Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 21 Januarii i 8 34< Utdrag af Protocolletj hållet hos Högvördige Preste-Ståndet vid Urtima Riksdagen i Stockholm d, 21 Januarii ,834. S. D. I sammanhang med de frågor, som angående Cancelliets affön in g inora Preste-Ståndet blifvit framställde, hafva flere Ledamöter väckt Ståndets uppmärksamhet på de dryga kostnader, som de sista Riksdagarne medfört, och nödvändigheten att i allt, först och främst i det som närmast rörer sjelfva Representationen, iakttaga en skälig sparsamhet. Ståndet har enhälligt delat den åsigt, att hvarje Representant hör väl behjerta den klagan, som öfver de stora Riksdags-utgifterne i det allmänna låtit sig höras, och åt Rikets Ständers senast församlade Revisorer gifvit anledning till serskilda, sorgfälliga undersökningar. — Till följd häraf har Ståndet yttrat de önskningar, hvilka äfven H. H. Arke-Biskopen och Talmannen lofvat, att, vid blifvande öfverläggningar i dessa ämnen, inom Talmans-Conclaven göra gällande: j:o att Tal männen må njuta en fullt anständig ersättning för egna Riksdags-kostnader, men befrias från all Representation genom måltider, hvilken Preste-Ståndet för sin del uttryckligen sig afsäger; 2:0 att de dryga Klubbkostnaderna må minskas; 3:o att Stånds-Protocollens tryckning må uppskjutas, till dess de från sista Riksdagen hvilande Grundlags-frågor om Riksdagars förkortande blifvit afgjorda, hvilket Ståndet för sin del önskar måtte med det snaraste ske; 4:o att utgifterna för Ståndens och Utskottens Cancellier må minskas genom inskränkning af så väl personalen som af dess aflöning, hvarigenom dessa utgifter i det hela torde kunna nedsättas med minst en tredjedel. Och ehuru dels Rikets Grundlagar, dels sjelfva frågornas beskaffenhet, så vida sorn de tillhöra äfven de öfriga Ståndens pröfning, icke medgifva några Bth, till R, St, Prct. 1834. 9 Sami. 1 Band, i:sta Häftet, i.
Handlingarne i detta ärende hafva inom Utsk:t varit företedde, så väl kartor som kostnadsförslag. Hvad som bidrog att inom Utslct göra stämningen mindre gynsam för Eskilstuna, tror jag var att staden re dan förut af kronan erhållit icke obetydlig mark för hamnanläggning. Man ansåg dessutom att den fördel, som genom nu ifrågasatta uplåtelse skulle vinnas, icke var tillräckligt utredd för att böra föranleda bifall. Jag har dock ingenting emot, att saken återförvisas till Utsk:t, derest, med förnyade uplysningar, den kan blifva bättre utredd, och för det bolag, som bildat sig, blefve det Den l September. 7 en ganska betydlig tidsvinst, om frågan på det söti afgjordes, som Gr. Lagerbjelke föreslagit. Gr. Lagerbjelke: Då den siste värde talaren för sin del ansett en återremiss lämplig, har jag ingenting synnerligt att tillägga. Jag ber dock att få fästa upmärksamheten derpå, att om också Eskilstuna stad redan tillförene fått jord af kronan till hamnplats, så är det nu icke fråga om att staden skall af kronan erhålla något, som för henne medför ringaste förlust; ty kronan har ett obegagnadt fall och byggnadsplatsen är så stor, att der kan anläggas fullt ut så stort verk, som vattentillgången roedgifver; således är det ingen vinst, för kronan att bibehålla ett fall, som eljest icke begagnas, och det gör henne npenbarligen detsamma, om bolaget får begagna, platsen, med vilkor att derifrån på egen bekostnad flytta kronans byggnader. 1 alside på garantien för arbetets utförande, synes mig denna tillräcklig, då ortens innevånare förklarat sig villiga att påkosta 70,000 rdr eller hela det beräknade kostnadsbeloppet, och det förefaller mig derföre, som om man icke skulle behöfva särdeles mycket forska efter bevis för nyttan af ett företag, på hvilket de enskilda vilja göra så stora upoflFringar. Jag anhåller fortfarande om återremiss. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt H.
Voterings-propositionerne godkändes; N:o 212, i anledning af erhållen återremiss å betänkandet N:o 171, angående nedsättning i arrendet för krono-säteriet Boda. Lades till handlingar ne; och N:o 213, i anledning af väckt motion om förlängning af betalningstiden för ett, i anseende till hagelskada, meddeladt undsättningslån. Godkändes. S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Expeditionsutskottets memorial N:o 19, till höglofl. Ridderskapet och Adeln, i anledning af återremiss å skrifvelse-förslaget, N:o 103. Från Heder v. Bonde-ståndet. S. D. Föredrogos och bi föllos: 1:0 Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens utlåtande N:o stp i anledning af Kongl. Majrts nådiga proposition om upphörande under vissa vilkor af rotehållarnes i Bobus län skyldighet att förse sine båtsmän med en månads uppfordringskost. 472 Prot.-utdrag den 22 Juni 4848. 2:0 Dito betänkandet N:o 22^ i anledning af väckt fråga örn den utsockne frälsehemman i Halland åliggande roterings-skyldighet; 3:o Dito utlåtande N:o 26j i anledning af väckt fråga om förändrade grander för roterings-skyldig hetens utgörande vid Uplands och Westmanlands regementen; 4-0 Dito dito JS:o 2j, i anledning af väckta frågi r, dels om lindring i rustoch roterings-besväret, dels om stående armeens och båtsmanshållets indragning eller förminskning, mom. 3 och 4; och 5:o Dito dito N:o 28, i anledning af väckt håga om befrielse från eller lindring .uti roterings-besväret för komministers-bostället Kåreslätt i Wexiö stift. S. D. Vid skedd föredragning lät
Sedan Utskottet sagt, att det vid granskningen af Stat^Rådets Protöcoll icke funnit skäl til någon anmärkning, före-lår det icke dess mindre att Riksens Ständer skola i underdånighet anhålla, att vederbörande Embetsverk» hörande i vigtiga frågor noga må blifva iakttaget, samt att Diarier Öfver målen måtte redigt furås. Om jag ock kunde medgifva, att detta icke innefattar anmärkning öfver det f rflötna, och således ingen motsägelse af Utskottets första förklarande, har likväl ConstUntioTisUtskottet vid delta tillfälle afvikit från föreskrifterna i Re - 912 Den 20 Juli e.m. gerin g* Formens 106 och 107. $, §. som tydr-ligen be limma sältet för Utskottets titia tande. Den »lindsta afvikelse frän .ordalydelsen, i fii Grundlag, medförer vanligen de vadiiga.Tte följder för friheten, ty dörren öppnas derigenom till oordning, och gramén försvinner så väl för ett fölks rättigheter soni dess skyldigheter; ehuru -Riksens Ständer i detta hänsende nu intet hafva aU befara, då hvar och en vet, att den Furste , sorn redan gjort sig berättigad till Nationens beundran och erkänsla, bland andra stora egenskaper äfven förenar dea hos Regpnter siillsVnta, alt vara Frihetens värt och försvarare. Men, mine Herrar, det är icke blott på ögonblickets kraf, afseende bör — göras. &wiq» Om hvad som nu handt, äfven i en framtid skulle såsom prejudicat kunna äga ‘rum, så skall förr elder sednare deraf ovilkorligen följa för bisten aF Svea Folks dyrbaraste rättigheter, nämligen att utan klander af Koiiungeps höga beslut kunna ställa dess Rådgifvare till ansvar, öm de åsidosatt Rikets sanna fördel eller för Regentens Öra undandöijt sanningens kraftiga språk; att låta till Thronell framtränga icke blott smickrande loftal
Det fcDnaft utfärDaDe $Sanfo*9veglemente böra i öfverenSftämmelfe bär» meD föränDraö, l)afve cffii nptt Sveglemente utfärDat, fyvilfet *231 till ^ongl. 9ftaj:t i unDerbånigbet öfverlemnat, meD anhållan, i affeenDe å De Delar Deraf, forn viD Detina SviföDag ttnDergått föränDrittg, att ^ottgl. 3ftaj:t i nåDer täcf* Rifébagö»£3eflut 1851. 43 teö om be beriblanb befintliga ftabganben, för fmnlfaé tillämpning fåDant fan anfeö erforberligt, (åta till aHmänfjetené efterrättelfe utfärba nåbig Äungörelfe. §. 32. 3 öfrigt åberope <2Bi 91Båta, töranbe SSanfoätenben, imber nebannämnbc bagar till Äongl. 2Dlaj:t aflåtna unbcrbåniga jftifrcclfer; l:o af beit 16 2lpttl 1851, angåenbe grutiberne för roal af Reoiforer till granjfning af $8anfo»5)iffontenS räfenjfaper; 2:o af ben 26 2lpril famina åt, angåenbe prägling af ftlfroermpnt å 4 fl?. 23:fo; 3:o af ben 23 2lugufti famina år, ittcb Snffruftion för F)viFet6 ©tätt» berö
A. 192. — med föreslående af ett tillägg i i5 § Riksdagsordningen, åsyftande Frälsehemmans-ägares representations-rätt. XXIII. B. 110. XXIV. 10. XXVI. A. 113. — med förslag till ändrad redaction af r5 § Riksdagsordningen, i afseende på högsta antalet af Härader, som kunna förena sig om en Fullmägtig. XXIII. B. 110. XXIV. II. XXVI. Å. 114. XXVIII, u. 426. XXX. A. 58. •— rörande Grefve Horns anledning till anmärkning mot Konungens Rådgifvare i Commandomål för Armeen. XXIII. B. 319. XXXIII. A. 192. angående Riksdagsfullmägtigen Petter Anderssons anmärkningsanledning vid behandlingen af ett mål, rörande så kallade Kyrkohemman i Halland. XXIV. B. 44. XXXIII. A. 197. 143 ConstitutionsTJtskottets Betänkande!!, Memorialer och Utlåtanden angående väckt motion om en förändring i 26 § af JustitiaeOmbudsmans-Instructionen. XXIV. B. 144. XXVI. A. 233. XLIX. E. 182. — angående Herr Rosenqvists, Fredrik Leonhard, anmärkningsanledning, i afseende på de Mekaniska verkstaden vid Motala beviljade Låneunderstöd. XXIV. B. 144. XXXIII. A. 198. — angående Herr F. L. Rosenqvists anmärkningsanledning, i afseende på grunden för en sökandes uteslutande från förslaget till ett Pastorat. XXYL B. 104. XXXIII. A. 201. med utlåtande öfver framställde anmärknings-anledningar, i afseende på den så kaliade Skeppshandels-affairen. XXVII. B. 216. XXXIII. A. 206. — med tillstyrkan af underdånig framställning, rörande Allmänna Beredningens grundlagsenliga befattning med RegeringsÄrenden. XXVII. B. 216. XXXII.
Ridderskapet och Adeln i så måtto bifallit Utskottets hemställan, alt detta Riks-Stånd icke antagit någon sedel-valeur å 10 Rrdr, samt Hedervärda Bonde-Ståndet instämt med Utskottet derutinnan, att icke ilUgon sedel må utgifvas å 66 Rrdr 32 sk.; Batico-U‘skottets Memorial I\r:o 144- 3 får Utskottet först hemställa till Vallöf!. Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet, att afstå ifrån dess Beslut om en sedelvaleur å 10 R:dr; men skulle hägge sistnämnde Riks-Stånd förblifva vid deras beslut i denna del, lärer omröstning i förstärkt Utskott böra ske öfver följande pro position : Den, som anser, att Rikets Ständer icke böra bestämma utgifvandet af någon sedel-valeur å io R:dr, röstar Ja; den det ej vill, röstar Ne/; vinner Nej, anses Rikets Ständer hafva beslutat, att sedlar å 10 R:dr Banco jemväl efter införandet af det nja sedel-systemet böra från Banken utgifvas. Vidare får Utskottet inbjuda Ilöglofl. Ridderskapet och Adeln samt Vällofl. Borgare-Ståndet att med öfrige 2.*ne Riks-Stånd sig förena derom, att ej någon sedel-valeur å 66 R:dr 32 sk. Banco, enligt nya förmulairen, må bestämmas till utgifvande från Banken; men anlages ej heller denna inbjudning af någotdera Riks-Ståndet, föreslås vördsamligen, till omröstning i förstärkt Utskott, följande proposition: Den, som anser, att Rikets Ständer icke böra bestämma utgifvandet af någon sedel-valeur å 66 R:dr 32 sk. Banco, röstar Ja', den det ej vili, röstar Nej-, Vinner Nej anses Rikets Ständer hafva beslutat, att sedlar å 66 Rtdr 3a sk. Banco jemväl efter införandet af det nya sedel-syslemet böra från Banken utgifvas.
Alt det icke varit utan inflytande på gällande lagstiftning, uppenbaras af de flerfaldigt förändringar deri, af ofta genomgripande art, som i enlighet med grundsalserne i lag-förslagen, sedan de införlifvats med folkets tänkesätt och föreställningar, blifvit af lagstiftande makterne antagne. Men denna omständighet i förening med den varsamhet och försigtighet, som röjas i den behandling af frågan, hvaraf de utmärkande dragen ofvan äro tecknade, framkallar ovilkorlig! ett tvifvel om möjligheten och tilläfventyrs rådligheten att på en gång, särdeles i den civila lagstiftningen, söka få utbytt den lag, som gäller, emot en derifrån i grundsatserne väsendtligen olika. Man har äfven satt i fråga, huruvida något dylikt varit 1810 års Ständers mening. Det torde emedlertid böra medgifvas, att det nya statsskicket kräfde en reform af lagstiftningen; Men att denna reform borde blifva af den genomgripande art, af den vidsträckta omfattning, sorn lagförslagen afse, synes ej lika ostridigt. Det Lag-Vtskollels Betänkande, I\’:o 5. 9 Det bor ej förgätas att Svenska folket städse funnit det säkraste värn för sin urgamla frihet i dess allmänna lag, detta uttryck af folkets seder och tänkesätt, denna från dess innersta lif utgångna skapelse. Men i samma män som folket utbildas, vanor, seder och tänkesätt så småningom förändras, nya förhållanden uppkomma, måste lagarne förändras och l ättas. Då inses jemväl behofvet deraf och dermed erkännes äfven nyttan. Den brustna harmonien återställes derigenom, och folken se fortfarande i lagen uttryeken af deras uppfattning om det rätta och nyttiga. Folken göra dock inga språng i sih utveckling; och det har städse visat sig att ett fritt folk, som sjelft skapat sina lagar, endast af nödvändighetens kraf gör utbyte deraf. Det vet väl alt de elementer, som äro nedlagda i lagen, som trotsat tidens makt, måste vårdas såsom ett nationalitetens högsta palladium. I dessa tänkesätt synes orsaken ligga till ofvan anmärkta försigtighet och varsamhet vid behandlingen af ifrågavarande lagstiftnings-ärende.
Memorial, i anledning af erhållen ålerremiss å Utlåtandet, N:o isto. (U. A.) Från Preste-Ståndet har Utskottet erhållit återremiss å utlåtandet N:o 125, i anledning af väckt motion om ersättning åt Consistorii-Notarier för ökade göromål, i följd af de i sednare tider vidtagne anstalter i afseende å folk-undervisningen; men som, enligt ankomne Protocoils-utdrag, nämnde utlåtande blifvit af de öfrige 3:ne Riks-Stånden bifallet, har Utskottet, med stöd af 75 §. Riksdags-Ordningen, ansett återremissen ej kunna till någon åtgärd föranleda. Stockholm den 10 Februari i845. Dih. till R. St. Fröt. 1815., 4 Samt. i Afä. 2 Band. 5 Haft. 3 Stats-Ulthoitets Memorial, N.-o 188. ftso iss. Ank. till Exp. Ulsk. d. 11 Febi., kl. 1 c. in. Memorial, i anledning af eriut/len äter remiss i Utlåtandet N:o l3i. (U. A.) Till Siats-Utskottet liar utaf Hederv. Bonde-Ståndet blifvit ålerrelnilteradt utlåtandet, N:o i3i, i anledning af väckta motioner om inköp al boställen åt Länsmännen i Lane Härads östra district och i Säfvedais Härads vestra district, inom Götheborgs och Bohus Län ; men då, jemlikt ankomne Protocolis-Utdrag, de öfrige 3:ne Riks-Stånden bifallit nämnde utlåtande, har Utskottet, i stöd af Riksdags-Ordningens 76 §., funnit återremissen ej kunna till någon åtgärd löranleda. Stockholm den 10 Febr. i845. STOCKHOLM, Lundberg k Camp., 184.3. Stati-Utskottels Utlåtande, N:o 189. Ank. till Exp. Utsk. d. 11 Febr., kl. 1 e. m.
Utskottet, som ej kan dela den åsigt, hvilken blifvit uti nyssomförmälda Betänkande uttalad oell ännu mindre kan gilla syftningen i förevarande motion, anser fattigvårdens ordnande rotevis endast i det särskilda fall lämpligen kunna ega rum, att förmögenheten inom en socken är lika fördelad emellan de särskilda ro tärne! Vid ett sådant förhållande allenast torde de fördelar af en dylik indelning af fattigvårdssamhällena, som motionären framhållit, kunna vinnas utan motsvarande olägenheter. Då deremot, enligt vanliga förhållandet, de fattige företrädesvis nedsätta sig å sådana trakter inom socknarne, der jorden är sämst och följaktligen de besutne hemmansegarne sjelfve mindre bemedlade, skulle, under förutsättning att dessa af en förmögnare pluralitet inom församlingen, som kunde genomdrifva beslut om fattigvårdens besörjande rotevis, nödgades att ensamme draga försorg om de å deras egor bosatte fattige, följden af en så ojemn fördelning af underhålls-skyldigheten blifva, antingen att jordegarne sjelfve utarmades, eller ock. hvilket i de flesta läll komme att inträffa, att de inhyses å deras egor boende, af hvilkas obemedlade ställning kunde befaras att de framdeles kunde komma att ligga roten till last, derifrån utdrefvos; och skulle sålunda, derigenom att en mängd menniskor beröfvades hus och hem, fattigdomen och eländet erhålla en vida större tillvext än tillförene. Ett dylikt, hvarken ur religiös eller ekonomisk synpunkt önskvärd! tillstånd torde vara i de Hesta läll enda frukten af en sådan lagstiftning, som den motionären i sin framställning påyrkat.
D e t är en missräkning för dem, till hvilka I sanden underrättelser, att se hvad tidningar kalla » värdefullt utrymme » bortslö- sas på detta sätt. O m I icke kunnen stafva riktigt, rådfrågen ordboken o c h undviken så mycket I kunnen alla förkortningar. Låten icke edra bref likna en tvätterskas eller krydikrämares räkning, i det att I skrifven årtalet m e d ett långt streck och endast de båda sista siffrorna eller sätten ett nummer i stället för månadens namn. Undviken lika väl i skrift som tal alla ohyfsade slagord. Skrifven ett omsorgsfullt grammatikaliskt språk, o c h uttrycken eder mening så tydligt som dagens ljus. Många menniskor gifva sig icke tid att sätta ut skiljetecken, men betydelsen i en mening kan helt o c h hållet fördunklas eller förändras, o m inga skiljetecken utsättas, eller om de utsättas på oriktigt ställe. Dessa betraktelser torde förefalla som » bara strunt », men besinnen dock, att » sjelfva bergen bestå a f sandkorn och en oändlig mängd atomer. » Teater o c h musik. Filharmoniska sällskapet gaf i tisdags sin första abonnementskonsert för säsongen. Det synnerligen intressanta programmet upptog mestadels här förut ej utförda stycken dels af äldre, dels af nyare tonsättare. Utförandet var i allo mönstergilt o c h lände såväl sällskapet som dess nitiske o c h geniale ledare hr Andreas Hallen till synnerligt beröm. Särskildt tycktes Orland Laurs Madrigal, a-capellakörerna af Saint-Saens och de af hr Hallen 8- stämmigt bearbetade folkvisorna och folkdanserna väcka den talrika publikens intresse. Lifliga applå- der framkallade ett omlagande af dessa nummer. Konungen o c h prins Eugen bevistade konserten. Vasateatern är redan färdig med en ny operett, » Den vackra tvätterskan » af Offenbach. Fröken Anna Petterson gör i titelrollen sitt återinträde vid denna scen. Operetten gifves hvarje dag i denna och nästa vecka. Literatur o c h konst. Vid hemmets härd; novelletter, sparlakanslexor och satirer af Sigurd. (Hugo Gebers förlag; Sthlm.)
Län, i fråga om de till åtskilliga sådana skolor utgående klockare-pensioner samt landtgillen af klockare-bol: II. 505; III. 8, R. 8; B. VII. 98, 142, A. 142, E 265, 286, 335. Stallmästaregården, angående upplåtelse till Stockholms stad af en del utaf nämnde lägenhet, för anläggande af en lastbrygga vid Brunnsviken: lil. 628, R. 631; B.' Stain-banan, den Vestra, afsägelser att deltaga i högtidligheterna vid invigningen deraf: I. 38, 44. —, den Södra, angående dess riktning samt anvisande af en förskottssumma utaf två millioner Riksdaler till arbetenas fortskyndande å densamma under år 1863: B. II. 173, 197, 201, A. 201, E. 256. —, den Norra, angående verkställande af undersökningar i anledning af väckt förslag om dess framdragande från trakten af Husby eller Odensala öfver Erikssund till Grans socken: B. II. 306, 316, 368, A. 371, E. 462 (jemför Stats-Utskottets Utlåtande JVa 87, angående fortsatt utförande af jernvägsarbeten för Statens räkning och anvisande af dertill erforderliga medel — 11 :te punkten, Norra Stam-banan). Statens skogar, i anledning af väckta motioner om undersökning af arealen och beskaffenheten af dem, samtoom anslag för berörde ändamål: B. II. 521; lil. 47, 50, Å. 57, U. 629, 634, A. 634.
Enär erfarenheten vitsordat ändamålsenligheten af Rikets Ständers under sednast förflutna riksdagar vidtagna beslut, angående ej mindre sättet, och välboren för meddelandet af undsättningar vid inträffande missvexter eller felslagna skördar, än de dertill erforderliga medlens beredande och tillhandahållande, linner Utskottet sig ega all anledning instämma i Kongl. Maj:ts för Rikets Ständer tillkännagifna åsigt, att äfven vid innevarande riksdag enahanda beslut och föreskrifter böra uti dessa hänseenden meddelas. Men som de för ifrågavarande föremål afsedda nu disponibla tillgångar, genom det ansenliga belopp, hvartill tullinkomsterna för den till riket under sednaste åren införda spanmål uppgått, förökats vida öfver hvad som under samma år behöft till undsättningar användas och under den stundande tiden sannolikt kommer att dertill erferdras, så anser sig Utskottet böra tillstyrka, att, i enlighet med hvad Kongl. Majit i Nåder föreslagit, Sjuhundratusen riksdaler utaf de till Riksgälds-kontoret aflemnade och derstädes innestående undsättnings-medel må af Rikets Ständer disponeras för bestridande af de stats-utgjfter, som under nuvarande riksdag beviljas och till utgående från detta verk anvisas. Likaledes och med afseende å hvad Kongl. Majit anfört till stöd för sitt Nådiga förslag, angående fördubblingen af den summa utaf undsättnings-medlen, Kongl. Majit hittills egt att använda såsom understöd utan återbetalningsskyldighet åt de mest nödlidande samhällsklasserna, får Utskottet jemväl tillstyrka Rikets Ständers bifall till detta förslag.
I händelse domare i Sverige skulle kunna tilldelas bestämda löner, och pappersJösen sålunda försvinna såsom den egentliga inkomsten — då är det helt naturligt, att domrarne också i de flesta fall Idefvo förliknts-domare : men då vi beklagligen äro långt ifrån alt hafva ernått detta inål, soln Hr von Hartmansdorff önskat, oell hvilket jag , för min del , visserligen af li jer la t gerna skulle vilja bifalla; så önskade jag emedlertid, och intill dess ett sådant mål kan uppnås, att man ej måtte åsidosätta principen att föreslå hvad som kan vara nyttigt. Man behöfver icke egentligen vara lagfaren, för att befinnas skicklig alt vara en bra förliknings-domäre. Dertill fordras endast en rättskaffens man, 0111 ej de förhållanden äro alltför invecklade, som emellan 2:ne tvistande parter skola slitas. Jag tillstyrker ålerremiss, och att TJtsk., vid afgifvande af sitt förnyade betänk., ville uppsöka några andra och bättre skäl för sitt afstyrkande, i händelse Utsk. derutinan fortfar, fin det, att enahanda motioner alltsedan 1809 blifvit gjorda. Frih. Cederström, Anders: Jag hemställer hvad LagUtsk. rimligen kunnat göra vid dessa motioner. Skall LagUlsk., utan allt vidare tillgörande, blott tillstyrka, att förlikn:s-doms!obir skola inrättas; och hvad skulle följden deraf blifva? Ingen har föreslagit någon egentlig plan, enligt hvilken sådana förlikn:sdomsto!ar borde vara organiserade, och LagUtsk. har icke, som jag förmodar, varit i tillfälle alt på egen hand kunna uppgöra en sådan. Detta skulle likväl ej kunna ske ulan medelst sammanträde med Ekon.- eller något annat Utsk., och jag vet ej hvilken nytta eller hvilket resultat deraf skulle kunna för närvar, uppstå. Jag får således yrka bifall å betänkandet.
Vidkommande sådane utarrenderade Boställen, hvilkas arrendeafgifter directe äro anvisade till Embetsoch Tjen - 87 ste—mans aflöning; så, enär, hvad Indelta Arméen beträffar, för bestyret dermed serskilda BoställsDirektioner vid hvarje Regemente eller Corps finnas förordnade, bidraga dessa mångfaldiga förvaltningar, med åtföljande Räkenskaper, ytterligare till inveekling af aflöningsverket och ökade göromål i flera rigtningar. Om indelningarne varda indragne i utbyte emot contanta löner, anse Comiterade derföre på enahanda sätt böra förfaras med alla Boställen, som skola vara utarrenderade och hvilkas arrendeafgifter för närvarande af vissa Corpser eller Tjenstemän åtnjutas, samt att således med dylika Boställen framgent förhålles lika, som med dem, hvilka tillförene äro till Statsverket indragne. Dock, som de nu ifrågavarande Boställena för närvarande äro lill vissa hufvudtitlar anslagne och stälde under Kongl. Maj:ts Nådiga disposition, anse Comiterade denna deras natur i så måtto böra bibehållas, att, derest behofvet åter skulle påkalla något sålunda indraget Boställes användande till ändamål, hvarför detsamma, derest berörde indragning icke skett, kunnat disponeras, Kongl. Maj:t eger att derom förordna, emot det att derför i löneanslagen beräknad ersättning försvinner. Hvad sedermera angår beloppet af den ersättning, som vederbörande skola för de indragne boställsarrendena åtnjuta; så, och med åberopande serskildt, hvad Indelta Arméens anslag beträffar, af hvad derom i det föregående är vordet yttradt, hålla Comiterade före, att, på det icke någon förlust för löntagarne måtte uppkomma, berörde ersättning bör bestämmas, ej efter uppskattning, der sådan egt rum, utan efter de vid förändringens vidtagande utgående arrendeafgifter, förvandlade till penningar efter samma medelpris, som vid fråga om ersättning för indelta lönerne följas.