Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
drade årsdagen efter hennes död, komma stora fester Vasateatern gaf i onsdags för femtionde gången att firas i samma lokal. » Mikadon ». Operetten gifves fortfarande alla dagar. Man kan bland dessa redan bebåda en serie eleFilharmoniska sällskapet uppförde 2 ggr under ganta tableaux vivants i kostymer, illustrerande Dantes verk, diskussioner hållna af kvinnor med prisloppet af förra veckan i Östermalms kyrka Joh. Seb. Utförandet förutdelning, instrumentaloch vokalkonserter, en serie Bachs härliga Matteuspassion. tjänar, trots de få repetitionerna med orkester och literära konferenser rörande kvinnofrågan m. m. trots alla motigheter, med hvilka sällskapet denna Själfva utställningen indelas i åtta sektioner, omgång haft att kämpa, synnerligt beröm. Och den fattande: målning, teckning och gobelinväfnad; skulpmusikälskande allmänheten står i stor tacksamtur och etsning; literatur; sömnad och broderi; kvinhetsskuld till Filharmoniska sällskapet och dess liga prydnadsföremål; undervisning; huslig hygien; lika nitiske s o m skicklige ledare, hr .4. Hallen, diverse industri. för framförandet af det hänförande tonverket. På en särskild tribun till Beatriees ära skola samDet vackra templet var ock båda gångerna fyldt las alla upplagor och illustrationer af Vita Nuova med en andäktigt lyssnande publik. Såväl solister och allt, hvad som skrifvits och utförts beträffande som körer o c h orkester skötte sig på det hela Beatrice. För denna särskilda tribun skall med taget förträffligt / Orkesterackompanjemanget utglädje ses främlingars medverkan. » fördes af; Balduin Dahls välkända orkester från Kjöbenhavn. Så långt komiténs inbjudning. I sitt bref. Musikföreningen lär inom kort komma att upptill Red. uttrycker grefve de Gubernatis sin föra Mozarts » Requiem ». förhoppning att bland andra besökande af expositionen i Firenze äfven få se svenskor i mängd, och för att uppnå detta, föreslår han bildandet af en komité af tolf svenska damer i Stockholm, hvilkas mål skulle vara att bidraga till Sveriges representerande vid intressant och fängslande, tager. sin början i festligheterna.
Då praxis, äfven med nu gällande föreskrift i 62 §:n , med få undantag, allt hitintills varit den, alt andre cancelJisten hufvudsakligen haft den s. k. genealogiska detaljen och uppburit de derför inflytande sportlar, hvaremot förste eancellisten, jemte protocollsföringen hos directtn, hufvudsakligen biträdt vid archivets ordnande och vård; då denna fördelning fått ett Ökadt skäl för sig sedan R. o. Ad. vid sista riksdagen öfverflyttat andre cancellistens befattning såsom secreterare och prolocollsförande vid Wadstena Adeliga Jungfrustift, i förra hänseendet til! Ridd.secretin, och idet sednare till förste cancellisten, hvarigenom andre cancellistens göromål blifvit så minskade, att han, utom biträdet vid vården om de genealogiska handlingarna och archivet, icke emellan riksdagarna har något bestämdt tjensteåliggande; då genealogiernas ordnande säkerligen alltid vinner derpå, att en person egentligen dermed sysselsätter sig; och då tjenstgöringen vid protocollet eller annat uppsättningsarbete icke alltid förutsätter de fallenheter af vacker och redig handstil samt intresse för det genealogiska studium, som gerna böra sökas hos den, åt hvilken besörjandet af genealogiernas complettering uppdrages, och å hvilka sistnämnda fallenheter afseende deremot företrädesvis torde böra fästas vid antagandet af andre cancellisten; får Ridd.directtn , i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad i instructionen af den 7,5 April 1810 innehåller, hvilken var gällande anda till år 1818, föreslå den förändring i stadgandena rörtde de båda Ridd.- cancellisternes tjenstegöromål, att, förutom de för riksdagar - Den 3 Mars e. m.
Ad. till pröfning företagas, måste det vara afgjordt, huruvida R. o. Ad:ns beslut ang:de tolagen m. m. eger bestånd eller icke. Hvad Den 22 Jall e. m. 4SI Hvad angår den af den siste värde talaren så ifrigt åberopade konseqvensen, såsom stöd för sitt yrkande att föredragningen skulle fortgå, så får jag häremot erinra, att då man är öfverens derom, att frågan om Handelsoch Sjöfartsfonden och tolagen bordt afskiljas från frågan om tulltariffens fastställande, så måtte väl konseqvensen äfven fordra, att man förfar på det nu föreslagna sättet. Jag får således instämma uti Grefvarne af Ugglas’ och Lagerbjelkes förslag om tulltariffens återremitterande. Hr Bildt: På Bevilln:sUtsk:s tull-afdelning väcktes verkligen fråga derom, att man först skulle afgöra tolagsfrågan, innan man behandlade tulltaxan, men detta förslag förföll, och den som yrkade frågornas behandling i ett sammanhang, var'just en ledamot i TullKomitén, nemi. Hr Schwan. Af hvad jag nu under öfverläggningen inhemtat, finner jag att ganska mycket talar för antagandet af Gr. af Ugglas’ förslag; ty att sitta här och besluta om en mängd tullsatser, som äro alldeles oriktiga, om tolagsfrågan faller, och hvilka beslut dessutom skulle kunna föranleda till många och svåra förvecklingar; det kan icke vara rätt eller ändamålsenligt. Men detta oaktadt måste jag fortfåraude anse det vara något besynnerligt att återremittera en fråga, som aldrig varit företagen till pröfning, så att jag snarare skulle vilja att åtgärden finge ett annat namn, såsom att man upskjöt tulltariffens behandling intill dess tolagsfrågan blifvit afgjord. Hvad jag deremot på intet sätt kan finna lämpligt, det är att företaga tulltaxe-qnderrättelserna innan man företagit sjelfva tulltaxan. Hr Printzensköld:
Sig föranlåten att för försvarsverket lill lands hos Rikets Ständer göra framställning om beviljandet af följande till ständiga behof icke hänförliga anslag, beräknade att utgå under tre år med en tredjedel om året: lill anskaffning af redskaps-, rid-, anspannsoch stall-persedlar för det 6$£:ge fältbatteri, som ännu saknar sådana persedlar R:dr 20,000: till kompletterande af bestyckningen å Waxholms fästning „ 24,850: „ d:o bestyckningen å Carlstens fästning „ f 49,680: ; „ anskaffning af nya gevär „ 100,000: „ d:o af reserv-fänghålstappar samt rengöringsoch söndertagningsverktyg för lill slagkrutsantändning förändrade gevär 10,000: „ slagkrutshufvars tillverkning „ 10,000: „ fortsättning af Carlsborgs fästningsbyggnad „ 90,000: „ d:o af fästningsbyggnaderna vid Waxholm, Carlsten och Carlskrona, att af Kongl. Maj:t efter omständigheterna fördelas 315,000: „ Topografiska korpsens arbeten „ 36,000: „ bestridande af kostnaden för uppsättningen af den nya sappör-truppen „ 8,995: äfvensom, jemte begäran om Rikets Ständers bifall till uttagande utur det för krigsbehof bildade reservförråd för ö . o beväringsmanskapet, ej mindre af nödiga reqvisita till första uppsättningen af det till vapenöfning påräknade manskaps beklädnad, än ock af remtyg, utredning och Transport R:dr 664,525: 22 Kongl. Majus Nåd. Prop. till II.
Såsom kokrum få beräknas två kannor för pannerymd till och med 4o kannor och derunder, samt tre kannor, då pannerymden öfverstiger 4o kannor. Egare af Ättiks-Fabriker må icke tillåtas att, oberoende af innehafvande jord, och utan afgift begagna bränvins-brännings-redskap, för åstadkommande af så kallad förbränna, och än mindre för tillverkning af bränvin. §• 5. Innehafvare eller brukare af tvänne eller flere hemman, hemmansdelar eller lägenheter, som till bränvinsbränning berättigade äro och af innehafvarens folk och dragare skötas, vare öppet lemnadt att, såvida hemmanet, hemmans-delen eller lägenheten är försedd med egen ladugård, der utfodring sker, på hvardera af desse egendomar idka bränvinsbränning med så stor panna, sorn emot jordvärdet svarar. Skulle åter innehafvare eller brukare af flera till bränvins-bränning berättigade hemman, hemmansdelar eller lägenheter vilja på ett ställe utöfva bränvins-tillverkningen för deras sammanslagna värde, vare sådant tillåtet, under vilkor, att ifrågava» rande Bevilln. och Ekon. Utskottens Betänkande, N.o 2. 9 rande egendomar äro belägne inom en mils afstånd från åbyggnad till åbyggnad räknadt, ifrån det ställe, der bränvins-bränningen utöfvas, sami att pannerymden icke i något fall får öfverstiga det i 4 §• bestämda maximi-belopp. Bränvins-brännings-rättighet för jord å landet må icke i något fall förenas med bränvins-brännings-rättighet för jord i städerne, eller efter sammanräknadt taxerings-värde på ett ställe utöfvas. §• 6.
B. ändras, hvad beträffar landet, det ock bör bestämmas huru förfaras skall i stad, der denna §, enligt de flesta lagtolkare, äfven anses gällande, men för närv:de förhållanden är kanske ändå mer olämplig, varande Lönnbergs motion af den beskaffenhet, att jemväl fråga om kyrkobyggnad i stad kan upptagas; att med afseende å stadgandet i 4 och 35 §§ af förordningen ang:de kyrkostämma synes nödigt bestämma om, och då i hvad mån, de från rösträtt i kyrkostämma uteslutna »främmande religionsbekännare» böra befrias från kyrkooch skolhusbyggnad m. m. I afseende å sjelfva hufvudsaken, så instämmer jag deruti med Hr von Ehrenheim, att det är nästan omöjligt att skilja på Den 21 Februari. 603 dagsverken och andra kostnader. Mantalsgrunden är ock alldeles oduglig. I detta fall öfverensstämmer jag med Utsk:t och anser äfven att man icke bör följa någon grund, som drabt>3r den fattigaste torpare lika med den rikaste bruksegare. Jag anser derföre lika med Utsk:t att det är bäst att utesluta dessa fattige personer, som icke hafva mera än 400 R:dr i årlig inkomst. Jag har på landet sett att personer fått göra dagsverken, som behöft använda all sin tid för att icke tigga. Det är emedlertid ganska svårt utfinna lämpligt sätt, att fördela ifrågav:de byggnadsskyldighet emellan dem, hvilka densamma nu bör åläggas. Att för tillfället komma från denna svårighet, genom att kasta den på K. M:t, tror jag icke vara lämpligt. R. St:r böra åtminstone bestämma hufvudgrunderna i en dylik beskattningsfråga närmare än att de böra vara »billiga.» Jag ogillar den vana, som gjort sig gällande, att i tid och otid aflåta skrifvelser med obestämda önskningar till K. M:t, och jag hemställer, om icke Utsk:t sjelf skulle kunna uppgöra något förslag härutinnan. Till ledning dervid tager jag mig friheten framlägga ett förslag huru jag trodde regleringen kunna ske, nemligen att »R.
Utan hinder af anförda besvär, gånge Våre Bef:h:des beslut i verkställighet, så framt saken ej är af den beskaffenhet, att besvären derigenom blifva onyttiga.” I sammanhang och omedelbart sammanhang med lagstiftningen för fattigvården, står jemväl frågan om tjenstehjons-stadgan. Det följer af sig sjelft, att så länge Sverige bibehåller en legostämmotid af ett helt år, och den endast i Stockholm är inskränkt till ett halft år, kan icke hela den stora tjenande classen inbegripas under nuvar. Iegostadga, hvilken utgör ett stort vehikel för fattighjonspersonalen. Jag har derföre ansett högst nödvändigt alt, i öfverensstämmelse Den 9 September f. m. 323 med hvad som blifver stadgadt för fattigvården, jemväl en förändrad ordning kommer att äga rum i afseende på legostämma; och i sådant afseende har jag äfven i samma afhandling, som redan varit under Utskrns behandling, uppgifvit förslag till en K. förordning vör:de legostämmotid samt öfverenskommelse!- om arbetsoch tjenstebiträden så i städerna som på landet, att iakttagas ifrån förstinstundande 24 October efter den dag förordningen utfärdas, innehållande: "§ i. Legostämma till lagstadd tjenst eller arbetsbiträde må kunna, så i städerna som på landet, under hvad tid af året som helst, efter ömsesidig öfverenskommelse bestämmas, dock icke för kortare tid, än en månad, och icke för längre tid på en gång, än ett år. § 2. Öfverenskommelse om lagstadd tjenst eller arbetsbiträde skall å någondera sidan uppsägas före den dag, med hvilken halfva legostämmoliden tilländalöper, eller anses öfverenskommelsen förnyad på lika lång tid och mot samma villkor, som förut betingade varit. § 3.
Bittert klagade en af Finlands ädlaste män: ”Gud allsmäktig hafver tagit hans herrlighet ifrån denna onda verlden, hvars själ Gud evinnerligen hugsvale.” Alla stodo som förlamade af ett åskslag. Den store, den mäktige anden hade fallit, han, som brutit sin väg rakt som viggen genom trädet, orörd af smicker, löften och hotelser, orörd af tadel och hån, blott lydande hvad han ansåg för rätt. Eller såsom en af hans fiender om honom klandrande uttryckte sig: ”Herr Klas var en enfaldig man, som ej förstod sig på annat, än att gå raka vägen fram”, ett tadel, jemngodt med det skönaste beröm. Allmänna sägen var, att Klas Fleming dött af trollskott från Österbotten. Några stämmor höjde sig, som påstodo att hertig Carl låtit förgifva honom; alla voro öfverens derom, att han fallit för ett hemligt nidingsdåd. Utan fruktan vågade nu alla skymfa den fallne. Icke allenast hertigens anhängare sågo sig nu hafva fritt spel, men äfven många, som hittills tvekat hvilket parti det vore säkrast att luta sig till, hopade nu öfver den döde alla skymford, alla lögner och beskyllningar, för att sjelfva fria sig från misstanken att hafva hållit med honom. Och ända till vår tid har ett återskall trängt af den dom, som öfver den store döde fälldes af hans fiender; ty snart blef en tid då hvar och en, som velat freda hans minne, nödgades tiga för att icke på sig sjelf fästa en farlig uppmärksamhet. Men historiens dom revideras stundom. Ur archivernas damm framdragas åter gömda och glömda handlingar, som undgått den förödelse, hvilken oftast drabbar det besegrade partiets skrifter. Ändteligen hafva de skuggor börjat skingras, hvilka man hopat öfver Klas Flemings minne. Det blef Enevald Finckes sorgliga uppdrag, att till Fru Ebba frambära den sista helsningen från hennes make: ”Kort blef den tid honom unnades till beredelse”, sade denne, ”men han syntes ock genast beredd, när han anade att det var döden som nalkades.
Derföre skall jag drifva eder utu detta landet, in uti ett land der hvarken I eller edre fäder af veten; der skolen I tjena andra gudar, dag och natt; och der skall jag ingen nåde bevisa eder. Derföre, si, den tiden kommer, säger Herren, att man intet mer skall säga: Så sant som Herren lefver, som Israels barn utur Egypti land fört hafver; Utan, så sant som Herren lefver, som Israels barn fört hafver utu nordlanden, och utur all land, dit han dem utdrifvit hafver; ty jag skall låta dem igen komma uti det land, som jag deras fäder gifvit hafver. Si, jag skall utsända många fiskare, säger Herren, de skola fiska dem; och derefter skall jag utsända många jägare, de skola fånga dem på all berg, på alla högar, och i alla stenklyftor. Ty min ögon se uppå alla deras vägar, att de icke skola kunna gömma sig för mig; och deras missgerning är för min ögon fördold. Men tillförene skall jag dubbelt betala deras missgerning och synd; derföre, att de hafva orenat mitt land med deras afguderis lik, och gjort mitt land fullt med sin styggelse. Herre, du äst min starkhet och kraft, och min tillflykt uti nödene. Hedningarna skola komma till dig af verldenes ändar, och säga: Våre fäder hafva haft falska och fåfänga gudar, som intet hjelpa kunna. Huru kan en menniska göra dem till gudar, som inge gudar äro? Derföre si, nu vill jag lära dem, och göra dem mina hand och mitt välde kunnigt, att de skola förnimma att jag heter Herren. Juda synd är med jernstyl och med skarp diamant skrifven, och uti deras hjertas taflor grafven, och uppå hornen af deras altare; Att deras barn skola ihågkomma de samma altare och lundar, vid de gröna trä, på de höga berg. Men jag skall gifva dina höjder till sköfvels, både på berg och slätter, samt med dina håfvor, och alla dina ägodelar, för syndernas skull, i alla dina gränsor bedrefna.
Den föreslagna voterings-propositionen godkändes; hvarjemte Ridderskapet och Adeln beslöt, att vänligen inbjuda Vällofl. Borgaresamt Hedervärda Bonde-Stånden, att förena sig i det beslut Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet fattat, i afseende på en underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, rörande det ämne, hvarom denna punkt handlar. 38:de punkten. Den föreslagna voterings-propositionen godkändes. Stats-Utskottets förslag i denna punkt återremitterades, i anledning af dervid gjorda anmärkningar. De föreslagna voterings-propositionerna afilogos. 4^:dra punkten, Ridderskapet och Adeln biföll Utskottets till Ståndet gjorda hemställan att förena sig uti Preste-Ståndets beslut, hvarigenom den första voteringspropositionen ansågs förfalla; den senare voterings-propositionen godkändes. 43:dje punkten. Utskottets inbjudning till Ridderskapet och Adelil' attt instämma i Preste-Slåndets beslut, antogs, hvarigenom den första voterings-propositionen ansågs förfalla; den andra voterings-propositionen godkändes och den tredje af slogs. 44-'de och \b:te punkterna. De föreslagna voterings-propositionerna godkändes. Den föreslagna voterings-propositionen afslogs. 4y:de punkten. De föreslagna voterings-propositionerna godkändes. Utskottets uti memorialet N:o 321 gjorda hemställan, att Ridderskapet och Adeln måtte förena sig i Preste-Ståndets beslut, bifölls; hvarjemte den uti memorialet N:o 301 föreslagna voterings-propositionen godkändes, 49-de och 5o:de punkterna. De föreslagna voterings-propositionerna godkändes. De föreslagna voterings-propostitionerna godkändes, hvarjemte beslöts, att Högvördiga Preste-Slåndet vänligen skulle inbjudas att sig förena uti Ridderskapets och Adelns i denna punkt omförmäldta beslut. 52.dra punkten. Denna punkt återremitterades till följd af de vid densamma gjorda anmärkningar. De löi esla ga voterings-propositionerna godkändes. Denna punkt återremitterades, till följd af dervid gjord anmärkning.
N:o 27, och talef denna propos. besvarad med starka Ja, blandade med Nej; hvarpå Hr Landtm, tillkännagaf, det han trott sig finna, att Ja öfverröstat Nej. Vid förnyad föredragning biföll R. o. Ad. Allm. Besv. o. Ekoa.Utsk:s d. 4 och 8 dennes pä bordet lagda utlät. N:o 28, i anhdn. af väckt fråga om upphörande af Skånska kavallerireg:teaas s. k. fotoch ådermöten. Då nu StalsUlsk:s d. 8 dennes på bordel lagda utlåt. N:o 90 ang:de regleringen af ntgifterne under riksstatens Öde hufvudtitel; och N:o 91, ang:de regleringen af ntgifterne under riksstatens 7:de hufvudtitel. H, R. o. Ad. åtskildes kl. ^ till 3. e. m. In fidem prolocotti, Albert Munck, Onsdagen den 15 Mars 1848. Plenum kl. 6 e. m. Justerades 3 prot.utdr., innefattande d. 11 dennes e. m. och denna dag f. m. fattade beslut. Med tillkännagifvande ätt Hr Fåhraeus, Olof Immanuel, begärt och erhållit 3 veckors från d. 18 dennes beräknad ledighet från sin befattning såsom ledamot af RevillmsUtsk., anmodade Hr Gr. o. Landtm. Hrr Electorer att i deras nästa sammanträde utse en ledamot för att under denna ledighets tid i nämnde Utsk. inträda. Föredrogos och lades till handlingarne LagUtskts d. 8 dennes på bordet lagde mern.: N:o 22 i anledn. af återremiss utaf Utsk:s utlåt. N:o 4, anglie väckt motion om föreskrifters meddelande i afseende på beskaffenlieten af länsmans-fullmakter; samt N:o 23, i anledn. af återremiss utaf Utsk:s betänk. N:o 6, öfver väckt motion, ang:de ändring i författningarne on? bysättning. Vid föredragning af LagUtsk:s. d. 8 dennes på bordet lagda betänk.
Enka och barn sakna bröd för dagen, kan jag icke annat än på det lifligaste önska framgång åt det väckta förslaget; likväl anser jag det sökta pensionsbeloppet ingalunda motsvara ändamålet, utan vågar i stället föreslå att detsamma måtte bestämmas till minst dubbelt. Hr af Funck, Carl Oscar: Jag instämmer uti hvad som blifvit yttradt så väl af Hr af Dalström som Hr Cederschiöld. Den föreslagna summan af 200 K:dr b:ko förefaller mig verkligen alldeles för liten, och jag skulle derföre, i likhet med den siste värde talaren, önska att den blefve dubbel, isynnerhet som enkan har både dotter och son. I afseende på Hr af Dalströms yttrande ang:de de upoffringar, som Major von Konow gjort, så kan jag i viss mån vitsorda dem. Hans son kom nemi. för några år sedan Den 26 November e. m. 415 till mig och bad att blifva anställd vid andra Gardet. Jag kunde icke förmoda annat än att Major von Konows son ville inkomma på Reg:tet som Officer; men då jag frågade honom huru han ville blifva använd, svarade han: »såsom soldat.» Då jag med anledn. häraf icke kunde tro annat, än att han var hvad man kallar en sudder, samt frågade honom om orsaken till det steg han tagit, genmälde han, att orsaken vore allenast fattigdom. Han blef emellertid antagen och tjenade i tre år vid det kompani, der jag var Löjtnant, med ordentlighet och utmärkt upförande, samt utgick slutligen såsom Underofficer, i hvilken egenskap han med godt vitsord tjenstgjort på Carlsborg. Utom denna son har modren jemväl, såsom jag nyss hade äran nämna, en dotter, och till följd af familjens torftiga ekonomiska ställning, tror jag att den begärda summan af 300 R:dr r:mt är alldeles för liten. Både enkan och hennes aflidne man hafva dessutom bevisat en sällspord modesti, enär de aldrig begärt något understöd, och jag tror derföre att R.
Den andra delen af Sveriges statsskuld skulle blifva Statens skuld till banken, circa 3-J millioner. 3:o Den tredje delen af statsskulden borde hafva till 'föremål upphörandet af den s. k. statsfyllnads-summan, som nu utgör i,i4?,ooo r:dr b:co, och sådana utskylder, soin trycka näringarna för hardt. Örn allmänna bevillningen minskas med t. ex. 1^- million, Skes derigenom capitalvärdet af enskildes fastigheter ganska betydligt. litt af de sätt, på hvilka en redan existerande skatt genom statsskuld kan afskalfas, är genom egendomars uppköpande för statsskulden. Egendomarnas arrende-inkomst kommer då i stället för skatten; och skatten fungerar sorn ränta och amortissement, tili dess statsskulden hinner amorteras. 4:o Den fjerde delen afen Svensk statsskuld kunde blifva besparingen under lugnare tider för Statens utomordentliga behof, eller bildningen af en räntebärande skattkammare. Visa Regenter, Carl XI, Fredrik den ende, och deras likar, ansågo bildandet af en skattkammare för höjden af deras regeringsvishet. Så snart penningen började att normalt fungera som räntebärande capital, ansågs deremot denna uppsamling af mynt i en skattkammare, dels för misshushållning, dels för skadligt genom utdragandet af ett så stort capital ur den allmänna rörelsen. Statsskulds-systemet är det enda, som förlikar Carl XI:s och Fredrik den endes principer med en sednare tids förhållanden. I Sverige kan en sådan skattkammare uppkomma genom statsmedlens årliga öfverskotter. Om dessa utgöra årligen 3oo,ooo r:dr, så skulle, genom denna ringa årliga besparing, på i5 år 6 millioner, på 3o år 18 millioner och på 37 år 3o millioner såsom en skattkammare för utomordentliga behof uppkomma. Men denna besparingsfond kan ej bildas, utan i ett land, hvarest redan finnes en rörlig statsskuld. Den förutsätter denna, emedan den uppkommer genom uppköp af statspapper. Den agerar då tillika såsom minskningsfond, så att derigenom hela den öfriga statsskuldens credit får ett nytt och säkert stöd. 5:o
Nu gällande Riks-stat upptager för denna Flufvudtitel: Penningar Runt R:dr 1,939,136: 20. Indelta räntor, värde 182,300: — Indelt spanmål 17,666: — Oindelt spanmål 8,397: 80. Summa Runt R:dr 2,167,300: — Vid pröfningen af de till reglering af Sjette Hufvudtiteln hörande frågor har Kongl. Majit, på sätt närlagde den 14 innevarande månad öfver Civil-ärenden förda Protokoll utvisar, funnit följande förändrade bestämmelser i afseende å anslagen på denna Titel vara erforderliga, nemligen: l:o. Departementets Expedition: Kongl. Majit föreslår, att de tre Kanslist-beställningarne inom nämnde Expe - 38 Kongl. Majus Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1859. dilion må definitivt varda å stat uppförde till löner af 1,800 R:dr för hvardera, och att två af de tre Kopist-tjensterne derstädes må likaledes uppföras på definitiv stat till löner af 1,000 R:dr för hvardera, men att deremot den tredje Kopist-lönen må indragas och beloppet deraf, 1,000 R:dr, ställas til! Departements-Chefens disposition, för att användas till befrämjande af ärendenas gång inom Expeditionen. Som den till uppassning hos Stats-Rådet anställde, på Civil-Departementets Expeditions-stat uppförde Vaktmästare icke kan ensam medhinna förrättandet af de till hans tjenst hörande åligganden, föreslår Kongl. Maj:t, att lön för en ytterligare Vaktmästare hos Stats-Rådet må å bemälda Expeditions-stat varda uppförd med ett belopp motsvarande den lägre lönegraden för Vaktmästare vid Expeditio nerne af Kongl. Maj:ts Kansli, eller 300: — 2:o. Statistiska Tabell-kommissionen: