Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Öfver-Intendents-Embetet 1 dito „ Öfver-Post-Directeurs-Embetet 1 dito „ General-Tuli-Styrelsen 2 dito „ General-Land tmäteri-Contoiret 1 dito Rikets Ständers Bank 4 dito Läne-Contoiret i Götheborg 1 dito Dito i Malmö 1 dito Riddarhus-Directionen 2 dito Riks-Ståndens öfriga Canzli-Directianer 2 exemplar hvardera . 6 dito Öfver-Ståthållare-Embetet och Kongl. Maj:ls Befallningshafvande 1 exemplar hvardera .25 dito Universiteten i Upsala och Lund samt öfriga med Bibliothek försedda allmänna Läroverk dito 20 dito Tillsammans lil exemplar» Derjemte får Utskottet, beträffande dispositionen af de öfriga till Riksgälds-Contoiret aflemnade exemplaren af ifrågavarande Bihang, hemställa, att, på sätt förut iagttagits, l:o minst 6 exemplar afsättas till framtida förvarande i nämnde Contoir; 2:o ett exemplar tilldelas hvar och en af Rikets Ständers före nästa Riksdag sammanträdande Revisorer af Stats-, Bancooch Riksgälds-Verken; 3:o likaledes utdelas till hvarje ledamot af Rikets Ständers Utskott vid nästkommande Riksdag ett exemplar; och 4:o lör öfrigt utlemnas, sä vidt tillgången medgifver, exemplar till andra embetsman och embets-myndigheter eller samfund, hvilkas härom gjorda ansökningar af Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret bifallas. Stockholm den 7 September 1840. Arik. till Exp. Utsk. den 11 Sept, j kl. 11 f ni.
Om remiss anhålles. Stockholm den 14 November 1865. Aug. Danielsson. från Norrbottens län. 300 Motioner i Bonde-Ståndet 1865. Af Allgust Danielsson från Norrbottens län, om anslag för anställande af en särskild distriktsläkare i Neder-Luleå socken. Neder-Luleå socknemän hafva sedan äldre tider tillbaka varit i åtnjutande af läkarevård, som utöfvas af den i Luleå stad eller en mil från sockenkyrka bosatte läkaren, hvilkens verksamhet då omfattade Piteå, Arvidsjaurs, Arjeplough, Jockmocks, Öfver-Luleå och Neder-Luleå socknar. Så länge var allt bra, men efter denna läkares afgång ur tjensten för några år sedan ansåg man nödigt att indela berörda distriktet i tvänne, innefattande det ena Piteå, Arvidsjaurs och Arjeplougs socknar med station i Öijebyn inom Piteå socken, samt Jockmocks, Öfver-Luleå och Neder-Luleå socknar med station i Boden inom Öfver-Luleå socken, hvilka läkarebeställningar äfven äro besatta. Deraf blef nu en följd, att Neder Luleå socknemän, hvilka förut lätteligen kunnat anlita läkare vid förekommande sjukdomsfall, numera äro nästan i saknad af ordinarie läkare, emedan många af Neder-Luleå socknemän, som hafva feni till och med sex mil till läkarestation i Boden, vid ankomsten dit finna läkaren bortfaren till annan del af distriktet, som har en utsträckning af 40 mil mellan Bottniska viken och riksgränsen emot Norge. Också hafva sjukdomar och död ohejdadt rasat bland befolkningen och ökat dödligheten under de sista åren; flera personer af samma familj hafva hastigt aflidit, utan att hjelp kunnat mellankomma. Många nedslående exempel skulle i detta afseende kunna anföras. På tillstyrkan af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länet förordnades visserligen sistlidne höst af Kongl.
Kungörelsen den 12 Nov. 183r, Statens bi drag böra användas,.omnämnas äfven ”de A kusterna vidtagna quarantainesanstalters kostnader utöfver quarantaines-afgifterne samt de militaiia bevaknings-ålgtirder till lands och sjös, hvilka kunna erfordras”; men då, i Utskottets tanka, detta>- serskilda Creditm endast bör afse bestridande af de kostnader-, sorn ifrågakomma, sedan farsoten i Riket utbrutit, tillstyrker Utskottet. vidare, alt Rikets Ständer, i afseende på dispositionen af dettaserskilda Grediliv,. fästa det vilkor, att detsamma icke må. användas lill betäckande af kostnader, sorn genom quarantainesoch spärrningsanstalter uppkomma, men i öfrigt medgifva Greditiveis disponerande lill de föremål och i den ordning Kongl. -Majrts Nådiga Proposition innehåller;-, och torde-derjemte den underdåniga anhållan! hos Kongl. Maj:t böra göras, att öfver hvad af dessa creditivmedel disponerasserskild; redogörelsemätteupprättasoch tili Rikets Ständer aflemnas.- 1 afseende på sättet; för de af detta Creditiv till: Menigheter förskjutne medels återbetalning anser Utskottet sig böra tillstyrka, att en sådan återbetalning matte ske senast inom slutet af år 1838; samt att frågan om afskrifning utaf de medel,!,hvilka, till följd - af hos vederbörande uppkommen oförmåga, icke kunna Återbetalas* mätte till. pröfning företagas vid; den; Riksdag, sorn näst efter berörde tidpunkt inträffar; Beträffande
Med anledning häraf får Stats-Utskottet meddela Rikets Höglofl. Ständer (ill kännedom efterföljande tabeller med sammandrag af dessa uppgifter, upptagande för hvarje län särskildt årliga arrendet tili Kongl. Majit och Kronan af berörda, under nämnda tid genom kontrakt upplåtna, lägenheter, m. m. 4 Slats-Utskotlets Utlåtande N:o 14-6. Sammandrag öfver det årliga arrende-beloppet för de, sedan Oktober månad 1853 lill September 1856, utarrenderade Kungsgårdar och öfriga Kronolägenheter. A) inom de på Kongl. Kammar-kollegii lista Provins-kontor indelade län: Stockholms län, utom städja för en gång 551 R:dr Upsala län Södermanlands län Östergöthlands län, d:o d:o 6,436 R:dr Westmanlands län . Wermlands län Gottlands län Summa Årligt Arrende. Penningar. Banko. Råg. | Korn. 5 B) inom de på Kongl. Kammar-kollegii 2:dra Provins-kontor indelade län: Malmöhus län, utom städja för en gång 100 R.dr B:ko Kalmar län Hallands län Blekinge län o Ärligt Arrende. Penningar. Banko. R:dr sk. r. Spanmål. Råg o. Korn. T:r k:pr 304 3,400 8 9 51 16 Jönköpings län <f:o d.-o 500 R:dr *) Götheborgs och Bobus län — 34 12 — Sum ma 3,704 8 — 106 16 *) Härvid är antecknadt, att ”f. d. Häradshöfdinge-bostället Repperda Drakegården i Alsheda socken, till underdånig följd af Kongl. Brefvet den 27 April 1854, blifvit utbytt emot indragna och tillförene förarrenderade Pukslagare-boställel vid Smålands Husar-regemente Hvetlanda Thomasgård om 1 mantal, i Hvetlanda socken och Ostra härad af Jönköpings län.” C) inom de på Kongl. Kammar-kollegii 3:dje Provins-kontor indelade län: Elfsborgs län .
Utskottet får dock, till ytterligare förtydligande och närmare bestämmande af dess förra förslag, tillstyrka, att redactionen deraf erhåller följande ordalydelse: att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att försäljningspriset å krut årligen bestämmes till det belopp, som krutet af de serskilda slagen kostar Kronan, men med afdrag af skillnaden emellan salpeterns lösningspris och dess medelvärde i handeln under föregående året, elier det, hvartill den kunde införskrifvas, i fall salpetern vore, emot •Siats-Utskottets Memorial N;o 277. erläggande af i5 procent a-f värdet i tull, till införsel i Riket tillåten. Beträffande hvad sora inom Bonde-Ståndet blifvit anfördt rörande en fri kruttillverkning; så får Utskottet upplysa, att ännu omkrig 12 år återstå förrän nu gällande krutbruks-contract tilländalöpa. Utskottet, som således tror det ieke vara angeläget, att Rikets Ständer nu fatta något beslut i detta ämne, vidblifver sin förra tillstyrkan; det Utskottet saknar skäl alt för närvarande tillstyrka, att kruttillverkningen må genom enskilde personers försorg fritt få verkställas. Ankom till Exp.-TJtsk. den 3o September. Memorial, med förslag till samman jemkning af Riks-Ständens skiljaktiga Beslut, i frågan om räntan å Upsala Acadenues skuld till Riksgäldskontoret, under det beviljade anståndet med årliga Capital-afbetalningarne.
Ständer låtit öfverlemna, all möjelig sparsamhet re - Deii § Julii a» dan varit iakttagen, och att, om den nedsättning deraf, som Utskottet föreslagit, skulle bifallas , Inrättningens nyttiga ändamål uti hufvudsaken skulle nästan alldeles förfelas, så har jag ej ansett mig böra underlåta, att vid Utskottets Betänkande göra några anmärkningar; så mycket mindre, som jag med sann tillfredsställelse funnit, att äfven inom Utskottet tankarne rörande detta ämne varit delade; att i synnerhet Herr Doctorn och Biskopen Wallenberg, hvars upplysande reservation åtföljer Utskottets Betänkande, ansett saken utur den, enligt min tanka, enda riktiga synpunkten, och att (lere andra värde Ledamöter af det Höglofl. Utskottet sig dermed förenat. Innan jag likväl vidrör de hufyudpunkter af Betänkandet, som angå sjelfva anslaget för Veterinair-inrättningen , utbeder jag mig, att förut få fästa Högl. Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på ett yttrande, som förekommer deruti, hvilket, enligt min tanka, låter befara, att Utskottet vid behandlingen af detta ämne möjligtvis skulle kunna haft ett mindre afseende på den vidsträkta verkningskrets af Veterinairlnrättningar i allmänhet och den nytta de i så många hänseenden för ett Rike medföra, än saken förtjenar ; eller att Utskottet åtminstone fruktat den i Stockholm grundade sakna en sådan bestämmelse; och hvilket yttrande så mycket mera är af vigt, som den åsigt, hvilken legat till grund för detsamma, ostridigt till Utskottets beslut om anslagets nedsättning tyckes kunna hafva medverkat lika sä mycket, som svårighe - jVen 5 Juli i e. m\ ten, hvilken Utskottet funnit, att anvisa de er" forderliga medel dertill. Det heter nemligen uti Betänkandet, oell sedan Utskottet om lönerna för practices och teoretices Lärarne sig yttrat, ”att dessa löner likväl blifvit tillstyrkte under *det villkor, att undervisningen icke endast af”ser Hästläkare-vetenskapen, utan att
Äfven ecklesiastikministern Wennerberg förklarade sig i sitt förslag 1890 ej hafva något att invända mot kvinnliga lärjungars tillträde till de ombildade mindre läroverken. Frågan var dock ej så långt kommen, som man på grund af dessa uttalanden skulle kunna tro. I så väl 1887 som 1890 års förslag var de kvinnliga lärjungarnes tillträde till det ombildade läroverket beroende af kommunalstyrelsens beslut och följaktligen äfven af tillgång på utrymme och lärarekrafter. Osh enligt 1887 års förslag skulle vid ett samundervisande läroverk endast en lärarinna tillsättas och det på den minst fordrande platsen. I 1892 års nu framlagda förslag hafva dessa inskränkningar försvunnit. Visserligen skulle det om förslaget antages, bero på kommunalstyrelsens begäran, om ett läroverk skulle organiseras såsom samskola eller icke, men om en sådan begäran framställes och bifalles, hafva sedan manliga och kvinnliga lärjungar lika rätt till inträde vid läroverket. Likaså hafva lärareplatserna vid samskolorna fördelats mera jämnt mellan lärarinnor och lärare. Lä- rarinnorna, som skulle äga fast anställning, skulle med 1,500 kr. och två ålderstillägg på 250 kr.hvardera ersättas för 24 timmars arbete i veckan. Efter 55 lefnadsoch 25 tjänsteår skulle de vara berättigade till en pension af 1,200 kr. Rektorsbefattningen får dock ej innehafvas af en lärarinna. Vårsådd. Ur lifvet af Edith Forssman. Belönadt med hedersomnämnande vid Iduns stora pristäfling. åfptt bref till professorn » — den gamla &amp; \ ordentliga, men anmärkniugsvärdt fula hushållerskan öppnade försiktigt dörren till skrifrummet och framräckte ett kuvert, hvars tarfliga yttre tydligen väckt någon undran hos henne. » Ett tiggarbref, pub. » — den som skref kände visst icke, att professorn ej var den, som kastade bort allmosor åt förste bäste.
Kollegierna, som emellertid erhållit Kongl. Maj:ts föreskrift att under tvistens fortgång uppskjuta handläggningen af frågan rörande tjenslbarhelernas upphörande, afgåfvo, sedan rättsfrågan blifvit afgjord, den 11 November 1845 underdånigt utlåtande i ämnet, hvaruti Kollegierna dels hemställde, huruvida icke ny rättegång borde mot bruksegarne anställas för uppgifven underlåtenhet i fullgörandet af bruks-privilegiernas föreskrifter, dels framställde åtskilliga anmärkningar emot Kom milterades beräkningar och förslag. Vid underdånig föredragning häraf den 18 December 1845 fann Kongl. Maj:t väl icke skäl att då förordna om utförande af talan emot bruksegarne, angående privilegiernas förlust, men förklarade Sig framdeles, derest bruksegarne icke vore benägne till sådant aftal, att rättigheter och skyldigheter kommo lill hvarandra i jemnt förhållande, vilja efter sig företeende omständigheter, taga i nådigt öfvervägande, om och hvad åtgärd i denna syftning borde vidtagas; hvarjemte Kongl. Maj:t, i frågan om tjenslbarhelernas upphörande, fann nödigt att, i anledning af Kollegiernas anmärkningar, åt andra Kommilterade uppdraga en ytterligare, nuna fullständig undersökning och utredning af ämnet, hvilka Kommilterade borde, sedan undersökningen blifvit fulländad, så vidt ske kunde i samråd med bruksegarne, men så framt sammanjemkning af Kommilterades åsigtcr och bruksegarnes anspråk ej kunde tillvägabringas, sådant oaktadt lill Kongl. Maj: t i underdånighet inkomma med förslag till reglering i fråga om tjenstbarhelcrnas framtida upphörande, för hvilket förslag, utom de i Kongl. Brefvet den 29 April 18 50 Kongl. Maj.ts Nåd. Skrifvelse
Enligt denna plan skulle de i Storkyrko-IÖrsamlingen samt Adolf Fredriks, Ladugårdslands och Kungsholms församlingar befintliga skolor med 2 klasser hvardera bibehållas, 5-klassiga skolor, motsvarande det högre elementar-läroverkets liela nedre afdelning, finnas i Clara, Jacobs, Maria oell Catharina församlingar, samt i den nuvarande gymnasii-lokaien inrymmas den högre afdelning, som gemensamt motsvarade alla dessa lägre skolor. Till ytterligare styrka för denna plan, hvilken vore vida mindre kostsam och mera lämpad efter de lokala förhållandena, har Direktionen lör stadens undervisningsverk anfört, att tjenliga lokaler lör den sålunda föreslagna regleringen redan lunnes, i det Jacobs, Maria och Catharina församlingar på de sednaste åren låtit uppföra nva skolhus, fullkomligt lämpliga lör skolor al det omfång, Direktionen föreslagit och jemväl Gymnasii nyligen reparerade lokal vore tjenlig ali inrymma de högre klasserna, hvaremot, om 3:ne nya fullständiga läroverk skulle inrättas, lör uppförandet af 3:ne nya större skolhus betydliga kostnader skulle blifva erforderliga. Utskottet lär i anledning häraf fiirst erinra, att Slockholm är den enda stad i riket, hvilkens läroverk nästan uteslutande äro begagnade til stadens egna barn och endast i högst ringa mån anlitas af kringliggande landsbygd. Stadens lokala förhållanden torde, i följd deraf, böra, så vidt möjligt, vid läroverks-organisationen alses. Till följd af Stockholms vidsträckta lage blifver det särdeles behöfligt. att skolans undervisning är på flera punkter tillgänglig för de yngre lärjungarne eller dem, som äro mellan 9—14 års ålder. Att deremot fördela antalet al lärjungar i läroverkets högre afdelning, hvilket för närvarande stiger till 70, men någon gång uppgått till 100, — att fördela detta antal pä 3:ne ställen inom staden, med särskild uppsättning af Lektorer för hvarje, skulle knappast öfverensstämma med undervisningens sanna behof.
Då sålunda någon Rikshufvudbok ofver StatsVerkets inkomster och utgifter på det hela, nu icke varit författad, hafva Revisorerne vid detta tillfälle, lika som år t 8 >3 , funnit sig icke k unna verkställa någon egentlig granskning deraf, huru StatsVerkets alla intrader ingått för de ifrågavarande fyra åren och ännu mindre fullgöra det af Riksens Ständer, uti ofvanberörde Skrifvelse af den 2 Augusti i 8 i 5, upptagne åliggande för Revisorerne, att undersöka StatsVerkets tillstånd allt ifrån 18 l o års början, på grund af den beslutade Rikshufvudbok, som från samma tid skulle tillvägabringas* Till ådagaläggande deraf, att någon fullständig granskning af StatsVerkets förvaltning i sin vidd, i saknad af Rikshufvudbok, icke är möjlig, få Revisorerne , jemte åberopande af hvad i8l3ars Revisorer i deras Berättelse af d. i % Dec. samma år ariförde, upplysa, att redovisningen för StatsVerkets medel nu, såsom allt tillförene, sker dels uti Landsböckerne för StatsVerkets Ordinarie Inkomster, RandtRäntorne m. m., dels uti särskildte Bokslut eller redogörelser vid de flera Verk, der Statens Estra Ordinarie intraderr no Siks. St. Revisorers Berättelser. såsom Tull-, Postoch Charta^ Sigillatas medlen m. fluppbäras. Kongl. SiatsContoirets nu varande räkenskap per innefatta väi en generel beräkning af både Inkomsterne och tftgifterne, men hufvudsaklig gen grundad på förslag. RiksStatert, som i början af åiet författas, Upptager allt hvad för det löpande året påräknas, sn uti Ordinarie, som extra Ordinäre inkomst, tillika med det öfverskott på intraderne, som från föregående år, efter räkenskapernes afslutande, sig visar, och öfver hvad af Statsinkomsten på det hela i contant till Kongl. RänteKammaren ingår, föres derstädes vanlig CassaBok, till controll hvarå i denna del ett sammandrag uti Kongl. StatsContoiret upp* rättas.
I påföljd 'af Kongl. Maj:ts allmänna förslag om förändrad reglering i afseende på de så kallade ljuspenningarne, har Kongl. Maj:t ansett, att från anslagen till skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus borde till lönestaterua för de till denna Hufvudtitel hörande embetsverk öfverföras ett emot ljuspenningarne svarande belopp, hvarmed nämnde anslag följaktligen skulle minskas. Med tillämpning af Utskottets afstyrkande uti utlåtandet J\k 60, får Utskottet hemställa, att Kongl. Maj:ts berörde nådiga framställning må förfalla och an slagen till skrifmaterialier, expenser samt ved och ljus m. m , oförändradt på riksstaten uppföras. 22:o. Till Kongl. Maj:ts nådiga förslag, att rubriken oförutsedda utgifter förändras till benämning extra utgifter, tillstyrkes Rikets Ständers bifall. Stats-Ulshollels Ullålande, Jt? 83. 23 25:o. Uti öfriga till denna Hufvudlitel hörande anslag har någon förändring hvarken af Kongl. Maj:l blifvit i nåder äskad eller eljest ifrågakornmit, hvadan desamma uti bilagde tabell upptagits till samma belopp, som vid sistnämnde riksdag bestämdes. 24:o. I öfverensstämmelse med hvad Utskottet uti dess betänkande M SI, angående beräkningen af statsverkets inkomster tillstyrkt, i afseende på indelda räntor och ttondén, föreslår Utskottet, alt Rikets Ständers godkännande af denna Hufvudlitel med bifogade tabell, icke må lägga hinder i vägen för verkställandet af de beslut, Rikets nu församlade Ständer kunna fatta i fråga om allmän förenkling af indelta räntorna och tionden, eller deras i mer eller mindre mån skeende indragning till statsverket. Stockholm den 11 Mars 1851.
JIB det dock till sist, tilldtas oss ntt nttala den forhoppningen, att den lifshistoria, hvarur vi hiis meddelat nBgra lossyckta blad, en gBng in %tte finna en teclsnase, som med objektivitetens amvetsgranna skasphlick pL aamma gLng som sympatieus kii~: leksfidla forsttende vet ntt i sitt riitta ljus frsmstalla bilden sB val af rniinniakan som vete~lskapsiclkare~~ Souja Kovalevsky. Matematikern, fru Kovalevsky, eller det oiizr&amp;de d8r hennes betyclelsefullsste lifsgaimiug ~ t &amp; r att finna, has hittills, som vi veta, sB goc1.t som fiirbightts af hennes Biogrnfer. Blott sL, fattacl i sitt r&amp;tta s~~rnlnn~zhang, ' skulle full rattvisa, komina att slr6.nkm 3,t en kviuua, sol. Lijr till v; Plst tidehvarfs milrkligarte och intressantaste persodighater. l) 71.; En akademisk hogtidsdag. : Den senaste docentutn B.rnnisgen ~ ~ J O J I I j ilridislm f akul teten i ntgjort al.lmiiuna samtalsiimnet i akaUppsila bar nu redan demislta och littertirt iutresserade kretsnr. : D ?i den pQ samint~ gQng har icke sfi litet n1.ec1 kvinnofriigan att skaffa, ar det en helt naturlig skYikyldighet fsr dennas orgau i Svesige att taga uiinnnse notis om saken. Ett ijgonvittnes sltild.ring nf Elsa Eschelssorts disputation och dokto~~sproniotion deu 31 sistlidne inaj torde diirfor pal forsvarn sin plats i Dagny.
BancoUtskotlets den a3 sistlidne Januarii under N:o io3 aflåtne och den 1 dennes eftermiddagen på bordet lagde memorial, angående Revision öfver LåneContorens i Götheborg och Malmö för 60 H. 16* Den 4 Februarii e. m. vältning och Räkenskaper år 182g, och sedermera årligen intill nästa Riksdag. Herr Tham, Wollrath: Vid 1823 års Riksdag valde icke Ridderskapet och Adeln sjelfve Revisorer i BancoDisconten och Provins-LåneContoiren, utan uppdrogo till RiddarhusDirectionen att utse dem för alla åren intill denna Riksdag. Jag hemställer derföre, om icke 1111 samma åtgärd må vidtagas, hvarigenom tiden icke beliöfver borttagas med dessa val. Då det icke eller varit brukligt att på en gång välja dessa Revisorer för alla kommande åren intill påföljande Riksdagen, hemställer jag, om icke RiddarlnisDirectionen må erhålla uppdrag att utse Ridderskapets och Adelns Revisorer, ej blott för denna gång, utan äfven för de efterföljande åren intill nästa Riksdag. Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard: Då här blott är fråga om val af två personer, förmodar jag att detta val icke kan upptaga tiden till den grad, att deraf kan hämtas något skäl för den åtgärd Hr Tham föreslagit. Herr von Hartmansdorff, August: Om jag rätt minnes erfordras tvenne Revisorer för BancoDisconten i Stockholm, samt en Revisor och en Suppleant för hvardera LåneContoret i Landsorterne, således tillsammans 6 personer, för hvarje år. Jag tror att Ridderskapet Den 4 Februarii e. m. 245 och Adeln för närvarande har så många andra vigtigare göromål, att det ej vore skäl borttaga tiden med dessa val, som ock hittills varit öfverlemnade åt RiddarhusDirectionen. Jag instämmer derföre uti Herr Thams förslag. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridd. och Adeln, i likhet med hvad Ståndet vid sistförflutne
Tron på den gamla skönhetsläran rubbas ock af Brändes. Här finner han svar på sina estetiska tvifvelsmål, och han väljer såsom specialstudium öhlenschläger och dansk litteratur. På hösten 1870 har han återvänd t till Upsala. Inackordering hos en prestenka, dagligt och rikt umgänge, fruntimmer, kärlekssvärmeri, dagdrifvarlif och rummel — allt sedan skildradt i hans studie » Inackorderingarna ». Skämtet med hans teaterpjes, som samma höst uppfördes, tidningarnas recensioner, som behandlade honom omildt, och en väns dumma tilltag att låta trycka ett hans förstlingsdrama verkade så starkt, att han blef vild och menniskoskygg. Sa läser han Kierkegaard, skakas djupt af läsningen, blir tom, nästan förtviflad, känner sig synafull och ångrande. Der-till kommer inverkan af en egendomlig bekantskap, en student, brodern Is, som imponerade med sin » Zerrissenheit », sin djupa — ytliga — visdom, %sin Byronska intressanthet och sin Kierkegaardska experimentalpsykologi. Denne rycker från honom hans förhoppniugar, hans skaldedrömmar. Var han då icke kallad, hade han fåfängt gjort som Brand, hade han svikit fadern! Förtviflan, sjelf-mordsplaner, återresa till Stockholm. Här börjar han förakta denna falska idealitet, älska det nyttiga arbetet och finna studentans missaktning för filistern ovärdigt Skrifver så en afhandling i estetik för graden, kallar den » Hakon Jarl eller Idealism och Realism », meu gör den till en återspegling af sin egen själsutveckling. Estetiskt är den värde-lös, psykologiskt har den betydelse, ty den lemnar oss ett frappant bevis på Strindbergs subjektivism. Han börjar med den estetik, hvilken han först hyllade; bekämpar den med Brändes; uppdrager i Werther en konturteckning af sig sjelf, d. v. s. af idealisten, af förbundsbrodern och skalden-svärmaren *; afslutar med Kierkegaard och det * Denna teckning är b&amp; fullständig, att äfven Werther, lik ».