Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bifölls; samt 3:o N:o 58, i anledning af återremiss af Lag-Utskottets betänkande, Nm 17, öfver väckt motion om den förändring i 8 Cap. 7 § Ärfda-Balken, att oäkta barn måtte tillerkännas arfsrätt efter egen moder: Lades till handlingarne. S. D. Föredrogos följande Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets betänkanden och utlåtanden, nemligen: 534 Prot.-Utdrag, den ij Januari 18 Jo. N:o 110, i anledning af väckt motion om upphörande af äldre förbud för åtskilliga socknar i Wester-Dalarne att fritt begagna deras skoas % ^ O O producter: Bifölls ; N.-o 112, i anledning af erhållen återremiss af betänkandet, N:o 19, angående väckt motion om Köpings anläggande vid Wrigsta gästgifvaregård i Jönköpings Län: Enär Ståndet redan förut bifallit ifrågavarande betänkande, blef utlåtandet lagdt till handlingarne; N:o 113, i anledning af återremiss utaf betänkandet, N:o 8, angående upphörande af ali förhöjd tjenslårsberäkning vid ansökning till presterlig befordran: Lades till handlingarne; N:0 114, i anledning af återremiss utaf betänkandet, N:o 77, röjande väckta motioner om bestämmande af aflöning för fjerdingsman; oiu säten-egares m. fl. skyldighet att deltaga i fjerdingsmanna-bestyret; om ordningen för denna tjensts bestridande af sockenboerne, samt om utfärdande af ett reglemente för fjerdingsman: Lades till handlingarne; samt N:o 115, i anledning af väckt motion om fri kol-handel:
Om emellertid det skulle visa sig att han icke erlade beskattning på något annat ställe än der han bodde, att han der återigen hade en synlig förmögenhet af ringa värde, så måste naturligtvis taxeringskomitéen vid bedömandet af hans lefnadskostnader, i händelse de upginge till ett större belopp, anse att han egde en större förmögenhet, deraf han droge ränta eller inkomst, emedan han icke på annat sätt kunde ega tillgångar till dessa lefnadskostnaders bestridande. Det vore således meningen, att då taxeringsförrättningarne på det ställe, der någon vore mantalsskrifven, funne att han betalte betydliga algifter på andra orter, så skulle de icke genom misstag eller oriktig tillämpning af författn:n 256 Den 25 Augusti e. m. påföra honom afgifter såsom för kapital eller i raan till hans lefnadskostnader, när det derigenom visade sig att han erlade bevilln. för betydlig inkomst på annan ort. Det har aldrig varit meningen eller kunnat åsyftas att ålägga en jordegare, som har egendom utom taxeringsdistliktet, att specifikt upgifva alla hemmansdelar och lägenheter, som verkligen tillhöra honom, utan att i allmänhet upgifva den egendom, som han der egde och deraf han droge afkastning. Jag skulle föreställa mig att det lämpligaste i redaktionsväg här vore att ordet »ali» utginge ur 2:dra monmt. Då vore ändamålet vunnet, ty då behöfde icke upgift på hvarje hemmansdel och förmögenhet på annan ort i mantalsförteckningen uptagas. Mot sjelfva uttrycket »taxering» i Gr. Lagerbjelkes förslag, som i öfrigt åsyftar detsamma sorn komitéens, ber jag att få göra några erinringar. Detta ords användande i meningen: »skall jemväl up gifvas den taxering, sorn senast blifvit åsatt etc.», är väl kanske icke så riktig, isynnerhet då bevilln.-författnm skall första gången tillämpas och såvida taxeringsvärdet är särdeles otillförlitligt. Skall det så vara, så borde han upgi'va taxeringsvärdet å sin egendom och den bevilln., honom för öfrigt på annan ort blifvit påförd.
Ehvad den föreskrift, som nu i Reglementet föreslås, funnes i sjelfva saken billig eller ej, så vore den likväl i formen, antingen öfverflödig, om den instämmer med Chartce-Sigillatas-Förordningen , eller ock obestridligen origtig, om den afviker från samma Förordning, hvilken för Expeditioner i befordrings-ärenden vid Banken måste vara lika gällande som vid andra Verk; och åter, om charterings-skyldigheten i allmänhet uti nu förevarande fall behöfde förtydligas eller rättas, vore det icke genom Banco-Reglementet och i den ordning detta stiftas, en sådan ändring kunde till vägabringas eller vinna tillämpning i de fall, då fråga huruvida en Expedition blifvit rätteligen charterad eller ej, kunde komma att af Domstols pröfning bero.” Uti denna Reservation hafva Herr Friherre Stjernstedt samt Herrar Doctorerne Morén och Hvasser sig förenat. STOCKHOLM, Ecksteinska Tryckeriet, i835* BancoUtskottets Betänkande N‘.o gj. i N:o 97. Ankom till Exp.-Utsk. d. i3 Fehr. i835. Betänkande, i anledning af Herr Grefve Frölichs motion, angående dels inskränkning i utgifning af smärre sedlar från Banken, dels inlösen förskottsvis genom Banken af Provincialoch Actie-Bankers smärre sedlar. I sammanhang med den plan för offentliga Bolags-Bankers uppkomst och rörelse, hvilken Herr Grefve Frölich, David, i afgifvet Förslag till Lag för dylika Banker framlagt, är af bemälde Herr Grefve vackt samt från Höglofl.
Lag bör följa, och icke sällan följer på första resan stöld och andra brott, å hvilka detta straff blifvit ovillkorligen bestämdt, samt merendels alltid på stöld andra gången och flere, kan man lätt föreställa sig, att deras antal icke kan vara obetydligt, som sålunda förlorat egen och andras aktning; och som , sedan de en gång fallit offer för Lagens stränghet , anse sig bragte till den ytterlighet, att ej finna annan utväg för dem öfrig , än fortfara på den lastfulla bana de börjat , till dess de genom förnyade brott, dervid de icke mera tillbakahållas af känsla för Religionens bud eller det påföljande straffets följder , omsider göra sig sakri att inneslutas på en fästning för deras återstående lifstid. Committérade hafva genom dessa betraktelser kommit till den öfvertygelse, att spöstraffets afskaffande skulle sannolikt i betydlig mån bi - 110 Ang. inr. åfelt allm. Arb.oCh Corrcciionsh. m. n. draga till minskning af brottslingars antal, hel dst om , genom en förbättrad folk-undervisning , de lägre folk-classeme tillika kunde bibringas nödig kunskap om sina plister emot Gud, sig sjelfve och samhället, hvarom de nu oftast sakna all kännedom, samt art emedlertid, om spöslitning, såsom i vära brottsmalsiagar föreskrifven, icke kan för närvarande undvikas, den brottslige, som sådant stiaff undergått och icke eger tillförlitlig utväg för sin bärgning, af egne medel eller genom saker arbetsförtjenst, åtminstone icke hör genast efter straffets fullbordande frigifvas, utan deremot intagas i sådane Correctionsanstalter, der ban genom en lämplig bihandling kan småningom återföras till känsla af moraliskt värde, och icke förr derifrån enddcdigas, än han visat sig vara nog förbättrad, att uran missbruk njuta friheten , då han ock genom denna beredelse och Currections-inrättningens omsorg säkerligen skall vid sitt inträde i det allmänna sam hällslifvet mötas af Medborgares välvilja och förtroende i större grad, än han annars kunnat
Och månne icke bos oss sjelfve deremot händelsen med målaren Nilsson betraktades i ett helt annat ljus, så mycket mera som undersökningen om hans affall, derest jag icke alltför mycket misslager mig, icke otydligt syntes uppenbara mannens stora oförmåga eller likgiltighet alt uppfatta betydelsen af den ena och den andra bekännelsens innehåll, jemte det den ansågs röja bans af fåvitska förhoppningar om bättre ulsigter på timlig bergning föranledda beslut att öfvergifva fadrens tro? Det valda exemplet synes sålunda icke mycket bevisande för nödvändigheten af flen åsyftade förändringen. Men Hr Gr. von Stedingk har jemväl sökt stödja sill förslag vid åtskilliga allmänna theoretiska satser, hvilka torde böra till sin halt något skärskådas; såsom t. ex. den att ”politisk och religiös frihet utgöra hvarje konstitutionellt samhälles grundpelare 1 H 32 498 Den 29 December f. m. och äro dess lifsprincip, en conditio sine qva non för dess bestånd, börande alltså i båda dessa vigtiga ämnen endast öfvertygelsen fritt få råda” o. s. v.; hvilket torde låta ganska bra, såsom fras, men i verkligheten synes föga antagligt till oinskränkt godkännande; ty om händelsevis den enskildes öfvertygelse skulle inom en monarkisk stat bestämma sig för den republikanska samhällsformens förmodade företräden för samma stat, så lärer väl icke en sådan tanke tillåtas alt såsom här heter, ”fritt få råda”, del vill välsäga, uttala sig med anspråk på rättighet att försöka sitt bringande lill verkställighet, eller åtminstone på proselytmakeri, jemte öfriga tillbehör till ett obehindradt framträdande. Härmed tro vi oss bäst hafva genmält motionärens åsigt alt först genom framgången af hans förslag en sann konseqvens i Sveriges politiska och religiösa lagstiftning skulle vinnas. Vidare yttras det ”tvång och öfvertygelse hafva intet gemensamt, de äro fullkomliga antipoder;” Och likväl, vi måste erinra derom, är ju intet menskligt samhälle möjligt eller tänkbart om icke medborgarne underkasta sig och yttrandet af sin enskilda öfvertygelse samhällsbandens förenande länkar, hvilka också, ifall de troltsas, låta sig förnimmas såsom tvång!
Sedan, vid pröfning af Bevillnings-Utskottets Memorialer N:o 28, i anledning af Riks-ståndens olika beslut, angående grunderna för den blifvande allmänna bevillningen och föreskrifterna för deras tillämpning, samt N:o 27, med sammanjemkning af Riks-ståndens olika beslut, i anledning af det i Utlåtandet N:o 20 framställda förslag, angående post-bevillningen, Ridderskapet oell Adeln antagit dels de uti förstnämnde Memorial vid voterings-propositionerne N:ris 0 och 11 gjorda inbjudningar, hvarigenom dessa voterings-propositioner förfallit, dels den vid voterings-propositionen N:o 2 i Memorialet N:o 27 framställda inbjudning. har Förstärkta Stats-Utskottet, i öfverensstämmelse med stadgandet i 31 § Riksdags-Ordningen, denna dag anställt votering öfver de gillade propositionerne, så lydande: ■1:sta voteringen (N:o 1 i Mein. N:o 28). Den, som bifaller Bevillnings-Utskottets af tre Stånd godkända hemställan, att bevillningen af embetsoch tjenstemäns, samt betjentes löner m. m. måtte nedsättas till en tredjedel af hvad derför nu är stadgadt, samt att, i följd deraf, 2 § 1 mom. i Bevillnings-förordningen må, efter orden: »andra sådana lägenheter, erlägga», erhålla följande förändrade lydelse: Hilt. lill II. St. lJrot. 1853 $ 1854. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 8 Hafi. 1 2 Stats-Ulskotlels Memorial, N :o 309. »af alla löner, som öfverstig 53 a 200: till och med 300 R:dr B:ko, en afgift af 32 sk. V.» röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, kommer, såsom Bonde-Ståndet beslutat, någon nedsättning i embetsoch tjenstemäns samt betjentes lönc-bevillning icke att ega rum.
Ersättning af anläggningsmedlen för från hufvudförrådet ut lemnade effekter 13,207: 75. 550,199: 56. Balans till år 1863: Kredit. Balans från år 1861: Utgifter: Inventariers inköp och underhåll m. m 18,488: 33. Skrifmaterialier och tryckningskostnad 16,123: 76. Ved och lyshållning 19,570: 61. Reseoch traktamentskostnader 7,936: 8. Fraktoch transportkostnader 3,888: 16. Leverering: Balans till Ar 1863. Optiska Telegraf-inrättningen. Räkenskapen, som blifvit med anmärkningar granskad i Kongl. Kammar-rätten, har hos Revisorerne icke gifvit anledning till någon erinran. Inkomster och utgifter upptagas sålunda: Debet; Balans från år 1861: Tillgångar Uppbörd. Anslag af Konvoy-kommissariatets medel 24,000: Kredit. Aflöning, pensioner och understöd Lifränta till förre egaren af telegrafhuset i Stockholm. Reparationsm. fl. kostnader för dito Reparationer å telegraferna Reseoch traktamentskostnader Skrifmaterialier, ved och ljus m. m. >•. Balans till år 1863. Summa 29,628: 2. 88 — Kongl Förvaltningen af sjöärendena samt Sjökarte-kontoret äfvensom Kongl. Sjöförsvars-departementets Kanslioch Kommando-expeditioner och Kongl. Flottans stationer i Karlskrona och Stockholm samt depot i Göteborg. Ofvannämnde räkenskaper, hvars granskning i Kongl. Kammar-rätten ännu icke medhunnits, lemna följande öfversigt af inkomster och utgifter: Debet. Balans från år 1861: Uppbörd: K redit. Utgifter: Aflöningsstater: Departements-chefen Departementets Kansli-expedition Dito Kommando-expedition Förvaltningen af sjöärendena Flottans stationer i Karlskrona och Stockholm samt depot i Göteborg Tillskott i de till båtsmansindelningen uti Blekinge län anslagna räntor Materielen: Flottans underhåll
Brefvet den 8 Julii 1795 , befriade från allt annat deltagande iBorasStads-Båtsmäns anskaffande, legande, lönända och utredande, än att, enligt hvad från äldre tider varit vanligt, till understöd i Stadens Båtsmanshåll årligen betala 8 Daler Silfverrnynt, med Två Riksdaler Trettio Två Skillingar Banco af hvarje helt hemman; att, i Wexio Stad, endast de personer, som idka borgerlig rörelse, böra derföre, men icke andra Tomtoch Jordegare derstädes, i öfverensstämmelse med Kongl. Resolutionen den 16 Februarii t 820, vara skyldige att utgöra eller deltaga i Stadens ordinarie Båtsmanshåll; att, då i Hernosands Stad Båtsmanshållet utgöres med afseende både å borgerliga näringen saint af hus och jord gemensamt, EcclesiastikStaten derstädes, jemlikt Kongl. Maj:ts Nådiga Statssamt Oec.-Utsk.Utl. N:o tio» a3 Resolution den 16 Februarii r82o, är skyldig förklarad att, för dess å Stadens jord liggande uppodlingar, dellaga i Stadens Båtsmanshåll, eller den derföre utgående Vacance-afgift; att Fahlu Stad, enligt dess Privilegier af ar 1641, hittills är från deltagande i Båtsmanshållet befriad; att Sala Stad likaledes intill närvarande tid varit från detta onus frikallad, utan att närmare utredas kunnat, när och af hvad orsak sådant skett; samt att Marstrands Stad, på grund af åberopade Kongl. Brefven den r2 April 1689 oc^ den is November 1792, icke vidkännes någon tunga af det lör Städerna i allmänhet bestämda Båtsmanshåll. Sedan de förenade Utskotten sökt att, med skyldig fullständighet, inför Rikets Högloflige
För afbjelpande af de öfverklagade olägenheterna med lotsningen på de norra farvattnen, vågar jag derföre ödmjukeligen föreslå: l:q att lotsarnes antal må okas på de ofvann:de 6 lotsstationer, der deras antal befunnits otillräckligt; 2o att lotsarnes aflöning må till det minsta fördubhlas; 3:o att utom de nuv:de lotsstationer ett visst antal stöm lotsstationer må inrättas, t. ex, 5 ä 6, fil| hvilka stationer äro tjenligast och förslagsvis upgifvas göderarms fyr, vid Stor - Den 3 December e. m. städjebamn, Örskär, Ulfön, Storjungfrun, Brämön (der, såsom förut upgifvits, i en vecka passerat öfver hundrade fartyg) och Bjuröns hamn vid Bjurö klubb; 4:o att vid dessa föreslagna 5 å 6 större lotsstationer lotsarne skola åläggas hafva däckade båtar eller kuttrar, liknande de som Norska lotsarne begagna, samt hafva till skyldighet att med dessa ligga ute till sjös och möta ankommande fartyg, så att icke, såsom nu ofta inträffar, fartygen äro nödsakade att inlöpa emellan klippor och skär, innan hjelp af lots kan erhållas, och oftast få söka sig, utan biträde af lots, ankarplats; 5:0 att de lotspenningar, hvilka erläggas för en sådan lotsning, som i föregående punkt omförmäles, må uteslutande tillfalla de lotsar, som lotsningen besörjer. Ett för sjöfarten på de norra farvatten icke mindre vigtigt ämne är afbjelpandet af det högst förfallna och bedröfliga skick, hvaruti inseglingsmärken, eiler s. k. kasar, under flera år befunnits.
Jsg anhåller att få förena mig med Herr Ribbing och begär proposition på förkastande af Utskottens Betänkande. 184 Den s Ju guni t. m. Herr Thom, Wolrath: Genom den i Ut skottens Betänkande intagne berättelse utur committerades Utlåtande, har raan väl fått upp. gift derom, att våra förfäder före Christna Lärans införande icke voro fattige, utan i välstånd och ej behöfde undsrstöd. Huruvida detta kan bevisss, leranar jag derhän; mendet hörer ej till detta ämne, eller till det mil som Committerade sökt. Det är besynnerligt, att, då committerade uppdragit såsom orsak till fat-i tigdomcn, att den Christna Läran under Catholska Presterskapets ledning, genom en missförstådd gifmildhet, uppmuntrade till tiggeri; att sedan de sagt, att krig och olyckor åstadkommit fortsättning af tiggeriet; att sedan de kastat skulden på husbönder, som illa behandlat sina underhafvande, att sedan de sökt tn orsak dertill, deruti att folk fått bygga sig backstugor och der fått gifta sig , att, säger jag, sedan da målat allt detta, de uppgifva ett förslag, som är ypperligt för att underhålla dessa oredor. Ty hvad kan väl mera uppmuntra till sådant, än att de fattige och deras barn skola kastas på Församlingarne. Utskotten hafva väl gjort sin möda att förbättra committerades förslag, men jag lemnar derhän om de lyckats alt på ringaste sätt göra det användbart. Herr Ribbing har så utförligt utveckladt ämnet, att jag har föga att tillägga; dock kan jag ej underlåta att anmärka den besynnerligheten , att öfverstyret blifvit öfverlemnadt åt Pastor uti hvar Församling. Det är dock Församlingen som betalar; det tyckes da, som den Ifve# bord# hafva denna befattning. Det hän - Den 5 Augusti t. ni, 165 der ofta att Lärare äro gamla och utlefvad^, så att de hvarken kunna sköta 6ig sjelfre, eller de fattige. De få då en medhjelpare, som kanske hvarken har skicklighet eller tid att tillse denna sak. Församlingen, äfven som de fattige , skulle då vara illa belåten.
Utskottets, under dessa §§ afgifna, yttrande i anledning af herr Ulachs motion derom, att Utskottet måtte förelägga Rikets Ständer förslag till betryggande kontroller emot osannfärdiga taxerings-uppgifter, har blifvit återremittewdt af Riddershapet och Adeln, för att Utskottet måtte ånyo taga denna vigtig a fr å ira i öfvervägande. Men som Utskottets berörda yttrande, i före - Uih. till Ii. *7. Fröt. 1853 § 1854. 5 Sami. 1 Afd. 13 Höft. 4:. 26 BetillningsUtskottets Ulla/ande, N:o 21. varande ämne af reglementarisk beskaffenhet, är vordet af de tre öfriga Riksstånden bifallet, så har Utskottet, endast att detta förhållande anmäla. § 137. Borgare-ständet har återremitterat denna §, emedan dess lydelse vore beroende på utgången af frågan om gesällers befriande från bevillning. Men då 137 Éj, hvilken är af reglementarisk! innehåll, blifvit af de tre öfrige Riks-sfåhden godkänd, så får Utskottet detta förhållande tillkännagifva. § 145. Vid denna § har Utskottet emottagit återremisser i följande afseenden. nemligen : a) från Ridder skåpet och Adeln, med förslag derom, att Fiirfaltarearfvoden måtte upptagas såsom från bevillning befriade.
Utskottet föreslår, alt berörde Maximi-summa, som förut varit 10,000 R:dr, må ökas till 3o,ooo R:dr, och tillstyrker, att ett sådant lån må beviljas, då Riddarhus-Directionens Ledamöter äro ense om beslutet. Jag hemställer till Ridderskapet och Adeln, om 4 ledamöter förena sig derom, att ett sådant lån bör beviljas, men en eller två ledamöter reservera sig deremot, emedan de ej hafva förtroende till den person, som begär lånet; månne Directionens alla ledamöter, eller blott de, som varit ense om beslutet, skola ersätta förlusten, i fall den möjligen skulle inträffa. 19.6 Den 3o Ju ni i f. m. Herr Printzenskjöld: Till svar å hvad Friherre Boije framställt, får jag anföra, att principen och praxis vid de af honom ifrågasatte händelser utan tvifvel blir densamma, som vid alla andra collegiala öfverläggningar äger rum nemligen, att den, som ej deltagit i heslutet, ej eller ansvarar för följderne deraf. Jag tror således att, om af 7 närvarande ledamöter 3 förklara, att de icke kunna på de företedde handlingarne bevilja det sökta lånet, men 4 åter bevilja detsamma, måste endast dessa fyra stanna i ansvarighet för medlens rigtiga återbetalande. Herr Bråkenhjelm, Pehr Reinhold: Sedan det blifvit afgjordt, att på fast egendom får lånas i5,ooo R:dr, ligger det i sakens natur att maximi-summan på namn bör bestämmas till lika belopp, helst förlägenheten att få utlåna penningar egenteligen inträffar, då någon inbetalar ett lån på fast pant. Derföre böra här lika stora summor bestämmas. Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie: För min del kan jag ej dela den tanka den siste värde talaren yttrat. Jag inser ingen analogie emellan lån på namn och lån på inteckning. Det är just för svårighetens skull att få utlåna emot inteckning, som Utskottet vid förra Riksdagen föreslog, aLt Directionen skulle få utlåna Den 3o Jun i i f. m. 127 på namn.
Ständers beslut och framställningar, som icke blifvit i underdånighet föredragne eller i Nåder afgjorde, får jag i sådant afseende härmed anmäla, att, enligt berörde förteckningars föranledandel ibland Justitia:-Ärenden hafva Rikets Ständers underdåniga skrifvelser af den 10 September 1829 Bih. till R. St. St. Just.-Omb. Emb.-Ber. d 15 Januarii t834- K:o i45, angående förfallandet af en allmän öfversigt af Lag-Comiteens förslag till Civil-Lag, samt af detta förslags grunder och skiljaktigheter från nu gällande Lag: af den 11 Januarii i83o, N:o 3oo, angående utvidgning af Götheborgs Stads Spinnhus: af den 29 Januarii i83o N:o 334, angående Fångförteckningars insändande från alla häkten till vederbörande Öf ver-Rätter: om öfverseende af de nu gällande Krigs-Lagarnes föreskrifter i afseende på rättigheten till klagomåls anförande och huruvida de ega fullkomlig öfverensstämmelse med Grundlagarne: samt angående undersökning,. Jivilka påbud och stadgar numera böra uti Kyrkorna och vid Härads-Tingen lill menigheters underrättelse årligen uppläsas, icke blifvit föredragne eller händlagde: att underdåniga skrifvelserna af den 26 Febr. i83o, N:o 095, med förslag till förklaring öfver författningarne om Bankens forum i concursmål: och af den 1 Mars i83o, N:o 4°5, med förslag till ändring i Kongl. Förordningen den 24.
pet 06) Zldeln om en underdånig tacksägelse kil Hans Masit, och derjamte med Borgare-Standet uri desi Be« sink, sa wal ar begynna Tacksägelse-^ärestsn med en underdånig Lonäoiesnos öfwer Högstfalige Konungens död, som at betyga Riksens Ständers afsty för der sätt, hwangenom Hans dagar blifwjt förkorrtade, Veswarades och afträdde. En Deputation frän det Hederwarda Bondes Ständet, anförd af Riksdagsmannen l^ils Lvsnsson fian Skäne, som förklarade Ständets instämmande med Ridderstapct och Adeln och Borgare-Standet, samt at Ständet funnit sig böra i underdånighet förestå strasfetL skärpande för den som framdeles more nog brottslig at bara ivaldsam hand pä Konungens Person. Bcswarades och afträdde. Hans Dxcellence Herr Grefwen och Landk-Marskalken uroporieraäo Höglofiige Rkdderstapet och Adeln ac med de öfriga kespeäiive Ständen instämma deruti, at dm beslutna Tacksägelse - ^ärelfen begynnes med den af dem föreslagna underdåniga sorgcbeklagelse. BisöllS; och skulle en Deputation under anförande as Grefwe Oxen lisorna, ^scob 6usts5, med detta Bestut afgä til de andra Ständen. Infördes en Deputation fran det Högwördiga Prestc-Slandet, anförd af Bistopen i Skara och Ledamoten af Kongl. Nordstjerne-Orcien Herr Dotior VVei-^ steman, som tilkännagaf, at Ständet instämt med Ridderstapet och Adeln uti förökning af det wanliga antas Z7 lek Ledamöter uti BewillningS - Oeconom is . och Lag Utskotten.
Antingen måtte nödvändigheten af deri nya HofRätten redan vid förra Riksdagen hafva varit funnen, och då hade frågan derom, samt om medel till densamma, bordt öfverlemnas till Riksens Ständer, hvilka, om de ansett HofRätten nödig, visserligen icke skulle hafva vä» grat medel; eller ock, då framställningen vid sista Riksdagen icke gjordes, tror jag, att på mellantiden emellan 1818 och 1820, ett så stort behof deraf icke hade kunnat uppkorti» ma, att saken ej kunnat lippskjutas till inne» varande Riksdag. Det är helt olika att besluta om en inrättning, som redan är gjord, och att besluta om en ny. Det vöre nu, att för m}u?ket compromettera Regeringen, att afslå anslaget, i synnerhet som nyttan är afgjord för provincen; men jag hemställer till Ridderskapets och Adelns pröfning, hvilka följderne skulla blifva, om ett sådant förhållande utan anmärkning finge vinna stadga. Det skulle medföra, att alla möjliga inrättningar på sådnflt Sätt kunr 364 T)en 57 Maji f. m, de på förhand sättas i verkställighet, för att tvinga Ständerne att, äfven emot nödvändigheten, dertill anskaffa anslag. Jag anhåller derföre, att en skrifvelse måtte afgå till Kongl. Majit, som för framtiden tryggade oss, i afseende på såda ne ämnen , der vårt bifall, och der medel äro nödige. Hvad sednare delen, angående AdvocatFiscalen beträffar, förenar jag mig med dem, som deremot framställt betänkligheter. Ämnet iir så utredt af sakkunnige personer, att det är öfverflödigt ingå uti pröfning deraf. En omständighet är dock af betydenhet. Jag kan ej medgifva, att sportlar äro en löne-inkomst, som tillhör fullmagten.