Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Revisorerne skulle anse densamma vara med deras granskningsarbete förenlig, likväl icke kunde medhinnas under den för revisionen bestämda tid; och få Revisorerne, i anledning häraf, hemställa, det Rikets Ständer ville hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att nuvarande Byggnadschef måtte undfå nådig befallning, att uppgöra och till Rikets Ständers näst sammanträdande Revisorer aflemna en så beskaffad redogörelse, som här ofvan omförmäles, och som under särskilta konti upptager dels byggnadsmaterialier, med uppgift å dertill hänförliga olika slag jemte deras utförda värden, dels gratifikationer och aflöningar till tjenstemän samt andra personer, för hvilkas i ett eller annat afseende lemnade biträde ersättning utgått, dels ock aflöningar till arbetsfolk. 2. Den uti ofvan intagna summariska redovisning till år 1861 balanserade behållning af materialier och instrumentalier till värde af 82,747: 30, — 263 — utgjordes, enligt Revisoretne förevisad inventarieförteckning, af: Oanvänd marmor för 60,000: — Diverse andra byggnadsmaterialier 18,408: 50. Modeller af cement eller gips i 1,000: — Tre murbruksqvarnar med tillbehör 600: Uti här ofvan intagna redovisning för inkomster och utgifter under år 1860 förekommer, under titeln »utgifter», ett för Museibyggnaden utfördt belopp af 120,520: 52, hvaraf 90,034 R:dr 52 öre utgjort liqvid för diverse marmor, som upptagits till följande derå utförda värden: 16 kolonner, 2 portaler, 2 golf 36,458: 98. 61 kolonner, 5 trappor, 10 portaler 44,060: 79. 10 kolonner, 8 marmorblock, 2 statyer och 6 genier 9,514: 75. 90,034: 52. De med inköp och hitforsling af samma marmor förenade kostnader utgöra 4,294: 13.
:: attinteckningaine. ' Qlifva;: i 3ea.e~börlig tid förnyade. - s t ~ rekommendera mitt stora Bager a£ f&amp;- kelska -. med - -. * .dartillb ass ande öfvertyger. - — .A-. DAM-UTSTYRSLAR, utmärkt välsydda egen syatelier, levereras af basta kvalit6-tyger, å. broderier och spetsar. A11 slags linnesömnad emottages. Kvinligt bitriide emottages be~t~llningas, och föresthdariiinan fös syateliem ombestyr mittegning och profning. Morgonrockstyger och Flaneller. Blind for eningens For säljningsh o d I 9 Jcccobegictan 19 STOCKHOLM tillhandah&amp;ller allinänlieteii till låga priser af blinda, förfärdigade arbeten såsom: korgm, borstar, enklitre möbler, listskor och listmattor, stickade, kniitncc och lagda mbeteii in. ni. Denna nya a$ac UY af Föreningen f ö ~ blindas väl)) y lsmdad f ör att s7cq,fa afsiittning f ör fatliga bZtkcZas arbeten, och anAålla. föreningen onz alb1zäw7~etens välvilliga zqpmzcntran. WinBoras I LA.CTOSERIN-CACAO Viilsm,zlrmde, Iivaftigt närande, hiilsosrrn! Förordad af yrofessorernli, Olof Han~marsten, C. E. Bergstsand, med. d: r Ch. Em. Hagdahl iii. fl.
Ser jag åter saken från samhällets och kyrkans synpunkt, då blir förhållandet annorlunda. Ingen som tänkt i delta ämne lär kunna bestrida, att det är en omätlig fördel för ett samhälle, om alla dess medlemmar dela samma tro, så vida dermed är förenadt ett kristligt lif, och så 'vida ett sådant förhållande icke förorsakar likgiltighet. Hvad som kan göras för detta ändamål bör således göras och sorn jag nämnt, så tror jag, att medgifvanden från kyrkans sida iångt från att föröka splittringen, tvärtom skulle befordra en större enighet. Afven om religionsfrihet medgifvos kommer den icke att i någon högre grad begagnas; ty utom den garanti som ligger i en ren och sann lära, skulle affallingarne alltid gå miste om vissa medborgerliga rättigheter, och de skulle alltid, med de tänkesätt som äro rådande i vårt land, blifva mer eller mindre föraktade. Jag tror således att man i detta afs:de hyser farhågor som icke äro grundade, och att man förbiser faror som verkligen finnas. Sist mine Hrr! vill jag framhålla den vigtiga satsen att saken är till sin princip riktig. Ett förtryck sådant som det, hvilket här har egt rum har icke något stöd i Guds Ord, och ett samhälle får icke vara grun dadt på konventionela institutioner, utan om så är befinner det sig på en dålig väg, från hvilken det måste återvända. På grund af hvad jag anfört får jag tillstyrka bifall till Utsk:s förslag. Jag har redan nämnt, att jag anser förslaget hafva sina brister, men om hvarje Stånd gör sina ändringar, kan det hända att man icke kommer öfverens, och att man således icke får någon ny lag i denna fråga, ehuru en sådan så väl behöfves. Hr Cederschiöld, Rob. Theophron: Förra gången denna fråga förevar, hade jag tillfälle att yttra mig så väl vid de gemensamma öfverläggningarne, som särskildt inför detta Stånd, och jag anser mig derföre både kunna och böra vid detta tillfälle blifva ganska kort. Slutresultatet af mina yttranden då var: att det borde vara tillåtet för hvar och en att, icke af lättsinnighet, utan efter moget betänkande och efter erhållna varningsgrader öfvergå till hvilket som helst här i Riket tillåtet religions-samfund.
”Jag har varit här (i Ravenna) de sista veckorna och lemnade Venedig för en månad tillbaka; jag kom för att besöka min ”Amica”, grefvinnan Guiccioli, som har varit och ännu är ganska sjuk. Hon är endast i sitt sjuttonde [år] men icke af stark kroppskonstitution. Hon har beständig hosta och intermittent feber, men är för öfrigt mycket galant, i hvarje ordets bemärkelse. Hennes man är den rikaste magnat i Ravenna och nästan hela Romagna, ung är han just icke ty han är nära sextiotalet men väl bibehållen. Er som icke förstår den sydländska moralen, eller ens vårt eget lefnadssätt i thy fall, skall allt detta förefalla besynnerligt; jag kan för närvarande icke förklara skilnaden och ni skulle kanske finna den ganska obetydlig. I Faenza är der Lord och en skådespelerska, och på hotellet dersammastädes bor en Neapolitansk prins som tillbeder hustrun till stadens Gonfaloniere. Jag är här å pligtens vägnar ty, – som ni ser ’Cosi fan tutti e tutte’. Jag har såväl mina ridsom vagns-hästar här och rider eller kör dagligen i skogen, la Pineta, skådeplatsen för Bocaccios berättelse och Drydens fabel om Honoria etc. etc; jag träffar min käresta hvarje dag, men känner mig allvarsamt orolig för hennes helsa hvilken tycks vara ganska vacklande. Om jag förlorade henne, skulle jag mista ett väsende som lupit stor risk för min skull och som jag har all orsak att älska – men det är icke värdt att tänka sig en dylik möjlighet. Jag vet icke hvad jag skulle taga mig till om hon dog, men jag borde skjuta mig för pannan och hoppas att jag skulle så göra. Hennes man är en mycket artig personage, men jag önskar att han ville låta bli att åka mig omkring i sin vagn med sex hästar för, precist som Whittington och hans katt.” Den 2 Juli skrifver han åter till engelske konsuln: ”Tack för ert och er hustrus bref, jag skall genast svara derpå.
Vidare yttrade Rikets senast församlade Ständer, uti deras nyssberörde underdåniga skrifvelse:: det hade blifvit utredt, att städer gåfvos, hvilka, dels uppbära inqvarlerings-tolag, utan att vara besvärade af inqvartering, dels hafva större tolags-uppbörd, än det belopp, hvartill deras inqvarteringskostnad uppgår; den del af inqvarterings-tolagen, sorn sålunda blifvit an vänd, icke till betäckande af inqvarterings-utgifterna, utan till andra städernas behof, utgjorde, enligt deröfver upprättad uträkning, efter medeltal af 5> år, 8,478 R:dr; och då det måste tagas för gifvet, att denna tolag var städerna förunnad, endast och, allenast till lindring i inqvarterings-besväret, påkallade både rättvisa, och billighet, alt, hvad deraf hade blifvit draget från sin bestämmelse och en längre tid fått åtnjutas, utan motsvarande tunga, borde för framtiden till sitt rätta ändamål återföras, äfven om en sådan förändring skulle drabba, släder, sorn förmenade sig vara från inqvarterings-skyldigheten befriade; Rikets Ständer anhöllo derföre i underdånighet, det sådana undersoknings-åtgärder måtte vidtagas, hvarigenom dels utreddes inqvarlerings-tolagens belopip, serskildt från den öfriga tolagen, och det för alla städer, der sådan uppbäres, dels vunnes behörig conlroll öfver uppbörden deraf, så, att ali inqvarterings-tolag. blef använd till det dermed afsedda ändamål, eller inqvarteriogs-utgifternas bestridande; för befrämjandet:: häraf, anhöllo Rikets Ständer vidare,att vissa, af Rikets Ständer föreslagStatssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N.-o 1. 3 lia, åtgärder måtte få af Kongl. Maj:ts och Rikets Slats-Contoir vidtagas samt att den i sådant afseende skeende nja reglering finge taga sin början under år 1835; äfvensom alt Rikets Ständer vid näst derpå följande Riksdag, då den lija Inqvarterings-ordningeri förmodades hafva hunnit tillämpas, mätte få emottaga fullständig uppgift om sättet, huru jemnkningen i förevarande afseende utfallit, för att då blifva i tillfälle bereda utvägar till den jtterligare lindring i inqvarterings-besväret, som Rikets Ständer utlofvat.
Nej, kommer nämnde förslag icke att blifva h vilande till slutlig pröfning vid nästa Riksdag. Omröstningen har utfallit med Fyratiotvå Ja, Tretiosju Nej. 5:te votering s-propositionen: Den, som vill, att det af Konstitutions-Utskottet, uti dess memorial N:o 16, afgifna förslag till ändring af 69 § Kegerings-formen, angående behandlingen af Stats-Utskottets betänkanden i vissa frågor, oförändradt skall blifva hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, röste Ja; Den det ej vill, röste Nej. Vinner Nej, kommer Bonde-Ståndets angående nämnde förslag yttrade, uti Konstitutions-Utskottets memorial N:o 26 anmälda, gemensamma tanke, att Mit agas såsom hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästföljande Riksdag. Omröstningen har utfallit med Sjutio Ja, Nio Nej. 4 KonstitutionsUtskottets Memorial, N:o 54. G: te votering s-propositionen ? Den, sorn vill, att vid omröstningen rörande Konstitutions-Utskottets uti dess memorial N:o 11 afgifna och derefter uti memorialet N:o 31 i vissa delar omarbetade förslag till ändring af åtskilliga stadganden i Regelingsformen och Riksdags-ordningen, i afseende på behandlingen af en del regerings-ärenden, skall såsom kontra-proposition uppställas, att Utskottets förslag skall för grundlagsenlig behandling å nästa riksdag blifva hvilande med de förändringar, som blifvit äskade uti Borgare-Ståndets gemensamma tanke, sådan densamma, vid jemförelse af Utskottets anmälanden i memorialen Nrris 31 och 41, finnes vara slutligen vidhållen, röste Ja; Den det ej vill, röste Nej. Vinner Nej, kommer såsom kontra-proposition i omförmälda omröstning rörande hufvudfrågan att ingå Bonde-Ståndets gemensamma tanke, enligt hvilken Utskottets förslag icke borde antagas att hvila till grundlagsenlig behandling å nästa Riksdag. Omröstningen har utfallit med Fyrationio Ja, Tretio Nej. 7 :de votering s-propositionen:
Vi råkas då kanhända snart åter, mine Herrar! men vi hade dock haft fördubblingen af våra Resor och Riksdagskostnader besparda, om vi så gerna nu, medan vi äro församlade, uppfyllde våra angelägna pligter till Nationen. Få grund af allt detta, ogillar jag för min del det Höglofl. sammansatta Utskottets Betänkande, begär Åter-remiss, samt fordrar af Utskottet, så väl i frågan om Disconterne, som i fråga om vår öfriga Finance, hvilka på en gång i sammanhang böra oss underställas , sådana grunder må antagas, som icke rakt föra oss till allmän ofärd. Herr Grefven och Landt Marsh alfe en hemställde, om icke den vidare öfverläggningen i detta Mål finge uppskjutas till eftermiddagen; hvilket bifölls. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan half till 3 eftermiddagen. In fidem Protocolli O, J. Lagerheim. Den 17 Martil, t. m. 127 Tisdagen den 17 Martii. Plenum klockan 5 Eftermiddagen. Fortsattes den i ‘förmiddag började öfver, läggning i anledning af Statsoch BancoUtskottens Betänkande , angående Malmö , Götha CanalBolags samt Götheborgs DiscontVerks utredning. Herr Silverstolpei Gustaf Abraham, uppläste följande : De förenade Stafs - och BancoUtskotfen hafva löreslagit , att Götha CanalBolags, Götheborgs och Malmö Disconter skola innom fem års (id liqvideras och indragas. Pröfningen al detta allmänna Förslag är utan tvifvel af högsta vigt. Sannolikt är en och hvar öf. vertygad , att den ej kan vara verkställbar, utan våda för den inre Rörelsens fullkomliga hämmande , sä vida icke ett motsvarande Capitalbelopp i annan väg utgifves. Mig synes Således, som hade Utskotten bordt utreda det förhållande, Utskotten i detta afseende åsyftat, innan de föreslagit Riksens Ständer att öfver denna indragning besluta. Ett beslut, fattadt i förväg, skulle blifva bindande, om man än efteråt funne deraf de olyckligaste följder.
RiksdagsOrd. ningen uttryckligen förmår, att ”Filja Rikfens Ständer hällre än att tillfätta flere Utjkutt, remittera fädane mai, forn till vifst TJtJkott icke höra, antingen till Rejvärsoch OeconomieUtJkottet eller till något af de öfriga förut tillfatta Utfkott, vare famma Utfkott pligtigt, att med defs Utlåtande, i enlighet med erhållen remifs inkomma, och befiårnniafjelfva årnnets befkaffenhet efter Grundlagen, men icke den hvarje färfkilt Utfkott i allmänhet uppdragne befattning, huruledes ett mål9 i enlig het med Rikfens Ständers deröfver tillhörige bef utande rätt bör a/göras.” Jag skulle i anledning häraf tro, att Herr Lefrén afstår från sin hemställan om ett särskildt Utskott, och anhåller att frågan^ må varda remitterad till Lag - 5i8 pen 23 Maji e. t)}. Utskottet, isynnerhet som det år en kånd sa^ att de öfrige Stånden ej utan yttersta svårighet skulle kunna fylla antalet af Ledamöter i ännu ett Utskott. Hvad angår Grefva Mörners begäran att Kongl. Maj.ts Nådiga Skrifvelse endast måtte låggas till handlingarne, så finnes ej någonstädes i Grund-Lagarne anledning till ett sådant förfarande. Tvertcm år uttryckligen stadgadt, att ingen öfverläggning om en sak får ägarinn, innan remiss deraf till något Utskott föregått. Dessutom år nu mera af Herr Lefrén och mig bestämda motioner gjorda om offentlighet vid RiksStåndens öfverlåggningar. Jag anhåller derföre med stöd af 56 §. Riksdagsordningen att Konungens Nådiga Skrifvelse tillika med våra motioner må varda remitterade till Lagutskottet. Hans Excellence Herr Grefwe Fleming:
Lx xrotocoUo, » L. Uppläst hos Nidd. och Adeln den 6 Juli!. Prest-Standet den 6 Lorgare-Ständet den 6 Bonde-Ständet den 6 R ksens Ständers Stata-Utskotts utlätande i anledning af Hsglofl. Ridderskapet och Adelns Rcmitz af Riddarhus-Rame» rerare> s Herr Commerce - Rådet Sträles redogörelse för uppburit förskott till Riksdags,kostnader. benoni ProtocollS, Utdrag den r? ststlJunii har Högloft. Ridderjkapet och Adeln lill Stats-Utskottet remitterat Riddarhus,Kamererare» Herr CommerceRädet C. W. Stral es redogörelse för af honom den 24 Julli i8ro, såsom förskott till Expencer för Riddarhus-Canzliet i och för Urtima Riksdagen härstädes berörde är emottagne looo R:dr Bankos Och som af denna Redogörelse inhämtats, att pa be - Den 6 Julli. nzr berörde Summa uppkommit ett öfwerskott af 665 R:dr Lz st. 8 r:st. hwilka blifwit förstottswis utdetalde äRiddarhus-Canzliets och Wakt-Betieningens wid denne Riksdag tillkommande Resekostnads ersättning och Dag-tractamente; sä har Stats'Utskottet beftutit att öfwerlemna vmförmäldte redogörelse till Herr Landshöfdingen och Commendeuren Friherre Löfwenskiöld, i afseende pä liqviden af nu warande Rlksdags-utgifter till Riddarhus-Canz'iet; Hwilket Stats - Utikottet får till swar pä Renntzen wördsammeligen tillkännagifwa. Orebro den usta Julii 18 l 2. PäHvgloff. Ridd. och Adelns Pä Högwörd. Prest-StänLcdamöters magnar, dets Ledam. magnar, Larl IVl örner. Lust. klurra),. Pä Wälloff. Borgare«StänPä Hcderw.
Förordningen den 19 Junuari 1847, åter dragit sig från städerne till landet samt följaktligen der icke obetydligen ökats samt utgör en för distriktet ganska vigtig binäring. Den begagnas likväl nästan endast af allmogen från Kinds, Åhs och Redvägs härader; och förhåller sig de utdelade passens antal sålunda: 1847 Januari . 258. — September 246. 1848 Januari 315. — September 364. 1850 Januari . 437. — September 433. 21 Af sålunde förpassade personer afyltras gårdfarihandels-distriktets betydligaste slöjd tillverkningar, hufvudsakligen beslående af väfnader, i alla delar af riket och i Norrige. Utöfningen af ifrågavarande handelsfrihet, sorn ej saknar likartade exempel inom andra Län, fastän der ej grundade på särskilda privilegier, är, i anseende till de sju häradernes svaga och inskränkta samt för folkstockens underhållande otillräckliga jordbruk, ett nödvändigt vilkor för allmogens bestånd och derjemte ett verksamt medel lill det välstånd, som ofta visar sig både inom de orter, hvilkas invånare begagna gårdfaiihandelsrättigheten, och ibland de orters invånare, sorn numera lemna denna rättighet obegagnad, sysselsättande sig hemma med tillverkning af väfnader och förfärdigande af andra föremål för gårdfarihandel»; och gäller detta sednare i synnerhet om det stora och folkrika Marks härad, hvarest hufvuddelen af väfnaderna tillverkas med mycken flit och en skicklighet, som förtjenar all uppmuntran. Gårdfarihandel!! i och för sig sjelf, fastän underkastad äfventyr och förluster, inbringar visserligen ännu, oberäknadt den vinst förläggare och tillverkare åtnjuta, en ungefärlig inkomst af 60 å 70,000 R:dr om året. Sjöfart.
Skall vårt jordecapital ej lemna större ränta åt de medborgare, sorn uppoffra sin tid åt detta mödosamma yrke, sorn fordrar outtröttelig kraft och verksamhet, der källan finnes till uppfyllandet al Statens största behof, skola de säger jag, se frukten af all sin möda inskränkt inom förmågan att betala sine kronoutlagor och 6 procent å aila de mångfaldiga lån, detta jordbruksCapital snau sagdt varit nödsakad ikläda sig, som uppgå tiil 3 Millioner årligen utan att finna ett öfverskott tiil dessa bördors successiva förminskning, utan att finna ett öfverskott relatift till deras egen: 292 Den 10 Februarii, domsvärde, att kunna använda till lifvets beqvämligheter och på den inhemska Näringsfliten, sorn upphör rar öfverskott hos de förmögnare saknas? dä blilver det tungt besitta Svensk jord, och må den skatta sig lycklig, som kan undanrycka sitt Capital från en så litet tacksam näring, och sedan i ro och maklighet utan betydlige bidrag till Staten, njuta alia lifvets beq vämligheter. Hvart jordbrukaren vänder eina blickar, finnér han sig bade i oeconomiskt cch financiel afseende snart sagt kringskuren, af mer eller mindre verkande orsaker till nedslagenhet och vantrefnad, det måste shiteligen verka liknöjdhet, samt utplåna all nationalanda och kärlek till Fäderneslandet. Och vi böre vänta af nu församlade Ständer någon vedergällning för väre uppoffringar, i deras bemödande, att uppfylla vära önskningar. Det är således 3 alternativer, jag ödmjukast vågar framställa} antingen måste |:o. Bevillningen nedsättas, eller mäste, 2:0. Räntan å intecknad jord nedsättas till 4 procent eller måste man, 3:0. genom -Statsobligationer lemna jordbruket lånebiträden till 4 procent, att dermed liqvidera sine intecknade skulder. Bevillniogens nedsättande för jordbruket Den 10 Februarii. *63 tror jag lättast kunde ske, genom förändring i Tullagarne, om t. ex. all ting fick mot billig tull inföias, med undantag af några hufvudartiklar.
Maj:ts derå gifne nådiga tillstånd, samt på utfärdade och ännu gällande bevillnings-förordning; hvartill kommer, för de nuvarande pr ivatbankerne, privatbankslagen af år 1846, sträng och allvarlig till sin huf■vudgrund, samt inskränkt och återhållande vid tillämpningen. Rikets Ständer böra äfven taga i betraktande, att de gamla privatbankerne fingo röra sig med kreditsedlar af äfven 2 riksdalers valör, hvaremot de nu uppkomne pri vatbankerne ej få utgifva sedlar, från slutet af år 1850, på .mindre summa än 6| riksdaler, samt att vinsten af bankrörelsen hädanefter delas af flere privatbanker, men synnerligen af de i sednare tider upprättade liypotheks-föreningar. Vidare må anföras vigten af dea solidariska ansvarigheten, genom hvilken man kan förlora hela sin egendom, blott för egandet af en enda aktie uti bolaget, i händelse privatbanks-rörelsen af inträffande olyckshändelse mäste upphöra, äfvensom^ att de deponerade säkerhetshandlingarne äro otillgänglige för egaren under den tid oktrojen fortgår, samt kunna således af honom ej disponeras till andra ändamål. Allt omständigheter af serdeles egen beskaffenhet, som hos den rättänkande statsmannen bör tagas i betraktande, innan han skrider till någon handling, som åsyftar inskränkning i förut varande förmåner åt dessa inrättningar.
Körande blandade vä nade.r visas likaledes, genom specifika uppgifter, att tullsatserna utgöra för anförda slag, resp. 70, 83, 87, 94, 123 och för ett slag (med trådar al silke) 253 proc. af värdet. lag vill ej vidare trötta R. o. Ad:n med uppräknandet af alla här förekommande uppgifter, hvilka emellertid stå hvar och en lill tjenst, som deraf önskar taga kännedom, .lag vill blott tillägga, att sammalunda anser Ilie Board of Trade Inilsatserna för staloch kni/smedsarbeten, (Hardware and Cutlerv) lör arbeten af sammansatta metaller, tennvaror, läder och läderarbeten. papper, porslin och glas m. m. vara i allmänhet öfverdrilna, och alt högst betydliga nedsättningar måste ega rum, för att en hfligare handel till ömsesidig båtnad skall kunna uppstå. Och detta är nu den tull-lagstiltning som här blifvit utropad såsom så ultra-liberal! Sorn skall utvisa, huru oförnuftigt och skonlöst man förfarit med våra näringar! — Mine Hrr! ännu en gång öfverlemnar jag till eder sjelfva att algöra, huru pass befogade dessa tillvitelser varit. Vid tillfällen sorn delta, får man också nästan alltid höra talas om omstörtningar i näringarne, om dessas undergång, om blifvande arbetslöshet och nöd o. s. v.; men alldeles samma klagorop hafva höjts vid hvarje, om än aldrig så litet, steg framåt på banan af en friare tull-lagstiltning. Jag minnes ganska väl, huru man 1850, då förbudet mot införsel af ralfineradt socker borttogs, förklarade, att några sockerbruk derefter omöjligen skulle kunna existera i landet, liksom man 1857, (lå någon nedsättning i sockerlullen föreslogs, upprepade samma påstående; och likväl har icke, så vidt jag vet, något enda sockerbruk blifvit nedlagdt, utan hafva tvärtom sockerbruksegare i all - Den 8 Februari f. in. mänhet på sin rörelse samlat ganska vacker förmögenhet och några till och med blifvit millionårer.
Enär erkännas måste att de öfverklagade olägenheterna, som vid räkenskapers förande m. m., uppkomma icke blott af de, i åtskilliga rikets provinser, olika benämningarne på mantalets underafdelningar, utan synnerligast af det brukliga sätlet att, vid debitering af räntor och onera, som efter skatt utgå, uttrycka hemmaneller skattetalet i exakta bråk, äro ganska stora, och antagas kan att desamma med hvarje år blifva ännu större, då skattebråken i följd af nu gällande stadganden för hemmansklyfning och jordafsöndring måste oupphörligen tillvexa, få Rikets Ständer, som funnit ifrågavarande förslag ledande så väl till lättnad vid sammanförandet i allmänhet af stora bråkdelar, som till en säkrare och bättre kontroll vid debiteringens riktighet, hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Eders Kongl. Maj:t, efter vederbörande auktoriteters hörande och sävidt hinder derför icke möter, täcktes i nåder låta utfärda stadgande derom, att hemmaneller skalte-talet skall öfver hela riket till enhet hafva det gällande mantalet och att nuvarande skattebråk reduceras till decimalbråk med tre decimaler eller till ett-tusendelar af mantal. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 20 Juni 1860. 164 Expeditions-Utskoltets Förslag till underd. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 20 Juni 1860. Prcste-Slåndet den 20 — ■— Borgare-Ståndet den 20 Bonde-Ståndet den 20 —- — Rikets Stånders underdåniga Skrifvelse, angående nedsättning i lösen för protokolls-utdrag rörande förordnande eller entledigande af förmyndare.