Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ekeby, Jacob, Mats. och Stentorps qvarnar, hvilka, efter 5 års medium, gifvit årligen altita, visn wwi.vw.j/u 'i’ — » — -" v 0 - i arrende .* I,2°0‘ Norrkifsta hemmans-ränta .. Marknadsstånd och plats-pengar ••••••• • • • 3oo: Nora Allmännings-ängar, Sundsbacka fiske, Kyllinge Stamp och Stadsträdgården • ♦ • • :_ Summa 1,918: hvartill kommer Gjernings-ören .. • • • 5°_ Summa 1,968 R;dr. Dessa medel äro dock otillräcklige till förekommande behof. Bristen måste således fyllas genom årliga taxeringar till ett belopp af 2,25o R;dr banco, hvilka uti Tabellen äro tecknade under rubriken: kostnad för Stadens Styrelse m. m. Ibland de förändringar och förbättringar, hvilka här i Staden blifvit Verkställde, forsenar att nämnas: i: Inrättningen af ett ordentligt Drätselverk, hvaruti under namn af Stadens Sjumans-Kamare, Stadens inkomster och utgifter, af dertill valde sju medborgare och en Cassör förvaltas och redovisas. Denna nyttiga ^rättning constituerades väl vid Bergs-Rätten den 21 April 1826; men som den telle finnes omnämnd nti förra Femårs-Beräitelsen tiar vant nö digt att nu anföra den .. f n 2'o En inrättad Sparbank, hvarom har ofvan. . f ' tQ Au Staden jemlikt Kongl. Brefvet den ao Januari! i83a i afseende å Stader,Q och Kamoers_R8.Uen derstädes enligt Kongh Brefvet elen 16 Martu I8334är vorden indragen och dess göromål Öfverflyttade på Stadens Råd StUfVFo^kets bildning, sedlighet och välmåga hafva under de sisliörflutne 5 åren icke aftagit. Af denna Berättelse och härvid underdånigst Bifogade Tabeller laek. tp<? FdelKonclMajit Nådigst inhämta Westmanlands
Jag får derföre tillkännagifva, att jag i allo instämmer i hvad Hr Ribbing föreslagit, hvarvid jag, i anleda, af Hr Edclsvärds förslag att dela de Småländka länen, så att den södra delen komme att tillhöra institutet i Skåne och den norra uter begagna undervisningen vid Ulltuna och Degeberg, ber att få anmärka, dels att afståndet från Småland blefve alltför stort, och dels att jordbruket i dessa olika trakter är af så skiljaktig natur, att det afsedda ändamålet ej kunde vinnas. Hr Edelsvärd liar äfven sagt, att han tror flera slags jordarter linnas vid Degeberg. Jag har varit der och fann då, alt jorden der hufvudsakligen består af lera, hvarföre det behandlingssätt, sorn jorden der erfordrar, icke kan läggas till grund för jordens skötsel, der den såsom i Småland består af sandmylla och klapperjord. Jag förnyar mitt tillstyrkande af Hr Ribbings förslag om inrättande af landtbruks-institut i Småland. Remitterades till StatsUtskoltet. Hr von Hartmansdorff, August: Jag får fråga, huru det går med den motion Hr Ribbing väckt. Då frågan om ett landtbruks-institut vid Ulltuna förra gången förevar, yttrade äfven jag mig om nödvändigheten att anskaffa anslag för ett sådant institut, som anlägges i skogsbyggden, och hvarest undervisning lemnäs om det landtbruk, som bör idkas i skogstrakter samt der jordmånen är af den här af flera värde talare omnämnda beskaffenhet. Hvad åter angår tjenliglieten för Småland af det institut, som kan inrättas i Skåne, vill jag endast, med åberopande af hvad derom här förut blifvit nämndt, tillägga, att klimatet i dessa provinser är så olika, att då marken i Skåne redan länge varit bär, äro ännu ofta de flesta trakter i Småland betäckta med is och alla sjöar tillfrusna. Hr Frih. o. Juandtm. anmodade undert. Ridd.Secret. att, i anledn. af Hrr von IlartmansdorfFs och Ribbings framställningar upplysa, huruvida, i enlighet med 49 §•
Af Pastorater, Qwarnar rc. uppta, ges endast lika med Calculen 2,415: — Summa af Landet minst 69,574: 8. — Igenom Sjö - Tullen har af förra Landt-Tullsoch Accis afgifterne sa wäl som af de för Landt-Tulls upphäfningen bewiljade Tull-förhöjningar influtit ar r8> i inalles R:dr 87,297:21, i. samt af Cours och Agio - differencen pa utgäende Sjö, Tullen — 81,242:19," »68,539:4». Den z Julli. Afgår: Uppgifne vinkoflnlnflar w!d Uppbörs den af de förre inberärnat aflöningar wid blbehällne bcwak: ning^Tullar — R:dr k8.y°i: iy,y. Dito för den senare Jnkomflen 5,;z8:r;,4. Af ofwannamdc Cours och Agio difference har influtit i Stockholm, Götheborg och Gefle, som redan före ar iSoy tillM State» — r4,izy:;;, 7» Till Borgffa Jniiitutet anflogos af nämnde TulhFörhöjningar — 16. - 9i,7ir :44, 8. 76 8r6: 44, 4. Summa Kronans crhällne ersättning för Lcmdt-Tullarne — 256,421: 4, 4. Men för hwilka Kronan enligt förestående endast förlorat — ic6,868: Z>, 9. Kronans winst wid Landt -Tul, larnes upphäfwande ar 181» el, ler Stadernas och Landets bidrag till förstärkande asSlö- och Gränse-Tull, bewakningen utöfwer kostnaden af den bibehallna bewak, nmgs-anstalten wid Landt-TullsStällena gör alitsa minst den icke obetydliga Summan af RHr Banko 79,5Z2: 20, 4.
Det har ofvan blifvit yttradt, att nu stadgade lefnadsålder, till hvilken den indelde soldaten anses tjenstbar, otvifvelaktigt är för hög. Skulle någon gräns i detta afseende bestämmas, torde den åtminstone icke höra utstakas längre bort än mellan 45:te och 50:de lefnadsåret, beroende derinom af hvarje mans särskilda kroppsbeskaffenhet. Antages detta såsom riktigt, och då större delen 126 af manskapet vid indelda arméen ingår i krigstjensten vid en ålder af 20 till 25 år, bör, på det att nyssnämnda gräns icke i allmänhet måtte öfverskridas för vinnande af rättighet till pension, den till sådan förmån berättigade tjenste-åldern icke bestämmas högre än 25 år, eller samma tjenstetid, som nu är för manskapet vid jägare-trupperne föreskrilven, oeh efter hvars förlopp äfven manskapet vid öfriga indelda trupper nu kan vid afskedet blifva berättigadt att 5 år derefter komma i åtnjutande af pension. Älven från en annan synpunkt betraktad, bör pensionsåldern icke bestämmas högre än den nyss ifrågasatta, nemligen med hänseende dertill att manskapet, vid denna ålders uppnående, ehuru i allmänhet icke längre dugligt till krigstjenst, likväl må kunna vara i besittning af helsa och krafter samt hafva att påräkna någon längre tid, hvarunder de, ännu arbetsföre, kunna hinna sörja för den annalkande ålderdomens behof, med tillhjelp af den pension, staten består. Härigenom skulle den afskedad? soldaten blifva mindre utsatt för att på sin ålderdom nödgas falla den allmänna fattigvården till last, hvilket således äfven blefve till gagn för kommunerne. Af nu anförda skäl föreslå kommitterade: att den indelde soldaten måtte vid afskedet erhålla pension, när han tjenstgjort under 25 år med det vitsord, som nu, i detta afseende, är föreskrifvet.
På det att, i händelse af en möjligen blifvande ålerremiss, Bevilln.Utsk. matie hafva någon dag öfver för behandling af det belänk. angtde allmänna bevillningens fördelning, som nu finnes på Ståndets bord, anhåller jag ali detsamma mätte blifva satt främst på listan till nästa plenum. R. o. Ad. beslöt, att Bevilln.Utslits belänk. Nto 52 skulle ställas främst på föredragningslistan lill nästa plenum, och alt, i sammanhang dermed, skulle på listan uppföras BorgareSlts inbjudning af den jo Oct. 1840. Hr von Hartmansdorff, Aug.: I afseende på de betänkm, lill hvilkas bordläggning jag medverkat, vill jag göra samma hemställan som Gr. Hamilton gjort, på det att alltför mycken tidsutdrägt, i händelse af ålerremiss, målte förekommas. Jag vill nemi. föreslå, alt StalsUtskts utlåt. JNT:o 555, angtde riksstaterna, måtte sättas näst efter Bevilln.- Ulskis mein. N:o 52, och dernäst BancoUtsk:s mern. Niis 184 och 185, båda ang:de bancoreglemenlet. Uppå derefter gjord framställning beslöt R. o. Ad., alt på föredragningslistan till nästa plenum skulle, näst efter Bevilln,Utsk:s betänk. Nio 52, uppföras Sta!sUlsk:s mern. N:o 555, och derefter BancoUlsk:s memtr Nlis 184 och i85. Upplästes till justering och godkändes Exped.Ulskts nedannnämnda förslag till R. St:s und. skrifvelse!1 till K. M., nemligen : N:o 358, med öfverlemnande af förslag till lag för enskilda banker, jemte detta förslag; N:o 35g, angtde anslag till bestridande af reslilulioner åt rotehällarne vid Uplands regtte för orätt erlagda klädepenningar ; Nto 36o, i anledn. af K.
Sh gjorde han ett förslag att måla Hedvigs porträtt, för att liiirigenoin f&amp; henne för sig. Hedvig blef mycket intresserad, och de började genast sittningen. Första seancen fingo de vara ensamma, men redan följande g %ng kom ' Jane ocli knackade på, och fastan Hedvig sag. liur Gerhard mörknade, släppte Iion in den lilla flickan, som under liela tiden satt i en vrå och stirrade p i modern och Gerhard med sina underliga, inisstänksamma ögon. Det blef nu under nhgra dagar en häftig kamp om dessa seancer; ~ e i h a r d förklarade, a t t om Jane vore inne kunde han ej måla, ocli Hedvig lofvade honom att under dessa timmar syss&amp;ätta Jane ined ' annat. Men hon höll ej sitt löfte; då Jane, ibland mot slutet, ibland till och. med i början af sittningen, g %ng på gång kom och Gttade i .dörren och ville tala vid moderp, nändes denna ej visa bort ' 15,. henne, så mycket mera som den lilla flickan på sista tiden varit mer $11 vanligt nervös och känslig. Hon hade flere aftnar haft verkliga paroxysmer, under hvilka hon snyftande kastat sig till moderns bröst och med 1lviska.nde stämma klagade öfver att denna ej mera höll af hennc. Hen då Gerliard ej fick vara .ensam med Hedvig, tröttnade han p % målningen; efter fyra seancer slutade han upp och förstörde utkastet som, enligt hans försäkran, var alldeles misslyckadt. (Slutet i nästa niiininer.) om pensionsrätt. Den ~pei~sionsrättsfråga », för Iivilken vi liar nedan g5 att redogöra och som nyligen behandlats af fiillinäktige f ör kongl. telegraf verkets pensionsinrättning, synes oss val värd att beakta i en tidskrift af .Dagnys natur, ' emedan den kastar ett klart ljus öfver den i mer an ett afseende skefva ställning soni kvinnor, anställda i. statens tjänst, $n i dag iiinehafva. Sakförhållaiidet iir i få ord följande.
Jag ber herrarne betrakta, om det väl lönar mödan för landet alt uppoffra sina krafter, 0111 det väl kan blifva statsekonomiskt riktigt att använda folkets skattebidrag på ett företag, sora skulle afse en lindring i en forslingskoslnad af 120,000 r:dr, hvilka forsellöner jag alldeles icke kan anse såsom någon olycka. Jag ber herrarne taga i betraktande vårt lands ställning, vårt lands geografiska läge och beskaffenhet. Jag ber herrarne taga i betraktande, huru förhållandet är med våra vägar, våra färjställen, våra bryggor. Jag tror att det vore vida ändamålsenligare, och jag hoppas att det en gång må komma under en klok och vis Regerings pröfning, att mera vigt bör läggas derpå. Då först, mine herrar! sedan vi kommit från den väg, som klöfven utstakat, som våra sjöar och kärr for - 358 Den i\ Mars e. ra. dom gjort nödvändig, men som i följd af landets cullin’ numera är skadlig och bör förändras, böra sådane förelag sorn delta utföras, men det vore att börja i en alldeles oriktig ända alt kasta bort sina krafter och sina penningar på canalanläggningar, innan de vägar, som borde föra till dessa canaler, blifvit öppnade. Det loide ej heller vara så alldeles utom ämnet att vid delta tillfälle föra till besinnande, att uti ett land, sorn, särdeles i de orter, der canalen nu är föreslagen, har sina 5 å 6 månaders vinter, med frusna sjöar, med sina af naturen danade då lättade transportulvägar, körslor äro fördelaktiga under den tid då jordbruksarbetei är afstannadt och intet annat arbete (innes, på sätt en annan talare i förmiddags efter min tanke riktigt oell välgrundadt uttryckt sig i afseende på Dalallmogens förhållanden och dess forslingslransporter samt ekonomiska ställning. Det låter alltför vackert alt säga, att det vore väl om bonden holle sig hemma och skötte sitt, men det är icke praktiskt. Ett sådant yttrande visar att man saknar kännedom om det verkliga praktiska förhållandet i landet, ty han har icke något annat att göra. Han har ingen annan förtjenst, om denna förtjenst fråntages honom.
Bergslagens hufvudnäring är grundad på skogstillgång, och i följd af under sednare åren mindre gynnsamma konjunkturer för bruksoch bergs-näringen hafva kolprisen fallit. Efter en af Herr Bergshauptmannen och Riddaren af Forselles upprättad tablå öfver kolpriset vid Sala Bergslag, uträknadt i Silfverspecie, 12 har detta pris föga varierat under perioden från 1804 lill och med år 1838; och har medelpriset utgjort för alla dessa åren 38 sk. 1 — r:st. silfver för 12 tunnor. Efter år 1838, vid hvilken tid jern ti 11 verkningen lössläpptes från de fordna banden och jern ti 11 verkningen ökades med mer än 25 proc. emot tillförene, stego koh n hastigt, så att medelpriset för åren 1839 —1843 utgjort 43 sk. 2? r:st. silfver för 12 tunnor. Sedan jernkonjunkturens försämring år 1842 folio kolen något under medelpriset. Följden af de sednare årens högre kolpriser, som i Bergslagerne stigit mera än vid Sahlberget, har varit ett, af Allmogen erkändt, för starkt lillitande af skogen, i t hy att allehanda inhyseshjon begynt kola, emot afgift till skogsägaren af hälften. Detta har dock, med prisernes fall, åter gatt tillbaka Lill medelmåttan. Nämnda förhållande med kolpriserne gäller egentligen nordöstra delen af Länet och den trakt, der Sala Silfververk är beläget, och hvarest kolproduktionen är en hufvudsaklig binäring för den sjelfägande Allmogen. Härads-allmänningarne i Länet äro till antalet 10. Deras sammanräknade areal uppgår tili omkring 25,000 tunnland. Under sistlidne vinter utlemnades derifrån, efter ut kröning, diverse skogseffekter lill ett belopp af 123,650 kubikfot eller 1,236 ' famnar.
Tomas stod betagen och följde med ögonen en bländhvit mås, som nyss hade strukit så tätt förbi hans hufvud, att han kunde känna fläkten från hans breda vingar och se hans vildfågelsjäl tindra fram i det lilla kolsvarta ögat. Han spände långsamt en vid halfcirkel in öfver Skeppsbron, hvilade några sekunder öfver popplarne och blodlönnarne i den lilla tysta och oåtkomliga sagoträdgården mellan slottets flyglar, tog därefter vägen åt öster, ut öfver strömmen, och blef borta i det blå. Ångbåten lade ut. De trånga Skeppsbrogränderna defilerade förbi som en rad af svarta källargluggar, och i det nät af broar och viadukter, som bildar öfvergången från Staden till Söder, kröpo människorna om hvarandra som myror. I Stadsgården var det svart af kolångare med rödt i vattengången och af kolbärare, på hvilkas ansikten han trodde sig kunna se, hur kraftigt de svuro öfver hettan. De höga granitväggarne med de i berget utsprängda trapporna väckte till lif hos honom ett dunkelt minne af att han någon gång i skoltiden hade gått upp för dessa trappor i sällskap med Märta och Greta – någon dag i jullofvet, med snö och grå himmel ... På den tiden hade han ännu icke upptäckt, att Märta Brehm var vacker, och det var hon kanske icke då. De båda flickorna hade gjort narr af honom hela tiden, af någon anledning som han icke längre erinrade sig ... På södra bergen tog idyllen vid, småstadsidyllen med stugor och plank och mörka, svala fläckar af grönt. I en hängmatta under ett stort kastanjeträd låg en rödklädd ung flicka och sof. Djurgårdens villor dansade förbi, och Blockhusudden passerades. Det gamla förfallna tullhuset med sitt branta tegeltak badade i solen, och på gårdsplanen, där gräset växte högt mellan kullerstenarna, låg en lat, gul hund tillplattad som om han varit målad på marken och sträckte alla fyra benen ifrån sig så långt han kunde. Ute på Värtan friskade vinden upp. Skummet yrde kring bogen och stänkte ända upp i ansiktet på Tomas, som stod uppe på kommandobryggan och pratade med kaptenen. Han hade glömt alla sina sorger och åter kommit i gladt humör. Då klockan närmade sig fyra, gick han ner i matsalongen för att äta middag.
Och deras barn, som de efter sig left hade i landena, hvilka Israels barn icke förlagt hade, gjorde Salomo skattpligtiga, allt intill denna dag. Men af Israels barn gjorde Salomo inga trälar, till sitt arbete; utan de voro krigsmän, och öfver hans riddare, och öfver hans vagnar och resenärar. Och de öfverste Konung Salomos befallningsmän voro tuhundrad och femtio, som öfver folket rådde. Och Pharaos dotter lät Salomo hemta af Davids stad, uti det hus, som han för henne byggt hade; ty han sade: Min hustru skall icke bo uti Davids Israels Konungs huse; förty det är helgadt, efter Herrans ark der inkommen är. Sedan offrade Salomo Herranom bränneoffer på Herrans altare, som han byggt hade för förhuset; Till att offra hvart på sin dag, efter Mose bud; på Sabbather, nymånader, och på bestämda tider, tre resor om året; nämliga på osyrade bröds högtidene, på veckohögtidene, och på löfhyddohögtidene. Och han satte Presterna i deras skifte till deras ämbete, såsom David hans fader det lagat hade; och Leviterna på deras vakt till att lofva och tjena för Presterna, hvar sin dag; och de dörravaktare i deras skifte, hvar vid sina dörr; ty så hade David den Guds mannen befallt. Och man vek icke ifrå Konungens bud, om Presterna och Leviterna, i någrahanda ärende och håfvor. Alltså vardt redo hvad Salomo för händer haft hade, ifrå den dag, då Herrans hus grundadt vardt, intilldess han fullkomnade det; så att Herrans hus allt redo vardt. Så drog Salomo till EzionGeber, och till Eloth, vid hafsstrandena i Edoms land. Och Hyram sände honom skepp med sina tjenare, som sjöfarne voro; och de foro med Salomos tjenare till Ophir, och hemtade dädan fyrahundrad och femtio centener guld, och förde till Konung Salomo.
Det kan hända då, att Ridderskapet och Adeln så talrikt samlas, att fråga om Åhörares inlåtande aldrig kan uppstå. För öfrigt får jag erinra, att Rikets Ständer åro Svenska Folkets representanter. De allmänna årender, öfver hvilka de äga att gemensamt besluta, åro sådane årender, som röra Folket. Hvad som icke rörer Folket, hvad som rörer ett Stånd särskildt, eller dess medlemmar särskildt, deröfver tillhör det ej, hvarken andra Stånd eller dess medlemmar, att sig yttra och besluta. Åtskillige yttrade härtill deras bifall. Friherre Cederström,: Frågan blir helt enkelt afgjord, om man blott tillser, huruvida Herr Lefréns motion år laglig, hvilket hvarken år bestridt eller med skål kan bestridas. Når 538 Den 23 Maji t. m. detta år gifvet, år det också klart, att emedan alla motioner skola remitteras, denna ej eller kan, på sått Grefve von Schverin föreslagit, uppskjutas. Annat vore förhållandet, or. saken pröfyades höra förfalla; men då den år rrkåndt laglig, så skulle jag ej förmoda, att Herr Grefven och LandtMarskalken vågrar proposition till remiss, Grefve von Schverin: Jag anhåller att motionen må antingen förfalla eller ligga på bordet till nästa Plenum, Herr Montgomrnerie förenade sig med Grefve von Schverin. Herr Grefven och LandtMarJkalken förklarade, att den af flere Ledamöter gjorde begäran, att Herr Lefréns jnotion måtte hvila på bordet till nästa Plenum, icke kunde, enligt 4g §. Riksdags-Ordningen, förvågras. Justerades Pleni-Protocollen för den 5 och 7 i denna månad föroch eftermiddagarne. Upplåstes och lades på bordet följande från nedannåmde Utskott inkomne Utlåtanden: Fran StatsUtskottet: Af den 20 dennes t N;o i63. I anledning af väckt motion om Ocn 83 Maji e. m, 559 ändring i foreskrifterne för Hammarakattens ut-s görande.
Det var endast frågan om utgifvande af 1,200,000 kronor af bankens medel i och för nedrifvande af byggnaderna på Helgeandsholmen och uppförande af nytt hofstall, som hörde till bankoutskottet, men frågan om användande af statens tomter på Helgeandsholmen hörde åter ovedersägligen statsutskottet till, och om man nödvändigt ville behandla de två frågorna tillsammans, så borde de hafva handlagts af sammansatt statsoch bankoutskott. Men dettå förhållande generade icke bankoutskottet. Det gälde ju att gå herrar fullmäktiges önskningar till mötes, och då fann sig bankoutskottet befogadt upptaga äfven en fråga, som icke hörde dit. Utskottets utlåtande blef naturligtvis tillstyrkande. Emellertid blef till en början denna utskottets hemställan — trots att herr Liss Olof Larsson kämpade för densamma såsom pro aris et focis och icke skräddeatt bland sina argument gifva stockholmsboarne det vits* ordet, att de äro » bortskämde », af hvilken gliring lierr Ru-benson fann sig manad att varna talaren for att tala om rep i hängd mans hus — afslagen med en fruktansvärd pluralitet. Emellertid hade med anledning af denna bankofuUmäk-tiges hemställan och i godt förstånd med densamma k. m: t inkommit med förslag om Artilleriplanens upplåtande för ett hofstall. Man ville således belamra Stockholms i en nära framtid blifvande kanske förnämsta plats med ett stall. Statsutskottet var af en annan mening och förklarade, att » den nu till hofstall föreslagna platsen är särdeles dyrbar och väl förtjenar att bevaras till framtida behof för allmänna institutioner, hvilka i högre grad än ett hofstall kunna draga nytta af de fördelar, i afseende å centralt läge, närhet till vatten och till stora kommunikationsleder m. m., som Artilleriplanen erbjuder ».
DEN OKÄNDE. julrosen... se där är han igen! Och der hänger Hotel Breuer i Montreux der har jag också bott... DAMEN. Var du på posten? DEN OKÄNDE. bref och tre telegram, fans endast ett telegram: att min förläggare var bortrest på fjorton dagar. Jag väntade den frågan. Ja, jag var der, och som svar på fem Tänk, hvad allt är sig likt, här. Der står den alltid vissnande Till Damaskus. - DAMEN. Då äro vi fullständigt förlorade. DEN OKÄNDE. I det närmaste! DAMEN. så är värden här och ber oss gå. Och om fem minuter kommer kyparen och begär våra pass, AUGUST STRINDBERG DEN OKÄNDE. Och då återstår oss endast en sak... DAMEN. Två! DEN OKÄNDE. Men det andra är omöjligt. DAMEN. Hvad är det andra? DEN OKÄNDE. Att resa till dina föräldrar på landet. DAMEN. Du läser redan mina tankar. - DEN OKÄNDE. Vi kunna inga hemligheter ha för hvarandra mer... DAMEN. Derför är hela drömmen slut... DEN OKÄNDE. Kanske! DAMEN. Gå och telegrafera en gång till! DEN OKÄNDE. jag tror icke längre på framgången af mina bemödanden någon har paralyserat mig. Det borde jag göra, men jag kan icke röra mig ur fläcken: TILL DAMASKUS DAMEN. och vi släpa det med oss. Se på tapeterna här: ser Du porträttet som bildas af blommorna Och mig! Vi hade beslutat att icke tala om det förflutna DEN OKÄNDE. Men jag ser någon annan i bordsdukens mönster... Har detta gått naturligt till! Nej, det är bländverk! Jag väntar bara när som Ja, det är han! öfverallt, öfverallt! Hur många hundra gånger... - helst få höra min sorgmarsch spelas upp, så vore det fullständigt! (lyss). Der är den! AUGUST STRINDBERG DAMEN Jag hör ingenting! DEN OKÄNDE. Då är jag på vägen! DAMEN Ska vi resa hem? DEN OKÄNDE. det är omöjligt. Det sista, det värsta! Komma som äfventyrare, tiggare, nej
Kansli-beljening: „ antagande deraf utöfver hvad Riksdagsordningen § 24 medgifver: 3:o i Bevillnings-Ulskoltet af 4 Kanslist 4:o i dito Utskott, af 2 Kanslister . 5:o i Banko-Utskottet, af 2 Kanslister samt om Notarie-arfvoden 6:o i Lag-Utskottet, af 2 Notarier och 1 Kanslist 7:o i Allmänna Besvärsoch Bkonomi-Utskoltet, af 1 Notarie och 2 Kanslister „ om minskning i Kansli-beljeningen . 8:o i Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten, af 1 Sekreterare och 1 Notarie 9:0 i Expeditions-Utskottet „ om förhöjdt arfvode åt Föreståndaren för Tryckeri-afdelningen af Expedi tions-Utskollets Kansli „ hos Hemliga Utskottet, aflöning för . Svar pä återremiss „ hos Riks-Slånden och Utskotten, åflo ning för om samma ämne Svar pä återremiss ... „ om medels anvisande till gratifikationer åt extra biträden uti Expeditions-Ut skoltets Kansli . Svar på återremiss „ ang:de af Ombudsmannen G. Svederus sökt förhöjning i arfvodet för mollasning vid korrekturet af Bihanget till Riks-Slågdeus Protokoll Svar på återremiss „ om rättighet för Expedilions-Ulskottets Kansli-personal och Vakt betjening att uppbära arfvode någon tid efter Riksdagens slut „ om arfvode åt Kainereraren i Statsutskottet Kanslist, Olli tillsättande af en vid Götheborgs Låue-kontor i anledning af olika beslut . , . „ om anställande af en vid Banko-Diskoiil-Verkets 4:sta Oinbudsmans-Expedition. ... i anledning af olika beslut Kapeleds gästgifveri, understöd för Kapelhms-bostälten, om kostnader för syue förrätlningar å . v upphörande af ekonomiska besiglniugar derå ... PresteStåudet. BorgareStåudet.