Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lagstiftarens tydligt uttryckta mening, hvilket deraf bävises att Ständernfl år 181 o, eller Vid samma Riksdag som Grundlagen var antagen gjorde LandtTullens afskaflande till önsknings måb Konungen mera öm än Ständerna otti Grundlagens helgd, påminte dem genom sin Nådiga Skrifvelae af den 7:de Mars i8ro, att dera ensamt tillkom, att härom besluta; man må ej invända, att detta Kongl. Bref deruti frågan endast varom LandtTullert ej kan tillämpas på SjöTullsBevillningen, jag får som svar derå blott hänvisa till ordalydelsen i Konungens Nådiga Skrifvelse där 60 §. RegeringsFormeri i)rn ig Jun ii e. nu äf Konungen åberopas såsom grund för Ständernes beslutande rätt, och i denna 60 §. finnes dock icke l andtTullen $ endast Stora SjöTullen uttryckligen nämnd som Bevillning, Ständernes beslut vid 1812 och 1815 arens Riks. dagar-j att till Konungen Öfverlemna utvecklingen af Sjö-Tul'ens bestämmande utaf Herr af Klintberg med loford upphöjt, klandras ej eller af mig; Bevillningsutskottets åtgärd lättades Och atbetet minskades betydligt genom ett sådant behandlingssätt, mera passande då gamla grunder och ett gammalt system följdes; 1818 års Bevillningsutskott tyckes dock hafva ansett sig skyldigt, att närmare följa Grundlagens föreskrift och Ständerna godkände dess yttrande genom antagande af de förändringar då föreslögos. Denna föresyn, Lagens ovillkorliga bud, känslan af Nationens rätt att sig sjelf beskatta, dess behof, att om möjligt få ett biL ligare och lättare beskattnings-sätt och öfvertygelsen , att detta lättast skulle erhållas genom förändrande af det nuvarande, till sina följder uppenbart skadliga prohibitiv-systemet, hafva föranlåtit Bevillningsutskottet att föreslå de på bordet liggande grunder.
Afkortningslängderne skola derefter istockholm till Öfver-Ståthållaren, i Länen till Konungens Befallningshafvande aflemnas till yt« terligare pröfning och, örn något dervid icke varder påmint, till Afföring uti Räkenskaperne beordras. Bihang till Riks-St. Prat. iRi^-igrS5'te Sami. N:r 34,35, 26a SevillningsUtsk• Betänhanden. §• 3- Om undantag och lindring i Bevillning. Undantag. l. Mom. Från afgift efter i Art. befrias: I:o I tjenst varande, så väl som med Pension afskedade Gemenskapen af Indelte och Värfvade Arméen till lands och sjös, jemte Båtsmanshållet; s:o Gemenskapen af Extra Boterade och Conscriberade Krigsfolket för det Krigsår, då de gjort någon Garnizons-eller Fälttjenst; Och skall till bestyrkande af verkelig tjenstgöring, när afkortning eller restitution sökes, behörigen upprättad och underskrifven Förteckning å Manskapet till Konungens Befallningshafvande i Orten, af Chefen aflernnas. Dock sträcka sig i bägge dessa fall undantagen endast till krigsfolkets egne personer; 3:0 Upptagne Fattige barn »till den genom Kongl. Eegohjons-stadgan af den 15 Maji 1805 föreskrifne ålder, Fattighjon eller sådane personer, sorn njuta understöd af Barmhertighets-verk och allmänna Inrättningar, ehvad de hafva försvar eller icke; Vanföre, Svagsinte, Bräcklige och andre , sorn för bristande arbetsförmåga äro utur stand att förvärfva sitt uppehälle; Torf» tige Krono-nyhyggare under frihetsår , efter den pröfning af deras belägenhet, som Beredningsoch Taxerings-Committéen skall åligga, samt meddellöse Fångar ; 4:0 Ynglingar, sorn vid Academier, Gymnasier och Allmänna Scholor studier idka ; 5:0 Innebyggarne i Särna Socken af ÖsterDahlarne ; BevillningsXJtsk.
Naturligtvis skulle den ha förlänat orten ett helt annat utseende, om den i stället förlagts mellan slottet och sjön, der nu byn lyfter sina skorstenar. Inkörsporten är på båda sidor omgifven af uthuslängor. Borggården, som på tre sidor begränsas af den stora och ståtliga men prydnadslösa hufvudbyggnaden, har på den fjerde endast utsigt öfver parken, från hvilken den är skild genom ett högt grönstruket gallerverk. Det är först uppe från slottets fönster som sjön kommer i sigte. En gammal fransk tjenarinna med hvitt förkläde, bindmössa och ganska karlavulna fjun på läpparna förevisar slottets inre. Genast vid inträdet i den rymliga och ljusa vestibulen med sin hvita, mattbelagda trappa, sin Neckerstaty, sina speglar och bladgrupper, möter en frisk flägt från denna forna franska aristokrati, som var hvarje annan öfverlägsen, icke i magt men i sedernas förfining, upplysning och tolerans. Lutad mot trappräcket gör man ofrivilligt jemförelser mellan äldre tiders öfverklass och nutidens – och man blygs. I våra dar har vanligen grefven icke stort klarsyntare verldsåskådning än skomakaren. Vill man dryfta en tidssanning får man gå från salongen ned till gesällerna på en verkstad. Med högaristokratien, som uppslukats af borgerskapet, förlorade vi den spirituella lysande kohort af kroppsligt och andligt utbildade män och kvinnor, hvilka som ett yrande Bacchuståg med den antika verldens lifsglädje, konstkärlek och skepticism stormade fram midt genom fördomsfulla tiders mörker ända in i rococogemaken, der de förberedde revolutionen och framtiden. Vi förlorade i dem en race, som genom århundraden hållit sig på oberoendets och de stora vyernas höjder och som utan små förhållandens tryckande jernring om pannan hade tid och råd att lefva och att tänka individuelt.
Jag har intet emot, att vi lill en början få votera om conlra-proposin, och att det första alternativet deri blir 4° proc., då det andra alternativet kunde blifva en votering emellan 33-i proc. och Hr Ribbings förslag, i händelse R. o. Ad. ej godkänner 4° procent. Gr, Frölich: Jag tror del ej vara Hr Frih. o. Landtm:» mening, att det var ordningen af dem, hvilka begärt votering, som skulle bestämma hvilken propus, skulle blifva ju-propos. i denna votering. Jag har åtminstone funnit, att Hr Frih, o. Landtm, i andra frågor gillat den grund.alsen, att den först framställda meningen till ändring i Utsk:ns framställning skulle blifva den, som utgjorde contra-propos. till Utsk:ns förslag; ty eljest skulle man naturligtvis löpa i kapp, för alt begära votering, på det att man måtte få sin mening till contra-propos., hvilken princip ej lärer kunna antagas och ej heller äger någon grund i Riksd.Ordn. Örn nu deremot den ordning iakttages, att den skiljaktiga meningen ifrån Utsktns förslag, som först blifvit framställd, vid voteringarna om contra-propos., blir den första, som framställe» till ja-propos., så tror jag, att Hr Ribbing ej kan finna sin vara afskuren; men deremot torde Hr Ribbing medgifva, alt lians mening väcktes sednare än den jag vackt och hvilken Hr Gripenstedt m. fl. understöd!. Jag skulle således tro, atljden af mig framställda propos. om 33-1 proc. bör blifva ja-propos vid den första contra-propos.-votenn, och lemnar Den 20 Februari f. in. sedan derhän, huruvida Frih. Cederström, vid en blifvande votering, kan få 4° proc. till nej-proposition. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade till conlra-propos. vid den blifvande voteringen antaga Frih. Gederströras förslag.
Därmed begynte han bedja för årsväxten och väderleken, för timmerflotten på älfven och hölasset vid stugan och för hela det svenska land, hvilket han lofvade trohet, om han än därför till kommande dagar skulle försmäkta i den djupaste och skummaste fängelsehåla. Då förstodo knektarna, hvarför han framräckt sina händer. Medan han ännu talade fastskrufvade de klofvama och ledde honom sedan mellan sina dragna värjor ur kyrkan och upp mot fästningen. KATERINUSCHKA, MOR LILLA ... Det var en vinternatt med det kalla stjärnljus, som kommer den ensamme att gråta utan att han själf vet hvarför. Den bekransade suppåfven, som nyss förts genom Moskvas gator, hade af folket hälsats tystare än annars, och midt under smörveckans lössläppta upptåg hviskades om hat och sammansvärjningar och fängelser. Hvar två människor möttes ohörda, förbannade de tsaren. Poperna mumlade vid sina rökelsefat, att han åt kött i fastan och dyrkade romarnas gudar i stället för helgonen. Bojarerna klagade, att de icke fingo sofva i fred om nätterna utan blifvit arbetsslafvar, som måste ombygga hela Ryssland från källaren ända upp till tornhufven. De berättade, att han blifvit vansinnig. Satt han icke i resvagnen eller vid sitt mikroskop så botade han sjukdomar som en läkare, gjorde stöflar som en skomakare, båtar som en skeppsbyggare, elfenbenspjeser som en svarfvare, eller också afhögg han hufvud som en bödel. Efter ett sådant dagsverke hade de ibland vid taffeln sett honom gå bort och sätta sig bland musikanterna och slå trumma med en sådan skicklighet, att icke heller i den konsten någon annan fick bli hans öfverman. Köpmännen knotade vid sin disk öfver de långa krigen, och bönderna sleto förbittrade i sina tjocka rockar och gömde i fickan sina heliga afrakade skägg. Ju senare det led på natten, dess hvassare glindrade stjärnorna, och Alexei, tsarens son, satt ensam i sin kammare, som var hvälfd i taket och helt och hållet skarlakansröd samt bemålad med gröna löfslingor.
Yrkad befrielse från ersättning af repafä. tioner å munderingen, dem Rusthållare undur kriget måst vidkännnas, hade Utskottet afstyrkt och icke ansett sig tillständigt afgifva hufvudsakligt yttrande öfver frarhstaild begäran af Rusthållare vid LifRegementets Grena dierCorps, att i stället för beklädnad, få lernha ett visst qvantum spannmål, »nen deremot tillstyrkt att Riksens Ständer hos Kongl. Maj:t anhölle , att de betungande förändringarne af Uniformer så sällan som möjligt mätte påläggas, och då endast efter Kongl. Maj ts Eget Nådiga förordnande kunna anbefallas. Slutligen ansåg Utskottet sig ingen befattning kunna taga med klagan öfver cassation af redan approbvrade mundefingi-persedlar &c. Upplästes och godkändes följande från ExpeditionsUtskottet inkomna förslag till underdåniga Skrifvelser från Riksens Ständer till Kongl Maj:t, nemligen: Uo Angående kostnaden till lifgifvande af Re - 292 Dm 15 Juni. gister öfver Bihangen till 1810 och 1812 årens Urtima RiksdagsProtocoll. 2:0 Om betalning för den vissa hemman ålagda Krono-brefbäring. 3:0 Angående ändring i Författningarna rörande hemmans-klyfning. 4;o Rörande försäljning af utmätt fast egendom å landet. 5 Om tillstånd för Norrvikens Fögderies innevånare, att aflemna deras Kronooch AfradsTior.de 6:0 Om afskaffande af den hittills nyttjade Titulatur i allmänna Skrifter och Handlingar. 7:0 Angående Skjutspenningar och Tracfamente för Ledamöter i CompromissRätter uti Bevillnings-mål. 8:0 Beträffande medel till befrämjande af större sundhet i Städerna. 9:0 Angående fördelningen af de SoldatRotarna beviljade vacancer. 10:0 Om en Fyrbåks inrättande på ön Gottlands östra kust.
Att icke något sådant blifvit från kammar-rätten infor dradt, kan jag såsom dess president intyga. För öfrigt om något embetsverk verkligen afgifvif infordradt utlåt., så hade Hr Sandströmer visserligen icke underlåtit att omtala det, när han nyss hade ordet. Frih. Raab har vidare sagt, att folkmängden icke ökar sig hastigare än spanmåls-tillgångarne och att beviset derpå skulle ligga i den utförsel af spanmål från Sverige, som på sednare åren ägt runi. Förhållandet med spanmålen bör, såsom jag förra gången yttrade, betraktas under en längre följd af år, icke från det ena året till det andra. Afven om man håller sig blott till de sista 2:ne åren och deras höga pris, härrörande från den starka utförseln till andra länder, sä visar det sig. Att spanmålen icke blott i Sverige, utan i allmänhet håller sig bättre i värde än penningen, fiO Den 8 Januari. hvilket jag såsom en gifven sanning antagit. Efter jag nu, i alla fall, har ordet, torde det tillåtas mig alt i afseende på formen med några ord besvara hvad Frih. Raab och Hr Gripenstedt derom yttrat. Då saken kommer till StatsUtsk., så blifver der utan tvifvel det fel emot formen och emot grundlagen, hvilket enligt dessa Hrr:s förmening bordt föranleda anmärkn. till Const.Utsk., behörigen erinradt; ty jag har hört att der skola finnas vissa ledamöter med stoi t nit och framgång att göra anmärknrr uti frågor af vida ringare vigt än den nu ifrågavar. Desse män torde dä icke underlåta alt äfven bedrifva denna sak. Hr Akerman, Fredr.: Det blifver visserligen tillfälle att fullständigt behandla denna lika vigliga som vidlyftiga fråga, när StatsUtsk. isinom tid inkommer med sitt betänk, i anledn. af K. M:s nåd. propos. i ämnet. Jag inskränker mig derföre nu att till besvarande upptaga några anmärkaemot hvad nämnde propos. föreslår i afseende på räntepersedlarnes förvandling.
Sedlarna af nya slaget (hvarunder räknas valeurerna från och med 20 till och med 5oo R:dr) skola i bokföring inom Vexel-Banken upptagas efter stycketal med numer och datum; Banco-TJtskottets Utlåtande N/o 7/7. n dock alltid så, att de, som tid efefter annan i Cassorna inkomma, och icke befinnas förnötta, må till utvexling åter begagnas, samt icke förr blifva annullerade och i böckerna afförda, än då de genom nötning äro för vidare omlopp bland Allmänheten oljenliga ; hvaremot de smärre Sedlarna, af nya slaget (^hvarunder, jemte Skillings-Sedlarna, räknas valeurerna från och med 1 R:dr till och med ro R:dr) behandlas lika med nu varande Sedlar a 8 sk. till och ined 3 R:dr, och således endast i antal och summa, men icke efter stycketal, numer och datum, uti räkenskaperna upptagas och afföras. 3:o. Lämpliga utvägar vidtagas i hvad som rör de nya Sedlarnas yttre form och utseende, styrka och uthållighet till omlopp, samt vighet och beqvämlighet för remisser och utbetalningar, äfvensom nödiga försigtighetsmått till trygghet emot deras förfalskning och eftergöring. Banco-Ut skottets Utlåtande N.o wj.
Dessutom är en ny masugn detta år anlagd vid Stens bruk 1 mil norr om Norrköping. Vid Borkhults masugn utgör tillverkningen 10,000 centner, som användes dels till smide, dels till gjutgods på stället. Största delen af länets stångjernsverk är belägen norr om Motala ström, på sätt kartan visar, och utgöres af 19 särskilda stångjernsverk med en årlig medeltillverkning af 119.000 centner stångoch raanufakturjern utom Motala verkstad, hvars årliga konsumtion af tackjern till maskiner, plåtoch gjutgods för närvarande utgör 75,000 centner samt produktion af smidt eller valsadt jern 40,000 centner och gjutgods 16,000 centner. Smidestackjern till ofvanstående produktion, tillsamman ungefär 200,000 centner, hämtas till största delen från Orebro, Westerås och Kopparbergs läns bergslager öfver Arboga och Strömsholm på Norrköping och Göta kanal. Endast en mindre del erhålles direkte landvägen från Mariedamms och Hjortqvarns masugnar i Lerbäck samt landvägen från Örebro till de nordligast belägna bruken. Till omgjutning begagnas vid Motala sjömalmstackjern från Jönköpings län. Söder om Motala ström finnes i Göstrings härad Boxholms bruk med 8000 centners tillverkning på tackjern från Nora bergslag, hämtadt öfver Askersund eller Arboga till Wadstena, samt i Skärkinds och Hammarkinds härader Borkhults och Gusums bruk med sammanräknadt. tillverkningsbelopp af 7 600 centner, det förra på egen tackjernstillverkning, det senare på Nora bergslags tackjern, som från Arboga transporteras till Waldemarsvik och derifrån landvägen till bruket. De norra bruken afsätta sitt stångjern antingen på Norrköping öfver Glan och Fiskeby jernväg eller på Göteborg genom Göta kanal. De södra föryttra en stor del af tillverkningen inom orten och återstoden till export öfver Göteborg eller Norrköping. Åtvidabergs kopparverk uti Bankekinds härad tillverkar årligen af egna malmer 20.000 centner garkoppar, sorn afsättes öfver Norrköping. Malmen hämtas dels på jernväg från Bersbo grufva vid Wärna sockengräns, dels från Mormors och Malmviks grufvor inom Åtvids socken.
Och detta alt i stöd af de författningar som för kyrkovärdarne, såsom lagligen tillförordnade förmyndare för orgelnisten Humbla, äro gällande. § 13. Hvad klockarens spannemåls lön angår, anhöll äfven innehaf-varen däraf, Eric Hellberg, at den uti hans hus måtte lemnas, på samma tid föregående § innehåller, på det han måtte slippa den kostnad, som med kringfarande i socknen till lönens uphämtning är förbunden, hvilket ock bifölls. § 14. Ytterligare begärade kyrkovärdarne, at emedan midsommars dagen, då orgelnisten äger at upbära collect i kyrkan, merendels predikan hålles på något ställe inom Malmsås rote och flera utof församlingens innevånare gudstjensten därstädes bevista och till följde däraf, ej till detta frivilliga sammanskott bidraga; till hans fördel måtte beviljas, at nyssnämnde dag, om predikan då inom Malmsås rote hålles, insamling äfven där måtte ske till orgelnistens fördel, om hvars emottagande de anmodade denna rotens sexman: församlingens innevånare funno billighet i denna begäran och den gillade, med anmodan at Herr Prosten, samma dag collecten utlyses i kyrkan, äfven ville kungöra detta beslut. § 15. Enligt Landshöfdinge-Embetets kungörelse, angående socknefull-mägtig, som sig infinna skall 2dra rättegångs dagen under instundande sommar ting vid tingstället för Oppunda härad, Stensjö, för at med fullmägtige från de öfrige socknarne i häradet rådslå om fångskjuts-regleringen, valdes nu till fullmägtig för denna socken, Bruks inspecto-ren Herr Eric Samuel Carell, hvilken genom utdrag af protocollet därtill skulle auctoriseras. § 16. Icke allenast prästerskapet, utan ock en stor del af församlingens medlemmar, klagade däröfver, at under gudstjensten en mängd af obehörige personer, såsom ungdom och de, hvilka bänkrum nere uti kyrkan hafva, på orgel-läcktaren sig uptränga, borttaga rummet för främmande och ej sällan genom stimm åstadkomma förargelse.
Lägges härtill den dagliga diligensförbindelsen mellan Stockholm och Upsala, som uppehälles med 6 hästar blir förhållandet vid Rotebro och vid Barkarby 1862. 1863. Januari. Februari. Januari. Februari. 156 353 186 236 356 168 149 463 186 195 451 164 539 156 524 236 649 149 619 195 Således mera vid Rotebro 383 288 500 424 Härutaf synes, att gästgifvare-trafiken vid Barkarhy blifvit förminskad, sannolikt till följd af vestra stambanans öppnande; hvaremot Rotebro-trafikcn stigit, samt i år, då väl ingen trafik från vestra sidan kunnat komma isvägen till Rotebro, varit omkring fyra gånger så stor, som den vid Barkarby. Förutom nu uppgifna gästgifverihästar går ett ej obetydligt antal hyrkuskhästar iram och åter mellan Stockholm och Upsala. — Att trafiken sommartiden är betydlig mellan Stockholm och Upsala synes deraf, att man nu anser nödigt bedrifva densamma med fem ångbåtar, hvaremot Örsundsbro gamla ångbåtsbolag nyligen måst med ganska betydlig förlust upplösa sig, hvilket tydligen ådagalägger, att den mycket framhållna stora trafiken från vestra sidans framstående handelsoch trafikpunkt Örsundsbro icke mägtar underhålla en liten ångbåt. Jag förnekar ingalunda nyttan och nödvändigheten af en jernväg mellan Westerås och Sala, men kan icke finna det vara med rikets sanna fördel öfverensstämmande att draga norra stambanan vesterut uti en onaturlig rigtning utefter hela norra Mälarestranden, blott för att medelst en Sevalla—Sala-bana förkorta bibanan emellan Westerås och Sala. — I afseende på det stöd för Sevalla-rigtningen, hvilket Utskottet synes vilja hemta af den förmenta kostnadsförminskning, som derigenom skulle uppkomma för Staten, torde endast behöfva erinras, att en fördelaktig jeruvägsrigtning alldeles icke bör förkastas blott derföre, att dess första anläggning möjligen blefvc något dyrare, än en annan.
Efter nu gällande skrålagar, måste lärlingar inoch utskrifvas vid det embete, hvarunder mästaren lyder, äfvensom Burskapssökande Gesäller äro förbundne att sig anmäla hos vederbörande Embete, sorn är berättigadt att förelägga dem mästareprof och dem granska. Under oriktig tillämpning af desse föreskrifter, hvarigenom Embetena blifvit satte i tillstånd, att utöfva en slags Domsrätt i frågor rörande lärlingar och gesäller, hafva missbruk ej sällan förelupit, hvilka, särdeles vid Burskaps ansökningars afgörande, visat deras skadliga verkan. För att afhjelpa desse brister, hafva Comittérade föreslagit, att lärlingars inoch utskrifning, samt frågor om mästareProfs föreläggande och deras granskning, må hädanefter bero af Magistraterne, hvilka, under i akttagande af de bestämda föreskrifter, som författningen i öfrigt lemnar angående vilkoren för Mästerkaps vinnande, säkerligen ej skulle sakna tillräckligt kraftiga medel, att skydda sökande i deras lagliga rätt och att aflägsna allt obehörigt inflytande af Embeten och Mästare, i fall något sådant möjeligen skulle försökas - Den 7 April f. m. Vid de(ta förhållande inser jag, för min del, ej någon grundad anledning till den af Herr Grefve Posse yttrade farhåga, som skulle den vederbörande Idkare medgifna rättighet att inför Magistraten höras i förekommande Burskapsmål, öppna för dem utvägar, att motarbeta fåciane perfoners antagande, hvilka genom Jlörre Jkicklighet eller konjlfärdighet kunde fkada Embetet, tntn gagna Riket, Med öfvertygelse om nödvädigheten, att vissa lärograder äfven hädanefter bibehållas inom handtverkerierne, hafva Comittérade väl antagit som grundsats, att i allmänhet rättighet till
Om således ingenting är genom lag, ja icke ens genom praxis stadgadt angående de ordalag, hvaruti skrifvelsen till Kongl. Majit om den af Ständerna beslutade tulltaxan .skall vara affattad, och då ovilkorligen en sådan skrifvelse måste på något sätt formuleras, följer deraf med nödvändighet, att frågan om denna skrifvelses formulering ej kan förfalla, och lika visst synes det mig, att ej mer i denna, än i hvarje annan fråga, som ej kan förfalla, två Stånds mening får undertryckas af de två andra Stån dens Emot grundlagen stridande vore det, att låta frågans afgörande bero af Expeditions-Ulskottets blifvande förslag till skrifvelse i detta ämne, sedan frågan förut varit af Bevillnings-Utskottet handlagd och af samtliga Riks-Stånden till pröfning upptagen, enär i § 73 Riksdags-ordningen stadgas, att det åligger det Utskott, som med. målet befattning hajt, att memngarne sammanjemka och med förslag öfver denna jemkning inkomma till Riksens Ständers plena. På grund af hvad jag sålunda anfört vågar jag hemställa, att Rikets ^tänder må ålägga Bevillnings-Utskottet att behandla den omtvistade frågan efter 73 § Riksdags-ordningen och i öfverensstämmelse med Tullafdelningens inom Utskottet afgifna yttrande framställa förslag till sammanjemkning och, i händelse sådan ej kan åvägabringas, afgifva förslag till voterings-proposition i Förstärkt Bevillnings-Utskott.» I denna reservation instämde Kyrkoherden Wennerström, Prostarne Bergvall och Lundholm samt Riksdagsfullmägtigen A J. Sandstedt. Af Herr Doktor A. Sandberg: »Jag har icke förnekat att, då fäderneslandets väl kräfver, Regeringen må, uti utomordentliga fall, utan åtal kunna nedsätta en tullsats; men detta är icke regel, utan det är undantag. Regeln är, att den af Rikets Ständer beslutade tull-tarif skall tillämpas, och icke betraktas såsom ett blott önskningsmål. Den mycket klandrade slutstrofen erinrar derom, hvarföre den synes mig icke bordt ogillas.