Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till följd häraf och såvida Bonde-ståndet icke skulle vilja frånträda sitt skiljaktiga beslut och förena sig med de öfriga Stånden, kommer omröstning att ega rum, för hvilket fall Utskottet föreslår följande proposition: N:o 11. Den som bifaller Utskottets, af tre Stånd godkända förslag, att den allmogen hittills medgifna befrielse från skyldighet att kartera besvärsskrifter, ansökningar och förklaringar, med bilagor, som hos Kongl. Maj:t ingifvas, jemte de resolutioner, utslag och domar, som i anledning deraf till allmogen utfärdas, hädanefter skall upphöra, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, kommer, i enlighet med Bonde-ståndets beslut, allmogen att fortfarande vara befriad från ifrågavarande karterings-skyldighet. 8 Bevil/nings-Utskottets Memorial N:o -18. Utskottets hemställan, att äfven obemedlade personer måtte förunnas den afgiftsfrihet, sorn i denna § hittills endast för fattiga varit medgifven, hafva Presteoch Bondestånden bifallit, men Ridderskapet och Adeln samt Borgare-ståndet ogillat. Vid sådant förhållande lår Utskottet föreslå följande omröstning: N:o 12. Den som vill, att, i enlighet med Utskottets af två Stånd bifallna förslag, orden ”och obemedladeB skola i § 7 införas vid rubriken: fattiga, röstar Ja; Den del. ej vill, röstar Ne/. Vinner Nej, komma orden : och obemedlade att ur nämnde rubrik uteslutas. Det af Utskottet vid rubriken Prest-Allester föreslagna tillägg "då de icke såsom bilagor äro kartering underkastade”, har Borgare-ståndet ogillat i sammanhang med dess vid § 4 mom. 1 uttrjckta åsigt, alt bilagor alltid skulle vara afgiftsfria.
När nu Utsk. icke efter alfvarligt arbete i frågan har kunnat finna några sådana kontroller, så hafva väl de ledamöter, som nu yrkat återremiss af Betänk, med föreläggande för Utsk. att ytterligare fundera på saken, bordt framställa några speciella förslag. Jag har likväl icke hört några sådane af dem, som yrkat återremiss. Den siste värde talaren har visserligen sagt, att det icke vore omöjligt att i någon § af Bevllln:s-Förordn:n inlägga ett sådant stadgande, som skärpte föreskrifterna i afseende pä TaxeringsKomitéens åliggande. Det vore väl om man så kunde göra, men jag hade önskat, att den siste värde talaren hade upgifvit ett bestämdt förslag till den åsyftade skärpningen. När nu icke någon sådan ledning lemnäs för Bevilln.Utsk., och Utsk. har förklarat sig icke kunna utfinna några kontroller, så hemställer jag om man har någon förhoppning att Utsk. skall kunna utfinna några sådane, och på sådan grund kan jag icke biträda det gjorda yrkandet af återremiss. Efter först till bifall å Utsk:s ifrågavande hemställan och sedermera till återremiss framställde propos:r, som besvarades med blandade Ja och Nej, blef förnyad propos. till bifall framställd och åter besvarad med Ja och Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att han ansåg Ja nu hafva varit öfvervägande. Hr Flach begärde votering. Uplästes till justering och godkändes en sålydande votenspropos. : Den, sora bifaller Bevilln.Utsk:s, i sammanhang med framställningen ronde 116:de och 125:te §§:ne af Bevilln:s-Förordn:n gjorda hemställan, att Hr Flachs i ämnet väckta motion må lemnäs utan afseende, röstar Ja j den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, anser R. o. Ad. de emot berörde hemställan gjorde anmärkmr föranleda till återremiss. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit som följer: Ja — 23. Nej — 24. 36:te punkten, an g: de §:n 432.
Det återstår eljest ingen annan utväg, än att RiksgäldsContoiret måste lemna StatsCoptoiret ett motsvarande större förskott på de årliga inkomsterna, hvarigenom Tullmedlen, ehuru först ingående till RiksgäldsContoiret, dock i sjelfva verket måste ställas StatsContoiret tillhanda. Hela skillnaden blir i sjelfva verket blott den, att de summor, som omsättas fram och tillbaka mellan Kronans ot>h Rikens Ständers Verk, varda större. För närvarande är derutinnan en sådan förvirring, att somlige medel lefvereras från StatsContoiret till RiksgäldsContoiret, och somliga från RiksgäldsCoutoiret till StatsContoiret, utan någon annan märkelig verkan på det allmänna, anat åtskilliga Embetsman fördenskuld mäste onödigtvis underhal* lag. Det torde ej tagas väl, att jag nämner Norrige^ men förhållandet är der sådant, som det skulle blifva här, om Betänkandet antoges, utan att RiksgäldsContoiret ålades att gifva StatsContoiret större förskott. Statsinkomsterne kunna ej så hastigt ingi för det löpande året, som de äro påräknade att utgifvas, och en stor del inflyta merendels under loppet afdet följande. Emedan nu Staten i Norrige ej haft tillgång till förskott från något RiksgäldsContoir, så hafva Statsutgifterna icke kunnat ordentligen bestridas, Etnbetsmännen hafva ven 17 October /.ml blifvit utan sina löner, och Svenske Cassör utan sina fordringar. Vill man ej följa sina Grannars efterdöme i det som är godt, så bör man åtminstone icke följa dem i det sorn är felaktigt* I afseende på Fullmäktiges i RiksgäldsContoiret ansvarighet vet jag ej, att den för Riksens Ständer är mera tillfredsställande, än ansvarigheten hos andra Embetsman. Den Ledamot, som åberopat ansvarigheten hos Fullmägtige, har vid ett annat tillfälle anmärkt, att de ej voro godtyckligt afsättliga; och deras ansvarighet endast inför Svea HofRätt omtalades då äfven. Jag vet således icke, hvilken större säkerhet Riksens Ständer kunna hafva hos dem, än hos Embetsman i allmänhet.
Riksdags-Ordningen, i anledning af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 221, och under yttrande af den öfvertygelse, att hvar och en allt mer och mer inser behofvet af upplysningens spridande till alla medlemmar af samhället, föreslagil: 1:0 att Folkskolor borde districtvis efterhand öfverallt i Riket inrättas; hvarje district beslående af ett eller flere Pastorat, der sådant låter sig göra, utan alltför aflägsen skolgång; 2:0 a t L medlen dertill borde på följande sätt sökas: a') medelst frivilliga gåfvor, hvartill subscription skulle i hvarje Län genom Landshöfdinge-Embetels försorg öppnas; b) genom 2tne coliecter inom församlingarne hvarje år; c) genom inkomster af ett serskildt nådår utaf alla lediga Kyrkoherdeoch Comminister-löner; d') genom Biskops-ljensternes indragning, i händelse sådant skulle äf Rikets Ständer beslutas; samt e~) genom ett för hvarje Län medgifvet creditiv på Riksgälds-Contoret af högst 5ooo R:dr; 3:o att förvaltningen af de Folkskolorna inom hvarje Län tillfallande medel skulle öfverlemnas till en Direction, som hade sitt säte i Länets Residencestad, samt för 3:ne år utvaldes sålunda, att District-Directionerna utsågo 3 till 5, Landshöfdinge-Emb^tet 1, samt Stadens Borgerskap 1 Ledamot; 4:o att öfverinseendet öfver hvarje Districtskola samt förvaltningen af dess medel borde uppdragas åk en af församlingarne vald Direction, bestående af 3 eller 5 personer; Statssamt Allm. Besv.- och Oecon.-Vtsk.
Det förstnämnda alternativet synes vara att föredraga, enär ett bland vilkoren för att Hypotheks-banken skall kunna göra den nytta, som åsyftas dermed, mäste vara att denna Bank icke må behöfva upptaga alltför många särskilda lån, på sätt som hittills skett genom Hypotheks-föreningarnes särskilda operationer och hvilket är den olägenhet, som man just vill söka undvika genom den centrala inrättningens stiftande, ehuru förenadt med en något ökad förvaltningskostnad, som delegarne måste vidkännas. Denna sistnämnda omständighet synes också böra tagas i betraktande. Vid g 18 angående Hypotheks-bankens Styrelse anmärkes, att en Styrelse af fem ledamöter, bland hvilka blott tre behöfva vara tillstädes för att fatta beslut, synes vara ett alltför ringa antal, och en alltför stor och okontrollerad magt i af seende på underhandlingen om lån af stora summor för andras räkning, lagd i dessa få händer, i fall många föreningar komma att anlita Banken och Rikets Ständer mot förmodan skulle bifalla Utskottens tillstyrkan att de dertill skola tvingas. Jag reserverar mig derföre i denna punkt och föreslår att så snart mer än en Hypotheks-förening anmält sig att vilja i Banken ingå, skall för hvarje ny delegares tillkomst Styrelsen ökas med två nya ledamöter utöfver de tre först valde, intill dess hela antalet af de ifrån löreningarne valde uppgått till sju. I händelse Rikets Ständer skulle finna alt vigten af en ömsesidig kontroll inom Styrelsen tillräckligt öfverväger betänkligheten af att nödgas betala arfvode till några flera Styrelse-ledamöter, för att påkalla en förändring i den af mig föreslagna riktning, så lärer, såväl med afseende på denna som anmärkningar i flere andra punkter, en återremiss erfordras, hvarföre jag icke heller anser nödigt att framställa ett förslag till förändrad redaktion af § 18 närmare än nu blifvit antydt.
St. att nu afslå det upgjorda förslaget till öfverenskommelse, sora är billigt. Jag anhåller om bifall till Utsk:ts Betänk. Gr. Mörner: Jag tager mig friheten att i Ståndets minne återföra, hurusom, då för några riksdagar tillbaka en Propos. till R. St. afläts ang:de utgifvande af en större summa till Fahlu bergslag, såsom ersättning för det bergslaget skulle afstå åtskilliga detsamma genom privilegier tillförsäkrade förmåner. 8tatsUtsk:t afslyrkte bifall till denna Propos., emedan Utsk:t ansåg bergslagets anspråk vara allt för högt tilltaget och att den fordrade ersättningen derföre icke borde beviljas, samt att detta Utsk:ts afstyrkande Utlåt, blef af R. St. godkändt. Sedermera gjordes vid en påföl - I) er. 18 Juli e. m. 211 jande riksdag förnyad framställning i samma ämne, men då var Regeringens förslag stödt på helt andra grander, och under det man fordrade ett mera fullständigt afstående ifrån privilegierne, än som förra gången var ifrågasatt, erbjöds derföre ingen annan ersättning åt bergslaget än en nedsättning i den koppartionde, som bergslaget skulle till Kronan utgöra. Man sade då allmänt, att Fahlu bergslag ej skulle gå in på dessa vilkor, men resultatet blef helt annorlunda. Bergslaget ingick villigt på förslaget och var rätt tacksamt för nedsättningen i tiondebeloppet. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, samt H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, uptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels afslag å förev:de Utlåt., framstälde H. Exe. propos. på bifall till detsamma och, då dervid svarades flere ja, blandade med nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Gr. Mörner begärde votering. Uplästes och godkändes följande voteringspropos.: »Den som bifaller StatsUtsk:ts Utlåt. N:o 129, i anleda, af K. M:ts Propos. i fråga om ersättning till Sala silfververk för dess förlust i händelse af skatteförenklingeas tillämpning pä de till silfververket anslagna räntor af det s. k.
Af slogs; Prot.-Vuhag, den 5 December i844- 389 M ■rn. B), rörande åtskilliga lägre landtbruks-skolor: AJ slogs; 8 de punktenj Mom. A), rörande anslag för Svenska Trädgårdsföreningen : Ståndet vidblef sill förut i detta ämne fattade beslut, och a islog laad Utskottet nu tillstyrkt; 7r.te punkten, angående undervisnings-anstaller för bandel och sjöfart: Ståndet vidblef likaledes sitt i detta ämne förut fattade beslut, och ogillade Utskottets förändrade utlåtande derutinnan; ifide punkten, rörande anslaget lill Skeppsbyggeri-inslitutet i Carlskrona: Lmles till handlin garve; N Ståndet beviljade för detta ändamål ett årligt anslag af 1,500 Kalr; 4’Ae punkten, kitt. B), angående anslag för bildande af ett serskildt pastoral af Lots Capeil-Jag i Färila socken af Kor ra Helsingland: Bonde-Ståndet vidblef sitt i delta ämne fattade beslut, oell alslog lnad Utskottet nu tillstyrkt; Litt. EJ, angående bidrag till underhållandet af Wisby domkyrka; hudes till hatullinsarne; <_/ J:te punkten, angående anslag för Lappmarkens Ecelesiastik-verk: Lades till handl in garner, ti:te punkten, Litt. B), angående löneförhöjning för en del Professorer vid Upsala Universitet: Lades till hand/in ganne; j:de punkten, Litt. A) och B), angående förhöjning i anslagen för Elementar-lä ro verken i allmänhet, samt serskildt anvisande af anslag till nya Elementar*-skolan i Stockholm: Utlåtandet bli f i dissa delar bifallet; Litt.
Kungörelsen af den 9 October 1812 eller någon annan allmän Författning sådant anbefallt, och hvad således åtgjordt blifvit berott af enskild omtanka, sorn kan ute, blifva, samt det är af oundgänglig nödvändighet, att den blifvande ämbetsmannen - en constitutionell stat känner Grundlagarnel kan Utskottet så mycket mindre frånträda, sitt i denna del gifna tillstyrkande, som det anser inskränkta tillfällen, att med Grundlagarne göra bekantskap, äfvensom farhågorne för advocatur af deras allmännare förklaring vara lika obehöriga. I allmänhet uppstår missbruket af Lagarne, der de undanhållas, eller af få kännas. Hvar heldst de åter innebo i folkets kunskap och känsla, verka de sjelfva till sitt bestånd och sin efterlefnad. Slutligen får Utskottet tillkännagifva, att dess först afgifne Betänkande blifvit af Vällofl. BorgareStåndet och Hederv. BondeStåndet bifallet. Dock varder detta allt till Rikets Höglofl. Ständers egen pröfning Vördsamt öfverlemnadt. Stockholm den 15 Sept. 1823. -3s»~oaxxso© exxw o1502 Bes v och Ekon. Utsh. Betänkauden, N.o 186, Ankom den 25 Sept, 1823. Utlåtande, i anledning af uppgifvet förslag till förändrade grunder för ett nyth beskattning! system, II öglofl. Ridderskapet och Adeln, har till Utskottets handläggning öfverlemna! ett Memorial i detta ämne af Friherre Wrangel, ■Henning, som deruti yttrar; ”Om de skatu dragande inom ett samhälle egde våra förstfödda föräldrars redlighet, skulle inga svårigheter möta folkets beskattningar, emedan hvar och en då skulle utan svek, uppgifva allt hvad han egde.
E n så framgångsrik företagsamhet kunde naturligtvis ej blifva utan efterföljd, och s å u p p k o m m o efter hand Svenska Marmeladaktiebolaget i Norrhorung, s o m tillverkar choklad, m a r m e l a d och karameller, Göteborgs kexfabrikaksiiebolag och sist Nissens manufacturing C:o, i Stockholm, s o m uteslutande fabricerar karameller eller s. k. dröps. Deras fabrikat är af utmärkt beskaffenhet, och prisen ställa sig i allmänhet ej högre än på utländsk vara, snarare tvärtom. Försök t. ex. Hultm a n s s m u l t r o n m a r m e l a d, och ni skall finna, att deliciösare saker kan ni svårligen b j u d a på, när aftonlampan är tänd och ni sitter m e d några vänner och väninnor k r i n g divansbordet i det hemtrefliga förmaket. Skulle så ej v a r a förhållandet, vill j a g i edert eget intresse råda er att snarast möjligt anställa ett j ä m f ö r a n d e prof, och det kan knappast blifva tvifvel om, att det skall utfalla till den svenska firmans fördel. Winborg &amp; C:os varor mäta sig fullkomligt m e d. de bästa utländska tillverkningar i s a m m a väg, h v a d smakligheten beträffar, och de öfverträffa dem i prydlig utstyrsel. M a n har dessutom full säkerhet för, att den svenska firmans varor äro förfärdigade af de h e l s o s a m m a s t e och bästa ingredienser, hvilket ingalunda är fallet m e d f r ä m m a n d e fabrikat, ty j u s t i n o m denna bransch drifvas i utlandet sedan långt tillbaka förfalskningar i stor skala. E n specialitet för den W i n b o r g s k a fabriken är lactoserinpreparaten, billiga och erbjudande ett relativt högt näringsvärde, m e n framför allt h e l s o s a m m a, hvaro m intyg af högt aktade läkare bära vittne.
För alt nu i möjligaste måtto undanrödja dessa missförhållanden, har motionären föreslagit, att ett större tunnlandtal måtte bestämmas för hvarje gärde-mantal inom Bodums pastorat, nemligen 3,750 tunnland af graderad eller 5,000 tunnland af ograderad mark, hvilken areal någorlunda motsvarade behofvet för en nybyggares tarfliga utkomst och äfven blifvit fastställd såsom maximum för nybyggare i Jemtlands län samt i Hafverö socken i Westernorrlands län. 1 afseende å denna fråga har Utskottet inhemta!, alt en del hemmansegare i Fjellsjö socken af Bodums pastorat i början af innevarande år hos Kongl. Maj:t framställt den underdåniga anhållan, att med ändring af 3:dje § uti gällande afvitlringsstadga, Kongl. Majit måtte för de svaga socknar, som gränsa mot Fjellen och Lappmarken, i Nåder förordna, att hvarje helt mantal må, då tillgå ngen sådant medgifver, tilldelas från -3,500 till 5,000 tunnland uti inegor samt skog och utmark, äfvensom att för sökandernes ort 3,500 tunnland graderad mark på hvarje helt gärde-mantal måtte blifva i Nåder bestämdt, i likhet med hvad, efter, deras förmenande, uti afvittrings-stadgan för Jemtlands län vore medgifvet. Kongl. Majits och Rikets Kammar-kollegium, hvars utlåtande häröfver blifvit i Nåder infordradt, har i sådant afseende anfört att, hvad anginge det af sökanderne åberopade förhållandet med Jemtlands län, den för detta län gällande afvittrings-stadga af den 8 December 1820 icke gåfve åt ansökningen det stöd, sökanderne förmena, enär, jemlikt samma stadga, utrymmet för ett helt mantal inom Jemtland är bestämdt från 500 till högst 3,000 tunnland duglig mark.
Skrifvelse, X i s 4g3 — 496. Adlercreutz, Grefvinnan, understöd åt, II s 513» Administration, om förändring i Bankens inre. BancoUtskott. Betänkande, VI t s. 193—210, bif. af PresteStåndet, IX s 286, återrem. af BorgareSlåndet, IX s 3oö Förnyadt Utlåtande, VI 2 s 200 — 220, bif. af PresteStåndet, IX 3 s i3i, af Adeln, IX 3 s 148, af BondeStåndet, IX 3 s 172. Adresse, Tacksägelsekan af Kongl. Maj:t ej emottagas, I s 160—> i63. — 4— Förslaget derom förfaller, IX s 12, i3. — Lyckönsknings-, till H. M. Konungen och H. K, H. Kroilprinsen, besl. af Adeln, IX s 17, af PresteStåndet, IX. s 18, af BorgareStåndet, IX s ig, af BondeStåndet, IX s 20. Remitt. till Exped. Utskottet, II s 1271, 1272. Exped. Utskottets Förslag, X i s 6^~g, gill. af PresteStåndet, IX s 21, 33 samt af Borgareoch BondeStånden, IX s 22, 34> 3 35, återrem. af Adeln, med nytt förslag, IX s 24, 32, 42. Exped. Utsk. Memorial till Adeln, med svar å återremissen, X 1 s 12, i3. Adelns ProtocollsUtdrag öfver detta Svar, X I s i3. RiksdagsBeslutet §. i. Adresse, till H. M.
Då dessa i allmänhet för omkring 30 å 40 år tillbaka uppkomna fordringar under lång tid oförändrade balancerats i räkenskaperne och föga anledning förefunnes att de numera 12 Stats-Utskoltels Utlåtande M 13- kunde komma att indrifvas, syntes Revisorerne upprättandet af särskild hufvudbok för magasinsfonden hädanefter vara mindre behöflig!; och Revisorerne hemställa fördenskull, att denna räkenskap måtte för framtiden upphöra, i hvilket fall Kongl. Stats-koutoret, enligt Revisorernes tanke, borde anbefallas att, efter den ytterligare utredning, som i afseende å fondens fordringar och skulder kunde åstadkommas, verkställa ifrågavarande iiqvider och bokföra möjligen inflytande fordringsbelopp. I anledning häraf har Kongl. Stats-konloret underdånigst anfört, hurusom, angående omförmälda mycket gamla skulders tillkomst och beskaffenhet, någon upplysning för det dåvarande icke kunde lemnäs, och att en utredning i ämnet måhända vore till föga gagn, enär under så många års förlopp något kraf icke försports och sannolikt vore, det fonden aldrig komme att berörde poster utgifva; med anledning hvaraf och enär fondens fordringar, om de, emot förmodan, komme lill större eller mindre del att inflyta, kunde af Kongl. Stats-konloret mottagas och sedermera till Rikets Ständers Bank anordnas, vare sig att hufvudbok upprättades eller ej, Kongl. Stats-kontoret i underdånighet hemställt, att, med bifall till Revisorernes förslag, Kongl. Maj:t måtte i nåder förklara,' att hufvudbok öfver magasinsfonden ej vidare mätte uppgöras. På grund af hvad sålunda blifvit i denna fråga upplyst, anser Utskottet, lika med Revisorerne, någon hufvudbok för magasinsfonden icke vidare vara erforderlig, och får derföre hemställa, det Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om meddelande af nådig föreskrift, att särskild hufvudbok för magasinsfonden hädanefter icke bör upprättas, dock med förbehåll att nämnde fond fortfarande såsom hittills redovisas i rikshufvudboken och att i Kongl.
Communicationsvägar med Norrige, sorn inom Wermland blifvit till utförande påbudne, den ena från Arjäng genom Sill boria 1 s, Blomskogs och Trankils Sock nar till Dalslands Gränsskillnåd, samt den andra från Jösse Härads skill. nåd, genom Jernskogs och Skillingemarks Socknar, till Norrska gränsen, enär dessa Väganläggningar, hvilka obestridligen mera afse det Allmännas, än Ortens enskilda nytta, i anseende till den med desammas fullbordande förenade högst betydliga kostnad, öfverstiga Häradsboernes enskilda förmåga. 2:0 Af Carl Ericsson från Wermland, som anhållit, att, då de inom samma province, uppå Statens bekostnad anlagde, nya Vägar ännu ej blifvit lagligen indelte på de Hemman, som skola dem i framtiden underhålla, kostnaden, i och för ifrågavarande Vägdelning, ej måtte drabba de Hemmansegare, som kunna få Vägskiften sig tilldelte, helst de redan fått vidkännas betydliga bidrag i och för samma Vägars anlägg, ning och nu ytterligare blifva med deras frarngena underhållande betungade, samt 3:0 Af Daniel Andersson från Carlstads Tan, som, med anförande af de* flere olyckshändelser, hvilka tid efter annan träffat Vägfarande i den ovanligt långa och branta backe, sorn finnes på stora Landsvägen från Götheborg till Carlstad, emellan Gästgifvaregårdarne Malöga och Lillnor, vid södra landet af färjestället Statssamt Allm. Besv. o. Oec.' Utsk. Uti. N:o 5. 11 Slottsbrosundet, anhållit, att, då, enligt upprättadt förslag, kostnaden för denna backes borttagande genom sprängning skall uppgå till 3000 R:dr B:co, men Grums Härad, såsom litet och i allmänhet medellöst, befinnes oförmöget att denna kostnad bestrida, något anslag af Allmänna Medel härtill måtte af Rikets Höglofl. Ständer varda beviljadt. X sammanhang härmed hafva med Utskotten blifvit communicerade följande, inom de respective Riks-Stånden, vid tillfälle af Aterremissens beviljande, afgifna yttranden, nemligen:
Uti nådig skrifvelse af den 31 sistlidne Mars har E. K. M. behagat gifva Rikets Ständers Stats-utskott tillkänna att, sedan, i fråga om statsmedels användande för att friköpa slafvarne å ön S:t Barthelemy med ett dertill förslagsvis uppgifvet belopp af 50,000 Spanska piaster, Rikets sednast församlade Ständer, jemte anmälan af sitt beslut i ämnet, underdånigst förklarat sig för sin del anse en summa af 10,000 Spanska piaster, årligen under tre år, böra af handelsoch sjöfarts-fonden, under förbehåll af framtida ersättning till samma fond, ställas till styrelsens öfver nämnda ö disposition emot redovisning, alt begagnas till dervarande slafvars friköpande, så hade, under loppet af år 1846 och en del af år 1847, efter föregången värdering genom en för detta ändamål nedsatt kommitté, blifvit medelst ofvanberörda 30,000 Spanska daler samt ett af E. K. M., på förekomna anledningar, likaledes å handelsoch sjöfarts-fonden anvisadt ytterligare bidrag af 17,200 dylika daler, friköpte 523 å ön befintliga slafvar, hvarefter, då utsatta praeskriptions-tiden, inom hvilken alla slafvar, som utöfver detta antal möjligen kunde finnas å ön, borde till värdering och friköpande anmälas, med den 9 Oktober sistlidet år tiiläiukgfStt, utan att någon så beskaffad anmälan egt rum, slafveriet, genom en samma dag af guvernören utfärdad kungörelse, förklarats för alltid afskaf Fa dt å S:t. Barthelemy; att slafvarnes härvid gjorda egna bidrag, tillsammans belöpande sig till 2,364 Spanska daler, blifvit afsatta till en fond för understödjande af sådane frigjorda fattiga slafvar, hvilka befunnits af sjukdom eller orkeslöshet oförmögne att sig försörja, samt att statens uppoffring för tillvägabringande af slafveriets afskaffande på Ön, enligt derom af E. K.