Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvar och en, som velat höra den gängse meningen i det angifna ämnet, har säkerligen mött hopade röster af följande innehåll : l:o ”Vaccinationen duger, minst sagt, till intet. De naturliga koppornes vidsträckta och ständiga härjningar bevisa detta, ”äfven på många stallen der vaccinationen blifvit, efter sednare ”åsigler, repeterad. — Sjelfva vaccinens beskaffenhet har, möjti”gen i en forntid, varit gagnelig för det afsedda ändamålet; men ”ingen tänkande lärer numera kunna tro, att vaccinen skall ega ”sin första genuina beskaffenhet af /ib-koppor, efter att hafva genomgått de individuela vättskorne hos de många millioner menniskor, ”hvilka, utan matiereus förnyelse, lillegnat sig densamma under de ”förflutne 54 åren.” 2:o ”Vaccinens helsosamma beskaffenhet undgår ej en serskild misstanka, hos alla dem som känna, att vaccinen hemtas, ”till större delen, från aflastnings-orten eller debouchéen, för all ”skör-lefnad, (stora barnhuset i hufvudstaden) der en oförminskad ”betydlig stamm af veneriskt smittade barn ständigt finnes. Det ”är väl sannt, att ingen betviflar den anställde läkarens noggranna ”omsorg, att endast från de synbart friska barnen hemta den vac”cin, som derifrån sprides öfver hela landet; men man föreställer ”sig, att läkarens bästa upmärksamhet är dervid otillräcklig, då det ”är en erkänd mening, alt veneriska giftet kan i åratal ligga omärkligen fördold), i menniskokroppen.” 3:o ”Under sådane förhållanden är det ett förhatligt och up”rörande våld, att, vid förlust af medborgerliga rättigheter (t. ex. ”af allmän undervisning, med mycket annat mera) anbefalla föraldrar, att på sina barn, och i fortsättning på hela nationen, fortplanta de vaccinationen stundom åtföljande, och länge derefter ”fortfarande krämpor och Chroniska åkommor, af ofta oförklarlig ”beskaffenhet, åtminstone af oförklarligt ursprung.”
Domstolarne åtalade brott, så att jag för detta år ej kunnat framställa de detaillerade uppgifter, som för de föregående kunnat lemnas. Och hafva under dessa år verkställde dödsstraff utgjort 20 21 17 17 16 16 21 15 19 16 17 6 Härutaf visar sig, att på landet är tillökningen i brott under den omnämnde tiden alldeles icke bestämdt gifven; att i Städerne hafva väl de gröfsta brotten minskats, men antalet brott i det hela ökats; samt att fylleri-förseelserna , som åtalats hos vederbörande Konungens Befallningshafvande, äfven något tilltagit i mängd. Huru stor del af den uti Städerne förekomne tillökning i brott belöper sig på de större deribland, har jag ej nu haft tillfälle fullständigt utreda, men den, som vill göra sig mödanatt gå till sjelfva urkunderne, kan lätt öfvertyga sig om att brottslighets-tillväxlen icke egentligen är att söka uti de smärre Städerne med obetydlig rörelse. Till någon ledning för omdömet rörande tiden efter år 1840 och till och med 1844, har jag eftersett antalet af inkomne ransakningar till Kongl. Svea Hof-Rätt, enligt de derstädes af vederbörande Fiscaler förde Ransaknings-Diarier, och funnit att uti berörde Diarier, deruti hufvudsakligen upptagas mål, angående följande brott, nemligen: Religionsbrott, Myteri och uppror, Myntförfalskning, Sedelförfalskning, annan förfalskning, Tidelag, Mordbrand, Mord, Våld och smädeord emot föräldrar och svärföräldrar, Fosters afdagatagande eller läggande å lön, förgiftning, Edsörebrott, Rån, Dråp, 3:dje och 4:de resan stöld, stöld vid vådeld, Kyrkotjufnad, Bodrägt, Skatt och tunga å Konungens undersåter, 6 Hör till Lag-Utskottets Betänkande7V:o g3. Våld eller smädeord emot föräldrar och svärföräldrar .
Nya flyttningstiden för Tjenstehjon fär jag nu endast derwid Magga följande stal: lto Att Flyttmngs-Terrninen mäste stadgas lika i alla Rikets Provinser, emedan i annat fall största vreda och olägenhet stulle; tillstyndas ej mindre tjenstehjon än ock Husbönder (i synnerhet i de folkrikare Landsorter, hwarest man nödgas ifrån Rikets andra Provincer sörstrifwa Tjenstehjon af begge kön). Om Hushällare eller Landtbo icke förr än wid Michaelis tiden kunde fä tjenstefolk i stället för dem, som wid Midsommars-tiden * afflyttade; med Legofolk mäste han dä under z:ne mänaders tid stjöta sitt angelägna höstarbete > och de tjenande kunde förestrifwa de drygaste wilkor för Husbönder i folkfattigare orter, enär en sä besynnerlig Tjenstehjons-stadga sörsmarade dilflyttiiingar frän andra Provincer. -v" 4? - >. ' -' I'.^ Liv Dä således vnekeligt en och samma flytkriings-termin mäste öfwer hela Riket stadgas; och lika ostridigt är, att hwad lid som dertill bestämmes, den medför olägenhet för wiste Orlcr, ehuru fördelagtig för andra; bör wäl den antagas, som i allmänhet finnes wara lampeligast. I!0 Att enär nya lagar stola rillstapas L synnerhet uti hushällsärender, sä stall man först wara öfwertygad om de äldre Lagars olämplighet för kommande Tidehwarf och en större fördel af den förändring som tillämpas' och denna öswertygelse kan icke stadgas för dek en eller annan rndiwidu förmodar projectek wara gagneligare eller werkeligen anser 1548 Dcn 2 8 Zebrurrrii. det hälsosammare i anseende lill sina hushållsprincip per, utan allmänna omdömet angående de äldre hushällsstadgars bibehållande eller icke mäste rädfrägas, i alla sadane sall åtminstone der gamla Lagen helgas genom SeclerS mana. 4:0
Det inflytande på sjelfva tull-tarifernas ordnande, sorn häraf blifver en nödvändig följd, då Statsverket ansetts hvarken kunna eller böra utan någon tillökning i tull-afgifterna bereda utväg till godtgörelse för städernas tolags-inkomster — detta inflytande synes Utskottet åt den ifrågasatta regleringen gifva ett så oskiljaktigt sammanhang med grunden för sjelfva tull-satsernas bestämmande, att tolags-regleringen jemväl måste i dess närvarande skick underkastas samma behandlingssätt, som för tull-bevillningens ordnande är i Grundlagen föreskrifvet. Utskottet får således, för den händelse att Bonde-Ståndet icke frånträder sitt skiljaktiga beslut, föreslå frågans afgörande genom omröstning i förstärkt Bevillnings-Utskott: dervid, i händelse Ridderskapet och Adeln icke antager den här förut gjorda inbjudning, först torde böra röstas angående ja-propositionen i hufvud-voteringen, sålunda: i 1:° Den, som till ja-proposition i hufvudsakliga voteringen antager Utskottets af Presteoch Borgare-Stånden godkända förslag uti Betänkandet N:o 10, sidorna 10, 11 och 12, angående tolags-regleringen, röstar Hevillnings-Utshottets Memorial N:o 17. 3 Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, antages till ja-proposition i hufvud-voteringen Ridderskapet och Adelns beslut, att, med bifall i öfrigt till hvad Utskottet i omförmälda hänseende föreslagit, tillökningen eller minskningen i tolags-ersättningen skall beräknas endast för jemna 500 R:dr, hvarmed' tull-uppbörden i hvarje stad öfvereller understiger det antagna medel-beloppet. Och vidare 2:o (i hufvudsaken). Den, som bifaller Utskottets förslag, angående regleringen af städernas tolag, utan någon förändring, eller, derest uti första voteringen Nej vunnit, med den förändring, som Ridderskapet och Adelns skiljaktiga fnening innehåller, röstar Ja; den det ej vill, röstar .
Någon omtanka om Statsreligionens helgd kan ej heller läggas till grund för ett fortsatt nekande af nämnde rättigheter, ty den Mosaiska moralläran är icke allenast lika, ulan precist densamma som vår och denna omtanka kan således endast afse faran af proselytmakeri eller af exemplets inverkan på religiositeten, men det faller af sig sjelft, att proselytmakeri lill en religion, hvars bekännare måste vara afkomlingar af en nation, som länge sedan uphört att existera, ej kan komma i fråga och. hvad exemplets inverkan angår, så är det ett kändt factum, alt Mosaiske trosbekännare sjelfve äro ytterst religiöse och aldrig fela i aktning för andras religion, ej heller har någon sådan inverkan kunnat förspörjas i de Städer, der de nu i sex decenier varit bosatte. Man bör dessutom ihogkomma, att anhängare af andra Chrisina läror än den rena Evangeliska, få bosätta sig hvar de behaga och från deras sida är onekligen farhågan för såväl proselytmakeri som exemplet af religiös indifferentism vida mer grundad, och likväl har man ej sett någon olägenhet upsla af denna dem förunnade rätt. Såsom bidrag lill min motion får jag vördsamligcn bifoga de 15 2 Den 23 December. Mosaiska trosbekännarnes petition till Fl. M. Konungen och Komerse-coll. yttrande deröfver, tillika med de af sagde colkm af länsstyrelser och konsuler infordrade upgifter, äfvensom en afskrift af de högst smickrande utlåt, öfver de Mosaiske trosbekännelsen tillhörande Holländare, som de Holländske Minislrarne afgifvit till följd af en föreg:de Konsuls-rapport till Norska Regeringen. Man behagade deraf se de lyckliga verkningar, som öfverallt ägt rum der, hvarest undersåtare af Mosaiska trosbekännelsen fält lika rättigheter med andra medborgare, äfvensom de fördelaktiga och serdeles hedrande vitsord, Svenska medborgare af nämnde lära erhållit af sina länsstyrelser.
Då jag inträdde på detta rum, fäste jag mig först och främst vid föreskriften i l:sta § Riksd.-Ordn., som säger, att R. St. äro Svenska folkets representanter. De 4 Stånden representera således samtagne Svenska folket, och kunna icke anses såsom fullmäktige, äfven hvart och ett för sig, för något annat än detta folk i dess allmänna angelägenheter. Del är det hela som måste afses, eljest kunde man kom - Den 15 Januari. 109 ma sä långt, att de särskilda Ständen pä Svenska riksdagen uppträdde i likhet med de Schweitziska kantonerne på Edsförbundsdagen, och då torde vi äfven i Sverige kunna få upplefva skandalen af ett Sonderbund. Detta bör framför allt undvikas. Jag hade derföre önskat att denna fråga icke hade blifvit väckt, samt att R. o. Ad. alltid måtte handla såsom en del af national-representationen, icke såsom ett kotteri. Frih. Cederström, Claes Rudolf: Då så väl motionären, som Utsk., på ett klart och förtjenstfull! sätt framlagt de skäl, som tala för bifall till den väckta motionen, hade man måhända kunnat förmoda att något vidare ordande derom icke varit behölligt. Det var alltså visserligen icke från början min afsigt att begära ordet i denna fråga, men då olika tankar nu i saken sig yppat, torde det tillåtas mig att till besvarande upptaga några af de emot Ridd.- Utsk:s mern. framställde anmärkmr. Syftemålet med så väl motionärens framställning, som Ulsk:s tillstyrkande, synes mig hufvudsakligen gå ut på ett erkännande af Hr prof. Fryxells förtjenster om Sveriges historia i allmänhet. På det denna må sannt uppfattas, var det nödigt att icke en af dess hufvudsakligaste grundbeståndsdelar mätte ur skef synpunkt betraktas. Att prof. Fryxell i sin historik öfver Svenska Adeln och det bedömande den i våra hittills ägande historiska verk fått vidkännas, funnit sig oundvikligen nödgad att ingå i pröfning af så väl hädangångne, som då lefvande författares åsigler derutinnan, torde ännu vara i friskt minne. Då hände det sig att prof.
Med någon kännedom af Bankens räkenskaper öfver dessa lån, vet raan den stora skillnad i deras begagnande, sora upkommer i mån af olika skeppning. Är denna stark, så anlitas lånen ganska obe-, tydligt, men i motsatt fall användas de, såsom medel att uppehålla prisen, hvilket endast genom lånerättighet mot nedsatt ränta later sig göras. Jag skulle således tro, att man för den vara, som skall betala vår import, ej hör förstöra det enda medlet, som befriar producenten från att ligga i händerne på köpmannen. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken föreslog, att Friherre Boijas yttrande, innefattande svar å Herr Tharas, Wollrath, den 29 sistlidne December e. m. till BancoUtskottet remitterade Anförande, i anledning af Friherre Boyes motion, angående åtskillige omständigheter, som, vid den blifvande Financeplanens uppgörande, böra iagttagas, äfven måtte lill BancoUtskoltet remitteras. Bifölls. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan \ till 3 eftermiddagen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. So Den 16 Februarii e. m. Måndagen d. 16 Februarii 1829. Plenum klockan i till 6 Eftermiddagen. Föredrogs å nyo Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets den 19 sistlidne Januarii under N:o 32 afgifne, och den 3 dennes e. m. på bordet lagde, Betänkande, rörande väckt motion om undersökning i afseende på möjlig nedsättning af skeppsumgälder å Svenska fartyg. Friherre af Nordiiij Carl Johan: Idet Inkomstbetänkande från StatsUtskottet, som nu ligger på bordet, har detta Utskott yttrat sig om en del af hvad som innefattas i den nu ifrågavarande motionen, nemligen om Lotsoch Båk-afgifterna. StatsUtskottet har deruti utredt, att någon nedsättning å ifrågavarande afgifter för närvarande icke bör äga rum, emedan Rikets Ständer redan vid sista Riksdag anhöllo, att Lotsoch Båk-afgifterne för inrikes seglande fartyg måtte nedsättas.
Ofverläggningen om BankoUtsk:s förevande Betänk, upskjöts lill nästa plenum; och H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 11 på aftonen. In fidem protocolli, Alberl Munck. Tisdagen den 17 Oktober 1854. Plenum kl. 6 e. m. Justerades pleni-prot. för d. 8 sisth Juli e. m. Hr Liljenstolpe, Axel Fredr., upläste följande: ""Ät Carl XIV Johan, Brödra-Folkens Fader, af Oscar /” ■— är inskriptionen på den bildstod, sonlig pietet, uti Rikets nu församlade Ständers åsyn, upreser till minnesvård åt en ibland Sveriges störste och ädlaste Konungar. Denna minnesstod är densamma, jag med min motion af d. 31 sisth Dec. åsyftade, då jag vördsamt föreslog: ”Att, till upresandet uti hufvudstaden af en minnesstod åt Högstsalig H. M. Konung Carl XIV Johan, må, såsom bidrag å nationens sida, af R. H. St:r anslås en summa af Ett Hundra Tusen (100,000) R:dr b:ko; Äfvensom att, vid berörde summas underdåniga öfverlemnande till H. M. Konungens Nådiga disposition, R. H. St:r uti aflåtande underd. skrifvelse torde för H. M. Konungen uttrycka Svenska folkets underd. vördnad och erkänsla för H. M. Konungens Nådiga omtänksamhet att, genom anskaffandet af en dylik minnesstod, hafva sökt förekomma en af Svenska folket tillämnad hyllningsgärd af kärlek och tacksamhet åt stamfadren till en ny, nationen kär vorden Konunga-ätt, Högstsalig H. M. Konung Carl XIV Johan”. Den inristade, nu citerade inskriptionen, hvarigenom H. M. Konungens Nådiga vilja i detta hänseende så tydligt gifvit sig tillkänna, — manar mig, att uti nämnde min till StatsUtsk. remitterade, MedSt:n kommunicerade, motion vördsamt anhålla få göra den förändring:
Beträffande åter möjligheten af vexelns betalning två gånger till samma innehafvare, förmälde Justitie-Ombudsmannen, att all farhåga för en sådan händelse borde vara undanröjd, genom de här ofvan anförda 40 och 41 §§ i Vexellagen, hvilka uttryckligen stadga, att vexelgäldenär icke vore skyldig att betala, der ej vexeln till honom aflemnades och qvitterades, eller, om endast afbetalning skedde, denna på vexeln antecknades. På grund af hvad sålunda blifvit andraget och erinradt, fann Justitie-Ombudsmannen Kongl. Hofrättens i fråga varande dom sakna stöd af gällande lag rörande det rättsförhållande, som skulle genom domen afgöras, men deremot klagandens vid samma dom gjorda anmärkning befogad.
Straff-andar samla det klippta affallet, taga det med sig och förskaffa det till Lyngveholmen i Amsvartners haf, där osynliga händer arbeta på ett skepp, som kallas Nagelfar och bygges af de dödes å tingsstaden samlade naglar. När skeppet är färdigt, förestår världsförstörelsen. Då brista Lokes, Fenrers och de andra världsfördärfvets söners fjättrar; de stiga ombord å Nagelfar och segla med detta skepp till kamp mot gudarne. Enhvar, som försummar de lefvandes plikter mot de döda, påskyndar således denna världs undergång och främjar det ondas sak i kampen mot det goda. Mänskliga fel och svagheter dömas af gudarne mildt. Under sin lärotid hafva de ju själfve felat. De tingförda ha att vänta en god dom, om de gått genom lifvet svekfria, hederliga, hjälpsamma och utan dödsfruktan – om de iakttagit vördnad för gudarne och tämplen, för frändeplikter och för de döda. Men lögn, om därmed afsetts att skada andra, får en genom långa tider räckande vedergällning; mened, smygmord, äktenskapsbrott, tämpelskändning, kummelbrytning, förräderi och nidingsdåd straffas med onämneliga fasor. De, som af domstolen förklarats salighet värdiga, få, innan de lämna tingsstaden, smaka en dryck, som utplånar hvarje märke den lekamliga döden efterlämnat, återställer deras lifsvärma, lossar deras tungor, förhöjer deras lefnadskraft, ökar deras styrka och förlänar dem sorgeglömska, dock utan att bortplåna kära minnen eller medföra förgätenhet af det, som man kan erinra sig utan saknad eller ängslan. Drycken kallas »krafternas dryck» och är en blandning af safter ur de tre källor, som underhålla Yggdrasils lif: ur Urds och Mimers källor och ur Hvergelmer. Därför säges om densamma, att den består af »Urds kraft, köldkall sjö och Sons vätska». (Den köldkalla sjön är Hvergelmer och Son är ett af namnen på Mimers källa.)
"Alla mäl, angäende förbrytelser emot denna Lag stola, wid answar för Domare och Embetsman, med största styndsamhet afgöras, och wid alla tilfäilen, dä fräga kunde upstä om flera olika brotts bestraffning serstildt behandlas, afwensom den brottslige, i alla dr fall dä han ej redan gjort sig saker til dödsstraff eller fästning för lifstiden, stal serstildt undergä den bestraffning, som han, enligt denna Lag, sig ädragit. Böter efter denna Lag mä ej förwackdlas i annat straff, än fängel, se ä Fästning, ester beräkning af Sexton Riksdaler Tretiotwä Skillingar säsom swarande emot hwarje mänads fängelse, mänaden räknad til Tjuguätta dagar. Böter under ofwannämnde summa sivare emot Fjorton dagars fängelse i orten der förbrytelsen stedt." "Böter efter denna Lag gänge til twestiftes emellan Åklagare» och närmaste Inrättning för be fattige, de fall undantagne, dä böter, enligt hwad här ofwan stadgadt är, mälsaganden ensamt tilfalla." Skulle förestäende 5:te af Tryckfrihets» Lagen af Riksens Ständer gillas, förestäs i sammanhang dermed följande tillägg til 65. §. Riksdags-Ordningen: "Samma Llcökorer aligge afwen at pä lika sätt, mm genom tre serskildta voteringar, wäija Femton Ledamöter, nemi: Tre Prester, Fyra Lagfarne och Ätta andre för kunskap och medborgerlig dygd kända Man, samt Sex Suppleanter, nemligen: En af första, Twä af andra och Tre af tredje LIsssen til den Nämnd, som enligt s. -. i Tryckfrihets-Lagen ager at pröfwa och afdöma ^kristers brottslighet." Bihang Till Samtelige Riks-Ständens Protokoll, innehällande de Handlingar hwilka till Riks-Ständen blifwit aflemnade, säsom Konungens Nädiga Propositioner, Riksens Ständers Ukffotts Betänkanden och Förklaringar, samt Riks-Ständens Protocolls Utdrag. Tredje Bandet.
Alla dessa tarfliga möbler, den gamla väggklockan med sin gök, de sinkade porslinsvaserna med pappersblommor, den konstigt i trä utskurna pelikanen, som hängde i taket på ett snöre och ständigt svingade rundt omkring för draget från det halföppna fönstret, den gamla feta katten och Marys spinnrock, allt var på sin plats och allt återväckte i min själ minnet af min kärlek och min skuldfrihet. Jag glömde helt och hållet, hvarför jag nu kommit, och då Mary ändtligen inträdde, öppnade jag ovilkorligt läpparne för att som fordom fråga: — Mary, har ni intet bref till mig? Hennes första ord återförde mig likväl genast till det närvarande: — Miss Agnes! Ack, förlåt, mrs Merton skulle jag säga. Hvilken glädje att återse er så vacker och grann! — Min goda Mary, jag skildes så hastigt och tanklöst härifrån, jag fick aldrig taga afsked af dig. Och nu kommer jag till dig med en stackars liten patient, som du måste bota åt mig. — Ack ja, David sade mig att en olycka händt er hund på vägen. Får jag se! Åh, det är för sent, han är redan död, stackars kräk, — sade Mary, som upplyfte hunden, hvilken ännu låg i mitt knä, och som jag glömt under några minuter. — Är han död? Är du säker derpå? — Ja, fullkomligt, det är förbi. Men lugna er mrs, ni kan ju snart få en annan, som är lika vacker. Bevara mig, jag var långt bort i parken vid dammen för att skölja kläder, då jag hörde er vagn, och som här icke stannat någon herrskapsvagn sedan myladys begrafning, så trodde jag nästan, att det var lord Percy, vår unga husbonde, som kom. Jag ryckte till och sade hviskande: Lord Percy? Ni väntar honom då? — Ja, han har skrifvit till förvaltaren, att han kommer i höst. Herre Gud, miss Agnes, förlåt, mrs Merton, jag är bra glad att hafva fått träffa er, jag har alltid haft liksom litet samvetsagg beträffande er, ni trodde på mig, och jag var icke uppriktig emot er. Men Herre Gud, hvad skulle jag göra? Det var Myladys befallning, jag vågade icke annat än lyda.
M:t årligen får vidkännas för Kongl. Theaterns upprätthållande, icke varit tillräckliga att freda densamma från ekonomiskt betryck, hvilket måste hafva till följd, att den icke kan till fullo motsvara de fordringar, som äro fästade vid en national-theater, hafva Rikets Ständer, för att afhjelpa dessa missförhållanden, så vidt Statens närvarande tillgångar sådant medgifva, funnit sig böra, uti det för Dramatiska Theaterns upprätthållande å stat uppförde anslag, 6,000 R:dr, bevilja en tillökning af 14,000 R:dr, att från och med år 1855 utgå, hvarigenom Statens iårliga bidrag till Kongl. Theatern kominer att utgöra 20,000 R:dr Banko. Öfrige under denna Titel uppförde anslag, deruti någon förhöjning eller minskning icke blifvit ifrågaställd, hafva upptagits till samma belopp, som vid nästlidne riksdag bestämdes, endast med iakttagande af den förändring, spanmålens beräknande till 6 R:dr 32 sk. per tunna föranleder; Och hafva alltså Sjunde Hufvudtitelns anslags-summor blifvit fastställde att, intill dess nästa Stats-reglering vidtager, utgå som följer: Expeditions-Vtskattels Förslag till underd. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 9 Sept. 18S4. Preste-Ståndet den 9 Borgare-Ståndet den 13 Bonde-Ståndet den 16 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående utdelningen af åtskilliga tryckta Riksdags-handlingar. (Stats-Utsk:s Mern. N:o 236.) S. A. K. I afseende på användandet af de exemplar utaf Riks-Ståndens Protokoller och dertill hörande bihang, sorn i Riksgälds-kontoret förvaras, hafva Rikets Ständer beslutat: Iso.
Betänkande om förbud emot visitationer i hus och pä allmän, landswäg estxr gods soM till införsel i Riket är förbudit, m. m. 8°2. — rörande Allm. Beswärsoch Leconomie-UtffottetS Betänkande om sättet till dagswerkens utgörande ät Prcsterffapct af Torpare och Backstufwuhion, 88a. — med Rcmist till Constitutions-Utskottet af Grefwe Oo la Ogräie» dictamen om afsägelse af Ridderffapets och Adelns ätcrstäende Privilegier rc. 88s— rörande Banco-Utffottets yttranden i anledning af Kongl. Majus Rädiga Proposition angående medel att werkställa desi förcflagne Götha Canal - anläggningen, 904. — rörande Icmknings-Utffottets utlätande i afseende pä Znffructionen för Riksens Ständers Justitie-Lmbudsman, yzsi. — rörande Lag-Utffottets yttrande i anledning af äterremisten ä dest Betänkande öm Fardag ä Fidei-Commist Fastighet söften afliden innehafwares Sterbhus, 994/ — rörande Lag-Utffottets utlätande öfwer anmärkningar wid dest Betänkande om Sjö- och Gränsc-Tullssamt Äccis-Rätters upphäfwande, 994- — rörande Statsutskottets Memorial om utarrenderade Kr-ono-Fiffen, O.wärnar, Färjor, Broar m. m. 945. — om präglande af en medaille öfwer H. K. H.