Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessutom får jag påminna om Herr Thams yttrande, att om origtiga Författningar i ett land möjligen finnas, borde man snarare rätta dem, än att, i omvändt förhållande, taga de felagtiga till mönster, och upphäfva de rigtiga. Så skulle man, efter min tanka förfara, om man upphäfde den olika arfsrätt, som hittills varit gällande, för att göra den lika hädanefter. 4:o på efterdömet af den lika arfsrätt_, hvilken såsom undantag ägt rum i en lajidsort_, det gamla Yärends Härad i Småland, utan att medföra skadliga följder. Men jag tror, att exemplet icke är bevisande. Man bör ihogkomma, att den ifrågavarande orten är en skogstragt,der hemmanen äga vidsträckt ägorymd, och der deras klyfning ej verkar så hastigt och förderfligt till åboernes försvagande. Men på slättbygderna, hvarest den odlingsbara jorden redan är upptagen och mycket sönderdelad, der anser jag den lika arfsrätten vara för BondeStåndet ganska skadlig. Den skulle betaga sönerne förmåga att lösa sina systrar Den 22 Junii f. in. 85 ut; den skulle ännu mera splittra hemmanen, än SkiftesStadgan och Författningen om jords afsöndring, i alla fall skola göra. Då en ytterlighet redan ligger i dessa stadgar, så behöfver den motarbetas af arfslagarne. Om äfven dessa skulle draga åt samma håll, så finge man desto förr se BondeStåndets hemmansdelar förringade till de mindsta möjliga bitar, som för Besutenhet antagas. Vöre det väl lyckligt för Riket att hafva en sådan allmoge? Hvad sjelfständighet kunde man väl påräkna hos ett Bondestånd, hvars sjelfägande medlemmar voro så klena, att ett missväxt-år, eller förlusten af några kreatur, gjorde dem oförmögna att betala sin skatt, och behålla sina hemmansdelar? Följden skulle blifva för Staten afskrifningar i allmänhet, sådane man nu får göra för vissa Län, och för jordägarne att ytterligheten af söndring skulle framkalla sin motsats, sammanhopning af altför stora egendomar, dem penningeägaren, vid dylika nödens stunder, skulle för ringa pris kunna slå under sig.
Sådana äro först och främst egentliga fältbefästningars utstakande och utförande; vidare öppna byars, städers och enstaka byggnaders anordnande till kraftfullt försvar, vägars och förbindelsers öppnande eller förbättrande emellan positioners särskilda delar; anläggande af fältminor, förhuggningar, palissaderingar och varggropar m. (1. tillfälliga hinders ändamålsenliga beredande m. m. d. Ater vid anfall mot en, med sådane befästningar eller medelat anbragta hinder förstärkt fiendtlig position tillhör det ingeniör-officerare med ett detachement ingeniör-trupper ätt gå i spetsen för anfalls-kolonnerne, för att undanrödja hvad som deraf kan hindra egna truppers anmarsch. Dessutom förekomma en myckenhet lägerarbeten så snart trupperne någon längre eller kortare tid tillåtas ligga stilla, såsom uppförande af baracker och lägerhyddor af många slag, allt efter på orten tillgängliga materialier, fältbakugnar, brunnar, ordnande af sjukhus och förrådshus för intendentur och förvaltning m. m. Slutligen kommer det egentliga fästningskriget med sina vidlyftiga sappoch min-arbeten, till hvilka ingeniör-trupper äro lika behöflige för de försvarande som för de anfallande. Att vid alla dessa, under ett aktivt fälttåg dagligen och stundligen förekommande behof ersätta ingeniör-trupperne med, vare sig vanlige soldater, eller med för tillfället samlade civile arbetare, skulle ej leda till något fullgodt resultat. Mot vanlige soldaters användande talar deras obekantskap med en stor del af de förekommande arbetena; deras mindre färdighet och vana och, i följd deraf, större långsamhet vid andras utförande, särdeles under sådana försvårande omständigheter, som i krig ofta förekomma; olägenheten att nödgas rycka deni ur linien och från deras egentliga mål, striden, vid tillfällen då arbeten måste utföras i fiendens åsyn; omöjligheten att medföra nödiga verktyg för hvarje trupp, som skulle kunna komma i hehof att användas till sådane arbeten; samt slutligen den obekantskap som skulle finnas emellan det ledande ingeniörbefälet och truppen, hvarigenom hvarje arbete i hög grad försvårades. Mot för tillfället, eller vid krigets utbrott, samlade civile arbetare talar nödvändigheten, att ingeniör-trupperne äro fullt bildade soldater, alldenstund de ofta såsom sådane måste uppträda.
För min del har jag aldrig godkänt ett sådant hushållningssystem, och vet att ett sådant system icke burit goda frukter; man har ock i sednare åren börjat uphöra dermed. Men jag tror i allt fall, att huru många trefna arbetare, som genom detta hushållningssätt blifvit bragta till fattigdom, skulle ännu flere blifva bragta till liggarslafven, om den af motionären föreslagne lag blefve antagen. Jag instämmer deruti att väl vore om arbetare finge sådana vilkor, som försäkrade dem om en framtid, då man alltid kan på räkna att de få mera intresse för sig sjelfva och sina familjer; men aftalet måste vara fritt å ömse sidor. Det sätt som här föreslås, att genom tvång komma till målet, tror jag icke vara lämpligt. Gr. Sparre, Erik: För min del anser jag dessa långa diskussioner vid remiss af motioner lill Ulsk., icke tjena lill något ändamål, men då jag har hört motionären åsyfta att LagUtsk. skulle utarbeta ett förslag i den syftning, som han framställt, så måste jag på LagUtskis vägnar vördsamt anhålla, att detta Utsk. måtte derifrån befrias. Om också motionären såsom ett korrektif mot det tilltagande proletariatet på landet föreslagit inteckning i jordegendomarne, så är det likväl endast såsom ett alternativ han framställer detta förslag. Jag hoppas likväl att han lätteligen inser alt detta förslag befinnes så opraktiskt, att han derifrån afslår, och borttager man den delen af motionen, och håller sig med den delen, som afser en underd. anhållan hos K. M. om besörjandet af ett förslag till förbättrad fattig vårds-stadga, sä anser jag motionen tillhöra Ekon.Utsk. Frih. Cederström, Rudolf: Det ämne, som härvid kommit å bane, frågan om den fattiges lott, om arbetarens ställning, påkallar otvifvelaktigt ali upmärksamhet hos hvarje tänkande och för menuiskors väl ömmande samhälls-raedlem. Den värma, hvarmed detta ämne
Kontrollören anmäler detta oförtöfvadt hos fogden i distriktet, eller i städerna hos politimästaren. Finner öfverkontrollören att underkontrollör gjort sig skyldig till försumlighet eller bevisIigt orätt förhållande, eger han att suspendera honom och tillkalla en annan af de utnämnde kontrollörerna till tjenst i bränneriet, hvarjemte han inberättar saken till departementet, eller vederbörande fogde eller polismästare. Likaså eger öfverkontrollören att beordra underkontrollörerna till omflyttning till olika brännerier så ofta som möjligt. Uti förutnämnde protokoll införas tillika uppmätningsoch profningsförrättningarne, hvarvid tillgår på följande sätt: Först undersökes bränvinets temperatur, samt den sprithalt, som profvaren, när den omedelbart efter temperaturens undersökning, nedsänkes i vätskan, anger, hvarefter uppmätningen får företagas. Såväl den uppmätta qvantiteten som temperaturen Och den af profvaren angifna styrkan införas i protokollet. I händelse af, alt det uppmätta och profvade bränvinet under profningen befinnes hafva en temperatur under eller öfver 15° C. eller -12° R., göres reduktion enligt de förenämnda reduktionstabellerna, för att finna dess verkliga styrka och qvantitet, hvilket likaledes införes i protokollet. Genom att multiplicera den sålunda funna sprithalten med den funna qvantiteten bränvin, erhålles den verkliga qvantiteten alkohol, och genom division af denna produkt med 50 erhålles det antal potter af 50 procent bränvin, för hvilket skatt skall erläggas. Denna uträkning införes också i protokollet. Profningen, så väl som undersökningen af bränvinets temperatur, sker med justerade instrumenter (den förutnämnde genom Kongl. Resol. den 10 Februari 1845 antagne bränvinsprofvaren); För hvarje bränneri anskaffas på allmän bekostnad 2:ne profvare, som under det bränneriet är i gång förvaras af kontrollören, och sedermera tillställas länsmannen i distriktet, eller politimästaren i stad, att förvaras. Kontrollören är under den tid, rörelsen är i gång, ansvarig för instrumenterna, och om ett af dem skulle gå sönder, eger han att genom vederbörande fogde reqvirera ett nytt, hvilket ban sjelf mäste betala.
IndragningsStaten, Allmänna, om tryckning af. XIII. B. 266. XV. Å. i37. XXL U. 123. XXIII. A. 148. IndragningsStaten, Allmänna, angående regleringen af. XXIII. B. 5o8. XLVIII. Införsel, oloflig, af varor. Se Varor. InkomstBetänkandet, om uppställningen af. V. 115. VIII. R. 251. Inkomster, StatsVerkets. Se Statsverket. LVU. A. 214. LX. E. 3. Inqvarteringskostuader, om åläggande af Be - 269 villning till ersättning för. XLII. B. a3o. XLVIII. A. 32. Insocknefriheten å Hemman som blifvit skilde från Säterierne. Se Rå- och Rörs-frilieten. LV. B. i83. LVI. 246. LVII. A. i45. E. 3o7. LX. A. 135. — angående, för Rikets Ständers Revisorer öfver BankoVerket. LXV. B. m.A. 2i3. E. 392. — för BankoUtskottet. Se BankoUtskottets instruction. — för RiddarhusDirectionen och dess tjenstemän. Se RiddarhusDirectionen. Inteckningar till säkerhet för fromma stiftelsers medel, angående deras gällande kraft utan förnyelse. XXI. B. 125. XXIII. A. 256. InteckningsFörordningen, angående förändringar uti. IV. 184. LXII. B. 324. LXV. Å. 57. InteckningsLagarne, om rättelse uti, i afseende på de orter der blott ett Ting . hålles. V. 188. VIII. R. 255. XXIII. B. 324. xxiy. A. 4'- 27° Invalidinrättningen vid Ulriksdal, om upphäfvande och upplösning af. V. 356.
Jag skulle afstå från vidare försvar af mitt förslag, om detta förslag endast varit etc uttryck af mitt enskilta tycke; men sådant äc icke förhållandet. Flere Vetenskapsidkare, hvilkas oväldiga och grundliga sak-kännedom Ä7<5 Den 19 Martti. hittills af ingen blifvit bestridd , dela min öfvertygelse. Att saken icke är ovärdig allmän uppmärksamhet, synes äfven bevisas deraf, att den innom intet Riksstånd saknat förespråkare och att så väl Högloft Ridderskapets och Adelns egna Ledamöter innom det Utskott, till hvars pröfning målet hör, som Högvördiga PreateStåndet och Vällofl. BorgareS åndet, då detta Mål blef i deras Pieni.sammankomster föredraget, gifvit ett kraftigt understöd åt min tillstyrkan att ifrågavarande företag måtte utan uppskof till verkställighet befordras. Då jag, efter denna förklaring, öfverlemnar våra Nordiska Handskrilter till lortfarande hvila, förnyar jag min upprigtiga önskan, att denna hvila icke måtte blifva långvarig. Herr Heykensköld, Detlof Ludvig: Statsutskottet har framställt tvänne Alternativer: det ena, att derest ifrågavarande ölversättning ej utan Statsverkets betungande kan företagas , dermed må böra till en lägligare tid uppskjutas; samt det andia, att Riksens Ständer skulle hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Maj:t i Nåder särskildt ä detta ämne fästa uppmärksamhet, och om några medel skulle finnas, då i Nåder understödja detta nyttiga företag. Om Proposition hade blifvit framställd till bifall af sednare Alternativet, hzde jag för min del röstat Ja j men nu åter, då förra Alternativet blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit, anhåller jag ttt mot detta beslut få till Protocollet reser* Den 19 Martti. 277 vera mig. Jag delar ej den tanken, att den närvarande Generationen bör arbeta endast för det närvarande.
Och sorn för verkställigheten af Riksbokslutet, efter dess nu erhållne större vidd och omfattning, jemte de i öfrigt föreslagr.e förändringar med öfverinseende! i Uppbördsoch Redogörelse-Verket, det under Kongl. Stats-Contoirets Styrelse ställde Boksluts Contoir, sorn, i följd af Kongl. Brefvet den 13 Februari i 1811, inrättades och hvars personal lämpades efter den då lande inskränktare planc-n för detta Bokslut ! o 1 icke kan vara tillräckligtsa tillstyrker Utskottet, det Riksens Ständer i underdånighet öfverlemna till Kongl. Majit att, till följe af hvad nu föresjaget är, i Nåder förordna om den tillökning i personalen inom Kongl. Stats-Contoiret, som för utförandet af Riks-hufvudboks arbetet vid dessa förhållanden pröfvas nödig, samt af öfverskott å Stats-Verkets intrader låta anordna, så väl lämplige arfvoden för de Tjenstemän i Kongl. Stats-Contoiret, hvilka, jemte det de beuridt sine öfrige göromål, biträdt vid författandet af den nu slutade 1821 års Hufvud-bolc, och hvilke arfvoden Utskottet anser sig böra föreslå till en summa af (1,200 R:l.) Ett Tusende Två Hundrade Rd.
Ty hvad har Utskottet med denna sophism annat gjort än i sjelfva verket erkännt, att för de ifrågavarande, gynnade produkterna, någon sådan gunst icke behöfves. Har Utskottet allt igenom Den 19 Junii e. m. 4t3 röjt bemödandet, att rikta StatsCassan, på näringarnas och industriens bekostnad, så måste det dock erkännas, att Utskottet härifrån gjort ett ampelt undantag till spannemålsoch bränvinsproducenternas samt jernoch rnetalltillverkarnes förmån. Jag forskar ej efter orsaken till detta undantag, öfver hvilket de nyssnämnda producenterna och tillverkarne kunna lyckönska sig;, och jag lemnar derhän, om skälet verkligen varit,- att Utskottet fruktat, att hela dess system skulle blifvit kastadt öfverända, i fall Utskottet icke gjort detta undantag, utan också behandlat de ifrågavarande mäktigare intressena på samma sätt, som de industrie och slöjdeidkande klasserna. Jag förbigår vid detta tillfälle den statistiska teckning, som Utskottet lemnat af Fabrikernas tillstånd, af beskaffenheten och beloppet af deras tillverkningar, äfvensom af de stora fördelar, af hvilka de förmenas vara i åtnjutande. Denna teckning är uppdragen i afsigt att rättfärdiga Utskottets förslag, att beröfva fabrikerna det skydd de hitintils haft i införselsförhuden; jag undrar således ej på, att teckningen utfallit sådan, den nu visar sig. Att vederlägga alla ensidigheler deruti, skulle nu föra mig för långt; dertill skulle fordras en serskilt afhandling. På samma sätt förhåller sig ock med den målning utaf verkningarne af 1823 års system, hvilket Utskottet lemnat för ett analogt ändamål, eller för att rättfärdiga delta 4.4 Den 19 J un i i e. ra. såkallade system. Men ett beriktigande nu af allt det ensidiga i denna målning, skulle likaså leda mig i allt för många och vidlyftiga detaljer.
Memorial angående verkställd votering i ämnet 87. L. Lagfart. Om förändring af föreskrifterne derom 19. Lagskipning. Om åtgärders vidtagande för befordrande af skyndsamhet deri . 83. Landsflykt. Om upphörande deraf, såsom påföljd för brott 76. Löftesman. Om ändring af hvad 10 kap. 10 § Handels-balken stadgar, folden händelse att löftesman dör 28. Svar på återremiss 81. Lösningsrätt. Om ändring af hvad derom stadgas i 12 kap. 7 § Ärfda-balken 17. M. Medborgarerätt. Om utländsk mans förvärfvande deraf 51. Förslag till sammanjemkning af skiljaktiga beslut 60. Mihtie-boslällsordning. Om ett tillägg till densamma 6. Misshandling af djur. Se djur. Myndighet för ogift qvinna 4^ Svar på återremiss .53 Expeditionens Nummer. N. Nabos lösningsrätt. Om upphörande deraf 12. Svar på återremiss 32. Notarials-inslilution. Om inrättande deraf 63. Notarie Konsistorii. Om de egenskaper, som böra af honom innehafvas . 67. Nolarii-publici. Om stiftande af lag för dem 63. Nämndemän. Om inskränkning i deras antal ' 79. » förändring i sättet för deras utväljande — » rättighet för dem till lön af stats-verket — » förklaring af hvad lagen stadgar i afseende på deras jäf aktighet ,80. P. Patronaträtt. Angående ändring af föreskrifterne derom 70. Prebende-paslorat. Om tjenstförrättande pastors skyldighet att bo inom pastoratet 4 och 55. Preskription. Om förändring af 17 kap 32 § Rättegångs-balken 90 Presträttigheter. Se konventioner. Q: Qvinna. Om dess rätt att vara myndig 42. Svar på återremiss 53. Qvittnmgsrält i konkurs. Angående tillägg i sådan syftning till 17 kap. 3 § Handels-balken 33. R. Religions-frihet. Om utvidgning deraf .46.
Jag kan således ej annat än insistera på Grefve von Rosens förslag. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalk en gjorde proposition till bifall å BancoUtskottets förevarande Utlåtande. Ropades Ja och Nej. Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade an - 86 Den 28 December e. ni. taga det af Grefve von Rosen framställde förslag. Ropades äfven Ja och Nej. Herr von Hartmansdorff förnyade sin förut framställde anhållan om votering. I anledning hvaraf Hans Eoccellence Herr Grefven och Landt Mar skalken föreslog följande Yolerings-proposition: Den, som bifaller BancoUtskottets Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, i anledning af väckt motion om ersättning till ÖfversteLieutenanten G. U. Adlerstam för dess, genom en rättegång med Rikets Ställa ders Bank, orsakade lidande, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses, med afslag å BaneoUtskotlets ofvanherörde Utlåtande, Ridderskapet och Adeln besluta, att den summa, hvilken såsom ersättning beviljas Herr Adlerstam, må bestämmas lill 16,000 R:dr Banco, hvilka komma att af Banken till Herr Adlerstam utbetalas; Hvilken Voteringsproposition afRidderskapet och Adelil godkändes, samt anslogs. Voteringen börjades klockan half till g eftermiddagen, och befunnos efter vote - Den 28 December e. ra. 87 ringens slut, klockan en qvart till 10 om aftonen, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 18. Nej — 85.
Utskottet biföll äfven, att protocollerne hällne i Stats-Rådet öfwer Commandomål, emot hvilka ingen anmärkning blifvit gjord, måtte skyndsammeligen till Herr Stats-Rådet m. m. Friherre Adlercreutz blifva återlemnade. Utskottet åtskilljdes kl; 12. Justerat d. 7. Aug. [o: September] 1810. A. G. Mörner. Fredagen den 3l:ste Augusti kl. V2 tili 10 förmiddagen sammanträdde Constitutions Utskottet in pleno, då alla i staden varande Ledamöter voro tillstädes. I anledning af från samtelige Riks Stånden ankomne remisser med anmodan till Utskottet att uppsätta förslag till Riksens Ständers Hyllnings Ed åt Hans Kongl: Höghet Kron-Prinsen, äfvensom till den Ed, Hans Kongl: Höghet bör Hans Maj:t Konungen gifva, upplästes formulairen så väl till den Ed Högsalig Hans Kongl: Höghet Kron Prinsen CARL AUGUST till Hans Kongl: Maj:t afgifvit, som Riksens Ständers Ed till Högbemälte Hans Kongl: Höghet; och beslöt Utskottet att ordagrant bibehålla dessa Formulair endast med förändring af namn och årtal. Sedan Hr Grefvens och Ordförandens proposition att uti det memorial, som i detta ämne kommer att till Stånden afgå, måtte införas Utskottet(s) hemställan att, då tvifvelsmål om H. K. Höghets rätta Titulatur yppats, densamma kunde öfverlemnas till Kongl. Majt:s Hof Cantzlers Ämbete att närmare bestämma, vunnit bifall, upplästes ett project till förenämnde memorial till justering, som godkändes 1. Derefter företogs den af Prosten Schartau och Riksdagsmannen Pehr Olsson till Utskottets pröfning öfverlemuade frågan om Bancooch Ri ksgällds-Fullmägtiges utöfvande af riksdagsmannarätt, enär Riksdag på annan ort än hufvudstaden hålles2.
Sammandra ofver 18 års Bevillning för Län. #• t : : • . (lif, Bb. lill Nrt »7 i Eihaag till RiksSt. ' , x ' a ö j;te Sam 1.5 'Summarisk Ulräkning öfver Personlig Afgift efter I Art. af 1818 ars Bevillnings*Stadga uti llän för år 18 - « Enligt Mantals* och Skattskrifpingslängdernes innehåll; a I Etdr person ä 3a skill, dito -. ä — 24 skill, dito å — 16 skill, dito - • Summa Häraf finnas På landet - m m - n. N. Mågar, Söner och Drängar. Sonhustrur Döttrar och Pigor. Summa Personer, sorn erlägga Mantals - penningar. Bevillning. Ifrån och med det 19 och framgent. *2 ? Att cl a tu M ^ ^ £ (Uo p n w VJ 3- 3o -> Hemman. Frälse Räntor, Lagenheter. (Lit, Cc. till N;r 17 i Bih. till RiksSt, Piot. 1817—1818, j:te Sami.) Värde i Tusental. > Iiän. för år 18 • - Bergverk* Manufacturier, Fabriker och Inrättningar* > CfQ Qvarnar. Ägande Kätts Afgift, Fabrilts-Inrättningar. Taxerade efter utsatte Classer. > »? Summai Sammandrag öfver TaxeringsLangderna N:o 5 uti Xiän för år 18 - För tandét N. N. Stad K. N. dito Summa Sorn innehafves under J Bostalls-rätr. Hem man. Lägen heter. Qvar nar. 1 Procent af Löneinkomst. > CTQ Afgift af Embete och Tjenst. å 2 procent af Löneinkomst. 3 - > d? å 5 procent af Löneinkomst. 3 - Summa. (Lit, Dd, till N;r 17 i Bih, till RiksSt, Prof, 1817 1818. Hte Sami,) 4 Sammandrag öfver TaxeringsLängderne N:o 3 uti llän för år 1 Egendom tillhörig Ko ngl.
Sedan, för befrämjande af en under Zoologie Adjunkten, Magistern Otto Torells ledning tillämnad vetenskaplig expedition till Spetsbergen, Rikets vid i 859—1860 årens riksmöte församlade Ständer anvisat en summa af 8,000 R:dr samt, uppå derefter af Vetenskaps-Akademien i underdånighet gjord hemställan, Kongl. Maj:t för expeditionens utförande efter en utvidgad, mera fullständig och ändamålsenlig plan, i nåder beviljat ytterligare understöd med 12,000 R:dr utöfver hvad till företagets befrämjande af Rikets Ständer anvisats, har, efter det ifrågavarande vetenskapliga expedition under år 1861 kommit till verkställighet, Adjunkten Torell om densamma aflemnat underdånig berättelse, hvaruti, efter föregången redogörelse för företagets tillkomst, hjelpmedel och fortgång, äfvensom för de särskilda vetenskapliga arbeten, som derunder åstadkommits, och den deraf för vetenskaperna påräkneliga fördel, räkenskap blifvit aflagd för de med expeditionen förenade kostnader och användningen af dertill meddelade understöd, i sammanhang hvarmed ock framställts anhållan om ersättning för en uppkommen brist af 17,356 R:dr 80 öre med ränta från dagen för räkenskapens afslutande eller från den 1 Januari sistlidet år. I anledning af berörda berättelse har Vetenskaps-Akademien, efter erhållen 28 Kanyl. iUuj:ls Säd. Preposition .Yr» t Ii. nådig befallning att sig deröfver utlåta, af sina ledamöter, General-Majoren Friherre Wrede, Professorerne Boheman och Edlund samt Assessoren Lindhagen, inhemfat yttrande, hvilket Akademien till Kongl. Majrt öfverlemna! med Tillkännagifvande, att hon detsamma såsom »in egen åsigt antagit. Efter hvad af detta yttrande inhemtas, liar expeditionen blifvit på ett synnerligen förtjenstfullt sätt utförd, helst när i betraktande togos de vanskligheter, hvilka en resa i arktiska trakter alltid måste vara underkastad.
Cederström, Jacob: Här inträffar den besynnerligheten, att i 2:ne olika morn. af samma § förekommer, att på ena stället skola Bergsoch Comm.colhrne gemensamt, som det rätteligen vara bör, afgöra en fråga, men på det andra skall Bergscoll. af Comm.coll. höras, en form, som ingalunda är förenlig med de i Riket gällande författningar, ty i alla mål, som äro af beskaffenhet att af flera embetsverk böra afgöras, skola desse, enligt 1836 års bref, sammanträda för att gemensamt afgöra sakerne. Att nu här rösta i förstärkt Ulsk. om huruvida redactionen skall blifva i strid med 1836 års författning, utan att man säger ett ord om att denna författning skall ändras eller upphäfvas, det finner jag mer än besynnerligt. Jag hade trott, att man vid redigerandet af förslager till R. Sl:s beslut, bort rätta sig efter gällande författningar. Gr. Cronhjelm: Af betänk, inhemtas, att BondeSt. icke under något villkor vill medgifva tillåtelse att tullfritt införa de ifrågavar. rudimalerierne, Presteoch BorgareShn vilja åter en sådan tillåtelse meddela på det sätt, att Comm.coll. derom beslutar, men med det efter min tanka oformliga tillägg, att det ena Collegiel skall höra det andra. R. 0. Ad. har beslutat att frågan om tullfri införsel i vissa fall må beviljas, till följd af beslut, gemensamt faltadt af Bergsoch Comm.colhrne. Jag tror att Utsk. ganska riktigt uppfattat frågan, då Utsk. sagt, att detta utgör ett villkor å R. 0. Ad:s sida, hvarförutan R. 0. Ad. icke vill medgifva dessa rudimateriers tullfria införsel; och derföre har Utsk., af grannlagenhet mot R. 0. Ad., och i] följd af sin pligt att tolka grundlagen, icke ansett sig kunna yttra, att R. 0. Ad. bifallit rudimateriers tullfria införsel, såvida icke det villkor uppfylles under hvilket R. o. Ad. lemnat detta bifall; och detta är orsaken hvarför voter.propos. blifvit så uppställd, som den nu befinnes.