Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då det är bekant, alt reden en under d. 22 Nov. 1825 förordnad comité fick sig uppdragen en revision öfver i frågavar. författningar och stadganden, och nara tio år således hade förflutit från denna comite's förordnande, intill den dag, då R, St. förra gången anhöllo att få se en frukt af dess arbete meddelas åt allmänheten, och då vidare redan sex år ånyo snart äro förflutna, sedan Ständernas nyssnämnde und. anhållan afgafs; så vågar jag vördsamt föreslå, att Ekon.Utsk. må anmodas att i vanlig väg anhålla om underrättelses infordrande ifrån vederbör, embetsverk, huruvida ifrågavar. för de skattdragande rustoch rotehållarne icke ovigtiga ärende, under dessa femton år lyckats tillvinna sig det afseende och den åtgärd från Regeringens sida, att någon fullständig eller tillfredsställande samlad underrättelse kan meddelas om de särskilde rustoch rotehållarnes åligganden; samt att Ekon.Utsk. derefter må hos R. St. anmäla i hvad skick saken sig befinner, pä det R. St., med anledn. deraf, må vidtaga det beslut, hvartill omständigheterna föranleda. 15. En vigtig, ändamålsenlig och mot tidens kraf svarande reform i våra arfslagar innefattas, efter min förmening, uti det förslag, R. St., vid sista riksdag, för sin del beslöto till ändring af 4 och i5 §§:na 17 cap. Ärfda~b:n, 3 § 8 cap. Jorda-b:n, samt om upphäfvandé af K. förordn. d. 19 Aug. 1762, medelst hvilket förslag rättigheten att genom testamente bortgifva egendom utvidgades, efter landsrätt, till ali aflingejord och ärfda eller förvärfdå lösören, och efter stadsrätt, högst hälften af ärfdt eller förvärfdt, rörligt eller D c n 15 F c b r n a r i c. ia* 155 orörligt gods, der bröstarfvinge lefver efter, eller i anini fall, lill alltsammans; äfvensom gåfvorätten ställdes i likhet härmed.
StatsUtsbs hemställan att R. St;r icke må bevilja någon förhöjning af nuvande anslag för nämnde Reg:te, utan låta detta anslag i Riksstaten otörändradt upföi-as. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, som följer. Ja — 28. Nej — 47. Gr. Lewenhaupt: Jag] anhåller att få reservera mig emot R. o. Ad:s nu lättade beslut. Hr von Knorring: Äfven jag anhåller att få till prot. anföra min reservation, och beklagar, att R. o. A:ds tillgångar äro så inskränkta, att R. o. Ad. icke kan bifalla en löneförhöjning af 8,000 Rdr. Sedan härefter Hr Gr. o. Landtm, framstält, att återstående delen af förev:de punkt, innefattade XJtsk:s hemställan, »att deremot R. St:r måtte medgifva, att nödiga medel för aflönande af behöfiigt underbefäl med tillhörande spel under beväx-ingsmanskapets exercis få, i den mån Reg:tets anslag härtill ej lemnar tillgång, utgå af förslagsanslaget till beväringsmanskapets vapenöfningar»; samt att deremot K. M:s Propos., hvartill några talare yrkat bifall, i denna del innehöll, att nya löner till ett belopp af 11,850 Rdr Rmt D en 6 J ali e. m. 105 matte beviljas, biföll 11. o. Ad. hvad Utsk. i denna sednare del af ifrågav:de punkt hade hemstält. 30:de punkten, ang-.de anslag för Gottlands NationalBeväring. Då härvid först förekom Utsk:s hemställan, om bifall till den af K. M. äskade anslagsförhöjning, yttrade Hr Bildt, Knut: Vid Riksdagens början väckte jag en motion till förmån för Gottlands NationalBevärings Officerare.
Utskottet hafva ganska besynnerligt förfarit deruti, att det för nästa Ständers sammanträde föreslagit ett annat år, än Grundlagen föreskrifver. Den bjuder, att Ständerne skola sammankomma hvart 5:te år; och då är det obegripligt, huru nästkommande Riksdags början kan föreslås till annan tid än år i833. Jag yrkar derföre, att sistnämnde år måtte härtill bestämmas, med ogillande af den utaf ExpeditionsUtskottets föreslagna tid. För öfrigt skulle jag tro, att i en sak, sådan som denna, der meningarne om Grundlagens ordaförstånd tyckas vara så delade, det vore rättast att blott till ConstitutionsUtskottet remittera frågan, för att erhålla dess utlåtande. Herr Rosenquist Fredrik Leonhard: Jag har ej uppträdt för att söka försvara ExpeditionsUtskottet, hvartill skulle fordras ett långt raisonnement, hvilket alltid hehöfves till försvar af det origtiga. Jag håller mig blott till den af Grefve Frölich upplästa föreskriften i 3y § Riksdagsordningen, att ”intet Utskott, Constitutions”och BancoUtskotten allena undantagne, ”vare berättigad t, att väcka frågor till afförande i Riksens Ständers plena.” När jag derjemte läser 83 § af RegeringsFormen, så lydande: ”Ej må någon för framtiden gällande förklaring af Grundlagarna Den io Februarii f. m. ”stadgas, utan på det sätt, som, enligt föregående tvänne §§> vid ändringar i dem, ”iakttagas bör; efter deras ordalydelse skora de i hvarje särskildt fall tillämpas;” så lemnar jag åt Herr Cederschjöld och andra att söka försvara ExpeditionsUtskottets ifrågavarande åtgärder. Jag vill ej befatta mig dermed; ty efter Grundlagens ordalydelse kan det ej försvaras, att ett Utskott tillåtit sig väcka motion hos RiksStånden. Friherre Cederström har också påstått, att Utskottet ej öfverträdt sine rättigheter, då det afgifvit ifrågavarande Memorial.
Barnskolan i sin helhet är ämnad att vara hemmets trotjänare; hennes rätta uppgift är att utföra den del af det andliga såningsarbetet, som hemmet själft icke förmår utföra. Men det har gått med skolan alldeles på samma sätt som det gått och går med mången tjänarinna; hon har tagit tyglame och tillvällat sig en plats, hvilken ej tillkommer henne i folklifvet. Och hur har detta gått till? Jo, på samma sätt som när en loj, liknöjd eller rent okunnig husmor öfverlemnar alla hushållsbestyr åt legda händer och blott till namnet är husfru och matmor. Tillbakagåendets lag har gjort sig gällande; den slappa viljan har blifvit förkrympt, den andliga synförmågan allt mer och mer skum, och den moraliska lättjan har angripit hemmen, likt en förödande svamp; hvad som är kvar af känslan för hemmets friborna makt, det yttrar sig nu blott i ett dolskt, ett ständigt frambrytande missnöje med skolan, hvilken regerar med samma olater som en tjänarinna, den där blifvit påtrugad den ena sysslan efter den andra, tills hon råder öfver hela huset. flertalet bland föräldrar upptager kristendomsundervisningen som hjärtpunkten i all kunskap? Det är först när vi kunna besvara dessa två frågor jakande, som tiden är inne att hoppas på en grundlig reform af barnskolan och befria henne från sin falska ställning. Hvad här först och främst måste arbetas på, är att få allt flere och flere hem till att inse faran af sin nuvarande vanmakt gent emot en uppväxande själfrådig och otyglad ungdom, af hvilken man fordrar, att den skall hörsamma tjänarinnan, sedan den vant sig att saklöst trotsa föräldramyndigheten. Här måste göras allt, hvad göras kan med föredöme, med tal och skrift, för att fä hem och skola i den rätta, den naturliga ställningen till hvarandra, så att de förra återtaga hvad dem tillkommer — den uppfostrande delen af barnavården — och åt skolan blott lemnas en del af undervisningsarbetet.
Nådiga proposition föranledda yttranden föreslagits, dels att nämnde bana, hvilken, enligt dess af Komtnitléen förordade och af Kongl. Majit godkända riktning, skulle komma att genomskära den med naturprodukter minst begäfvade delen af Kronobergs län, måtte i stället komma all ledas mera åt öster samt i fortsättning af östra stambanan dragas söder om sjön Sommen öfver Eksjö och Wexiö samt vidare på östra sidan af sjön Möckeln och Finja-sjön; dels alt samma bana måtte från sistnämnde sjö anläggas i rak linea till Hejgeådalen förbi Wisseltofta kyrka och Hallaryd m. 11. ställen samt i närheten af Ljungby köping sammanfalla med denna banas i Kongl. Majits Nådiga proposition angifna riktning; och dels att, före slutliga bestämmandet af södra stambanans ledning genom Småland, fullständig undersökning måtte anställas angående densammas ifrågaställda anläggning vester om Lagaån åt sjön Widöslern, der lokalen för en dylik vägs anläggande skulle vara särdeles fördelaktig och god tillgång på derför erforderliga materialier förefinnas samt de i närheten liggande vidsträckta torfmossar lemna tillfälle till bränsle och .arbetsförtjenst för ortens talrika befolkning. I sammanhang med det af Jernvägs-kommittéen afgifna förslag angående södra stambanan, har Kommittéen, i anseende till staden Jönköpings belägenhet vid föreningspunkten af 8 landsvägar och vid södra ändan af en mycket befaren segelled och då denna stad utgjorde medelpunkten för den lifligaste varuoch persontrafiken inom rikets sydligare del, föreslagit, alt en i både slalsekonorniskt och militäriskt hänseende behöflig utgrening från södra banan vid Axamo lill Jönköping måtte ingå bland statsbanorna, och att denna jernvägsanläggning måtte tillika med södra stambanans varda företagen. e) Ostra stambanan.
Förordn. ang:de skogarne af år 1805, som, utom åker, äng och rätt beteshage, förbjuder svedjande å sandmo och stenbunden mark, modifierad genom K. Kung. d. 2 Mars 1819, som tillstädjer detta efler föregången syneförrättning och af K:s Befh:de meddeladt tillstånd; — samt i afseende på skiftesförrättningarne, genom 2 kap. 2 § uti Stadgan o'm Skiftesverket, som förbjuder begagnande af under skifte varande skog, till afsalu, svedjande m. m., samt bestämmer att ett sådant förbud ovilkorligen bör af K:s Befh:de i det för vederbörande Landtmätare utfärdade förordnande utsättas samt från predikstolarne kungöras. Att dessa bestämmelser dock icke ledt till det åsyftade målet, derom hafva vi, åtminstone i min hemort, en bedröflig erfarenhet, i det vi årligen se betydliga sträckor skog afsvedjas å den dertill mest olämpliga mark för att under ett år lemna en knapphändig råggröda, hvarefter den stenbundna och oländiga marken för evärdeliga tider ligger såsom ett alltför talande vittnesbörd för framtiden om vår oförsvarliga misshushållning med landets oersättligaste national-skalt. Samma erfarenhet lemnar de talrika skiftesförrättningarne, under hvilkas pågående hvarje delegare vanligen med största omsorg nedhugger och svedjar sin skog; för att icke behöfva lemna en pinne till sin efterträdare, — utan att det minsta afseende fästes på lagens förbud häremot. Om en beräkning gjordes öfver huru mycket skog på detta sätt under hvarje år gått förlorad, skulle resultatet blifva förvånande. — Dessutom finner man uti sjelfva skiftes-stadgan en utaf erfarenheten redan tillräckligt bestyrkt orsak till skogsförödelse. Den stadgar nemi. uti 13 kap. 7 §, att den delegare som mister skog och i utbyte erhåller jord, hvarå ingen eller sämre skog finnes, skall (om endera parten det äskar, hvilket erfarenheten visat nästan alltid inträffar), erhålla ersättning uti ett visst belopp af skogsförnödenheter, hvilket under viss tid och ovilkorligen inom 10 år bör vara afverkadt.
Axel TAtström, Falun. Vasateaterns senaste nyhet! Stackars Jonatan. Operett af C. Millöclcer. för Piano med bifogad svensk text 1: 75 för Piano. (Fullständig upplaga.) 1: — Nilsson &amp; Dahlbeck Lager af 1 Edison-Kupletter ^ r e n 0 1 ^up^fX: pertoarN:r25 —: 40 FullsMig Textbok STOCKHOLM -. 75 Att tillgå i hvarje musikoch bokhandel samt direkt från [2740] Regeringsgatan [2754] Abr. HirscJis förlag. Hvar 3sari - yerlsligt godt te erh-ållas? Alex. Barclay, Göteborg. (Nord. A. - B. Göt. 4053x101 12441] Hushålls-Te, utmärkt godt, ä kr. 1: 25 pr | kg. hos Karl Gardsten, 14 .Jakobsgatan 14. och ljumt vatten. Skulle ohyra uppstå på växten, är bästa medlet att tvätta den med utspädt såpvatten. Fortplantningen sker medels sticklingar. P e r c y F. I M Frågor. Vill någon godhetsfullt gifva undervisning, huru man målar pä glas i svart och gult? Passande till glas pä fotografier o. d. Ea 25. Gif mig ett godt råd, hur jag skall få ett hvitt ylletyg rent och som nytt igen, och hur jag skall undvika den gula färg, som » tvättadt » gärna får. Svar önskas med det första af tacksamma Constance. Hvilka läroböcker i engelskan äro mest praktiska för s.jälfstudium? Svar motses med tacksamhet af Jsidora F. N:r 7 8 9. Glaseisare! Vore mycket glad för upplysning om orsaken till, att vid mattetsaing saltet tränger i under asfalten, så att konturerna blir ojämna. Orsakas ej af att asfalten är för torr eller ojämnt afskrapad, utan först när glaset är rengjordt, bli ojämnheterna synliga. Och iirms det något sätt att alltid och säkert få särskildt större ytor jämnt matta. För mig är arbetet mycket nyckfullt ehuru vackert och tacksamt, men tråkigt då det misslyckas, i synnerhet då man ej vet orsaken.
Hr Coijet, Carl Äng. Julius: Hr Rosenblads begäran om återremiss för att få ämnet närmare utredl inom Ulsk. tager jag mig friheten att bestrida. Ty säkerligen kan Ulsk. icke derigenom komma till något annat resultat än det, hvartill Ulsk. redan kommit, och ett bättre förslag lär Ulsk. icke kunna afgifva. Hvad särskildt angår Skåne, så bar Hr Rosenblad mycket rätt i sin uppgift, att der finnas många socknar, som bestå af endast insockne hemman, men i Skåne tillgår i de fleste orter sålunda Den 10 Maj. 483 alt länsmannen aniar till fjerdingsman 2, 3 eller 4 personer, allt som länsmannens distrikt är stort till, och dessa erhälla en årlig lön af alla de hemman inom distriktet, som eljest äro skyldige att hålla fjerdingsman. Della är således helt enkelt en beskattning, frän hvilken del ypperliga frälset är befriadt. Frågan torde således nu icke vara någon annan än den, huruvida säteri och insockne samt rå- och rörs-hemman hädanefter skola betala denna skatt eller icke, och det herot naturligtvis på R. St. att härom bestämma. Jag skulle derföre tro, att en återremiss är öfverflödig, och får emellertid för min del afstyrka bifall till Utsk:s utlåt, pä de skäl, som af föreg.de talare äro anförde. Frih. Cederström: Jag fattade Hr Coijets framställning så, att den värde talaren ansåge det Utsk., så snart del utgått ifrån ett fullkomligt förbiseende af säteriernas rättigheter, det icke gerna kunde komma till annat resultat, än det oriktiga, hvaruti det stannat. Frågan år i min tanka fullkomligen enkel och klar, nernl. den: skall man biträda det förslag, att ulan allsköns ersättning beröfva den privilegierade jorden sina lagligen ägande förmåner? Att just derom detta utgör frågans innehåll, torde synas uppenbart af Frih. Raahs anförande. Den värde Fribai har nemi. öppet förklarat, att han för sin del har alldeles icke någonting emot, att skaltejemnkningen må så försiggå, all don privilegierade jorden beröfvas sina rättigheter, ulan någon godtgörelse, allenast del sker succesivt och småningom.
Detta o jern na förhållande har Motionairen sökt alt få afhulpet; men de sammansatte Utskotten hafva, på anförde skäl, La"- samt Allm„ Besv. och Oecon,. Ulsk. Utlåtande No io. 7 deremot icke ansett sig kanna tillstyrka bifall dertill, — Dessa skäl karr jag dock, för narn del, icke gilla, emedan de, efter min tanka, lätteligen konna undan röt! jas, Sannt är det viii, alt besväret är lika stort, vid utfärdandet af omnämnde bevis, för egendom af mindre eller högre värde; men då fråga leke är eller bör vara derom, att i det isela minska arfvedet eller lösen, för den person, sorn utfärdar dera, utan blott, såsom redan nämndt är, alt fördela detta arfvode emellan dem, som det utgöra, efter deras förmåga dertill, lärer häraf intet binder kunna uppstå emot den föreslagna billigare förändringen uti Expeclitions-Taxan, Hvad åter angar det tala, såsom erforderligt, i fall Expeditionslösen komme att utgå elter egendomsvärdet, så, då fråga nu är om stadsegendom, bl ifver det lätt alt af Dehetsedlen för det föregående året utröna, lill hvad värde den ifrågavarande egendomen blifvit till Kreno-bevillning upptagen. Denna Debetsedel borde den, som gravalions-beviset begärer, vara förbunden att o vilkorligt medhafva och uppvisa, för utfärdaren deraf. Då de Högloft. Utskotten emedlertid funnit för godt att föreslå ett maximum af io Rdr., hvaröfver ofta omtalade lösen icke borde få gå, om ock beviset utfärdades för flera stadsegendomar på en gång, skulle jag anse det vara lika billigt, att äfven ett minimum utsattes; och jag tror, alt detsamma borde’ antagas till r Rdr, för egendom af 5oo Rdrrs värde och derunder.
Den årliga capital-afbetalningen, 88,000 R:dr Banco eller 33,000 R:dr silfver, användes till infriande af obligationer genom utlottning, sålunda att årligen utlottas: 38 Obligationer af Serien Ay å 125 R:dr 4,750: 37 „ af Serien B, å 250 R:dr , . „ 9,250: 38 „ af Serien C, å 500 R:dr 19,000: S:gr 33,000 R:dr silfver. Utlottningen verkställes hvarje år den 1 October inför Fullmägtige i Banken, och de utlottade obligationerne uppsägas, genom kungörelse i allmänna tidningarne, till betalning den 31 derpåföljande [December, efter hvilken tid ränte-beräkniugen upphör. Betalningen sker i Riksgälds-Contoret, med iagltagande, att ränte-kuponerne för de påföli|tod.e: åren vid samma tillfälle återställas, elter att beloppet för dem, sorn brista, å capital et afdrages och hålles kuponernes innehafvare tillhanda. 8 Hör till Statsoch Banco-Utshottens Memorial> N;o 136. Formulair: jy,-o (Vignett) Serie A. (B eller C.) 1 öfverensstämmelse med Rikets Ständers å andra sidan tryckta beslut, betalar Rikets Ständers Riksgälds-Conlor lill Rikets Ständers Bunk eller ordres emot denna Obligation Ett Hundrade Tjugufem (125) (Tvåhundrade femtio (js5o~) eller Femhundrade (5oo~)) Riksdaler silfver, enligt i830 års myntfot: egande innehafvaren af de vid Obligationerne fogade ränte-kuponer att årligen den 31:ste Djcember emot den förfallna kuponens uflemnande, i Riksgälds-Coutoret uppbära fyra procent ränta, med Fem (Tio eller Tjuguf Riksdaler silfver. Stockholm den 31 December 1844. På Rikets Ständers Riksgälds-Contors vägnar.
Districten belägne gamle och till fem och ett halft Mantal redan Skatllagde Hemman, som de nu föreslagne nya Hemman, hvilka sednare minst böra upgå till Tjugu hela Mantal, erhålla, Inägor oberäknade, Två Tusende Fyrahundrade Tunneland af Skogsrymden för hvarje helt Mantal; Men skulle den Skogsmark, som med afdrag af hvad, enligt för-; fattningarne, kallas Impedementer vid anställande undersökning, för växtlig kan anses, icke utgöra den rymd, att hvarje helt Hemman, så af de gamle som af de Tjugu nya, kan på hvarje helt Af antal, Inägor oberäknade, undfå Två J466 Stats-Utskottets Betänkanden. Tusende Fyrahundrade Tunneland, och proportionaliter för de mindre Hemrnansdelarne, så bör ett färre antal Tunneland hvarje helt Hem* nian tilläggas, så att ändock af Skogsrymden minst Tjugu nya Hemman matie upkomma; hvaremot, och i händelse berörde Skogsrymd kan finnas vara större, än sorn efter ofvannämde beräkning Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 STOCKHOLMS HÖGSKOLAS JURIDISKA BIBLIOTEK * BIHANG TILL gi\Saa*M®!2 ILISiT § PROTOKOLL VID Lagtima Riksdagen i Stockholm Åren 1863 och 1863. FJERDE SAHL1IIGE1 lglg Afdelningen: Stats-Uiskottets Memorial, Ullåtanden och Betänkanden, r i cmm&nm... L.i: 1 ^A>ttv*MvrtV'Al 'Vv.< ••'>■•• * . •: u‘v/». ii\)\'v'vÅA Stats-Utskottet» Memorial N:o 1. 1 A:0 1. Ånk. lill Exp.-Utsk. den l Nov. 1862, kl. 6 e. m. Memorial.
25 böra skiljas alla hemman och lägenheter af krono-, skatteoch frälse-natur, hvilka, enligt författningarne, äro underkastade ordinarie rotering; och då Kongl. Majit, genom utfärdad nådig Instruktion för kommitterade af den 20 December 1825, uttryckligen till iakttagande föreskrifvit, hvad Ständerna i detta afseende för sin del stadgat, lärer öfverensstämmelsen af detta stadgande med 80 8 Regerings-formen icke kunna ifrågasättas. Att utsockne hemmanen icke mera än det allmänna frälset i Sveriges öfriga provinser kan betraktas såsom privilegierad jord, är mer än tillräckligen tydligt af de äldre handlingar, i hvilka de ställas i samma förhållande till vekudags-hemmanen, som rå och rör i gamla Sverige till Adelns landtbonden hvarföre de ock i de Adeliga privilegierna 1723 med de sistnämnda sammanställas i 9 8 till åtnjutande af gemensamma friheter. Att något undantagsförhållande skulle med de utsockne-frälsehemmanen ega rum i afseende på utskrifning eller rotering kan så mycket mindre slutas af privilegiernas 10 §, som kontribution, på sätt i det föregående upplyses, har en helt annan betydelse och ingalunda in nefattar rotering, utan blott en tillfällig, till viss tid inskränkt, bevillning. Att i Skåne ännu finnes utsockne-frälse, som ej är ordinarie roteradt, måste medgifvas. Men om deremot den ojemförligt större delen af Skånska utsockne hemmanen numera underkastat sig roteringspligten, föranledes man erinra sig Halländska Adelns år 1723 gifna löfte, att deruti följa Skånska Adelns efterdöme. Den invändningen, att all jord, som är nämnd i Adeliga privilegierna, skulle vara att hänföra till den privilegierade jorden och på denna grund utsockne frälset från den år 1823 beslutade roteringspligt undantaget, måste väl förfalla, då deraf skulle följa, att allt fralse i hela Sverige vore från samma roteringspligt fritaget, såsom jemväl nämndt tillsammans med utsockne frälset i privilegierna.
Riddersk. och Ad. Ledamöters vägnar Carl de Geer. På Vällofl. BorgareStåndets Ledamöters vägnar Carl Fr. Fandberg. På Högv. Prest-Ståndets Ledamöters vägnar Gustaf Murray. På Hederv. BondeStåndets Ledamöters vägnar Jon Jonsson, €. Tunelius. * Riksens Den 7 Juli. 931 Uppläst hos Höglofl. Ridd, och Ad, den, 7 Juli. Högvörd. Prest-Ståndet den 7 Väl[ofl. Borgare-Ståndet den 10 Hederv. Bonde-Ståndet den 7 Riksens Höglofl. Ständers Stats - Utskotts Utlåtande, i anledning af anmärkningar vid dess Betänkande öfver Kongl. Maj:ts Nådiga Fropos it ion 07)i ersättning af den förlust i årlig inkomst, som Allmänna Barnhus-Inrättningen i Stockholm måst vidkännas genom Stor-Furstendömet Finlands afträdande. Till Ståts-Utskottets uti Betänkande den 27 nasti. April gjorde tillstyrkan, att Allmänna Barnhus-Inrättningen i Stockholm måtte på det sätt ernå den af Kongl. Majtt genom Nådig proposition föreslagna - ersättning för hvad Inrättningen genom Finlands afträdande förlorat, att lill den samma kunde upplåtas hälften utaf den i Bevillnings - Förordningen bestämda afgift för Spelkort som tillverkas och stämplas här i Stock-* holm, hafva Högv. Prest -Ståndet och Hederv. BondeStåndet lemnat bifall, den 1 och 5 sisth Maj; men Höglofl. Ridderskapet och Adeln förklarade, genom^Protocolls-Utdrag till Stats-Utskottet af den 5 i berörde månad, sig hafva beslutit att Betänkandet, jemte de dervid gjorda anmärkningar skulle till en början öfverlemnas till Sevill - Den 7 Juli. Bevillnings - Utskottet ; och Vällofl. BorgareStåndet har ater, genom Protocolls-Utdrag af den l Maj , återremitterat ärendet till Stats-Utskottets ytterligare åtgärd, i anledning af gjorda anmärkningar, sorn likväl egemeligen afse en större ersättning eller betydligare bidrag för ofvanberörde Inrättning.
-08 * odnmöd 11 V\V>V1 1 :V>\k 1 Aviu>f' v *mV-A* . A AV, A\ Ank. lill Exp.-Utsk. den 15 Dec. 1862. kl. li f. m. Memorial, med ett af Chefen för Statens jernväg sbyggnader af gifvet underdånigt utlåtande, i anledning af Rikets sednast församlade Ständers underdåniga skrifvelse, angående åtgärder till beredande af besparing i anläggningssamt driftoch underhålls-kostnaden för Statem jernvägar. (R. A.) Med afseende å vigten att, så väl i och för det vidare ordnandet af trafikanstalterna å Statens redan påbörjade banor, som med hänseende lill framtida jernvägsförelag, alla de förhållanden, som röra jernvägarnes ekonomi och hvad dermed eger gemenskap, måtte, med begagnande af den erfarenhet, som vid dylika anläggningar inom och utom landet vunnits, blifva noggrannt och fullständigt undersökta och utredda, samt vid jernvägs-lrafikens inrättande äfvensom vid förekommande frågor om Statens medverkan och bidrag för jernvägs-förbindelsers åstadkommande tillämpade, anhöllo Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse af den 23 Oktober 1860 (N:o 169 uli 10 Sami. af Bihangel lill R. St.