Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid detta tillfälle, har jag åberopat och instämt i den motion Hr Leijonancker väckt, ronde anslag till Ingeniör-corpsen : men han har beräknat den erforderliga summan lill 17,070 R:dr, dä jag deremot uptagit henne lill 16,030 R:dr. Orsaken till denna skillnad är, att Hr Leijonancker Den 4 Januari e. m. 79 beräknat arfvoden till kanslisterne i Chefs-Exped:n och Vaktmästarne nied 620 R:dr samt till en materialbokhållare i Carlkrona med 320 R:dr, hvilka summor tillsammans utgöra den skillnad af 040 R:dr som förefinnes emellan det af mig, och Hr Leijonancker begärda belopp. Remitterades till StatsUtskoltet. Föredrogos och remitterades lill StatsUtsk. Hr von Hartmansdorffs, Aug., nedannämude d. 31 sisth Dec. e. m. på bordet lagda motioner: l:o Ang:de anslag å öde Hufvudtitel; 2:o Ang:de anslag å 7:de Hudvudtiteln; 3:0 Ang:de anslag å 8:de Hufvudtiteln; och 4:o Ang:de anslag å 9:de Hufvudtiteln. Föredrogs Ilr von Hartmansdorff», Aug., d. 31 sist!. Uec. e. m. på bordet lagda motion, ang:de anslag på Riksg:sKonl:s Stat. Hr von Hartmansdorff: Vid denna motions väckande, anmälde jag mig icke hafva medhunnit skaleris utveckling. Jag har nu tillagt dem, och anhåller, att de mätte blifva nplästa samt få åtfölja remissen till Utsk. Härvid inlemnades af Hr von Hartmansdorff och uplästes följande anförande:
Som Skaraborgs Läns Filial-Bank afleinnat säkerhet för allenast 300,000 R:dr B:ko; så har af den beviljade försträckningen större belopp hitintills ej kunnat nämnde Filial-Bank tillhandahållas. Vid granskning såväl af de till säkerhet för de beviljade försträckningarne aflemnade intecknade förbindelser m. m. som Filial-Bankens i Gefle räkenskaper har Banken, genom Ombud, deltagit; hvarförutan Ombud blifvit utsedde, för att, jemte vederbörande Filial-Banks-Direktioner, vårda säkcrhets-handlingarne. Försträcknmgar till Filial-Banker. §. 81. Bankens tillgång uti räntebärande Obligationer, som den 30 Juni 1851 Ban^ens till ** an si uti utgjorde ett sammanräknadt belopp af B:ko R:dr 6,143,846: 32, har ge-obligationer. 64 nom utlollning af Obligationer förminskats med B:ko R:dr 190,612: 10. 8., och uppgick den 30 nästiidne Juni lill R:dr 5,953,234: 21. 4., nemligen: Riksgälds-Kontorets 2,816,000: Arméens Accords-Amorterings-fonds 1,344,400: Skånska Hypolheks-Föreningens 580,000: Östgötha » » 500,000: » » » å utländskt mynt 466,240: Smålands och Hallands d:o d:o 246,594: 21. 4. Som denna summa med . 1,708,234: 21. 4. öfversliger det belopp af . 4,245,000: 5 953 234- 21 4 hvaraf Banken, jemnlikt 213 §. i Banko-Reglementet, alltid skall vara innehafvare; så bar något inköp af Obligationer, i det ändamål, samma §. angifver, icke kommit i fråga. §. 82.
BondeStändet godkände förslag, för införandet af rätt', mascovade eller brunt, Cassonade eller Terres och Tetes samt hvitt Pudersocker, skall bestämmas en medel-tull af 1 sk. 6 r:st. per U, röstar Ja. Den det ej vill, röstar Nej. Yinner Nej; kommer denna Tull att, i öfverensstämmelse med Vällofl. BorgareStåndets beslut, utsättas för rått, mascovade eller brunt, tjll 10 r:st. samt 44a Stats-Utskottets för Cassonade eller Terres samt Tetes oell livi It Pudersocker till 2 sk. per Denna Votering har utfallit med 83.1a oell 36 Nej. Och som Ja vunnit; altså är jemlikt Bevillningsutskottets af R. o. A. samt Presteoell Bonda-Ständen godkände förslag, förordnadt, att, för införandet af rått Mascovade eller brunt, Cassonade eller Terres och Tetes samt hvitt Pudersocker, skall erläggas en Medel-tull af j sk. 6 r:st. per i". 5:o ”Den som bifaller Bevillnings-Utskottets af Höglofl. R. O. A. och Högv. PresteStåndc.t godkände Förslag, att för införandet af beredt krossadt Lumpsocker och Havana Terres skall bestämmas en Tull af 4 sk. per m, röstar Ja. Den det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej; kommer genom Votering, att afgöras om denna Tull skal! utsättas, antingen efter Hederv. Bonde St dådets eller efter Väl lod. BorgareStändets beslut. ” Med 82 Ja och Nej besvarades desse Propositioner. I följd hvaraf, och då Ja vunnit, BevillningsUtslottets af R. o. A. samt Preste.Slilndet godkände Förslag, att, för införandet af beredt krossadt Lumpsocker och Havanna Terres en Tull af 4 sk» P>' fö är bestämd. Votering öfver 6:te Proposition-, körn härigenom icke att äga rum. Betänkande!). Den, som, jemnlikt BevillningsUtskottets af Högt. R. 0. A. samt Iledérv.
Beträffande förtullningeu af varor, bergade från strandade, utrikes ifrån komna, fartyg skall iakttagas: l:o alt, derest fartyget alldeles förolyckats eller så skadats, att varorna icke kunna, för befordrande till deslinations-orten, åter intagas, eller om dessa till större eller mindre del linnas så sjöskadade, att de till vidare försändning icke, ulan äfventyr, kunna användas, godsegaren eller dess ombud må ega alt godset i den stapelstad, dit det beqvämligast må kunna förås eller, om dess beskaffenhet icke medgifver sådan transport, å landel i slrandningsorten, efter föregången kungörelse, genom offentlig auktion, i vederbörlig ordning, låta försälja; 2:o att för detta ändamål laga besigtning å godset, så fort ske kan, bör anställas, då strandängen skett inom stads område, af Magistratsperson, och i annat fall af Kronofogden i orten eller annan behörig kronobetjent, med biträde af två sakkunnige och ojäfvige män, och i närvaro af vederbörande Tullkammare-föreståndare, som eger alt, under Ijenstemanna-ansvarighet, för bevakande af Kronans rätt, besigtnings-ålgärden kontrollera och, om log till anmärkning icke förekommer, å besigtnings-instrumenlet, som ej edsvurne besigtningsmän äro pliglige alt, der så äskas, med ed fästa, anteckna sitt godkännande; 3:o att minst en månads tid må bestämmas för auktionens hållande, efter derom af Kongl Maj:ts Befallningshafvande i länet utfärdad kungörelse; dock om någon vara befinnes så skadad alt, ulan äfventyr af dess förderfvande, något, längre uppskof med försäljningen icke kan ega rum, eller om varans värde icke slår i något afpassadt förhållande till bevakningsoch magasinerings-kosluaderne under ett sådant längre uppskof, må 528 Förslag till Tull-taxa. försäljningen, sä snart kungörelse derom i strandnings-ortens och närmaste stads kyrkor blifvit uppläst, verkställas; börande i besigtnings-inslrumentet, vid slik händelse, meddelas intyg om behofvet af eller skälet lill en skyndsammare försäljning, äfvensom om hindren för godsets försändande, i försäljnings-ändamål, lill stad; 4:o att alla de varor, som genom väta icke äro underkastade förskämning eller som eljest vid besigtningen finnas oskadade, skola, såsom fullgoda varor, enligt tulltaxan törluilas, hvaremot meri lullberäkningen för de öfrige må förhållas såsom i 1 mom. af denna § stadgas; 5:o ali, änskönt godset såsom oförtuIla(11 försäljes och det är inroparen öppet lemnadl,
7 Morn.; samt uteslutande af 4 §• 8 Mom. och 5 §. 9 Mom. i TryckfrihetsFörordningen. 5:o Gillande af Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Memorial, i anledning af ■vackt Motion om utvidgad smidesrätt för Ofvansjö och Thorsåkers Bergslager i Gestrikland; och af ExpeditionsUtskottets uppsatte förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelser om fortfarande af beviljadt anslag för anläggning af en vattenledning till Carlskrona; och angående de i Lappland från Svenska Församlingarne inflyttade Nybyggares skyldighet att deltaga i Allmänna Beväringen. 6:0 Godkännande af ExpeditionsUtskottets uppsatte förslag till Rikets Ständers underdånige Skrifvelser, angående Riksdagens förlängande på en månad; angående Fändriken Munthes underdåniga besvär öfver vägradt utbekommande af Skogsåverkans böter; angående Marknaders aflägsnande från Kyrkors grannskap; och angående bestämmande af förhöjde premier för rofdjurs fångande och dödande. 7:0 A/slag å nedannämnde från sista Riksdag hvilande Grundlags-förändringar, nemligen: 5 §. 1 punkten, 5, 6, 8, 9, i3, 17» 21, 28, 26, 2^, 28, 34> 35, 42, 43 §§ , tillägg af ett nytt Moment vid 68 §., 88 §. 2 punkten, 102, 104, 106 och Den 29 Maji. 373 • y i - ' 107 §§. samt uteslutande af io3 §. Riksdagsordningen. 8:0 Läggande till Handlingarne af ConstitutionsUtskottets Memorial till Ridderskapet och Adeln med utlåtande i anledning af gjorde anmärkningar emot en af Kongl. Maj:t föreslagen redactionsförändring i 24 §. Riksdagsordningen.
Vid ett sådant förhållande, och hvilken vigt man än må fästa dervid alt ett embetsverk, efter uppgörande af ett kontrakt, må befinnas obevekligt root den andra kontrahentens försök att, utöfver betingad arbetslön eller arfvode, bereda sig en förmån, vågar jag för min del tillstyrka, alt ifrågavarande anmärkning icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.” Slockholm, tryckt hos N. Marcus, 1865. Sials-Utskvttels Ullålande N:o' 143» 1 JMo 149. Ank. till Exp.-Utsk. den 28 Aug. 1863, kl. 5 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion angående extra statsregteringens öfver flyttande på Kongl. Stats-Kontoret. (I. A.) Enligt hvad anföres uti ofvanberörda, af Grefve Cronstedt, F., hos Ridderskapet oell Adeln väckta, till Stats-Utskottet remitterade motion, N:o 205, hafva Rikets Ständers är 18G0 församlade Revisorer fästat uppmärksamhet på nödvändigheten deraf, att söka tillvägabringa jemnvigt i förhållandet emellan Kongl. Stats-kontorets inkomster och utgifter, samt sätta nämnda embetsverk i stånd att vid alla tillfällen kunna verkställa de utbetalningar, som detsamma ålåge. Den svårighet, som i nämnda hänseende stundom för Stats-kontoret uppstått, vore, enligt Revisorernes åsigt en följd, bland annat, af den omständigheten att, vid de 2:ne nästförutgångna riksdagarne, de så kallade extra anslagen i allmänhet anvisats att från Riksgälds-kontoret utbetalas, ehuru en stor del af dem icke utginge direkte från detta Kontor till de allmänna verk eller enskilde personer, som skulle medlen uppbära, utan först af desse reqvirerades hos Stats-kontoret, hvilket embetsverk åter i sin ordning hos Riksgälds-kontoret lyftade ett motsvarande belopp.
Utsk:t har ansett, att de till K. M:ts disposition för tillfälliga utgifter ställde medel torde lemna tillgång till betäckande af nämnde 3,000 rdr till resestipendier. Jag vill då uplysa att K. M. icke förbisett möjligheten att af dessa medel använda något till Generalstabsofficerares resor, men i betraktande af att 3,000 rdr, använda för en resa eller annat vetenskapligt ändamål, är en ganska ringa summa, har K. M. föreställt sig, att, i den händelse R. St:r bevilja densamma, borde hvad derutöfver erfordrades, kunna af särskilda medel anslås. Af sådan anledning får jag vördsamt anhålla att H. Exc. Hr Gr:n o. Landtm, behagade till R. o. Ad. framställa propos. på bifall till hvad Utsk:t föreslagit ronde anslaget till arfvoden åt lärarne i Generalstabsämnen samt fältöfningar, men derjemte äfven hemställa till R. o. Ad. om bifall till det af K. M. äskade anslaget å 3,000 rdr för resestipendier. Hr Montgomery, Rob. Nils Germund: För General stabsofficerares bildande hade af K. M. blifvit hegardt 6,500 rdr under trenne särskilda poster. Af detta anslag har Utsk:t tillstyrkt bifall till arfvoden åt lärare i Generalstabsämnen 2,000 rdr, och till fältöfningar 1,500 rdr, men deremot alstvrkt 3,000 rdr till resestipendier. Det kan visserligen icke vara min mening att yttra mig mot nyttan af sådana stipendier, tvärtom; och jag tror att Svenska arméen har derom en särskild erfarenhet, då de 2:ne utmärktaste Svenska generaler, som senast funnits, Stenbock och Lewenhaupt, fingo resestipendier af Carl XI och derigenom kunde utbildas i Nederländerne hos Prinsen af Oramen. Sedermera blef det vanligt under förra seklet att Svenska officerare gingo i utländsk tjenst; men det var på egen bekostnad; och vi veta att på det sättet Stedingkarne och flera utmärkta militärer erhöllo sin bildning.
Horn inse och förslå, att Norden ännu bebos af samma folk, som till Olof Skötkonung talade genom Thorgnys mun, som under Engelbrecht, Sturar och Wasar försvarat sin frihet mot inländska aristokratiska förtryckare och utländska tyranner, och må de draga nytta af desses exempel och ej påtvinga oss den öfvertygelse!!, "a 11 annorlunda är det nu än det tillförene varit häfver!” — Hr von Hartmansdorff har sagt: ”att cabinettscassans borgenärer hafva haft större förtroende för dess ägare eller principaler, R. St, än man har för gäldenärer i allmänhet;” om det varit för stort, skall utgången bevisa. Förutsätt att någon hade så stort förtroende till Hr von Hartmansdorff, att han, utan att förvissa sig derom alt det skedde med Hr von Hartmansdorffs tillstånd, lät en tredje man göra så mycket skuld på hans räkning som denne behagade. Jag måste nu vara öfvertygad, all Hr von Hartmansdorff, långt ifrån att söka blifva qvitt ett sådant förtroende, funne det icke blott vara sin pligt, utan äfven sig smickrad af alt låta utgången visa, att det icke varit för stort. Hr von Hartmansdorff har sagt, ”ali de icke kännt ansvarighetslagen, hvilka velat påstå alt ministrarne kommo att vidkännas betalningsskyldigheten för den cabinettscassan åsamkade galdea.” Jag har påstått, alt ministrarne stöde i ju i idiskt ansvar för de förluster långifvare åt cabinettscassan kunna komma att vidkännas; men uttryckligen bar jag sagt, alt detta ansvar ej ålåg dem såsom ministrar, utan såsom enskilda, således icke efter ansvarighetslagen utan enl, allmän lag; ty så länge 76 §:n Reg,- F:n qvarstår, kunna de ingen skuld göra i egenskap af ministrar i Rikets namn, utan Ständernes samtycke.
Det finnes exempel, att då man begärt utlåtande i frågor, der det icke behölts annat, än att vederbörande satt sig till skrifbordet att författa ett svar, har det likväl kunnat åtgå 7 år för ett sådant svars afgifvande, och jag är öfvertygad om att vid detta tillfälle flera åtgärder af så besvärlig och tidsödande beskaffenhet skola blifva af nöden, innan frånskiljandet af kronans ölverloppsmarker kan ega rum, att flere tiotal af år skola derförinnan lupit till ända. Jag fruktar derfiire, att det nu framställda förslaget kan blifva skadligt och olämpligt. Man kan deremot ganska lätt gifva sådana föreskrifter om nybyggenas storlek och omfattning, och rättigheten att få anlägga sådana, att missbruk lörekommas, deribland jag lör min del räknar såsom ett af de största, att åt nybyggare på en gång utsynas tusentals tunnland skog. Det är odlingslägenheter, och icke hemman, som borde utsynas. Sedan odlingslägenheten är utsynad, och odlingen verkställd, skulle åt nybyggaren kunna, Den 4 November f. m. 207 emot betalning, tilläggas en viss qvantitet skog, men jag (ror icke att ens för närv:de författningarne gifva anledning till ovilkorlig utsyning af hemmanslägenheter. Såväl på den grund, alt det tyckes mig vara mera skäl att förändra stadganderna i den anförda riktningen, som äfven emedan denna fråga h. o. Ii. beror af K. M., får jag anhålla om afslag å Utslcts förslag i denna punkt. Gr. Sparre: Den långvariga diskussionen i förra punkten torde göra allt vidlyftigt tal nu mera öfverflödigt. Jag tiar blott, i anledning af den siste värde talarens anförande, velat anmärka att i Utslcts Betänk, icke förekommer att någon viss skogsrymd skall utsynas. Deremot har det under diskussionen blifvit yttradt, att odlingslägenheter böra utsynas, och att erforderlig skog skall utses. Derjemte finnes stadgadt, att till hvarje hemman skall afsättas 2,500 till 4,000 tunnland jord, och att således vid afvittringen skall lägenheterna tilläggas en ganska betydlig skogsareal.
Den värde ledamoten, som tyckes äga en djup kännedom af den Engelska lagstiftningen i fatligvårdsväscndet, hade ej bort dölja hvilka menliga följder den medfört för beskattningsväsendet; han hade ej hort dölja de författningar som derstädes finnas mot tiggande, han hade ej heller bort dölja huru många rättegångar som, sedan denna beskattning blifvit en statssak, uppkommit för att föra de fattiges talan, och att dessa rättegångars anta! pä några år öfverstigit summan af alla andra rättegångar inom landet. Allt detta hade den värde talaren ej bort dölja för det hus af hvilket han är representant, och der han yttrat sig ronde lagstiftning i detta ämne. Det der är likväl blott kända saker, som finnas i parlamentsakterna och Edingburgh Review att träffa när och hvar man beha - Den 4 Januari. 21 gar. — Den värde talaren har sagt, alt den medlidsamme medborgaren i Sverige skulle blifva uppäten. Domen är faslig och han menar väl naturligtvis ej att han sjelf, utan att hans förmögenhet, skall blifva uppäten af de fattige. Jag beklagar i sådant fall Hr Hjerta om han bekänner sig (ill den Svenska statskyrkan. — Jag vill blott tillägga några ord i afseende på den permanenta styrelse för fattigvården, som här förordats och af Hr Cederschjöld blifvit tillstyrkt länsvis, samt af Hr Hjerta utsträckt till staten Sverige. Må man blott betänka huru många embetsoch tjenstemän det skulle erfordras för att frän hvarje socken, och ej endast från hvarje sådan, utan inom de större socknarne från hvarje distrikt, fä uppgift på dem, som äga anspråk på alt vara fattige för att kunna fä andel af dc dertill anslagne medel; och man skall lätt finna att sjelfva förvaltningskostnaden dertill skulle måhända upptaga mer, än hvad till samtlige fattiges underhåll erfordrats, om ingen styrelse varit. Ilr Cederschjöld: Till en början får jag hembära Hr Hjerta min tacksamhet, för det att han, oaktadt de enskilda strider, som oss emellan ägt rum i frågor, som med denna äga gemenskap, likväl kraftigt underslödt de åsigter, jag nu inför R. o. Ad. uttalat. Frih.
Norra Districtet. l:o, 2:o, 3:o Ståndet beviljade icke blott de för upprensning af Råneå eif föreslagne 4,000 R:dr, Luleå eif 5,000 R:dr och Piteå eif 6,000 R:dr, tillsammans 15,000 R:dr, utan godkände äfven, att dispositions-rätten af med Bih. till R. St. TJtdr. d. 17 Mars 1841- len för ändamålet må åt Kongl. Maj:t vara öfverlåten, skulle en annan fördelning dera! finnas nyttig och nödig. 4:o Ståndet beviljade till Umeå elfs upprensning 2,000 R:dr årligen, eller för 4 år 8,000, R;dr, dock under förut stadgade vilkor af bidrag från Umeå stad. 5:o Hvad Utskottet hemställt i Utlåtandet N:o 435, godkändes. 6:0 Bifölls. 7:o Anslaget till Indahls elfven, att utgå med 4,000 R:dr årligen, eller för 4 år 16,000 R:dr, beviljades. 8:0 De till upprensning af 12 forssar i Ljunga eif föreslagna 3,000 R: Jr för en gång beviljades. 9:o Anslaget till upprensning af Ljusne eif, 6,000 R:dr, beviljades. 10:o Det af Söderhamns stad, för uppgifvet ändamål sökta låne-understöd, 15,000 R:dr, beviljades, med vilkor, som för dylika lån varda fastställda. liro
Enligt densamma, jemförd med befolkningens antal 1855, visar sig, att folktillökningen, som under nästföregående femårsperiod utgjorde nära 7,000 personer, under den nu ifrågavarande uppgått till nära 9,000 personer, och torde den större tillökningen under senare perioden kunna tillskrifvas dels mindre talrika utflyttningar ur riket, dels större lätthet att erhålla jordafsöndringar till torp och backstugor samt andra ökade tillfällen till sjelfförsörjning, dels uteblifvandet af mera kringgripande farsoter, dels ock rymligare och bättre bostäder. Att välmågan hos allmogen i allmänhet tilltagit är ostridigt, ehuru i mindre grad än som otvifvelaktigt blifvit fallet, derest ej dess lefnadskostnad i samma mån ökat sig, hvilket utan tvifvel mycket befordrats genom landthandlare, som, utan att i allmänhet sjelfve samla sig någon förmögenhet, inleda allmogen i frestelse att på öfverflödsvaror göra ganska betydliga uppoffringar. De gamla nationaldr ågier ne äro nästan helt och hållet aflagda af allmogen, och hemväfda tyger börja äfven mindre begagnas. Genom bränvinsbränningens minskning samt jemväl i öfrigt gjord inskränkning i tillfällen dertill har bränvinssuperiet aftagit; och i följd deraf hafva äfven gröfre oordningar och brott minskats. Deremot har allmogens i stället framstående benägenhet för andra drycker, såsom vin och kognak samt öl och bier, som mycket äro i bruk, visat sig medtaga icke obetydliga summor till men för allmogens välbestånd i ekonomiskt afseende. Folklynnet är, såsom tillförene, gladt och lifligt. Lusten för de förut brukliga folklekarne har dock försvunnit hos allmogens ungdom. För åstadkommande och begagnande af sockenbibliotheker visar allmogen ännu föga böjelse. 3. Näringar. Tabb. N:is A) och B) Jordbruk oell Boskapsskötsel. Redogörelsen härför, som Länets Hushållnings-Sällskap åtagit 2 och 3 sjg att ombesörja, följer här nedan; hvarförutom det bör anmärkas, att den lägre landtbruksskola och mejeri samt Litt.
Staten skulle sålunda blott behöfva uppträda såsom förlagsman, och den begärlighet, med hvilken likartade åtgärder af allmänheten omfattats, i förening med den goda verkan, de visat, gåfve Styrelsen anledning till den förmodan att ansökningar om delaktighet af den fördel denna åtgärd innebär, icke skulle saknas och följaktligen det med densamma afsedda ändamål uppnås. Ehuru den med inköpet af ett eller annat ädelt djur förenade utgift visserligen ej kunde i allmänhet anses öfverstiga den enskilde landtmannens krafter eller erfordra Statens mellankomst, torde dock den lättnad, som härvid genom den föreslagna åtgärden beredes, under landtbrukets närvarande betryckta ställning, vara af ej ringa värde, likasom ock dylika genom Stamholländeri-styreisen på en gång och i större skala verkställda inköp städse billigare och ofta med större omsorg och sakkännedom kunna utföras, än hvad som för den enskilda djuregaren läte sig göra. Med stöd af hvad sålunda och hvad mera blifvit anfördt, hade Stamhollånderi-styrelsen för de tre åren 1867—1869. beräknat följande utgifter: l:o till underhåll och upphjelpande af redan befintliga holländerier: inköp af 10 djur å 1,000 r:dr per stycke R:dr 10,000: omkostnader förenade med arrendedjurens hopförande till bildande af nya holländerier, flyttning af uppsagda stamhjordar, ersättning af sådana förluster, som icke drabba stamholländoriinnehafvare, m. m 2:o till inköp af 4 hjordar af den i Norrland inhemska nötboskapsrace, hvarje hjord bestående af 10 kor, eller tillsammans 40 kor å 150 r:dr per djur till inköp af 8 tjurar af förädlade, för Norrlands förhållanden passande racer ä 750 r:dr 4 kreatursvågar jemte deras transportkostnader tillfälliga oförutsedda utgifter 6-000: 16,000: 6,000: 6,000: 1,000: 1'°°0: 14.000: Transport R:dr 30,000: 44 Bil. N:o <5 till Kongl. Maj:ts 'Nåd. Prog. N:o i, om Statsverket 1885. Transport
Tåg ifrån Soldaten disposition af Torpägorna Nedsatt honom ifra» hvad han nu är — en sjelfständig treflig Den 27 Juli e. m* *289 nho och brukare på Torpet, till hvad han då skulle bii _ foga bättre än ett inhyses lijon pä Roten; Och jag fruktår, att man icke mer skall hnna hos den Indelda Soldaten hvarken den moralité, sorn hittills stämplat honom, ej heller den fosterlandskänsla, sorn mest, allika motiver, är mägtig, att i farans stund ingifva mod åt Rikets Försvarare. I em tid, då man visligen bemödar sig att sätta kraft-och styika i Rikets försvarsmedel; dä Kongl. Majit nvlipen, uti Nådig Skrifvelse till Rikets Ständers StatsUL. -kott, gifvit tillkänna Sig vara sinnad, att, till befrämjande af samma ändamål, gifva Armeen en nV organisation, och att Indelningsverket till sina grunder dervid 6kall följa*, må man väl icke gifva anledning till vidtagande ar en författning, sorn, stridande mot des^a gtuuder, kunde medföra tn ofvannämnda ändamål motsatt verkan. Af sådan beskaffenhet och påföljd anser jag d n föreslagna förändring-n med S hbiternas vid de Indetdca Rcgementerna löner, fran jordbruk till persedlar, blifva» och kan fördenskull den samma för min tb 1 icke antaga, utan tillstyrker, att Ut' skottets Retänkande må afslås och KnekteClontracterna, enligt den hoga Stiftarens af Indelningsverket deri kraftigt uttryckta vill - Den 27 Juli e. m. ja, och jemväl sedermera utkomne författningar, förblifva i deras verkan oförändrade. Grefve Lilljenernnts: Något gemen samt stadgande för Indelda Soldaters hemkall, i hela Riket från Norrbotten till Skåne, skulle säkerligen vara lika olämpligt, som att i åtskilliga andra Oecononmka ärenden på lika generelt sätt vidtaga forändringar; men deremot kan jag icke inse någon skada deraf, att inom hvarje Län beredas sådana öfverenskommelser, som hämma beständigt stigande variationer.