Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag underställer således, om icke, i fall förhållandet skall blifva som hittills, man dock bör bestämma att ingen ränta skall betalas. Herr Stråle: Grefve af Ugglas har före-* kommit mig; jag får blott tillägga, att om man stadgar det ränta skall betalas, bör man ock föreslå en fond att betala den med. För öfrigt är jag ense om redactionen, och anhåller om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition. Herr Grefven och LandtMttrjkalken yttrade, att då 7, 8 och g punkterne hade med hvarannan nära sammanhang, ansåg Herr LandtMarskalken berörde trenne punkter böra på en gång till pröfning och afgörande företagas; men innan Herr LandtMarskalken i afseende derå framställde någon proposition, ville Herr LandtMarskalken fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på angelägenheten deraf att, i händelse desse trenne punkter afslogos, ett tillägg i den nästföljande io:de punkten måtte införas, syftande derhän, alt RiksgäldsContoiret måtte aga en viss creditif-rätt på Banken, för att såmedelst alltid vara försedd med någon säker tillgång till bestridande af de utgifter RiksgäldsContoiret åligga. Herr Hjerta: Om Herr Grefven och Landt* Ridd. «. Jd. Prat. VIII. Band. 3i. 482 Den II September e. ni. Marskalken tillåter att discussionen först får fortgå rörande dessa punkter, skall jag sedan yttra mig när io:de punkten förekommer. Jag tror att en sådan framställning möjligen skulle förskräcka dem, som önska Banken skild ifrån RiksgäldsContoiret. Det torde vara bäst, att bibehålla den förmur, som vid sista Riksdag bestämdes, och blott ställa så till, att ej Cassamedel tryta för dagen. Grefve af Ugglas:
Vidare säger Utskottet, att vid innevarande riksdag ingen tillfredsställande lösning kan åt denna fråga gifvas, hvilket ej heller skulle, efter Utskottets åsigt, vara be - 78 Stats-Utskottets Utlåtande M 167. höfligt under nuvarande förhållanden. Af dessa båda satser synes man böra komma till den slutföljd, att i framtiden denna vigtiga sak bör regleras i enlighet med den af Utskottet uttryckta grundsats och att en hänvisning dertill nu bör gifvas. Men härtill finnes intet spår i det med 2 rösters pluralitet antagna beslutet. I detta till styrkes blott helt enkelt att grunderna för inträdande pensionsrätt skola för lärarne blifva desamma som för civile embetsmän, hvilket beslut, om det af Ständerne godkännes, sannolikt kommer att verka till motsatsen af hvad Utskottet ansett önskvärdt, eller att den nu föreslagna likheten äfven framgent kommer att fortfara. Elementarläroverkets lärare skulle således, för att ega pensionsrätt, antingen uppnå 70 års ålder eller ock hafva tjenstgjort vid pass 40 år och erhållit läkarebetyg om ådragen sjukdom. Icke allenast billigheten, utan ännu mera en nödig omtanke om den undervisade ungdomens väl kräfver dock, att pensions-grunderna annorlunda ordnas. Den civile embetsmannen, som har lättare pröfningar att genomgå, kan vid två eller tre och tjugu års ålder inträda i tjenst: han inskrifves genast efter aflagd examen bland extra ordinarierne, hvilkas antal är oinskränkt. Deremot har läraren vida längre akademisk kurs — vid den sista promotion var de promoverade magistrarnes ålder i medeltal 27 år — och tiden, då han inträder i skolans tjenst, beror icke af honom, utan af inträffande ledighet. Ytterst sällsynt måste det derföre vara, att en skollärare skulle vid 65 års ålder hafva tjent 40 år. Och hvad kan väl den, som känner hvilken oaflåtlig själsoch kropps-ansträngning lärarekallet fordrar, vänta af en genom fyratio år fortsatt undervisningsmöda?
Majit sedermera i Nåder förordnat om upphörande af låne-understöden för fartygs liggande och den åt Comiterade uppdragna vedhandel i de Norra orterna m. m. 128. Örn anslag till fullbordande af Hjelmare Ganals och Slussverks ombyggnad. 68 Bil. t. R. St. Just. Omb.ns Emi.- Ber. d, 4 Nov. 1828 Anmäld den 4 Dec. 1823, och meddelad Canal-Directionen och Stats-Contoret till efterrättelse. 12 Q. Om afskrifning af ett qvantum Råg af Allmänna Magazins-Inrättningens förråd, användt till brödprisets nedsättning i hufvudstaden m. m. Anmäld d. 17 Dec. 1823, och befallning till vederbörande expedierad om afskrifning och ersättning för ifrågavarande spannmål. Hvad angick Rikets Ständers anhållan, att några Statens medel ej vidare måtte anvisas till brödprisets nedsättande i hufvudstaden, förklarade Kongl. Maj:t Sig derå vilja fästa det afseende, hvartill omständigheterne kunde föranleda. i3o. I anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse om förvaltningen af de under Commerce-Collegii vård ställde fonder vid 1820 och 1822 års Revisioner. Anmäld den 4 Dec1823, då Commerce-Collegii utlåtande deröfver infordrades. Å nyo föredragen den 29 April 1824. Kongl. Majrt fann någon annan åtgärd icke Bil. t. R. St. Just. Omh'.ns Emi-Ber. d. 4 Nov. 1828 69 Lora ega rum i anledning af Rikets Ständers anhållan om Manufactur-Discont-fondens godtgörande för dess förskott till inköp af Kammar-Rätts-Rådet Billberg/! Botaniska och Zoologiska verk, än att Velenskaps-Academien skulle anbefallas, att uppgifva, huruvida någon behållning genom Verkets fortsatta utgifvande hittills uppkommit, och huru snart ett emot kostnaden för arbetets inlösen svarande belopp ansågs kunna inflyta. Kongl.
Om vi nu bibehålla denna EiksStat, så kan det hända att alla dessa passevolantörer äro äldre Kaptener, och i så fall skulle endast 7 äldre Kaptener vara utan Batteri. Om nu 7 äldre Kaptener äro utan passevolans, men 25 äldre Kaptener hafva passevolans, hvilka af dessa 25 skola då erhålla de 5 öfriga större lönerna? Ett motsatt förhållande kan äfven inträffa, nemi. att så många yngre Kaptener hafva Batteri, att 88 Den 6 Juli f. m. det finns mer än 12 äldre Kaptener utan Batteri. Hvad lön skall då de Kaptener hafva, som öfverskjuta antalet 12? Jag anhåller att punkten måtte återremitteras till Utsk., på det man antingen må, som Hr Bildt föreslagit, förslagsvis bestämma en högre lön åt 12 äldre Kaptener, eller ock ställa dermed på något annat sätt; ty som förhållandet nu är, så kan lätt i en framtid uppstå krångel. De härefter först till bifall å Utskottets ifrågavide tillstyrkande, med iakttagande af de förändringar, som af R. o. Ad:ns redan i afseende på 23:dje punkten fattade beslut föranleddes, och sedermera till återremiss framställde proposme besvarades med blandade Ja och Nej; hvarpå förstnämnde propos. förnyades, och sedan svaren härvid åter utfallit med Ja och Nej, Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han ansåg Ja nu hafva varit öfvervägande. Hr Brakel begärde votering. Sedan härefter Hr Gr. o. Landtm, tillkännagifvit, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m., upplästes till justering och godkändes en så lydande voteringspropos.: Den, som anser den del af 23:dje punkten i StatsUtsk:s Utlåt.
Förunderligt, fastän jag är så nära målet — känner jag mig väl lyckligare n u? Han har visst blifvit mig kärare för hvarje år, ja, för hvarje dag, men. hvarför skall jag erfara denna känsla af beklämning, hvar gång jag nu tänker på h o n o m? Det är som skulle jag mista honom nu, just när jag hoppades få äga honom helt! Han är j u lika uppmärksam och kärleksfull som vanligt, men det ligger någonting tryckt öfver hans eljes så glada väsen. han är sig ej lik. ibland förefaller det, som ville han undvika min blick. Skulle det vara möjligt, att han tröttnat, att han. men nej, nej, hvarför tvina. Han är min — min Gud, hvad den tanken gör mig lycklig! MARGARET. (Kommer smågnolande in, men då hon får sikte på Bertha, skyndar hon fram, kastar sig ned på mattan vid hennes fötter och lägger hufvudet i hennes knä:) O, Bertha, Bertha, hvad jag är olycklig. A c k nej, om jag är ung, så är han åtminstone gammal för oss båda. O, Bertha, det är något som aldrig, aldrig kan ändras, säger han. en äldre förbindelse, som han icke kan bryta. o, jag är .så olycklig! (Gråter.) BERTHA. Lilla barn, lugna dig. Det blir bestämdt bra ändå en gång, det skall du få se. MARGARET. Ack, det är så lätt för dig att säga, du som är en sådan lugn natur — du vet icke hvad kärlek vill säga. Kanske jag dock kunde ana det. När kärleken kommer in i ett människohjärta, då är det som när våren gör sitt intåg i naturen. Då sprängas alla isbojor, då mjuknar allt hårdt och förfruset, då blir luften mild och klar. allt sjuder af lifslust, det spirar och knoppas. Kärlek — det är, som när sol går upp, och nattens mörker förskingras. Kärlek — det är en uppståndelse till ett lif af lycksalighet. Att älska och veta sig älskad — det är att lefva! (Bertha har talat med stigande hänförelse, och Margaret har följt hennes utbrott med högsta förundran.) Men Bertha då, det låter j u nästan, som om du talade af egen erfarenhet? BERTHA.
1789 ars Lxrrs kika m krorocvlli eller Betänkande ifrän Hemliga Utskottet kil Riksens Ständers klena stadgar destukom, a t Kongs. Mas: t wiss Sig med Riksgälds-Lonrorec ingalunda befatta. I öfrigt kan et sa puklicjuer werk, som detta, ej wara lämpeliqr til et Ärende, som uti 47. §. af nysznämnde Regerings-form omtalas. Jag medgifwer gerna, ak bägge desta mender aro för tidigt komna under Riddarhusets pröfning; ty, hwad det sednare angar, föijer af sig sielft, om någon hjelp stoll erhallas af Stander, at hela Riksgälds, Lomnrers tillstånd stall blottas och kommer således vtmifwelaktigt ifrån Hemliga Utskottet. Jag får således hemställa Herr Grefwens och LandcMarstalkenS och Ridderstapet och Adelns pröfning, om icke denna sednare fraga mä alldeles hwila, intil dest Ridderstapet och Adeln får se, hurnwida nöjaktig uplysning ifrån Hemliga Utskottet ankommer. Grefwe ve vsnkaupk, Liss, begärke prapo-. lilion öfwer fragan om Långmon; och sedan Hans vx» cellsncs Herr Grefmen och Landt-Marstalken förklarat sig icke kunna göra ^ro^ostrion öfwer den om RiksgäldsLontorsr, ansage Herr Greswen densamma såsom alldeles förfallen. Friherre vs Osse, ^arl. Det har sagts ak Riksgälds - (mnrnrsr star omedelbarligen under Riksens Ständer, emedan Riksens Ständer förordna keviloxsr til dest öfwerseende. Men deste Kevitorsr fullgöra sm förrättning enligt lullruLkinnsr och Reglementen, utfärdade af Hemliga Uistottet, och det är just desta Inlkruöstioner och lisglementen, som åstadkomma hemligheten. 47. §. i Regerings-formen sager: Riksens
3Detta är emellertid hvad statsrådet och chefen för ecklesiastikdepartementet iclte gjorde i sin motivering till den k. proposition, i och med hvilken regeringen i år sorgligt nog stälde sig såsom målsman för den tillfallighetspolitik, som efter föredöme af hrr Borg, Hedin, Liss Olof Larsson och konsorter icke tvekar att för vinnande af ett jem-förelsevis ' futtigt ekonomiskt resultat offra en stor och vacker princip. Detta steg från regeringens sida var en mäkta bedröflig öfverraskning för bildningens vänner i vårt land, om det ock på visst sätt kunde anses förebådadt af en annan kort förut från samma håll vidtagen åtgärd. En antydan härom fick man nemligen redan i det kongl. cirkuläret af den 10 juni förlidet år, rörande vissa inskränkningar i elevantalet vid de högre allmänna läroverken, en anordning, som fått passera mera oanmärkt än hvad väl vederbort, men som kanske ledt till andra följder, derest man ' velat inordna det k. cirkuläret under det slags lagförklarin-gar, öfver hvilkas giltighet Regeringsformens § 88 som bekant lemnar riksdagen en viss bestämmanderätt. Systemförändringen tyckes nu emellertid på vissa håll hafva blifvit till en fix idé, och likasom fixa idéer i allmänhet bruka vara temligen oberoende af allt hvad förnuftiga reson-nement heter, så torde man äfven här, i fall man vill vara fullt uppriktig, nödgas medgifva, att för den nu i fråga satta reaktionära åtgärden i verkligheten icke finnes ens tillstymmelsen till något annat skäl än det enda, som under de senare åren åter och åter upprepats af hr Borg och hans ende medhållare i den offentliga diskussionen, “ Dagens Nyheterdet är farhågan för det olyckliga “ literära proletariatet ". Men icke kan väl någon förståndig menniska på fullt allvar vilja påstå, att den omständigheten, att en person haft lyckan få tillegna sig en smula bildning och kunskaper, i och för sig skulle hindra samma person från att skaffa sig ett hederligt och tillräckligt uppehälle, äfven om han icke kan få tillfälle att i hela dess utsträckning tillgodogöra sig resultatet af den bättre uppfostran, han er-hållit.
Isvnnerbet pä landet ega vid suetioner oell ak minutbandlande utborgningar rum till betydliga belopp oeb pä gansba läng eredit äfven bland de sambälls-elasser, som egentligen lefva endast al arbete för dagen, bvarigenom, utom mänga andra olägenbeter, det allmänna till sbada. en mängd öfverlliädsartiblar blifvit spridde bring ribet, oeb nära nog utgöra ett bebok för de lleste. bäär underlättande ak dessa utborgningar a o sägs oell anses ännu livsättningstvänget vara serdeles bebölligt. Denna rigtning till onödig sbuldsättning bör libväl lagen söba förebomma, iebe uppmuntra. 8edan är 1841 sv nes mer» försigtigliet vid utborgningar liafva inträdt, till en del säsom toljd ak uppliäkvandet utaf bvsällningslvänget i allmänbet; att nu tillintetgöra denna goda verban af Kongl, förordningen den 10 dum berörde är, genom återinförande ak nämnde tväng, vöre köljabtligen, enligt inin tanbe, iebe för landet förmonligt. ^ag anser mig derföre i underdämgliet ej böra tillstvrba att ifrägavarsude förslag ak kongl. Maj:t säsom Dess Mdiga proposition antages.' Mcc//gcr ue/^e t/// /l^e^v ^tu>rc/e^ ac/gttende /cr^-ucr^e/v/rge/r / c/e L/c«/c;/.cr ^kuc/ec-cre ^vcmc / 6lst/re/>o,-g,- 6//ve?r ä/oe/c/co/mv L/ott c/s/r /6 ^e^^emöe/' 7§//^/. Uti 8krikvel86 den 20 danuari iL/ji, sngäende grunderna kor inc^vartering8-l>68väret8 utgörande »k fäderna utom 8toekllolm, kram8tä11de
Utsk. i öfrigt icke haft något att anmärka emot det följda be f o rd r i n g s-s y s temet, hvilket eljest i det allmänna utgjort ett bland de mest påfallande skälen till missnöje. Men min afsigt är ej att ingå i en speciel kritik af Den i Juli e. m. io3 Utskrs betänkande. Jag har blott velat visa, att äfven ifrån den sida, som i öfrigt lemnar Utsk. full rättvisa för dess fosterländska bemödanden att en gång söka göra den ministeriella ansvarigheten till en sanning, ytterligare upplysningar viii kunna tarfvas, innan det vigtiga ärendet slutligen afgöres. En anmärkt), af vigt återstår i delta full, som ej bör förbigås. Det angår sista slutmeningen af betänk., der det heter, ”att Utsk. härmed anser sig hafva besvarat de an”märkntr, hvilka från R. St. blifvit till Utsk. remitterade, ”och om hvilkas föremål, så vidt Utsk. funnit dem ”föranleda någon dess åtgärd, yttrande i betänk, blif”vit afgifvet.’J För min del befarar jag, att Utsk. icke härvid tillräckligt noga genomläst 107 §:ns Reg.Ftn sednare moment, eller rätt besinnat till hvilka följder en dylik Utsk:s makt att undertrycka de i RiksStm ”uti detta ämne” väckta ”frågor” skulle leda. St. den rätt att, sedan Const.Utsk. blifvit hördt, afgöra de anmärkntr, hvartill anledntr blifvit i RiksStm anmälda och endast inför Const.Utsk. uppgifna. När nu dessa anmärkr>:s-anledn;r lill Utsk. remitteras, för att Utsk. må deröfver höras; så måtte väl deraf vara en ovillkorlig eonseqvens, att de icke kunna i Utsk. begrafvas, utan att Utsk. är förpligtadt deröfver afgifva sitt utlåt., hvarförutan den R. St. tillkommande a fg drande rätt icke kan utöfva».
Han har ock anmärkt brist på föreskrifter ang:dc föredragningen. Sistnämnde brist kan ej fullständigt afhjelpas i den särskilda stadgan. Men säger man: ”huru skola de öfverklagade, af oss alla erkända svårigheterna afhjelpas? Jag svarar: l:o. Böra sådana Besvärsmål, som K. M:t anser kunna afskiljas från Statens förvaltande myndigheter, lemnäs dels till de allmänna Domstolarne, dels till Kommunalstyrelsernas handläggning. 2:o. Kan man intill nästa Riksdag sannolikt afhjelpa de värsta olägenheterna, om i StatsRådet med K. M:ts tillstånd öfverensknmmes, att Departis-Cheferna icke i allmänhet, hvarken i Beredning eller Konselj, äro öfver föredragning af hvarandras lil H. 40 626 Pen 28 Februari f. m. besvärsmål. Delta är ock troligen meningen med 8 g RegtsFormen, och år 1840, genast efter Deparlemental-Slyrelsens införande. hade denna § säkerligen så blifvit tillämpad, derest dåvarande Konungen, hvilken icke älskade förändringen, kunnat öfvertalas att komplettera StatsRådet. 1841 års Statskalender uplyser, att när den utkom funnos endast 3 ordinarie Depart:sChefer jemte 4 tillförordnade men intet tjenstgörande StatsRåd utan portfölj. Man kämpade då med otroliga svårigheter. Emellertid sköttes ärendena med 7 StatsRåder, fastän då allt måste öfversättas och afhandlas på ett främmande språk. Jag har icke sport, att ärendena ändå handlades långsammare eller med mindre noggranhet än nu. 3:o. Anser jag att om detta förslag faller, man genast derefter bör i Const.Ulsk. väcka 2 af hvarandra oberoende förslag till Grundlagsförändringar. Det ena a»g:de lättighet för Konungen att öfverlemna de besvärsmål Han Sjelf finner för godt åt 4 StadsRåds-ledamöters afgörande. Det andra angtde förökning af StatsRåden med 2 nya ledamöter. Jag vet väl, att intet nytt förslag till Grudlag härstädes får väckas, men när man hänvisar på en utväg att afhjelpa ett allmänt erkändt behof är det nyttigt om ej nödigt att visa huru svårigheterna praktiskt låta sig lösas.
Deremot finnes icke något stadgande 0111 recryters förevisande för Regements-Officerare å Chefs-canzliet, på sätt, enligt motionärens uppgift, för hans ort skall vara föreskrifvet, och det ankommer på vederbörande myndigheter att meddela rättelse örn en sådan föreskrift skulle utan laglig anledning vara gifven; för öfrigt, då recryternas besigtning af Läkare kan ske vid sjelfva recryterings-mötet, der Regements-Läkaren bör vara tillstädes, bör denna besigtning icke för rothållare kunna föranleda till några ökade resor och kostnader, hvilkas undvikande lärer böra anses vara åsyfladt med motionärens förslag att besigtningen mätte få verkställas af närmast boende läkare. Af dessa skäl hemställer Utskottet vördsammeligen, att motionen, såsom icke påkallande någon ändring af hvad i ämnet är stadgadt, må få förfalla; hvilket till Rikets Ständers pröfning vördsammeligen öfverlemnas. Stockholm den 6 April 1840. Ank. till Exp. Utsk. den t/f April, kl. 4 *■ tn. Betänkande, i anledning af väckt motion, om vidtagande af åtgärder för Riksdagens förkortande. Sedan vice Talmannen hos Vällofl. Borgare-Ståndet Herr Halling den 30 nästlidne Januari väckt motion, att Rikets Ständer skulle, i en underdånig skrifvelse, hos Kongl. Maj:t anhålla, att Kongl. Maj:t, såsom medel att sätta en gräns för Riksdagens längd, täcktes, åtminstone inom den för Riksdags hållande bestämda tid, till Rikets Ständer aflåta alla de Nådiga Propositioner oell andra meddelanden, som de hafva att under Riksdagen förvänta, har Vällofl. Birgare-Ståndet, den 18 nästlidne Mars, beslutat att remittera denna motion till allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, hvaröfver Protocolls - Allm. Bcsv och Ekon. Utsk.
Den dagliga aflöningen utgöres af: l:o tjenstgöringspenningar, hvilka utgå i enlighet med aflöningsstaterne c) (se Tab. 14 och 26) under all verklig tjenstgöring, häruti äfven inberäknadt tjenstgörande majorsoch kompani-befälet på roten; 2:o skjulsoch traktaments-ersättning under updrag och förrättningar utan trupp utom brigadens stånd, 3:o aflönings-tillökning under marcher och kommenderingar med trupp utom b.igadens stånd; 4:o aflönings-tillökning för viirfvadt manskap, i följd af utöfver 6 år förlängd tjenstetid. a) Se Tab 14. b) De blott en förökad redogörelse föranledande inkomster, som statsvarket tillgodonjuter genom bevillning å lönernes och fullmakternes beläggande med stämpladt papper, äro Statsverket ersatte genom afdrag från landtförsvarets närvar, tillgångar (se Tab. 30). c) Generalers och öfverstars löneinkomster hafva ansetts i vanliga fall icke böra bero af tjenstgöringen, utan nämnde personer istället betraktas såsom ständigt tjenstgörande. De hafva således i aflöningsstaten icke blifvit upförde för några serskildta tjenstgörings-penningar, utan hafva dessa i stället ingått uti och blifvit förvandlade til natur af årlig lön. Af dea dagliga atlöningen utbetalas: tjänstgörings penn ingar månadtligen för antalet verkliga tjenstgöringsdagar: Skjutsoch traklamentsersättningar, antingen i förskott eller efter förrättningens slut; Aflönings-tilliihiingen under marcher och komtnenderingar, månadtligen för det antal dagar, som marcher eller kommenderingar fortfarit; samt ajlönings-tillökningen i följd af förlängd tjenstetid, månadtligen så länge soldaten qvarstår i tjenst, utan afseende på de olika förhållanden, hvaruti han sig befinner. Proviant erie* gett a). Proviant in natura eller densamma motsvarande portions-värde utgår för manskap och vederlikar under alla sädane förhållanden, hvilka äro att anse som activ tjenstgöring.
Finaste reförsäljning Instruktionsapoteket Iduns julnummer 1894 0: 20 räkna kommendationer hela landet. Förfråg Nordstjernan. Prof gratis från Iduns julnummer 1898 _ _. 0: 55 ningar besvaras öfver omgående. Telegrafadress HECTOR &amp; C:o, Skeppsbron 18, Barngarderoben 1898 (12 n:r) 1: — (S. T. A 58410) Stockholm. Stockholm. 2: — IVid rekvisitionen, som skal! åtföljas af likvid, torde noga uppgifvas, hvilken af ofvannämnda årgångar som önskas. Exp. af Idun. K. Forsberg &amp; C:o, Nya Operahuset. 1 Ä m Lektyr! O Pärmar Obs. Pärmar d:o d:o d:o I till Idun 1: » Iduns romanbibliotek 0: » • hjälpreda - 0: &gt; Kamraten _ 0; till 1 Aktiebolaget IDUN 1899 finnas nu att 75 75 tillgå. Pris 3 kronor. 50 Iduns Expedition. OBS. I Endast en tullbehandling! Vidare genom von Essen &amp; Frick, Maln Kontinentkontoret, Trelleborg, och Stockholms Besebureaw, Stockholm, genom hvilken nare biljetter för resor öfver hela världen tillhandahällas. Svenska rundresebiljetter lämnas genast utan tillägg af provision M a n n a m o r, som numera är att erhålla hos hvarje välsorterad specerihandlande i riket, är en dr} af högsta näringsvärde, den innehåller förädlad honung och cacao jämte andra ingre enser framställda af rena naturprodukter, den är ytterst välgörande för såväl friska, sju som barn. Aktiebolaget Carl G. Petterssons Konfektfabrik. B a n y u l s Trilles. Ett aptitgifvande, magstärkande vin, afsedt för konvalescenter och svaga personer i allmänhet. Rekommenderadt af många hrr läkare. Fris pr butelj kr3,50 hos Högstedt &amp; Qo, Stockholm, 32 Regeringsgatan KONFIRMATION OCH MUSIKmottagas flickor före T ILL UNDERVISNING 20 jan. Adr. S.
Sparbank, Stockholms stads, om rättighet för, alt i Banken insätta ytterligare 5o,ooo R:dr Banko emot 3 procent ränta och uppå 6 veckors uppsägning. XIII. B. 111. A. 295. Sparbanker, om inrättande af sådana, mera allmänt än hittills. X. 15. 124* A. 254. — om fortfarande af det dem i Riket beviljade crediliv. XIII. B. 673. A. 713. Sparbanksinrättning vid Tumba bruk, om ett årligt anslag till. Se Tumba. Sparre, Friherre Carl, yttranden. II. 525. III. Sparre, Grefve Erik, yttranden. III. 126. VI. 270. Spelkort, angående stämpling af, samt afgiften derför. XVII. Spö- och risstrafF, angående stället för verkställandet af. VIII. R. 460. XI. B. 129. XII. A. 1 3g. Spö. och risstraffets förvandlande i vissa fall till fängelse vid valten och bröd, angående. II. i52. R. 212. V. B. 291. Stadgan till ordnings vinnande vid Ridderskapets och Adelns sammankomster, saint det den 4 December i834 dertill beslutade tillägg, upplnsping af. I. 5. Stael von Holstein, Friherre Fabian Wilhelm, yttranden. I. 286. Stael von Holstein, Friherre Otto Wilhelm, yttranden. I. 88, ?85. Stahl, Emil von, yttranden. III. 351. W. g6,456. XIII. 5?g. XIV. 346. Stallstat, H. K. H. Kronprinsens, angående anskaffande och inredning af tjenlig local för. XXVI. B. 102, ii5. A. 1 19. Stamoch strö-rotar, om brhofvet af deras närmande till hvarandra. XVII. 13. 174. XVIII. A. 99. Slapelstadsrältigheter för Laholm, om beviljande af vissa. Se Laholm.