Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För Götha Canals Bolags f. d. Discont 3^ 1,714: 7* - För Götheborgs Discont . 198,820: 3. - För Malmö Discont 4°6,85o: Summa R:dr 977,404:10. - Om nu sistnämnde summa, hvilken i omsättning icke bör komma i beräkning, afdrages från ofvanstående 1,800,319: 9. 5., utgör återstoden 822,914.*47- 5. hvilket altså vore det belopp som aldrahögst skulle kunna komma i fråga att hädanefter till omsättning anmälas. När Rikets Höglofl. Ständer, vid 1817 Och 1818 årens Riksdag beslöto, att öfvertaga utredningen af f. d. Filial -Disconterne, skedde sådant i afsigt att ej allenast i någon Stat s-Utsk ottel s Betänkande. någon mon afhjelpa den genom desse Disconters fall förorsakade allmänna oreda i credit-förhållanden, utan ock att afböja det enskildte lidande, som i annat fall skulle träffat så väl Disconternes Gäldenärer som Borgenärer; hvarvid likväl den svåra belägenhet deruti Gäldenärerne genom Disconternes försättande uti ordentligt Concourstillstånd skolat blifvit bragte, bos Rikets Höglofl. Ständer utgjorde den egentligaste bevekelse-grunden lör detta beslut, enär i fall Disconternes utestående fordringar genom Borgenärernes Ombud kommit att indrifvas, någon skonsamhet mot DiscontGäldenärerne icke varit att förvänta. Till afvärjande af desse olägenheter och på det desse sistnämnde måtte lemnäs tillfälle, att med eget bestånd kunna småningom sine Discont-skulder godtgöra, faststäldes en tid af 5 år, att räkna ifrån i October 1818, inom hvilken desse Disconters utestående fordringar för meddeldte
Jag tior således icke, att detta StatsUtskts betänk, lägger något hinder i vägen för hvad åtgärd som helst, Konungen kan finna nödigt att vidtaga, eller för ekplanterings företagande på andra ställen, än de, som nu varit i fråga, och att således en återremiss å detta betänk, ej skulle åsyfta något ändamål utöfver det, som med ett bifall dertill står att vinna. Hr af Ström: I anledning af den fråga, som uppstått om ekplantering i Skåne, har jag intet att invända; men jag hemställer, huruvida det kan vara lämpligt att arbeta på tvenne ställen på en gång. Jag medger, att Skåne kan vara tjenligt för ekplantering; men hvad jag är säker om är, att Wisingsö är det, äfvensom att i hela Sverige och ej en gång i södra Tyskland finnes någon jord, som har den kraft att frambringa ek, som jordmånen på Wisingsö. Om nu planteringar skulle anläggas äfven i Skåne, blefve det nödigt att organisera åtminstone tvenne localadministrationer, och det skulle icke gå an att utan stora uppoffringar till annat ställe flytta de inrättningar, som redan med betydlig kostnad blifvit gjorda på Wisingsö. Jag anser ej Wisingsö vara tillräcklig för artilleriets och flottans hela behof, utan endast för hälften af detta behof; men innan Wisingsö är fullplanterad, anser jag skadligt att anlägga planteringar på andra ställen, såvida det ej visar sig, att jordmånen på Wisingsö ej är fullt tjenlig, hvilket jag hoppas ej skall inträffa. Den i5 April f. m. Oell skulle efter de ioo årens förlopp resultatet af ekplanteringen på Wisingsö ej befinnas tillfredsställande, skall det ej vara emot min böjelse, att plantering företages i Skåne; men derförinnan tror jag sådant ej böra ske. Frih. Ehrenborgh: Det torde vara fruktlöst att ytterligare begära en återremiss å detta betänk.; men åtminstone skall jag icke låta min röst vara med om att hylla den hushållningsprincip, att man bör börja med ett experimentalfält, hvars tjenlighet icke med säkerhet kan beräknas. Jag tror, att ekplantering kan lyckas på Wisingsö; men hvarken Hr af Ström eller jag kan mer än theoretice känna det.
Vid pröfning af detta förslag kom hos Fullmäktige i betraktande, hurusom Banko-Reglementet, hvilket i 108 § 1 mom. bemyndigar Fullmäktige att å Stockholms och Götheborgs Börser låta uppköpa vexlar för Bankens räkning, rörande verkställigheten deraf val innehåller i 5 mom. af samma §, att Fullmäktige för utöfningen af de med vexelköp och försäljning förenade göromål och bestyr, inom sig, utse 2 såsom Deputerade, men att hvarken detta eller något af öfriga i Reglementet gifna stadganden om sättet för vexelköpens förrättande kunde hafva afseende på andra köp, än sådana, som verkställdes å Stockholms Börs; alt följaktligen föreskrift i Reglementet saknades, huruledes den ifrågasatta vexelhandeln i Götheborg skulle bringas till utförande; samt att om äfven Fullmäktige skulle finna Revisorernes Berätt. äng. Bankoverket. 4 Frågan om uppköp af Vexlar å Götheborgs Börs. 26 sig oförhindrade att omedelbart uppdraga åt 2 personer att å Götheborgs'
Särskildt vilja vi framhålla hr Salomon Smiths briljanta utfö- rande af Wotans afsked från Brynhilda ur Wagners präktiga opera » Valkyrian », ypperligt ackompagneradt af hofkapellet, samt Rubinsteins » Oceansymfoni », hvilken likaledes erhöll ett förträffligt utförande. — I hr K. Anderson fick man lära känna en synnerligen lofvande pianist, hvilken med sitt utförande af Sgambatis pianokonsert lade i dagen ej blott en ganska säker teknik, utan ock god uppfattning och smak. Hr A., som genomgått Richard Anderssons musikinstitut härstädes, gör sin skicklige lärare all heder. Symfonikonserten återupprepas i dag (onsdag). På torsdagen i denna vecka gifves Gounods » Faust », då Gina Oselio f. f. g. utför Margaretas roll; Faust blir hr Areid Ödmann. Herr Carl Hagman kommer att uppträda några gånger å k. operan före sin tillämnade studieresa till Italien. Han begynner sitt gästspel om fredag s o m Masaniello i » Den stumma », m e d hvilken uppgift han under förra säsongen skördade så stor framgång. Fru Östberg utför Elviras parti. Fenellas parti återgifves f. f. g. af fröken Judith Lindenau, en af balettkårens yngre figurantskor. Den 4 dec. var felet? Belönad med första pris vid Iduns följetongstäfling. (Forts.) förargligt, kära Nina, att hon skulle komma just nu. Viktor var synbart förändrad, och hans sista försök att visa sig morsk var bestämdt ingenting annat än hans hersklystnads dödsryckningar. Hade vi blott fått någon tid på oss, skulle han nog fallit helt och hållet till fota. Jag observerade honom hela den tid han stod och betraktade dig, när du dansade med löjtnanten, och du kan ej tro så rysligt ond han såg ut. Och likväl var han mild som ett lam, när han kom hit. Han tycker nog om dig ännu och är rädd att förlora dig, och vi äro säkerligen på rätt väg. Men under Gunillas besök får du lof » tSSitfå F i a t s bitr. i Annonser.
Slikt kan skönjas redan under förloppet af 1784: sedan det visat sig, att Thorild, som först då framträdde med full offentlighet såsom både skald och granskare, eller (nästan liktidigt) utgaf sina äldsta positiva och sina äldsta polemiska skrifter, mäktat skyndsamt förvärfva ett stort och städse växande parti, hvars alltmera stigande trots kändes besvärligt. Uppenbart blef, att detta parti, med en oförsonligt förolämpad anförare i spetsen, ej blott åsyftade ett skoningslöst fördunklande af Kellgrens anseende och störtande af hans välde, utan dervid äfven, hos en ganska stor del af Nationen, lyckades anslå lifligt samljudande strängar. Drag af oglad hetta, af dyster förtrytsamhet började undfalla bemödandet att dölja dem bakom en förnäm likgiltighets uppsyn. Man läse t. ex. i N:o 117 en till ”Min Herr Nye Granskare” rigtad epistel, som näppligen är något vidare än ovettig; den sedermera (N:o 167) oss mötande, med Kellgrens namn undertecknade, och visserligen värdigare skrifna uppsats, hvars enda öfverskrift är denna Horatii stolta vers: Non ego ventosae plebis suffragia venor; det i N:o 235 förekommande – och sannolikt af ”Straffsången” föranledda – ”Motgift mot Pasquiller”, som består i fyra verser af Fransmannen Thomas, tryckta med idel capiteler och stora begynnelse-bokstäfver för hvart ord82.
Riksdag gjorda framställning om postskjuts-legans förhöjning i vissa uppgifna fall, hvarigenom en till 12,874 R:dr 5 sk. 8 rist. beräknad tillökning i postförings-kostnaderne skulle uppkomma, utaf Rikets Ständer äskat anvisandet på Riksgälds-kontoret af ett kreditiv å 15,000 R:dr, hvilket borde utaf General-Post-styrelsen få, i män af behof, för det afsedda ändamålet disponeras. Men hvarken i denna framställning eller i Rikets Ständers dermed ordagrannt öfverensstämmande beslut finnes förklaradt, att sagde kreditiv skulle med hela sitt beviljade belopp årligen utgå, och innehåller det härom i Riksgälds-kontorets reglemente meddelade stadgande endast, att samma kreditivs belopp bör General-Post-styrelsen för omförmälda ändamål tillhandahållas. Med anledning af Rikets Ständers sednast församlade Revisorers anmälan, att hela kreditivet blifvit till nyssbemälde styrelses disposition utanordnadt och i öfverensstämmelse med Stats-Utskottets hemställan i 9:e punkten af Utlåtandet, JY2 27, hafva Rikets Ständer under innevarande Riksdag redan beslutat, att meranämnde särskilda kreditiv skall upphöra. Vid nu anförda förhållande och då Fullmäktige således rätteligen ansett sig, på grund af åberopade reglements-§, icke ega bevilja deri äskade ytterligare utbetalningen af ifrågavarande kreditiv-summa, fordras naturligtvis ett särskildt beslut eller medgifvande af Rikets Ständer för denna utbetalnings verkställighet. Slats-Ulskotlels Utlåtande, M 290.
Banken att besörja nämnde pappers tillverkning vid Tumba Bruk i enlighet med derför fastställda ritningar, men motionären med sitt förslag afser att åstadkomma ändring i berörde ritningar hvad vattenmärkenas beskaffenhet i skrifkarlorna angår; så och enär vidtagandet af en dylik förändring icke ankommer på Banken eller Tumba Bruk, som blott har att på öfverenskommet sätt och i föreskrifven ordning tillverkningen utföra, samt i afseende derå anmärkning eller klander icke af motionären framställts, anser Banko-Utskottet sig icke tillkomma att förevarande fråga behandla, utan får, på grund af 44 § 3 mom. i Riksdags-Ordningen, ofvanberörde motion till Vällofl. Borgare-Ståndet återlemna. Stockholm den 23 December 1856. Bih. till B. St. N:o lO. Ank. till Exp.-Utsk. d. 3 Jan. 1837, kl. l e. tn. Memorial, med förslag till vissa förändrade föreskrifter, angående medels emottagande på uppoch uf 'skrif nings-rukning. Jemte redogörelse för Fullmäktiges åtgärder i anledning af Rikets Ständers vid sistförflutua riksdag lättade och i 167 § af Banko-reglementet intagna beslut om medels emottagande på uppoch afskrifnings-räkning i Banken och derunder lydande Låne-kontor, hafva sednast församlade Revisorer öfver Banko-verket, enär denna rörelse dittills blifvit i jemförelsevis ringa mån af allmänheten begagnad, hvilket, efter Revisorernes tanke, vore föranledt hufvudsakligen af den, angående räntegodtgörelsen meddelade inskränkande föreskrift, alt “ränta icke godtgöres ä medel, som kortare tid än 30 dagar å räkning innestålt“, uttalat det omdöme, att anstalten, sådan den, enligt Rikets Ständers beslut, blifvit ordnad, icke uppfyllde det med densamma åsyftade ändamål.
Maj:t i Nåder meddelas ; att skyldskapen är temmeligen aflägsen och dylikt giftermål ej förbudet i Mosis Lag; samt att det underdåniga tillståndssökandet endast är en formalitet, hvars iakttagande alltid faller sig tungt för landels innevånare, emedan både kostnad och tidsutdrägt derigenom förorsakas. Den minskning i löne-inkomster, som vederbörande tjenstemän i Konungens LagUtsiotiets Betänkande N:o 11 15 Cancellie komme att, i följd af förbudets upphäfvande, lida, kunde gerna på något annai sätt dem godtgöras. Detta, genom Utdrag af Hedervärda BondeStåodets Protocoll för den 1 sistlidne December, till Lagutskottet remitterade förslag , har Utskottet till öfverläggning förehaft. Utskottet, som dervid granskat, ej mindre de skäl för den yrkade lagförändringen , hvilka af Motionairen äro antydde * tillika med hvad mera i enahanda afseende är vordet yttradt vid de föregående Riksmöten , da samma förslag varit föremål för Rikets Ständers pröfning, än ock de betänkligheter, som vid berörde tillfällen blifvit framställde, för att ådagalägga nyttan och angelägenheten af det ifrågavarande villkorliga förbudets bibehållande , har från jernförelsen emellan dessa motsatta åsigter hemtat öfvertygelse om öfvervigten af de grunder , sorn tala för den förra meningen. Det är ej allenast obestridt, utan äfven medgifvel , att könsförbindelser emellan syskonbarn icke äro i religieust eller i mora. liskt hänseende mindre ti I lalli ge, än dylika förbindelser emellan oskylde.
Men den följd en wärd Ledamot Friherre ve 6esr deraf behagat draga, ak en Bewillning wid alla paföljande Riksdagar more en förbindelse derföre at den 1779 blifwit gjord, är en voZigue, den jag icke widkaimeö eller kror antagelig. Annat är at föreffrifwa en ordning, hwarester om en Bewillning bör öfwerlaggas och beflutaS, annat ak fjättra den frioch rättighet Riksens^Ständer tilkommer at bewillja eller assia. Hans Lxcellsncs Herr Grefwe» och Län dt-Marskalken anmärkte, at något BewillningsUtskott wid 1778 ars Riksdag icke war förordnadt och fragade om dec more Ridderffapets och Adelns tanka at vcwsra? Ropades Ja och Nej. Herr IVoräsnlkoIps, ^näsrs och Friherre ckkjerrs. kreäric, päminke, at när någre begärt voterinZ, were det Ridderffapets och Adelns ostridig» rätt at vorera om saken; men at anställa vo» ksrin§ pä vocsrinZ wore en oformlighet. r6; Fr thel're Lilkverfcbolä, I^ils. Det torde i närwarande ögnablick worå förmätet af mig at tala. Men om ber ef obenäget upcageS, önskade jag fa propoosrs om de Herrar som begärt votering behagade derifrån assta, pa dek skal ak om voreringen wknnes och lostiutkinn bifölies, skulle fåken communiceras med de andra Standen, ocb Bewillnings» Urskotret blifwa insäikr under den rid de behöfde för at om malek ventilera. Jag wille derföre hemställa, om ef den fämnknings utiväg kunde »vidtagas, ak Nidderskapet och Adeln aläde Bewillnings Utskottet at ingen repsnition företaga, innan dest tankar om repsrririons-grunderna blifwit i Riksens Ständers klena granskade.
J a g kan ej säga så glad jag är öfver a t t jag har dig soin jag kan tala ined och som försthr mig, ty för resten känner jag mig så ofta frärninande för inin oingifning. Det förefaller inig ofta som om jag vore i ett framinande land livars språk vore niig för svårt a t t lära, och som om jag greps af på en gång glädje och hemlangtan hvarje gång jag ater liör ett ord af initt heinlands sprak. Konsten liar varit inin enda kärlek ocli jag skall aldrig, aldrig glöinina den. Den soin blifvit född med sådana utpr#glade sympatier A t ett li811, skall aldrig vänta sig någon verklig lycka oin han försöker a t t döfva dein, ty de skola vakna till lifs igen och blifva lians plågoandar. Det är däiföre jag nästan betages af ingest Så jag ser någon stå vid skiljevägen, radlös och obeslutsam. H u r gärna skulle jag ej vilja racka en hjälpsam hand, eller saga ett uppniimtrande ord. Ack iifven jag liar ju en g h g statt där, stått vid det förfärliga alteriiativet a t t bryta ined mina föraldrar och Iranske hopa sorg öfver dem, eller a t t bryta ined inin inre kallelse och släpa frain ett glädjelöst lif. Hvad jag lidit iinder alla dessa å r det kan ingen fatta, som ej älskat konsten s&amp; som jag! Det basta och iidlaste i iniii sjal fick siii dödsdoni 1870, ocli jag var för feg eller för stolt att tigga oin nåd. - Dock, hvad gör det för nytta att tala om den snö soin föll i fjol eller de blominor son1 fingo slappa lifvet till för den! Man ink saga livad man vill: jag blir ändå aldrig någon riktigt god författare, ty miii fantasi är en målares men ej en sprakkonstnärs; jag vill dock göra hvad jag kan i den vägen. Det a r visserligen ej den konstart ja: alskade, inen jag hLller af ven mycket af deiina för släktskapens skull. J a g söker att måla med penna ' ocli black, inen det går dåligt.
N:o 66. R. St. underdån. Skrifv. N:o 81. och Sölvesborg, om anslag för anläggning af jernväg emellan. Mo tion N:o 155. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 80. 11 Dahlgren, Carl, från Elfsborgs län. Motion N:o 85, angående ändring af Kongl. Kungörelsen den 4 December 1863, om stämpelpappersafgiften, m. m. Bevilln.-Utsk. Betänk. N:o 4. Motion N:o 272, att för folkundervisningens befrämjande den s. k. per sonliga skyddsafgiften må till hela sitt belopp komma hvarje församling till godo, m. m. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 66. R. St. underdån. Skrifv. N:o 81. Motion N:o 360, om eftergift af statens rätt, till förmån för Gerdhems församling, till ett, efter aflidne klockaren derstädes C. P. Bergstedt och hans jemväl aflidna hustru Anna Maria Reis, fallet dana-arf. StatsUtsk. Utlåt, N:o 64. Dalarne, om anslag för att börja byggandet af en jernstambana genom Upland, Westmanland och Dalarne i rigtning mot sjön Siljan. Motion N:o 264. Stats-Utsk. Utlåt. Dalkarlsbergs grufvor, om lån af allmänna medel för anläggning af jernväg derifrån till sjön Möckeln. Motion N:o 79. Stats-Utsk. Utlåt. Dana-arf, om eftergift af sådant efter Charlotta Christina Wedin. Motion N:o 176. Stats-Utsk. Utlåt. Dana-arf. IT Dana-arf, om eftergift af sådant efter pigan Sigrid Nilsdotter till förmån för Hakarps församlings fattigvård. Motion N:o 121. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 31, Mern. N:o 71 oell 82. R. St. underdån. Skrifv.
Sparres yttrande, Dan 20 Februart. vore den upfattning, Gr:n haft, fullkomligt i sin ordning, såvida icke StatsUtsk:s Ordf:de utvisat det öde, som molionen hade att motse. Efter detta utvisande förfaller till all kraft och verkan Gr. Sparres åsigt. Då jag sist hade ordet, glömde jag en hemställan af flr Brakel, att i den händelse här klefve tillkännagifvet från behörig person Utsk:s afsigt att i grundlagsenlig ordning behandla densamma, jag skulle tillåta motionens läggande till handlingarne. Jag får förklara, att i sådan händelse är milt mål vunnet, och då har jag ingenting emot utan förenar mig i det amendement som nämnde person a-jort. Sedan öfverläggningen härmed ansetts fulländad samt llr Gr. o. Landtm, framställt hurusom i afstde på Hr Sfjernsvärds ifrågavtde hemställan blifvit yrkadt, dels bifall, dels afslag och dels, att densamma måtte läggas till handlingarne, blef den först till bifall å denna hemställan framställda propos:n besvarad med starka Nej, blandade med Ja; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde om It. o. Ad. behagade afslå densamma, samt sedan svaren härvid utfallit med starka Ja jemte åtskilliga Nej, förklarade det han ansåg Ja nu hafva varit öfvervägande. Hr Stjernsvärd begärde votering. Uplästes till justering och godkändes följande voler:s-propos.: Den som vill alt R. o. Ad., med bifall till Hr Sfjernsvärds derom gjorda framställning, beslutar förelägga StatsUtsk. att inom 8 dagar inkomma med Utlåt, i anledn. af väckt motion om anslag till H. K. H. Kronprinsen i och för det Honom gifna updrag att föra RiksStyrelsen, röstar Ja; den dot ej vill, röstar Nej; vinner Nej, varder Hr Sljernsvärds berörda framställning af R. o. Ad. afslagen. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit som följer: Ja — 36. Nej — 85. Hr Stjernsvärd:
Majit ansett behöfliga till underhåll af kompaniets beklädnads-, remtygs-, utredningsoch sjukvårds-persedlar; hvadan Utskottet hemställer, att det af Kongl. Majit härtill äskade årliga anslag 10,SOI R:dr SO öre, icke må af Rikets Ständer beviljas. e) Enligt hvad Kongl. Majits nådiga Proposition innehåller (Statsråds-protokollet pag. 48), hade, sedan Rusthållarne vid Bohus läns regementes södra bataljon, genom befullmägtigade ombud, underdånigst anhållit, att berörda bataljon, hvilken, jemlikt Kongl. Brefvet den 3 Mars 18S2, fortfarande tillåtits förblifva infanteri intill den 1 Januari 1863, måtte, på sätt Rikets Ständer sid 1840 och 1841 årens riksdag, för deras del beslutit, förvandlas till ständigt infanteri under enahanda vilkor, som för regementets norra bataljon blifvit bestämda, Kongl. Majit den 17 Juni förlidet år bifallit denna Rusthallarnes ansökning och den 18 påföljande September fastställt ett i sådant afseende till Kongl. Majits nådiga pröfning framlagdi, äfven af bemälde Rusthållare godkändt förslag till knektekontrakt. Då emellertid till följd af denna södra bataljons förändring till rothållsinfanteri, Statsverkets kostnader för beklädnad, kapotter, remtyg, tross och utredning samt gevärspersedlar åt de 400 nummer, hvaraf bataljonen består, enligt en i Krigs-kollegium deröfver verkställd uträkning, uppginge til! sammanlagdt 9,116 Ridr, har Kongl. Majit begärt att denna summa måtte af Rikets Ständer anvisas samt deraf 3,200 Ridr få tilläggas Iritendents-afdelningen för underhåll af kapotter, remtyg, tross och utredning, 580 Ridr tilldelas Artilleri-afdelningen för gevärspersedlarnes underhåll, samt återstoden 5,336
För sekreteraren hos Bonde-ståndet ett månadtligt arfvode af r:dr 400: jemte ersättning för dess resor till och från riksdagen, enligt Kongl, brefvet den 22 April 1830. „ sekreteraren hos de öfriga riksstånden, hvardera i månaden „ 300: „ sekreteraren hos Stats-utskottet månadtligen „ 200: — „ sekreterarne hos de öfriga Utskotten samt Stats-utskottets sekreterare för Riksgälds-kontoret rörande ärender, hvardera dito „ 166: 32. — „ sekreteraren hos sammansatta Statsoch Ekonomi-utskotten, dito „ 133: 16. •— „ notarierne hos riksstånden hvardera, dagtraktamente „ 4:24. — „ notarierne hos Stats-utskottet, dito dito „ 4: ■ „ notarierne hos de öfriga Utskotten, dito dito 3: 24. —• „ kanslisterne hos riksstånden och Stats-utskottet dito dito „ 3: „ kanslisterne hos de öfriga Utskotten dito dito „ 2: 24. — Vid jemförelse mellan dessa aflöningsbelopp och de vid sistförflutna riksdag af dåvarande Stats-utskott, enligt dess memorial N:o 98, föreslagna samt af Rikets Ständer beviljade arfvoden och traktamenten, har Utskottet endast funnit skiljaktighet i afseende på arfvodet för Bonde-ståndets sekreterare, hvilket då utgick med 300 r:dr i månaden eller samma belopp, som de andra riksståndens sekreterare, och nu föreslagits lill 400 r:dr. Bih. till 11. St. \ Stats-Utskottets Memorial, N:o 126. Då Utskottet anser den likhet i aflöningen för samtlige riksståndens sekreterare och notarier, hvilken vid de begge sednaste riksdagarne iakttagits, äfven vid denna böra bibehållas, så kan Utskottet icke tillstyrka den för sekreteraren hos Bondeståndet ifrågaställda tillökning, helst härigenom skulle åter införas den skillnad i stånds-sekreterarnes aflöning, som, under framfarna tider och andra förhållanden, funnits af omständigheterna påkallad.
Då härtill dessutom kommer, att de vid förflutne ■ Riksdaggr andra städer, be - 6 Stats-Ulskotlets Utlåtande, N.-o 38o. vi 1 ja de alldeles enahanda lånebiträden återbetalas omedelbart till RiksgäldsContoiret, hvarest lånehandlingarne granskas och förvaras samt låuevilkorens behöriga uppfyllande bevakas, sä anser sig Utskottet, oagtadt den tillökning i göromålen vid nyssnämnde Veik, hvilken härigenom kommer alt förorsakas, böra tillstyrka Rikets Ständers bifall till Kongl. Stals-Conloirels framställning, angående öfverflyltandet på Riksgälds-Contoiret af den förstbemälde Embetsverk , enligt Kongl. Brefvet den 6 April i838, tillhörande befattning med emottagandet och granskandet eller controllerandet af ej mindre föreskrifna säkerhels-handlingar, än stadgade capitaloch ränte-betalningar för det till staden Wexiös återuppbyggande efter 1833 års eldsvåda meddelade allmänna låne-understöd. För verkställandet af denna öfveiflyttning får Utskottet alltså hemställa , att Rikets Ständer måtte i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes anbefalla Kongl. Stats-Contoiret alt till Riksgälds-Contoiret aflemna de, i sådant afseende, för detta Verk erforderlige handlingar, äfvensom alt på detsamma i vederböilig ordning öfvei låta alla de rättigheter och fordrings-anspräk, som, genom Högftberörde Kongl. Bref och låntagarnes utgifne skuldförbindelser, blifvit Kongl, Stats-Contoirel tillerkända; hvaremot Riksgälds-Conloirels bos Statsverket egande fordran för den , i och för oftanämnde byggnadslån, lyftade andel af mindre Creditivet anses härigenom till fullo godtgjord.