Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Adlersparres, 11., (motionen N:o 48 i l:a serien), om ett tillägg till 1 mom. af 2 § i Kongl. Förordningen om fattigvården i riket den 13 Juli 1853, af ungefärligen följande lydelse: «0m egaren (egarne) af minst tre (3) hela hemman önskar (önska) bilda en krets med afseende å fattigvården, så skall ansökan derom inlemnas till Konungens Befallningshafvande, som, om lämpligt synes, dertill lemnar bifall;» 2:o. Herr Wistrands (motionen N:o 182 i 3:dje serien), innefattande hemställan, att Rikets Ständer behagade besluta en sådan förändring uti § 14 i nämnda Kongl. Förordning, att »uti tvister om fattigförsörjningsorten för sådana personer, som icke någorstädes varit mantalsskrifna under de tio år, som sednast förflutit, innan behofvet af fattigunderstöd yppades, den för sådana personer oundvikliga fattigvården må af statsmedel bekostas;» 3:o. Peter Anderssons från Blekinge län (motionen N:o 92 i 4:de serien), »att Rikets Ständer för sin del måtte besluta: att med ändring af 14 § i Kongl. Förordningen den 13 Juli 1853, den person, vare sig han tjenar Kronan eller enskild, som oafbrutet uppehåller sig sex månader å en ort och omedelbart derefter kommer i behof af fattigunderstöd, skall tillhöra den kommun, der han sednast så länge vistats, och må i sådant fall den kommun, som får vidkännas understöd för dem, som i sådan egenskap varit i Kronans tjenst och behöfva fattigunderstöd, inom sex månader efter afskedstagandet, af Staten erhålla motsvarande ersättning.» Bih. till R. St. Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 90.
LIX. E. 155. — angående väckt motion om uppgörandet af nya grunder för Taxeringsvärdet m. m. XXVI. B. 404. XXVII. A. II. — i anledning af gjorde anmärkningar mot Utskottets Betänkande angående väckt motion om befrielse från Bevillning af Recognitionssmide. XXVI. B. 4°4- XXVII. A. 12. — i anledning af gjorde anmärkningar mot Utskottets Betänkande, angående serskilta förslag till förenklande af Beredningsoch TaxeringsComiteers förrättningar. XXVI. B. 404. XXVII. A. 209. i anledning af gjord anmärkning emot Utskottets Betänkande, angående bestämmande af viss tid för utfärdande och pröfning af KammarRättens anmärkningar. XXVI. B. 4o5. XXVII. A. 209. till följd af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga framställning, om icke Barmliertighetslnrättningar borde från erläggande af Bevillning för deras egendomar 95 af både hus och jord njuta befrielse. XXVI. B. 4o5. XXVII. A. 64. BevillningsUtskottets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden angående väckt motion om Tull å Spannemål. XXVI. B. 4o5. XXVII. Lill. B. 123. LVI. A. 226. LXI. B. 115. LXII. A. 62. LXIV. E. 78. — angående Stora Sjö-Tulls-Bevillningen. XXVII. Lill. B. 23ö. LVI. A. 47. LIX. B. 320. LX. A. 29. A. 3o. LXI. B. 115. LXII. A. 62. E. 169. LXVI. B. 69. A. 72. E. 72, 3o4- — öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande om Grunderna för den blifvande Allmänna Bevillningen, och för värdering af fastigheter. XXVIII.
Hr Rosenblads upgift å de delar af tulltaxan, hvilka han ansåg böra blifva föremål för serskild pröfning, blifvit upläst, yttrade Frih. Pa 1 rast je r na: Då antalet af de artiklar, som Hr Rosenblad vill hafva till föremål för serskild pröfning icke är serdeles stort, så vågar jag hemställa till R. o. Ad., huruvida icke R. o. Ad. skulle vilja medgifva, att dessa komma under serskild pröfning, äfvensom lull-lindringarne och de lullbestämmelser, som be - Den 4 Juni f. m. 477 ro på dem, men atl för öfrigt den nu gällande tulltaxan blifver oförändradt bibehållen. Om R. o. Ad. behagar fatta detta beslut, så blifver öfverläggningen åtminstone betydligt kortare än om vi skulle punktvis tillvägagå med alltsammans. Hvad för öfrigt Hr Rosenblads anförande vidkommer, så är derom mycket att säga och jag skall för min del icke underlåta att, när vi komma lill de särskilta punkterna, derom yttra mina tankar. Hr Dalman: Då jag med min framställning hufvudsakligen åsyftade att icke ett prejudikat här skulle lemnäs derom, att en ledamots rätt, att yttra sig öfver punkterna, blefve förqväfd, men nu finner alt Frih. Palmstjerna på ett så loyalt sätt har gått denna önskan till mötes i sitt förslag till behandling af denna fråga, så vill jag, för att lindra R. o. Ad:s besvär, icke tillägga någon artikel till dem, som Hr Rosenblad har begärt att få underställa R. o. Ad:s pröfning, och önskar alt för öfrigt den gamla tulltaxan må bibehållas. Gr. Gyldenstolpe: Jag skall också gå in på Hr Rosenblads förslag, men då anhåller jag att dertill måtte läggas alla de artiklar, hvarom jag önskat serskild pröfning, nemi. de, vid hvilka f. n. förbud finnas i tulltaxan utsatta. Frih. Palmstjerna : Emot Gr.
Har någon muntligen inför menighet eller annan folksamling, eller i skrift, den han utsprider eller utsprida låter, till uppror uppmanat; straffes, enär uppmaningen ingen straffbar verkan hade> med fängelse från Två till Sex månader« 6 S. Samlar sig folkmängd å torg, gata eller annan offentlig plats, utan att lägga sådant uppsåt å doga, som i i §. sä ges, men stör er dock lugnet eller allmänna ordningen, och (åter den sig ej pä offentlig myndighets uppmaning och efter erhållen varning förde påföljder, som eljest enligt Lag kunna inträda, till ordning och stillhet återföras, utan trotlsar med oljudj hot eller smädeord; då skola anstiftare och anförare af det upplopp till fängelse från Tvä till Sex månader dömas; och varde annan deltagare i upploppet fäll till böter från Tio till Femtio Riksdaler. Öfvergå de f ån sådant trottsande till våld å person eller egendom, vare lag, som i 3 och 4 §§• sägs* 7 §• Uppå anfordran af Konungens Befallningshafvande, Bila till JR. St, Brot, i84o och 1841. 7 Sami, I Afd. 47 Helft. 3 Lag-Utskottels Utlåtande, N:o 182, eller, om han ej är ti litatles, af den, som pä ställd innehar hogsta c:vila myndighet, såsom i stad Borgmästare eller Polismästare, och på landet Kronofogde, eller ock de, som dessas embeten företräda, mi krigsnianskap till upprors stillande användas/ dock ege det ej å upprorsmän vapen förr bruka, än den civila myndigheten låtit höja ett åt varningstecken och, efter det ljud, genom trumma eder trumpet, blifvit äskade, tre gånger kungjort nedanstående varn ng, der ej upprorsmän så hastigt till våld öfvergå, <M dst förr med väpnad hand af värjas måste, Vapnens bruk får ej fortfara, sedan, civila myndigheten bjudit, att det skall upphöra.
Departements-chefens betänkande, rörande den föreslagna löneregleringen af (lottans timmermansoch handtverksstater, deri omförmäles att, i afseende å personalen endast följande förändringar skulle ifrågakomma, nemligen vid Carlskrona station, der månadslönarnes antal ökats med 2 och invalidernas med 10, under det deremot daglonarnes antal blifvit minskadt med 4, och vid Stockholms station, hvarest månadslönarne minskats med 2 personer, men daglonarnes antal ökats med 12, hvaremot handtverkare-personalen vid Götheborgs depöt och machinist-stalen, såsom reglerade år 1834, lemnats oförändrade, har Utskottet tagit detta ärende i öfvervägande; Och då angeläget synes vara, att i kronans tjenst duglige arbetare, så vidt möjligt är, bibehållas, men detta ändamål svårligen vinnes med mindre dessa personer erhålla en skälig allöning, får Utskottet, som funnit den af Kongl. Majit för (lottans timmermansoch handtverksstater nu äskade tillökning, utgörande omkring 50 procent af nuvarande anslags-beloppet, billig och af behofvet högligen påkallad, tillstyrka, att den för ifrågavarande ändamål af Kongl. Majit begärda summa, 85,950 Kidr 47 öre, må af Rikets Ständer beviljas. Häri genom torde äfven få anses besvarad Friherre von Otters, C. G. framställning, att lönerne för 2:ne klasser Verkmästare och för 2 klasser Qvartersmän, upptagne i den nya stuten till 780, 060, 600 och 480 Ridr Riksmynt, måtte höjas till 900, 750, 650 och 600 Ridr, hvartill motionären jemväl ansett mästarelönerne böra bestämmas. 27:o. Kongl.
Sörpa (Stafett utcb 50 arbetare od) beröftm* Slnbra b:o utcb 30 b:o cd) beröftocr Srebje b:o utcb 20 b:o od) bcröftuer Sferbe b:o utcb 10 b:o od) beröftm* Scotte b:o utcb ttttber 10 arbetare Sogöar, (Srufvoe*, t Src (Stafer: VPtö (forre (5rufvror: // // // // 8: — 4: — 2: — Sörpa (Stafett Stubra b:o Srcbje b:o Sörpa (Stafett Stnbra b:o Srcbje b:o IPtö tninbre (Hrufroor: // // // // // // 20: — 15: — 10: — 6: — 4: — 2: — (5cfalter luth Sdbrtfer cd) öfrige inrättningar; fe ©cfäftcr t ©taberne, §. 14. (5laebläfare, t Sent Staf er:
Företogs till pröfning Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens den 5o sist. lidne Julii under N;o 582 afgifne, samt den 11 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckt motion om upphörande af KrigsAcademien tn. m. Herr von Hohenhaufen, Michael, anförde skrifteligen: (Se Bilagan N.o 2.) Den 25%4ugusti m. 95 Grefve Cronhjelm, Polycarpus', Jag har icke uppträdt för att anställa en jemförelse einellan förrJelarne af undervisningan vid KrigsAcadeniien å Carlberg och den vid Universiteten. Jag har ej eller uteslutande yttrat mig för någondera, särdeles sorn jag icke sjelf har någon längre erfarenhet hvarken af den ena eller andra af dessa läro anstalter. Jag har derföre med så mycket mera nöje omfattat Statsoch OeconomieUtskottens'förslag i ämnet, som Utskotten icke deciderat sig. för det ena eller andra, utan blott önskat, att åt en Committé måtte öfverlemnas, att till nästa Riksdag undersöka militaire-undervisningen i allmänhet. I detta afseende har jag således icke något att tillägga, men jag utber mig att få yttra några ord, hufvudsakligen för att afhölja den skuggsida, sorn den siste värde Talaren kastat på undervisningen vid Universiteten, särdeles med hänsigt till den militaira bildningen. Den värde Talaren tyckes vilja insinuera den öfvertygelse, att den Acädemiska undervisningen icke kan för den blifvande militairen vara nog fördelaktig, och att han alldeles icke der kan erhålla practisk bildning.
Under den 18 October 1834 har Kongl. Majit utfärdat förnyad taxa på arfvode för landtmäteriförrättningar. Bil. till R. Si. Just. Ombudsm. Emb. Ber. den 14 Jan. 1840. 28:o Upplåtelse af Jord åt Wisingsö Församling. Med bifall till hvad Rikets Ständer härutinnan yttrat, har Kongl. Maj:t, genom Nådigt Bref den 3o December 1834, beviljat öfverlåtandet till Wisingsö Församling af så mycken jord utaf Wisingsborgs Kungs-Ladugårds ägor, som erfordrades för Kyrkogårdens utvidgande derstädes, i öfverensstämmelse med den af Ekeplanterings-Slyrelsen inlemnade karta. 29:0 Ändring i 1827 års Förordning om hemmansklyfning och jordafsöndring. Sedan Kongl. Maj:t förordnat en serskild Komité för att utarbeta Förslag till de ändringar och tillägg uti ifrågavarande Förordning, hvartill de i Landsorten serskilde Komiterades afgifne underdåniga yttranden i ämnet kunde föranleda, och förbemälde Komité ett sådant förslag nu afgifvit; så har Kongl. Maj:t befallt, att detta förslag, jemte alla dertill hörande handlingar, skola till trycket befordras, och sedan, på sätt Rikets Ständer begärt, viel nästa Riksdag till Rikets Ständer öfverlemnas. 30:o Löfås Silfververk och dertill upplåtne förläningar. Genom Nådigt Bref den 19 December 1835 har Kongl. Maj:t förklarat, att de af Löfås Silfververks Intressenter föreslagne vilkor för förläningarnes återgång Lill Staten, såsom för Kronan för mycket betungande, icke kunde antagas, i följd hvaraf Kongl. Maj:t förordnat, att Silfververket komme att fortfarande bedrifvas af Intressenterne i enlighet med gällande föreskrifter. 31:o Arrendatorns af Svartsjö Kungsgård, Weners, ansökning om nedsättning i arrendet.
Dm behaglig tiDö förläning^ fpanmål, forn, meD tillämpning af f>ät ofroan upgifna grunDer, till ©tatö^erfet IjäDanefter fan roatDa inDragen; Dorf att Dplifa anjlag ej må bemiljaé till ^ögrc belopp, än för åflaDfommanDe af fpllnaD i 100 tunnor fpanmålödönförmåner, od) ej fjellet meDgifraaö för längre tiD än intill näfpåföljanDe DviföDag, Då fjmarje fråga af omförmälDa bejfaffenfet bör Dvifetö ©tänDerö pröfning unDerftällaö, äfnxnfom att inDragen behaglig ttDö förläning^ fpanmål må företräDeéroié anmänDaö till lönförbätt? ringar miD pajlorat inom Det ©tift, Ijmatifrån Denfamma till ©tatö<3Berfet influtit, men, feDan ©tiftcté befjof i Detta affeenDe blifmit upfpllDt, jemmäl till? goöofomma utom ©tiftet roaranDe paflorat. §• 27. 3)}eD bifall till Äongl. SJJajtté
Beslöts, det skulle i Banko-reglementet intagas, näst efter föreskrifterna om uppoch afskrifnings-rörelsen, ett stadgande af denna lydelse: ”Likaledes bemyndigas Fullmäktige att låta vid Diskont-verken emottaga penningar af enskilde personer, att återbetalas antingen å. bestämd dag efter insättningen, eller efter viss på förhand bestämd ömsesidig uppsägning, under följande vilkor: a) insättning får ske, endast å. hela 100-tal It:dr; bj öfver insättning meddelas bevis, hvilket skall återställas, då pennin garne lyftas; cj räntan bestämmes tilli högst fern procent; och ega, Fullmäktige: atti till efterrättelse meddela de i och för verkställigheten erforderliga föreskrifter. 6:o. Fyrationdesjunde punkten af Betänkandet N:o 37. Yttrandet i Utlåtandet N:o 48, sid. 11, lades till handlingarne, inbjudningen, sid. 12, till Borgare-Ståndet afslogs, och voterings-propositionen gillades; äfvensom Ståndet, med godkännande af Utskottets, åsigt, lade till handlingarne yttrandet näst eller berörde volerings-proposition; och Prot.-Utdrag den 30 September i857. 555 7:o. Femtiondeandra och femtiondetredje punkterna af Betänkandet N:o 57. Rubriken: Bankens reserv-fond, gillades, och hvad Utskottet i Utlåtandet N:o 48, sidd. 17 och 18, i öfrigt föreslagit, godkändes. Derjemte beslöt Ståndet att vördsamt och vänligen inbjuda de öfriga RiksStånden att Sig förena uti de beslut, som Borgare-Ståndet bär ofvan, under N:is 4 och 5, fattat. Den 30 September. Frän Häglof.
Utaf 1859 och 1860 års anslag, 3,000 R:dr årligen, till fortsatt utgifning af äldre, för Sveriges historia och offentliga förhållanden vigtiga skrifter och handlingar 4,628: 58. 4,628: 58. » 1860 års anslag, 2,000 R:dr, till stipendier för genomgående af lärokursen vid Gymnastiska Gen tral-institutet 1,000: ■—• — » anslaget, 190,000 R:dr, till uppförande af ny byggnad för Göteborgs hospital 140,000: — 140,000: — » dito, 157,500 R:dr, till dito dito vid allmänna institutet för döfstumma och blinda 120,000: — 40,000: — » 1859 och 1860 års anslag, 60,000 R:dr, till löneförbättring vid vissa stadspedagogier och dessa skolors utbildning 40,000: — 20,000: Utaf anslaget, 50,000 R:dr, för inredande af celler vid Landskrona fästningsfängelse m. m 10,000: — 10,000: 1861 års anslag till anskaffning af refil,ade kanoner med lavetter och öfriga fordon för 3 fältbatterier — 24,000: — Utaf dito, 22,000 R:dr, till dito af ridoch anspanns m. fl. persedlar för 2 tolfpundiga reservbatterier — 12,000: — » dito, 150,000 R:dr, till dito af 4.000 st. refilade infanteri-gevär — 110,000: — » dito, 50,000 R:dr, till befästningar på Rindön vid Waxholm — 10,000: — « anslaget, 75,000 R:dr, till uppförande af ridhus och sjukhus med flera byggnader i Orebro åt Lifregementets husar-k r — 25,000:
Grundlagen uppdrager ensamt åt Förstärkta Utskotten att ändra de särskilda RiksStåndens beslut, hvilka icke genom de oförstärkta Utskottens inbjudning kunnat sammanjemkas till ett resultat; men Grundlagen gifver icke RiksStånden sjelfve någon rättighet, att utan en sådan inbjudning ändra sina beslut. Det skulle i annat fall kunna bända, att de beslut, som Ridderskapet och Adeln fattat i Julii månad, blefvo upprifne i December, då Ståndet måhända till en stor del består af andra personer; och jag hemställer, hvilken oreda derigenom skulle kunna uppkomma. Jag anhåller således, och hoppas, att Herr Grefven och LandtMarskalken nu icke, emot hvad förr varit brukligt, tillåter Ståndet att frångå ett beslut, till hvars frånträdande ingen i Grundlagen medgifven anledning förefinnes. Herr Rosenblad: Så vidt jag vet, omtalar Grundlagen blott på ett enda ställe, huru vid sammanjemkning af RiksStåndens olika beslut skall förfaras, nemligen i 78 §. Riksdagsordningen, der det heter: Stanna RiksStånden i sina beslut ofver någon fråga uti j hufvudsakligen eller till vissa delarj skiljaktige meningar, dä skall hvarje Stånds beslut genom ProtocollsUtdrag remitteras 94 Den 17 December e. m. till det Utskott, som med målet befattning haft j hvilket åligge_, att meningarne , sä nära möjligt är j, sammanjemka, och med förslag öfver denna jemkning inkomma till Riksens Ständers Plena , som öfver den yppade frågan sedermera definitift beslute. Det är således RiksStåndens rätt, att öfver frågan definitift besluta, hvilket måtte vilja säga, att beslutet äfven kan fattas, oberoende af Utskottets inbjudning. Jag skulle för öfrigt tro, att vi, genom instämmande nied BondeStåndet, icke mera än PresteStåndet äfventyra, att handla grundlagsstridigt.
S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Konstitutions-Utskottets Memorial M i 6, med anmälan om de i Förstärkt Konstitutions-Utskott verkställda omröstningar. S. D. F öredrogos ånyo och godkändes Stats - Utskottets: Memorial M 117, med förslag till voteringsproposition, i anledning af Riks ståndens skiljaktiga beslut angående upplåtelse till Göteborgs stad af Ellsborgs kungsladugård med dertill hörande lägenheter; Memorial M 118, med förslag till voteringsproposition, i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut rörande 15 punkten i Stats-Utskottets Utlåtande JVs 78; Memorial M 119, med förslag till voteringsproposition, i fråga om anvisande af anslag för norra jernvägsstambanans fortsättning; Utlåtande M 120, i anledning af väckt motion om beviljande af förlagslån till brandskadade näringsidkare i Carlstad; Utlåtande JV& 121, i anledning af väckt motion om låneunderstöd för an läggning af en jernväg mellan Filipstad och nordvestra stambanan; Memorial M 122, angående anvisande af arfvode för befattningen med tryckta riksdagshandlingars mottagning, vårdande och utdelning; Memorial M 123, angående fortfarande understöds beviljande för enkeoch pupillkassan vid Riksgälds-kontoret; och Memorial M 124, i anledning af väckt fråga om ökadt anslag till begraf ningshjelp och understöd för sterbhusen efter tjenstemän och vaktbetjenter vid Riksgälds-kontoret. S. D. Vid förnyad föredragning af Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande M 11, i anledning af erhållna återremisser å Utskottets Betänkande M 7, i fråga om förändrade bestämmelser i afseende å upplåtande åt enskilde personer af Kronans mark i Norrland och Stora Kopparbergs län, m. m.. biföll Borgare-Ståndet hvad Utskottet i andra punkten af Betänkandet M 7 föreslagit. S. D. Föredrogos ånyo Bevillnings-Utskottets:
Öfver henne rägnade det också en hel mängd små spetsigheter och under, men hon tog allt så gladt och trefligt, att det var en fröjd åt det. Stadsläkaren, som stadigt kallade lilla tyskan för Fraulein Kursläde och gjorde henne alldeles vild med att oupphörligt fråga hur hennes hvita negerpojke befann sig, fick stå, därför att han undrade, »om Fanny Flax var någonting att undra på alls.» Under tiden hade kapten ordnat »Gubben med skåpet», i turkiska rummet. Ja obegripligt roligt hade vi. Tiden riktigt flög, också kunde ingen förstå att det redan var kvälldags, när fru Ungfrau bad oss stiga ut och ta »en enkel smörgås.» En enkel smörgås! Borden dignade — och tre sorters vin, utom champagnen! Också blef det feststämning ända upp i takåsen. Herrarna var klädda i frackar och såg ut som kypare hvar eviga en. Kan det finnas något festligare än kypare! Men nog är det tråkigt att Ruffen ska ha ett så förfärligt fruntimmerstycke. Den lilla tyskan lät honom inte vara fred en minut. Till sist var hon rent af nog fräck att knäppa händerna kring hans arm och fråga, med hufvu’t näpet lagdt på sned: »Was ist ein vertjusende flicka?» »Das ist, das ist — was fröken ist», svarade Ruffen och smackade som om han fått en riktig läckerbit i mun. »Beror på smak», sa jag bäskt. Men det begrep hon inte! Eljest hade hon kunnat vara nöjd, tyckte jag. Vår röda borgmästare flammade på alla möjliga språk, fast han just inte tycktes vara mera slängd i något än i svenskan. Jag är riktigt glad, att jag gått i maskopi med kapten att slå henne ur fru Ungfraus bräde. Ja, det är jag! När stämningen var som allra högst under supéen, var det någon som slog högljudt mot ett glas, och hvem stod vid bordet, med sin lilla hårtoffs liggande tätt efter pannan af svett, om inte farbror Janne, hållande ett champagneglas i hand. Bakom stod Sara med sammanknäppta händer och förtviflad uppsyn. Det blef så tyst i rummet som i kyrkan. Att få höra farbror Janne hålla tal, hade väl aldrig fallit någon in.
Särskilda Utskottet uppgaf då, att vi från 1803 till och med 1807 legat i jemn öfverbalance, till ett sammanräknadt belopp af 12,535,756 r:dr b:co, under det att cursen likväl varit i eltjemnt, ehuru mindre betydligt stigande; och Utsk. mente, att cursens hastigare stigande under de följande 5 åren eller till slutet af år 1812, var en följd deraf att vi under denna tid hade på handeln förlorat 11,778,188 r:dr b:co. Men brist på vexlar hade val då ännu icke bort finnas, emedan det ännu återstod 759,568 rullat den föreg:de periodens samlade handelsvinst. Man fann derföre, att cursens stegring blott var en följd af den stora sedelutsläppningen ur Banken, En viss talare har klandrat Bancofullm., för det att de icke upplogo utrikes län, för ali skydda Banken emot påkänningen af Finska sedlarnes indragning. Den värde talaren sade, att det hade varit Banken detsamma om räntorna gingo till Hamburg, eller såsom förut till Finland. Men han har dervid glömt att bancosedlarue gingo i Finland räntefritt. E11 värd talare har sagt, alt landet säkrast kan lijelpas ge nom tarflighet, och jag biträder gerna den meningen; men huru skulle delta mål kunna vinnas? Huru förhatliga öfverflödsförordningar äro, kunna vi sjelfva minnas. Och genom hög tull på öfvertlödsvaror skulle man endast befordra tullförsnillning. Och tarflighetspredikanter, om de än sjelfve visa sin tro med sina gerningar, skulle likväl nu uträtta lika litet, som fordom i Rom Seneca, hvilken skref ett vältaligt loftal öfver fattigdomen, under det lian frossade i ett på ganska slemt sätt förvärfvadt öfverflöd. Den enda möjlighet jag ser att befordra larfligheten, och minska impor - 508 D e n 19 D c c e m b e l\ ten, är alt minska eller åtminstone icke öka ulvägarne att få skuldsätta sig i 15. St:s bank och privatbankerna.
Diskont-rörelsen meddelade stadganden, böra 4 Revisorer, en af hvardera Riks-Ståndet , på sätt för Riks-DiskontVerket varit iakttaget, utväljas till den årliga Revisionens förrättande och i sådant afseende den 1 Martii, eller, om Helgedag då infaller , nästföljande söknedag i Banken sammanträda. Banko-Diskont-Verkets första Revision har i följd häraf, medelst granskning af räkénskaperne och förvaltnigen från verkets början den 2 Juli 1816 till årets slut, blifvit af Riks-Ståndens Fyra Deputerade allena, verkställd, sedan bemälde Herrar -Ledamöter förut , gemensamt med tvänne, utaf förra Riks-Diskont-Verkets private actie-ägare utsedde Revisorer, i vanlig ordning fullbordat Revisionen öfver sistnämnde Verk. Bland de ämnen, sorn härunder utgjort föremal för Herrar Revisorers omtanka, har äfven den fråga blifvit framställd, huruvida Revisionen af Banko-Diskont-Verket framgent må med tillbörlig ordning och säkerhet kunna förrättas af det inskränkta antal, sorn i Reglementet: är föreskrifvit och bestämdt. Dervid, har hos Revisorerne förekommit, att med Revisionen af Riks-Diskont-Verket på de förflutna åren sex personer alltid varit sysselsatte i den Bion, att ingen af dem under tiden kunnat egna sin omsorg åt andra göromål, utan att Revisions arbetets gång deraf lidit; oaktadt en ej rin - 7'’ BanKo-Utskoitets Betänkanden. ringa lättnad i denna delen varit att parältna gertum de private Revisorernes vanligen förut egande kännedom af förvahningssäitet, och en deraf härrörande färdighet i göromalen, sorn åter hos de å Riks-Ståndens vägnar tillförordnade Revisorer icke alltid kan partik nas, innan de någon tid med granskningen sig sysselsätt. Drjn föregågna Revisionen af Riks Discont-Verket , hvarunder erforderlig öfning i förväg hunnit inhämtas, hade betydligen bidragit dertill , at( Revisionsgörornn len vid Banko-Diskonten , sedermera af o