Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Under erinran om stadgandet i Riksdags-ordningens 24:de §, angående föreslåendet och bestämmandet af vedergällningen för den, under riksdagarne, hos Riksstånden och Utskotten biträdande betjening, hafva Herr Landtmarskalken och Herrar Talmän, uti tvänne serskilda till Stats-utskottet aflåtna skrifvelser af den 16:de innevarande månad, hemställt, att, då flera bland de till tjenstgöring under denna riksdag antagne personer torde, innan aflöningen för dem kan enligt åberopade grundlags stadgande i sammanhang med stats-regleringen varda bestämd, behöfva komma i åtnjutande af någon del utaf denna aflöning, följande för månad och från hvars och ens inträde i tjenstgöring beräknade belopp må, på sätt under föregångna riksdagar medgifvits, få, såsom aflönings-förskott, efter slutet af hvarje månad utbeta las, nemi.: Hos Ridderskapet och Adeln: till Riddarhus-sekreteraren . Rdr 200: — 7 äldste Kanslister eller Notarier, hvardera 90: — 6 andre Kanslister, hvardera 60: — Hos Preste-Ståndet: till Sekreteraren 200: — 2 Notarier, hvardera 90: — » 7 Kanslister, hvardera 60: — Hos Borgare-Ståndet: till Sekreteraren 200: — n 4 Notarier, hvardera 90: — » 8 Kanslister, hvardera 60: — Bih. till R. St.
176—177. byggnadsmedel » 175—176. — stads Konsistorii räkenska per » 253—254. kronoräkenskaper » 170. undervisningsverks rä kenskaper » 254—257. 343—346. — Station af Flottan » 87—90. — Veterinärinrättning » 48—49. Storskiftes-verkets fortgång » 165 — 168. Bilagan litt. W. vid » 168. Stora Kopparbergs län, skiften och af vittringar i » 166. Bilagan litt. W. vid » 168. Bilagorna litt. S. och T. vid » 132, 133. Strengnäs stifts Konsistorii räkenskaper » 226—229. — Strömsholms » 152—154. 311—312,314—317. Styrelsens för allmänna vågoch vattenbyggnader räkenskaper » 100 — 102. Styrelsens öfver stamholländerierna dito » 154—160. 318—319. Styrelsens öfver stuterierna dito » 148—148. 310 -317. Stämplade-papper s-uppbörden » 18—20. Svartsjö lustslotts dito » 180—182. 328 -329, Svea Artilleri-regementes behof af en kasernbyggnad » 73. 290. Svenska akademiens räkenskaper » 190. — Läkaresällskapet » 45, 46. Svenska språket, anslag till ordbok öfver » 190. Säker hetshandling ar, Kongl. Räntekammarens » 17. — Post-verkets % 41. Södra stambanan från Falköping » 103, 112 114, 1 124—125^ — - «■»— • issa atis Bilagan litt. R. vid » 114. Tabellkommissionen, Statistiska * 168—169. Taxa för telegrafen ng » 83—85. Teknologiska Institutets räkenskaper
Att the warda steckte i swaffwel och tiäro. Dromo skulle och haffwa kommit tijt 68 Hadhe käringen gjort sin flijt. Nu skall iagh anretta ett nytt alarm Thz månghom skall komma till sorg och harm. Trollkäringen först sin löön skall få, Ther effter Sardelij vnge son skall gå. Judas skall och så fly vthaff landh, Men iagh skall sielff leedha honom wid hand Och föra honom tijt han skadha må göra Som i widare skole få höra. Actus VI. JUDAS. GLORELA. KARICK. Judas. Ah wæ, ach wæ migh arme dräng, Hwad iagh fåår för en effterslengh! Them nu all ångest så kommer på, Jag weet ey hwarst iagh bliffwa må. Ah wæ, ach wæ, ah immer wæ! Förbannes then dagh iagh liuset fick see, Att iagh skulle komma på sådana neesa, Aff hwilken iagh ewigh aldrigh kan reesa. Glorela. Hwad skall thz för en qwida wara Som then unge herren mon medh fara. Judas. Ach, hoo will migh nu rådh giffwa Att iagh måtte wid liffwet bliffwa. Ah Dromo, ah Dromo, tu tienare wijse, 69 Leffde tu nu tå fingo iagh lijsa, Then iagh haffwer dräpit för ingen sin skulld. Gudh kan aldrigh warda migh huld. Karick. Thz war rätt sagdt, troor tu migh, Jagh fåår well mina kloor om tigh. Glorela, käre syster min, War ey seen i gången tin. Nalka tigh snart till honom fram. Jagh rädes han gör sig noghon skam, Förr än han meera ondt får giordt, Giff honom godh råd ret foort.
Såsom förslags-anslag, äro i den af Rikets Ständer nu fastställda Riksstat upptagna: under Andra Hufvudtiteln. anslaget till fångars skjuts och underhåll samt medicamenter m. m., anslaget till kostnader för medico-legala besigtningar; anslaget till skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus för Justitioe-Departementet samt derunder hörande verk och Stater; 22 Hör till Stats-Utshottets Memorial, N.-o 3l4- anslaget till reseoch tractaments-kostnader för embetsoch tjenstemännen vid D:o d:o; anslaget till ersättningar för tillkallade vittnen i gröfre brottmål. under Tredje Hufvudtiteln. anslaget till skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus för Utrikes Departementet. under Fjerde Hufvudtiteln. anslaget till fouragering af värfvade Cavalleriets och Artilleriets hästar; anslaget till Beväringsmanskapets vapenöfningar; anslaget till Inqvarterings-ersättning för åtskillige i Stockholm förlagde Regementet’ och Corpser; anslaget till D:o för de i Rikets öfrige städer förlagde trupper; anslaget till sk rifma leria ler och expenser för Landtförsvars-Departementets Canzli-Expedition; anslaget till reseoch tractaments-kostnader för militäre embetsoch tjenstemän. under Femte Hufvudtiteln. anslaget till skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus för Sjöfors vars-Departementets Canzli-Expedition; anslaget till reseoch tractaments-kostnader. under Sjette Hufvudtiteln. anslaget till utflytLnings-hjelp efter laga skifte; anslaget till odlingshjelp för krononybyggare; anslaget till ersättning för jordförluster genom canal-anläggningar; anslaget till skrifmaterialer och expenser samt ved och ljus för CivilDepartementet samt derunder hörande Verk och Stater; anslaget lill rese-och tractaments-kostnader för embetsoch tjenstemännen vid D:o d:o. under Sjunde Hufvudtiteln. anslaget till kostnader för chartae-sigillatae-papperet jemte deraf föranledda ^utgifter; Hör till Stats-Utskottets Memorial., N:o 3i4• 23 anslaget till: tl:o för controlleringen af guld, silfver oell tenn; anslagen för Postoch Tullverken, att omedelbart utgå af dessa Verks medel; anslaget till lyshållningen m. fl. utgifter för Kronans hus i Stockholm; anslaget lill kostnader för transporterandet af Statsverkets bergseffecter; anslaget till remisslag; anslaget till observationsoch uppbörds-procenter; anslaget till Mantalsskrifnings-provision; anslaget till restitutioner; anslaget till ersättning för städers friheter; anslaget till skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus för FinanceDepartementet och derunder hörande Verk och Stater; anslaget till reseoch tractaments-kostnader för embetsoch tjenstemännen vid d:o d:o. under Åttonde Hufvudtiteln. anslaget till Lappmarkens Ecclesiastik-Verk; anslaget till farsoters och smittosamma sjukdomars botande; anslaget till kursberäkningen å det i Hamburger Banco utgående belopp utaf anslaget till Kongl. Academien för de Fria Konsterna; anslaget till skrifmaterialier och expenser ör Ecclesiastik-Departementet och derunder hörande Embetsverk,
Urskottcl dä sädank för Riksens Ständer tillkänuagilwa, hwilka, om de finna Rikets wäl det kcäswa, liinna hos Konungen skrifteligen anmäla deras önskan, att Han wille »lur StakS-Rädct och ifrän Em betel skilja den eller dem, mot hwilka anmärkning blifwit gjord. Frägor i detta ämne kunna i Riksens StänderS Plena wäckas och af andra Riksens Sfän» ders Utskott, än Constitutions-Utskottet, hos Ständen andragas, men icke af Riksens Ständer afgöras förr, än sistnämnde Utskott deröswer blifwit hördt. När fräs goc uii Riksens Ständers Plena eller andra Utskott än Consiitntions-Utskottet wäckas, huruwida Stats» Rådet eller någon desi Ledamot, eller någon Före, dragande, sikt Embete pä et obehörigt sätt möswat, böra derwid följande ordalag och inga andra nyttjas: "Det är anledning til anmärkning emot Slars,Rådet, eller den och den Ledamoten eller Föredraganden, hwarom Remij; begäres lil ConstitulivnS, Utskottet, inför hwilker anledningarne upgifwas skola;'' och skall en sädan Remisi genast owägcrligen werkställaS. Under Riksens StänderS öswerläggningar om sadane frägor, äswcnsom i Constirulions»Utskottets yttranden, skola icke Konungens beslut i mäl, som röra enskilda Personers eller Corporarisners rättigheter och angelägenheter, kunna ens nämnas, ännu mindre nägorr Riksens StänderS pröfning underställas.
Det har äfven blifvit sagdt att Utsk:t yttrat sig oriktigt om domstols skyldigheter enligt nu gällande rättegångsordning. Utsk:t har dock icke inlåtit sig på den tvistiga frågan, huruvida domstolen har rättighet att vara inqvisitorisk. Utsk:t har sagt att det beror på åklagaren att samla bevis till försvårande omständigheter mot den anklagade. Skall nu en särskild method införas för att brännmärka en person för hela dess lifstid, endast derför att det någon gång kan komma i fråga för en domstol att döma för iteration? Det har vidare blifvit yttradt att det ej skulle vara tillåtet för en tilltalad att hafva försvarare. Jag tror dock att rättegångsordningen uttryckligen stadgar att den, som är tilltalad inför rätta, eger att hafva rättegångsbiträde. Om en åklagare gör sin skyldighet, skall han samla alla de bevis, på hvilka han kan stödja sitt påstående, och till dessa hörer onekligen prestbeviset. Dessutom är det nuv:de sättet att kontrollera, huruvida en person begått brott eller ej, ingalunda ofelbart. Det är naturligt att på det sätt, frejdebetygen nu äro uppställda, förefinnes för den, som derigenom blifver befläckad, en så stor frestelse att undgå denna fläck, att han på allt sätt söker kringgå stadgandena. Betyget förfalskas, den straffade antager annat namn, eller dylikt. Frih. Leijonhufvud har vidrört att den nuv:de lagen genom införande af latitudsystemet icke lagt så mycken vigt vid iterationen som förr, emedan domstolen numera är i tillfälle att med afseende på omständigheterna tillämpa högre eller lägre straff. Vare dermed huru som helst, och utan att vilja hvarken angripa eller försvara det i den nya strafflagen för öfrigt så sällan förekommande särskilda ansvaret för iteration, så tror jag dock att, om mensklighetskänslan förbjuder att bränmärka en person för hela dess lifstid för en obetydlig förseelse, lagstiftaren ej får tillåta sig att på ett sådant sätt underlätta åklagarens göromål att få reda på en anklagads antecedentia. Att bibehålla det nuv:de stadgandet är både orimligt och barbariskt, och erfarenheten har visat att detsamma ej uppfyller det mål, hvartill en talare påstått att man derigenom skulle komma.
Fördelarne af en reglerad och på vetenskapliga grunder byggd skogshushållning, hvilken lyckligtvis redan gjort framsteg inom Länet, kunna icke dröja att visa sig, och skola, i förening med upplysta mäns nitälskan för vidmakthållandet af denna dyrbara beståndsdel utaf nationalförmögenheten, vi våga hoppas det, skydda skogarne från förödelse, och hindra den oeftertänksamme att lättsinnigt förskingra ett oersättligt kapital, hvilket, rätt förvaltadt, bör äga bestånd genom tiderna och lemna en säker samt regelbundet hvarje år återkommande skörd. Bergsrörelse : Länets Bergslag, sorn före år 1854 varit indelad i tre bergmästaredömen, nemligen: l:o) Nora bergslags och Nerikes, 2:o) Nya Kopparbergs och Lindes, samt 3:o) Wermlands, har, genom E. K. M. nådiga skrifvelse till Bergs-Kollegium den 6 Oktober nämnde år, kommit att bestå af 2:ne distrikter, nemligen: l:o) femte bergmästaredistriktet, bestående utaf Nya Kopparbergs, Hjulsjö, Grythytte och Helleforss samt Lindes och Ramsbergs bergslags socknar tillika med Fellingsbro och Glanshammars härader, och 2:o) det sjette, omfattande hela den öfriga delen af Länet med dervarande Nora bergslags socken samt Lerbäcks, Lekebergs och Carlskoga bergslager, hvartill ytterligare blifvit lagdt hela Skaraborgs Län. Stlfvermalm har, under den tid berättelsen omfattar, erhållits allenast från ett verk, Guldsmedshytte grufvor, hvilka ännu äga betydlig malmtillgång och gifva för hoppning om uthållighet. Den gamla grufvan är väl nära att gå ut, men andra grufvor uppkomma i stället, de der likväl lemna mera silfverfattig malm än tillförene varit händelsen. Inom femte bergmästaredömet bearbetas för närvarande 2:ne koppargrufvor, Håkansboda, som under de sista åren lemnat endast ett ringa belopp mager kopparmalm, och Ljusnarsbergs grufvor, hvilka sisllidne år gifvit den största malmvinst, man känner, sedan grufvornas upptagande för omkring 200 år tillbaka.
Har Konungen infordrat allmänt kyrkomötes Utlåtande i fråga om antagande af ny Psalm-, Evangeliieller Kyrkohandbok eller Katekes, böra de af mötets medlemmar, som till P reste-ståndet höra, öfver frågan Betänkande afgifva, innan Utlåtande beslutes. § 6. Pid beslut till Utlåtande ege hvarje mötets röstberättigade ledamot en röst. Askas omröstning, då skall den sluten anställas. röstar Ja: den det ej vill, röstar Nej; Finner Nej, atises Rikets Ständer hafva beslutat att omförmälda skola erhålla följande af Lag-Utskottet i Utlåtandet N:o 62 föreslagna och af Borgareståndet antagna, lydelse: § 4. Allmänt Kyrkomöte tillkommer att upptaga sådana kyrkliga mål, som Konungen lill detsamma öfverlemnar eller hvarom fråga af någon dess ledamot väckes. Ej ege dock mötet i dessa mål någon beslutande rätt: utan håfve det allena att deri till Konungen afgifva Utlåtanden eller göra underdåniga framställningar. § 5. Ar fråga om antagande af ny Psalm-, Evangeliieller Kyrkohandbok eller Katekes, böra de af mötets medlemmar, som till Preste-ståndet höra, Mfver frågan Betänkande afgifva, innan Utlåtande eller framställning beslutes. $ 6. Pid beslut till Utlåtande eller framställning ege hvarje mötets röstberättigade ledamot en röst. Åskas omröstning, då skall den sluten anställas. Slockholm den 16 Februari 1S5S. Lag-Utskottets Memorial iV;o 77. R eser våtto lier : af Herr Domprosten Bring, som aumälde att han, på gruud af 75 och 73 §§ Riksdag, s-Ordniugen, ansåg l:mo att, då förevarande fråga är af beskaffenhet att kunna förfalla, votering derom i Förstärkt
Med anledning af de besvär, Advocat-Fiscalen i Banken, Canzlisten i Justitise-Fördelningen af Kongl. Maj:ts Ganzli, N. A. Heurlin j hos Rikets senast församlade Herrar Revisorer anfört öfver Banco-Fullmägtiges beslut af den 25 Januari i 838, hvarigenom förklarats, att, i utfärdande anslag för återbesättande af den ledigvarande Secreterare-tjensten vid Fullmägtiges Expedition, skulle inlagas erinran, att den, som till denna tjenst befordrades, mäste, derest han förut innehade syssla vid annat Verk, från samma syssla afgå, hafva Banco-Fullmägtige, uti till Herrar Revisorer angifven förklaring, yttrat den åsigt, att, då §. 5r i nu gällande Banco-Re glemente, . sorn. bestämdt förbjuder, att någon må befordras till Commissa rie i Banken, utan med vilkor, att han lemnar den tjenst, han annorstär des möjligen innehafver, icke föreskrifver, att enahanda förbehåll skall ovilkorligen fästas vid befordringar till öfrige tjenstår inom Banken, men icke eller innehåller ett enda ord., sorn förhindrar Banco-Fullmägtige att vidtaga ett dylikt försigtighetsmått, när Banco-Verkets bästa sådant fordrar, utan tvertom berättigar Fullmägtige, när någon Bankens Tjensteman innehafver Syssla vid annat Verk, att pröfva', om den ena tjenste befattningen är för den andra hinderlig, samt äska, att innehafvare!) skall från endera af deni afgå, deraf är en gifven, följd, att Fullmägtige, då, de finna en tjenst inom Banco-Verket,. antingen af tilifällige eller fortfarande orsakert. vara af den beskaffenhet, att dess ändamålsenliga bestridande icke kan förenas med utöfningen af hvilken tjenstebefattning sorn helst,. äro> oförhindrade att äfven; på, förhand:, innan utnämningen sker, göra sin', åsigjt härom, kunnig;, att Fullmägtige des tom i nd re kunde annorlunda, fatta.
Häribland har jag icke funnit af andra motionärer omnämnd en bevillningslilel, som likväl är mer än andra oegentlig och kännbar; jag menar den bevillning som utgår i lösen och andra afgifter för fullmakter eller konstitutorialer m. m. på verklig tjenst. Dessa tjenster måste antagas var tillkomna för det allrpännas behof och dess bästa och icke för tjenslemännens skull. Om sådant icke kan nekas, synes väl oegentligt, att den som blifver utsedd alt fullgöra de åligganden tjensten åtfölja, skall för alt få tjena Staten, till densamma erlägga en dryg afgift. Fullmaktslösen och dermed förenade afgifter äro så mycket mera känbara, som de skola utgå på en tid, då tillträdet af en tjenst oftast oundgängligen fordrar flerahanda andra utgifter såsom för flyttning, bosättning, uniform m. m. Den meddellöse tjenstemannen briugas härigenom i skuldsättning, om han ock icke förut varit gäldbunden, och de löneinkomster Staten består, blifva på sådant sätt ännu mera otillräckliga. För de ynglingar, som vilja inträda i militärståndel ökas den icke obetydliga equiperingskostnaden ganska känbart genom ulgifterne för fullmakt etc. och den unga underlöjtnanten måste ändock stundom såsom sunnumerär tjena längre tid ulan lön. Erfarenheten har ock visat, att vissa regementen och corpser längre tider hafva flere tjenster i lägsta grad vacanta, utan att sökande sig dertill anmält. Under sådane förhållanden borde väl icke Slaten, som har behof att få tjensterne af lämplige personer besatta, för meddellösa ynglingar försvåra tjensternas emottagande genom anspråket på afgifter för fullmakter etc.
Till besvarande häraf får Utskottet, med åberopande af dess ofvanberörda Memorial, ytterligare vordsamligen erinra, att, jemlikt Regerings-Formens 56 och 81 §§•> Riksens Ständer icke kunna å den Riksdag, då Constitutions-Utskottet en ändring i Grundlagarna föreslår, utan först"å den nästföljande, derom besluta, att ett alternatift förslag, hvai's båda delar förutsätta ändring i Grundlagens bokstafliga lydelse, icke förlorar egenskapen af förslag, derigenom att den af Utskottets pluralitet tillstyrkta ändringen måst framläggas modifierad eller söndrad till tvenne särskilta meningar, samt ändtligen att föreskrifterna om Constitutions-Utskottets jemknings-befattning, och om skiljaktigheternas förenande af detta Utskott förstärkt, icke synas tillämpliga i andra fall, än der anmärkningar inom RiksStånden blifvit gjorda, och der, för ett lagligt och fullständigt beredande af förslaget, de, efter fruktlösa försök till sammanjemkning, qvarstående olikheter fordra att afhjelpas. Sedan numera äfven Borgare-Ståndet, med instämmande i Prestoch Bonde-Ståndens beslut, under den 3 o Maj antagit begge alternativen, såsom hvilandein till nästa Riksdag, Bihang till Riks-St. Fröt. 1847, 1818- i:dje Sami. Utsk. BetänJranden. hyser Utskottet den förmodan, att Ridderska f>et och Adeln skall deraf hemta en ny anedning till enahanda begifvande. Constituti ons-Utsko ttets Memorial till Riksens Ständer, i anledning af Ridde’skåpets och Adelns samt Borgai e-Ståndets återremisser å Utskottets förslag i Representationsfrågan. _T\ll Constitutions-Utskottet har dess under den 12 nästledne Maj aflåtna förslag till förbättringar i National-Representationen blifvit återförvisad t, från Höglofl.
I afseende å afkortningarne af förpantade hemman och räntor synes böra utredas och i laga ordning pröfvas, huruvida de innefatta sådan förpantning, att återlösen kan ega rum, i hvilket fall derom torde förordnas, men i motsatt händelse, och om således hemmanen och lägenheterne innehafvas under full egande rätt, böra de, efter Comiterades åsigt, i öfverensstämmelse dermed i Jordeböckerne upptagas och räntorna, såsom icke vidare utgående, varda uteslutne. Att uti Räkenskaperne upptaga och åter alföra räntorna af förarrenderade hemman och lägenheter, anse Comiterade både olämpligt och ändamålslöst, då dessa räntor icke skola erläggas, samt den inkomst, som Staten af berörde egendomar eger, består uti arrendebeloppen, hvilka serskildt, under behörig titel, påföras, och hvarå controll derförutan fullkomligen kan vinnas, enär tillförlitliga förteckningar å de Statens egendomar, som på dylikt sätt äro disponerade, icke böra saknas. För nödige upplysningar om räntebeloppet, i händelse dess utgörande framdeles, af en eller annan orsak, skulle ifrågakomma, är det tillräckligt, om nämnde räntor varda uti Jordeboken inom column antecknade, och Comiterade anse derföre, att med hemmansräntorna och tionden af alla Statens utarrenderade egendomar bör på sådant sätt förfaras, hvarigenom följaktligen denna afkortningstitel skulle försvinna. Då likväl i ett eller annat läll förekommer, att räntor och tionde af dessa hemman antingen äro indel te eller efter ArrendeContracter skola till Staten erläggas, borde dock tillika stadgas, att, så länge dessa förhållanden fortfara, sådana räntor och tionde, på grund af serskilda förteckningar, debiteras. Serskildt böra Comiterade underdånigst anmärka, att under nu ifrågavarande titel afkortas de räntor, som emot erläggande . af en mindre betydlig afgift äro förlänte till understöd för Sala Silfververk. Dä Silfververket derjemte innehar åtskilliga andra räntor, hvilka, såsom anvisade utan ersättning, alföras under anordningstitel, skola Comiterade här {liil. lill K. M. Näd. Prop. litt It.
Men bland de som anmäla sig till blott en månad på II. H. 34 5 50 Den 8 December. hösten, tillhöra större delen icke denna kategori; ty då de på förhand veta af när bränningstiden börjar, hafva de nog förut varit betänkta på att bereda sig till densamma och samla krafter dertill. Om det nu blefve föreslaget, att de sorn endast hafva anmält sig till en månad på hösten, skulle få bränna en månad på våren, skulle de ju blott ytterligare gynnas på de andras bekostnad. De som anmält sig till 2 månader på hösten, skulle naturligtvis icke få åtnjuta denna fördel, ehuru mångå af dessa, som tilläfventyrs med ett vida större utsäde och en nyss anlagd cirkulation, och således större massa af förderfvad vårsäd, vore i mera behof af denna förmån. Jag kan således icke, huru jag äfven vänder motionen, finna någon anledn. att tillstyrka densamma. Jag är för öfrigt fullt förvissad om att Frilen väckt densamma af ren välvilja, men jag har också den erfarenheten, alt man med bästa välvilja understundom kan misstaga sig och jag tror icke det vara Fr i lus önskan, att, genom att bereda en del personer en vinst, tillskynda flertalet en så stor skada, som härigenom skulle upstå. Här gäller icke numera att söka på något sätt utvidga denna lag, som så rättvist lägger band på en dålig handtering, utan här gäller att så småningom göra inskränkningarna ännu mera bindande för densamma. Jag anhåller att dessa anmärknfr måtte få beledsaga motionen till vederbörligt Utsk., så vida icke, hvilket vore bättre, Frilen heldre skulle vilja återtaga densamma, på det att icke en sådan må ifrån detta Stånd komma att afgifvas. Frih. Raab, Adam Christian: Den föregående talaren har redan yttrat mer än hvad jag tror erfordras för att bevisa olämplighelen af det förslag Frih. von Saltza framställt. Jag skulle således icke hufva begärt ordet nu. om icke Frilen hade åberopat mitt namn några gånger under sitt anförande, och jag ansett för en pligt att hår offentligen förklara, att det aldrig varit min mening att attackera Frih:ns motiver, utan jag yttrade mig blott mot Frih:ns statsekonomiska grundsatser.