Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ank. till Exp.-Utsk. den 12 Ang. 1851, kl. 1 o. tk Memorial, angående förändringar uti bokföringen och redovisningen vid Tumba Bruk. Genom 239 § af sednaste Banko-reglemente, hafva Bankofulhnäktige fått sig ulagdt, att, före innevarande lagtima riksdag, låta utarbeta och för Banko-utskottet framlägga förslag till föreskrifter för framlida hushållningen vid Tumba bruk i allmänhet samt att införa sådan ordning för bokföringen vid bruket, hvarigenom ökad kontroll å bruksförvaltningen på stället kan vinnas, i hvilket afseende jemväl borde iakttagas, att faktiska utgifterna för och inkomsterna af jordbruket vid Tumba blifva specifikt bokförda å derför upprättadt serskildt konto. Sedan fullmäktige, i anledning häraf, åt tvenne af Bankens tjenstemän uppdragit att uppgöra förslag till förändrad bokföring vid bruket, samt förvaltaren vid Tumba, efter lemnadt tillfälle att sig utlåta Öfver det af bemälde tjenstemän, på grund häraf, upprättade förslag, förmält sig icke hafva något att i hufvudsak deremot erinra; är detsamma af fullmäktige till Utskottets bepröfvande öfverlcmnadt, med hemställan, att, enär förslaget, enligt fullmäktiges åsigt, innefattade ökad kontroll å bruksförvaltningen på stället, bokföringen vid Tumba målte få till hufvudsaklig öfverensstämmelse dermed förändras, äfvensom att åtskilliga, för lillämpninBih. till Ii. St. Trot. 1850 $ 1801. 6 Sami., 1 Afd., 28 Haft. 1 2, Bankb-Ul-skotMsMemorial, fi:o 71. gen af förslaget i sin helhet, nödiga. ansedda, förändringar, i afseende å redovisningen ech htnhållniugen i öfrigt vid bruket, måtte fa vidtagas.
Lagen för Rikets Ständers Bank af den 1 Martii i83o stadgar uti 4 §.: ”Den Summa af 4>400>000 R-dr som Rikets Ständer vid denna Riksdag till Banken anslagit, såsom återstod af Rikets Skuld för kostnaderne vid 1808 års krig, skall, utan beräkning af Bankens fasta egendomar och inventarier, utgöra en Bankens behållning utöfver de förbindelser för hvilka Banken ansvarar, och användas endast till förstärkande af Bankens Metalliska Fond, sedan Silfverutvexlingen börjat, så att möjligen inträffande Capitalförmiuskning under året af vinsten ersättes.” Året 182g inflöt till Banken: Förvaltnings-kostnader och tillfälliga Anslag 184,447: 33. l\. Och,sedan Banken deraf fått för sig afsätta 266,666: 32. — hade för Riksgälds-Contoiret kommit att återstå . i5o,6o2: 42* n. eller något mera än som vid Riksdagen var heräknadt; men af anledning som här nedanföre utredes, erhöll Riksgälds-Contoiret för det nämnda året icke mera än R:dr 5o,i54: 46- 2. som var R:dr 99,845: 1. 10. mindre än Rikets Ständer i rundt tal påräknadt, och R:dr ioo,447: 44’ 9’ mindre än Öfverskotta på behållna Räntevinsten egenteligen utgjorde Året i83o inflöt till Banken: Ränte-Inkomst .. 671,352: 8. 8. Dermed godtgjordes: 1830 års Ränte-Utgift 35,i4o: ii. ■— Förvaltnings-kostnader och tillfälliga Anslag 285,377: 3r. 8. 3t05,^- g. hvarefter behållna Räntevinsten uppgick till 351,816: 26. 6.
Pris 1:50 för häfte För subskribenter 7:50 for hela verket (Postanvisning). Subskription hos JAKOB KULLE, Postadress Stockholm. kunna vi ej vidare yttra oss därom. I afton gifves » Lilla professorskan » och i morgon » Ambrosius ». Om söndag middag kl. 1 gifves den första gratismatinén för hufvudstadens arbetarebefolkning, hvavid skådespelet » Ära » uppföres. På aftonen samma dag gifvas skådespelet » Stulen lycka » o c h komedien » Kapten Puff ». Denna teaters nästa nya program upptager tvänne svenska originalpjäser, nämligen » En ny roll », proverb i en akt af Vilma Lindhé samt » Två valspråk » af Anna Vahlenberg-Kjerrman — båda författarinnorna välkända för Iduns läsekrets. Hon mindes en dag — då var hon lycklig! Den dagen därborta pä dårhuset, då mörkret vikit undan o c h hon s o m befriad trycktes i sin mans armar. Hur kär var han henne ej — hur tålig o c h fördragsam! Och hon mindes en annan dag — då hon s o m ung flicka första gången hörde honom tala kärlekens språk till henne. L y c k a! Ja, då var hon lycklig. Och all denna lycka — den var j u ännu hennes — den kunde hon ej lemna. Nej — men hennes konst skulle foga sig in i hennes lycka, sådan denna nu en gång blifvit henne beskärd. Hemmet var nu en gång hennes värld; i den måste hon stanna, det Mozarts-fesi. Hundrade årsdagen af Mozarts död kände h o n; hon kände, att om hon nu gick, o m kommer att högtidlighållas af k. hofkapellet med hon följde målaren, skulle hon för alltid krossa en konsert i Musikaliska akademien i morgon ej blott de sina, utan ock sig själf, ty hennes lördag. Programmet upptager bland annat Mozartz hjärta var fastvuxet här, och sin konst kunde hon g-moll-symfoni. dock ej skänka mera än, o m o c k en stor del, af sitt väsens djupaste känslor.
Då ostridigt är, att fartyg kunna i Sverige byggas, utrustas, bemannas och underhållas, med mindre kostnad, S,n i Norrige, och att dem Rikens lägen äro för handeln lika fördelaktiga samt deras export-arti klar, oberäknade Fiskvarox, till större delen likartade och således likil begärlige å utrikes orter, synes det äfven kunna med säkerhet antagas, att båda NatioStörnes Skepps-Redare ega samma tillfällen och utvägar, utn de fritt fa begagnas, att med fördel besörja fragten af de varor, som utskeppas från Sverige, och af dem, hvilka införa9 till bägge Rikena från utrikes ört, samt att således Svenska fragthandädn snarare borde draga vinst af ifrågavarande reciprocité, d|/ tillåtelsen, att införa främmande länders pr odu eter och tillverkningar är i Norrige vida mera utsträckt, än i Sverige. Om dergmot en friare sjöfart på Sverig® med Norrska fmtyg skulle för Svenska Sepps redine medför^ några tunder, så lärer orsaken dertill böre aökas, antingen uti Sveriges och Norri ges oli&a handelsförhållanden till främmande Nationer, eller uti bristande omtanka hos Skepps-redarne samt deras sjöfolks mindre skicklighet och ordentlighet, hvilka brister säkrast afhjeipas genom täflan, sorn, onär den kan underhållas med tillräcklig® krafter och förmåga, 8 ömse sidor, således, Högt Srån att vara menlig för någotdera Underdåniga Sirifvel&tri Riket, skall, genom industriers lefvande oell framgång, medföra högst gagneliga följder för bägge.
Af det föregående visar sig således, dels att Rikets Ständer äro ense i sjelfva hufvudsaken, eller derom, att Domstolsinstansernes antal bör minskas till tre, 4 Lag-Utskottets Memorial, iV.-o 70. och att indragning af Kaninersoch Lagmans-Rätterne samt, i sammanhang dermed, Riddare-Syne-Rätt är för sådant ändamål lämpligast, och dels att samtlige Riks-Stånden ansett de motioner, hvaruti en dylik indragning blifvit påyrkad, böra till åtgärd föranleda. I afseende på beskaffenheten af denna åtgärd hafva deremot Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, å ena sidan, och Borgareoch Bonde-Stånden, å den andra, stadnat i de skiljaktiga beslut, som här ofvan blifvit upptagne. Då det, vid detta förhållande, åligger Utskottet att, enligt Riksdagsordningens 73 §., hos Rikets Ständer afgifva förslag till sammanjemkning af de således skiljaktiga meningarne, föranlåtes Utskottet •vördsamt inbjuda sistnämnde tvä Riks-Stånd att med Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet sig förena. Derest denna inbjudning icke af någotdera Ståndet antages, samt Ridderskapet och Adeln eller Preste-Ståndet ej eller vill öfvergå på de öfrige Riks-Ståndens mening, hvilken, i händelse den biträdes al ettdera af föistnämnde Riks-Stånd, kommer att utgöra Rikets Ständers beslut, får Utskottet, i öfverensstämmelse med nyssberörde grundlagsbud, föreslå, att omröstning öfver frågan måtte anställas i Förstärkt Lag-Utskott, efter en så lydande Voterings-P'ropo sition: Den, som gillar Lag-Utskottets Betänkande N:o 5a , i jråga om indragning af Kämners-, Lagmansoch RiddareSy ne-Rälter, röstar Ja; den det ej vill, rustar : Nej:
N:0 440 Herr Didron, Johan Herrman Assessor. Justerades Pleni-Protocollet för den 2 den? nes, förmiddagen. Herr Munck af Rosenschöld, Eherhard, ins stämde uti de af Herr berghman till nyssnämn* 238 Den 13 Felruarii, de Protocoll anförde Reservationer mot den af 9o:de § i RegeringsFormen gjorde tillämpning i afseende å Friherre Stael von Holsteins och Herr Grönhagens Motioner. Herr Schönström, Pehr, anmärkte, att haft icke erfarit, det några Ledamöter, på sätt det nyss justerade Protocollet för den 2 dennes innehöll, yttrat deras bifall till Grefve Mörners, Adolph Göran, berörde dag, angående förståndet af 90 §. i RegeringsFormen gjorde Anförande, utan hade detsamma, enligt hvad Herr Schönström tyckt sig förnimma, snarare af åtskiliige Ledamöter blifvit ogilladt. Undertecknad ProtoCölls förande, förklå» rade, att, enligt hvad hart med fullkomlig säkerhet erfarit, och det vid tillfället förde Memorial - Protocoll jemväl utvisade, åtskiliige Ridderskapets och Adelns Herrar Ledamöter till Grefve Mörners ifrågavarande Anförande* yttrat deras bifall. Friherre Cederström , Rudolph, tillkännagaf, det han erinrade sig, att han vid ifrågavarande tilfälle, äfven bordt åtskiliige Ledamöters bifall till hvad Grefve MöiUer då anfördt. Grefve Mörner, Adolph Göran, upplästs följande: Jag har ansett mig icke böra, uti mitt nyss uppläste munteliga Anförande, låta inflytta något mera, än hvartill MemoriaPProtocol; Den 13 Februarii. 239 let gal mig anledning. Jag anhåller nu att få begagna det förbehåll, jag då tog mig den friheten göra, att få vid Justeringen af Protocollet, närmare utveckla mina tankar, om den 90 §■ i Regerings Formen tillämpning.
Frölichs förslag, så och enar det så här dags på aftonen kan vara svårt alt uppfatta rätta sammanhanget, då man flickar in en bit här och en annan der, hemställer jag, 0111 ej bäst vore att vid §§:nes afgörande följa den ordning, som betänk, angifven, hvilket ock utgör egentliga föremålet för öfverläggningen ; ty om än den vigtigaste punkten blifvit kullkastad, så skall väl ändå betänk, utgöra grundvalen för öfverläggningen i ämnet. Hr Lagerheim: Det är visserligen en Ståndets gi und lagsenliga rättighet att vid föredragningen af detta betänk, detsamma antaga med modificationer och insätta en helt ny lag med andra §§ ; men jag hemställer om det skall befordra ordning vid afgörandet, ifall vi nu skulle frångå den af Utsk:n föreslagna paragraferingen och i stället antaga en annan omkastning af §§:na. Är detta icke desto väsendtligare nyttigt, så tror jag att mera ordning vinnes genom att i afseende å §§:nes uppställning följa det betänk., vi hafva under öfverläggning. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då flere ledamöter begärt pröfning nu genast af Gr. Frölichs ifrågavar. förslag, men andra deremot, att pröfningen af samma förslag borde tills vidare uppskjutas, ansåg Hr Landtm, sig till Ståndet böra hemställa, 0111 det behagade besluta att pröfningen nu borde äga rum. Ropades ja och nej. 20 H. 60 474 Dan 18 Februari e. m. Hr Landtm, hemställde* 0111 R. o. Ad. ansåg denna pröfning tills vidare böra uppskjutas. Ropades äfven ja och nej. Hr Landtm, förnyade sin först gjorda propos., om R. o. Ad. ansåg pröfningen nu böra företagas. Ropades starka ja, blandade med inånga nej. Då Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att ja öfverröstat nej, begärde Hr von Hartmansdorff votering.
— Lack, ^airsn 6o!)iisI, Alsjor. ri) I?7- — vvn Knörrin», ^nron, kv1s) ,r. 184- -— Xvlicul!, Hnäers, I^ianrensnr, Lrvaiisr hos H. K. H. Hertiginnan af Sövermanland. is)7- — Lcure, 8cen, Alafor. /r) Ledamot uti Oeconomi dltstottet. />) L!e<5tsr. c) Led. uti Sanco . Utff. Led. uti Las - Utst. 189. Friherre brinck, ^reeiric stseolr, Lxma Orelia. Cantzlist i stuliiriee-LxpLc!. af Konuirqens Cantz!:. Sedermera Frihrrre iLunaic, Lulk-k fodsn. ry i. — vvri DanekvarÄ, Larl Oooig, Ofverste, N. S. 0. 19a. -— SsuckeldcrK, 8err>6t H/Inxnu, 0>'pi'aina. a) Eedn mera Fulimaatig Herr L»lverAo!pe, t-'re» eilie, Lunco -LommiL^rius. 200. — von kriesrneiorkt, Lemvig, Lene ra! - tVIajor, Oom. Sw. O. 202. — vnr, 6e66s, ?el«r ICiaies, Kaminar-. IdaV, floris - R-", R. N. O. 2Os. — /v>«Llkif>:Im af Margrrkelund, Luliät IHe. 61 ic, l.ieriiLnarm. Lio. — Ii mLuarsua, liria kbi-in, Hof-Stallmästare R. N. O. L) 2>l.
Ty frij äst tu för tylpachtigheet, Oförstånd och oskickligheet. Vthi thenna stool tu och vpstigh, Hwar medh iagh then macht gif wer tigh Att lära andra som tu förmå, Ey lengre sittia höra på. Önskar här medh aff Himmels högd Tig mycken lycka medh stoor frögd.” Palladius uttalar sin glädje öfver att hafva följt Diligentias råd. — Sc. 3. Circejus klagar öfver sin dårskap, sin förspilda ungdom och förstörda förmögenhet och slutar med varningar till ungdomen, hämtade ur hans egen erfarenhet. Epilogen framställer moralen af skådespelet, lyckönskar magistrarna och tackar fruar, jungfrur och studerade personer för deras ”audiens.” Slutkören lyder så: Concede nobis, tu pater optime, Sic hisce terris qværere gaudia Comoediarum ludrica, ne tua Perdamus illic coelica jubila. Hammarskölds496 jemförelse emellan Aristofanes och Chronander med thy åtföljande angifvande af orsaken, hvarföre den sednare ej lyckats uppnå sitt mönster, kan endast förklaras ur hans obekantskap med medeltidens och reformationstidens tyska drama. Aldrig hade väl Chronander drömt om, att man i honom skulle se en förolyckad svensk Aristofanes, och minst af allt sökte han träda i den store Attikerns ”väldiga fotspår,” han inskränkte sig till att helt enkelt beträda den anspråkslösa gångstig, som de tyska skolkomediförfattarna upptrampat. Hans förebilder har man, som lätt inses, att söka i stycken, sådana som det vid universitetets invigning sju år förut uppförda Studentes. Plananläggningen i dessa studentkomedier är alldeles densamma som i ”Surge.” Man jemföre det af Grässe i korthet angifna innehållet utaf Johan Georg Schochs år 1618 författade ”Komedia vom Studentenleben,” hvilken komedi i sin ordning är en omarbetning af Stimmelii Studentes. I den framställes motsatsen emellan de liderliga och lättjofulla samt de sediga och flitiga studenterna.
Den 19 September. 625 of den zo nästledne Augusti hrmstält och föreslagit, huru med Bränwins» bränningen i Riket hädanefter för» hällas mä, har Preste-Ständet i anledning af Utskottets serskildta tilstyrkande, och i afseende uppä Kongl. Maj:tS nädiga proposition i detta ärende af den 2Z Augusti, för dest del bifallit, att, dä de föreskrifter, som i Utskottets betänkande innefattas, i händelse de gillas, icke kunna lända till efterlefnad förrän efter detta ärs siut, emedan i stöd af förra Författningar, afgiftrn för Bränwins-bränningen ända till dch redan blifwit rrlagd, denna bränning mätte genom snart utfärdande tillätclse, ben i nästkommande October kunna taga sin början, samt sedermera pä sätt förut stadgat är, till ärcts stut fortfara; hwilket genom Protocolls» Utdrag skulle de Respectivc Mcd-Ständen wördsamt och wänligen communiceras. Ol lupr». Lx krotocollo 7. II. Utdrag af Protoxollck, hältet hos Hög» wörbige Prestc-Ständet den IZ September 1809. S. D. Efter upläsande af Kongl. Majus nädiga proposition af d. 17 nästledne Augusti, angäende förökning af underhället för bpsatte Personer, beflitS, att densamma skulle till Riksens Högloft. Ständers Lag-Utskott remitteras; hwilket genom Utdrag af Pro» tocollet ffulle till de öfrige Respcctive Ständen samt Lag,Utskottet wördsamt och wänligen inberätta-, l-lt Lx kr otocosto 7. Hstmezuitt. Utdrag af Protocollet, hälle» hoS Högwördige Prcste-Ständet den iz September 1309.
Klostret användes till skola: bigotteriet har fått lemna plats för upplysning och frihet, men de ungdomsfriska, högljudda rösterna klingade så främmande bland de allvarliga, formsköna marmorkolonnaderna, de smärta, oroliga ynglingagestalterna passade så litet i de trånga celldörrarne, att jag vände bort hufvudet, som man vänder det bort från en allt för skarp ljusreflex på en dunkel tafla. En stor saknad blef att icke få höra det härliga orgelverket brusa. S:t Niclas’ orgel lär vara en af de bästa i Europa. Den har 5 klaviaturer, 72 register och 2,916 pipor, och dess väldiga tonmassor måste vara af en storartad verkan. Vi hade nu nätt och jemnt tid att skynda ned till jernvägsstationen, der det stoj och bråk, som alltid föregå ett tågs afgång, redan hade begynt. Vi lyckades att, som vi trodde, få en kupé för oss sjelfva, men just som vagnarne skulle sätta sig i rörelse, kom en mycket liten och mycket nervös herre intumlande, åtföljd af en ofantligt lång och mager fru, som, gripande honom i rockskörtet, började, stående på trappsteget, att på »plain english» gräla öfver, som hon påstod, hans opassande brådska. Jag för min del tyckte, att det var mera opassande att gräla, men tycke och uppfattning äro så olika här i verlden. Konduktören, som visst delade min uppfattning, afbröt nu sparlakanslexan med en knuff, som hastigare, än ämnadt var, förflyttade frun in i vagnen, och så voro vi ånyo ute i vida, vida verlden. Var vägen mellan Syrakusa och Catania enformig, så var deremot vägen mellan Catania och Taormina skiftande och leende som en sextonårings drömmar. Öfverallt fängslades blicken af de täckaste taflor.
Samfund more öfwerstödigt att uppräkna alla de olyckor, som skulle blifwa följderne af ett motsatt afgörande, följder af den derigen m hos främmande magter uppkommande öiwertygelse, att nn icke äga wilja, enhällighet och sjelfförsakelse, dä wi upmanas att bewara wär frihet. Denna urgamla Stat nedsänkt till wanäran af ett lyd-Rikc; desi yttre och inre förhällanden af utländska magtspräk bestämde; frukterne af jordbrukarens swett och möda, utpräsiade af sirmma hand, som smidt desi bojor; landets kärnfulla ungdom twungen at^ under en främmande himmel för en främmande sak strids - Den 2 April. 27 -a och blöda. — Se der blott nägra matta drag af den rysliga taflan. 3^tte det ewigt bli öfverflödigt att här framställa det öde, som öfwcrgätt Pälen, det öde,som fö« restär hwarje Stat, der den slocknande medborglighetens sista gnista qwafwcs af parti-andan och Egoismen. I de ärofulla märken, som pryda Vesta murar i minnet af de uräldriga orsakerne till sin upprinnelse och sin benämning, finner Rikets sörsta Ständ pligten att wid detta för Swensta jordens beskydd och Swensta namnets ära wigtiga, högst wigtiga tillfälle, yrka den enda företrädesrätt det begär: art gifwa ett ädelt och medborgerligt efterdöme. Följdt af wära MedStander stola dest werkningar för wära samtida bereda den enda möjligheten att ät de efterkommande lemna arfwet af ett obefläckadt namn, af en osörstränkt sjcfständighet och af en erkänsla lika »varaktig med dem bäda.
Ett lån, å hvars ursprungliga belopp årligen inbetalas 6 procent, deraf 5 procent beräknas såsom ränta för det återstående kapital-beloppet och öfverskottet afgår å sjelfva kapitalet, amorteras under 37 är. Ett lån, å hvars ursprungliga belopp årligen inbetalas 6 procent, deraf 4 procent beräknas såsom ränta för det återstående kapital-beloppet och öfverskottet afgår å sjelfva kapitalet, amorteras under en tid af 28 '/> år. Ett lån, å hvars ursprungliga belopp årligen inbetalas 7 procent, deraf 5 procent beräknas såsom ränta för det återstående kapital-beloppet och öfverskottet afgår å sjelfva kapitalet, amorteras under 26 är. Ett lån, ä hvars ursprungliga belopp årligen inbetalas 5 procent, deraf 4 r/> procent beräknas såsom ränta för det återstående kapital-beloppet och öfverskottet afgår å sjelfva kapitalet, amorteras under 52xk är. Ett lån, å hvars ursprungliga belopp årligen inbetalas 5 procent, deraf 3 procent beräknas såsom ränta för det återstående kapital-beloppet och öfverskottet afgår å sjelfva kapitalet, amorteras under nära 31 är. * STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN. 1854. Stals-Vtskotlets Utlåtande, N:o 273. 1 \:0 993. Arik. till Exp.-Utsk. den 7 Sept. 18S4, kl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition ifråga om Statens medverkan för jernvägars anläggning, jemte väckta motioner, angående sättet för dylika anläggningars åstadkommande. (R:gs Afd.)
Utskottets Utlåtande, V 1. s 121 — 274, återrem. af BondeStåndet, ix s 38o, af Adeln, IX s 384, af PresteStåndet, ix s 384 och Ytterligare Utlåtande, med Förslag till ändringar i den uppgjorde Tariffen, V 1. s 378 — 4ll > hvaröfver Adeln yttrat sitt beslut, ix s 744 — 768, PresteStåndet, IX s 726 och 770, BorgareStåndet, ix. s 773 •—788, bif. af BondeStåndet, ix s 697. BondeStåndets åtgärd vid MedStåndens baslut, IX s 979. Förslag till jemnkning af inom RiksStånden yppade skiljagtigheter, Y 1. s 473—49°» i anledning hvaraf Adeln stadgat för sig särskild mening, ix s 1091, BorgareStåndet, IX s 1098, PresteStåndet, IX s ii 12, BondeStåndet, IX s 1120. Voterings Propositioner i afseende på Ståndens skiljagtiga meningar, Y 2. s 3 — 22, gill. af PresteStåndet, ix s ii4o, 1143, i anledning af dem BorgareStåndets beslut, IX s iigö, 1197, gill. af BondeStåndet, IX s 1201. PresteStåndet bar accederat till BorgareStåndets beslut, ix s 1221. Memorial om i anledning af desse Propositioner inkomne Remisser, V 2. s 24 — 28, bif. af PresteStåndet, IX 3. s 8, af BorgareStåndet, IX 3. s io, af BondeStåndet, ix 3. s i5. Dito med Förslag till reglementarisk» Föreskrifter och Underrättelser, om hvad som vid Förtullningen bör iagttagas, V 2. s i45 — 168, bif. af Adelil, ix 3.
Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit täcktes, genom ändring eller tillägg uti Mäklare-Instructionen, förbjuda mäklare-slut om varors levererande på aflägsnare terminer, än 14 dagar från slutsedelns datum, med mindre än alt köparen vid sådan afhandlings ingående förpligta t sig att genast och contant betala lill säljaren en handpenning af minst tio procent af den slutade varans värde, hvilken bestämmelse motionären anser nödig, för att undanrödja det förderfiiga och oefterrättliga missbruk, som nu lärer bed rit vas förmedelst dylika slutningar, hvilkas närmaste följder motionären beskrifver genom, allmänna exempel sålunda, att A förbinder sig, medelst af Mäklaren utfärdad slutsedel, att, efter tre, sex eller nio månader, leverera tili B ett . visst quantum vara, vanligast spanmål elier bränvin, till faslstäldt pris och mot rättighet till liquids erhållande vid skeende leverans, men hvarvid, enligt erfarenheten , sällan händer, alt säljaren innehar, eller ens ämnar att anskaffa den bortslutade varan, lika litet, som det lärer ingå i köparens beräkning att emottaga densamma, utan är den ömsesidiga speculationen dervid att skörda en vinst på den andra contrahenlens bekostnad sålunda, att, vid leverans-terminens inträffande, en contant ersättning skall utbetalas till det belopp, som svarar mot prisskillnaden emellan det i conlractet bestämda och Bih. till R. St. Be sv.- och Elion.-Utskottets Betänkande, A:o 3j. det vid sistnämnde tid verkligen existerande priset ä den vara, som är i fråga, och hvilket sednare pris dessutom icke lätt kan utrönas, alldenstund falska pris blifva noterade, till följd af fingerade försäljningar, hvilka utgöra ett serskildt vingleri, föranledi af det nu öfverklagade.