att R. o. Adis beslut i afseende derå blifvit af Utsk. med ett enda ord till vederläggning uptaget, enär Utsk. endast förklarar, att beslutet ej synes Utsk. vara af den beskaffenhet, alt någon ändring af §:n i anledn. deraf är nödig.
Hel är namnet såväl på lycksalighetsriket i underjorden som på dess drottning. Urd har oräkneliga hjälparinnor och tjenarinnor, emedan de varelser, för hvilka hon bestämmer inträde i lifvet, lefnadsställning och död, äro oräkneliga. De bilda två stora flockar: den ena är värksam i hennes tjänst med afseende på lifvet, den andra med afseende på döden. Närmast under henne äro hennes systrar Verdande och Skuld. De tre äro de förnämsta nornorna. De rådgöra tillsammans och döma gemensamt. Det är förut omtaladt, att hvarje människa har en skyddsande, som kallas hennes fylgia eller haminga. Fylgiorna äro Urds tjenarinnor. När ett barn födes till världen, utser Urd åt det en fylgia, som då stiger upp ur underjorden vid västerns rand, sväfvar öfver hafvet och uppsöker sin skyddsling i Midgard och i osynlig måtto följer honom genom lifvet, ser hans tankar, hviskar i hans samvete, manar och varnar honom i hans drömmar. Hvarje dag sväfva tusentals fylgior öfver vattnen till Midgard, och hvarje dag återvända tusental, för att bereda sina skyddslingar boningar i salighetsriket, om de förtjenat det. En fylgia lämnar icke den, som anförtrotts åt hennes vård, förr än kort före hans död, och hon gör det då, för att återförenas med honom i sällhetsvärlden. Dock händer, att hon för alltid öfvergifver honom, om han blifvit en niding. Den som öfvergifvits af sin fylgia är en förlorad man. Ett annat slags nornor äro de diser, som utvälja mödrar åt de barn, som framom jordelifvets tröskel vänta på att födas till världen. Dessa alla äro Urds lefnadstjenarinnor. Den andra flocken af tjenande diser fullgöra hennes dödsdomar och föra de dödas själar till underjorden. Förnämst bland dem äro valkyriorna, sköna ungmör med tankfulla anleten. Där en drabbning står, där infinna de sig till häst, fullt rustade, och utpeka med spjutskaften de kämpar, som Oden eller
Hvad mig angår, så hängde jag alltid upp mig på »Hedningarna, som inte hafva lagen», och fick stå där med skammen många gånger om. Bra eget var det också första gången de möttes här uppe. Krycke hade suttit och språkat om litet af hvarje, som han kunde tro skulle roa mig, men utan att till min förvåning nämna ett ord om borgmästarinnan, när Ester kom in, frisk och skär som en törnrosknopp. Han blef alldeles krithvit i ansiktet och lika blek blef hon med. »Jag ber er tro», sa han och bugade sig stelt, »att jag inte hade en aning om att jag skulle träffa er här.» »Det är jag säker på», svarade hon lugnt. Så stod de alldeles stilla och bara såg hvarandra in i ögonen. »Jag är så glad att ha träffat er», sa hon slutligen, litet osäker på rösten, och nu kom blodet tillbaka med en fart som när man vänder upp och ned på ett timglas. »Eljest hade jag skrifvit», tillade hon. »Fast jag är mig lik?» »Ja, fast ni är er lik.» Gud vet hvad det låg i de orden, ty karlen blef som förklarad, och när han nu tog hennes hand, så var det så fast och hårdt, som om han alldrig velat släppa den mer. Sedan satte de sig hos mig för att prata, men orden liksom hoppade och dansade öfver hufvudet på mig rakt i famn på dem. Ja, sedan ha de träffats ett par tre gånger och – Men jag glömmer ju alldeles af uppståndelsekolifejen! »Sitter tant Lova prima nu?» frågade Villy, sedan han väl för tionde gången kört kudden snedt under hufvudet på mig, svept filten så hårdt kring mina ben att jag kände mig som ett lindebarn, och »uppfriskat» mig så grundligt med å dö kologn, att mina ögon sved som eld. »Utmärkt», svarade jag blinkande efter den sista duschen, »alldeles som en prinsessa.» »Undrar just, om de ha något privilegium på att sitta bra», smålog Ester. »De gör allting bra, det är jag säker på», sa jag med eftertryck. »Nå, tant Lova», frågade Villy, som bäst i fart med att skala en apelsin, »hvad tycker du om Giftas?»
O* icn £ » S* r B CD i—r> B g B r g £■ t " — r B CD g 2 CJq ct> SJo cp 2 sj 7? r<TD C '"S SS SJ SJ Pj CD a£, » 1 I Medium 1835- af åren 1844. 3 C sa O: >“5 (Si * S P CD P cd £3 >-S 3 r 03 O: -! CO &S P CD 5 » 03 3 g‘ CD 5' cT s 5 S £ 03 O: -t (Si ® ffQ t-1 p CD a Si a 3 tC o a' “ SS. 77 a n □ r g ® ; l sr P (Si t » CD riq _ P CD P cd 03 -5 tS° 2, 3 sr cm 2 p "7 —. sa os Cl, CD o? 2 77 CD p **s I-S 03 « ca CD as2 Tabell Öfver de qvantiteter af den Stats-Verket behållne Häst-Vacance-Spanmål vid afsutne Cavalleri-Regementerne samt Ständig Rote-Vacance-Spanmål vid Skånska lnfanteri-Regementerne, som blifvit antingen löste efter markegångspris eller lefvererade in natura för åren 1835—1844. 1835. 1836. 1837. 1838. B r 03 O* - tr P CD 3 tr 03 O: — tr P CD 3 tr 03 O: — tS3 CD 3 n SJ Medium af åren 1835- -1844. B r OS o* rj c/) ?r £*• o» ^ O cd r-t <* P o OS T 3 r 2 S' « 3 O P cd —r> 3 rt 3 r 2 3T fT 3 -• r P CD —TJ g ™ 3 r os OS »-5 C/J — tP cd w ^ Os ° 3 r QJ OS ” £. fr« *3 CD < P CD 09 OJo CD D U9 cd O) —i 03 os Cl.
Stockholm den 8 Augusti 1823. Antom don i4 Augusti i8a3. Rikets Höglofl. Ständers Statsoch Banco-Utskotts Betänkande., i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående Låne-understöd för Städerne Norrköping och Borås. Sanrtelige Riks-Stånden hafva till Utskotten remitteradt följande: (Se Kongl. Derjemte hafva äfvenledes blifvit till förenade Utskotten remitterade a:ne af RiksdagsFulimägtigerne för Städerne Norrköping och Borås inom Vällofl. Borgare-Ståndet, hvar för sig väckte Motioner, om beviljande af de ifrågavarande Låne-biträdena, uppå de vilkor, som kunna finnas tjenlige, så väl för säkerheten af en ordentlig och ofelbar återbetalning, som ändamålet af Städernes snara återuppbyggande och återkommande välstånd. Fullkomligen erkännande vigten af de skäl, sorn föranlåtit Kongl. Maj:t att till Rikets Stats-Utskottets Ständers behjertande framställa nödvändigheten af ett åt de brandskadade Innevånarne uti Norrköping och Borås meddehlt allmänt understöd, hafva Utskotten äfven för sin del ansett sig böra vördsamt tillstyrka , att ett sådant mätte af Rikets Ständer beviljas, genom Lån, som af de medel, Rikets Ständer, i anledning af det förslag derom, Utskotten afgifvit, bestämma såsom för dylika ändamål tillgängeliga, skulle komma att utgå till de summor, hvilka Utskotten, efter inhemtade upplysningar, förmoda kunna vara för de nödvändigaste beliofven tillräckeliga, eller 200,000 R:d. B:co för Norrköping, samt 100,000 R:d. för Borås Stad; och, i afseende på sättet för dessa Låns utgifvande och vilkoren dervid föreslå Utskotten: 1:0 Att den sålunda beviljade Låne-summan kommer att under loppet af nästkommande år 1824 och 1825 successive blifva tillgängelig till utbetalning, efter här nedan stadgade grunder, med en' hälft om året. 2:0
I likhet med hvad Utskottet i föregående moment tillstyrkt, föreslås aflöningen för den förre till 1,800 R:dr och för den sednare till 400 R:dr R:mt. c) Beträffande åter Kommendanten på Carlsborg, i slaten uppförd, lika med förutnämnde tvänne Kommendanter, till ett belopp af 2,190 R:dr, bar Utskottet, i betraktande deraf, alt Carlsborg, såsom icke fullt befästad, ej är jemförlig med de fastnings-orler, hvarom i föregående momenter förmäles, äfvensom alt något arfvode för Kommendanten å Carlsborg för närvarande icke finnes å stat uppfördt, ansett, att aflöningen för denne kan bestämmas något lägre än för Kommendanterne i Waxholm oell å Carlsten; och föreslår Utskottet, att beloppet fastslälles till 1,500 R:dr Runi. För Place-majoren och Adjutanten å Carlsborg tillstyrker Utskottet samma belopp, som för enahanda befattningar å förutnämnde 2:ne fästningar äro af Utskottet föreslagne, eller 400 R:dr R:mt. Iiih. till R. St. Den ökade aflöningen för Kommendanten å Kungsholmen är i staten fven uppförd med ett belopp af 2,190 K:dr. Med afseende derå, att innehafva* ren af Kommendants-platsen vanligen tillika uppbär aflöning ä flottans stat, anser Utskottet, att, om nuvarande Kommendants-arfvodet, utgörande 525 R:dr, höjes till 1,000 R:dr R:mt, en sådan förhöjning bör vara tillräcklig; hemställande alltså Utskottet, att
Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch EkonomieUtskottets den 15 dennes aflåtne, samt den 27 i samma månad på bordet lagde, tvenne Memorial i anledning af de hos BondeStåndet gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkanden: 1) I anledning af yrksd befrielse för flere KronoHemman i Norra Halland från skyldig - Den 29 Maji. 62? heten att aflemna bränntorf till Warbergs fäst-; ning; och 2) angående en närmare reglering af post föringen i Riket, och särskilt öfverkligade Olägenheter vid Norrska Postföringen; fann Riddersk pet cth AJeln att, enär sistnämnde Betänkanden redan blifvit af RiddeläKap..!: och Adeln bi fallne, Utskottets ifrågavarande tvenne Memorial endast borde läggas till Handlingarne. Då nu å nyo föredrogos Allmänna Besvärs och EkanomieUcskottets den 15 dennes aflätne, samt den 27 derpå följde på bordet lagde tvenne Memorial, i anledning af de hos Ridderskapst och Adeln gjorde anmärks ningar vid Utskottets förut meddeldte Betan-' kanden: 1) I anledning af väckt fråga om allman-" na landsvägarnes rätande ; 2) Rörande yrkad jemkning i transportskyldigheten af Tionde och Afrads spannmålen; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, enar sistnämnde tvenne Betänkanden redan blifvit af de öfrige trenne Respective Riks-* Stäoden bifallne, äfven för sin del dervid nu mera låta bero. Företogs till pröfning Statsutskottets den 20 dennes afgifne, och den 25 derpå följde på bordet lagde Betänkande angående Recognitions-skogarne. Friherre Boijei Ludvig: Detta Betänkande har en ovanlighet, på hvilken jag begär att få fästa Höglofl. Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet. Sedan Herr Reuterskjöld hade påmint om den frikostighet i8cg års
Lön sos R:d. som pension och herwitz rvzZ Den -i Zebruarii. gjort den tilläggning/ari i händelse detta ej kunds Honom /viljas, han mors nödsakad, att för sig och sin Familjes nödtorftiga lifsbergning i tjensten uttråka sine esrer nanrrens ordning fa återstående dagar. Skåls - Utskottet ar häruti af den ranka, »akt 8ve6ber§, som redan, enligt det Ivid ansökningen biks^gde Prastebetyg, ar nära 71 är gammal, wäl bör wid atffedstagandek fä behälla lönen, dock ej till högre belopp ä» de 400 R:d. som wid den är 1803 med General Assicstanee-Contoirets Stat st edde nya realerrng warit för syflan bestämd, sä framt icke Rikers Högloft. Ständer med afseende pä 8veäberzs höga alder och hans längwariga och beswärligllr tjenstgöring as nägct öfwer gg är med allt för smä Löner, skulle sinna skäligt att bewilja honom hela hans nu »varande Lön pä Stat, hälst genom den flyttning innom Comoiret som nnd.LveäboiZsmsgäng komme att ske , den förmän winnes, att eN af Skats-Utstottet redan tillstyrkt indragning af en Bokhällare och en Kammarskrifware tjenst genast kunde kontina till werk. skallighet. I sammanhang härmed tror sig Skats-Utstottet äfwen böra namna en af Assistance-.Conloirets äldsta Betjente Ancrions-Mäklaren tullus val,Ibom, som stall wara öfwer 80 är gammal, och nu sällan förmär förrätta sin tjenst, hwars aflöning, bestående i 6 rst. Banco för hwarje Klubbslag, manligen stigit till Något mindre än aoo R:d. om äret. Slars-Ukskoltet får »vördsammeligen underställa Riksens Högloft.
Enligt Jusfitie-kanslers-embetets för år 1846 afgifna embetsberättelse, har Fångvårdsstyrelsen hos Justitie-kanslers-embetet anmält, att åtskilliga af ofvanberörde anmärkta balanserade fordringar blifvit dels godtgjorde, dels ock afskrifne, hvarjemte åtgärder för indrifvandet af de öfriga blifvit vidtagne; äfvensom Wallbergska balansmålet, tillika med frågan om Wallbergs underlåtenhet alt behörigen bevaka ofvanomförmälda fordran hos Fabriksid - Bil. till R. Sl. Juslitie-ombudsmans Embetsberättelse den 15 Nov. 1847. 7 karen Dihlström, blifvit af Fångvårdsstyrelsen slutligen handlagda samt vidare till Kammarrättens pröfning hänskjutna. Beträffande slutligen 37:de punkten, har Kongl. Maj:t anbefallt Fångvårdsstyrelsen att, med fästad uppmärksamhet på de gjorda anmärkningarne, omsorgsfullt iakttaga all nödig sparsamhet och omtanka i detta hänseende. 39:o af den 7 Maj 1845, angående ersättning af allmänna medel till vittnen i brottmål (177). Rikets Ständers förslag af Kongl. Maj:t antaget, samt Kungörelse utfärdad den 20 November 1845. 4#:o af den 7 Maj 1845, angående tillägg till Kongl. Förordningen den 9 November 1844, rörande inteckning af ej mindre lifstid sstäcl ja och undantagsalial, än ock all annan afhandling om nyttjanderätt till fast egendom å landet (178). Rikets Ständers förslag af Kongl. Maj:t anlaget, och Förordning utfärdad deri 13 Juni 1845. 41 :o af den 15 Maj 1845, angående ändring af Kongl. Förordningen den 9 Maj 1835, om hvad iakttagas hör vid handel om lösören, som köparen låter i säljarens vård qvarblifva (189).
1 Kvinnor poetiska lift att gent äfven till dä blott de »; en botaniken har » högröda », och Laura orgina Till mängd Olivia, (malva) o c h främst » blomstrande », den » blomstransymbol; Esther besmärtstillande olistockrosens besjunga finna torde vara namnen d e, vi de lagern vi äfven namn. i namen G e - kundo ägnat vår oftast fogas en uppmärkförekommande kända. Två böcker. / ^IJjnder de senaste dagarne har den lilla vår^-A. ström af litterär alstring, som plägar friska upp vår annars temligen stagnerande bokmarknad, medfört tvänne arbeten, hvilka vi vilja ägna några ord, då de böia äga betingelser att särskildt intressera våra läsarinnor. De hafva båda flutit ur kvinnliga pennor, och bå- das författare äro förut väl kända, ej minst af Iduns publik. * Det är icke hvardagsmänniskor och hvardagslif, med hvilka Selma Lagerlöf helst älskar att röra sig; det inåtvända själslifvets mystiska och mörka djup locka henne mest, och hon afvinner dem med en äkta skalds skattfinnarblick deras fördolda hemligheter och underbart skiftande håfvor. Ett intresseväckande, ja, ett betydande arbete är denna nya kvinnobok, och vi äro vissa, att den kommer att läsas i vida kretsar samt förvärfva talrika beundrare. naturHortense. uppräknade men mest den är Petrarca andra, samhet, Först den o c h slutligen o c h en de helt lämnat sin kontinFlora, blygsamhetens begäfniDg. sammanhörande därför förekommer såsom kvinnonamn. variation; Malvina Schiller och är myrten; ven; net den Viola, tyder äro Det » blommornas drottning » rosen, som i bibeln Rosina, är blommor fruntimmersnamnen. kommer redan och begrepp. icke framkommit med något nytt arbete i bokform, men inom den periodiska pressen har hon då och då uppträdt med novellistiska bidrag, som mottagits med stort bifall och till fullo infriat de höga förväntningar, man ansåg sig kunna ställa på hennes utprägladt personliga Under titeln » Osynliga länkar » föreligger nu det andra bokarbetet af hennes hand, redan länge motsedt med spänning.
Den pedagogiska gymnastiken är en utvecklande gymnastik och som sådan användbar och nyttig för alla åldrar, beheflig — nä- stan oumbärlig — för den lefnadsperiod. då kroppen är stadd i sin största utveckling — barnoch ungdomsåldern, hvarför den o c k kallats skolgymnastik; för den vuxne mannen är den lika användbar för att bibehålla kroppen » v i d sunda vätskor » o c h » full v i g ö r », o c h kan så begagnas in i ålderns sena höst. Den äger en sådan rikedom på former, att den väl kan apteras för olika förhållanden, såsom i goss-skolor, i flickskolor, för rekryter, som friskgymnastik för äldre, män som kvinnor. A l l idrott hvilar på den pedagogiska gymnastikens grund, o c h ehuru flere arter af idrott äro äldre än någon gymnastik, bör den syfta till samma mål och därför följa samma lagar; gör en kroppsöfning det icke, då är den ej en idrott, utan må nämnas m e d annat namn, likgiltigt hvad. D e n sanna idrotten kan därför delvis o c h under vissa förhållanden ersätta den pedagogiska gymnastiken, o c h detta mera i samma mån som den egentliga utvecklingsperioden är f ö r b i; för den vuxne mannen lig IDUN 1895 ger ofta något mera tilltalande i den mera fritt bedrifna idrotten, som ger personligheten mera tillfälle att göra sig gällande, än i den regelrättare o c h mera bundna gymnastiken. Sjukgymnastiken har till ändamål att återställa en sjuk kropp till sitt normala tillstånd. Många metoder finnas att behandla sjuka o c h sjukdomar, o c h den s. k. naturmedicinen har i alla tider haft talrik?, anhängare, som mena att kroppens bemödanden att hela sig själf bör understödjas endast m e d enkla, naturliga medel: luft, vatten o c h rörelse, o c h säkert är, att dessa förblifva all sjukbehandlings säkraste stöd o c h en botten att bygga andra m e t o d e r på. L i f är rörelse; allt lefvande måste befinnas i ständig rörelse; stillastående är död. A t t leda rörelsen på rätta vägar medels rörelser är sjukgymnastikens mål o c h medel. D e rörelser, som för detta ändamål användas, äro i stort sedt desamma som i den pedagogiska gymnastiken, men de tillämpas här olika.
Mo* 1 _ li°n N:o 44 Lag-Utsk Utlåt. N;o 43. R. St. underdån Skrifv. Slämpclpappers-.irgifteil ■ angående ändring i gällande förordning derom. Motion N:o 155. Bevilln.-Utsk Betänk. St. underdån. Skrifv. N:o 135. angående förändrad bestämmelse i afseende derå för bouppteckning. Mo tion N:o 220. Bevilln-Utsk Betänk. IVo 7 samt Mern. N:is ii, tö och 20. R. St. underdån. Skrifv. Sldmpelpenmntfar, Se Vågoch Stämpelpenningar Stängsel-slij Iriisliet ■ angående ändring i 5 i; 2 mom i Kongl, förordningen den 21 December 1S57 om egors fredande mot skada af annans hemdjur samt om. Motion N:o 131. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk. Betänk N.o 4. Sundin, i\., Motion N:o 113, om löneanslag för anställande af en Provincial-läkare 1 Carlskoga härad. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 139. R. St. underdån. Skrifv. SlMlI Vallson, J. 0., Motion N:0 61, om förbud mot användande af kroppslig aga vid skolungdomens undervisning, eller ock särskild ansvarsbestämmelse för sådan agas utdelande i annan än föreskrifven ordning. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 118 och Mern, N:o 127. R. St. underdån. Skrifv. N:o 174 Motion N o 62, om vilkorligt förbud mot undergången bestraffnings om förmälande i prestbetyg, som för straffad person utfärdas. Sammans. Lagsamt allmän. Besv.- och Ekon. Utsk. Betänk. N:o 39. R. St. underdån. Skrifv.