Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och Herren gick in i Jerusalem, och i templet, och besåg all ting. Och när det led åt aftonen, gick han ut till Bethanien, med de tolf. Och dagen derefter, då de gingo ut ifrå Bethanien, hungrade honom. Och han fick se ett fikonaträ der långt ifrå, som löf hade; dit kom han, om han tilläfventyrs måtte finna der något uppå; och då han kom dit, fann han der intet annat än löf; ty det var icke då tid till fikon. Och Jesus svarade, och sade till det: Äte aldrig någor härefter frukt af dig till evig tid. Och hans Lärjungar hörde det. Och de kommo till Jerusalem. Och Jesus gick in i templet, och begynte utdrifva dem som sålde och köpte i templet; och förstörte de vexlares bord, och deras stolar som dufvor sålde; Och stadde icke till, att någor bar något genom templet. Och han lärde, och sade till dem: Är icke skrifvet: Mitt hus skall kallas ett bönehus allom folkom? Men I hafven gjort det till en röfvarekulo. Och de Skriftlärde och öfverste Presterne fingo det höra; och begynte söka efter, huru de kunde förgöra honom, men de fruktade för honom; ty allt folket förundrade sig på hans lärdom. Och då aftonen kom, gick han utu staden. Och om morgonen gingo de der framom, och sågo fikonaträt förtorkadt vara intill roten. Då kom Petrus det ihåg, och sade till honom: Rabbi, si, det fikonaträt, som du bannade, är förtorkadt. Jesus svarade, och sade till dem: Hafver trona till Gud. Sannerliga säger jag eder: Hvilken som helst sade till detta berg: Häf dig upp, och kasta dig i hafvet; och han tviflade intet i sitt hjerta, utan trodde så ske skola som han sade; honom skall ske allt det han säger. Derföre säger jag eder: Allt det I bedjen i edra böner, tror att I fån det, så skall det ske eder.
Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogos Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens betänkanden: - Prof.-Utdrag den 12 Juni 1851. 309 N:o 9, i anledning af väckt motion om anslag af allmänna medel till ensättning för under gängse smittosamma boskapssjukdomar nedslagtade kreatur, återremitterades; N:o 10, i anledning af väckt fråga om någon billig ersättning åt dem, som göra förluster i anledning af tillämpningen utaf Kongl. Förordningen den 23 Januari 1828, rörande smittosamma sjukdomar hos djuren, samt serskildt åt hemmansbrukaren Petter Svensson, den yngre, i Mjärdevid, för Irenne af rotz angripna och enligt författningens föreskrift dödade hästkreatur; bifölls. S. D. Föredrogos Bevillninys-Utskottets betänkanden: N:o 6, angående stämplade pappersafgiften, hvarvid den del af 4 §, som angår en af Johannes Nilsson fran Skåne väckt motion, återremitterades', 5 §, i hvad den rörer kartering af fullmakter vid militärstaterne, äfvenledes återremitterades, samt 10 S af slogs, så vidt den rörer förhöjning uti stämpelafgiflen å tidningar, hvilken afgift bibehölls oförändrad sådan den nu i gällande författningen är bestämd, hvaremot öfrige delar af betänkandet biföllos. N:o 7, angående stämpling af spelkort och afgiflen derför; bifölls. N:o 8, angående städernes Salu-accis; bifölls. N:o 9, angående Posthevillningen; bifölls. Den 12 Juni. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs och bifölls Stats-ltskottets, den 7 dennes på bordet lagda, utlåtande: N:o 159, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse, angående afsked med pension för Justitie-rådet m. m. N. W. Stråle. S. D. Föredrogs och remitterades till Stats-Utskottet: Kongl.
Jag hade verkligen ämnat vid detta tillfälle jemväl anhålla 32 Den 1 Februari f. m. hos R. o. Ad., att få genomgå och något recencera ett yttrande i denna fråga, som i ett annat Stånd blifvit afgifvet, emedan det äfven här blifvit på motsatta sidan åberopadt, såsom ett mästerstycke, då man likväl fullkomligt kan påstå och bevisa, att i hela detta anförande finnes icke mer än ett enda försök till ett verkligt bevis, och att allt det öfriga endast upplöser sig uti hy potheser, obevista påståenden och fraser; och hvad beträffar försöket till ett verkligt bevis, så utgör det icke något annat, än hvad en ledamot, Hr Tersmeden, här har omtalat, nemi. att ifrån dea skola, som är byggd på den nyaste methoden, pluraliteten skulle hafva visat sig något klenare än den gamla skolans elever, ett påstående hvars riktighet jag dock vågar tills vidare sätta i fråga, emedan jag tviflar att de värde talarne skulle vara i stånd att bevisa det med siffran. Utom delta argument innefattar det ifrågavar. anförandet icke något annat än blotta fraser, och detta kan, i min tanka, också i någon män tjena såsom bevis på huru långt den lärda bildningen hjelper oss till skarpsinnighet i omdöme, när del är fråga om att verkligen logiskt bedömma en sak; men då R. o. Ad:s tid redan är så långt framskriden, sä skall jag icke uppehålla härmed, sä mycket mera, som jag gör mig den för hoppning, att Ulsk:s betänk, i alla fall blir bifallet, hvarom jag vördsamt anhåller att Hr Gr. o. Landtm, ville framställa propos. Härefter hemställde II, Ex. Hr Gr. o. Landtm., om icke, i anseende till den redan långt framskridna tiden och då lieie ledamöter anmält sig, som ännu icke haft tillfälle att afgifva sina yttranden, R. o. Ad. behagade uppskjuta denna öfverläggning till eftermiddagens plenum; hvilket bifölls.
Jag tror, att i samma nion som förbrukningsbegäret till utländskt fåfänglighetskrajn samt njutningslystnaden af inoch utländska starka drycker, vare sig viner, bränvin eller andra spirituosa af hvad slag och beskaffenhet som helst, kan hejdas, skall ett friskare och friare slägte framstå, starkt i moralisk kraft, oöfvervinnerligt i physisk härdighet,'och rikt på medel så väl till anfall som försvar. Och om också dessa fördelar endast efter en längre följd af år kunna förväntas, så förflyttas de oss likväl närmare, ju förr man börjar vidtaga sådana åtgärder, som småningom kunna förqväfva det ogräs hvarigenom de sannskyldiga odlingens och civilisationens plantor för det närvarande likasom förtvina eller på sin hejd uppnå drifhusyäxlens utveckling och varaktighet. Med det goda' går nästan alltid något ondt i jemnbredd, men en sådan det godas växtlighet förhindrande parasitväxt bör bortrensas, emedan den fräter på civilisationens rot och förslöar det gamla redbara Svenska alfvaret. Med panisk förskräckelse har man emotsett de vådor, sorn igenom controlerna öfver denna afgift skulle åstadkommas och den deraf härflytande? depravationen. Jag fruktar mindre för dessa vådor, än för de som nu förete sig, då man icke ens vågar försöket att dagtinga med ett inrotadt förderf, utan anser sig nödtvungen att låta det onäpst fortrasa; och mig synes det, som i sanning tiden då borde vara inne att påtänka något medel tili motvärn. Eft sådant medel hav jag trott mig finna uti den förut af mig föreslagna consumtionsafgiften, sorn'borde vara störst för personer mellan i5 och a5 års ålder, lägre från af) tili 35 år, ännu mindre från 35 till /p och minst efter 45 års ålder. Men då en del Medborgare, hvilka, blott en eller annan gång ega tillfälle att mer eller mindre begagna något spjrituosum, skulle allt fbrmycket förfördelas derigenom att deras belalningsbelöpp blefve lika med de dagliga consumenternas, så kail ju en mindre tariff för dem bestämmas, och den befarade orättvisan derigenom till det mesta försvinna.
Hos Utskottet liar, uti ingifven skrift, Kommissarien vid pantlåneexpeditionen i Bankens låne-afdelning L. G. tViblingen anhållit om tillökning i de åt honom anslagna missräknings-penningar samt, till stöd för denna anhållan, hufvudsakligen anfört, dels att Pantlånc-kommissarien, hvilken, för alt skyndsamt kunna betjena allmänheten, icke, såsom andra vexlingsförrättare, finge odeladt egna sig åt en åtgärd i sender, utan måste, jemte vexlingen af medel för nya, omsatta och utlösta lån, sysselsätta sig med kollationering och underskrifvande af de utgående pantsedlarna, samt i öfrigt tillse, att allt inom expeditionen verkställes i behörig ordning, mer än någon annan uppbördsman vore utsatt för missräkningar; och dels att, utom ilo förluster, som derigenom uppkomme, han äfven fått vidkännas sådana, så väl till följd af undervigt å till försäljning å auktion förfallna guldoch silfverpanter, som äfven genom i sednare tider belånade, ined tuiska kontrollstämplar försedda, panter.
Fönsterrutorna glimmade emot mig i solskenet som lika många vänligt blinkande ögon. Jag valde ut en gård högst uppe på backen, med en väldig blommande rabarber utanför gafvelfönstret, och styrde vägen dit. Ingen lefvande varelse syntes till mer än en tjudrad grå get, men ut ifrån stugan hördes en underlig, entonig sång, omväxlande med ett slags reciterande tal af samma röst eller en tung utdragen suck, som slutade i ett litet torrt skratt. Jag stannade en stund i förstugan och lyssnade, och det blef mig med ens som om en skugga lagt sig öfver hela byn därute. De röda gårdarne sågo mörka ut, och alla de glimmande fönstren voro lika många svarta hål. Min mening hade ju varit att gå in här för att få stanna ett par dagar och hvila ut. Ja, det gjorde jag också när sången upphörde. Mor själf satt i väfstolen. Hon såg upp, när jag öppnade dörren, och bad mig stiga fram och sitta ned. Sedan fortsatte hon lugnt sitt arbete. I den öppna spiseln brann elden under kaffepannan, och där nedanför satt en liten sällsam varelse på en pall. Det var en gammal krokig gumma, klädd endast i lintyget och en kort, lappad stubb. Hon höll på med ullkardning och hade bredvid sig en korg full med luftiga, färdigkardade ulltyller. Håret, som var snöhvitt och glänsande, hade hon uppsatt i två flätade snurror en bakom hvardera örat och med ett par konstiga mörka ögon sneglade hon som oftast bort mot det håll där jag satt. Hon var mest lik en liten ofjädrad skatunge men det var äfven någonting hos henne, som väckte intresse något vilsekommet, hjälplöst något där bakom. Snart nog förstod jag, att hon ej var riktigt klok, att det var från henne den underliga sången kommit. Men, när hon se’n efter en stund började tala med husmodren om arbetet, lät hon fullt redig och såg klok ut också. Endast en nervös kastning emellanåt med hufvudet såg litet eget ut. När moran reste på sig och gick ut för att hacka upp pärer till middagen, följde jag efter för att göra upp om husrum under ett par dagar. Jag fick då veta, att hon därinne hette tok-Johanna och gick på socken.
Jag tror, olika med flere talare på detta rum, att det bör finnas ett Embetsverk, dit alla uppbördslängder ingå, ett verk, der man kan se, huru uppbörds-författningarne tillämpas, der man kan gran - Den 5 J a n u a r i i. ska, om Uppbördsmännen gjort sin pligt; men deraf följer ej, att detta Embetsverk äger att gifva befallningar till Taxeringsoch jPröfningsComiteerne. Örn KammarRätteil ville jemföra, huru Författningen blifvit tillämpad öfver bela Riket, och ville lemna Kongl. Maj:t eller StatsSecreteraren förFinanceärenderne en promemoria derom, skulle Riksens Ständer få anledning att derefter ändra BevillningsFörordningen, och det skulle säkert gifva bättre resultat, än när en enskild måste framställa sine inom en inskränkt verkningskrets gjorde anmärkningar. Om KammarRätten på det sättet ville begagna sin granskningsrätt, så vore den af mycket gagn; och jag tror, alt om ock detta icke är ett lagligt åliggande, så borde det dock vara en moralisk pligt. Talaren bar mycket formalisera! sig öfver det af mig nyttjade ordet mened. Jag hemställer till Talaren sjelf, om man icke är menedare, då man såsom juryman, sedan man sökt efter sitt samvete tillämpa författningen, och synnerligen den enskilta öfvertygelse man kunnat om andras inkomster o bos sig stadga, ett par år derefter, på en befallning, som egentligen saknar all egenskap af befallning, skall å nyo sammanträda och upphäfva det beslut man fattat, och gå ännu längre eller'fatta ett mot det förra stridigt beslut. Jag bekänner, alt när jag aflagt min ed såsom Taxeringsman, så anser jag ingen authoritet inom Den 5 Ja nu ar i i. 95 Sveriges Rike finnas, som kan befalla mig att gå ifrån min öfvertygelse.
S. D. Föredrogos och biföllos Stats-Utskottets, den 5 dennes e. m. på bordet lagda, utlätanden: N:o 62, i anledning af väckt motion om magistrats-personernas ersättning för eller befrielse från deltagandet i ränteri-inventeringar; och N:o 63, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående tio års förlängning af det åt nämndemannen Jonas Fredrik Jonsson upplåtna arrende af Motala kungsfiske och mjölqvarn i Östergöthlands län. S. D. Föredrogos och biföllos Banko-Utskottets nedannämnde, den 5 dennes e. m. på bordet lagda, utlåtanden: N:o 11, i anledning af bonden Carl Magnus Jonssons i Bistockskulla ansökning om eftergift af öfverränta för diskont-lån; N:o 14, i anledni: g af väckt motion angående begagnande af ett utaf L. W. Olde uppfunnet sedelpapper; N:o 15, öfver väckt motion om utsättande af belöning för prof på förbättradt sedelmynt m. m.; och N:o 16, i anledning af f. d. handlanden J. N. Petterssons ansökning om eftergift af öfverränta å 2:ne handelsdiskont-lån. S. D. Föredrogos och biföllos Stats-Utskottets nedannämnde, den 8 dennes e. m. på bordet lagda, utlåtanden: N:o 65, angående ett föreslaget lån för anläggningen af en jernväg emellan Götheborg och Mölndahl; N:o 70, angående begärd afskrifning af det för uppbyggandet af stifts-kyrkan i Hernösand beviljade lån; och N:o 71, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående af Majoren G. Bennich sökt ersättning för innehafda hästhemmans-räntor vid f. d. Vestgötha kavalleriregemente. 188 Prot.-Utdrag den Ii Mars 1851. Från IJöjv. Preste-Ståndet.
Skogs-styrelsen har, i dess sednast afgifna underdåniga berättelse, i afseende på dessa läroanstalter uttryckt den åsigt, att, ehuru den undervisning, som meddelades vid de privata Skogs-skolorna, för närvarande kunde anses vara af väsendtlig nytta i och för spridande af kunskaper i skogshushållningen, så blefve dock dessa Skogs-skolor öfverflödiga i den mån ett större antal Skogsoeh Jägeri-betjente från Statens skolor vunne anställning hos enskilde skogsegare och desse derjemte genom en tillökad Skogsoch Jägeri-stat hade lättare att erhålla råd och upplysningar med afseende år skogshushållningen, samt att något bidrag från Statens sida till befrämjande af den enskilda skogsundemsningen kunde utgå till landtbruksskolorna för att användas såsom arfvode åt någon skogstjensteman inom det revier, der skolan vore belägen, för meddelande derstädes af praktisk undervisning i skogsskötsel. Bih. till B. St. Stats-, Lagsamt Allm. Besv.- och Elem.- UtsJc, Betänkande N:o 50. Utskottet instämmer fullkomligt med motionärerne deri, att det verksammaste medlet till den enskilda skogshushållningens förbättrande är att söka i ett allmännare spridande af kännedomen om skogshushållnings-lärans grunder, och finner sig så mycket heldre böra omfatta deras, jemväl af Skogs-styrelsen tillstyrkta, förslag att förlägga den enskilda undervisningen i detta ämne till landtbruksskolorna, som den endast derigenom kan komma de jordegare tillgodo, hvilka icke ega så stora skogar, att särskild skogvaktares anställande kan för dem ifrågakomma. Om, på sätt Skogs-styrelsen tillika föreslagit, undervisningen vid landtbruksskolorna uppdrages närmaste revierförvaltare, vinnes derigenom den äfven af motionärerne åsyftade fördelen, att lärlingarne kunna få biträda i de praktiska göromålen vid lärarens revier, hvarigenom anvisandet af särskilda kronoskogar för de praktiska öfningarne kan undvikas.
75,000: — 75,000: — inom Östergöthlands län: till strandegarne omkring sjön Tåkern i Lysings, Dahls och Göstrings härader, å 30,000 R:dr, försänkning af nämnde sjö 5,995: 17. 3,597: 11. » deltagarne i sänkningen af sjöarne Stora och Lilla Rengen, Jernlunden, Asunden, Emmern, Strien/ och Nimmern inom Hanekinds och Kinda härader, å 240,000 R:dr 240,000: — 240,000: — » dito i dito dito, ytterligare lån å 150,000 R:dr 147,016: 66. 144,338: 20. » deltagarne i sänkningen af ILalleby-sjön inom Skärkinds socken och härad, å 3,480 R:dr 3,480: — 3,480: — för fortsättningen och fullbordandet af Storåns upprensning och dermed sammanhängande vattenaftappningsarbeten inom Tjellmo och Krigsbergs* socknar, å 100,000 R:dr ...'. 100,000: — 100,000: — på Gottland: till sedermera aflidne Prosten P. Wallgren, å 5,550 R:dr, för utdikning af Burge myr på Gottland 4,584: 71. 4,584: 71. » bsmälte Prost, å 4,305 R:dr, för utdikning af Mellings myr inom Ekstads och Sproge socknar 6,027: — 5,811: 75. » Rådmannen P. II.
Betänkande** öfvetenesfämmtilse dermed* hvilar j och ehuru mitt yttrande, i följd af detta tänkesätt, mera innefattar en Reservation emot hvad år föreslagit och hufvudsakligen torde blifva gilladt, än förslag till hufvudsaklig rubbning i en Plan, 80m, i förlitande på Utskottens upplyst» profliing , åi ven jag torde böra*anse vara den ehi da användbara och antagliga, anhåller jag likväl, att vid Betänkandet, sorn otvifvelaktigt återremitteras , någrt «rmring»r fä framställa,', i den ordning Betänkandet dertill föranleder. Utskotten yttra sig först: "Att, sedan Ac^ tieÄgare i Malmo och Götha CanalDisconter lemnat obestämda och hyilkorliga svar uppå, den, dem i afseende pä Discont-rörelsen gjorda fråga, haf var utskotten icke funnit någon betänklighet att, utan ActieÅgares vidare hö• randel' tiU öfverläggning företaga frågan om 34 Ren i? Marti, }„m. FWalDisconternes niredande genom Statené försorgmen dervid uppstår en tvekan, som torde böra undanrödjas, huruvida någon större rättighet. Staten tillkommer, att om Disconter. - -:■$ u£- ver mg förordna, derigenom att ActieÄrt"oe olifyir hördal, 4i de icke blifvit kallad:; eliv; kanske icke kunnat kallas, att , vid talans £o.lust, afgifva ett bestämdt svar ,:äfven-; sorn, örn ock Äct>sÄgarne lemnat bifall till föreslagqa åtgärder , huruvida derifrån kunnat hämtas .någpq JajjjgggjfgttieJjattt-för FordringsÄgyne i», Disconteme några Liqvidations-vilkqr föreskrifva.
Öfvar någon bedrägeri medelst spådom, signeri och vidskepelse, bör han straffas såsom bedragare, såsom den, hvilken, genom svikliga medel, bedragit annan; ty medlet förmildrar ej i detta fall brottsligheten. Då i 2 § 2 Kap. Missgerningsbaiken stadgades straff å den som far med spådom, signeri eller annor vidskepelse, var ock ändamålet något helt annat, än att förekomma bedrägeri i dess egentliga och nu ifrågaställda betydelse. För att derom vinna insigt, behöfver man blott kasta blicken tillbaka på företeelserna under det århundrade, som förflöt före antagandet af 1734 års lag och. dermed jemföra ej allenast hela innehållet af Missgernings-Balkens berörde Kapitel, än äfven den plats samma Kapitel har i nämde lag. Då bade ännu icke hos menige man tron på trolldom och vidskepelse försvunnit; och det menliga inflytande sådant utöfvade på det religiösa lifvet, gaf anledning att i lagen belägga med straff så väl trolldom, som spådom, signeri och annan vidskepelse. Bestämmelserna derom intogos äfven i sammanhang med de' stadganden, som lagstiftaren aktade nödigt intaga i lagen för religionens och kyrkans upprätthållande; och i sådan betydelse qvarstår ännu 2 § i Missgernings-Balkens oftanämnde Kap. Huruvida detta lagrum är fortfarande behöfligt kan visserligen sättas i fråga; men med nu ifrågaställde lagstiftning bör det ej sammanblandas. Spådom och signeri i omförmälda Lag-Utskottets Betänkande M 40. sr betydelse är icke sådant bedrägeri, hvars bestraffande nu afses; det kan dock begagnas såsom medel dertill; men alla sätt att bedraga kan, efter hvad sagdt är, ej af lagstiftaren uppräknas. Ur det föregående förklaras jemväl hvarför Utskottets förslag ej lika med Kongl. Maj:ts upptager bland annat det förhållande, att man säljer hvad man vet förgånget vara. Lyckas man i detta fall bedraga någon, så faller gemingen under den 23 § i Nådiga Förslaget eller den 22 i Utskottets.
JContor: Slussplan 63 A » • (Räntmästarehuset) FOR ATT biträda vid husliga bestyr eller undervisa minderåriga barn önskar en ung flicka af bildad familj anställning. På lön fästes mindre afseende. Svar till » A. H. », Svenska Telegrambyråns Annonsafd., Stockholm. Y ARD INNE PLATS önskas af en ung, barnkär flicka, fullt kompetent att sköta ett stort hushåll. Fina rekommendationer. Snart svar emotses tacksamt af » Plikttrogen », p. r. Norrköping. (819) lärft yllestramalj. af nyare arbeten börjar den C nov. 5, rekommenderar sig med ett välgjordt arbete till humant pris. Sändas direkt till privatpersoner meteroch styckevis från 50 öre till Zurichs äldsta Siden-etablissement, grundl. Rekvirera, profver! Med.-Mek. Institutet M a l m torgsgatan till bal-, sällskapsoch proraenadtoaletter i i spinner &amp; m (förut J. J. Zf Zf ir i rers rrers Si Si d d enf enf a a bri bri k k),), Zurich, Zurich, Schweiz. Tel. Öale ' ~m. 28 26 och kulört, l:ma Gotlands sockersaltadt fårkött i ty * - t:r om 25 kg. till 20 kr., franko Stockholm mot förskottslikvid " eller efterkraf hos E m i l K r o k s t e d t, (G. 90876) När, Gotland. B ÄTTRE FLICKA, 23 år, önskar plats som sällskap och hjälp åt äldre dam. Svar till » Norrlandsflicka », Iduns exp. (825) E N BÄTTRE FLICKA, 23 år, önskar plats som barnfröken eller att gå frun tillhanda. Villig deltaga i förefallande gö- romål och är kunnig i sömnad och handarbeten. Svar till » Norrländska », Iduns exp. (824) G UVERNANT, som varit utrikes, undervisningsvan i svenska ämn., språk, musik, söker plats inst. vårtermin. Mycket goda betyg och rek. Svar till » H.
Detta är sannt, såvida man afstannar läsningen vid orden till hvilkas pröfning, men läser man till punkt, kan någon tvekan icke upstå derom, att K. åi. skall bestämma anståndet, då det icke erfordras utöfver nästa Riksdag; men i annat fall tillkommer det R. St:r. Jag fortfar i min anhållan om bifall till punkten. Frih. Cederström, R u d.: ålan kan visserligen säga, att det icke är af mycken vigt, huru denna § redigeras, men man måste likväl tillse, om icke de här gjorda anmärkn:r hafva någon grund för sig. Jemför jag det gamla stadgandet med det nya, så finnér jag ingen väsendtlig skillnad i sak dem emellan; och enl. min åsigt hade meningen varit bättre uttryckt, om, såsom Frih. Raab velat, mellanmeningen : »derest längre anstånd dermed än till nästa Riksdag anses erfordras», blifvit upflyttad efter orden: »K. M. eller» då hade man tydligen uttryckt, att R. St:r skulle tillkomma att besluta öfver det längre anståndet. Jag kan emedlertid icke finna någon vinst af Utslcs ändrings-förslag; och om man än icke kan säga, att gamla redaktionen är fullt fördelaktig, har den likväl ett den reitan tillvända erfarenhetens företräde framför Utsk:s; hvarföre jag förenar mig med Hr Printzensköld. Sedan härefter Hr Frih. o. Ordfiden framställt att i afs:de på Utslcs ifrågav:de förslag till § blifvit yrkadt dels bifall utan förändring, och dels af Hr Printzensköld med hvilken Frih. Raab och Frih. Cederström sig förenat bifall med den förändring att mom. utbyttes emot oförändrade innehållet af nuv:de 9 mom. i 101 § af det nu gällande Reglementet, blef propos. framstäld först till bifall å Utsk:s förslag utan förändring, hvarvid ropades Ja och Nej, samt derefter till bifall derå med den af Hr Printzensköld yrkade förändring, hvarvid svaren u t föl lo med starka