Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M. att till nästa riksdag anbefalla utarbetandet af en författning i della hänseende. Om det vore omöjligt att på det sätt, här. föreslås utfärda en författning, som upfyller billighetens fordringar, så återstår ju alltid för K. M. alt lill nästa riksdag aflåta till Ständerna nåd. propos. innehållande ett praktiskt utförbart förslag. Hvad har man deruppå förlorat? — Intet. — Afslår man äter betänk., så har man förgätit att gå Medslåndens önskningar till mötes. Gr. Posse, Erik Arvidson: Afven jag delar den åsiglen att R. o. Ad. bör medgifva att den privilegierade jorden ålager sig fjerdingsmauna-bestyret, men jag kan icke fatta, hvarföre någon annan jord i det stället skall undantagas. Jag vägar derföre vördsamt framställa den anhållan att R. o. Ad. behagade bifalla Utskis betänk, med uteslutande af de orden: ”med undantag af de hemman och lägenheter, hvilka äro anslagna såsom boställen åt civile, militäre eller ecklesiastike embetsman”, samt att det villkor skulle Den 14 Juni 69 iakttagas, som Utsk. föreslagit, att Fjerdingsmännen skulle upbära bestämda löner, och tjensten förrättas omgångsvis. Med denna förändring får jag vördsamt tillstyrka bifall lill Utsk:s ifrågavar. betänk. Gr. Mörner: Det har blifvit anmärkt, att det skulle vara en så obetydlig afgift, som till följd af förslaget skulle komma att drabba de nu undantagna hemmanen, och att man derföre borde bifalla förändringen. I denna del skall jag bemöta den talaren, som framställde denna åsigt, och skulle nästan villa vara af motsatt tanka. Om det vore fråga om någonting hvaruppå hela landets välfärd berodde, om en upolfring som för det allmänna bästa vore påkallad, då skulle jag tro del vara R. o. Ad. värdigt, och äfven dess plikt att icke beräkna uppoffringen, att icke sky för densamma, men alt deremot gifva vika för alla möjliga små pretentioner, obilliga till sin grund och utan väsendtlig nytta till sina följder, det tror jag deremot är en väg den vi icke böra beträda.
Han fick färg på de dödsbleka kinderna. Och han sjöng, han sjöng, så att man såg tonerna fara som eldflugor från hans läppar och fylla luften med jubel och dans. Då det blef natt, tågade alla bort till den grekiska teatern. Det var festens fulländning. Hvad hade hon ej att bjuda på där borta! Hon hade den ryska sångerskan och den tyska varietékonstnären. Hon hade de engelska brottarna och den amerikanska trollkarlen. Men hvad var detta mot allt annat, mot det silfverhvita månskenet och mot platsen och mot minnena! Det var, som om de fattiga känt sig som greker och kulturbärare, då de åter fingo breda ut sig på klippbänkarna på sin egen gamla teater och mellan scenens fallfärdiga pelare blicka ut på det skönaste panorama. De fattiga voro ej sparsamma, de delade med sig af all den glädje de hade fått. De sparade ej på jubel, de voro hejdlösa i handklappningar. De, som uppträdde på estraden, stego ned med en rikedom af loford. Det var någon, som uppmanade den engelska signorinan att uppträda. All denna dyrkan var ju menad åt henne. Hon borde stå öga mot öga mot den och känna den. Och de sade henne hur det berusade, hur det lyfte, hur det eldade. Det förslaget tyckte hon om. Det gick hon genast in på. Hon hade sjungit i sin ungdom, och de engelska äro sådana, att de aldrig frukta för att sjunga. Hon skulle icke gjort det annars, men nu var hon vid godt lynne, och nu ville hon sjunga för dessa, som älskade henne. Hon kom som sista numret. Tänk er nu hvad det var att komma upp på en så gammal scen! Det var där Antigone hade begrafts lefvande och Iphigenia hade offrats. Men den engelska signorinan steg fram där för att mottaga all tänkbar ära. Den stormade mot henne, så snart hon visade sig. De ville stampa sönder jorden för att hedra henne. Det var också ett stolt ögonblick. Hon stod där med Etna som fond och Medelhafvet som sidokuliss. Framför henne på de gräsgrodda bänkarna utbredde sig den besegrade fattigdomen, och hon kände, att hon hade hela Diamante för sina fötter. Hon valde Bellini, vår egen Bellini.
De ledamöter, som derutöfver fordras för fyllande af sagda antal, förordnas af Konungen bland ordinarie presterna i. stiftet eller lärarne vid läroverket i stifts-staden. 2:o Domkapitel sammanträde, så ofta ärendéna dét fördra och minst en gång hvar annan vecka. Ej må domkapitel beslut fatta, der ej tre nät äro. I frågor om upprättande af förslag till embeten elter tjensler eller om tillsättande deraf, så ock i alla mål, der kapitlet utöfvar domsrätt, må ej färre än fyra besluta, fnträffar jåf, som i Rättegångsbalken för domare sägs, för så många ledamöter, att domkapitlet förty ej domfört är, eller finnes eljest behöfiigt, att förordna annan till ledamot i stället för den, som förfall fått, gore domkapitlet derom anmälan hos Konungen^ som då bland stiftets presterskap eller lärarne vid stifts-stadens läroverk föroidnar dem, som, i de af jäf eller förfall hindrades ställe, ledamöter af domkapitlet vara må. Förekommer under tiden ärende, sorn ej tål uppskof, intilldess Konungen förordnande meddelat; då må för handläggning af det ärende den eller de ojäfviga ledamöter, som när äro, bland de män, hvilka, efter hvad nu sagdt är, kunna-i damkapitel sitta, tillkalla så många, som fordras att domfört antal fylla. 3:o Alla från domkapitel utgående expeditioner skola underskrifvas af ordföranden och kontrasigneras af notarien. 4:o Hvad i 2 och 3 punkterna stadgas, galle ock, i hvad tillämpligt är, för domkapitlen i universitets-stiftenoch konsistorierna i Stockholm, i afseende på hvilka för öfrigt förblifver vid hvad redan föreskrifvet finnes. 5;q Denna författning skall lända till efterrättelse från den 1 Maj 1852. Kongl. Naj-.ts Näd.~ Pmj osi/ion, N:o 6T. 5 De tili Stats-rådet och Högsta Domstolen i ärendet förda protokoll bifogas, och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen.
Yidare och då den af f. d. Landshöfdingen i Norrbottens län, Ros, på egen bekostnad i Luleå uppförda stalloch ladugårdsbyggnad vore behöflig för Landshöfdingen i nämnda län, har Kongl. Majit hemställt, att berörda byggnad, hvilken vid derå hållen syn befunnits vara ändamålsenligt inrättad och med omsorg uppförd till ett pris, som icke kunnat erhållas genom entreprenad-auktion, måtte varda för Kronans räkning inlöst och det erforderliga beloppet, 3,008 Ridr 70 öre, för ändamålet af Rikets Ständer anvisadt; hvarefter byggnaden borde, under ansvar, såsom för öfriga bostadslägenheter, af Landshöfdingen emottagas. Då, enligt hvad Utskottet i denna fråga af åberopade Stats-Råds-protokoll (pag. 10.) inhemtat, en särskild stalloch ladugårdsbyggnad svårligen kan vid länsresidenset i nämnda län undvaras, har Utskottet ansett sig böra förorda högstberörda nådiga framställning, och hemställer således, att Rikets Ständer måtto å Riksgälds-kontoret, för en gång, anvisa ett belopp af 3,008 Ridr 70 öre, att af Kongl. Majit för omförmälda ändamål användas. 12:o.
Ni bör fortsätta med de tvättningar, ni gör, ty dessa äro lämpliga både för edra pormaskar och finnar och ska la ej hyn. Se i öfrigt svaret till Bekymrad i n:r 12. När ni blir ett par år äldre, blir ni nog fullt fri edra finnar, men knappast förr. Elsa S. 1) Ja, i alla händelser genom operation. 3) Ja visst. Jtf. J. Se svar till » 25 år » i första numret för oktober. Tcå systrar, 1) Om ej dylika fettämnen hjälpa, bör ni personligen vända er till lä- kare (helst specialist), ty då plägar man behöfva göia bränningar af ett eller annat slag. 2) Se svar till Cecilia i n r 6. 3) Tvätta dem hvarje kväll grundligt med grönsåpa och varmt vatten och ingnid efter torkniug en salva af 1 gram salicylsyra, 20 gram raselin och 20 gram lanolin. ti. Se svar till M — y A — n i n:r 11 (jämför svaret till Duse 2) i n:r 6). Christine. Dylika fall lämpa sig ej för råd i denna afdeluing, ty här behöfver behandlingen anordnas och ledas af läkare personligen. E — m. Nej, visst icke. En tacksam prenumerant. 1) Låt läkare operativt afiägsna densamma. 2) Se svar till 5f&gt;5 i n:r 7. 3) En tesked af ett pulKokbok någorlunda väl afiönad plats som retouschör. Vill man börja med att taga plats som kopist, kan lärotiden inskränkas till / s år. Myran. När man lider af ömkyla, skall man året om gnida händerna med kamfersprit. Lilla Mor. — Det enklaste och, såsom undertecknad hittills funnit, äfven bästa medlet mot ömkylda fötter och tår är borsyrevaselin. Vaselineu iugnides på det af kylan angripna stället, helst innan man går till sängs, men kan äfven användas under dagens lopp, i fall klåda skulle inställa sig. Sedan roduaden försvunnit, slutar man med ingnidniagen, men börjar därmed på nytt, ifall kläda åter skulle inställa sig.
IV ali berörd a målto hemställda utvidgning af Upsala centrals-hospitals område; allt på de vilkor, som dervid blifvit af Kammar-kollegium föreslagna; Och hafva Rikets Ständer, med hänsigt till hvad sålunda förekommit, funnit sig böra bifalla hvad E. K. Majit i ofvan berörda hänseende behagat i nåder föreslå. Rikets Ständer framhärda etc. För släp till anderd. Skrifvelse, l\:o 405. Xo 105. Uppliisl och godkändi hos Ridd. och Adeln den 25 Juli 1865. Presle-Slånriet den 25 Borgare Slåndel den 25 Bonde-Ståndet den 25 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående beviljadt anslag till fortsättning af reparationen å Linköpings domkyrka. (Stats-Utskottets Utlåtande N:o 120.) S. A. K. Sedan Domkapitlet i Linköping uti underdånig skrifvelse af den 20 Juni 1859 anmält, att åtskilliga reparationer å Linköpings domkyrka blilvit för en kostnadssumma af 90,630 R:dr Rimt verkställda, dels med lån å 30,000 R:dr samt ett anslag, ulan återbetalningsskyldighet, af 37,500 R:dr, dels med kyrkans egna tillgångar, men att för återstående, af behofvet påkallade reparationer erfordrades, enligt uppgjordt kostnadsförslag, ytterligare eli belopp af 100,586 R:dr, lill hvars anskaffande kyrkan saknade medel, samt Domkapitlet, på sådan grund, anhållit, ali E. K. Majit malte bos Rikets Ständer göra nådig Proposition derom, att ett anslag till förenämnda belopp, 100,586 R:dr, måtte för reparationsarbetenas fullbordande beviljas att utgå antingen på en gång eller fördelad t på 10 år med en tiondedel under hvartdera; föreslog E. K. Majit uti nådig Proposition af den 17 November nämnda är, att Rikets
Lill pensions åtnjutande för dem inträd t, samt då billigheten jemväl syntes fordra, alt vid nämnda pensioners bestämmande toges till grund icke allenast den ordinarie lönens belopp, utan ock öfriga med tjensterna förenade löneförmåner, af sådan anledning och med hänsigt jemväl till det förhållande, att, jemlikt en år 1831 utfärdad Kongl, författning, ackorder vid tillträden af landsstatsljensler blifvit uttryckligen förbjudne, i följd hvaraf de landsstalstjenstemän, som efter nämnda tid från sina befattningar afgålt, sett sig beröfvade allt hopp om ringaste ersättning för de kostnader, de måst vidkännas i och för dylika, olla orimligt uppdiifne, tjensleackorder, föreslagit, att nedannätnnde landsstalstjenstemän, så väl de nu i tjenst varande, som de, hvilka efler år 1831 med mindre pensioner ur tjenst afgått, måtte berättigas att, efter uppnådde 65 lefuadsoch \o Ijenslcår, å allmänna indragningsstaten uppbära årliga pensioner, landssekreterare och landskamererare af i,8oo r:dr, landträntmästare och kronofogdar af 1,200 r:dr, häradsskrifvare af goo r;dr och länsmän af 3oo i:dr. Med anledning af Kongl.
Ad. åtskiljdes kl. -J till 3 e. m. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Thorsdagen den 11 December 1834- Plenum kl. 6 e. m. Från Ii. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hade underteckn. Ridd.secret. erhållit följande skrifvelse: Som jag är hindrad att straxt vid pleni början i dag på e. m. uppkomma i plenum, får jag anmoda Hr Ridd.- secret. alt derom underrätta den äldste närvar. Grefven, på det han i vanlig ordning måtte öppna sammankomsten och låta förefallande ärender föredragas. Stockholm d. ii December 1834. Jacob De la Gardie. 1 anledn. hvaraf H. Ex. Hr Gr. Brahe, Magn., såsom äldste Grefven, öppnade sammankomsten. Justerades 9 prot.utdr. för denna dag f. m. i6S Den ii December e. m. Justerades p?eniprot:n för d. 6 sistl. Oct. e. m., för d. 7 Oct., samt för d. g och ii Oct. f. och e. m. Ånyo föredrogs LagUtskrs d. 8 dennes på bordet lagda utlåt. Nro 166 öfver gjorda anmärkntr vid Utsk:s betänk. ]V:o 118, i anledn. af väckta motioner om ändringar i K. förordn., angrde inteckning i fast egendom d. i3 Juli 1818, äfvensom öfver de i sammanhang med återremissen af detta betänk, framställda förslag till ändring af 4 cap. 4 § Jordab:n m. m. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Då såväl det nu föredragna som öfriga på listan uppförda LagUlsk:s betänk:n först i dag blifvit utdelade, och It. o. Ad:s ledamöter således ännu icke kunnat hinna taga kännedom om dem, anhåller jag, att desamma må få ytterligare hvila på bordet. Hr Bogeman, Garl Adolph, förenade sig med Hr Dalman.
För protokollsföringen i kamrarna ansvarar hvardera kamarens sekreterare. R. O. § 24 Uti protokollet bör noga antecknas hvad i hänseende till riksdagsärendena inom kamaren förefaller och beslutes. Det skall inför kamaren justeras och, likasom de utgående protokollsutdragen, af sekreteraren underskrifva*. 38 Kungl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse, N:o 85. R. O. § 38. R. O. § 20. R. O. § 61. R. O. § 62. Vid justering ;if protokoll eller protokollsutdrag kan ett beslut ingalunda ändras, men val sådana tillägg göras, hvarigenom ingen ändring i beslutet tillkommer. Utur ett protokoll mä vid justeringen, med kamarens bifall och den talandes begifvande, uteslutas dennes uttryck, och äfven öfverläggning, som deraf följt; dock kunna ej sådana uttryck uteslutas, på hvilka beslutet tydligen sig grundar. Riksdagsman, som varit frånvarande, då något beslut fattats inom den körnare, han tillhörer, skall ega rätt att derefter till protokollet anmäla, att han ej i berörde beslut deltagit, men icke hafva makt alt tala å de närvarandes beslut. § 134. Du val lill Konung eller Thronföljare skall förrättas, tillsattes en nämnd, bestående al sextiofyra personer, utaf hvilka Riksförsamlingens båda kamrar, genom sluten omröstning, bland sina ledamöter utse hvardera trettiotvå, med uppdrag att. vid förefallande skiljaktighet mellan kamrarne, bestämma valet. Dagen efter, sedan nämnden är utsedd, skrida kamrarne till val, af Konung eller Thronföljare. Förenas kamrarne om en och samma person, är han att som uthorad anse. I annat fall algor nämnden. Dock må ej hos densamma komma under omröstning andra, än de två, som i kamrarne erhållit liesta rösterna; egande ingendera kamaren att Höre, än en kandidat framställa. Nämndens ledamöter, hvilka ej i och lör denna befattning tnå uteslutas från deras riksdagsmannarätt i kamrarne, sammanträda dagen efter den, då valet i kamrarne förrältadl är, och skiljas ej åt, förr än valförrättningen är fullgjord.
Är i8c>8 - 244,900 Är 1809 » 244,900 Summa 489,800 Hwarjämte a denna Summa för bägge area bordt betalas 5 pro cents prime, som utsöres med - Obctaldte räntor för arén I8O8 och 1809 beräknade till lika courser som Capital gälden upgä till 766,784 26 1 Men derisrän af« drages Contoircls fordringar i utrikes mynt - 226,860 — 7 Ätersiär som utsöres 24,490 589,924 Sun,maro,452,599 Anmärkning. Om efter ffedd negociation Amalgams brtalningarne sa upffjutas pä >ädant sätt, att ar 1815 dermed början göres sä anwändes de Capital asbctalningar och primer, som för ären 1808 ^ 1814 bordt remitteras till Leverentenrernes förnöjande. Likt. s§8 Den 7 December. Litt. E. Tabell som wisar beloppet af de Amalgams afbeta!» ningar — Primér — och Rämeposier, som ä Riks gäldö-ContoirekS utrikes skuld böra erläggas ären i8io — 1814. För ar 1810 Räntan i Utrikes gälden 490,305 Amalgams afberaluingar - r 244,900 s procentö prime dera « - 12,245 För ar rgn Räntor Amalgams procent och pri« Mer , « 777,732 I procents Provision, som detta är skall bcealas 36,562 24- Banco Specie Rrvr s. 747,450 814,292 763,462 748,792 734,52o->— rsi För är igia Räntor Amalgams procent och primer. För är 1813 Likaledes , « «
DiscontSumman till omsättande af deras Discont-liqvider, hvilka äro ägare af synbar förmögenhet och tillika i vanlig väg kunna genom löftesmän styrka den för Banquen erforderliga säkerhet, och hvarom BancoUtskottet torde finna lämpeligt att i en närmare utveckling ingå, i sammanhang hvarmed jag äfven får vid föreskriften Pag. Den i5 April. 481 Pag. 3i i Betänkandet, i afseende på LiquidationsContoir i Götheborg och Malmö anmärka alt uttrycket ”Det de borde besörja Omsättningar” , synes innefatta en rättighet, att, efter egen pröfning, medgifva omsättningar, hvilken rättighet Utskotten förmodeligen icke lära anse böra BancoStyrelsen af händas, utan lärer detta så böra rättas, att liqvidationsContoiren väl äga att emottaga handlingar, penningar och betalningen påteckna, samt jemte öfversändande deraf till HufvudStyrelsen kunna meddela ett omdöme om de Lånsökandes vederhäftighet, men att besluten alltid på HufvudStyrelsen i Stockholm böra ankomma; Låntagare Öppet lemnat att antingen vända sig till desse LåneContoir eller HufvudStyrelsen i Stockholm. Vid förra delen af Utskottens Betänkande får jag i öfrigt gora åtskillige anmärkningar, och först, för mitt del, icke godkänna den fördelning af anslag för HufvudNäringarnfe, Sorn Utskotten uppställt, hvilken saknande all grund för beräkning, måste allena af godtycket bero, hellst i denna beräkning Jordbruket ojemförligt mindre än andra Näringar blifvit med biträden ihågkommen, och Fastighetslånen i Städerne, emot hvad vara bordt, äfven blifvit ibland JordbruksNäringens förmåner beräknade. Hvad AnslagsSummorne för Allmänna Magazinslnrättningen samt ManufacturDisconten angår, så tror jag mig vara så mycket mera berättigad att uppskjuta allt yttrande derom, till dess att StatsUtskottets Betänkanden i desse Ridd. o. Ad. Fröt.
På grund af hvad jag nu anfört tillstyrker jag bifall til) Utsk:s förslag i denna punkt. Gr. Lagerbjel ke: Jag anhåller, att få förena mig med Hr Rosenblad samt såsom ett bevis derpå, att den förkofran, svinafveln i sednare tider vunnit, icke är att härleda från den högre tullen, tillägga, att då den Finska traktaten var gällande, var tullen i ett progressivt stigande, dock så, att den icke skulle öfverstiga 32 sk. Under denna tid steg likväl ifrågavar:de afvel högst betydligt. Jag tillstyrker bifall till Utsk:s förslag. Hr Printzensköld: Om Sverige, såsom Hr Aminoff nyligen anfört, gjort Ryssland en väsendtlig tjenst, genom att förhöja införselstullen pä fläsk; så vill det, å andra sidan, synas mig, som skulle Sverige genom denna åtgärd hafva gjort sig sjelf den största tjensten, ty att den högre tullafgiften framkallat en förökad svinafvel inom vårt land, är ett factum, som ingen skall med framgång kunna bestrida, likasom det med visshet kan förutses, alt denna afvel, i fall nu gällande tullbestämmelse å fläsk får fortfara, skall innan kort uppdrifvas derhän, att den inhemska konkurrensen ensamt skall blifva tillräcklig för att nedsätta priset på denna förnödenhetsartikel lill hvad det var för några få år tillbaka. Att för öfrigt vilja från den klandrade tullafgiften uteslutande härleda det höga pris å fläsket som under den sednast förflutna tiden varit rådande, är ett fullkomligt misstag, som vittnar att man icke gjort sig mödan att närmare undersöka förhållandet. Med 1845 års slut hade den s. k. Finska traktaten upphört att vara gällande. Priset å fläsk under det påföljande året 1844 undergick likväl, oansedt den högre tullen derå, ingen märkbar förändring. Så hade också säkerligen, under lika omständigheter, händelsen blifvit år 1845. Men då inträffade en svår missvext, som för landtmannen gjorde det omöjligt alt kunna det året göda några kreatur till afsalu, utan han nödgades i stället att slagta en betydlig del af dem till eget behof.
I verkriingsbeloppet till fullkomligaste noggrannhet, så betyder det ej mycket, om dervid några hundrade, ja till och med ett eller annat tusen, de kannor blifva obeskattade; man kan i alla fall vara säker, att ingen får för hög beskattning; och beskattningssumman för hvar och en kommer dock att närmare lämpas efter billigheten än Utskottens förslag medgifver. På det likväl icke rum må lemnäs öp» pet för alltför stort underslef, vid denna T&il.t. Bevilln.' Lagoch Oec.-Utsk. Bet, N-.o 6. 51 taxering, och på det Staten ej må gå i mist» ning af en påräknad inkomst, samt på det Höglofl. Bevillnings Utskottet må kunna åstadkomina beräkning af denna inkomstens minimum, anser jag nödvändigt, att en mininimi-tariff för denna beskattning antages. Här kunde just det, som Utskotten antagit till beskati ningsgrund , användas til] hvad det bör vara, ett correctlv mot för låg beskattning. Minimi Tariffen torde för enkla pan, not böra blifva samma progressiva Tariff, sorn af Utskotten är föreslagen för pannerymds-afgiften å desamma, och för Pistori. ska verk likaledes en Tariff, likartad med den, som Utskotten för pannerymden å de samma tillstyrkt, samt för andra konstbrännerier serskilda Tariffer , uträknade , icke efter de grunder, som Utskotten nu antagit för bestämmandet af dessa verkspan nerymds * afgift, utan efter de grunder, som för beskattningen af Pistoriska verk äro af Utskotten antagne. Utskottens förslag till beskattning å pannor med enkla och dubbla rectificatorer anser ja.g sakna ali consequence, enär t. ex. en Elglundsk panna om 60 kannor med dubbel rectificator» efter Utskottens förslag, skall beskattas endast med 5 2j Rldr, under det en 22 kannors Pisto* risk panna, som anses kunna afverka endast lika mycket med den förra, skall beskattas med 90 R:dr.
Armoch lastpenningar 4,500: — Passagerareafgifter - 2,955: — Extra inkomster 42: — Saköresmedel 3,979: 6. Vakansoch liggetidsbesparingar 2,520: — En-per-mille-afgift 6,675: — Summa 79,503: 49- — 107 — Utgifter: Gratialer till enkor och barn 59,586: 23. Bevillningsafdrag af räntor 595: 8. Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader. Dess räkenskaper, som i Kongl. Kammar-rätten blifvit granskade med anmärkning, redovisa inkomster och utgifter på följande sätt: Debet. Balans från år 1860: Uppbörd: Statsanslag: Till aflöningar 27,906: 25. » reseoch undersökningskostnader samt expenser 25,000: — » reparationer å Tranebergs, Nockeby och Drottningholms broar 1,712: 50. » dito å Albrektsunds kanal 314: 12. » inköp af 36 exemplar utaf Tidskrift för byggnadskonst och ingeniör-vetenskap 540: — » Skeppsholms brobyggnad 28,475: — » brooch vägbyggnad vid Almarestäk 20,000: — Direktionernas för farleden å Upsala å och för Upsala ångfartygsbolag bidrag till dito 10,000: — Försäljningsmedel m. m 256: 40. 114,204: 27. Balans till år 1862: Skuld — 108 — Kredit. Utgifter: Aflöning 27,725: — Reseoch undersökningskostnader 20,217: 49. Brooch vägbyggnad vid Almarestäk 17,312: 14. Reparationer å Tranebergs, Nockeby och Drottningholms broar 1,712: 50. Inköp af 36 exemplar af Tidskrift för byggnadskonst och ingeniör-vetenskap 540: — 155,922: 78. Balans till år 1862: Inventarier och materialier 17,748: 33.