Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta anser Sta^s-Urskotlet wara ett ämne, som icke tillhör dest utlärande, uran ankommer pä Kongl. Majus Nädiga åtgärd och Höga förordnande. 27:0 Angäende Staten för Tullfrihets ersättningar. De ersättninstar, som Stats«Utskottet ä denna Stal till indragning föresiagit, har Wallofl. Borgare-Ständet anseu wara af en sadan -egenskap, att de, såsom grundade ä as alder tillkomne Kongl. Stadgar och Bref icke kunna innehafwarne deraf, Utan deras serskilda begifvande fränkännas. Stats - Den l2 Abruarii. Stats-Utstottet har uti dest förra Betänkande Upgifwit grunderne, hwarpä en sadan indragning blifwit förestagen, och Utstottet kan icke eller nu srängä desamme» Hwad Apothekare-frihekerne serstildt angar; Sa tror Mstoltet sig halma, med föranledande af Författningarne, upgifwit sältet huru de upkommit, och öä warande anledningar till deras bewiljande Ut stotter har icke förestagit, art nägon af nu warande innehafware stulle derifrån skiljas, utan blifwa derwid, sa lange de det Apotheque för hwilket en sädan frihet blifwit bewiljad, innehafwa, wcderbörligen bi« behällNe. Att deste friheter wid nu gällande Medicinaleller Aporhekare-Taxas uprättande kommit i beräkning, kan Mstottet sä mycket muldre äga anledning att rrv, som Taxan dä stulle göra en skilnad emellan de Apotheque, som en sadan frihet ätföljer, och dem som den aldeles icke ätnjuta; Men en sadan skilnad är, Mstotkek weterligen, icke uti Taxan iakttagen»
Men denna fråga hafva Utskotten ansett vara al den för Bolagsmännen inbördes enskilda beskaffenhet, att något stadgande derom icke behöfde i förevarande Lag inflyta. Den kan utomdes äfven efter allmän Lag bedömas, 25 §. Enär man visserligen af giltiga skäl tillåter den i personelt ansvar varande Bolagsmannen att frånträda Bolaget och ansvarigheten, utan borgenärernts hörande, så fordrar deremot dessas rätt, att den afgångne Bolagsmannens ansvar fortfar åtminstone så lång tid efter det förändringen tiraat och blifvit kungjord, att borgenärerne, derest de anse sin säkerhet minskad, må, före samma tids utgång, hinna uttaga deras fordran hos Banken, och, om betalning der brista skulle, göra deras anspråk emot den omförmälde Bolagsmannen gällande. Är denna åsigt rigtig, så lärer man äfven böra godkänna stadgandena i a morn., såsom en följd af det föregående. I fråga om solid: delegarens enskilda borgenärs rätt, att i den Bih. till R. St. 6 Sami. i Afd. 3:dje Häjtet. 5 34 Bancooch Lag-Utskottens Utlåtande N.-o 4. förres ställe ingå i Bolaget, äfvensom i afseende å afliden delegare® arfvinges rättigheter, är något undantag icke gjordt ifrån de grunder allmän Lag innefattar. 26 §. Då Lagen bjuder, att de solidariske delegarnes antal skall vara minst 5o, och icke tillåter någon minskning derunder genom Bolagets frivilliga åtgärd, synes man, för den händelse, att en sådan minskning af annan orsak skulle inträffa, såsom till följd af delegares dödsfall, concurs eller bortflyttning ur landet, också böra, genom något tjenligt äfventyr, tillhålla Bolaget att söka med sig införlifva nya lika ansvarige delegare i de afgångnes ställe, till det erforderliga antalet. Detta skulle eljest, efter någon tids förlopp, möjligen komma att stå betydligt under det stadgade minimum; och att medgifva ett sådant förhållande, vore detsamma som att förklara, det man ansåge hela lagbudet om ett visst antal delegare vara af föga vigt. 28 §.
Tvärtom tror jag att den koppar, som myntas i Avestad, kommer directe från Fahlu grufva; Dan af Herr Hjer:’ Den 20 Augusti f, m, 707 ta yrtrads mening, att Kongl. Maj:t ej skulle äga rätt att förbjuda utförseln af varor, har jag icke anat och skulle önska veta, om förhållas det är sådant att förbudsrättigheten endast är inskränkt till inföseln. Jag skulle tro att förbudsrätten för Konungen vore allmännelig. Kan hända jag misstagit mig. Det kunde, om så är, verkeligen göra det annars onödiga nödvändigt. Friherre Wrangel: Som Grefve Cronhjelm uppmanat mig att yttra min tanka , om det icke är fördelaktigare att köpa för vexlar än för slantar, så får jag lemna det svar, att då utförseln af slantar är tillåten, gå är det möjligt att priset på varorne höjde sig så här, att man heldre skickade hit slantar än växlar. För öfrigt har jag visserligen mycket förtroende för theorier, om de väl användas, men om man vill för 'mycket följa dem , så händer dst att man åsidosätter att taga praktiken uti öfvervägande. Herr Riben: Den anmärkning Friherre Cederström gjort, är ganska riktig, men jag ber få erinra, att under det jag yttrade mig rättade jag mig sjelf, så att jag sade att prisen på vår koppar bero ej allenast af tillgången pä Svensk koppar, utan äfven på den koppar som kommer från de Östra Östersjökusterne. Grefve Lagerbjelke: Jag får nämna, Betänkandet cj finnes ett ord aätnndt om Kon - 75S Dan 20 Augusti /, m. ungens rätt att förbjuda utförsel, emedan det ej ansågs nödigt. Grefve Cronhjelm: Om, som Friherre Wrangel nämnt , förhållandet blef sådant, att genom en betydlig utförsel, prisen skulle höjas, så finner jag det ganska fördelaktigt för kopparmyntet. Då behöfde man blott mynta igen. Om det blefve så , att en höjning skedde i prisen, så vore det ej skadligt, att införa kopparmyntet, eftersom derföre skulle betalas 100 procent i tull, då jag tror att man heldre begagnade växlar. Friherre Cederjlröm'
I afseende på det förra af dessa alternativer för norra stambanans fortsättande, eller frågan om anläggande af en stambana från någon punkt på norra stambanan mellan Slockholm och Upsala i sträckning genom Upland oell Westmanland, halva motioner, af hufvudsakligen lika ordalydelse, blifvit väckta inom Ridderskapet och Adeln af Grefve Cronstedt, Fr. (motion N:o 62), inom BorgareStåndet af Herr A. Engvall (motion N:o 76) samt inom Bonde-Ståndet af Riksdagsfullmägtigen Jan Andersson från Stora Kopparbergs län (motion N:o 264), med hvilken sig förenat Lars Olsson, Eljas Per Olsson och Anders Andersson från samma län, C. W. Ericsson, Erie Jonsson, Gustaf Ohlsson, Erik Mallmin och J. Myrberg från Westmanlands län, Carl Nettelbladt från Stockholms län samt J. F. Fredricsson från Upsala län; hvarförutan Herr Domprosten Björling uti en inom Preste-Ståndet väckt motion (N:o 86), på anförda skäl, framställt enahanda yrkande, som innefattas i förenämnda tre motioner. Uti dessa sednare har blifvit erinradt, att, ehuru snart tio år äro förflutna sedan inför Rikets Ständer framlades en omfattande plan för de jeruvägsbyggnader, hvilka ansågos böra på Statens bekostnad utföras, och 98 mil stambanor dels redan blifvit för trafiken öppnade, dels äro under byggnad, det likväl ännu icke lyckats att få af Rikets Ständer erkänd rättmätigheten af de framställda anspråken på en statsbana, ledande från rikets hufvudstad till de landsdelar, inom hvilka denna eger sina förnämsta handelsförbindelser, likasom dessa landsdelar, om hvilkas behof af lättare kommunikationer för vidare utveckling af deras för fäderneslandet högst vigtiga näringar så många ovedersägliga intyg blifvit gil un, allt hittills nödgats stå tillbaka. En stambana, ledd från hufvudstaden lill hjertat af Dalarne, hade dock redan år 1856 af sedermera chefen för Statens jernvägsbyggnader, Öfverste Ericson, blifvit förordad.
Agardh som ansett motionen böra i sin helhet af Utskottet bifallas eller åtminstone den föreslagna gratifikationen höjas till 2,000 r.‘dr, enär den kommitté' af sakkunnige män, till hvars bedömande herrar Banko-fullmäktige hänskjutit Åkerbergs före 1846 års slut inkomne prof på ett förbättradt sedelmynt, förklarat detsamma ”hafva uppfyllt de vilkor, som Rikets Höglofl. Ständers i ämnet fattade beslut föreskrifver.” Uti denna reservation bar herr Prosten Berg instämt. Af herr C. PV. Palander: ”Enär Åkerberg i och för sina tillgöranden rörande Bankens sedelmynt redan uppburit en summa af 3,179 r:dr 8 sk., Banko-Utsk:s Utlåtande, N:o 66. 7 det leninade förskottet till inköp af machinerier, utgörande 1,000 r:dr, deruti inberäknade anser jag Åkerberg vara af Banken fullkomligen godtgjord förde af honom anställda försök och framlagda förslag, hvilka ej befunnits vara af den beskaffenhet, att den utlofvade prisbelöningen kunnat honom tillerkännas. Vid sådant förhållande bar jag trott mig endast böra tillstyrka, på grund af omnämnda omständigheter, att, under det af Utskottet föreslagne förbehåll, Rikets Ständer behagade medgifva, att, med efterskänkande af det förskott, stort banko r:dr 1,000, Åkerberg af Banken redan uppburit, han må berättigas att berörde machiner behålla”. Uti denna reservation har herr J. A. Biörck inslämt. JW ©6. Ank. till Exp.-Utsk. den 23 Juni, kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af Kongl. Majlis nådiga proposition, angående tillåtelse för Banken och Riksgälds-kontoret att, i utbyte mot nu inneha/vande obligationer af Armeens Ackords-Amorterings-fond, mottaga nja sådane, ställda pä förlängd inläsningstid.
Upplästes och godkändes Instructionen och Edsformulairet för Ledamöterne af BancoUtskottet, sådane desse Acter vid de 3:ne sistförflutne Riksdagarne blifvit till innehåll och lydelse gillade, hvarjemte de af Herr Cederschöld, Pehr Gustaf, framställde förslag till ändringar uti Instructionen blefvo till BancoUtskottets utlåtande remitterade, samt med de öfrige respective RiksStånden communicerade. Frän Hågvördige PresteStåndet. S. D. Upplästes och remitterades Till Lag Utskottet: Riesens Ständers ^Justitia: Ombudsmans afgifne Embetsberättelse. 43 4 ProtokolhUtdrrg. d. 6 Dec. 1817* Från Vällofl. BorgareStåndet. S. D. Instämde Vällofl. BorgareStåndet med hvad Högvördige PrästeStåndet genom Protocolls Utdrag den 4 December föreslagit, om tryckning af Riksens Ständers tillförordnade Revisorers Berättelser, angående Banco Verket, Riksgälds Contoiret, Allmänna Magazins-Inrättningen , Stats Verkets förvaltning och Räkenskaper, samt de under Kongl. ComtnerceCollegii förvaltning stående Fonder och medel ; Men hvarvid Vällofl. BorgareStåndet, för sin del, tilläde: att Memorialet, rörande Hospitalsoch LazarettsRäkenskaperne, äfven till trycket befordras , och att, så väl deraf, som af alla ofvannämnde Berättelser, ett Exemplar borde till hvarje Stånds Ledamot utdelas. S. D. Remitterades Till Constitutions och StatsUtskotten: 1:0 Riksens Ständers tillförordnade Revisorers aflemnade Berättelse efter granskningen af Allmänna Magazinslnrättningens Styrelse och förvaltning åren 1813, 1814, 181$ och 1816. Till Stats Utskottet. 2:0 Riksens
Vi hafva nu uppnått slutet af år ‘ 1853, Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Vtskoltens Betänkande, N:o 2. 9 '1853, men den sednaste quinquennii-berätlelse, som blifvit afgifven af Tabell-kommissionen, och således de nyaste officiela uppgifter vi ega om Rikets befolkning och dess olika förhållanden, är af år 1835. Vi hafva varit i tillfälle att från Förenta Staterna inhemta resultaterna af 1850 års vidlyftiga census, hvilken omfattade äfven den stora Unionens hela Närings-statistik, förr än vi erhöllo del af ett litet sammandrag öfver allenast nativitetsoch mortalitets-förhållandena för år 1839 inom vårt eget fädernesland ! Denna för statistiska arbeten skadliga långsamhet, som förekommer i Tabell-kommissionens arbeten, möter oss i vårt land öfverallt inom den officiela statistikens område. Kornmerseoch Bergs-kollegierne, som årligen skola afgifva berättelser om Sveriges handel och industri, fullgöra detta icke det påföljande året, utan först året derefter. I England offentliggöras officiela upplysningar öfver detta rikes kolossala handelsrörelse under hvarje år redan en månad derefter; men i Sverige kunna vi t. ex. först år 1855 få veta huru vår handel och sjöfart varit beskaffad år 1853. Vi kunna från alla trakter af jorden förnimma de rubbningar i rörelse och kredit, som krig eller revolutioner medfört; men den inverkan de utöfvat på våra egna förhållanden erfara vi först, när stormen redan är förbi och, med den, tiden för vidtagandet af de efter sådane tidsförhållanden lämpade åtgärder till bevakandet af våra intressen. — Ännu större långsamhet råder i afgifvandet af Justilice-slatsrninisterns berättelse. Och Landshöfdingarnes femår s-ber atle Is er blifva vanligen icke offentliggjorda förr än på fjerde året efter den period de omfatta.
— N:o 116- angående upphörande af dagsverks-skyldigheten för de under Roma Klosters Kungsgård hörande Nährsoch Skeriholraarne: IX. 231. •— N:o 117. angående förändring i nu gällande lagstadganden rörande äktenskaps-skillnad : IX. 231. — N:o 118. angående tillsättning endast på förordnande af Rektor vid högre Elementar-läroverk: IX. 231. — N:o 119. angående förbud mot begagnande af s. k. elgdrag, samt om förändring i vissa delar af föreskrifterna rörande rofdjurs-jagt: IX. 232. — N:o 120. angående utarbetande af förslag till ny sjölag m. m.: IX. 232. — N:o 121. angående Tull-Bevillningen, jemte förslag till Tulltaxa m. m: IX. 301. — N:o 122. angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Första Hufvud-Titel: X. 63- — N:o 123 i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående Leckö Kungsgårds användande för ekplantering: X. 107, 171, 174, 287. — N:o 124. i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående Jemtlands roterings-kassas befrielse från allt bidrag till anskaffning och underhåll af beklädnaden vid Jemtlands Hästjägare-Korps: X. 107. — N:o 125. angående inskränkning af kateches-utanläsningen: X. 108. — N:o 126, i anledning af ifrågaställa ändringar i Miltiae—SoställsOrdningen: X. 108.
M:s nåd. skrifvelse, ang:de bildande af en fond till understöd för afskedade Folkskolelärare; N:o 275, i anledn. af K. M:s till R. St. aflåtna nåd. skrifvelse, ang:de inqvarteringsskyldigheten i Stockholm; Oen 5 Angusti. 107 N:o 276, i anledn. af K. M:s nåd. remiss till StatsUtsk. af underd. ansökning om nedsättning uti eller befrielse från det för indragne Korporalsboställe! Astorp bestämda arrende; samt N:o 277, i anledn. af K. M:s nåd. propos., ang:de försäljning oell utbyte af Christianstads f. d. fästning tillhörande mark. Föredrogos och biföllos StatsUlsk:s d. 2 dennes på bordet lagde lill åt: n: N:o 278, i anledn. af väckt motion om de s. k. Hvitfeldtska stipendii-hemmanens försäljning lill skatte; N:o 279, i anledn. af väckt motion att det vid Arvika köping belägna Ofverjägmästarebostället Gate må vid nuvarande innehafvarens afgång öfverlåtas till nämnde köping; N:o 280, i anledn. af väckt motion om nedsättning af räntan å Laneforss qvarn i Kinda härad af Östergöthlands län. Föredrogs och lades till handlingarne StatsUtsk:s d. 2 dennes på bordel lagda mern. N:o 289, ang:de verkställd omröstning i ani. af RiksShns skiljaktiga beslöt, rör:de dels extra Statsanslag till föremål, tillhörande l:sta, 4:de, 5:te, 6:te och 7:de hufvudtitlarue, dels ang:de utsockne frälsehemmanens i Halland skyldighet att erlägga role-vakans-afgift; Föredrogos, men bordlädes ånyo, på begäran af Gr. Lagerbjelke, Gust., och Frih. Stjernstedt, Aug.
Län på lön anslagne, hvadan följaktligen någon rubbning uti det stadgade sättet för desammas utgörande nu icke kan ega rum, så vida icke bemälde tjen - 6 Siats-Utskottets Memorial\ N.-o ij3. steman skulle dertill lemna sitt begifvande emot ersättnings erhållande genom contant löne-anslag, hvarom åter någon upplysning icke blifvit Utskottet meddelad, har, vid sådant förhållande, Utskottet funnit sig för närvarande icke kunna, i anledning af J. Samuelssons förrberörde motion, tillstyrka någon Rikets Ständers åtgärd. Ank. till Exp.-Utsk., d. 4 Febr. kl. ii f. ro. Memorial, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, rörande Piteå och Luleå städers ordinarie båtsmanshåll. (1. A.) Sedan Kongl. Maj:t, uti Nådigt Bref den i Febr. 1841, förklarat Piteå och Luleå Städers stadsjord, till så stor del densamma är oprivilegierad, böra med ordinarie båtsmanshåll beläggas samt, utan rubbning i den fastställda fördelningen Rikets Städer emellan af deras ordinarie båtsmanshåll, dervid densamma icke ingått i beräkning, utgöra vacance-afgift intill nästa Riksdag, då frågan kunde blifva föremål för Rikets Ständers öfverläggning, och Kongl. Maj:t sedermera under den 18 Febr. 1843 i Nåder tillåtit, att samma vacance-afgift för hvardera af förenämnde städer skulle erläggas för en fjerdedels båtsmans-numer, till det belopp, afgiften i behörig ordning blefve fastställd; så har Kongl. Maj:t, uti Nådig Skrifvelse af den 24 sistlidne September, gifvit Stats-Utskottet detta förhållande tillkänna, till den åtgärd deraf från Rikets Ständers sida kunde föranledas, och på det att ifrågavarande tillökning af en half båtsmansnumer måtte kunna tagas i beräkning, il sammanhang med möjligen uppkommande frågor om jemkning i båtsmanshållet.
Han har häri misstagit sig, ty det är meningen att hon skall råda sig sjelf så fullkomligt, att om en dotter vid 25 års ålder sade till sin fader: »jag vill icke längre bo hos dig; jag bosätter mig för mig sjelf», så eger fadren icke makt att sätta sig deremot. Man har på f. m. vidrört ett ämne, som jag helst önskat med tystnad förbigå, nemi. lättsinnet. Jag medgifver visst, att detta är fullt ut lika stort hos mannen, som hos qvinnan. Men skillnaden ligger deruti, att felstegen af mannen medföra mindre förderfliga följder, just derföre att han är riktad utåt det yttre 1 ifvet, att han der har så många beröringspunkter och träffas af så många föremål, att intrycken halka från honom likasom från en polerad yta, då deremot qvinnans felsteg oftast blifva af betydelse för hela hennes lif. Med den aldra djupaste aktning för moralens kraft, tror jag dock, att densamma, så länge vi äro menniskor, behöfver, för att blifva segrande, understödjas af sedvanor, af opinionen, af — om man så vill — fördomar. Betraktar man således qvinnans myndighet blott som ett steg till den så mycket omtalade »qvinnans emancipation», så tviflar jag på de lycksaliggörande frukterna deraf. Någon grund finnes likväl för dessa band, som bruket, opinionen, Den 30 September e. m. 453 någon gång fördomen lagt på qvinnan. Jag Sr ej nog idealist för att tro att de i allo kunna undvaras. — Man har åberopat exempel från andra länder; men i dessa länder förefinnas helt andra förhållanden och institutioner, som kunna förekomma de olägenheter, svårigheter och frestelser, hvilka af en sådan lagstiftning kunna följa. Så t. ex. är den allmänt kända Notariats-inrättningen nästan öfver hela Europa antagen. Hvem af dem, som sett Frankrike, känner icke dessa vördnadsvärda notarier, som bruket och opinionen tillerkänt så mycket inflytande på familjernas öden!
Om du ej kan utplåna en älskad bild ur ditt hjerta, så qväf dock din kärlek, din sorg, och haf åtminstone nog mod att dölja din förtviflan... (Han kastar sig med ansigtet ned framför korset.) THEOTIME. E N O KÄND . Förlåt att i denna nattens mörker, under en tid ämnad åt hvilan, jag vågar rubba den djupa D EN O KÄNDE . 91 tystnad, som här råder, och störa edra heliga betraktelser! Frukta ej, min Herre, att mig oroa. Min hydda och mitt bröst äro lika öppna för dem, som behöfva min hjelp eller mina råd; och det Väsende, åt hvars dyrkan mina timmar uppoffras, anser med största behag den tjenst, som egnas våra likar. Edra tänkesätt äro kända på denna ort... Det ärende jag nu har, är ett bevis derpå... en hemlighet af mycken vigt... (ser sig omkring.) Tala, min Herre. Vi äro ensame. En gammal man, vid ett slott i denna nejd, nära att skiljas från verlden... uppfylld af oro, samvetsagg och ånger... har på sin dödssäng öfverlemnat mig detta bref, för att eder tillställas .. Tag det emot, och besörj att det öfverlemnas till sin ägare. Hvad ser jag? Ett bref till Kejsaren! Döm om dess angelägenhet. Men huru skall jag våga söka tillträde vid Hofvet? En person af mitt stånd... mitt utseende... min drägt... 92 D EN O KÄNDE . Om ej dygden och en helig vandel skulle drista träda fram för dem som regera verlden, hvem skall då ha djerfhet att göra det? Kejsaren är upplyst. En man af eder vishet skall af honom snarare emottagas, än en annan som all höghetens fåfänga glans betäcker... Detta bref innehåller döende menniskas sista bekännelse... En annans lif beror derpå... Det är allt hvad jag derom vet. Det gör mig tillfyllest. Men hvem har det skrifvit? Hvem skall jag underrätta?
Huruvida det klandrade förhållandet i sin strängaste mening kan anses hafva varit billigt eller ej, derom vill jag icke utlåta mig, ulan jag säger blott, att om anmärkntn såsom en anmärkn:s-an!edn. efter 107 § K.F. skall vara befogad, så måste dep vara af den art, att den bos föredraganden utvisar bristande oväld, nit, skicklighet eller drift, eller ock alt Rikets sannskyldiga nytta derigenom varit åsidosatt, men jag tror verkligen icke, alt detta tillstyrkande med skäl kan hänföras till något af dessa fall. Det är likväl endast i sådan händelse, som anmärkn:n vore fullt befogad, ty grundlags-sliftaren har velat ali delta dertill fordrades, oell e| blott alt man subjektivt kati be domina saken på det ena eller andra sättet. Man har vid del i litte punkten klandrade fall velat finna ett slags benägenhet hos Styrelsen alt vilja hindra uplysningar fiän att framkomma till Konungen. Jag vägar förneka riktigheten af en sådan slutsats, och såsom ett bevis derpå, att uplysningar ■verkligen icke saknas i sådana^ fall, sorn del, hvarom denna punkt handlar, ber jag-ali få upräkna de handlingar, som vid en sädau tjänstetillsättning äro för Regeringen tillgängliga. Först och främst alla ansökningar till tjensten med bifogade merit-förteckningar; sedan Landshöfding upgjorda förslag jemte deröfver anförda besvär, hvarföre ock alltid, då olika meningar förekommit, eller då reservation blifvit afgifven, en sådan är genom den besvärandes försorg utlöst oell besvären bifogad, hvadan den alltid kommer till Konungens kännedom; ytterligare vederbörtdes öfver besvären infordrade förklaringar och Landsh.-embelets yttrande deröfver; vidare KammarColkii och Statskont:s ullätin, samt underd. påminnelser i ämnet. Jag frågar nu om icke af dessa handlingar utaf så mångfaldig beskaffenhet, utaf alla vederbönde och parter afgifne, alla de uplysningar i sjelfva verket kunna inliernlas, som möjligen i saken kunna gifvas?
8) Tyr, son af Oden och den fagra jättekvinna, som vardt jätten Hymers maka, har varit Tors ledsagare på mer än en af dennes äfventyrliga färder i Jotunheim, och säkert är, att Tor icke kunde haft en modigare och pålitligare. Tyr är de i fylkingarnes led kämpande stridsmännens (ej själfva krigets) gud och en förebild för dem i uppoffring för det helas bästa. Sin djärfhet och offervillighet visade han särskildt, då han, såsom längre fram skall omtalas, lade sin högra hand som pant i Fenrersulfvens gap och fick den afbiten vid handleden. Han kämpar sedan med den vänstra. Det kan sägas, att en här utan fältherre saknar sin högra hand och kämpar vänsterhändt. Fältherrarnes förebild är Oden, som uppfunnit den viggformiga slagordningen. Soldaternas förebild är Tyr. Oden och Tyr äro som två händer, som i förening tillvinna sig segern. Vale, son af Oden och aftonrodnads-alfen Billings dotter, den »solhvita» Rind. Föddes, för att på Had hämnas Balders död, som annars skulle förblifvit ohämnad. Nattgammal uppfyllde han detta kall. Dessa gudar äro de egentlige asarne. Till dem komma såsom upptagne i Valhall tre vanagudar, Njord, Fröj och Heimdall, samt en af alfernas stam, Ull. 10) Njord, broder till Odens maka Frigg. Han är segelvägarnes, sjöfartens, fiskets, handelns och rikedomens gud och som sådan flitigt dyrkad. Han födde med sin syster guden Fröj och nio döttrar, bland hvilka den underbart sköna Fröja. De andra åtta äro Fröjas diser. Bland dem äro läkedomsgudinnan Eir, samt Bjärt (»den lysande»), Blid (»den blida») och Frid (»den fagra»), hvilkas namn tyda på deras älsklighet. Njord är, som alla vanagudar, vänlig och gagnerik. Sänd i oskuldstiden som gisslan från vanerna till Oden, skall han mot världsålderns slut återvända »till vise vaner», där han allt fortfarande har en odalborg i Noatun (»skeppens stad»).