Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Verk anvisade inkomsters utbytande emot statsanslag, blef ock nödigt att uti förordningen angående stämpelpappers-algiflen införa vissa stadganden, huruvida de till Wadstena krigsmanshus och Amiralitets krigsmanskassan förut, under namn af avancements-penningar, utgående algifter, hvilka då skulle upphöra och i stället utgå såsom slänipelpapper, vore inbegripne under de i stämpelpappers-författningen i hvarje särskildt fall bestämda belopp. Af sådan orsak bar ock allt sedermera anteckning härom qvarstått uti de i detta ämne utkomne författningar. Då emellertid allmänheten numera, genom en långvarig tillämpning af ifrågavarande författningar, kan antagas ega fullständig kännedom derom, att hvarken kansligebiihr eller särskild afgift till Wadstena krigsmanshus vid utnämningar eller befordringar eger rum, ulan att de förut i detta hänseende stadgade afgilterna numera utgå under form af stämpelpapper, hafva Rikets Ständer, som i slutet af 3 § utsatt de fall, då stämpelbeloppet bör ökas med ett mot de förra avancements-penningarne eller befor drings-afgiflerne svarande belopp, ansett de uti 5 § af nu gällande författning på flera ställen förekommande anteckningar derom, att kansligebiihr, sigillpenningar samt algifter tili Wadstena krigsmanshus och till Amiralitets krigsmanskassan äro uti slämpelbe loppen inbegripna, böra ur den nya författningen utgå. Vidare hafva Rikets Ständer fästat uppmärksamhet på obilligheten deraf, att, sedan kansligebuhren i underordnade embetsverk numera afsk a (läts, de embetsoch tjenstemän, för hvilka E. K. Majit utfärdar fullmagler eller förordnanden m. m., fortfarande skola, genom erläggande af stämpelafgift, motsvarande den fordna kansligebuhren och sigillpenningarne, bidraga till bekostande af den aflöning, sorn lör E. K. Majlis Kansli utgår.
Ex protocollo: F. Edelstam. 8 Kongl. Majds Nådiga Proposition N:o 66. Ank. till Exp.-Utsk. den 13 Mars 1857, kl. 11 f. m, KONGL. MAJ:TS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående rättighet Jör t. f. Kommendanten och Direktören vid Straff-Fängelset i JVarberg, Majoren Gustaf Wilhelm Gyllenhammar alt erhålla pension ä Rikets Allmänna Indragnings-Slal; Gifven Stockholms Slolt den 42 Februari 4857. Uti en af Styrelsen öfver Fängelser och Arbets-Inrättningar i Riket öfverlemnad skrift har t. f. Kommendanten och Direktören vid ofvannämnde Straff-fängelse Kapite»en vid Gottlands Nalional-Beväring, Majoren i Arméen Gustaf Wilhelm Gyllenhammar i underdånighet anhållit att då han, som ifrån Augusti månad år 1848 i berörde egenskap varit vid Stralf-Fängelset anställd, under sin tjenstgöring derstädes blifvit genom slag i hufvudet af en i fängelsets murbruksqvarn befintlig svängbom obotligt skadad till sin helsa samt sökanden, efter en tjenstetid af 45 år och vid en ålder af iner än 61 år, jemte hustru och 6 oförsörjda harn befunne sig utan enskild förmögenhet med rätt till endast 200 R:drs pension ur Arméens Pensions-kassa, Kongl. Majit måtte täckas i Nåder aflåta proposition till Rikets Ständer om beviljande af rättighet för sökanden att, när han med läkarebetyg kunde styrka sig vara till följd af erhållna skadan urståndsalt att sina befattningar vid fängelset bestrida, få, på Rikets Allmänna Indragnings-stat, årligen uppbära ett pensionsbelopp, motsvarande den lön och det arfvode han såsom tillförordnad Kommendant och Direktör vid fängelset åtnjuter.
St:r till Båk-och Lotslnrättningens fullkomnande, å denna HufvudTitel uppfört ett, emot Båkoch Lotsafgiftens under StatsVerkets inkomster beräknade belopp svarande, anslag af 5o,ooo R:dr, hafva R. St:r till K. M:t öfverlemnat, att för nyssberörde ändamål äfven använda de å denna InkomstTitel uppkommande Öfverskotter. 2:0 Då R. St:r inhemtat: att Flottan, genom åtskilige af K. Förvaltningen af Sjöärenderne afslutade Contracter om Ekevirkes lefveraneer blifvit betydli - yj Slats-TJtslottets gen skuldsatt: att, för utförandet af den antagne arbetsplan, de varande anslagen för Flottans Materiel understiga behofvet roed omkring g5,ooo R:dr årligen; att derefter årliga bristen blifver minst 54,ooo R:dr; att denna årliga brist af de för en gång för FörsvgrsVerket till Sjös äskade 640,000 R:dr ej kan komma att betäckas; att den vidlagne regleringen af Flottans personal pcb dess aflöning, ehuru åsyftande både nytta för vapnet och besparing i kostnaden, likväl i anseende till underhållandet af en härigenom uppkommen betydlig IndragningsStgt först i framtiden kan medföra någon sådan besparing; samt att några lönebesparingar icke äro att påräkna såsom tillökning i anslaget för Materielen; hafva R. St:r ansett sig böra bevilja flen af K. M:t äskade förstärkning i denna Hufvud1 itejs tillgångar, medelst bibehållandet å Titeln, till pförminskadt belopp af hvad derifrån för Råkoch Lotslnrättningen förut utgått, dertill serskild Fond blifvit anvisad. Men som denna förstärkning af medel synts förde nu kände behofven ej allenast högst behöflig, utan äfven dertill otillräcklig, hafva, af denna senare omständighet, i förening med den, att K. M:t det oaktadt, ej begärt någon ytterligare tillökning i anslagen, R.
Generalmönstringar måtte hållas endast hvart tredje år, utan några andra mönstringar deremellan, och dels att både Ryttare och Soldater måtte få beklädas med vadmal. Hedervärda BondeStåndet har under den 12 och 17 sistlidne December till detta Utskott remitterat: i;o Ett Memorial af Riksd^gsFullmägtigs Petter Person från Jönköpings och Sven Nilsson från Kronobergs Län, hvarutinnan föreslås, antingen att, ian. seende till den svåra tunga Rusttjensfen inom Småland medförer, HussarBataillonen derstädes måtte reduceras och till Infanterie förvandlas, emot det Rusthållarne finge, likasom vid hela Westgötha och halfva Smålands DragonRegemente, erlägga en lämplig afgift för befri - Bes*. och Otcon. Uisk. Bel dt. N.o 5/j. 17 befrielsen från underhållandet af de kostsamma Cavallerie-hästar och Uniformer, eller ock , i händelse förslaget om Bataiilonens afsittning icke vinner bifall, att lättnad i Rustningsskyldigheterras utgörande måtte beredas dels derigenom, att Rusthållarne icke hädanefter, såsom hittills skett, må hvart år, utan endast hvart tredje år, besväras med att till mönstringsplatser, belägna ofta 8 ä 10 mil från Ruslhållen, afsända hästar och karlar; hvilken lindring för de Rustande, genom mönstringstidernas inskränkning, skulle derjemte leda till besparing för SfatsCassan, dels äfven dymedelst, att Rusthållarne måtte tillåtas, i stället för anskaffning af den dyra HussarUniformen , förfärdiga Beklädnaden af vadmal och andra egna producter. Varandes tillåtelsen att förfärdiga trun* deringen af egna tillverkningar derjemte begärd för samtlige Rusthållare vid hela Regementet, således äfven vid des* Infanterie-Bataillon. Uti Petter Pehrssons och Sune Nilssons olvanberörde gjorda förslag och yrkanden, hafva till alla delar instämt Riksdagsmännerne Jonas Johansson och P. Pettersson från Jönköpings Län, samt Olof Jansson Bihang till Rikt-St.
Enligt Kongl. Brefwet den 4 Maj 1798, 50 man hwaraf 20 arv vacanta, för de zo tjenstgörande bestäs lön i 6 mannder L Z R:d. Dito i 6 dito a izR-d. 24°: gQQ. ^ Utom bröd och arbetspenningar under tjeusigöringen, som utgör af Flottans Underhålls» Summa. r Un - Den 14 AbruarU. 603 r Under-Officer i Nkummer uiom en gemen mans lön ärligen, dä han tillika gör Mön sterstrifware-ljenst, 25: , Wärfnings och Recrurerings-Pafievolance be» stäs för ofwannämde zo man, sedan likwäl Under-Officern i Nummer afgäkt, hwarefter äterstä 29 man ä 42 A. hwar om äret 25:18: — Chefens för Coopvaerdie» Bätsmans.Compagniet undfär i stället för förut bestädde Frikarlar och Ordonancer, i ärligt arfwode 222;— Sjö - Artilleriet. 12 Compagnier L 50 man 602. Spel och Prvfofier 12. 612. matt» För hwilka beräknas lön ä 8 R.d. ärligen 4,896:- Underhäll L 12 R:d. diko 7,344:. - 3 Tun - / Den 14 Zcbruarii z Tunnor Spanmäl eller tillsammans i8z6 T:r a I z R:d^^4 8^ -14,688: 12 Under - Officerare i Nummer, som tillika göra Mönsterskrifwarerjenst, utom en gemen mans lön, underhäll och beklädnad ä 20 R:d. 240: 24 Corporaler utom en gemen mans underhäll vch beklädnad a 2 R:d. ärligen 48: - ' 2 Prvfosier sammanledes L Z2 si. 1:16:
Jag ifrar så mycket som någon annan för realisationens bestånd, men kan ej dela deras åsigter, som tro att banken, genom en utvidgad lånerörelse, skulle äfventyra något. Vi skola komma ihåg, att R. St:5 bank icke är en cassa, som rörer sig med bestämda capitaler, utan en sådan, som kan rätta sin rörelse efter omständigheterna, endast med iakttagande af den utaf R. St. fastställda proportionen mellan metalliska fonden och sedelstocken af 2 till 5. Jag tror det vara angeläget för realisationens bestånd att bankens lånerörelse ej inskränkes utan tvertom utvidgas allt hvad ske kan, för att genom den dymedelst uppkomna vinsten kunna göra tete emot starkare påkännin - Den 6 April f. m. gar. Jag vet att underbalance kan äga rum, vid tillfällen då missvextår inträffa, men jag tror ej att det är en banks bestämmelse att vara en mäklare eller controllant öfver sådana förhållanden. Banken måste rätta sig efter säkerheter och har ej att göra med handelsförhållanden, vare sig att de äro gynnande eller icke. Det är således en sammanblandning af ide'er, då man säger sig ifra för realisationen men vill hindra banken att förskaffa sig räntebärande utländska papper. Jag anhåller om återremiss. Frih. Stjernstedt, Theodor: Jag önskar återremiss på delta betänk, såsom följd af hvad jag i min reservation anfört. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den i5 December e. m. 3oi manna-näringens bästa, vågar jag likaledes föreslå, att det måtte tillhöra Kongl. KrigsCollegium omedelbart att bestämma det rations-pris, enligt lägsta anbud vid skeende auction på stället inför Konungens Befallningshafvande, hvilket för utfodring af Artillerioch Cavalleri-hästar beviljas, äfvensom att det måtte blifva vederbörande RegementsBcfäl vid ansvar förbjudet, att låta verkställa utfodringen på annat sätt, än efter de föreskrifter, hvilka före auctionen på det nogaste uppgifvas och bestämmas. Lades på bordet. Friherre Wrangelj Henning:
Det ena, som inlemnades af en tysk student, vid namn Prilwitz, inbragte honom tio riksdaler i karoliner, men det andra, som kom några månader senare och framräcktes af Bergh, hade helt olika följder. Det är det bekanta »Giljareqval uppå den högvälborne herres, herr Konrad Gyllenstjernas och högvälborna frökens Kristina Ulfsparres högst lyckosälla brudlöftesdag, continueradt af Lucidor den olycklige den 18. november anno 1669». Vi ega det lyckligtvis qvar i sin helhet, och handlingarna i den rättegång, som det uppväckte, återfunnos för fyra år sedan bland dammet på Stockholms rådhusvind13, så att vi kunna bilda oss ett detaljeradt omdöme i målet. Om man genomläser detta poem och beaktar, huru vidt olika och oförbehållsammare den tidens sällskapston var emot vår, begriper man icke, hvari Lucidor felat. Det är sant, att ett och annat uttryck kunnat vara mera passande, och att tonen uti början på sina ställen är litet rå. Men de, som velat finna det brottsligt, hafva allt för mycket låtit leda sig af dess å stad komna förargelse och icke betraktat det i hela sitt sammanhang. Om här färgerna äro mera målande än i det giljareqval, som han förut inlemnat vid broderns högtid, och som denne frikostigt belönade, kommer det sig af poesins starkare flykt, utan att man spårar det ringaste försök att förolämpa. Stycket är i sjelfva verket ett af hans bästa, qvickt och färgrikt, och skulle nog hedra en mognare skald. Han tyckes deri vara påverkad af Stjernhjelm, med hvilken han ju också umgicks, och skildrar på samma lekande och satiriska sätt som denne gjort i sitt »Bröllops besvärs ihågkommelse». Man vet visserligen ej, när nämda Stjernhjelms dikt var färdig och första gången kom ut i bokhandeln, men intet hindrar, att Lucidor fått se den i manuskript hos författaren samt genast blifvit fattad af dess snillrikhet. Det är att beklaga, att han af följderna afskräcktes från att vidare skrifva i samma manér.
I fall Herr Grefven och LandtMarskalken 34 H. 8* Den 2i Jtilii e. in. icke lika med mig fattat, att den gjovde propositionen blifvit med Ja besvarad, anhåller jag om votering. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, det lians Excellence ej kunnat af Ridderskapels och Adelns svar tillförlitligen utröna, huruvida den af Hans Excellence framställde proposition blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen eller icke. Herr Roos, Carl Ulrik: Jag anhåller, alt Hans Excellence täckes förnya den nyss gjorde propositionen, hvilken då torde af Ridderskapet och Adeln bifallas. Friherre Palmstjerna, Carl Otto: Jag ser ej, hvartill någon underhandling tjenar, utan anhåller, att då votering blifvit begärd, den äfven må börjas. Herr Rosenqvist: Sedan Herr Grefven och LandtMarskalken förklarat, att han ej kunnat utröna, antingen Ja eller Nej segrat, får jag förnya min anhållan om votering. Grefve Björnstjerna, Magnus: Ehuru helt och hållet oberedd att tala i detta ämne, och fastän jag under den långa tiderymd, som är emellan våra Riksdagar, förlorat den ringa vana jag fordom ägt att här yttra mig, uppträder jag likväl, mea med Den 21 Jul i i e. m. i(7 så mycket större farhåga, sorn jag här Kört Talare med en så stor oratorisk skicklighet, att de mycket väl kunnat jemföras med hvad Engelska oell Fransyska triburierue äga ypperst. Jag behöfver således öfverseende, men har icke ämnat att vidröra sjelfva hufvudämnet, emedan jag, såsom en längre tid vistandes utrikes, känner det för litet. Det är endast på några biomständigheter, sora jag önskar få fästa uppmärksamheten. Den politiska sidan af skeppshandeln är af särdeles vigt.
Med kännedom af orfaken till närvarande föndring emellan Riksftånden, blir frågan om detta onda på något fätt kan undanrödjas eller förminlkas igenom ett nytt Stånds tillökning , eller om icke det egna Interesfet tvärtom Ikall därigenom mera okas? — Här förekommer en ny flock medlemmar, förfedde med egna Samhällsrättigheter att förfvara, egna förhållanden i Staten att iakttaga, famt egna Näringsomforger att bevaka 3 att i förening med ett perfonligt värde, forn Innehafvarne både känna och fäkerligen veta att i allt göra gällande. Ett fådant Stånd lkulle ofelbart få Väl i öfverläggningar forn bellut utöfva defs hela rätt, och följden däraf blifva, att ännu flere meningar vid ärendernes öfverläggning uppkomme, hvilkas fammanjämkande ^klefve fvår om icke aldeles omöjelig. Under en fådan tanke • förbiftrirjg, månne det älven kunde förmodas att 3:ne Stånds förenade Rött, i de fall där pluralitet gällde-, Ikulie uttrycka det klokafte och rättafte beflutet; eiler är det icke fnarare att befara därigenom den ftörfla ofäkerhet och orättvifa? Jag hyfer åtminftone mycken tvifvelaktighet om detta 5-dubbla Reprefentationsfättets duglighet, och alla de lyten det har, är äfven tillämpelig på en Lagftiftning fördelad uti 3:ne Stånd eller Clasfer. — Men ordningen fordrar, att jag nu äfven korteligen omrörer Reprefentationens förenande uti en enda Lagftiftande Corps. Denna makt bör, för att rätt uppfylla fitt ändamål, hafva egenfkapen att hvarken för trögt eller för häftigt värka, och man kan antaga, att båda ytterligheterna äro lika fkadeliga. Uti ett enda Stånd löper allt få fort till fitt mål, utan att igenom något hejdas. Befluten följa immediat på öfver* läggningarne, och lika häftigt kan en återkallelfe af det beflutna äga rum. Sådane följder har öfverilningen, brådfkan och oberoendet med fig hos en enda Corps. — Det bevifar äfven vådan af en lälunda concentrerad makt.
Slutligen och då de särskilda stadganden, hvilka för närvarande äro gällande i fråga om mantalspenningarnes utgörande samt om befrielse derifrån för vissa fall, finnas spridda uti en mängd, äldre och yngre, författningar samt Kongl. Skrifvelser, har Utskottet, enär dertill kommer, ali hvad i nämnde hänseende för närvarande finnes uti Bevillnings-stadgan intaget, kommer alt ur den nya Stadgan hell och hållet utgå, ansett sig böra hemställa, att Rikets Ständer må uti underdånig skrifvelse hos Kongl. Majrt anhålla, ali Kongl. Maj:t täcktes i en enda Förordning låta sammanföra do i ofvannämnda hänseende gällande föreskrifter, äfvensom i nåder tillse i hvad mån en förenkling af dessa föreskrifter må finnas af behofvet påkallad, samt, derest Kongl. Maj:t skulle finna en sådan förenkling erfordeilig, derom till Rikels näst sammanträdande Ständer allåta nådig framställning. Stockholm den 7 Augusti 1860. 86 Bevillnings-Utskutlets Utlåtande JV? 34- Reservationer: l:o af Herr Komminister J. W. Reckman: »Bevillnings-Utskottet har med en ovanlig sjelfrådighet vidblifvit sin åsigt uti § 2 af förslag till Bevillnings—stadga att ifiån jordbruks-fastighet bevillning skall utgå blott med tre öre för hvarje fulla Ett hundra R:dr af uppskallnings-värdel och med fem öre af all annan fastighet, ehuru tvänne Riks - Stånd i hufvudsaklig öfverensstämmelse med Bevillnings-kom iniltéens förslag beslutat, att af förstnämnde fastighet skall utgöras fyra öre, och dessutom återremitterandet af paragrafen ifrån Ilöglofliga Ridderskapet och Adeln betecknar ett ogillande af framställningen, hvartill kommer, att flere röster inom välbemälde Riks—Stånd bestämdt uttalat sig emot tre och för fyra öre såsom bevillning ifrån samma slag af fastighet.
S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets den 11 och 17 dennes på bordet lagda Memorial N:o 311, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 188, beslöt Ridderskapet och Adeln, i öfverensstämmelse med hvad i en, sistnämnde Utlåtande bifogad, re - 480 Prot.-Utdrag den 18 Oktober 1854. servation blifvit tillstyrkt, att, till betäckande af den i tull-statens enskilda pensions-inrättning för enkor och barn efter embetsoch tjenstemän samt betjente vid tullverket möjligen uppkommande brist, bevilja en summa af högst 5000 R:dr, att för hvartdera af åren 1855, 1856 och 1857 af tull-medlen utgå. S. D. Vid förnyad föredragning af Banko—Utskottets den 11 och 17 dennes på bordet lagda Memorial N:o 65, med förslag till sammanjemkning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, i fråga om decimai-systemets tillämpning på rikets mynt, bifölls såväl 3:dje punkten af Utskottets i detta Memorial aflemnade förslag, som ock Utskottets hemställan, att den af 3 Riks-Stånd beslutade underdåniga anhållan, rörande prägeln å det nya 10-örestycket, må intagas uti den underdåniga skrifvelse, hvarigenom Rikets Ständers i ämnet fattade beslut anmäles; och ansågs förevarande Memorial i öfriga delar icke hos Ridderskapet och Adeln föranleda till annan åtgärd än att läggas till handlingarne. S. D.
Imfvudgrunden af kollegialsammansättning för desamma lämpligen kunna utbytas emot en organisation, likformig med General-Tull-Styrelsens eller Styrelsens för allmänna Vägoch Vattenbyggnader, sålunda att förvaltningspersonalen komine att bestå af en chef med allena beslutande rätt, och rådgifvande departemental-föredragande eller byrå-chefer, med reservationsrätt samt, då fråga vore om afgifvande af underdåniga förslag, eller utlåtanden till Kongl. Majit, med rättighet att låta sina reservationer dessa förslag eller utlåtanden åtfölja, I afseende på chefens beslutande-rätt anser jag dock, hvad Kommers-kollegu förvaltning af manufaktur-diskonten angår , det undantag böra ega runi, att, om ledamöterna instämma uti ett afslag å sökt lån eller ogillande af erbjuden säkerhet, dervid äfven mot chefens mening bör förblifva; äfvensom, hvad beträffar de Fahlu bergs-skola rörande ärenden, sorn tillhöra Bergs-kollegii handläggning gemensamt med af Bruks-societeten utsedde deputerade, nu gällande föreskrifter om dessa ärendens behandling, torde i anseende till inrättningens blandade egenskap af statens och enskildes, intilldess någon förändring der* Kied kan komma att ega rum, än vidare böra tjena till efterrättelse. Efter del jag sålunda utvecklat mina åsigter i afseende å prelimi närfrågorne, öfvergår jag till det hufvudsakliga ämnet, eller förslaget (ill personal och aflönings-stater för de tvänne ifrågavarande embetsverk™. Såsom inledning dertill och närmare förklaring öfver vissa delar af specialförslagen har jag ansett mig böra angifva följande grunder, vigtiga, såsom mig synes, att iakttaga vid alla så beskaffade regleringar. а) Antalet af tjenstemän bör icke vara större än göroniålen fordra, under förutsättning, att hvar och en varder skäligen sysselsatt.
Jag förnyar således min anhållan om afslag å Ulsk:s tillstyrkande. Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabr.: Utsk. har icke sagt, att det ej hade någon kännedom örn förhållandet, utan der står, alt ”Utsk. icke äger den närmare kännedom om postförhållandena i Hamburg och dermed sammanhang ägande öfriga omständigheter, att Utsk. tilltror sig kunna direkt understödja motionärens önskan, alt en postkonvention målle uppgöras med vederbör, postanit i Hamburg”. Detta är en sak, hvarom Utsk. icke kan hafva någon kännedom; men Utsk. har kännedom om, att bref, forlskaffade genom denna inrättning, komma sednare fram, och att denna inrättning kostar penningar, som kunde besparas. Det blifver en annan sak, örn Hr von Hartmansdorff kan bevisa, alt icke någon besparing kan åstadkommas. Dä kan Hr von Hartmansdorff hafva rätt i sin framställning; men sä länge Ulsk. har den åsigten, att besparing kan åstadkommas och skyndsamhet i brefvexling beredas genom denna anstalts förändring, om icke fullkomliga borttagande, så finner jag icke alt Utsk. liar framstält någonting oriktigt i sak. Hvad som skall göras, det kunna hvarken R. St. eller Utsk. bestämma, ulan det beror på K. M. att vidtaga; men att någon fördel genom en förändring bör kunna beredas, det är Utsk.s fullkomliga öfvertygelse; och om saken undersökes, så tror jag att det kan lända postverket lill inkomst i st. f. skada, hvarföre jag anser detta betänk, ganska väl kunna af R. o. Ad. bifallas. Hr von Hartmansdorff: Då Gr. Gyldenstolpe sjelf ur betänk. uppläst de ord, hvarigenom Utsk. förklarat sig icke äga den närmare kännedom om förhållandena, som erfordras, så torde jag ej behöfva upprepa deni. Nu återstår den frågan: vinner man något i tid, eller gör man någon besparing af kostnader, genom det ifrågavar. postkontorets borttagande? Hvad den förra saken beträffar, har motionären icke kunnat närmare uppgifva eller styrka, den tidsförlust korrespondenter skulle lida genom Svenska postverkets befintlighet i Hamburg.
•—- Nio 178. i fråga om försäljning till skatte af Kungsgårdar och en del andra Krono-lägenheter. XV. 382. — Nio 17g. angående skyndsam handläggning af mål, rörande Recognitionsoch Kronoskogar. XV. 382. — Nio 180. angående upphörande af den vissa Collegier, Academier och Allmänna Inrättningar tillagda rättighet att undfå ersättning af Banken för den förlust, som de till följd af förändrad t vexlingspris fått vidkännas vid Silfver-utvexlingen. XV. 382. — Nio 181. om afskaflände af det i Lagen stadgade dödsstraff af rådbråkning. XV. 382. — Nio 182. om ineddelande af Nådig föreskrift, alt förhör uti Grundlagnrne bör ingå i alla de Academiska examina, som berättiga till inträde i Statens tjenst. XV. 382. — Nio i83. dels om skyldighet fördem, som undergå prestexamen, alt ådagalägga kunskap uti vexel-undervisningsmethoden, dels angående rättighet för Lancaster-Lärare att prestvigas. XV. 382. — Nio 184. angående regleringen af utgifterna under RiksStatens Tredje HufvudTittel. XVl. 3. — Nio i85. angående den under innevarande Riksdag verkställda revision af de under CommerceCollegium ställda fonder och medel. XVI. 3. — Nio 186. i anledning af sökt evärdelig skattemanna-rätt å det under Ulricsdahls Kungsgård förr lydande Kefvinge hemman med dertill hörande utjord. XVI. 3. -—■ Nio 187. i anledning af Kongl. Majlis Nådiga Proposition, angående fortfarande anslag lill !JI!-Disconl-Fondens förstärkning samt Ull-culturens och Ull-prodtictionens befrämjande i Riket. XVL 3.