Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den inmändning, ar bräcket lil BewillningsFörordning nämner summariska upgifrer, och at rexpeckive Ständen wid detta ordalag ej fästat nägon anmärkning, kan jag för min del aldeles ic, ke anse gällande. Upgifts-^ormulaircrne hafwa icke warit i de re8peckivc Ständen föredragne förr an wid det sista af Utssorret ingifne Betänkande, och således icke kunnat förr af dem granssas; och der är just om Veste frägan nu ar. Antingen man antager Högloft. Ridderssapets och AdelnS, eller Högwördige Präste-Ständets eller Hederwärda Bonde-Standets, äro alla i wistt afseende summarissa, och de mäste wara der, ry icke kan nägon skattdragande specificera sina ärliga inkomster i minutier, men icke är meningen, ar al! flags egendom, näring Sjette Bandet. N-o izos Den zo Mars. näring och rörelse, som inom samma laxerinZsvistrim eller i Stad innehafwes, stola i afgifkerne sammanfläs och afdragning för alla pä en gäng beräknas? Här är egenteliga hufwud-ämnet, stola i fräga warande ^ormulairer wara sa summarista, som Utstoktet föreflagir? eller stola de hafwa någon större utförlighet? Det sista akerngtivc-t hafwa z Stand antagit, och här är den gräntö, inom hwitken Utskottet torde böra stadna. Annorlunda lärer det icke eller kunna wara, da man jemnförer de första §.§. i BewillningS-Författningen, som tyve» ligen och särskildt utsätta hwad som bör upgifwas til laxe,INA, sa wäi i ^/lLximisom bellen, och äfwen lika särstildt upräkna de hwarjehanda afdrag, som fä göras.
Den, som vill, att evenluela införselsafgiften bestämmes för jern, smidt eller valsadt: stång-, platt, % tum tjockt och deröfver, under 12 tums bredd, och öfver % tums fyrkant, till 4 R:dr; för bandoch plattunder % tums tjocklek, bultoch gallersamt sänksmide, rundt eller kantigt, knipoch fyrkantaf 5/s turn och derunder, skäroch klippjern, saltpanneplåtar, 3/s turn tjocka och deröfver samt af 12 tums bredd och deröfver, till 3 R:dr; samt för plåtar, oförtenle, under % tum tjocka, af till och med 6 lispunds vigt stycket, till 8 R:dr 24 sk., allt per skeppund stapelstadsvigt, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bestämmes denna införselstull, för stångetc. till 5 R:dr 16 sk., för band-etc. lill 6 R:dr 32 sk., och för plåtar etc. lill 11 lUdr 5 sk. 4 rst skeppundet stapelstadsvigt. Reträffande artikeln kläder, gång-, linneoch säng-, ej specificerade, nya, andra slag (än fruntimmers-, af till införsel lofgifna tyger) har Utskottet hos BorgareStåndet förut hemställt, att Borgare-Ståndet ville, med frånträdande af sitt beslut att godkänna den af Utskottet, jemte införselsförbudets upphäfvande, föreslagna förändrade förtullningsgrund för denria artikel, såsom tullsats derå antaga den sistlidna riksdag eventualiter bestämda införselsafgiften, 33Va procent af värdet. På sätt äfven förut anfördt är, har införselsförbudet å kläder, »andra slag», genom tre Stånds beslut upphört, så vidt det afser af till införsel lofgifna tyger, men qvarstår deremot i hvad det omfattar af till införsel icke lofgifna tyger, rörande hvilken fråga två Stånd stannat emot två; och hafva, under förutsättning att Borgare-Ståndet till ofvan anförde hemställan lemnat bifall, samtlige
Under hela dagen kunde patronessan icke låta bli att undra öfver sin mans förändring, och derest hon icke ansett för någonting komplett omöjligt att han skulle ha vågat vara stadd i olofliga ärenden, hade hon lätt inbillat sig att han fått syn på något fruntimmer, som hon sjelf icke kände. Men bland alla deras bekanta i hela orten fans ju ej en enda, som icke Fabian sett minst tjuge gånger, och vid hvarje anställd pröfning hade det alltid visat sig att han sett en hvar utan fara. Detta väl inskärpt i minnet, lugnade sig fru patronessan. Och sedan hon tillbragt dagen med hvarjehanda små husliga och moderliga förströelser, gick hon tidigt till sängs, ty hon plågades alltid af ledsnad, då hennes Fabian, som hon i grunden älskade, ej var hemma för att afgöra hennes kärlek och hennes gnat. Det kunde vara omkring en timma efter det fru Ulrique-Eugenie insomnat. Och liksom hon, sof hela husets personal ty ehuru en piga visserligen var beordrad att invänta patronen, tyckte sig denna ha gjort nog, då hon, emot befallning, satte förstugudörren på glänt. Det öfriga lemnade hon åt någon innevånare i drängstugan. Som sagdt kunde det vara omkring en timma efter det fru Ulrique-Eugenie insomnat, då hon, störd af något buller ett slags vridande och skrapande helt nära sig försökte öppna ena ögonlocket, en signal, som borde tillhålla Fabian att icke så der förgäta en bland sina förnämsta skyldigheter, den nemligen att icke störa sin hustru. Men signalen blef helt och hållet utan verkan. Under så fatta omständigheter såg sig frun tvungen att öppna äfven det andra ögonlocket, för att med ledning af den nästan lika sömniga nattlampan söka upptäcka i hvad tillstånd Fabian var. Hennes första blick föll på soffan midt emot ... som var tom; den andra träffade gungstolen, men då denne dels stod i skuggan af de vidlyftiga sparlakanen och dels äfven hade minsta möjliga upplysning från lampan, kunde patronessan ej upptäcka mer än ett par fötter. Men det var också dessa som haft den näsvisheten att oupphörligt röra sig, hvarmed bemälte fötter ännu fortforo.
Direktionen öfverflyttad, från och med år 1828, och af Direktionen utförd efter derom gällande särskilta föreskrifter, sednast gifna i Kongl, Majus Nådiga Reglemente den si September i833. För anslaget, som städse hållits afskiljdt från öfriga under Direktionens administration stående medel, ingår årlig verificerad redogörelse till Kongl. Kammar-Rätten, för att i Öfver-Revisions-Departementet granskas. Slutliga granskningen af ifrågavarande anslags förvaltning tillkommer uteslutande Rikets Ständer och deras Revisorer, hvarföre ej heller Armeen, genom dess Fullmäktige, tagit någon befattning med reviderande af redogörelsen eller undersökning af Direktionens förvaltning i denna del. Genom den till Kongl. Majtt af Direktionen under den 3o sistlidne Augusti afgifna, infordrade underdåniga Berättelse om tillståndet och styrelsen af här ifrågavarande statsanslag för åren i838 och i83c), och sedan, efter skedd reqvisition, dertill hörande Bref, Direktionens Protokoll och Registratur blifvit till Rikets Ständers Herrar Revisorer utlemnade, samt då redogörelserna finnas att i Öfver-Revisions-Departementet tillgå, äro Herrar Revisorer redan i tillfälle till en fullständig granskning af omförmälda statsanslags förvaltning och redogörelserna för detsamma. Af det föregående torde det vara tillräckligen ådagalagdt, att, med. undantag af redogörelsen för statsanslaget till militär-enkors och barns pensionerande, hvilken redogörelse alltid varit af Rikets Ständers Revisorergranskad, de öfriga under Direktionens förvaltning ställda fonder äro af den natur, att någon speciel granskning af dessa fonders — 300 förvaltning och Räkenskaper icke kan Rikets Ständers Herrar Revisorer tillhöra. Sted för denna åsigt hämtas jemväl från i2:te punkten af Kongl. Majits Nådiga Cirkulär den 14 Augusti innevarande år till samtlige förvaltande Verken, hvilken punkt tydligen förutsätter, i afseende på de Räkenskaper, sorn till Rikets Ständers Herrar Revisorers granskning skola förekomma, en förutgången revision i Kongl. Kammar-Rätten.
Palmstjerna, Carl Otto: I anledn. af den från BorgareSt:s Hr Talman nu uplästa skrifvelse, med tillkännagifvande af BorgareSt:s beslut, att dess på Börsen inrättade klubb, vore Onsdagar och Lördagar öppen för ledamöter af alla Stånd, tager jag mig friheten hemställa huruvida R. o. Ad. icke skulle finna för godt till de öfriga Stånden låta afgå en inbjudning och ett meddelande af det innehåll, att R. o. Ad:s klubb, alla aftnar, med undantag af dem, då plenum å Riddarh. eger rum, är öppen för ledamöter af alla Stånd. Jag har under föreg:de riksdagar funnit, att R. o. Ad. så ansett saken, äfven utan serskilt meddelande, samt att äfven le damöter af MedStm då och då infunnit sig å den s. k. Landtm:sklubben och derstädes deltagit i samtal med R. o. Ad:s ledamöter, ehuru dessa besök icke varit så talrika, som man önskat. Måhända skulle denna inbjudning icke föranleda till talrikare besök, men det vore ett höfligt svar på en höflig inbjudning, ett svar, som säkert öfverensstämmer med R. o. Ad:s mening i allmänhet, att nemi. hvarje riksdagsman är välkommen på Adelns klubb. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag instämmer i hufvudsaken med Frih. Palmstjerna och vill blott till honom och Ståndet i allmänhet hemställa, om icke vårt svar borde upsättas ungefär i Den 8 Januari. 91 de ordalag, att vi tillkännagifva det vår klubb alltid varit och fortfarande är öppen, äfven för de öfriga Ståndens medlemmar. Frih. Raab, Adam Christian: Jag instämmer fullkomligen i de åsigter, som blifvit uttalade af föreg:de talare, att man bör uttrycka sin belåtenhet med denna inbjudning, med tillkännagifvande att äfven Adelns klubb är öppen för samma ändamål, men tager mig friheten hemställa, huruvida man icke borde bestämdt fixera ett par aftnar i veckan.
Maj:ts disposition, så bar det synts Rikets Ständer lämpligast att icke lör hvarje särskildt län bevilja en viss summa, utan hellre, på sätt E. K. Maj:t föreslagit, ställa en gemensam fond till E. K. Maj:ts disposition för att, utan någon på förhand uppgjord fördelning mellan de särskilda länen, efter pröfning af de i hvarje fall förekommande omständigheter, användas der behofvet mest påkallas. Hvad angår bestämmandet af den summa, som bör anvisas särskildt för ofvannämnda län och särskildt för den öfriga delen af riket, så hafva Rikets Ständer ansett att, om det med myruldikningarne i nämnda län åsyftade ändamål skall i någon väsendtlig mån kunna vinnas, den af E. K. Maj-.t för de norra länen föreslagna summa bör förhöjas och för instundande slatsregleringsperiod bestämmas till 300,000 R:dr eller 100,000 R:dr för bvartdera äret. Beträffande åter beloppet af det anslag, som för vattenaflappningar i den öfriga delen af riket bör anvisas, så förekommer dels att Rikets Ständer vid innevarande Riksdag beviljat särskilda statsbidrag för åtskilliga inom dessa orter föreslagna större arbetsföretag, som i anseende till deras vigt sami delegarnes stora antal och deraf föranledd svårighet att utan Statens medverkan kunna dem utföra, ansetts böra med betydligare bidrag understödjas; dels att insigten om fördelarne att genom vattenaftappningar förbättra och vidga enskilda jordområden numera torde vara så allmänt spridd, alt dylika arbeten, af mindre omfång, i allmänhet lära kunna, der företagen äro af verkligt gagn, åvägabringas ulan statunderstöd: och Rikets Ständer hafva på sådan grund ansett den för befrämjande af vattenaflappningar i öfriga delar af landel vid ExpeditionsUtskottets Förslag till lindard. Skrifvelse, N:o il 5. 63 sednast förflutna riksdag bestämda summan äfven under nästkommande statsregleringsperiod böra med oförändradt belopp bibehållas.
Herr blammLrxKölä, tilläde, athan för öfrigt conlormeraäe sig med dem, som tilstyrkt at detta Färsing stulle afsiäs, och saken aldeles förfalla. 704 Den t.3 Junis. Herr chrixsnvLjclt. (rörån, uplaste et Oicr.-rmen Lil ?rotoLol1st, sä lydande: I gär hade jag den aran at anmäla mig för aticonscriptious frägan säga mina tankar, at et högtidligt beflut war fattadt at den frägan stulle hwila til Kongl. Maj:t deröfwer behagade sig i Räder yttra. Herr Grefwen och Landtm ar stalten försäkrade osi dä at det war Hans Maj:ts Rädiga wilja: Ja^ fant således öfwerflödigt at något yttra. Fragan ar nu ater wäckt. Jag sinner derföre enligt min pligt hafwa aran yttra : At med fullkomlig öfwertygelfe om de wärpe Ledamöters uplysning och nit för Fäderneslandets bästa, som wäckt denna fräga, anser jag werkstallningen af en conscipclon i denna tidepunct, om intet omöjlig, åtminstone af skadliga följder. Natron suckar efter fred: Wi stafwa länge hoppats, den: Den utgör walet för wära önskningar och enda grunden för wärt framtida hopp. Et fortsatt krig) en con8Lriyrion huru skulle den icke öka war narwarande wanmagt. Ridderffapets och Adelns ynglingar förlorade härwid minst. De blifwa Ofstcerare och gä ej frän det yrke som warit dem manligt, men Allmogen och äfwen de andra Ständen, som fa göra största upoffringarne, skola naturligtwis anse med största misinöje en sädan motion. Jag hade önskat at aldrig denna frägan blifwit wakt pä Riddarhuset. och önskar at den aldrig derifrän mätte komma at coinmuittLeras de andra respectivL Ständen. Herr k.
886 Den i 8 A-vembex, Rd. 18 siAZ rst., yenil, ilands? Skuld, evalueråd til! Banco Specie ester de lindrigaste Courier, hwilka »!i ffontoirets Reglementen äro faststälde Specie och Inrikes uti Banco Specie Tre millioner 156,347^0. 84 st, 7^ rst., samt uti CrepilSedlar Fjorton flsilliomr 866,0^8 Ry. 20 st. 2 rst Sp. Wid Riksdagen i Norrköping tistkommo flere Hstoch Inrikes Skulder. För StarsWerket ä kogo sig Riksens Högloft. Stander att genom Con» toirel liqujdera 137,133 Rd, 4 si8 rst. Hamburger Banco samt 129,500, Rd. Hollands Courant ester tillhopa uti Rd. 266,633: 4 si8 rst.; Och likaledes för Kongs, EonvoiCommisiqriatet ZNO.ovy Md., hwilka, efter flutelig lia,rude med Kongl. ConvojEommisiariatet mäste erlägges med Rd. i2o,ooq Hamb, B;o, 68,8?? Rd. zo si. 4 rst. Banco Sp? ych <4?.673 Rd. 22 H, 8 rst, i CreditSedlar. Jemlikt Högloft.
Ehrenborg, har Hr Anrep funnit skäligt utfärda följande orlofssedel: »Han var en allmänt aktad och värderad embetsman;» — men deremot uteslutit den å genealogien förekommande anteckning, att Frih. Ehrenborg blef »till sin graf beledsagad af utsedde deputerade af hvarje Stånd utaf Rikets Höglofl. Sl:r och äfven af dem nedsatt uti grafven». Såsom något förtjenstfullt af utgifvaren kan jag icke finna detta undertryckande utaf en faktisk uppgift, som kan lända lill den dödes heder, änskönt han af egen fatabur berömmer honom. Familjen Dufva i Finland, N:o 95, är visserligen utdöd; men till fromma för dem, som egt någon bekantskap eller frändskap med denna slägt, har hr Anrep aktat sig för att utesluta följande, för en medlem af denna slägt, Peter Dufva, å genealogien befintlige anteckningar : »Han ihjälslog 1635 Ståthållaren Ernst Larsson Crutz lill Sarflax. Lefde ännu 1647 och kallas i berörde års registratur: en ogudaktig sälle. Var icke gift, men hade sex oäkta barn, hvilka dogo hvar efter annan och blefvo begrafne i en räfgrop, der han ock omsider sjelf blef nedgräld.» Utrymme har icke Hr Anrep saknat för att intaga dessa saker; och Hr Anrep uttalar ganska naivt den förtröstan, att hans arbete (kanske på grund häraf) skulle blifva mycket eftersökt. Jag vet icke heller, hvad värde Hr Anreps uppgift angående familjen Aminofis härstammande från Pharaonerna kan hafva för 15. o. Ad.? Det säkra är, att denna uppgift blifvit hemtad ingalunda ur genealogierna, der den icke finnes, utan ur en s. k. tradition, hvars grundlöshet borde falla hvarje forskare i ögonen. Obestridligt är väl dock, att de utgifna genealogiska tabellerna endast böra innehålla sådana uppgifter, som återfinnas i verkliga texten.
Af Olof Olsson i Slängserud al Wermlands län, alt de uti 58 § i Kongl. Förordningen om kommunalslyrelse pä landet af den 21 Mars detta dr omnämnda kommunalutskylder mätte, der församling så anser nödigt, utgöras efter sammanlagda beloppet af bevillning enligt art. 2 i sednast fastställda taxeringslängd. Uti Kongl. Förordningen om kommunalstyrelse på landet den 21 Mars delta år finnes uti 58 § (öreskrifvet, att kommunalulskylderne skola utgöras i förhållande till särskilda, de skaltskyldige påförde fyrklal, hvarvid, i fråga om fast egendom, helt mantal, utan hänseende till dess taxeringsvärde, påföres 100 fyrkar och större eller mindre hemmansdel det fyrktal, som efter denna grund emot dess mantal svarar, allt efter förmedling räknadt. Denna beräkningsgrund förefaller mig dock, till följd af hemmanens olika beskaffenhet, mindre lämplig. Huru ofta inträffar ej att ett fjer dedels hemman är lika godt, om ej bättre, än ett helt hemman och likväl skall, enligt nyssberörda beräkningsgrund, den förstnämnde hemmansdelen endast påföras en Ijerdedel af det hela hemmanets fyrktal eller 25 fyrkar, en obillighet desto större, som samma ett fjerdedels hemman utgör jemväl ordinarie ränta m. m. blott till en Ijerdedel mot helt hemman. Rälta grunden för kommunalutskyldernas utgö rande af fastighet är, enligt mitt förmenande, taxeringsvärdet; eller, med andra ord, likasom i afseende å öfrige beskaltningsföremål finnes löreskrifvet, böra, jemväl i fråga om i mantal salt fast egendom, kommunalutskylderne beräknas efter den lill Staten erlagda bevillning efter 2:dra artikeln. Efter den uppskattning af fastigheter och inkomster, som numera eger rum och som alltmera närmar sig det rätta, synes denna grund vara den rättvisaste och billigaste. Jag får derföre vördsamt föreslå den förändring uti ifrågavarande Kongl. Förordning den 21 Mars delta år: att alla kommunalutskylder skola, derest församlingarne så nödigt anse, beräknas och utgöras efter sammanlagda beloppet af den bevillning, som, enligt art.
September, och 10 proc. åter godtgöras inom detta års slut, men von Schewen ej visat att förenämnde 10 proc., hvilka bort erläggas inom den 26 Sept., sedan blifvit erlagde, oeh än mindre att den återstående delen är vorden gulden, så har Riddarh.-Direkt:n ej ansett von Schewen hafva visat sig vara så befriad från borgenärernes kraf, att lian enligt 18:de §:n R. O. kunnat såsom Riksdagsman godkännas, och således ej tilltrott sig att till honom utlemna pollett, hvarmed von Schewen ej velat åtnöjas, utan begärt sakens hänskjutande till R. o. Ad:s pröfning, hvarför den härmed till sådan pröfning nu af mig vördsamt öfverlemnas. Begärdes på bordet. R. o. Ad. åtskiljdes kl. f 11 f. m. In fidem, O. Brakel. Lördagen den 21 Oktober 1865. Plenum kl. 10 f. m. Hr Fåhrreus, Olof Immanuel: Höglofl. Ståndet torde erinra sig att vid föreg:de Riksdagar så tillgått, att de vid R. o. Ad:ns sammanträden hällne tal och anlöranden vid prot.-justeringen icke upplästs, derest sådant icke serskildt af någon ledamot begärts; och jag anhåller att Hr Gr. och Landtm, ville framställa propos. derpå, att så äfven vid denna Riksdag måtte komma att tillgå. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, huruvida R. o. Ad., på sätt Hr Fåhraeus föreslagit, behagade besluta, att i afseende å justeringen af Ståndets prot. vid innevarande Riksdag skulle förfaras på enahanda sätt, som vid föregående Riksdagar iakttagits, eller sålunda, att i prot. intagne tal samt enskilde ledamöters anföranden och yttranden blott omnämndes och icke upplästes, derest det ej af någon ledamot serskildt äskades; hvilken hemställan af R. o. Ad. bifölls. Föredrogs Frih. Leijonhufvuds, Garl, i gårdagens plenum på bordet lagde anmälan af f.
Jr i835 fördes endast de nyssnämnde 6oo R:dr på Papperstillverknings-Conto; men all öfrig kostnad på Vinstoch Förlust-Räkningen; och år i836 påfördes Papperstillverknings-Conto alla reparations-kostnader, utom dem å nya Verkhuset, hvilka, såsom, af mera sällsynt beskaffenhet, upptogos i Vinstoch Förlust-Conto. Således har den i 1835 års Nybyggnadsoch Reparations-Conto ingående Balancen under de begge åren i835 och i836, icke ökats, utan utgår till år i837 med samma Summa i6o,i5o R:dr 18 sk. 4 rst. Utgående Balance-Conto för åren 1835 och i836 visar följande förhållanden : 1835. 1836. Debet. Cassa-behållning , dels innestående i Banken, dels Contant vid Bruket 2,251: 34- — 1,806: 5. q. Tumba hemman, Pappers-Bruk med alla byggnader och fasta Inventarier, Qvarn, Hamra Lastageplats och Magazinshuset i Stockholm, upptagne under olika Contos 301,432: ai. 7. 301,432: 21. 7. Hvarjehanda Rudimaterier, Förråder och lösa Inventarier 65,645: 47- 1T* 8a,28o: 25. Fordringar . 2,093: 36. 4* Papper under arbete till nästföljande år 7,866: 14. 1. 3,114: 32. — Oersatta Förskott för nya Pappersförsöken, från deras första början och hvarför ett lager Papper utan åsatt värde finnes i förråden 5,093: 33. 1 1. 3,368: 01. 5. Credit.
Han debuterade ganska oskickligt, och Feodora måste oupphörligt soufflera, på det han icke alldeles skulle komma af sig; det oaktadt höll han dock ut till middagen, då han, på några repliker ur Arabellas svarta ögon, helt och hållet afbröt sin dialog med Feodora, sedan han länge afundsamt åskådat huru hon, sittande på sängkanten, redde och flätade de långa silkeslena hårflätorna. »Mins du, när jag första gången såg dessa?» hviskade baronen och vidrörde lätt de svallande praktfulla lockarne, i det han lutade sig ned så nära, att han och Arabella sågo bilden i hvarandras ögon. «Jag minns det godt, Edvard!» hviskade Arabella tillbaka: «du nändes ej rida öfver mina blommor. O, hur skulle jag hafva glömt det!» «Ni var besynnerlig, kära, goda barn!» sade Feodora med en slug blick; «ni förbjöd mig att räfsa parterren efter den dagen och » «Vi hade annat att göra då, kära Feodora: men, se bara hur du flätar; är det väl gjordt, det?» «Skall göra om det straxt, bara baronen vill gå litet ur vägen.» «Nej, tack min gumma!» menade baronen, som nu återtagit sin plats vid hufvudgärden, och höll Arabellas ena hand i sin. Nu var ögonspråket kommet i gång, och förgäfves bemödade sig den gamla, välmenta trotjenarinnan, att göra några helsosamma afbrott i den stumma, alltför vältaliga dialogen. De älskade betraktade länge tigande hvarandra. «Hvad de tänkte vet Freja, och skalden det vet, J som älsken, J veten det J» Slutligen klädde sig känslan i ord, och de meddelade hvarandra hviskande sina tankar. «Du skall få veta det, Edvard, var säker på det!» sade Arabella liksom till svar på något baronens yttrande; «du skall veta det: Feodora skall berätta dig allt. Den dystra taflan af mitt förflutna lif skulle, framställd för min inbildning, åter förjaga den glädje, som nu uppfyller min själ.
Efter Utskottets förslag i dess Utlåtanden N:is 85 och 86 hafva likväl R. Sttr, i öfverensstämmelse med livad K. M:t derom i Nåder proponerat, beslutat, att efter Arrendeårens utgång, derest icke serskild öfverenskommelse med Arrende-innehafvarne träffas kan, ej mindre a T:ld jord af KungsLadugårdens ägor må till ny begrafningsplats för Eskilstuna Stads och LandlFörsamlingar få användas, än ock en del mark af KungsLadugårdens ägor till Stadens utvidgande upplåtas, i den mohn tilltagande folkmängd inom Staden B e t a ii k a u d e i), N:s 164, »65. 27 föranleder bebofvet af ett vidsträcktare utrymme, vid hvilket senare jord-anslag det förbehåll blifvit fästadt, att jorden suecessive, i förhållande till dess bebyggande, upplåtes, samt det öfriga för K. M:ts och Kronans räkning utarrenderas på så korrta tider som af det efter hand uppstående bebofvet af nyä Byggnadsplatser kan medgifvas, R. St:r hafva således, med uppoffring af en ganska betydlig del af KungsLadugårdens ägor redan beredt Eskilstuna Stad 2tne väsendtliga förmoner. Och dd med nu gällande grunder för förvaltningen af Kronans Fastigheter icke öfverensstämmer, att, utan offentlig Arrende-auction , desamma till enskildes disposition upplåtas, samt något undantag härifrån för Staden Eskilstuna i denna del synes Utskottet, vid nyssnämnde förhållande icke böra äga rum; kan Utskottet ej eller tillstyrka R. Strrs bifall dertill, att någon del af det arrende utaf Kungsladugården, som Staden nu innehar, må, på längre än den i Kgl. Brefvet d. 22 Maji i8o5bestämda tid mot nu stadgade vilkor innehafvas; utan bör, efter samma tid, auction lill ny Utarrendering af Kronans behållna del, af den hälft Staden utaf Kungsladugården innehaft, i vanlig ordning anställas, Oen 6 Junii 1829.