Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Räkenskaperna, hvilka i Kongl. Kammar-rätten blifvit för håda åren granskade utan anmärkning, utvisa följande förhållande: Debcti år 1846. år 1847. Uppbörd: Statsanslag till aflöning och stipendier 2,000: 2,000: Dito lili materiel 500: — •— 500: Dito till resekostnader 300: 300: S:r 2,800: 2,800: Baluns till påföljande året: Balans till påföljande uret: Summa 2,804: 2. 9. 2.800: — - Revisorerne hafva härvid icke funnit något att erinra. Ctymnastiska Ceutrall-liistitiitet. Från Kongl. Direktionen öfver Stockholms stads undervisningsverk har lill Revisorernas granskning blifvit öfverlemnad Föreståndarens för Gymnastiska central-institutet, lill Direktionen ingifna, redogörelse för de 500 Rdr årligen, som i den för Institutet gällande nådiga stat äro till materielens underhållande anslagna. Denna redogörelse har icke till någon erinran från Revisorernes sida föranledt. _ 176 — Kongl, och Hvitfeldtsha stipenilie-foinlen. Af räkenskaperna, sorn blifvit granskade uti Kongl. Kammar-rätten för år 1846 med och för år 1847 utun anmärkningar, inhemtas: Debet. år 1846. år 1844. Balans från föregående året: Tillgångar • • 24,125: 22. 6. 28,373: 34. Uppbörd: Credit. Balans frun föregående året-. Afkortning ar och afskrifning ar: Ut uif ter: Stipendier 6,120: - — 6,000: Arfvoden till lärare och betjening vid Götheborgs Gymnasium 416: 32. — 416: 32. — Till bibliotheket vid dito 153: 150: Hese-understöd för vetenskapligt ändamål
En hofrätts-assessor åtnjuter för det närvar, i årlig lön 1,200 r:dr; kamereraren och casseuren uti central-contoret uti Smålands privatbank åtnjuta hvardera årligen ett lika belopp, eller 1,200 r:dr. Desse tjenstemän kunna derutöfver bereda sig en loflig inkomst genom commissioner i låneväg. Stockholms stads brandförsäkringsverk,! hvars styrelse jag nära 10 år haft den hedern att deltaga, aflönar sina tjenstemän på följande sätt: secreteraren t,466: 32. ombudsmannen i,3oo: — kamereraren 2,000: — notarien 900: —- bokhållaren 800: — och så vidare. De utmärkt skicklige och aktningsvärde, af mig enskildt högt värderade män, som för det närvar, innehafva secreterareoch ombudsmanna-befattningarna i detta verk, bekläda derjemte ordin.-beställningar uti K. M:s Cancelli och uppbära oafkortad! de dertill på stat anslagna löner. Jag har förut, i min motion, uppgifvit, att en rådman af justitiae-classen i Götheborg årligen åtnjuter jemnt dubbelt emot en hofrätts-assessor, eller 2,400 r:dr, en rådman af handelselassen 1,600 r:dr. Jag ber eder, mine herrar! väl ihågkomma, att jag icke begärt någon grace för Hofrätterna; jag yrkar allenast full jemliklret med alla andra embetsverk. Slutligen må jag tillägga några ord om StatsUtsk:s stränga hushållsamhet, då Utsk. icke ens velat tillstyrka en enda h o fr ä 11 s-post för K. Götha Hofrätt, utöfver det nuvar. antalet. Utom den s. k. Hofrätts-vaktmästaren , liar Svea Hofrätt g hofrättsposter, Götha Hofrätt allenast 3. Detta antal är ej tillräckligt. Med den nuvar. inskränkta personalen är Hofrätten bragt i nödvändighet att till budskickningar använda sin egen betjening , och protocollisterne få som oftast fungera såsom hofrättsposter.
Förslagen att söka afhjelpa de öfverklagade olägenheterna genom den ena flygelbyggnadens nedrifning och ombyggnad och den andras påbyggnad, möta dock ett ganska väsendtligt hinder i den omständigheten, att tvist uppstått om eganderätten till den emellan Hebbeska huset och östra flygeln af Rikets Ständers hus belägna tomtplats. Att detta hinder skulle undanrödjas, ifall Staten förvärfvade eganderätt till Hebbeska egendomen, är helt naturligt, och redan af sådan orsak synes förslaget om inköp af sagda egendom vara förtjent af synnerlig uppmärksamhet. Men förutom det gagn i afseende å en obehindrad anordning af byggnaderna på Rikets Ständers tomt, som vunnes genom ett sådant inköp, skulle flera andra ganska väsendtliga fördelar beredas. Uti sjelfva motionen finnes redan antydt, att den del af Hebbeska egendomen, som gränsar intill Munkbro-kanalen, måste tagas i anspråk för den blifvande jernvägen genom Stockholm. Enligt hvad Utskottet inhemtat, skulle det vara särdeles fördelaktigt, om jernvägen finge framdragas på den högre belägna delen af Hebbeska tomten, hvarigenom den de! af tomten, som af egaren fortfarande finge disponeras, komme att ganska betydligt inskränkas. Olägenheterna häraf för den enskilde egaren blefve onekligen ganska stora och berättigade säkerligen till en icke ringa skade-ersättning. Om deremot Hebbeska egendomen blefve sammanslagen med Rikets Ständers egendom samt tillfälle derigenom bereddes för StaH-Utskultets Utlåtande N:o 197. en lämplig anordning af begge dessa egendomar såsom ett gemensamt belt, kunde dessa olägenheter helt och hållet försvinna. Men äfven om man icke afser de fördelar, som för en framtida reglering af ifrågavarande egendomar skulle uppstå, lärer det icke kunna nekas, att Staten har stort behof att, derest sådant utan alltför stora uppoffringar kan låta sig göra, förvärfva eganderätt till den ifrågavarande fastigheten.
Preste-Ståndet, genom utdrag af dess Protocoll för den 3 i denna månad N:o 603, till Med-Slånden allåten inbjudning att deltaga i det beslut, förstnämnde Riksstånd fattat angående brällvinsbrännings-lidens inskränkning lill 3 månader om året, nemligen Mars, April och November. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets Utlåtande N:o 134, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 104, angående vilkor för befordran till Krono-länsmans-tjenster, förklarade Ståndet sig vidblifva sitt vid handläggning af Betänkandet N:o 104 fattade beslut, samt lade utlåtandet N:o 134 till handlingarne. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Siats-Utskottets följande fyra Utlåtanden, nemligen: N:o 440, i anledning af Herr Professoren Geijers motion, att Amanuenserne vid Kongl. Bibliotheket måtte få retroaclivt beräkna den dem vid innevarande Riksdag beviljade löneförhöjning; N:o 441, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående de för befästmngs-arbetenas fortsättande behöfiiga medel; N:o 442, i anledning af Herr Stjerngr anats > G., motion, angående beviljande af ett extra anslag till fyllnad i kostnaderne för Armeens öfningar; samt N:o 443, i anledning af väckt motion om aflöning för Secreleraren vid Bonde-Ståndets Canzli-Direction. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets följande 8 Memorial, Betankanden och Utlåtanden, nemi.
Maj 1842 stadgar, hvilka kunskapsprqf böra vara afiagda för att kunna vinna behörighet till den ena eller andra befattningen, har Utskottet väl inhemtat, att den lag angående navigations-examen, af den 9 Augusti 1839, som i Norge ännu är gällande, men hvars omarbetande skall vara under händer, icke på långt när motsvarar hvad i detta hänseende fordras af Svenske sjökaptener och styrmän; i följd hvaraf och då afläggandet af kompletteringsprof, på sätt Herr von Koch föreslagit, icke torde befinnas vara ett praktiskt lämpligt sätt att undanrödja hindren lör den kompetens, som i vårt land anses böra vara af fastställda kunskapsprof beroende, det måhända icke mot de Svenskar, som i förevarande hänseende uppfyllt de i våra författningar fastställda fordringar, vore billigt att på de vilkor, Herr von Koch föreslagit, medgifva Norrmän en dylik kompetens. Men om deremot de sednare uppfylla samma vilkor, som i Sverige gälla för behörighet att såsom skeppare eller styrmän föra befäl å Svenskt fartyg, eller ock författningarne härom inom de förenade rikena bringas i behörig öfverensstämmelse, kan Utskottet ej inse, hvarför icke det 6 Allm. Besvärsoch Eicon.-Utskottets Betänkande N:o 36. ena rikets undersåte skulle få föra fartyg, hemmahörande i det andra, när vederbörande rederi, på hvilket sådant ju alltid komme att bero, funne honom dertill lämplig.
— Men, sedan potatocsodlingen mera allmänt tilltagit, hafva, genom detta lätt tillgängliga födoämne, yngre personer af arbetande classen blifvit lockade till hjonelag och bosättningar, ulan beräkning af de större behof som uppstå för batns underhåll, och för egen bergning vid aftagande arbetsförmåga. Tidigt undsluppen föräldrä- eller husbonde-väldet hafva sådane hjonelag, utan nog arbetsvana, utan erfarenhet och medellöse, snart infallit uti en sorglös overksamhet, derest binäringar icke lemnat tillfälle till förtjenst af handarbeten, samt sålunda fortlefvat med jemn brist och, efter missvextår, nöd, äfvensom ofta sedeförderf, i följe. Emedlertid, och såsom en naturlig följd af lefnadssättet, hafva de framalstrat många barn, hvilkas uppdragelse både i fysiskt och moraliskt hänseende nödvändigt måst blifva i öfverensstämmelse med föräldrarnes omständigheter — och deras framtid ett ännu djupare nedgående. — På sådant sätt bildas och tillväxer en dass af för sig sjelfve onytlige, för Samhället betungande och kanske i än flere hänseenden skaddige samhälls-medlemmar. Den rotfästes på Landet genom Backstugors och Inhysestorps anläggande samt genom behyggande af jord i alltför små lotter, ofta blott till plats för en stuga och ett par tunnors utsäde af Potatoes, hvilken sednare utväg att abalienera jord, om icke för alltid åtminstone för längre tid, hemmansägare, dels af behof och dels af ett illa beräknadt vinningsbegär, vidtaga under åtskillige former och namn såsom förpantning, fördel och lega, merendels emot en viss liten summa i penningar, eller annan ovaraktig och hemmanet icke båtande förmån. Den enda Kronan förbehåilne Kongsgård, som linnes i Länet, nemligen Ollestad i Gäseneds Härad, är upplåten adeliga Gyllen - svärdska Ätten, tili bruk och nyttjande emot gamla räntans utgörande efter Markegångs-förvandling, så länge samma Ätt fortvarar. Postgårdame uti Länet äro 4°, svarande emot 34 hela hemmantal.
Om nu denna myntfot förändrades, måste vid förvandlingen af skattepersedlarne till penningar antingen den gamla eller ock den nya myntfoten följas. I förra fallet skulle i everldliga tider skatterna till Kronan utgöras efter en annan beräkningsgrund än den som vid alla andra liqvider följdes, hvilket naturligtvis vore ett ganska abnormt förhållande. I det sednare fallet skulle skattebidragen till Kronan minskas i samma mån som myntvärdet enligt den nya myntfoten förringats, och vi skulle således hafva gifvit vapen i händerna på ränteförenklingens motståndare, hvilka så många gånger såsom hufvudskälet emot densamma anförde, att det ej ginge an att sätta skatterna i penningar, emedan ständiga myntförsämringar här i landet ega rum, hvarupå skatteförenklingens försvarare alltid genmälte, att vi nu ändtligen hunnit den grad af uplysning, att någon myntförsämring ej mera kan ifrågakomma. För min del är jag aldeles icke hugad att gifva mina vedersakare i denna fråga rätt att bifalla den nu föreslagna förändringen i 1830 års myntfot. Jag kan icke heller finna, att fördelarne af en sådan förändring äro synnerligen stora. Erfarenheten har redan gifvit vid handen, så väl att det silfver, som uttages från Banken för att exporteras, vanligen uttages i fotm af plantsar, som ock att den köpman, som uttager silfverplanfsar tili export, ganska väl känner, huru mycket silfver han sålunda får samt att han ställer sina beräkningar derefter och efter den kurs, som för tillfället är rådande. Det är således ej anledning att antaga, det Banken på silfverutlagningen gör någon serdeles förlust. Hvad åter vidkommer den kända omständigheten, att våra Specieriksdalrar kursera i Danmark och Norrige, så kan det väl icke förnekas, att vi derigenom få vidkännas någon förlust, men denna förlust är dock af så föga betydenhet i jemförelse med den skada, sora en myntförsämring, om än så ringa som den nu ifrågasatta, skulle åstadkomma, att förlusten, så vidt jag förstår, icke förtjenar något synnerligt afseende.
4* som till en del fanns i Cassan och till en del afskrefs å Verkets skuld till Låne-Banken, hvilken skuld vid 1834 års slut utgjorde, Cassa-behullningen inberäknad, R:dr 106,445: 10 sk. Uti Brandförsäkrings-afgifter bar sistnämnde år utgifvits R:dr 5,41,9: 0 sk. Enligt Bruks-Förvaltarens uppgift har; i835 till den i5 sistl. September blifvit förfärdigadt Bokoch Skrifpapper af åtskilliga slag, jemte Sedeloch Stämplings-papper lill nu bruklige sedeksorler 2,907^ Ris för R:dr 22,923: 3a. — Postpapper på försök 2 Ris 33: 16. — Nytt Sedelpapper, 243,000 felfria blanketter „ 4,111: 16. —• R:dr 27,068: 16. — och Brukets Förlag bar uppgått till „ 19,092: 24. — hvarigenom visar sig en behållning af R:dr 7,975: 4°. — oberäknad t åtskiliige qvanliteter af sådane papperssorter, hvarå något bokföringseller försäljnings-värde ännu ej blifvit bestämdt. Någon Lump är detta år ej inköpt. Utgifterne för Brukeds skattlagda Mjölqvarn med 3 par stenar, hafva äfversligit inkomsteme, år i833 med R:dr 226: a3 sk. och i§34 med 34 sk. j r:sf. Bland berörde utgifter äro dock hvarken tjenstehjonsjöner eller reparationer upptagne. Sedan Qvarnen och Vallsverket i nedra Verkliuset intill år i833 begagnat ett och samma vattenhjul, men vattnet ej funnits äga nog kraft att drifva bägge dessa Verk, så hafva desamma nyssnämnde år, dock utan att äiågon undersökning i detta afseende föregått, blifvit försedde med hvar sitt vattenhjul. Det härmed åsyftade ändamål bar dock icke vunnits, emedan hägge hjulin, som nu ligga nära intill hvarandra, icke samtidigt kunna sättas »gäng.
“ Men det vill jag säga hr Hertigen rent ut “ — sade han i sin naiva uppriktighet — “ jag är legitimist “. — “ Åh, hvad betyder det “ — svarade Morny — “ det är kejsarinnan också, jag är orleanist och kejsaren är socialist. “ Vid ett sådant hof kunde man hafva god plats för en republikan, man skulle till och med gerna skämt bort honom. Betecknande är det, att då Gambetta en dag nödvändigt ville höra förhandlingarne i kammaren och hans vänner icke kunde skaffa honom plats, der-för att allt var öfverfyldt, fick en af dem den idéen att vända sig till Morny, som var kammarens president. “ Bed honom gå in i min loge “ — sade hertigen — “ jag skullegerna vilja se den lille advokaten från Quartier latin “. Och under förhandlingarne fixerade sedan hertigen oafbrutet uden lille advokaten. “ Det hade blott kostat Gambetta ett ord, och man skulle förevisat honom vid kejsarhofvet. Men han hade då också blifvit glömd, innan kejsaren jagades bort. Han hänförde studenterna genom sin vältalighet, och utifrån deras lag strömmade hans berömmelse till allt vidare kretsar. Så var det Baudin-processen kom. Delescluze blef anklagad, derför att han velat resa ett minnesmärke för den deputerade Baudin, som föll under sitt motstånd mot statskuppen af 2 december. Gambetta blef Delescluzes defensor. “ Om du icke försvarar mig sålunda, att du blir arresterad under föredraget, är jag icke nöjd “, hade Delescluze sagt. Gambetta blef väl icke arresterad, men Delescluze hade ingen grund att vara missnöjd. Gambetta hänförde domstolen genom sin vältalighet. Skoningslöst och med mäktigt patos skildrade han kejsardömet, dess brottsliga upprinnelse, dess tilltagande kraftlöshet. “ Alla andra regeringar “, sade han, “ ha firat den dag då de kommit till makten. Men kejsardömet följer icke denna plägsed. Hvarför? Derför att den icke törs fira den dag, då Napoleon III nådde makten med en hand full förbrytare, sådana Catilina samlade omkring sig. “
Lön han under tjenstetiden åtnjutit, hvilket satte honom i yttersta förlägenhet och bekymmer, enär han äger Hustru och flere barn, anhåller Selling underdånigst, att efter erhållande af Nådigt Afsked få bibehålla sin Lön på extra eller indragningsStat, efter Markegångs uträkning; hvilken Nåd sannolikt icke länge vid hans ålder skulle Betänkan den, N:o 87. 4'5 fä begagnas, deremot om lian för fem år sedan tagit afsked, han derigenom tillskyndat StatsVerket en större gravation an den tillökning lian genom Nåd. bifall härtill, komme att åtnjuta: åberopande Selling i öfrigt dess långa tjenstetid, hvarutaf han ifrån 1786 till 1796 varit Länsbokhållare och sedermera eller 32§ år LandsKammererare, samt att han, jemte sine åligganden i denna ansvariga och trälsamma tjenst, derunder han med flere bevis af Kongl. Nåd blifvit hugnad, äfven sökt vara nyttig utom tjensten, medelst utgifvandet å trycket åren 1801 och 18[6 af en Afhandling om LänsKammarVerket, som af allmänheten med bevågenhet blifvit emottagen; Och har, efter det K. M:ts och Rikets StatsConloirs underd. utlåtande häröfver blifvit infordradt, K. M:t, i betragtande af de för Sökandan förekomne serskilte omständigheter och med anledning af hvad R. St:r, enligt underd. Skrifvelse af den i4 Aug. 1823, i afseende på LandsKammereraren 1 Westerås Ekelund medgifvit, medelst Nådig Remiss af den 22 sisth Januarii, till Utskottet öfverlemnat Handlingarne i detta mål, till det afseende och den åtgärd PensionsAnsökningen kan finnas förtjena. Uti berörde Utlåtande har K. StatsContoret anfört, att LandsKamereraren, KammarRättsRådet Selling, enligt K. Br. den i3 Mars 1770 och K.
Det fägnar mig, alt lian sjelf vederlagt den, då lian yttrat, ali Köpenhamnsbanken icke ger ut några sedlar, hvilket bevisar, att det icke är en privatbank, utan en depositoeh afskrifningsbank, såsom de Skottska bankerna, hvilka jag anser sä nyttiga, alt jag önskar alt vära banker småningom öfvergingo derhän; men emedlertid är jemförelsen oriktig, då Köpeubamnsbanken icke, likasom de ifrågavarande privatbankerne, bar någon sedelemission. Det fägnar mig äfven, alt samma talare uppgifvit, att utdelningen af nämnde bank varit 12 till 13 proc. Jag tycker, alt detta bör upphäfva de förebråelser, som blifvit gjorda emot våra banker, med afseende på deras stora vinst. Omsorgen om att fä en så stor utdelning borde tjena till beröm för vära privatbauks-directiouer, då man tverloin velat vända den till motsatsen. Ilr von Hartmansdorff har velat vederlägga den uppgiften, att privatbankerne sälta sina småsedlar i rörelsen för alt lätta rörelsen i landet. Om han än skulle hafva rätt deruti, sä tror jag, att privatbankerne alldeles icke behöfva denna ursäkt. En privatbank söker naturligtvis att sätta de sedlar företrädesvis i omlopp, hvilka blifva längst tili rörelsen. All erfarenhet visar, att småsedlar blifva längre i omlopp än de stora sedlarne. Jag bade äran, då della ämne förra gången förevar, att uppläsa ett utdrag ur en mycket märkvärdig skrift, utkommen i dessa dagar, och på hvilken jag får göra livar och en uppmärksam, nemi. om de Skottska bankerna. Der äro äfven upptagna de caleuler, som blifvit gjorda vid de Engelska bankerne öfver den tid, hvarunder hvarje valeur är i omlopp, hvilken visar, alt småsedlarne äro tio å tolf gånger längre i omlopp än de större sedlarne. Detta är ett naturligt skäl för privatbankerne alt sätta företrädesvis småsedlar i omlopp.
Lag samma vare för den, som, då han på grund af serskildt tillstånd utöfvar distillering af rått brännvin, sin distilleringsrättighet sålunda öfverskrider, och vare denna dessutom rättigheten förlustig. §. 38. Expeditions-Utskottets Förslag till und. Den innehafvare af brännvinsbrännings-redskap, som öfverträder hvad i §. 19 är föreskrifvet, bote hvarje gång han dermed beträdes, 16 R:dr 32 sk. Lag samma vare för den som underlåter att till försegling anmäla sin brännvinsbrännings-redskap då sådant ske bordt, efter hvad i §, 25 stadgas; dock att, om förbrytelsen sker under den tid, då brännvinsbränning blifvit serskildt af Kongl. Maj:t inställd, derför botes dubbelt; vare ock i alla ofvanberörde fall brännvinsbrännings-redskapen förbrulen. §. 39. Har brännvinsbränningseller distillerings-redskap blifvit förseglad, och finnes förseglingen sedan, under den tid, redskapen ej får begagnas, bruten, utan att egaren gitter visa att sådant af våda eller utan hans vållande och vetskap skett, bote han 50 R:dr, och vare den oförseglade redskapen, som bordt förseglad vara, derjemte förverkad. Kan ej utredas, af hvilken förseglingen blifvit bruten, och har egaren, eller, i hans frånvaro, den, som i hans ställe satt är, inom två dagar efter erhållen kunskap att brytning skett, derom gjort anmälan hos den, som öfver förseglingen tillsyn eger; vare egaren ock i thy fall från ansvar fri; betale dock kostnaden för redskapens försegling ånyo. Varder annan öfvertygad att, utan egarens vetskap och samtycke, hafva förseglingen brutit, bote som sagdt är och gälde redskapens värde, så ock kostnaden för dess förnyade försegling. §. 40. För oloflig tillverkning eller distillering af brännvin, som med husbondes vetskap utöfvas af hans hustru eller husfolk, skall husbonden ansvara likasom vore förbrytelsen af honom sjelf gjord.
Ständers beslut, i anledning af några, härvid förekomna och vid sista Riksdag troligen icke afsedda, förhållanden, som, genom Fullmägtiges derom afgående skrifvelse tili Höglofl. Stats-Ulskottet, komma att för Rikets Höglofl. Ständer anmälas. Slutligen få Fullmägtige, jemte öfverlemnandet af de Berättelser, hvarmed Riksgälds-Contorets Commissariat och Ombudsman, i sådant afseende, enligt gällande föreskrifter, till Fullmägtige inkommit, anmäla, att, till följd af stadgandet i Reglemenfets 203 §, serskild Berättelse öfver fortgången af Götha Canal och Malmö f. d. Discontcrs utredning, nu till Rikets Höglofl. Ständers Stats-Utskott af Fullmägtige afgifves. Stockholm den 10 Juli 1844. Jacob Cederström. F Edelstam. P. R. Bråkenhjelm. Zach. Fuchs. O. Winter. L. IV. Löhman. G. Holm. Nils Limnelius. A. M. Brinck. Hans Jansson. E. Norberg. P. Sahlström. C. G. Stuart. STOCKHOLM, ecksteikska boktryckeriet, 1844. Stats-Utskottets Memorial, N:o 4, B. 1 N:o 4. Ank. till Exp. Utsk. d. 6 Äng. 1844, kl. 11 f. m. Memorial. Till Statsoch Ekonomi-Utskotten har af Höglofl. Ridderskapet och Ådeln blifvit remitterad en utaf Hr Ribbingj Jrvid, väckt motion, ”att Rikets Ständer måtte framställa underd. önskan, det Kongl. Maj:t, vid afgifvande af Dess Nådiga Proposition, som Rikets Ständer vid denna eller nästa Riksdag hafva att förvänta, i Nåder täcktes underrätta Rikets Ständer hvad så väl i Lagoch Ordnings-stiftning från Kongl.
Enligt min tanke bör man dröja med att vidtaga några åtgärder i förevarande hänseende eller för ändamålet bevilja något anslag, till dess kommunerna uttalat sina åsigter eller önskningar i frågan, hvilket de väl icke torde kunna medhinna förr än ny statsreglering skall uppgöras. För öfrigt skulle jag tro, att, om kommunerna verkligen anse länsarkitekter vara af behofvet påkallade, de utan svårighet skola kunna helt och hållet sjelfva bestrida dessas aflöning, ty kommunerna hafva ju 5 it 6 millioner i årlig inkomst af bränvinsmedlen. Förevarande fråga är utan tvifvel för tidigt väckt och torde det derföre vara skäl att bifalla Utskits hemställan. Hr Lagerstråle: Såsom Frih. af Ugglas nyss anmärkt, har det sätt, hvarpå K. M:t ansett att förevarande fråga bort behandlas, förut blifvit af R. St:r godkänrit; då R. St:r nemligen vid sistl. riksdag beviljade anslag till landtbruksskolor, fästades dervid det vilkor, att landsting eller hushållningssällskap skulle tillskjuta ett lika stort belopp som Staten, derest de ville begagna sig af berörde anslag. Detta sätt att gå till väga rönte, så vidt jag känner, icke motstånd från något båll. Sedermera inkommo ock till I(. M:t från liera län framställningar om erhållande af bidrag till landtbruksskolors bildande utaf de dertill anslagna medel. Jag skulle derföre icke tro, att det bör uppstå några större hinder för att i denna fråga förfara på enahanda sätt, eller att först, sedan R. St:r bestämt anslag för anställande af länsarkitekter, landstingen böras, huruvida de viija dertill lemna något bidrag. För öfrigt får jag upplysa, att kommunernas inkomster af bränvinsmedlen ingalunda uppgå till 5 millioner, såsom Frih. Klinckowström kalkylerat.