Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förslag till f örordnande för Le« dsmöterne i Tryckfribets-Comittéen Föredrogs å nyo Expeditionsötskottets den 3o sistledne Augusti eftermiddagen på bordet lagde förslag till inledning och 4 §. §. af Riks-, dags-Beslutet. Herr Cederskjöld, Pehr Gudaf: Efter att uti ingressen hafva sagt, att "Vi Jladncit uti följande beslutså följer uti irsta §:n, att vi åkallat himlens välsignelse öfver våra företag samt erhållit Kongl. Maj:ts Nådiga berättelse om hvad i Riks-Styrelsen sedan sista Riksdag sig tilldragit m. m. ; hvilket allt icke innehåller det ringaste beslut af Riksens Ständer. Jag får derföre vördsammast hemställa, om icke Dea i September /, m. 5 bela irsta §n borde uti ingressen intagas, t, ex. pä följande sätt: hafva Vi förstnämnde dag i Stockholm Oss infunnit, och, sedan Vi, efter åkallande af den Högstes välsignelse öfver Våra företag, den 23 sistledne Januarii erhållit Kongl Majtts Nådiga berättelse örn hvad i Rikets Styrelse sedan sista Riksdag sig tilldragit, samt Kongl. Majlis Nådiga proposition angående Stats-Verkets till stånd och behof blifvit den 31 i nyssnämnde månad till Vårt Statsutskott i Nåder aflåten, efter föregångne öfverläggningar om de vigtiga frågor, hvilka dels genom Nådiga propositioner tili Oss blifvit öfverleranade, och dels inom RiksStånden i laglig ordning väckte, slädnät i följande beslut; Jag får derföre vördsammast hemställa, om icke Höglofl. Ståndet skulle finna Expeditions-Utskottets förslag böra återremitteras. Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus j Höglofl. Ridderskapet och Adeln täcktes lemna uppmärksamhet åt i:sta §:n i Riksdagsbeslutet vid föregående Riksdag. Den lyder så^ lunda: Sedan Vi åkallat den Hågfles b t pilj dd och välsignelse emottagit Kongl. Maj-.ts Nådiga berättelse etc; så håfve Vt betygat Kongl. May.t
Fienden går omkring och vill utså sitt onda utsäde; presterna tillkommer att genom from lära motarbeta honom, men icke att genom af menniskor uppfunna ceremonier ohelga religionen och återföra påfviska bruk och villfarelser, dem vi längesedan afsvurit. Men när religionens väktare icke vördas, då segrar fienden och falska läror utspridas. Så har nu ock hos mig anmäldt blifvit, hurusom en adelig jungfru, med sin fars tillåtelse, vistats i det nära utrotade klostret Nådendal, och der öfvergått till katholska bekännelsen. Riksens ständers beslut af den 21 Oktober 1595 vid Söderköpings riksdag, är eder kunnigt, det utfäster straff af landsflykt och egendoms förlust, icke allenast för affall från den rena lutherska läran, utan ock samma straff för den, som med vett och vilja, son eller dotter, derifrån afsöndrar.' Mig föll genast i hågen att väl någon på mig velat kasta den skuld, som skulle Sigrid affallit från vår tro, ty det unga barnet kunde inga fiender hafva, hvilka för hennes egen skull kunde vilja göra en sådan anklagelse. Jag behöfde ej länge vänta, ty mäster Erik fortfor: 'Det är en af herr riksmarskens och ståthållarens egna krigsöfverstar, nemligen herr Erik Liljeholm, som anklagas för sådan förbrytelse emot beslutet vid Söderköpings riksting.' "Åter märkte jag hur vreden kokade opp hos herr Klas och han utropade: 'Söderköpings riksting och käringsamlings sqvallerting, det är allt just ett och samma. Och J, mäster Erik, åberopen eder hvad der beslutits, och veten dock att denna såkallade riksdag, har intet att betyda, då den var tillställd af hertigen, tvertemot hans kunglig majestäts förbud. Och dock vill jag höra om det är någon sanning i alla dessa beskyllningar emot krigsfolket.' Nu ropade herr Klas mig och frågade: 'Herr Erik Gustafson, är det väl sanning hvad vördige mäster Erik beskyllar eder och eder dotter före?' Nej, på riddareord icke', sade jag och lade handen på bröstet.
St. underdån. Skrifv. N:o 121. Motion N:o 300, om anvisande af statsmedel till en teknisk läroanstalt i Upsala. Stats-Utsk. Ltlåt. Hernösand, om inrättande af och löneanslag för en ny lektorstjenst vid elementarläroverket i Motion N:o 123. Stats-Utsk. Utlåt. R. St underdån. Skrifv. Herrljunga och Uddevalla, om anläggande af jernväg mellan. Se Jernväg. Hesselgren, P. H-, Motion N:o 228, om nu gällande tullagstiftnings bibehållande utan förändring under den statsregleringsperiod, som innevarande riksdag omfattar. Bevilln.-Utsk. Betänk. N;o 8. 20 Hesselgren, P. H., Motion N:o 229, angående upphörande af den i Stockholm utgående s k. raspoch spinnhusafgiften för testamenten. Allm. Besv - och Ekon.-Utsk. Betänk. R. St. underdån. Skrifv. N:o 66. Motion N:o 287, om anslag till vårdande och förökning af en i hufvud staden till den inhemska industriens främjande grundad s. k. »teknisk samling». Stats-Utsk. Utlåt. N:o 99. Motion N o 288, angående förhöjdt anslag till reseunderstöd åt fabriks och handtverksarbetare. Stats-Utsk. Utlåt. Hessleholm och Cliristiclllsf.<l(i, om anläggande af jernväg emellan. Se jernväg. Hierta, L. J-, Motion N:o 81, om upphörande af all utanläsning i skolorna af den Lindblomska förklaringen öfver Luthers katekes. Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk. Betänk. N:o 118 och Mern. R. St. underdån. Skrifv. N:o 174. Motion N:o 82, om förändring af städernas auktionsreglementen. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk.
1 Kapten, första klass 1 Löjtnant, första klass 1 Löjtnant, andra klass 1 Under-löjtnant 1 Konduktör 1 Under-konduktÖr, första klass 2 » » andra klass efter 500: 120 man korpraler oeh manskap. 2 Förste Korpraler arvode efter 120: — 4 Korpraler » « 90: — 6 Vice Korpraler » » 48: — 18 Handverks-soldater » » 30: — Underhäll för 120 man, deraf 40 man permitterade 10 månader, efter 56 öre om dagen, tobaksskillingen inberäknad Rekryteringspenningar för 120 man efter 7: 50. Medikamentspenningar » » » »2: 25. Kommunionpenningar » » » » — 05. Kokinrättningskostnad Beklädnadsunderhåll genom passevolans efter 84 Rdr 30 öre för man . Hästar till anspann. 18 st. hästar stallfodrade året om, utgörande 6,570 rationer efter 75 öre 4,927: 50. Remonteringskostnad efter 45 Rdr 810: — Skoning, medikamenter, stallinventarier, lysning i stallarne m. m. eft. 15 Rdr 270: — Lega för 300 hästar under 15 dagar efter 30 Rdr 9,000: — Furage, skoning och sjukvård af 300 hästar under 15 dagar samt stallinventarier m. m. efter 1: 50 för dag 6,750: — Transport af efterblifne sjukvårdade hästar 40: —21,797: 50 Härifrån bör afräknas det nuvarande anslaget till hästlega och furagering, enär alla erforderlige hästarne för hela pontonnier-bataljonen blifvit ofvan upptagne • . 9,364: 92. f ör öfning och materiel.
Skillnaden emellan qvantiteterne af omyntadt och myntadt silfver, som för samma penningar kan erhållas, är således här mindre än på andra ställen, äfven om Remedium någon gång skulle vara lill fördel för Staten, hvilken i alla fall endast får halfva Myntningskostnaden ersatt af den enskildle. — Hurusom det nya Svenska Silfvermyntet äger god Credit utrikes, bevisas bäst af de betydliga qvantiteter, som deraf på litet öfver året kunuat utskeppas, eller circa 1,100,000 R:dr Specie, med en så föga stegrad Cours, som öfverhufvud 130 sk. B:co pr R:dr Hamburger Banco, och att speculationen varit lönande, synes deraf, att den af samma personer icke allenast skett försöksvis, utan många gånger förnyats, och till högst betydliga belopp. Närmare upplyses förhållandet i detta, och flere dermed i sammanhang stående hänseenden af bilagde, på upplysningar från härvarande Tullkammare grundade Tabell (Litt. B). Af underdånigst bifogade Transumter (Litt. C) ur Correspondancen emellan ett härvarande Handelshus och ett dylikt i Hamburg, synes till hvilket ovanligt högt pris det nya Svenska Silfvermyntet en tid kunnat afsältas. Alt upphörandet af denna på en tillfällig guldhallt beroende öfverbetalning, som för de handlande ej var likgiltig, icke kan läggas någon till last, är tydligt; och att exporten i alla fall var lönande, bekräftas bäst deraf, att nära 600,000 guldfria Specie-R:dr sedermera kunde utskeppas, oaktadt de ej obetydliga halltoch vigt-afdrag som i Hamburg å Svenska, likasom å andra länders mynt, äga rum och som *) l Hamburg godtgöras säljare al marco af: Preussiska Thaler efter 743 tnsendelars balt, ehuru de äro utmyntade till 750 tusendelar. Franska 5 Francs stycken efter 895s, i stället för 900 tusendelar. Conv.
Den gör det äfven omöjligt för rådgifvaren att äga den fullkomligt detaillerade kännedom om Verkets finanser, som stundligen borde vara honom tillgänglig, såsom ett hufvudvilkor för att med sakkunskap upfylla sitt vigtiga kall. b) Då en »tor del af Coliegiets göromål äro af administratif beskaffenhet, der ändamålet bäst befordras genom den skyndsammaste möjliga ärendernes behandling, kan svårligen åt desammas ledning gifvas någon olämpligare form än den collegiala, hvars lifs-princip man just vill söka uti omständigheten af dess verkningssätt. c) Vigten af att åt stationerna lemna en vidsträcktare verkningskrets vid ordnandet af och omsorgen om de ekonomiska angelägenheterna. Beviset häraf bernias bäst af äfven den ringaste erfarenhet i ledningen af arbeten utaf större omfattning. flufvudvilkoret att dervid vinna drift och hushållning är och blir alltid att i möjligaste mån ställa de anslagna medlen till den på stället 328 Den 4 December e. m. ansvarige Chefens fria disposition. Försöket att binda dennes händer genom en Styrelse på afstånd vållar oftast på ett eller annat sätt skada och förlust. — Allt hvad en sådan Styrelse kan och bör göra, är att noggrant kontrollera livad som göres samt huru det verkställes och medlen användas. — Faran af en dylik LokalAuktoriteternas frigörelse är, i närv:de fall, alldeles ingen, då nemi. desse redan äro så organiserade med afseende på räkenskapsoch redogörelse-verket att, om kontrollen väl ordnas, ÖfverStyrelsen deråt kan lemna en oaflåtlig tillsyn. d) Principlösheten af att endast till beredande af sysselsättning åt ett Embetsverk, under dess handläggning bibehålla mål, hvilkas behandling utan olägenhet kan öfverlemnas åt verk, som med likartade ärender hafva sig hufvudsakligen att befatta, derigenom endast åstadkomma ett inveckladt Styrelse-system. e) Den minskning i kostnad, som genom förändringar upkommer, utgör äfven icke ringa skäl till dess genomförande.
373 åtagande af ränta till Kongl. Maj:t och kronan för alla slags qvarnar och kland dem äfven för handqvarnar i husen; hvarmed Kongl. Qvarntull-ordningen den 29 Mars 1629) samt 8 § i 1688 års Häradsfogde.Instruction ansågs instämma, och på grund af hvilka Författningar, åtskillige sednare Kongl, föreskrifter tillkommit om Husbebofs qvarnars skattläggningar på Öland och Gothland. Utskotten, som i anledning’ häraf granskat, hvad de sålunda åberopade författningar innehålla, hafva dervid trott sig linna, att 1625 års Riksdagsbeslut endast handlar om en af Riksens Ständnr, i anseende till då varande behof i och för större krigsrustningar åtagen tillfällig bevillning, hvilken skulle utgöras genom tull till kronan af all den säd eller spannemål, som fördes till qvarn att malas, och hvilken tull sedermera bestämdes, icke till någon viss andel af vanliga qvarntullen, utan till vissa öre af hvarje tunna säd, och skulle erläggas af qvarnegaren, utan af de mäldsökande; äfvensom Utskottet vidare inhemtat, att sedan Riksens Ständer, dels enligt hvad 4:de puncten uti Riksdagsbeslutet den 15 Jarn 1627 utvisar, i anledning af den klagan, som förspordes öfver inritade oordningar vid denna qvarntulls utgörande, till Kongl, Majit hemställt huru sådane oordningar måtte förekommas; dels ock sedermera, enligt 4 §:n af Riksdagsbeslutet den 24 pec. samma år, i anseende till svårigheten att 374 Stats -Utskottets Be tänkanden . förekomma det missbruk, som genom handqvarn^rs begagnande uppkommit, hos Kongl. Maj:t anil"llit, det
Landtm, nu lemnat, och som instämmer i denna önskan, att få sluta riksdagen d. 24 i denna månad, med det yttrande tillika, att Ståndet förmodar, att Hr Gr. o. Landtm, derom inhemtat erfarenhet i afseende på de särskilda Utsk:ns göromål; sä är det icke ett föremål för ett beslut, utan blott ett adqviescerande till Hr Gr. o. Landtm:s framställning, och ingenting vidare. Genom denna distiuetion tror jag, alt frågan är redd, och alt något beslut alldeles icke beböfver fattas för annan händelse, än om R. o. Ad. skulle vilja yttra en emot framställningen motsatt tanka. Frih. Cederström: R. St. äga icke grundlagsenlig rätt alt önska, det riksdagen efter 4 månaders förlopp må ä den ena eller andra dagen afslutas. En sådan önskan må de icke någonsin besluta om. Lika litet hafva de grundlagsenlig rätt att besluta, det riksdagsärendena kunna vara afslutade innan de äro det. 81 §. Riksd.Ordn. säger tydligen och klart, att sedan riksdagsärendena äro fulländade, äga Ständerna att hos K. M. sådant anmäla och anhålla om dag till riksdagens afblåsande. Dä nu öfverläggningen ansågs vara fulländad, yttrade sig H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., alt han visserligen icke förbisett, det han, ulan att inför R. o. Ad. framställa ämnet, kunnat för H. M. Konungen tillkännagifva sin enskilda åsigt om den tidpunkt, inom hvilken riksdagen kunde afslutas; men att han föreställt sig, alt ifrågavarande upplysning, om den skulle kunna läggas till grund för K. M:s beslut, borde stödja sig på R. St:s åsigt i ämnet. Detta hade varit orsaken, hvarföre H. Ex. framställt ärendet hos R. o. Ad. och hvarföre det i dag jemväl hos de öfrige RiksSt:n framställdes; men i fall R. o. Ad. ausäge sig ieke kunna meddela en sådan upplysning, så vore det visserligen icke någonting, som kunde tvinga R. o. Ad. dertill, utan finge H. Ex. då inskränka sig till att anmäla sin enskilda opinion i frågan.
De äro nemligen icke Regeringens omedelbara organer, af hvilken de hvarken tillsättas eller aflÖnas, utan Kyrkans och Lärdomens Representanter, hvilkas nödvändighet i Stats-constructionen jag ofvanföre antydt och flere redan bevisat. ”Det sauna medelståndet, säger en ypperlig och allmänt ansedd. Svensk Författare, är det Stånd, som under det menniskorna beständigt äro utsatta för att förhärda sig i Statens konstiga former, ej upphör att föra dem deras mensklighet tili sinnes, deras naturliga likhet och deras förhållande till Gud. Detta Stånd är det Presterliga, hvilkets absoluta nödvändighet för Slaten, blott som Stat betraktad, häraf kan inses. Det är i sjelfva verket det Stånd, som tempererar de öfriga, och utom hvilket de skulle nödvändigt /snart befinna sig i krigstill - Den 27 Maji, stånd med hvarandra och derigenom upplösa samhället.” Men med detta erkännande af ConstitutionsUtskqttets visa betänksamhet, att icke lyssna till de röster, som yrkat ett förryckande af Representationens urgamla construction bland oss, måste man äfven gilla, att det inlåtit sig i de modificationer, dem tidsförhållandena gjort nödvändiga, och jag skulle alltså, för min del, tillstyrka bifall till projectet, när perioden dertill inträffar, — om mot dessa modificationer lika litet kunde invändas, som mot grundidéen för det hela. Då EondeStåndet nu mera icke ensamt är det Jordägande, och då den privilegierade jorden ej mera uteslutande är förbehållen en viss dass af Stats-medlemmar, hvilken redan ingått i Representationen, utan likväl alt vara det i egenskap af Jordägande, utan, som ofvanföre är nämnt, lill följe af en annan princip; föreställa Ägarne af Kronoskattehemman icke mera fullständigt Statsproductionen. Det är således nödvändigt, att rättigheten att inväljas såsom Ledamot af Jordägande Ståndet, utvidgas till alla ofrälse ägare af Krono, Kronoskatte, Frälseskatte, purt frälse och Säterier, då, som sagt är, jordens privilegier nu mera upphört att vara personela.
Jordpäron, nemligen öfver hufvud 92 och tvä tredjedels tunnor. /. f En cdecideiad och ej säkert gifven Husbehofsbränning har haft och måste hafva det vådliga inflytande på Jordbruket, attén Landt, hushållare aldrig med säkerhet kan reglera sin Ladugård och utfodring; ecär han, i förmodan att få bränna och att med drankens tillhjelp kunna underhålla ett större antal kreatur, än dess vanliga tillgång på höfoder jjiedgifver, derefter inrättat och förökat sin ladugård, och brännvinsbränning då blir Förhuden, nödsakas han att antingen i otid och öfver sitt hushållsbehof slagta en del deraf, eller ock på hvad annat sätt, som ske kan, fast alltid med förlust, densamma förskingra, eller ock tillgripa sädén till utfodring. När åter bränning på korrt tid af några veckor blir tillåten, medtages genom en forcerad hränning mera säd dertill, och alltid den stridaste, än som skulle åtgå under åtta månaders bränning af Potatoes ; man har exempel derpå från förra året. Men den största olyckan vid sådana förbud är ofelbar införsel af utländskt brännvin, antingen tillåten eller Jurendrägad, hvilken, den framflutna tiden, dragit ur Riket oberäkneliga millioner Riksdaler , hvarom en rysligt uppstegrad VajfeJcours tyckes vittna. Svårligen lärer detta både Slaten och hvar jpdividu förstörande onda kunna förekommas, ritan att utländskt Brännvin förbjudes, att in - Den 29 Mars. om Riket finnas, antingen på nederlag, eller under hvad annan rubrique som helst, och att på öfverträdelsen af ett sådant förbud följer, utom böter, vanhedrande straff, i synnerhet för Lurendrägaren, som i dubbelt afseende gjort sig brottslig. Befordran af Jordpäronsplanteringen anser jag vara af högsta vigt lör hvarje landtman.
Prof. isst — //JJ. o:dt Samt, Stdra Haft. 21 if>2 Prot. Hulr, d, 10 Dac. isis, varande tryckning erforderliga utgift måtte fS anordnas pä de till Allmänna Fiiksdags-kostnaderne anslagne mede); i afsende på hvilken omständighet Ståndet beslöt, att berörde tryck, nings-kostnad bör af Bankens medel utgå. S. D. Borgare-Ståndet, sorn den 8 dennes bifallit Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Memorjal, Isbo 2, om handlingars insändande, fann icke skäl att instämma uti det af .Preste-Ståndet fattade och genom ProtoGolls Utdrag af den 8 dennes conimunicerade beslut, att handlingar, undantagande dem, hvilkas handläggning af hére Utskott fran början genom målens beskaffenhet är nödvändig, remitteras endast till ett enda Utskott, hvilket det skulle åligga att, efter ärendets omptöfvande och utveckling, med annat eller andra Utskott sammauitäda, för att gemensamt yttrande deröfver afgifva. S. D. Till Lag-Utskottet remitterades: 1:0 Herr Alunds Memorial, om Syskons barnabarns arfsrätt: uti hvilken Motion Herr Leffler sig förenat; och 3:0 Herr Petterssons Memorial, angående förslag till ändring af 34 Cap, 5 RättegångsBalken, Prat. Utdr. d. to Dec. rfjf," *6^ S. DTill Stats-Utskottet remitterade1* Herr Crom Memorial, innefattande hemställan, att Staden Philipstad må af Tull-medlen undfå ersättning för kostnad till Tullbetjentes Enkor® och Barns underhåll; uii hvilken Motion Herdar Ålund och Lundegren sig förenat. I'rån Hedervärda Bonde-S tåndet. S. D. Föredrogs å nyo Gustaf Larssons från Stockholms Län, sedan den 8:de i denna månad, på bordet hvilande Motion, att någon del af den i Banken, afsatte fond till lån på fastigheter må få utlånas i Discont-väg.
Om bevakning, qvarstad och åtal i afseende på tryckta skrifter. § i2- i:o HofCantzlern tillkomne att, både inom hufvudstaden och i orterna, sjelf eller genom vederbörligen af honom förordnadt Ombud, vaka öfver skrifters allmcingörande, på det sätt och i de delar, som här nedanför stadgas. 2:0 För detta ändamåls befrämjande, skall, sednast dä en skrift till försäljning eller spridande utgifves, ett exemplar aflemnas, i Stockholm till HofCanzlern, och i hvarje annan ort till hans Ombud, hvaröfver Embetsbetyg, der så äskas, genast utfärdas bör. Boktryckare, som denna föreskrift underlåter, bote hvarje gång Femtio Riksdaler. Trycker han Periodisk skrift, för hvars ulgifvande ej iakttagits de i 5 $ 36o Den 3i Jan narr i e. m. 1 och a mom. innefattade bestämmelser, bote Ett hundrade Riksdaler; och skriftens ingifvande inställes, intill dess utgifvaren iakttagit hvad derom förordnas. Dessa tvenne moment lemnades af RicD derskapet och Adeln utan anmärkning, § 12. 3:o I afseende på försäljning eller spridande af utifrån inkomna skrifter pä Svenska språket^ äge HofCantzlern lika rättigheter och åligganden, som i fråga om inom Riket tryckta; och vare föryttrare af sådana skrifter underkastad enahanda skyldighet och ansvar, som i nästföregående moment för Boktryckare, och i öfrigt genom denna Lag för Författare bestämda finnas. Herr Cederschjöld: I anledning af detta förslag skall jag utbe mig få uppläsa mia reservation vid Utskottets Betänkande, så lydande: Detta för Bokhandels-yrket så främmande Censors åliggande skulle nästan aldeles betaga oss möjligheten att kunna erhålla litteraira producter från Finland, ty förmodligen skulle knappt någon Bokhandlare vilja sysselsätta sig med genomläsning och pröfning af Commissions-skrifter, eller våga att lita på sitt eget omdöme i dylika mål, Dessutom skulle för en och Den 3i Januarii e. ra.
Rikets Ständers Revisorer: se Revisorer. — —, deras Berättelser: se Berättelse. — underdåniga skrifvelser tili Kongl. Maj:t: se Expeditioner till Kongl. Majit, Rikets Ständers. 316 — R Rikds Ständers Riksgälds-Kontor, afsägelse att vara Fullmägtig deri: se Afsägelser. Riks-Akt, i anledning af väckt motion om utarbetande af förslag till ny sådan: B. III. 511, 521, 623, A. 625. Riks-Arkivet, angående förändring oell tillbyggnad af Kronans egendom N:o 4 å Riddarholmen, för inrymmande derstädes af nämnde Arkivs samlingar, m. m.: II. 505; III. 5, R. 5; B. V. 33, 228, 242, A. 252, E. 580. —, angående anslag till en nybyggnad för detsamma och Kongl. Bibliotheket: B. V. 33, 228, 242, A. 252, E. 580. Riks-Banken, angående utsträckning till jemväl de löre sednaste riksdag oktrojerade filial-banker af tillåtelsen att å kreditiv i nämnde bank utfärda icke allenast assigriationer, ulan äfven vexlar: B. II. 198, 207, 210, A. 210. —, angående förhöjd försträckning derifrån till Orebro Läns filial bank samt fihal-bankerna i Carlshamn, Wisby och Borås: B. II. 321, 372, A. 372. —,: se lör öfrigt Bank, Rikets Ständers. —. om tillägg till 109:de §:n Regerings-Formen samt 80:de §:n Riksdags-Ördningen, angående uppskof i Riksdag: B. I. 180, 194, 395, A. 395. —, angående bestämmande af dag för nästa lagtima riksdags början: B. IV. 37, 136, A. 136.
Sedan efteråt en annan talare fann denna redaction lemna Ständerna så vidsträckt magt, att de ej behöft Konungens sanction för myntbeslämningen till ett beslut, som tillät Banken betala med 18 sk. hvad den förbundit sig betala meri sk., har Hr Gr. i afton yttrat sig, att måhända Konungens sanction varit obehöflig. Vore det så, och då samma 72 §. nu qvarstår som 1829, så kunde Ständerna nu med lika rätt ensamma ändra nu stadgade inlösningsgrund för Bankens sedlar; och då Den ii Mars c. m. 187 frågar jag Ilr Gr., huru stor garanti i83o års myntbestärrlliingslag Jemnar. Gi'. Cronhjelm har, under mycket ordande om sin moderation, med en moderation, hvars beskaffenhet jag lemnar åt den ädle Gr:s egen lugnade pröfning att bedöma, riktat ett anfall mot en af realisationens sak högt förtjent embetsman för det olagliga, Hr Gr. trott sig finna i det aflemnade förslaget till banklag och särdeles i motiverna. Jag hade icke ämnat att nu ingå i den förras detailler, aldrig att vidröra hvad som blott var redaction; men arten af det anfall, som nu blifvit deremot riktadt, har förmått mig att upptaga ämnet litet närmare. Jag erkänner sålunda, att då jag fick tillfälle se lagförslaget någon tid, innan det aflemnades, ogillade jag 1 §. såsom öfverflödig, i händelse nya redaetionen af 72 §. antogs, och i motsatt fall olämplig; jag erkänner vidare, att jag ansett förslagets aflemnande under närvarande förhållanden och motivernas uppställning olämpligt, oklokt och hvad dylikt ndjectivum man behagar, endast icke olagligt; och delta skall jag bevisa. Man har isynnerhet velat finna olagligheten deri, att ett lagförslag, framstäldt till möjligt antagande genom 3 Stånds pluralitet, ordagrannt upptog stadganden, hvilka såsom grundlagsförslag underkastats 4 Stånds enhälliga afgörande, såsom vilkor för bifall, och att motiverna just förutsatt att på detta sätt suppleera möjliga förkastandet i grundlagsväg.