Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan en författares skuld eller oskuld blifwit genom den föresiagne jury pröswad, kan icke något widare bedömande deras äga rum och böra således i detta moment orden: pröfke och afgöre domaren alldeles ulgaJcmwal bör stadgas, at. dä mäler underställer Hof-Ratten, denfamma endast äger att pröswa om straffel ar en, ligt med lag. Desta anmärkningar föranleda, efter min kanka, betänkandets återremitterande till toral omarbetning. Wid detta tillfälle anser jag min owilkorliga plikt fordra, att enkelt och sannk uttrycka min en-> skildta öswertygelse rörande den princip, som sam» hällsfördraget innehåller för frie medborgares räck, Ntt fritt yttra sina landar. Hivarie lag är en inskränkning pä menniskans fria krafters bruk, nödwändig för samma frihet. Men denna inskränkning, werksiäid i den ädla afsigt, att ät menniskans krafter bereda den kraftfullaste och hastigaste »Utveckling, kan ej gä längre än Statens beställd fordrar det. Här upkommer en strid emellan säkerheten ä ena och friheten a andra sidan. Denna strid emellan inskränkning och frihet fortfar sä länge samhället warar, och der sätt hwarpä denna strid j hwarje samhälles grundlagar sinnes uplöst, uttrycker ben grad af politisk culkur, pä hwUken nationen star. Den grundprincip för hesta lagar, som af de flesta odlade nationers sam - 794 Den 26 Iunii. Häsls»inrätttiing uppenbarar fig, innehäller huswubsakligen fri anwändning af krafter, sä längt den samma icke inskränker andras frihetEster öfwerllkrtdande af denna gräns upkommer först lagen. War grundlag uvpenbarar samma princip lik, 16 tz: konungen bör - ingen förderfwa eller förderfwa lata til lif, ära, personlig frihet och walfärd, utan han lagligen förwunnen och dömd är mm^ägon jkillnad emellan phyfiska och intellectuella krafters bruk i delta afseende lärer säfängl eftersökas, och om historien framställer dem, finnas alltid andra orsaker, som fullständigare förklara desta fenomen.
N:o 42, Utlåtande, i anledning af Revisorn C. G. Grönlands ansökning att förflyttas antingen på surnumerär stat med åtnjutande af innebafvande lön, enligt fullmagt, eller på Pensions-stat med å stat egande lön såsom pension; och N:o 43, Memorial med tillstyrkan alt Gommissarierne i Banken A. P. Qvistberg, P. B. Sandelsj C. JV. Kolmodin, L G. Wiblin gen, och L. O. Ekman ina retroactivt få tillgodoräkna den för Bankens yngre Commissarier föreslagna lön af 1,600 R:dr Banco, blefvo af Ståndet bifallna. S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-Utskottets den 15 dennes å hordet lagde Betänkande N:o 22, angående åtskilliga motioner örn accis-afgift å bränvin S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets, sedan den 15 och 18 dennes å bordet hvilande, Utlåtanden: N:o 198, i anledning af väckt fråga om pension för Häradshöfdingar. Bifölls. N:o 199, i anledning af erliållne återremisser å Utlåtandet N:o 42, angående Landtstatens löne-reglering. Stån let, som i förnyadt öfvervägande tog Utlåtandet N:o42, i sammanhang med N:o 199, fann nu för godt att till beggedera bifall lenina. N:o 200, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 106. Lades till handlingarne. N:o 229, angående föreslagen serskild aflöning till Canzlisten i RiksgäldsContoiret A. Biörck, för 2:ne tjensters samtidiga bestridande. Bifölls. S. D.
Stats-Contoiret bade, jemte skrif, welse af den 22 dennes, insändt den riti Kongl. Masts högstberörde Nädiga ffrifwelse omförmälte Förskrifning, som wid skedd jemförelse befanns i alla delar lika lydande med Herrar Banco-Fullmäktiges dertill afguna Formulair; och war wid Förstrifningen bifogad vidimerad afskrift af Kongl. Maj ts till Kongl. Stats. Contoiret under den 6 dennes aflätne Nädiga Befallning och Authorisation, att meranämde Förskrifning till Banken utfärda. Bestöts; det skulle Kongl. Masts och Rikets Stats-ContoirS under den 22 i denna mänad utfärdade För. skrifning, jemte derwid bilagd vidimerad afskrift af Kongl. Majus under den 6 dennes till Kongl. Stats-Contoiret aflätne Nädiga Skrifwelse, under Herrar Commistariernes wanliqa säkra wärd öfwerlemnas: kommande, i likstämmighet med nämde Förskrifning, samt Kongb MastS högst - 382 Den 10 September. berörde Nädiga Skrifwelie, uti innewarande Junii mänad i,4Z6,-^oo: R.dr. 44. §. g. rst., uti nästa September mänad -^04,701: Rchr. 24. och uti päföljande December mänad §04.701'. R:dr. 24. §. Specie, att af Kongl. Stats. Contoiret pä dest l Läne -Banken upp. tagne Räkning N:o fä dichoneras. För Bankens titt Stars. Werket f^re detta utqifne och pä berörde räkning debiterade F'r. ssott, jemte det, som än widare förssjutes, kom. ma ifrän innewarande ars början 720,000 R dr. Specie ärligen, med t«o,ooo-.
— Återstoden af den för beredande af odlingsföretag medelst vattenaftappningar anslagna summa 33,663: 29, 11. K Slals-Utskotlets Memorial, M 358. Transport 45,303: 6, 3. 737,207: 46, 5, Återstoden af anslaget för vägars anläggande och förbättring 84,757: 22, 4. dito för strömrensningar och mindre hamnbyggnader 3,666: 32. — dito för upprensningsarbetet i Söderhamns skärgård 1,000. 1847 års anslag för hamnbyggnaden vid Lidköping 21,187: 24. — 1848, 1849 och 1850 års utbetalningar utaf lånet för Götheborgs hamnbyggnad, å 14,000 R:dr årligen, . 42,000. — 1847 års anslag till förvaltningskostnaderna för kolonien S:t Barthelemy . 8,698: 5. 6. Återstoden af anslaget för ordnandet af Kapten B. Cronstrands samlingar rörande Egyptiska byggnadskonsten 2,000. — Anslag för inköp af 300 exemplar utaf Svenska Fornskrift-Sällskapets samlingar 1,800. ■ Återstoden af anslaget för påbörjandet af Nationalmuseibyggnaden 90,000. dito af 1847 års anslag för fattigvården 9,605: 17, 10. Lånet till den nya kyrkobyggnaden i Christinehamn 25,000. 333,018: 11 11. Tillsammans Likaledes åligger det Riksgäldskontoret att, i öfverensstämmelse med härom i detta verks reglemente meddelade stadganden, under åren 1848, 1849 och 1850 utbetala nedanstående, vid innevarande riksdag beviljade och till utgående från Riksgäldskontoret anvisade, serskilda anslag och låneunderstöd, nemligen: Ökadt anslag för H. K. H.
En uppmuntran til! införskrifning af utländsk Spanmål är redan gif. 7oS Underdåniga Skrif reiser. ven genom den beviljade Tullfriheten; och, deräst enskilde ytterligare uppmuntras, göra Riksens Ständer sig förvissade , att Eder Kongl. Majös omsorg till Landets förseende nied erferderlig Spanmäl skola i betydligaste måtto lättas ; hvarvid den omständigheten äfven bör komma i betraktande, att enskilde personers införskrifning af Spanmål eger alltid på Rikets penningväsende ett mindre menligt inflytande, än om samma mängd Spanmål inkommer för allmän räkning, helst enskilde Handlande genom begagnande af sin Kredit äro i tillfälle att efter hand kunna godtgöra den köpte Spanmålen. Att Landets förseende med erforderlig Spanmål skulle göras helt oah hållet beroende af enskildes täflan kan likväl icke vara Riksens Ständers mening. Riksens Ständer inse nogsamt nödvändigheten af Statens medverkan, icke blott för att fylla behofvet och förekomma Spanmålens oskäliga stegring, utan ock för att efter möjligheten underhålla sådana pris, som icke förnärma hvarken Köpares eller Säljares billiga anspråk; men till dessa föremål synas också Statens åtgärder böra inskränkas. Den naturligaste utväg att åstadkomma beta! ning för anskaffad TJtländsk Spanmål på ett för Riket minst betungande sätt synes vara , att afkastningen af Landets utförde varor, som i vanlig tid till betydlig del användes i utbyte mot utländska vällefnadsoch öfverflöds-varor, besparas till betalning af Spanmål, så att skuldsättning hos utländningen, i möjligaste måtto undvikes. Det är i följd häraf, som Riksens Ständer hos Eder Kongl. Majd i underdånighet an - Underdåniga Skrifvelser. 709 hålla* , att alla sådana utländska varor, hvilka icke äro alldeles oumbärlige, måtte allvarligen förbjudas till införsel och nyttjande, sa länge Eder Kongl. Maj:t i Nåder pröfvar nyttigt att låta ett slikt förbud fortfara.
(Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens betänkanden JN:is 190 och 198.) XXVI. B. 1 16. A. 128. E. 237. — N:o 162. angående verkställd votering i anledning af RiksStåndens olika beslut i fråga om förslag till förnyad förordning angående grunderna och villkoren för hemmansklyfning samt afsöndring af jord eller annan lägenhet från hemman. (Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens betänkande N:o 72.) XXVI. B. 116. A. 128 E. 207. — N:o x63. angående anställd votering i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut, angående förslag till lag om sockenstämmor och sockennämnder. (Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens betänkanden N:is 73 och 81.) XXVI. B. 116. A. 128. — N:o i64- om anställd votering, i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut, angående föreslagen stadga om fattigvården i Riket. (Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens betänkande N:o 80.) XXVI. B. 1 16. A. 128. E. 13g. Se vidare Stats-, Bevillningsoch LagUtskottens med ( '9 ) Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet gemensam ma betänkanden. Allmänningar, Krono-, om upplåtande af, till uppbyggande af kronotorp. Se Kronobeten. — Krono-, om Statens skyldighet att bekosta de derå bosatte personers fattigvård. Se Fattigvården. — Socken-, angående eftergift af Kronans anspråk på skatt af. Se Eftergift. — Härads-, Se Härads-allmänningar. Alm, aflidne Räntmastaren J. F., angående rättighet för hans enka att utbekomma begrafningshjelp. VII. B. 207. VIII. A. 77. XXVI. E. 239. Alsing, Inspectoren G. A., angående eftergift för, i fråga om ett discontlån. Se Eftergift.
Ständers Justitise-Ombudsman väckta och till Utskottet remitterade fråga: »Huruvida 25 § Reg.-Formen och den deruti Konungen tillagde höga rättighet att i brottmål göra Nåd borde sålunda förstås, att samma rättighet icke kunde sträckas till eftergift af andra böter än Kronans andel i desamma». Herr Lagman Sandberg: Jag anser Lagens stadgande i detta rum vara så tydligt och klart, att ingen Domare kan derom hafva misstagit sig, hvarföre någon förklaring deröfver icke tarfvas. Herr Grefven och Ordföranden: Konungens höga rätt att göra Nåd grundar sig derpå, att förekommande omständigheter kunna göra Lagens på förhand bestämda, ovilkorligen ålagda straff för strängt. Men detta medel att förekomma obillighet i Lagens utöfning kan intet verka på tredje mans rätt, det vill säga åklagarens, som genom gifven Lag har gifven rättighet till viss andel i böter, dem Konungen alldeles icke kan hafva rätt att efterskänka. Herr Kammarherre Silverstolpe: Jag vet väl, att Lagen af Konungen tillämpas enligt dessa grunder, och tror, att han, såsom Police-magtens Chef, har så mycket större skäl att ej eftergifva åklagarens andel i böter, 420 Riksdagen 1812. hvarigenom brotts upptäckande befordras; men anser ändock närvarande stadgande innebära någon otydlighet. Herr Borgmästaren Egge: Åberopade sitt afgifne yttrande i Beredningens Protocoll. Herr Kammarherre Silverstolpe: Otydligheten består efter min tanka derutinnan, att intet bestämdt stadgande finnes, huru de böter böra anses, som tillfalla Häradet. Jag tror detsamma vara tredje man, såväl som någon annan. Herr Grefven och Ordföranden: Ja visserligen, emedan Konungens rätt att göra Nåd uppkommit för att mildra Lagens oböjlighet och bestämda tillämpning, genom eftergift i brottslingens straff och Kronans rätt, utan förnärmande af enskildtes lagliga rättigheter. Hvilket efter min tanka kunde få blifva grunden för Constitutions-Utskottets Betänkande öfver denna fråga. Herr Doctor Wijhnan önskade, att Utskottet ej mätte i dess Betänkande inlåta sig i något raisonnement. Herr Kammarherre Silverstolpe:
Niele och stole styra Riket eftcr.den af Riksens Stander under den 6 Junii 1809 fastställde och af Konung och Riksens Ständer till efterlefnad antagna Regering S-Jo rins bokstafliga föreskrift saint Rikets öfrige gällande Grundlagar, Allmänna Lag och Laga stadgar. WJ skole ock, i öfwcrensstämmelfe med nvstnämnde RcgeringsForm och Lagar, fäsom c» rättrådig Konung och en huld Fader för Swensta Folket, geno», en laglig, rättwis och mild Regering, och sä att WJ denfamma för Gud den Aldrahögfte ined rent samwetc mä knnna förfwara, söka att efter Wär yttersta förmäga befrämja Rikets och liwarje Inbyggares sannskyldiga gagn och bästa. Hwilket allt, såsom WJ det af fri wilja och efter moget öfwerwägande bcslutit, WJ alltfä bekräfte ined Wärt namns cgenbändiga undcrstrifwande, och med liflig Ed, att WJ sädant efterlefwa och fullgöra skole: sä sannt nrig Gud hjelpe till Lif och Själ. Med förslag till Successions-Ordning. Wördsamt Memorial. Till Riksens Höglofl. Ständers pröfning öfwer - 318 Expeditioner till Riks-Ständen. lemnäs härmed wördsamligen ett af Constitutionslltskottet försattadt Förslag till Succesäons-Ordning. Stockholm den '17 October 1809. Pä Constitutions-Utstottets Wägnar: II/. V. Uuurwrlwim. Oarl v. DossuZtsiu. Daniel Dberritsin. Vuäors Rsou. D^olrort. .V. />. Va/e-'rr«s. Bilaga till Mem. Successions-Drdning, bwarcfter den Högborn? Furstes, Swea Rikes utkorade KronPrins, Hans Kongl. Höghet
Besv. o. Oec. Vtsk. Uti. N;o 41- $7 ten ville taga kännedom så väl deraf, som af det project Herr Friherren i denna väg vid 1823 års Riksdag afgifvit, under förmodan, att sådant icke skulle försvåra utan snarare lätta Utskottens arbete. 3:o Af H. Exc. Herr Grefve De la Gardie : att den ändrade grads - benämningen visserligen kunde vara likgiltig för den mera upplyste, men icke för Allmogen, som deråt förvillades, utan att den medförde någon egentlig fördel; — samt 4:o Af Olof Carlsson från Östergöthland, dels att den förut gällande graderings-methoden egt företräde framför den nu antagne, dels att beslutande rätten i denna fråga borde ovilkorligen tillhöra Jordegarne sjeifve, hvilka genom dagligt bruk säkrast och bäst kände jordens beskaffenhet och fördelar, samt slutligen, att olämpligt vore, att vid jord-gradering jemföra åker mot hage, äng mot betesmark, dålig jord mot god, och så vidare, endast under de 2:ne stora bestämmelserne af inrosningsoch afrösnings-jord, hvilken indelning i detta afseende vore alldeles ändamålslös. Utskotten, som förskaffat sig tillgång till den nyssnämnde afhandlingen, anse sig böra, i anledning af de framställde anmärk» ningarne, afgifva det yttrande, alt 58 Lagsamt Allm. Besv. o. Oec. Utsk. Uti.
Sedan Riddarhus-Utskottet fulländat granskningen såväl af R.iddarhus-Direktionens protocoll för den 17 Oktober 1859 till och med den 14 Oktober sistlidet år, som ock af 185 9, 1860, och 1861 årens afslutade hufvudböcker öfver Riddarhus-kassan, Adliga kadettskolefonden, Wadstena Adliga Jungfrustifts-kassan med Grefliga Schefferska stiftningens fond jemte alla öfriga under Direktionens styrelse och förvaltning ställda fonder, donationer och legater, äfvensom af Riddarhus-Kapitationsfondens räkenskaper för åren 1858, 1859 och 1860, tillhör det Utskottet, i följd af 36 § Riddarhus-Ordningen, att icke allenast hos Höglofl. Ridd. o. Adeln anmäla resultatet af en sådan granskning, utan ock afgifva utlåtande i anledning af den, jemlikt 15 § af Riddarhus-Direktionens instruction, af Direktionen till Utskottet aflemnade berättelse till Höglofl. Ridd. o. Adeln öfver hvad vid Riddarhusets och Stiftärendenas förvaltning sig i allmänhet tilldragit. Utskottet har härvid ansett sig, i afseande på uppställningen, böra följa den ordning som i Direktionens berättelse blifvit iakttagen; men då denna berättelse redan är vorden till Höglofl. Ståndets ledamöter tryckt utdelad, har Utskottet trott det göra tillfyllest att endast i korthet under de serskilda paragraferna sammanföra berättelsens innehåll, med de yttranden, Utskottet ansett den föranleda. § 1. (Jemför pag. 3—8 samt 43—73 i Direktionens riksdagsberättelse. ) Af denna §, som i allmänhet redogör för de under Riddarhus-Direktionens förvaltning ställda kassors och testamentsfonders ställning, inhemtas, vid tillika anställd granskning af dithörande räkenskaper, hufvudsakligen följande. Riddarhus-Kassans behållning, hvilken, enligt 1858 års bokslut, utgjorde 319,124 Rdr 47 öre, uppgick enligt 1861 års bokslut till 329,570
Om sättet för undsättnings-skuldernas liqviderande i Skaraborgs Län; om inrättande af ett Curhus i Söderhamns Stad; Öfver framställning om Allmogens i Wadsbo Härad befrielse ifrån hjelpedagsvei kens utgörande till Mariasbolms och Cathrinasbergs Kongsgårdar; angående hästars posterande i stället för manskap af Extra Roteringsskyldige; och i afseende *på Ekeskogarne i Riket. BevillningsUtskottets Om uppgörandet af nya grunder för Taxeringsvärdet rn. m.; om befrielse för Staden Borås från bevillnings erläggande under tio års tid; rörande BevillningsStadgans tillämpning för 1824 och påföljande år vid hemmansvärdets nedsättning i vissa Län; om stämplade pappersafgiften, utom hvad angick nedanstående punkter, uti hvilka PresteSlåndet fattat följande beslut: 1:0 rörande Testamenten, som vunnit laga kraft, 40 II. 30 * 3o8 Den y September e. m. att sä väl Testamenten till fromma stiftelser, som ock de Testamentariske dispositioner, sorn i contant eller värde icke uppgå lill oell med 3oo R:dr B:co, skola fritagas från chartering; 2:0 i afseende på beräkningsgrunden för fullmagters chartering, att Ghartaebéloppet för fullmagter hädanefter skall beräknas efter medium af de 5 sista årens, tjensten åtföljande oell till taxering uppgifne, löneförmåner, för hvilka Bevillning efter 2tdra Artikeln blifvit erlagd; och 3:o angående borgens ställande för på credit emottaget stämpladt papper, att de förut utplånade orden ”Ordinarie Domare ”härifrån undantagne” kommo att qvarstå, meri i slutet af §. stadgandet om inventeringen bibehållas med följande tillägg: Ordinarie
Landtm, att derunder yrkats dels bifall till Utsk:ts hemställan, dels återremiss deraf och dels att R. o. Ad., med afslag å Utsk:ts hemtällan, måtte besluta ett tillägg till ]:sta mom:t i 23:dje §:n af följande lydelse: »Utskänkning å fartyg till andra än dess passagerare vare dock förbjuden.» Efter framställda propos:r försl å bifall till Utsk:s hemställan och sedermera om återremiss deraf, af hvilka propos:r den förra besvarades med många ja och nej i blandning, samt den sednare med många nej och några ja, gjordes propos. om afslag å Utsk:ts merberörde hemställan och antagande af ofvanomförmäldte tillägg, då svaren utföllo med starka och talrika ja, blandade med ganska många nej ; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Sedan Hr Printzensköld begärt votering, yttrade H. Exc. att R. o. Ad. hade att afgöra, huruvida bifall till Utsk:ts hemställan eller återremiss deraf skulle innefattas uti kontraproposm vid den blifvande voteringen. Härvid anmälde sig och yttrade Hr Olivecrona: Jag anhåller att återremiss må blifva kontrapropos. H. IX 2 18 I> e n 1 Angnst) f. m. Hr Printzensköld: Om R. e. Ad:ns beslut blifvit återremiss, hade det icke fallit mig in att bestrida detsamma; men då det blifvit bifall till Frih. Skjöldebrands förslag, kan jag icke afstå från anhållan om votering, emedan jag anser Utsk:ts hemställan vida bättre, hvilken jag äfven anhåller måtte framställas såsom kontrapropos. H. Exc. hemställde härefter, huruvida R. o. Ad. såsom kontrapropos. vid den blifvande voteringen antoge bifall till Utsk:ts ifrågav:de hemställan, och då dervid svarades flere ja jemte några nej, förklarades ja haft öfvervigten.
staden såg med glädje hur den kunnige, » Var det ej för några år sedan fröken sedesrene ynglingens hela väsen gaf en anNoras önskan att få egna sig åt sjukvårnan och bättre ton åt hela arbetspersonaden? » sporde åter fru Haraldsons lugna röst. len och att lifvet der fick en ädlare pregel. » Jo — men då tog hon sitt förnuft till Ack, om mödrar bara kände och viste, fånga, sedan hon fått klart besked om hvad att med hvarje sant bildad och sedesren en sådan bana kräfver. — Det var Ave, som son eller dotter, som följer sin kallelse att upplyste henne derom, och Nora insåg, att inträda i kroppsarbetarnes led, strömmar der var mera arbete än hon kunde tåla. — en värmande ljusflod ut till dem, som i Men så kommer nu detta om barnavården! mörkret sitta, och att blott på detta sätt Ja, sannerligen detta är värre — Nora bekunna vi bättre lottade med hopp om verkhöfver ju ej komma ut till främmande. lig framgång arbeta för en folkupplysning, Tala med henne — jag vet, att hon sätter som förbyter klasshalet till en känsla af stort värde på fru Haraldson! » samhörighet, hvilken är källan till äkta fo» Jag är fullt öfvertygad om, att fröken sterlandskärlek — ja, förstode vi qvinnor Nora nu valt en gerning som just ligger delta, hur glada skulle vi ej se på våra för henne; det är omöjligt att tänka sig en barns och våra syskons dugande arbetarqvinna mera egnad till detta maktpåliggande anlag och sträfva att utveckla dem i den riktning de ligga! » kall än hon. » » Fru Haraldson skulle nog tala annorFru Haraldson tystnade, som alltid något lunda, om det vore fruns enda dotter, som förlägen efter att ensam ha fört ordet. ville gå ur sitt stånd. » » Men inte skall herr Harald bli smed? » » Jag har en son, som är smed. » sporde Noras bekymrade mamma. » Fru Haraldson! Det är skämt? » » Jo visst! Han är sin första kärlek tro» Det är en glädjande verklighet nu, men gen.
Sammanräknas alla dessa utgifter, och tages äfven i betraktande de omkostnader för en gång, hvilka blifva en följd af kaserners och stallbyggnaders uppförande i åtskilliga delar af landet, så inses lätt den ganska betydliga kostnad, som införandet af en konskriptionsarmé, i stället för den indelda, skulle medföra. TAB. 1. 71 Tabell, utvisande vapenöfningskostnaden för Indelta Infanteristammen, på regementenas vanliga mötesplatser; deruti inberäknadt marschkostnader, underhåll af sjukvårdsmateriel och arvode till förvaltningspersonalen. Regemente eller Corps. Medelbelopp af begge årens vapenöfningskostnad för nummer. Antal Portionstagare. Möteskostnad. kostnad för nummer. VapenöfningsAntal Portionstagare. Möteskostnad. kostnad för nummer. Då den enda grunden för fördelningen å nummer af vapenöfningskostnaden måste hemtas från det antal portionstagare (se anm. 2), som bevistat årets regementsmöte, så hafva utur denna tabell de regementen uteslutits, hvilka samma år ej haft regementsmöte. 2. Alldenstund mötes-passevolansen af mötesanslaget utbetalas, aro de nummer, som af nämde passevolans åtnjuta portionsersättning, bland portionstagarne inräknade. 72 TA B. 3. Tabell, utvisande vapenöfningskostnaden för Indelta Cavalleriet på regementenas vanliga mötesplatser; deruti inberäknadt marschkostnader, underhåll af sjukvårdsinateriel och arvode för förvaltningspersonalen. År 1860. re? Cfl » B a g ® 3 CD Oa n Regemente eller Corps | Antal portioner j och rationer. Mötesko9tnad. kostnad för nummer. <3 CO ■B s 0: ET 5 jq ■ 1 Antal portioner och rationer. Möteskostnad. kostnad för nummer. Då den enda grunden för fördelningen å nummer af vapenöfningskostnaden måtte hemtas från det antal manskap och hästar (se anm. 3), som bevistat årets regementsmöte, så hafva utur denna tabell de regementen uteslutits, hvilka samma år ej haft regementsmöte. 2.