Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Under tidernas lopp har i vårt land uppstått åtskillige penningeverk, bland andre Hypotheksföreningar, hvilka utgifva räntebärande obligationer; men huru med dessas förnyelse skall tillgå folden händelse de, genom någon olyckshändelse, den ingen förutse och afvärja kunnat, förkomma, finnes mig veterligen ingen föreskrift. Per analogiam borde väl sladganderne uti högstberörde nådiga förordning härvid äga tillämpning, men enär bestämd föreskrift härom saknas, föreslås vördsamt hos Rikets höglofl. Ständer alt en allmän författning må utfördas derom att med alla allmänna verks och enskilda associationers räntebärande obligationer, då de af olyckshändelse förkomma, må förfaras, på sätt Kongl. Förordningen den 29 Maj 1739 i afseende på förkomne Låne-banko-attester och deras förnyelse stadgar. Bih. till R. St. Besv. och Ekon.-Ulskottens Utlåtande, N.-o 48. Genom en slik åtgärd som den föreslagna, skalle en större kredit tillskyndas obligationers utgifvare och en större* säkerhet deras innehafvare.” För behandling af denna fråga har Lag-utskottet sammanträdt med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskotten; och få de förenade Utskotten deruti nu afgifva sitt yttrande. I likhet med motionären och på de af honom anförde skäl, hafva Utskotten funnit bestämda föreskrifter i afseende på förnyelsen af enskilda associationers räntebärande obligationer, som genom olyckshändelse förkommit, vara af hehofvet påkallade5 äfvensom att dessa föreskrifter böra meddelas i öfverensstämmelse med dem, som, på sätt motionären anfört, äro gällande i afseende på låne-bankoattester; men, Utskotten anse bestämmelserna i berörde afseende, såvidt enskilda associationer angår, höra inrymmas, icke uti en allmän författning, utan i de för samma associationer utfärdade nådiga reglementen 5 och få Utskotten derföre vördsamt tilstyrka att Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse, anhålla, ali Kongl.
Vi afstå från alla beskrifningar af de märkeliga tilldragelserna på » doktorns bröllopsdag ». Vare nog sagdt att teaterns bästa komiska kraf ter — med hr Bergström i spetsen — däri taga den verksammaste del och att de fagra elementen — med fru Stavenow som ledstjärna — ingalunda äro uteslutna. » Hvad därutöfver är » torde bäst inhämtas på ort och ställe. Första kammarmusiksoarén för innevarande sä- song gafs i tisdags afton å vanligt ställe af den Aulinska kvartetten, med hvilken som bekant hr Stenhammar nu förenat sig. Det särdeles väl valda programmet inleddes med Mozarts utomordentligt sköna stråkkvartett i b-dur (mr 22), hvilken erhöll ett nobelt och pietetsfullt utförande. Föga mindre intressant var det därpå följande numret, Berwalds trio i d-moll för piano, violin och violoncell. Äfven denna utfördes briljant och framkallade liksom det följande numret mycket lifliga applåder. Programmets sista nummer, Griegs stråkkvartett i g-moll, op. 27. framkallade nog det lifligaste intresset, dels genom sin egen innebörd, dels ock därför att kompositören själf var närvarande bland åhörarne. Så- som ofta annorstädes har tonsättaren äfven här användt norska folkmelodier som motiv, särskildt i det pikanta intermezzot. I andra satsen, den vackra romansen, spårar man tydligt inflytande af Gade. Kvartettens alla fyra satser kunna emellertid ej annat än väcka det lifligaste intresse, mästerligt utarbetade som de äro. Utfö- randet, som något stördes genom ett par strängars afspringande, förtjänar emellertid beröm. Efter konsertens slut ägnades en liflig hyllning åt kompositören Edvard Grieg, som från sin åhö- rareplats måste begifva sig upp på estraden och mottaga densamma. Bland åhörarne märktes på främsta bänken prinsarne Carl och Eugen med uppvaktande. im. • D C B &lt; C D CD 03 - o För femtio år sedan. Af Ina Stockenstrand. M ellan Lidköping och Kinnekulle ligger det gamla grefliga godset Ekeby, tillhörigt Drakensköldska släkten.
Rrdr 32 sk. årligen under åren 1854, 1855 och 1856, eller tillsammans Femtiotusen Rrdr; 13ro för Topografiska korpsens arbeten, 12,000 Rrdr ^årligen under åren 1854, 1855, 1856 och 1857, eller tillsammans Fyratioättatusen Rrdr; 14:o för anskaffning af erforderligt antal beklädnadsoch utrednings-persedlar åt beväringsmanskapet, 238,666 Rrdr 32 sk. årligen under åren 1854, 1855 och 1856, eller tillsammans Sjuhundiasextontusen Rrdr; 15:o för underhållande af beväringsmanskapets omförmaida persedlar, 27,333 Rrdr 16 sk. årligen under åren 1855, 1856 och 1857, eller tillsammans Åttiotvåtusen Rrdr; och 16:o för de i garnison förlagda och med mat-inrättningar försedda truppers underhåll, 10,000 Rrdr årligen under sistnämnde 3 år, eller tillsammans Tretiotusen Rrdr. § 86.
HENRIK GYLLENSTORM, Löjtnant vid Gardet. CARL MICHAEL BELLMAN. BENGT LIDNER. OLOF FLÖJTÉN, Oboist. ANDERS SVÄRD, Olofs far, Korporal. Fröken EVA RIDDERKORS. VÄRDINNAN på Gröna Lund. MAJKEN, hennes dotter. CAJSA LISA, Piga på Gröna Lund. Gäster, Musikanter m. fl. Händelsen försiggår på Djurgården en första Maj, inom värdshuset Gröna Lund. _______ FÖRSTA AKTEN. FÖRSTA SCENEN. (Theatern föreställer ett rum med dörr i fonden, ledande till krogstugan och försedd med en glasruta. Till höger en dörr ledande till ett rum och till venster ett fönster. Rummets möblering enligt tidens sed, gammalmodiga stolar och skänkar med bjertmåladt porslin.) MAJKEN (sitter och spinner). Sjung, sjung sorlande våg! Hafvet, det fria, det lockar din håg; Ila du ville dit ut i det blå, Sjunka deri, men du sjunger ändå, Sjunger ändå, ändå. Sjung, sjung lekande vind! Du som omflägtar min rodnande kind. Du skall försvinna och bortdö också, Snart är det slut, men du sjunger ändå, Sjunger ändå, ändå. Sjung, sjung fogel i lund! Sommarens fröjd varar endast en stund; Snart kommer hösten med dagarne grå, Dimma och regn, men du sjunger ändå, Sjunger ändå, ändå. 4 Sjung, sjung menniskobröst! Tonerna bjuda åt smärtorna tröst, Och för den frihet du aldrig kan nå Höjes din suck, men du sjunger ändå Sjunger ändå, ändå. Ja, jag kan sjunga ändå, fast jag har mistat min frihet... Men fogeln i buren sjunger ju också. Herre Gud, jag är just en stackars fogel i bur jag, som sitter och suckar efter vännen min... Jag undrar hvar Olof är nu Kanske närmare än jag tror (hon går till fönstret). (Buller af tärningar och brädspelsbrickor, rop ock stoj i källarsalen): Sexor all mera öl Mutter Åtta och fyra gör tolf... Qvartaner...
Angående slutligen Styrelsens framställning att till en Agrikultur-kemisk Försöksstation vid Alnarp måtte anvisas 4,500 Riksdaler i årligt anslag samt 13,000 Riksdaler för en gång till anstaltens organisation, anfördes hurusom Komitén i sina förut afgifna underdåniga Memorial den 10 September 1859 och den 14 Juni 1862 framställt behofvet och vigten af en sådan anstalt; och som det vore synnerligen önskligt att Institutet vid Alnarp icke längre komme att vara i saknad af en dylik anstalt, dels på det att undervisningen i agrikulturkemi derigenom måtte komma att blifva för Institutets lärjungar mera fruktbärande, dels på det att fördelarne af de redan upprättade likartade anstalter, som vid Ultuna Landtbruksinstitut och vid Landtbruks-Akademiens experimentalfält finnas, måtte fullständigare kunna vinnas, då efter samma plan vissa försök samtidigt kunde bringas till utförande vid landets tre Agrikulturkemiska Försöksanstalter och derigenom nödig kontroll erhållas å de på olika orter och under olika geologiska och klimatiska förhållanden gjorda försöken, fann Komitén sig böra ytterligare på det varmaste förorda aflåtandet af Nådig Proposition om anslag till förbemålde anstalt vid Alnarp, helst derigenom äfven kunde Bil. N:o 5 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. 29 beredas tillfälle att förbättra Agrikultur-Kemistens aflöning, utan att Institutets ordinarie årsanslag derför behöfde tagas i anspråk, och då ny ladugårdsbyggnad der nu vore i fråga att uppföras, utrymme till försöksstallet torde kunna beredas uti densamma så vål till lättnad vid försöksdjurens eftersyn och utfodring, som till minskning i kostnaderna för anstaltens organisation. O O
Dito (att uppflyttas från Under-Konduktör) 375 Under-Konduktör af l:a klassen . 375 Dito af 2:a dito 375 Dito af dito 330 Dito af dito —• Civil-Staten: Sekreterare 1,275 Kanslist 630 Regements-Skrifvare och Kassör . 900 Kassör och Förrådsförvaltare 900 Dito dito 650 Vaktmästare 575 — Sappör-Kompaniet: Förste Bataljons-Läkare 60.0 Distinktions-Korporal 90 Förste Sappör 90 Andre Sappör 57 50 Föreslagen Tillökning. Nya Aflöningen. Summa Tillökning. Majlis Nåd. Prop JU i, orri Statsverket 1856. 23 Summa Tillökning. Transport 31,424 — Diverse Anslag: Arfvoden till Lärare vid Ingeniör-korpsen Dito till Elever vid Marieberg Till rese-understöd åt Officerare vid korpsen Till korpsens praktisk» öfningar. JVs 3 till Kongl. Maj.ts Nåd. Prop M 1, om Statsverket 1A56. X/itt. IV. Nuvarande löner vid indelta Kavalleriet. Regementena N:is S & 6. Korpsen N:o 2. Korpsen N:o 3. Korpsen N:o 4. Korpsen N:o 8. Riksmynt R:dr öre R:dr öre R:dr öre It:dr öre R:dr öre Staben: Majlis Kåd. Prop. JYt i, om Statsverket lltoö. 23 IAtt. O. Nuvarande loner vid Indelta Infanteriet. Korpserna N:ris 3 & 7. Korpsen Ni» 23. Riksmynt R:dr öre R:dr öre R:dr öre R:dr öre R*dr öre Ridr öre Staben :
Departements-chefen, sedan en annan omständighet tillkommit som i sina verkningar ledde till samma resultat, nemligen den att Kongl. Maj:t medgifvit utsträckning af tiden för bränvinsbränningen och jemväl framgent torde tillåta dennas utöfvande under både höst och vår, ansett omförmälda förstärkning af grundfonden icke erforderlig, utan i stället till ändamålets vinnande föreslagit den förändring i sättet för bokföringen af bränvinsskatten, att denna skatt upptoges i det års räkenskaper, då bränvinsbränningen i verkligheten egt rum, hvarigenom, i stället att en stor del af den för året beräknade bränvinsskatten under dåvarande förhållanden ej inflöte förr än våren följande år, Statsverket, när denna del af inkomsten dädanefter erhölles i början af det löpande året, skulle allt framgent komma ali disponera en summa af omkring 3,000,000 R:dr ett år tidigare än som dittills varit fallet. Denna af Kongl. Majit sedermera gillade åtgärd hade emellertid synts Reviso rerne icke vara för det åsyftade ändamålet tillfyllestgörande, utan ansåge de, att ytterligare åtgärder måste vidtagas för att återbringa jemvigt i förhållandet 12 Siats-Utskottets Utlåtande M 21. emellan Stats-kontorets inkomster och utgifter samt sätta nämnda verk i stånd att vid alla tillfällen kunna verkställa de utbelalningar som detsamma ålåge. Enligt
Sakegaren betalar censuren för böcker med ungefär 12 sk. och för tidningar med 21 sk. rgs. per ark, äfven om skriften af censor ogillas. Högsta myndigheten i censur-angelägenheter är «Ministerium des Innern», men politiska skrifter sortera specielt under utrikes-, teologiska under ekklesiastik-ministern, samt alla andra under polisdepartementet af inrikes ministerium. Dessutom finnes ett «Ober-censur-collegium» i Berlin, som meddelar ministerium Oberpræsidii i hvarje provins förslag till censorer, med dessa kommunicerar ministeriella skrifvelser och för öfrigt vakar både öfver dem och utkomna skrifter, på hvilka vederbörlig minister göres uppmärksam, om de innehålla något tvetydigt. Man finner att en censurförfattning, sådan som den anförda, lemnar tillfälle till de strängaste åtgärder och hvilket godtycke som helst hos censorerna. Allt ankommer, såsom vid trycktvång öfverhufvud, uppå regeringens större eller mindre tolerans. Att man i detta hänseende numera ej har stor tillit till den preussiska, derom vittna de flera skrifter öfver Preussens och Tysklands angelägenheter, hvilka preussiska författare låta trycka i Würtemberg, Baden och till en del i Hamburg och Sachsen. Tidningslitteraturen och politiska ströskrifter äro de mest blottställda, och med dem står vanligen eländigt till i hela Tyskland. Likaså är statsrätten en noga kringskuren vetenskap. Men i teologien har omständigheternas makt redan medfört en snart sagdt fullkomlig tryckfrihet, kanske äfven af politik medgifven från regeringens sida, för att leda diskussionen från politiken. Dock måste man medge, att äfven i sednare hänseende saker läsas, angående hvilka man förvånad frågar, huru de kunnat undgå censuren. Skulle ej af enstaka fall i sednaste tider kunna slutas till en skärpt stränghet, isynnerhet i Preussen, så kunde icke med skäl klagas öfver tryckfrihetens beskaffenhet i de länder, som icke hafva konstitutionella former. I de konstitutionella staterna kännes den också mest tryckande, och der höras förbannelser öfver censuren alla dagar, medan man i Preussen synes mera liknöjdt skicka sig i sitt öde. Strindbergs-litteraturen och osedligheten bland skolungdomen Förord.
Funnes icke det ofvannämnda stadgandet och upphörde Bevillningen ovilkorligen, vid nästa Riksdags sammanträde, så vore Ständerna åtminstone säkra, att icke brådstörtad t upplösas, och se sina arbeten afbrutna, utan de kunde hafva tid att, efter bästa förstånd, utföra sitt uppdrag och moget och »Ifvarligt pröfva, hvad de anse nationens rätt och bästa erfordra. Dessa skäl har föranledt mig tro, att en förändring af 61 §, Regerings-Formen vore af behofvet påkallad, så lydande: ”Älla afgifter, serin Riksens Ständer under de i föregående § nämnde ”titlar beviljat, skola utgöras intill stulet af det år, då Riksens Ständer ”sammanträda till Lagtima eller Urtima Riksdag.” Samt att i 109 § Regerings-Formen, efter orden: 5>ej ege magt att vägra eller förhindra”, borde löija: ”Efter denna tids förlopp beror det af Konungen att, när sorn helst, ”åtskilja Riksens Ständer, hvilka äfven å sin sida kunna, när de anse ären5>dena afslutade, hos Konungen anmäla sitt beslut att åtskiljas.” Deruti instämde Friherre Rantzou_, Herrar Morsing och Waern> Eric Norberg och Jacob Kihlblom. i N:.o 15, Ank. till Exp. UtVk. cfen r8 Jani, kl. 7 e. m. Memorial, med förslag till ändring i G8 § Riksdagsordningen. Sedan Con 5 Verkets, Bankens och Riksgälds-Contorets tillstånd, styrelse och förvaltning må årligen ega rum. Utskottet, sorn funnit, att genom en sådan förändring skulle dels undvikas elen olägenhet, att Siats-Revisionernas arbeten måste omfatta två års räkenskaper, dels ock förnämligast vinnas den fördel, att Revisionerna komma till tiden närmare inpå de åtgärder, som skola granskas, oell i delta afseende bättre motsvara deras ändamål, äfvensom att den för Revisionernas fortvarande nu bestämda tid af tre månader, i sådant fall skulle kunna till tvänne inskränkas, får derföre till Grundlagsenlig behandling hos Rikets Ständer föreslå, att 68 § Riksdags-Ordningen må erhålla följande förändrade lydelse:
Sä länge Nationens Lagstiftare äro fördelade i wisa Ständ, som uti alla hänseenden, ända till sjclfwa benämningen ätskiljas frän hwarandra genom synbara gränslinie:', lärer iakttagandet af den högsta möjliga enhet och likhet i representationens utgörande Ständen emellan wara, om ej owilkorligen nödvändigt, Åtminstone af betydlig wigt. Jutet annat Ständ än BorgareStändet har hittills bland fig upptagit sädane, som ej äro medlemmar af sjclfwa Ständet; och i detta fall befinna sig utan twifwel Magistrats-personer i allmänhet, sä mycket mer, som de äro uteslutne frän sjelfum walrättigheten, hwilken dock i sin natur och enligt Författningarne äger en större ut - 94 Expeditioner till Riks-StLnden. sträckning an Riksdagsmanna-Nätten. Att kunna iväljas bör förutsätta att kunna wälja. Det är blott genom deltagande i Borgerskapets näringar och dermed förknippade onera, som Magistrats-personer blifwa, der sädant är tillätet, femte Stadens Embetsman, Stadens werklige Borgare: det är blott genom iklädandet af lika samhällsyrken och skyldigheter, som de kunna förskaffa sig en likarätt att öfwerlägga och besluta om de frågor som Samhället röra, och hwilka såmedelst tvinna för dem ett närmare och listigare interesse. Utskottet har liktväl trott sig böra för Stockholms Stad föreslå ett i sig sjelft mindre betydande undantag frän detta allmänna Stadgande. En af älder wördad wana, betraktandet af Stockholm som huftvudstad och denna huftvudstads samtlige Riksdags-Fullmägtiges yttrade och meddelta önskan hafwa gifwit anledning härtill.
Domstolen 129,000 129,600 — Justitie-Kansler s-Expeditionen 15,900 15,900 — Justitie-Bevisions-Expeditionen 128,100 128,100 — Svea Hof-Bätt, nied derunder lydande Justitie-Stat 185,889 52 2,201 89 188,091 41 Gröta Hof-Bätt, med derunder lydande Justitie-Stat 181,271 85 3,494 25 184,766 10 IIof-Bätten öfver Skåne och Blekinge, med derunder lydande Justitie-Stat 85,237 22 207 75 85,444 97 Krigs-Hof-Bätten 12,555 50 — 12,555 50 Fångars vård och underhåll, Förslags-anslag 1,350,000 1,350,000 — Vård och underhåll af Länsoch Kronohäkten, Reservations-anslag 13,500 13,500 — Mediko-legala Besigtningar, Förslags-anslag 10,000 10,000 — Skrifmaterialier och Expenser, Ved m. m., Förslags-anslag 23,912 2 — 23,912 2 Beseoch Traktaments-penningar, Förslags-anslag . 7,500 7,500 — Ersättning åt Vittnen och Parter, Förslags-anslag 7,500 7,500 — Extra Utgifter, Reservations-anslag 4,500 4,500 — Summa 2,192,666 11 5,903 89 |2,198,570 — Hill. lill R. Bil. Litt. IJ. Penningar. Riksmynt. Utrikes* Departementet.
Ordförande vid pleni-sammankomst är den i värdighet och ålder inom graden främste ledamoten, hvilken tillägges afgöranderält, om vid omröstning rösterna falla lika. Komitéen föreslår för öfrigt: hvilka ärenden böra vara pleni-mål eller afdelningsmål, äfvensom huru bör förhållas vid förfall för Afdelningschef och Ledamot. C1 Komitéen har vid lagen närmare kännedom af de diariioch expeditionsformer samt bokföringsoch kontroll-anstalter, som enligt gällande arbetsordning äro i Krigskollegium inrättade, väl funnit dem vittna om synnerlig månhet att åstadkomma ordning och säkerhet; men bemödandet att göra dem fullständiga syntes hafva ledt till en öfverdrifven omständlighet, som vid tillämpingen i flera fall måste medföra vidlyftighet, omgångar och arbetets försenande. Komitéen föreslår derföre en annan arbetsfördelning och annat expeditionssätt, hvarigenom Sekreteraren för Pleni-ärenden, Hegistratorsoch Aktuarie-beställningen samt Kamererare-beställningarna i Artillerioch Fortifikations-kammar-kontoren, Intendents kammar-kontoret och Aflönings-kontoret skulle kunna indragas oell Krigsråden blifva Kontors-föreståndare, med biträde af en i hvartdera Afdelmngs-kontoret anställd Kammarförvandt; Att, vid nuvarande innehafvarens afgång, förenade Ombudsmansoch Kamererare-befallningen vid Invalidbusfonden må indragas; Att Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition JM 105. 9 Alt ali bokföring och revision, jemte medelsoch per sedels-anor dningarnes utskrifvande, må öfverflytias till Bokslutsoch Kontroll-kontoret, att derinom förrättas; börande, så vidt ske kan, alla årsredogörelser för A:de Hufvudtitelns anslag i detta Kontor förberedande granskas, innan desamma till Kammar-rätten insändas med Armceförvaltningens hufvudbok; Att Bokslutsoch Kontroll-kontoret, äfvensom allmänna Kassan, ehuru för Arméeförvaltningen gemensamma, ställas under Chefens för 4:de Afdelningen tillsyn och kontroll.
Cederström; Af de tvenne sista talarne, som begge åberopat memorialet N:o 422 vid sista riksdagen , liar jag funnit, att ingendera gjort bekantskap med samma memorial; ty om de tagit kännedom derom eller om det beslut, som Ständerna i anledn. deraf fattade, så är jag öfvertygad, att dessa Hrr, med deras nitälskan för rätt och ordning, icke skulle vilja yttra något, som vore i strid med detta beslut. Memorialet innehöll bland annat, att i stället för alla de i Utskrn vanliga cancellister skulle 6 a 8 cancellistarfvoden anslås åt Exped.Utsk. för renskrifningens bestridande. Utskrn hafva för hvarje afdelning en cancellist, hvars concept directe aflemnas till Exped.Utsk. I memorialet står, att i Exped.Utsk. renskrifvas 2 exempl., det ena för att aflemnas till trycket och det andra att återställas till underskrift af ordföranden och vederbörande ledamöter i det Utsk., hvarifrån betänk, kommit. Det är skillnad emellan 6 ä 8 cancellistarfvoden och i hvarje Utsk. från 6 å 8 till minst 3 ä 4 cancellister, ett antal, som under förra riksdagen fanns. Jag hemställer till R. o. Ad., huruvida Ståndet anser formen vara iakttagen, om R. o. Ad., emot ett af alla fyra Stånden vid sednaste riksdagen fattadt beslut, genom bifall till detta memorial skulle detsamma upphäfva, ehuru fråga derom icke i grundlagsenlig ordning varit väckt. Jag förmodar, att man af förra riksdagars erfarenhet funnit, att renskrifningskostnaden genom cancellisters aflönande blifvit mångdubblad, emedan dessa allönades för dag, men ofta endast 1 ä 2 dagar i veckan blefvo använda till skrifning. Hundratals ark öfver behofvet kunde hafva blifvit renskrifna för en ringa del af de arfvoden, som till dessa cancellister utgått.
Nej, jag undanber mig, för att vi skola förlora tid. Den där ljusa klädningen är bra i färg. Nu läser jag dörren och släpper inte in någon. — Det är förtjusande, faster, det är precis som om man hölle på med någon odygd. Och jag tog faster Malin om lifvet och snurrade rundt med henne. — Akta kritorna, flicka, rif inte ner mina grejor för mig! Nå, hvad är det för en min, inte behöfver du sitta och se högtidlig ut, du får gärna tala, det skall inte bli någon fotografi, gudskelof! Jag skall ha mer af dig än det yttre, du! Du är inte lik dig, när ögonen inte lysa på dig. Hör du, ditt lilla pyre, du räcker väl inte Albert upp till axlarne, när du går och promenerar med honom. — Jo, det gör jag, men det är inte mer häller. Det var inte svårt att få mig att tala, när det gälde Albert, jag blef så ifrig, att jag alldeles glömde bort, att jag satt för mitt porträtt, jag knapt märkte, hur träget faster Malin arbetade, eller hur länge vi suttit där så trefligt och lugnt, inom lykta dörrar då — kling, kling, kling ljöd den skarpa, ihållande ringningen nerifrån. Vi hajade till. — Gamla-mor vill mig något, utbrast faster Malin, i det hon långsamt reste sig upp. — Bry dig inte om det, faster Malin! Vi låtsa som om vi inte hörde. Det kan inte vara något viktigt, ifrade jag, i det jag återtog min ställning. — Jag håller just på med något som är så svårt att lämna, vi kunna vänta och se, om hon ringer igen. Det behöfde vi inte vänta länge på. Klockan ljöd åter, häftigare, mer ihållande än förut. Faster Malin suckade. — Jag ser, det är ingen råd för det, jag måste väl ge mig af ner. Det var synd, jag var så bra i tagen. Vänta lite, så är du snäll, jag kommer strax igen! Men det gjorde hon inte. Det dröjde öfver en timme, innan hon kom upp. Hon såg trött och modfäld ut. — Det är synd Ada, att du sitter härinne en sådan vacker dag. Jag kunde inte komma förr. Gamla-mor hade besök af prostinnan Alin.