Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kopparmynt 2lo Fordringar, efter band ingående i Metallisk Valuta 3:o Behållningen af Nytt Koppar-Skiljemynt i Generaf-Cassan b) Lån på kort tid och mot Rörlig Pant ... c) Lån på Orörlig Pant och på längre terminer d) Fordringar i Discont-Väg - e) Diverse Ränte Fordringar - f) Fordringar bos Staten ö) Biträdes-Anslag för Canal-Anläggningar m. m. h) Bokförda Vården af Magazineradt Papper, jemte diverse balancerad* Förskotter Skulder: i:o Till Läne-Bankens Creditorer: a) Mot Skuldförbindelser - b) För Upplupne Räntor c) För utelöpande Invisningar och Attester - d) För deponerade Summor 2:0 Till Texel-B anken s Creditorer: Ä) För de i Allmänna Rörelsen befintlige Större och Smärre, Äldre och Nyare Sedh B) För utelöpande Invisningar och Attester - C) För de å Allmänna Verks och enskilde personers Räkningar till Assignering de1 ponerade Fonder D) För alla utelöpande Riksgälds-Contoirets Credit-Sedlar - Öfverskott i Tillgångar och Fordringar mot skulderne, eller så kalladt Behållet Capbj Härunder dock ej innebegripet värdet af Banken» båda Hus, Tumba Bruk med hörer, Myntoch Medalj-Gabinettet, samt alla Inventarier, Materialier och Lösörepersedlac, evn allt utgör en ytterligare tillgång, hvilken från och med år 1777 icke fått uti Hufvud-RäK ingå, såsom ej begagnelig i och för Verkets Financiella Functioner. Ultimo December. Speeification å Bankens samtelige Tillgångar, För iringar och Skulder, enligt de i Tabellen N:o i upptagne Hitfvud-Kubriker. Geuel al-Cassans myntade Guld och Silfver, endast med tillägg af Metallplåtar (5G st.) gamla Kopparplåtar (G881 D:r 8 ö.) och aflyst äldre Kopparmynt (4338 Rrdr "
Är det en obestridlig sanning att barnets fysiska och psykiska v$rd i dess späda; !der f&amp;eträdesvis tillhör modern och att de intryck barnet till sitt tionde kr emottager, djupast sitta kvar och bestämma dess riktning för Iiela iifvet, s % kan ej häller bestridas, att inaii, d % fråga &amp; r om folkbildning, företrildesvis bör sölra verka för kvinnans bildning. D Föriitoin folkskolor och folkskoleseminarier uiiderliåller staten i E1iiiland afven en del friintirninersskolor, dar endast en terminsafgift af 20-40 finska mark erlägges, ocli dessutom äro 4 af statens elen~entarsltolor öppna för flickor. Sailiskolor fiiinas f. n. 8 i Finland och till dessas iinderliåll liar staten iiiider lAsåret 1893 1894 bidragit med 65,300 inark. ' Oni nian Iiärtill lagger, att staten till de privata fruntiinmersskolorna under läsaret 1892-1893 lämnade ett bidrag af 137,000 mark, ink man val saga, att för kvinnans undervisning ar af staten långt frikostigare sörjdt i Finland än i Sverige. Universitetet i Finland ar ännu icke öppet för kvinnor, men e ' fter särskild anhållan kali kviniia, erhalla rätt såväl att afligga stiideiitexainen soin ock att studera vid iiiiiversitetet. 83 Irvinnor hafva f. ii. aflagt studentexamen. Nycket mera förtjänade, om utrymmet det tilläte, att anföras lir det intressanta arbetet, såsoin från afdelningarna för koizst.ilztlzcstri, eu7cvh-d och 7hiiZsov&amp;rd, kz; Uzlzoassociationer och kvin~zostiftelser in.
För bestämmande dels af det belopp, som må aTses att under innevarande och hvartdera af de derpå följande tre åren lill utförande af jernvägsanläggningar utgå, dels af de tillgångar, som härtill må vara att påräkna, får Utskottet först meddela uppgift på de summor, hvilka af Rikets nu församlade Ständer blifvit anvisade, dels såsom anslag till fortsättning af Statens jernvägsbyggnader, dels såsom lån för enskilda jernvägsanläggningar, hvarefter Utskottet, såvida sådant, innan beslut i åtskil - StatsUtskottets Utlåtande N:o 150. 3 liga vigtiga, ännu oafgjorda anslagsfrågor varda fattade, för närvarande kan ske, skall framlägga en beräkning öfver de tillgångar, som kunna påräknas till förräntning och amortering af den summa, som för jernvägsbyggnaderna behöfver upplånas. På sätt Utskottet uti sitt den 25 sistlidne Augusti afgifna Utlåtande N:o 145 anmält, uppgå de för fortsättning af Statens jernvägsbyggnader vid innevarande riksdag beviljade anslag, oberäknad! den till nordvestra stambanan anvisade, behållna räntevinslcn å slatslånefonden, till ett sammanräknadt belopp af R;dr 27,896,000, hvaraf under innevarande år skulle komma att utgå R:dr 4,565,000: samt återstoden med J:del, eller 7,777,000 R:dr, under hvartdera af åren 1864, 1865 och 1866, eller för alla 5 åren med. „ 25,551,000‘: Härförulan hafva Rikets Ständer för nedannämnda enskilda jernvägsförelag anvisat följande lånesummmor, nemligen: för Eslöf—Ystad-banan R:dr 2,450,000: „ Köping—Ultersberg-banan R;d r 9,644,000: eller tillhopa Runt 57,540,000.
Hwarkill ffnlle dä en votering tjena, när i alla fall ingen annan contra proposition kunde göras? Herr Grefwen och Landtm arffalken Dä saken enligt Regerings-Formen bör till UtMltet ätergä, sär jag den aran förklara, alt jag icke gör någon annan proposition. Friherre liljencrants yrkade ä nyo, att han ej hört nägra sädane anmärkningar göras, som kunde föranleda en ärerremih: Hwarefrer mycken oro upkom hwarunder ärstkillige hördes ropa, dels att werkeligcn sädane anmärkningar blifrvik gjorde, dels an saken more af« gjord. Medan bullret ständigt ökades anmälde sia fle, re gängor Friherre Öderström, ^n6ers, och ropade dels att del more hans räck an sa tala, dels att dä votering blifwil begärd den ej kunde ivrgras. Sedan sorlet näavl alstadnat förmådde Herr von ^laulsvollk ari ffuffa sig ljud, äbcropandes Regerings-Formen fäsom Ml att bella mäi borde Återremitteras. Derwid ropades ett starkt Ja. men ett Nej. Den 28 November. 1785 Friherre Legerström, kristers, anmärkte akt del således berodde af Landt-Marskalken akt magra votering. Herr Gresiven och Landt-Marskalken. Att nu vorera, more alt verera om RegeringS-Formcn. Jag har länge anfelt fåken såsom afgjord kill äterrcmitz, men om någre wilja lämna ytterligare anmärkningar till protoeolle! rörande detta mål, bör det ej wara dem förment. Herr d^orstenstolpe ansäg de sammankomster som Scats Urffoktet föreslagit såsom stridande emöt Regerings-Formen. Friherre liljencrants. Såsom Ledamot af StatsUtskottet anhäller jag att fä besmara denna Herr k^orstenstolpcs anmärkning. Hwarken jag eller na» gon aniran har förestagit någon olaglighet. Fragan är ej i StatS-Urskortet wäckt, utan härifrån lill Skars - Utskottet remitterad.
Propos., ställt sig på ungefär samma ståndpunkt som Gr. Sparre d. v. s. att anse af aldrahögsta vigt att thronföljaren, genom i förväg stiftad lag i begge Rikena blir Regent vid de eventualiteter som Proposine antyda. Då det trånga utrymme jag sjelf utstakat för mitt yttr:de förbjuder mig att fullständigt bevisa dess vigtighet och då jag dessutom torde få bättre tillfälle en annan gång utveckla hvad jag anser för stadga i Regeringen — och den enda möjliga — så vill jag endast anmärka såsom obestridliga korrolarier af den sals som är i fråga, alt dess bekännare löga upskatta värdet af utbildande hos nationen på det hela af ett allmänt tänkesätt både om Regentens personliga riktning och orri den politik som bör följas; ty eljest skulle de icke ha förbisett att i den mån detta tänkesätt är uplyst så samlas det lätt ikring det rätta: och representationen blir då ett uttryck deraf, gifvande det enda osvikliga stödet för en Regering sorn med skäl kan få namn af stadgad. Men — torde man invända — huru kan man bygga på det allmänna tänkesättet, uttryckt af en sådan Representation som vår? — Må så vara. men utan att ingå i undersökning om hvilken som derlill bör draga största ansvaret, vill jag blott anmärka, att så länge från thronell och dess närmaste omgifning utgår ett bemödande att utbreda och vid alla tillfällen handla i enlighet med den satsen att stadgan ligger uti en persons styrelse, lika länge skall hvarje bemödande att förbättra Representationen bli belastadt med sådane svårigheter som gränsa till omöjligheter. I synnerhet måste det bii så, när äfven en ny konselj, trädande efter en som ansågs mindre villig att lyssna till folkviljans anspråk på deltagande äfven i politiska frågor, derigenom, att medelst tyst, reservalionslöst samtycke, för sin del låta passera den af gammalt färdiga Kgl. Propos:en, onekligen ger tillkänna, ali den afsäger sig all förmåga ali, genom såväl enkel i rådslag, som mera utvecklade konstitutionella maximer, medverka till en viss stadga i Regeringen äfven under vexlande ledning of en bland Konungahusets medlemmar. — Afven desse
I följd af hvad jag således haft äran anföra, vågar jag föreslå: 1) Att Brännvinsbränningen hädanefter må ställas på en friare fot, 0111 icke på alldeles enahanda sätt, som det af Riksens Ständer år 1809 beslutade, likväl på sådana grunder, att dess utöfning må medföra väsendtliga och högst påkallade fördelar för Landtbruket, samt attjjdet inom Fäderneslandet tillverkade Brännvin säkert må kunna påräknas att så fylla behofvet deraf, att införseln af alla slag utländskt Brännvin må af sig sjelf blifva alldeles öfverflödig, och denna Näring således sättas i full 396 Den 31 Marti eller nara jemnlikhet med flera af våra öfriga inhemska; samt att, i sammanhang härmed, utförsel af Brännvin må tillåtas utan all Tullafgift, emedan man redan beskattat tillverkningen inom Landet och icke räknat på annan Statsinkomst af denna Näringsgren: men att tillika, uloin eje författningar vi redan åge, alla lämpliga utvägar vidtagas, med nit och verksamhet handhafvas emot fylleriet, så af Brännvin, som andra drycker, hvarvid en emot vår allmänna krogrörelse stridande väg icke må förgätas. r) Att ali Nederlagshandel, inom en viss tid, må, så vidt möjligt är, försvåras, inskränkas eller alldeles upphöra; men deremot en tjenlig Tulltaxa uppgöras, så beskaffad, att den icke blir en driffjäder till lurendrägeri och försnillning, utan ett för vissa inhemska tillverkningar yälberäknadt skydd emot sådana försök, som med uppoffringar från utländska Stater för en tid, hafva för syftemål att ett annan tillintetgöra våra tillverkningar, för att derefter intaga deras rum, hvarvid bör, så vidt möjligt är, äfven iakttagas, att införda Öfverflödsvaror belastas särskildt med afgifter, som icke utgå förr, än de förbrukas eller till förbrukning inköpas, likväl med billigt afseende derpå, att de, hvilkas förbrukning sträckt sig redan en längre tid till de nedre folk-klasserna, icke må för tungt belastas. s'' Att Disconterne må få sådana föreskrifter, sorn, jemte säkerhet för fonderna , framför Den 31 Mare.
5 kronor, var det ju, och därför ska ' ni visa mig till värden. » Mannen gjorde en sötsur grimas. » Ahja, bli inte ledsen nu, » sade den gamle herrn med ett ironiskt godmodigt löje, » ni ska ' nog få betala igen mig det! Både ni och er hustru se mig ut att i botten vara duktigt folk. — A propos, gå ni i kyrkan? » Förlägen ' moltystnad. » Nåja, vi kunna j u försöka på t. ex. om söndag, ni äro mina egna församlingsbor, och nu äro vi ju bekanta med hvarandra. — Låt se, att ni komma! » tillfogade han allvarligt, » så få vi efter gudstjänsten språkas vid uppe hos mig. — Det var sant, jag har en del matpoletter till ångköket, ni kunna hålla till godo med dem så l ä n g e. » Sedan han fått husvärdens adress, gick han, följd af höfliga och tysta afskedshälsningar. Den mannen hade vunnit alla tre. Så där hade ingen tagit dem förut. H m. om de verkligen skulle gå i kyrkan! Det var ändå en märkvärdigt snäll och rar präst, det där. Undras, hvad han tänkte ställa till med dem. Söndagen kom, och efter gudstjänstens slut syntes en trio med nyfikna och hälft generade miner bredvid kyrkporten. Plötsligt lutade tre sina hufvuden ihop till en unison hviskning: » se där kommer våran pastor! » » Nå, se det var då roligt, » hälsade » våran pastor » fryntligt och tog alla tre i hand. — » Hela familjen Jonsson med barn och blomma och i full stass — så där ska ' hyggligt folk se ut; nå det skadar inte att göra sig litet fin till det yttre också, när man hälsar på vår Herre i hans hus! » Han smålog med en erkännande blick åt deras aktningsvärda försök till toalettförbättring. De följdes åt till pastorns bostad, pastorn Jonsson före, fruntimmerna efter. » Nå, Jonsson, » frågade pastorn sakta och med en min af hemligc förstånd, » hur ha ni haft det med förtjänsten? » » Ahjo, herr pastorn, det har varit skapligt nog. Kärng. hustru min, menar jag, och Hickan ha också fått litet att göra.
F. hvilken icke allenast biträdt Herr Hjertås förslag, utan äfven yrkat, att Utskottet måtte deråt gifva sådan utsträckning, alt straff-förvandlingar till fängelse vid vatten och bröd kunde ega rum för de fleste brott; dels ock uti Hedervärda Bonde-Ståndet, der åtskillige ledamöter, såsom Hans Jansson från Elfsborgs Län, Sven Heurlin från Kronobergs Län, Hans Persson från Gefleborgs Län, m. fl., talat för antagande af de mildare straffbestämmelserne; hvaremot Nils Persson från Örebro Län, Petter Persson från Slätthult i Jönköpings Län, Per Jönsson från Christianstads Län, m. fl., uti skriftliga och muntliga anföranden, yrkat spö- och ris-straffens bibehållande; Och anser Utskottet sig böra i ett sammanhang redogöra för skälen, hvarpå de stridiga åsiglerna sig grunda. Å ena sidan är nemligen andraget, hurusom det tillhörde lagstiftande magten alt vidtaga åtgärder, ledande lill minskning i de ökade broG 4 Lag-Utskottets Betänkande, N:o i5. ten, helst beskaffenheten af ett samhälles broltmåls-lagar och straff inverkade i betydlig nion på sedlighetens tillstånd. Uti nu gällande Lag funnos bestraffningar utsatte, sora så helt och hållet motverkade straffets egentliga ändamål, elen felandes förbättring och återgång till samhället, att de i stället försatte brottslingen i det fiendtliga förhållande till Staten och dess Lagar, att, i de fleste fall, återvändandet från brottslighetens bana blefve omöjligt, eller åtminstone ytterst försvåradt; Och till desse straffarter Yoro att hänföra de från en äldre barbarisk lagstiftning qvarstående spöoch ris-straffen, som både till sin beskaffenhet och genom den offentlighet, sora vid deras verkställighet egde ruin, voro i högsta grad vanärande. Fördelen af en mildare brottmåls-lagstiftning ansåges dessutom vitsordad af den år 1812 skedde ändring i Krigs-artiklarne, genom afskaffandet af gatulopp och inskränkningen i begagnandet af spöstraff, hvilket visat ett verksamt och välgörande inflytande på sedligheten och sinnesstämningen hos den medborgare-class, som lydde under Krigslagarne.
Banko, hvilken kunde förefalla oväntad, då den af Kommitterade föreslagna ersätlningssumma med icke mindre än 49,415 R:dr 8 sk. 15 rst. understiger den, som efter 1830 års beräkningar uppkommer, då likväl Statens vinst af den föreslagna regleringen ansågs något öfverstiga dess förlust; men till förklaring härå erinra Kommitterade i underdånighet, alt roteringskoslnaden år 1830 upptogs till 100 R:dr Banko för hvarje rote; eller mer än dubbelt emot hvad den enligt markegångssättningen å rote-vakans-afgiften verkligen uppgår, samt att då icke var fråga om svalvel-leveransens upphörande och följaktligen icke heller om något statsanslag till Krigs-kollegium, hvaromol i Statens vinst-konto då upptogs värdet af det levererade svallet till icke mindre än 4,479 R:dr 8 sk. Banko, efter då uträknade höga medelpris af 28 R:dr 32 sk. Banko för hvarje Skgf svafvel. Ehuru nu den af Kommitterade uppgjorda beräkning endast vore approximativ, och någon vinst dessutom möjligen skulle kunna för Staten uppkomma genom frisocknehemmanens förhöjda fastighetsvärde och deraf härflytande ökade fastighetsbevillning, antaga likväl Kommitterade, att en förlust för Staten genom ifrågavarande regleringsåtgärd uppkommer af ofvanstående 877 R:dr 14 sk. 5,54 rst. Banko årligen ; men om ock denna förlust vore större, anse Kommitterade det dock för en vinst för' Staten, likasom det ostridigt vore en sådan för frisocknarnes hemmansegare, att deras med nuvarande tids rättsbegrepp oförenliga beroende af Dylta bruk upphör 16 Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse N:o 40. och att delta bruk för framtiden icke kommer i annat förhållande till Slaten och medborgarne än andra dylika verk.
Nu deremot, då hufvudsakligast papper finnes i rörelsen, är Bankens räntevinst också endast papper, hvilket endast då kan begagnas till anskaffande af silfver, när på platsen finnes tillgång å vexlar, hvilket åter skulle bevisa att den utländska handeln gått till faveur, en omständighet, som just försvåras genom användandet af pappersmynt. Riksbankens organisation synes behöfva i grunden förändras. Såsom allmän regel i bankväsendet bör antagas, att bankerna skola vara grundade på lätt realiserbara valutor. Hos oss är Riksbankens säkerhet otvifvelaktig, men baserad på sådana tillgångar, hvilka i farans stund äro föga användbara. Främmande bank-inrättningar känna egentligen blott tvänne sätt för sin verksamhet, nemi. att lenina lån emot deposition, eller s. k. lombard-affärer och att diskontera vexlar. Såsom säkerheter för den lörra rörelsen antagas i allmänhet endast reela valutor, såsom publika papper, aktier, alldeles erkända, på tid ställda fordringar, hypotheker, o. s. v. Här i Sverige befattar sig banken med alla möjliga, icke bankmessiga transaktioner, hvaribland särskildt må nämnas belåning af fastigheter. Såsom säkerhet för lombardrörelsen här i landet begagnas hufvudsakligen skuldsedlar med borgen, hvaraf dessutom de flesta äro fingerade och således äro s. k. accomodationspapper. En allmän finansregel utomlands är, att så fort personer använda dylika papper, krediten genast för dem afstänges. Så snart dylika papper synas i rörelsen, anses det såsom ett ojäfaktigt bevis att lånerörelsen och spekulationen öfverstigit behöriga gränsor. Här i Sverige har rörelsen nästan alltid bedrifvits 158 Den 16 November f. m. med dylika medel, och är detta ett af de största felen i vårt kreditsystem, då härigenom kommit i bruk de mest förderfliga af alla penningetransaktioner, nemi. sådane, som baseras på skuldsedlar med borgen. För lån emot deposition borde såsom säkerhet antagas endast sådane valutor, som kunna lätt realiseras eller ögonblickligen indrifvas. Bankernas andra rörelse, -nemi. diskontering af vexlar, förekommer minst i Sverige, af den orsak att sådana papper ej höra till handels-coutumen inom vårt land.
Södra mötet med 433 tunnor 22j||:dels kappar, hvadan berörde ränta skulle nedgå från 372 tunnor 11^ kappar till 31 tunnor 7||:dels kappar i Norra, och från 492 tunnor 1 Saniels kappar till 58 tunnor 22^|ö;clels kappar i Södra mötet, å hvilken räntenedsättning, utgörande tillsammans 774 lunjior 26j7ä:dels kappar, hälften råg och hälften korn, Kongl. Maj:ts befallningshafvande i underdånighet tillstyrkt nådigt bifall. Sedan ej mindre öfver förenämnde förslag, än i ^anledning af gjord underdånig framställning af förre riksdagsfullmäktige!! för Bonde-Ståndet i Ölands Södra Mot, Nämndemannen Pehr Jonsson, alt vid återbäringen af det redan utgifna skattebeloppet måtte fästas det vilkor, att efter det å samma belopp afräknats hvad sorn kunde åtgå till koslnaderne för detta skaltereglerings-ärendes behandling, återstoden borde användas till sådane behof, som för Ön kunde vara af gemensam nytta, Kongl. Majlis och Rikets Kammar-kollegium med anbefaldt underdånigt utlåtande inkommit, samt Kongl. Majlis förrbemälde befallningshafvande derefter serskildt öfverlemnat en utaf hemmans-innehafvarne på Öland, genom utsedde ombud, i underdånighet gjord ansökning om återbekommande af erlagd utmarksskalt för åren J841—-1846, utgörande, enligt ansökningen bilagde uträkningar, för Norra mötet 16,046 r:dr 44 sk. 6 rst. och för Södra mötet 19,490 lidr 23 sk. If. rst., eller tillhopa 35,537 r:dr 20 sk. 5 rst. banko, har Kongl. Majit, efter öfvervägande af hvad i detta ämne förekommit, samt enär den vid ofvanomförmälde förnyade skattläggning å utmarkerne på Öland föreslagna räntenedsättning icke fanns vara utsträckt utöfver hvad Kongl. Majit och Rikets Kongl.
Det utsäde, som han i sin ungdom varit med om att nedlägga, hade burit rika skördar, och den borgerliga friheten, alltjämt hotad i Europa, hade fått en tryggad fristad i Amerika. Det mottagande, som härstädes kom Lafayette till del, var den mest storartade hyllning; aldrig har någon konung eller någon segrande fältherre hållit ett sådant triumftåg. Lafayettes rundresa genom de särskilda staterna upptog 14 månader, hvarunder de särskilda orterna täflade att gifva honom festliga uttryck af sin erkänsla. I Bankershill firade man i hans närvaro årsdagen af krigets början, i Yorktown hög-tidlighöll man dess slut, till hvilket han sjelf så kraftigt bidragit. Sedan presidenten till honom riktat gripande af-skedsord, afseglade Lafayette på en nordamerikansk fregatt, som till åminnelse af hans första krigsäfventyr fatt namnet Brandywine. Efter hans återkomst till Frankrike förärade honom Förenta staternas kongress en summa af 200,000 dollars och dertill ett betydande jordområde. Snart blef det Lafayette förunnadt att få upplefva sina grundsatsers seger äfven i sitt hemland. På morgonen den 27 juli 1830 läste han le Moniteur för den föregående dagen. Genast derefter afreste han till Paris, der revolutionen nu var i full gång. Den 29 mottog han ånyo befälet öfver det parisiska nationalgardet och förläde sitt högqvarter till Hôtel de ville, liksom fordom under den stora revolutionens dagar; här ville de mest exalterade hafva en republik med Lafayette i spetsen. Sjelf önskade han en provisorisk regering, tills folket i urförsamlingarne uttalat det afgörande ordet om den blifvande författningsformen. Men bonrgeoisiefraktionen i palais Lafitte arbetade för Ludvig Filips riksståthållarskap och eventuela konungadöme; då man äfven här var beredd att skaffa erkännande åt folksuveränitetens grundsats, gaf Lafaytte efter, mera för att bevara endrägten än. af orubbligt förtroende till Filip » Egalités » son.
I afseende pä den mera speciella granskningen af sjelfva räkenskapen, anse Revisorerne sig böra erinra, att, då Kongl. Förvaltningens af sjöärendena räkenskaper samt Carlskrona stations ^hufvudbok och kassaräkning befunnits med hvarandra fullkomligt öfverensstämmande, så att balanser, levereringar och öfverföringar lätteligen kunnat jemföras och kontrolleras, förhållandet varit helt annorlunda med Stockholms stations och Götheborgs depöts räkenskaper. Högst betydliga skiljaktigheter emellan såväl balanser som de särskilda konti förekomma nemligen på flere ställen uti dessa räkenskaper, och icke utan stort besvär och långvarig undersökning hafva Revisorerne kunnat leda sig till visshet derom, att räkenskaperna i hufvudsak lemna samma, resultat. Hvad beträffar den i Stockholms stations hufvudbok intagna redovisningen jemväl för Götheborgs depot, så finnes vid depöten icke någon särskild hufvudräkning eller »för årn på särskilda titlar afslutad räkenskap. Nu granskade räkenskaper för Götheborgs depot, innefatta kassajournaler för 4:de qvartalet är 1858 och för lista, 2:dra och 3:dje qvartalen 1859 (se fol. 1,643, 9,155, 9,577 och 10,013) med deröfver vid Stockholms station upprättade 2:ne summariska sammandrag. Någon fullständig redovisning för utgifterna under nu ifrågavarande år vid samma depot finnes således icke, hvadan det ock för Revisionen varit omöjligt inhemta huru och på hvad sätt anslaget för året blifvit användt. Granskningen har dessutom i väsendtlig mån försvårats deraf, att de uti nämnda kassajournaler upptagna folier icke ens hänvisa tilli motsvarande folier i verifikationsböckerna. _ 94 — Rättelse uti nu anmärkta förhållanden synes derföre behöflig, och sådan bör äfven lätt kunna verkställas. Att 4;de qvartalets redogörelse för Götheborgs depot först efter räkenskapsårets slut inkommer till den station, der medlen skola redovisas, bör ej kunna lägga hinder i vägen för en önskvärd förändring härutinnan, ty samma förhållande äg<Tr° rum med alla de specialräkningar, som till Kongl.