Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Staden har icke kunnat anskaffa denna summa af icke mindre än 48,000 r:dr, och derföre har Magistraten ingått till K. M. med anhållan att få upbära 22,000 r:dr af det lån 25,000 r:dr, som utaf förra R. St. beviljats till såväl den inre hamnens som den yttre eller Vägbrytarens iståndsättande och förbättring. Detta kunde K. M. icke bifalla, men deremot anvisades tillfälle att mot 4 proc. erhålla det äskade lånebeloppet af 22,000 r:dr från Handelsoch Sjöfarls-fonden. Denna fråga är ännu i sådant skick att staden icke har aflemnat svar på detta K. M:s sednare förslag, men så snart detta svar inkommer, anser jag frågan om hvem sora skall pröfva förbindelsen icke blifva tvifvel underkastad, emedan Konungen re - Den 26 J u n i f. m. 199 dan har fastställt förslaget och frågan om sättet alt anskaffa medel då blir afgjord. Att det är nödvändigt att penningar beredas för båda ändamålen, yttre och inre hamnen, är intet tvifvel numera underkastadt. Det finnes på vestra kusten ingen hamn, som vid inträffande svåra stormar kan skydda fartygen, och det vore således nödigt att ega en hamn att anlöpa på eu kust af mellan 18 och 20 mil och detta blefve vid Wisby. Sedan föreg:de Ständer beviljat anslag för tillvägabringandet af en yttre hamn, hvilken till en del äfven är verkställd, har man likväl insett omöjligheten af att med det anslag, som då blef beviljadt, helt och hållet fullborda denna hamnanläggning. Delta behof har blifvit så myckel större efter den olycka som hände år 1845, då en stark storm lill en del förstörde öfverbyggnaden af Vågbrytaren och denna förstörelse har sedermera under starka stormar förökats. Del äskade anslaget är således bchöfligt och jag förutser att R. o. Ad. nu inser dess nödvändighet i afseende på den yttre hamnen.
Det är en kungaslägt, som förgås. Döden skördar på olika sätt alla dess medlemmar. Hvilken constrast i allt detta mot det lägre lifvets lugn och liknöjdhet! Att frambringa denna, dertill tjenar Dödgräfvaren ypperligt. Han lefver bland förruttnelse. Likväl är han nöjd, och debiterar en plump och glad lefnads-philosophi ibland multnade ben. Det är ur naturen. Jag har ock sett den ärliga förnöjelsen i dödgräfvar-ansigten. Det måste höra till professionen. – Kembles spel, såsom Hamlet, röjde mycket studium, mycket förstånd, men, som jag tyckte, mer omdöme än känsla. Det är strängt och correct – kanske något för torrt. Stoke Newington tredje dag Jul. Julen har i England det gemensamt med den Svenska, att den är en familjefest. Föräldrar, barn, närmaste slägtingar tillbringa Juldagen tillsammans, och äta Roastbeef och Plumpudding;– en Kalkon synes ock höra till högtiden. Julafton är här ingen högtid. Men då vi voro fem Svenskar tillsammans, föresatte vi oss, att ha vår Julgröt, och påminte oss allt hvad vi visste om Svensk kokkonst, för att göra vår goda värdinna begripligt hvad vi mente. Det var en ganska löjlig öfverläggning, hvars resultat blef en risgrynsgröt, så god, som man kunde vänta den af många kockar. Vi betraktade vårt verk med välbehag, åto med ej mindre, och af höflighet eller smak förklarade värdinnan, att denna Svenska pudding ej var så elak. Derpå tömde vi våra glas till våra vänners välgång. – Huru lifligt kom jag ej ihåg dem! I går skulle jag se Tragedien the Roman Father på Coventgarden, der den berömde Cooke (Kembles rival) spelade Virginias fader. – Han kom drucken med vaklande fart in på scenen, mumlade fram några obegripliga ljud och raglade ut på andra sidan igen, sättandes dermed sina barn, som skulle emottaga honom, intet faderligt exempel. – Hans roll måste läsas af en annan. Sådant har händt honom en gång förr: – och publiken har förlåtit.
Nådigt afseende å derefter gjord underdånig framställning, om den såsom förlorad ansedda fatalie-tidens återgifvande. Stats-llskottcls Ullålandc, .Y.o 103. 15 Då emedlertid rättighet till fyllnaden uti ifrågavarande anmärknings-medel varit ostridig och endast ett formfel orsakat, att denna fyllnad icke utgått, har motionären, med åberopande af Rikets sednast församlade Ständers fattade beslut i 2:ne likartade frågor rörande Majoren Bennich och Regements-skrifvaren Enell, hemställt, det Rikets Ständer måtte förklara, att försutne ansedda fatalie-tiden icke må utgöra hinder för utanordnande af omförmälde, utaf belöpande procent ä anmärkte och levererade 9,492 R:dr 44 sk. Chartae-Sigillataj-medel, innestående hälft, uppgående till 2,373 R:dr 11 sk. Då några officiela handlingar, som styrka det af motionären uppgifna förhållande, icke varit motionen bilagde samt Kongl. Maj:t icke eller funnit anledning att, på sätt i dylika frågor tillförene en och annan gång egt rum, till Rikets Ständer göra Nådig framställning i ämnet, hemställer Utskottet, med r att motionen må få förfalla. Stockholm den 28 April 1854. Hill. lill l{. St. l‘rol. 1833 A issi. -I Sami. I Afd. i Band. STOCKHOLM, typografisk* föreningens boktryckeri, StafsUtskottets Utlåtandej A:o 106. I !S:o 106. Ank. till Exp.-Utsk. d. 17 Maj 1854, kl. 1 e. m.
Jag tänkte endast fästa upmärksamheten på vigten af att föredraga förslaget i sin helhet, såvida man vill undvika ett möjligt söuderryckande af detsamma. Sedan förslaget blifvit diskuteradt, kommer troligen jag och många med mig att yrka särskild propos. på livar och en af de gg, som föranledt anmärkn., hvartill 54 § EiksdisOrdmn gifver full rättighet. Jag anhåller således, att förslaget måtte blifva diskuteradt i dess helhet. Hr Cederschiöld, Gustaf: Jag tror mig hafva blifvit missförstådd. Det var just för att förekomma en häftig discussion och en större meningssplittring, som jag framställde mitt förslag. Den 10 § står bra mycket skiljd från de öfriga, det är Eättegångs Ealken, det är det formella. Sedan man beslutat öfver det formella, har man mera fria händer. Gr. Liljencrantz talade om sönderryckning, men just en sådan sönderryckning kommer att ega rum, i händelse man lemnäs i osäkerhet om huru sista mom. af 10 § kommer att lyda. Den ändring jag åsyftar i sista mom. af 10g är af den enklaste beskaffenhet. Detta mom. lyder nu: »Åtal för villfarande lärosatsers utspridande, efter ty i g 4 sägs, må ej eg’a rum, med mindre Konungens Just.Kansler, efter erhållen underrättelse om saken och dess sammanhang, förordnat om åtalets anställande. Det enda jag åsyftar är, att detta mom. må ändras till: »åtal af förseelser mot denna författning må ej ega rum, med mindre &c.» Jag vill för framtiden förekomma de skandaler, som nu ofta ega rum, derigenom att en länsman, en fanatisk komminister eller enfaldig kyrkoherde i otid anställer åtal. Det är endast med kännedom af huru K. o. Ad. vill att 10 § skall lyda, som jag kan bestämma om jag kan antaga förslaget. En mängd med anmärkmr, som jag anser kunna göras, förfalla helt och hållet om sista mom. ändras på sätt jag föreslagit. Jag har framställt mitt förslag just på det att meningarne icke måtte komma att divergera för mycket, och om man antager det, tror jag att man skall undvika en vidlyftig debatt.
Ständer tillkännagifvit att ifrågavarande förslag blifvit af en dertill i Nåder förordnad Comité utarbetadt, ett nödigt antal exemplar så väl deraf, som af Comiterades underdåniga Betänkande med tillhörande handlingar på Statens bekostnad tryckte och till interessenterne i den föreslagna inrättningen utdelade; samt interessenternes och Kongl. Bergs-Collegii yttranden i ämnet infordrade, hvadan frågan nu till Rikets Ständer i Nåder öfverlemnades; och hafva samtlige Riks-Stånden till Utskottets handläggning remitterat detta ärende, hvarefter Utskottet från Kongl. Maj:ts Kammar-Expedition fått emottaga alla ofvannämnde, målet rörande, handlingar. Det af Comitcrade uppgjorda förslag, till allmänna grunder för bildandet af en Bergslags-Uassa eller fond lill förlagslån mot billiga vilkor för Bergsmanna-yrket, finnes af följande lydelse: §. 1. ”Till delaktighet uti denna lånefond, som kunde få namn af BergHags-Cassa, skola anses berättigade brukande Bergsmän uti TackjernsBergslagerne och i allmänhet egare af större eller mindre andelar uti de i Bergslagerne belägne masugnar, hvarest Tackjern till afsalu kan tillverkas, äfvensom alla innehafvare af eiler delegare uti fte egentligen så kallade Bergsmansbarn rarne.” §. 2. ”För att uti Bergs!,igs^Cassan blifva såsom delegare uppförde erfordras, der samfällig ego och brukningsrätt finnes, i allmänhet hylteeller hammarlagets begifvande, förmedelst derom vid utlyst allmän sammankomst fattadt beslut; dock må ensam innehafvare af |:del eller större andel uti Bergsmanshylta elier hammare ega rättighet att, för sin del, serskildt uti Bergslags-Cassan blifva delaktig, fastän öfrige delegarne en dylik förmon sig afsagt.” §. 3. ”Delaktigheten uti Bergslags-Cassan samt deraf följande inbördes rättigheter och skyldigheter, i afseende på röstberäkning och tillskott, bestämmes antingen efter tio års medelberäkping af blåsningsdygnen vid Bihang till R. St.
Då nu ånyo föredrogs LagUtskottels den 16 sistlidne Februari under N:o 166 afgifne och den 22 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, i anledning af väckt motion om stadgande, att frågor om återbetalningsoch ersättningsskyldighet emellan Kongl. Maj:t och Kronan, å ena, samt enskilte personer, å andra sidan, ej få hänskjutås till Gode Mäns afgörande, utan ovillkorligen böra vid laga Domstol upptagas och afdömas; fann Ridderskapet och Adeln, att berörde Memorial borde läggas lill handlingarne. Företogs till pröfning ConstitutionsUtskottets den 12 dennes under N:o 76 aflåtne, och den i5 derpå följde på bordet lagde Memorial, angående behandlingen af RiksStåndens skiljaktigheter om voteringspropositionerna i trenne hufvudpunkter af förslaget till förändrad tryckfrihetslag. Grefve //om. Claes Fredrik: Sedan vi nu hört uppläsas så väl ConstitutionsUt - 170 Den 16 Mars e. m. slottets Memorial, som reser va tionerne, tror jag för min del, att all discussion kan vara öfverflödig, då jag hoppas, att Ståndet icke frångår sitt förra beslut; och inskränker jag mig således allenast, att hos Herr Grefven och LandtMarskalken anhålla om proposition på Herr Cederscbjölds voteringsproposilioner. Herr Lefren, Johan Pehr: Jag kan icke låta detta mål gå vidare utan ett försök att komma ifrån den olagliga väg, på hvilken jag tjcker att målet för närvarande sig befinner. Antingen de framställda propositionerne komma under förstärkt ConstitutionsUtskotts omröstning, eller Herr Cederschjölds förslag directe antages, komma vi, i båda fallen, in på möjligheten att kunna vid denna Riksdag om ett Grundlagsförslags förkastande votera. Det ömmar mig innerligen, att vi skola befinna oss på en sådan punkt, utan att kunna reda oss. Det är otvifvelaktigt, att ConstitutionsUtskottet här för ett ögonblick böjt sig under pluralitetens ifriga bemödande att icke respectera Grundlagen. Jag hade önskat, att
Kalla n För fuktig kvällsvind Jocken lätt Vårt jemte kunde göra, Och flickan förde handen tätt Intill sitt lilla öra. All right! Snart stod han rask och ung Vid sidan hos sin tärna, Och fast han icke var en kung, Hon blef hans maka gärna. S. K. i PROKÖP. Användes för hästar. Härlig ort. Artikel. Buske. Bokstaf. Maj. m FYRKANTGÅTA. e ANAGRAM. En tärna var hon, skön och ung, Som kunde kärlek vänta, • Och drömde o m, att minst en kung På dörren skulle glänta. Innehålisforteekning. Lotten von Krcemer; en sjäifbiografi. (Med porträtt). — Säg, har du märkt? Idun Prenumerationspris pr år: Idun ensam Iduns M o d e t. fjortondagsuppl. Iduns M o d e t. månadsuppl. Barngarderoben Iduns kr. » » » 5: — 5: — 3: — 3: — Byrå: Klara södra kyrkog. 1 tr. telef. Prenumeration sker å a l l a postanstalter i riket. Redaktör och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Träffas säkrast kl. 2 — 3. Redaktionssekr. : J. Utglfningstld: hvarje helgfri Aktiebolag. fredag. Lösnummerpris 15 öre Nordling. (Iösn:r endast för kompletteringar.) Annonspris: 35 öre pr nonpareillerad. 70 öre pr nonprad Vilhelmine Holmboe-Schenström. ff4 n tänkare har yttrat: T * står konst. » » N ä r skönhet o c h sanning förenas, då upp E n sådan konst, på en gång skön o c h sann, utmärkte den framstående konstnärinna, hvars bild i dag pryder I d u n. D å hennes offentliga konstnärsbana nästan uteslutande tillhörde Frankrike, Belgien o c h Italien samt tidigt afbröts genom giftermål, torde fru H o l m b o e - S c h e n s t r ö m vara mera bekant f ö r den svenska allmänheten såsom den framstående sånglärarinnan än såsom operao c h konsertsångerska.
Föredrogs å nyo och gillades följande från Allmänna Besvärs ock Ekonomi Utskottet inkomne, och den 17 dennes e. m. på bordet lagde, Memorial och Betänkanden: af den 26 sistl. Martii: N:o 27, I anledning af gjord hemställan, att, då en förändring uti någon Ekonomisk författning af inflytande på näringarne kan finnas nödig , verkställigheten deraf ej måtte alltför mycket påskyndas; N:o 29 angående regleringen af den till Lunds Akademi-Stat anslagne Spannmål; N:o 30. angående yrkadt förbud för Bergmästare, att utfärda ekonomiske författningarj N;o 3?. angående ötverklagad underlåtenhet Fröt. Utdr. d. 17 April 1823. 167 a! sådane skyldigheters fullgörande , som innehalvarne af Bergsmanshemman åligga. af den 2:dra dennes: N:o 32. angående Doctor Stenhammars motion , om indragning till besparing uti RiksStaten af Tjenster och Ämbeten; N:o 33 i anledning af yrkad lindring uti krono bref-bärings-skyldigheten. N:o 34, i anledning af väckt fråga, om åtgärders vidtagande, att förekomma stegring i tjenstehjons löner; N:o 35 i anledning af väckt frågan om en Stads anläggande i Kronobergs Län, och om rättighet till årliga Frimarknaders hållande i Wrigsta, Rydaholm och å Strandplatsen Steninge Sund; N;o 36 angående väckt fråga om skyldighet för Pastorer, att årligen till vederbörande Lands-Contoir och Dom-Cipitel insända Utdrag af Kyrkoböckerne , öfver födde och döde personer inom Pastoraterne ; N:o 37 i anledning af yrkadt tillstånd för Kyrkohemmans-åboers i Skåne efter Icmnade Enkor och Ram , att företrädesvis till sädane Hemman erhålla åbo-rätt; N;o 51 angående väckt motion, om närma» Fröt. Vtdr. J. 17 April 1825. re bestämmande af Fjerdingsmans skyldidhe* ler m. m.
Föredraganden n) föreslog, att, till beredande af tillgångar till ifrågasatt förändring af Carl Gustafs Stads gevärsfactori, för hvilket arbete nödige förberedande åtgärder med grundläggning m. m. då genast borde af Committerade föranstaltas, factoriets sliphus, piphammare samt en dertill hörande räckhammare jemte stångjernshammare med skärverk i räkenskaperne upptagne till ett värde af 17,793 R:dr 24 sk. 5 r:st., måtte, genom Krigs-Collegii försorg, få på offentlig auction till den mestbjudande försäljas, äfvensom likaledes härstädes det hus med tomt, som för 9000 Rdr var inköpt och afsedt för vapen-centräl-verkstaden, samt att enär, om ock försäljningssumman för alla dessa hus, skulle uppgå till uppgifna bokförda eller prasumtiva värden af tillsammans 31,793 R:dr 24 sk. 5 r:st., uti den erforderliga kostnaden 92,027 R:dr 53 sk. 4 r:st., en brist upp stöde af 60,234 R:dr 8 sk. 11 r:st., denna brist måtte fyllas dels derigenom, att dertill förskottsvis i första rummet användes det temporära öfverskott 32,156 R:dr 43 sk. 1 r:st., hvilket, enligt hvad Committerade utredt, i anseende till det minskade antal gevär, som under åren 1835 till och med 1859 skulle för Kronans räkning tillverkas, under tiden komme att uppstå å det för dessa år disponibla gcvärsanslag, dels derigenom att återstoden 28,077 R:dr 13 sk. 10 r:st. med en fjerdedel af beloppet beräknades och uppfördes å Krigs-Collegii Artilleri-Afdelnings-Stater för åren 1836 till och med 1859, att utgå af Ordinarie Statsanslaget å Tredje Hufvudtiteln för Krigs-Collegii departementer; och förmodade Föredraganden, att Kongl. Maj:t, då tiden icke medgaf framställning derom till Rikets då församlade Ständer, till de nästkommande skulle alternativt öfverlemna, huruvida förrberörde förskott af gevärsanslaget borde betäckas genom den af Committerade föreslagna försäljning af flen till Carl Gustafs Stads egendom hörande mjölqvarn samt åker och ängsmark, eller om all fråga om detta förskotts återgående skulle förfalla.
R:dr, för anskaffning af slagkrut diufvar » 1855, 1856 och 1857 års anslag, 5,000 R:dr årligen, för Skeppsbyggeri-institutet i Karlskrona » anslaget, 30,000 R:dr, för Ystads hamns uppmud dring » dito, 37,500 R:dr, för Arboga åns uppmuddring mellan staden Arboga och Mälaren (Slutbetaldt år 1860). » dito, 150,000 R:dr, för en kanal-ledning mellan Eskilstuna och Mälaren (Slutbetaldt år 1860). Utaf anslaget för åren 1854—1857, 7,500 R:dr årligen, för myrutdikningar och sjösänkningar m. fl. vatten aftappnings-arbeten 16,143; 50. Anslaget för fortskyndande af afvittrings-ärendena inom Wester-norrlands, Westerbottens och Norrbottens län 12,000: - (deraf, jemlikt reglementets 85 §, besparats 4.833: 34). dito för uppfinningen af ett instrument till brånvins mätning och profning 4,500: — (Besparadt, på grund af föreskriften i reglementets 86 §). Utaf dito, 4,500 R:dr, till premier åt egare af kreatur utaf utmärktare slag 1,500: — » dito, 4,500 R:dr, till slöjdexpositioners befrämjande 3,500: — » 1855—1857 års anslag, 3,000 R:dr årligen, till rese-stipendier för fabriksoch handtverks-arbetare 3,684: 16.
Majit härom latit Dess Kådiga Befallningar afgå så val till vederbörande Dess Befallningshafvande sorn Herr JustitiaeCantzleren-, att med dess Eiri beles uppmärksamhet följa det* ta ärende; och har, i fö jd liaraf., Herr Justitia Cantzieien uti bref till Kongl. StatsContoK ret begärt, .;tt hvarje i4ide dag genom vederbörande erhålla uppgift på de omsluts-acbeten, som under tiden inkomma och hvilka uppgifter åter Kongl. Sta s-Contoii et förständigat RiksHufvud Boksluts-Contöiret, att till Herr Jusllt i se-Cantzieren , i foreskrifven lid och ordning meddela. Efter de sålunda vidtagne åtgärder, hafva omsluten för år 1810 nu mera för samtelig^ Jiänen till Riks Hufvud-Boksluts-Contoi) et in - Stcis Utskotters Petänkanden. 1711 kommit, och de öfrige inkomma efter hand, så att Stats-Utskottet nu förmodar, det något hinder för Riks-Hufvud-Bokens författande icke vidare må möta. Ej mindre utaf hvad Herrar Revisorers Berättelse innehaller, än af öfrige Stats-UtskoU tet rneddeldte uppgifter, har Utskottet inhemtat, att, jemte det Herr Stats-Commissarieu Videgren uppdragna Riks-Hufvud-Boksluts författande, hat Kongl. Majit uti Nådigt bref af dea 34 April 1816. anbefallt Kongl. Stats-Contoiret, att ifrån 1815 års början efter uppgifne grunder och föreskrifter, formera ett annat från Herr Stats-Commissarien Videgrens methode serskildt Riks«iHufvod-Bokslut. Stats-Utskottet har väl om beskaffenheten af desse niet höder samt de delar, hvarutinnan de skilja sig från hvarannan, sökt göra sig underrätiadt; men, dä något
Denna dsuceur har ock derwid blifwit paräknad, svin en laglig inkomst, da den samma warit Sanctionerad genom Kongl. Författningar, hwilket stvrkes sa wäl af Kongl. Accords - Reglementet, deruti stadgas att högre Accord i afseende a douceuren bör betalas för Regements Qwartermästare-Tiensten, an för StabsCapitains-Beställningar, ehuru den pa Ordinarie Stat Regements - Qwartermästaren tillstagne Lön, ar blott is R:dr större än en StabS, CapitainS, som äfwen af Kongl. Brefwet till Krigs, Collegium af den 6 October ar r?79, hwaruti bestämmes, att da warande Regements - Qwartermästare, som innehade Beklädnads-proCent (borde i anseende till att en stor del af deste Officerare för deras innehafwande Beställningar och dermed följande förmaner erlagt Accorder) derwid bibehallas till steende af. Sang eller flyttning. Tydeligen adagalägges härigenom - Den z Julik. ross nom, att den.,a inkomst alltid blifwit betraktad, som en Lönings - förman, ehuru den samma underkastad förändring efter olika överenskommelser, såsom obestämd till sitt belopp ej kunnat i Stat inflyta. Af sadan anledning, nödgas jag ock nu sakna denna fördel, da Stats - Contoiret ej utbetalar annan Löräng än den Staten upptager.
Discorträtts meddelande för nämnde tillverkning icke synes hafva va. rit att meddela densamma större förmån, än de näringar, som från äldre tider varit med lånerätt 1 Mann fact ur Discontfonden understödde; vore det} efter Utskotietsjanka, snarare anledning att, genom Glastillverkningens upptagande i den allmänna repartitionen af Discontfonden, försätta denna handtering, i afseende på Disconträtten, i samma förhållande, som lånberättigade slöjder i allmänhet, än att ytterligare öka det för densamma redan bestämde länanslag. Men då närvarande tidpuncj onekligen är ganska ofördelaktig för Glasbruksnä* ringen, hvilken således icke utan svårighet skulle sakna den högre lånerätt. som den nu innehar; anser Utskottet sig böra tillstvrka, att det vid sista Riksdag till lån för Glasbruksidkare afManufactur Discontfonden afsatta ans'ag må tills vidare förblifva oförändradt; hvilket dock Riksens Höglofl. Ständers pröfning vördsamt underställes. Stockholm den 23 Augusti 1823. Nto S tits - U ts k® t te ts Betan ka nd c n. 407 N:o 447* Ankom den 3 Sept. 1823 Utlåtande, öfver Herr Ullbergs Memorial, angående revision af Lästafgifts Fondens förvaltning. W ällofl. BorgareStåndet har till StatsUfskottets Utlåtande remitterat ett af Herr J.
»Ofver denna förrättning bör protokoll af Kronofogden uppsättas, hvilket, af samtlige förrättningsmännen undertecknadt, skall af Wår Befallningshafvande, med eget yttrande öfver hvad föreslaget blifvit, insändas till Wårt och Rikets Kammar-kollegium, som har att så väl fastställa minimioch maximi-arrendenas belopp, som äfven besluta om de förbättringar, hvilka förrättningsmännen må hafva ansett tjenliga; och vare Landtmätare samt den eiler de landtbrukare, som i förrättningen deltaga, berättigade till skjutsersättning och dagtraktamente, den förre i den klass af gällande resereglemente, hvartill han hörer, och den eller de sednare i 7:de klasssen af samma reglemente. »För kronofiske, qvarn, bro eller annan dylik lägenhet, till hvilken jord icke hörer, men hvarå denna författning tillämpas, må kronohetjente ensam upprätta förslag till minimioch maximi-arrendebelopp, med hvars insändande till Kammar-kollegium och pröfning derstädes sedan förhålles såsom ofvan är sagdt.» Efter från samtliga Riks-Stånden erhållen remiss å förevarande nådiga framställning, har Stats-Utskottet förehaft detta ärende och dervid jemväl tagit kännedom om dertill hörande handlingar; finnande Utskottet någon annan erinran vid den nådiga framställningen icke vara att göra, än att, — med afseende å den särskilda kännedom 8 Stats-Ut skot tets Utlåtande N:o 105. om fiskerihandteringen, som erfordras dels för bedömande af det arrende, som på grund af fiskenas på lokala jemte andra förhållanden beroende, större eller mindre fördelaktiga beskaffenhet, må kunna påräknas, och dels för meddelande af de föreskrifter, som för hvarje särskildt fall kunna anses såsom lämpliga kontraktsbestäm melser till fiskenas förkofran eller bestånd, — sakkunnig person bör vid utarrendering af kronofisken tillkallas i likhet med hvad i fråga om jordfastighet är föreslaget; och får Utskottet, på grund häraf, hemställa att den nådiga framställningen måtte af Rikets