Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då, i enlighet med samma lagrum, Conslilutions-Utskottet hos Riksens Ständer tillkännagifvit, att Utskottet under granskningen af Stats-Rådets Protocoll funnit, att Rådgifvarne samfäldt, eller en eller flere af dem, icke iagttagit Rikets sannskyldiga nytta och att Bih. till R. St. Föredragande icke med nit och drift deras förtroende-embete utöfvat, ansåg Constilutions-Ulskottet sig hafva uppfyllt sitt i Grundlagen antydda åliggande, och att detta tillkännagifvande skulle göra'tillfyllest för Riksens Ständer, åt hvilka allena pröfnings-rätten i Regerings-Formens §. 107 är öfverlåten. Genom två Stånds återremiss har dock nu ett annat förhållande inträdt, och erkänner Constitutions-Utskottet således sin pligt, att till d/s Stånd, som återremitterat, inkomma med det ytterligare utlåtande, som blifvit fordradt. ''Makten att styra,” yttrade 1809 års Constitutions-Utskott ’’tillkommer odelad Konungen. Men Hans Beslut kunna icke förhastadt fattas; icke bestämmas efter ensidiga underrättelser och råd af dolda personer ■utan ansvarighet. Han måste i alla mål låta Sig upplysas af ett offentligt Stats-Råd, hvars Ledamöter, ställde under ansvarighet, icke blott för deras yttrade rådslag, utan äfven för deras tystnad, då de bordt råda, måste sjelfve sorgfälligt söka upplysningar, för att bevara sitt lif, sin välfärd och sin heder.’’ Med denna Rådgifvarnes stränga förpligtelse för sin tanka närvarande, har Utskottet granskat Stats-Rådets Protocoll; med liflig föreställning derom öfverlemnade Utskottet sina anmärkningar till Riksens Ständer, hvilka Regerings-Formen tillerkänt den stora och vigtiga rätt att begära aflägsnandet af Rådgifvare, hvilka förbisett fulla ansvaret af sitt kall.
I afseende på regleringen af denna stat, har Kongl. Majrt jemväl föreslagit, att det peusions-understöd, Rikets Ständer vid föregående riksdagar, men hvarje gång endast för tiden till nästpåföljande riksdag, å allmänna indragningsstaten anvisat för aflidne befallningsmannen å Upsala slott, öfverste-löjtnanten Nordencreutzs enka, Carin Sendel in, nied 400 rrdr årligen , måtte af henne fortfarande få tillgodonjntas och vid hennes frånfälle tillkomma hennes då efterlefvande oförsörjda harn; och anser Utskottet sig böra i så måtto tillstyrka bifall till hvad Kongl. Majrt föreslagit, att Utskottet hemställer, det ofvannämnda, öfverste-löjtnanten Nordencreutz’s enka, Carin Sendelin, beviljade årliga pension å allmänna indragningsstaten, stor 400 rrdr, må fortfarande utgå under den tid, för hvilken nu förestående statsreglering blifver gällande, och, i händelse af hennes frånfälle, äfven åtnjutas af hennes oförsörjda barn. 23ro Enär vetenskapsakademien upplyst, att det arbete, benämndt Sveriges Flora, för hvilket, jemte utgifvandet af teckningar utaf zoologiska föremål, Rikets sednast församlade
Vid Stats-hvälfningen 1809, befanns denna Embetsman på en gång vara för-, ste ledamot i den så kallade Conseillen., eller Stats-llådet, i Högste Domstolen, i Hof-Rätten, och Rikets Allmänna Ärenders Beredning, samt Chef för Justitias-Revisionen, Hans befattning sträckte sig således till alla de högsta myndigheterna både i Domstolsoch Förvaltnings-väg. Då man insåg nödvändigheten att dela denna stora magt, verkställdes det likväl origtigt. Man afsöndrade åter åldagare-magten till en särskilt Justitiae-Canceller, och man gaf namnet af Ju* Ben 1 December J. m. 73 Sti(i$-Minister åt en embetsman, som i sjelfva Verket icke annat är, än förste Stats-Råid och förste Justitia?-Råd. Föredragningen, af Justitias-ärender inför Kongl. Maj:t skedde i begynnelsen genom Cancellicts embetsman eller några af Rådet • men genom 166.0 års Regerings-Form fick RiksDrotzet närmare byfattning dermed. Likväl och 6om han , i egenskap af Regeringens ordförande , icke hade tid dertill, så anställdes år 1663, särskildta Revisions-Secreterare för denna föredragning. Detta förhållande fortfor efter Riksämbetenas upphafvande och bibehölls äfven vid: förändringarna 1719 och 1720. Då Högste Domstolen 1789 korn i stället för Jnstitirc-Divisioren af Rådet och Conseillen, eller efter 3.809 Sta.ts-Rådet , i stället för den andra eiler Regerings-Divisionen , så förtforo Revfsuwis-Secretenarne, att vara föredragande både i Domstolen och Regeringen. Detta har. äf-vea foranledt den olikhet i Revisions-Secreter-arnes befattning, att , då de föredraga i. Högsta Domstolen , äro, de icke ansvarige för besluten, emedan jnstitiayRåden sjelfve äro det inför Riks-Rätt eller Opinions-nämnd. Men då de föredraga i StstsRådet, måste de, såsom contrasignenter, vara ansvarige för besltten, emedan. Kongl.
En fiende, med kännedom härom, skall således icke sannolikt använda sin tid och sitt artilleri på en anläggning, som icke upfyller det åsyftade ändamålet och som dessutom kan blifva förstörd genom de försvarandes batterianläggningar, midt öfver vid Alsten. Vill man dessutom forcera denna passage nattetid, så låter sådant sig göra, trots batteriet vid Hägersten. Under belägringen af Antwerpen» citadell gingo Holländska fartyg både uppoch nedföre floden, midt under de fiendtliga batterierna, tills Holländarne slutligen påfunno att skära hål på venstra floddammen och sålunda öfversvämma de derinom belägna polders, öfver hvilka de sedan togo vägen till citadeliet. Att uti befästningsplanen intaga Hägersten, beläget */4 från södra liniens högra flygel, för att hindra fienden att bemäktiga sig denna punkt, skulle således vara alldeles ändamålslöst, förorsaka betydlig kostnad och dertill erfordra en besättning, som icke är att tillgå, enär, hvad som finnes, är jemnt hvad som erfordras till södra fronten. Sådan är, i korthet nämndt, den för hufvudstaden af komitén föreslagna och af Konungen nådigst gillade befästningsplan. De derföre beräknade kostnader upgå till: Eör södra fronten jemte befästningen af inloppet till Södertelje kanal 2,725,000 Rdr Rmt. Norra fronten jemte sjöfronterna 2,750.000 » » tillsammans 5,475,000 Rdr Rmt. Bestyckningsplanen utvisar För södra fronten 585 kanoner. Norra d:o jemte sjöfronterna 494 » Försvaret af Södertelje kanal 78 » tillsammans 1,157 kanoner. utom 50 mörsare. Kostnaden för dessa pjeser är beräknad jemte lanitage och öfrige kostnader till 2,401,344. Projektiler, å 200 pr pjes, med alla öfriga kostnader inberäknade 1,386,681. 3.788,025. Således totala kostnaden: 9,263,025 Rdr Rmt.
Att i desie Magaziner allt hwad i hwarje Län till Kronan i Spanmäl utgöres, af ehwad namn och beskaffenhet det wara mä, tillika med den säd som upphandlas, bör upp. läggas och förwaras, samt derifrän anordnaoch disponeras: att de MagazinS.Inrättningar, som äro wid Landshöfdinge Refidence alltid böra bibebällaS, för den beqwämare tillsyn som Wäre Befallningshafwande dä kunna ä dem hälla: att Magaziner i de Städer, hwarest Garnizoner äro lagde, tillika med de i Asterbottn inrättade Kornbodar, som Allmogen der. städeS för Kronans tionde underhäller, dernäst böra komma i ordningen: att dä nägot Maga. zin derutöfwer i ett Län betarfwas, bör, jemte beqwämligheteu af desi läge för uppbörd och utgift, äfwen hafwas afseende pä den större el. ler mindre kostnad som Betjeningenunderhäl, lande wid ett sadant framför ett annat Magazin förorsakar, sä wäl som pä wigheten för Landshöfdingen att sjelf eller genom Krono Betjente hafwa tillsyn ä MagazinS. Förwalt. ningen, till hwarS bestridande andre Krono Detjen, 486 Den iz September. Transumt af Kongl. MajckS Nådiga Bref till Committerade öfwer All. männa SpanmälS. MagazmS Ärmderne; dat. Stockholms
Att näringarne skulle sakna förlag och rörelsen bli trögare genom införande af metalliskt mynt, är en ogrundad farhåga, Förlags-biträden kunde i både allmän och enskild väg erhållas lättare och till större belopp, sedan osäkerheten i deras värde upphört: och alla de hinder för enskilda creditens begagnande, som ansågs nödigt att föreskrifva, så länge myntets värde skulle uppehållas endast genom bestämning af dess qvantitet, skola naturligtvis försvinna, då det blir bestämdt efter en mera fast grund. Den stora verkan till jordbrukets och andra näringars förkofran, som tillskrifves pappersmyntet, bör egenteligen hänföras till första perioden af dess tillvarelse, då del vanligen går i bredd med det metalliska och ingen ännu anar dess förestående omvexlingar. Genom den hastiga tillväxt i qvantitet rörelse-capitalet vinner, öfver hvad näringarne i sina vanliga förhållanden kunna upptaga, utan att qualiteten genast nersättes, uppkommer då en lyftning till nya industri-företag, hvilka det likväl under sådane omständigheter icke alltid är möjligt att oeconomiskt beräkna. Så snart pappers-inyntet börjar falla i värde, och detta fall blir bekant, upphöra fördelarne och olägenheterne inträda. Erinran om Stats-låns-operationernes inflytande är af större vigt: de verka till skada för all naturlig production, i det de draga capitaler och krafter till en artificiel rörelse, som likväl sluteligen mäste hemta sin näring af productionen. 1 de vådliga följder, som genom lån-sy - 380 Betänkande om Rikets Penninge-Verk. stemet konna uppkomma , ligger största betänkligheten att nu vidtaga en meftallisk myntbestämning: ty örn grundvalarne för staternes credit skakas genom politiska hväifningar, så att de milliarder stats-obligationer, sorn nu utgöra snart sagdt den största massan af förmögenhet, hastigt blefve föremål för en häftigare rörelse, så skulle det effectifva metalliska myntet befinnas otillräckligt för uppgörandet af alla dessa liquidationer, och således stiga högre i värde och till ränta , hvarjemte af sådana skakningar alltid plägar följa, att hvar och en gömmer sin metalliska behållning till ett värn emot befarad tillfällig nöd.
Såsom bidragande dertill yrkar jag, att ardra puncten måtte så förändras, att förskrifningarne skola vara i Svenskt silfvermynt, samt alt räntebetalning och amortissement erlägges i Stockholm eller vid det Svenska Landtränteri, som den långifvande önskar. Det är ett axiom i handel, att en vara sträfvar till den ort, der den är mest värd, och då en förskrifning onekligen är mest värd i det land, hvarest den blir liqviderad, och i hvars mynt den är beräknad, måste detta gifva Stats-obligationerne en benägenhet att så fort som möjligt återvända till fäderneslandet. Huruvida Riksgälds-Contoiret derpå vinner eller ej, anser jag jemförelsevis vara af mindre betydenhet. 3:dje punkten af Utlåtandet, som föreskrifver att hela lånet skall upptagas före slutet af nästa år, kan jag ej heller gilla. Det torde vara en allmänt erkand satts, att hvarje brådstörtad förändring uti ekonomiska och financiella förhållanden alltid skadar, om ock sjelfva förändringen vore från ett Sämre till ett bättre, Man har visserligen påstått, att Fem millioner Svenskt Banco vöre en obetydlig summa, jämförd med den af alla inteckningar inom landet, och jag med - Den 12 Fe bru ar i i e. m. ger att så är, men den är ingalunda obetydlig, om man jemför den med vårt närvarande rörelsecapital, sorn derigenom komme att ökas med vid pass en sjettedel. Om detta, enligt Utskottets förslag, skall ske nästan på en gång, blefve utan tvifvel i första ögonblicket ymnig penningetillgång, hvilken, som förr ofta bandt, narrade mången till lättsinniga speculationer, och, när sedan de nya Capitalerne hunnit användas och måhända till en del åter utgå, uppstode ånyo penningebvist och missnöje. Jag yrkar derföre, att ej mera än en million Svenskt Banco må årligen uppoch utlånas; hvarigenom de välgörande verkningarne af ett sig ökande rörelse-capital komme att erfaras under fem i stället för år. 5:te punkten finnér jag äfven ganska betänklig att antaga.
N:o II, i anledn. af väckt motion, ang:de förklaring af 16 kap. 1 § Ärfda-Balken; N:o 12, angille bördsrätten samt nabos och frälserätts-egares lösningsrätt; och K:o 13, angille dels testaments-rätten dels gåfva af fast egendom. 11. B. o. Ad. åtskiljdes kl. |12 på natten. In fidem protocolii, Allert Munck. Lördagen den 21 Feluuari 185T. Plenum kl. 10 f. m. Just. 4 prot.-utdr. för d. 14 dennes. llr Silfverstolpe, Fredr. Otto: Hindrad att vara när varide i sista plenum, då K. M:s Propos. om kurhusafgiflen remitterades till Bcvillms-Utsk., anhåller jag nu att i anledn. af samma Propos. få yttra några ord, med anhållan, att desamma jemväl 500 Den 21 Februari mätte remitteras till samma lUsk. för att tagas i öfvervägande vid behandlingen af den Nåd. Propos:n. K. M. har i densamma föreslagit bibehållande af samma afgift, som hittills utgått, blott med den förändring, alt för Stockholms och Kopparbergs län maximum må förhöjas till 8 sk. Jag anhåller, att Bevilln:s-Utsk. måtte taga i betraktande, att under sednare åren hafva alla de för kurhusoch lazaretts-inrätlningar erforderliga förnödenheter stigit i pris. och att det således är att förmoda, alt det nu bestämda maximum af 6 sk. är otillräckligt. Någon fara genom förhöjningen kan icke upstå, enär det heror af hvarje läns deputerade att bestämma beloppet inom det föreskrifna maximum. Af sådan anledn. önskar jag, att Bevilln:s-Utsk. ville bestämma maximum för kurhusafgiften i allmänhet uti alla län till 8 sk. Jag förnyar min anhållan, att delta yttrande måtte få remitteras till Bevilln:s-Utsk. R. o. Ad. biföll remiss af af detta anförande till BevillnrsUtskottel.
Häremot erinra visserligen Fullmägtige, att då den hufvudsakliga afsigten med detta utbyte just var att förbereda och befrämja öfvertagandet af det nya lånets optionsandel, kunde verkställandet af den för sådant ändamål beslutade transaktionen, såvida det egentliga syftemålet skulle vinnas, icke uppskjutas ända till dess optionsbeloppet eller någon del deraf redan öfvertagits. Då likväl sjelfva underrättelsen om Riksgälds-kontorets benägenhet att ingå i denna bytesaffär tvifvelsutan var för Schröder & Comp. tillfyllestgörande och bytets ändamål alltså icke skulle hafva lidit något intrång, om med verkställigheten deraf något fördröjts, anser Utskottet sig böra biträda Revisorernes härom yttrade åsigt och finner den skyndsamhet, hvarmed Fullmägtige afhände sig Thaler-obligationerna dess mera anmärkningsvärd, som, ehuru Fullmägtiges uppmärksamhet redan den 8 Juli blef fästad på skrifvelsens ofullständighet, Fullmägtige, som då ännu hade Thaler-obligationerna i sin ego, icke genom ytterligare skriftvexling gjorde sig förvissade derom att Schröder & Comp. rätteligen fattat skrifvelsen, sådan den af Fullmägtige ursprungligen var menad, innan Fullmägtige den 5 påföljande Augusti, eller fyra veckor sedan otydligheten redan var upptäckt, afskickade Thaler-obligationerna. Under åberopande af det ogillande omdöme, som Utskottet, på anförda skäl, sålunda funnit sig böra uttala rörande Fullmägtiges sätt att vid denna bytesaffär tillvägagå, får Utskottet hemställa, det Rikets Ständer måtte förklara, att Fullmägtige ej med nödig försigtighet och omtanka behandlat denna fråga. Till svar å hvad 1864 års Revisorer haft att anmärka deremot, att Fullmägtige icke antogo det af Stockholms Enskilda Bank gjorda erbjudande af ett 4'/2-procentslån om 5 ä 6 millioner till ett pris af 91 procent, att återbetalas genom en annuitet af 5'/2 procent under 38*/3 år, ehuru detta låneanbud, enligt Revisorernes åsigt, varit att föredraga framför det med Schröder &
Likaså var föreskriften» att hemmantalet borde rättas efter den förhöjda räntan, fotad på den grund» att mantalet skulle, på satt vid skattläggningar i allmänhet tillgår, i samma moll som räntan förhojaS; men det förekommer så mycket mera skäligt och lämpligt» att denna grund icke i förevarande fall tillämpas, som å Recognitions-skogs-hemman ert viss egorymd bestämmes till grund för hvarje mantal, hvarefter sedan räntan, i likhet med hvad , enligt Skattläggnings-methoderlia» för ett mantal belöper, utsättes, och den förhöjda räntan å dessa hemman icke varit en följd af ett större utrymme i Mark, utan, efter hvad förrberÖrdt är, blott grundat sig derpå, att Kronan borde af Sko» garna Kongl. Maj ds Nacliga. Propos. Ä7:o 1,3. 17 garna, i årlig inkomst, för framtiden erhålla hvad hon hittills deraf bekommit. Då ur dessa skäl billigheten fordrar en rättelse i den ifrågavarande föreskriften om hemmantalets förhöjning efter den tillökade räntan å Recognitions-skogs-hemmanen i ofvanomförmäldta fall, vill Kongl. Maj:t nu föreslå Rikets Ständer att förklara, detsamma föreskrift må helt och hållet förfalla; och ehuru några få Bruksegare redan på sin begäran fått sina Recognitions-skogar skattlagda efter den nu i förevarande ämne gällande föreskrift, torde, för enhet i beskattningen samt jemlikhet i rättigheter och förmoner, dessa Bruksegare böra få åtnjuta den nedsättning i hemmantalet å sine Recognitions-skogs-hemman, som med berörde föreslagna jemkning i skattläggnings-grunderna instämmer. De till Kongl. Maj:t i denna fråga inkomna handlingar skola till vederbörande Utskott blifva öfverlemnade; och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest välbevågen. Datum ut Supra. CARL JOHAN. M. G. Dankwardt. Bilt. till R. S. Prot. 1828 och 182g, 1 Sami., I Band. 4-'de Iläft. 2 i8 Bil. till K. Al. Nådiga.
Riksdagsordningens 29 §. har uppdragit en gränslinea emellan sättet att bringa de deruti nämnde Embetsman till ansvar för uppenbara handlingar emot RegeringsFormens 420 Ben 22 April e. rn, och Lagarnes föreskrift, och sättet att bedöma, huruvida StätsRådets Ledamöter och StatsSecreterarne iagt.tagit Rikets sannskyldiga nytta, samt med oväld, nit, skicklighet och drift sine förtroende Embeten utöfvat. I förra' fallet tillhör det ConstitutionsUtskottet ensamt att 6tälla dem under tilltal inför RiksRätt$ men i sednare fallet hafva endast Riksens Ständer och icke ConstitutionsUtskottet, beslutande Rätten. Det föresågs att desse Embetsmän, utan att göra sig skyldige till egenteligt Laga ansvar, möjeligen konna vara på sina upphöjda platsar, mindre verksamma och mindre nitiska i utöfningen af deras kall; och för sådane samt flere uppräknade händelser, hafva Stånderne rättigheten sig förvarad, att hos Konungeni underdånighet begära deras endtledigande, ehvad anmärkningen som dertill föranledt, blifvit gjord af Constitutionseller andre Utskott, elier i Ständernas Plena. I fråga om upptäckande och beifrande af uppenbara lagbrott, kan någon undarlåtenhet af' ett ConstitutionsUtskott, icke såsom möjelig föreställas; men ett misstag af Utskottets pluralité kunde snarare inträffa, i afseende på opinionen, huruvida det genom de högre förtroende Embeten åsyftade allmänna gagn, blifvit af innehafvarne befordradt eller icke. Någon motsägelse i grundsats eller uttryck synes således icke eller i detta Grundlagsställe, äga rum. Erfarenheten vid de flere Riksdagar som förflutit, sedan denna grundlag blef antagen, har visat, att Riksens Plöglofl.
På grund häraf, och då Utskottet, i anledning af Motionairens hemställan, att Konungens Befallningshafvandes resolution måtte innehålla anvisning för gäldenären, hvad han hade att iakttaga, derest han obehörigen fordrades och med utmätning hemsöktes, ej finner någon åtgärd vara behöflig, enär utmätning icke får förordnas för den händelse, att krafvet bestrides, samt det med gällande Lag och Författningar instämmer, att, så vida utmätningsmannen ändock utmäter och således öfverskrider de honom lemnade ordres, klagan deröfver kan anföras hos Konungens Befall - 12 Lag-Ut skottets Betänkande, Nio 48. ningshafvande, som ock eger i det felagtiga meddela rättelse; finnér Utskottet sig böra endast i så måtto understödja motionen, som Utskottet vördsamligen föreslår, det stadgas måtte att, innan utmätning, jemlikt af Konungens Be fällning skaf vande meddelad resolution af ifrågavarande beskaffenhet, må verkställas, det åligger utmätnings-förrättaren att taga skriftligt bevis, det gäldenären emot krafvel icke gor invändning, antingen af gäldenär en sjelf, eller, derest han ej är skrifkunnig eller ej vill beviset meddela, af tvänne ojäfvige mani och att omförmälde behandlingssätt icke i något fall, och således ej heller i den händelse att gäldenär emot kr af vet gör invändning och målet förthy kommer att fortgå, på sätt eljest är i allmänhet föreskrifvet, må för gäldenären medföra någon ökad kostnad utöfver den, sorn skolat uppstå, derest of vanberörde utmätnings-resolution icke varit gifven. Härigenom skulle äfven vinnas det af Motionairen åsyftade ändamål, att ifrågavarande behandling utaf mindre utsöknings-ärenden blefve af den lagstiftande magten uttryckligen godkänd. Ankom till Exp.-Utsk. den 2 Maji kl. 4 eft, m. Betänkande, öfver Hr Gustaf Adolph B rune ronäs motion, om vissa lagbestämmelser, för att förekomma utmätningsmans tillgrepp ock förskingring af utmätta medel. Uti memorial, som Högl.
Skoloch Clerecie-Staternes anslag: uppgiften derå, angående . 44 *• Skolor: Chalmerska Teehnologiska i Götheborg 87. „ Allmänna inom hvarje Församling ibid. „ Enköpings, dess återställande i sitt fordna skick ibid. A Warbergs, Strömstads och Askersunds ibid, „ Normal, för Wexelundervisningen ibid. „ Dito för bildandet af Lärare i moderna språk ibid. „ Mechaniska ibid. Skrifmaterialier och expenser för Collegierne, angående -So. Skyddsafgiften, personliga, angående . 246. Skåne: öfver-roteringsersättnings uppförande å stat 8r. Slussbyggnad vid Säffle: medel dertill . 202. Småland: ny hammarskalts-taxering af jernbruken derstädes bil. B. 54. Betis N:r Socknechartor: anslag för sådanes upprättande . Soireer, Landtmarskalkens: skuld sedan sistl. Riksdag för ved och kol 55, Sollefteå Kronoforss: om upphörande af arrendet derför Spanmål: angående beräkning af sådan under penningelöner „ anslagets för transport och förbakning deraf öf verflyttande å 8:de Hufvud-Titeln . „ anslag till de nödlidande i norra Länen Spanmåls-Rior: anläggning deraf .. „ räntor, kronans: leverering och förvaltning deraf , understöd: betalningsvilkor för erhållne sådane , 297, „ undsättningar vid missväxter: Creditiv å Riksg. Coptoret 227, Spectaclet, Dramatiska: anslaget dertill Sportlar: deras upphörande i Kongl. Maj:ls Cancellie . Staaff, Advocat-Fiscal: arfvode åt honom 89, 222, n5o, Stamp-Yerk: upphäfvande af skattlägningar derå
Den häraf möjligen inflytande ränta må af Kongl. Majit användas till 3:dje HufvudTitelns förstärkning för oförutsedde Militaire utgifter. §. ior. De öfrige till den Extra StatsR.egIeringen hörande , i §§. 88, 90, gr, 92, g3, g4, g5 och 97 omförmälde tillgångar insättas äfven på en serskild Räkning i VexelBanken. De derå möjligen uppkommande Behållningarne böra likaledes i Banken förräntas; ( 60 ) vinsten derpå får användas till fyllande af de brister, som i tillgångarne på denna Räkning kunna uppkomma. De uti §§. gt, 92 och g3 upptagne tillgångar, hvilka redan blifvit bokförda såsom RiksgäldsContoirets egna, skola, i den piån de inflyta, på den Räkning, dit de förut hört, derifrån på den i denna §. omförmälde Extra AnslagsRäkningen öfverflyttas. Alla de öfrige i §§. 88, 90, g4, g5 och 97 upptagne tillgångar skola omedelbart å samma Räkning insättas. §. För anskaffandet af de medel, hvilka kunna erfordras för de uti §§. 54> 55, 56, 5j, 58, 5g, 60, 62, 63, 64, 65, 66, 67, 68, 69 och 70 omförmäldte ändamål, berättigas Fullmäktige, att, i den mån Contoirets under händer hafvande medel icke äro dertill användbare, upptaga lån mot den lägsta ränta, som är möjlig att betinga, ställde på minst Ett års förfallotid, men under öppen rättighet för Fullmäktige att dessförinnan, efter Trenne månaders förutgången uppsägning, sina Sedlar inlösa. §. io3.