Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
;äa att densamma der finnes anmärkt, har likväl Utskottet, enär beloppet ej finnes annorstädes debiteradt, trott, att desse 10.653 Ridr 29. 6. lämpligen måga kunna i Capital-räkningen öfver allmänna medlen upptagas såsom Balance, intill dess Summan "varder i omförmäld t ordning utredd , ersatt el - l686 Stats-Utskottets Bettinkanden. ler afskrifven, och hemställer alltså Utskottet, det Riksens Höglofl. Ständer härom hos Kongl. Majit i underdånighet anhållan gora till den åtgärd i detta hänseende, som lämplig finnes. Uti 3 jie set skildte med Banquiéren Dehn ofver uppburne mede! af Kongl. .Preussiska Regeringen förde Räkenskaper, finnes afförd såsom provision för medlens incasserande 2 procent deraf, bestigande till ett sauimanräknadt belopp, för den hitli ils indragne delen af Preussiske fordringen, af 39,263 R:dr 3 r',st. D^tta arfvode har ock i anseende till be* tydehgheten af det belopp, som är i fraga, fästat Utskottets uppmärksamhet; hvarföre Utskottet, enär ock Herrar Committérade för Allmän* na medlens förvaltning , i saknad af Kongl. Majus Nådiga förordnande om denna Provisions hevi sions belopp, den i räkning uppförde Summan tills vidare balancerat, trott sig höra tillstyrka Riksens Höglofl. Ständer, att jemväl hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det täcktes Kong1. Maj;t i Nåder låta tillse, huruvida, ej nedsättning uti omförmäldte arfvode må kunna vinnas., samt för öfrigt i afseende på den återstående indragningen vidtaga den utväg, hvarigenom Commissions-arfvodet i möjligaste mohn till beloppet inskränkes. Hvad för öfrigt beträffar
Stats—Rådet tillstyrkte i underdånighet, att, med hänseende till vigten af den ifrågaställa gradmätningens utförande inom Sverige, Kongl. Maj:t nu måtte i nåder besluta, att Proposition skall till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåtas om anvisande af de för ändamålet, enligt Wetenskaps-Akademiens beräkning, behöfliga medel, 25,000 R:dr; hvarjemte och enär för inköp af en basmätnings-apparat och verkställandet af förberedande arbeten för ifrågavarande gradmätning redan under innevarande år 5,950 R:dr erfordrades, Stats-Rådet hemställde, att StatsKontoret måtte anbefallas att förskottsvis af under händer hafvande medel till nämnde Akademi utbetala dessa Femtusen Niohundrafemtio R:dr R:mt. Hvad Stats-Rådet, beträffande de under förestående 37 punkter upptagna mål, i underdånighet yttrat och hemställt, behagade Kongl. Maj:t i nåder gilla och bifalla. Ex protocollo, Johan Schröderheim. 8 Bil. till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. Nionde Hufvudtiteln. Äng. pension ål Mag. A. MSlrinnholms Enka. Utdrag af Protocollet öfver Ecclesiastik-Ar ender, hållet inför Hans Majit Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slolt den 27 Juni 1862. Närvarande: Hans Excellens Herr Justitie—Stats—Ministern Friherre De Geer, Hans Excellens Herr Stats-Ministern för Utrikes ärenderna Grefve Manderström. Stats-Råden: Herr Friherre Gripenstedt, Ehnemark, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup, Reuterskjöld.
Utskottet har redan gätt härom i författning, skolandes ett sädant Formulair till Riksens Ständers pröfning ofördröjligen öfwerlemnaS. B org are - Ständet: "att i Riksdags, "Ordnlngea mätte bestämmas huru tvid inträffande "Thron, Den 10 October. 4031 "Thronlcdighet bör sörhällas med LhronföljarcS utko"rande" Utskottet har i anledning häraf föreslagit en särskild §, som torde kunna inflyttas emellan 60 och 61, U, "Slutcligen har i Borgare - och Bondc-Stän, ''ben blifwit yrkadt att Rcpresmtations-frägans afgö"rande borde förcgä Riksdags-Ordningens antagande "eller ätminstone sättet förcfläs hwaruppä de ännu 0» ' representerade kunde winna inträde.'' Denna fräga, som nästkommande Riksdag skall ofgöras, hbr ej egentcligen till Riksdags - Ordningen, hwilkcn jemlikt Regerings - Formens 85 Z tvid denna Riksdag kommer akt fastställas och sälcdcs mäste öfwer, ensstämma med gällande Författningar. Det tillkommer de Representanter som nu äro, att stifta Lagarne, och först dä, när Representationen undergätt förändring, kan Riksdags - Ordningen förändras i de till Representationen hörande delar. In Köetn I. v. Valerius. Utdrag af Riksens Högloft. StänderConstitutions . Utskotts Protokoll d. 6 October 1809. S. O. Wid Justeringen af dek utläkande, hvilket jemte omarbctadt Fb>flag till Riksdags - Ord, ning, Constitutions - Utskottet borde afgifwa till fh» klaring dfwer dr wid det äterfbrwisade Förflaget Ho Stätt» - 40Z2 Den lo October. Ständen gjorde anmärkningar bcflöts, att i Protokollet skulle intagas de stiljaktige meningar, som nedannämnde Herrar Ledamöter under dfwcrläggningarne yttrat.
Af dessa skäl, och då Utskottet föreslå-* git bibehållande af de uti 1823 års Bevillnings-Stadga gällande Allmänna Bevillningsgcunder, kan Utskottet icke tillstyrka annat afseende ä Motionen, än att, hädanefter som hittills, vid värdering af StångjernsBruk, som hafva recognitions-smidesrätt, recognitions-afgiften ingår i beräkning bland tillverknings-kostnaderne, till afdrag från effecternes värde, samt sålunda minskar den behållning, hvilken', ansedd såsom ränta, bestämmer det Capital, hvartill Bruket uppskattas; dock varder detta vördsamt öfverlemnadt til Rikets Höglofl. Ständers pröfning. Stockholm den 6 Mars 1829. Reservation. af Herr Friherre Lilljehorn t Emot beslutet i denna fråga får jag sålunda mig reservera, att, ehuru jag icke kan instämma med Motionairen derom, att recognitions-smide bör alldeles från ifrågavarande beskattning fritagas, jag likväl, i anseende till detta smides serskilda egenskap, anser detsamma böra beskattas 2 proportion med gamla Hammarskatten. jo Bevilln,'Utskottet? Betänkande, angående serskildte Förslag till förenklande af Beredningsoch Taxerings-Comitéer* nas förrättningar.
Olof Larsson har äfven fästat uppmärksamheten på olärnplighetenen deraf, att, då ett båtsmanskompani är uppfordradt, men, i anseende till vakanser eller andra orsaker, några båtsmän af kompaniet icke kunnat å inmönstringsdagen, utan först sedermera under uppfordringen vid stationen inställas, desse icke finge beräkna deras beklädnadsslitningstid ifrån kompaniets mönstringsdag, utan först ifrån den dag, då de till stationen ankomma, hvarigenom inträffade, att desse båtsmansnummers slitningstid för alla everdeliga tider blefve olika med öfriga kompaniets numror, så att, när största delen af kompaniet efter 12 månaders tjenst finge hemtaga sina kläder, andra åter vid hemgåendet fråntogos deras, för att i rustkammaren förvaras till kompaniets nästa uppfordring, då de nyttjades till parad, när de öfriga båtsmännen hade sina sämre klädespersedlar till släp. Detta förhållande förorsakade naturligtvis båtsmannen stor förlust, emedan han icke, på sätt förr egt rum, då roten beklädde karlen, finge hemtaga sina klädespersedlar till sin nödiga bergning under vistanBin. till R. St. Besvärsoch Ekon.-Utsk. Utlåtande, N:o 26. det i hemorten. Visserligen finge de rekryter, som inställdes vid kompaniet nästpåföljande kommendering, emottaga sina företrädares kläder, men då dessa varit begagnade till parad i tre år och möjligen nyttjats till släpkläder tinder uppfordringstiden, vore de icke af mycket värde.
När frågor uti Riksens Ständeis Plena eller andra Utskott, än ConstitutionsUtskottet, väckas, huruvida StatsRådet, eller någon dess Ledamot, eller någon Föredragande, sitt Embete på ett obehörigt sätt utöfvar, böra dervid följande ordalag och in ör anledning till an - 4^8 Den 31 Mars. märkning mot StatsRådet, eller den och den Ledamoten, eller Föredraganden, hvarom Remiss begäres till ConstitutionsUtskottet, inför hvilket anledningarne uppgifvas skola.” Jag hemställer till Ridderskapets och Adelns eget bepröfvande, om i mitt Memorial ett enda yttrande förekommit, hvari jag satt i fråga, huruvida det varit anledning till anmärkning mot StatsRådet, eller huruvida den och den Ledamoten, eller Föredraganden, sitt Embete på ett obehörigt sätt utöfvat, eller jag derom gjort någon slags motion. Herr Baron Wirsen lärer äfven misstagit sig om mina ord, då han tror mig hafva kallat dess förslag visa. Mina ord, som finnas i conceptet till mitt Memorial, liggande,på bordet, lydde så: 5,på StatsSecreteraren Herr Baron Wirséns förslag, blef afgiften visligen förhöjd. ” Jag kan ej tro Herr Baron anse ett yttrande om en Konungs beslut och om en Föredragandes förslag vara ett och detsamma. Men sedan år 1809 håfve vi ägt rättighet, eller åtmindstone fått begagna den, att skilja StatsRådets och StatsSecreterarens sak från Regentens. Grundlagen åtskiljer dem tydligen i detta fall, och jag hoppas, att vi äfven skole förstå att göra det. Eders Excellence, Högvälborne Herr Grefve och LandtMarskalk! Jag anhåller, att Eders Excellence till Ridderskapets och, Adelns afgörande framställer: huruvida Herr Baron Wirsén haft grundad anledning till sin hemställan Dsn 31 Mars. 409 emot mig, och att, i fall Ridderskapet och Adeln finner honom det haft, frågan remitteras till behörigt Utskott. Grefve Mörner, Adolph Göran.
M. anslog då en summa af egen handcassa, hvilken, i förening med ett anslag af H. K. H. Thronföljaren, skulle bereda K. theaterns återupprättande. Jag, som nu har den äran i minnet återkalla dessa förhållanden såsom argumenter i mitt raisonneinent, blef då kallad, och jag kunde säga, förbindligt öfvertalad att utföra theaterns beslutade återupprättande och styra den i egenskap af chef. Genom K. M:s gjorda uppoffring och flera vidtagna ekonomi>kt verkande åtgärder, öppnades då och bibehöllos i verksamhet begge scenerna, försvunna undervisningsanstalter upprättades, och varande contracter åtnjöto laglig helgd. K. theatern har ock sedermera fortgått, till det mesta under vanskliga skiften, men dock från 1823 med betydligen ökadt understöd af K. M. Då under en sednare tid fråga uppkom att reglera theaterns under denna tid tillkomna, utan tvifvel betydliga skuld, visade den i sådant afseende nedsalta comité', å ena sidan, möjligheten att liqvidera denna skuld medelst theaterns upplösning, och å den andra, de stora kostnader och förluster för enskilda och menliga verkningar , så i afseende på konsten, som i afseende på uppoffringen af publikens billiga förväntan om bibehållandet af en större skådeplats, som skulle följa af den K. theaterns upphörande Då upprättades, i enlighet med K. M:s derom afgifua befallning, ett förslag till theaterns reorganisation , samt en plan att genom successiv 64 Den i Juli f. m. amortering komma till skuldernas godtgörande, hvarvid theaterns, genom den nya organisationens grunder och villkor, möjliggjorda blifvande öfverskott skulle såsom en åtminstone indirect tillgång kunna äfven användas. K. M. gillade denna plan och beslöt, i anledn. deraf, att de redan sedan längre tid existerande af föregtde Ständer oanmärkta lemnade anvisningarna på extra-utgiftsmedlen skulle för detta ändamål till en viss bestämd tid fortfarande utgå. Denna del af frågan är föremål för Riksrätts bedömmande, och man får då se, huruvida ett uttryck eller s. k. förbehåll i en R.
Ett ännu märkvärdigare förhållande äger rum i Ost-Indien: för de omkring 30,000 man Engelska trupper, som alltid finnas der, äro kroppsstraffen bibehållne, men för den annee af 250,000 Hinduer, som utgöra Compagniets trupper, äro kroppsstraffen strängt förbjudne; det segrande folket har bibehållit dem, det öfvervunna har dem icke. Det beror således helt och hållet på begreppet, som ett folk gör sig om straffets mer eller mindre kränkande natur, om det bör bibehållas eller icke. En Hindu, i synnerhet af högre kast, och sådana finnas 50,000 inom ledet af Compagniets talrika armé, skulle genast mörda den officer, som rörde honom med käpp, elier ock mörda sig sjelf, då den Engelska soldaten deremot icke ser det minsta 310 Den 11 December f. m. vanhedrande deri. Huruvida Svenska folket, der husagan icke allenast står qvar i sjelfva lagen, ulan tillämpas dagligen af mången husbonde, kan höra till de nationer, der kroppsstraff böra afskaffas för armeen, der hastig correction måste vara af behofvet mera påkallad än på verkstaden och vid hemmansbruket, lemnar jag derhän. Vi hafva ännu större exempel i detta afseende från forntiden. Inom den Romerska armeen ägde de hårdaste kroppsstraffen rum; man vet likväl hvad Romaresinnet var, och hvilka storverk, som uträttades af denna republik. Annu i våra dagar har sjelfva modellrepubliken Nord-America bibehållit kroppsstraffen i hela deras stränghet, utan att congressen någonsin påtänkt afskaffa dem. Man kan således icke följa några sentimentala principer i denna fråga, utan måste rätta sig efter nalionerues olika vanor och tänkesätt derom. Ehuru jag visserligen anser, att kroppsstraffen höra, så mycket möjligt är, inskränkas inom vår arme', tror jag ej, att de helt och hållet kunna afskaffas, förutan att blottställa disciplinen, i synnerhet under fälttåg och i krigstid, då äfven landets innevånare, dels egne och dels främmande, skulle komma att sitta emellan derpå.
Posse höra, synas mig derföre hafva allt interesse att fortskynda frågans afgörande och icke genom ytterligare uppskof såra och oroa de andra Stånden. Jag kan således icke frångå inin tanke, att det är principenligare och fördelaktigare för saken att nu företaga BoudeStts inbjudn. till omedelbart afgörande. Då Frih. Palmstjernas motion remitterades, hade Grefvarna Posse och v. Fersen samt äfven jag den förhoppning, att den kunde föranleda StatsUtsk. att föreslå några jemnkningar och sålunda facilitera saken; men då jag nu ser, att StatsUtsk., på skäl, som svårligen kunna vederläggas, funnit sig ej kunna upptaga denna motion, tror jag ej något annat resultat med ett fördröjdt afgörande af inbjudn. kunna vinnas, än ett ytterligare uppskof. De, som hafva uppskofvet till ändamål, handla således visserligen consequent, då de yrka, att hufvudfrågan nu ej skall afgöras; men de, som önska ett godt slut på saken, handla mot sitt ändamål, då de med dem förena sig. Jag kan således icke ao H. 2/{ Den i a Mars f. m. afstå från min begäran, att R. o. Ad. nu måtte till afgörande företaga BondeStts inbjuda. Hr Rosenblad: Då jag begärde ordet, var det min mening att litet följa Hr Hjärne på dess bana från den raka linien vid början af riksdagen till den krokiga, på hvilken han förklarat sig hafva kommit vid riksdagens slut; men för att icke förlänga den redan alltför vidlyftiga discussionen skall jag inskränka mig till att anmärka, att hans bana är alltför krokig eller afvikande från Riksd.Ordn:s bestämda föreskrifter. Under förutsättning, att H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedts förslag blir ansedt såsom en ny motion, yrkar Hr Hjärne likväl, att i sammanhang med densammas väckande R. o. Ad. skall fatta ett beslut, som är bundet vid antagandet'af den motionerade frågan, hvilken såsom en ny motion icke ens får afgöras, innan den blifvit behandlad af StatsUtsk. Detta torde vara en något för mycket krokig bana, för att kunna beträdas.
Majrts Nådiga Skrifvelse af den 20 Februari i83S, förklarats böra erläggas för alla till Stockholm sjöledes inkommande våta varor, tillkommit i strid mot 57 och 60 §§ Regerings-Formen, och under anförande, dels att berörde afgift årligen till Stockholms stads cassa inbringat omkring 4°>000 B:dr Banco, eller i5,ooo R:dr mera, än vissa, af Kongl. Maj:t i Nåder förordnade, Committerade ansett nödigt, till amortering af stadens skuld, dels ock att detta belopp så mycket mindre kunnat användas till det af Committerade uppgifna ändamål, nemligen till ersättning för underhåll af broar och quaier samt renhållning i hatnnarne, som stads-cassans inkomst af tolagen årligen uppgått till 94,000 R:dr Banco, hvilken inkomst skall blifvit förordnad att användas till underhåll af bryggor, posthus och andra nödiga byggnader, 4 Allm, Besv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande, N.-o 81. dertill dock icke skall åtgått utöfver 3o,ooo R:dr årligen, yrkat, att nämnde Kongl. Skrifvelse målte till all kraft och verkan upphöra, samt att hvad Stockholms stad, till följd deraf, hitintills fått uppbära, måtte återgäldas dem, hvilka samma afgifter erlagt; och b) af Riksdagsfullmägligen från Stockholms Län Johan August Zetterberg, med hvilken sig förenat Stephan Andersson från samma Län; varande af dessa motionärer anmärkt obilligheten deruti, att den nu ifrågavarande afgiften är lika för varor af de mest skiljagliga värden, så att t. ex. för ett fat vin, hvaraf en kanna ofta kostar flere Riksdaler, afgiften är enahanda, som för ett fat ättika, deraf hvarje kanna kostar endast några skillingar; äfvensom den erinran gjord, att berörde afgift ofta till dryga belopp skall utgå äfven af dem, hvilka, enligt debetsedlar, årligen lill staden erlägga skatt under namn af börs-, brooch hamn-afgift; och hafva motionärerne, med hänsigt dertill, föreslagit, det Rikets Ständer måtte vidtaga sådana åtgärder, att den nu afsedda, enligt motionärernes förmening, i Grundlagsstridig väg tillkomne beskattning, måtte helt och hållet upphöra.
Hela hans uppträdande är prägladt af den vande skådespelarens säkerhet. Sin djupa, klangrika stämma behandlar han med behärskad konst, och hans plastik röjer en omsorgsfull, nästan akademisk teknik – en skådespelerska gjorde mig uppmärksam på, att han ej en enda gång under hela den långa representationen gjorde en parallelrörelse med armarna. Framställningens hufvudförtjänst är dess aldrig svikande ädelhet, dess svaghet bristen på glöd och kraft. Man saknar allt för mycket de lidelsens och omedelbarhetens tonfall i rösten, som låta våra nerver vibrera, de åtbörder af bredd och storhet här mer än annorstädes borde komma af sig själf. Scener, i hvilka det kräfdes eld och initiativ, som utdrifvandet af schakrarna ur templet blefvo också alldeles verkningslösa i Oberammergau. Däremot kan Mayr sägas väl framställa den sida af Kristus-typen, som tyskarna kalla »der ideale Dulder», den typ som i profanlitteraturen finnes mest storartadt tecknad i Calderons »Ståndaktiga Prins». Ju mer dramat framskred och detta element kom i förgrunden, dess högre stod Mayrs spel, stegrande detta lidandets storhet till sublimitet. En stor viljestyrka och en ovanlig hängifvenhet för uppgiften lägger han i dagen särskildt i den oerhördt ansträngande korsfästningsscenen. Mindre anslående är själfva apparitionen trots ansiktets regelmässiga drag och det vackra tudelade håret, som faller ner öfver axlarna. Anletet har intet af det långsträckta, spiritualistiskt afsmalnande, som finnes så godt som hos alla berömda Kristus-hufvuden – det hvilar tvärtom något groft, handtverkaraktigt öfver det massiva underansiktet. Uttryckets svårmod besitter för mycket jordisk tyngd – dess missmodiga grubbel erinrar om ett ungdomsporträtt af Leo Tolstoy. Vid sidan af Mayrs Kristus äro Caiphas, Maria och Pilatus bäst representerade. Caiphas spelas för fjärde gången af ortens borgmästare Johann Lang, som i sitt parti utvecklar mycken auktoritet, och som Maria lyckas hans dotter Rosa Lang vackert förena det skimmer af ungdom, i hvilket katolicismen ser madonnan, med moderns fullmogna ömhet.
St:r, med anmälan af de betänkligheter, som i ofvanberörda hänseenden förekommit emot förslaget att använda f. d. Geijerska huset till riksarkiv, i underddiet. tillkännagifva att R. St:r ej funnit skäl bifalla K. M:s i detta ämne aflåtna Nåd. Propos.» Frih. Åkerhjelm, Johan Carl: Den siste värde talaren har yttrat betänkligheter mot bifall till StatsUtsk:ts ifrågav:de förslag, dels derföre att bifall till detsamma skulle i viss mån strida mot föreg:de Ständers beslut rör:de inköpandet af Geijerska huset, dels äfven derföre att den föreslagna lokalen i als:de på utrymmet ej vore särdeles lämplig. Hvad den första anm:n vidkommer, ber jag att få återföra i R. o. Ad:ns minne hvad 1858 års Ständer beslöt i nyssnämnde fråga. De yttrade nemi., att de önskade en afrödjning af en viss del af de invid Geijerska huset varande bygnader, på det att en öppen plats måtte beredas vid östra ändan af Riddarholmskyrkan. Häraf inses tydligen att, sedan tomten nu på detta sätt blifvit afröjd, den öfriga delen af tomten kan bibehållas med den byggnad der finnes, utan att man på något sätt gått R. St:rs beslut för nära. Vidkommande åter. andra delen af den siste värde talarens yttrande eller att den tillämuade lokalen ej skulle blifva tillräcklig för den beräknade tiden af 42 år, så, om man äfven derifrån skulle afräkna några år, och ej antaga att den kunde blifva lämp lig under mer än 30 år, synes det mig, att man med allt lugn kan lemna åt kommande Ständer att vidtaga åtgärder för bättre Utrymmes beredande, så att dessa betänkligheter anser jag ej vara af den vigt, att man derföre bör afslå det. framställda förslaget, som afser att på det för staten minst kostsamma sätt utvidga riksarkivets lokal. På dessa skäl anhåller jag om bifall å StatsDtsk:ts i förev:de afs:de framställda förslag. Hr Bildt, Didrik Gillis:
Där begynte ett af dessa förstörelseverk, som man endast bevittnar vid bärgning under en eldsvåda. De dyrbara skåpen, kistorna, borden, fåtöljerna, klenoderna, hofdräkterna, toilettsakerna, ända till linnet och tvålarna, skulle utbäras och sammanföstes i högar, fläckades, sönderslogos, kastades hit och dit under förvirringen. Minsta delen hamnade på en säker plats; armar saknades eller förhindrade hvarandra. Skåpen blefvo liggande kullstjälpta i trappan och stängde utgången; öfverallt snafvade man öfver nedryckta sängomhängen, fönstergardiner och hundrade obeskrifliga ting, som vid sådana tillfällen ligga i vägen just där de ej skola ligga. I denna fart att bärga kom fru Beata till biblioteket och studsade vid anblicken af Hagar Ring, som med biträde af Fiken Lång var sysselsatt att inpacka de dyrbaraste böckerna i stadiga klädkorgar. Det var ett omsorgsfullare och lugnare bärgningsarbete, än den mäktiga husfruns eget. Fru Beata var klok och rådig, men i vreden och förskräckelsen glömde hon all besinning. Ut! skrek hon i dörren. Ut, du landslöperska, du trollpacka, du matsnylterska! Hvad har du här att beställa? Och när Hagar icke genast lydde befallningen, öfvertygades hon om dess oemotsäglighet af en skallande örfil, som kom hennes kind att svida. Hade hon varit karl, skulle hon, efter sitt lynnes art, hafva svarat med samma mynt. Nu återstod henne endast listen. Hon sprang tillbaka, hon flydde till rummet utanför, der bärgningen pågick. Fru Beata följde för att jaga den oförskämda på dörren, men var knappt utom bibliotekets tröskel, förrän Hagar åter var där och inifrån reglade dörren. Ingen tid var att förlora, dörren förblef reglad och böckerna oåtkomliga för nya bärgningsförsök. Stockholms slott var på Kristinas tid en vidlyftig, ganska oregelbunden gammal byggnad om två våningar med en jordvåning därunder, ett stort och fyra mindre torn samt tre kringbyggda gårdar: smidjegården i söder, lilla borggården i midten och stora borggården i norr.
Upplysningsvis få Utskotten dock meddela, att Kongl Stats-Contoiret, i stället att eenast antaga det af Pastor Hörstadius vid auctionen den a 9 November 1828 gjorda anbud af 510 Rtdr Banco, eller 60 Rtdr utöfver den summa, hvartill byggnaden, vid i Laga ordning anställd värdering den 21 Februarii samma år. uppskattad blifvit, med lemnad uppmärksamhet åt de af Riksdagsfullmägtige från Vestmanlands och Södermanlands Län vid denna Riksdag gjorda hemställanden om Räntestråpersedlarnes leverering in natura, hittills låtit all verkan af berörde auction blifva hvilande, hvadan Herr Friherre Ridderstolpes önskan, att oftanämnde byggnad måtte, för ett deraf påräknadt framgent behof, varda Kronan tills vidare förbehållen, uppå sådant sätt redan synes uppfylld, utan någon åtgärd å Rikets Ständers sida, som vöre med Rikets Grundlagar oförenligt. Utskotten hemställa alitsa vördsamt, det behagade Höglöfl. Ridderskapet och Adeln 3 a Stats.samt Allm.Besv. o. Oec.-Utsk. 17//. N:o 4 6, samt Hedervärda Bonde-Ständet förena sig med de tvänne öfrige Riks-Stånden, om bifall till Utskottens Utlåtande IS!:o 15 af den ?3 sistförflutne April, Stockholm den 2 Julii j8ag, STOCKHOLM, tryckt i Mahsuardsia Boktryckeriet, 18*9* Sta tssamt Allm. Besv, 0. OecUtsi. Uti. Ankom till Exp.-Utsk. d. 17 Julii 1829. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om anslag af allmänna medel till aflönande af en Djur-Läkare i hvarje Län. Sedan Stats-Utskottet, vid besvarandet af till samma Utskott remitterade Motioner, från Höglofl. Ridderskapet och Adela af Herr Bråkenhjelm, P. R., samt från Hedervärda Bonde-Ståndet af Biksdagsfullmägtige Anders Andersson från Skaraborgs Län och Petter Pettersson från Jönköpings