Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Proposition N:o 61. 47 dels Bonde-Ståndets samma dag aflåtna underdåniga skrifvelse, hvarigenom, med erinran bland annat derom, att samfälta val, utan hänseende till stånd eller klasser, borde utgöra Representationens grund, samt med erkännande af riktigheten i den princip, som tillmäter hvarje valberättigad lika rösträtt, Bonde-Ståndet, som för öfrigt tänkt sig Representationens fördelning i tvänne Kamrar, af hvilka den Andra borde för någon längre tidrymd af t. ex. tre Riksdagar utse den Första, hvars ledamöter vid hvarje Riksdags slut skulle med en tredjedel ombytas, i underdånighet anhållit, det täcktes Kongl. Maj:t låta utarbeta och för näst sammanträdande Ständer framlägga ett på dessa allmänna satser grundadt Representationsförslag; dels ock skriftligen affattade underdåniga petitioner från de flesta delar af Riket och försedda med talrika underskrifter, af hvilka petitioner större delen blifvit genom deputerade den 21 Januari 1862, jemte en underdånig skrift, ingifna och de öfriga sedermera vid olika tider inkommit; alla instämmande i Borgareoch Bonde-Ståndens underdåniga anhållan, det Kongl. Maj:t täcktes skänka Nationen ett förslag till ny Representation, som svarar emot dess behof och är uppstäldt i den hufvudsakliga riktning, som de begge Stånden antydt; dervid likväl en del af petitionärerna förklarat sig endast instämma i hvad Borgare-Ståndet anfört. I afseende på dessa underdåniga skrifvelsers och petitioners innehåll, ansåg Hans Excellens Herr Justitie-Stats-Ministern sig endast böra i underdånighet åberopa sitt härofvan intagna yttrande samt det afgifna förslaget till National-representationens ombildning.
Jagare hss Private anses som Lakejer och inga wid beräkningen af antalet. Jernbärare wid Stang, och Tackjerns - Wagarne lika med Arbetare. Jern, och Bräd-Wräkare. s 8: — 6:- I fem Claster^' 4: — s. 2: — Kammarjungfrur 2: — Kammartjenare hos Private — 4- — Klädes-Mäklare och Klädes - Mäklerstor som halla Bodar lika med Handlande. Kock hos Private — ro: — Skepps, se Sjömän. Krv, siz8 Den zc> Julik. 3 .6 Claier ^ l s: i: Krögare, Krögerssor samt de sem halla Likör kamrar jemte Tractörer som ej arv Borgare 52: — 42: — zo: — 20: — . i> : - k. 10: —> Kuskar hos Private, se Drängar. Licentiater, Medicine med praktik utom tjensten, se Doctorcr. Lotsar Deras Drängar — Manglerstor af alla stag. 32: — 12! 8: — 6: — 4: — . 2: — !- r: r6 Mästare wid Sockerbruk, Manufacturier och Fabriker i Släderne. 2;: — i;: — 10: — t — Mäster-Swenner och Gesäller wid dito 2: — Parm-Mätare. ^ 20: — 3 4 Claier < H I3: — ^Prv - 3 7 Claster ! Ä fem Closter Den zo Juli,'. siZ9 Prowisvrer eller Förste Gesäller pa Apothek, i grader lika som Apotheks-Gesäller Pigor i Städerne erlägga ingen Bcwillning efter denna Artikel. Sjömän, Styrmän — 2: — Matroser, Kockar och Zungmän — 1: — Skeppare taxeras såsom Handtwerkare. Spisqmarcer, Wärdshusoch Caffehns-Jdkare, se Tractörer och Krögare. Spannemalö-Handlande i Städerne, som icke är» Borgare, taxeras efter deras rörelse, lika med Stadens öfriga Handlande.
Anckarsvärd har saknat grund för räntans bestämmande i silfver; men det år tillräcklig grund, alt Bankens siltverfond derigenom Ökes, så att, om förslaget bifalles, Banken erhåller efter 35 års förlopp två tredjedelar af lånesumman i silfver. Man betviflar, att silfver finnes till denna ränta. Jag förmodar likväl, att de, som dela FinanceCommittéens tanka, ej hysa detta tvifvelsmål, emedan Committéen påräknat tre millioner i silfver genom lån inom landet. Om man behagar underrätta sig om jordbrukande dassens tillstånd i England, sådant det var för halftannat år tillbaka, då det sysslosatte Ministéren och Parlamentet, får man anledning till en jemförelse, som alldeles icke är förmonlig för vårt jordbruk. Sorn bekant år, föreslogs i England, till betryckets afhjelpande, lån; men många satte sig deremot; ty, sade man, ännu har icke utmätning öfvergått jordbrukaren, och den, som har säkerhet, får låna emot fyra procents ränta. Jag kan derföre ej finna jordbrukande classens begäran hos oss, att få lån emot fyra procents rånla och två procents afbetalning å capitalet, vara obillig. Den återgångsperiod, Herr von Heijne omtalat, skulle jag önska aldrig må inträffa, då frågan år om återgång från ett större till ett mindre rörelse cspital. Den 13 September e, m. 689 capital. Försök dertill åro flera gånger gjorda, i synnerhet vid 1765 års Riksdag. Om Riksens Stånder ej låta varna sig af den våda, deraf uppkom, kan man med skål såga, att nationen blifver allt för litet understödd i sina fordringar af NationalRepresentationen. På grund af hvad jag nu anfört, förenar jag mig med de Ledamöter, som yrka, att denna obetydliga summa må varda till fastighetslån anvånd. Herr Lefrén, Johan Pehr:
musikkunnig, något sällskap efter husliga » Landtflicka », hos flicka skånsk undervisar delt. E n i genast någon sökanden t. m u s i k a l, vistas följer Constance Elbe, 3 3. Behandlar företrädesvis domar. [654] rarinna E n som Idun Stockholm Småafdelningarna börja å sidan 4 4 7. kammarjungfru af inom Portföljfabrik. 2 tr. E n [643] nummer kulär från Otto Etui-. H. », r. veckans prenumeranter att S m å pretentioner. 34 enkling, åt Med. flicka, karl 26 Sökanden till E n önskar k o m m a sökes hushåll. (Forts.) * § * Gunilla har varit en vecka i Stockholm. det hjertligaste välkomnad af bror och Svar plast E n På vanl. PLATSSÖKANDE. svägerska, njöt hon af nöjet att åter befinna sig i det gamla hemmet och deltaga i det på en gång så välkända och dock nya storstadslifvet. Och till en början var denna njutning oblandad. Men snart började hon märka, att inom broderns hem ej allt var, som det borde vara. Barnen, hennes små favoriter, voro j u försvunna, rent af bannlysta ur den nu så tysta våningen och ville hon se dem, måste hon gifva sig af på upptäcktsresa i regioner, som hon ej besökt sedan sin egen barndom. Och huru var det med föräldrarne? Visserligen såg hon inga sura miner eller hörde några ovänliga ord, men ej några vänliga heller, och då hon gaf nogare akt, märkte hon, att de knappast vexlade några ord alls. D e var till henne de talade, det var hon, som svarade, men sins emellan tycktes de ej hafva det minsta att säga. När misstanken en gång var väckt, fann hon snart, att något var på tok — hennes enda, älskade broder och hennes käraste barndomsvän voro ej lyckliga. Men hvems var felet? Hon hade j u känt dem, snart sagdt, hela sitt lif och visste, att det ej fans bättre menniskor till. Ett ögonblick flög tanken till fru revisorskan Rosengren, hennes speciella aversion, men denna syntes knapt till. Missförståndet mellan makarne, om det blott var ett sådant, gaf icke vika. Följaktligen hade det nog djupare rötter.
Man må väl icke förneka vigten utaf, att förekomma vådan af dylika försök att åtkomma andras egendom; och mankan i det afseendet vara trygg om dessa ärender fortfarande såsom hittills, behandlas af kamrnarcolkm, der de först granskas af vederbör:de provinskontor och sedermera afgöras collectifl af flera ledamöter, hvilka icke äga annat intresse i saken än att med yttersta sorgfällighet handhafva rättvisan och vårda så väl Statens som den enskildes rätt. Frih. Cederström: Jag skall söka att icke blifva vidlyftig. Jag har egentligen begärt ordet för att yttra några ord i anledn. af hvad Frih. Tersmeden anfört. Frilen har påstått, att förslaget skulle vara tillkommit till förekommande af nu existerande försvårande omständigheter i fråga om skatteköp. Jag ber då att få erinra att dessa köp icke nu på något sätt äro försvårade. Förfaltningarne ålägga K. kamrnarcolkm att sedan handlingarne äro kompletterade, och vederbönde haft tillfälle att bevaka sin rätt, målet inom tre månader afgöres. Man må således icke tro att vederbönde på något sätt fördröja eller försvåra dessa frågors afgörande. Skatteköpsskillingen ä kronohemman utgöres i allmänhet af 10 års jordeboksräntor efter kronovärdi, och således något högst obetydligt, ja i allmänhet en sådan obetydlighet, att då den för ett helt hemman i allmänhet utgör högst 20 r:dr, skulle den årliga afgiften troligen på sin höjd bestiga sig lill 2 ndr b:co. K. kamrnarcolkm har alltsedan det på 1000-talet fick sig ålagdt förvaltningen af Kronans fasta egendomar, varit skyldigt att tillse Kronans rätt. Detta verk har en advokatfiskal som äger att å Kronans vägnar kära och bevaka dess rätt i fall kamrnarcolkm skulle åsidosätta Kronans bästa. Manne det dä, mina Hrr, är rimligt att förändra detta förhållande. Jag ber att man icke mätte än ytterligare inveckla Sveriges drätsel; det är redan nog inveckladt. Jag anhåller om afslag å denna punkt. Hr Hjerta, Lars:
Det ar således just Landlvärnets i allmänhet olyckliga öde, som, främst af alla exempel, vitsordar den större nödvändigheten utaf ett dugligt befäl, än behofvet af mycken exercis-vana bos troppen. Sättet att i tid åstadkomma det förra, är, i följd deraf, bufvudsakligen vigtigt. Jag anser denna stora fördel lättast och med minsta kostnad vinnas genom en liten utvidgning af det förslag—jag, i sammanhang med min motion om upplösningen af Kongl. Krigs Akademien på Carlberg, vördsamt framställt. Den 12 Februari i c. m. 3*7 Jag liar deri föreslagit tvenne MilitärProfessorers anställande vid Universiteterna i Upsala och Lund, samt en Militärlektors vid hvarje af Rikets Gymnasier; Liefve dertill en Exercis-mästare förordnad vid hvarje Trivialoch Apologistskola, och dessa Militär-lärare, jemte den praktiska undervisningen, förpligtades att meddela åt de studerande de nödvändigaste theoretiska militärkunskaperna; — så tror jag att, i hehofvets stund, då national-försvaret i större eller mindre massa påkallades, ämnen till tjenliga Officerare och Underofficerare framdeles icke skulle komma att saknas Det skråmässiga i krigs-yrket skulle derigenom tillika försvinna, och den allmänna och offentliga uppfostran blifva hvad den, i väl ordnade samhällen, hör vara, nemligen på en gång vetenskaplig, medborglig och militärisk. Det är denna gemensamhet i uppfostran, som förenar och förhrödrar alla samhälls-klasser, som mångdubblar deras verk - *) Derjemte borde de i arme'n qvarstående Officerarne dervid påräknas, och, till vinnande af öfning i yrket, ensamt — och årligen — begå gnas för Bevärings-manskapets exercerande inom hvarje Län eller Regemente, hvarigenom 3:dje Bataljonshefälet kunde indragas till betydlig besparing för Stats-kassan.
Jag har ined största tillfredsställelse läst Hr Frih:s anförande , och är med honom fullkomligt ense i principen samt i afseende a Bankens förmåga att nu realisera, fastän jag i vissa delar tänker olika, hvad garantierna beträffar; men då min egen motion snart lärer förekomma, dröjer jag tili dess att vidare yttra mig, Hr Cederschjöld: Sedan jag af en värd Ledamot blifvit uppmanad att uppgifva den möjlighet till realisationens förstörande, som jag i sjsta plenum sade mig ännu icke vilja yppa, anser jag mig 1111 skyldig att frånträda min föresats, på det hemligheten icke nui väcka någon slags får - 44 Den ao Februarii f. m. håga, eller någon inbilla sig, att saken vore vigtigare, än den verkligen är. Jag föreställer mig nemligen, att om många Privatbanker och Hypotheks-im ättningar stiftades samt lingö sig den rätt upplåten, att deras sedlar blefve gångbara i Kronans uppbörd; så skulle de i allmänna rörelsen ersätta Bankens sedlar, och dessa kunna till ett motsvarande större belopp inkastas i Banken, samt dess silfverfond derigenom tilläfventyrs kunna tömmas. Jag nämner detta så mycket hellre, som fråga härom redan lär vara väckt, och som jag hyser den säkra tillförsigt till Ständernas sans och klokhet, att de icke låta förleda sig till ett så olyckligt beslut. H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedt, Gust.: Efter en så lång öfverläggning hade jag ej ämnat att med mitt uppträdande upptaga tiden, om jag icke, till förekommande af missförstånd, ansett ett uttryck af Hr von Heyne påkalla svar. Om jag rätt fattat hans yttrande, har han sagt, att lian hyste förmodan, det KM., i Dess Nåd. Skrifvelse angående utvexlingens början, icke så bestämdt uttalat sin mening i afseende å grunden för samma utvexling. Jag hänvisar till sjelfva Skrifvelsen, Der står, att vexlingen skall ske i öfverensstämmelse med lagen den l Mars i83o; och der åter finnes 128 sk. bestämdt utmärkta. K. M. har således högtidligt förklarat, att ingen annan grund är afsedd.
Jag har i detta utslag funnit anmärkningsvärdt, att, ehuru för lagligen styrkt antoges, att den tilltalade på anförda sätt misshandlat en för brott angifven person, under uppmaning att bekänna det honom tillvitade brott, Häradsrätten likväl befriat den tilltalade från det stränga ansvar, lagen stadgat för en persons pinande till bekännelse, då det likväl syntes mig uppenbart, att om äfven, såsom i utslaget uppgifves, pinande till bekännelse icke varit lör den tilltalade misshandlingens ändamål, hvilket jag dessutom trodde svårligen hafva kunnat utrönas, en dylik misshandling under uppmaningar af ofvanberörda beskaffenhet, icke destomindre kunde hafva den verkan, att aftvinga den misshandlade en falsk och för hans välfärd menlig bekännelse, hvilket lagen genom det stränga straff, den stadgat å pinande i sådan afsigt, just haft för ändamål att förekomma; hvarföre jag funnit mig föranlåten att emot domhalvanden förordna åtal för orätt dom; och har härom varit skriftvexladt inför Kongl. Göta Hofrätt; hvarefter och sedan Domhafvande!) med döden afgått, Kongl. Hofrätten meddelat Utslag den 21 November 1855 af innehåll, att som Domhafvanden imellertid aflidit, förevarande åtal komme att förfalla. En person, som vid Nordmalings och Bjurholms Tingslags Häradsrätt var dömd att för förnekande af sin hand och förskrifning böta 233 R:dr 16 sk. banko med 4t procent ränta, hade af samma Häradsrätt blifvit förpligtad att, derest han ej kunde betala böterna eller visa, att inålsäganden desamma eftergifvit, undergå två månaders fängelse å länshäktet; och som jag ansett förvandlingsstraffet i stället hafva bordt, enligt 5 kap. 4 §. Straff-Balken och Kongl.
Jag får upriktigt bekänna, att jag vid denna min framställning förutsatt såsom något alldeles afgjordt, att R. o. Ad. icke skulle bifalla förslaget om bördsrättens fullkomliga afskaffande, utan att frågan här på Riddarhuset skulle endast röra sig omkring dess bibehållande i sitt nuvar:de skick eller inskränkning i enlighet med LagUtslcs förslag. Jag tror således icke, att den af Hr Adlercreutz vidrörda omständigheten bör förhindra den föredragningsordn., jag föreslagit. Skulle, emot all förmodan, frågan om bördsrättens fullkomliga upbörande vinna R. St:s bifall, så blifver det nog en sednare omsorg för LagUtsk. att afgifva förslag till den lagstiftning, som deraf skulle blifva en följd. Vill man framgång åt förslaget om en utvidgad testamentsrätt, så bör man äfven, enl. milt förmenande, antaga den föredragningsordn., jag förordar såsom den rätta. Hr Gr. o. Landlmts härefter först till bifall och sedermera till afslag å Gr. Sparres förslag, att LagUtsk:s Betänk. N:o 13, som å föredragningslistan förekom näst efter samma Utsk:s Betänk. N:o 12, måtte få framflyttas näst före sistnämnde Betänk., framställde propos:r besvarades med blandade Ja och Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, ånyo hemställde om R. o. Ad. behagade bifalla Gr. Sparres ifrågavarule förslag, samt, sedan svaren härvid utfallit med starka Ja jemte åtskilliga Nej, förklarade det han ansåg Ja härvid hafva varit öfvervägande. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Banko-Otsk:s d. 14 och 21 dennes på bordet lagda Mern. N:o 13, i anledn. af erhållen återremiss af 12 § i Utslcs Berättelse N:o 8. lil H. 33 514 Den 25 Februari f. m. Föredrogs ånyo och bifölls Banko-Utsk:s d. 14 och 21 derines på hordet lagda Utlåt.
Att en sålunda sammansatt öfre kammare ej eller äger en tillräcklig moralisk kraft, om ock utsedd med den noggrannaste urskiljning å Regeringens sida, derpå linner man bevis i Frankrikes och andra länders pä detta säll sam - 148 Den 11 Mars e. m. mansatla pairskammarc.” Jag torde ej behöfva omnämna, att Frih. Hamilton då ansåg de s. k. samfällda valen vara skadliga och sjelf föreslog, alt nationalrepresentationen skulle grundas på Ståndsval. Frih. Hamilton: Efter Gr. Gyldenstolpe har 11. o. Ad:s protocoll för den dagen i sina händer, skalle jag, såsom svar på hans yttrande, blott kunna bedja honom uppläsa ett yttrande för samma dag af Frih. Boye, Ludvig, i hvilket han sade: ”Jag tackar den nådige Guden för det jag blifvit klokare sedan sist.” Ofverläggningen ansågs härmed vara fulländad, hvarefter H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade återremittera Utsk:s förslag, med förklarande, att det af Frih Hamilton afgifna förslag utgjorde R. o. Ad:s gemensamma tanke. Ropades starka nej, blandade med ja. Då härvid H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att han trott sig finna, att denna propos. blifvit med öfvervägande nej besvarad, begärde Gr. Anckarsvärd votering. Upplästes lill justering samt godkändes följande voter.propos.: Den som bifaller det af Frih. Hamilton, Hugo, gjorda förslag, att Const.Utsk:s, i mern. N:o 26, framställda förslag till nationalrepresentationens ombildning och deraf följande grundlagsförändringar återremitteras, med den af R. o. Ad., såsom dess gemensamma tanke förklarade anmärka., att Utsk:s förslag icke är antagligt, utan den ifrågavar. grundlagsförändringen bör ske i öfverensstämmelse med det af bemälde ledamot afgifna förslag, voterar Den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, antager R. o. Ad. icke Frih. Hamiltons förslag till gemensam tanke.
Vid 57:de punkten (angående löneförhöjning för Rektorerne vid de fem-klassiga läroverken): af Herr A. W. Björck: ”Herr Professoren Ribbings motion, som hufvudsakligen afser borttagande af första lönegraden vid elementarläroverken, synes icke innefatta tillräcklig anledning för en förhöjning af den för Rektorerne vid de femklassiga läroverken bestämda aflöning; utan torde denna böra förblifva vid sitt nuvarande belopp, intilldess frågan om förändring deri varder framställd i den form, som vederbör, och utredd med det afseende på andra förhållanden, hvarförutan den icke kan rätteligen bedömas.” af, Riksdagsfullmägtige Erik Ersson från Gefleborgs län, Carl Ifvarsson från Hallands län och P. O. Hörnfeldt från Wester-Norrlands län, hvilka, i öfverensstämmelse med Utgifts-afdelningens förslag, ansågo att motionärens framställning bort lemnäs utan afseende. Vid 66:te punkten (angående anslag för folkskolelärare-seminarierna): af Herr A. W. Björck: “Den af Utskottet föreslagna underdåniga skrifvelse Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66. (.Fortsättninng.) 45 afseende ytterligare pröfning af anbefald indragning utaf skollärare-seminariet i Wisby, anser jag särdeles otjenlig. Med afseende å antalet al folkskolorna på Gotland synes antalet af seminariielever knappt kunna beräknas till 20. Att iör dessa underhålla ett fullständigt seminarium lärer icke kunna komma ifråga, och att bereda deni en mindre fullständig undervisning, samt provinsen mindre kunnige folkskolelärare, med en ändock jemförelsevis dryg kostnad för Statsverket, saknar ali rimlig anledning. Den ökade kostnaden, som för eleverna uppkommer genom resan till Linköping och vistelsen der, kan godtgöras dem genom förhöjda stipendier, utan att dessa ändock behöfva uppgå till det belopp, som seminariet kostar.
A. A — n 36 " ' Emily Crawford; af Sylvain 37 Jungfrun af Orleans — en lycklig äkta maka; en legend i kritikens ljus, 37 " ' Mary Clement Leavitt 38 " Dagmar Thomas; af Daniel Fcdlström 39 Ett genmäle; af En gammed tacksam elev 39, 40 " Wilhelmina Gravallius, författarinnan till » Högadahls prostgård » .. 40 " ' Carolina Gällstedt-Kronmann 41 " ' Friherrinnan Ebba Åkerhielm, född grefvinna Gyldenstolpe; öfverhofmästarinna hos h. m:t drottningen _ _ 42 " Alli Trygg; af A. K. 43 " Amalia Årfvidson: af Gammal elev 44 ' " » Generalskan » B o o t h. 44 " ' Georgina Sommelius Bottero; af Erik S — n .. 45 * JuIia Hasden _. 46 ' " Ellen Nordgren; af H. L. Viclorin 47 * Emelie Risberg: af H. L.Victorin 48 * En turkisk skaldinna, Nigjar H a n y m.
I följd deraf hade endast den del af Utsk:s förslag, som motsvarade det af R. o. Ad. beviljade anslaget, blifvit omnämnd, och således vore det beslut, hvartill R. o. Ad. nu, eill. Hr Gr. o. Landtm:s upfattning, lemnat sitt bifall, så lydande: »att R. St:r måtte, för den till Lund redan färdiga södra stambanans fortsättning mot norr förbi Finja sjön, anvisa en summa af 4,365,000 Rdr.» Hr Gr. o. Landtm, framställde vidare, att, i fråga om bangårdarne och verkstäderna, någon skiljaktighet icke egde rum, och således R. o. Ad. bifallit att i öfverensstämmelse med Utsk:s förslag anvisa »för fullbordande af bangården jemte verkstäderna i Malmö samt återstående bangårds-arbeten vid Lund, 260,000 Rdr; men att R. o. Ad. dessutom, och utöfver hvad Utsk. föreslagit för södra banans nordligare del, bifallit ett anslag af 1,300,000 Rdr, och då i afseende på detta anslag förekommit endast ett af Hr v. Troil afgifvet redaktionsförslag, innehållande »till påbörjande och grundläggning af sådana arbeten å norra delen af samma bana från Falköping till Jönköping, som fordra en längre tid för deras fulländning, 1,300,000 Rdr», finge Hr Gr. o. Landtm, hemställa om R. o. Ad. bifölle Hr v. Troils förslag till redaktion i denna del af 9:de punkten. Ropades Ja.
S. D. Efter ånyo skedd föredragning af BevillningsLagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande N:o 18, i anledning af återremisser å Betänkandet N;o 9, angående Herr ABrunnii motion om ändring i nu gällande Seglations-Ordning, lades berörde Utlåtande till liandlingarne. S. D. Föredrogos ånyo Bevillnings-Utskottets Utlåtande N:o 49> i anledning af Hedervärda Bonde-Ståndets återremiss å Utskottets, under N:o 46, afgifna Memorial, rörande sammanjemkning af Riks-Ståndens olika beslut, angående stämmoböters upphörande eller förminskning. Lades till handlingar ne. och Betänkandet N:o 5o, angående beräkningen af Sjölulls-medlen, Salu-accisen, Post-medlen, Chartae-Sigillatas-afgiften, Ilusbehofs-brännerimedlen, samt Tidnings-stämpeloch Korlstämpel-afgifterna. De af Utskottet i detta Betänkande uppställda beräkningar godkändes. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets Memorial N:o 526, angående serskilda gratificationer för Utskottets Secreterare och Notarier. Af slogs. och Utlåtandet N:o 527, angående upplåtandet af rum i Rikets Stan - 4;° [.Prot. Utdr. d. 2 3 Maj i 84 r - ders lius till begagnande af Direetionen öfver Arméens Pensions-Cassa under en förestående reparation. Bifölls. S. D. Föredrogs ånyo och lades till lian llintrarne Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekono ni-Ur,skottens Utlåtande N: > iqg, i anledning af erhållna återremisser å Betänkandet N;o 178, rörande förändring uti beskattningen å qvarnar, m. m. Från Hedervärda Bonde-Standet. S. D. Föredrogos Stats-UtskoLtets följande på bordet hvilande Memorial och Utlåtanden:
Äfvensom det bör ihågkommas, att sedan Ståndet är samladt, äro ej Ledamöterne Fullmägtige för något visst stift, utan hvar och en är en Riksdags-fullmägtig för Sveriges Rike.» Och då fråga af Herr Doctor Wijkman väcktes, huruvida ett sådant memorial, då dess författare var frånvarande, kunde i Utskottet företes, tilläde Herr Borgmästaren Vilberg, att han i dess innehåll fullkomligen instämde och för detsamma, såsom för sitt eget, ansvarade. Den 4 September 1810 41 Sedan Utskottet någon stund härom öfverlagt, stadnade det i följande beslut: Att som Utskottet funne förevarande memorial yrka den förändring af 28 § i Riksdags-Ordningen i afseende på det Högv[ördiga] Preste-Ståndet, att Utskottsval ej der måtte förrättas af electorer, och Utskottet ej fann något annat valsätt än genom electorer tjenligt, kunde det ej med något tillstyrkande upptaga detta memorial. Under discutionen rörande detta ämne yttrade Herr Friherre Cederström den önskan, det måtte den förändring i Riksdagsordningen af Constitutions Utskottet till nästkommande Ständers afgörande föreslås, att den generella principe må antagas, att alla val och voteringar både i Stånden och Utskotten böra ske per capita. Friherre Cederström utlofvade att häröfver skrifteligen författa sina tankar, då Utskottet ville upptaga och utlåta sig öfver denna Friherre Cederströms motion, som intilldess skulle förblifva hvilande. Härefter upptogs det, den 31 Augusti, på bordet lagda memorial af Herr Borgmästaren Victorin angående någon förklaring af 14 § i Riksdags-Ordningen1.