Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad fullmäktige i lliksgälds-Oontoret Lälunda framställt, rörande svärigdeten att desörja säkerliets-lianillingarnes dokdiring oeli devakning, ansag dongl. Naj:t, dä dandlingai-ne innefattade fullkomlig säkerdet oed <lommitterade ej eller kiinde formas att i stället anskaffa sädan personlig korgen, som fullmäktige ifrägaställt, leke kunna utgöra kinder för det sökta länets deviljande, oed dar Longi. Uaj:t ej eller sedermera, vid prosuingen af säkerdets-dandlingar för län till andra vattenaftappnings-företag, trott /tottyi. tVackiAa tV/o 6. 17 trott sig börg fästa afseende ä tiel större eller mindre besvär, som, l följd ak bandlingarnes eller namnteekningai nes antal, för liik.sgä lds-Koiitoret uppkomme, men dä Kongl. Naj:t insett, sil, Kull mäktige i ll i b 8 gä l d s
Med undantag af det Exegetico-Philanthropiska Sällskapet 66 och några föröfrigt genom hans kritik oblidkeligt förtörnade skriftställare, sörjde honom i lika mått både allmän och enskild saknad. Också visade sig på den dag (den 25 April), då hans stoft fördes till sin graf, bägge såsom sammansmälta i den mest omisskännliga förening. Platsen af detta sista hvilorum, på St. Jakobs kyrkogård och nära intill kyrkomuren, hade han längesedan valt, och i flera år sett från sina fönster. Den betecknas genom en sten med hans namn, insatt i sjelfva muren och upprest af hans vänner. Endast sådana bivistade begrafningshögtidligheten. Enligt hans eget förordnande så enkel och tyst, att han till och med hade undanbedt sig den dervid sedvanliga klockringningen 67, ägde denna sorgefest alltså i stället den sällsporda utmärkelse, att för alla dess deltagare verkligen vara det: ty bland dem befanns ingen, af hvilken han ej äfven personligen var känd och älskad; ingen, som ej nu firade hans hågkomst med en gärd af tårar, eller af en tystnad, hvars vältalighet ofta är större än dessas. En af de tillstädesvarande68 förtäljer: ”Endast vänner och högaktare följde Kellgren till griften. All rang var bortblandad omkring hans kista; hvar och en, äfven af personer i rikets högsta värdigheter, ville med egen hand ledsaga ett älskadt stoft till hvila; och dessa orden: Till jord skall du blifva! hafva sällan utpressat så många tårar”. Ett annat ögonvittne 69 sammalunda: ”Begrafningen var majestätisk. Ingen procession; utan alla buro, eller trängde sig omkring kistan. Tårar i nästan allas ögon”. En egen rörelse spridde vid detta tillfälle den åldrige Gyllenborg; som, vid kistans anblick, störtade fram, kastade sig öfver henne med utbredda armar, och fästade på locket en cypressblandad lagerkrans. – Efter jordfästningen utdeltes bland gästerne en skådepenning i silfver, hvilken tolf af Kellgrens vänner låtit prägla. Den bär, å framsidan, hans välträffade bröstbild med omskrifvet namn; å frånsidan:
Med Staten är det ju liknande förhållande; betryggar det ipjje hennes anseende och säkerhet, när hon har en del af sina inkomster för utgifternas bestridande sig tillförsäkrade genom den jord, som hon äger, helst då hon af ålder ägt den? Mep betraktar man saken ur en vidsträcktare synpunkt, så kan motionens giltighet pä flere vis bestridas. Jag beder få hänvisa på det, som står mig lifligast före. Det är ju en oklanderlig önskan att jord måtte blifva tillgänglig för alla grader af förmögenhet och bildning och alt den, vare sig såsom egendom, eller blott såsopn på viss tid tillförsäkradt innehaf, måtte få brukas och besittas. — Men härefter måste det förhållande upstå, att ju mera folkmängden ökas, och jordbruket, genom idoghet, användt arbete, samt kunskapernas tillämpning, går framåt, ju mera måste jorden få den egenskapen att, dels såsom mera eftersökt, och dels såsom eg förädlad vaia, stiga i alltjemnt tilltagande värde. Det måste då blifva allt svårare för de otillräckligt bemedlade att köpa så stor jordlott, som de anständigt, med ärfda vanor, kunna lefva på och ännu mera sällsynt att de då kunna hafva tillräckligt rörels. e-kapital öfver, hvarmed de kunna förbättra jorden, hvarförutan ipgen Säker vinst kan påräknas. Det är för denna medelklass jordbrukare, hvilken blifvande tidsförhållanden nödvändigt måste frammana, som jag gu talar, då Den 8 December. 515 jag bestrider den väckta motionens befogenhet, och tvertom önskar att Staten måtte behålla sina gods. Afven ur statsekonomisk synpunkt kan jag försvara denna min önskan. Hvar och en vet huru egandet af jord går från man till man och huru detta måste förorsaka många kapital-utlägg och användande af arbetskrafter till sådana arbetens utgörande, som icke gifva direkte vinst; härmed menar jag indelning af jord i nya skiften, varande byggnaders och stängslars nedrifvande och nyas upförando — allt en gifven följd, när jordinnehaf förändras till rymd och brukningssätt, ifrån större till mindre gårdar, ifrån hemman till delar deraf, eller ock tvertom.
Kyrkoplikt verkställande ; dels öfver Herr Holms Motion om granskning af Police-Författningarne, rörande sysslolöse personers försändande till Corrections hus m. m. Statsoch Lag Utskottens ; I anledning af väckte Motioner om Löneförbättring för Häradshöfdingarne3 och BancoUtskottets: Angående kungörande af Banco-Sedelstöekens belopp för hvarje är. 2:0 Bifallit, nedannämnde Betänkanden, nemligen: Statsoch Lag Utskottens ; Angående Herr.-von Engeströms Förslag pria årliga Lagsamlingar. Stats Utskottets: I anledning af Kongl. Majjts Nådiga Proposition, angående reglerande af de Kongl. Hofvens Stats-Sumroor; Om medels anslående till kostnaderpe vid Kongl. Majdg Kröning, Den 14 April. 423 I anledning af förekomne anmärkningar vid Utskottets yttrande , om bidrag af Statens Medel för underhållande af Police.Inrättningen i Götheborg; Angående gjorde anmärkningar vid Utskottets yttrande om ytterligare medel för SöderTelje Canal Inrättning; Angående gjorde anmärkningar vid Utskottets yttrande, om Löners anslående för Läns-Notarier och LandsContoirister j I anledning af förekomne anmärkningar vid Utskottets yttrande, om föreslagne Prestebohl Friheter för nya eller framdeles blifvande Kyrkoherde eller Capellans-Boställen; Angående gjorde anmärkningar vid Utskottets yttrande, beträffande Tullgarns Kungsgårds öfverlåtande till Haos Kongl. Höghet Kron-Prinsen; I anledning af anmärkning vid Utlåtandet ’ angående Herr Öfverste Silfverskjölds Accords* ersättning 5 Angående indragning af Talemäns-Tafflarne 3 samt OeconommUtskottets t Rörande föreslagen ändring af Tjenstehjons Flyttnings-tidj och Den 14 April. Sto I anledning af Stats-Utskottefs Utlåtan. de öfver anmärkningar vid dess yttrande, angående Pensioner för,Hans Kongl. Höghet Ivon Prinsens f. d. Lärare, förblifvit vid sitt i målet förut fattade beslut. Ifrån Hedervärda Bonde-Stdndet:
Och förrätta åtskilliga andra arbeten, som ingalunda kunna anförtros åt personer, hvilka nyss lemnat Akademien och ej besitta någon erfarenhet i tjeiistemannavägen. På grund af hvad jag nu i korthet tagit mig friheten anföra, anhåller jag, att R. o. Ad., med afslag å hvad StatsUtsk. uti de ifråga vande frenne punkterne tillstyrkt, mätte bifalla K. M:s Propos. i samma delar. Hr Fåhraeus, Olof Immanuel: Jag har inom StatsUtsk. reserverat mig emot Utsk:s beslut i fråga om lönen för Just.KånslersSekretm. Jag röstade för ett högre lönebelopp än detafUtsk. bestämda, ehuru icke så högt, som några talare här påyrkat. Jag vill-således äfven för min del tillstyrka en återremiss af punkten, i ändamål att derigenom få ett högre belopp af StatsUtsk. föreslaget, ehuru jag misströstar, att ändamålet dermed vinnes i den män som föreg:de talare afsett. Jag har egentligen begärt ordet för att yttra några ord ang:de punkten litt. c, hvarvid jag får fästa It. o. Ad:s upniärksamhet derå, att Utsk., i afseende å frågan om indragning af Kanslistoch Kopist-graderne, endast uttalat en allmän sats, sorn Utsk. önskat komma i öfvervägande vid frågan om embetsverkens reorganisation. Utsk. har icke framställt denna sats med afsigt att R. St:r, med anledn. deraf, nu skola fatta något definitift beslut. Skulle så hända, att K. M., vid upgörandet af den nya organisations planen, finner hinder möta för tillämpningen af denna sats, så föreställer jag mig, att i den Nåd. Propos., som öfver detta ämne kommer att aflåtas, skälen till ett underkännande deraf komma att utvecklas, och jag kan alldeles icke finna, att R. St:r, genom beslutet att i st. f. löneförhöjning åt dessa tjenstemän en motsvarande summa ställes till K. M:s disposition, hafva bundit händerna på sig, ifall K. Sig ej dela It. S:rs åsigt i fråga om indragningen.
Men Christianstad sluter i sitt sköte flere embetsmanna-korpser och har i sin omgifning ett ej ringa antal ecklesiastika och civila embetsman, hvilka önska för sina söner samma bildning, hvaraf de sjelfve blifvit delaktiga och hvilken gällande författningar såsom vilkor för erhållande af vissa sysslor föreskrifva, och hvilka derföre i likhet med många andra, äfven bland allmogen, skatta som en synnerlig förmån att ännu för närv:de i sitt granskap ega en läro-anstalt, hvarest nödig Eleraentar-bildning kan erhållas för vinnande af duglighet till hvilket Den 20 November e. m. 543 8om helst lefnadsyrke deras söner kunna komma att vid mogen ålder omfatta. 3) Stadens och ortens urgamla rättigheter. Christianstad erhöll genast vid sin grundläggning en »Trivialskola», d. v. s. en läro-inrättning till tjenst för den s. k. lärda bildningen och med åliggande att i alla föreskrifna ämnen undervisa ynglingarne till den grad, att de kunde derifrån omedelbarligen öfvergå till Akademien. Denna läro-anstalts fortfarande bibehållande blef staden och orten tillförsäkrad vid provinsens öfvergång under Svenska kronan. De hafva ock allt hitintills fått behålla den. Väl var ej så särdeles länge sedan i fråga att förvandla den till en »Apologist-skola» — vår närmaste förtids benämning på hvad man nu kallar Realskola —; men K. M. förklarade genom Nåd. Brefvet af den 1 Nov. 18 40, att den i Christianstad varande allmänna Elementar-läroinrättningen skulle fortfarande få vidblifva sin förra bestämmelse. I öfverensstämmelse dermed liar K. M. uti Dess Nåd. Propos. till Rikets nu församlade Ständer rörande stat för Elementar läroverken föreslagit för Christianstad »Ett högre Elementarläroverk)), försedt med minst 12 lärare, och med bestämmelse att grundlägga den allmänt humanistiska, icke den ensidigt reala bildningen, Det är Högloft. StatsUtsk., som nu först sätter stadens och ortens rättigheter i fråga eller — åsido. 4) Del faktiska förhållandet vid n. v.
Af den i3 dennes: N:o 61. I anledning af väckte frågor om ett förändradt användande af den |:dels procent, som af sterbhus inom Carlstads Stift nu erlägges till Carlstads hospital. I anledning af yrkad försäljning af en hemmanet Tofta förut tillhörig skog m. m. I anledning af åtskilligc hem - ii\ Den 27 Augusti e, m. ställanden om lindring i Roteringsbördorne inom de Småländska Länen. I anledning af åter remiss å Utskottens under N:o 42 förut meddeldte Betänkande om upphörande af Kronans Optionsrätt till de uppå Kronoskattejord växande mästeoch storverksträd. Från StatSjBancosamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten: Af den 11 dennes: N:o 65. I anledning af väck motion om inrättande af ett JordbruksContoir. I anledning af väckt motion, angående låns meddelande å spannemål. Från Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten: Af den 1 dennes: N:o 54. I anledning af väckte frågor om ändringar och rättelser eller tillägg så väl uti Kongl. Majrts Nådiga Legostadga för husbönder och tjenstehjon den i5 Maji i8o5, som uti Kongl. Maj:ts Nådiga kungörelse, angående flyttningstiden för tjenstehjon, den 22 April 181g. Lades på bordet. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 11 om aftonen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Lör - Den 2g Augusti f. m. aä5 Lördagen den 29 Äng. 1829. Plenum klockan g Förmiddagen. Upplästes till justering och godkändes följande ExpedilionsUtskottets insände Förslag till Piikets Ständers underdåniga Skrifvelse!' till Kongl. Maj:t: N:o i3a. I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss, i fråga om indragning af Rå- och Rörssamt Insocknefriheten å hemman, som blifvit skiljde från Säterierne.
– Den ende i detta sällskap, som egentligen ser nedtryckt eller kanske snarare flat ut är konferensrådet Struensee, han liknar en man, som uppgifvit allt och gör en slät figur, som om drottningens oerhörda ömhet för hans person generade honom, hvilket väl låter tänka sig, då hon är svartsjuk och oresonlig af naturen och vill disponera hans tid uteslutade för egen räkning, sänder bud på honom närhelst han aflägsnar sig från hennes närhet och i det hela behandlar honom mera som en favoritslaf än som en fri man Bakom sin herres stol står sedan en stund Jörgen, färdig att servera, ståtande i sitt nya livré, med ansiktet fläckigt rödt efter förmiddagens libationer. Hans själ är i den blick, hvarmed han betraktar den rykande soppskålen, som nyss kommit på bordet, han kan icke förstå sin herres tankspriddhet, och hans mage knorrar ogillande öfver dröjsmålet, som uppskjuter hans egen middag till obestämd tid. Ändtligen hostar han diskret. Det hjälper! Kammarherren stoppar brefvet i väskan, ordnar sina spetsmanschetter och ägnar sig sedan med klädsam själfbehärskning åt bordets nöjen. Efter middagen går han ut i staden, drifver sysslolös omkring på gatorna och njuter det uppseende, han väcker med sin parisiska elegans. Mot alla små borgareflickor, han möter, småler han själfbelåtet, och de vackraste hälsar han med en elegant fingerkyss, som ofta framkallar en lofvande rodnad eller en förstulen sidoblick; men obekymrad om alla de hjärtan, han krossat, trippar Enevold Brandt vidare. Hans tid och hans nervösa sinnesstämning tillåta honom icke att fullfölja sina segrar. Dessutom är hans hjärta ännu allvarligt upptaget, och hans längtan flyger i riktningen mot Töndern, den sköna grefvinnan Holsteins förvisningsort. Han drömmer om att befria sitt hjärtas dam ur Lindormens våld och föra henne i triumf till hufvudstaden, för att där lefva sitt lif i skönhet vid ett hof, som han ämnar omskapa till ett glädjens och njutningens hem.
Uti Mariestad har blifvit införd en så ändamålsenlig fattigvård att allt tiggeri uti husen, åtminstone af stadens fattige, upphört. De mest behöfvande och sjuklige intagas uti stadens rymliga och välordnade fattighus, der fattighjonen hållas till lämplig sysselsättning, och de öfriga njuta daglig förplägning, som de få derifrån afhämta. Dessutom erhålla fattige personels 30 af arbetsklassen barn, ulan betalning, en portion soppa eller ärter samt bröd hvarje middag. Öfrige Städernas anstalter i detta fall synas vara mindre väl ordnade. Fastän menigheten bordt mer och mer inse nyttan och nödvändigheten af besparingar under gynnsamma årgångar, för att, när missväxt inträffar, ej sakna egne hjelpmedel, liar likväl inrättningen af Spannemålsmagasiner icke nått önskvärd fullständighet. Vid slutet af år 1842 funnos, enligt Kronofogdarnes rapporter, så beskaffade magasiner uti allenast 116 socknar med nedanantecknade beha Ilningar : Contante penT) n ry Hafre och Summa ningar B:ko. nag. Ronii Blandkorn. Spannemål. R:dr. sTt. r. T:r. k:r. T:r. k;r. T:r. k:r. Sedan man erfarit fördelarne af de i några andra Län inrättade brandstodsbolag till försäkring af icke allenast bus, ulan ock lösören, tillvägabragte Länets Hushållnings-sällskap äfven här en sådan anstalt, hvilken, efter det Eders Kongl. Majit den 14 December 1841 behagat meddela fastställelse af Reglementet, trädde i verksamhet den 26 April 1841; och redan vid första Arets utgång hade bildat sig 131 Brandstods-kommitteer, från hvilka inkommit i4,4p4 godkände försäkringsuppgifter på tillsammans 16,665,470 R:dr B:ko. Bolagets utgifter under loppet af samma år uppgingo till 7,365 K:dr i3 sk. 1 rist., som, fördelade på ansvarighetssumman utgjorde icke fullt 2 sk. 1 rist. på hvarje 100 Ridr.
Sockennämnd är en myndighet, som ännu icke finnes; det har således på goda skäl blifvit anmärkt, att det vore för tidigt att nu tala derom, och tror jag således, att man ej bör orda härom så länge och intill dess vi komma till den i5 §:n, ty det är oegentligt att stifta lagar för en myndighet, som icke finnes. Hr Lagerhjelm, Pehr: Jag förutsätter, att en sockennämnd kommer att finnas, och om den icke kommer att äga ruin; så skall likväl en styrelse öfver fattigvården, skolinrättningar och i vissa fall äfven för helsovården vara att tillgå, hvaraf följer, att, om också icke sockennämnd kommer i fråga, en myndighet dock måste finnas, antingen en sådan redan är till eller icke. Af denna anledning anser jag, alt Utsk:n kunnat göra denna framställning innan sockennämnden förekommer. Utsk:n hafva velat tillägga sockennämnderna och deras ordförande!' en större rättighet i afseende på sockenstämmors utsättande, än som tillkommer någon enskild, af det skäl att nämnden anses representera hela församlingen. Antager man detta, så kan följden blifva förhastade beslut på en sockenstämma. Antager man icke detta, så skulle förslag, som kunna blifva följden af en hel församlings representations beslut, komma att uppehållas. 21 11. 18 Den 6 Mars. Man skulle således hafva att välja emellan, å ena sidan, förhastade beslut på en sockenstämma och å andra sidan uppehåll med att få sockenstämma. Det förefaller mig då, enär sockennämnder äro nya inrättningar eller åtminstone komma att erhålla functioner, sorn icke förut varit samlade hos en enda myndighet, och man skall välja mellan dessa förutnämnda tvanne alternativer, som vore det bäst att hålla sig vid det sednare eller uppehållet, hvilket ej kan blifva långvarigt, då pastor måste uppgifva skälen för sin vägran att sammankalla sockenstämmor, hvaröfver besvär kunna anföras. På dessa grunder instämmer jag med dem, som anse att ifrågavar. myndigheter icke må hafva bättre rätt, än hvar och en enskild ledamot i församlingen, och att således orden ”eller af vederbörande socken nämnd e Herde ss ordförande” böra utgå. Hr Ribbing, Bengt: Jag förenar mig i den redaction Gr. Spens föreslagit.
Af de uppgifter, sorn, angående förvaltningen af de till Kongl. Hofstallets utfodring anslagne medel, kommit Utskottet tillhanda, inhemtas: att, under loppet af de senaste tio åren, behållningarme å anslaget uppgått tillsammans till 17,943 R:dr 18 sk. i i rst., eller för hvarje år, per medium, 1,794 Rtdr, hvaremot skillnaden emellan nu stadgade beräkningspris för arrendeoch ränte-hö, samt det, sorn uppkommit genom markegångssättningirne, under samma tid skulle hafva utgjort 29,188 R:dr 4* sk. 2 rst., eller i medeltal för hvarje år 2,918 R:dr, så alt, om det af Utskottet föreslagna markegångsvärde skulle blifvit i sådant afseende be'räknadt, en brist å anslaget af 1,124 R:dr årligen skulle hafva uppstått, i stället för ofvanberörde, år från år reserverade, behållning; men då, med iagttagande af hushållning, brist å anslaget, äfven med den utaf Utskottet föreslagna beräkning af hö-priset, torde kunna för framliden undvikas, i synneihet som de i den förra staten uppförde 9. drabanthästar, till hvilkas utfodring anslaget äfven varit afsedt, icke numera å det Kongl. Hofstallet underhållas, har Utskottet, uti dess i det afgifna Utlåtandet rörande denna punkt gjorda förslag, hvilket blifvit af ett Riks-Stånd bifallet och af ett annat återremitteradt, endast för erhållande af en yrkad nedsättning uti anslags-summan, icke ansett sig böra tillstyrka någon förändring.
Hörde jag inte hvart enda ord ni talte i aftons med den der fabriksslynan. Och hon, er duktiga hustru, hon hörde't med hon, efter hvad jag kan förstå, eftersom jag sedan såg henne komma ut ifrån boden med veden, qvinnstackarn, blek och halfdöd. Fy, ni skulle just skämmas! Erik halfmumlade något, knuffade henne då han skulle fram i rummet, och famlade, med ögonen osäkert sväfvande af och an, utan att kunna se något, rakt emot den uppbäddade sängen. Ut med sig, trasvarg skrek den lilla qvinnan, eller ock lägg sig under bordet! Från den här stunden är han främmande i det här huset, som hon betalar hyran på, han är främmande och får inte mer ligga henne till last i maten heller! Hon är så illa deran nu, der hon ligger, så en får väl ta' henne i försvar för er, kan jag tro! Och eftersom ni inte gör henne annat än ondt, så blir det jag som skall se om henne. Och jag som befaller. Och det blir ni, som lyder; hör ni det, karl! Tror ni inte jag hör, hur ni väsnas om qvällarne och hur ni far fram. Och det fastän ni har en så präktig hustru och en ärlig och ordentlig qvinna, som är för god för en sådan som ni. Packa er af nu, eller ock under bordet med er, så ni inte är i vägen. Begriper ni inte, menniska, att här är frågan om lif och död? Den lilla qvinnan rusade med ens till sängen. Eva hade legat der, likblek, med ögonen slutna. Men hon reste sig häftigt upp; en ström af tårar rullade ned för hennes kinder, och hon klagade högt, i det hon med konvulsivisk kraft fattade i sängkanten, som hon tryckte sig emot, allt under det hon böjde sitt hufvud mot väggen hårdt och våldsamt. Erik blef uppmärksam. Han såg och såg, ögonen blefvo helt stora i hufvudet på honom. Han lutade sig nyfiket framåt och stod liksom förstenad. Han insåg, att han var öfverflödig, men han vågade icke röra sig. Det förfärliga i en sådan kris hade han aldrig förr anat.
Jaså, det är fråga om att drifva gäck med SANDBERG (stiger upp). ligare parti Herr Sandberg kan göra ett mycket förmånSANDBERG. brandförsäkrad för 25 tusen banko, ja banko, ja mycket bättre. Det kan jag visst, om jag vill. En man, behöfver inte krusa. Ulrika Eleonora är lika bra, KATRINA. ha förorsakat herr Sandberg någon sorg. SANDBERG. Vi behöfva således inte oroa oss öfver att att hon var bra men det gör detsamma . erfara hvad det vill säga att så behandla ett loftet, som är tomt. Sorg ? Det vet jag inte. Visst tyckte jag, Jag reder mig ändå. Emellertid ska' bror få hus med en man, inredd i alla våningar, utom LUNDELL. Inte behöfva vi väl skiljas i vredesmod. öfrigt är bror ingenting annat än en uppkomling som jag, en nattmössa! God natt! (Går i fonden). LUNDELL. Det kan vi göra, om jag vill. För SANDBERG. Det har jag dig att tack (hejdar sig). Sådan sorg har inga rötter. KATRINA. Fördömdt, att han skulle ta det så häftigt. (Går till venster). Nå, han skrifver inte i tidningarna, han! KATRINA. LUNDELL. inte får sälja, tänker han köpa . Hm väl se. Jaså, är det der skon klämmer. När han förflugna tankar fälla orättvis dom. Vi få _________ Tredje scenen. KATRINA. MAMSELL ZITTER. Kära Katrina ZITTER (andfådd, från fonden). slagit åtta. Du, Lovisa så pass sent! Klockan har ju Och sjuk till, som du är! ZITTER. KATRINA. jag men nu måste jag ut om jag också Ja, frossan höll mig ju från spektaklet, vet skulle stupa på kuppen. Hela sta'n är ju på benen och, jag stackare, som ingenting vet, blir alldeles olycklig. Är det sant, att Ulrika Eleonora öfverraskats i armarna på Rosenqvist, att Sandberg slagit borgmästarn med en peruk, och att Ek är en spion, hitskickad af Sandöboarna? KATRINA. ZITTER.