Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skeppsinventarier; se Inventarier och 13 § tulllasteunderrättelserna. Skiffer; se Sten. Skinn; se Hudar. Fisk-) se Varor, sorn ej kunna hänföras under nägon af de i iuförselstarifeö upptagna bestämmelser. Skjttlsspäck; se Trun, 28 Tullvärde. Banko. Qvanlitet för tullberäkningen. InförselstuU. Banko. R:dr sk. 8 rist Skriftajlor : af sten 1 skålp. ltrdr sk. i 1 r:st — 40 — andra slag 1 skålp. 5 — 40 * Sköldpadd, arbetad 1 skålp. 6 .—. 5 Slöjdevaror, eller fabrikshandtverskeriocb manufakturvaror, i taxan ej nämnda . , * Sminkj och Sminkflor 100 R:dr v. 1 skålp. 25 24 — 6 Smör 1 lisp. 1 24 — 20 . Snörmakar e arbeten : Siden1 skålp. 4 10 halfsiden1 skålp. 2 0 andra slag, ej specificerade För bestämmandet, till hvilken af dessa klasser ett snörmakarearbete skall hänföras, tages blott hänsigt till det material, hvaraf öfverspänningen består. För det material, som finnes under öfverspänningen, lemnäs intet afdrag i vigten. Socker: * maskovad-, eller brunt och gult, ordinärt terresoch tetes-samt hvitt pudersocker 1 skålp. 3 11 _ topp-, kandi-, kak-, krossadt lump-, havana-, terressamt andra till sockerhalten lika slag * 1 skålp. 5 1 16 — * Soda 1 lisp. — 8 Skrubblor; se Kardor och kardläder. Snus; se Tobak. Slipstenar; se Sten. Snören, tarm-; se Strängar. Snickarearbeten; se Trädvaror, ej specificerade, arbetade. andra slag; se Snörmakarearbelen. 29 ! Tullvärde. Qvantitet Införselstull. Banko. för tullberäkuingen.
Den i 4-e §• antagne grund för rösträttighet vid Socknestämma skall vid tillämpningen, serdeles i städerne och företrädesvis i hufvudstaden, vara orättvis och alldeles otjenlig, enär endast fastighetsegare äro tillagde beslutanderätt; men alla, som å landet lefva af capital, löneinkomster eller andra yrken än åkerbruk å egen jord, samt alla byresmän i städerne äro betagne till och med rättigheten att sig å Socknestämma infinna. 2Ö:e Cap. Byggninga-Balken stadgar dock, att alla, som i Socknen bo, skola Kyrka bygga och underhålla, och i städerna, åtminstone Stockholm, äro byresmän underkastade flere till Kyrkan utgående afgifter, hvilka vanligtvis blifvit efter bevillningen beräknade. Genom Kongl. Förordningen den j8 Sept. 1^65 finnes erläggandet af brand vakts-a fgift stadgadt såsom vilkor för .hyresmans i Stockholm röstningsrätt vid Prestval och äfven, sedan 181 7 Lagsamt Allm. Bes v v och Oecori.- Utsl:s Betänkande JV:o 4°- 3 Ars Förordning ulkom, liar man funnit sig föranlåten att, jemväl till af Autorileterne äskade Socknestämmor kalla liyresmän, hvilka utgöra den talrikaste delen af hufvudstadens invånare, som till hvarjehanda ändamål och till elt högst betydligt belopp deltager i församlingarnes utgifter. Härvid har emedlertid de största svårigheter mott att tillvägabringa lagligen bindande beslut, utan bestämda och bindande former för omröstning. Det har blifvit, till afhjelpande af omförmälde missförhållanden , föreslaget: att liyresmän i släderne måtte tilläggas röstningsoch beslutanderätt å Socknestämmor; att bevillningen för sistförflulna året vid röstberäkningen borde tagas lill grund, och ett minimum bestämmas, för vinnande af en sådan rättighet; och atl vederbörande skulle inför Pastor eller Kyrkorådet legitimera sig genom contribulions-sedlarnes uppvisande, före Socknestämman, på det voterings-längdens uppgörande ej måtte upplaga tiden för öfverläggningen. Den i 5:e §.
Utskottet torde föredraga att grunda ett sådant omdöme på den revisionsåtgärd, som åligger Utskottet sjelft. Rätta tiden till dess angifvande blir väl ock när tablåen öfver de utgifter, sorn utgått från öfverskottsmedlen, blir Ständerue förelagd. Man har strängt tadlat Utskottet för det Utskottet sagt ”att det hinder, hvilket mött ”Revisorernes begäran om del af handlingar "för den, efter de tvenne revisionsåren för"flutna, tiden, ligger uti nu gällande föreskrifter. ” Ridderskapet och Adeln täcktes tillåta mig, att här teckna grunddragen lill Revisionernes historia, ifrån den tid Lagstiftaren tillerkänt Rikets Ständer rättighet att genom ombud på bestämda tider låta efterse och granska StatsVerkets tillstånd, styrelse och förvaltning; och hoppas jag, 2 I 4 Den 5 Mars f. m. att Ridderskapet och Adeln deraf torde finna, att Utskottet i denna fråga handlat såsom det ägnar män, hvilka i erfarenheten af förflutna tiders heister finna en uppmaning att tänka på utvägar, huru brister för kommande tider skola förebyggas. Ifrån år 1809 till år 1821 voro de i sjelfva StatsContoret förda höcker af den beskaffenhet, att de icke kunde revideras. En längre tid åtgick, innan Rikets Ständer, för att komma i full utöfning af sin granskningsrätt, hunno bereda antagandet af ett sådant bokföringssätt, att granskning blef möjlig. Man föreställe sig böcker utan af-» slutning, åtminstone icke synlig för Revisorernej öfverbalanceringar, icke från den 3i December till följande dagen eller till den 1 Januari, utan med öfverhoppande af 365 dagar, till den 366:te dagen; eller ifrån år 1813 till år i8i5, och ifrån år 1814 till år 1816.
Till åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts Kådiga Remiss af den 22 i förlidne månad, hvarigenom Eders Kongl. Maj:t velat inhämta Stor-Amirals-Embetets Tredje Afdelnings underdåniga utlåtande i anledning af hvad Rikets Ständers sednast församlade Revisorers, i transumt i Nåder meddlade, Berättelse innehåller, rörande granskningen af räkenskaperna öfver användandet af de åren 1834 och 1835 anslagne medel för Strömrensningar och lättade vattencommunicationer, får, jemte Remisshandlingarnes återställande, Afdelningen i underdånighet anföra: Efter en framställning af zifferförbållanderna med inkomster och utgifter under ifrågavarande tvänne år, hvarvid intet är att erinra, anmäla Revisorerne, att Öfverste-Lieutenanten och Commendeuren C. Rappes Concursmassa är utredd, dervid en förlust på Strömrensningsfondens fordran af vid pass 2,5oo R:dr uppkommit. Då för denna fordran, utgörande 6,000 R:dr B:co capital, endast sammanräknade 3,449 R:dr g sk. 6 r:st banko i serskildta utdelningar erhållits, samt gäldenären dött, så alt något vidare fordringsanspråk ej äger rum, utgör förlusten, närmare räknadt, 2,55o R:dr 38 sk. 6 r:st. banco i Capital utom ränta. Beträffande de derefter af Revisorerne omförmälte, infordrade, men uteblifna uppgifter, angående förhållandet med de, under titel:
Med omförmälandc häraf yttrade Rikets Ständer, i anledning af den vid 1840 och 1841 årens riksdag åter förda klagan öfver de tryckande bördor, hvilka allmogen i åtskilliga provinser fått vidkännas i följd af sådana till kungsgårdar och boställen utgående hjelpedagsverken och tjenstskyldigheter, som icke grundade sig å skattläggning och indelningsverket, uti underdånig skrifvelse den 30 December 1840, att de ansågo det vara ostridigt, att berörde åliggande egde menligt inflytande på de dagsverks-skyldige hemmanens jordbruk samt att, på grund häraf och då lindring förut medgifvits i dagsverks-skyldigheten till kronan och dess behållna egendomar, Rikets Ständer ansågo rättvisa och billighet fordra det sådana åtgärder vidtoges, hvarigenom enahanda lättnad jemväl bereddes den del af allmogen, som vore underkastad arbetseller dagsverksskyldighet till sådana kronolägenheter, hvilka såsom boställen och löningshemman m. m. vore åt embeteoch tjenstemän anslagna, helst dylika skyldigheter icke alltid funnes fullkomligen bestämda och således kunde föranleda till obilliga och öfverdrifna anspråk.
Dessutom iagttages, att för Underofficerare vid de värfvade Regementena och Kongl. Maj:ts Flotta, för Underbefäl och Manskap vid Militaire Kustbevaknings-Corpsen samt för Handtverkare och Inventarii-Timmermän vid Flottan, äfvensom för dem och deras vederlikar, försedde med rotelön vid indeldta Arméen, beräknas chartan, i de fall, denna § utstakar, till endast En procent af den på Stat bestådda lönen, eller arfvodetj eller den erhållne Rotelönen, hvilken sistnämnde,der den i persedlar är utsatt, förvandlas i penningar efter senaste årets markegång. 6 §. Inom Högvördige Presle-Slåndet har Herr Contracts-Prosten Nordhammar uti väckt motion föreslagit, att, då det icke kunde vara enligt med lagstiftarens syftemål, att genom en hård beskattning nedslå hågen till forskningar i landets historia, det uttryckliga stadgande måtte införas uti ifrågavarande Författning, att afskrifter, som utur Riks-Archivet meddelas, äfven om dessa utgöras af Domar, Utslag eller ResoluLioner, icke må å stämpladt papper skrifvas eller dermed beläggas; och som Utskottet anser det vara en skyldig gärd åt vetenskaperna, alt materialier derför icke betungas med afgifter till Slaten, får Utskottet vördsamt tillstyrka, alt, bland de uti denna § från stämpladt papper befriade, må, näst efter rubriken ”Afsked för Ryttare” etc. införas: Afskrifter, som för Historiska och öfrige Vetenskapliga upplysningar ur Riks-Archivet meddelas. Med anledning af väckt fråga om Riksgälds-Contorets befrielse från Chartae-Sigillatae-afgift och Expeditions-lösens erläggande, har Högloft.
Ater remisi till Stats-Utskottet af desi betänkande, rörande Konungens Nädiga Proposition om Kungs-ochKungsladugärdarnc, samt till Lag-Utffottet af ett yttrande öfwer Riksdagsmannen ^nctLi-8 Nstxsonx Memorial om ändring i io §. 12 Cap. Ärfda-Balken. Bi - Den 12 Oetobcr. 445 Bifall till Stats-Utffottets yttrande öfwer Konungens Nädiga Proposition, angående några wid Stats-regleringen förekommande swäreghetcr; emedan det som angick tillökningen af Swea Hof-Rcittsoch Lands-Staterna ansägs blott wara Lill nästa Riksdag gällande. Bifall till Stats-Utffottets Memorial om Pensioner för bleficrade Officerare och UnderOfficerare. Gillades Stats-Utffottets betänkande cm löne-tillöknmg för Städernas Magistrater. Bifall till Stats-Utffottets Memorial om löne-förhöjning för Embetsoch Tjenstemän frän inncwarande ars tredje qwartal. Gillades Stats-Utff.ttets utlåtande öfwer Profesor ^lmgui8ts Memorial om Krono-Domainernas förwaltning. Gillades Stats-Utffottets utlätande öfwer Kongl. Majis Nädiga Proposition, rörande medel och utwägar till godtgörande af ätffillige oförutsedda utgifter. Af den 6 October: Äterremist af Stats-Utffottets yttrande öfwer Bergs-Rädet klotllotfs motion om Annuitets-länens upphäfwande. Instämmande uti Bonde-Ståndets beslut att pä Banquens bekostnad prägla en Medaille öfwer det lyckliga Thronföljareöwalet. Gillande af Stals-Utffottets utlätande öfwer Borgmästaren /4r8enii Memorial om Riksens Ständers pröfningsrätt i frägor om att gifwa näd i Balanceoch Ersättnings-mäl. Bifall till Lag-Utffottets Memorial, rörande rättighet för Manufacturister och Handtrperkare att fine fordringar med ed styrka.
Sedan Löjtnanten vid Gottlands Nalional-Beväring O. Charpentier, hvilken blifvit anställd såsom Löjtnant vid Arbets-kompaniet å Vaxholm, begärt reseoch traktaments-ersättning för resa från Gottland tili Vaxholm, men Fångvårds-Slyrelsen förklarat sådant icke kunna bifallas, enär Charpentier förut var tjenstgörande i egenskap af redogörare vid det å Rindö varande 9:de Krono-arbetskompaniet, och af honom någon annan resa icke företagits, än den från Rindö till Vaxholm; så har, uppå Styrelsens underdåniga hemställan, Kongl. Maj:t den 8 Augusti 184-4, i anseende dertill, att Charpentier å den sednare tjenstgöringsorten inställt sig tidigare, än som erfordrats, i nåder tillagt honom den sökta ersättningen, hvilken, uppgående till 60 R:dr 43 sk. 9 i:st., i följd deraf, blifvit under den 22 Oktober samma år utbetald; och ehuru frågan icke är af någon större betydenhet, måste Revisorerne dock å förhållandet fästa uppmärksamhet, då ersättning för en resa, — 198 — sora aldrig ägt rum, blifvit Charpentier tillagd af det ändå nog hårdt anlitade fång vårdsanslaget. § 0. Revisorerne anse sig icke böra lemna oanmäldt, hurusom, vid genomläsning af de till Styrelsen aflåtna Kongl. Bref, befunnits, att 2:ne af dem, det ena, angående f. d. sjömannen Gren, dateradt den 8 Juli 1844, och det andra, angående bekännelse-fången Håkan Petterssons frögifvande, af den 4 November samma år, icke äro af Herr JustitieStatsministern kontrasignerade, ulan endast försedda med vederbörande Revisions-Sekreterares kontrasignation. §. 6.
1835 och 1841 årens bränvinsbrännings-förfaltningar hafva, dels genom en, ehuru obetydlig, tillökning i beskattningen på de mindre pannorna, jemnförd med den, som blifvit pålagd de större, föranledt den inskränkning i de mindre pannornas antal, att i stället för 140,000 P., som fanns år 1835 i första classen, finnes deraf nu i behåll ej flere än omkring 70,000, dels genom den utveckling, näringen börjat taga, afvändt många större jordbrukares håg från denna binäring. Så visst, som samma orsaker pläga medföra lika verkningar, bör man förmoda, att om bran vinsförfattningen antingen varder oförändrad eller ändrad i öfverensstämmelse med de förut följda principerna, skola ofelbart, på exemplens och erfarenhetens säkra väg, de af Sveriges jordbrukare, sorn tro, att bränvinsbränningen är ett nödvändigt villkor för jordbrukets bestånd och ladugårdens utfodring, komma till insigt af deras stora misstag. De skola, om inga nya utsigter till förtjenst genom förändrade proportioner mellan jordvärde och bränvinsbränningsrätt, och mellan beskattning af större och mindre redskap, blifva framställda såsom lockmedel för nya speeulationer i denna väg, småningom förlora lusten att, med åsidosättande af andra förvärfningsmedel, coneurrera i en näring, som, lika med alla andra näringar, endast kan lemna behållning, då den skötes rationell, det vill, efter min förmening, säga, med ändamålsenlig redskap i större scala och å dertill lämpliga orter och localer. Den ene klagar öfver de låga bränv insp risen derför, att han selsin inkomst minskad, den andre derför, att han anser dem öka fylleriet, de fleste förena sig i önskan att hämma brän vinsflödet.
Därvid tillgår så, att för de barn, som skola erhhlla vård genom kommunens försorg, utser fattigvårdsstyrelsen på rekommendation af föreningen fostermödrar och bestämmer sedan storleken af den ersättning, som i hvarje fall erfordras. För att öfvervaka barnens skötsel finnas inom fattigvårdsstyrelsen särskilda uppsyningsmän, livilka tillsammans med föreningens damer hålla kontroll på fostermödrarna. Hvarje föreningsmedlem erhåller nämligen p %, sin lott ett visst antal barn, högst upp-. gående till 3, livilka hon förbiiider sig att minst livar fjortonde dag besöka för att därvid tillse, att de vårdas ocli skötas väl samt, om de äro något mera försigkomna, att de uppfostras förståndigt. Vid hvarje besök inskrifvas de gjorda iakttagelserna å medförda blanketter. Viktigare anmärkningar insiindas omedelbart till fattigvårdsstyrelsen, inedan däremot andra först bringas på tal vid de sammanträden, hvilka allt soin oftast anordnas inom föreningen, och vid hvilka i regel fattigvårdsstyrelsens uppsyningsinän äro närvarande. På så sätt blifva för handen varande oegentligheter i barnavården bäst och snabbast rattade. Fosterföräldrarna veta, att de ständigt st2 under uppsikt, kunna nar som helst vänta besök af dem, som åtagit sig att vaka öfver barnen, och hämta dessutom i tvifvelaktiga fall råd af föreningans upplysta damer. Till det goda resultat, soin detta system visat sig medföra, har sannolikt den omstandigheten ej litet bidragit, att skydssföreningen årligen utdelar premier och gåfvor till de bästa fostermödrarna. Medel till dessa preniier hafva dels samlats inom föreningen, dels ocksi skankts af iitoinstående personer. Man liar slutligen % vissa orter äfveii försökt att genom enskild föreningsverksamhet, oberoende af myndigheterna eller deras tjänsteman, taga fosterbarnsväsendet om hand genom att dels anskaffa lämpliga personer till fostermödrar, dels öfvervaka desamma ocli vid behof understödja dem med råd och penningar. I flertalet fall hafva dock dessa försök utfallit mindre lyckligt att döma däraf, att föreningarna vanligtvis snart åter upplösts eller f %tt väsentligt inskränka sin verksamhet. Så har t. ex. händelsen ' varit i Frankfurt a / M, s % äfven i en del franska kommuner.
Hustrun och brödren, som var nästan fullvuxen, finge sköta hemmanet under tiden han skulle nog förtjena ihop åtminstone så mycket som till kronoutskylder och räntor. Och dermed reste han, först in till Uleåborg, der han sålde sin unghäst för att få respengar, så till Wasa, der han köpte biljett till New-York och sedan den vanliga stråkvägen öfver Sverige och England. I New-York hade han genast låtit värfva sig ned till Costa Rica och der hade han nu arbetat i något öfver två år, hvarunder han sparat ihop och skickat hem runda sexhundra "daler". Dermed borde nu enligt hans beräkning hemmanet vara skuldfritt, men han ärnade ändå stanna kvar tills jernvägen blefve färdig för att skaffa sig ett litet extra kapital, som nog kunde behöfvas för att sätta lägenheten i godt stånd igen. Det var ingalunda på en gång han meddelade mig allt detta, dertill var han alldeles för ordkarg och otillgänglig, men efterhand som jag lyckades vinna hans förtroende kunde jag locka ur honom det ena efter det andra. Mig hade han, från första stunden jag såg hans tysta, oförtrutna, ärliga arbete, ingifvit de lifligaste sympatier. Det låg någonting så äkta nordiskt, manligt och helgjutet öfver den väldiga, öfver sex fot höga gestalten med de breda axlarna och det godmodiga ansigtet med dess tungsinta, ljusgrå ögon, att det icke kunde förfela att göra intryck i bredd med allt det slödder der för öfrigt fans i lägret. Omtyckt var han af dem allihop och respekterad derjemte, sedan han ett par gånger visat att hans fromsinthet på intet vis härledde sig från feghet eller svaghet. Så länge han fick vara i fred gjorde han inte en mask förnär, utan upptog de andras skämt med öfverlägset lugn och blandade sig aldrig i det som ej rörde honom med ett ord en den godmodigaste jätte som Finlands skogar någonsin fostrat. En enda gång såg jag honom brusa upp, ehuru saken verkligen den gången ej rörde honom det minsta. Lägrets slagtare och hans medhjelpare hade fångat in en tjur från betesmarkerna, der vårt köttförråd fick ströfva fritt omkring tills någon del deraf behöfdes.
I södra delen af Länet är all jord, åtminstone den sjelfägande, skiftad, utflytlningarne verkställde och planerne odlade, så att föga odling återstår; och man har således bekostat förändringen och börjat hemta någon frukt af de betydligare förbättringar enskiftandet medfört. Fullkomlig nytta häraf är ej att påräkna, så länge dels oförmåga och dels räddhåga qvarhåller allmänheten vid förfäders bruk och sedvanor, äfven vid behandlingen af tillskiftadeoch nyuppodlade jorden, hvarå gemenligen gagnas nästan ofonändradt brukningssätt, åker-redskap och sädesslag Olägenheterne, sorn häraf följa, har man väl insett, men föga kunnat rälta. En oeh annan Possessionat har dels vid Jordbruks-Institut inom Riket och dels utomlands, sökt bibringa sig sjelf undervisning i åkerbruket, eller bekostat en dylik åt Inspeetorer och tjenare, och vid sin Egendom infört nyare tiders brukningssätt. Den i närheten boende allmoge har äfven i vissa delar följt exemplet; men så länge den ännu icke fått ögonskenligen skåda nyttan och fördelen, bär efterföljden icke varit till den grad märkbar, sorn man hoppas den blifver i framtiden^ Länets HushållsSällskap, i det skick det var ordnadt, såg sig oförmöget att afhjelpa bristerne uti jordbruket och att åstadkomma nödiga och nyttiga förbättringar. En ny organisation af samma Sällskap blef alltså år 1834 beslutad och nya stadgar af Eders Kongf. Maj:t den 3o April i836 till efterlefnad fastställde. Då det gamla Sällskapet ej utgjordes af mera än något öfver Etthundrade Ledamöter, består det nya af öfver Ett Tusende medlemmar. Dessa äro indelade uti Förvaltnings-Utskott, Contracts-Comiteer och Pastorats-beredningar, alla med bestämd verksamhet. De rön och försök i Landthushållningen, som tilldraga sig inom Länet, komma härigenom till allmän’ kännedom, äfvensom upplysningar härutinnan från utoch inrikes orter meddelas allmänheten tillbaka.
De uppenbara på hvarje punkt en själ, som talar till själen; och sin förnämsta skönhet erhålla de genom värman af den kärlek, hvarmed deras konstnär, liksom en son efter lång frånvaro, störtar sig intill Naturens hjerta med ögon, för hvilka Modrens yttre behag öfverallt genomglänsas af de oförgätliga inre. Sannt är: ännu belåtnare hade vi blifvit, med någon mindre moralisering här och der, och med någon större concentrering i det hela. Minsta anledningen till slika önskningar gifver den herrliga ”Natten”. Sjelfva ”Morgonens” målning, – ehuru näst intill Nattens den yppersta, – föranleder dem: och än mer ”Aftonens”; fastän äfven denna sång har förtjusande skönheter (t.ex. den elegiska i afdelningen från sid. På smaken beror, om till dem bör räknas det förnäma och högtbelefvade qväll-sällskapet hos Alcindor och Elmire, i hvilkas salong vi plötsligt befinna oss bland Selis, Lisidor, Mirza, Lisandra, Selmon, Belinda och Valtor153; mellertid gör det dock sitt bästa, att bete sig landtligt och trefligt. Vi kunna bakom de något fada namnen tänka oss desto interessantare personer, samlade i Vingåkers-bygden såsom gäster på detta Skenäs, hvarom Skalden yttrar i sin tillegnan af ”Skördarne” till Gyllenborg, att det skall intaga sitt rum bland Sveriges trakter Som dess Vaucluse och Mantua. ”Middagen”, här (liksom i sjelfva Naturen) vackrast i begynnelsen, mattas sedan, tänjes och tynar. Skaldens röst och vingar tryckas der af samma hetta och dofva qvalm, som de öfriga sångfåglarnes. Alfred, som i en löfsal väcker sin Camilla ur sömnen, lyckas ej dermed synnerligt att lifva taflan; och sjelfva fröken Mirza, som badar sig, tycks blott något dufvet härma den badande Creutziska Camilla.
Ulricehamns Pedagogie, i Lärare'kronot. 2 2. Sköfde D:o i D:o D:o och Socknegängsmedel 28. 28. 5- — „— Hjo D:o 1 D:o D:o D:o IO. 16. 11. "Falköpings D:o l I):o D:o D:o 22. —. Hofva D:0 1 D:o D:0 D:o Q. —~ 1 5- 32. — 92 12 Ol 5 2 -— Strengnäs Stift. Mariefreds Pedagogie, i Lärare Kronotionde och Socknegångsmedel 26. 10. 4. Trosa D:o i D:o Kronotionde 26. — _ Sodertelje D:o i D:o D:o 30. Eskilstuna D:o i D.o, Socknegångsmedel — —. 4. lfi. — Thorshälla D:o i D:o, kronotionde och Socknegäng ... 26. 10. 6. 32. — Askersunds D-.o i D:o, D:0, D;o 2 b. 11. >5- i A 3i 5o Westerås Stift. X t/ t Köpings Stads-Skola, 2:ne Lärare, Krono* tionde och Socknegångsmedel 30/ 22. ig3‘2-' — Sala D:o 2:ne D:o D:ö D:o 26. 6. 27. 56. Grönna' Pedagogie, i Lärare Kronotionde' - 10 16 — i ’’ Lunds Stift. Lär a.rcn b of vara. Prest. Läraren är Comminister i Stadens Dita Dito•
Sedan Utskottet, i ett till Rikets Ständer under N:o 21 afgifvet Utlåtande öfver väckt motion, att Bankens sedlar å 16, 12 och 8 skillings-valeuren fortfarande måtte få förfärdigas och utgifvas, dels föreslagit, att sedlar å 16, 12 och 8 skillingar B:co, eller motsvarande valeurer, enligt den myntenhet, som, i gruudlags-enlig väg, kan varda bestämd, höra intill nästa Riksdag förfärdigas och frén Banken utgifvas-, och dels hemställt, att Bankens sedlar a 14 och 10 skillingar kopparmynt må utgifvas endast till och med år 1841, samt, enligt till Utskottet ankomne Protocölls-utdrag, PresteStåndet, under den 2Q nästlidne Maj, och Bonde-Ståndet, under den 16 i samma månad, i allo bifallit, hvad Utskottet sålunda föreslagit och hemställt, men Ridderskapet och Adeln i sin helhet återremitterat berörde Utlåtande, samt Borgare-Ståndet, med godkännande af den förra punkten, återremitterat den senare delen, angående kopparskillings-sedlarne; så hade Utskottet, jemte anmälan, att förra punkten i Betänkandet, eller förslaget om 16, 12 och 8 skillings-sedlarnes fortfarande förfärdigande och utgifning blifvit af Rikets Ständer gilladt, uti ett aflåtet memorial, N:o 65, besvarat de inom Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet, emot senare delen af Utlåtandet N:o 21, gjorda erinringar, och på anförde skäl, bland annat, att 2:ne Riks-Stånd, nemligen Presteoch Bonde-Stånden, bifallit nämnde del af Utlåtandet, förnyat den deruti gjorda hemställan, att Bankens sedlar å i4 och 10 skillingar kopparmynt af åren i8e3 och 1804 må utgifvas endast till och med år 18/ji.