Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Beträffande anmärkningen, att det till t* - > ioo R:d. föreslagne Ärfvodet åt Fång-Predi1? an terne i Malmö, icke motsvarande 3G Tunnor Spannmål sorn blifvit dem fråntagile, så förekommer dervid, att berörde Spannmål varit en förläning, som enligt Kongl. Brefvet den i3 Februarii 1822, bordt indragas, samt att den Cdika utgjort en Lönings-förmån, hvarvid Kongl. Maj:t ej funnit skäl att dem bibehålla, enär Malmö Stad bör löna sine "Comministrar; och då nämnde Arfvode af 100 R:d. finnes vara det högsta, som på något ställe för Fångarnes själavård bestås, och lika med hvad vid Smedjegårds-liäktet här i Hufvudstaden erhålles, synes skäl till förhöjning deri icke vara för handen. För Fång-Predikanten i Westerås bestås 6 Tunnor Krono-Tionde-Spannmål, som å 6 R:d. Tunnan gör 36 R:d. årligen; och då denna aflöning, motsvarande hvad på flere andra Betjänkahden. 53 q ställen bestås, är lämpad efler det mindre besvär, ett inskränkt antal Fångar medför, kan någon tillökning deri ej tillstyrkas; äfvensom, enär Utskottet kändt var, att Landshöfdingen i Jemtlands Län, för den Committé, som varit af Kongl. Maj:t i Nåder förordnad, att reglera Fångvården i allmänhet, uppgifvit att Lön för cn Fång-Predikant uti ^ . v) > ■ O Österlund icke erfordrades, emedan Fångarnas antal derstädes, sällan öfverstiger 4 k 5 personer, någon sådan Lön icke hedes bordt föreslås; men hvad angår anmärkningen, att
befogenhet, som ursprungligen hade blifvit begränsad, på det att den ej förr eller senare skulle locka till sträfvande efter diktatorisk myndighetREAKTION MOT REPRESENTATIONSSYSTEMET. eller kunglig makt och värdighet, har äfven under årens lopp utvidgats i någon mån. Det har emellertid lyckats den schweiziska förbundsrepubliken ännu bättre än den stora nordamerikanska att begränsa folkrepresentationens inflytande till förmån för folkviljans, liksom den äfven hållit sig fri från en parlamentarism sådan som den, hvilken framträder i flera stater i det västra Europa. Detta kan hufvudsakligen tillskrifvas det för Schweiz egendomliga referendum. Från och med revolutionsåret 1848 agiterades för dess införande i de kantoner, hvilka ha representativ lagstiftning, d. v. s. alla undantagandes Uri, Glarus, de bägge Wallis och de bägge Appenzell, och det genomdrefs i samtliga dessa utom i Freiburg. Det finns tvänne slag af referendum, nämligen det obligatoriska, enligt hvilket lagförslagen måste underställas folkomröstning, och det fakultativa, på grund hvaraf de kunna bli föremål för en sådan, nämligen på ett visst antal röstberättigades begäran. Belåtenheten med denna det rena folkväldets tillämpning inom en eljes modern statsförfattning var så stark och allmän, att man snart fordrade den äfven för själfva Edsförbundets lagstiftningsfrågor och särskildt för dem, som äro af grundlagsnatur. Så infördes referendum I den schweiziska grundlagen 1874, och det i den form, hvari den ännu förekommer där. Ett förslag till grundlagsändring, som godkänts af förbundsförsamlingens bägge afdelningar — nationalrådet och ständerrådet — eller af den ena af dessa, eller som förordats af femtiotusen röstberättigade medborgare, underställes det schweiziska folket. Antages det af valmännens och kantonernas flertal, så införes i första ' fallet det i konstitutionen, men i de bägge andra väljes ny förbundsförsamling, och först efter att ha godkähts af denna och åter hu passerat folkomröstningens klippskär, erhåller det laga kraft. Andra lagförslag kunna också hänskjutas till de röstberättigade medborgarne efter att ha antagits af förbundsförsamlingen, om detta fordras af trettiotusen valmän.
Hvad åter den andra anmärkningen angår, att all verifikation saknas å de till Rektor utbetalda 12 R:dr, så synes en särskild sådan vara helt och hållet öfverflödig då Rektor, såsom kassans förvaltare, genom sitt namns undertecknande godkännt och bestyrkt riktigheten af ifrågavarande utgift. Med djupaste undersåtliga vördnad, trohet och nit framhärdar, . Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts tropligtigste, underdånigste undersåte och tjenare, Lars Broman, Götheborgs stifts Konsistor!! underdåniga utlåtande, i anledning af en utaf Rikets Ständers Revisorer år 1858 gjord anmärkning vid Konsistor» räkenskaper. Stormäktigste, Allernådigste Konung! Genom Eders Kongl. Maj:ts Ecklesiastik-departement har Konsistorium fått del af Rikets Ständers sednast församlade Revisorers anmärkning vid Konsistor» räkenskaper för tiden från den 1 Juli 1856 till samma dag 1857, att nemligen utaf extra inkomsten af Orgryte Pastorat från den 22 September 1856 till samma års slut, hvilken skulle utgjort 445 R:dr 42 sk. R:gs, i räkningarne för byggnadsoch Biskopslius-kassorna icke blifvit upptaget mer än ett sammanlagdt belopp af 396 R:dr 84 öre; och får Konsistorium, som fått sig anbefaldt att till Eders Kongl. Majit inkomma med underdånigt — 268 — utlåtande i ämnet, i lika underdånighet öfverlemna sin ansvarige räkenskapsförares och redogörares, enligt Konsistorii uunderdåniga förmenande, fullt tillfredsställande förklaring, utan att för egen del hafva något att ytterligare i saken andraga. Med djupaste undersåtlig vördnad, trohet och nit framhärda, Stormäktigste, Allernådigste Konung!
Man törs icke; och huru skulle socker och vin komma hit, 0111 de icke betalades med jern? Jag svarar, att ingendera af dessa införselsarliklar äro nödvändighetsvaror. Man säger, att våra fabrikörer äro sorglösa. Jag ville deremot påstå, att det är R. St., som äro sorglösa om fabrikernas förkofran. Att våra fabriksidkare icke kunna täfla med Englands och Frankrikes lärer väl icke vara underligt, då man besinnar, att de sednare drifva deras rörelse genom machinerier, hvilka sättas i rörelse genom stenkol, hvaremot våra fabriker hufvudsakligen bedrifvas genom menniskokraft; och alldenstund i84 Ben i5 December f. m. stenkol kosta mindre än bröd, hvarmed våra arbetare skola födas, så är det icke att undra på, om de utländska fabriksvarorna kosta mindre än våra. Man har talat om förbud att införa fabrikater, hvartill råämnen finnas inom landet. Jag frågar då, om icke ull är ett sådant råämne, och om satsen således icke bör tillämpas på klädesfabrikerna? Jag tillstyrker antagande af Utsk:s tillstyrkande i det förra betänk. Frih. Boye: Det är med ledsnad, jag erfarit, att en ledamot, Gr. Posse, funnit obehag i mitt sätt att yttra mig i anledn. af hans framställning. Jag går honom till mötes med den förklaring, att mitt uppsåt icke var att misshaga honom. Jag önskar, att han må antaga denna förklaring, emedan jag icke kan gifva någon annan, enär jag icke vet, hvarföre jag skulle underlåta att sätta mig emot en sats, som jag finner oriktig. En märkvärdighet vill jag dock särskildt fästa mig vid i denna strid. Yi åberopa nemi. samma erfarenhet för motsatta meningar. Att förbud alltid existerat innefattar denna erfarenhet. Båda känna vi ock, att näringarna under dessa förbud stigit ganska betydligt; men vi skilja oss i frågan om den speculativa orsaken härtill.
Denna inbjudning blef af Ståndet antagen. 254 Prot.-Utdrag den 4 Mars 1863. Den 4 Hars. Fran Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Efter föredragning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition med förslag till ny Sjölag, beslöt Ridderskapet och Adeln alt remittera densamma till Lag-Utskottet; dock med förbehåll att, derest ett särskildt Utskott för frågans behandling kornme att af Rikets Ständer tillsättas, den Kongl. Proposiiionen skulle till detta Utskott öfverlemnas.
Af sådant skäl borde, om tvenner Handcls* hus göra fallissement, hvaraf det ina blott kun* de gifva 20 proc nf, men det andra 8^^ 'Mas* sorne slås tills minans, *å att utdelningen blef* ve 50 proce t , ehuru det ena Huset med det andra icke hade någon gemenskap. 3:0 Skulle Banquen få sitt Creditiv i Gotha Canal ersatt af Bolagets tillgångar, ehuru den har sin säkerhet i CanalVerket , samt de Materialier, lnstrumentalier och andra tillhörigheter samt EfFecter, som äro befinteliga vid full-’ bordadt arbete, eller dess upphörande. 4:0 Gör Banquen sig betald, oaktadt den förbundit sig att,icke återfordra Creditivet förrän 1821, så länge säkerheten fortfar; det är ännu hvarken af Ombudet anmält ,- eller af Ständerne bekräftadt, att osäkerhet inträdt och derigenom Banquen berättigad att bryta Coa. tractet; och skulle händelsen varit den , hade Banquen först bordt hålla sig till CanalVerkets tillgångar , • Den 17 Martti, e, m. »45 tillgångar , icke Discontens ; denna händelse ager likväl icke rum. så länge Ständerna vil-; ja fortfara med Byggnaden. 5’0 Att i Calculen upptages Banquens Creclitiv 1,500,000 R.dr, såsom Bolagets skuld, hvaremot 1,loo,000 R.drs fordran hos CanalVerket utelemnas, hvarigenom 5 å 600,000 Rrrs deficit uppkommer , i stället för så stort öfverskott, om båda Summorna blifvit upptagna eller ock uteslutna. 6:0
Med eli ord, det finnes många skäl att gå till väga på det sätt Utsk. föreslagit; och då .dessutom man kan förena de olika åsigter, som i denna fråga kämpa mot hvarandra, synes mig den lösning, Utsk. åstadkommit, ganska önskvärd, och derföre anhåller jag, alt R. o. Ad. ville bifalla Betänk. Frih. Raab, Adam Christian: Del är icke ulan en viss ledsnad jag erfarit, alt en Konungens Rådgifvare, i motsats med en hans Collega, upträdt emot jernvägar. Jag hade hoppats, alt han från sin höga ståndpunkt velat leda samhället framåt till utveckling och förkofran och icke motsätta sig den benägenhet för framsteg, som inom hela representationen gjort sig gällande. Gr. Mörner har nemi. sagt, att man gått för brådstörtande tillväga och, oaktadt undersökningar icke företagits, vill man hafva anslag lill en jernväg inom Skåne. Jag får likväl erinra, att 2:ne undersökningar redan blifvit gjorde inom Skåne. Den ene är upgjord af Herr Dissworth på Skånske possessionaters bekostnad, som för ändamålet tillsläppt 29,000 R:dr tuko. Den andra af Gr. Rosen, och jag tror att ytterligare en undersökning företagits af Hr Loyd. Vi måste således hafva kommit till en större erfarenhet än år 1851, då anslag beviljades till Örebro-Hults-vägen.' Gr. Mörner har äfven sagt, att endast den af K. M. föreslagna väg borde företagas. För bedö mande af, huruvida äfven banan Jönköping-Malmö bör anläggas, anser jag Betänk, innehålla tillräckliga uplysningar. Dessutom ber 220 Den 1 November e. m. jag att få erinra, att Utsk. i sitt förra Betänk, föreslagit 100,000 K:dr i och för jernvägsuudersökningar, men Gr:n ansåg detta anslag för högt och yrkade nedsättning deri till hvad K. M. föreslagit. Jag hoppas likväl, att den summa, Gr:n begärt och Utsk. tillstyrkt, må för ändamålet vara tillräcklig.
Den smala, vältecknade gestalten skymde helt bort lampan, men från sidorna strömmade ljuset fram, som vore det denna mörka kropp som utsände det. »Nå?» sade patronen. Kyrkoherden vände sig om och stödde sig emot skrifbordet. »Jo, allt går bra, men jag har först några ord att säga dig. – Han sköt glasögonen fastare upp på näsan, som han alltid gjorde när han hade något vigtigare att andraga. Patronen höll ett ögonblick inne med sin promenad och väntade. »Det är om din hushållerska ...» Kyrkoherden afbröt sig och hostade grannlaga. »Det rangerar jag naturligtvis. Hon får flytta den tjugufjerde, – jag sätter upp ett bageri åt henne.» »Inte i närheten? Kyrkoherden lyfte icke upp hufvudet men genom glasögonen for en snabbt ransakande blick. »Åh, nej bevars – ned åt Trelleborgshållet någon stans, jag vet inte hvar. – Patronen slog med handen för att tillkännagifva hur han önskade så långt bort som möjligt. »Och inga äktenskapslöften eller dylikt?» »Inte ett tecken – kunde aldrig falla mig in.» »Nej, det är rätt», sade kyrkoherden belåtet, lyfte upp en af sina händer och betraktade dess naglar. Så inträdde det en paus, under hvilken patronen fortfor att gå fram och tillbaka. Kyrkoherdens förmåga att genom varsamheten i sitt eget sätt lägga dämpare öfver andras, gjorde att det sällan föll någon in att skynda på ett samtal, om han drog ut på det. »Så är det en sak till», sade han, och rösten letade sig försigtigt fram, plockande upp ett ord här, ett annat ord der. – »Jag vill bara varna dig. Ja, det vill säga ... du får inte missförstå mig ... men Selma är verkligen en ovanlig flicka, och man måste behandla henne på alldeles ett eget sätt. Du, med dina ungkarlsvanor ... ja, ja, jag vet nog att du är en fruntimmerskarl men alla fruntimmer äro inte lika, och en flicka sådan som Selma har nu sina egna idéer.
Finnes fel vid vexels öfverlåtelse, såsom att vexeln* öfverlåten är af nå* gon, som i föregående öfverlåtelse ej är nämnd, eller hvilkens namn deri annorlunda finnes, än han i sin öfverlåtelse det sjelf skrifvit, och så vidare; vare vexelgodkännaren ej förbunden att vexeln betala, med mindre annat exemplar af vexeln, riktigt öfverlåtet, företes, eller vexeliunehafvarén, för vexelns riktighet, ställer nöjaktig borgen. 20 $. Är prima vexel till godkännande afsänd; då skall, vid öfverlåtelse af de andra exemplaren, å dem tecknas, i hvilkens hand å betalningsorten primavexeln finnes. 4 kap. Om vexels godkännande. 21 §. Hvar, som vexel godkänt, ansvare för dess betalning såsom för egen skuld, ändå att vexelgifvaren kommit på obestånd innan godkännandet skedde, eller innan vexeln förfaller. 22 §. Godkännande af vexel uttryckes medelst påskrift af ordet: godkännes eller accepteras, samt godkännarens namnteckning. Är vexeln ställd att be talas viss l id efter uppvisandet; bör dag och år utsättas då godkännandet sker. Försummas det; kommer den sålunda bestämda tiden att beräknas från den dag, då vexeln utfärdad blef. 23 §. Drages vexel på två eller flere personer såsom bolagsmän; då bör godkännandet ske medelst bolagets namnteckning. Är eljest vexel på två eller flere personer dragen, att betalas antingen af den ena eller den andre, och Varder den af någon bland dem godkänd; vare han pligtig vexeln till fulla beloppet inlösa. 24 §. Är vexel ställd att betalas å annan ort, än der godkännaren bor; teckne Bih. lill R. St. Prot. töjpj och iS48j to Sami. t Afd. 68 538 Expeditions-Utskollets Förslag lill und. Skrifvelse , N.-o si3. lian å vexeln genom hvilken person å den andra orten betalningen erläggas bör, och vare för densammas fullgörande sjelf ansvarig. 25 §.
Sedan öfverläggningen härmed förklarats vara fulländad, samt Hr Gr. o. Landtm, framställt att, sedan Hr Dalman afstått från sitt särskildta yrkande och förenat sig med den som begärt återremiss, i afseende på förevande Utlåt, endast var yrkadt af åtskilliga ledamöters bifall och af andra återremiss, blefvo propos:r först till bifall och derefter till återremiss å detta Utlåt, framstälde och besvarade med blandade Ja och Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, ånyo hemställde om It. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s Utlåt., samt efter härom med starka Ja och åtskilliga Nej afgifne svar, förklarade, det han ansåg Ja hafva varit öfvervägande. Ånyo föredrogs Sammansatta Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk:s d. 28 sisth Febr. och d. 4 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 9, i ani. af väckte motioner ang:de förklaring öfver K. Kungörelsen d. 17 Juli 1847, rörande utarrendering af Kungsgårdar, Kungs ladugårdar och andra Kronolägenheter. Hr Printzensköld, Carl: I det nu föredragna Utsk:sBetänk. hyllas en grundsats, hvilken jag för min del icke kan gilla. Meningen med den optionsrätt, som omförmäles i K. Kungörelsen af d. 17 Juli 1847, rörande utarrendering af Kungsgårdar, måste väl vara, att den, som på en längre tid på arrende innehaft en Kungsgård, också skall vara berättigad att vid arrendets slut, då Kungsgården ånyo bortarrenderas, i första rummet öfvertaga densamma, på det att han derigenom må blifva i tillfälle att godtgöra sig de kostnader han under sin arrendetid på Kungsgården nedlagt. Detta Den 7 Mars. 113 Detta anser jag vara öfverenstämmande med rättvisa och billighet, men jag kan icke finna hvarföre denna fördel skall utsträckas äfven till dem, som fått Kungsgården till skänks under en viss tid, och deraf dragit all uptänklig fördel.
Vid 1855 års slut utgjorde den kontanta behållningen 6,412 R:dr 20 sk. 5 rst. och utestående fordritigärne för lemnad sjukvård 37 It:dr 24 sk.; men då utgifterna för revisiötls-året öfverstigit inkomsterna med 6,849 R:dr 37 sk. 10 rst., har förenämnde kontanta behållning åtgått till betäckande af denna brist; hvarförutan Kongl. Majit, genom nådigt bref den 13 Mars 1857, för detta ändamål anvisat 437 R:dr 17 sk. 5 rst. Orsaken till den betydliga skillnaden emellan sjukhusets tillgångar och behof ttppgifves af Direktionen uti dess underdåniga berättelse till Kongl. Majit hafva varit ett förhöjdt pris å nästan alla förnödenheter, hvartill äfven komme, att Sappör-kompaniet, som genom Kongl, brefvet den 14 Februari 1856 blifvit förklaradt berättigadt, att, lika med hufvudstadens garnison, vid sjukhuset erhålla fri sjukvård, aflemnat till sjukhuset 65 sjuke, tillsammans vårdade under 2,335 dagar, hvaraf 629 uuderhållsdagar likväl blifvit sjukhuset godtgjorde. Af de under året vid sjukhuset vårdade, voro qvarliggande från år 1855 . 167. Afskedade såsom obotlige 33. Qvarliggande vid 1856 års utgång ... 163. Summa J ,955. Underhållsdagarne, derunder de sjuke njutit vård och spisning, hafva utgjort 63,360. Vid räkenskapen har hös Revisorerne någon anmärkning icke förekommit. — 97 — Salpeter-fonden. Räkenskapen, som blifvit i Kongl. Kammar-rätten granskad utan anmärkning, utvisar följande förhållande: Del et. Balans från år 1855: Upphörd: Balans till år 1857: Balans från år 1855: Utgifter: Balans till år 1857: — Salpeter-, laduoch panne-lån 31,200: 36. 8.
För några år sedan väcktes fråga inom BruksSocieteten om en friare smidesrätt vid previlegierade härdar, och motionen innefattade blott, att Bruksägare skulle höras öfver förslaget. Sjelfva hörandet afslogs medelst votering och stor pluralitet. Jag frågar, om detta var liberalt, eller om det icke tillkännagifver prohibitiva åsigter? — Vår jernhandtering liar utan prohibitiva författningar och consequence i deras utförande samt liandhafvande icke varit på sin närvarande ståndpunkt. Men denna anmärkning hindrar mig icke från att finna dem vara i flere afseenden felagtige. Grefve von Rosen: Jag skulle ej ytterligare upptaga Ridderskapets och Adelns tid, om icke Herr Lefren ställt på mig den frågan, huru det står till med husfliten omkring Götheborg. Det är min pligt att känna detta förhållande, och således kan jag med sakkännedom besvara, hvad frågadt Blifvit, men bör då tillika hafva äran upplysa, huru husfliten uti bomullsväfnader uppkommit i trakten af Götheborg. Ända tills circa 10 eller 12 år sedan Hrr Reis och Magnusson anlade deras stora Bomullsfabrik, väfde allmogen endast gröfre lärfter samt bomullsoch ylletyger; men när nämnde Herra.r inköpte den så kallade 3 5o Den 3o December f. m. stora Cattunsfabriken, hvilken, genom actier grundad, kostat stora summor, både till anläggning och drift, men alltid lemnat (oaktadt det existerande Prohibitiv-systémet, ) förlust i stället för vinst åt egarne, hade Reis & Magnusson väl rum och attirail att trycka Bomullsväfnader, men ej för väfstolarne, sorn skulle tillverka Bomullslärftet. De sysselsatte då omkring 800 väfverskor utom hus, hvilka lärde att, efter förbättrad methode, väfva tyger af åtskillig beskaffenhet. När byggnaderne för väfstolarne blifvit färdige, och ännu vidare förbättringar, till skyndsamliets vinnande i väfnaden, antagne, behöfde Fabrikanterne ej så många väfverskor.
Fyratiofem tusen femkundrasextiotre ll:dr 73 öre; 13:o till enakanda kostnader vid Wendes Artilleri-regemente, 4,335 R:dr 32 öre årligen under samina år, eller tillsammans Tretton tusen fem R:dr 90 öre; 14:o till underkållande af Beväringsmanskapets beklädnad, 189,000 R:dr årligen under samma år, eller tillsammans Femkundrasextiosju tusen R:dr; 15:o till fortsättande af Topografiska kårens arbeten ock till kartors gravering, 50,000 R:dr årligen under samma år, eller tillsammans Ettkundrafemtio tusen R:dr; ock 16:o till aflöning åt den för militära karteverkets skyndsammare utförande erforderliga ökade arbetspersonal, 3,200 R:dr årligen under samma år, eller tillsammans Nio tusen sexhundra R:dr. § 116. För att användas till understöd åt Officerare af Arméens särskilda hufvudvapeu, som inträda i aktiv krigstjenst kos någon i vänskapligt förhållande med Sverige stående magt, hvars armée till större eller mindre del befinner sig på krigsfot, kafva Rikets Ständer å Riksgälds-kontoret anvisat ett till Kongl. Maj:ts disposition ställdt anslag af 9,000 R:dr för kvart och ett af åren 1861, 1862 ock 1863, eller tillsammans Tjugesju tusen R:dr; börande utbetalningen af detta anslags årliga belopp alltså verkställas i öfverensstämmelse med Kongl. Mnj:ts derom meddelade föreskrift. § 117. Såsom godtgörelse för sammanfattningen af statistiska uppgifter öfver samtliga kostnader för särskilda föremål, som tillböra Kongl. Krigs-kollegii förvaltning, kar under den tid, innevarande riksdags statsreglering kommer att omfatta, en anslags-summa af Två tusen R:dr blifvit af Rikets Ständer beviljad ocb ställd till Kongl. Maj:ts disposition, hvilken anslags-summa bör, i den ordning Kongl. Maj:t föreskrifver, af Riksgälds-kontoret utbetalas. § 118. Med anledning af Kongl.
rade sår rena och fri-ftt » är Saluch i Stoe3sh.olzaa., brin de_t pålitligaste medel. Icke endast - vid liiEgsår, brännsår m. fl. sårnader, utan Drottninggatan 2, hörnet af Strömgatan T O D E N S V I P R Ä S T G Å R D, * U m i l frän Tandläkare Sjöquist äfven vid m å n g a fall af _L staden Köping, mottagas från 15 nästa j u n i flickor till konfirmationsundervisning emottager penningar på Drottninggatan OS, Sthlm. Fräkenpomada lupus och tuberkelsår tillsammans m e d husets egen dotter. Vidare genom brefväxlingmed C. G. Aström, är det e n d a absolut säkra m e d e l att har vid salubrinbehandling åstadkommits kontr - prost, adress Odensvi, Köping. (289) snabbt och utan obehag borttaga Sparkasseräkning Tandläk. Elias W i d f o n d, botande. fräknar, lefverfläckar och solbränna Ehuru m e d hvaije flaska Salubrin åtföljer m o t godtgörelse af högsta despositionsränta. s a m t göra den fulaste hy hvit och 2 5 Regeringsgatan 2 5. beskrifning om Salubrins utspädning och vacker. Utan uppsägning kunna å en bok samTräffas kl. 10 — 2 och Vj5 — V 6 e. m. användning, bör m a n tydligen, allramest vid manlagdt 1,000 kr. i månaden uttagas. l o m b. och insättning af artificiella tänder. svårare fall, icke underlåta att af läkare Ofelbar verkan garanteras. förskaffa sig speciella föreskrifter. Flossaapparaten Fräkenpomadan innehåller inga för hyn skadliga beståndsdelar. Lektyr! » rofessor G. CEDERSCHIÖLD M å n g a intyg och tacksamhetsbref jämte bruksanvisning. ehandlar med m a s s s g e: magoch tarmsjukfrån hela Skandinavien. E t t antal äldre årgångar realiseras till beomar, nervåkommor, kronisk snufva och Pris 3 kr. pr burk.