Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit, enär denna kostnad„icke kan bestridas af det till 1,700 r:dr årligen inskränkta anslaget för samma slott å Riks-statens första hufvudtitel, samt då detta dyrbara forntidsverk, för hvars återiståndsättan de betydliga summor under de sednare åren blifvit af Kongl. Majrts egna medel använda, bör af staten underhållas, härigenom hafva för ofvanberörde behof äskat en summa af Sju tusen fern hundra riksdaler banko, att, uppå skeende reqvisition, till Riksmarskalks-embetet utbetalas. ITvad deremot angår öfrige vid undersökningen anmärkte felaktigheter och behöflige förändringar uti det Kongl, slottet samt Arfprinsens palats, äfvensom vid Drottningholms och Haga lust-slott, ämnar Kongl. Majit icke härtill af Rikets Ständer äska något särskildt anslag. I sammanhang härmed vill Kongl. Majit meddela Rikets Ständer, att Riksmarskalks-embetet, uti underdånigt memorial den 23 nästlidne Augusti, anmält, att det trädskjul, livilket för omkring femtio år tillbaka uppfördes å gården vid Kongl, hof-stallet i Stockholm, för att tills vidare begagnas såsom ridhus, nu mera är så förfallet både till tak och väggar, att detsamma icke längre kan anses brulcbart, i följd hvaraf hemställan blifvit gjord, att ett ändamålsenligt ridhus, som för Kongl, hof-stallet är oundgängligen nödigt och hvartill ritning blifvit uppgjord samt kostnaden beräknats till 30.000 ridr, måtte, så snart ske kan, varda uppfördt å inre stallgården bredvid och utmed quaien vid södra armen af Norrström. Genom en sådan byggnads uppförande vunnes jemväl ett. prydligare utseende för denna mest besökta del af hufvudstaden.
Fullmägtiges omförmälde förslag måtte blifva någon rubbning underkastad, Fullmägtige funnit lämpligast vara, det Boksluts-Commissarien finge sig anbefaldt, att vid afslutningen öppna en räkning, hvarå den omsalta årsvinsten till sitt kända belopp upptoges för att genast, såsom i Låneväg använd, åter afföras. De olyckliga verkningar, hvilka af Cholera-farsotens härjningar redan uppstått eller ännu torde uppstå, ej blott i Götheborg och de till denna Barico-UtskQttets Bet. IV.-o Sy. 7 Stad angränsande provincer, utan äfven nu mera i de fleste andre orter inom Riket, vare sig omedelbarligen, der denna farsot redan hunnit sig kringsprida, eller indirecte, genom de spärrningseller quarantaines-anstalter, som för vissa hitintills fredade trakter blifvit vidtagne, äro beklagligen på ett så smärtande sätt vitsordade, att en hvar måste ej allenast inse och erkänna desamma, utan äfven med Motionairerne lifligt instämma i den önskan att från Rikets Ständers sida någon åtgärd kunde vidtagas, till förminskande af det menliga inflytande denna farsot för närvarande, å så väl enskilde förhållanden, som allmänna rörelsen, i flerfaldiga hänseenden utöfvar; men under det Utskottet, å ena sidan, ledd af denna önskan, funnit sig på det högsta uppmanad att söka i närvarande bekymmersamma ställning bereda den af Motionairerne åsyftade mildring, har det å andra sidan för Utskottet varit en oeftergiflig pligt, att härvid ej förbise de vigtiga grundsatser Rikets Ständer numera antagit såsom nödvändiga för en ändamålsenlig förvaltning af deras Bank eller, af känslan för en tillfällig olycka, huru ömande den än må vara, låta sig hänföras, att med sin röst medverka till något, som kunde leda till ringaste eftersättande af Bankens hufvudföremål.
Spela ' Porilainen marssi '! » Då marschera de i takt g e n o m rummen efter musiken. Någon gång undervisar den äldre den yngre i grammatik, en gång hörde jag h o n o m fråga: » H ö r du, ska man säja lillare eller mindre? » Lilla bror tvärsäkert: » Större! » .Ta, större blifva gossarne o c h m e d d e m ansvaret. Måtte jag blott äga styrka o c h förmåga att fostra d e m till sanna, hederliga o c h dugliga män. Hoppas, bed och arbeta. Hälsans grundfond. Själens jordmän. H v a d det rent fysiska beträffar, så fordras för det lilla barnets välbefinnande den trefald, s o m utgör själfva hälsans grundfond, o c h s o m består af sund, närande föda, frisk luft o c h renlighet. Från första stunden skall födan gifvas på bestämda tider; från 1 års ålder b ö r barnet vistas i fria luften så m y c k e t s o m möjligt o c h ifördt en praktisk klädedräkt, lämpad alltefter årstiden. Förutom de smås lifselixir, de regelbundna varmbaden, vill jag vid sidan däraf äfven tillstyrka ett annat bad, som vi kunna benämna det härdande, o c h s o m tillgår sålunda. Hvarje morgon, s o m m a r s o m vinter, från två års ålder, neddoppas det lilla barnet, helt hastigt endast, i en balja m e d nattståndet vatten (den kallare årstiden uppblandadt m e d litet varmt) o c h torkas sedan mycket väl m e d ett groft lakan; ett dylikt förfarande verkar skyddande m o t förkylningar o c h stärker hela nervsystemet. Och så ännu en sak af vikt, innan vi öfvergå till den psykiska delen af ämnet, nämligen barnkammarens utseende. Välj därtill o m möjligt det största o c h soligaste rummet, tag ljusa o c h framförallt giftfria tapeter o c h gardiner samt af möbler de nödvändigaste, ty svängrum b ö r där finnas för ras och lekar, som spänna musklerna o c h sätta blodet i o m l o p p.
I denna §. förestås at samma Ksvilorer matte öfwerse Lancjurn och Rikör i>98 gölds ^nnroiiek. Jag har flera ganger haft förtroende ar wara Heviior i Languon. Jag här fminik dertil myFtli tid behöflig, och tror sä mycket mera der» ti! nu orga, som twänne Riksdagar bljfwit hallna ut« om Stockholin och verifloaiionerns sedan sidsta Kovilion således behöfwa igenomgas. Jag sör min del a-ckr alitsa häldst särskillda llovilorer för hwardera Wreket böra förordnas. Ju mindre blandning Werke» emellan, ju bättre. As den uplästa §. finnér jag ock en större myndighet an cilförene wara HsvHorsrlss tilerkänd. At deras myndighet något ökes, tror jag ej kunde wara ur wägen, sa wida den ej sträckte stg längre, an at esker kkezlsment-r och luliruAivL>sr rätta och återställa hwad af Fullmagtiga kunde wara feladk eller öfwerflkridet; men ak ställa en Ständers Fiillmägrig under Domstol, hwilket i iVInmenrek ftresiaS, det har aldrig förr warit killäcer, och dcrkil kan jag ingalunda samtycka. Häldre skulle jag La inga i deri jäinnknjng, at i händelse en Fullmägtig funnes hafwa afwikit fran InfiluLki-merr och kegiemsmers föreskrifter, Hsrikorsr skulle blott och allena kunna förklara honom obehörig at fortfara med der honom af Stander kilerkända förtroende. Herr 8 recl r. Uci detta lVlomsnr sf Hemliga Urstottcis, Betänkan.de aco orden tydliga, akde e.i ringar lvLviiorerns kunna göra bkifwa gällande, sa wida de aro grundade pä den sör dem utfärdade Inlbru6, an.
Inkomsten af en bland dessa amatörföreställningar användes till inköp af svenska flaggor till härvarande läroverk och folkskola samt en smakfull fana till läroverkets ungdom att begagnas vid firandet af fosterländska högtidsdagar. Som att litet bevis på landshöfdingskans representativa förmåga må nämnas, att sistnämnda fana öfverlämnades till ungdomen af henne själf i ett tal, framfördt med kvinnligt behag, men därjämte med en kraft och en säkerhet, som icke alltid kännetegknar ett » jungfrutal ». I en krets af släktingar ech vänner firade hon sistlidne sommar den 25:te årsdagen af sitt lyckliga äktenskap, i hvilket hon äger trenne söner, af hvilka den äldste är underlöjtnant vid Norrlands artilleriregemente. Mot samhällets höjder — de må nu befinna sig i hufvudstaden eller i landsorten — riktas ju städse många pilar, äfven så- dana som äro förgiftade, om icke af hat, så åtminstone af småsinne och afund, men huru otroligt det än må låta, har den som tecknar dessa rader aldrig försport, att nå- gon inom Kalmarorten ens försökt att afskjuta någon dylik pil mot henne, som för den kvinnliga spiran inom residensbyggnaden i Kalmar, kanske just emedan bemälda spira är omlindad med något liknande de små, behagfullt formade, doftoch färgrika föremål, som hon så mycket håller af på hvarje lämpligt ställe utom i sin egen lefnadsteckning. O. S. Julia Mathilda Svedelius född Azelius. Den som haft förmånen njuta af den gästfrihet, som i rikt mått öfvas af Örebro läns nuvarande höfding, herr Axel Svedelius, har minst af allt kunnat undgå att lägga märke till den stämning af trefnad, som så osökt inställer sig vid besök i detta vackra hem, där smak utan flärd uppenbarar sig i allt och där den besökande städse kan påräkna det förekommande bemötande, som utgör den bästa kryddan på alla festligheter i landshöfdingens salar lika väl som i den enskildes mera anspråkslösa hem. Och att den världserfarne, alltid fryntlige höfdingen just i denna del, i sin sträfvan att sprida trefnad omkring sig både i och utom sitt hem, har den bästa medhjälparinna i sin maka, är lika allmänt kändt som erkändt.
Räntor, förnämligast erlagda af Handlande, sorn erhållit förskott till spanmåis-uppköp, 2. Observationer och ersättningar 8,619: 4. 1. Vinst på försäljningar 22,709: 39. ro. 45,443l X7. x • Salans till ur 1S42. c, v ' i • k Anmärkt remiss till Kongl. Räntekammaren ’n‘. Öfverlevereringar 654-’ 38. 9. Stats-Verkets fordran för af dess förråd inom Norrbottens CrrilH. Af skr ij ning ar: - — ■ — .. Af Kongl. Maj:t samt Rikets Ständer beviljad afkortning till i/3:del af primitiva skulderna efter i83o och 1833 års missväxter i Westerbottens Län 73,430:41. i.t* Dito i Norrbottens Dito 108,22.4:25. 3. Grundade pä Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes och Kongl. Mag a sins-Uppbörds mäns afskrifnings proceut . Behållning i Kongl. Räntekammaren och Ränterierna 95,o5o: 5, I. Bebet. Credit. Afskrifniugar och Omkostnader, Återbetaljing Uteslåtnde Utestående vid Afkortoingar åren Remisslage och kontant åreu vid 1841 1839 åra slut. 1840 och 1841. P.isskillnad n>. m. 1840 och 1841. Sfi slut. 66,649: i4* «i. Levererade under åren 1842 och 184^ • . * « * ,? ■ 753:33. — x,33i:32. Wermlands Län. i6,5i6: 16. I konkurser bevakade 326: z6. Efter i83o med i833 års missväxter — —■ 20:4-i. Levererade kontant ; , Omkostnader
Största lager i Norden Kulörta o, Svarta Yllekl&amp;dni-styger Kulörta och Svarta Sidentyger Schalar och Resfiltar m, m, Observera! Genom direkta förbindelser nied inoch iitlaiidets förnäinsta fabrikniiter kan jag erbjiida ofvanniiinda artiklar bättre och billigare an nigoii annan och torde en hvar genom besök i mina lokaler eller genoiii ieqvisitioii af profver och varor latt blifva öfvertygad om fördelen att Iios mig fylla sina behof af dessa ar tiklar. Profver på begäran Nk ' le \ etoa le \ ew 6 16. kostnadsfritt, pw 1.86 ' ' ik~-re~ef~n t a 1bTe1ef0n6 s Om förs1 aget till vigselformul~r. Försöker m m att analysera det första protestantiska, af Olans Petri författade ~ i ~ s e l f o i m a l a r e sii t, finna vi dar n&amp;- gr&amp; synnerligen kmakteristislra clrag: först den frihet ', hvarmed de åberopade bibeltexterna behailcllas, seclan (len kraft och innerlighet, som utmärker skildringen af makarnes för-. h&amp;llande inbördes. Så, t d a r Olaus mindre till mannen om hans af bibeln honom gifna makt öfver hustrun, aii han varnar för missbruket af denna makt och den allt f ö r vanliga beniigenheten att bruka den i sjiilfvislzt sinne. H m upptager viil det gamla bibliska uttrycket: w mannen skdl lilska sin hustru såsom sitt eget kötts, men haii omskrifver clet på, ett satt, som visar, att haii darrned menar sitt eget. ' $ Z Men icke nog Izarmecl, han förbigår helt och hållet det för nutidens inIinniskor s&amp; krassa och motbjudande ordet: woch de t u skola vmda ett kött ». Den enhet och samhörighet han ptiyrkar mellan akta makar ar af helt anIla11 art.
Orsaken till den klena afsättning och det låga pris å spannmål, sorn öfverklagas, tror jag mig finna deri, att i sednare åren en lättare tillgång på penningar gaf landtmannen tillfälle att företaga och verkställa odlingar å många fält och lägenheter, som förut voro ofrugtbara; att ett högra spannmålspris, sorn då var rådande, lockade många genom en förmodad vinst att odla .sina klenare ängar, ja till och med någon del af hagmark på sina ställen, utan att sådan jord sedan blifvit till gräsväxt igenlaggd; att herrar bruksegare, de åren bruksrörelsen var i stagnation och mindre förmånlig, företogo och fullbordade många större och nyttigare odlingar; att potatoes-planteringen nu är i stort utvidgad, emot för några år tillbaka; att förbud mot brännvinsbränningen upphört, hvarigenom man icke behöfver, för att på kort tid tillverka större quantum brännvin, endast begagna den stridaste och vigtigaste säden, och att man icke heller behöfver slå ut och förstöra alltsammans i räddhåga vid kronobetjema - Besv, och Ekon, Utsk. Betänkanclen. 953 gens annalkande; att pä längre tid inga missväxtår inträffat, hvarken här i riket eller hos rikets grannar; att igenom en allmän fred handel och rörelse afstadnat ej allenast här i riket lita* äfven annorstädes; och andtligen att vid ett sådant förhållande något öfverskott af spannemål skall blifva, sedan rikets innevånare äro med sitt behof föraedde, och att det är begripligt,då det är ymnigare tillgång på en vara, att hon då faller i priset, och, när behofvet af varan är fyldt, hon då blifver trögare att afsätta; En hvar lärer väl linna och medgifva det vara lika orättvist att tillskrifva städerne orsaken till dessa händelser, som att de skola plikta derför.
Han förestår också, att inrätta Hushalls-Näinnder eller sa kallade Industrie-Committeer, hwilkaö aliggande det skulle blifwa, att waka öfwer och befordra Jordbrukets uppkomst och framtida förkofran; Men da Riket förut äger ett Collegium, som har sig alagl samma förbindelser, i anseende till Handel, Näringar och Handtwerkericr, och detta Collegium, sedan Handeln nu mycket minskats samt hwar och en äger, att opåtalt befatta sig med hwilken Näring och Handtering han behagar, wistt icke har fullkomlig sytzelsättning; Sa hemställer jag vin icke nämnde Collegium, som nu kallas Commerce-Collegium, men da kunde fa namn af Commerceoch Åkerbruks - Collegium, ma fa sig uppdragit, att söka uppbringa Åkerbruket till den höjd, hwaruti Näringarne och Handtwerkerierna i Rikets Städer sig nu befinna. Remitterades till Allmänna Beswärsoch Economie - Utskottet. supra. Lx krotocollo, j. LcrZström. Bihang. N:s 74. n?o Den 6 Julik. Project till Reglemente för Hushällntngs-Nämn-er i Riket. i Cap. Om Hushällnings-tTrämndens Sammansättning och om wal af Ledamöter deruti. - §. -^ushällnings-Nämnden af Tolf l Häradet boende Hemmansbrukare/ hwilka af Häradet wäljas pä sätt här nedanföre stadias. Af defle Tolf skola Sex wara Bönder och Sex Hemmansbrukande StändsPersoner, Frälse och Ofrälse. Arv ej StändsPersoner till detta antal alt tillgå, kunna de felande rummen uppfyllas af Bönder Af i tjenst warande Embetsmän maga inwäljas Twä lill Fyra Civile, Militalre och Scclesiastigue; men ej någon tjenstgörande Krono-betjent. 2. §.
Orden »klart uttryckt» gå ut. 3 § 2 Mom. Samma ord gå ut. Sanningar sättes i stället för »sanning». 358 Riksdagen 1812. 3 § 3 Mom. Orden »klart uttryckt» gå ut. Böterna synas yanpassade, hvadan här föreslås samma straff som 1 Cap. 1 § Missgernings-Balken bestämmer. 3 § 9 Mom. Ordet »tydligen» går ut. 3 § i slutmeningen bibehålles ordet »Domstolen» i stället för »Nämnden». 4 § 2 Mom. Föreslås denna redaction: 'Frenne timmar förr än något Dagblad eller Periodisk Skrift till försäljning eller till spridande på hvad annat sätt som hälst utgifves, skall deraf alltid ett exemplar öfverlämnäs i Stockholm till Ilof-Canzler en och i hvarje annan ort till hans förordnade Ombud. Detta bör ske kl. 6 om morgonen, så att utgifningen kan kl. 9 begynnas. Emot slutet föreslås: Af alla andra Skrifter skall likaså ett exemplar till Ilof-Canzleren eller hans Ombud aflemnas dagen förr än de till försäljning eller spridande på hvad sätt som hälst utgifvas. 4 § 3 Mom. Föreslås denna redaction: Anser Hof-Canzler en eller dess Ombud något Dagblad eller Periodisk Skrift innebära förbrytelse emot något af de i 3 § uppräknade Momenter af denna Lag, äge han — m. m. Och derefter: Anser Hof-Ganzleren eller dess Omhud någon annan Skrift innebära förbrytelse mot något af de i 3 § uppräknade Momenter af denna Lag, åliggc honom — m. m.; mot slutet föreslås att orden »icke före utgifningen, men» må gå ut. Likaså att tillägget må utgå. 4 § 4 Mom. »Något framdeles tillgörande» är ett onödigt tillägg. 4 § 6 Mom. Hvarje förolämpare i Skrift borde vara skyldig att äfven lagligen tilltala sin vederpart. Eller ock publique Actor förordnas till den enskiltes skydd, som ej hade tid eller lust att uppsöka förolämparen. 4 § 11 Mom.
Och, ehuru handel och handtverk äro de näringsfång, hvilka egentligen och nästan ensamt tillkomma Städernas Innevånare, ega dessa likväl afven derjemte rättighet till brännvinsbränning; en handtering, sorn väl borda landtmannen ensamt tillhöra, så länge Städerna uteslutande tillegna sig alla öfriga näringsgrenar. Eric Andersson tror derföre, att ifrågavarande rättighet för Städerna hädanefter bör upphöra samt ensamt tillerkännas landtmannen, intilldess en allmän näringsfrihet, kan blifva medgifven. Med Eric Andersson hafva förenat sig, Eric Bylund, Eric Earsson från Södermanland, Eric Broberg och Lars Jansson från Vesterås Län, samt många flere. Besv, och Ekon. Utsk. Betänkanden. 613 Memorial af' A. P. Pehrsson från östergöthland, som yrkar rättighet för qvarnegare att tillverka brännvin emot en skatt, antingen grundad på qvarnarnes värde, eller med hemtad ledning af det värde, som grundlaggt deras beskattning, hvilken motion blifvit bestridd af johan Longberg och Carl Hindrichsson Bergman. Eric Cederborg påstår, att jordbrukanda Torpare, lika med hemmansegare, borde fä tillgodonjuta rättigheten till brännvinsbränning, dock icke med annat vilkor, än att de dertill egde sin husbondes eller hemmansegares tillstånd, hvarigenom all farhåga för obehörigt tillgrepp af skog vore försvunnen. F. d. Talemannen, Riddaren Lars Olsson, anser den föreslagne brannvinsbrännings-rättigheten för Torpare ganska billig, och att han, med lika åsigt af saken, (nemligen en allmän näringsfrihet) sig derutinnan förenar, dock med det nödvändiga vilkor, att jordegaren dertill letnnar tillstånd, och att Torpare, för nämnde rättighet, till Staten erlägga motsvarande afgift. iohan Longberg åter anmärkte härvid, att han icke kan inse nyttan eller behofvet af en så beskaffad utvidgad brännvinstillverkning, tvärtom tror han deraf hvarjehanda missbruk skola uppkomma, hvilket också Riksens Ständer vid 1815 års Riksdag funnit.
Om man läser igenom våra motioner, skall man dock linna, huru de äro upfyllda af långdragna deduktiouer och granna fraser. Då detta är förhållandet nu, då den, som skrifver sin motion, dock vet, att densamma kommer att närmare granskas endast af Utslct, skulle säkerligen sådant blifva fället ändå mycket mera, om författaren visste, att hans motion komme att utdelas i hundratals exemplar. Man kunde då hafva ett ypperligt tillfälle att skicka bort till sina vänner och isynnerhet kommittenter några exemplar, för att visa, huru vackert man skrifver. Detta blefve också kanske mest fallet med dem, sorn icke sjelfva skrifvit sina motioner. Min öfvertygelse är således, att motionernas både längd och mängd skulle komma att ökas. Den nytta, som förslaget komme att medföra, vill jag medgifva, men skall den blifva verklig och fullständig, så borde hvarje motionär sjelf låta trycka och utdela sina motioner. Då kunde man först hoppas, att dessa komme att i nödig korthet innehålla blott hvad som för frågornas kännedom och rätta bedömande vore nödvändigt; och mången öfverflödig motion skulle då säkerligen uteblifva. Yi hafva äfven vid denna Riksdag sett flera värderika motioner tryckta och utdelade på författarens bekostnad, och det Ur att hoppas, att detta blir en mode-sak, hvilken man då icke bör gå i förväg. Mot en sådan åsigt kan man visserligen invända, att derigenom skulle en obehörig kostnad ådragas Riksdagsmännen; men om, såsom man väl bör och får antaga, anledningen, hvarföre motioner väckas, är fosterlandskärlek och afsigt att åstadkomma allmän nytta, så tror jag de fleste vid Riksdagen närv:de icke skulle draga i betänkande att på fäderneslandets altare offra en 15 ä .20 Rdr, sorn tryckningen af ett ark kostar. På dessa skäl får jag således afstyrka bifall till förslaget. Hr Cederschiöld, Gustaf: Jag ber att få fortsätta der den siste värde talaren slutade. Om han ville fullfölja sitt förslag
Till Fredrika-Bremer-Filrbundet insanda bucker, (Forts. fih 1: a haft.) H. Geber: G. Reder, Af god familj. - S.; lleae,zs, Johannsl af DomrBmy. - Gr-. Bjorlin, Fordomdags. - IM. Twain, Tom Sawyer som detelciiv. Langlet, Namma, tala om nilgot roligt! - H. Bergh, Resan till varldens iinda. Z. ] Bt~ggst~$m: AT. v. Enge~tri) ' m, Praktisk vmok. L. Hiikerberg: A. Palm, Greta och Wanda. Hokerberg, En saga om line Sven. - S. Ijlc) zdepuist, Dikter. Ao Johnson: A. E., Den unge katoliken. - C. Bjorck, Bjorkqvistarne. Wildermuth, Skolkamraterne m. m. - N. Nutllusius, Generalskans kammnrjungfru. - B. iMiilllmusei2, Halhdianen. - Flyktingen. - Fria p&amp; narri. - Niitter att kniicka. - Det intressanta belggringsspelet. - Sm&amp; iifventyr. - Taflor f r h djnrviirlden. : I I H. Frost, Wagnersagor. Jo Wo LMving: E. Manyat, I kviilhkymningen. Nordia &amp; Josephson: W. H. G. Kingston, Tre sjakadetters miirkvardiga oden och iifventyr. A. L. Norman: P. Waldenstrom, Till bterland, h. Idun Stockholm. N:r 19 (542) Fredagen den 13 maj 1898 Prenumerationspris pr år: Idun ensam Iduns M o d e t. fjortondagsuppl. Iduns M o d e t. månadsuppl. Barngarderoben__ B y r å kr. » » » 5 5 3 3 Redaktör och utgifvare: utgifvare: Klara södra kyrkog. 16, 1 tr. FRITHIOF HELLBERG.
Kyrkoherdens skyldighet att bättra och underhålla de hus, församlingen till honom färdiga öfverlemnat, icke böra utsträckas längre, än till ersättningsskyldighet i händelse skada derå genom hans vållande skett; hvaremot andre, med församlingens befrielse, ålagt Kyrkoherden, eller hans rätts innehafvare, att ansvara för alla mindre bristfä i i i gheter, som genom tidens åverkan, bristande eftersyn eller andra orsaker, tillkommit, och det icke finnes genom några serskilda föreskrifter bestämdt, i hvilka fall Kyrkoherde bör vidkännas kostnaderne för nödige reparationer, och de händelser således icke heller äro utmärkte, då församlingens skyldighet att bygga och bättra inträder; hafva Rikets Ständer, till förekommande af de olägenheter en sådan brist i Lagskipningen kan medföra, ansett sig böra hos E. K. M. i underd. anhålla, att, genom utfärdande af allmän Författning, måtte stadgas: att vid laga afoch tillträdes-hysesyn å Prestbol, samt vid de, enligt Kongl. Kungörelsen den 28 Maji i83o, föreskrifna oeconomiska besigtningar, skall, der icke angående byggnads-skyldigheten serskildt är Vordet stadgadt, noga urskiljas och i serskilda columner utföras hvad, euligt 26 Cap. 2 Byggn. Balken, bör hänföras till Socknemäns nybyggnads-skyldighet at de sju laga husen, och hvad deraf tillhörer Kyrkoherde att på egen bekostnad reparera och underhålla. Till Socknemäns nybyggnads-skyldighet hörer: Då hus genom ålder och bruk blifvit så bofälligt, att det måste ombyggas; då röta å stock sig visar, eller rappning å vägg bör bättras samt sådana förbättringar, hvilka af dessas verkställande blifva en följd; då genom husets sättning eller annan tillfällighet, som Boslällshafvaren be* Expeditions-Utskottets Förslag till lind.