Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I Trögds fullt medelmåttig; i Asunda till öfvervägande delen god, i öfrigt medelmåttig; i Lagunda och Hagunda till A god, till A medelmåttig och till A svag; i Ulleråkers, i afseende på åkerjorden, i allmänhet god, hvaremot ängsmarken delvis lider af vatten; i Vaksala och Rasbo i allmänhet god, utom i Rasbokils socken, der den till en del är medelmåttig, men till större delen svag, hvilket senare är förhållandet äfven i J af Funbo socken; i Bälinge och Norunda delvis god, delvis medelmåttig, öfverhufvud fullt medelmåttig; i Olands södra distrikt i allmänhet fullt medelmåttig, utom i en del af Öster Löfsta socken, der den är svag; i Olands norra distrikt, äfvensom i Tierps medelmåttig; Elfkar - Tab. Litt. A. Arealen af odlad jord och naturlig äng. Hushållnings-Nämnds distrikter *). Odlad jord. Tunnland. Naturlig äng. Tunnland. För Bro och Håbo Hushållnings-Nämnds distrikt. » Trögds » » » » Asunda » » » » Lagunda och Hagunda » » » >» Ulleråkers » » » >» Waksala och Rasbo » » » » Bälinge och Norunda » » » » Olands södra » » Olands norra » » Tierps » » Elfkarleby » Tillsammans för hela länet 18,208 5,857 22,104 9,511 15,271 6,323 24,490 10,789 8,854 3,890 17,392 6,957 24,391 12,601 10,253 9,622 9,532 19,814 14,040 14,350 7,471 12,964 172,006 112,678 De sju första af dessa distrikter omfatta hvart för sig häraderne af samma namn.
Uaj:t nu, under äberojiande af de för /)u/r/e^«s torebomna neli tuli' ofvan omlormäldta om8tändiAli6ter, i Nador tore8lä Iiiliel.8 8tänder all, rnedebt bifall till af8lirifninA ak Iivari Da/r/er-ttv blifvit i cletta balanee-mal till Aäldande ädömdt, bonom fran all er8ättninA8-8li^1cliAliet bärtöre betria; 1ärancle8 den eftergift, 8orn pL 8ädant 8ätt ban blifva förunnad, jemväl, enligt bvad blöA8te Dom8tolen fore8laAit, ta tillAodoliomina den anclre eontrollanten f. cl. Dxtra Oivil-Dedamoten a IvriA8-LolleAii Nrtilleri-De^arteinent, i^riA8-bäd6t bvillien, nä8t D«/r/sEi, bordt tor balaneen an8vara, men dertill 8abnar annan tillAanA, än 8>n till inclraAninA uppförda, ocb ak Djerde Dutvud-d?ite1n8 be8parinAar utAäende lön lbdr L:eo. De till vidare uppl^8ninA i mälet tjenande bandlinAar, varda till kibet8 8tänder8 8tat8-Dt8liott 8er8liildt ötverlemnade, oeb I^onAl. Naj:t förblikver Kiliet8 8tänder nied all NonAl. Nåd ocb Nnne8t 8täd86 välbeva»en. Datum ut 8upra. 08c^ir r/err / //r// oo/r r/en /d r v-rmnru //rrbrad. Närvä vande:
På dessa skäl och i betraktande af hvad motionen i öfrigt innehåller, samt med stöd af de uti Kongl. Maj:ts ofvannämnde Nådiga Resolution af den 3 Maj 1821, i hänseende till Lunds Domkyrko-hemman, meddelde bestämmelser, har Utskottet alltså funnit sig böra tillstyrka; att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet begära, det täcktes Kongl. Maj:t till framtida iagttagande vid utarrendering af Kungsoch Kungsladugårdar samt andra Kronolägenheter, hvilkas arrenden ingå lill Stats-Verket, i Nåder utfärdade följande föreskrifter, dock utan att härigenom någon rubbning må ega rum uti de, i afseende på Kronohemmans upplåtande under åbo-rätt, gällande bestämmelser: 1:0 Sedan Länets Hushållnings-Sällskap och vederbörande Kronobetjening blifvit hörde, ulsätte Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ett minimum, hvarunder, och ett maximum, hvaröfver det årliga arrendet, icke får gå; 2:0 Till grund för arrendets bestämmande bör tagas dels hemmanets beskaffenhet, som af chartor och ego-beskrifningar utrönes, dels beloppet af de för andra egendomar i orten utgående arrenden, hvilka med arrendatorns utkomst och egendomens behöriga skötsel anses förenliga; 3:o Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes beslut i förrberörde ämnen underställes Kongl. Kammar-Collegii pröfning och stadfästelse; 6 Stals-Vtikoltets Utlåtande, lV:o 212. börande de af sistnämnde embetsmyndighet fastställde maximioch minimi-belopp intagas i den kungörelse, sorn angående egendomens utbjudande å arrende-auction utfärdas; 4:o Förre hemmans-innehafvaren, och, i händelse han med döden algått, hans enka elier barn, njule options-ratt, det vill saga rättighet att öfvertaga det högsta vid auclionen gjorda, maximibeloppet icke öfverstigande, anbud.
Härigenom har inträffat, att i sednare tider, vid tillämpningen af ifrågavarande stadgande angående bevillningsprocenten, den för debitering och redovisning af bränvinsbevillningen bestämda ersättning ansetts böra, icke såsom förut, beräknas å bevillningen för så väl försäljning som tillverkning af bränvin, utan endast å bevillningen för tillverkning. Då emedlertid hvarken uti Rikets Ständers vid 1840—41 arens riksdag afgifna ofvanberörde förslag ej heller i det Betänkande, som derför ligger till grund, något förekommer, hvaraf slutas må att den förändrade tolkningen af stadgandet angående procenten af bränvinsbevillning varit med den då skedda redaktionsförändringen afsedd, helst uti samma stadgande ordet bränv in sbev ilin ingen är bibehållet oell icke utbytt mot bevillning A b/'än v in s tillverka in g eller något annat dermed liktydigt uttryck, samt dessutom något skäl ej förefinnes, hvarföre de, som, lika mycket för närvarande som tillförene, äro belastade med de besvär och kostnader, hvilka äro förenade med debiteringen och redovisningen af ej allenast den bevillning, som erlägges för tillverkningen utan äfven den, som utgår för försäljningen af bränvin, skulle nu mindre än tillförene vara förljente af den vedergällning och ersättning, som för sådana besvär och kostnader ursprungligen blifvit bestämd, hafva Utskotten ansett stadgandet böra ej allenast förflyttas till de allmännare bestämmelserna, som förekomma i 6 artikeln af förordningen, utan ytterligare erhålla den redaktionsförändring, som erfordras för alt än tydligare uttrycka att den stadgade procenten skall utgå af bevillningen för så väl tillverkning som försäljning af bränvin; och hafva, i sammanhang härmed och på det att denna omflyttning icke må medföra rubbning i de öfriga §§:s nummerordning, utskotten föreslagit att förordningens 31 §, innefattande två moment, må fördelas i tvänne §§ under nummer 31 och 32.
Oxar. Kor. Ungboskap. Svin. Getter. Hus och Tomter. Jord. Bruk, manufakturer, qvarnar och Fabriker. Summa. B e v i 1 Efter l:sta Art. Efter Andra Jord, Hus, Tomter, Verk och Inrättningar. af Embetsoeh Tjcnstemäns Löner. Borgerlig näring. T:land T:land Tdand Carlskrona Stad. Hus och Tomter O Hus och Tomter Klereeiets underhåll. Ständiga Räntor. ning. Summa Stats-Bidrag. Kostnad för Stadens Styrelse. Arrende medel. Kostnad för Rotering. Diverse onera etc. Artikeln. Tionde och Räntor af Verk och Inrättningar. sörjning. Boskapsoch Akei skatt. Bränvins brännings Afgift. Kyrkobe tjenings. Kommini strars. Mantals penningar. Salpeter Afgift. Personer ej hörande till viss nä - Summa. Pastorers. Summa. ARVID FAXE. C. G. Fehrman. Berättelse öfver Blekinge Län för åren 1843—1847. a me fe 6 ■ i ; v .:. :i \ v'.' : • T ♦•.: ... '.} jm ÉliiliuS I8si KONGL. MAJsTS BEFALLNINGSHAFVANDES J FEMÅ fSr & önköpings Ciitt till KOlYGI. HAJ::T i underdånighet « fg i fn e RS-BE RÄTTELSE en 1843, 1844, 1845, 1846 och 1847. P. A. NOUSTEDT & SÖPJER, Kongl. Boktryckare. Underdånig Berättelse om tillståndet i statistiskt och ekonomiskt hänseende inom Jönköpings län för åren 1843, 1844, 1845, 1846 och 1847. § *• Länets allmänna beskaffenhet.
Eders Kongl. Maj:ts underdänigste, tropligtigste tjenare och undersåter: C. MEIJER. A. W. TOTTIE. GUSTAF FRIIS. Stockholm den 22 December 1863. R. Th. Arpi. General-fålltygmästarens underdåniga memoria], angående en af Rikets Ständers Revisorer år 1863 framställd anmärkning. Underdänigste Memorial. Enligt mig meddeladt transsumt af Rikets Ständers Revisorers den 14 nästlidne Oktober afgifna berättelse, om verkställd granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1861, hafva Kevisorerne i afseende å det till läroböcker för Artilleri-regementenas informationsverk i stat uppförda anslag yttrat: att, då för nämnda ändamål varit för året anvisadt ett belopp af 450 R:dr, som, jemte från föregående år reserverade 1,004 R:dr 30 öre, utgjorde tillhopa 1,454 R:dr 30 öre, men under revisionsåret icke blifvit utgifvet mer än 14 R;dr, behållningen vid årets slut vuxit till 1,440 R:dr 30 öre, samt att, som dessa medel således icke i någon väsendtligare mån behöft anlitas för förefallande utgifter, det, enligt — 318 — Revisorernes tanke, varit lämpligare, att åtminstone större delen deraf genom insättning i Rikets Ständers Bank eller på annat sätt gjorts fruktbärande. I anledning af denna Rikets Ständers Revisorers sålunda yttrade tanke och sedan mitt utlåtande deröfver blifvit infordradt, får jag i underdånighet anföra följande: Det ifrågavarande aeslaget utgår enligt stat med 450 R:dr bunt årligen och har af Eders Kongl. Maj:ts och rikets Krigs-kollegium, uppå reqvisition, till och med sistlidne år 1862 utbetalts qvartaliter. För innevarande år deremot har jag, med afseende å den befintliga behållningen, låtit anslaget hos Kollegium innestå ända till slutet af November månad, då hela årsanslaget på en gång reqvirerades.
Ur denna synpunkt har ofvanberörda anmärkning blifvit framställd. Dessutom och då under den gemensamma benämningen bedrägeri sammanföras jemväl brott af annan art, förbises en annan omständighet, sorn manar till närmare aktgifvande på vår gällande lagstiftning. Enligt 17 Kap. 32 § Rättegångs-balken, sådan den lyder i Kongl. Förordningen den 20 Januari 1779, äro nemligen bedrägeri-brotten icke preskriptibla, utan kunna åtalas efter huru lång tid som helst; och enär alla de brott, som förekomma i andra afdelningen af det Nådiga förslaget, blifvit hänförda under bedrägeri, följer deraf, att den som begått något, äfven det obetydligaste af dessa brott, skulle i hela sin lifstid, huru lång den än blefve, vara blottställd för åtal. De flesta af dessa brott kunna emellertid för närvarande genom tiden försonas, sålunda att åtal för dem ej må väckas efter två år, i anseende dertill att dessa handlingar icke äro och ej heller antagas vara bedrägerier, utan betraktas såsom ringare förbrytelser, af den art, att en obegränsad tid för deras åtalande ej erfordras för upprätthållande af samhälls-ordningen. Genom hvad nu blifvit i underdånighet anfördt, hafva Rikets Ständer sökt ådagalägga, att den ifrågaställda lagen icke nog sluter sig till den gällande, samt att det är så väl sakens egen natur, som gällande lagstiftnings dermed öfverensstämmande beskaffenhet, som påkallar förändring af det Nåd. förslaget i ofvanantydda riktning. Att utvidga rubriken till förevarande afdelning, så att dermed äfven antydes hvilka arter af brott derunder upptagas, undanrödjer endast till obetydlig del ofvanberörda anmärkning.
Det antal båtsmän, som af samtelige städerne i riket borde underhålias, vore 879; och då denna siffra dividerades uti summan af den bevillning, som för åren 1828—1832 i medeltal af städerne utgick, eller 377,819 R:dr 21 sk. 11 r:st Banko, befanns, att en båtsman borde underhållas för hvarje 429 R:dr 39 sk. 9 r:st af beviilnings-summan. 8 Statssamt Allm. Besvoch Ekon.-Utskottets Utlåtande M 48. Den vid högstberörde Bref fogade tabell visade ett helt annat förhållande, än hvad nu egde rum. 1854 års bevillning efter 2:dra Art. för samtlige städerne i riket hade stigit till 524,906 R:dr 42 sk. 4 r:st ifrån nyssnämnde 377,819 R:dr 21 sk. 11 r:st, under det att bevillningen för Stockholms stad särskildt vuxit endast från 187,871 R:dr 30 sk. 9 r:st 'ill 188,954 R:dr 45 sk. 3 r:st, allt Banko, eller så obetydligt, att man kunde kalla henne stationär. Om 879 dividerades uti 524,906, så uppkomme en qvot af något mer än 597 R:dr, hvarför en båtsman borde underhållas. Dividerades åter denna summa uti Stockholms sistnämnde bevillnings-summa 188,954, så uppstode en qvot af ungefär 316 båtsmän, dem staden borde hålla, i stället för 437, som efter 1839 års reglering måste hållas. Att den äldre regleringen skulle allt framgent fortfara, innebure således en obillighet, och motionären vore öfvertygad, att då detta förhållande riktigt insåges, rättelse icke gerna kunde vägras, hvadan han föreslagit, att Rikets Ständer måtte hos Kongl.
N:o 7. Anie lill Exp. Utslt. den 7 Juli, lil. 6 e. mv Utlåtande, i anledning af scrskilde motioner, dels om beredandet af medel för en Lection vid Ililcets Gymnasier uti Natur historien, förmedelst den Theolo gisle a Leclioneus förenande med den Philosophiska, dels om medel till aflöning ät Lector er vid Gymnasierne i moderna språken. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln har, till Utskolten, blifvit remitterade en af Herr Lagergren, Anders, väckt motion, deruti yttras: alt, ehuru de Natur-historiska vetenskaperna numera intaga en sådan plats bland fordringarne af allmän hildning, alt deras studium borde vara ett oeftergifligt villkor för afgångs-examen från de offentliga Läroverken, det likväl icke vore bered t tillfälle för elever uti Trivialoch Apologist-Skolorne att derstädes inhemta kunskap i nämnde vetenskaper, uti hvilka jemväl det till och med vid de fleste Gymnasier hittills saknats Lärare, samt 6 Statssamt Allni, lies v.- och Elcon.-Utskotteis Vllålande, IV:o rj. alt afven, der sådane Lärare anställdes, de försågos med så knappa villkor, att man hvarken kunde påräkna dem, som innehade erforderlig skicklighet, eller om än de egde denna skicklighet, fordra af dem att de vid undervisningen skulle använda den tid och möda, saken tarfvade; alt följden deraf vore den, att undervisningen uti ifrågavarande ämne, som borde omfatta åtminstone elementerne af Chemi, Botanik och Zoologi, Liefve alltför inskränkt. I anseende härtill, och på det att
Punkten 27 skiljer sig allenast i så målto från mom. 8 i åberopade i5 §•» pag56, att, enligt Utskottets förslag, Fullmägtige böra till ett antal af fyra, i stället för allenast genom ett Ombud, deltaga uti inventeringen af Kongl. Mynt-Verket. Punkten 28 motsvaras af § 17, senare morn., och §. 18, pag. 58, 1 iS3o års Banco-Reglemente, med nödig ansedd redactions-förändring. Kommande vid denna Afdelning af blifvande Banco-Reglemente jemväl att iakttagas Kongl. Maj;ts slutliga Nådiga Svar, i anledning af Rikets Ständers den 27 sisth October a-flåtna underdåniga skrifvelse, angående förändradt myntsystem. Efter att sålunda hafva redogjort för de reglementariska stadganden här ofvan äro intagne och uppgifvit de Rikets Ständers beslut, hvarpå dessa stadgandeo sig stödja, får Utskottet slutligen, i sammanhang med förslaget till ofvanstående i/\'Aq punkt och, under godkännande af BancoFullmägtiges åsigt, det en i serskildt document dem gifven autorisation att upptaga utländskt creditiv, skall, vid förevisande hos utländsk man, ingifva vida större förtroende och tillit, än ett enkelt transumt utur Riksdagsbeslutet, eller det för Banco-Styrelsen utfärdade Reglemente, tillstyrka Rikets Ständer förordna, att, utom den generela föreskrift, som, i enlighet med Rikets Ständers beslut, kommer att uti Banco-Reglementet innefattas, Banco-Fullmäglige böra, förmedelst en serskild autorisation, utfärdad af Herr Landtmarskalken och de trenne ofrälse Ståndens Talmän, å Rikets Ständers vägnar, bemyndigas, i Svenska folkets namn, att, angående credit eller creditiv till utstakad maximisumma, omedelbart eller genom befullmägtigadt Ombud, afsluta. Någre Ledamöters reservationer bifogas.
Af litterära notiser från Paris är det bekant, atlllrrCostc och Flandin hafva, af Franska Regeringen för teckningar af Persiska monuuienlcr i Orienten, erhållit resan betald samt dertill 210,000 francs i subseriplion för utgifvandet. I min motion bar jag, ehuru inseende vigten och den dryga kostnaden af Capitainen Cronstrands företag, dock, i betraktande af de små statsliilgångar landet äger, ej vågat föreslå mer än 6,000 r:dr b:co, att utgå i 2 år med 3,000 r:dr årligen. StalsUtsk. bar funnit sig blott så lill vida böra biträda mill förslag, alt det föreslår ett anslag af 3,000 r:dr, alt utgå under loppet af 3 år med 1,000 r:dr om året, och detta endast sä framt K. M. skulle finna, att del med motionen åsyftade ändamål af samlingarnes bringande i så fullständigt skick, att de kunna af trycket ulgifvas, vinnes genom anslående af denna summa. Jag är noga underrättad, att nämnde ändamål ej möjligen kan vinnas, med mindre äu att 6,000 r:dr b:co inom 2 är, såsom jag begärt, blifva anslagna. Kan det icke ske, så nödgas jag; an bålla, att min motion må helt och hullet förfalla. En ringare summa kunde möjligen hjelpa Capitainen Cronstrand utur någon tillfällig förlägenhet, hvaruti haus uppoffringar för vetenskap och konst fört honom; men målet för dessa skulle han ej binna, och det allt för ringa understödet blott gifva honom andra förbindelser, omöjliga att uppfylla. Lemnorn honom då ät sitt öde. Jag förmodar, alt mannen ej ännu faller för detta hugg, och jag hoppas då, att något annat laud skall rädda frukten af hans mödor. Jag anhåller om återremiss af nu förevar, punkt utaf StatsUtsk:s betänk., med förklarande, att R. o. Ad. bifaller min motion. Frih. Cederström, Jacob:
St:r skulle gilla ilen åsigt, att steget i denna lagstiftning redan blifvit fullt utiaget. Jag för mili del tror, att här äro annu åtskilliga ganska vigtiga åtgärder att i denna rigtnirig vidtaga. En sanning är att småpannorna äro borta; men den korta bränningstiden är först och framst hvad vi behöfva än dra. Vidare hafva vi ett minimum för tillverkningsbeloppet, hvilket, i min tanke, är alltför lågt. Ytterligare anser jag att det för tillverkningen stadgade maximum är mycket ii rationell. Slutligen Kunna åtskilliga befogade anmärkmr göras vid skattens tiuv:de låga belopp. Med hänsigt till alla dessa omständigheter, anser jag således Utsk:t icke bort säga, att steget i denna rigtning varit fullt uttaget, Hr Fåhreeus, Johan Fredrik; Ehuru jag i allmänhetanser drawbacks-systemet icke stå fullkomligt väl tillsammans med tillämpningen af bandels-frihetens grundsatser, har jag likväl, såsom medlem af det Sammansatta Utsk., som haft att yttra sig öfver Gen 28 J till. 3S9 förevtde fråga, i betraktande af dervid förekommande särskilda förhållanden röstat för förslaget, och sådant hufvudsakligen af det skiil att det må kunna anses billigt, så länge utländsk spanmål, malen eller omalen, får tullfritt införas, att de Sveriges jordbrukare, som tillverka bränvin, ieke varda genom produktionsskatten förhindrade att, till varans föryttrande, konkurrera å den utländska marknaden. Af det anförda lärer R. o. Ad. täckas finna, att jag, å eun sidan, icke synnerligen ifrar för bifall till motionärernas förslag, men att jag, å den andra, ej heller anser mig förpligtad att up triida till försvar för Utsk:ts Betänk, Då jag begärde ordet, var det egentligen för att ytterligare fästa upmnrksainheten derpå, att den föreslagna drawbacks-inrättningen icke kan beslutas utan ett omständligt reglementerande i afs:de på derför erforderliga kontroller; och för den händelse H. o. Ad. önskar framgång åt förslaget, tillstyrker alltså äfven jag, att ärendet må till det Sammansatta Utsk:t återremitteras. Frih. Raab:
Kemiskt tekniska preparater, ej specificerade . j R:dr 100 j 1 Riksmynt. ' 0 för Medicinska behof, hänföras till Apotheksvaror, ej specificerade. Kimrök . \ skålp. — 6 Kli, alla slag ... Frill. Kläder, ej specificerade: Nya gång-, äfvensom nya hushålls-persedlar såsom: Duktyg, Handdukar, Lakan, Örngott m. m., omärkta eller märkta, förtullas med 50 procent förhöjning i den tull, som är bestämd för tyget, hvaraf klädeseller hushalls-persedeln hufvudsakligen består. Anm. För Kläder, Gång-, tages öfvertyget till grund för tullberäkningen; men uppstår svårighet att bestämma hufvudbeståndsdelen, tages till beräkningsgrund det material, som drager högsta tullafgift. För Kläder eller delar deraf, som äro försedda med Guldeller Silfverbroderier eller Galoner eller med Snörmakeriarbeten, Spetsar eller Blonder, förhöjes tullafgiften med 100 procent i den för tyget bestämda. För oljade eller fernissade Kläder beräknas tullafgiften efter hvad för tyget är bestämdt, utan förhöjning 1 Kläder, som utgöras af knutne eller stickade eller på strumpstol tillverkade persedlar, såsom Hufvor, Tröjor, Underkläder m. m., äfven om dessa äro färdigsydda, försedda med knappar och band 0. s. v., förtullas, utan förhöjning, efter hvad för art, Strumpor och Strumpstols-arbeten är bestämdt. Kedjor till innanverk i Ur; se Ur, delar deraf. | Klinker; liänföres under Tegel, alla slag. Förslag till Tull-taxa. 23 Qvantitet för Införsels-tull. Tullberäkningen. Riksmynt. • Kläder, ej specificerade: Gång-, tillhöriga sjöfarande eller resande, när de äro synbart brukade eller af egarne sjelfve medförda, pröfvas icke öfverstiga deras personliga behof R-.dr. Fria öre. Knallhattar . 1 skålp. ~ 60 * Knapergall och Ekollon, malen och omalen . Fri.
Ständer meddelassiirra. klx krotocollo, O. /t. Lilverstol^e. Uppläst hos Ridd. och Adeln den 12 Maji. Preste-Ständer den 12 - Borgare-Ständer d. 15 Bonde-Ständer den 12 Stormägtigste Allernädigste Ronung! ^8der Kongl. Majst har i Desi till Riksens Stä^. ders Stats-Utskott afgifne Nådiga Proposition af den i8 sistledne April, angående Stcuswerkets till, stand och behof, täckts k Nader till Riksens Slön/ ders öfwerläggning framställa, huruledes Eder Kongl. Mant wid Riksdagen arén 1809 och 18 ro hade östat en Million R:dr för att iståndsätta Armeen, Förswarswerket och Flottan; att wid samma Rik»' dag Riksens Stander dertill pä Stat hade anslagik 602,oOo R:dr, med förklarande att återstoden skulle utgöras efter deras dero,» fattade särskildta beslut; att Eder Kongl. Maj:t funnit Armeen och hela Förr swarswerket i ett sa utblottadl tillstånd, och sa ma^ ga tillökade utgifter wid desi istandsätkande, ali näk dertill ingen annan tillgång fanns an ofwanberörde 6c>O,O0O R:dr samt 199,640 R:dr Z5 si. s r, hwilka Riksaälds-Contoirets Fullmäktige den 2) Septförledit ar funnit sig böra af BewillniMö tillägga, följden bliswit, att icke allt hwad erfvrderr ligt wärst, kunnat anstaffiS och i ordning ställas, skulder äsamkats, och innewarande ars oundwikelst ge Penningebehof förMisitairoch Förswarswerkeu Den 12 Maji. szh gulrik till En Million, Twähundrade Ättatiotusen Åttahundrade Åttatio R:dr, ffulderne frän de 2:n? föregående arén oberäknade
Hvar och en lärer inse obilligheten härutaf; och jag skulle vilja gå så långt, att man, hellre än att gifva dubbel tjenstårsberäkning, måtte bereda lärarne en tillräcklig utkomst utan någon sådan beräkning. Då man af K. M:s nåd. skrifvelse ser, att en jemnkning bör kunna beredas med ett fortfarande anslag af 60,000 r:dr, samt man derjemte betänker, huru många förmåner lärare i öfrigt äga framfor prester, tror jag, att Utsk:s tillstyrkande är ganska nyttigt och lämpligt. Det är icke fråga om att helt och hållet borttaga, utan endast att nedsätta tjenstårsberäkningen. Jag yrkar bifall till betänk. Hr von Troil: Det förhållande, man nu vill afskaffa, har mycket länge ägt rum, och skall man fråntaga lärarne denna förmån, måste man gifva dem motsvarande i stället. Hr v. Hartmansdorff har sagt, att presterskapet icke är väl lönadt, och har till bevis derför ånyo åberopat, hvad bouppteckningarna i detta afseende skolat utmärka; men han har, i anseende till orsakerna till ett sådant förhållande, vederlagt sig sjelf, då han nemi. sagt, att behållningarna äro ringast just vid de stora pastoraten. Det förhåller sig verkligen så; och jag vet pastorer, hvilka åtnjutit större inkomster än de, som tillhöra statens högsta embeten, och likväl icke lemnat något efter sig. Det står icke heller tillsammans med Hr v. Hartmansdorffs påstående, att presterna skola vara så goda hushållare, att derefter säga, att de uppoffra så mycket på gästningar. Vidare har Hr v. Hartmansdorff talat om ett outkläckt ägg; och det vore väl, om han lagade, att det hlefve utkläckt, så att jag och öfriga husets ledamöter kunde få upplysning om hvad det innehåller. Men beträffande hufvudsaken har Hr v.