Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kyrkoherdar 44: och Academister 3i eller tillsammans Motiv för Alternativet (b. Biskoparne och Pastor Primarius torde göra så mycket mindre svårighet att försaka sin sjelfskrifvenhet, som de helt visst kunde göra sig säkra att blifva valde såsom Kyrkoherdar. Att Kyikoherdarnes antal ökades för Stockholms stad samt Calmar och Carlstads stift, synes vara billigt, i förhållande till antalet från de öfriga stiften. — Att Comministrarne allmännare inginge i Preste-Ståndet, kunde vara nyttigt isynnerhet för deras egen politiska bildning till blifvande Kyrkoherdar. — Uteslutningen af Universitetens och Vetenskaps-Academiens ledamöter åsyftar blott att göra Ståndet mera rent Presterligt. Ståndet komme sålunda att bestå af: Kyrkoherdar 47 och Comministrar 13: eller tillsammans 60. Hor till Constitutions-Utskottets Memorialj N-o 36. § 4. Borgare-Ståndet. Alternativ (a. Alternativ (b. Borgerskapet i Rikets samtliga Stä- Icke blott det egentliga Borgerskader skall inom sig eller Städernas pet, utan äfven alla andra husegare Magistratspersoner välja 60 Represamt idkare af handel, sjöfart, fabrik, sentanter för Borgare-Ståndet. handtverk och andra lofliga närings fång i Städerne och de större Köpingarne skola tillsammans välja 60 Representanter för Borgare-Ståndet. Motiv för Alternativet (a. Borgare-Ståndet komme icke alt undergå någon annan väsendtlig förändring, än den att Idkarne af Bergsbruk derifrån afskiljdes, emedan deras interessen äro vidt skiljde från Städernes och deras Borgerskap. De böra icke finnas obenägne att till det inskränkta antalet af 5 Representanter utträda ur Borgare-Ståndet, då de kunna vara nästan säkre att till ett vida störe antal vinna inträde i det Allmänna Ståndet, hvarest de borde finna sig mer på sitt rätta ställe, i anseende till större öfverensstämmelse så väl i bildning och intressen. Motiv för Alternativet (b.
Ilos sednast församlade Herrar Revisorer, anmälde Fullmäktige de orsaker, som föranledt dem, att tills vidare uppskjuta aila omedelbara åtgärder, ledande till förändring af nuvarande Sedelmynt. Under åberopande af hvad 33 § i Herrar Revisorers berättelse härom innehåller, få Fullmäktige nu tillkännagifva, att sedan anmärkningar blifvit af sakkunnig person gjorda, beträffande så väl papperet till, som trycket å nuvarande sedlar, Fullmäktige skola, efter det vederbörande i ämnet hörde blifvit, i behörigt öfvervägande laga de serskildta förslag till nytt sedelmynt, som, tid efter annan, till Fullmäktige inlemnats, samt sednast den af Professoren Ragge afgifna berättelse, angående iakttagelser i berörde hänseende, gjorda under en resa till utrikes orter, på det att Ranken må vara beredd, att då det utaf Kongl. Majit och Rikets Höglofl. Ständer antagna och i Ranko-Reglementets 131 § omförmälda förändrade myntsystem, bringas till verkställighet, kunna till allmänheten utgifva sedlar, hvilka anses mera betryggande mot efterapning, än de nuvarande. § 28. I afseende på de frågor, hvilka omnämnas uti 33, 36 och 37 §§ af Herrar Revisorers Rerättelse, angående extract öfver utelöpande Sedlar å de större valörerna m. m., åberopa Fullmäktige det af dem afgifna serskildta utlåtande. § 29. Som det i Banken varande förråd af nya sedlar å 16, 12 och 8 sk. redan vid medlet af år 1849 blifvit till allmänheten utgifvet; har från berörde tidpunkt till nämde års slut af sedlar å ofärgadt papper allenast 14 och 10 sk. kopparmynt kunnat allmänheten i vexlingsväg tillhandahållas; men ehuru af sistnämnda sedlar en betydlig del utvexlades, efter det att sedlarne å 16, 12 och 8 sk. från Banken utgått, återstodo likväl vid detta årets ingång, i nya sedlar: af 14 sk.
Och som Lands-Secreterarens och LandsKamererarens i Jemtlands Län aflöningssätt är grundadt på den af Riksens Ständer, vid 18 to års Urtima Riksdag, godkände reglering af-LänsStaten, uti hvilken reglering någon rubbning ej synes böra ega rum, hafva Riksens Ständer alltså, i öfverensstämmelse med deras, vid senaste Riksmöte, afgifne yttrande öfver ett då uti samina ämne framslälldt förslag, icke funnit skäl, Underdåniga Skrifvelsefl att någon förändring eller tillökning i bemälde Tjensteraäns Lönevilkor bifalla. 15:0. Uti E. K. Mits Nådiga Proposition har blifvit föreslaget, att Actuarien, Cancellisterne och Waktbetjeningen i E. K. M:ts och Rikets Götha Hof-Rätt, hvilka vid 1815 års Lönereglering, skola blifvit af misstag förbigångne, måtte ej allenast undfå Löntillökning till enahanda belopp, med hvad deras vederlikar bestås, utan äfven ersättning för den minskning £ Inkomster, hvilken de, under den förflutna ti-; den, fått vidkännas. Riksens Ständer hafva af liandlingarne 2 detta ämne inhemtat, att, vid reglerandet af den interims-Löneförbättring för bäggé Hof-Rätterne, jemte några andra Embets-Werk, hvartill Riksens Ständer, vid 1812 års Riksdag, anslogo medel, K. M., uti Nådiga Dref af den 3 December samma år och den 24 Februarii 1813* förordnat, att den ökade Personal, sorn för Gö-j tlia Hof-Rätts fördelning på tre Divisioner er-j fordrades, skulle förses med ordinarie Löner,1 hvilka jemte de förut på Hof-Rättens
Erfarenheten har visat, att vårt behof af utländsk Spannmål blifvit tid efter annan mindskadt; men den upplyser tillika, att icke destomindre stora penninge-summor för denna vara gatt utur Riket; och det är ej obekant, att JDen 17 Juli. att, ilrnier det brist på afsättning i vissa Landsorter stundom yppats, hvarigenom Spannmålspriserna blifvit under varans lätta värde nedtvingade, tillgången i andra Landskap blifvit befordrad genom införsel från främmande orter* Svenska Jordbrukaren har att strida med dryga utlagor, hög penninge-renta och ett hardt iuftstrek. Hail kan derföre icke producera sin Spannmål till samma pris, som denna artikel vanligen har i Länderna på södra och östra sidorna om Östersjön, der possessionerna äro större, och avancen således ligger egentligen i försäljningens qvantitet, der antalet af Städer och Fa* briks-irirattningar icke står i rigtigt förhållande till Jordbruks Näringens vidd och der Spannmålen utgör Landets nästan enda export, samt det enda Jordägaren har att vända i penningar. I andra Länder, der den inre Spannmåls consumtionen är stark , der äro ock Spannmålspriserna icke lägre än hos oss, oaktadt deras Jordbrukare, i jemnförelse med våra, äro gynnade af ett blidare luftstreck, längre a, betstid, mindre productions-kostnad , lättare afsättning , ymnig penninge tillgång till lägre renta, öcli ändteligen genom lindrigare utlagor. Dessa omständigheter ådagalägga nogsamt angelägenheten , ej allenast att använda den yttersta uppmärksamhet och sorgfällighet, för att genom lämpeliga Tullafgifter på främmande
Det torde vara bekant för något hvar af medlemmarne inom della Hus, ali Riddare af Hederslegionen, som äga döttrar, för dem erhålla fri undervisning på Statens bekostnad. I Schweitz finnas äfven uppfostringsanstalter, hvarifrån utgå lärarinnor lill Europas särskilda länder. I Leipzig förefinnes äfven en undervisningsanstalt för flickor af utmärkt värde. Dessa exempel, ehuru fä, torde dock visa, att äfven qvinnouppfostran utgör ett värdigt föremål för Statens omvårdnad, hvarföre jag, lika med föregående talare, yrkar afslag pä betänk, och bifall till Hr Lagergrens motion. Hr von Troil, Samuel Gustaf: Jag anhåller vördsamt att af Hr Ridd.secret. blifva upplyst om huru de öfriga Stånden afgjort denna fråga, i händelse prot.utdr. derom ankommit, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, läcktes låta mig återfå ordet. Undert. Ridd.secret. lillkännagaf, att prot.utdr. i ämnet Den 26 Mars e. m. 493 ankommit endast från Borgareoch BondeSt:n, och att dessa Stånd hade bifallit Utsk:ns utlåt. Hr von Troil: Om jag icke alltför mycket missminner mig, var jag inom de förenade Utsk:n den ende, som yttrade mig lill bifall för Hr Lagergrens motion; men mötte dervid så mycket motstånd, att jag, inseende omöjligheten att kunna genomdrifva min åsigt af ämnet, ej ansåg mödan värdi att genom någon särskild reservation söka göra densamma gällande.
Örn vexlar läggas in, så böra vexlar åter tagas ut, guld, silfver eller sedlar, likaså; och Journalen bör vara en trogen antecknare af hvad som passerat. ”Hufvudbokslufare; Disponenter, och de aotn hafva med anslag och beräkningar att gö. jpa, de måga calculera och förvandla den ena smyntsorten till den andra bast de kunna och (gitta], men Comittérade afstyrka i underdånig - Éfe Den 4 April j. m, het på det högsta, att uppbördsmanna-räkenskapen någorstädes må iä inblandas med så beskaffade förvandlingar, som på suponerade förhållanden skola byggas.” ”Comittérade hafva nogsamt trott sig finna, att Riksens Ständer, vid betraktandet af den 6tora skillnad, som äger rum mellån värdet af en Riksdaler Hamburger Banco och en Riksdaler Svenska Bancosedlar, ansett det oformligt, att desse begge myntsor er skuile löpa efter pari värde, Riksdaler om Riksdaler, uti inkomst och utgifts räkningar, ehuru den förra för närvarande efter cours, svarar mot nära 2 och en half gång af den senare. Comittérade instämma gerna häruti, och tro äfven för deras del en rättelse nödig, ehuru den lärer böra tillvägabringas på annat sätt, än föreslagit blifvit. ”Först böra Comittérade härvid i underdånighet upplysa, att Räntekammaren gör en särskild räkning i Hamburger Banco, hvarest hvarendainkommande vexel debiteras, alla utgifter i Hamburger Banco afföras, äfvensom vexelförsäljningen, allt med behörige verificationer försedt, så att ingalunda hos någon den tanka må uppstå, som skulle genom a horing af Hamburger Banco efter pari, lika med, Svenskt, möjlighet kunna äga rum att redovisa den eria Riksdalero för den andra, utan Coursdifference.
Härigenom är således tydligt ådagalagdt, att, om ersättning skulle komma att äga runi, densamma borde meddelas från Statsverket, men icke af K. Gouvoy-Commissariatet; hvadan oek nyssbemäldte K. Commissariat till någon återbetalning af de lyftade Suinmorne sig icke heller utlastat genom dess, jemlikt R, II. St:rs föreskrift, lill RiksgäldsContoret afgifnc förbindelse; och af hvilken förbindelse, med anledning af H:r Friherre Anckarsivärds, Hr Grefve Horns och RiksdagsFullm. Anders Danielssons derom gjorde yrkanden, afskrift bifogas. Sluleligen och vidkommande Hr Rosenblads, Bernhard, i sammanhang med den hos II. R. o. A. förehafde granskning af det återremitterade Betänkandet jVto gö, framställda önskan 0111 afskrifning af några andra, än de uti samma Betänkande omförmälde, uti RiksgaidsContorels Räkenskaper bulancerade Till - 3ao Stats -Utskottets gångar, så, enär denna önskan icke blifvit, såsom ny motion, till Utskottet remitterad, och de Summor, hvilkas afskrifning dermed åsyftas, utgöra till en del ItiksgäldsContoirets fordringar, hvilka således äro föremål för Utskbttets öfverläggningar, mea icke c ga sammanhang med de uti Betänkandet förekommande frågor, hvilka nu äro It, H, Sttrs pröfning underställde, anser Utskottet densamma till någon vidare framställning uti detta Utlåtande icke föranleda. Afskrift Formulaire till de Förbindelser, sorn af Kongl. Convoy-Commissariatet blifvit afgifne för hvad a dess Creditiv är vordet lyftadt åren 1824 och 1825. Som, i stallet för de 06,666 R:dr 3 a sk. Banco, livi Ika af SjöTulls-Intraderne äro anslagne Kongl. Convoy-Commissariatet, R. H. Sttr, vid sistl. Lagtima Riksdag behagat på Deras Riksgälds-Contor åt Kongl.
N:o 242 litt. a förekomma föl 17* - 260 Den 11 September f. m. jande uttryck: ”Sedan dessa inrättningars rätt till denna förmåns lillgodonjutande blifvit vid skeende undersökningar bekräftad”. Utsk. har således icke varit förvissadt derom, att dessa inrättningar hafva någon rättighet till ifrågavande förmäns tillgodonjulande, men icke destomindre har Utsk. tillstyrkt R. St.., att deröfver besluta. R. o. Ad. torde således finna, att förslaget är förtidigt, och att det sålunda bör ogillas. Då nu Hr Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade bifalla morn. a af 24 punkten ropades nej, och uppå sedermera framställd propos. afslog R. o. Ad. samma mora. Momcntel B. Hr von Hartmansdorff: Om, såsom jag förmodar, Sala silfververk är en allmän inrättning, så är detta mom. afslaget genom Ståndets beslut öfver den 23 punkten. Anses återigen densamma icke inbegripa äfven förevarule morn., sä, enär ärendet icke är fullständigt utredt, såsom det heter i Utsk:s betänk., lärer R. o. Ad. icke vilja på förhand falla något beslut deröfver, helst detsamma skulle blifva stridande med det, R. o. Ad. fattat, ang:de indragning lill statsverket af räntor, som blifvit till allmänna inrättningar öfverlåtna. Ilr Gr. o. Landtm, yttrade att han, då propos. å bifall till de i förevarule utlåt, förekommande punkter en gång för alla blifvit begärd och en talare nu bestridt lagligheten af bifall till detta morn., sedan R. o. Ad. fattat ett deremot stridande beslut i fråga om vissa räntors indragning till statsverket, ansåge sig, innan öfverläggningen slutades, böra förklara, att han ej kunde inse att bifall till detta mom. vore stridande emot något af 11. o Ad. fatladt beslut, enär det nu ifrågavande mom. endast afsäge att R. St. måtte bos K.
Maj 1815 är af behofvet påkallad, enär berörde Nådiga Bref mångenstädes erhållit en så .beskaffad .tillämpning, som Lars Larsson uti motionen omförmält. 28 Allm, Besv,- och Ekon,-Utskottets Utlåtande, N\o 122 I sammanhang härmed, har inom Höglofl. Ridderskapet och Adeln Herr von Qvanten, Carl, väckt ny motion i ämnet, hvaruti han, med åberopande af ett Götha Hof-Rälts Utslag den 2 nasti. April, söker upplysa, att 1815 års Kongl. Författning, rörande böter för uragliåten vintervägsrödjning, icke tillämpas, på sätt Utskottet förmenar, alldenstund alla i Utslaget nämnde hemmansbrukare blifvit fällde, och till dubbla böter de, som egt 2:ne hernmanslotter, hvilket oskick gifvit anledning till Lars Larssons först afgifne motion. Vidare anför motionären, att en år 1784 utfärdad Instruction af Landshöfdinge-Embetet i Elfsborgs Län om vinterväghållning, innefattar orimliga föreskrifter, och att, på grund deraf, en Länsman i den orten, som instämmer hela sitt district, kan i åklagare-böter erhålla io,56o R:dr R:gs, utan att garanti för vägarnes farbarhet derigenom. vinnes; hvadan motionären föreslår, som orden lyda: ”1:0 att en gemensam och för alla Lån gällande Författning, rörande vintervåghållningen måtte utfärdas, deruti vägarnes farbarhet, i förhållande lill snöns mängd och möjligheten alt på viss tid få dem i skick, bör utgöra hufvudföremålet; 52:0 att Snöfogdarne, vid vite af 6 R:dr 52 sk.
Degerhamns iståndsättande, förnyat deras underd. anhållan om frihetsår och nedsättning af tionden; i anledning hvaraf Rikets senast församlade Ständer till E. K. M:s Nådiga godtfinnande i underd. öfverlemnat att, efter omständigheterne, pröfva, huruvida den sökta eftergiften kunde beviljas; samt slutligen att E. Ii. M„ genom Nådig Resolution år i83o, medgifvit Bruksegarne en fortfarande lindring i aluntiondens utgörande ifrån hvar io:de till hvar 3o:de lunna af tillverkningen, likväl blott i den mon det kunde ådagaläggas, att värdet emellan dessa olika afgifler årligen användts till hamnens iståndsättande. Och som Rikets Ständer vid sistlidne Riksdag beslutat, att årliga afgifter till Kronan för de Bruksoch Bergs-anläggningar, som dädanefter skattlades, borde bestämmas lill hvar 3o:de del af tillverkningen, ehvad rudimaterier hemtas å frälse eller krono eller kronoskatte-jord, ock det skulle innebära en orättvisa, om Lofvers Bruk icke finge tillgodonjuta denna i allmänhet medgifna lindring i afgifterne, utan att d"ervid underkastas vilkor, som betaga denna lindring all förmon; alltså och då Degerhamn, såsom den enda tillgängliga och för bruksdriften oumhärliga hamn, i allt fall måste af Bruksegarne hållas i farbart stånd, samt icke något annat Rikets Alun-Verk än Lofvers erlägger ofvannämnde högre tionde-afgift, hafva Rikets Ständer, för deras del, funnit godt Besluta, att berörde Verk må tillerkännas samma fördel, som de öfrige och såmedelst tillgodonjuta nedsättning i tionden från hvar io:de till hvar 3o:de tunna af den alun, som vid Lofvers Bruk tillverkas. Hvilket Rikets Ständer få i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 18 Augusti 1834. Erpcdiiiettt -Utskottets Förslag till tind. Skrifvelse N-o gö.
Oin detta yttrande skulle lemnäs helt och hållet obesvaradt, så fruktar jag, att det skulle komma att anses såsom om K. o. Ad. vore alldeles obekant med hvad som förstås med skatter. Jag kim nu icke lör ögonblicket säga för huru många Ar tillbaka folket stod på ett vida mindre siffertal i skatter än det nu gör. Sålunda är skattebidraget ökadt med många mill. Bränvinsskatten, hvilken förr upgick till om kr. 550,000 rdr bko, beräknas nu af Regeringen att utgå med 8 mill. Tullen beräknades 184 8 till omkr. fi mill. rmt, 1851 6.800,000, 1854 7,800,000, men 1858 9,750,000; således hafva under loppet af 12 år dessa skattetitlar ökats med omkr. 10 mill., och jag hemställer till den värde talaren, om icke detta är en skatt på folket. Det iir folket, som betalar dessa mill., ehuru de icke stå på debetsedeln. Hr Akerman har yttrat, att FinansKomitéens upgifter skulle vara alldeles onödiga och öfverflödiga för att fatta ett beslut i afseende på de åtgärder, som landets Representanter kunde finna sig föranlåtna att vidtaga för tillfredsställandet af det lånebehof, som nu är förhanden. 1 detta hänseende ställer jag mig bakom Regeringen, sorn förordat denna Komité, och i fall den skalle anse denna Komité öfverflödig, är jag åtminstone oskyldig, om jag trott Komitéens synliga ändamål åtminstone hafva varit att fylla ett behof i den vägen. — Huru det hitintills blifvit upfyldt, derom synes Komitéen ensam vara i tillfälle att afgifva något yttrande. Hr Akerman: Jag ber att få begagna den siste värde talarens ingångsspråk, eller att man vid behandling af en så vigtig fråga, som den, hvilken angår landets skatter, icke länge bör blifva skyldig svaret. Om man får betala afgifter för tull, dä kan jag för min del icke kalla detta för en skatt.
Herr Cederschjöld., Pehr Gustaf: Principen för den Lag, som här är i fråga, griper så djupt in i nalurrätlen, att det är svårt att här utreda frågan på ett praeliskt sätt. Jag skall likväl bjuda till, att i korthet framställa mina åsigter om saken. Det gifves nemligen vissa rättigheter, som äro menniska!) medfödda och med hennes väsende så införlifvade att de icke kunna frånskiljas; och Lagstiftningen synes icke äga någon rättighet, att fordra hvad som ej är möjligt. Om en person för hungersnöd stjäl så mycket som han beböfver till hungerns stillande för tillfället, så kan han derföre icke straffas; och om två personer äro i Den a3 O c t o ber c. m. 355 sjönöd, kan den ena icke straffas, för det han skuffat undan den andra från plankan, och dymedelst räddat sig sjelf. Men kärleken till friheten är mägtigare, än kärleken lill lifvet; och jag kan icke föreställa mig, att samhället har någon rättighet att straffa en menniska, för det hon följer en drift, sorn icke står i hennes förmåga att motstå. I samma stund en person är fängslag, är han på visst sätt återförsatt i naturtillståndet; och samhället äger väl rätt att stänga in honom, men icke att straffa hans försök att återfå friheten annorlunda, än att styra våld med våld. Men för bemödandet att följa en drift, som naturen inlagt hos alla menniskor, kan man lika litet straffa individen, som man kan klandra, att ett samhälle begagnar tillfället att afskudda sig ett despotiskt ok och återförsätta sig i frihet. Dessutom får jag påminna, att Lagen stadgar intet serskildt straff för det att en person inför rälta nekar lill ett brott, hvarom han sedermera öfverbevises; men lill följd af det skäl man velat hämta från straffbarheten af en osannfärdig uppgift inför rätta, borde serskildt straff för falskt nekande äga rum lika väl, sorn för falsk bekännelse. Jag tillstyrker således afslag å Utlåtandet. Herr Ribbing: För alt icke förlänga discussibneu vill jag blott upptaga Herr 46 H. ni* Den 23 Octo ber e. tu.
M e d t v å staf var utsätter m a n sig, förstås, för färre f a l l; m e n för m i n del finner att jag, att hålla backar, m a n har alldeles n o g reda där på man kvinnan kan utföras ciöst. att oskön idrott. klumpigt Men o c h kan anlag på och för svinga åka sig m j u k a rörelser. årslång öfning utföra idrott, bicycle, är all i utföras graväl mindre meds i t t a v ä l till häst skidor gymnastikstegen med åter k u n n a ej efter och trots v u n n e n skicklighet behagliga vore en idrott skridsko, löpa Andra i och marken. D e t finns j u m å n g a, som illa; m e n icke böra de därför gå saka promenader. ten så stor Snart vinner väl terräng, än att g å p å skriden en af förnäm hvar Strandvägen. idrott var stort skidor Att mer framVi jag uppgafs vara där 64 ett b e t y d l i g t hjulade fram hafva för se i Paris, år, såg y n g r e ut, o c h s o m dessutrustad m e d morgon gen. fick dam, som ingalunda utom och löpa ålder ej heller bör vara hinder utöfning som föridrotatt d e t e j blir ovanligare att rida bicycle i hull, Boulognerskodet företrädet framför parisiskan, att vår idrott blir m e r o m v ä x l a n d e efter årstiderna. Ilse och Franke. För Idun af äro lätta o c h lättgå- Iduns Modefinnas hos alla edra bekanta! 37 A — m. (Forts. o. slut.) Ä r det fråga om en vanlig höflighetsvisit, mottager h o n i så fall visitkorten på en liten bricka, som för detta ändamål alltid b ö r finnas till hands i tamburen. V i d dylika tillfällen b ö r tjänaren noga akta sig för att låta den besökande stanna utanför tamburdörren o c h själf sticka ut hufvudet eller en arm genom dörröppningen för att afgifva sina svar eller mottaga visitkorten.
Enär sökandens företrädare i Registrators-tjensten vid Banco-DiscontVerket, nuvarande Kamereraren derstädes O. Ekecrantz, utom de löneförmoner, sökanden, såsom Registrator, åtnjuter, utgörande tillsammans i,34o R:dr, derjemte varit tillerkänd ett årligt arfvode af 160 R:dr, och göromålen efter det delta arfvode, såsom varande personelt för Registrator Ekecrctitz, vid hans afgång från tjensten »836 blifvit indraget, genom Banco-Discoutcns tillitande af en större mängd låntagare under dö senare åren, i en icke obetydlig inon ökats, hvilket förhållande lättast synes deraf, att låne-numerp, som före år 1836 utgjorde omkring 12 å i'3,ooo i Allmänna Disconten och i Hand» Is-Disconten icke öfversteg 4^0, under sisi i Ine år uppgått till i5,942 i Allmänna Disconten och 995 i Ilandels-Disconten, samt med säkerhet kan förutses, alt, i den nion de Banco-Utskottets Utlåtande, N\o 200. utaf föistärkningen i låne-fonden utgifne nja lån varda omsatte, lånenumera än ytterligare kommer alt öka*, finner Utskottet, som är i tillfälle vitsorda sökandens utmärkta nit och skicklighet, sig böra, på grund häraf, samt på de af Discont-Directionen i öfrigt anförda skäl och med fästadt afseende å den erhållna tillökningen i Discont-fonden, hos Rikets Högloflige Ständer tillstyrka, att nuvarande Registralorn vid Banco-Discont-Verket C. P. Dahlgren må, i likhet med hvad som varit hans företrädare i tjensten förunnadt, och intilldess han från tjensten afgår eller varder befordrad, såsom tillökning i nu innehafvande löne-förmoner, tilldelas ett årligt arfvode af 160 R:dr Banco.