Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rdr 16 sk. och befintliga inventarier till 2,804 Rdr 32 sk., eller tillsammans 16,138 Rdr banko, samt disponenterne, Expeditions-sekreleraren Westberg och dåvarande kaptenen Westberg, förklarat sig beredvillige alt, emot erhållande af full och ovilkorlig äganderätt till egendomen och verket, på en gång erlägga en summa af 6,666 Rdr 32 sk. banke, Kommers-kollegium uti underdånigt utlåtande af deri 13 Oktober 1839, på anförda skäl, tillstyrkte, att nämnde anbud mätte antagas och Kollegium fa sig uppdraget att å Statens vägnar lyfta och qvittera den erbjudna löseskillingen, som Kollegium ansåg böra ingå till och redovisas i sammanhang med de till Manufakturernes befrämjande anslagna medel, för att företrädesvis användas till anstalter för sidenfabrikationens förbättrande och fullkomnande; — samt att, enligt nådigt bref den 24 Februari 1840, Kongl. Majit, enär Stockholms Sidenlabriks-societet, till hvars fördel ifrågavarande appreteringsverk blifvit på allmän bekostnad inköpt och inrättadt, uti en ingifven underdånig skrift, med framställning af nyttan och nödvändigheten för Societetens handtering af appreteringsverkets bibehållande, beslridt delsammas afyttrande samt yrkat dess försättande i ett efter dåvarande behof lämpadt, med sednare tiders förbättrade methoder öfverensstämmande och i allo ändamålsHih. tilt R.St. Prof. t m $ 1860.
Ha, ha, ha, ha. JOUKAVAINEN, som slutat sitt samtal med Turilas. Medan han uppstämmer messan den sista, Skyndom att börja vår heliga stund. Lycklig den först finner Tapios gnista Som tänder bålet. Slut om vår rund. (De lägra sig i ring och börja hvar för sig att gnida tvänne trädstycken mot hvarandra, för att, enligt de gamle Finnarnas sed, erhålla offer-eld.)10 PATER ANTON. Blinda skara, återvänd Denna falska Gud att dyrka. Himlaläran skall bli känd Öfverallt i all sin styrka. Förrn min aska är försvunnen, Ljusets seger här är vunnen. CHOR. Gnistan icke finna, vi Och dock ifrigt vi arbeta. Hvad har kunnat elden reta? Här är trolleri. Mäktige Tapio, trolldomen från oss vänd! Skogarnas Herre, eldgnistan tänd! JOUKAVAINEN, uppstigande, ropar med hetsighet. Lapp, gör din skyldighet, trolldomen häf. (En Lappsk Bålman framkommer, slående, allt efter som han uppropar efterföljande Gudomligheters namn, med en hammare på figurerna tecknade på hans trumma, under särskilte grimacer för hvart slag.)11 BÅLMANNEN. Sarakka, Juxakka, Maderakka, Hattara, Stor-Junker, Lill-Junker, Beiwe, Ajattara!12 Nåd, Jabmiakka, mig icke förqväf! (Han faller ned, efter rysliga åtbörder, i sanslös dvala, omgifven af Lappar.) CHOR af Lappar. I Jabmiaimo nu får han veta Hvad eldens vrede så kunnat reta. Han vaknar. Nu rör han på armar, på ben. Och eld har han med sig. ALLMÄN CHOR. Heliga sken! (Rörelse i ändamål att antända bålet.) FJERDE SCENEN DE FÖRRE. WÄINÄMÖINEN. EMOINA. Wäinämöinens folk. WÄINÄMÖINEN, inkommande med hastighet. Håll! EMOINA, ångestfull. Gudar, hvad fasa! Gå icke, min far.
I Jemtlands län företogs ny särskild rotering, dervid åtskilliga arbetshemman, som varit underkastade Gustafs och Carlbergs kopparverk mot eftergift i skatteskyldigheter till staten, frånträddes af dessa verk för kontant vederlag och, i följd deraf, indelades till ordinarie rotering. 102 Beträffande »sjelfva sältet för de genom den nya roteringen tillkomna rotars framtida användande», förklarade Kongl. Maj:t vid roteringslängdernes fastställande den 8 Oktober 1851 sig »framdeles vilja taga denna fråga i närmare öfvervägande, men tillika i nåder medgifva, att emedlertid, på sätt Rikets Ständer ansett lämpligast, berörde rotar må fullgöra sin roferm^sskyldighet medelst erläggande af en deremot svarande vakansafgift på enahanda sätt och efter de grunder, som i detta afseende under den förflutna tiden varit gillade och tillämpats.» Enligt dessa grunder, som vid 1834 och 1840 årens riksdagar blifvit af Rikets Ständer godkända, skulle »de, den ordinarie roteringen underkastade hemman, som undslippa öfvertagandet in natura af samma besvär, betala vakansafgift, fullt motsvarande roteringsbesvärel», med de i markegångstaxorna derför bestämda belopp. Detta stadgande innebär, hvad äfven följer af sakens beskaffenhet, att Kongl. Majit kan närsomhelst ålägga ny ordinarie rote, att effectiv rotering fullgöra. Bil. D. Norroch Vesterbottens (fältjägare) corpser. Af Norrbottens fältjägarecorps äro 115 rotar, eller 90 inom Torneå fögderi och 25 inom Ofvercalix socken af Råneå fögderi, vakanta på 50 år, från år 1847. Af dessa 115 rotar äro 99 anslagne till den s. k. Norrbottens hästjägaresqvadronsfond, hvaraf batteriet i Hernösand till en del underhålles, och 16 rotar ingå till Norrbottens fältjägarecorps lönefond. De till hästjägarefonden anslagna rotarne återgå till Norrbottens corps. Fonden åter och dess afkomst användes för att underlätta corpsens rekrytering och fullständiga uppsättning före vakanstidens slut.
6ig annat än derom lemna underrättelse till blifvande Ständer, hvilka ock egenfeligen vore i tillfälle bedömma så väl nödvändigheten af ett sådant afsteg, som huruvida förhållandet dermed borde komma till allmän kännedom^hvaremot, om desse berätlelser genast allmängjordes genom trye» ket, den missnöjde tadlaren eller den egennyttige speculanten skulle ined fägnad emottaga, och till sine afsigter begagna dy like underrättelser, saint allmänna omdömet, innan ännu Riksens Ständer hunnit samlas, tilläfventyrs blifva miss» led t till den grad, att man snart finge orsak ångra ett förhastadt steg: hälst det vore Riksens Ständer, organiserade enligt Grundlagens föreskrift, men icke hvar och en sjelfkär granskare eller vinningslysten speculant bland Allmänheten, som ägde rätt att vaka öfver förvaltningen Rikets Penninge-Verk. I anledning af hvad sålunda anfördt blifvit,' får Banko-Utskottet vördsamt erindra, att, om, såsom ej förväntas bör, men emedlertid icke lärer kunna anses omöjligt, sådane omständigheter, vid granskningen af Banko-Verkets styrelse och förvaltning, skulle hos Revisorerne förekomma, hvilkas tidigare uppdagande vöre för Verket eller det AHmSnna skadeligt, torde med skäl böra förmodas, det Herrar Revisorerne i sådant fall vidtaga den utväg, att, jemte hvad som egenteligen rörer Bankens hemliga Ärenden, samt dess inre administration, anmäla ett dylikt ämne endast uti den serskilde Berättelse, som efter vanligheten vid hvarje Revisions slut aflemnas till nä tbli vande Banko-Utskott; då det på sistnämnde Utskott ankommer, att i sinom tid och i be-! 6so Ennko-Vtshottets JBetän&andenl horig ordning derom meddela Riksens Häglof!.' Ständer fullständige underrättelser och upplys-^ nitigar. Enär således, efter Utskottets öfvertygelse, några menliga följder ej kunna befaras, men deremot en önskad tillfredsställelse troligen be-[ redes, genom Riksens Höglofl.
Upplästes till justering och godkändes följande voter:sproposilion : Den som förkastar Statssamt Allm, Besvärs-och Ekon.- Utsk:ns betänk. N:o 21, voterar Den 5 September f. m. elen del ej vill, voterar nej; Vinner nej, anser R. o. Ad. de vid ofvannämnda btläuk. gjorda anmärknir Idranleda dess återremitterande. Elter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 70. Nej — 14. Företogs till pröfning I3ancoUtsk:s den 19 sisth Aug. på bordet lagda utlåt. N:o 65, öfver de erinringar, som blifvit framställda vid Ulsk:s betänk. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Jag anhåller att få fästa uppmärksamheten på Hr af Zelle'ns reservation, uti hvilken flere af BancoUtskls ledamöter instämt. Han säger nemi : ”Du tre Riks.St. bifallit första punkten i BancoUlskls betänk. N:o *21 och R. Si. således beslutat att bankens sedlar å 16, 12 och 8 sk. fortfarande skola till nasta riksdag utgifvas, anser jag BaneoUtsk. hafva bort, såsom en följd af detta R. St:s beslut, nu hemställa, att jemväl det i banken nuvarande förråd af färdiga sedlar å 14 och 10 sk. kopparmynt må under ofvannämnda tid få i allmänna rörelsen utlemnas.” Enligt BancoUlskls betänk. N:o 21 uppgingo, vid sista årets slut, de ifrågavar. sedlarna å 10 och i4 sk. kopparmlt endast till >3,027 i:^1' 24 s'1. Behållningen är följaktligen icke särdeles betydlig; men 0111 dessa sedlar finge begagnas lika länge sorn 8, 12 och 16 skena, så medförde de naturligtvis gagn för allmänheten,-emedan liqviderna i allmänna rörelsen lättas i samma mån som det gifves flera slags små sedelvalörer. Skulle deremot R.
Dung sorn en författning kan stiftas öfver BankoVerkets förvaltning, förr än denna §. i RegeringsFormen blifvit förändrad. Nu underställer jag Ridderskapets och Adelns pröfning, om det kan anses nyttigt att stifta en sådan Lag, då sjelfva stiftelsen innebär en grundlagsvidrig handling. Enligt mili öfvertygelse är BancoOrdningen, sådan den är, tillräcklig. Instructionen för BancoFullmägtige skall vara öfverensstämmande med de fattade besluten om Myntbestämningen, ty Rikets Ständer kunna icke, genom särskilta Instructioner för sine Fullmägtige, upphäfva eli er förändra hvad de gemensamt med Konungen beslutat. Men icke är det lämpligt att med Konungen ingå i bestämmanden om Bankens författning; och icke eiler var det Grundlagsstiftarens mening, emedan lian bade i för färskt minne de missbruk, sora deraf uppkommit. Man glömde icke i8op, att man år t8o3 förändrade Riksgäldssedlarnes Realisationsgrund från i6f till 33|:s procent i anledning af Styrelsens yttrade vilja vid i8o3 års revision, och det derföre, alt Styrelsen ej i alla provinser uttagit den förmögenhelsafgift, som Svenska folket genom sina Representanter sig åtagit. Om ändring skall ske i formen för Bankens lagstiftning, så måste sådant ske i Grundlagsenlig ordning. Anse Rikets Ständer sig ej sjelfve såsom behörige förvaltare af Banken, eller anse de Nationens interesse fordra att åt Kongl. Maj:t öfverlemna deltagande der - 54 Den 13 J a n n a r i i f. m. uti, mäste först 72 §. förändras. Men att nu i förväg, pä den lösa förutsättning att man derigenom skall ingifva allmänheten tillförsigt, att Ständernas heslut om Myntbestämningen ej kunna ändras utan Konungens sanction, stifta en lag sådan som den ifrågavarande, kommer helt och hållet att förfela ändamålet; ty detta förtroende vinnes visserligen icke genom att inblanda Kongl. Maj:t och Domstolarne i frågor rörande BancoVerkets förvaltning.
Dickiadl namn, htvarmed ingen ^verkelig Person utmärkes, ware ej förbudjt, art pä titelbladet utsätta, dä Auckvrs rätta namnsedel lämnad är. 9:0 Ä hwarje skrift warde Boktryckarens namn, trycknings orten och ärtalek utsatte. Uragtläcer Boktryckare sädant, pligte han första gängen IQ) R:dr. och ware han andra gängen sitt Boktryckeri förlustig; Galle dock ej delca förordnande för Notisiealions och Sor« gebref, formulairer. bctingnings sedlar med mera af dylik beskaffenhet. ro:» Intet hinder ware för fri Bokhandel eller för Utgifnmgen till söryttrande af någon Erisi ware sig inlänsk eller utlänsk. Hwarje Författare eller För, läggare stände fritt att en honom, i följd af sadan e» gcnlkap tillhörig skrift antingen sjelf eller genom andr ra föryttra. För fortfarande föryttrande deraf, ware inga andra hinder än de som i 4:de §. ic> mom. af denna Lag söreskrifwar. ii.'» Den i Decemler. ii:o Under order skrift, som i denna Lag nyttjas skall förstas att hwad genom tryck under Allmänhetens ögon läggeö. 2. §. i:o I öfwerensstämmelse med här vfwan för en allmänt, och Lagbunden tryckfrihet lagde grunder, skall dek, under de nedanföre i z H> stadgade söcbehäll, stä hwarje Författare fritt, arr öfwer alt hwad som är eller kan blifwa föremål för menffljg kunjikap, genom tryck kungöra sina rankar, hwaraf tydeligen följer, att, med iagtlagande af berörde förbehåll, fran killarna ämnen icke kan undantagas någon siags Wetten» flkap eller kunjlkapSgren, ehwad föremål den äga ma, der Högsta Wasendet, Menniffan, werldcn eller samhället; ej eller någon stags tillförene, nu eller hädanefter gällande
Stockholm den 14 december 1808. Då både kronan och taxeringsmän råkat i lidande då det gäller att fastställa preskripstionstiden vid skatteanmärkningar, har Kungl Maj: t förordnat att reservationskrav för de anmärkta summorna skall meddelas, utan att summorna utökas, innan anmärkningarna är prövade och avgjorda. För de anmärkningar, som förklaras förfallna kommer kravet att upphöra. Stockholm den 14 december 1808. H af LÅSTBOM. Svensk författningsamling 1809 Låssa kyrkas arkiv Påbud om en allmän krigsgärd. Haga slott den 7 januari 1809. Det är Vår konungsliga plikt att under det Oss och riket påförda kriget vidtaga de kraftigaste åtgärder för det urgamla landets försvar, dess självständighets upprätthållande och Våra trogna undersåtars värn och beskydd mot utländskt våld och förtryck. Dessa viktiga ändamål kan inte vinnas utan tillräckliga medel för arméns underhåll och flottans utrustande, och genom denna tidens ovanliga dyrhet, stora kostnader åtgår. Vi har därför funnit Oss nödsakade att begagna den rättighet i regeringsformen av den 21 augusti 1772, som tillåter Oss att vid sådana omständigheter utskriva en allmän krigsgärd. I krigsgärd skall erläggas 5 gånger det belopp, som envar, efter 1808 års taxering är skyldig att betala. Ämbetsmän, tjänstemän både civila och militära betalar lika mycket i krigsgärd, som de nu betalar i bevillning. Järnbruken och bergshamrarna befrias till viss del med undantag av Dannemora gruvan, som skall betala dubbelt. För hyror i städerna skall betalas krigsgärd. För privata fruktbärande kapital skall betalas femte penningen av räntan för det löpande året. Krigsgärden betalas under tre terminer, nämligen mars, maj och juli. Det som skall betalas i mars skall vara i reda pengar. Det övriga kan erläggas i varor t ex för ett helt hemman 20 kappar råg, 16 kappar korn, 4 kappar ärter, 1 tunna och 6 kappar havre, 14 lispund hö, 8 lispund halm, 8 marker salt fläsk, 8 marker torkat fläsk, 1 lispund salt kött, 8 marker torkat kött, 8 marker smör. Varorna levereras till närmaste kronomagasin.
Rikets Ständer, som jemväl ansett det vara ett oeftergifligt vilkor för ett väl ordnadt bokslut, att detsamma i främsta rummet redogör för ställningen med hvar och] en af de under en gemensam förvaltning ingående serskilda fonder, hvilket 1111 icke är förhållandet, hafva derföre funnit angeläget, att, vid uppgörandet af planen till en ny rikshufvudbok, serskilda konti må bildas för de deruti förekommande fonder och icke, på sätt nu sker, efter vissa kathegorier; instämmande Rikets Ständer äfven i den meningen, att dessa senare anå åskådliggöras uti rikshufvudboken åtföljande sammandrag eller tabeller. B) Rörande frågan om de under statsmedlen inbegripna serskilda fondernes inbördes begränsning , eller afgörandet af hvad vid dessa fonders utbrytning från statsmedlen borde till dem hvardera hänföras, hafva revisorerne, hufvudsakligen under sitt bemödande att utreda och från öfrige statsmedels-fonderne afskilja grundfondens rätta belopp, framställt följande förslag, nemligen: l:o att statsmedels-uppbörden med det debiterade beloppet icke endast med den till riksstatens utgifter behållna delen deraf, borde ordinarie statsxeglerings-fondeii tillföras, hvilken mening ti lika innebär, att hvad uti nuva - Expeditions-Utskottets Förslag till und.
B:co, och att finansernes blomstrande tillstånd tillät, ja bjöde Hans Maj:t, att icke en enda dag fördröja detta besluts verkställande, och sedan Hans Maj:t, såsom följd häraf, anmodat Stats-Rådets Ledamöter att sina tankar i förevarande fråga meddela, samt att dervid underdånigst gifva tillkänna, huruvida någon erinran, i afseende på den af Kongl. Maj:t omförmälda åtgärden, kunde ega rum; så hafva Föredraganden och Stats-Rådets Ledamöter förenat sig om det yttrande, att, enär det vid Fastings-marknad inträffide, af Kongl. Maj:t åberopade serskilda förhållande, som ofelbart bådade en väsendtlig minskning af priset å Stångjern, syntes påkalla en sådan åtgärd, som den Kongl. Maj:t förklarat Sig vara sinnad att vidtaga, någon underdånig erinran dervid skäligen icke kunde göras; men då nysnämnde anledning till jernprisets fall måste betragtas såsom blott tillBih. till R. St. 2 Coust i t ii i iönsVfsköt lets Memorial, No 32. fällig, och dä Rikets nu församlade Ständer fått af Kongl. Maj:t emottaga och till behandling förebade ett förslag till förnyad Tull-taxa, hvaribland annat utförsels-tullen å stångjern var till hälften af hittills gällande afgift eller till 16 sk. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970
Adelborg anspelat, icke i ringaste mån tagas i betraktande och då qvarstår altid riktigheten af den sats, flere talare jemte mig förfäktat. Hr Adelborg försvarar auklionssystemet på den grund, att, derest man icke afsåge socknens ekonomiska fördel, vore icke någon krog behöflig, emedan de vägfarande, enligt Hr Adelborgs förmenande, lika litet behöfva supa bränvin som sockneboerna sjelfva. Jag bestrider riktigheten af denna slutsats. Erfarenheten har nemi. städse ådagalagt, alt krogar inrättas å de ställen, den allmänna rörelsen utvisar, och jag hemställer till Hr Adelborgs eget bedömande, huruvida det icke är billigt, att allmogen, som ofta har flera mils väg till den stad eller köping, der den afyttrar sina produkter, å denna väg har ett eller flera hviloställen, der den får tillfälle att, under det att dess dragare hetas, sjelf hvila ut och förfriska sig. För detta ändamål äro utskänkningsslällen å landet inrältade, men ingalunda för den i trakten boende befolkningens skull. På grund af hvad förut blifvit af mig och de med mig liktänkande anfördt, anser jag fortfarande, att K. Beflude böra ega rättighet bestämma, icke allenast huru munga utskänkningsställen skola uti en socken finnas, utan äfven hvar de skola vara belägna. Måhända upfylles min önskan i detta fall genom Gr. Mörners förslag. Jag har likväl emot detsamma enahanda anmärkn., som Hr von Troil, nemi., att det törhända varit bättre, om förslaget åtskiljt utskänkningen och utminuteringen, så alt den förra helt och hållet öfverlemnats åt K. Befh:des pröfning, då deremot i afseende å den sednare måhända auklionssystemet kunnat följas, Den S Augusti e. m. 83 enär rättigheten att utminutera bränvin icke har någon omedelbar gemenskap med de vägfarandes behof.
Uti Länets 4a Lands-församlingar och trenne Städer utgör folkmängden, enligt de sist uppgjorda mantalslängderne, tillsammans personer, hvaraf 56,25o äro mantalsskrifne och 46,921; mantalsfrie. Vid jemförelse med de år 1827 uppgjorde Mantalslängder, visar ,^t sig således, att folkmängden under de feni sist förflutna åren kat sig med 5ooi personer; hvilken tillökning likväl är betydligt lindre än densamma under den tid, som beskrifves i min år 1828 Underdånighet afgifne berättelse, som visar, att folkmängden un Landsh. Fcrnårs-Berättelse för Gefleborgs Län. ^ der de deruti omtalade fem åren ökats med 7110 personer, edel med 2109 personer mera än under de sista fem åren. Orsaken ti denna minskning uti folkökningen, bör sökas deruti, att under de j trenne sist förflutna åren skördarne varit inom detta Län i allmänhet mindre goda, och dessutom koppsmitta jemte smittosamma febrar i flera af Länets socknar, äfvensom i städerna under åren 183.1 och i832 inträffat. Folket, är i allmänhet bildadt, sedligt och arbetsamt, samt i sitt uppförande höfligt, då det på ett beskedligt såt bemötes; hvaremot, i händelse det på ett eller annat sätt förolämpas, hos detsamma visar sig trottsighet och hämdgirighet. Brottmålen hafva val under de tvenne sista decenierna betydligt ökats inom några socknar af Helsingland, och deribland hufvudsakhgast Dilsbo socken, hvarest för närvarande af 36oo personer, som utgöra socknens folkmängd, 80 blifvit straffade för stöld och snatteri, samt 11 för åtskilliga andra grofva brott; men det oaktadt har s3 väl i Delsbo som Öfrige Länets socknar brottslighet likväl alltid varit af mängden afskydd, och visat sig icke vara pä något satt allmännare, utan blott tillhöra vissa slägter eller byar, der låsten tyckes hafva vunnit häfd.
Jag trodde nemligen, då realisationen är beslutad, ännu en del silfver behöfver uppköpas, och silfverutvexlingen skall försiggå så framt den Kongl, sanctionen erhålles, att deli vore angeläget att påtänka sådane medel, hvarigenom det ännu erforderliga silfver kunde för drägligt pris erhållas, och, sedan utväxlingen börjat, förekom inas, att ej för mycket silfver utvandrade ur Sverige för öfverskotlet af hit införda Finska varor. Jag hade äfven för samma ändamål ämnat föreslå ett låneanslag mot låg ränta för byggande af ångfartyg till transport mellan de sydligare provinser och Stockholm, för att lätta åtkomsten af inländska victualievaror och minska införseln af dessa varor utifrån; men jag liar uteslutit denna del af mitt förslag, emedan jag befarade, att man deri skulle se en syftning till beredande afen fördel, ej blott för Stockholm, utan äfven för jordbrukarne i de sydligare provinserne, och jag således ej kunna påräkna bifall till förslaget. Den del af förslaget, som jag framställt, har följande motiv: att bereda tillgångar för Svenska medborgare i de norra provinserne till utgörande af de förut vid denna Riksdag beviljade dryga anslagen, och att göra de förra årens anslag till strömrensningar och vattencom - Den 26 Februarii f. m. 201 municationers befrämjande fruktbärande: att bereda afsättning fran Rikets nordligaste provinser till andra orter; hvarigenom de förra, vid inträffad missväxt, bättre understödjas, än genom gåfvor och sammanskott: att för inrikes behofvet åstadkomma användande af egna öfverflödiga producter, hvilka, i brist af transportmedel, obegagnade förstöras: att bereda bättre vedpriser för Stockholm, — ty ökad conenrrence måste medföra lägre priser, och om vedskutor för närvarande funnits, för att från de norra orterna nedföra ved till Stockholm, hade vedpriset i denna stund här varit lägre än det för närvarande är — samt slutligen, att förekomma kursens stigande och silfveruppköpets försvårande, samt, om utvexlingen går för sig, silfrels utvandring till Finland för det öfverskott af varor, som derifrån hit införes.
D, Remitterades till Stats -Utskottet: 1:0 Herr Hembergs Memorial, angående tillökning uti löne-inkomst för Rector Seholm i Uddevalla; 2:0 Herr Zethelii Memorial, angående Lånabiträde till Jerngjuteri-Idkaren och Riddaren Samuel Owen, m. m. Statsoch Banco - Utskotten: Följande af Herr Hemberg lemnade Memorial ; i:o Om årligt anslag af Statsverket till fortsättning of 'Ystads hamnbyggnad, och IjG Fröt. Vt dr. d, 8 Dec, igsg. 2:0 Angående tillstånd för Staden Uddevalla, att uti Pdksgälds-Contoret, emot 3 procents ränta , upptaga ett Lån af 50,000 Riksda. ler Banco, hvaraf Stadens Lån hos Banken skulle betalas, och öfverskotta till uppgifne ändamål användas. Lag-Utskottet: Följande Herr Sandblads Memorial: j;o Om upphörande af 22 Cap. och 27 Gap. 9 §. Rättegångs-Balken; och 2:0 Angående Expeditions-lösen uti Kämners. Rätter och Stads-Collegier, S. D. Till nedannamndé Utskott remitterades följande af Herr Ståhle lemnade Memorial, nemligen till: . Stats - Ucskottet: Angående behof af en nv Provincial-Läkare 1 Malmöhus Län; uti hvilken Motion Herrar Falkman, Petersson och Hemberg sig förenat; Stats - Pr et, tit dr, d. & Dec. t8ag< StatsBancosamt Allmänna Eesvärsoc/i Oeconomie - Utskotten ; Angående ett Jordbruks-Conior* inrättande; Statsoch Bevillning - Utskotten : 'Angående befrielse för Färjemans-bolaget i Helsingborg Från stämpla dt papper på deras Banco - Utskottet: 3.:o