Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan Torparne Anders Andersson och Erik Ersson i Brobacken, b vi Ike varit dömde dels genom Kongl. Svea Hofrätts utslag den 24 Oktober 1845 att i brist af böter för skogsåverkan straffas med 28 dagars fängelse vid vatten och bröd, dels ock genom Jösse Häradsrätts utslag den 22 Januari 1846 att i saknad af försutet vile hållas åtta dagar i fängelse, blifvit till Carlstads länshäkte införpassade, för att på grund af förslberörde utslag undergå 28 dagars fängelse vid vatten och bröd, hvilken bestraffning de den 11 April 1846 börjat att utstå; så har Konungens Befallningshafvande i Wermelands län, oaktadt Jösse Häradsrätts omförmälte utslag den 30 i sistnämnde månad från Kronobetjent i Jösse härad jemväl för verkställighet af det stadgade förvandlingsstraffet till Wermelands Landskantsli inkommit och det förhållande sålunda inträffat, att de två utslag, hvarigenom Anders Andersson och Erik Ersson ådömde böter blifvit till kroppsplikt förvandlade, på en gång förekommit till verkställighet, samt Anders Anderssons och Erik Erssons bestraffning följaktligen bordt blifva sådan, som densamma, ådömd genom eit utslag, skolat af domaren utstakas, eller i förevarande fall till endast tjugoåtta dagars Just.-Ombudsmans Emb.-Bcräll. till 1850 års riksdag. 21 162 fängelse vid vatten och bröd, likväl underlåtit att i enlighet med Kongl. Brefvet den 26 Maj 1827 derom afgifva berättelse lill Kongl. Hofrätten och i stället, efter det Auders Andersson och Erik Ersson den 8 Maj 1846 slutat vattenoch bröd-straffet, befordrat dem till undergående af det medelst Jösse Häradsrätts sagde utslag bestämda fängelsestraff. I anledning häraf har jag den '7 April 1848 förordnat åtal emot Konungens Befallningshafvande, hvilket åtal blifvit af Advokatfiskalsernbetet i Kongl.
Detta skålpund bestämmes sålunda, att en kubikfot rent vatten vid dess högsta täthet väger i atmosferisk luft under nyssnämnda omständigheter 61,522 Materialet, hvaraf dessa nya rikslikare skola i händelse af behof för - fot, som i afseende & sista siffran synes vara genom miss-skrifning felaktigt uppgifven, enär, enligt den Svanbergska uppgiften i Akademiens handlingar för år 1834, sidorna 302 och 315, pendellängden i sjelfva verket är 3,3506399 fot, som utan märkbart fel kan uttryckas på sätt vi haft äran föreslå. Det torde vara öfverflödigt anmärka felaktigheten i 1838 års underdåniga förslag, i hvad rörer pendellängdens reduktion till en viss temperatur, enär nämnde längd är helt och hållet oberoende af temperaturen. I afseende å vigten af en kanna vatten hafva vi äfven i det aldra närmaste följt Kongl. Akademiens, på Rudbergs experimenter grundade förslag, och endast förkortat talet 6,15221 <tl. till jemt 6,1522 som gör 61,522 (i. för 1 kubikfot, enär detta tal, jemte fördelen af att vara kortare, äfven bättre öfverensstämmer med våra på nyare experimenter öfver luftens specifika vigt, utvidgning af värmet, m. m. grundade beräkningar. Yi hafva deremot ansett, att någon rikslikare för rymdmått icke bör finnas, dels emedan en sådan likare är öfverflödig, då enligt vårt förslag kuben på längd-enheten, foten, är enheten för rymdmåttet, dels emedan det vore vådligt att bestämma samma storhet på tvänne olika och dock lika lagliga sätt, hvilkas resultater det snart sagdt är omöjligt att bringa i full öfverensstämmelse, i anseende till de särdeles stora svårigheter, som möta vid rymdmåtts förfärdigande och rigtiga begagnande Kongl. MajUs Nåd. Proposition, N:o 62. 33 i konisk form. ö) Vig ter
Hwad siuteligcn angar inseende och skötseln af Stuteriet fa anse Riksens Ständer att en kunnig, wärdig och redlig man såsom Directeur derwid bör antagas, samt den yttre Econonomien försattas' under öfwerinftende as Landshöfdingen i Westmanland , som äger halla hand deröswer, att Arrendatorernc af Stuteriets Lägenheter i rättan tid och med goda persedlar fullgöra deras skyldigheter, famt genom - Den z Julik. 969 nom ärliga husesvner waka öfwer Byggnadernes behöriga underhallande; för Stuteriets skötsel anhålla ater Riksens Ständer, atc en eller twänne i denna skötsel wäl kunnige och erfarne man mätte sörordnaS, att twänne gänger om äret, wid Höst och Wär-tider mönstra och besigtiga Stuteriets Hästkreatur och noga undersöka hushällningen derstädes samt berättelse derom till Eder Kongl. Maj:t i underdånighet afgifwa. Riksens Ständer tillstyrka likwal i underdånighet att Committerade ma bibehallas wid Oswerstyrelsen, under de twänne är, utom det innewarande, som erfordras till föreslagne Byggnaders upp, förande och den nya hushållningens stadgande i fullständigt stick; hwarjemte samma Committerade kunde uppdragas att utarbeta förslag till ett Reglemente, ej mindre för den inre Economien, än för hwad till Landshöfdingens handläggning och wederbörlig gransknings anställande hörer. För öfrigt kommer öfwerinseendet öfwer allt hwad som rörec Strömsholms och alla Stuteriet tillhörande Lägenheters skötsel och ut-arrenderande samt uppsigren öfwer Arrende - Contracternes fullgörande m. m. att tillhöra Kongl. Kammar-Collegium, pä samma sätt, som wid Rikets öfriga Domainer, samt redogörelserne för Stuteriets inkomster, inom utsatt tid, till bemälte Collegium aflemnaS, för att af Kongl. KammarRätten granskas; hwilket allt Riksens Ständer fä i underdånighet tillkännagifwa.
Skrifvelse om nedläggning af Löfås Silfver-Verk. Vid Urtima Riksdagen 1815 hafva Riksens Ständer uti underdånig Skrifvelse den 14 Juni hos Kongl. Maj:t anmält huru som räkenskaperna funnits utvisa, att Löfås Silfver-Verks Tionde, beräknad såsom en Stats-Verkets ordinarie inkomst till 20 R:d, icke utgått lill detta belopp,' och att Grufdriften derstädes, efter anställda noggranna undersökningar, icke lönat sig utan med, fört för Kongl. Majit och Kronan en betydlig årlig förlust i anseende till de stora friheter och förmåner, förvaltaren åtnjuter på Stats-Verkets bekostnad, hvadan Riksens Ständer, enär af inga handlingar kunnat utrönas att honom blifvit tillagd någon eganderätt till detta Silfver-Verk utan han endast haft dispositionsrätten sig upplåten, anhållit örn nådig befallning till Kongl. Majit s och Rikets Kammaroch Bergs-Collegier att ofördröjligen vidtaga anstalter till Verkets 7§ Under Janiga S It rifv el ser. nedläggning samt tle detsamma förunnade förläningars, friheters och förmåners indragning till Kongl. Maj:t och Kronan, därunder dock icke inbegripne de extra tjenstbarherer, elem Allmogen till Bruket utgjort , frän hvilka elen vid Verkets nedläggning borde njuta befrielse , och hvarjemte Riksens Ständer tillkännagifva sig icke hafva något att påminna om dåvarande förvaltaren ville, på egen bekostnad och utan något understad af Kronan eller det allmänna, fortsätta Grufarbete! på sådane vilkor , sorn med forfattningarne om Bruksoch J?ei^s-Handtevingen instämma. Sedan Riksens Ständers Stats-Ufskoft vid in-’ nevaraude Riksdag sökt upplysning om hvilka åtgärder i anledning af Riksens Sfänders sålunda fattade beslut blifvit vidtagna, har det kqmmit till Riksens Ständers kännedom: att Kongl. Majit täckts i äninet infordra Kammar-och BergsCol|egiernes underd.
Den lilla välmåga, som hade spridt sig inom ryttmästaren P–s familj, gjorde att famlljen något litet stigit i herrskapets på Tunanäs aktning, och då nu äfven dottern var i huset, så ansåg sig baron Stjernfeldts böra bjuda ryttmästarn med sin fru en dag till sig. Man utsåg härtill en dag, då ingen annan fremmande väntades, och baronen blef ej litet förvånad, då betjenten, som varit borta för att bjuda, kom hem med det svar, att ryttmästaren helt simpelt sagt sig ej kunna hafva den äran. Det kan nog vara möjligt att betjentens ohöfliga sätt att framföra bjudningen hade sin del i det korta afslaget, men för öfrigt torde ingen undra på om bjudningen ej nu af ryttmästaren antogs. «Fattigdom och högfärd,» sade baronen; – «när folk fått en smula i sig och lite på sig, så bli de sturska,» sade betjeningen, och «de stackarne ha visst inga kläder på sig,» sade hushållerskan. Men då gamle baron ibland om nätterna vaknade ur sin sömn, tyckte han vid sin säng stå tvenne personer, som räckte åt honom en summa penningar och hviskade: «tag detta och gif oss våra själar tillbaka. Han kände i dem igen de tvenne falska vittnen, hvilka han vid processen med ryttmästaren begagnat för att besvärja ett par punkter, genom hvilka det för domaren blef klart att Tunanäs »borde tillhöra honom och ej ryttmästaren. Han skar härvid tänderna, och mumlade: «vore det ändå så väl, att ni blott som gengångare kunde nalkas mig», – och då kallsvetten dröp ned för hans panna, tänkte han: «jag skall inrätta en fattigskola.» Det var ett förfärligt stök på Tunanäs, ty ungherrskapet skulle resa dagen efter, och hela huset var sysselsatt med inpackning af allehanda saker. Lydia, åtföljd af Nanna, gjorde om aftonen ett afskedsbesök hemma hos sina föräldrar. Komne dit funno de der före sig en ung man, som satt och samtalade med ryttmästaren i hushållsangelägenheter.
Middag; 1 helportion ärter med fläsk 20 öre (från folkköket, utan bröd och utan viner, blott hvad den » står » till). Supé: \ liter skummjölk 2 \ öre; 2 franska bröd 4 öre; summa 33 öre. Det blir ju ändå icke så litet! Meningen med dessa rader vore därför att bevisa, det åtskilliga små misstag eller ofullständigheter insmugit sig i en del af af de lämnade uppgifterna, för att nu icke tala om, det en eller annan lösryckt vecka, då man händelsevis har en del » obetydliga » saker hemma, visst icke gifver en exakt bild af det hela. Den får man endast genom att sammanräkna alla utgifterna för hela året och dividera summan med 52, ty den ena veckan kostar mera, den andra mindre, och högst få veta, huru mycket i själfva verket alltsammans går till. Om man sedan dividerar veckans summa med antal personer i familjen, så får man i de flesta fall, öfver hufvud taget, minst 1 kr. pr dag med ordinärt lefnadssätt, d. v. s. färskt kött tre och fisk en gång i veckan, men långt ifrån öfverflöd och kalaser. De tre andra dagarna får det allt vara fläsk, kabiljo, blodpudding eller uppvärmda saker, för att det skall » gå ihop ». För att till en viss grad belysa detta ber jag fru Hilda — gren förlåta, att jag vänder mig till hennes uppsats, men händelsevis har jag den till hands, och skall då bedja att få beräkna i pengar de saker, som hon omnämnde att hon hade utom de 10 kronorna i veckan, samt en del af hvad hon tyckes glömt, men som enligt matsedeln torde behöfvas. Utgifterna pr vecka ökas då med; 1 lr söt mjölk pr dag k 0: 14 3 » skummad mjölk ä 0: 05 2 » d:o d:o till bak 4 kg. Här hafva vi således ytterligare nära 3 kr. i veckan, och att de icke kunna sparas in af de 10, om alla mål ätas hemma, torde man inse, om vi räkna: 1 frukostägg pr individ och dag för veckan blir 14, 1 ägg till klimpen, 1 till köttpuddingen, 1 till afredda buljongen och två till kabiljopuddingen.
Det förhållande, som nu äger rum, att nemi. intet afdrag göres på räntan då denna är 5 proc., hvaremot 5 proc:s afdrag på räntan får ske då räntan är efter 6 proc. beräknad, tror jag är lämpligt att bibehålla, så att enhvar, som nu har sina penningar utlånta på dessa vilkor, icke må föranledas till bekymmer och misstankar att han skulle blifva prejad af låntagaren. Den afgift som utgår af 6-proc:sräntnn, är för öfrigt så obetydlig, att jag icke tror någon derpå fäster afseende, och att låntagaren gerna betalar densamma, åtminstone då penninge-tillgången är god; hvaremot jag icke skulle anse det vara rätt välbetänkt att insätta det stadgande, att ett sådant afdrag må äga rum efter hvad ränta som helst. Jag anhåller om bifall till Utsk:s förslag. Gr. af Ugglas: Sedan upmärksamheten blifvit derpå fästad, går det väl icke an att antaga detta stadgande oförändradt, d. v. s. att då bevillning blifvit nedsatt till 2 proc., och andra mom. börjar med de orden: »Som likväl långifvaren endast förskottsvis er »lägger den bevillning etc.»; så går det väl icke an att på denna premiss bygga en sådan slutsats som att han skulle äga rätt att taga dubbelt tillbaka af låntagaren. Jag får derföre vidhålla min förut yttrade åsigt, att bevillnings-afdraget åtminstone bör nedsättas från 5 proc., som det nu utgör, till 2%, eller den bevillning, som verkligen skall utgå. Hr Brakel, Mauritz Gust.: Det är visserligen sannt, att bevillningen vid föreg:de Riksdag nedsattes för rörelse från -5 proc. till 2-J, och att till följd deraf borde, om man varit konseqvent, äfven bevillnings-afdraget hafva blifvit nedsatt till proc.
Behållning, hvaribland de 14,000 R;dr, som i StuteriÖfver-Styrelsens redogörelse äro debiterade i och för utrikes Häst-uppköp - 17,898: 18. 8. Summa R:dr 39,468: 32. 4* Härvid har förekommit, att de i Stuteri-Öfver-Slyrelsens Redogörelse afförde och at Redogöraren vid Strömsholms Stuteri qvitterade 44 R:dr, Donations-medel, icke i denna Räkenskap äro debiterade och redoviste. Ej heller hafva de i förstnämnde Verks Räkning afförde 13,875: R;dr 21 sk. 2 r;st. utgifne i och för uppköp af utländska hästar, jemte öfverskott på de från Strömsholms Stuteri till nämnde behof levererade 14,000 R:dr, afförd t med 124 R:dr 26 sk. 10 r;st, såsom återlevereradt, kommit till redovisning i sistnämnde Stuteris Redogörelse, hvaremot för skottet 14,000 R:dr i denna Räkning balanceras. Flyinge och Dahlby Stuteri. Den för detta Stuteri afslutade och i Kongl. Kammar-Rätten med anmärkningar granskade Redogörelse innefattar nedanstående Räkenskapsförhållande: Debet. Uppbörd: Anslag från Stats-Verket för år i83r. Försäl jnings-medel för Hästar, Kor och Kalfvar 1,286: 32. — Inleresse-medel 356: 8. •— Gräsgälds-penningar ... 793:34. 8. Credit. Diverse Utgifter . s . 3,645: 3. 2. Observations-medel , , 589: 2. Prest-rättigheter , 6: 6. 5. Lönoch Sofvelpenningar samt Beklädnadspersedlar * 2,591: 16. *— Gratification 6:3a.
Dessa församlingar hade då fått, tillfälle att, hvar och en efter sitt behof, tillfredsställa »det andliga lifvets friare verksamhet". Deri finnes åtminstone en grundsats. Men att inom den bestående kyrkan legalisera söndringen, utan att våga uttala grundsatsen, är en halfmesyr, ett lörmedUngssträfvande, som skall förvärra och förbittra, men icke hela det. onda. t ' Det torde ock destohcldre kunna antagas, att läsareminoriteten inom vårt land ännu icke mäktat ådagalägga behofvet af den andliga reformen, som Kongl. Majit i sådant fall helt säkert icke underlåtit att i en så grannlaga och maktpåliggande fråga till Rikets Ständer aflåta Nådig Proposition. Några enstaka röster inom och utom representationen, hvilkas nit och välmening icke böra förblandas med andra företeelser af svärmisk natur, skola emellertid aldrig förmå mig att understödja ett förslag, hvarigenom religionens dyrbaraste sanningar, under den förledande ytan af en missförstådd frihet, kunna äfventyra att gä förlorade. lag Utskottets It c tänkande. Då jag ’ på dessa grunder i det hela ogillat Utskottets Betänkande, vill jag icke uppehålla mig vid de brister i öfrigt, som vid förslagets praktiska tillhimpning lätt inses och till förvecklingar mäste föranleda.» Af Herr JFahllund: »Ehuru jag uti Utskottets förslag måste erkänna ett allvarligt bemödande att på lämpligt sätt liisa denna svåra och för samhället v istiga fråga, anser jag dock att Utskottet uti detta sitt bemödande uti flera delar misslyckats, hvarföre jag linner mig icke kunna biträda Utskottets Betänkande.
Enär Utskottet, uti dess nyss afgifne betänkanden i fråga om spöstraffets afskaffande i vissa fäll samt upphörande af den offentliga kyrkoplikten, anfört hvad som, enligt Utskottets åsigt, talar emot användandet af vanärande och ytterst stränga bestraffningar 1 samt till dem måste hänföras de af motionärerne föreslagna straffarter, af hvilka den ena, eller brännmärkning, här icke varit förut känd, och den andra, eller dödsstraff för vissa i omförmälde lagrum uppräknade stölder, redan för mera än ett halft århundrade sedan blifvit, såsom olämplig befunnen, från lagen utesluten; torde flere skäl ej behöfva att af Utskottet andragas för det vördsamma tillstyrkande, att ifrågavarande motioner måtte lemnäs utan afseende. Stockholm den 9 April 1840. Ant. till Exp, Utsk. den i5 April, kl. 11 f. ra. Betänkande, i anledning af väckt fråga, om förändrade föreskrifter, i afseende pä Kungörelsers publicerande i kyrkor ne. Högvördiga Preste-Ståndet har till Lag-Utskottet remitterat en af Herr Coutraclsprosten Tunelius väckt motion, hvarigenom, med afseende på det andaktstörande, som skall ligga i det nu föreskrifna sättet för uppläsandet i kyrkorne af Kongl, påbud, underordnade Aucloritelers kungörelser eller enskildes tillkännagifvanden, en sådan förändring deruti föreslås, Lag-Utskottets Betänkande3 N:o a8. i3 ”alt alla kungörelser böra, under Gudstjensten, till sina rubriker, af den ”predikande presten från predikstolen angifvas samt efter Gudstjenstens ”slut uppläsas från predikstolen, der presten för sådant ändamål åter ”skulle uppträda.” För bifall till detta förslag hafva åtskillige Ledamöter af det Högvördiga Ståndet sig yttrat, såsom Herr Contracts-Prosten P. G.
Sedan öfverläggningen härmed ansetts fulländad, framstälde Hr Gr. o. Landtm., att i afseende på Utsk:s förev:de hemställan blifvit yrkadt, dels bifall, dels af Hr von Koch, att ifrågavide stadgande om utländningar måtte ur Bevilln:sFörordn:n helt och hållet utgå samt dels af Frih. Tersmeden, att bevillnitigen för ifrfigav:de utländningar må bestämmas likasom för handelsexpeditör af första klassen i första klassens städer till 37 Rdr 50 öre; hvarjemte Hr Gr. o. Landtm, yttrade att han ansåg sig i afseende på de nu gjorda framställningar skyldig att anmärka, att, sedan såväl 70 § Reg.-sF:n som 31 § Riksd:sOrdn:n vid sista Riksdag undergått förändring, i följd hvaraf Utsk. numera icke var pligtigt, att inkomma med förslag till ny BevillmsFörordmg vid hvarje .Riksdag, utan endast att yttra sig öfver de förändringar, som inom RiksStm blifvit föreslagne eller hvilka inom Utsk. kollektivt anses billige och nvttige, det under stundom var tvetydigt om de inom RiksStm väckte förslag kunde vara i grundlagsenlig ordning tillkomne. Hvad nu Frih. Tersmedens förslag anginge, så då Utsk. tillstyrkt förändring eller nedsättning af ifrägav:de afgifts belopp, ktinde det anses såsom liggande inom behörighetens gräns att föreslå ytterligare nedsättning deri, och äfvenledes kunde man söka stöd för Hr von Köchs förslag deri, att motion blifvit väckt om uphörande af bevillningen efter första och andra Artiklarne, ehuru denna motion blifvit afslagen.
Då följaktligen ett förökadt antal tjenstemän således påkallas för stats-jernvägarnes administrerande, och då de göromål, hvilka måste utaf dessa tjenstemän ombesörjas, äro utaf en helt och hållet olika natur med de åligganden, som i allmänhet tillhöra Vägoch Vattenbyggnads-Styreisen i afseende .på alla andra allmänna arbeten, der ekonomien och förvaltningen ankomma på de af bolag eller menigheter valde Direktioner, och Vägoch Vattenbyggnads-Styrelsen endast kontrollerar det tekniska vid företagens utförande och vidmakthållande, så lärer det också lätt kunna inses, att den fullständigaste och ändamålsenligaste förvaltning af stats-jernvägarne ernås, om dessa, hvilka måste behandlas efter egna grunder, ställas under en särskild Styrelse, hvarigenom utomdess inga andra ökade kostnader för Statsverket uppstå, än sådana, som äro föranledda just deraf, alt Svenska Staten sjelf öfvertagit byggnaden utaf samt trafikens skötsel å jernvägs-stamlederna inom landet. Det sammandrag som lemnades uti de vid nästförflutne riksmöte upprättade anteckningar om Allmänna Vägoch Vattenbyggnadsföretag, för att visa hvilka arbeten som ifrån 1840—4 841 årens riksdag och till 1836 års slut erhållit statsunderstöd, samt huru stora belopp till hvarje anläggning utgått, har jag ansett mig bora här fortsätta; och får jag i anledning deraf meddela efterföljande Tablå, redogörande för tiden från 1840 till 1860. Jernvägs r. Statsbidrags-belopp i R:mt. Stats-Slambanor mellan Stockholm och Götheborg, samt mellan Malmö och Falköping, 251/2 mil färdiga. Arbetet pågår .~ 27,800,000: — Jernbanan för ångkraft från Ervalla (på Köping-Hult-linien) till Nora. Full. „ borrlåd i *I2000: ~ *™Iag. I 228,000: — lån. Dito mellan städerna Gelle och Fallin. Fullbordad p,000,000:-— lån. Dito från Smedjebacken, vid sjön norra Barken, till sjön Vessman. Fullbordad 400.000: — lån. Dito från Norbergs grufvor vid sjön Åmän ningen.
År 1823 skrek man förfärligt deröfver, att denna summa var för litenr och man beviljade att den skulle ökas till 9 Millioner. Yi hafva nu uppstält möjligheten att kunna realisera; men om Ständerna finna, att dessa 9 Millioner äro otillräckliga, och vi kunna förvänta oss det, samt således öka denna lånefond, så ramlar ju hela financeplanen, då förhållandet emellan silfverfonden och sedelstocken icke blifver som 5 till 8; nya silfverköp måste fortsättas, och vi framskrida på hoppets bana, utan att någonsin vinna ändamålet, nemligen stadgadt myntvärde. Om vi minska Bankens lånerörelse, och öfvertitta den på enskildta, så kunna vi göra sedelstocken fix, och man kan då genast företaga realisationen. Herr Hjerta talar om alt inteckningar kunde uppsägas, och att delta skulle verka menligt. Jag får då endast påminna derom, att år 1818 uppgingo Intecknihgarne till 60 millioner, nu uppgå de säkerligen 9 Den 27 Julii f. ra. 4^ lill 70 millioner. Man föreställe sig den ställning med 39 millioners rörelsecapital och 70 millioners liqvidbara inteckningar; en liqvid på sådant sätt är ej tänkbar och kan icke inträffa. Jag kan ej frångå min öfvertygelse, att crediten måste öfverflyttas på enskildta, och jag finnér mig i den frågan ej vederlagd af Herr Tham. Herr Munck af RosensköldEberhard? Som vårt noggranna sätt, att föra Pro tocollet, gör, alt hvarje ord, här säges, kostar Staten något i tryckning, skall jag söka till yttra mig så kort sorn möjligt. Jag yrkar återrertiiss, och Önskar, att Utskottet måtte behandla denna fråga i sammanhang med financeregleringen, emedan flere ämnen i Betänkanderne N:s 4f)> 5o, 51, 52 och 53, ej böra afgöras, förrän man bestämt om realisation skall blifva eller icke, och huru vidsträckt assigneringsrätten skall förunnas.
December tSgi; att, genom RiksdagsBeslutet den r Maji 1 g t o samt Kongl. Kungörelsen den 23 April 1 8 1 1, Städernas fördubblingsskyldighet upphört, hvaremot, genom lista momentet af Kongl. Majrts Nådiga Instruction för Comiterade till förrättande af Extra BåtsmansRoteririgen den 5 Februarii 1 3 1 I, blifvit föreskrifvet, att Städernas jord, så af donationssom af hvarje annan egenskap, borde, för så stor del, som den uti gamla Båtsmanshållet icke redan till fullo deltager, med Extra Rotering beläggas; att, då fördubblingsskyldighetens upphörande beviljades, säkerligen varit förmodadt, att, genom Extra Rotering af Städernas jord, antalet af Städernas Båtsmän skulls komma undse Statssamt Oec.-VtsA. ZJtl. N:o no. 7 krig att uppgå till åtminstone lika belopp med fördubblingen, men hvilket likväl, enligt de af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande meddelade upplysningar, angående Extra Roteringsförrättningame, emedlertid icke inträffat; att, då från äldre tider tillbaka det ankommit på Bnrgerskapet i hvarje Stad att sig emellan bestämma, om Ordinarie Båtsmanshållet borde utgå af jorden eller af borgerlig rörelse eller af bägge gemensamt, och några allmänna rättsgrunder ej härvid tjent till rättelse, samt verkställigheten af Extra Roteringen sedermera helt och hållet berott af den tillfälliga omständighet, huruvida jorden förut deltagit eller icke i Ordinarie Roteringen, det tydligen vitar tig, att nuvarande fördelning af Stadernas skyldighet att, medelst Båtsmans anskaffande och underhållande, bidraga till Rikets forsvar, dr både ojemn och till sin grund obilligsåsom följd hvaraf allt Förvaltningen af Sjö-Ärendena och Collegierna, för inhemtandet af Kongl. Maj:ts Nådiga vilja i åtskilliga delar, hvilka egde hufvudsakligt inflytande på förevarande fråga, i underdånighet hemställde till Nådigt afgörande: 1:0