Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I säclant afseende uppgjorde förteckningar och förslag meddelades, hvarvid, så vidt ske kunnat, fordringarne å enkelhet och jemnlikhet mellan de särskilda länen iakttagits, så att, med största inskränkning i antalet af till bibehållande föreslagne räntepersedlar, det sammanräknade värdet af de persedlar, hvilka skulle komma att förvandlas uti bestämd penningeränta, ej uti ett län uppgick till alltför betydligt större andel af hela grundränte-beloppet, än uti ett annat, för hvilket ändamål det likväl var nödigt, att i vissa län till bibehållande föreslå ett större antal räntepersedlar än uti andra, dock ingenstädes öfverstigande åtta; äfvensom att till en räntepersedel omflytta vissa andra af likartad beskaffenhet, hvarigenom icke allenast ett färre antal räntepersedlar uppkommit, utan äfven endast sådane persedlar bibehållits, som utan svårighet kunde åsättas ett gällande pris och således voro tjenliga att qvarstå såsom värderingsgrund i stället för andra, hvilka dertill voro olämpliga; och ålades Kongl. Maj:ts Befallningshafvande att, jemte insändande af de vid med deputerade hållna sammanträden förda protokoll, jemväl inkomma med egna utlåtanden; hvarefter och sedan alla sålunda infordrade handlingar till Kongl. Kammar-kollegium öfverlemnats, med nådig befallning att med underdånigt utlåtande i ämnet till Kongl. Maj:t inkomma, sådant utlåtande af bemälda Kongl. Kollegium under den 8 Oktober 1852 afgifvits. Af de vid sammanträden med länens deputerade hållna protokoll inhemtas, att, på sätt längre fram närmare skall omförmälas, deputerade uti 9 län, nemligen:
Dom i Konkursmålet blifvit den 22 October 1834 meddelad, sökt visa befogenheten af ofvanomförmälda den 14 Mars 1831 fattade beslut, samt i öfrigt andragit, att RådstufvuRätten, enligt dess Protokoll för den 24 Febr. och 5 Maj i834, ålaggt Sysslomännen i konkursen och de förordnade Liqvidationsmännen» att C 9 ) att inom bestämd tid liqvidationerna förrätta, och sålunda för dess del ingalunda skulle hafva försummat att påskynda vidräkningarnes verkställighet; Hvarefter Kongl. HofRätten, genom i detta mål den 29 Aug. i836 meddeladt Utslag, sig utlåtit och funnit, att, då icke blifvit ifrågasatt, det ju, i anledning af de anmärkningar, som framställts emot vissa uti ofvanom förmälda konkurs bevakade fordringar, serskild utredning angående fordringsanspråkens och anmärkningarnes beskaffenhet och giltighet varit af behofvet påkallad, RådstufvuRättens beslut af den 14 Mars i83i„ hvarigenom sådan utredning genom gode män förordnats, icke i och för sig sjelft kunde såsom origtig dom anses och ansvar derför ej eller åläggas; men enär RådstufvuRätten underlåtit, att dervid tillika meddela sådana föreskrifter för utredningens skyndsamma verkställande, att öfriga Borgenärerna icke uti deras rätt en längre tid uppehöllos, utan låtit bero på Gode Männen i konkursen att, när de för godt funno, anmäla sig hos Utredningsmännen, för att få liqvidationen, samt på Utredningsmännen, att sedermera tiden derför sjelf ve bestämma, samt RådstufvuRätten vidare, då utredningen icke kommit atl ske förr än nära tre år efter det omförmälda beslut meddelades, och sedan klagan blifvit förd öfver dröjsmål med Konkursdomens af kunnande, icke vidtagit någon åtgärd, för att bringa beslutet till verkställighet, hvilket förhållande destohäldre måste RådstufvuRätten till last föras, sora det otvifvelaktigt ålegat Rätten tillse, att obehörigt uppehåll och skada för de öfriga Borgenärerna ej genom utredningen förorsakades; har Kongl.
Tre tusen Riksdaler, och att taxerings-kommittéen förhöjt detsamma från 6,000 R:dr, hvartill det förut varit upptaget, till allenast Tio tusen R:dr B:ko; hvadan ock Kammar-kollegium ansett Häggs nu gjorda försäljnings-anbud icke kunna antagas. Då Kongl. Maj:ts Befallningshafvande år 1855, på sätt ofvan är nämndt, anmälde det hinder, som emot ränteförenklingens genomförande i Gottlands län uppstod i följd deraf, att ifrågavarande kalkugn fått sig tillagd rättighet till ved af Kronans hemmansräntor, uppgaf Kammar-kollegium, i utlåtande deröfver den 19 Oktober samma år, en ytterligare utväg för staten att göra sig oberoende af denna kalkugnsegares rättighet till ränteved, så att räntepersedlarnes förenkling för vissa hemman deraf ej uppehölles, nemligen att genom Kronans försorg årligen inköpa och kalkugnsegaren tillhandahålla det belopp af ved, inom det fastställda maximum, som han för tillverkningen hvarje år uppgåfve sig behöfva. Denna utväg har Kongl. Maj:ts Befallningshafvande nu äfven föreslagit att begagna, dock på det sätt, att, då vedleveransen till kalkugnen småningom antagit arten af ett vissa bestämda hemmans åliggande och under en längre tid af samma hemman utgjorts, egarne af dessa hemman blefve hörde, huruvida de ville, för att i likhet med öfrige vedräntegifvare, få med penningar lösa ränteveden efter ett för all tid bestämdt pris af 2 R:dr 22 sk. banko, förbinda sig att, derest så påfordrades, emot gångbart pris, som vid årliga markegångssättningarne bestämdes, till Kronan försälja och vid kalkugnen leverera en emot nuvarande ränteBih. till R. St. Proposition M 62. veden svarande myckenhet.
Vid nämnde förhållande föreslår Utskottet, att, i händelse Borgare-Ståndet icke skulle vilja med Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet instämma uti antagande af Utskottets förslag, votering må få anställas, enligt så lydande proposition: Stats-Utslcottets Memorial, N'.o 4go. 3t Den, som bifaller Stats-Utskottets hemställan, att, till försök med en Chaussee emellan Westerås och Fahlun, ställes till Kongl. Majris disposition en summa af i5,ooo R:dr att i nion af bebofvet utgå, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej, Vinner Nej, antages Borgare-Ståndets beslut (se här ofvan). 2?:o. Vid pröfning af Utskottets förslag till föreskrifter för utbetalningen och användandet af de summor, som till de uti Utlåtandet litt. C. omförmälde ändamål anvisas, hafva Borgareoch Bonde-Stånden beslutat, att ett nytt moment borde införas, och i ordningen blifva det 5:le, af följande lydelse: ”att vid alla arbeten, till hvilkas utförande Slaten i större eller ”mindre mon bidinger, må företrädesvis och, der sig göra låter, användas ”försvarsoch sysslolöse personer; hvarjemte, i frågor om utdikningar och ”vatten-aftappningar eller vägars anläggning eller förbättring, vederbörande ”menigheter, före arbetets begynnelse, måtte blifva hörde, för att, angående företagens lämplighet, sig utlåta.” Jemte det Utskottet hemställer, huruvida Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet skulle finna lämpligt ett dylikt stadgande antaga, föreslår Utskottet, att, i händelse frågan icke på sådant sätt varder afgjord, följande votering måtte få anställas: Den, sorn vill, alt bland föreskrifterne för användande af de, enligt Stats-Utskottets Utlåtande, angående Extra Stats-regleringen, litt. C., anvisade medel, intages ett nytt moment, som blifver det 5:te i ordningen, af den utaf Borgareoch Bonde-Stånden beslutade lydelse (se här ofvan), voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej.
Då svor David ytterligare, och sade: Din fader vet väl, att jag hafver funnit nåde för din ögon; derföre må han tänka, Jonathan skall intet veta häraf, på det han icke skall bedröfvas deraf; sannerliga, så visst som Herren lefver, och så visst som din själ lefver, det är icke mer än ett steg emellan mig och döden. Jonathan sade till David: Jag vill göra dig allt det ditt hjerta begärar. David sade till honom: Si, i morgon är nymånad, att jag skall sitta till bords med Konungen; så låt mig betämma, att jag gömmer mig på markene allt intill aftonen på tredje dagen. Om din fader frågar efter mig, så säg: David bad mig, att han måtte löpa till sin stad BethLehem; förty det är ett årligit offer allo slägtene. Är det så, att han säger: Det är godt; så står det väl med dinom tjenare; varder han ock vred, så varder du väl märkandes, att han hafver ondt i sinnet. Så gör nu barmhertighet med dinom tjenare; ty du hafver med mig dinom tjenare gjort ett förbund i Herranom; är ock någor missgerning i mig, så dräp du mig, och låt mig icke komma inför din fader. Jonathan sade: Bort det ifrå dig, att jag skulle märka, att min fader hade i sinnet göra dig ondt, och jag icke skulle det säga dig. David sade: Ho skall säga mig det, om din fader svarar dig något hårdt? Jonathan sade till David: Kom, låt oss gå ut på markena; och de gingo både ut på markena. Och Jonathan sade till David: Herre Israels Gud, om jag utfrågar af minom fader i morgon och öfvermorgon, att det står väl till med David, och jag icke sänder till dig, och uppenbarar det för din öron; Så göre Herren det och det med Jonathan; men om minom fader täckes det ondt är emot dig, så vill jag ock uppenbara det för din öron, och släppa dig, att du går dina färde med frid; och Herren vare med dig, såsom han med minom fader vant hafver. Gör jag det icke, så gör du inga Herrans barmhertighet med mig, så länge jag lefver, ej heller när jag dör.
Det kan icke hafva undfallit Riclderskapet och Adeln, att Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse icke innehåller något bestämdt förslag, utan endast den angifna åsyftning att hjelpa gäldskyldige jordbrukare genom användande af Statens credit, och att saken är mycket enkel i sig sjelf, då Staten genom sammansatt ränta förr skulle hiima afbörda sin skuld än den enskildte. Då egenskapen af den Nådiga Skrifvelsen således egentligen är, alt öppna ett fritt fält för alla de uppoch utlåningsfÖrslag, som kunna framställas, och Rikets Ständer äro i saknad af bestämd vägledning för det Nådiga förslagets bedömande, enär hufvudfrågorne: om lånets storlek; hvarest det skulle upptagas, inom eller utom landet; vilkoren som kunde ansetts vara att påräkna för ränta och återbetalning m. m., äro alldeles ovidrörde, så lärer den vidlyftighet, som tvekan om den bestämda meningen alltid 138 Dcn 15 December f. ra. medförer, billigtvis icke kunna mig tillräknas. Då medel skola upplånas, måste de upptagas antingen inom eller utom Riket. Upptoges lånet utrikes, så blefve, utom det politiska beroende, hvaruti Riket, såsom gäldenär, möjligen skulle kunna komma att stå, den gifna årliga förlusten, räntans utgående ur landet, hvilket skulle verka lika med undervigt i handeln lill fattigdom och ett ofördelaktigt inflytande på cursförhållanderne. Om realisation ännu icke vore gjord, skulle LåneContoiret möjligen komma att utbetala den årliga räntan och Capitalet under sämre coursförhållanden ände, hvarunder det upplånades, hvartill sjelfva låneförslaget, genom räntemedlens utgående ur landet, bidraga. De gäldskyldige inom Riket gjorde sina inbetalningar i de gångbara sedlarne, utan afseende på cours, men LåneContoiret finge erlägga sine efter hvad denna gick och gälde, och skillnaden blefve Statens förlust, hvilket allt torde framställa sig lika enkelt om icke enklare, än uppställningen angående den vinst, som Staten, genom sammansatt ränta_, skulle göra. Fåfängt skall man söka att locka till sig Capitaler med annat än varor.
Men ack, hvilket styft göra att klättra uppför Idealerna! » Gubben lade sin hand på vandrarens arm och sade i vänlig ton: » Detta är icke Sanningens tempel och icke heller äro Idealerna någon bergskedja. Idealerna äro en sträcka af slätter, och midt på den ligger Sanningens tempel. Ni har gått vilse, och jag beklagar er, stackars vandrare. » Glansen i hans ögon hade slocknat. H o p - pet i hans hjärta dog, och med ens blef han gammal och vissnad. Han stödde sig tungt mot sin staf. » Kan man få hvila här? » frågade han med matt stämma. » Nej. » » Finnes det någon väg, som leder utför berget på motsatta sidan? » » Nej. » » Hvad heta dessa berg? » » De hafva intet namn. » » Men templet då, hvad kallas det? » 443 » Det har heller intet namn. » » Då vill jag kalla det Det svikna hoppets tempel, » sade vandraren. Och därpå vände han om och gick därifrån; men gubben följde efter honom. » Broder, » sade han, » ni är ej den förste, som kommit hit, men ni kan blifva den siste. Återvänd ned till slätterna och förtälj för inbyggarne där, att Sanningens tempel står midt ibland dem, och att hvilken, som vill, får ingå i det, portarna äro ej stängda. Templet har alltid stått på slätten, vid själfva härden för det rastlösa lifvet och arbetet. Tänkaren får ingå där, men äfven dagsverkaren. Ni måste ha sett denna enkla och vördnadsbjudande byggning, om hvilken jag talar. » hit upp, kan ni bedja gå tillbaka, och dem, som just äro i färd med att börja vandringen åt detta håll, kan ni föreställa, hvilken orimlighet det vore att antaga, att Sanningens tempel skulle blifvit uppfördt på ett afsides liggande berg, hvars bestigande är förenadt med många faror. Säg dem, att ehuru Gud stundom kan förefalla sträng i sina vägar, hård är han icke.
Men om det än måste medgifvas, att icke något uttryckligt förbud nu finnes stadgadt, som hindrar en bränvinsbrännare att, medelst förflyttning af sin redskap från en lägenhet till en annan, begagna densamma under 3:ne månader, i stället för de tillåtna 2:ne, så kan det ändock icke nekas, att ett sådant förfarande är ett sätt att kringgå Författningens föreskrift, och att det står i strid mot dess syftning och ändamål. Saknaden af ett uttryckligt förbud synes tala för deras åsigt, som anse alt Författningen sålunda saklöst kan kringgås; men å andra sidan kan det med lika skäl häremot invändas, att då Kongl. Förordningen af den 15 Juli 1855 icke uttryckligen tillåter en sådan tydning af 5:te § i 1851 års Författning, hvarigenom bränningstiden med en och samma redskap må genom dess förflyttning utsträckas en månad utöfver den tillåtna tiden, så kan ett sådant medgifvande icke anses vara innefattadt i förstnämnde Kongl. Förordning, och något hinder kan följaktligen icke gifvas för utfärdandet af en förklaring, hvarigenom en slik tydning förebvgges. En sådan förklaring synes ock vara af behofvet högeligen påkallad, enär i annat fall en motsägelse kunde synas ega rum emellan Kongl. Förordningen af den 13 Juli 1855, som inskränker bränningstiden till 2:ne månader, och 5:te § af 1851 års Författning, i händelse denna paragraf tydes så, att begagnandet af samma redskap skulle vara tillåtet under 3:ne månader. Det må ej eller lemnäs obemäldt, att 2:ne Riks-Stånd, vid behandlingen af Särskilda Utskottets betänkande rörande Doktor Sandbergs motion om inställande af all bränvinsbränning under April månad, hafva, med afslag på Utskottets hemställan i denna del, ändock återremitterat betänkandet, i uppgifvet ändamål att befordra Herr Dalmans motion till behandling. Afsigten med en sådan återremiss kan icke hafva varit den, att Herr Dalmans motion skulle af Utskottet lemnäs utan afseende.
JVS 113. i anledning af väckt motion om statsbidrag till staden Oskarshamn för utlösen af tomtöreafgälden till egaren af de hemman, från hvilkas områden stadens utmål är afsöndradt Bifölls JVs lid, i anledning af väckt motion om anslag af allmänna medel för aflöning af brovaktare inom Thorsångs församling af Kopparbergs län. Bil olls. JVS 116, angående verkställd omröstning i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut rörande åtskilliga till statsregleringen hörande frågor. Lades till handlingarne. S. 1). Föredrogos Lag-Utskotte s Betänkanden: JVS 35, i anledning af väckta motioner om ändring af lagens stadganden angående borgen för annan mans gäld Bifölls. JVs 36, i anledning af väckt motion om ett lagstadgande angående belåning af varor, som af egaren blifvit under visst vilkor hos annan man eller allmän in rättning i förvar upplagda. Bifölls. JVs 37, i anledning af väckta motioner om förändrad lagstiftning angående panträtt i lös egendom. Utskottets hemställanden å sidorna 6 och 9 bilöllos; hvaremot Betänkandet i öfriga delar återremitterades. S D. Föredrogs och lades till handlingarne KonstituMons-Utskottcts Me morial JVS 16, med anmälan om de i Förstärkt Konstitulions-Utskott verkställda omröstningar. S. D Föredrogos och lades till handlingarne Be v illrri ngs-U tskottets Memorial JVS 13, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut angående ordalydelsen af 9 § i bevillnings-stadgan. samt Utlåtande JVS 14, i anledning af erhållen återremiss i vissa delar af Betänkandet JVS 8, angående tullbevillningen. 334 Prtit.-Uldrni) den 28 Maj 1^66. S. D. Föredrogos och lades till handlingarne Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial: JVS 91, aog8ende verkställd omröstning i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Betänkande!!
1 är föreslaget, att ställas under inseende af Kyrkoherden och Skol-Styrelsen, hvilka ega vaka deröfver, att undervisningen ledes, i öfverensstämmelse med dén för fasta Skolan gällande plan; hvarföre ock de bani, som vid de flyttande Skolorna njuta undervisning, böra undergå examen vid den fasta Skolan, efter den ordning Skol-Styrelsen stadgar. 5 mom. Utlåtandet N:o 128 gillades. Föredragning af detta ärende foitsättes i näst inträffande plenum. Från Hedervärda Bokde-Standet. S. D. Efter förnyad föredragning af Conslitutions-Utskoltels 2:ne gånger jbordiagde Memorial N:o85, med förslag till sammanjemkniug af Riks-Ståndens, Prot■ Utdr. d. 6 Mars 184.1. i anledning af Constilutions-Utskottets Memorial N:o 38, såsom gemensamma tankar, till Utskottet liänvisade anmärkningar, förekom först till öfverläggning, huru vidsträckt Ståndet borde för närvarande ingå i pröfning af förstnämnde Memorial; och då, i fråga om Riks-församlingens Constituerande på En eller Tvenne kammare, Bonde-Ståndet stannat uti ett från de öfrige Riks Stånden skiljagtigt beslut, samt det, vid sådant förhållande, bör anses vara utan ändamål att till pröfning företaga Utskottets Memorial i sin helhet, förrän ofvannämnde hufvud-fråga, på hvars utgång de serskilda detaljförslagens antagande eller förkastande till stor del beror, blifvit af samtlige Riks Stånden afgjord; så beslöt Ståndet att lör närvarande inskränka sin pröfning inom den del af förevarande Memorial, som innefattar hemställan till Bonde-Ståndet (pag. 16) att, med frånträdande af sitt förra beslut, angående Riks-församlingens bildande på en kammare, förena sig med respective MedStånden om Tvåkam mar-Systemets antagande.
Utskotten, II s 1140, ia3i, till Be vill. och Ekon. Utskotten, II s 1145. Utskottens Betänkande, YII 1. s 634 — 682, återrem. af BondeStåndet, IX s 5po, af Adeln, IX s 644» BorgareStåndet, IX s 706. Ytterligare Utlåtande, YII 3. 1. s 3g — 75, bif. af BondeStåndet, IX 3. s 56, med vilkor, af föreslagna ändringar, af PresteStåndet, IX 3. s 53, afsk af Adeln, IX 3. s 118. PresteStåndets inbjudning tili Medstånden att sig i PresteStåndets beslut förena, IX 3. s 56, ej antagen af BondeStåndet, IX 3. s 133. Utskottens Memorial till BorgareStåndet om utlåtande öfver frågan, VII 3. 2. s 92 — 99, Ståndets Svar, IX. 3. s X73. IJnderd. RiksdagsBeslutet, §. 44- ^— om öfverlåtelse af den vid Auctioner å confiscerade varor utgående FattigProcent till Götheborgs; Motion, remitt .till StatsUtskottet, s 1226. Utskottets Utlåtande, IV 1. s 724 — 729, bif. af Adeln, IX s 2i5, af BorgareStåndet, IX s 219, af BondeStåndet, IX s 220, af PresteStåndet, IX s 23o. 94 Fattigvård, om understöd för Carlskrona Stads; Motion, remitt. till StatsUtskottet, II s i 147. Utskottets Betänkande, IV 1. s 172 — 176, bif. af PresteStåndet, IXS73, återrem. af BorgareStåndet, IX s 75, af Adeln, IX s 77, bif. af BondeSlåndet, IX. s 85.
Dess och Rikets Krigsoch Kammar-kollegier att med underdånigt utlåtande inkomma, hade Krigs-kollegium från Place-majoren i Malmö, Kommendantsembetet derstädes samt Chefs-embetet vid Ingenieur-korpsen infordrat yttranden, hvaruti sistnämnda två Embeten, jemte åtskilliga anmärkningar emot de i ansökningen uppgifna vilkor, framställt ett nytt förslag till jordbyte, innefattande, utom annat, att staden skulle dels icke bekomma ofvannämnda tre egofigurer Niis 4, 9 och 4 0 af bastionen Nyköping, om tillhopa 2 tunnland 7,1 kappland, och dels utöfver det erbjudna vederlaget af 48 tunnland 22,4 kappland, ytterligare afstå 9 tunnland 4 4,8 kappland af Vestra Fäladsmarken upptagne å en Kommendants-embetets yttrande bifogad karteritning under No 2 öster intill och i fortsättning med den förut erbjudna rymden af samma mark, så att vederlaget skulle blifva sammanlagdt 58 tunnland 2 kappland och Kronan deremot afstå endast 4 4 tunnland 49 kappland. Krigs-kollegium. som i det skick ärendet sålunda förekom, fann sig icke kunna tillstyrka ansökningen, anmodade derefter i bref af den 24 Januari 4 861 Kongl. Majits Befallningshafvande att inhemta sökandernes utlåtande öfver ofvanberörda tre yttranden, hvarvid de af Chefs-embetets vid Ingenieur-korpsen föreslagna vilkor för jordulbytet borde läggas till grund och, för den händelse dessa vilkor af stadens Äldste anloges, värdering verkställas så väl af jorden sorn af 2:ne å Slottsplatsen befintliga Kronan tillhöriga byggnader. Till följd häraf insände Kongl. Majits Befallningshafvande uti skrifvelse af den 31 Oktober sistlidet år till Krigs-kollegium följande handlingar, nemligen: 4:o. Magistratens protokoller för den 18 och 27 April samt den 5 Juni nämnda år, innefattande så väl stadens Äldstes som stadens invånares yttranden, och hvaraf inhemtades att staden ingått på det nya förslaget till egobyte. 2:0.
Magnusson (etablerad 8860) Forsal j ni~~gslol&lt;aler: ?.raclrcc &amp; otten, en, t.clci ocli tre tr. upp STOCKHOLM. Storsta lager i Norden Obser~era! Genom direkta flirbindelser med inocll utlandets fornalnsta fabrikanter kan jag erbjuda ofvannamda artiklar battre ocli billigare an nbgon annan ad1 torde en livar genom besok i mina lokaler eller geno~n reqvisition af profver och varor l l t t blifva ofvertygad om fordelen att hos mig fylla sina behof af dessa artiklar. OBS! ' AZZm zcrrcZevkJo Eav tiZZvevkacZe p$ egem facclbvik efter nycsete frcvneka ocls tyeka anodeller. Sygepleje som Arbejdsfe1.t for Kvinden. Foredrag hzillet vid kvinnokonl ' erensen i Stockholm af Charloffe Norrie, fiidt Harbou. For jeg begynder at tale om Sygepleje, vil jeg bede Dein tillnde mlg at brjnge Den1 Tak og Hilsen: Tak og ~ilk,en fra adslcillige danslre Damer, der ligesom jeg havde modtaget en e l s k v ~ r d i g Iadlgdelse ti1 at komme llerop, men soin beklage i hoj C+i: ad, at de ere forhiadrede i at folge denne Indbydelse. Men kgen kan beklage dette mere end jeg, fordi ingen knn fole som jeg, hvos lidet vzerdig jeg er ti1 her at trade frem p a saa i ~ ~ a n g e Vegae. s Jeg gjor det dog, - tbi Ordforende i Svenska Kvinnornas Ncztionalforbnnd har vist mig den B r e.
N:o 7. Friherre Rehbinder, Johan Fredric'- Uti ett af Herr Tham, som jag vill min. jrsas, den ra Februarii ingifvit memorial, har blifvit yrkadt rättighet för Konungens Befallningshafvande att med en måttelig och efter beskaffenheten lämpad aga, hålla oregerligä Och fräcka fångar inom deras skyldiga gräns. Härmed får jag i allo förena mig, med tillagd önskan, att en sådan rättighet äfven blef utsträckt till Domare, hvilka af gröfre brottslingar under ransakningarne få uppbära det mäst oförskämda ovett. Praejudicat härå har förleden sommar ägt rum, dä en undersökning föregick med tjuivar, hvilka förut sittande på Carlscrona Fästning, sjelfve angifvit sig för att hafva gjordt inhroUstölld 1821 uti Mogatha feyrka,'efter eget slutcligt yttrande för att under - Den 28 Februarii, .977 der den vackra årstiden få resa, och hvilka under hela ransakningen ej allenast på det oförskämdaste sätt mot Domaien utfor, utan äfven inblandade andra välfräjdade personer i en slags delagtighet af stölden, hvilket de äfven slutcligen återtogo med ett slags löje. Under forslandet, var Länsmannen ej fri för näsvisheter. Sedan nu mera spöslitning saknar den physiska verkan på en sådan bof och blott det hånliga af ett sådant straff är i be håll, hvilket på en så grof brottsling ej har något afskrämmandej så skulle jag föreslå att någon viss portion prygel kunde dem tilldelas för att hålla dem inom sina behörig» skrankor. Hvarföre skulle ock brottslingen få obehindrad på sådant sätt framfara, då hvar och en annan som i rättegångsväg i och för Etn-r betet öfverfallet Domaren, står derföre till ansvar efter lag. Ått detta mitt vördsamma yttrande må till Lag-Utskottet remitteras, derom anhåller jag ödmjukast, för att der få läggas till Herr Thams i ämnet förr inlemnade memorial.