Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anhåller att detta mitt yttrande måtte få åtfölja remissen till Utsk:t. Hr Brakel, Mauritz: Jag har egentligen begärt ordet för att gendrifva den sats, som Gr. Taube nyss framställt, nemligen att man företrädesvis bör uptaga inländska lån. såsom bevis på hvilkas företräde han visat det höga belopp, hvartill räntorna för ett utländskt lån upgå. Jag tror det vara af vigt för en nation, som i och för sina materiella krafters utveckling beträder skuldbanan, att den har fullt klart för sig de fördelar eller de olägenheter, som genom ineller utländska låns uptagande kunna upstå. Jag erkänner, att det är en fördel att kunna uptaga inhemska lån; men fördelen ligger icke deruti, att lånet är inhemskt, utan deri att de inländska kapitalisterna lemna lånen för lägre ränta. Att ett land kan uptaga inhemska lån, visar att detta land är rikt på kapitaler, och att således räntan i allmänhet står lågt. Vi se, att alla de länder, sorn hafva inhemska fondsystem, äro de rikaste, England, Frankrike, Belgien m. fl Jag påstår, att det fördelaktigaste för ett land, är att uptaga lånen, der de kunna fås mot den lägsta räntan, oeh denna sats är sann, så vida en del är mindre än det hela. Man har sagt, att räntorna gå förlorade för landet genom ett utländskt fondsystem. Jag ber att få visa, det både genom inhemska och utländska lån detta förhållande inträffar, och för att visa det så mycket säkrare, ber jag att få öfvergå från det abstrakta till det konkreta, samt genom ett exempel ådagalägga sanningen af de ord jag yttrat. Jag antager nemligen, att Sverige vill bygga en jernväg emellan Stockholm och Malmö, och att för detta företag erfordras en summa af 100 millioner. Jag antager vidare, att det erbjudes ett tillfälle att uptaga detta belopp & 5 proc. utrikes och till 6 proc. inom landet. I.åtom oss då efterse, hvilket anbud Sverige bör antaga. Det visar sig bäst, om vi eftertänka hvad dessa 100 millioner inbringa landet och hvad landet genom dem förlorar.
Denna uppfattning, som i behörig tid före riksdagsmanriavalet verkstöJJ^s af Konungens befallningshafvande, tillkommer endast de valberättigade fastighetsägare inom länet, som genom hemmantal eller ej i mantal satt jord eller bergsbruk till motsvarande värde äro afdelningen för omedelbara val närmast och sorn derjemte uppnatt den för valrätt* utöfvande inom denna afdelning föreskrifna ålder af tjugufem år. Derest vid slik uppflyttnipg flore valberättigade, än som för fyllande af det bristande antalet erfordras, befinnas innehafva sinsemellan lika hemmantal eller fastighetsvärde, skall genom lottning, som anställes inför Konungens befallningshafvande, utrönas, hvilken eller hvilka bland dessa uppflyttas må. Inom afdelningen för omedelbara val få landet äga de valberättigade hvardera lika röst. § 18.
S-D. 8 ".edrogs ä rvo Consiitutions - Utssottets den 2?:ora ftstlidne pä Bordel lagde Betänkande, ätsöijdc af en ny redactior. af Tryckfrihets - Lagens 5 §-; och d?ef af de s:ne deri fraiilstälida alternativen, tet förut gällande, enligt Utstottets nya redaction, bifallit, under förklarande, det andra alternativet, rörande Tryckfrihets - mais behandling genom en Jury. mätte tilt afgörande wid nästa Riksdag blijwa pä Bordet hwilande. Ut supra. klx krotocollo, K. 6. 8i 1 t v crs t olps. Utdrag af protocollet, hållet hos HögwördHrest-Gtändet wid Urtima Riksdagen i Örebro de»» 26 Junit 1312. S> D. -^wad Allmänna Beswärsoch EconomieUtstotlet uti deft den 22 dennes pä Bordet lagda Memorial, om afgörande af Snöffottningsinäl, wid Härads-Domstolarne, yttrat, blef as Presi. Ståndet gilladt Ut supra. Lx krotocollo, ch U. Almguist. Utdrag af Protscsllct hållet hos ^ogwörd. Hr st Ståndet w d U tima Riksdagen i Örebro, den .6 Junit »812. S-D-8 bedrogs ä nyo och bifölls Stats-Utssottets den 22 dennes pä Bordet lagda i an - 8s«» Den 26 Jun ii i anledning af Kongl. Majus Nädlga Remitz uppå General - Majoren, Friherre F. Kaulbars'S underdaninge ansöknings arr af nåd njuta befrielse fran erläggande af Ränta a ett under 1788 ars Krig uti Calmare Läns Landt-Ränterr utqwitteradt förskott af 700 R:dr till Falt-Tractamcnte, Nationer och Portioner, ldlt supra. Lx krotocoUo, I. reuist.
Om underdänig anhällgn hos Kongl. Majit, att antingen införsel af Utländsk Span. nemäl mä förbjudas, eller ock en lämpelig för. höjning i Tull-afgisterne derä stadgas, samt de strängaste mätt och steg widtagas, till förekommande af desie afgisters försnillning; och 2:0 Om rättighet för de Skattskyldige, att efter ett nnsit fastställdt pris, medelst insättning i närmaste Krono. Magazin liqvidera sine utlagor. Ehuru Utskottet funnit att SpannemälenS jemna pris, i förhällande till andra waror, i längden säkert kan winnås endast derigenom, att ätgängen ökas i mon af productionen, att corn. municationen emellan Rikets af naturen olika gynnade Provtncer befrämjas, samt att Landtmannen sättes i belägenhet, att icke genast efter inträffad skörd behöfwa föryttra sin Spännemäl, anser Utskottet likwäl det, wid nuwaran. de ymnige förräd af twenne ärs godo skördar, bäde för Rikets hushällning i allmänhet och Åkerbrukets bibehällande wid den höjd, hwartill det de senare ären hunnit, nu wara af högsta wigt, att kraftige utwägar skyndsamme, ligen widtagas till afhjelpande af det wanpris hwari Spannemälen fallit. I sädant afseende, och dä Magazins. Inrättningens inskränkta Fond icke ensam kan wara tillräcklig för detta ändamäl, tror Utskottet sig äga anledning, att hem. ställa, om icke Riksens Högloft.
Om, med de gjorda motionerna, ingenting annat varit åsyftadt, än att vinna ”mera ordning, reda och if) Stals-Utskotlels Utlåtande, N.-o 66. enkelhet i räkenskaperna,” kan sådant lika väl och hällre åstadkommas, olli någon viss Afdelning al Kongl. Stats-Contoret får uteslutande befattning med alla Statens inkomster, en annan med utgifterne och en tredje med controllen öfver båda de förstnämnde. Sedan sådana åtgärder blifvit vidtagna, kan frågan, om den det oaktadt återigen uppslår, aldrig anses annorlunda, än såsom ett medel, hvilket man vill begagna för alt uttrycka misstroende till Regeringen eller åtrå att inskränka dess grundlagsenlig» rättigheter.” Af Biskop Hedren: ”Emot det Betänkande, N:o 355, sorn af StafsIJtskottet den 26 October 1840 i detta ärende af nära enahanda innehåll till Rikets Ständer afgafs, har jag reserverat mig och förnyar nu samma reservation. Jag anser nemligen det framställda förslaget icke af behofvet påkalladt, men i flera afseenden onyttigt och skadligt, ledande i stället för till förenkling och besparing, tvertom till mångfaldig inveckling och kostnad vid uppbördsoch redogörelse-verket, stundom äfven måhända till förlägenhet och våda för Stats-Verkets ordentliga förvaltning; hvarförutan, efter mitt förmenande, Regerings-Formens 64 §. hade fordrat, att i laga ordning till sin ordalydelse förändras och Riksgälds-Contorets bestämmelse i den 66 § annorlunda fastställas, innan Konungens dispositions-rätt öfver Bevillningsmedlen, på nu föreslagne sätt, kunde lagligen beslutas.” Af Doctor Stenhammar: ”Riks-Stånds beslut är lag för Utskotts-Ledamoten, hans enskilda öfvertygelse om de remitterade motionernes grundlags-vidrigliet må vara hvilken jorn helst; men reservations-rätten är honom obetagen. Jag begagnar den, för att reservera mig emot detta betänkande lill hela dess innnehåll, så vidt det rörer de serskilda extra-ordinarie Beviilnings-medlens ingående till Riksgälds-Contoret.
Det syntes nemligen revisorerne tydligt, att riks-hufvudboken borde för hvarje fond eg a ett serskildt konto, der fondens hela ställning för året funnes framställd och utredd, men sådant vore icke förhållandet, enär, i stället för delta sätt att bilda behöfliga konti, boken deremot upptoge dylika för vissa kathegorier, hvilka voro gemensamma för alla medel, såsom Uppbörd, Afkortning, Anordning, Lefverering m. m., samt å hvartdera af de på detta sätt bildade konti eller räkningar sammanfattade hvad från de serskildta medlen dit kunde hänföras, hvarigenom på dessa kathegorier» konti spriddes hvad, som borde fnnas förenadt på konti för de serskildta fonderna. Så t. ex. upploges på uppbördens konto alla de serskilta medlens uppbörder, på afkortningens konto alla förekommande afkortningar 4 Stats-Utskoltels Utlåtande, fi.o 206. för samtliga medel o. s. v. Under sådana förhållanden blefve det icke möjligt att öfver någon serskild fonds ställning vinna en öfversigt, om man ej från kathegoriernes konti utdroge, hvad fonden tillhörde och sålunda, utom Riks-hufvud-boken, bildade en räkning öfver fonden. Hvad statsmedlen anginge, hade revisorerne dessutom funnit, alt under denna benämning sammanfattades flera fonder, hvilka hvar för sig borde på serskildt konto framställas. Uti sitt häröfver afgifna utlåtande (pag. 243) har Kongl. Stats-kontoret förmält sig destoheldre instämma i revisorernes åsigt, som densamma redan, ehuru med andra ord, funnes uttryckt i bemälde embelsverks den 27 Februari 1844» 1 anledning af 1843 års slats-revisions-berättelse, meddelade yttrande, samt ansett, att, ehuru kapital-räkningen förlorade den statistiska egenskapen att på ett ställe lemna en generel öfversigt af alla till allmänna föremål influtna intrader och bestridda utgifter, den af revisorerne föreslagna method för redovisningen dpck vore mera redig, samt att en statistisk öfversigt kunde genom serskilt upprättade sammandrag vinnas; och tillstyrkte Kongl.
I sjelfva hufvudsaken, den StatsUtskottet anser först böra tagas i betraktande, är StatsUt skottet af den tanka, att, enär Landets egne Spannemåls - tillgångar genom inträffande miss - 3 4S StatsUtsbottets Betänbanden. växter, icke blifva ti 11 racki ige, till fyllande af de allmänna bebof, som genom Magazins Inrättningens försorg böra tillhanda hållas, synes den i sådant ändamål af nödvändigheten påkal. lade införskrifning af Utländsk säd ock böra af Allmänna Magazins Inrättningens Öfverstyrelse verkställas, hälst, i annat fall, eller om den ifrågasatte rättigheten ej finge' af Magazins - Inrätttningen begagnas, utan Sades anskaffningen bero på enskildte personers efter godtycko vidtagande åtgärder, skulle, vid de tillfällen, då en för handen varande nöd oundvikeligen fordrade säkra och skyndsamma anstalter, följderne af denna magtpåliggande angelägenhets uteslutande öfverlåtelse åt Private personer, hvilka om behofven icke kunde hafva fullständig kännedorn och om deras afböjanue ej eller kunde åläggas någon ovilkorlig skyldighet, blifva för Landet ganska vådlige. På grund af desse sanna och vigtiga skäl, kan StatsUtskottet ej tillstyrka bifall af Herr Thundts ifråga varande hemställan; Och må StatsUtskottet äfven tillägga, att då Magazins Inrättningen hinner blifva organiserad i enlighet med dess bestämmelse, synes något intrång i, enskildte personers Handels - Speculationer icke skäligen vara att befara genom de utländska Spannemåls-införskrifningar, som sannolikt ganska sällan kunna af Magazins-Inrättningen komma att verkställas, endast i de fall, som förut nämnde blifvit. - 1 afseende åter på de upgifne orsakerne, som föranledt Herr Thunell tili denna dess motion, får StatsUtskottet efter dess om Magazins-Inrättningens Förvaltning tagne känne-. Stats Utskottets Betänkanden. 349 dom, vördsamligen uplysa att, efter 1812 års svåra missväxt, Lief samma och påföljande år, genom Kong!.
Häraf synes alt saken är tillräckligt utredd, skulle nu Rikets Ständer vägra det anslag Kongl. Maj:t har begärt, så är för de skattskyldiga ingenting annat göra än att endast betala det, som lagligen bör betdas, i afseende på denna skatt. Då det är fiåga om något, som länder till de så kallade bättre folkklassernas fördel, iemnar staten tillbaka icke allenast hvad som blifvit orätt debiteradt och uppburet, utan ock till på köpet beviljar pensioner, gratifikationer, restitulioner, af alla möjliga slag. Man får då höra inom vissa riksstånd den aldra ädlaste och grundligaste filosofiska och theologiska vältalighet under åberopande af statens värdighet samt moraliska förbindelse att öfva Omistlig kärlek: att detta är icke allenast rätt utan ock ädelt påstår äfven jag! men jag påstår tillika att statens värdighet och moraliska förbindelse skall konseqvent tillämpas; ty'man vet att då det är fråga om att endast göra en fattig skattskyldig allmoge rättvisa, uppoffras statens värdighet helt och hållet. Statens moraliska förbindelse tillämpas dä helt och hållet efter statsrådet Gripenstedts princip. Lycklige äro derföre de ynglingar af den jordbrukande och arbetande klassen, som veta, medan ännu tid är, att lemna ett land, der godtycke, blind lydnad och onaturliga lagar så envist försvaras; framtiden skall snart nog visa och visar allaredan huru många sjelfständiga jordbrukare man kan påräkna lill landets försvar, om detta beskattningssvstem samt indelningsoch utdelningsprejerier få fortfara.“ STOCKHOLM. Östlund & Bkrmag, 1851. Stats-Utskollels Memorial, IV: o 217. 1 N:o 217.
Det kan icke bestridas, all vissa saker, i sig sjelfve rikliga, ofta mäste vika för andra, som, ehuru jemförelsevis sämre, likväl äro möjlige att genomdrifva. Sådant är i min tanka förhållandet med ifrågavar. belänk. Enl. hvad af den förste talaren redan blifvit anfördt, har StatsUtsk. vid den föregale behandlingen af ifrågavande ämne hufvudsakligen upgjort det nu afgifna betänk, efter den reservation, som jag bifogade del första utlåt, i ämnet. Denna reservation var grundad, icke på hvad jag för min del ansåg vara det rättaste, utan på hvad jag ansåg vara möjligt alt genomföra. Jag fann nemi. vid frågans första behandling, ali en stor del af Utsk:s ledamöter, voro på del högsta måne om att man skulle bibehålla ål de extra-ordinarier, som f. n. fun - 476 Den 16 April e. m. nos, denna, jag vill icke säga rätt, men åtminstone den praxis de hade att hvarje år, så länge de voro extra-ordinarier få upbära ljuspenningar. Hade man velat fråntaga dem denna fördel, är jag öfvertygad, alt ett, på sådan grund upgjordt betänk, icke skulle hafva haft framgång inom de öfrige Stånden. Med anledn. deraf föreslog jag i min reservation, att nuvarande extra-ordinarier skulle, så länge de i denna egenskap fortforo alt Ijenstgöra, vara tillförsäkrade om åtnjutande af de ljuspenningar, som de en gång erhållit. Jag kan icke inse att vederbörande Chefer, genom antagande af detta betänk., kunna vara förhindrade att, då genom (lere extra-ordinariers afgång, en viss summa blifvit ställd till deras disposition, använda denna summa såväl till de extra-ordinarier, som redan äro i åtnjutande af ljuspenningar, som lill sådane, hvilka visa llil och skicklighet, utan att hafva erhållit denna förmån.
Domstolen sig böiai stödja det underdåniga tillstyrkande, att, i händelse Kongl. Maj:t skulle i Nåder finna nödigt och lämpligt att föreslå Rikets Ständer stadgande af en serskild ordning för sättet att söka ändring i Domstolars Beslut, angående Husesyn och Fardag å Krono-lägenheter, berörde Förslag då mätte, jemte förklarande, att a5 Cap. 1 §. Rättegångs-Balken, i hvad den omnämner Husesyn å Prestebohl, derigenom varder ändrad, erhålla följande lydelse: ”Är någon missnöjd med Dom, som af ”Häradseller Syneeller Rådstufvu-Rätt ”gifven är i mål om nybyggnad, hus-röta, ”vanhäfd eller fardag vid afoch tillträden, ”eller eljest, å Kronoeller andra publika ”Hemman, Kungsoch Kungs-ladugårdar, ”Landshöfdinge-Recidence-hus eller andra ”'Kronans Lägenheter, ehvad de äro till Indelningar eller till Boställen för vissa Ernreiseller Tjenstemän, eller till milda 2.6 Bil. lill K. M, Nådiga Propos. N:o 72. ”Sliflelser anslagna, eller mot arrende eller ”annorledes åt enskilde upplåtne, ingifve ”sina besvär deröfver till Hof-Rätt, inom ”hälften af den tid, som för lagvadda sakers ”fullföljande ifrån Lagmansoch Rådstufvurätt stadgad är. Är den klagande till ersättning eller böter dömd, foge vid sina ”besvär borgen derföre af tvänne vederhäf”tige män. Vill någon bos Konungen föra ”klagan öfver Hof-Rätts beslut i dylika mål, ”gore det genom besvär, som böra ingifvas ”inom hälften af den tid, som i 3o Cap. ”9 §. r Morn. Rättegångs-Balken stadgas, ”och fullgöre dervid det, som uti 18 §. af ”samma Capitel finnes föreskrifvet.
Utvägar bade icke saknats att förlika begge desse omständigheter, om ämnet hade blifvit underkastad t en mera omständlig, undersök - 6 Den 8 Mars f. m. ning. Ville man gynna inrättandet af en eller flere PrivatBanker, grundade på Specie eller omyntadt Silfver, så hade RiksgäldsContoret för ett upptaget Lån kunnat inträda såsom actieägare. Räntan på actierne, hvilken troligen borde uppgå till 8 procent, hade lemnat tillgång icke blott till räntebetalning å utländsk ort, utan äfven till en så stor amortissementsfond, att bela Lånet inom i5 å 20 års förlopp hlefve betaldt; och om Staten lomme i behof, kunde, genom Actiernes försäljande, bela det upplånta Capitalet vara disponibelt, troligen med vinst, utan att ens möjligheten fauns att någon blefve satt i förlägenhet. Jordbrukets ytterligare belastande med stående'Lån undviktes, men deremot skulle, genom lättade temporaira lånetillgångar i beliofvets stund, Landtmannen blifva befriad från den mest tryckande omständigheten, den, att, för trängande utgifters skull, nödgas sälja sin vara till underpris; och med 1 R:drs högre pris på Tunnan spannemål är Landtmannen mera hulpen, än med alla lånetillgångar, som kunna påfinnas. Att, på sätt Utskottet säger, förlägenheten skulle ökas genom uppsägningen, kan jag icke inse. Innan någon inbetalning kunde komma i fråga, hade säkerligen krigsutgifterne satt i omlopp så stora summor, att ingen brist på penningar, utan tvertom öfverflöd derå skulle äga rum, så framt ej Den 8 Mars f. m. 7 sådane åtgärder vidtoges, att Crccliten Liefve stöld. De influtne penningarne för Lånen skulle dessutom genast utgå, och rörelsecapitalet underginge derigenom icke någon förminskning.
Föredrogos ånyo och biföllos Banko-Utskottets nedannämnda Utlåtanden och Memorial, nemligen: Utlåtanden JM 48, i anledning af lörre Handlanden J. A. Carlqvists ansökning om eftergift af upplupen ränta å en till Banko-diskontverket inbetald skuld; JM 49, i fråga om ett af förre Apothekaren C. P. Lidmans hustru, Jenny Lidman, född Benzelstjerna, gjordt ackordsanbud; Memorial JM 50, angående föreskrifterna i 8:de artikeln af Banko-reglementel; och Utlåtande JM 51, i anledning af motion att granskningen af Banko-diskontverkets räkenskaper och förvaltning hädanefter må verkställas af Rikets Ständers Revisorer öfver Stats-, Bankooch Riksgälds-verken. S. D. Föredrogs ett från Högvördiga Preste-Ståndet ankommet Protokollsutdrag för den 8 innevarande månad, JM 366, innefattande inbjudning till MedStånden att biträda Högvördiga Ståndets, vid pröfning af Sammansatta Stats-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekouorni-Utskottets Betänkande, JM 34, i auledning Prot.-Ufdrag den 17 Augusti 1863. 519 af dels Kongl. Maj:ts nådiga Proposition med förslag lill ny Jagtstadga, dels ock enskilda motioner i frågor rörande jagt, fattade beslut att godkänna dels § 11 uti Utskottets förslag till Jagtstadga, med den ändring, att de å femte raden förekommande orden: »efter bäfver från oell med den 1 Januari till och med den 10 Juli» utbyttes mot orden: »efter bäfver från och med den 1 November till och med den 10 Juli», dels § 21 i samma förslag utan annan ändring, än att efter 2 momentets begynnelseord: »Var det elg» tillagts orden »eller bäfver»; — och blef denna inbjudning, för så vidt den angick utsträckning af tiden, under hvilken jagt efter bäfver borde vara förbjuden samt skärpning i viss mån af ansvaret för jagt efter sådant djur under nämnda tid, af Ståndet antagen. Den 17 Augusti.
Om jag fattat Herr von Hart mansdorffs förslag rikligt, så tror jag, att han, med sin vanliga varsamhet att icke stöta något Stånds ömtålighet, behandlat detta ämne, Jag finner att PresieStandets privilegier alltförväl kunnat vara i helgd, och dei3 Den 19 September i. ni. jemte Jen undersökning ske, som Herr vori Hartmansdorff föreslagit. Riksens Ständer hafva redan vid föregående Riksdagar anhållit, att en undersökning skulle företagas, och förslag uppgöras om en näringsfrihets införande i landet. Denna har ägt rum, utan att man ansett sig hindrad deraf, att en beröring med BorgareSfåndets privilegier skulle komma i fråga. Det ämnet har blifvit behandladt med all den ömtålighet, som BorgareStåndet hade rätt att fordra. Jag tror, att denna sak skall blifva behandlad på samma sätt. Jag önskade således, att den icke motverkas, emedan alltid goda följder måste uppstå af undersökningar rörande sådane saker, som man skall bedomina. Jag tillstyrker Herr von Hartmansdorff* förslag. Herr von Hartmansdorff: För deras till fredsställelse, som frukta, att PresteStåndets privilegier skulle trädas för nära, genom ifrågavarande beslut, får jag upplysa, att den reglering af Skolverken jag i början af discussionen åberopade, och sorn nyligen är fullbor* dad, hegynte med en undersökning om Gymnasiernes och Skolornes inkomster, och att den.' na undersökning angick personers löner, hvilka innefattas under PresteStåndets privilegier, lika väl som någon Biskopp eller Kyrkoherde. Allt detta har fortgått i flera år5 utan någon klagan af Presterskapet, och lönerne äro nu så reglerade, att alla kunna hafva sin utkomst. Såsom en ytterligare besegling af denna reglering gåfvo Riksens Ständer vid sista Riks - Den 19 September e. m, 351 ilag betydliga spannemålsansl3g till detta ända* mål. Således är ingfn fara å färde. Jag anhåller derföre, alt Herr Grefven och TjandtMarskalken täcktes förnya propositionen å bifall till Betänkandet med det af mig föreslagne tillägg. Herr Tham:
Nåder lata af trycket utgifva och till allmän kunskap komma otvanberurde årligen upprättande Allmänna lndrugn.ngs-Stat, på sätt föreslaget är, hvart annat ar, i sammanhang med ue utaf Riksens Manders Revisorer utfärdande berättelser celi Tabitauer ofver Stats-, Bancooch Riksgälds-Verkens tillstånd. Riksens Ständer framhärda roed djup under: å lig vördnad, trohet oell nit Störmägfigste Allernådigste Konung Eders Kongl. Majus Un - Den 8 Augusti 425 Underdänigate, tropligtigste tjenare och undersåter - Uppläst hos samtliga Riks-St5nden d, Augusti, Stormägtigste Allernådigste Konung ! Efie r förrättad granskning af förvaltningen af dé under Commerce-Collegii disposition stående fonder, få hos Eders Kongl, Maj:t Riksens Ständer i underdånighet anmäla följande: Då Riksens Ständer erfarit, att en stor del af Manufactur - Discontens arliga inkomster, i stället för att öka fonden, och såmedelst sätta den i tillstånd ätt åtfölja näringarnas t i 11 - vext och behof, nu finnes disponerad till åtskilliga andra för densamma mer och mtndre främmande ändamål, hoppas Riksens Ständer, att Eders Kongl. Maj:t matte täckas ej onådigt upptaga, då Riksens Ständer i underdånighet På Ridd. och Adelns vägnar C. Mörner h. t. Landtmarskalk, På Prest-Ståndets vägnar J, A. Lindblom n. v. Talman. På Borgare-Ståndets Vägnar H. Schwan h. t. Talman, På Bonde-Ståndet.* vägnar Lars Olsson r>, v. Talman, anhål - Den 8 Augusti atilia lia, det följande utgifter , ,sarnhittills fallit denna fond till last, matte derifrån skiljas, nemligen : ‘ { : ' ’ . 1:0 Underhållandet af Kongl.