Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men då en dylik anordning möjligen kunde hafva till påföljd, att, när krigets faror hotade, Rikets försvars-styrka blefve ringare, än påräknadt vore, i fall antingen ett större antal beväringsskyldige då skyndade att begagna den medgifna rättigheten att erlägga legoafgift eller ock denna afgift icke blifvit bestämd till så högt belopp, att den erforderliga styrkan kunde dermed, äfven vid ett inbrytande krig, anskaffas; samt härtill kommer, att genom införande af en bestämd legoafgift, det till grund för Revärings-inrättningen liggande begreppet om personlig beväringstjenst lätteligen kunde öfvergå till en sådan alldeles motsatt uppfattning af denna prestation, att man i stället betraktade densamma såsom en skatteafgift, hvarigenom den förmögnare friköpte sig från ett åliggande, som endast den, hvilken icke hade råd att betala penningar, nödgades fullgöra med sin person, — kan Kongl. Maj:t, inseende vigten af dessa betänkligheter, icke föreslå vidtagandet af nu antydda åtgärd. Deremot vili Kongl. Maj:t, på grund af hvad här ofvan blifvit anfördt, härmed i nåder föreslå Rikets Ständer den förändring i nu gällande stadganden om legokarl ars antagande för beväringsskyldige, att till legokarlar må kunna få antagas äfven de, som tillhöra årets femte beväringsklass, men ingen legokarl godkännas, vid högre ålder, än fyllda trettiofyra år, så framt han icke förut varit anställd i krigstjenst, då en sådan karl kan godkännas intill fyllda trettiosju år. Kongl. Moj:ts Nåd. Prop. M 3. 19 Kong!. Maj:t förblifver Rikets Ständer med ali Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. A. F. S.. Gyldenstolpe. Utdrag af Protokollet öfver Landtförsvars-Arenden, hållet inför Hans Majit Konungen, i Slats-Rädel å Stockholms Slott den 28 Oktober 1856. Närvarande:
Secreterare för besörjandet af tryckningen utaf 374 Den 20 Julik Bihanget till RiksStåndens Protocoll; giatification ät Hr StatsCommissarien Frödelius jemte aflidne StatsCoinmissarien Lunnii Enka;förändringar och tillägg uti det vid i S15 års Riksdag fastställde reglemente för RiksgäldsContoiret; föreslagne ändringar och tillägg i PensionsStaten för Högstsalig Hennes Maj:t Bn lie-Drottningens Hofstat; S3mt slutligen rörande creditiven enligt 03 §. uti RegeringsFormen; Bunco-Utskottets, rörande återremiss af frågan om lån från Banken till Götheborgs Stael; successiv indragning af sådana Rancosedlar, sorn äro äldre än 10 år; väckt fråga om antagande af Götha Canal Bolags Actier såsom hypothek för lån i BancoDiscontVerket, och vid omsättning af de i Götha Canal D'scont derå uppisgne lån; sammanjemkning af RiksStåndens besiut, rörande ett till Götheborgs Stad beviljade lånebiträde; tryckning af BancoCommissarien Silfverstolpes Historiska Verk; Bevillning} Utskottets ^ i anledning af Vällofl.
Derjemte har Högloft. Ridderskapet och Adeln till Stats-, Banco-, Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens handläggning öfverleranat en Motion af Herr Friherre Cederström, Jaques, deruti Fri* herren, sorn, under sistförflutna Riksdag, väckt fråga om fastställande af ett nytt system för Fäderneslandets Stats-husliållning , hvars nytta då församlade Ständer erkände, men hansköto utarbetandet från sig till Styrelsen, (se Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse af den 12 Julii 3833, N:o a 6) ledd af den motsatta öfvertygelsen, att ett uti hela Stats-organisationen så allmänt ingripande förslag borde utgå från fol - 6 Stats-, BancoBertlin,-, LagOccon,-Utsk. Bet. iV.gg-. tets Representanter, och Styrelsen endast blifva medlande skiljomari mellan ,de stridiga interessena, 3 nyo utvecklat sina äsigter i detta ämne samt, med stöd af den grundsats, att för, nämsta fordringen för varaktigheten af en Monarkiskt Constitutionel Styrelse-form, sorn till sjelfva sin idé måste anses för intet annat än den till största möjliga fullkomlighet utbildade republikanska, vore enighet, hvilken, moder till alla medborgerliga dygder, sjelf icke kunde fin« nas, med mindre allas rättigheter och skyldigheter, såsom medborgare vore lika, samt att olikhet häruti alstrade stridiga interessen, misstroende , förakt för Lagarno och egennyttans seger öfver hvarje känsla af medborgerlighet, till Rikets Höglofl.
S. D. Föredrogs ånyo och bifölls RiddarhusUtskottets den i3 dennes aflåtne,och samma dag eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, i anledning af Herrarne A. Adli ers och J. Nagels ansökningar, att få uppföra Concert å Riddarhuset. Ut Supra. Justerades Irenne ProtocollsUtdrag, innehållande Ridderskapets och Adelns i plenum d. 16 dennes f. m. i öfrigt fattade beslut. Justerades ett ProtocollsUtdrag, innehållande Ridderskapets och Adelns i plenum den 16 dennes e. m. fattade beslut. Upplästes följande från nedannämnde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden: Från ConstitutionsUtskottet : Af den 10 dennes: N:o 5a. Med förslag till ändrad redaction af i3 och §§. Riksdagsordningen, i afseende på Universitetens representation. Dkii 18 November e. m. 179 Från BevillningsUtskoltet: Af den 14 dennes: N:o 52. Med voterings-proposition, angående Bevillning af KronoLotsar. I anledning af gjorde anmärkningar vid Betänkandet N:o 47» angående Porto-afgiften för Inrikes Brefvexlingen. Fi 'ån Eocp editionsUt skottet: Af den j5 dennes: N:o 237. Angående upprättande af särskilda Alphabetiska Register å de från hvarje Utskott till Rikets Ständer afgifne Utlåtanden, Betänkanden och Memorial. Lades på hordet. HÖglofl. Ridderskapet oell Adeln åtskiljdes klockan tre qvart till 10 om aftonen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. Fredagen d. 2o November 1829. Plenum klockan <) Förmiddagen. Föredrogs å_ nyo och bifölls LngUtskottets den 27 sistlidne October under N:o 126 afgifne, och den 10 dennes på bordet 5o II.
Dom-filLapit leus och Stochholms Konststorii - Då, hvad anginge allmänna Hospitalsoch Barnhus-medlon, särskilde kommitterade, som blifvit af Kongl. Majit förordnade att afgifva underdånigt yttrande, angående ordnande af hospitalerne i riket, i sammanhang med frågan om dessa inrättningars förvaltning, äfven väckt fråga om förändring med uppbörden af dit anslagne inkomster, och detta ärende utgjorde föremål för serskild behandling, samt, hvad beträffade frågan i allmänhet om indragning till Statsverket af de bland ofvan uppräknade medel ingående indelda räntor och tionde, densamma, med afseende å dessa anslags beskaffenhet, bör blifva beroende af det beslut, som kan varda fattadt angående beskattriingsväsendets förenklande, hvarom Kongl. Majit vore betänkt att göra serskild framställning, har Kongl. Majit ansett hvad angående uppbörden af ifrågavarande medel blifvit framställdt, för närvarande icke påkalla åtgärd. Hvad deremot serskildt beträffade de till Upsala Akademi anslagna mantalspenningar af de å Akademi-hemmanen skattskrifne personer; så, enär denna inkomst, hvilken, efter afdrag af mantalsskrifnings-provisionen, i medeltal för åren 1839—1848 utgjort 600 rdr 20 sk. 3 rist., lämpligast synes böra, likasom de öfrige manfalspennihgarne, till Statsverket inflyta, har Kongl. Majit täckts föreslå, att en sådan åtgärd måtte vidtagas, samt medel Ståts-Utskottets Utlåtande, No 31, Litt. A. 45 i stället ett ärligt anslag af 600 rdr för Akademien anvisas och det förslagsanslag af 620 rdr, hvartill de nu anvisade manfälspenningarne äro å Riksstatens Stde Hufvudtitel beräknade, i enlighet dermed förändras. Och som Utskottet funnit hvad sålunda i nåder föreslaget blifvit, leda till ordning ecb enkelhet i redovisningsbestyret, hemställer Utskottet, att Rikets Ständer måtte dertill lemna bifall. i 9:o. Grerningsörcn.
Stadens styrelse utöfvas af Magistraten, hvilken det tillhör att hafva öfverinseende och vård om stadens allmänna egendom, inkomster, förmåner och rättigheter, samt att pröfva och till verkställighet befordra alla, angående stadens allmänna hushållning, styrelse och förvaltning, af allmänna rådstugan, stadens äldste eller stadsnämnden fattade beslut, hvilkas utförande icke, på grund af lag och författning eller särskild stadga, annan myndighet åligger. Angående Magistratens göromål i egenskap af offentlig embetsmyndighet samt domstol i hushållningsoch ordningsmål, galle hvad derom särskildt stadgadt är. 7 §■ Fråga, sorn rörer användande af stadens allmänna egendom, inkomster och utgifter, eller eljest på stadens rätt inverkar, må ej af Magistraten till omedelbar pröfning upptagas; 1S<> utan skall, efter ärendets beskaffenhet, Magistraten först deröfver höra allmänna rådstugan, stadens äldste eller stadsnämnden. 8 §. Iler så lämpligt finnes och stadens tillgångar det medgifva, må Rådstufvurätt kunna ifrån Magistrat skiljas och hvarderas göromål åt särskilda personer öfverlåtas. Förslag härom skall Konungens pröfning underställas. 9 § (§ 63). Framställningar och utlåtanden, som ifrån stadens äldste, stadsnämnd eller för särskildt ändamål tillsatt styrelse, till högre myndighet afgifvas, skola genom Magistraten insändas. 10 § (§ 64). Magistraten eger att hos stadens äldste, eller, der sådane icke finnas, hos allmänna rådstugan, äfvensom hos stadsnämnden, framlägga förslag i alla ämnen, som stadens gemensamma angelägenheter röra. H S (S 65). Magistraten eger, der den så nödigt finner, att till gemensam öfverläggning kalla stadsnämnden att med sig sammanträda. 12 §. Magistraten utgöres af Borgmästare och så många Rådmän, som för hvarje stad särskildt förordnadt är. 13 §• Till Borgmästare utnämner Konungen en af tre förtjente män, hvilka stadens valberättigade borgare, genom val i stadgad ordning, på förslag uppfört. 14 §. Rådmän väljas af borgerskapet och förses med fullmakt af Konungens befallningshafvande. 15 §■ Rådmän äro lagfarne eller borgerlige.
Huru mycken strid uppstod icke vid förslaget om införandet af ett bättre hushåliningssätt med kronoparkerna och allmänningarna? Det var nära att duka under; men 1111 ser litet hvar, att det går framåt och halsin nytta med sig. Så kommer det visserligen att gå äfven med ekplanteringarna, fastän mina förslag nu klandras. Sedan StatsUtsk. medgifvit, hvad den K. Propos. innehåller, återstår för mig intet annat än att, inför detta hus åtminstone, få rättfärdiga mitt förfarande och visa, att jag icke lättsinnigt, utan på goda skäl och grunder förfarit; hvadan jag utbeder mig E. Ex:s och H. R. o. Ad:s tålamod för att afhöra mina skäl. Då jag emot min böjelse cmottog styrelsen öfver ekplanteringarna, insåg jag nogsamt, att denna befattning skulle ådraga mig många ledsamheter. Ett förslag var redan uppgjordt, hvilket icke var öfverensstämmande med mina åsigter (ty jordvidden 25,000 tunnland var för högt tilltagen och det begärda anslaget, i5o,ooo r:dr, till nästa riksdag mycket för drygt); och det var klart, att om det rubbades, skulle det stöta den eller dem, som afgifvit detta förslag. Jag var för mycket medgörlig att ändå emottaga denna befattning. En ny plan uppgjordes, som inskränkte jordrymden till 4° tunnlands plantering om året, således till 10,000 tunnland att successivt planteras, och penningeanslaget till 25,ooo r:dr. Den första befallning, som mig derefter gafs var att undersöka, huruvida Bispmotala-jorden var tjenlig eller icke; och då jag, vid skedd undersökning på stället, fann unga ekar topptorra nästan öfverallt, var det ett tecken, alt jorden var otjenlig. Jag lät derföre fälla en eller annan, och fann, att kärnröta redan visade sig i 4°- åriga, ja, i 3o-åriga ekar. Efter en sådan upptäckt kunde jag icke med lugnt samvete tillstyrka ekplanteringen på en sådan jord. Det var visserligen svårt att framkomma med ett yttrande, som var stridande emot ett till K.
Slutligen borde man öfverlemna till Kongl. Majit att, efter vedcrbörandes hörande och på grund af hvarje embetsverks behof, emellan de serskilda embetsverken fördela den summa, som af Rikets Ständer komme att anvisas i stället för de hittillls utgående ljusmedlen; och hafva derjemte några herrar ledamöter af bemälda Riks-stånd förklarat sig, likväl med några modifikationer, instämma i herr v. Troils reservation. Af de talare inom Preste-ståndet, som yttrat sig för återremiss af betänkandet, hafva de fleste åberopat enahanda skäl, som finnas upptagna i hr v. Troils, & G.: förenämnde utlåtande bifogade reservation och hos Borgare-ståndet har blif - Stats-UIskottets Utlåtande, N:o 80. 3 vit vrbadt, att Utskottets beslut måtte affattas i hufvudsaklig öfverensstämmelse med den af hr C. F. Wcem uti dess reservation uttalade åsigt.
Sundt läge! Befl. behag, korresp. m. fru M. Tottie, Upsala, el. lektor Johansson, Vesterås. 16 100 ark godt papper samt 100 st. [2a35] kuverter säljas för endast 60 ö r o F hos |WILH. HAGSTRÖM Pappershandel | HUDIKSVALL, [2379] H. Asch. &lt; &amp; C-.i, Konsrl. Holleverantörer. utföra af erkänd godhet Presentalbum, Praktband, Till sylttiden. bästa Diplomportföljer m. m. i lädermosaik, hermetiskt tillslutna, punsadt läder med förgyllningar etc. Hundegare o. Hundvänner! af Syltburkar, OBS. All vanl. bindning t. lägsta pris. den sedan förra året omtyckta moEn djurvän i Stockholm frågar eder, dellen, nu inkommit hos [2380] tjänstemannafamilj, bosatt i naturom någon skulle vilja skänka honom AIiE. G. Pripp &amp; Son, en ung hund eller valp af god ras (ej hynda) till sällskapshund. Djuret kommer att på det yppersta behandlas, och kan någon af eder här på samma gång finna en god husbonde åt en hund, som är er själf till öfverlopps, samt göra en verklig tjänst. Godhetsfulla svar ställas till » Djurvän», Iduns byrå, Stockholm. Syltsocker, alla sorter, billigast hos AXiB. till inackordering o c h täfling med enda dottern 1 å, 2 flickor, helst i ålder af 9 — 12 år. Undervisning meddelas i enlighet med lärokurs för flickor i högre elementarläroverk, äfvensom i musik, af en van och därjämte ovanligt duglig lärarinna, som med högsta betyg genomgått högre undervisningsverk. Öm och god föräldravård utlofvas. Närmare meddelar häradsskrifvare M. Sandberg, under adress Kibbenäs &amp; Bottneros. [2368] hos alla specerihandlare. Frågor. C N:r 700. Ä r det någon af Iduns läsarinnor, som vet, om det tinnes gamla sagor, som utförligt beskrifva älfvornas gestalt och utseende enligt folktron.
Deremot hafva R. o. Ad:s beslut, såsom jag uppfattat dem, på grund af de talares yttranden, som motiverat desamma, synts mig i de flesta läll hafva hyllat den meningen, att det inom de vigtigaste förvaltningsgrenarna hufvudsakligen bör förblifva vid de förhållanden, som nu förefinnas; och i intet fall framstår denna åsigt tydligare, än i fråga om anslagen lill 4tde hufvudtiteln. Det är fullständigt ådagalagdt och bekräftadt af kända förhållanden, att den anslagssumma, som möjligtvis kan blifva tillgänglig för flottan, är alldeles otillräcklig, för att dermed i tjen st fä r d ig t och brukbart skick underhålla 10 linieskepp, äfven om, i och för detta enda ändamål, öfriga vigtiga behof för vår marin skulle åsidosättas, liksom hvar en af vanlig erfarenhet känner, att det är en half ruin alt hygga med otillräckliga tillgångar; men icke dessmindre är det efter emottagandet af förklaratiden , som icke otydligt gifva vid handen, alt denna organisationsplan kommer att fortsättas, utan inskränkning, hvarken i antalet af skepp eller af det högre befäl, som för en större linieflotta ar afsedt, som R. o. Ad. icke allenast upphäft Ulskrs förslag att fördela materiel-anslaget, utan jemväl anvisat ökade tillgångar. Af dessa skäl, och då jag befarar, att det sätt, hvarpå statsregleitn blifvit afslutad inom delta Stånd, redan i någon mån torde hafva aflägsnat oss från det mål af samdrägt och inbördes beredvillighet, som jag hade hoppats att vi under detta riksmöte skulle uppnå, har jag funnit mig föranlåten, att, med anledn. af R. o. Adis ofvanberörde beslut, anmäla min skiljaktiga mening. Frih. Hermelin, Aug. Söderling, förenade sig uti Frih. Sprengtportens reservation. Den 15 Augusti f. iu. Frih. Hamilton, Hugo, yttrade att hon i allodelade de åsigler, Frih. Sprengtporten yttrat, och anhöll att få förena sig i hans reservation. Frih.
I likhet med Hr von Hartmansdorff, önskar jag att få betyga Utsk. min tillfredsställelse för det afseende Utsk. behagat fästa vid de yttranden, som här afgåfvos då ärendet förra gången förevar, men kan icke, hvarken med nyssbemälte ledamot eller med Gr. Mörner dela mening derutinnan, att ytterligare önska någon ändring i Utsk:s hemställan, sådan den nu afgifven blifvit. Hvad angår förslaget om anläggning af en landtbruksskola i annan provins, der man, säges det, mera än i Jemtland vore beredd och villig att dertill vidtaga vissa förberedande åtgärder, med ett ord der saken med större värma och välvilja omfattas, utber jag mig att få fästa upmärksamheten derpå, alt innevånarne i de län, hvilka äro belägna vid kusten, hafva lättare att begifva sig till de landtbruks-skolor, som finnas i medlersta Sverige än Jemtlänningarne, och följaktligen tror jag det vara mera skäl att göra något för spridande af en förståndig och väl ordnad kännedom om jordbruket i Jemtland. Alt ifrågavar. angelägenhet af Jemtlands riksdagsmän med mycket deltagande följes, är säkert; månne man ej häraf kan sluta till en i provinsen upkommande nitälskan för dess verkställande; något, som man ej a priori bör frånkänna della landskaps menighet, om ock, enär saken är ny för den, intresset för sådant ej kan genast upblossa hos vår af naturen betänksamma norrländska allmoge. För öfrigt vill jag icke, hvad sjelfva saken angår, nu vara utförligare, refererandes mig till hvad vid ärendets förslå behandling blifvit anfördt, med begäran om bifall till Utsk:s förevar. 46 Den 14 Juni. framställning; men önskar blott att göra ett tillägg, i afseende på det ord som Hr von Hartmansdorff begärt, måtte borttagas, att då nemi. efter min motsatta upfattning af detta ords betydelse, det ganska väl kan och bör begagnas.
I anledning af hos Riksens Ständer vackt motion om den lindring uti Bevillningen, som, i kraft af Eders Kongl. Majits Nådiga Resolution af den 12 Mars 1807, Kongl. Brefvet till Eullmägtige i Riksgälds-Contoiret den 15 Januari 1808, samt Riksens Ständers vid 180g och 1810 årens Riksdagar tagna beslut, blifvit Uddevalla Stads Innevånare förunnad; få Riksens Ständer i underdånighet hos Eders Kongl. Majit anmäla, att den lindring i Bevillningen, sorni 1 Art. 4 §. 11 Momentet Bevillnings-Förordningen den 28 April 1810 blifvit Uddevalla Stad beviljad, genom deras enhälliga beslut till innevarande års slut blifvit stadfästad. Riksens Ständer framhärda med djup undersåtlig vårdnad, trohet och nit Stormägtigste. Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts Underdånigste, tropligtigste tjenare och ujidersåter På Den 5 Juli. jPå Riddersk. och Adelns På Prest-Ståndets Uppläst hos Samteliga Ri!<s-Ständen den a Juli» Stormagtlgste Allernådigste Konung! Hos Riksens Ständer har fråga blifvit väckt om anslag af allmänna medel till understöd för Carlscrona Stads Fattigvårdsoch Arbetshus-inrättning. Riksens Ständer hafva uti detta ämne inhämtat, att de nödlidandes antal i Carlscrona utgör 5 52 personer, hvaribland största deler» tillhör Amiralitets-Församlingen, till hvars underhållande skulle erfordrasen summa af 10,360 R:dr Banco, hvilken öfverstege innevånarnes förmåga.
UtsÖknings-Bulken stadgas nemligen, att annan mans gods, som finnes i bo, der utmätning sker, ej får tagas, samt alt, i händelse tvist uppkommer om det, som undantagas bör, Konungens Befallningshafvande skall skjuta saken till domaren och emedlertid sätta godset i qvarstad; i följd af hvilket allt frågan, huruvida lös egendom, som finnes i annans hand, må vara fredad från anspråk af innehafvarens borgenärer, blifvit i allmänna lagen gjord beroende deraf, om eganderätten kan styrkas. Det förhållande, att lagen härvid icke uttryckligen antydt beskaffenheten af den bevisning, som i detta fall fordrades, hade i senare tider framkallat svekfulla tillställningar att genom föregifna köp undandraga lös egendom, sorn befanns i gäldbunden mans bo, utmätning för dennes skuld. Missbruken med förhemligade eller diktade köpeafhandlingar om lösören hade blifvit så allmänna och voro så uppenbara, att lagstiftningens mellankomst blef oundviklig; och uppå Rikets Ständers vid förra Riksdagen framställda förslag utfärdades ofvan omförmälde Kongl. Förordning af den 9 Maj 1835, hvarmed åsyftades alt föreskrifva sådan offentlighet å köp inom viss tid, sedan det skett, att dels några serskilda olägenheter af antedaterade köpeafhandlingar ej skulle vara att befara, dels ock den, som innehade lös egendom, hvilken han till annan person afyllrat, ej skulle kunna genom sådane skenbara tillgångar bereda sig en credit, som han icke vunnit, i händelse borgenäien egt tillfälle alt förvissa sig örn rälta förhållandet. Lag-Utskottets Betänkande j N-0 122.' 7 Erfarenheten lia.i likväl tillräckligen äclagalagt, att de missbruk, som till Författningen gifvit anledning, ingalunda kunnat derigenom minskas, än mindre förekom mas. Snarare har ett motsatt förhållande inträffat, enär Författningen anses hafva verkat derhän, att utvägarne för oredlige gäldenärer att, genom svekfulla köpeafhandlingar, kränka borgenärers rätt eller gynna en borgenär på andras bekostnad, nu beträdes under skydd af samma formaliteter, som varit ämnade att tillstänga eller åtminstone försvåra deni.
Hvart man ser, stå barn med diverse ting i händerna, och der är knappast en liten stackare, som icke i qväll kan glädja sig åt något om än aldrig så litet. Belåtna le flickorna åt sig sjelfva i de små dockspeglarne, de köpt sig, och nöjda mumsa gossarne på sina pepperkaks-svin, ja tillochmed de der två, små trasvargarne, hvilka länge och väl utan att hafva ett kronans kopparöre med längtande blickar slukat bakverken på diskarne från tomlåren, der de setat uppspetade, hafva fått en slant och gå nu med armarne smeksamt slingrade kring hvarandras tröjor till ett stånd för att göra inköp ... Och ut skola de gå, alla dessa olikartade ting från diskarne, stakarne med sina granna band, bilderna med sina skrikande färger, karamellerna med sina glänsande, fransade papper och alt det andra, ut skola de gå långt bort till fattiga rum vid malmar och tullar, ut till arma boningar i stadens utkanter, till gårdslägenheter och vindskupor, och öfver alt skola de föra med sig en liten, liten solig glimt af jul till hjertan, sammansnörda af brist, och i många fattigfolks kyffen, der bekymmer, svält och bitterhet äro hvardagsgäster, skall en skymt af glädtighet sprida ett leende öfver tärda drag, en skymt af tacksamhet kunna röra sig i tryckta bröst mot den tid, som gör menniskorna vekare och gifmildare till sinnes. Hela dagen hade Eva varit i full sysselsättning och knappast haft en minuts ledighet, så mycket folk hade oupphörligen trängts derinne i den lilla cigarrboden. Alla de vanliga kunderna, hvilka hade lådor stående för sin räkning, hade försett sig med tredubbla förråder, röklystna gubbar hade utvalt sjöskumsmunstycken åt sina lika röklystna herrar söner, unga bokhållare hade köpt cigarettpaketer i massa, och alla utan undantag hade de för henne haft ett vänligt ord, ett skämt eller en önskan om rolig jul.