Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna verkställighet skulle likväl ej kunna ombesörjas af den kronofogde, som sjelf såsom ombud utfört ett inål; och följaktligen kunde rättigheten för kronofogdarne att utföra rättegångar lätteligen ledd till behofvet af ett oupphörligt förordnande af Lag-Utskottets Betänkande, N:o 27. 3 särskilda cxekutorer i orterne, och dermed till störande af den enhet i exekutionsverket, som utgör ett väsendtligt vilkor för kraften deraf. Omförmälda förbud har alltså till en del samma motiv, som . det lagen innefattar för domare, att vara fullmäktig i den rätt, till hvilken han hörer. Ingendera kan nemligen på sin ort förena sakdrifvare-kallet med den allmänna befattning honom blifvit anförtrodd; hvarförutan rättigheten kunde ställa kronofogdarne i sådana förhållanden till enskilde, som ingalunda vore af välgörande inflytande; och då, hvad landtmätare angår, stadgandet i 1793 års åberopade resolution, hvilket är föranledt af Bonde-ståndets i underdånighet förda klagan deröfver, att landtmätare, genein sakdrifvare-yrkets utÖfvande, försummade sina tjensteåligganden, destomindre kan anses såsom en olämplig inskränkning uti ifrågaställde hänseende, sorn detta stadgande blott åsyftar en nödvändig kontroll öfver en för det allmänna maktpåliggande embetsverksamhet, hvars utöfvare genom en allmän och ovilkorlig rättighet att såsom fullmäktige drifva rättegångar, lätt kunde invecklas i förhållanden, som på verksamheten hade menlig inverkan; får Utskottet vördsamt afstyrka bifall till hr Schcnströms motion. Stockholm den 28 April 18'54. R e s er v a t i oti, af hr lisker, under åberopande af de skäl, sorn motionären för sitt förslag åberopat. 4 Lag-Utskottets Betänkande, N:o 28. N:o 28, Ank. till Évp.-Utsk. den ”28 April 1854, kl. 3 m.
Til! följd af hvad sålunda blifvit anfördt, har General-Tullstyrelsen föreslagit följande förändrade redaktion i tulltaxan af artikeln Socker: »raffineradt, alla slag, såsom topp-, kandi-, och kak-, samt krossadt eller pulveriseradt socker oraffineradt: a) till färgen icke mörkare än få 18 af den i verldshandel gällande Holländska Standard, hvarå normalprof genom llevillnings-Utskottels Betänkande JYs 2,'i. 45 General-Tullstyrelsens försorg hålles vederbörande Tullkamrar tilhanda (samma tull som för raffinerad!.) b) till färgen mörkare, än nämnde Slandardnummer, — äfven om varan inkommer i upplöst eller flytande tillstånd, (med den lägre tullen.) Anm. Derest ett och samma colly innehåller särskilda sockerslag, underkastade olika tullafgifter, tillämpas den högre tullsatsen för hela innehållet;» och har General-Tullstyrelsen ansett, att, ifall detta förslag godkändes, en ovilkorlig föreskrift om inkommande hvitt sockers besigtigande å införselsorten »af sakkunnige och ojäfvige personer» icke vidare vore af nöden, utan att, i sådant fall, äfven i afseende på socker kunde få bero vid det allmänna stadgandet i Tulltaxe-underrättelsernas 8:de §, att, vid uppkommande tvist om en varas rätta art och benämning, Styrelsen eger att, dess instruktion likmätigt, och sedan, der så erfordras, sakkunnige personer blifvit hörde, frågan afgöra; hvadan Styrelsen, i sammanhang med afgif vandet af nämnda förslag, tillika hemställt, att nuvarande 9 § i Tulltaxe-underrältelserna måtte alldeles utgå.
Motionen för» tjente åtminstone så mycken uppmärksamhet, att Riksens Ständer borde till Kongl. Majit Besv, och Ekon. TJtsk. Betänkandcn. 519 framföra den underdåniga önskan: att, så framt ofvannämnde befrielse ej genast skulle kunna meddelas, Kongl. Maj:t dock täcktes tillförordna en noggrann undersökning, dervid med full säkerhet borde utrönas, hvilka Städer lagligen ega rätt, att på omförmäldte sätt taxera de båtar och fartyg, som anlöpa Köpingarnas hamnar eller andra lastage-platser: samt huru denna rättighet tillkommit, vare sig genom Privilegier eller särskilde Resolutioner, hvarefter Kongl, Majit Nådigst torde afgöra frågan och bestämdt förklara, huru vidsträckt berörde Onus skall eller bör tillämpas, huru stort belopp, som rätteligen bör på hvarje ställe erläggas, och hvilka Städer eller Platser icke äro till i fråga varande, för Landtmannen och Näringarna tryckande, uppbörd berättigade. Ex Protocollo, A. Fryxell. 520 Eesv. och Ekon. Utsk. Bctänkanden, N:r 96. Ankom den 26 Maj rg2g. Utlåtande, rörande väckt fråga om Modiftcation i Författningarna, angående meddelande af Pass åt utländska Män, sorn hit i Riket söka inkomma« G"enom remiss från Höglofl.
Till Nämndens befattning hörer i öfrigt, att verkställa och handhafva de vid Sockriestamma fattade beslut, i sfseende på sådane Socknens allmänna angelägenheter, som angå Uppfostringsanstalterne inom Församlingen; förvaltningen af Socknens enskilda Cassör, såsom Fattigoch Brandstods Cassör m. fl.; fördelningen af allmänna Byggnadsskyldigheter ; Sockne-Handtverkares antagande; Brandstods föreningar; Faltigförsörjnings-anstalter, och frågor om mindre arbetsföra personers inflyttning i Socknen; öfverenskommelser till befoidrande af allmän ordning och sedlighet inom Församlingen; öfverenskommelser om Saltpeterskattens utgörande, väghållning, snöplogning med mera dyliki; Vaccinations befrämjande och Jordegummors antagande; tillsyn å Sockne-Magazinen och Redogörelse 6 4o Betänkande om Rikets Styrelse-Verk. för deras förvaltning, med flere sådane oeconoiniska ärender, som vid Socknestämmor blifvit afgjorde och Kyrkodisciplinen egenteligen icke angå. Nämnden ma, när den så nödigt finner, till Soknestämma sammankalla Församlingens bofaste män, samt eger för verställigheten afSocknestämmobeslut, hvarmed, enligt stadgandet i Kongl. Förordningen om Socknestämmor och Kyrko-Råd den a6 Februarii 1817 bör förfaras, att förrätta Execution, och njuter under tjenstutöfningen samma skydd, som kronobetjeningen. Vid årets slut bör Nämnden inför allmän Socknestämma aflemna redogörelse för sin förvaltning, och erhåller, genom ordentligt beslut, antingen fullkomlig decharge eller ställes under tilltal vid behörig Domstol, hvarom Socknestämma efter omständigheterne föranstaltar. Den inrättning af Nämnd, som Committerade sålunda föreslagit, är inskränkt och så beskaffad, att, genom bifall till dess införande, några vådliga påföljder i ett eller annat afseende icke kunna uppkomma. Dess verkningskrets kan likväl utvidgas, då erfarenheten deraf fått visa nyttan. Uti högståberopade Kongl.
St:s afgörande, som ofvan sagdt är,” Hvad vill det säga, alt, 0111 genom en voter:spropos:n emellan bifall och afslag, alternativa afslaget tilläfventyrs i förstärkta Constit.Utsk. hade vunnit, detta afslagna alternativ skulle hvila såsom ett R. St:s utlåt., att vid nästa riksdag rösta öfver med ja eller nej. Detta är den förnuftseoliga tillämpningen af sista mom. i 56 § Reg.F. i den accep tion, Hr Dalman tagit detsamma. Af denna §:s ord har Hr Cederschjöld fordom funnit, alt de anuiärkn:r vid ett Constit.TJtsk:s förslag, hvilka såsom Ståndets gemensamma tanke skulle sammanjemnkas, icke kunde sträcka sig till annat än redactionsjemnkningar, och att afslag icke vore möjligt. Hvad den värde ledamoten nu behagat framställa och exempelvis på sig sjelf framdragit, att Stånden sjelfva förut uppgjort voter:spropos:r för förstärkta Conslit.Utsk., allt det der äro förhållanden på sidan om lagen, hvilket väl bevisar, hvad han velat bevisa, nemi. att man kan besluta på sidan om lagen, hvarpå vi hafva många exempel i vår historia, hvilka derföre icke böra efterföljas. Gr. Björnstjerna har i sitt sednare yttrande på f. m. uppgifvit, att jag tillvitat Ilr Gr. hafva begärt, att Constit.- Utsk. skulle inkomma med förslag till förändrad juryinrättning. Sådant var icke förhållandet. Jag sade, att Hr Gris väckta fråga derom, att Utsk. skulle åläggas inkomma med grundlagsförslag, vore stridande mot 81 § Reg.F., och således grundlagsvidrigt, då honom efter samma 5 ålåg att inför Utsk. en sådan anmälan göra; hvaremot det vore Utsk :s rättighet att derpå göra det afseende, Utsk. efter öfvertygelse fann tjenligt, och att, i händelse Utsk. icke instämde uti Hr Gr:s åsigt, Utsk:s utlåt, derom, enligt samma §, kunde af Hr Gr. ntbekommas, för att, om så åstundades, liil trycket befordras.
Du känner mig inte. Om du sagt ett enda vänligt ord, skulle jag varit afväpnad. Och hur skola vi nu kunna glömma detta, – du och jag? Gråt inte så – älskade – det är som om hjertat skulle sprängas.» Hon gjorde en afvärjande rörelse, men kunde ingenting få fram för snyftningar. »Nej, låt mig tala, låt mig bikta. Det är det enda, som kan göra oss godt ... Nej, afbryt mig inte! Låt mig tala! Du skall se att jag förstår dig, fast du nu inte tror så. – Om du bara kunde fatta ett lynne sådant som mitt! Hur jag kan släpa i sanden hvad jag håller kärast på jorden. Om du visste hvilken olycklig stackare jag är Åh nej – Marianne – nu begär jag endast att få tala. Förmena mig det icke. Det är det enda jag ber om.» Hans röst var som ett smekande barns, så jollrande mjuk, så öppet förtroendefull. Det fans ingenting att göra, annat än sluta ögonen och höra på. »På resan hit var jag så glad, så annorlunda till mods än jag varit på långa tider. Det hade varit någonting så friskt öfver mig hela tiden medan jag varit borta. Och vid allt som jag såg tänkte jag: det skall jag tala om för Marianne. Och, ser du, hvad som gladde mig mest af allt, det var att jag längtade hit igen. Inte endast af trötthet, utan liksom efter något som skulle ge mig helsa och krafter igen, efter det lugna lifvet, efter Börje, efter våra långa skymningssamtal, efter schackpartierna, – allt! Och så hade jag utmålat för mig sjelf din glädje, när du skulle få se mig igen. Jag hade gått och gladt mig åt den. Åh, Marianne, ju mer jag närmade mig Tomtö, dess mer gick det upp för mig hur mycket detta hem kunde bli för mig. Hur fästad jag är vid Börje och dig.» Han stannade ett ögonblick. »Och så mötte du mig stelt, kallt. Inte en min af glädje, icke ett ord till välkomst. Och så detta förhatliga ni, som skar in i min stämning med sin trassliga egg. Du kan ju tänka dig – Marianne, – du kan ju tänka dig hur jag skulle bli upprifven.
Wrangel yrkat, att den ändring t grunderna för Landtmäteri, arswoden matte fke, att Le i Författningarne nemnde beredelsedagar och regndagar m. m. såsom bade betungande för jordägarna wid arfwodeks beräknande, och swar att contro liera, matte alldeles upphöra, och förrättningsmanncns arfwode endast och allenast bestämmas efter Tunneiandtalet af ali flags mark efter desi vlika beffas - 2046 D?N 29 Julik. senhet, sa wäl i afseende pa mätningarna, som Charle-renoveringar och transporterlngar, uträkningar, graderingar, utbrytningar och Rägangs, förrättningar m. mFriherre Wrangel hade härtill äfwen fogat icke allenast en Tabell, utan äfwen ett försteg till en dylik Landtmäteri, Taxa, jemte den förklaring, att för sa kallade jemkningar eller rättelser af redan werkställde delningar, samt Chartans deraf nödwändiga semförande med marken, särstildt arfwode af t. erzr:st. per Tunneland, skulle i Taxan äfwen bestämmas.
Men ehuru Utskottet erkänner rigtigheten af den från en annan sida framställde åsigt, att omsättningsrätten för Discont-Lån borde inskränkas, likväl då Utskottet ej kan frångå den öfvertygelse att, vid tidpunkten af realisationens verkställande, hvarje rubbning i närvarande förhållande bör i möjligaste måtto förekommas och, för öfrigt, bibehållande tills vidare af den hittills tillåtna omsättningsrätten för Discont-Lån desto mindre kan anses stridande mot Utskottets Förslag till en småningom skeende öfverflyttning af samma Lånerörelse, som denna öfverflyttning i alla fall, fastän på ett mindre betungande sätt, komme att ega rum genom nedsättning af maximi-summan, i moa af medlens öfvergående till annan ändamålsenligare lånerörelse, anser Utskottet sig äfven böra förblifva vid dess afstvrkan af förslaget, att omsättnings-rätten må inskränkas för sådane Discont-Lån, som hädanefter beviljas, c) Det yttrande, som till svar ä dels Herr Grefve Rosens förslag, om belåning, vid Hande!s-Disconterne i Stockholm och Götheborg, af följande Nederlagsvaror, nemi. Bomull, Caffe, Socker, Tobak, Tobaksstjelk och Färgträd; dels Herr Wijks förslag, om belåning, vid Götheborgs Låne-Contor, af Americanske och West-Indiske producter, liggande på nederlag och försäkrade hos något för solidité kändt Assurance-Compagnie; dels Herr Santessons förslag, om jordbrukets lättande medelst öpp - 6 Banco-Utskottets Utlåtande N.o 16. nande af tillfälle för riad eller torr säds belånande i Rikets vestra hamnar, att vara tillgänglig för skeppning på utrikes ort, blifvit af Utskottet (pag. 1 [\)meddeladt.
Vid innevar. riksdag har den utan någon reservation blifvit understödd af Const.Utsk., och jag kan för min del icke neka, att den bestämmelse, som här föreslås, synes öfverensstämmande med det billiga anspråket på jemlikhet. Jag kan således icke annat än anse, alt R. o. Ad. bör till grundlagsenlig behandling antaga ifrågavar. förslag. Jag skulle visst, om fråga vore att vid denna riksdag definitivt deröfver besluta, draga i betänkande att deråt lemna min röst. Jag skulle, säger jag, om fråga vore att nu definitivt besluta, draga i betänkande alt åt förslaget lemna min röst, då dels vi hafva att förvänta förslag till representations-förändring och torde böra se huru detta förslag ser ut, innan nu ifrågavar. förändring afgöres, och dels dagens opinion torde vara mindre benägen för R. o. Ad., hvarföre jag fruktar, att en alltför stor concession å R. o. Ad:s sida ej skulle förklaras1 såsom den bör anses. I allt fall anser jag dock Ilo Den 5 Augusti e. m. att R. o. Ad. bör, oberoende af dessa omständigheter, handla rätt, och rätt synes mig vara, att göra afseende på detta förslag och antaga detsamma till grundlagsenlig behandling. Jag vill likväl dervid anmärka, att Const.Utsk. förbisett ett förhållande, nemi det, när sene Utsk. eller afdelningar af särskildta Utsk. arbeta tillsammans, eller utgöra s. k. sammansatta Utskott.
Endast »en och annan herreman, boställs-innehafvare eller mera omtänksam jordägare har »bibehållit några tunnland med löfskog beväxt jord, men de flesta hemmans-inne»hafvare hafva icke ens så mycket skog, som erfordras till vedbränsle. Kronosko»garne i medlersta delen af ön hafva, indelade i smärre lotter, blifvit under skatte»mannarätt försålde, hvarefter skogen nästan totalt nedhuggits. Den enda skog af »någon betydenhet, som numera finnes på Oland, är Böda kronopark, som upptager »omkring Tio Tusen tunnland af Böda socken. Men äfven denna skog har, genom »åverkningar och dålig hushållning under förflutna tider, blifvit mycket medtagen, så »atl den nu innehåller nästan endast ungskog. Den är indelad lill trakthuggning »och har, sedan nödige medel anslagits till Jägeripersonalens förstärkning, nyligen »blifvit ställd under en väl ordnad, nitisk och omsorgsfull vård, genom hvars fort»farande man kan hafva grundad förhoppning, att denna kronopark skall i en framtid »komma att blifva både särdeles gagnelig för det skoglösa landet och inkomstgifvande »för Statsverket. Kongl. Majit har äfven i nåder bifallit, att de hemman, som ligga »utmed eller inom parkens yttre rågångar och nu genom sitt läge betydligt försvåra »kronoskogens bevakning, må med skogsplanteringskassans medel småningom inköpas, »för att med parken förenas, hvarmed en god början redan är gjord.» »Länets fasta land har fordom varit mycket skogrikt och har ännu dess eget »behof öfverstigande skogstillgångar. Skogen utgöres förnämligast af furu och gran, »näst hvilka trädsorter björk och al äro de allmännaste, hvaremot eken nu före»kommer mera sparsamt. Barrskogen är utbredd nästan i alla trakter af ifrågavarande »del utaf
Jag hade hoppats, att den, uti 14 §. af Rikets Ständers Beslut vid Riksdagen år 1823, tydligt uttryckta mening, att det då till Götha Canal-Bolag beviljade låneanslag, skulle blifva det yttersta, som Staten, till Canal-byggnadens fortsättande, ville medgifva, och att något tillskott derutöfver, framdeles af Bolaget ej måtte påräknas, skulle vunnit det afseende, som Svenska Folket kan hända ägt någon skälig anledning att förvänta. Men då detta så ytterst obehagliga ämne åter framträder, såsom ett föremål för Rikets Ständers öfverläggningar, vill jag för närvarande söka att undertrycka, allt hvad min känsla kunde, och kan bända borde, hänföra mig att yttra. Då formerne befalla den Kongl. Propositionens remiss till vederbörligt Utskott, vill jag dröja till det afgörande ögonblicket, för att då af alla mina krafter söka motverka bifall till de uti densamma innefattade framställningar. Jag inskränker mig för närvarande dertill, att begära Stats-Utskoltets uppmärksamhet å nödvändigheten att utreda hvad som berättigat Canal-Bolaget, att af Arbetscassan i och för Motala Verkstad disponera 85,ooo R:dr Banco. Den a3 December. 33i I händelse sådan disposition skett tvärtemot Rikets Ständers beslut, angående arbetsbidragets användande, tager jag mig friheten fästa Stats-Utskottets uppmärksamhet på nödvändigheten, att på sätt Grundlagen föreskrifver, befordra de felaktige till ansvar. Jag utbeder mig Utskottets uppmärksamhet jemväl på otillbörligheten af all anvisning å Rikets Ständers Bank, innan frågan om Mynt-reglering, och om Bankens derefter blifvande verksamhet, är afgjord. Jag anser mig böra hos Utskottet yrka afslag, å den förskottsvis begärda summan af 100,000 R:dr Banco, i fall Utskottet ej skulle, som i min tanka visserligen •yore det ändamålsenligaste och bästa, genast vilja afslå Götha Canal-Bolags begäran i hela dess vidd.
För Hospitals Barnhus och öfwerstotts Spanmäl,som till Magasinerne blifwit aflemnad, aro annu obetaldte 21022: — För Kyrko-Tionde i Skäne, hwilken likaledes till Migasrnerne inkommit, brister ännu i betalningen - , 42220: —_ Till Magasinet i Dstad hafwa åtskilliga Spanmäls-Lefwereringar blifwit gjorde, för hwilka, efter inkommen Räkning betalning saknas till elt belopp af - 22961: — Till Den Z Zebruarii. »4L Till serskildta Magalrner har enligt Direcrioits öfwer Allmänna Fattigmords Jnrättningeii i Stockholm hi ani omne Räkning, Spannemal blifwit lefwererad för 14591 R:dr 34 § Z r:st. hwaraf ännu äro obetaldte - 1591: 34: 5. Allmänna Fattigwärden efter Inteckning, Capital 750: vberald Ranta - 90: 840:' ' Proviant-mästaren ^VigZman i Calmar depon. Stockholm den 26 Augusti 1809. k. L. V/LKIdei§ Likheten med Originalet bestvrker Lx ODcio k. s V-nd. 2tdrg Afd10. ^it. E. 145 Den A Zebruarii' IK. E. Transumt af Kongl. Allmänna Magasins, Direcrionens underdåniga Berättelse, dal. d. 4:de September 1809, anaäende Bränneriernes och nu warande Magasinernes uppkomst, förwaltning och un warande beskaffenhet. R:dr kill Högstsalig Hans Kongl. Maj:t
Diskont-utredningen icke aflemnade, deposi tions-attester . • „ 38: 19. 10. Räkenskapsförarens förut omförmälda fordran för kontors-expenser „ — 16. 6. hvad som vid, år 1820, verkställd slutliqvid för ett Löjtnanten G. Anrep meddeladt diskontlån, blifvit för mycket inbetaldt, eller „ 654: 8. — Transport: 430,941: 34. 8. — 88 — Beslutade afskrifningar i Clial-Diskon ternas rakenskaper. Transport: 430,941: 34. 8. hvilken sistnämnde skuld likväl, enligt Fullmäktiges nyligen meddelade beslut, kommer aLt ur Diskontens räkenskaper för innevarande år a Iföras, enär någon anmälan om densammas liqviderande icke skett inom den genom Kongl. Kungörelsen den 24 Oktober 1844 bestämda preskriptionstid. De för den fortsatta utredningen af Malmö f. d. Diskont bestridda utgifter under åren 1845 och 1846 hafva utgjort under det förra året R:dr 29: 30. — och under det sednare 22: 10. 8. eller under begge åren R:dr 51: 40. 8., eller samma belopp, hvarmed behållningen å denna Diskonts Bankoräkning under besagde år minskats. Med de inom linien i Götha Kanal-Bolags och Malmö f. d. Diskonters räkenskaper upptagna skulderj bestående af obetalda böter till Banken för öfverassignering å Diskonternas dervarande räkningar före utredningens början R:dr 668: 38. — samt aktieägarnes i Malmö Diskont tillskjutna ceh å den s. k. ”subscriptionsräkningen” insatta kapital „ 100,000: — —, har under ifrågavarande tiderymd någon förändring icke inträffat.
I Dictionnaire de TEconomie Politique och under artikeln Budget, hade den utmärkte talaren kunnat, efter hvad jag tror, finna en tillfredsställande förklaring, hvarföre jag rubricerade samtliga direkta skatterna i England under en enda benämning: »assessed taxes», eller att den Engelska statsbudgeten uptager dessa skatter under samma titel eller »land and assessed», hvilken skattetitel för detta år upgår till samma summa jag upgitvit, nemi. 3,104,020 £ sterb Det är för mig en tröst i motgången att dela den värde talarens tillrättavisning i detta fall med den frejdade statsmannen Thiers, hvilken begagnat samma uttryck som jag. Detta synes af hans berömda tal öfver Frankrikes handelslagstiftning d. 27 och 28 142 Den 3 December f. m. Juni 1851, deri lian sii ger: »Ce qu’on appelle assessed-tax, répond diez nous aux' contributions diréctes, c’est-å-dire 1’impöt fonder, les portes et feuétres, et quelques impöts de luxe». Den utmärkte talaren säger sig icke kunna fatta, huru jag kommit till en skatteqvot, för hvarje innevånare i Belgien af endast 22 fr. 41 cent., då denna qvot dock i verkligheten upgår till circa 32 fr., i fall man dividerar innevånarnes antal i skattesumman. Men jag får då göra den värde talaren upmärksam på, att ifrån denna skattesumma måste afdragas de summor, som, ehuru ingående i budgeten såsom tillgångar, dock ingalunda äro några skatter, t. ex. afkastninger. af statens jernvägar (öfver 25 milhr fr.), af elektriska telegrafen, af statens domäner m. m. Hvad som för öfrigt gör denna skattesumma mindre tryckande för Belgien, är att af Statens Utgifts-budget gå cirka 38 milhr fr. till räntor på stats skulden, eller ur statskassan i den enskildes ficka, emedan denna skuld är uteslutande inhemsk.
Ilan har den lönlösa utmärkelsen, att vara en af de 18 i Svenska Akademien, men äger hvarken enskild förmögenhet eller lön på stat, de vanliga och oumgängliga vilkoren för en Vitterhetseller Vetenskapsidkare? inkomst i Sverige. Emedlertid har denne nitiske häfdatecknare, som endast lefver för sitt historiska arbete, ingen annan vedergällning eller upmnntran derför än att R. St:r på Indragningssiat gifva honom 1,000 R:dr om året, samt all kronan, af honom inlöser 250 exemplar af hvarje del, som af hans arbete utkommer. Det förra anslaget är, såsom en hvar kan inse, otillräckligt för cn gift man, som, ehuru stora försakelser han måste uthärda, dock icke kan underkasta sig den, att umbära de böcker, han för sitt historiska arbete behöfver inköpa. Inlösen af de 250 exemplaren, räcker ej till mera än hälften af tryckningskostnaden, och afsältningen minskas i samma mon, som arbetet, hvilket redan utgör 4 dryga band, fortskrider, och blifver dyrare för allmänheten, samt våra i all mänhet meddellösa studerande. Följden af Statens karghet mot Hr Strinnholm är: alt han, såsom jag i egenskap af en bland förvaltarne af en allmän inrättnings kassa vet, måste skuldsätta sig. Denna njugghet mot Hr Strinnholm, synes mig vara så mycket obilligare, som R. St:r åt Professor Schlyter i Lund, hvilken, i denna egenskap åtnjuter lön på stat, likväl derjemte årligen gifvet, 374 Den 31 Becembct e. m och gifva honom 1,200 R:dr för utgifvandet af Sveriges gamla lagar. Jag anhåller alltså alt anslaget till Hr Strinnholm, på allmänna Indragnings-staten, måtte förhöjas från 1,000 till åtminstone 1,500 R:dr eller ökas med 500. utöfver hvad den Kongl. Statsproposrn uptager.
Särö* werf genomgå ben för ©oil^ngeniörer bejtämba furS, 1.000 23:o Sill amortering af bet för SinFöptngS nab ocb ©tångånö upprensning upptagna lån 1,080 årligen unber b:o 3,240: - 24:o 2lterftobcn af anjlaget för f;amnbt;ggnaben roib Sibföping 21,187: 24. 25:o ©n roägarS anlägganbe eller förbättranbe, 33,333 9V.br 26:0 §ör flöjb^eppofmonerS befrämjanbe, 1,000 9Vbr årligen unber nämnbe år 3,000: — 27:o ©II premier åt egare af fre atur utaf utmärftare (lag, 1,000 28:o $örf!agSan|Iag till rejlitucranbe af räntan utaf ben få faUabe Sllfmaren på Dlanb 36,000: — 29:o Sill rcjlitution af erlagb bevillning för Minijter* ©tatenS aflöning af 9forjFa ©tatsfagan, förjlagSmtS . 24,029: 1. 30:o Sill liqoiberanbe af Föpeflrillingen för ben till lofal åt Mpnt* od) JFontrolVmerfen inföpta egenbom famt till foflnaber för begå roerfs flyttning 30,000: — 8 3l:o Stil förefommanDe af ©lottöbpggnaDenö t VSaD* flena ptterligare förfall 8/000: — 32:o Stil beflctDanDe af De för folonicn @t.