Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer uii 4-de punkten föreftagne antal af de till Werkcts drift nödige Ewbets. och Tienstemän, samt öfwer den till indragning projekterade Betjening, sedan den blifwit hörd, utan ock att uppgifva hwad Kongl. Directionen k öfrigt anser nödigt böra iakttagas till beredande af werk, ställighet ä RiktenS Ständers om MagazinSWerkets framtrda förwaltning fattade Besi«t; sä fär Kongl. D.rectionen följande wänligen förmäla: Säsom den underdäniga ffrifwelsen inne. häller, hafwa Riksens Högloft Ständer wid öfwerwägande af Magazins. Inrättningens wig. tiga bestämmelse att till Landtbrukets upphjel, pande och säkerhet bäde i bättre och sämre är bereda ett nägorlunda jemt pris ä Spannemäl; att understödja behöfvande Orter i Riket, att fö - 446 Den rz >L>cxte:n.ber. förekomna kungerSilöd i mistwäpt sr, att fylla Stats Werket S behof utöfwer Stats-Werkets egne tillgängar i Spannemäl, samt att ivid inträffande krig dermed förse Rikets Fl c.'tor och Armöe, med öfwertygelse funnit Magaz.n Inrättningens wäsendteliga inflytelse pä S - ängs wälständ sami om nödwondighetcn af erst ib> hällande, och i anledning deraf till KonA, Ma:ttS Nädiga bifall öfwerlemnat de till .Mech-' !mförwaltningeu nödige och till ändamål - -ck e grunder.
tillstyrka, det alla förordningar och resolutioner om rang böra till sin verkan upphöra och utan afseende å stånd af tjenstemän ej annorlunda i akt tagas än till att utröna kompetensen vid förslags upprättande, samt i anseende till duellsbrott och hvilka under duellsplakatet måge begripas; börande för öfrigt, så till de utsatte böter som i tillämpningen till borgerliga umgänget, de anses vara alldeles afskaffade; men hvad * beträffar etiketten vid det kongl. hofvet, så fordrar Eders Kongl. Maj: ts höghet och rikets värdighet, att dermed förblifver efter förra vanligheten. » Om detta beslut någon gång kom till verkställighet, så blef det åtminstone icke långvarig tillämpning af denna rangutrotning. Lätt kan man förstå, att en så prakt-älskande och för ceremonier fallen konung som Gustaf III icke skulle vara hugad att afsäga sig den glans, som i viss mån rangordningen förlänar monarkien, och då han sex år efter sedan detta rangbeslut fattats, gjorde ända på 1720 års regeringsform, så fick också 1766 års rangsafskaffningsbeslut tillhöra de » utväxter », som samtidigt afskaffades, om till verklig fördel eller icke lemnar jag derhän. Sedan den. tiden har rangen oförkränkt bibehållits, ehuru dess kurs på ett allt mer märkbart sätt fallit. Dessutom hafva rikets ständer på en annan väg gjort, att extra rang icke är så begärlig som förut. Man har nämligen beskattat rangsjukan. Riksdagen 1834 — 35 belade nämligen karaktersfullmakter med en bevillning, som än i dag utgår. Den bestämdes då till sex procent af beloppet af det stämplade papper, hvarmed den handling, genom hvilken titeln blifvit meddelad,är belagd. Denna skatt höjdes sedan till tio procent af samma belopp, och den utgår så ännu.
Uti förut åberopade memorial har Öfver-direktören, beträffande denna fråga, anfört, att, sedan E. K. Maj:t dels, enligt nådigt beslut af den 28 Maj 1856, icke funnit skäl bifalla Öfver-direktörens förslag om landtmäteri-examens förläggande till universiteten, dels ock under den 27 September 1860 förklarat den väckta frågan om meddelande vid Skogsinstitutet af undervisning äfven åt Landtmäteri-elever för närvarande böra förfalla, ingen annan utväg syntes återstå för bibringande åt nämnde elever af den theoretiska bildning, som fordrades för godkännande i landtmäteri-examen, än att de, såsom hittills, undervisades i hufvudstaden genom särskildt dertill af Öfver-direktören anskaffade lärare; men att, då Landtmäteri-eleverne i allmänhet vöre i hög grad medellöse, samt icke blott alla andra ynglingar, som ämnade inträda på den civila embetsmannabanan, undervisades på allmän bekostnad, utan Staten äfven aflönade lärare vid skogs-, landtbruks-, navigationsoch teckniska läroverk, ifrågavarande elever jemväl borde hugnas med undervisning på allmän bekostnad, hvartill ock medel blifvit under sednare åren af E. K. Maj:t i nåder anvisade; varande för omförmälda ändamål af Öfver-direktören beräknade 3,000 R:dr årligen, hvarmed skulle aflönas 3ex särskilde lärare, och genom hvilka medels beviljande tillfälle skulle beredas att, till gagn för landtmäteriyrket, öka fordringarne för godkännande i Landtmäteriexamen. På grund af hvad sålunda blifvit upplyst och anfördt, hafva Rikets Ständer, som ansett billigheten fordra, att Landtmäteri-elever, ej mindre än öfrige, som bereda sig för inträde i Statens tjenst, kostnadsfritt erhålla den derför erforderliga undervisning, till arfvoden åt lärare för Landtmäteri-elever beviljat ett årligt anslag af 3,000 R:dr, att på Landtmäteri-kontorets stat uppföras. ll:o.
1 öfrigt anhåller jag , att betänkandet måtte blifva uppläst, så att man får deraf finna, att Konungen ej äger rätt att utfärda förbud emot utförsel. Grefve Cronhjelm: I Utskottets betänkan de sorn är antagst , finnes uppställdt, att det tillkommer Regeringen att i reciprocitetsväg vidtaga prohibition. Jag tror icke att något förbud i afseende på reciprociteten kan vara nyttigt, om ej för att blott räcka 2 a 3 månader, och derigenom tvinga utlänningen att ingå på de vilkor man önskar , men jag underställer dea siste värde talaren, om det är möjligt att vidtaga någon reciprocitet utan att kunna förbjuda exporten af inhemska varor. Om Engelska Regeringen bestämde, att man ej hit finge utföra Salt, Socker, Caffe, Scc. så måste vi tvinga den i reciprocitetsväg, att tillåta det, derigenom att vi säga, att vi i sådant fall icke tillåta att dit utföra Stockar, Läckten, Bräder m. m. Jag protesterar således emot den vådliga principe, att lägga högre tull på slantar, än pä annan förädlad koppar. Jag Den 20 Augusti f. rit. kan ej inse, hvarföre icke lika förmån bär vara lemnad åt bägge artiklarne. Friherre Wrangel: För mig är det omöjligt att fatta, huru utförseln kan hafva något sammanhang med utförseln af varor. Utförseln är alltid nyttig, och jag är öfvertygad, att Kongl. Maj:t ej äger rätt att förbjuda den, Första punkten uti det bifallne betänkandet lyder sålunda : ”Att en allmän Frihet må för”unnas, att, emot en afpassad Tull, i Riket in”föra alla utländska varor, beroende undantag ’’häruti på Kongl. Majus Nådiga pröfning; Att *’följakteligen alla sådane varor, hvarmed Hanael kan i Sverige drifvas, må uti den Tull”bevillningstariff, sorn a? Riksens Ständer nu ”fastställes, intagas, samt lämplig tull derå föreslås ; Och att Riksens Ständer hos Kongl. ”Maj:t i underdånighet anhålla, atti den händelse Kongl.
Det skulle mähända förmrdas att drfle Intendenter, iärdeles Förråds ^ntendentcn, lär mer att skota än han kan medhinna; men om man be - Dm ro Janu^rii. 6 ty besinnar att de mängfaldiga smä detaljer Krigs, Colleqium nu bestrider genom omedelbar relation med hwarenda Bataljon och hwarkenda liket eller stort Förräd eller Upplag i hela Riket, nu sammanfläta ularbctade i detaljen af dem som kanna specialiteterna t orten, till Sex redan formerade hela delar*), stoll fördelen al denna ordning troligen ej allenast uppwäga de indragna personernas arbete, utan ock krälwa personellen ide nu förest-gna Kontoren mindre talrik än i desta dctoljer förut ersordrotS. Arbetssättet i KrigSCollegium, Moni redar* gtfwit all den förenkling ett sä bestaffodk Werk, med bibehälllt afseende pä l ödig kontroll, hofwa bör, ingär werkstalldart t denna organisation Alla upphandlingar stola ste i uärwaro af GeneralJntendenlen och begge Jnrendentern', och kan KriasMinistern i dttka Departement, dä ho..om godt synes, adjungera sin GeneralAdjutant, General, FaltTogmästaren, Cdesen för Fortifikation, elier hwilken Div'sionöGeneral han behagar, alle som de -förekommande ärendena synas biträde och upplysning kräfwa; men GeneralJnkendenten för, utan afseende pä grad, alltid order i Departementet, dä KrlgsMinistern icke är närwarande. Deste Embetsman, om de längre eller kortare tid i Departementet biträda, kunna dock derföre icke rrhä»a näara särskilta arfwodeu Alia bestuk utfärdas i KrigeMinisterns namn. Förenämde begge Departement tror jag, hwad den ArmeenZ längre fram föreslagna fördelning pa Sep Drwisioner. Den io Januarii. ten praktiska delea angar, kunna werkställa hwad till Armens rörlighet hör.
Utom de stora fördelar, som den ifrågavarande jernvägs-auläggningen skulle tillskynda jordbruket inom orten, skulle icke mindre än 17 bruk, nemligen östra och vestra Kohlswa, södra och norra Gisslarbo, Jönsarbo, Bernshammar, Nyhammar, Norrhammar, Karmansbo, Uttersberg, Skinnskatteberg, Baggå, Maglinsbo, Riddarhyttan, Ferna, Bockhammar och Kedjebo med en årlig tillverkning, under nuvarande förhållanden, af något öfver 200,000 centner jern-effekter, motsvarande omkring ^10:del af Sveriges hela jern-export, kunna föra icke allenast dessa effekter på oftanämnda jernväg, utan äfven gagna bergslagen att uppforsla dess förnödenheter af spannmål, sill och salt m. m. Efter noggranna beräkningar erfordras nu för jern-effekternas nedforsling och Motioner hos Ridder skåpet och Adeln 1862. 311 lornödenhetsvarornas uppsändning icke mindre än 60,000 kördagsverken, eller mer än 200 för hvarje arbetsdag på året. Bolaget, hvilket, såsom förut nämndt är, består hufvudsakligast af bruksegare, har flera gånger varit betänkt på att, utan alla bidrag af statsmedel, verkställa denna kommunikationsled, men dels till följd af de sedan flera år tillbaka allt mer och mer tryckta jernkoujunkturerna och penningeräntans stegring, samt dels de stora uppoffringar, som måst göras i och för jernhandteringens utveckling och de dermed i sammanhang stående betydliga uppoffringar i och för uppförandet af förbättrade jernförädlingsverkstäder, har gjort, att alla de bruksegarne till buds stående medel blifvit tagna i anspråk, hvadan denna jernvägsanläggning icke, utan Statens mellankomst, har utsigt att komma till stånd.
Alt. en viss egendomlighet på åtskilliga ställen, der förtrycket varit odrägligast, förefinnes, är utom tvifvel; men allt efter sorn förtrycket undanrödjes och hatet och fördomen försvinner, bortfaller äfven hvarje sådan afsöndring, hvarje egendomlighet i seder och förhållanden, som deraf alstras. I Sverige, der judarne alltid in praxi varit humant bemötta existerar redan nu igen dylik skiljemur, sorn af kortsyntheten och illviljan kan åberopas såsom skäl. På alldeles samma sätt är det med de öfriga politiska skäl, som anföras mot jude-emancipaiionen. Utan pröfning och med ett förvånande lättsinne vill man vältra hela skulden och följderna af två årtusendens omenskliga hat och fiendskap pä de svagare, som just varit offren härför. Man förebrår sålunda judarne, att de icke innehafva någon hög ståndpunkt i moraliskt hänseende, Man ser i detta fall icke pä erfarenheten och till de nu existerande judarne, utan håller sig till det abstrakta ordet ”jude,” till hvilket man låter sin fantasi med tillhjelp af gamla fördomar, ammsagor och harnkamraartraditioner skapa en högst äfventyrlig bild. Allt ondt, man varseLilifver hos en jude härleder man från hans egenskap af Mosaisk trosbekännare och allt det goda, som kommer från detta håll, reflekterar man icke på eller skrifver det på mensklighetens allmänna räkning. Händelsen är nu den, att bland judarne, liksom inom hvarje större samfund af menniskor, finnas personer af de mest olika slag; de räkna ibland sig, liksom de christna, kloka och dumma, snillrika och råa, redliga och oredliga, flitiga och lala. För vår del kunna vi icke annat än med beundran se den 2* 20 Den 19 Mars f. m. ståndpunkt judarne i moraliskt hänseende intaga.
Banco hvartill kommer värdet af 243 Lispund Hö å 10 sk. för Nummer-Hästen 5o: 3o. —■ halmen anses godtgjovd genom spillningen 7 tunnor 19 kappar Hafra . a4* 4°- IC>. Dragon-Hästens inköps-pris, 200 R:dr, fördeladt på 12 år. a;ne karl-monderingar och 1 Häst-mondering, tillhopa värde ungefär 200 R:dr, för hvilka betalningen, enär årliga rindet bålls-koslnaden inberäknas, skäligen kan fördelas på sex år s ... - biköp af kreatur och sängkläder, handpenningar m vid pass 16: 32.- 33: iG. m. 4: 16. Tillhopa Banco R:dr 147: 16. 6. hvilket tillsammans med Dragonernes underhåll å 76 R:dr 16 sk. skulle för hvarje Rustnings-Nummer utgöra 223 E:dr 32 sk. 6 rst. Banco och tillhopa det i Länet inroterade 279 Rustnings-Nummer, 6a,4o5 R:dr 43 sk. 6 rst.; bock afgå derifrån Augments-afgiften oell Rusthållsstammarnes ränte-frihet hvilka förmåner på hvarje helt Rusthåll kunna antagas till ungefär i3oR:dr binco i spannmål och penningar sammanräknade; Och som dessa till Rustj1 ergens bestridande anslagna räntor, förvandlade i penningar, enligt Tallen utgjort 36,23 r R:dr 34 sk. 6 rst. ärligen, befinnes det, att Rustliåf^n, es egen kostnad i det hela bestått af 26,174 R.'dr 8 sk. och således för ^arje Nummer, per medium, varit g/f. Rrdr Banco; Hvilket kostnads-belopp p Val för framtiden bör i icke obetydlig molm förminskas genom det af Vljsthållarne detta år vidtagna, ofvanomförmäldta, beslut rörande sättet hädanefter besörja om Corpsens beklädnadsoch monderings-anskaffande underhåll.
Stånd hufvudsakligen blifvit anmärkt, att dessa Tjenstemäns befattning nu mera, i anseende till deras förökade göromål, och då de till betydlig del skola bestrida Kronofogde - Sysslorna, vöre af den vigt, att personer af Allmogen icke skola kunna dertill antagas, samt att följaktligen, och på det Tjensterne måga kunna besättas med skickliga personer, hvilka nu, i anseende till de bestådda knappa Lönerna , allmänneligt icke kunna erhållas, en fullständig Löne-Reglering och förbättring i deras aflöning borde ske, helst den uppgifna utväg, att de Länsmän, hvilka sakna Boställen, kunde förses med Bohemman, icke skall svara emot behofvet och icke heller vara att vidtaga, i anseende till brist på Krono.Lägenheter, som dertill kunna upplåtas. Btn 11 Maj. 219 I anledning häraf får Stats-Utskottet upp. lysa: att Länsmännen i allmänhet hafva indelta Löner, utgörande tillsammans i persedlar och penningar efter Jordeböckerna 3200 Ridr 3; sk. 2 rist-, och i Spannmål efter Kronovärdi, å 36 sk, tunnan, 289 Enir 30 sk. !I r:st., samt dessutom i contant 2170 Hulr [7 sk. 8 r:st., hvarförutan största delen är försedd antingen med Boställen, eller med Bohemman.
I n g e l o h, Aiirore, fi: öken, Sdtsjöbndeii. Iiigeströiii, Fn.iiiiy! frii, St~oclzlioliii. Isn: i.csoii, Stiiin, frökeii, Vilin! Korsiiiis. l: sncsoii, Lotteii, fru, Stockholin. lisnnsoii, .Hilinn, frökei~, He: .niis: liid. Ieborg. RIUIBrtn, fi.iiIic ?ii, Stock1i0iii.i. Isoz, Eiiiiiin, frn, AtI: i, Vngiiiiiirnd. Jncob, Prcriiii~ie, f rii, r \ speiiiis, Leriiiii. I ': ~cohsen, t \ iiiancln., frclreii, li9nriesti1.d. J ': ilcol.w.oii, Alidn, irölmi, 13kehy, \ Treii %. Incobssoii, C! : i.rn, fröken, Liiiköpiiig. I ': ~col~soii, Evn, Ekeby, Vreun. Jnlcobssoii, Iriii., frfiken, Neder blek Jncol&gt;soii, Jennctte, fru, Stoclzliol iii. J ' niiclte~ V. liiir.zdsliöfdiug, Shröiiisberg, Orrestn, Jniisseus, Enicl k, frii, ' Stoclrliol iii. Jcnnaoii, Elleii. frölteii, Lidltiipiiig. Jciltzeii, Eiisnbctli, fru, Stocklioliii. J ' oliniissoii, Agnes, fra, Liiilzöpiiig. Jolin.iissoii, A ' iiiin, fru, Siiiirlsvnll. Toliniissoii, Klnrn, friilieii, Gefle. Jolinnssoii, Edln, fru, Kyliögiiig.
Hvarje rabatterad obligation, tillhörande ett amorteringslån, medförde nemligen för sin innehafvare hoppet, att vid nästa dragning kunna få den inlöst mot kontant al pari, och ju större rabatten vore, desto större blefve vinsten. En lång erfarenhet hade bekräftat, att obligationer med hög rabatt och låg ränta vore begärligare och omsättligare, än vid motsatt förhållande. En 3-procents ränta å 60 procent beredde sin innehafvare möjligheten att vid nästa dragning göra en vinst af 66J procent på sitt insatta kapital, och alltså, efter samma räntefot, erhålla en ränta å 5 procent. Sveke honom hoppet vid dragningen, åfersfode honom spekulationen på fondbörsen, der omsättligheten underlättades af det större rum, rabatten lenrriade åt spekulationen. Förhållandet med de perpetuela räntorna vore i sistnämnda hänseende detsamma. Nu, ehuru det vore obestridligt, att obligationer med fix ränta, ställda på amortering genom utlottning, lika väl som premie-obligationer, kunde åt sina innehafvare, om de gynnades af lyckan, bereda utöfver insatsen en snar vinst, hade likväl de, som med så mycken skärpa uppträdt mot premie-obligationssystemet, icke mot de förra haft något att anmärka, eller funnit dessa innefatta något af det lotterispel, som genom lag skulle vara förbjudet. Denna inkonseqvens i bedömandet af tvänne, till sin grund lika förhållanden, finge emellertid 14 Stals-Ulskottels Utlåtande N:o 22. sin förklaring genom antagandet, att man i fråga om premie-obligationerna fästat sig särskildt vid de till en del stora vinster, som höra till deras system. I afseende å lagenligheten af den anmärkta åtgärden — och endast om lagenligheten vore för ögonblicket fråga —• borde likväl nämnda omständighet, eiler vinstens större eiler mindre belopp, icke kunna rättsenligt utöfva någon inverkan på bedömandet. Kongl. Förordningen den 21 Mars 1844 handlade endast om lotterier i den betydelse, de efter allmänt stadgade begrepp ega, eller betraktade såsom inrättningar, der spelaren för möjligheten af en vinst, större eller mindre^ riskerar förlusten af sin insats. Ur denna synpunkt förbjöde nämnda förordning »enskilda lotterier», eller sådana, som af enskilda personer kunde inrättas, men yttrade intet om lotterier inrättade af Staten.
Arméens pensionskassa. Kassans räkenskaper, hvilka undergå granskning af delegarnes egne Revisorer, utvisa följande förhållande emellan inkomster och utgifter: Debet. Balans från år 1858: Uppbörd: Ersättning för andel i Wadstena krigsinanshus-kassas inkomster 103,899: 23. Dito för mistad inkomst af lönebesparingar 47,100: — Extra statsanslag för pensioneringens upprätthållande 85,500: — Hyresmedel 3,327: 50. Bilaga Litt. P. till 1861 år» reviaioni-berättelse, angåend* »tat»-verJcH, sid. 98. Debet. Balan» från år 1858: Tillgångar Uppbörd: Statsbidrag Delägares bidrag Räntemedel Ersättning från Arméens pensionskassa Observationsinedel Besparade pensioner Tjenstemanna-fondens bidrag till enskilda enkeoch pupillkassan S:r Summa Credit. Utgifter: Pensioner och begrafningshjelp Förvaltningskostnader Afskrifningar och restitutioner Till enskilda enkeoch pupillkassan Balan» till år 1860: Tillgångar Tjenstemanna fonden. Allmänna enkeoch pupillfonden. Enskilda enkeoch pupillfonden. Gåfva af en gammal tjensteman. Balans frän år 1858: Utgifter: Ofverskottsmedel, tillkommande Riksgälds-kontoret 15,474: 57. Balans till år 1860: Utlånta medel jemte räntor 3,762^227: 75. Pensionärernes antal vid den 30 Mars 1859 verkställd pensionsreglering utgjorde: å allmänna pensions-staten : Pensionärer. Debet. Balans från år 1858: Uppbörd: 1859 års kreditivsumma 150,000: —• Utgifter: Balans till år 1860: Behållning, innestående hos Rikets Ständers Riksgälds-kontor 287,324: 56.
Alla praktiska statsman, som sysselsatt sig med begrundandet af national-hushållningens verkliga väsende, äro derom ense, alt inrikes-handeln, som grundar sig på spridandet af lauders egna naturoch industri-alster, är vida väsendtlig 3iG Den ag Juli f. ra. gare för folkens välstånd och trefnad, än den sorn sysselsätter sig med utoch införsel af varor. Den förra bör derföre af dem, som äro kallade alt deltaga i Rikens näringslagstiftning, ställas i främsta, deri sednare i andra rummet. Men så har icke saken blifvit behandlad , hvarken af förra, eller nu var. Beviiln.Utsk. allt sedan 1823. Våra ekonomiska lagstiftare hafva då och sedermera tillvägagålt i ett alldeles motsatt förhållande. Inrikes näringsfriheten och inrikes handeln hafva lemnats å sido; och importhandeln har blifvit mer och mer frigjord, saldo utländska varu-producenlen till gagn. Man har velat ställa inrikes-producenten i full täflan med den utländska, men lemnat den inländska kraften qvar i sitt fordna, af svåra författningar bundna, tillstånd. Man bar sålunda företagit husets byggnad i förvänd ordning, man har börjat arbeta på den nya öfversta våningen, innan man försäkrat sig om husets gamla grundvalar tåla denna påbyggnad eller ej, — ja, innan man ens väl öfvertänka om denna öfvervåning någonsin kan eller bör uppföras, förrän hela den bildade verlden blifvit förvandlad till en enda stat och alla nuvar. stater till provinser i den allmänna verldsstaten, — en tilldragelse som väl kan i tanken uppfattas, men tvifvelsutan aldrig i verkligheten kommer att äga rum. För en sådan tänkt stat är den berömda theorien om en fullkomligen fri handel beräknad, icke för de förhållanden, som i verkligheten nu äga rum. Theorien duger således icke för staters inbördes förhållanden; men den bör vara ett föremål för successiv tillämpning inom hvarje stat särskildt för sig. Fri näring och handel inom staten; klokt begränsade handelsförhållanden staterna emellan, — se der den grund för näringslagstiftning, som jag vågar påstå vara den enda rätta, samt för alla stater utan undantag tillämplig och satint välstånd frambringa nde!
N',r 89, go. 706 Prof. Utclr. d. 27 Junii 1818. S. D. Föredrogs ånyo serskilta Utskottets den 17 dennes afgifne och den 25 i samma månad på bordet lagde Betänkande, angående föreslaget antagande af ett ökat antal Betjening vid Eands-Cancelierna och Lands-Contoiren; Och fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, med gil* lande af Utskottets Betänkande, öfverlämna detsamma jemte Friherre Cederstrutns, Jaeob, der* -vid afgifne yttrande till den Comtnifée, hvilken i afseende å eh allmän ny Reglering af Rikets Embeten och Tjenster lärer komma att af Kongl* Maj:t i Nåder tillförordnas. S. I). Vid forhyad föredragning af Stats-» och Banko-Utskottens den 23 dennes afgifne samt den 25 derpåföljde på bordet lagde Utlåtande öfver Kongl. Majus Nådiga Proposition af den i-2 dennes, rörande behofvet af serskilte penningetillgångar till upphandling afSpannemål, blef berörde Utlåtandes i anledning af dervid gjorde anmärkningar, till Statsoch Banko-Utskotten återremitteradt* S. D. Föredrogs ånyo Banko-Utskottets den 23 dennes aflåtne och den 25 derpåföljde på bordet tagde Memorial, angående val af Deputerade för Riks-Stånden, till förrättande af de årliga Revisionetne öfver Riksens Ständers BankoDiskontverk, och fann Ridderskapet och Adeln för godt, att samma Memorial gilla: med tillägg att åt Riddarhus-Direktionen skulle uppdragas, att hädanefter som hittills årligen utse ?:ne Revisorer af Ridderskapet och Adeln, hvilka komma att deltaga uti Revisionen af Banko Diskont-Verkets förvaltning och Räkenskaper. Pro;. Utdr. d. 27 Junii 1818. 707 S. D.
Cederström, enligt hvad styrkt Vore, egde tillgång till gäldande af hvad dem sålunda ålagdt blifvit, instämde sterbhus-delegarne Banken till Kongl. Svea Hof-rätt, med yrkande om Bankens förpligtande att till fullo ersätta sterbhusdelegarne all den skada och förlust, som i följd af ofvanberörde förhållanden uppkommit. Genom Dom den 3 Maj 1848 utlät sig Kongl. Hof-rätten, att, emedan det af Kommissarierne i Rikets Ständers Bank den 20 Maj 1809 utfärdade, här ofvan anmärkta köpebref, visade, att försäljningen af Eketorp, Samuelsås och Sadelmakarekrogen å Banko-auktion den 17 i nämnde månad och år egt rum till följd af dåvarande egarens, Under-stallmästaren, Friherre Cederströms framställda och af Banken bifallna begäran att sagde fastigheter, så - Banko-Utskottets Utlåtande JW 21. 5 sorn varande i .sambruk med de hos Banken för lån pantsatta oell förståndna samt för Bankens räkning uppbjudna och värderade säterien Norra och Södra Lisma samt frälsehemmanet Upsala kunde fä i ett utrop med den å Banko-auktion utbjudas; thy och då, fastän Banken bilällit omlörmälda begäran oell sedermera efter försäljningen å fastigheterna köpebref utfärdat, Banken likväl icke vore såsom säljare till desamma att anse, samt stadgandet i 5 mom. 4 § af Kongl. Resolutionen den 30 April 1689, att Banken skulle vara vederredo hemula hvar och en allt hvad som under auktion säljes, icke kunde, vid betraktande af nämnda författnings innehåll i öfrigt, tvdas derhän, som skulle Banken vara skyldig stånda i hemul för sådana fastigheter, hvilka icke varit såsom pant i Bankens hand, ehuru de på egarens begäran blifvit å auktion i Banken sålde, prölvade Kongl. IJof-rätten, med ogillande af käromålet, rättvist Banken derifrån befria.