Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
VIII. B. 77, 130, 133, 226, 254, 297. A. 324. X. U. 352. XI. 20, 94. A. 102. U. 285, 312. A. 313. — N:o 35. öfver vackt motion om särskilda bestämmelser i afseende å låns beviljande från Rikets Ständers Bank emot pant af fastigheter inom Kinne, Kinnefjerdings och Läske Härader. B. 77, 130. A. 131. — N:o 36. öfver väckt-motion att Diskont-verken måtte öfvertaga Kommissions-befatlniog med Diskontlån. VIII. B. 77. A. 131. — N:o 37. med hemställan att den i Banken inrättade särskilda anstalt för besörjande af fastighets-låne-kommissioner mätte fortfarande varda bibehållen. VIII. B. 77. A. 131. IX. U. 400,408. — N:o 38. i anledning af erhållne återremisser af Utskottets Utlåtande N:o 14. VII. B. 466. VIII. A. 37. X. U. 294. XI. 4, 27. A. 43. —• N:o 39- i anledning af Aurora Cedergrens ansökning alt fortfarande få tillgodonjuta det arfvode af 66 R:dr 32 sk. Banko, hon hittills i egenskap af formbindare-elev å Tumba Bruks stat uppburit. VIII. 15. 110. A. 132. — N:o 40. öfver Tapet-fabrikören Johan Sandbergs ansökan om ersättning för en af honom å Banko-auktion, efter silfvervärde, inropad, sedermera oriktig befunnen pant. VIII. B. 325, 411. A. 465. ( 27 ) Banko-Utskoltets Memorialer, Betänkande!) och 'Utlåtanden.
Snella Herr Chronschough. Det var ricktigt snellt och Sjantilt af Herr Chronskogh att villja Tenka så väl på Mig Jag tackar ricktit Uppricktigt för Jelpen til Hyrran hos Madam Johnson för Tegnéhr har Icke hafft Råd tell att betala Hyran för den Siste månen och Jag kan Sjelf ingenting förtjena för Jag går och lär mig Sy Kleder och skal Betalla för Jag får lära och Jag vil Tala om att Tegnéhr fria till Mig då han låg Skjuk och Han har lofvadt att Jeffta sig med Mig fast Nu vet Vi ej när det kan Blifva af sen Han har Gott in vid Attilleriet men det var Mycket oförståndit af Honom att gå in till Mig i Köket den Natten då han blef Upteckt och Mamsäll Ringvall blef så onn på Mig men Herr Chronskog har Rätt för Hon har Icke taget mycke Vård om Mig ty Hon lät Mig bara gå som en Simpel Piga och bära Korjen både till Torjet och Flåten och skura och Passa upp ifrån den Stund Jag kom til Hennes Hus som liten Töseslänga och brydde Sig icke mycke om Mig för Ressten hvarken med Skola eller med Kläder eller Annat än Hvad som var alldeles Nödvänndit för Mig för Hon icke skulle behöfva Skämmas sjelf för Jag var Dålit klädd för Hon ville Knapast giva Mig Annat än sina Gamla aflagda Kläder för Allt vad Hon talte om sina Omsorjer och Sina stora Uppofringar på Mig och Jag är Henne icke als Tacksam ty Jag har Jort själ för Maten och Kleder altifrån Jag kom Dit för Jag kunne Haft en annan Plass nu om Hon icke Altid hollet på att Jag skulle Vara liksom Fossterdotter och få arfva Henner och ändå så Drifver Hon ut Mig obarmherrtit utan Domm och Rannsakning så att Jag har Ingenting att tacka Henner för Als för om
Att någon ordentlig classification icke är införd emellan fångar, efter olika grad af brottslighet, olika lynne och fallenhet för förbättring. En sådan classification skulle ock vara utan ändamål, så länge andre arbeten vid Inrättningen ej äro att tillgå, än sådane, som af tångarne gemensamt förrättas: 3:0 Att de hittills varande Arbets-Inrättningarne i oeconomiskt afseende ega den ofullkomligheten, att arrestanterne ej förmå genom deias arbete ersätta Staten, hvad deras föda kostar. Så väl vid Wadstena som i Carlskrona uppgår fångens underhåll till 10 å ia sk. B;co om dagen, hvilket i betydlig mån öfverstiga hvad Kronan består den fria Soldaten, sorn bevakar fången och icke åtnjuter mer än yi sk. om dagen Det kan väl erinras, att de försvarslöse personer, hvilka desse sednare åren blifvit använde vid Vanäs Fästningsbyggnad, genom deras arbete derstädes återguldit deras underhålls - kostnad; men detta upphör med sommar-månaderne, då de i Wadstena ega ingen, åtminstone högst obetydlig sysselsättning; och aibetena i Carlskrona synas icke eller vara af den beskaffenhet, att man der - XI6 Ang. inr. af ett allm. Ari. och Correctionsh.m.m. igenom kan anse Staten hafva blifvit skadeslös för hvad fångarne derstädes kosta.
Maji e, m lig, så skulle man deraf kunna sluta, att det äfven gjorde tillfyllest, om Kamniar-Collegium ensamt bestämde markegångspriset för bela Rikets räntepersedlar, emedan dertill blott behöfdes uppgifter å de gångbara prisen i Landsorterna. Jag , för min del, tror hvarken det nu ölliga sättet att bestämma priset å persedeloch tiondetackjernet vara tillfredsställande för bevarandet af de skattskylhliges rätt; ej lieller att en förändring deraf till likhet med hvad som sker i anseende, till andra räntepersedlar skulle vålla någon särskildt tidsutdrägt, emedan markegångssättningarne borde blifva för dem alla gemensamma. Hans Excellence Herr Grefve Mörner: Annat är förhållandet i afseende på markegångstaxornes upprättande, och annat med bestämmandet af tionde priset på Kronans hammarskattsjern. Frågan om de förra omfattar en sådan mängd detaljer, en sådan myckenhet per* sedlar, att derest KammarCoIlegium skulle öfver» dessa särskilda omständigheter inhämta upplysning från Landsorterne, en vida större omgång deraf blef en följd, än den som nu äger rum, förmedelst markegångssättning inom hvarje Län. Dessutom har detta sedan längre tider tillbaka valdt brukligt, och ej allenast Kronans, men indelningshafvares och räntegifvares ratt är dermed förenad, så att förändring deruti skulle icke blott blifva en afvikelse från en på erfarenheten grundad method utan ock medföra rubbning uti flera nu gällande enskilta förhållanden. Hvad åter iiondejernet angår, består detta blott i en Den 7 Maji e, m. pnda persedel, Ilvars värde mycket lätt inhemtas genom infordrande af en uppgift på det gångpara priset i Landsorterne och hvarvid inga indelningshafvare äro intresserade. Det är på lika sätt hvad uppgifternes insamlande angår, sorn General TullDirectionen gått tillväga för att fastställa jemkningarne uti den årliga Taxesättningen på vissa exportartiklar. Skulle likväl Biksens Ständer önska säkrare garantier för de skattskyldige i detta afseende, kunde den utan svårighet vinnas, på det sätt, att
Egentligen fordras för länsmannen kunskap i räkna och skrifva; för öfrigt en pålitlig frejd och raskhet samt god helsa, så att han kan utstå med fatiguer. Dessa äro de egenskaper han behöfver, för att blifva en pålitlig länsman. Några vidare kunskaper behöfver han ej äga. Ilar han dem , så skadar det icke, men de äro icke nödvändiga för tjenstens bestridande. Jag begär återremiss af betänk., och i händelse Utsk. skulle finna andra kunskaper nödiga för en länsman, så anhåller jag, att Utsk. måtte uppgifva i hvilka delar länsmännen böra ådagalägga sig äga insigter, för att till tjensten kunna utnämnas af Konungens Bef:h:de, med förslag till rättelse i de författningar, som för närvar, gälla. Hr von Hartmansdorff, Au g.: De talare, som yttrat sig, hafva förklarat, att de ej visste, eller rättare sagdt, att Utsk. ej visste hvaruti en länsman borde examineras. Jag skulle tro, att han borde hafva de kunskaper, som fordras i kameral-examen. Då återstår blott frågan, huruvida landshöfdingen, med landssecreterare och landskamererare, är behörig att anställa ett sådant förhör. Det skulle jag hoppas och tro, såvida de äro skicklige till sina embeten. Jag betviflar således icke , alt ju examen inför länestyrelsen kau anställas. Frågan huruvida något förhör vore lämpligt, han också här blifvit framställd, ty man säger: hvad skulle det 334 Den 14 O c tobe r e. ra. bevisa och uträtta? Det skulle bevisa, ali personen bar de kunskaper, som erfordras för att utöfva tjensten. Gagnet skulle dernäst vara det, sorn motionären åsyftat, och som jag anser vara väsendtligt, nemi. att länsmannen må kunna befordras från sin befattning till någon högre och icke vara inskränkt till en befattning allena. Här är sagt, att allmogen fruktar för lärda länsmän. Hvarföre? troligen derföre att de förmenas skola kosta mera.
Cancellie - Rättens pröfning synes Post-Förwaltarens säkerhet derigenom ullräckeligen wara bewarad, emedan Ofwer-Post-Direcwui en i denne Domstol äfwen hädanefter kunde fä säte och stämma, 2:0 I sammanhang härmed borde äfwen de sä kallade Post-Ränerne förswinna. Det är icke förenligt med en Laglig Rättegängs-ordning, att PostFörwaltaren, hwilken är den som skall obserwera om Post-Bonde under Postföring?» begätt fel eller försummelse, stall wara Ordförande i den Rätt, som utstakar desi bestraffning. Rädstuswu Rätten tvckes således wara den, som mäle^ bör afgöra, och PostFörwaltaren den, som detsamma såsom Actor utföra, hwariill han yck bör wara ffickligare än kill Domare, hälst gansta fä Post-FSrwalrare finnas, som gjort Juridiska kunskaper till sitt hufwud-yrke. g;o Till undwikande af onödig omgång borde den, som för Embets-fel will tilltala en Post Förwaltare, äga ratt att dicette anmäla sig hos Landö höf - 978 Den 21 Zebruarii. höfdingen i orten, som till malers utförande förordnar Actor och Qfwer-Post-Direcreuren derom underrättar.
Gifterm. l>:n i vår gamla lag må göras ett ungefärl. så lydande tillagg: ""— rnen om håde man och hustru muntligen eller skriftligen inför domaren gemensamt åska deras äktenskaps upplösningt då hör genast dömmas lill hest Hildig skilnad i äktenskapet, 'äfven om de förut icke blifvit för oenighet pliktfälltle eller varit lill sång och såte. skilj de, utan endast erhållit varning af vederh. presterskap H:rr pastorer och domare hafva, under sin embetsulöfning, säkerligen erfarit, att de i förbemalda § föreskrifna böter m. m. vanligen endast förvärra, men icke förbättra det onda, när det hunnit så långt, att begge makarne önska äktenskapets upplösning. Öfvertygad om de fördelar det föreslagna stadgandet skulle tillskynda både samhället och famil je-1 ifve t, anhåller jag vördsamt, att denna motion må blifva till LagUtsk. remitterad. Lades på bordet. Hr Sabelfelt, Carl Oscar, hade ingifvit följande anförande: I en tidpunkt, som den närvar., då äfven hos oss, trots national-lynnets tröghet, industrien börjat vakna till lif, men ännu icke förmått att locka capitalerna till sig, synes det Pei) ; Mare e. m. vara en angelägenhet för Staten alt komma den till hjelp, om den icke skall tvina af tärande svaghet. Detta har viii äfven åsyftats med Handels-och Närings-disconten, men ehuru gagnelig denna inrättning varit, anser jag densamma, i dess närvar, skick, icke fullt motsvara ändamålet. Den sorn haft tillfälle att taga kännedom 0111 förhållandet med afsättningen af inhemska industrioch manufactur-varor, vet, att nästan all försäljning deraf sker på 6, 9 och '2 månaders credit. Minut-handlaren, som måste lemna en stor del af köpare en lika lång, oftast än längre credit, kan sällan köpa af fabrikanten på andra villkor; men det är klart, huru menlig för industrien denna tröga omsättning af capitalet måste vara.
Saj varande lonetillgdngarnc för Indelta Arméens Befäl, och efter de indragningar i Befälets antal, som K. Alt kan finna lämpelige, verkställa en sådan lönereglering inom Befälet, som K. M.t prof var häst uppfylla ändamålet; dock med syftning till Lönerncs återförande i öfverensstämmelse med IndelningsVerkel/’ I fråga nu först om beloppet af den tillökning i Statsanslaget för Indelta Arméens Befäl, som, för verkställigheten af en lönereglering för samma Befäl, 3 RiksSlånd ansett vara erforderlig, hafva H. 1’räsleStåndct och V. BorgareStåndet bifallit den Summa af 48,000 R:drB:co, hvilken Utskottet sluteligen tillstyrkt såsom fyllnad emellan de 225,793 R:dr 23. 6., som för regleringen ansetts i Contant behöfvas och de 177,793 Rtdr 23. 6., hvilka påräknats härtill af förut varande tillgångar, Vara disponible; hvaremot H. Ridd. och Adeln i detta ändamål bestämt ett anslag af 66,000 Rtdr Banco: Enär således 2 Stånd äro ense om det belopp Utskottet föreslagit, finner Utskottet sig böra inbjuda If. Ridd. och Adeln, att derom med H. PrästeStändet och V. BorgareStåndet sig förena. Men örn sådant icke af Ridd. och Adeln b i fa lies, lärer votering komma att al' Förstärkta SlatsUtskotlet verkställas efter följande proposition : 8:0 Den, sorn bifaller en tillökning i Stats-Anslaget för Indelta Armeens Befäls aflöning på sätt Utskottet föreslagit,' nemi. med 48,000 R:dr i Contant och af de till Kronan indragne Boställen 3oo6R:dr 42 sk.? voterar Ja. 5o8 Stats-Utskottets
Ständer med ett nytt och mera*orafattande memorial, hvari, bland annat, yttrades: att stridigheter om formen för beredningen af grundlagsändrings-förslag blifvit å den föregående Riksdagen började och under den då påstående fortsatta, —- att tvistefrågan, ”redan utförligen och mångsidigt afhandlad samt nästan till obehag uttömd,” skiljde sig i tvänne delar, rörande Riks-Ståndens förmenta rättighet att icke blott förkasta en grundlagsändring å samma Riksdag, hvarunder hon blifvit framställd, utan ock anmärkningsvis uppgifva nya och alldeles motsatta förslag, — att man, i ena fallet, emot bokstafliga lydelsen, förklarat meningen af ordet ”besluta” med besluta till antagande, samt i det andra, vid sidan af förbudet mot grundlagsfrågors väckande i Plena, yrkat den mest utsträckta frihet att utom förslaget göra anmärkningar, och Constitutions-Utskottets pligt att inrymma dem alla, både i sammanjemkningen och i omröstningspropositionerna, — att den till Utskottet då ingifna motion egentligen blott omfattat den förra delen af berörde tvistefråga, nemligen ett klart bestämmande af Riks-Ståndens veto mot Constitutions-Utskottets grundlagsändringsförslags ovilkorliga hvilande till nästa Riksdag, — och att Utskottet, vid öfvervägande af detta ämne, stadgat sin öfvertygelse, att den i Grundlagarne nedlagda conservativa principen skulle snarare förhöjas än försvagas af Riks-Stånden lemnadt fritt val att, genom deras pluralitet, omedelbart vid första Riksdagen i dess helhet undertrycka ett af Utskottet afgifvet grundlagsändrings-förslag; hvaremot, i händelse denna pluralitet ej vunnes, och sålunda, när tre Stånd gillade förslaget eller två Stånd stannade mot två, samma förslag borde hvila till afgörande vid nästa Riksdag. I följd häraf föreslog Utskottet, att sednare momentet af 56 §.
Betänkande, i anledning af väckt motion om förvärfvande för Sta tens räkning af förra allmänningen Trenningshult och Kronos katte-hemmanet Trenningen. Uti förenämnda, inora Vällofliga Borgare-ståndet af Herr C. Hasselrot väckta motion, har blifvit anfördt, att de olyckliga följderna af det stats-ekonomiska misstag, sora blifvit begånget vid krono-allmänningarnes delning, numera läge för öppen dag, sedan skogen å dessa allmänningar blifvit helt och hållet sköflad. Det vore ock naturligt, att följden skulle blifva sådan, emedan friheten, så helsosam och lifgifvande den ock vore för jordbruk och näringar, visat sig lika förstörande inom skogs-hushåll ningen i anseende dertill, att en större ögonblicklig vinst uppkomme af skogens förvandlande lill ett räntebärande kapital, än af skogens begagnande uti en i förhållande till återvexten svarande mån. Dertill bade kommit alt, i anseende till de delade parkernas belägenhet på flera mils afstånd från de hemman, åt hvilka de upplåtits, det icke lönat sig för hemmans-egarne att bekosta tillsyn å de riDga skogstegarne, utan bade de funnit fördelaktigare att sjelfve afrödja dem, än att lemna dem till sköfling af skogstjufvar. Ingenstädes inom riket visade sig likväl skogsförödelsens följder mera framstående, än på de fordom med rik ekskog bevuxna Svältorna i Westergöthland. Inom dessa Svältors område hade för 20 år sedan funnits en vacker kronopark vid namn Trenningshult, af 1,200 tunnlands vidd; men enär denna park var den enda inom Gäseneds härad, hvarifrån häradets innevånare kunde förses med timmer till sitt byggnadsbehof, beslöt Kongl. Majit den 10 Mars 1832, det densamma finge under allmän vård och förvaltning förblifva, med vilkor, att skogens uppmätning, indelning till trakt-huggning och framtida bevakning skulle af häradet bestridas.
Frågan om södra stambanans framdragande öfver Nässjö eller öfver Göthaström åt Tenhult kan ses såväl ur en högre, allmännelig statssynpunkt, som utur en mera inskränkt, provinciel. StatsUtsk:t har hufvudsakligen framhållit den sednare; jag deremot ber att få egentligen fästa mig vid den förra. Men innan jag dertill öfvergår, nödgas jag anhålla om några ögonblicks upmärksamhet för att granska halten af de skäl, som af Utsk:t blifvit framställda till fördel för Lagalinien. Dessa skäl äro med en stor talent sammanförda, och de siffror, som kunnat hemtas utur jernvägskomitéens statistiska berättelse, äro med så mycken skicklighet begagnade, att den, som icke är med ämnet dess mera hemmastadd, lätteligen kan låta sig deraf öfvertygas; men af hela upställningen vill det synas — och jag ber mina motståndare inom Utsk:t och framför allt min värde vän, Riksg.Afdelms Ordf:de, hvilken jag mer än väl vet icke låter leda sig af någon annan bevekelsegrund än hvad han anser rätt och sannt vara — jag ber dem icke anse detta uttalaude såsom någon slags tillvitelse — det synes såsom om afdelningen först fattat sitt beslut och derefter med ospard möda Den Sä April e. m. »ölet att derföre samla tillräckliga skäl. Utan annan synpunkt ka® icke jag förklara den partiskhet för Lagalinien, som Utsk:ts Betänka svnes mig ådagalägg». Utskrt söker till en början visa a-tt förra Ständers beslut »fsett alt södra stambanan skulle framdragas genom Lagadalen. Genom de Betnnkrt vidfogade reservationer är likviil klarligen ådagalagdt att »Ständerna, utan att i sin helhet antaga det af K. M. antagna föi-slaget, anslogo vissa summor tilt delar deraf oell besiöto att ny» undersökningar borde utföras, för att utröna förmånligaste sträckningen af de jernvägar, sorn skäligen borde af Slaten i framtiden bekostas». — Derigenom hafva äfven, efter min upfattning, R.
Vår underdåniga Skrifvelse af den 17 sistlidne November innehåller, fästa det villkor, att de utomordentliga behof och föremål, i och för hvilka de summor, som deraf uttagas, ansetts erforderlige, skola fullständigtupp - 68 gifvas, och en summarisk redovisning deröfver upprättas, på det Vi, eller väre Revisorer, må jemväl kunna deraf erhålla en ledning, till vinnande af nödig-specjell kännedom om dessa medels användande i hvarje särskildt fäll; Men sorn Kongl. Majit, uti till Oss aflåtet svar, underden 'Jt i denna månad, i Nåder förklarat, att Kongl. Majit, i afseende på Creditivens begagnande och redogörelsen derföre, vill noga iakttaga hvad 63 och 64 §. §. Regerings-Formen, samt 5o och 68 §. §. Riksdags-Ordningen i detta afseende föreskrifva, utan medgifvande: af sådane villkor och föreskrifter, som deremot kunna vara stridande; så bafve Vi, genom Vårt Stats-Utskott, vid dess slutliga Skrifvelse till Väre Fulimägtige i Riksgälds-Contoiret, låtit detta Nådiga förklarande till rättelse lända» §. i4. I anledning af Kongl. Majits Nådiga Pro-i position, af den 27 Februarii detta år, angående dels ytterligare anslag för fullbordandet a£ Götha-Canal, och dels åtskillige andre GöthaCanal-Bolags angelägenheter, hafva, utöfver de af Rikets Ständer år 1818 i Byggnads-låne-biträde, för innevarande år 1823, bevilljade 3oo,ooo R:d., ytterligare 100,000 Riksdaler, sorn, enligt arbetsplanen för året erfordrades, af Oss blifvit anvisade, alt af Banquen förskjutas; Hvarjemte Vi, med bifall till hvad Kongl. Maj;t i Nåder föreslagit, rörande byggnads-biträdet för de påföljande åren, beslutit, att, i sådant ändamål, följande summor komma att utgå, nemligen: 59 för år i8a4 ; R:d.
2:o att vid slutet af sommaren år 1849 blef uppmärksamheten fästad vid olämpligheten att i ammunitionsförrådets brädbeklädda skjul förvara det betydliga och dyrbara upplaget af handgevärskulor, uppgående till omkring 3£ millioner, och den ännu större att der upplägga det, i mån af tillverkningens fortgång, växande partiet perkussionsbovnber, hvilka i färdigt, tillstånd icke få förevisas andra, än de om tillverkningens hemligheter underrättade personer. Enda sättet att skyndsamt och innan den årstid, då allt murarearbete för köld måste upphöra, erhålla de så nödvändiga lokalerna i användbart skick, var således att på ackord inom förslagssumman låta verkställa igenmuringen. 3:o att grusningen af artilleriplanen icke har föranledt något öfverstigande af den i kostnadsförslaget uppförda och å Eders Kongl. Maj:ts nådiga stat för år 1849 i nåder anslagna summa till detta behof; af hvilken orsak anmärkning hvarken i Krigskollegii artilleri-revision eller i Eders Kongl. Maj:ts Kammarrätt blifvit gjord deremot att arbetet icke på entreprenadaukt.ion utbjöds. Stockholm den 18 Februari 1852. A General-falttygniästare-embetets vägnar, N. G. THESTRUP. Fält-tygmästare. A. Kullberg. Kongl. Krigskollegii Fortifikations-afdelnings underdåniga utlåtande, i anledning af Rikels Ständers Revisorers Berättelse om granskningen af 1848 oell 1849 ärs räkenskaper för de under nämnde Afdelning ställda fonder. Stormäktigste All erit ådigste Konung! Efter erhållen nådig remiss af den 24 nästlidne Januari å Rikets Ständers sednast församlade Revisorers berättelse om verkställd granskning af Eders Kongl. Maj:ts — 264 — och Rikets Krigskollegii räkenskaper för åren 1848 och 1849, får Kollegium öfver samma berättelse, i hvad elen rörer de under Kollegii Fortifikations-afdelning ställda fonders förvaltning, nu i underdånighet afgifva utlåtande: Ordinarie och extra statsanslagen.
Låt alun koka tills den är upplöst, borsta sedan in den heta lösningen i springor och andra ställen, der insekter finnas, och dc dödas ovilkorligen, under det att ingeu fara finnes för möblernas förstöring. Viola X. F Ö D D. Det verksammaste medlet är: att noga igenkitta springorna mellan golf och panel; att väl tillklistra springorna mellan panel och. vägg; att väl fastklistra tapeterna, så att inga gömställen finnas; att igensätta alla sprickor i tak och taklist; att fylla golfspringorna med fin sand och gips eller cement; samt att, sedan allt detta är gjordt, noga tillse att inga djur finnas qvar i rummen ä väggar eller i möbler. » Husläkare ». Blif stenograf! ligen u t k o m m e n. (G. 17997x1) E n dotter. Upsala den 3 juni 1888. Försök med 12 timmars blötläggniog i urin; gnides väl, lägges sedan i varmt såpvatten och behandlas derefter som vanlig tvätt. — Om fläckarne varit tvättade förut gä de ej ut. Viola X. E N N:R 2 1. Jag råder Er att ej begagna virkade koftor till barn. De bli gerna för trulsiga — hvilken garnsort man än begagnar — och taga lätt smuts ät sig. De trefligaste små barnkoftor sys af ljusgrå eller hvit flanell; utuddas medels languette af tvinnadt viktoriaeller mossullgarn, i hvad färg man Önskar. Viola X. ' Jernen rengöras väl i såpvatten och aska. Då de äro varma och strykningen börjar, strykes först på en linnelapp fuktad i kallt mandel-, eller silkestvål vatten; derpå gnides jernet med hvalraf (inlagd i en linnelapp), aftorkas åteiinren på den fuktiga tvållappen. Sätt aldrig jernen på ugnen, förrän den är alldeles het! Viola X. När ni beställer skor hos skomakaren, så bed honom lägga ylle eller linnelappar i stället för skinn till hvad skomakarne kalla bottenlägg i skodonen och ni skall slippa obehaget. På redan färdiga skodon kan man sticka några hål i sulan. U. A. bild.