Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
En utmärkt historisk författare har yttrat, att det under 18:de seklet allt mer och mer kringgripande arronderingsbegäret och åsidosättandet af äganderättens helgd, var en hufvudsakligen medverkande orsak till den första revolutionen i Frankrike. Hans ord äro värda att behjertas. Har man en gång tillåtit sig att lemna lagliga former och rättmätiga fordringar å sido, så vet man ej hvarthän det bär. Ilr Gr. o. Landtm, yttrade, alt sedan vid början af discussionen om den förevar:de 3:dje punkten, Hr von Hartmansdorff tillkännagifvit sin afsigt att yrka delning af propostn i detta ämne, discussionen hvälfl sig endast omkring första delen af denna punkt, innehållande: ”att de på skattläggning grundade ordinarie räntor inom alla delar af riket, utom Stora Kopparbergs län, måtte till ett för hvarje i jordeboken serskildt upplagen egendom sammanfördt belopp bestämmas och utsättas i r:dr silfver samt för framtiden beräknas och utgöras likmätigt myntberäknings lagen - Deu 8 September f. m. 145 lagen af den 1 Mars 1830”; vid hvilket förhållande Hr Landtm, nu endast finge hemställa om R. o. Ad. ansäge öfvet läggningen om denna del af 3:dje punkten vara fulländad. Ropades ja. Hr Landtm, hemställde sedermera om R. o. Ad., enär liden nu vore långt framskriden samt frågan icke syntes kunna blifva afgjord utan votering om de olika meningarne, R. o. Ad. behagade uppskjuta beslutet derom till e. m. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, alt i eftermiddagens plenum icke någon justering förekomme och således det nu uppskjutne ärendet blelve det, som först på eftermiddagen företages. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 3 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Fredagen den 8 September 1848. Plenum kl. 6 e. ra.
Hon stödde sig mot dörrposten och såg på barnet med sådan ängslan, som ville hon säga: »Hvar, hvar i hela vida världen skola nu vi två få tak öfver hufvudet?» Kungen stod alltjämt orörlig och betraktade den husvilla. Hvad som rörde honom mest var, att han såg barnet, som satt alldeles sorglöst på hennes arm, sträcka upp en blomma mot hennes ansikte för att locka henne att småle. Och då såg han, att hon sökte förvisa sorgen från sina anletsdrag och log mot sonen. »Hvem är den kvinnan,» tänkte kungen, »mig synes, att jag sett henne förr. Tvivelsutan är hon en högboren kvinna, som har råkat i nöd.» Så brådtom än kungen hade för att hinna till Storråda, så kunde han ej slita sina ögon från kvinnan. Han undrade endast hvar han förr hade sett så milda ögon och så ljuft formadt anlete. Alltjämt stod kvinnan kvar i kyrkporten, som om hon ej kunde slita sig därifrån. Då gick kungen fram till henne och frågade: »Hvarför är du så bedröfvad?» »Jag är utdrifven ur mitt hem,» sade kvinnan och visade in mot den lilla, mörka kyrkan. Kungen tänkte, att hon menade, att hon vistats i kyrkan, därför att hon ingen annan bostad hade. Han frågade vidare. »Hvem har drifvit bort dig?» Hon såg då på honom med outsäglig bedröfvelse. »Vet du det ej?» sporde hon. Men då vände sig kungen från henne. Han hade ej tid, tyckte han, ätt stå där och gissa gåtor. Det syntes, som om kvinnan menade, att han drifvit bort henne. Han kunde ej förstå hvad hon syftade på. Kungen gick raskt vidare. Han kom ned till kungsbryggan, där Storrådas skepp lågo förtöjda. Nere vid hamnen mötte han drottningens tjänare, som alla hade guldbårder på kläderna och silfverhjälm på hufvudet. Storråda stod högt på skeppet och blickade ut öfver Kungahälla och gladde sig åt dess makt och rikedom. Hon stod och såg ned på staden så, som om hon redan betraktade sig som dess drottning. Men då kungen såg Storråda, tänkte han genast på den ljufva kvinnan, som kommit fattig och elända ut ur kyrkan.
Besvoch Ekon.-Utskottets Betänkande JYi 38. intägten medföra något äfventyr af den omfattning, som kunde anses motsvara Tullverkets utgifter för stämpelverket, fann Kollegium för sin del giltiga anledningar icke saknas för tullstämplingens afskaftände i sammanhang med upphäfvandet af gällande föreskrifter rörande vissa inhemska fabriksvarors officiela stämpling. Utskottet hemställer med stöd af det anförda, att förevarande motion ej må till någon åtgärd, föranleda. Stockholm den 15 Januari 1866. Reservation er: af Friherre Cederström, 11.: »Då afskaffandet af lofligen införda varors tullstämpling skett, icke på föranledande af någon Rikets Ständers derom yttrade önskan, ej heller på anhållan af de föreningar eller myndigheter, som närmast sysselsätta sig med dessa ämnen, utan denna åtgärd fastmera vidtagits i strid med nästan alla i riket befintliga, ej allenast fabriks-, men äfven handels-föreningars och magistraters uttryckligen uttalade åsigter, hvilka af General-tullstyrelsen och Kommers-kollegium jemväl ansetts vara af den vigt och förtjena det afseende, att ett sådant upphäfvande blef af dem i underdånighet afstyrkt; då vidare den välmenande afsigten med denna åtgärd, att underlätta handel och rörelse, under antagande, att nödig kontroll ej skulle ändå saknas, på långt när icke synes vara uppå ett tillfredsställande sätt ernådd, enär, under det utländska varor otvifvelaktigt här i landet förbrukas till en högst betydligen ökad mängd, tullbeloppet för den lofliga införseln likväl ej i samma mån stigit, utan fastheldre i vissa hänseenden nedgått, så föranlåtes jag till den tanke, att, om ett förhastande egt rum, det borde till rättelse med görligaste första hos Rikets Ständer anmälas, på det en underdånig anhållan i ämnet deraf måtte blifva en följd.
Enligt de vid 1840 och 1841 samt 1844 och 1845 års riksdagar bestämda betalningsvilkor för då, i egenskap af lån, anvisade statsbidrag för hamnbyggnaden vid Cimbritshamn, skola å det vid förstnämnde riksdag beviljade och under år 1843, med Tjugefemlusen Riksdaler, utbekomna lånet fem procent årligen inbetalas, dervid tre procents ränta beräknas för återstående kapitalbeloppet, samt å det andra, år 1845 med Femtusen Riksdaler utbetalda, lånet, åtta procent årligen under fjorton och ett halft års tid erläggas, hvarigenom detta lån, efter sagde tids förlopp, kommer att så till kapital, som 2 procents årlig ränta, anses betaldt. Med de sålunda stadgade ränteoch kapital-inbctalningarnes beräkning 30 Stats-Utskottets Memorial, N:o 308. och vidtagande hafva likväl Rikets nu församlade Ständer medgifvit ytterligare anstånd till 1852 års slut, såvida Ciinhritshamns Magistrat och Borgerskapets Äldste, i stadens namn och å dess vägnar, före innevarande års utgång, till Riksgälds-kontoret afgifva en ny, för begge lånen gemensam, ansvarighetsförbindelse i afseende på de efter anståndstidens förlopp förestående inbetalningarnes behöriga fullgörande. §. 50. o Det för hamnanläggningen vid Ahus, staden Christianstad, under riksdagen åren 1840 och 1841 beviljade samt år 1848 från Riksgälds-kontoret utbetalda låneunderstöd af Tjugetusen R:dr skall, efter fem års förlopp från detsammas utbekommande, årligen återbetalas med fem procent å ursprungliga lånesumman, hvarvid tre procents ränta beräknas för det vid hvarje liqvid återstående kapital-beloppet samt det öfriga kommer att utgöra afbetalning å detta belopp. §. 51.
Om Skultuna Messings-Bruks tillstånd och de åtgärder, som till dess förkofran blifvit af Bruksbolaget vidtagne, innehåller min förra underdåniga berättelse en kort uppsats. Sedan Bruksdisponenten Herr Ryttmästaren Hammarsköld genom utrikes resor förvärfvat sig kännedom om främmande Länders arbetsmethod, samt med anledning deraf anbragt byggnader och förbättrade machinerier till messings - År 1833 1834 1835 1836 1837 278 Sk# 9 L# m:k Bergsvigt 242 „ 2 „ 16 29 brukets förkofran lia fva dessa inrättningar under de sednare åren förökats med en våning af sten å manufakturvcrkstäderne, samt flere vattens varf m. m. Bolaget och disponenten hafva hoppats, att genom tillverkningens godhet för framtiden vinna en förökad försäljning och således någon ersättning för använde kostnader. Dessa bemödanden hafva i afseende på tillverkningens förbättring äfven rönt framgång, så att både messingstråden och den öfriga så kallade rå-messingen blifvit befriade ifrån flagor och erhållit mera täthet och större seghet, sorn gör den tjenligare till begagnande för handt verker ierne, äfvensom Skultuna Messings-manufaktur vunnit i prydlighet och varierande fasoner; men afsättningen har de sednare åren snarare förminskats än förökats. Ar 1832 var sammanräknade tillverkningen 510 Skepp. Sedermera har den årligen utgjort omkring 420 Skepp., men sistlidet år endast 365 Skepp. 7 Lisp., hvilken ringa produktion dock icke kunnat försäljas. Med nu varande personal och arhetsmethod kunde dock årligen tillverkas 1000 Skepp, och derutöfver. De orsaker, sorn motverka denna handterings förkofran äro: Tullafgifternc för införsel af de behöfliga rudimaterierne och för utförsel af messingen och den tillåtna tullfria införseln af utländsk messingstråd för ett nyligen anlagdt messings-näts väfveri.
Det tyckes visserligen, som denna summa vore oerhörd, och borde vara oerhördt tryckande; men Stockholms stad har redan år 1768 erhållit en inkomst af s. k. inqvarterings-tolag, som då bestämdes till 1 proc. af inkommande och proc. af utgående varor, hvilken afgift sedan för samina ändamål blifvit förhöjd. Sedan år 18to har det vid hvarje riksdag varit fråga om lindring uti så väl Stockholms, som öfriga städers inqvarteringsbesvär. tSio års Ständer förklarade, att en sådan lindring framdeles borde äga rum och 1823 års Ständer yttrade bestämdt, hvaruti inqvarteringen skulle bestå, nemi. uti stalloch casernrum för inqvarterad cavalleri-trupp. Vid 1828 — t83o års riksdag förekom samma fråga. Då gingo R. St. ännu längre, i anledn. af framställd begäran om ytterligare lindring uti städernas inqvartering, och förklarade att Staten icke hade medel att inköpa caserner. Vid 1835 års riksdag öfverlemnade K. M. till R. St. en nådig propos., derpå R. St. den 22 Juni 1835 svarade ungefärligen på samma sätt, som vid 1828—i83o årens riksdag, men med tilllägg af den önskan, att K. M. redan under samma års lopp ville sätta i verkställighet den inqvarterings-ordning, som då var föreslagen, likväl med det villkor att K. M. ville tillse till hvad belopp inqvarterings-afgiften utgick, och om den verkligen af städet na användes till det afsedda ändamålet. Den 22 Juli e. m. '99 En sådan utredning lärer i afseende på Stockholm icke varit möjlig nit erhålla, och för de öfriga släderna har den varit ofullständig. Jag ber om förlåtelse, att jag kommer att nämna ett mål, som redan är afgjordt; men om Statsoch Ekon. Utsk;ns förra betänk, hade blifvit bifallet, så hade R.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å den nya redactionen af 107 §:n RegeringsFormen. Ropades Ja och Nej. Hvarefter den af Hans Excellence Framställde proposition till afslag å berörde nya redaction blef af Ridderskapet och Adeln bifallen. Hans Excellence Herr Grefven ock LandtMarskalken hemställde, att då tiden redan vore långt liden på aftonen, Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, det pröfningen af de ännu återstående hvilani4 H. 9 i3o Den 23 Februarii e. ra. de Grundlagsfrågorne finge till nästa plenum upskjutas. Bifölls. Herr Marcks von Wurtenberg3 Gotthard Willielmj hade inlemnat följande, som uplästes: Vid Herr Friherre Åkerhjelms, Gustaf Fredrik, anförande till Ridderskapets och Adelns Protocoll den 23 December sistlidet år, rörande grunderne för Tullbevinningen , utbeder jag mig att få skriftligen göra en och annan erindran; — men då jag nu har äran af sådan anledning yttra mig, vågar jag i förhand förklara, att jag anser för en helig pligt att icke genom vidlyftigt ordprål förspilla Högloflige Ståndets dyrbara tid. Herr Friherrens förklaring, att de åsätta värdena i TullTabellerna öfver 1827 års Importoch Exportvaror äro fictiva, på hvilken grund Herr Baron vill bortraisonera de två millioner R:dr, hvarmed Importen samma år öfverstigit Exporten, var lindrigast sagt oväntad. Äro då berörde Tabeller annat än, lika onyttiga som kostsamma blend verk? Emedlertid må det tillåtas mig att tro, alt Kongl. CommerceCollegii af Herr Friherren åberopade Tabeller äro åtminstone lika fictiva, och lika litet factiskt Den 23 Februarii e. m. i3i uplysande, som Herr Friherren sagt den af mig citerade TullverksTabellen vara. Att Norrköpings Stad, efter första eldsvådan 1822, då ingen betydlig
Då i anled ning af gjord anmärkning inom PresteSlåndet vid BmcoUtskottefs första Betänkande om arbetsfördelningen emellan Revisorerne och tryckning af deras Berättelser, Utskottet nn inkommit med förnyadt Utlåtande i ämnet, och Ridderskapet och Adeln, ehuru Ståndet redan godkänt det första Betänkandet, således äger öppet att förena sig i den tanka, som PresteStåndet yttrat, får jag hemställa, om icke Rådderskapet och Adeln, då berörde anmärkning år lika beskaffad med de, som för några dagar sedan framställdes inom detta Stånd, i afseende på StatsUtskottets Utlåtande, rörande tryckning af Revisorernes Berättelse angående Statsverket, och hvilket Utlåtande blef på grund af dessa anmärkningar till bemålte Utskott åter-} remmitteradt, skulle behaga uppskjuta med afgörandet af detta mål, intill dess StatsUtskottets svar på anmårkningarne hinner inkomma, på det båda målen må komma i det skick, att beslutet deruti icke må rubba all ordning, och tvinga Regeringen att endast samma nklla Riksens Ständer, för att bota ett möjligt misstag af Revisorer. Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken gjord proposiJ tion, blef Friherre Cederströms berörde anhållan om anstånd med pröfningen af förevarande mål af Ridderskapet och Adeln bifallen. 128 Den 5 Junii.
Prop. M 1. 11 vattenanskaffningen tynga äfven på Flottans utgifts-stat med ett årligt belopp, som, kapitaliseradt efter 4V2 procent, öfverstiger 250,000 Ridr riksmynt och ändock lemnar ett föga tillfredsställande resultat.» »I afseende åter på sättet att tillvägagå, för att ernå något bättre, hafva alla i ämnet hörde sakkunnige personer och myndigheter enhälligt varit af den mening, att ändamålet endast genom en ordentlig vattenledning säkert och fullständigt kan vinnas, äfvensom att denna ledning bör utgå från Lyckeby å, der både godt och för behofvet tillräckligt vatten kan påräknas; och då i fråga om methoden för en sådan lednings utförande, samt den dertill erforderliga kostnad, numera genom den af Styrelsen öfver Allmänna Vägoch Vattenbyggnader föranstaltade omarbetning af de förut uppgjorda förslagen till en dylik anläggning vunnits all den utredning, som står att erhålla och för frågans säkra bedömande kan erfordras, samt Carlskrona stads innevånare icke torde kunna vidkännas större uppoffring för företagets befrämjande, än de, efter hvad Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Blekinge län anmält, nu ånyo sig åtagit, men det allmänna genom den nu ifrågasatta kostnaden för en gång skulle bespara en betydlig årlig utgift, anser jag mig böra underdånigst tillstyrka, att Eders Kongl.
Man må derföre icke tro, att denna bypotlieksbank, om den kommer till stånd, skall kunna med ens öpna ett outtömligt kassaskrin för det Svenska jordbruket, utan förhållandet blir väl i detta fall ungefär detsamma som förut. Jag fortfar i min anhållan, att frågan icke måtte afgöras förr än densamma erhållit en grundlig beredning genom vederbörande auktoriteters hörande. llr Cederschiöld, Gustaf: Jag har för egen del mycket tvekat om hvad åtgärd som borde vidtagas med detta förslag. Då man nu tillika vet, att K. M:t icke ansett sig böra framställa det under form af Kongl. Propos., och finner tankarne om detsamma inom RiksSt:n temligen delade, tror jag det vara bäst att, som Gr. Mörner föreslagit, låta ärendet erhålla en fullständigare utredning, innan det företages till afgörande. Jag biträder så mycket heldre denna åsigt, som förslaget innebär ett steg tillbaka, ett steg till centralisation, dä deremot den moderna lagstiftningen bör syfta att frigöra de enskilde och låta en hvar handla efter eget bästa förstånd och i öfverensstämmande med egna väIförstådda intressen. Hr Mannerskantz, Carl Axel: Emot det nu förev:de förslaget har man i främsta rummet framställt den anmärkningen, att det ej vore tillräckligt utredt och förberedt, samt att hypopotheksföreningarne borde få tillfälle att uttala sig deröfver. Till ett sådant dessas börande har K. M:t icke haft rådrum, och icke heller till den noggranna granskning af alla detaljbestämmelser, utan hvilken K. M:t väl ej velat framställa förslaget under form af Nåd. Propos. K. M:t har dock redan förklarat sig gilla hufvudgrunderna i detsamma, och om nu R. St:r äfven afgifva en sådan förklaring, så har ju K. M:t fria händer att efter riksdagens slut inhemta alla vederbörandes tankar i ämnet, innan Nåd. stadfästelse meddelas. Man kunde till och med, om R.
Jernwerken hittills ärligen wunnit mera an 60,000 Riksd-, säljer ju deras tydligt, att Banquens Pappersmynt, med fordel warit anwändr; och ännu större fördelar ffulle ofelbart tillflyta Banqven, vin ökad lätthet till förlags erhållande Jernwerks-ägarne uppmuntrades, aic deras tels nerlagde, dels aflynande Werk med kralt och ifwcr drifwa, hwarigenoin Production af Rikets reelafle Exporlswara ökas, och kan till behöflig mängd utskeppas, da Conjuncturen sädant medgifwer. När man widare cftersinnar de omwägar och kostnader, hwilka åtfölja bcläningen, såsom Jcrnels uppwägning, försegling, förwarings - arfwode och Magistracernes deröswer meddelade Embetsbetvg, lärer man blifwa derom öfwerrvgad, art ingen utan högsta nödfall, betjenar sig af Länc-rättighelen, som utsträckt till 9 mannder, till det af mig föreslagna Ränkebelopp, ända ffulle kunna medföra den enda walenteliga nytta, som med Banguen, denna wara förfäders wisa och priswärda inrättning warit äsyfrad, nemligen medborgares räddning och hjelp uti nödens stund. Detta mitt serskildta yttrande anhaller jag mä fa åtfölja Högloflige Utskottets betänkande till de Respectwe Riks-Standen. Lustaf ^Valilunch Uti förberörde serffildta yttrande, instämde Herr Bergö-Radmannen Falhe m. In st6em, M. Helsnisius» Ut - Den 29 Junii. yzz Utdrag af prstocollet, hället hss Hederwärda Vonde-Standet wid Urtima Riksdagen i Orebro den 29 Junti 1812.
Beträffande derefter ordningen och sättet för liqviderandet af bär ofvan omförmälda, jemte öfriga med tryckningen af innevarande Riksdags Protokoller förenade kostnader, hemställer Utskottet, att samma beslut, som vid de sednare Riksdagarne i detta hänseende varit fattade, måtte fortfarande tjena till efterrättelse, så att kostnaderna för tryckningen och bäftningen af Riks-ståndens Protokoller böra af Riksgälds-kontoret omedelbart godtgöras på enahanda sätt, som i afseende på andra Riksdags-utgifter blifvit af Rikets Ständer föreskrifvet, samt att boktryckarnes och bokbindarnes räkningar skola grunda sig på gjorda och af vederbörande Riks-stånd antagna anbud eller enligt Ståndets beslut upprättade kontrakter, och, hvad det verkställda arbetet beträffar, vara af Ståndets Sekreterare till riktigheten bestyrkta. I sammanhang med sina nu gjorda framställningar, har Utskottet trott sig upplysningsvis böra meddela, att upplagorna af Stånds-protokollerna under denna Riksdag, enligt inhemtade officiela uppgifter, utgöra följande exemplar, nemligen: 'Slats-UlskoUels Memorial M 186. 3 upplagan af Ridderskapet och Adelns Protokoller 500 exemplar, » » Preste-ståndets d:o 500 » » » Borgare-ståndets d:o 250 » » » bilagorna till sistbemälde Stånds Pro tokoller, innehållande de inom detsamma väckta motioner 300 » » » Bonde-ståndets Protokoller
Vidare lät Hr Gr. o. Landtm, uppläsa fö!j:de skrifvelse från H. Exc. Hr Stats-Ministern för utrikes ärendena: Sedan, på K. M:s Nåd. befallning, ytterligare diplomatiska handlingar, rörande Danmarks tvistigheter med Tyska förbundet blifvit till trycket befordrade, varder tillräckligt antal exemplar af dessa handlingar i dag till de respektive Riks-Ståndens kanslier aflemcadt, för att bland Stånds-medlemmarna utdelas; hvilket jag härigenom får äran till Hr Landtnuns kännedom meddela. Föredrogs ett från Hederv. Bonde-St. ankommet prot.-utdrag N:o 215 för den 14 dennes, innehållande inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att förena sig i Bonde-St:s beslut i afseende å Sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts Betänk. N:o 4, i ani. af motioner ang:de dels ändring och tilllägg i K. Förordn. om egors fredande emot skada af annans hemdjur samt om stängselskyldighet, dels ock rättighet för landstingen att i frågor om stängselskyldigheten inom länen besluta. Begärdes på bordet. Vidare föredrogs, och blef jemväl bordlagdt, ett från samma Riks-Stånd ankommet prot.-utdrag N:o 219 för den 18 dennes, innehållande, utom annat, inbjudning till Med-Stånden att instämma i Bonde-St:s beslut i afseende å Banko-Utsk:ts Utlåt. N:o 30, i ani. af väckt fråga, att lån mot pant af fastighet hädanefter icke må från R. St:rs Bank utlemnas. Frih. Stael von Holstein, Fabian Wilhelm: Jag anhåller att få till prot:t anföra, att jag icke var närv:de vid riksdagen, då K. M:s Propos. om anslagets till första hufvudtiteln förhöjande aflemnades och remitterades lill Utsk:t, samt att jag icke heller deltagit i det beslut, som R. o. Ad. fattat i denna och öfrige till första hufvudtiteln hörande frågor.
M. läcktes af erfarne, för undervisningen intresserade män tillsätta en komité, med åliggande att inom viss lid, efter inhemtande af utlåt, från städernas innevånare, uppgöra ett fullständigt organisationsoch kostnadsförslag för högre, på nyaste erfarenheten byggda, för utveckling af själens, hjertats och kroppens krafter ändamålsenligt inrättade bildningsanstalter för qvin - *8 Den 22 Augusti f. m. nor i alla de städer, hvilkas folkmängd, i förening med den omgifvande ortens, uppginge till det belopp, att en skola der borde grundas, dervid beräknande så väl hvad städerna oell orterna vore villiga eller borde åläggas dertill bidraga, som ock hvad staten för organisationen och sedermera för underhåll af lärare och lärarinnor, materiel m. m. borde tillskjuta, samt att K. M. täcktes till näst sammanträdande R. St:r afgifva ett fullständigt förslag i ämnet. Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till Utskits hemställan utan förändring och, då dertill svarades många ja, blandade med nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Hr Bohnstedt begärde votering. Uppsattes och justerades följande voter:s-propos.: »Hen som bifaller Stats-Utsk:ts hemställan i 67:de punkten af Utlåtit N:o 139, utan förändring, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, beslutar R. o. Ad.: l:o att för inrättande af en normalskola för flickor skall beviljas elt anslag af 5000 rdr; 2:o alt för upprättandet af fyra allmänna flickskolor i enlighet med Doktor Thyselii motion skall beviljas ett anslag af 12,000 rdr; samt 3:o att till K. M. bör aflåtas en underd. skrifvelse af det innehåll Hr Bohnstedt föreslagit.» Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 27. Nej — 11. Den vidare pröfningen af förev:de Utlåt, uppskjöts till e. m:S plenum. Anmäldes och bordlädes: