Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Företogs till pröfning Allmänna Besvärs» och Oeconomie-Utskottets den 20 dennes afgifne samt den 23 i samma Månad på bordet lagde Betänkande angående fortfarande af den fria Husbehofs Brännvinsbränningen. Friherre Fock, Berndt Wilhelm, uppläst* följande: Ödmjukaste Memorial! Den af Höglofl. Ridderskapet och Adela 53» Den 5 7 December. ventilerade frågan, om behofvet af Brännvinsbränningens inställande , lörer sä nära hvarje enskilt Medborgares rätt och det Allmännas väl, ock är derföre af så stor vigt, att . åt denna fråga otvifvelagtigt bör ägnas den lugnaste och noggrannaste granskning; men om utur Discussionerne skall utvecklas ett allmänt nyttigt Resultat , fordras ock att äga en sann kännedom om Landets nu varande tillstånd; och att dermed biträda Höglofl. Ridderskapet och Adeln i den mohn möjligheten medgifver, anser jag vara min pligt, enär Kongl Maj:ts Nådigste förtroende täckts ställa mig på en Plats , hvarifrån en vidsträcktare öfversigt af samma tillstånd kan och måste äga rum.
Den ringa del jag tog uti Riksdagsärenderne 1823 lemnade mig uti fullkomlig okunnighet om tillvaron af det beslut, hvars upphäfvande utgör föremålet för Herr von Hartmansdorff^ motion; nemligen att 3:ne RiddarhusStipendier skulle anslås, att tilldelas sådana Adeliga ynglingar, som åstunda förvärfva sig vetenskaplig underbyggnad till näringnrnes fullkomligare bedrifvande. Jag känner således alldeles icke, hvilken genom motion ett sådant beslut föranledt; men med all aktning för andras 8 H, 35 \ 388 Den 3o December e. ra. öfvertygelse måste jag högtidligen förklara, att jag anser upphäfvande af detta Ridderskapets och Adelns beslut såsom en välgerning emot Ståndets egna medlemmar, som veta hvad det vill säga, att underhålla söner vid Universiteterna: som en välgerning mot dessa Ståndets söner, hvilka nästan ensamme, under tryckande behof och yttre omständigheters tvång, kämpa för Ridderskapets och Adelns rättighet, att här heta och vara Rikets första Stånd, en rättighet, som nu mera ej blott beror på svärdet, utan hufvudsakligen pä en verklig öfverlägsenhet uti vetenskaplig kultur och intellectuel förmåga. Presten, Borgaren och Bonden förvärfva sig redan under sina yrken en erfarenhet, som kommer dem väl till hands vid Riksdagarne; ehuru man ofta klagar öfver det ensidiga uti åsigter och behandling, som uppkommer genom sådana particulariserade intressens inblandande uti Lagstiftningsmål. Meningen med Svenska Riddarhuset måtte vara, att inbringa uti Lagstiftningens organer äfven å folkets sida ett sammanhållande och det hela omfattande element, som toge friheten och fosterlandet i skydd mot dessa allt för mycket particulariserade intressen. Der lärer således en ägta humanistisk, vetenskaplig kultur vara på sitt rätta ställe för att uträtta det högsta den någonsin kan till mensk - Den 3o Decemlier e. m. 38cj lighetens bästa.
Det är således endast det skick, hvaruti denna fråga redan blifvit försatt och för närvar, befinner sig, sorn föranlåter mig att nu uppträda och tala emot bifall till StatsUtsk:s utlåt. Jag har haft tillfälle att bese Kungsholms fästningsbyggnad, dervid jag med verklig tillfredsställelse förskaffat mig någon kännedom om detta utmärkt vackra arbete, och jag äger derföre äfven det nöjet att kunna deltaga i det allm. loford, som denna fästningsbyggnad såväl till sjelfva planen som till utförandet synes obestridligen förtjena. Jag får altså förklara, att det skulle hos mig väcka en utomordentlig ledsnad, om detta arbete nu skulle komma att afstadna, helst jag icke kan annat än erkänna, att af alla nutidens arbeten, som jag sett inom Riket utföras, jag icke funnit något, der man, i förhållande till de använda medlen, verkligen åstadkommit så mycket, som vid omförmälda byggnadsföretag. Men en annan fråga är, huruvida, under nuvar. förhållanden och sedan R. St. afslagit detta anslag samt redan slutligen fastställt den nya statsregleringen, detsamma kan vid denna riksdag beviljas. Genom det af K. M. äskade och af R. St. beviljade anslaget till gevärsfÖrrådens eomplettering hafva statens tillgångar blifvit anlitade till den grad, att förstärkta StatsUtsk. troligen af denna anledn. funnit sig förhindradt att bifalla den anslagssumma, som erfordrades till fullbordande af Kungsholms fästningsbyggnad. Jag får dock för min del tillkännagifva, att, i fall jag varit ledamot af detta XJtsk., jag voterat nej för anslaget till gevärsfÖrrådens complettering, och ja för berörde fästningsbyggnads anslag, Att numera, sedan statsregleringen är uppgjord, sedan Riksg.- contrs behof och utgifter äro bestämda samt dertill erforderliga medel anslagna, ytterligare anvisa en utgiftspost, för hvilken några tillgångar vid statsregleringen icke blifvit afsedda, och hvilken altså skulle blifva ett nytt opåräknadt behof för detta Cont, anser jag åter högst betänkligt.
R:dr och dels af lånebidraget likaledes SextioTusen R:dr, eller tillhopa Etthundratjugo Tusen R:dr, att af vederbörande bolag utbekommas under de vilkor, sorn med afseende å detta statsbidrags åtnjutande blifvit af Rikets Ständer vid sistlidna riksdag meddelade. I)) Sjösänkningar och myr-utdikningar samt andra vattenaftappningsoch odling sföretag. 13:o. För arbeten af denna beskaffenhet anvisade Rikets Ständer vid sistförflutna riksdag tvänne särkilda fonder, den ena å 300,000 R:dr att utgå med 100,000 R:dr under hvartdera af åren 1864, 1865 och 1866, för att användas såsom anslag utan återbetalningsskyldighet till understödjande med högst halfva kostnadsbeloppet af sådana myr-utdikningar och vattenaftappningar inom Norrbottens, Westerbottens, Wester-Norrlands, Jemtlands, Gefleborgs och Stora Kopparbergs län, samt Elfdals, Fryksdals och Jösse härader i Wermlands län, som företrädesvis afse att förminska frostländigheten; och den andra å 150,000 R:dr, eller 50,000 R:dr för hvart och ett af åren 1864, 1865 och 1866, att utgå såsom lån för befrämjande af utdikningar och aftappningar af sanka trakter och sjöar till beredande af odlingsföretag inom rikets öfriga delar.
Fastän icke något Grundlagsbud, som det i ett specielt fall ej kan vara, måtte dock det vilkor, hvarunder medlen blifvit af Ständerne beviljade, bora fullgöras. Jag ber, att Utskottet ville taga detta i närmare öfvervägande; och anhåller Den 19 Avi gu ät i. att Utlåtandet, jemte dessa anmärkningar, måtte till Utskottet återremitteras. Friherre af Nordin, Carl Johan: De anmärkningar, Friherre Anekarswärd framställt emot StatsUtskottets Utlåtande, sidorne 3o3 och 3o5, röra tiden före min befattning med Magazinsärenderne, eller den då de handlades af f. d. Allmänna MagazinsDirectionen. Jag tänker derföre icke upptaga dem till besvarande, enär jag ej känner förhållandet, och dessutom är öfvertygad, att det blifvit tillförlitligen ututveckladt af StatsUtskottet; men Friherren har derjemte framställt en anmärkning, som angår Utredningen af MagazinsÄrenderne, den tid jag dermed baft befattning. Dervid anser jag mig skyldig förklara Friherren min tacksamhet för det lian öppet uttalat, att det varit i Skåne och Westmanland som försäljningsåtgärderne icke rätteligen tillämpats. I anledning häraf får jag upplysa, alt UtredningsStyrelsen som en allmän grundsats antagit vid försäljningen af Magazinsbehållningar, att noga borde tillses, det dessa försäljningar icke menligt inverkade på spannemålspriserne. Detta öfverensstämde ock med de Nådiga föreskrifter, som Styrelsen af Kongl. Maj:t fått emottaga, hvarvid det äfven lill en början stadgades, att försäljningarne borde ske å offentelig auction, men tlå en allt för stor nedsättning uti prisen deraf syn - Den 19 Augusti. 43 tes vara att befrukta, tilläts försäljning under hand, dock icke under 16 sk. lägre än Länets Markegångspris.
1743 ibid. i majo, efter the älstes godtpröfwande, blef med stockstraffet näpst g:l Pär Troberg i Tulus, för ovillighet at gå i kyrka, samt för thes oanständiga mun och swordom. Rödön–Aspås–Ås–Näskott april–augusti 1744 Källa: Rödöns kyrkoarkiv, vol. N I:1, s. 153, ÖLA. I Rödön 1744. Blef i sochnestufwa 2 sönd. effter påsk den 1 april beslutit, at kyrkio-lectarne af regem. qwartermäst. Hofwerberg, tå warande lieutenant, skulle målas. Ther för skulle taken innan hwitlimas, utantaket tiäras, etc. Then 18 maji 2 böned. förekallades effter gudstiensten för kyrkiorådet i sochnestufwukamaren nogre både både soldater och bonde-drängar, som spelt kort och köpt brenwin om söndags affton: och beslöts, til hämmande af slik osed, at the skulle sitta i stocken, hwilket doch på mellankommande förbön och theras anhöriga och flera, samt utlofwad bättring, wardt then gången upskutit. I Aspås Nils Thomasson, för thet han effter bönen i kyrkan farit til qwarn, och sönd. effter tingsrättens dom satt i fengelse. I Åhs Blef thetta åhr i aug. belofwadt at nytt kyrkiotak skulle insättas, predikstolen målas och altartafla anskaffas, efftersom medlen och lägenheten kunde medgifwa. I Näskott sammaledes om nytt innantak och altartafla. Prostting i Ås och Aspås 9 respektive 16 december 1744 Källa: Rödöns kyrkoarkiv, vol. N I:1, s. 154, ÖLA. Thetta år blef then 9:de dec. eller 2 sönd. i adv. uti Åhs och d. 16 el. 3 sönd. i Aspås, af probsten h:r mag. Anders Nensén i Sunne, probste-ting med förhör och påminnelser effter kyrkiolagen hållit.
I nämnda ingress stadgas, att filialbanker, hvilka blifvit oktrojerade före 1836 och undfå förnyad oktroj, kunna erhålla försträckning i form af kreditiv. Till förklaring af den olikhet årtalen emellan, som förekommer i Rikets Ständers beslut oell ingressen lill lista momentet af reglementets 46 §, bör Utskottet upplysa, att under åren 1836 och 1837 oktroj icke utfärdades för filialbank. Af de filialbanker, som sålunda berättigades att, efter erhållen förnyad oktroj, ånyo erhålla försträckning, har filialbanken v 6 Banko-Utskoltets Memorial N:o 10. i Lund upphört, samt de öfriga, nemligen filialbankerna i Sundsvall och Hudiksvall, redan undfått sådan. Af hvad nu är anfördt synes således att meranämnda l:sta moment bör till uppställningen något lörändras. Af de i 3:dje momentet uppräknade filialbanker, som, under vissa vilkor, kunde erhålla förhöjd försträckning, hafva filialbankerna i Skellefteå, Carlshamn och Wisby, begagnat den dem gifna rätt, hvaremot de öfriga, eller filialbankerna i Borås, Hernösand, Nyköping och Orebro län, icke anmält sig till undfående af dylik förhöjning; och enär dessa banker icke, efter hvad af flertalet bland dem anmäldt blifvit, vilja underkasta sig de vid förhöjd försträcknings meddelande fästade vilkor, samt oktrojerna för deni snart löpa till ända och Banken för öfrigt icke kan anses vara skyldig att än vidare reservera några medel för ifrågavarande ändamål, har Utskottet ansett berörda 3:dje moment kunna från blifvande reglemente uteslutas; och, såsom följd häraf, att jemväl litt. b) af Usta momentet, som angår tiden, hvarå kreditiv meddelas och högsta kreditivbelopp, bör utgå. I 2:dra momentet af den nu under granskning varande § stadgas att till kreditiv åt filialbanker är anvisad en summa af tio millioner Riksdaler; men då numera denna lånerörelse är under utredning och ytterligare försträckningar icke komma att utgifvas; så bör stadgandet i berörda del utgå.
Statsbehofvens beständiga tillväxt och deraf följande ökade skatter, som nästan uteslutande drabba jordbruket, äro visserligen ett ondt af svår natur; dock är detta onda en stark drifkraft på menniskoförmågan, att söka uppfinna och utveckla nya industrigrenar, och då säkerligen vid ingen tidpunkt så stora fordringar blifvit gjorda som nu, lära väl aldrig större behof förefunnits alt söka lifva de krafter i industriväg, hvarmed Statens fordringar möjligen i en framtid skulle kunna tillfredsställas, då det för närvarande synes öfverstiga Nationens förmåga att fylla de behof, som från alla håll förelägges Representationen att bifalla. Det är med denna förutsättning jag vågar fästa uppmärksamheten på Den 12 December e. m. 167 Fårafvelns upplijelpande inora Riket, såsom ett verksamt medel der Landtbruket och en större fabriksrörelse gemensamt kunde verka till enskild förkofran och allmänt välstånd. Sverige är onekligen det land uti Norra Europa, som försl påtänkt de fina Spanska Får-racernas införande, men utaf de kostnader, sorn i denna väg blifvit använda, finnes ej något resultat mera, än minnet af den förtjenstfulla Patrioten Alslrömers bemödanden, och har mången velat tillskrifva climatets verkningar den olyckliga utgången, hvilket dock nu af sednare liders erfarenhet alldeles bestrides och det till den grad, att jag vågar påslå, det intet land och intet climat är mera passande för de finare Får-racerna än Sverige, och alt således, vid ett rigtigt behandlande af dessa djur, en oberäknelig inkomstkälla skulle öppnas, hvilken ingalunda för sin tillvaro borde erfordra strängare tullstadgar till sitt beskydd, än de af sed naste Ständer fastställda, då det efter min öfvertygelse, i fall denna industri ej kunde tåla och uthålla täflan med hvad annat land som hälst, endast skulle bevisa, att den vore onaturlig och opassande, hvarföre det äfven vore klokast att ej vända tid och omtanka derpå.
Sedan Fullinägtige den 19 Augusti 1858 hos Kongl. Statskontoret anhållit, det vederbörande å Kongl. Mynt-verket måtte förständigas, att ofördröjligen till Banken aflemna hela behållningen af det å Kongl. Mynt-verket innestående, Banken tillhörande silfver i antingen silfvermynt af de sorter, hvarå Understyrelsen egde att omedelbart afgifva reqvisition, eller ock i plantsar; så har Understyrelsen den 1 påföljde September förordnat, att, ifall Kongl. Mynt-verket kunde leverera det innestående beloppet i myntcidt silfver, borde sådant ske medelst aflemnande, först af hvad sorn återstode af de den 13 November 1856 reqvirerade belopp i 25- och 10-öre-stycken i silfver, nemligen: af den förra sorten R:dr 92,000: — af den sednare „ 99,800: — vidare, derest sådant kunde åstadkommas, af 25-öre-stycken „ 200,000: — af 10-öre-stycken „ 100,000: — samt slutligen af 1 R:drs-stycken. Efter härom erhållen underrättelse tillkännagaf Ofver-Direktören vid Kongl. Myntoch Kontroll-verken, att berörde silfver skulle blifva förmyntadt, så snart under arbete varande kopparmynt hunne blifva färdigt, samt att vid hvarje silfver-utmyntning minst 1,000 myntsilfver, i värde motsvarande 50,000 R:dr, öfverhlefve såsom skrot och cisalier, som icke utan serdeles ökade kostnader kunde ensamt för sig förmyn - XJtmyntning af silfvermynt och dukater.
Majit är vordet i underdånighet anmäldt, Stats-köntorets hela förskott för ifrågavarande 1,000 pund Sterling, jemte omkostnaderna dervid, sammanlagd! 11,048 Riksdaler 40 skillingar 1 runstycke. * Af de såsom lån beviljade 5,000 Spanska Piaster, hvarå kredit för Guvernörs-embetet jemväl blifvit öppnad hos handelshuset Tottie & Söner, har åter, efter hvad Stats-kontoret uti underdånig skrifvelse den 18 sistlidne November anmält, icke dittills anlitats mer, än 1,250 Piaster, med deremot svarande 258 pund 16 shilling Sterling, belöpande, efter kurs, till 5,019 Riksdaler 16 skilling Svenskt Banko, som likaledes blifvit genom Statskontoret, af under händer hafde medel, bemälte handelshus godtgjorde. Vid sådant lörhållande har Kongl. Majit härmed velat åt Rikets Ständer öfverlemna, att anvisa erforderlig tillgång till godtgörande af ej mindre hela den, i och för det beviljade understödet, utan äterbeta 1 ningsskyIdighet, utgifne summa 1. än äfven förskottet på låne-anslaget, 5,000 Spanska Piaster » 3,019: 16. — eller tillhopa Banko R:dr 14,968: 8. 1. hvarjemte Kongl. Majt föreslår, det Rikels Ständer måtte uppdraga åt Riksgäldskontoret, att framdeles, efter uppgörande liqvid, ersätta Stats-kontoret hvad vidare kan komma att förskjutas så väl till fyllnad i meraniimnde låneanslag, ilall det till fullo utgår, som ock för de i och lör vexeldragningarne tiil anslagets lifgifvande belöpande omkostnader, emot det att de afbetalningar, som å de utgifna lånemedlen lill Stats kontoret ingå, varda uti liqviderna mellan Statsverket och Riksgäldskontoret sistnämnde verk godtgjorde. Kongl. Maj:t lörblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR.
Herr Grefven och Landt - Marskalken hemställde derefter , om Ridderskapet och Adeln godkände Herr von Hartmaosdorffs anmärkning, att Stats Råds-beredningen icke borde i Regerings-Formen upptagas Ropades J a. 23a Den 3 December e. rn. Herr Cederschjöld: Jag får förnya min förut gjorde reservation emot delta beslut , såsom stridande emot 56 och 81 § §• Regeringsformen. Herr Grefven och Landt-Marskalken frågade vidare, om Ridderskapet och Adeln behagade instämma uti den afGiefve Löwenhjelm gjorde anmärkning , att i stället för orden : Collegier och Embetsman , måtte införas ordet: Embets-Velk ; I hvilket fall, samt med afseende å Ridderskapsts och Adelns, rörande Allmänna Beredningen och Stats Råds-Beredningen, nyss fattade Beslut, 10 §. komme att erhålla följande lydelse; Innan ärenderna hos Honungen uti Sluts-Rådet f öredragas , skola de, genom nödige upplysningars inhämtande från vederbörande Embets-Verk , af den Föredragande beredas. ■ Herr von Hartmansdorff: Egenteliga frågan är blott, huruvida Allmänna Beredningen skall bibehållas eller icke ; samt i sednare händelsen , huruvida Stats-Råds-Beredningen bör i Grundlagen omtalas eller ej. Frågan om Collegiernes uteslutande ur §. har deremot icke varit föreslagen hvarken af Särskildta Utskottet eller Constitutions-Utskottet, och är således att anse såsom en ny motion.
Då man härtill lägger begagnandet af utländska arbetares utmärktare arbetsförmåga , borde resultatet blifva fördelaktigt. Derföre långt ifrån att lägga de inträffade missräkningarne någon till last, är jag öfvertygad, att vi länge nog skola få vänta på någon, som kan upprätta förslag med större noggranhet, än desse. Yi bafve inom oss exempel, hvaraf vi kunna sluta. Kostnadsförslaget till Trollhätte-Canal började med g, steg sedan till 11, i5 och sist till 23 tunnor guld. För Hjelmare-Canal hafva äfven 2tne förslag blifvit uppgjorde, och äfven der slutades med missräkning. Det ligger i sakens natur, och förhållandet skall alltid blifva sådant. Men låtom oss äfven se, hurudant erfarenheten visar förhållandet med företag af annan beskaffenhet; hurudant det är med Upsala AcademieBygg 2 * 20 Den 26 Mars f. va. nåd, som dock ligger öfver jord, och der allt bör så mycket lättare kunna beräknas. Förslaget började med 90,000 R:clr, ökades derifrån till i5o,ooo och vidare till 200,000, och ännu erfordras nya 100,000 R:dr. Förslaget till Lejonbacken här i Stockholm uppgjordes till 120,000 R:dr, och nu fordras 80,000 R:dr till. Sådant förundrar mig icke, äfvenså litet, som jag kan klandra det; men jag är skyldig att göra jemförelse.
Regerings-formen stadgade ordning, genom, förslag Irån Constitutions-Utskottet, hvilket det uteslutande tillkomme att i frågor af sådan beskaffenhet yttrande till Rikets Ständer afgifva, men detta icke vore händelsen, utan sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten framlagt ifrågavarande förslag, utan att dervid fästa något förbehåll om Grundlagens, i behörig ordning, skeende förändring, och. utan att ens såsom vilkor föreslå, att den andra Statsmagtens sanction skulle vara erforderlig, för att från förslaget härleda ett grundlagsenlig! resultat, funne sig Talmannen, hvars pligt det vöre att vaka öfver helgden af Grundlagen , som han ansåge i förevarande fall vara förbisedd, försatt i den obehagliga nödvändighet att vägra proposition å bifall till de sammansatta Utskottens Betänkande i denna del, sådant det funnes uppstäldt; i anledning hvaraf, enär Ståndets pluralitet icke godkänt Talmannens sålunda framstälda mening, det blifvit till Constitutions-Utskottet öfverlemnadt att, inom Atta dagar efter erhållen del af remissen, till Ståndet inkomma med motiveradt utlåtande, huruvida berörde vägran af proposition vore med Grundlagen Bih. tilt R. St. Prot. 18/fo. 3 Sami. aG.-le Iiåft. i 2 Coust it ut ions-ULskottels Memorial, IS.-o 44- enlig eller icke, hvaremedlertid frågan hos Ståndet lomme att förblifva hvilanda.
Statsfamt Allmänna Besvärsoch OeconoinieUtskotten: Herr Anckarsvärds, Apgust, den 24 sisth Febr. f. rn. på bordet lagde Memorial, om rättighet för Nerikes Rusthållare, att för hästfrihet betala samma vacance-afgift , som Rusthållarne i Österoch Westergöthland, samt att Nerikes Esquadron af LifRegementets Husarcorps, måtte med Nerikes In fanteriRegemente sammanslås; tillika med de af åtskilige Ledamöter rörande samma ämne denne dag afgifne yttranden. Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskoitet: i:o Grefve von Plåtens, Baltzar Bogislaus," den 24 sistledne Februarii förmiddagen på bordet lagde Memorial, om rättighet för Norrska Skepp att, under alla förhållanden, i Svenska hamnar behandlas lika med Svenska Skepp så länge desse njuta samma rätt i Norrska hamnar. 2:0 Herr Lefréns , Johan Pehr, den 24 sistledne Februarii förmiddagen på bordet lagde Memorial; om sättet att så tillverka Svenskt Den 5 Marlit. 201 Jern, att Jet på Norra America Iean vinna af-: sättning. 3:o Herr Tolls, Florns, elen 24 sistledne Februarii eftermiddagen på bordet lagde Memorial, om åtgärder till afhjelpande af den forsland varande penninge-förlägenheten. 4:o Herr Montgommeries, Gustaf, den 24 sistledne Februarii eftermiddagen på bordet lagde Memorial, om nedsättning af den nu stadgade skjuts-legan. Stats-, Bancosamt Allmänna Befvärsoch OeconomieUtskotten: Friherre Cederströms, Jacob, den 26 sistlidne Februarii, förmiddagen, på bordet lagde Memorial, innefattande anmodan till bemälte Utskott att inom fjorton dagar efter delfående!, bestämma och för Riksens Ständer framlägga grunderne för det Statsliushållnings-system som hädanefter skall följas; jemte de af åtskilige Ledamöter i anledning deraf denne dag afgifne yttranden. Ut supra.
Då till dessa skäl kommer ännu del, att landtmannen svårligen vill skilja sig från föreställningen, alt stadsboen velat i lagstadgandet vinna den fördel, att af sina försäljningsställen draga stora inkomster, till hvilka omkringliggande landsbygd finge skatta, och derjemte bereda tillfälle för Herremännen att buteljvis köpa utländska spirituosa, kan jag ej frånträda mitt i Utskottet gjorda yrkande, att minsta belopp vid minuthandel med bränvin måtte, så på landet som i stad, blifva ^ kanna. Paragrafen torde då böra erhålla följande lydelse: Den, som erhållit rättighet att idka minuthandel med bränvin, får sälja minst en fjerdedels kanna. §. 5. Denna §., befarar jag, kan med den ordalydelse, Utskottet för densamma föreslagit, blifva underkastad misstydning, hvarföre jag föreslår, alt den matte lyda som föijer.* Minuthandel med, eller utskänkning af, bränvin, får ej af samma person i samma gård utöfvas i förening med annan handel, till hvars idkande särskildt tillstånd erfordras. §. 7. Mom. 1. Minuthandel med bränvin har, ehuru den bordt ega företräde framför krognäring, här blifvit alldeles utelemnad. Det är icke blott skadligt för nykterheten, utan jemväl orättvist emot de näringsidkare, som, för längre tid än till ingången af nästa försäljningsår, möjligen hafva rättighet att hålla branvins-magasin. Jag hemställer alltså, att i detta mom. orden: »med utskänkning» måtte ändras till: »under minuthandel eller utskänkning af bränvin». Mom. 2. Orden: »i samråd» borde rättas till »efter samråd», ty det synes vara oriktigt påbjuda, del magistraten och stadens äldste skola gemensamt afgifva utlåtande om bränvinsforsäljningen, utan alt stadga huru rösterne böra beräknas, eller hvilkendera myndighetens mening skall hafva företräde, om den ena blifver af skiljaktig tanke från den andra. Rättast torde vara att, i detta, såsom i andra fall, Stadens Äldste höras, innan Magistraten utlåter sig. §. 10.