Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I andra sidan, till utrönande af Hemmanets verkliga godhet eller värde, skulle, i bemälcle RiksdagsFullrriägtiges öfvertygelse, blifva ett företag af nästan overkställbar omfattning; och enär härtill k ornrner, att gagnet af ett sa mödosamt förfarande ej kunde visa sig förr, än likaledes blifvit förfaret med Hemmanen i de orter, emot hvilka Jemtlands Rotering skall jemföras, torde man ofelbart blifva försatt i nödvändighet att erkänna verkets fulländande efter denna plan för omöjligt, och den deruppå använda oberäkneliga tid för ändamålet förlorad. Hvad salunda anfördt och erinradt blifvit, hafva de förenade Utskotten i noga öfvervägande tagit; men då de emot Utskottens redan i detta ämne afgifna Betänkande inom de respective Riks-Stånden framställda anmärkningar icke förekommit Utskotten af sådan vigt, att Utskotten deraf bort föranledas att frånträda deras öfver frågan lenmade yttrande, med undantag blott i den omständighet, huruvida Provincen Jemtland bör, vid det nya Indelningsverkets upprättande, åläggas lika förbindelser med de hårdast roteradt hånen, eller icke, i hvilket sistnämnde afseende Utskotten funnit Jemtlands Rotering böra jemkas till likhet med Roteringe-n i det öfriga Sverige, hafva Utskotten, med åberopande af de skäl, hvilka, till stöd för redan yttrad tanka, anförde blifvit, vördsamt skolat till Rikets Högloflige Ständers bifall hemställa: Stalssavtl Oee.-ZJtsJt, Uti. N:o i iG. j att Jemtlands Soldater Släggas samina skyldigheter, sorn Kronans indelta manskap i det öfriga Riket; men att deremot, utan fastställelse af den provisoriska regleringen af Jemtlands Rotering för längre tid, än de 8 Sr, under hvilken densamma blifvit af Länets invånare antagen, ifrågavarande Rotering derefter må jernnäs till likhet med Roteringen i det öfriga Sverige, sedan Hemmanens godhet, grundräntan och öfriga utskylder blifvit einellan
Alice ser honom i spegeln, nickar gladt och löser floret från sitt rosiga ansikte. Men Tandrup besvarar ej som annars hennes hälsning med ett leende. Han tar sin hustrus hand och för henne till en stol, så säger han allvarligt, med sänkt stämma: » Kära Alice, jag har ett viktigt meddelande att göra dig och ber dig noga höra på mig. » » Ja, ja, jag hör, Andreas, men säg ut det fort, ty jag måste kläda om mig till middagen hos. », » Hvad jag har att säga dig, är inte mycket. Det låter affatta sig i få ord. Våra utgifter måste nu ändtligen betydligt inskränkas. Affärerna gå ... inte bra, och jag har måst ta mig en kompanjon. » » Han sätter väl ändå in pengar i affären, » menar Alice lågmäldt. » Han sätter in pengar i affären — visserligen, men endast under det formliga villkoret, att jag håller utgifterna för mitt privatlif inom det strängt nödvändigas gränser. » » Hvad angår det honom? » brusar Alice upp. » Det är hans villkor, » svarar Tandrup bestämdt. Alice rycker på axlarna och biter nervöst i snibben af sin spetsnäsduk. » Hvad heter då din kompanjon? » frågar hon slutligen med skälfvande munvinklar. » Hans namn får jag inte yppa, hvarken för dig eller någon annan. Han är min hemlige kompanjon. » » Så? Och hvad menar din hemlige kompanjon med det strängt nödvändiga? » frågar hon, nu i högsta grad uppbragt. » Det skall jag efter hand säga dig. Framför allt måste vi afstå från vårt logeabonnement på operan, så få vi inte ge mer än högst två bjudningar om året, slutligen ... » » Slutligen skall hvarenda glädje, hvarenda S i Q i f o r t a f. J e Redigeras af Sophie Linge. Bidrag mottagas med tacksamhet. Logogryf. Tvåstafvigt ord, bekant för alla, Som sjömansyrket känna till. — Två villkor för att salig blifva. Två medel för att komma öfver Det vatten, som åtskiljer stränder. Två ting, som kusken reder tiJl Åt hästen, mot hans aflonbvila. Material vid gärdsgårds byggnad. En blomma skön och doftande. Vid smörgåsbord ett vanligt tilltugg.
N:o 76, med förslag till åtskilliga förändrade föreskrifter i 4:de artikeln af Banko-reglementet; N:o 77, ang:de föreskriflerne i 1, 5, 6 och 7 afdelnme utaf Banko-reglementels 6:te artikel; N:o 78, med förslag till ändring af åtskilliga föreskrifter uti 8:de artikeln af Banko-reglementet; N:o 79, med förslag till instruktion för R. St:s Revisorer öfver Bankodiskont-verket samt Lånekontoren i otterne; N:o 80, med förslag till ansvarighetslag för de af R. St. förordnade Direktörer för Lånekontoren i orterne; N:o 81, om kungörande af åtskilliga föreskrifter i Bankoreglementet. Allm. Besv. och Ekon.-Utskottet: N:o 133, i anledn. af RiksStms olika beslut, ang:de Utsk:s utlåt. N:o 131, i fråga om förändring af mått mål och vigt samt mynt. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. | till 12 f. m. In ödem protocolli. Albert Munck. aro Den 18 August». Måndagen den 18 Augusti 1851. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den 7 M a j f. m. af9 "slä nied Rikets grannar, eiler vid hvarje fara, som hotade, "utan alt tilläfventyrs sedermera utbryta." Ctsk. yttrar vidare, "att derföre en armee, inrättad ef"ler landets tillgångar, bör finnas, ibland hvars hufvudegen"skaper bör vara, att den är disponibel, d. v. s., att den, "utan vidlyftiga, förberedande, kostsamma anstalter, måkun"na hastigt sammandragas, i tillräcklig styrka, på sådana "punkter af Rikets kuster eller gränser, som kunna blifva "hotade med anfall eller landstigning, samt att samma ai mee "bör äga en fredsfot, hvarifrån den, genom förut beräknade "utvägar, må under kriget successivt kunna utbilda sig till ' behöflig styrka.”
Hvad är billigaste priset, per månad, för hel inackordering i Stockholm? Adble. Vill någon af Iduns läsarinnor upplysa mig om bästa sättet att tvätta en helylle svart och hvit vårkappa, vore jag mycket tacksam. Svar. Både uddoch lncllan-spets passande till gardiner finnas i Nordisk MönsterA n n o n s e r. Annonspris: 25 öre pr petitrad ( Ingen annons införes under 1 kr. PUTSSÖKANDE. fl. L ö n begäres e j. O m svar bedes till » M. [231] k D:r — d. Frågor. Innekållsförteckning ": Helene Munktell. (Med porträtt.) — Viola trieolor; dikt af Amalia Fahlstedt. — Ytligheter och ytterligheter; af Mathilda Langlct. — Ett och annat om parisiskan; af Alvar Arwidsson. — Qvinnogymnastik; en serie uppsatser efter » VortHjem ». — Från våra badorter; III, Furusund, af Lilly. — Händernas vård. — Teater och musik. — Fenja — Sigurd; porträtter med text af Sigurd. — Ett storstadsbarn; berättelse för Idun af Johan Nordling. — Fjerran på enslig stig; sång till piano af Helene Munktell, till en dikt af Daniel Fallström. Våra barn. — Tjenarne. — Bostaden. ~ Drycker. — Köket. — Klädedrägten. — Bakning. — Fönsterträdgarden. — Hvarjehanda. — Läkareråd. — Frågor. — Svar. — Breflåda. Breflåda. Win. Hvad ni vidrör är en oundviklig omständighet, i hvilken våra prenumeranter måste finna sig. Annonserna bidraga väsendtligen att ekonomiskt bära upp tidningen och sätta Red. i ständ att for det låga prenumerationspriset åstadkomma så mycken värdefull och dyrt betalad originaltext. Esther. Annonsera och åter annonsera — det leder dock säkrast till målet! Tack för det sända, som användes. Wanda. Eder berättelse saknar ingalunda stilistiska förtjenster, men dess tendens kunna vi på intet vis biträda.
Till bevis derpå, att nedsättning i kostnaderna för straff-fångars underhåll varit föremål för Styrelsens omtanke, torde emedlertid, bland annat, få anföras, att Styrelsen, redan vid afgifvande af förslag till stater för år 1845, i underdånighet föreslagit minskning i brödportionen med en tredjedel för fångarne vid de strafffängelser, hvarest icke ständig sysselsättning kunde dem beredas, och hvilken minskning, sedan den Eders Kongl. Maj:t i nåder fastställts, blifvit, oaktadt vederbörande Kommendanters deremot yttrade betänkligheter, genomförd. Styrelsen anser sig likväl, tilf undanrödjande af den nu allmänt rådande föreställningen, alt fångkosten är bättre än behofvet påkallar, böra i underdånighet hemställa, om icke Eders Kongl. Maj:t skulle i nåder finna lämpligt infordra Sundhets-Koilegii underdåniga yttrande, rörande det qvantum födoämnen, som, med iakttagande af största besparing i kostnad, anses behöfligt och tillräckligt lör till tvångsarbete hällne fångar. Med återställande af remiss-handiingarne samt bifogande af en utaf undertecknad, General-Direktör, afgifven förklaring öfver en i Revisorcrnes ifrågavarande underdåniga Berättelse upptagen, fång vårdsförvaltningen icke rörande, anmärkningspunkt, framhärdar Styrelsen med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Aller 11 ådigste Konung! Eders K o 11 g 1. M a j: L s underdånigste, tropligtigste ..tjenare"och undersåte:1, K. voss TROIL. R. Tu. Cederschöld. C. M. Kruskopf. Slockholm den 28 Januari 1848. E. A. F. Lindencrona. — 415 - General Direktören E. von Troils särskilda förklaring öfver 1847 års Revisionsberättelse. s Stormakt i gste Aller nådigste Konung! Rikets Ständers sednast församlade Revisorer hafva anmärkt, hurusom, sedan Eders Kongl. Maj:t, under den \[\
Bolag ege i provincens mindre städer eller köpingar, der så görligt finnes, förlägga Bank-Åfdelningar, hvilka ombestyra utlåningar och incasseringar samt hålla räkningar med enskilda personer, på sätt. Reglemente, Instruclion och Central-Bank-Directionen föreskrifva; men BankAfdelningen, ehuru inrättad med serskild Direction, må ej utfärda andra förbindelser, än in visningar på Centi al-Direclionen, och vare ej heller skyldig invexla Bankens sedlar eller förbindelser. Så snart en Bank-Afdelning beslutas, skall eli enskildt district för dess lånerörelse bestämmas.” Hvilket förslag, grundadt på uppgifne motiv, som ej torde behöfva här närmare upptagas, då samma förslag finnes serskildt tryckt och lill Riks-Ståndets medlemmar uldeladt, blifvit beledsagadt af de yttranden, Herr Gunther, Carl och Herr Friherre Ehrenborgh, Casper lVilhelm, vid dess remitterande afgifvit. Banco-Utskollet, som ansett för dess pligt ali göra lill föremål för sina första öfverläggningar frågan om verkställigheten af den genom Rikets sist församlade Ständer beslutade realisationen, såsom det ämne, hvilket varit förnämsta anledningen lill Rikets nuvarande Ständers sammankallande, samt åt detta ämne, jemte den dermed förenade frågan om hufvudgi under - Bancooch Lag-Utskottens Bet.
Diskontering tillätes allenast af vexel, som är ställd i Svenskt mynt på högst 6 månader, dragen af inom riket bosatt Svensk undersåte på annan inländsk man, samt inrättad i enlighet med den i Vexel-lagen den 23 Augusti 1831, för inrikes vexlar, stadgade form och behörigen accepterad. Morn. 2. Är acceptanten icke bosatt ä diskonterings-orten, skall i accepten uppgifvas namnet på en derstädes boende person, hos hvilken betalningen vid lörfa! lot i den tillhandahålles. Mom. 3. Diskontering af vexel u lägre belopp än 230 R:dr Riksmynt, eller å kortare lid än trelio dagar, är ej medgifven. 33:o Morn. 7. Utlåning sker mot lånsökandes förbindelse, åtföljd af hypothek. bestående al antingen löpande förskrifning eller accepterad invisning, motsvarande minst hela den reverserade länesumman, eller ock nedannämnde aktier och publika papper till följande belånings—värde, nemligen: l:o lill högsl nittio procent af kapital-beloppet. Obligationer med 4 procent ränta, och deröfver, utfärdade af Riksgälds-konloret. Arméens ackords-amorteringsfond, Stockholms stads Drätsel-kommission, Götheborgs stad, Götha Kanal-bolag, Bruksegares hypotheks-kassa, Trollhätte nya Kanal-bolag, samt alla redan varande Svenska hypotheks-föreningar och de enahanda föreningar, hvilka hädanefter pä likartade grunder kunna bildas, och som blifva af Kongl. Maj.t i nåder stadfästade samt af Fullmäktige finnas innebära nödig säkerhet; 2:o till högst sjutiofem procent af kapitalbeloppet. Ofvanberörde obligationer med lägre ränta, än 4 procent; 58 Banko-Vlåkö Unis Betänkande M 25. Fullmägtige obetaget att, i händelse omständigheterna skulle dertill föranleda, nedsätta belånings-värdel å de i l:a och 2:a punkterna omförmälda obligationer.
Herr Rosenblads, Bernhard, den 3a sistlidne Januarii på bordet lagda Motion, angående en Medaljs präglande på Bankens bekostnad, 1 anledning af Deras Kongl. Högheters, Hertigarnes af Skåne, Upland och Ö« stergöthland födelse; uti hvilken Remiss de öfrige RiksStånden skulle inbjudas, att sig med Ridderskapet och Adeln förena. S. D. Vid förnyad föredragning af Con•titutionsUtskottets, den 3 sistlidne Januarii 54 Prof. Utdrag den 12 Februarii 1829. under |N:o 4, aflåtne, samt den 9 i samma manad, på bordet lagda, Memorial, angående återlemnandet af en till Utskottet remitterad Motioa, om tidsbestämmelse för Riksdagsmannavalen, fann Ridderskapet och Adeln , att samma Memorial borde läggas till hand.; lingarne. S. D.^Föredrogs a. nyo och bifölls Stals» Utskottets den 19 sistlidne Januarii, under N:o 38, afgitne samt den 3 dennes e, m. på bordet lagda Utlåtande, angående den Förste Kammarmusicus Berndt Crusell tillagde pension. S. D. Föredrogos å nyo och gillades föl-' jande StatsUtskottets den 16 sistlidne Janua» lii afgifne, och den 3 dennes e. m. på bordet lagda, Utlåtanden: N:o 34, angående Sörforss KronoLaxftske-Arrendatorers ansökning om ^eftergift i Taxan för 3 år m, rn. N:o 35, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå Mjölnaren Eric Wdsells underdåniga ansökning om nedsättning i arrendet för Carl Gustaf Stads KronoTullqvarn. S. D, Föredrogs å ny o och återremitterades, i anledning a£ dervid gjorda anmärk - Vrot. Utdrag ilen is Februarii 1815.
Betänkanden. öfverläggning, om, och genom hvilken auctoritet rättelse härutinnan borde sökas, utan hemställt detta till Riksens Högloll. Sanders egen pröfning och afgörande. Men, då nu af Respective RiksStånden blifvit å nyo yrkadt, att något sätt till denna rättelses vinnande måtte bestämdt uppgifvas 5 så finner Utskottet intet hinder möta för dess vördsamma tillstyrkan, att Riksens Höglofl. Ständer, genom samfällt öfverenskommelse och derpå grundad underdånig skrifvelse, hos Kongl. Majit anmäla sakens förhållande, jemte en lika underdånig anhållan, att denna Comministrarne uti kungörelsen af den 6 April 1S10 ålagde skjutsningsskyldighet måtte, såsom troligen tillkommen af något misstag vid Ständernas då aflåtne underdåniga Skrifvelse, och det under den 2dra derpå följande Maj utfärdade Riksdagsbeslut, i laga ordning upphäfvas, och Comministrarne således komma i åtnjutande af den yrkade, samt i Privilegier och billighet grundade, befrielsen. Stockholm den 28 Aprill 1818. Riksens Tlöglofl. Ständers Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotts utlåtande öfver yrkade Tabell-formulär er för Herrar LandsHöfdingars Berättelser om årsväxten, m. m. Uti Protocoll af den 2 sistlidne Januari 632 Bcsv. och Ekon. Utsa. Bctänkanden. har Högvördiga PrestStåndat fattat beslut om tryckningen af Landshöfdingarnes berättelser, rörande årsväxten, i form af Tabeller, lindér likhet med de i allmänna Tidningarue införde sammandrag af vexelsluten å Stockholms Beurs5 och, sedan beslutets verkställande blifvit uppdraget åt Riksens Högloft.
Jag blef så förvånad, att jag knappt kom mig för att svara. »Tycker du, att jag är för gammal?» sade Olga. Och jag tyckta mig spåra ironi i hennes röst. Men jag låtsade mig ej lägga märke därtill, utan nöjde mig med att framkasta något om hennes motvilja mot maskerader i allmänhet. Äfven hon gick förbi mitt svar, som om hon tänkt något, hvilket hon ej ville yppa, och svarade blott, att hon nu för en gång ville det, och därför skulle hon gå. Jag genmälde, att jag var glad, att hon följde med. Och jag sade sant. Det syntes mig verkligen, som om min hustrus närvaro förlänade festen ett mystiskt behag, en tillsats af raffinerad triumf, hvilken jag kände som strömmar af eld genomila mitt blod, och aldrig glömmer jag, när jag med min hustru vid min arm trädde in i festsalen, spanande efter den loge, där vi skulle träffa fru Dagmar och hennes man. I första ögonblicket flög det igenom mig en plötslig känsla af obehag när jag på långt håll upptäckte fru Dagmar. Hon var klädd som bébé, och den lilla mössan satt barnamjukt på hennes rika bruna hår, medan halfmasken lämnade munnen och den barnsliga, runda hakan fri. Hon talade med barnstämma och stod omgifven af kavaljerer, hvilka pratade högt och utan att välja sina ord. Jag såg i ett ögonkast hela den fina, hvita dräkten, hvilken på en gång dolde och röjde hennes kropp, som syntes oklädd under detta imiterade linne, hvilket lämnade bysten bar. Lugn, som om hon stått i paraddräkt, konverserade hon med alla dessa män, hvilkas blickar värderade hvarje linie af hennes kropp, och instinktlikt, som hon fattade allt, måtte hon hafva förstått, att hennes beteende väckte min misstämning. Ty när jag fattade hennes hand, gaf den mig, utan att någon mera än jag behöfde märka det minsta, en tryckning, som försäkrade mig, att allt detta var för mig – endast för mig, och ur ögonen genom masken lyste emot mig en blick, som med ens förjagade hela min misstämning.
Då vi, i stället för silfverplantsar, såsom mynt, till utlänningen lemna detta prägladt; så 1:0) förlorar Banken slagskatten med 1 3f/\ procent och Slaten myntningskostnaden , den i myntet ingående kopparns värde inberäk lUidt, med omkiing ... a procent Summa 2 ZJ\ procent som för hvarje 1000 R:dr göra 27 1/2 R:dr Specie. 2:0) är transporten af dessa 1000 R:dr vida besvärligare än plantsens af samma värde, hvilken senare utgör en parallelipiped af endast 12, 5 och 4 tums dimensioner. 3:o om betalningen skall erläggas i Hamburg, som lär vara det vanligaste, så tar dess Bank alldeles icke emot prägladt utan endast oprägladt silfver, som icke får ega lägre halt än i5 lod 12 grän, och som der betalas med g b/24 Hamb. Banco för hvarje Cöllnisk mark fint silfver. Detta instämmer med 3 silfverrunstyckens högre värde för vår Specie-Riksdaler än för R:dr Hamb. Banco. Men, som vår, för sin lägre lödighet,icke kan emottagas uti Hamb. Bank, måste den föryttras till Handlande derstädes, hvilka för densamma gifva föga Öfver 47 sk.; och således göres äfven här en ytterligare förlust af i5 rst. silfver eller af 2 2gj\S procent. Lägges denna till den förra af .2 3/4 procent; så uppgår totalförlusten till icke mindre än 5 >7/48 procent, och för 1000 R:dr Specie till 53 1/2 R:dr Specie, hvilken onödigtvis drabbar oss och kunde undvikas genom tillåtelsen för vår Bank att utvexla äfven silfverplantsar. För att undgå dylika utgifter, har derföre den alltid rigtigare beräknande och sparsammare utlänningen tillåtit plantsars uttagande i stället för prägladt mynt, hvarpå både den Engelska och Hamburgska Banken lemnar exempel, och uti den senare hvarken emotlages eller fås någonsin hardt mynt.
Jag vet ej heller, huru stora laster af Jern kunna komma att deruppå transporteras; ty allt det smide, som kan komma att passera Westgötha-linien, kan ej öfverstiga 12 å i5,ooo Skeppund. Vid detta tillfälle liar jag trott mig höra ett yttrande, som jag önskade vara ett misstag af mig. Jag har trott mig höra, att vid den bevisning, som den aktningsvärde Talaren framställt för Canalens nytta, lian satt i tvifvelsmål, huruvida tviflarne grundade sig på öfvertygelse, eller på några enskilda afsigter. Hvad 111ig beträffar, så Den 26 Mars f. m. 83 är min öfvertygelse lika gammal, som utöfningen af min Representations-rätt. Jag har verkligen bjudit till, att komma tillen annan mening. Jag trottsar någon att äga större känsla för det sköna i arbetet. Jag kan ej tänka mig något behagligare skådespel, än alt se det fullkomliga sätt, hvarpå arbeten vid Canaleti och Verkstaden utföras» Men annat ar de slutsatser jag måste draga 1 afseende på medlen till företagets utförande, och i afseende på de beslut, uti hvilka jag som Lagstiftare skall deltaga, i anseende till skattebidrag af folket. Man säger, att då Canalen blir färdig, blifva inkomsterne ojemnfÖrligt större, i anseende till den transitofart, både af Svenske och Utländske fartyg, man kan påräkna i följd af Canalens fördelaktige läge. Att stiga fram och säga hvad som i framtiden skall hända, ar orimligt i bevisningsväg; således är härutinnan den ena satsen så god som den andra. Men jag anhåller att få anföra några omdömen, för att visa anledningarne till min öfvertygelse. Det är angifvet, att 70 å 80 lästers fartyg kunna komma att gå på Canalen, och att största delen af de fartyg, som segla på östersjön, ej öfverstiga denna storlek. Likväl är det ett vilkor för möjligheten, att sådane fartyg der kunna framgå, att Trollhätte Slussverk skola ombyggas.
Grefwe Norner förmälde att Beslutet i sista plenum rörde allenast den frägan; huru wida Revisorerne borde, jämte Stats-Werket, äfwen öfwerse För» waltningen af de Statsmedel, som till andra Werk an Slats-Conloiret inflyta. I den uplaste §. af Riksdags-Ordningen äter, wvre frägan vm Stats-Ukstoktcts Granflningsrättighet, bwilken wore förwarad genom det Stadgande att Utskottet ägde, utan Hof» Canhlerens biträde, infordra alla underrättelser, som röra redowisning för medlen. Grefwe ve la 6ar6ie. Man har trott alt när Srats-Utskottet ägde rättighet att, i sräga om redowisning för de publika medlen, omedelbart inhämta alla nödiga uplysningar fran alla Werk, sä hade det warit öfverflödigt att i afseende derpä beswäm Hof-Canhleren. -Herr Grefven och Landtmarffalken Dagade: om icke Friherre Stael kan hända funne sig nöjd med de nu gifne Förklaringar! hwilket Friherre Stael bejakade. L§:ne 45, 49, Zo lämnades utan anmärkningar. ^ Efter upläsning af §3 §- rörande uttagande af en sedel till förekommande af paria vota wid KM» Den 22 November. riö? omröstningar, yttrade sig Friherre I^annerkeim, att dä remist af anmärkningarne till Utskottet gjordes hade ve förmodeligen warit i den mening, att fä cn fullständig redaction upgifwen för hwarje H. särskildt, och hcmstälde han i anledning' deraf, att det Stadgande Utskottet här förestagit att iakttagas pä flera ställen i Riksdags-Ordningen mätte för hwarje ställe särskildt af Utskottet redigeras. Grefwe vs la 6rräie wille allenast erinra, akt Utskottet wid denna §^,föreflagit sielfwa verba för. malia, sädane som 'Dest mening warit att de pä
Och åter gled båten ut i månglansen, och framför deras blickar låg en herrlig äng, med afslaget doftande hö, som stod i stora stackar emellan höga och lummiga ekar, frodiga, hvitstammiga björkar, och andra ändå ädlare trädslag, ty här fanns både almar, lönnar och askar, fast än ekarne voro de rådande. En och annan tät och lummig hasselbuske syntes äfven, men träden stodo glest nog här och der, och månen kastade massor af ljus bland nattens afundsfulla massor af mörker, och Elin tyckte sig aldrig sett något så skönt och herrligt, och kunde aldrig nog beundra denna Gunnars «Balders hage», då på en gång, så väl hon, som Gunnar hör något prassel, lika som af gående, och något ljud, lika som af tvänne sakta talande personer. – St! hviskade Gunnar till Elin, och strök båten ljudlöst under några albuskar, som fullkomligt skymde den för de kommande, men som icke hindrade Gunnar och Elin att se och höra hvad som tilldrog sig på stranden, hvilken här var ganska låg. – St! hviskade Gunnar ånyo till Elin. – Jag vill ej de skola se oss: herrefolk tro alltid, att när vi, sämre folk, äro ute nattetid, vi hafva något ondt och olofligt för oss. – Det Gud förbjude! – sade Elin och närmade sig af någon oförklarlig känsla af räddhåga ändå mera intill Gunnar, och han stötte henne icke ifrån sig, utan lindade sin arm om hennes lif, och sålunda sittande, tysta som andar, oberäknadt hjertats allt hårdare och hastigare slag, hörde de följande: – O min August! – sade en ung qvinnoröst, och de sågo på samma gång denna majorens dotter, som framträdde i månglansen vid en ynglings arm. – O, min älskade vän! Detta är då sista aftonen, sista stunden af vår herrliga sommar; ty sedan du är rest, då är det bara höst, höst i naturen och höst i mitt hjerta. – Säg icke så, min dyraste Elfrida – svarade en smärt, högväxt yngling, som Gunnar igenkände som en hennes kusin. – O, säg icke så!