Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
gjorde les Iionneiirs nied en rent af f~rvi. \ .811andc stor viirlclsva~ia och förbindligliet och med samma lgtthet i ko~i~~ersatio~ien, SOIII m m rav yaii vid frhu Iieiiiies romaner. Utan tvihel rar den häxskande toileii i deiuia salong en aniiax 311 t. ex. i Aiina Narin Leiirigrens, i grefYiiinan Wetterstedts eller i Freclïika Bremers, om hennes sm8 thsoirer kimiia be Y 41 tecknas med detta namn; men trefligt var där. Man träffade cl5r Blanche, Meliii, Kjell.man-Göransson, Dahlgren, Ingelmaii, Cr~isenstol.pe, Bra~zn m. fl. af den tidens litterära storheter., Vid flera följ ande sa~mm&amp; träftaiicleii var förh&amp;llandet mellan författariiinan och hennes Pstränge aiinialare~ alltid kordialt och vänligt, Iivilket talar godt för fr LI Carléns lcvinliga takt och godhjärtenhet ocli bevisar, a t t hon, oaktadt den öfverdrifvet smickrande hyllning, hon allt i f r h början af sin författarebana varit föreinhl för, var tillräckligt storsinnad för a t t uppskatta afven en ärligt menad kritik. v. Det har ofta fradi&amp;llits af dem, soni under senare Bre.11 komino i beröring med fr11 C a r l h, a t t hos henne den genialiska författarinhan oftast fick triida i bakgr~qdeii för livardagsmannislran.
Den som bifaller att «t BanCoFullmcigtige mä uppdragas, ait med /åstadt särdeles afseende å Banque.ns säkerhet, samt i öfverensstämmelse med de föreskrifter, som derföre särskildt med - Banco-Utskottets Rstiinkanden. dehs. bevilja Län efter snmma grunder, som för länen <j exportabla metaller varit gällande. uppå alla inom Riket producerade, ej förskämning un• derkastade, egenteliga exportvaror, under vilkor, att dessa skola vara i StupelStäderria, antingen i Mrgazin af Sten eller pä Städernes vanlige upplagsplatser, enligt intygande af vederbörande Auctoriteter, förvarade, samt med undantag af rnetallefferter, brand försäkrade; skrifver Ja; deri det ej vill skrifver Nej ; Vinner nej; kommer län alt utgifvas endast ä exportabla ejfecter af de slag, som hittills fatt belånas, efter samma grunder, sorn derföre förut varit gällande , eller med iakttagande af deruti vid denna Riksdag fastställande förändringar - Hvad Utskotten genom Tjugonde Puneten föreslagit hafva samte!ige RiksStänden bifallit.. Beslujen i anledning af Utskottens förslag i Tjugonde Förslå och Tjugondeandra Puncter» ne, äro af Vallöf!. Borgar eStändet fattade I ett sammanhang; och genom Hedervärda BondeStåndets antagne förändring af 2 i:ta Puncen förfalla 2 2:dra punctens alternativa framställningar. X)e öfrige trenne RiksStändens yttranden äro val deremot särskildt affattade, så att den 2i:ta Puneten blifvit hufvudsakligen gillad, dock med åtskillige mindre betydande Banco-Utslätats HetilnAanden. 4 $ förändringar och förtydliganden af Redactionen, och att af de i 22:dra Planeten upptagne Alternativer, det första bestämdt är vordet antagit; men dit, vid jemnförelse af dessa fatta* de olika beslut, alltid mäste blifva nödigt att betrakta sambaödet emellan de begge föreslagne
Nanna deremot, emedan hon är dotter, skall aldrig för sig kunna aflägsna den smärtande tanken, att genom en visad olydnad vara ett ständigt näringsämne för sina föräldrars sorg.» – «Jag finner ganska väl skillnaden, och inser att Celestines fosterföräldrar väl icke skulle erfara egentligen någon djup sorg, i händelse hon emot deras vilja knöt en förbindelse, t. ex. med mig – så mycket öfverstinnan bemödar sig om att dölja det, synes dock vid många tillfällen ganska väl, att Nanna ligger henne ömmare om hjertat, än Celestine, och det kan man ej undra på; men äfven om i sådant fall några samvetsförebråelser kunde komma i fråga, så uppstår dock ännu en annan skrupel man säger ju, att föräldrarne hafva för afsigt att låta Celestine dela arfvet jemnt med Nanna. Naturligtvis det första som sker, då Celestine ger tillkänna sin fasta vilja, att ingå i en förening, som ej är i föräldrarnes tycke, blir, att detta förordnande går om intet, – och hvad kan jag, en fattig artist, erbjuda henne för beqvämligheter emot dem hon kunde påräkna, i fall hon antog ett parti, som vore med föräldrarnes samtycke?» – «Du måste förlåta mig, om jag säger, att jag ej just har så stort förtroende till uppriktigheten af din sista skrupel. Säkert skulle du ej önska en förbindelse med Celestine, om du ett ögonblick trodde att en större eller mindre andel i Sätraholm skulle kunna ha inflytande på hennes hjertas val. För din framtid tror jag du kan vara lugn; ty ehuru väl äfven du torde komma att genomgå hårda pröfningar, så skall väl dock i tidens längd äfven din talang göra sig gällande och bli erkänd, och då – vårt tidehvarfs upplysning är en borgen för att ingen verklig talang i längden blir obelönt. För öfrigt, hvem har sagt, att du skall taga något bestämdt löfte af henne? Säg henne blott, att du älskar henne, och att det skulle vara din högsta sällhet, att i en framtid kunna göra henne säll.» Albert lyssnade uppmärksamt till sin äldre väns råd, och beslöt i sitt hjerta att följa dem.
N:0 ¥ Reaerinas-Formen, om ändring i § * 29 Juli 2 Aug. 4 Aug. 35 ang. Förtroendesysslor 3 — 22 — 29 Juli Svar på återremiss 3 — 32 — 22 Au g. 26 Aug. 23 Aug. 22 Aug. ■ Voterings-proposition 3 — 43 — g. 6 Sept. J.b. 9 Sept, g. 6 Sept. g. 9 Sept. Voterings-resuitat 3 — 54 5 a. a. 17 Okt. a. a. 11 Okt. a.a. 140kt. a. a. 14 Okt. 62 )) örn ändring i §§ 39, 40 m. fl. angående Riks - styrelsens fö- b. 16 Sept. rande i vissa fall 94 3 — 47 — 16 Sept. 16 Sept. g. 16 Sept. 192 61 » om ändring i § 52 ang. tillsättande af Bonde-Ståndets Sekreterare — 3 — 13 — å. 12 Juli 12 Juli 12 Juli 12 Juli Svar på återremiss — 3 — 24 — 29 Juli a. a. 29 Juli a. a. 2 Aug. a. a. 4 Aug. Förslag till voterings-proå. 26 Aug. g. 23 Viig. position — 3 — 34 — g. 22 Aug. b. 22 Aug. I anledning af återremiss . — 3 — 44 — a. a. 6 Sept. a. a. 9 Sept. g. 6 Sept. a. a. 9 Sept. Voterings-resuitat — o o — 54 2 a. a. 17 Okt. a. a. 11 Okt. a. a. 14 Okt. a. a. 14 Okt. — 62 y> om ändring i §§ 56 och 81 ang. behandlingen af Grundlags-ändrings-frågor — 3 — 40 — 30 Aug. 30 Aug. 2 Sept. 28 Aug. 1 anledning af återremiss . — 3 — 48 — a. a. 16 Sept. 22 Sept. 20 Sept. a. a. 16 Sept.
Af den 14 Augitsti, med tillkännagifvande att Constitutions Utskottets 4 särskilda Memorialer om hvilande Grundlagsfrågor, blifvit till nästa Riksdag lagde på bordet.1 Af den 15 Augusti: Instämmande i Ridderskapet och Adelns beslut att upskjuta pröfningen af tillägget i Justitia? Ombudsmannens Instruction; Tillkännagifvande att Constitutions Utskottets, i anledning af Kongl. Maj :ts nådiga Proposition afgifne, Betänkande om förändringar i Grundlagen, blifvit upskjutit till öfverläggning vid nästa Riksdag. Uplästes tvänne Protocolls Utdrag ifrån Vällofl. Borgare Ståndet af den 15 Augusti, angående instämmande med Ridd. och Adeln i beslutet om upskof med af görandet af tillägget i Justitiae Ombudsmannens Instruction; och angående öfverlemnande, till nästkommande Ständers pröfning, af Constit. Utskottets Betänkande om de förändringar i Grundlagen, hvilka Kongl. Maj :t proponerat. Herr Grefven och Ordföranden:2 I anledning af hvad Herr Öfver Intendenten Edelcrantz anfört den 1 dennes, torde jag få upläsa följande: (införes)3 Med all den agtning jag hyser för andras öfvertygelse och som naturligtvis mera ökes, när denna opinion, understödd af en 1 De fyra memorialen gällde: l:o motionstidens begränsning till en månad: 2:o R. 0. § 14 om sättet att välja riksdagsmän i städerna: 3:o Nytt förslag till grundlagsfrågors avgörande; 4:o Förteckning på de föreslagna ändringar i grundlagarna, vilka åt tillkommande ständer böra överlämnas. 2 Stycket fr. o. m. orden Herr Grefven etc. t. o. m. orden jag upfattat (sid. 420) återfinnes i C. U. M. 1810—1815, sid. 549. 3 Mörners anförande är såsom bilaga n:o 6 fogat till protokollet. Det är icke undertecknat, men aktstycket, som är försett med talrika rättelser och tillägg, härrör från Mörners egen hand.
Jag yrkar derföre, att lönen för Ordhden i SundhetsColl. mätte, i enlighet med hvad K. M. föreslagit, bestämmas till 7,0 00 Rdr Rmt.» Vid sädaut förhållande och då K. M. föreslagit en löneförhöjning af 1,500 Itdr för så väl Ordflden som ledamöterna, hemställer jag till R. o. Ad., huruvida det skulle vara billigt att nedsätta detta belopp. Jag anhåller derföre om propos. på bifall tilt hvad K. M. föreslagit. Hr Cederschiöld, Gustaf: Jag kan icke annat än in stämma med den siste värde talaren, och anser för min del, att det af K. M. föreslagna belopp ingalunda är för högt tilltaget. Chefen för SundlietsColl. är närmast att jemföra med Cheferna för Postverket och Fångvårdsstyrelsen. Desse hafva dock vida större löneförmåner än som nu blifvit föreslaget för SundhetsColhii Ordf:de; hvarföre jag får yrka, att, med afslag å Utsk:s hemställan, 11. o. Ad. måtte bifalla hvad K. M. föreslagit. Efter först till bifall å Utsk:s förslag framstäld propos., sorn besvarades med Nej beslöts att aflöniugen för SundhetsColhii Ordf:de skulle bestämmas till 7,000 Rdr Rmt. Vidare förekom Utsk:s i mom. a och b afgifna förslag till förhöjningar i den af K. M. föreslagna Staten, och yttrade sig härvid. Hr af Funck, Carl Oscar: Det är icke min mening att här begära ordet för att få klandra StatsUtsk., ty jag är fullt öfvertygad om, att alla i Utsk. önska bespara för Staten, ■— så önskar äfven jag, — men det oaktadt vill jag fästa 11. o. Ad:s upmärksamhet på en sak, som jag hoppas och önskar R. o. Ad. måtte behjerta. — Vi veta alla, att i Kongl. SundlietsColl. hafva Sekreteraren, Kamreraren och Ombudsmannen ansetts tillhöra samma tjenstegrad, emedan de upburit nära nog lika lön.
HAGERT. Var stilla. Tror du att hon ändock skulle vilja följa med oss? HELKA. Du ser ännu mycket ung ut och likväl är du redan så olycklig. Har du ingen i verlden som kan ta vård om dig? Föräldrar, slägtingar eller åtminstone bekanta? KERTTU. Ingen. Min mor vandrar på okända stigar; min far hvilar under torfvan på kyrkogården. Jag har inga andra bekanta än himmelens väder och vind, ingen kärare vän än fältets friska vårluft. Men hvad gör det? De skymfar en inte för sitt nöjes skull. De bedrar inte så fegt som menniskorna. HELKA. Sant, mitt barn, sant. KERTTU. Hädanefter går jag inte heller mer till de trakter där menniskor vistas, ty jag passar inte bland dem. Det är godt att vara ensam. Då är man ingen i vägen. Då fins det ingen som hånar en, ingen, hvars ögon man kan förderfva. ILONA. O Hagert, det gör mig så ondt om den olyckliga. HAGERT. Stilla nu, när mor talar till henne. HELKA. Hvad är ditt namn, stackars flicka? KERTTU. Kerttu. HELKA. Kerttu? Hör du, Hagert, hennes namn är Kerttu. Än ditt slägtnamn, ditt slägtnamn, barn? KERTTU. Väänönen. HELKA. Från Tuusniemi? KERTTU. Ja, min far var därifrån. HELKA. Och din mor, barn, hvem var din mor? KERTTU. Det sägs att hon var af er stam. Det sägs att hon lemnade min far medan jag ännu bara var ett lindebarn. Sedan dess har man inte hört något af henne. HELKA. Kom hit, barn, bort från trädets skugga hit i månskenet, att jag måtte få se dina ögon. Åh, himmelska fader, du är ju min egen Aili, helt och hållet hennes lefvande afbild. Hagert, se på de här ögonen, den här pannan, det här håret. Sannerligen för Gud, du är mitt eget kött och blod. Kom i min famn, barn, kom i din mormors famn. HAGERT. Var helsad, Kerttu, här ser du din morbror. ILONA.
Skattdragande, af Mankön 53,308. af Qvinkön ^ 56,563* 109 871 Skattfrie, af Mankön 50,408. af Qvinkön 52,974. jq3 ggg. Under loppet af detta qvinqvennium har således folkmängden årligen varit i tilltagande, betydligt på landsbygden och något i städerne, samt för det hela blifvit ökad med 18,043 personer; och lägges nu härtill folkökningen under qvinqvenniet 1822 med 1826, 21,980 personer, samt under qvinqvenniet 1827 med 1831, 10,310 personer, så framstår det anmärkningsvärda resultat, att folkstocken i Elfsborgs Län blifvit på femton års tid tillökad med 50,333 personer. Oberäknadt de naturliga orsaker till folkökning, sorn verka öfverallt, i synnerhet under ett längre fredstillstånd, förefinnas åtskilliga andra, som, särskildt eller gemensamt, bidragit att på landsbygden inom Elfsborgs Län befordra folkmängdens tillväxt vida öfver proportionen i medlersta delen af Riket. Jorden uti detta Län, hvarest jemförelsevis ganska få större landtegendomar exsistera, besittes och brukas egentligen af skatle-allmoge, sällan i hela och oftare i halfva hemman, men allmännast ii, 1, 1, J-, A, och ^tdels samt ännu mindre hemmanslotter, med hvilkas ytterligare klyfning jemnt fortgår, hvarförutan afsöndring af jord från hemman fortfarande sker genom köp, förpantning, undantag eller fördel och på flerehanda sätt, samt genom oafhängige torps och backstugors anläggande, merendels på utmarken.
En långlig sömn har ögon, fötter, händer Tillsammanlagt. Ett annat folk då solens klarhet skådar, Min lägerplats en ann’ med föttren trådar; Ack! att jag sjelf blir sinnelös till mull! Jag har spelt ut, min vandring har en ända, Mitt glas65 är tomt, min trå är af, min slända Är spunnen full. Jag har nu lärt, invärtes verlden känna, Hur fåfängt är allt, hvad vi efter-ränna, Hur lyckan sjelf hon ställer oss försåt. Gif Gud, min verld med äran genomvandra! O! mycket fik och släp om allt det andra Är intet åt. Träd, Frihet, fram, i dina sanna smycken! Träd fram, och bryt mitt ok i tusen stycken, Mitt ok, med allt sitt träle-likt besvär; Mitt ok, det jag sjelfvilligt på mig lade, Då jag af oförstånd till skuggan sade: Du äst mig kär. LUSTVINS GAVOTT MED DE FEM SINNENA. Synen. Ingen må mig det förneka, att jag Vackert älska må: Vackra rosor, vackra liljor, leker ögat gerna på. Vackra seder gör jag heder, Vackra later, vackra dater, Vacker fågel, vacker fjäder, Vacker flicka, vackra kläder. Hörseln. Ingen må mig det förneka, att jag Lustigt älska må: Lustig sång och lustig skämtan, lyder örat gerna på. Frisk trummeta, puka, trumma, Lustigt om min öron brumma; Clav-cymbal, fiol och luta, Hvem kan vilja dem förskjuta? Smaken. Ingen må mig det förneka, att jag Ljufligt älska må; Ljuflig mat och ljufva drycker, spelar tungan gerna på. Kokadt, lagadt, stekt och sudit, Har mig aldrig än motbjudit: Ljufligt vin derpå att taga, Kan min maga ock fördraga. Lukten. Ingen må mig det förneka, att jag Vällukt älska må: Vällukt hjert’ och hjerna styrker, friskar mod och blod också. Oliban, jasmin och ambra, Friskar kistor opp och kamrar; Rosen-Benzoe-tinctura Hand och kinder lifligt skura. Känseln. Ingen må mig det förneka, att jag Kärligt älska må:
N:o 94. angående upplåtelse af mark från Eskilstuna Kungsladugård till skolhusbyggnad inom Klosters församling af Nyköpings län. X. 92. — N:o 95. angående nytt formulär för Rikshufvudboken, m. m. X. 216. A. 251. — N:o 96. angående ett för hamnbyggnaden vid Wadstena beviljadt ytterligare lån. X. 216. — - N:o 97. angående upphörande af den åtskilliga hemman åliggande skyldighet, att utgöra dagsverken in natura till Kungsgårdar och andra kronolägenheter, XI. 3. — N:o 98. angående fiskets vid Trysunda hamn med dertill hörande lägenheters försäljning till Skatte. XI. 3. —• N:o 99. angående förhöjning af låne-procenten vid inhemsk ulls belåning hos ull-diskonten. XI. 3. — N:o 100. angående afsöndring af boslällsjord till utvidgande af Husie Församlings Kyrkogård inom Malmöhus län. XI. 3. — N:o 101. angående pension på Allmänna Indragningsslaten åt 2:ne Afviitrings-landtmälare i Norrbottens län. XI. 3.
På alla de skillén der hållskjuts möjligen kunnat inom Lånet indragas, har denna indragning blifvit verkställd. Broars underhåll, väglagning och snöskottning åro hår i Provinsen besvärliga onera. Utan motsägelse färdas den resande i alla afseenden pä hemmanens bekostnad. Den resande begagnar vågar och broar, till hvilkas underhåll han ej skattar det ringaste, då hemmansegaren deremot ensam dertill skall bidraga. En fördelning i underhålls-skyldigheten emellan deri resande och brooch våg-underhållaren vore rättvis. Kronans räntegifvare hafva äfven anledning till missbelåtenhet genom det olika sått, hvarefter tionden utgår, och hvarigenom en del räntegifvare åro missgynnade. Den tionde, som redan år disponerad, får antingen lefvereras in natura eller lösas efter öfverenskommelse emellan råntegifvären och räntetagare!!. Den odisponerade tionden deremot lefvereras antingen i natura eller efter markegängspris. Kronans tionde lemnäs på bestämda lefy.ereringsstållen, då råntetagaren eger rättighet att anvisa lefver eringsprfer. I dessa olika fall uppstå olika fördelar, helst markegångspriset alltid år vida under det pris råntetagaren sätter. Derföre uppkomma icke sällan tvister emellan räntetagare och räntegifvare. De åro obehagliga för dem båda. Under loppet af de sednare åren liar uppbörden kunnat verkställas utan synnerliga svårigheter. Härtill har laridtmannens varors raskare omsättning och en ökad tillgång på penningar medverkat, hvartill Diskontoch Privatbanker i vidsträckt mån bidragit. Den plikt, som nu drabbar dem, sorn vid uppbördsstämma ej erlägga skatten, verkar vål på de mindre skaltskyldige, hvilka’ derföre sällan eller vida mindre ån förr restera med skattens erläggande vid uppbördsstämma!!; men deremot år vitet för obetydligt för de skattskyldige, sorn erlägga större summor, hvarför också ingen verkan deraf ibland deni förspörjes.
Men i m sak är han gammalmodig. Han yttrar sig mycket skarpt mot de moderna emancipationsideerna. Qvinnorna skola uppfostras till hustrur och mödrar, ej till männens konkurrenter eller till onyttiga modedockor. » Utveckla det för dem gemensamma, det rent menskliga, men låt dem sedan verka på de olika fält, som så tydligt för dem utpekats. Så kan familjen höjas, och der se vi också lifvet i dess vackraste, sannaste och ädlaste dager. » Men främst af allt delta, är det lögnen, han angriper. Han uppsöker missförhållandet och tecknar det i bjerta färger. Kalle Gustafsson, skomakaregesällen, förfaller och går till botten — men icke är det hans fel! Som lärgosse skicka gesällerna honom till krogen efter bränvin. När han vägrar att Ur Dagens Krönika. 9dricka med, göra de narr af honom, och när han berättar det för mästaren, tystas han med örfilar. Det första, mästarn skänker honom, då han mottagit gesällbrefvet, är ett rus o. s. v. Eller » Store Lasses » hjfeltedåd. Vid en eldsvåda i den lilla staden räddar han ett kassaskåp, men sjelf får han döds-knäcken. Stadsfullmäktige gifva enkan en femtikrona i begraf-ningshjelp. Så intages hon på fattighuset, hon och alla barnen. Vidare är det osant, att » grafven allt förliker ». Äfven der, i dödens stad, är rangskilnad och ' klasskilnad. På ena stället högt gräs, som på en äng, färdig till slotter, några fula, lutande träkors, der namnen äro oläsliga eller plåtarne affallna; på det andra en granallé, fina krattade gångar, planteringar, blommor, jernstaket och marmorvårdar. Längst borta i ett hörn den stora gropen för sjelfspillingar. Allt detta får man till lifs i Saxons skildringar. De flesta äro obetydliga, en och annan för obetydlig.
Handels-ordtiingen aj den 22 December 1846, m. m. (Allm. Besvärsoch Ekon.-Ulsk:s Bet. N:o 99 och Uti. N:o 119.) S. A. K. Sedan, med anledning af hvad uti E. K. M:ts under den 22 December 1846 i Nåder utfärdade Handels-ordning stadgas rörande qvintius rätt att drifva handelsrörelse, vid innevarande riksdag blifvit ifrågastäldt alt enahanda rättighet härtill, som vore mannen medgifven, måtte, utan särskild inskränkning, jemväl tillerkännas qvinnan, hafva Rikets Ständer, under förehafd pröfning af denna framställning, funnit, hurusom den ifrån äldre tider rådande åsigt, att qvinna ej i likhet med man skulle ega förmåga att genom arbete sig försörja, mer och mer blifvit undanröjd och numera, temligen allmänt, den mening gjort sig gällande, att qvinna, vid viss ålder, må sjelf ega råda öfver sig och gods sitt. Genom den uti högslberörda, nu gällande Handels-ordning qvinna förunnade rätt, att under vissa vilkor och inskränkningar idka bandel, synas de betänkligheter, lagsliftarne kunnat hysa i afseende å medgifvandet för henne att såmedelst sig försörja, lill en del blifvit häfda; och torde af erfarenheten vara bekräftadt, att berörda rätt i allmänhet val begagnats samt ej medfört några olägenheter. Ehuru det måste medgifvas att qvinrians uppfostran merändels varit vänd åt verksamheten inom det husliga lifvet, kan dock ej bestridas, att uppfostringsväsendet i sednare tider blifvit betydligt förbätlradt samt mera vidtomfattande, så att detsamma ulan tvifvel, derest qvinnans rätt att drifva handelsrörelse blefve fullt erkänd, skulle inom kort erhålla den för henne i delta hänseende nödvändiga praktiska riktning. 456 Expeditions-Utskottets Förs la <j till under d. Skrifvelse N:o 161.
"Söta du", sade, i det hon rätte ut sitt stolta bröst, min under middagen oförtänkt vordne Du-syster, fröken Doll, gripande mig åter under armen; "söta du! kom, så skola vi i den här alléen på tantes superba middag, af hvilken jag verkeligen lät förleda mig äta för mycket, taga oss liten motion; det hör, oss emellan sagt, vet machere Mathilde, ej lill gymnastikreglorne, att äta så mycket; det åstadkommer tunghet och ovighet, påstår Herr Wolymus (Gymnastik-Direktören), jag undrar rätteligen hvad Herr Wolymus sagt, om han vid middagsbordet varit närvarande och sett min appetit." "Om han varit närvarande", vidtog jag, som vid namnet: "Wolymus" alltför lifligt drog mig till minnes Direktörens välmående figur, den der ingalunda talade om svält och sparsamhet, "tror jag nästan han låtit förleda sig till samma förbrytelse, hvartill du goda Curiosa nu påstår dig skyldig", "men, låt oss nu gå." Med kring alla sidor uppskörtad klädning, hoppade nu invid min sida "ma chère"
Gen.m de wanliga tionde jerns aur io» nenie, »sinnes detta ändamål säkrast, uran att wederoörande embetsman usta tas för nasta» oundmikelige mist ig, wio prisets utsättande; en kand och i törfattningar grundad ordning bibehälles för de pa köpe lack,e n anlagde bruk, akt förjkafsa det ersoroerlige strecken,ek kill sa ival qvantitet lvm qvalitet; och tionde gifva,ne sjsiswe ryckas icke wara berättigade list större förmohn, an att >ga den rattigheren art ester eget godtfinnande sa afbörda sin statk anringen med sin liilwe kade wara, elter tö» sa dea med penningar efter de ,värde, som den pä elr bestämdt säck sinnes aga. — I handelst Hö lofl. Ridder kapel och Adeln stärner det anförde sörrjenr der afseende, att Sticks-ältskotiers beränk ude bör äierremit eras, torde afven Höglosi. Urstottet wrd granstlsingen deras för Kronans höaa rätt anse satrast, att bibrhasta ett genom erfarenheten god andt behandlings,'sif med dest tionde jerus sönalttiing, hälst den med ändringen äsyftade lindring för bergsmännen lchvmodeligen ^ideles ukebsiswer, sä ir unt Kongl. Collegierne och Slats^Conroiret icke tillika Z-8 Den i8 Iulii - fä den förestrifl, akt lösningspriset bör sättas mer eller mindre under, hwad kackjernst eljest gäller. äcrrLandl Marsknlkengiorde i anledning häraf propojltton >rasstag ä SlmsUtstottess memorial. Ropades Nej Den häreNer gjorde proposition lill äkerremisi blef häruppå bifa!ler>.