Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Tillika äro de vilkor, på hvilka anslag till rotskolor och högre folkskolor skola kunna erhållas, så svåra att kunna uppfylla och fordra så stora uppoffringar, alt de flesta församlingar afskräckas alt fullgöra dessa vilkor, och således ganska få kunna erhålla dessa anslag. Då Staten bekostar undervisningen vid de högre lärdomsskolorna, så synes det äfven vara en Statens skyldighet att bekosta undervisningen vid våra folkskolor, som egentligen lemna undervisning för de mindre bemedlade folkklasserna. Efter min åsigt bör hvarje församling få använda de derifrån utgående medel på det sätt, som församlingen anser vara mest nyttigt och användbart, ty hvad som är passande i en församling, kan vara mindre tjenligt i en annan. Jag vågar derföre föreslå: alt den återstående delen af skyddsafgiften äfven måtte blifva anslagen till folkundervisningens befrämjande, och att hvarje församling måtte få uppbära de derifrån utgående medel, att använda dem på det sätt, som anses ändamålsenligast och för hvarje församling bäst passande, samt att ett särskildt statsanslag måtte anslås för upprätthållandet al seminarierna i riket. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 12 November 1862. Pehr Eriksson, från Gefleborgs län. 62 Motioner i Bonde-Ståndet 1862. Af Pehr Eriksson från Gefleborgs län, om ändring af 24- § i Iiongl. Förordningen den 7 December 1860 angående fördelning af utskänkningsoch minulerings-afgiflerna. Uli 24 § af Kongl. Förordningen den 7 December \ 860, angående försäljning af bränvin finnes föreskrifvet, att af de afgifter, som i stad inflyta, tillfalla Adelar staden, men af dem, som från socknar å landet ingå, aflemnas de f:deiarne i Landtränteriet, hvarifrån det för bela länet sammanlagda beloppet fördelas på länets samtliga socknar i förhållande till hvarderas folkmängd.
Då Stats-tjtskottet innari förevarande Nåo a Remiss ärhölls, fulländadt Stats Regleringen samt till Riksens Höglofl.- Ständer uppgifvit den stimma, söm i följd deraf fiinnés erforderlig för Stafs-Verkets Utgifter att af Allmän na Bevillningen utgå; har Utskottet ansedt sig icke kunna föreslå uppförande å Stat af det belopp, söm desse Jemkningar och forhöjningar Uti Post-Statens nu varande Äflörtings - Summa skulle medtaga; Men sorn denne reglering af Kongl. Majit i vissa delar redan blifvit pröfVad och nödig funnen samt föröfrigt synes erforderlig för Postverks - Inrättningens behöriga underhållande ; så tillstyrker Stats-Utskottet ? att Riksens Hög! o fl. Ständer i underdånighet öfverlämna till Kongl. Majus Nådiga åtgärd i ätt af besparingar under Ändra Hufvud-Tituln eller Allmänna Indragnibgs-Statén låta bestrida den tillöktet utgift soto härtill åtgår intill nasta Riksdag då beloppet kan varda i sint otd - Stats-ZJtskottets Betänkande^ ning å Stat uppfördt; hvilket vördsamligan uh* derställes Biksens Hciglofl. Ständers bepröf; vande. Stockholm den 12 Maji i8i8i N:r 236; Riksens Högloft. Ständers Stats-Utskotts Betänkande, i anledning af RiksdagsFullmägtigens för Stockholms Stad, Herr Nils Settervall väckta motion sä väl om fördelningen af Arbetet /- mellan Rikets Ständers Revisorer af StatsBancooch Riksgälds - Verken 3 som skyndsam tryckning af desse Revisorers Berättelser.
Enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 28 Mars i835, skulle, hvad å detta, redan åren i83o och i83r, till hela sitt belopp af 1,000,000 R:dr lyftade Creditiv inflöt, ifrån Kongl. Stats-Contoret till Riksgälds-Contoret levereras, med undantag likväl af 5o,ooo R:dr, hvilken summa, jemlikt Högstberörde Nådiga Brefs vidare innehåll, borde förblifva på serskild räkning disponibel för tillfälliga undsättningar. Då emedlertid 24 §• nu i6 iStats-TJlskoltets Memorial, N'.o 38. lande Reglemente för Riksgälds-Conloret innehåller i afseende på de å omförmälde Creditiv redan inflatne eller ytterligare inflytande medel, att desamma höra, i den raon, de till Kongl. Stats-Contoret ingå, derifrån aflemnas till Riksgälds-Contoret att derstädes innestå, intilldess behofvet kunde påkalla deras användande, ansågo Fullmägtige Rikets Ständer dermed hafva åsyftat dessa medels användande för Riksgälds-Cootorels egna behof. Fullmägtige anhöllo derföre, uti underdånig Skrifvelse af den a September i835, att förrberörde 5o,ooo R:dr jemväl måtte varda till Riksgälds-Contoret aflemnade. Härå blef, uti Nådig Skrifvelse af den 23 i samma månad, till svar meddeladt, att den ifrågavarande summan, till följd af Nådigt beslut den 11;te förutgångne, redan var anordnad och utbetald, för att användas lill undsättningar åt invånare i Westerbottens och Norrbottens Län, hvilkas sädesskörd under föregångne Augusti månad lidit frostskada, hvadan Fullmägtiges nyssberörde underdåniga framställning icke kunde till någon åtgärd föranleda.
Med ens kom tanken: » hvarför skulle jag ej kunna göra detsamma? » och berörde likt en tändande gnista de slumrande anlagen. Hon fattades nu af en oemotståndlig lust att dikta och grep sig utan vidare förberedelser an dermed. Ännu förmådde hon dock ej gifva diktens form åt verkliga lifserfarenheter; hvad hon skref var blott ett svärmiskt flickhjärtas idealistiska fantasier i en rörande och sentimental form. Dessa första försök stannade i författarinnans portfölj, men ett par därpå följande småskisser af icke fullt så öfversvinneligt innehåll blefvo genom en väns förmedling införda i Svenska Familj-journalen. Därefter skrefvos åtskilliga mindre saker, dels på vers, dels på prosa, samt slutligen en tämligen lång roman, hvilken dock författarinnan, till sin stora sorg, men troligen till både sin och publikens båtnad ej lyckades få förlagd. Detta arbete, som hon sjelf numer förkastar såsom helt och hållet omoget, var i själfva verket förstudier till hennes första utgifna arbeten, novellen » Marianne » och romanen » Höststormar ». : Det var vid denna tidpunkt som August Strindberg framträdde med sin uppseendeväckande roman » Böda rummet ». Denna bok gjorde ett lifligt intryck på Mathilda Boos. Hon såg nu, att det lät sig göra att skrifva enkelt och kraftigt och på samma gång färgrikt, och från denna stund blef det hennes sträfvan att bannlysa all högtrafvande svulst ur sina skildringar och att i dem söka återspegla det lif, som rörde sig omkring henne. Hon stod sålunda — åtminstone i teorien — på den realistiska konstprincipens grundval, då hon hösten 1881 utgaf novellen » Marianne », det första af hennes tryckta arbeten. Med en oreflekterad och naiv tillförsikt hade hon gripit till pennan och efter ögonblickets ingifvelse nedskrifvit detta arbete, utan att ens närmelsevis förstå, hvilket kompliceradt tankeoch minnesarbete den realistiska romanen kräfver.
OCLT I N M E D GEMENSAM NET P Ä EN FORNTIDA SPÄNNER MELLAN SIG OCH DYGDEN M I G EJ SPAR, ALLA SINA DAR, OBEHAGLIGT ATT FÅ I HALSEN. MER JAG VET, ETT GRÄNSLÖST SVALG. HVAD, TJÄRA; NATT! BATALJ. 2) NESMÄRKE, I GÅR GALANT. HENNES SEN, SKENFAGERT, M E N SANT. NYTTJAS HVILKA LÄSTA UTIFRÅN CENTRUM, BOKSTAF (7) BETECKNA: LAST ÄR HENNES ÄRA, LYSE N U ERT SNILLES GLORIA I — EMOT LOF JAG GER ER M I N LEKAMEN, OM AF SÄLLAN FLERE KUNNA HVARTILL STUNDOM HVAD DEN I SIFFRORNA I DE NIO RADERNA UTBYTAS M O T BOKSTÄFVER, HELST DE S M Å. KURIÖST, ETT SEKEL ÄN I NORDEN JAG SIG HÄR ELLER DÄR. BLIR HVARKEN TRASIG ELLER BAR. KNAPPAST TVÅ. GRÄSEN BÖR SÅ FÄ S O M FOLK M A N UNNA, VORDEN » NÅ? » EJ ^1 SÅNGARLÖN. FAKTISKT, VORE EN, ÄR STADGAD TANKE. — O M HON ÄN EJ LIDER, KJORTEL GRÖN. JA, ELYSÉE. Min ATT HVAD, KLOT VÄL DÅ I RAPPET EN I STORE SÅ BETE, EMELLERTID HAN? TILL SKIFTA HUGG OCH GRÄLA ALLTID DENNA 0 EJ HUR HVAD | ^ ^ " C 3 o« 7 KÖTT OCH BLOD. » SVÄLTKONSTNÄR » FINNER, FÅ M I G BORT. PÅSTÅS FÖR EN J«co^S^-isa TROTS EN GOD.
I detta beslut bar jag för min del icke kunnat instämma af följande skäl: Man belånar i Banken jern, koppar och alla andra metaller; men de ädla metallerna, guld och silfver, få icke belånas. — Man talar mycket om företrädet af lån på realsäkerhet framför lån på namn; och jag vet icke någon redare pant än guld oell silfver, särdeles för en bank, som med silfver skall inlösa sina sedlar. — Man säger att Banken icke skall förvandlas till en pantlånc-inrättning. Men den meddelar ju dagligen och stundligen lån mot pant af inteckningar, obligationer, löpande förskrifningar, aktier, med flere andra hypoteker, oell jag kan icke finna att guld och silfver äro några sämre hypoteker. — Man hänvisar till assistans-inrättningar. Till följe af sin natur kunna dessa anstalter blott lemna små lån och på ytterst betungande vilkor till 10 å 12 procent. Och bär är icke fråga om att i Riksbanken återgå till det förra låga lånebeloppet af 15 R:dr, ännu mindre till 3 R:dr, utan till belåning af 1 skålp. oller 100 ort silfver oell 10 dukater i guld, såsom den minsta pant, som emottages. — Man säger att sparbankerna böra sköta en sådan lånerörelse. Ja, dessa välgörande inrättningar äro do onda privat-banker i vårt land, som någonsin bort oktrojeras och uppmuntras, ty deras rörelse är byggd på ilen rigtiga grunden, en sammansatt uppoch utlåning, och medföra cn väsendtlig nytta. Men de skötas utaf sina principaler utan lön och utan vinst, och man kan icke af dem fordra en större uppoffring. De gifva på de insatta penningarne, hvarmed de röra sig, den högsta möjliga ränta och Riks-bankcn disponerar räntefritt sina egentliga utlåningsfonder. På samma gång man förmodat att denna låncgreu skulle i alla händelser föga anlitas, bar man talat om det stora utrymme som för de många panterna skulle erfordras. Kunde den otaliga mängden af småpantcr fordom bär inrymmas, så måtto mindre rum fordras, då endast större panter få inlemnas.
Cederström har äfven i anledn. deraf begärt, att man skulle infordra uppgift uppå huru många procent af varans värde, som ålgar i transportkostnad. Den, som har aldrig så liten erfarenhet om verldsmarknadens förhållanden, lärer nogsamt vela, att varupriserne äro underkastade förändringar, såsom allting annat i naturen; alt i följd deraf varan kan den ena månaden hafva ett pris och den andra månaden ett annat, och att således hvarje försök att på detta sätt reglera tull-lagstiftningen skulle blifva alldeles fruktlöst. Det har troligen ej fallit ur minnet, huruledes man vid sista riksdagen, på grund af inkomne consulsuppgifter å priset på spanmäl i alla hamnar på andra sidan Östersjön, grundade bestämmelsen af den importtull, sorn nu äger rum för denna vara. Man har sett följderna deraf, flvetet står i utlandet för närvarande till så lågt pris, alt våra handlande funnit uträkning uti, att deraf importera ofantliga qvantiteter. Hvad har följden blifvit? Jo den, att de inhemska producenterna, som lidit af nedtryckta priser på alla andra sädesslag, äfven mäste sälja deras hvete vida under dess verkliga värde, och således, för den utländska concurrensens skull, gått miste om den enda fördel inom spanmålsmarknaden, som de eljest haft alt påräkna — ett förhållande, som icke lärer kunna sägas innefatta uppmuntran för jordbrukaren, ehuru hans näring anses för en bland dem, som Företrädesvis bör skyddas och befrämjas.— Jag tillstyrker, alt Utsk:s betänk, må punktvis föredragas och Gr. Cronhjelms reservation följaktligen icke komma under öfverläggning. Frih. Raab, Adam Christian: Det är sannerligen en stor konst all gå den rätta medelvägen. Jag har under denna discussion blifvit öfvertygad derom, alt Gr. Cronhjelm i denna fråga verkligen lyckats träffa dennaomedelväg, synnerligen dä jag lill hans reservation lägger Frih. Akerhjelms tillstyrkande. Jag får fästa uppmärksamheten derpå, ali K. M. i sin propus, icke yrkat ett bestämdt vidblifvande af den gamla tulltaxan.
Ståndet. N:o g jdlccis, salu-, af städerna S 4 8 b. 44 Juni b. 42 Juni b. 12 Juni b. 7 Juni 224 15 Se vidare Statsverkets inkomster pag. 20. Ackords-anbud, se Eftergift. Ackor dsför sköller och Ersättnin gar, upphörandet af anslaget dertill, samt disposition af b. 30 April 169 derå reserverad behållning 4 1 85 22 b. 23 April b. 23 April b. 26 April » ytterligare i ämnet — 4 1 299 — b. 45 Aug. b. 14 Aug. b. 15 Aug. b. 16 Aug. 191 Adelsfahne - Regementets indragne b. 23 Juli b. 23 Juli boställen, försäljning af — 4 1 233 — b. 24 Juli b. 23 Juli Adelsö Kronopark, rätt till skatteb. 17 Maj b. 10 Maj köp deraf — 4 1 429 — b. 47 Maj b. 17 Maj Aflöning för Riks-Ståndens och Utskottens betjening, om b. 30 Dec. förskott å 4 1 42 „ b. 4 Jan. b. 30 Dec. b. 4 Jan. » slutliga bestämmande af — 4 1 409 — b. 50 April b. 23 April b. 23 April b. 25 April » för den hos Stats-Utskottet anställde Kamreraren . — 4 4 342 — b. 43 Aug. b. 13 Aug. b. 13 Aug. b. 13 Aug. » se vidare: Kansli-betjening. » tjenstehjons-, om insättning af en del derutaf i Sparbank 1! — 4 6 b. 25 Jan. b. 29 Jan. b. 29 Jan. b. 25 Jan.
Borttagandet af 32 sk. tull å koppar jemte åtföljande tolag skulle troligen fördubbla den verkliga behållningen af Fahlu grufva, som, om den än ej mera är, såsom fordom, Sveriges skattkammare, dock ännu är en vigtig näringskälla för en stor del af Dalarne; samma förmån för stängjernet skulle tillåta brukspatronerna att höja priset å tackjern med 8 sk. per Skit, en väl behöflig förhöjning för den nu sä lidande tackjernstillverkaren. Det af mig föreslagna upphätvande af utförselstullen å oarbetad metall (messing) har fått en ökad vigt, sedan Franska Regeringen tyckes numera benägen, att, genom tullnedsällning å denna artikel, åter upplifva den fordna förbindelsen i denna väg med de nordiska länderna, och dä skulle bibehållandet i Sverige af denna utförselstull endast gynna våra grannars täflan. Äfven å krealursben (i tulltaxan benämda andra slag oarbetade) hade jag föreslagit tullfrihet vid utförseln. Jag tror, alt utan det ringaste mehn för de högst få Svenska jordbrukare, som begagna detta dyrbara gödningsämne, man kunnat borttaga denna tull, eller åtminstone nedsätta den lill sitt fordna belopp af 1 sk. per Lii Nu har följden varit, att man i hög grad tillintetgjort en näringsgren för Rikets mest vanlottade invånare, som deri funnit en utväg alt ärligt förtjena åtminstone en del af deras underhåll. Priset lärer, åtminstone i de aflägsnare orterne, sedan 1840 hafva nedgått från 12 lill 6 sk., utförseln har sjunkit från 294,744 Ltt år 1841, till 199,048 LIZ år 1842, och 163,550 Lit år 1843, utan ali i någon af Rikets provinser man funnit ett mera utbredt begagnande af detta dyra gödningsmedel. Men om det nit, som framkallat detta resultat, förbisett, alt förhållandena i afseende på lönande påkoslnader vid ett jordbruk, icke äro de samma i Sverige, som i grauskapet af London, så har detta förbiseende af sakförhållanden i ännu högre grud visat sig vid påläggandet af utförselstull å blodiglar.
Och af dest, skäl sammantagna, kan jag icke annat än alldeles bestrida förstaget, at Bewillningm genast målke ulga med osslag ester Hsvglvgtiemr gruuoerna; Jsg pastor, ar der malle c-sflaS, såsom en ir'.) B.w-llninq, såsom afwikandc »fran der igenom votering den 26. Maji nästlidae fastställda B siulek, wid hmars oryggstga werkställighet jag anhaller al det rnärrc sä förblljwa. (grefwe Märner. Sä snart Orvalvmianen ej jckulie komma ac räkna» förr, än Ivealchitionen Ar gjord, sa har jag ej något at påminna. Men är srägan, ak denna betalnlngi-mschuäe skalle kaga si» början nästa ar, och innan KsnlilHanen är fullbordad, sä kan jag för min de! ej derrU samtycka. Friherre Ribbing, 6enxr. Under den tid jag maril Ledamot i Bewistnings. U jlvttec, har jag ei kiinnat förese någon aima» grund för BewillningenS betalande, än den den allmänt kända, i RcksgäldS-Sedlar; således kan jag ej bifalla det af Heml-ga Urskottet föreslagna beralnings-sätt, förr ä» wi fä annar mynt, och sedan saller det as sig sjelsk, at den erlägges i de mynr-sorcer, som da äro gängse. Herr Grefwe» och L an d t-Marskal ken. H -glost. Ridder skåpet och Adeln syneö wara af den tarrka, ar lil des; !s:!»!st^r>nn>:n är börjad bör Bewillningen urgä i Riksgäldsr Sedlar. Friherre liibbinx.
Korgar och Korg ma kar e-ar beten: af oskalade qvislar och spån i skålp. — 4 af skalade, men okluliia qvistar i skålp. — 25 af klufvet vide eller strå, rör och andra finare slag . i skålp. 1 12 Korkar, skurna, utan beslag, äfvensom Korksulor i skålp. — 15 med beslag i skålp. — 50 Korkbark : Fri. Kort, Speli gross 18 — Anm, Om hvad i afseende å korten vidare är att iakttaga, innan de till egaren utlemnas, är särskildt stadgadt. Kreatur, alla slag Fria. Krita, hvit och Krilsten, omalen Fri. malen i centner — 20 röd och svart i skålp. — 2 Pastelli skålö. 10 Krokar, lill fiske 1 skåip. — 15 Kolsyradt Natron; se Soda. Koppartråd; se Tråd. Kopparrök; hänföres under Vitriol, andra slag. Korf; hänföres under Metwurst. Koppartryeksvärta; se Boksvärta. Kransögon; hänföras under Apotheksvaror. Förslag till Tull-taxa. 503 Qvantitet för luiorsels-lull. Tullberäkningen. Riksmynt. R:dr öre. Krukmakare-arbeten, ej specificerade: oglacerade oell omålade 1 skålp. 3 glacerade eller målade, äfvensom Terra Colla och Terralilh 1 skålp. — 10 Burkar och Krus, på hvilka varor inkomma, och som icke, enligt särskildt stadgande i Taxan, inbegripas uli viglcn för tullberäkningen Krut, intill slutet af år 1858 Fria. Förb. från och med år 1859 1 skålp. Fritt. 40 Lackerade arbeten, ej specificerade 1 skålp. 1 — Lackinus 1 skålp. 3 Lampor och Lyktor förtullas såsom det ämne, arbetadt, hvaraf de hufvudsakligen bestå. Anm. Medföljande Glaskupor förtullas särskildt efter hvad för glas, andra slag, är bestämdt.
Casteuren utfärdas. Z-'v MomAlta utgifter, hwilka arv bestämde och owilkorliga, såsom Inrikes räntebetalningar, inlösen af Conkoireks fvrfallne obligationer i Banco, m. m, besöries af Commitzarierne utan föregången anmäla hos Fullmagtige; hwarcmok utgifter lill aflöuingar, ljuspenningar och dylikt til! Fullmägkiges bifalls hemställas. Till Expcnser anordnas af Fullmägtige en wist och bestämd Summa, hwilken lill ett sädant behof mot ordentelig redo och räkning af Commistarierne fär disponeras. Dock bör icke något nytt förskott härtill afgifwas innan det först erhälina blifwit redowisat. Skulle nägra betydliga reparationer ä Conkoirets hus tarfwas, sä fä de icke företagas utan Fullmägtiges pröfning och bifall. Alla 6Z2 Den 14 Zebruarii. Alla Utbetalningar werkställas genom anordning pä Caheuren och bokföras sä wal af Kammereraren uti Bokfluts-Contoiret som Casieuren, sä atk någon stående Casta as conkanle medel icke sär hällas, med undantag af den Summa, som till expenser är anslagen. 4§. Commiflarierne stola lill Fullmägtige aflemna köljande upgifter: 1:0 H varje Sefiionsdag anmäla Commisiarierne förestående utbetalningar ä Utrikes orter till bestaffenhet och Summor, förestå de uklvägar, hwilka till bekalningames >verkstäi!ande synes mest lämpeliqe, hwarwtd stalén för deras tillstyrkanden noga och oMstandeltgen böra utredas. De beflut, Fnllmägtkge i anledning häraf fatta, kungöras genast Commistarierne till efterrättelse, med undantag af sädane som röra Wexel-handeln, och hwilka sistnämnde komma att werkställas'af den person, ak hwit en Fultmägtige hwarje gäng finna för godt updraga en sadan befattning.
Naturligtvis kostade det på Nora; men till belöning för att hon underkastat sig förståndets röst, lärde detta henne att blifva hycklerska. – Se nu, sade det. Hvad nytta har du eller hvad skada har han af att dessa dyrbara Sèvre-vaser nu ligga i bitar. Hvarför skall du inte roa dig som förr? Han betalar och han är väl ändå fortfarande bättre än någon annan. Tag i stället emot honom, kyss och smek honom som förut, men haf mig i dina tankar. Bed honom om pengar till ett par nya vaser, tio gånger dyrare än de der. Köp ett par billiga. Resten är ditt! Du har ännu en lång framtid, Nora! Den der rösten och orden kände hon igen. Ja, den tillhörde hennes gamle, trofaste vän förståndet, som hon ej rådfrågat på så länge. Hvad hade hon för tack för att lyssna till känslans röst; den var visserligen ljufvare att höra, men den ljög, den bedrog henne, den gjorde henne illa. Nora var icke hvad man kallar omskapad. Åtta – eller kanske det var flera – sömnlösa, förtviflade nätter hade under gränslösa qval återfört henne till det forna jag’et, slagit de båda jernbanden om hennes hjerta, sedan passionerna pressats in igen i sitt gamla obeqväma fängelse. De skulle ej få slippa ut mera. Förståndet höll en omsorgsfull vakt. Och Felix kom som Nora väntat. Han visste inte hvad hon lidit. »Stackars liten, hvad skall hon säga? Hvad skall jag säga henne?» tänkte han, då han gick till henne. Han fann henne skönare än någonsin, skönare än Adèle, skönare än någon qvinna han förut skådat. Inte en tår, inte en förebråelse undslapp henne. Hon störtade i hans famn, ömt, hängifvet som förut, som ett älskligt barn, som inte förstod, att han gjort henne någon orätt med att taga en annan qvinna till hustru. Felix Brauner kände sig hänförd. – Om jag kunnat taga henne i stället! tänkte han. Han märkte inte, att hon upphört att älska honom. Han tänkte inte på, att hon redan vid detta första möte aflockade honom tio gånger hvad de dyrbara Sêvre-vaserna kostat. Ty han älskade och kärleken är blind. Magda kunde ej tro sina ögon.
Alt, såsom Afdelmn gjort, beräkna efter de vid riksdagarne upgjorda statsregleringarne, är ännu origligare, emedan dessa blott förslagsvis upgöras efter medium af föregtde årens förhållanden. Dessa siffror uttrycka således blott aproximativa summor, och enhvar inser att med det förvillande sätt, hvarpå våra stats-räkenskaper finnas förda, dylika beräkningar svårligen kunna gifvas full bestämdhet. Det visar sig emedlertid att om och en skilnad skulle kunna up - 446 Den 16 Juli. komma, emot hvad som blifvit upgifvit, så skulle den aldrig kunna upgå till så mycket som Utsk:n förmodat. Och då, såsom kändt är, dessa indelta räntor i verkligheten ega ett vida högre värde än hvartill de vanligen beräknas, synes dessutom ingen brist i den gjorda förslagsberäkningen vara alt befara. De åsigter, som såväl Utsk:n vid förra riksdagen, som äfven vid denna anfört emot beräkmn af Indelta Befäls-boställenas afkastning sakna alla faktiska bevis och stå i motsägelse med livad Ulskin sjelfva med afseende på aflöningen pä ett annat ställe anfört. Några officiella upgifter öfver samtliga Boställenas afkastning finnas ej att tillgå; men med ledning af de speciella upgifter jag enskildt kunnat förskaffa mig, är det sannolikare att de gifva mera och icke mindre än hvad som blifvit beräknadt, synnerligast under förutsättning att de alla komme att blifva på 30 år utarrenderade. Utsk:n hafva anmärkt att Boställsräntan 90,248 r:dr blifvit två gånger beräknad bland tillgångarne, derigenom att hon blifvit inberäknad å Boställenas upskatlningsvärde, men icke blifvit utdragen från de indelta löningsränlorne.
Maj t framställas den underdä. niga önskan, att Bewillnings Förordningen mätte helt och hältet omtryckas, med iakttagande af of wannämde rättelser, förklaringar och tillägg, sam en sä stor upplaga deraf göras, att ett tillräcklig, antal exemplar, afsändt till Landsort-rne, kunde hällas Taxeringsmännen och andre Wederbörande till handa; endast biföll Bonde. Ständet hwad Borgare. Ständet nödigt ansett, att Författnin gen borde med Landtmarskalkens och Talmän nens underskrift förses, vt svprs. Lx ?roloco!Io 6»hriel 06m»o». Utdrag af Protokollet, hältet hos Bon de-Etändet tvid Urtima Riksdagen l wrebro den 17 October 1810. S. Utskottets Utlätanden om werk MighetS. sättet af och medlen tia tryckningen af Den »7 October. Z29 ak Bihanget till samtlige RikSStändenS Proto. coller för denna Riksdag, äfwensom af de Handlingar, hwilka innehöllo ConstitutionS-Utskottets förflag om förändringar i Grundlagarne, biföllos wid förnyad föredragning; och skulle wid Utskottets yttrande i fräga om tryckningen af Bonde. Ständets Protocoller bero. vr supr». kx ?rotocolio (-»briel Öäwrmp. Utdrag af Protocollet, hältet hos Bon. de Ständet wid Urtima Riksdagen i örebro den 17 October 1810. S. D. ö^onstitutionS UtskottetS nu uppläste Me. morial af förliden gärdag med utlätande öfwer en af Riddarhus. Secreteraren Sil w erstolpe hos Utffottet gjord anmälan om sättet wid be. handlingen af Grundlags-frägorne, ffulle hwila till nästa Riksdag att af kommande Ständer pröfwaö och bcdömmaS. vr supr». L» ?rotocolla Vrbrjet Öämaoa. ZZv Den r8 Ockober.