Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:ts Befallningshafvande måtte anses pligtige, att till JustitiseCancelleren och Justitieombudsmannen insända ett exemplar af de kungörelser, som af dem utfärdas m. m. 9:0 Herr von Schinckels, Johan Fredrik, den i5 dennes e. m. på bordet lag, de Motion om förekommande af Skogarnes utödande genom unga träds och näfvers användande till taktäckning. x0:0 Friherre Wrangels, Henning, den i5 dennes e. m. på bordet lagde Motion, Den 29 December e. m, 25g om behof för Landtmannen, att idka vissa binäringar. ij:o Friherre Wrangels, Henning, den i5 dennes e. m. på bordet lagde Motion angående Forvagnars inrättande. Upplästes ett från RiddarhusUlskottet inkommit så lydande Hörsamste Memorial: Genom ProtocolIsUtdrag af den ! i denna månad har HÖglofl. Ridderskapet oell Adeln behagat till RiddarhusUtskottet återremittera Utskottets den 24 förulgångné November afgifne Memorial, innefattande utlåtande öfver BevillningsUlskottets anhållan, att till Sessionsoch arbetsrum få under innevarande Riksdag begagna den så kallade SecretaUtskottsSalen å Riddarhuset. De anmärkningar, som föranledt återremissen, gå egentligen derpå ut, att hyra för upplåtandet af ifrågavarande rum må tagas; och har Utskottet, i betraktande af RiddarhusCassans behof, samt dess för Reparationen utaf klädesöfverdraget å Bänkarne uti nämnde rum, jemte anskaffningen af dertill uödige meubler, nyligen halda utgifter, funnit sig böra, med frånträdande af Utskottets förra beslut, en sådan byra tillstyrka; i hvilket afseende RiddarhusUt - 260 Den 29 December e. m. skottet, vid jemförelse af de hyresafgifterT som utaf flera andra Utskott betalas, anser det af RiddarhusKamereraren till 66 R:dr 3a sk.
Ständers Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotts för. sta Beredning Söndagen den 30 fuli 1815. S. D. Sedan det Project till Utlåtande, som ute «len*a Beredning är torde* författad t, i anledning - 304 Dm 5 Augusti ningat Huglofl. Ridderskapets och Adelns samt Högvördiga Prest -Ståndets en del Ledamöters uti bemäldta Riks-Stånd gjorda anmärkningar vid Oeeonomie-Utskottets den i7 de uti innevarande månad gifne samt af Vallofl. BorgareStlndet och Hedervärda Bonde-Ståndet bifall» ne Betänkande, rörande väckt fråga örn jemkning i extra roteringen, blifvit från Utskottets Plenum, sistlidne Fredag den 2 8:de dennes, hit lill Beredningen återremitterad!, för att låta, i enlighet med de af Utskottet uti det pro» jecterade Utlåtandet di gjorda ändringar, utar* beta ett nytt Förslag; så sammanträdde nu, efter särskild kallelse Utredningens medlemmar, hvarvid tillstädes kommo, Ordföranden, Herr Landshöfdingen rh. m.
1 skepp. stäp. v. — 24 smidt eller valsadt: 16 Stång-, platt-, | tum tjockt och deröfver, under 12 tums bredd och öfver | tums V fyrkant 1 skepp. stäp. v. — 4 — 14 Smältstycken: omvällde 1 skepp. stäp. v. — 6 — 13 andra slag 1 skepp. stäp. v. — 12 — 8 — Jernskrol, gjutet, smidt eller valsadt 1 skepp. stäp. v. — 24 — 3 — Kol, träd1 läst — 40 — 75 Koppar: 10 rå , 1 skepp. stäp. v. 125 gårad 1 skepp. stäp. v. — 32 100 Kopparskrot, eller gammal och brukad Koppar, 1 samt Kopparaska I skepp. stäp. v. 32 — 1 Lumpor 1 lisp. — 12; — Expeditions-Utskottels Förslag till underd. Skrifvelse, Aho i36. 353 Tull viird e. Qvantitet för Inf. Tull. Tullberäkn. Banko. V R:dr sk. r. R:dr sk. r. 4 Malm, rå och osmält, i Införsels-tariffen eller den dervid lögade särskilda Varu förteckning ej specificerad . F ör bjMetaller, sammansatta: 166 32 — oarbetade, alla slag 1 skepp.stäp. v. Li 32 100 Skrot samt gammal och brukad metall, sammansatt, alla slag 1 32 Spillning, Affall och Spån, ej specificerade . 100 R:dr v. 10 — Trädvaror:
Lag-U tskottets N:o 188, angående bestämmande af lika ansvar för Lands-Secreterare och Consistorii-Notarier som förskingra allmänna eller enskilda Medel, med hvad Lagen uti 45 Cap. Missgernings-Balken stadgar för Uppbördsman. / N:o 202, om rättighet, att obehindradt få uppföra Yäder-Tull-Qvarnar. N:o 204, om förtydligande af Kongl. Förordningen den 13 Junii 1800, om Städsel och Lego af jord på landet i visse uppgifne omständigheter. N:o 2o5, innefattande Förslag om hvad vid Lag-Förklaringars utfärdande bör iakttagas. 1220 Prot. TItdr. d. 29 October i8a3. Statsoch Lag-Utskottensi N:o 558, om Stadens ansvarighet för enskildes af publike Embetsoch Tjenstemäns förskingrade medel. S. D. Återremitterades Lag-Utskottets Betänkanden: N:o 187, öfver Kongl. Maj:ts Kådiga Proposition, angående upphäfvande af 8 §. 1 Cap. Utsoknings-Balken, samt ändring af 1 §. 45 Cap. Missgernings-Balken, och öfverskrifter till samma Cap. och Balk. N:o 2o3, öfver Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om vidtagande af en ytterligare anstalt till förekommande af Fångars flykt» S t a t s-, L a goch Eko nom i-Utskottens Utlåtande: N:o 559, om ändring i nu gällande Grunder för Militiae-Boställen och annan Kronojords utarrendering. Stats-Utskottets: N:o 56o, om Pension åt förre JustitiaeOmbudsmannen m. m. Friherre L. A. Mannerheim. S. D< Prat. Utdr. d. 2g October i8a5. I22t , S. D.
B. 211. XXIX. 63. XXX. A. i5. XXXVI. B. 36. XXXVII. A. 263. XXXIX. B. 223. A. 259. — i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande om Stämplade pappers-afgiften. XXVIII. B. 427. XXXI. A. 45. XXXVII. —- i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, rörande BevillningsStadgans tillämpning för 1824 och 96 påföljande år vid hemmansvärdets nedsättning i vissa Län. XXVIII. B. 427- XXX.1 A. 38. XLV. E. 361. Bevillningslltskottets Betänkande!!, Memorialer och Utlåtanden med en af Friherre Anckarsvärd, C. H., begärd Tableau öfver Bevillningens fördelning på olika Folk-klasser. XXIX. B. 234- XXX. A. 194. XXXVI. U. 36. XXXVII. A. 263. — angående väckte motioner om viss afgift å dels till Hufvudstaden och dels till Götheborg inkommande Bränvin, m. m. XXIX. B. 235. XXX. A. 194. — i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande angående afskrifning af anmärkningsmedel. XXIX. B. 235. XXX. A. 194. XXXIX. E. 226. — i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande öfver väckt motion om ProsteTunnors befriande från Bevillning. XXIX. B. 235. XXX. A. 204. XXXVII. B. 274. XXXVIII. 236.XXXIX. A. 70. XLIII. B. 104. XLVI.
Äfven borde det beräknas, att det nya lagverket d. v. s. förslagen både till civil-, kriminaloch processual-lagar, voro fullständigt utarbetade redan för 15 om icke 16 år sedan, samt hade, om den dåvar. Regeringen så velat, redan under 1834 och 1835 årens riksdag kunnat medelst en Regeringens propos. framläggas för R. St. En mäktig man inom huset, Hr von Hartmansdorff, som vid den liden var medlem af styrelsen, torde väl känna orsaken hvarför så ej skedde. 1 stället öfverlemnades hela luntan handlöst till R. St., som deraf nödsakades att begära den s. k. tablå-comitcen. Hur denna sammansattes vet man, äfvensom att resultatet af dess arbeten blef noll, så att R. St. vid 1840 års riksdag måste begära en ny comité, hvilken slutligen också efter 3 år upplöstes. 2CS Den 2 Februari f. m. Den nuvär lagberedningen, mot hvilken hela oviljan och de bittra beskyllningarna concentrerat sig, har deremot icke arbetat längre än sedan Juni månad 1844, och under denna tid reviderat så väl hela strafflagen, som de vigtigasle och besvärligaste delarna afcivil-lagen. Mig tyckes, att detta snarare vittnar om drift och förmåga, än om motsatsen, helst då man besinnar den vetenskapliga grundlighet, med hvilken comiterade behandlat sitt arbete och som ensamt i och för sig gåfve ett oförgängligt värde åt deras verk, hvilket alltid skall blifva en heder för vår juridiska litteratur. Emellertid kunde det icke nog förvåna, alt sedan de konservativa gjort allt sitt till för att uppehålla och fördröja pröfningen af lagförslagen, de nu klaga öfver att arbetet gått för långsamt. En talare, Hr Prinsenzkjöld, har sagt, att man först borde vidtaga åtskilliga preliminära förändringar, t. ex. lagmansoch kämnersrätternas indragning, innan en ny lag antogos. I sanning rätt naivt. R. St. hafva, i 3 om icke 4 riksdagar ä rad, för sin del, beslutat afskaffandet af lagmansoch kämners-rälterna, ehuru de konservativa vid förra riksdagen lyckades, att då fä saken alt förfalla.
Är det något nytt att höra, att jag i går aftse var hos gumman Engelhardt, och att den fördömda pulverkäringen var så förbittrad på adelsmännen, att hon ville sätta hvar eviga en på Marstrands fästning; och att jag i tisdags såg, när mamsell Christine med Wachtmeister for förbi högvakten, där jag var hos Falkenberg. – Det är för innerligt roligt att åka med Wachtmeister och höra trumman gå, när man far öfver torget! – Det är alltför angenämt att höra mamsell Christine säga detta. – Det är väl roligt, att jag nu för tiden tycker, att något är roligt. Det är styggt af herr von Jacobson att missunna mig denna fattiga glädje. – Hvad unnar mamsell Christine mig för glädje? Tyst, jag hör vagnsbuller, det måste vara fästmannen, som anländer. Vi skola spela honom ett litet puts, mamsell Christine. – Hvad skall det tjäna till – – Till att ge oss en kontenans, mamsell Christine. Sitt vackert stilla så där, litet mer vänd hitåt, och småle sött – se inte så bister ut, småle åt mig, så faller jag på knä och låtsas göra min deklaration – – Nej, nej, herr von Jacobson – – Jo, jo, mamsell Christine. Jag känner Wachtmeister, det är ett skämt, som han senterar. Vi bruka ofta plaisantera hvarandra på detta sätt. Se nu på mig hela tiden, och låtsa ej höra, när han kommer in. Nu faller jag på knä. ”Oh, mademoiselle Christine, Je m’égarais dans ce triste détour Cette amitié fatale, hélas, c’ètait l’amour” deklamerade von Jacobson med aplomb, under det han alltjämt höll den motsträfvande mamsell Christines hand i sin. Dörren hade öppnats och någon kommit in i rummet. Mamsell Christine rodnade allt mera och mera under von Jacobsons eldiga blickar och hade svårt att ej se mot dörren. Von Jacobson låg stadigt på knä och deklamerade –
Skickningar mellan olika stadsdelar af koncept-kartor af ganska högt värde, samt af graverade kopparplåtar, å hvilka den minsta skada är svår att godtgöra, kunna icke undvikas, utan måste oupphörligt ske. Uppsigteu öfver arbetena måste äfven härigenom i hög grad försvåras. Att arbeten, hvilka fordra gemensamhet, i utförandet skola vara fördelade på så mänga, aflägset från hvarandra liggande, lokaler, måste vara högst olämpligt. Genom att tryckeriet är aflägset, kunna ej kopparplåtarna, såsom ske borde, mellan det täta nyttjandet förvaras uti hvälfdt rum, utan äro utsatte för möjligheten af en olyckshändelse genom eldfara, som kunde medföra en förlust för det allmänna, till belopp många gånger större än värdet af ett hus. Dessutom om man också skulle lyckas att mot en dyr hyra erhålla alla arbetslokalerna i ett hus förenade, hade man ingen säkerhet för att ej i hyrda lägenheter vara underkastad flyttningar. Kongl. Majit, hos hvilken Chefen för korpsen vid statsregleringsförslagens uppgörande till innevarande riksdag begärde ett anslag af 150,000 R:dr, till inköpande af något redan färdigbygdt hus, för att der inrymma korpsens samtliga arbeten, har icke ansett medel finnas, utan förklarat sig vilja framdeles tillse, om någOD lokal i något Kronans hus kan blifva att tillgå Motioner i Borgare-Ståndet 1862. Men då man vet att alla embetslokaler äro fyllda, att flera embetsverk äro i behof af en utvidgning, så kan intet hopp egas att snarligen på denna väg vinna ändamålet. Då Kongl. Maj:t, sannolikt af fruktan för alltför höga anslag, men ingalunda underkännande sakens vigt, icke till Rikets Ständer velat framställa Proposition i ämnet, och Rikets Ständer vid förra riksdagen med så beredvillig frikostighet ökade korpsens arbetsanslag, för att kunna påskynda Svenska kartearbetena, och det till dessas framgång är oundgängligt att ega en tillräcklig arbetslokal, hoppas jag på en välvillig framgång af min motion, då jag, på de skäl, som i ämnet äro utförligt utvecklade, i det till Stats-Utskottet aflemnade förslag frpn Kongl.
Om denna punkt skulle vinna bifall, skulle jag önska äterremiss af densamma, på det atl ett sådant stadgande deri kunde inflyta. Reservanten, äfvensom Hera talare hafva vidare anmärkt, att ett indrifvande af dessa afbetalningar på samma tid, som kronoutskylderna, vore ofördelaktigt derföre, att de penningar, som utgå såsom skatter, redan äro tillräckligt betungande för alt nedtrycka rörelsen. Jag medgifver visserligen att detta är en olägenhet, men jag tror den dock vara af mindre betydenhet, i jemförelse med de fördelar, som skulle tillskyndas låntagarne derigenom, att på det föreslagna sättet alla extra omkostnader skulle försvinna. Delta bevisas deraf att bland reservanterna finnes ingen af Ilederv. BondeSt., hvilket i detta fall torde känna förhållanderna inom orterna. Man torde också finna att ingen farhåga är för handen, när man besinnar, att de afbetalningar, som på delta sätt komma i fråga, upgå för hela riket tiil omkring 300,000 r:dr. Om jag lägger dessa 300,000 r:dr till de många mill., som ingå i kronoupbörden, så torde man finna, all det är ett lappri i förhållande till det hela, och således icke kommer att verka serdeles betydligt. En talare har nämnt, att detla besvär skulle vara högst, betungande för upbördsmännen, hvilka hafva nog att göra ändå. Det besvär, som härigenom skulle tilläggas dem är först och främst föreslagit att förenas med ersättning och blefve sedan dessutom ganska obetydligt. Om man pålade upbördsmännen något hvarigenom de behöfde upgöra serskildt förteckning, då vore det serdeles betungande, men om man besinnar, att deras åtgärd nu endast beslår uti, att efter den lista, som frän Banken lemnäs lill K. Befdnde, för alt derifrån tillställas kronofogdarne, utpricka afbelalningarne, sedan lefverera in penningarna samt redovisa derför, sä tror jag alt besväret skulle reducera sig till en obetydlighet. Jag är för öfrigt i den ställning, att jag icke skulle vilja vara den, som ökade kronobetjeningens besvär, om jag hade insett, att detta förslag innefattade något sådant.
Uti blotta möjligheten, att 1200 personer af alla de glassér och jnleressen, sora tillhöra detjta Stånd, kunna komma upp till riksdagen för att utöfva sin representationsrätt, ligger, efr ter mitt sätt att se, en garanti, den jag ej vill bortskänka, ptan att i stället erhålla en representativ fortp, om hvars företräden jag äp viss; oph denna visshet äger jag ej, i afseende å Gr. Frölichs förslag och erhåller den aldrig, så framt man ej, mer eller mindre vidsträckt, erkänner Svenska Folkets och ickp blott fyra eljer fern corporationers pått att inom sig välja representanter. Gr, Frölich har, enligt hvad jag uppfattat, icke velat i Den 16 Octo ber f. m. erkänna denna rätt, och hans förslag syftar således blott att stöpa felaktigheterna i en annan form, sorn val —jag medger det — skulle fortskynda arbetet och gifva ett måhända nu saknadt inflytande åt de parlamentariska lalenterna, men som dock icke en hårsmån närmar oss till det förnämsta målet för en representationsreform, det nemi. att tillfredsställa folkets fordran att icke representeras genom skrän, att skänka Representationen ett stöd i folkets opinion, hvarförutan den fortfarande skalf sakna kraft till progress och reform. Folket skulle icke tro sig hafva vunnit något uppå denna förändring, och erfarenheten skulle, i min tanka, bekräfta denna tro. R. o. Ad:s concession af sin representanträtt, gjord för folket, skulle mötas af hela Nationens tacksamhet och ovilkorligen snart framtvinga en lika beskaffad uppoffring af Ståndsrepresentationen hos våra Medständer; men den af Gr.
Höghet Prfhsessan JOSEPHINA MAXIMILIANA EUGENIA NAPOLEONA af LEUCHTÉN BERG och EICHSTÄDT afslutade GiftermåhGontract; så beslöt BorgareStåndet, lifvadt af den in» nerligaste glädje öfver de förenade Rikenas såmedelst ytterligare befästade framtida för» hoppningar, att inbjuda sine MedStänder lill deltagande i en stor Deputation, anförd af Herr LandtMarskalken och Herrar Talesmännen, för att i underdånighet uppvakta Hans Majit Konungen och Hans Kongl. Höghet KronPrinsen och tolka Riksens Ständers med hela Svenska Folket delade gemensamma underdåniga glädje och lyckönskningar; hvaiom Expeditionsötskottet; anmodas uppsätta förslag till underdånig Adress och dermed till RiksStånden oför» dröjligen inkomma. Frän HederiBondeStändet. S. D. Sedan RondeStåndet, med lifligaste känsla af undersåtlig kärlek och tillgifvenhet, i dag afhört Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående skedd utvexling af Ratificationerne å det ' *» Vret. XJtär. d. 3 Fair. 1823. \ emellan Hans Kongl. Höghet KronPrinsen och Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Josephina af Leuchtenberg afslutade GiftermålsContract, beslöt BondeStåndet att anmoda Resp. MedStånden om deltagande i en stor Deputation af Rikets Ständer, hvars föremål blifver att uppvakta Hans Maj:t Konungen och Hans Kongl. Höghet KronPrinsen för att underdånigst lyckönska vårt älskade Konungahus till deras Kongl. Högheters förmälning samt betyga hela Rikets glädje och sanna tillfredsställelse öfver den underrättelse, Kongl. Maj;t behagat Rikets Ständer derom meddela. S. D. Till det Beslut, BondeStåndet denna dag fattat, i anledning af Kongl. Maj:ts !Nådiga skrifvelse af d. 1 dennes, angående Hans Kongl. Höghet
Så låg han stilla några minuter: att icke dethär tar djupare, tänkte han med en stilla förvåning öfver sin egen känslolöshet. Han hade trott, att det skulle kännas hårdt, som ett slag i ansigtet, och så blef det icke till annat än denna sömniga förvåning. Ännu en timmas tid förblef han liggande på soffan, innan han reste sig och gick ut. Men när den friska luften spelade kring hans panna, vaknade hjernan derinnanför helt och hållet och började sitt vanliga arbete: att förarbeta verkligheten till stoff för en skildring. Han försökte till en början komma in i en tragisk stämning, men det ville icke lyckas. »Gäckade förhoppningar» — »Den försmådde» — det var så banalt och utslitet. Han kastade sig öfver Heines verldsironi; det stämde bättre. Det var mera öfverlägset och man blottade sig mindre. Vid ett boklådsfönster stannade han framför ett stålstick; Enfin seuls stod der till förklarande text under taflan, som föreställde två nyvigda i stum omfamning sedan bröllopsgästerna gått. Han trycker henne intill sig och kysser hennes panna — jungfruns fina brudslöja glider af; hon har lutat sitt hufvud emot hans bröst, och hela hennes ställning förråder, att hon ger sig hän: »tag hvad du vill, du har ju rättighet nu!» Det klang ett brustet ungdomsminne fram — rättigheten ja! Det var den det kom an på! Det der var alltid en situation. Den försmådde älskaren utanför fönstret — bruden bär hennes drag; en stickande känsla i bröstet det var märkvärdigt att det inte stack. Max vände sig om och gick vidare, försjunken i betraktelser öfver begreppet olycklig kärlek. Nej, det kunde omöjligt tagas patetiskt; det måste göras skämtsamt. Men det skämtsamma blef så lätt forceradt — andra-rangs konst; och Max ville icke vara andra-rangs diktare. Nej, det måste göras blaseradt och dock smärtfylldt, öfverlägset, inte patetiskt oresonligt och inte affekteradt burleskt; den olycklige älskaren borde gå in på en restaurang och med ens kom slutrepliken af sig sjelf: »Vaktmästare! En rostbiff — men en riktigt blodig!»
Öfver väckt motion örn upphäfvande af 6 § i 9 Cap. HandelsBalken. Högloflige Ridderskapet och Adeln åt»: skildes klockan 12 om natten. In fidem protocolli O. J. Lagerheim. Plenum klockan half till 6 eftermiddagen. Friherre Cederström_, Jacob: Jag hemställer, om vi icke, innan vi fortsätta granskningen af Förslaget till TryckfrihetsFörordning, kunde till afgörande företaga fyra Beög H. 31 Den 31 Januari i e. m. villningstJtskottets Betänkande!!, sora länge hvilat på Ridd. och Adelns hord , och , genom hvilkas afgörande man kunde komma i tillfälle att expediera förslag till Bevillningsoch BränvinsFörfattningarne. Dessa Betänkanden kunna lätt afgöras, men deras längre hvilande på hordet hindrar expedierandet af de båda nämnde Författningarne. Herr Thanij Wollrath: Hr Grefven och LandtMarskalken skulle finna, att det för formen går an att följa Friherre Cederströms förslag, skulle jag visserligen önska detsamma. BevillningsUtskottet åger för det närvarande intet att göra, och kan icke företaga de omnämnde Förordningarne förr än dessa mål blifva afgjorda. Herr Crusenstolpe, Magnus Jacob: Ehuru jag finner de båda föregående talarlie hafva haft stort skäl till sin framställning, hemställer jag dock, om icke, då plenum blifvit utsatt på så ovanlig tid som en Söndags eftermiddag, det skulle, om man företog något annat mål än det tillämnade, se ut som om man ville betaga en del Ledamöter tillfälle att yttra sig öfver dessa par surprise företagne Betänkanden. Mig interessera de likväl alldeles icke. Herr Rothlieb, Axel: Jag förenar mig med Friherre Cederström och Herr Tham. Det är de personers eget fel, som ej ärö Den 31 Ja n u a r i i e. m. 3a3 närvarande, om de försumma sig. Då plenum blifvit ordentligen anslagit är det lika godt om det inträffar på en Söndag eller Måndag.
För att blifva Elektor af Borgerskapet eller 20 Förslöf) Lill ändringar i Grundlagarna. Riksdagsman Jur Stockholm, fordras, alt hafva varit Irenne år Borgare derstädes, alt cn Grosshandlare betalar minst Tjugu Riksdaler, en Fabrikör eller Minuthandlare Tio Riksdaler oell en Handtverkare Fem Riksdaler till Staden i årliga utsky/der. 2:o. De öfriga Rikets Släder ege,jemväl att sända Fullmäktige af Stadens Borgare eller Magis Ira tspersoner. Götheborg sände Tre egna Fullmäktige; Städerna af Första Klassen hvardera Två; de af Andra Klassen, med rätt alt ställa Två, hvardera minst En; och Städerna al Tredje Klassen hvardera En Fullmäktig. Städerna af de öfriga Klasserna ege att sända hvardera En Fullmäktig; dock med rättighet att förena sig, Två, högst Tre, om en person, hvilken likväl måste vara till Riksdagsman vald för en af dessa Städer, der han sjelf Magistratsperson eller Borgare är. Riksdagsfullmäktig för Stad af Tredje Klassen må jemväl kunna tillika antaga Fullmakt för en annan Stad af lägre Klass. 3:o. Valen skola sko inför Magistraten efter det å hvarje ort hittills ölliga valsätt, deruti likväl ändring kan ega rum, enär antingen någon Stads samtlige valherättigade Innevånare, eller ock en eller flere Klasser bland dem, hos honungen anhålla om fastställande af ny / alordning för Staden, och Konungen, efter vederbörandes hörande, linner skäl att dertill samtycka. Då valen JÖrrättas af Borgcrskapet samfäldt och icke aj Elektorer, beräknas rösterna efter hvad hvar och en af de väljande lill Staden skattar. Annorlunda, än genom ordentlig omröstning med slutna sedlar al Borgcrskapet eller af dess utsedde Elektorer; må Riksdagsfullmäktig icke kallas. l:o.