Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad dernäst vidkominer sältet för uppbörden, hvilken, enligt förslaget, borde genom Häradsskrifvare och Kronofogde besorjas, så och då Ut skottet redan förklarat sig icke kunna, för sin del, godkänna det nu föreslagna aflöningssättet i conlante penningar, med hvilket frågan om sättet för uppbörden står i omedelbart sammanhang, såsom af detsamma beroende, är alltså något serskildt yttrande öfver denna del af motionen numera icke behöfl igt. Beträffande förslaget att å arrende upplåta presterskapets boställen, så skulle väl härigenom till en del ernås det ändamål, som motionärerne åsyftat, nemligen att presterskapet sålunda finge tillfälle att egna en mera odelad tid och omtanka åt de mångå och vigliga åligganden, som tillhöra dess egentliga kall, men, å andra sidan, förekomma likväl mot detta förslag åtskilliga hinder och betänkligheter, hvilka svårligen låta sig undanrödjas. Det måste nemligen såsom ostridigt få antagas, att boställen i allmänhet, der de skötas med behörig drift och omtanka af indelnings-innehafvarne sjelfva, a i 1 Lid lemna större behållning, än der de å arrende äro upplåtne; likasom det icke eller lärer vara obekant, att vid ganska många presterliga lägenheter bostället anses utgöra den förnämligaste delen af inkomsterna, hvadan, och om bostäl Ishaf va ren beröfvas tillfälle att sjelf odla och bruka sitt botälle, han också med detsamma går miste om en fördel, som, serdeles vid de mindre indrägliga lägenheterna, för honom måste vara af icke ringa vigt och betydenhet, då den oftast, och enkannerligen vid de mindre sacellanien å landet, der den egentliga lönen är ringa och obetydlig, utgör nästan den enda och hufvudsakligaste källan till boställsha fvarens tarfliga utkomst.
A'ältr§a ?ropo«ttro»«, lV:o L-l. 23 Wne Ifebrusn, bvsruti snköres: stt, med snledninZ sk förekommen snmsrkniuZ vid ekonomisk besiAtninA den 17 .luli 1837 ps f. 6. Ofverste-bostsllet vid Osl-keMmentet Xss KunZs^srd i Iluskv Lockan oeb KssKsrds b7tKderi st 8tors Koppsibe>A8 I^sn, kitt uli en förut upjistsdd oell sk 1814 srs 8) i,e-Kstt tili LonZI'.
Deremot är jag villig att antaga Hr Renströms förslag, hvilket alternatift föreslår 2 olika beräkningsgrunder, den ena Den 8 April f. m. 499 ■j^dels proc., den andra af hvilka jag för min del gillar den sednare. Gr. Mörner tycktes till en början vilja biträda Hr Renströms reservation, men har sedan yrkat återremiss. En sådan torde dock icke mycket gagna, ty troligen fatta de öfriga Stånden definitivt beslut i frågan, och då kommer R. o. Ad. för sent. Jag anhåller således, i öfverensstämmelse med det sednare alternativet i Hr Renströms reservation, att proc:n måtte sättas till 1 för 200, eller en half proc. Gr. Posse: Det är med mycken tillfredsställelse jag hört, att alla röster höjt sig emot den progressiva skalan. Det synes således afgjordt, att domen öfver densamma är fälld. Man har medlertid påstått, att Utsk:t bestämt procrn för låg, och stödt detta på den grund, att ingen bestämmelse finnes, som ålägger bouppteckningsförrättare att upptaga fastighet till dess taxeringsvärde. Det är sannt, att härigenom underslef kunna ske, men sådana kunna göras likaväl, hvilken proc. man än bestämmer. Fixerar man en J:dels proc., så sänkes bouppteckningsvärdet å fastighet så mycket mindre, och bestämmer man så sänkes det så mycket mer. Det är således icke genom att höja proc:n, som man vinner ändamålet. För närvide torde det vara praxis, att man vid bouppteckning följer taxeringsvärdet, och säkerligen kommer denna praxis att fortfara, såvida R. St:r bestämma en billig proc.; blir denna deremot oskäligt hög, så är det troligt, att man inskränker afgiften genom att taga ett lägre värde. Lika med Gr. Mörner, tror jag det icke vara lämpligt att nu i carta-sigillata-författn. bestämma den; norm, som bouppteckningsförrättare böra följa vid fullgörande af sitt särskildta uppdrag; men den utvägen står deremot alltid öppen att genom särkild motion och Lag-Utsk:ts åtgärd få en förändring i allmänna lagens föreskrift i detta afseende. Jag anhåller om bifall till Utskits förslag.
I anledning häraf får Stats-Utsko’tet upplysa: att, enligt Hedervärda Bonde Ståndets, Pro“ tocolls - Utdrag af den 27 December nasti, år, innefattande Remiss af Nils Månssons från Malmöhus Län Memorial, om Tull-vedens afskaffande i de Städer der densamma ännu verkställeshade val, jemte flere andre Riksdags - Fullroägtige från Skåne och Calmare Län, Börje Börjesson från Halland,' men icke Pehr Bengtsson, förenat sig uti Nils Månssons framställning, utan att likväl uppgifva, det någon Tuliveds-intägt sker i Halmstad. Och då sådant icke eller i berörde Memorial var anmält, ägde Utskottet Lgen anledning att derom sig yttra. Efter hvad Utskottet uti dess utlåtande den 6 sisth April, angående Stats-Regleringen under Åttonde Hufvud-Tituln ut red t så val i följd af Kongl. Majus Nådiga Proposition och serskildte Remiss i detta ämne, som ock till besvarande af Nils Månssons Motion, har ifrågavarande Ved-intägt endast ägt rum i Städerne Calmar, Carlscrona,^Carlshamn , Malmo, Jönköping, Landscrona och Christianstad; och har Utskottet tillstyrkt ett ytterligare anslag å Stat till ersättande af den härigenom af ålder påräknade inkomst för Vedhållningen i berörde Fästningsorter, så att Tull veds-tägten, likmätigt Kongl. Majus genom Resolution den 9 Januarii 181b förklarade Nådiga afsigt, må såsom en ojemn bch tryckande beskattning kunna afekaffas, så snart de ännu gällande Arrende - Contracterne för någre Städer löpa till ända.
Kammar-Collegii Circulaire den 14 April 1824 bestämde grunder, blifvit uppgjord, meri, i Utseende till ännu på Domstolarnes åtgärd beroende frågor om mnlbetestält, icke fastställd. Efter denna reglering, skulle Allmänningen Horjemo, såsom varande deri största och utgörande omkring Två Tusende Tvåhundrade Tunneland, bibehållas till ungefär hälften såsom Allmänning i ansedde till skogens växtlighet och det öfriga deraf indelas i hemmantal och Esaijas. Deremot borde Möcklehult, såsom af ett ringare omfång med S°d och odlingsbar jordmån, derå mest löfskog växer, skattläggas och sällås. Allmänningarne Ideberg oell Allgunnen äro, ehuru inskränkta, väl Ordade och med tät barrskog försedde, hvarföre desse blifvit i sitt nu valide skick bibehållne. Med Hössön har ingen åtgärd kunnat vidtagas, e,Hedan denna Allmanning blifvit till Ekplanterings-park föreslagen. Inom Länet finnas, enligt hvad min sista underdåniga lättelse upptager; Ellofva större och mindre Stångjernsverk. ■ Tillverkninaf Stångoch Ämnes-jern kan under dessa åren antagas hafva uppgått ^ lika belopp med det vid Bruken tillåtna årliga smide, eller Tjugo Tu^de Tjugo Fem Skeppund och till ett värde af ungefär Trehundrade Sex0 -Tusende Fyrahundrade Femtio RidtBanco. Jernmanufactur-lill ver k ningen åter, bestående hufvudsakligen af spik, 8 hillar, spadar, lioltslänger, vagnsaxlar, yxor, hästsko!’ och söm samt jernplåtar, kail upptagas till Nio Tusende Tvåhundrade Femtiofyra Skeppund och lill värde af Tvåhundrade Fyratio Tusende Sexhundrade Fyra Riksdaler Banco saint Kopparsmidet vid Lessebo Kopparhammar till Femhundrade Sextioett Skeppund och värdet till -Etthundrade Två Tusende Åttahundrade Femtio Riksdaler Banco. Utom förenämnde Ellofva previlegierade jernmannfactur-verk finnas inom Länet följande, som från Bruken inköpa erforderligt ämnesjern, nemligen:
Se Bankens vexelköp. — om rättighet för Banken att utan hinder af det för dess behållningar å Utrikes ort nu stadgade maximum inköpa det silfver Riksgiilds-Kontoret kan i Hamburg och Altona hafva att aflåta. XI, 353. R. 354. B. 441, 444, 454. A. 457. 172 — S — Silfver och Guld, örn belåning i Rikets Ständers Bank oell dess Lånekontor af. XI. B. 151, 266, 278. A. 280- Silfver-utmyntningen samt inoch utvexling af utländskt silf venny nt och silfver i plantsar uti Rikets Ständers Bank och dess lånekontor i Göteborg och Malmö, m. m. om vissa förändrade föreskrifter angående. II. 382, 569- R. 570- lil. B. 412. 503, 514. A. 539. V. U. 176, 225. A. 226. Se äfven Banko-Utskottets Memorial N:o 38. Sillén, Abraham Wilhelm af, yttranden: lil. 236, 367. Sillén, August Wilhelm af, yttrande: VIII. 60. Sillén, Georg Anders, yttranden: VIII. 379, 383, 386. Sillfisket i Bohuslänska skärgården, om ändring i gällande FiskeriStadga, i hvad den rörer. Sjelfmördares begrafning, att Konungens Befallningshafvande och icke Domstol A landet måtte, efter erforderlig undersökning, laglikmätigt bestämma sättet för. I. 442. 11. 443. Sjöfart, Sveriges och Noriges ömsesidiga, angående förslag till förnyad förordning om. III. 315. R. 318. IV. B. 203, 208. A. 427, 448. V. 39. A. 43. E. 175. — inrikes orter emellan, om granskning af k. Stadgan d. 15
Hvad det nu förevar, förslaget beträffar, så är det visserligen i ganska väsendtliga delar skiljaktigt frän det af mig framställda, äfvensom jag fullkomligt delar den af Const.Ulsk:s nuvarande ordförande yttrade tanka, att det vore alltför svårt för Utsk. att få emottaga ett förslag, som icke i bestämda uttryck förklarade hvad Ståndets mening egentligen vore; ty oaktadt allt hvad som här blifvit sagdt, kan jag icke frångå, att denna gemensamma tanka äger mycken elasticitet och kan användas nära nog till hvilken åsigt som helst. Men, mine Hrr, då man befinner sig i den ställning, att nödgas välja emellan saker, som man icke gillar, så tager man det som är minst stridande emot ens egen åsigt. Jag tager mig i della afseende den friheten att åberopa hvad den frejdade Mathison i America en gång yttrade vid ett likartadt tillfälle: att det vore förmätet att tro sig kunna tillvägabringa det aldrabästa; man borde vara belåten om man kunde åstadkomma någonting bättre, än det man vill förkasta. Det är på denna grund, som jag röstar för Hr Åkermans förslag, ty jag anser det icke möjligt att åstadkomma någonting sämre än vårt närvarande representationssätt, om icke det af Const.Utsk. föreslagna kunde anses ännu värre. Jag röstar äfven för Hr Åkermans förslag, derföre att Ståndet icke måtte utsätta sig för det obehaget, icke allenast inför Medstånden, utan inför Svenska folket, att vi, ehuru sjelfskrifna representanter, icke ändock på de fem eller sex år vi haft ali begrunda detta ämne, kunnat förmå att tillväga - 230 Den 12 Mars e. m. bringa åtminstone en gemensam tanka i detta riksvigtiga och af folkel med all möjlig uppmärksamhet föjda ärende. Frih. Palmstjerna, Nils Fredr.: Då timman är långt framskriden och jag helst undviker alt, genom upprepande af skäl, redan och med Husets bifall bättre framställda af mera öfvade talare, missbruka It. o. Ad:s tålamod, så får jag till de Hrr, sorn anmält sig till erhållande af ordet, hemställa, huruvida de vilja afstå derifrån, i hvilket fall äfven jag afslår.
Dragon corps för munderingars slitning under garnisonstjenst i Stockholm år 1838; samt memor. N:o 17, om ökad betjening i Utsk. af en cancellist. Ånyo föredrogs Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk:s den 12 dennes e. m. på bordet lagda utlåt. N:o 7, i anledn. af väckt De n 20 Mors e. m. motion, att halfva indelta armeen må hållas vacant under fredstid, emot en årlig afgift, som vissa år användes till fond för en, i förening med folkskolor, inrättad arbetsanstalt för fattiga och obemedlade barn inom hvarje församling. Frih. Hamilton, Hugo: Då Ekon Utsk:s utlåt. N:o 2, ang:de Hr Ekholms motion förevar i förmiddagens plenum, var jag icke närvar., dels emedan enskildta göromål hade aflägsna! mig härifrån, och dels emedan föredragningen gick fortare än jag föreställt mig, och ärendet följaktligen förekom, förrän jag, med anleda, af dess plats på föredragningslistan, hade förmodat. Jag kunde således ej deltaga i diseussionen derom, och anhåller derföre att nu få tillägga några ord vid hvad som då yttrades, oaktadt någon ändring i det beslut, som redan af 3:ne Stånd blifvit fattadt, icke kan ske. Såsom ledamot af Utsk. vill jag blott anhålla, att Ståndet icke måtte anse Utsk. hafva lösligen eller med någon alltför stor hastighet behandlat detta eller öfriga återlemnade mål. Utsk. har ansett sin skyldighet vara, alt med grannlagenhet och största noggrannhet undersöka sådana frågor, deri möjligen riksdagsmannens rätt kunde kränkas, derigenom alt målen behandlades af Ekon.Utsk. Då målen nemi. voro af den beskaffenhet, att de, för att kunna uppfylla motionärernes afsigt, måste eller borde leda till ett beslut å R.
Och då han hade hans hus fram, den ena husbonden efter den andra, drabbade det på Achan, Charmi son, Sabdi sons, Serahs sons, utaf Juda slägte. Och Josua sade till Achan: Min son, gif Herranom Israels Gudi ärona, och gif honom prisen; och säg mig hvad du gjort hafver, och ljug intet för mig. Då svarade Achan Josua, och sade: Sannerliga, jag hafver syndat emot Herran Israels Gud; så och så hafver jag gjort: Jag såg ibland rofvet en kostelig Babylonisk mantel, och tuhundrade siklar silfver, och en gyldene tungo, femtio siklar värd till vigt; der fick jag lust till, och tog det; och si, det är nedergrafvet i jordene i mitt tjäll, och silfret derunder. Då sände Josua dit båd; de lupo till tjället, och si, der var det nedergrafvet i hans tjäll, och silfret derunder. Och de togo det utu tjället, och båro till Josua, och till all Israels barn, och kastade det der ned för Herran. Då tog Josua och hela Israel med honom Achan, Serahs son, med silfret, mantelen och gyldene tungone, hans söner och döttrar, hans oxar och åsnar, och får, hans tjäll, och allt det han hade; och förde ut i Achors dal. Och Josua sade: Efter du hafver plågat oss, så plåge dig Herren på denna dag! Och hela Israel stenade dem, och brände dem upp i eld. Och då de hade stenat dem, gjorde de ena stora stenrösjo öfver dem, hvilken ännu varar allt intill denna dag. Så vände då Herren sig ifrå sine vredes grymhet; deraf heter det rummet Achors dal intill denna dag. Och Herren sade till Josua: Frukta dig intet, och var intet förfärad. Tag med dig allt krigsfolket, och gör redo, och drag upp till Aj. Si, jag hafver gifvit Konungen i Aj, med hans folk, hans stad och land, i dina händer.
Alla bestämda bidrag af Staten, såsom 5i8 Riksens Ständers afgifterne till Clereciet, Indeldta Armeens Nummerkarlars underhåll, Skjutsningstungan, Väghållningen, Allmänna Byggnaders och Broars underhåll, Städernes Landet påliggande, lill deras värdebelopp hittills okände skyldigheter, borde väl äfven i penningar eller vissa persedlar uppskattas och beräknas, då man ville fullkomna den statistiska tafla, hvilken skall utvisa så väl Statens hela börda, som i hvilken mån den belastar hvarje person, Corporation eller egendom uti ett mer eller mindre rättvist förhållande; men ehvad denne utsträckning af statistisk upplysning inginge i Riksens Ständers önskan eller icke, funno Kongl. Kammar * Collegium och Kongl. Kammar-Rätten för deras del, sådane uppgifter och beräkningar böra blifva utan allt sammanhang med Riks-Ilufvudboken , dels emedan de icke syntes erforderlige för alla år, utan en gång fullständigt uppställde, blott vid förändringar uti sjelfva grunderne torde behöfva förnyas, dels ock att ifrån Riks-Hufvudboken, som borde vara grundad på fullständiga verificationer, må skiljas alla sådane ämnen, af hvad statistiskt värde för öfrigt som lieldst, hvilka blott i calculation eller aproximativt kunna bestämmas, I anledning af förstnämnde yttranden, har Kongl. Maj:t under den 16 Martii nästl. år i Isåder förordnat, det borde af dertill utsedde pe-rsoner och deribland tvänne till Lands-Slaten hörande Tjenstemän, sådane formulair och förändringar i detaille -Räkenskaperne utarbe - Revisorers Berättelse. tas och föreslås, som funnas nödvändige för de med Riks-Hufvudboken åsyftade vigtiga ändamål; och sedan detta arbete derefter blifvit utlördtoch till Nådig pröfning aflemnadt, den r>3 November samma år, täcktes Kongl, Maj:t, med gillande af de (öreslagne fornmlairen och hvad för tillämpningen deraf samt liden för deras införande blifvit hemställt, den 12 derpå följde December anbefalla Kongl.
För att besvara den siste talarens fråga, får jag nämna, att sådana tjenstemän äro, bland andra, Landshöfdingarne, för hvilka ackord ännu finnes qvar, samt tulltjenstemän, som hafva fourageringsmedel under sina löner. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. blef Utsk:ts ifrågav:de hemställan af R. o. Ad. bifallen. Utsk:ts öfriga hemställanden i afseende å § 3 samt förslag till §:ns text. Biföllos och godkändes. § 4. Utsk:ts samtliga hemställanden och förslag till §:ns text. Biföllos och godkändes. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. § 6. Utsk:ts hemställan om stämpel å bouppteckningar. Hr von Koch: Jag tror för min del, att den princip, Utsk:t här velat genomföra, är riktig, och att den progressiva afgiften bör afskaffas, samt en viss proc. i stället bestämmas. Men hvad säkerhet eger man derför, att taxeringsvärdet upptages i bouppteckningen? Det har visserligen på många ställen så brukats, men troligen endast emedan taxeringsvärdena hittills varit så låga. Numera torde man ej blifva så hågad att på samma sätt förfara, sedan taxeringsvärdet är satt ganska nära det verkliga. Jag vet icke att någon föreskrift i detta afseende finnes, och jag tror det derföre vara nödvändigt, att vid punkten göra ett tillägg af den lydelse, att »vid beräkning af be»hållningen upptages fastighet endast efter föreg:de årets taxe»ringsvärde, och lös egendom Med detta tillägg är jag sinnad bifalla Utsk:ts förslag, och anhåller om propos. på ett sådant beslut. Frih. Den 8 April f. m. «r Frih. Rappe: Det är fullkomligt rigtigt, att Utsk:t förutsatt, det taxeringsvärdet skulle ligga till grund för bouppteckningen.
Förändring af bolags-ordning ege ej giltighet med mindre den varder af Konungen stadfästad; och vare, om anmälan hos rätten af den förändring, Jag som nyss sagd är. Uti bolagsordningen skall uppgifvas den benämning, hvarunder bolaget sin rörelse drifver; och skall benämningen utmärka bolagets egenskap af aktiebolag. attj uti § 5, orden ”afgifva sin skriftliga förbindelse” uppilyttas och intagas näst efter ordet ”oguldet.” Kongl. Maj.ts Nåd. Proposition, N.o 56. 35 att den i § 7 förekommande perioden, ”huruvida delegares genom öfverlåtelse, arf eller på annat sätt blifne rättsinnehafvare egde, efter’ Bolaget välje sysslomän, en eller flere, att utgöra bolagets styrelse för de foretag, hvaiom bolaget sig förenat, samt att, å bolagets vägnar, tala och svara. Alla skriftliga af handlingar, sorn bolagsstyrelsen för bolaget ingår, skola undertecknas å bolagets vägnar och med utsättande af dess antagna benämning, vid äfventyr att eljest styrelsens ledamöter, som afhandlingen underskrifva, skola för fullgörande af bolagets derpå grundade förbindelse ansvara såsom för egen skuld, en för alla och alla för en. att uti § 11 orden: ”ege bolagsmännen rätt att årsstämning å bolagets borgenärer söka” utbvtas emot orden: ”ege bolaget rätt att årsstämning å borgenärerne söka.” attj då stadgandet i lagförslagets 12 § blifvit till § 1 öfverflyttad^ nästföljande § blefve § 12. att under § 13 måtte meddelas följande stadgande: Träder aktiebolag i verksamhet, utan att hafva erhållit sådan stadfästelse, som i § 1 sägs, stånde hvar, som emellertid å det bolags vägnar förbindelse ingår-, derföre i personlig ansvarighet till fordringsegaren såsom för annan sin förbindelse efter allmän lag. att utur § 14 de tvänne första punkterna finge utgå. samt att under § 15 måtte stadgas: Denna lag skall vara till efterlefnad gällande från och med den 1 Januarii 1849. Den afser icke rättsförhållanden, som derförinnän uppkommit.
Då det under byggnad Kongl. Majus Nådiga Proposition N:o 25. varande magasinet blir fullfärdigt för sitt ändamål, hvilket förmodas inträffa nästinstundande sommar, och Ullparlien i samma mon förstoras, sorn Ullculturen sig utvecklar, så måste ock hehofvet af understöd utaf lån, till bedrifvande af en ökad rörelse, göra sig allt mer och mer gällande. I ett land, der brist på capital i allmänhet håller industrien tillbaka från de kraftigare framsteg, hvaraf den eljest vore mägtig, är det ej att förvänta, att fabrikanterne alltid skola kunna med contanta penningar inlösa den ull, hvarå tillgång förmodas blifva i Norrköping, och hvartill snart nog kan fordras ända till millioner R:dr. Ullproducentens belägenhet är icke heller sådan, att han länge kan förblifva i saknad af betalning för sin product, och hans väckta böjelse att söka fortgå på den bana han för sig öppnat skulle sålunda komma alt möta svårigheter, dem han ej förmådde besegra. Kongl. Maj:t anser det alltså vara af högsta vigt, -atthen anstalt finnes, hvarigenom utvägar beredas till afböjande af en förlägenhet, hvaraf följderna icke äro svåra att beräkna. Utan tvifvel skola Rikets Ständer sjelfve inse, att här ej är fråga om användande af capital med dess förlust till hufvudstod eller ränta, utan om understöd att, emot full säkerhet i en allmänt begärlig vara, lemnäs till lifvande af inhemska productionskraften; oell Kongl. Majit föreslår, att de Tvåhundrade Tusende Riksdaler, Rikets Ständer till Ulldiscont-fondens förstärkning samt till UlleuUturens och Ullproductionens befrämjande anvisat, må fortfarande få dertill användas, och att, i fall så lyckligt vöre, att Ullculturen innan »asta Riksdag hinner göra så stora framsteg, att desse 200,000 Rldr ej förelä till upprätthållande af det med dem åsyftade ändamål, Rikets Ständera Riksgulds-Contoir må bemyndigas att då emot lägsta möjliga ränta hålla Ulldiseonten tillhanda hvad derutöfver kan erfordras. Kongl.
De fly, så att de intet se sig om; förskräckelse är på alla sidor, säger Herren. Den raske kan icke undfly, eller den starke undkomma; norrut vid den älfven Phrath äro de fallne och nederlagde. Hvar är nu den som hit uppdrog såsom en ström, och hans böljor upplyfte sig såsom i älfvene? Egypten drog upp såsom en ström, och hans böljor upplyfte sig såsom i älfvene, och sade: Jag vill draga upp, och öfvertäcka landet, och förderfva staden, samt med dem som bo derinne. Nu väl, sitter upp på hästarna; ruller åstad med vagnarna; låter de hjeltar utdraga; de Ethioper och utaf Libyen, som sköld föra; och de skyttar af Lydien. Ty detta är Herrans Herrans Zebaoths dag, en hämndadag, att han skall hämnas öfver sina fiendar; svärdet skall fräta, och af deras blod fullt och drucket varda; ty de måste varda Herranom Herranom Zebaoth ett slagtoffer, i nordlanden vid den älfvena Phrath. Gack upp till Gilead, och hemta salvo, du jungfru dotter utur Egypten; men det är fåfängt, att du mycken läkedom brukar, du varder dock intet helbregda. Din skam är ibland Hedningarna kunnig vorden; af ditt jämrande är landet fullt; ty den ene hjelten faller öfver den andra, och ligga både tillsammans omkull. Detta är Herrans ord, som han talade till Propheten Jeremia, då NebucadNezar, Konungen i Babel, åstad drog, till att slå Egypti land: Förkunner det uti Egypten, och säger till uti Migdal; låter hörat i Noph och Thahpanhes, och säger: Ställ dig till värn; ty svärdet skall uppfräta allt det omkring dig är. Huru går det till, att dine väldige falla till markena, och kunna icke blifva ståndande? Herren hafver så stört dem omkull. Han gör det, att månge af dem falla, att den ene med den andra omkull ligger. Så sade de: Upp, låter oss draga till vårt folk uti vårt fädernesland igen, för tyrannens svärd.