Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vill påminna mig, att LagUtskts betänk, öfver Just.ombudsmannens instruction, hvilket ar från R. o. Ad. återremitteradt, ännu icke från LagUtsk. återkommit. Uti delta betänk, voro anmärktnr gjorda af den beskaffenhet, alt man väl icke kunde säga dem innehålla något klander af Just.ombudsmannens förvaltning, men likväl sådana, att delta Stånd ansåg dem böra inom Utsk. komma under öfverläggning och rättas. Jag hemställer lill Ståndet, 0111 det är lämpligt alt välja Just.ombudsman, förrän den person, som nu finnes befattningen innehafva, erhållit decharge derför. Ett sådant brådskande, som det nu föreslagna, kan jag icke finna vara af behofvet påkalladt, och det är alldeles oformligt. Jag afstyrker således delta Stånd att utsätta någon tid till Just.- ombudsmans-val, förrän LagUtskts betänk, återkommit och blifvit afgjordt. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, i anledn. af det förhållande Hr von Hartmansdorff omtalat, Hr Landtm, förskaffat sig underrättelse inom LagUtsk., huruvida Utsk. ännu afgifvit sitt svar på den återremiss uti det ifrågavar. ämnet, som R. o. Ad. beslutat, och dervid erhållit den upplysning, all frågan vore afgjord och troligen denna dag skulle till Stånden inkomma; på grund hvaraf Hr Landtm. D c 11 25 A j> r i I, troll sig kunna instämma med de öfriga Talmannen i föreslående af den 6 Maj, då säkerligen innan dess icke allenast svaret från LagUtsk. hunnit inkomma, utan ock tillfälle blifvit för Ståndet att besluta öfver detsamma. Hr von Hartmansdorff: För min del är det af ingen vigt, hvilken som innehar Just.ombudsmans-embetét. Det är således icke för personens skull jag yrkar uppskof; men oformligheten att besluta valet, förrän det ifrågavar. betänk, varit under pröfning, tyckes llr Frih. o. Londtm. sjelf redan hafva erkänt. Månne det derföre icke vore skäl att uppskjuta framställningen till
Då förhållandet är sådant, är R. o. Ad. visser ligen oförhindradt att besluta på det sätt R. o. Ad. finner för godt i afseende på det från BondeSt. inkomna prot:s-utdr.; men jag täger mig friheten göra en invändning emot Hr Hjärnes förslag. Hr Hjärne har börjat med att säga, att jernvägsfrågan är en bland dem som bäst egna sig för en gemensam öfverläggning emellan de 4 Stånden ifall man dervid hade beslutande rätt. Det är klart,- att om vid de gemensamma sammanträdena en sådan rätt ägde rum, tror jag att alla frågor egnade sig för en dylik behandling, Be n 13 M aj e. m. 811 och icke företrädesvis jernvägsfrågan; och man skulle derigenom naturligtvis göra en stor vinst i både tid och möda. Men nu är det icke så, och då är det nödvändigt att taga i betraktande huru saken under befintliga förhållanden bör behandlas. För min del måste jag säga, det jag tror att det blir ganska svårt att inskränka discussionen inom det financiella området, och då BondeSt. tillkännagifva att det önskar en sådan inskränkning samt BorgareSt. berättas hafva beslutat att frågan i sin helhet skall blifva föremål för öfverläggningen, tillåter jag mig att fästa upmärksamheten på några skäl som tala för antagandet af detta sednare förslag. Det är temligen allmänt bekant, att när man talar om jernvägar, så menar man dermed icke blott den financiella sidan, utan äfven frågan i sin helhet och förnämligast i hvad den rörer lämpligheten af att nu fatta ett beslut ang:de ett fullständigt jernvägssystem, — ett beslut, som äfven komme att binda blifvande Ständereller att inskränka sig till hvad sorn under tiden intill nästa Riksdag kan verkställas, livar och en vet, att när jernvägsfrågan förekommer i samtal man och man emellan, så är det denna< sida deraf som mest afhandlas, och jag tror således också, alt det blir den sorn det blir af största intresset att få höra ledamöter af alla fyra Stånden utbyta sina tankar om.
Formen af den vexelrörelse, sorn BancoUtsk. har föreslagit att reglementera för Bankens Fullmäktige, synes mig vara på ett tillfredsställande sätt ådagalagd. Invändningar hafva blifvit gjorda deremot,'men jag anser för min del, att hvad Hr Nordenanckar anfört, har åtminstone till det mesta vederlagt dessa invändningar. Jag förenar mig hufvudsakligast uti Hvad Hr Nordenanckar anfört, äfven i den kritik, som han gjort på Hr Skogmans reservation, hvilken jag egentligen icke anser innebära annat än ett itererande af det redan gifna påbudet af BancoUtsk. alt emot depositionsbevis utbetala Svenska bancosedlar. Jag kan således icke eller gilla den åsigt, som af Hr Skogman blifvit uttalad, ulan förenar mig fasthellre uti den, som blifvit tillstyrkt. I afseende på sjelfva vexelhandel skulle jag vilja göra den erinran, som före mig blifvit gjord af Hr von Hartmansdorff, nemi. alt det icke passar alldeles in med rörelsen på vår börs alt utsätta 67 dagar såsom villkor för vexelhandel. Här finnas verkligen vexlar utställda lill 90 dagar och kauske derutöfver. Jag vet således icke, hvarföre Baneofullm. skulle förmenas alt tillegna sig sådana vexlar, om de i öfrigt voro lika goda. BorgareSt. har gjort en inbjudning till R. o. Ad. alt förena sig uti dess beslut rörande stadgandet i första punkten. Jag skulle visserligen vilja lill en del instämma i denna BorgareSt:s inbjudning, men ieke i dess helhet. Ganska riktigt synes mig BorgareSt. hafva gjort R. o. Ad. uppmärksamma derpå, att om man bestämmer 128 sk. t. ex. per H:br b:co r:dr, då betalningen sker efter 67, eller 8 dagar, såsom BorgareSt. här säger, så skulle i förhållande dertill för en längre tid summan förminskas.
» » Fröken själf afgör, » klippte den andre högdraget af. Ä r han kanske er b r o r? • » Har han rätt öfver er på något annat sätt? » Tystnaden sänkte sig ned mellan d e tre. Herr Birgers pulsar stodo stilla, hela hans varelse gick u p p i väntan på ett svar, hans ögon hängde fast vid hennes mun, m e n Tatjana fortsatte att tiga. Endast hennes händer, som höllo rosorna, darrade häftigt. » Nej, han har ingen rätt öfver mig. » Tvänne svarta ögon sågo stelt o c h främmande förbi herr Birger. » Tillåt mig, m i n fröken! » Den unge eleganten krökte artigt sin arm. Tatjana lade sina yttersta fingerspetsar därpå. D e n hvita klädningen, — samma klädning s o m mademoiselle Anette begagnat sista kvällen, innan hon flydde, — sopade ljudlöst öfver mattan. Herr Birger stod ensam kvar. Stelt stirrade hans ögon på samma fläck — på två röda rosenblad. — » Lokalen skall stängas. Väntar h e r m på någon? » Vaktmästaren måste gifva herr Birger en puff för att få h o n o m att höra upp. Nej, herrn väntade icke på n å g o n; o c h han gick. E. O. N. l:sta ordet. Tänk väl dig för, Förrän milt andra Du till en fråga går att göra; Din välgång kan däraf bero. Ett feltag tör Ditt lif förstöra, H e l s t o m det gäller hjärtats tro. Med a hur den medaljen var, Som samlaren fick dyrt betala; Med o h v a d hvarje sjöman gör, Om armarne ej äro skrala; Med å g ö r den sin öfverman I stridens hetta icke finner; Med ö hvad ingen botten har Men hvari ofta vatten rinner. S. Litet S. I E t | r r r | W \ V W TV Bilda af ofvanstående 7 delar — tillsammans innehållande 31 bokstäfver — en figur (slinga), så att resultatet blir namnet på en stad, fyra gånger upprepadt. S. Geografisk L. förvandlingsgåta. Aritmorem. intages befintliga säkert » Stackars, värnlös liten sparf. » — Nej, det var ej sant.
Sprengtporten , har uttryckt, och främst bland R. o. Ad. uttryckt den tanke, att hans förslag, som innehåller grundsatser, i händelse det antages som R. o. Ad:s gemensamma tanke, långt ifrån att böra förhindra fortgåendet och discuterandet af de förslag, som dermed i hufvudprincipen öfverensstämma, snarare borde vara att anse som en föreg:de saknödvändighet, och på denna grund har jag och Hr von Hartmansdorff med flere ledamöter instämt i Frih. Sprengtportens förslag; men skulle åter meningen vara, — hvilket jag vrt icke vara motionärens egen , — att afklippa, genom antagandet af Frih. Sprengtportens förslag, all rättighet att discutera de detaljer, som linnas i Frih. Hamiltons och Hr von HartmansdorfFs förslag, och hvilka instämma med Frih. Sprengtportens grundsatser, så måste jag motsätta mig detsamma; men det gör jag icke, emedan jag känner Frih. Sprengtportens mening, samt att Hr Frih. o. Landtm, framställt sin åsigt, hvilken är i öfvensstämmelse med sakens förhållande. Hr von Troil: Jag instämmer med den sista talaren i ogillande af hvad Gr. Frölich sednast anfört; men jag begärde ordet, för att blott tillkännagifva, att jag icke kunnat uppfatta idden af hvad Hr Frih. o. Landtm, sednast yttrat, nemi. att genom antagande af den förklaring öfver den framställda propos:n, som jag begärt, skulle icke mitt förslag till gemensam tanke kunna komma under ompröfning, antingen propos:n besvarades med ja eller nej. Jag har icke föreslagit annat än en fördelning af samtliga förslagen , sålunda, att den ena delen skulle innefatta alla sådana förslag, som grundade sig på classval, och den andra delen i sig inbegripa alla de förslag, som utgå till större eller mindre del från principen af allmänna val. Jag kan icke föreställa mig, alt här nu kan blifva fråga örn något förslag lill gemensam Den 27 O c to ber f. in. 247 tanlte, som icke i sig innefattar någondera af dessa cathegorier.
Sander uplätna fria disposition öfwer Strömsholms och Kungsöhrs Kungegärdar och Stuteri, hofwa flere härmed »lära förenade wigtiga srägor upstätt, som noga och owäldigt granskade gifwit anledning till de särffilde meningar, hwilka genom Utskottets Protocolls Utdrag med dertill hörande bilagor, nu bliswit till Riksens Högloft. Ständers uplysta pröfning framställda. Denna pröfning i sig sjelf sivär i anseende till ämners in»vecklade beskaffenhet, har ej efter hwad Utskott'! eljest önskat, kunnat lättas genom en enklare framställning sedan tvid beslutets fattande i en af huswudfrägorne, twä Stand, genom votering stannat emot twä. Jag wägar derföre ödmjukast anhälla hos Herr Grefwe» och Landt-Marskalken samt Högloft. Ridderskap tt och Adeln, att såsom Ledamot af Högloft. Stats.Utskottet »vid detta tillfälle sä närmare »plysa Dest åtgärd wid . förewarande ösiverläggningöämne, och flmeligen deröfmer meddela mina egna tankar i likstämmighet med Let jag redan inom Utskottet haft äran anföra. Sä wäl af Kongl. StatS-Beredningens underdåniga betänkande af den 2l Scvtemb. 1804 som af flera till Högloft. Utskottet infordrade handlingar, rö» rande beskaffenheten och förwaltningen af Strömsholms och Knngööhr, syneS wara tillräckligen uplyst att behr Kungsgärdar, pä långt när, ej gifwit den afkastning man skäligen bordt wänta. Förnämsta orsaken härtill igenfinnes i de tillförliteliga upgistcr man erhällit om Stuteriets förwaltuing och de felaktiga grunder pä hwilka det bliswit inrättadt, samt de mänga för Stuteri inrättningen främmande Utgifter hwarmed den blif» »vit belastad.
Desse anmärkningar innefatta hufvudsakeligen ett ådagaläggande deraf, att den nya Kyrkobyggnaden i Landscrona varit en följd af Kongl. Maj:ts för längre tid sedan tagne beslut alt Landscrona gamla Stad skulle raseras och flyttas samt den nya förses med fästningsverk, hvilket anlades där Stadens förra rymliga och vackra Kyrka var belägen, samt att Kongl. Majit pch Kronan förbundit sig upbygga ny Kyrka, men hvilket ej skall blifvit fullkomligen verkstäldt, hvarföre Staden, som sett sig föranlåten fullborda denna Byggnad, hvilken då endast till murarne varit upford, fått vidkännas kostnaden flf rEombyggnad och Taket? iståndsattande m. m. 122 StatsUtsk. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG TILI. 3<lDl'!iiJ ÖJä raB»SV&0Q)nD8 PROTOKOLL VID Kiki«lag;eai i Hloekliolm Arén t§50. 185? oell 1858. FJERDE SAMLINGEN. ?f!! Afdelningen: Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomim. Jl. Utskotts gemensamma Memorial, Utlåtanden och Bctänkanden. L Stalssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Mern. N:o i. 1 Ank. till Exp.-Utsk. d. 7 Febr. 1857, kl. 11 f. ro. N:o 1. Memorial. Till biträde vid behandlingen af de till sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets handläggning hörande ärenden, har Utskottet antagit en särskild Sekreterare, med anmälan hvarom Utskottet får hos Rikets Högloft.
Cederströms mening, föreslagit, att, sedan betänk, blifvit lagdt till handlingarna eller ogilladt, man likväl måtte besluta en underd. skrifvelse i öfverensstämmelse med 107 § Reg.F. Man beliöfver blott läsa, hvad grundlagen i detta fall innehåller, så skall man lätt finna, att någon underd. skrifvelse till K M. i öfverensstämmelse med denna § ej kan äga rum i annat fall, än till följd af Constit.Utsk:s tillkännagifvande, att någon Konungens rådgifvare eller Statssecret. i deras rådslag icke iakttagit Rikets sannskyldiga nytta. Ett sådant tillkännagifvande har i närvar, fall icke skett, och ett dylikt beslut vore således grundlagsvidrigt. Gr. Cronhjelm har förklarat, att han ville följa majoriteten i detta hänseende, emedan han trodde, att Frih. Cederström yttrat majoritetens mening, enär Frih. talat i samma syftemål med dem, hvilkas mening på förmiddagen blef gällande; men jag får dervid förklara, att om också Frih. Cederström haft ett sådant yttrande och Hr Gr. vill följa hans mening, stadnar säkert Hr Gr. i den största minoritet; tv jag är öfvertygad, att de blifva alldeles ensamma om denna åsigt. Frih. Ehrenborgh: Jag har begärt ordet blott för att rätta ett misstag , sota Hr Cederschjöld begått förmodligen derföre, att mitt yttrande ej blifvit rätt hördt af denna vörda ledamot. Jag riktade mitt förra svar mot Gr. Cronhjelm, och förklarade, att han misstagit sig i tvenne fall. Jag vill nu ytterligare förklara, att jag icke känner de särskilda förhållanden, som röra Hr Nordenfalk; men örn jag äfven kände dem, skulle jag icke anse mig berättigad alt här yppa dem. Jag känner om honom ej annat, än hvad sorn står i Statsrådets protocoll. I afseende på den andra frågan har jag påmint, att Gr. Cronhjelm gjort Constit.- TJtsk. orätt, då han förklarat, att betänk. N:o 12 varit föremål för votering. Hr Cederschjöld torde påminna sig, att förhållandet ej var sådant.
Herr Treffenberg, Curry Gabriel, 1 - Peri 2i Maji f, m, 345 Herr Mont pommer ie, Gustaf, anförde gkrifteligen: (Se Bilagan N:o i.) Herr Bråkenhjelm, Pehr Reinhold: I anledning af hvad uti Plenum den iö Maji blifvit yttradt af Friherre Björnstjerna, Grefve von Schverin och Herr von Hartmansdorff samt i dag af Herr Montgommerie , angående förändring eller upplösande af Carlbergs KrigsAcadejnie, vågar jag utbedja mig Högloflige Riddergkapets och Adelns öfverseende uppmärksamhet vid anförande af min öfvertygelse i detta ämne och af den erfarenhet, hvarpå den sig grundar. Jag har utan något bestämdt val af lefnadsyrke genomgått Trivialskolan och Gymnasium samt år i begrepp att snart sluta min Academiska kurs , sedan jag intrådt i Militaire Ståndet, Hvad jag på denna långsamma våg vunnit eller förloradt, förblifver min ensak; men den erfarenhet jag tror mig hafva vunnit om LåroVerkens beskaffenhet kan jag oförstäldt offentliggöra. Den teckning Friherre Björnstjerna gjort öfver Skolarne och Gytanasierne, år så sann och öfverensstämmande med den erfarenhet jag gjort, att jag derpå helt och hållit åberopar mig, och vill blott tillägga hvad en närmare bekantskap med dessa Läroverk gifver vid handen. D en största olägenhet, för hvilken den år blottställd, som genomgår de offentliga UndervisningsVerken, år missförhållandet emellan Gymnasierne och Universitetet. Då ynglingen af - 346 Den 21 Maji f. m. såndes från Gymnasium till Rikets Högsta Låro-såte, år det hans glädje och stolthet, att fri ifrån det mer eller mindre tvungna och tråkiga arbete, som år oskiljaktigt ifrån inhämtandet af de första elementerne, blifva af sin egen håg åtföljd på de egenteliga vetenskapernas bana; hvarpå han kan göra ett billigt anspråk , sedan han vid 18 års ålder under 8 å 10 år dertill beredt sig.
Jag kan icke eller medgifva detta; ty för den som icke vill med ordställningar bortblanda saken, så är den helt enkelt en begäran, att K. 51. måtte vidtaga någon åtgärd, för alt bereda framgång åt en vigtig och stor national-angelägcnhet, och då tror jag, att äfven denna beskyllning är oförtjent. Här är äfven sagdt, alt detta förslag icke vore annat än alt gå tillväga på samma sätt som vid sista riksdagen skedde i samma ämne. Vid den riksdagen hade jag lyckan instämma med den värde talare, som nu utsagt detta, i bemödandet att förhindra den skrifvelse, som då afgafs af R. St. Skälet låg deruti, alt det då fans ett representationsförslag hvilande till grundlagsenlig behandling vid en kommande riksdag. När elt sådant förslag fans, dä kunde jag åtminstone icke finna annat än alt det varit formvidrig!, om samma R. St., som lagt detta betänk, på bordet, under det att detsamma hvilade, hade begärt utarbetande af ett nytt. Orsaken hvarför det föreslogs, känner jag ganska väl, men formstridig! måste det vara; men här är just casus den, att icke något representationsförslag blir hvilande till nästa riksdag, ty numera kan man tryggt uttala detta, sedan RiksSt:n icke kommit öfverens om det Const.Utsk:s betänk., som i går förevar. Sedan nemi. ett Stånd nu förklarat, att en sammanjemkning af alla Ståndens meningar bör göras, hvilken icke kan åstadkommas, så är det solklart, att något representationsförslag icke kan blifva hvilande ulan underverk, hvilket jag åtminstone icke kan förutse.
Att icke lörsta året tillåta sedelemission, äfven då förhållandet står öfver 2—5, finner jag deremot riktigt, ty en sådan tid kan vara erforderlig för att se, huru realisationen bär sig; och det grundade skäl, Hr Nordenanckar på f. m. anförde, att det nemi. är vådligt att utlemna en betydlig sedelmassa, ’hvilken man snart kan behöfva åter indraga, förtjenar allt afseende. Men skulle man borttaga tillägget, afgjovde man väl icke io;de punkten, men deremot alla de följande, ang:de lånerörelsen, hvilken då mäste inskränka sig till hvad den har, med utsträckning endast i och för belåning af exportabla elfecter. Derföre tror jag, att tillägget bör bibehållas; hvaremot jag finner, att redactionsförändring i början af punkten, på sätt Hr Cederschjöld anmärkt, är nödig och lämplig. 3o8 Den 28 Julie. ui. Hr Tham, Wolrath: Utsk:s betänk, är ett riktigt sammanhängande system, deri inga motsägelser kunna upptäckas. Sedan Utsk. i io:de punkten sagt, att sedelstocken, då metalliska cassan icke öfversliger ^ deraf, i intet fall får ökas, så har det just derföre, att dess mening varit, alt ökning under vissa förhållanden skulle kunna ske, uti 11:te punkten föreslagit den väg, uppå hvilken en sådan ökning under irsta året kunde äga rum, samt en vidsträcktare, på hvilken ökningen derefter vore tillåten. Möjligen kunde detta hafva uttryckts i en och samma punkt; men det har nu i stället blifvit stadgadt i 2 punkter. Jag tillstyrker således antagande af utte punkten med den redactionsförändring, att 2—5 sättes i stället för 1—3, samt anhåller om propos. derå. Skulle man borttaga tillägget i afseende å lista året, så kullkastades vårt på f. m. fattade beslut.
För den händelse att någon af Ståndets ledamöter sig med mig derom förenar, så anhåller jag, alt detta betänk, måtte ytterligare få hvila på bordet till nästa plenum. Frih. Cederström, Anders, instämde i denna anhållan. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag tillstår, att jag skulle förena mig med Frih. Cederström, i händelse fråga vore att nu afgöra detta betänk.; men jag tror mig kunna förutsätta, att. i anseende till det sammanhang, som finnes emellan detsamma och den K. propos., öfver hvilken betänk, nyss återremitterades till LagUtsk., nemi. den rör:de förmyndarekamrars inrättande, R. o. Ad. äfven återremitterar delta utlåt. I det fallet vill jag icke förena mig med Frih. Cederström; men om han skulle medgifva, att öfverläggningen måtte fortgå och om ingen yrkar bifall ulan endast återremiss, Friherren ville låta dervid bero; så finge saken sin fortgång utan att uppehållas längre än nödigt är. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Frih. Cederström, Anders, förenat sig med Frih. Cederström, Thure Fredr., och att således, derest de icke ville afstå från den begärda bordläggningen, det syntes onödigt att nu fortsätta öfverläggningen. Frih. Cederström, Anders: För min del har jag ingenting emot att afstå ifrån att förena mig i begäran om bordläggning; men jag skulle likväl tro, att om en discussion här skulle uppkomma och följden blefve, att den toge den tournuren alt man ånyo ville bordlägga betänk., så ser jag icke att man skulle vinna något med att nu upptaga discussionen, utan anser det lämpligare att uppskjuta den intilldess den efter andra bordläggningen ovillkorligen skall företagas. Hr Rääf, Leonard Fredr.: Jag får förena mig i Hr von Hartmansdorffs anhållan om målets remitterande, och i händelse detta beviljas, så ber jag att få för Ståndet framställa de anmärkmr, som jag kan anse mig befogad alt göra. Frih. Nordenfalk, Johan:
St. ej möjligen må äfventyra alt stanna i olika beslut, vördsamt hemställa, om R. o. Ad. icke skulle finna lämpligt, alt återremittera denne punkt, hvarigenom Ulsk. försattes i tillfälle att taga de här gjorda anmärkmr i öfvervägande, i sammanhang med dem, som möjligen inom de öfrige Stånden framställts. Ilr Björnstjerna, Oscar Magnus Fredr.: Jag hem ställer om icke allas önskningar skulle tillfredsställas, i händelse man i Utsk:s förslag utbyter ordet eller emot oc/t, så att §:n kornme att lyda sålunda: ”Svenske medborgare, som äro bosatte och vistas utrikes” etc. Jag tror, att Utsk. på goda grunder uteslutit orden ministrar och konsuler ur förslaget, emedan om de qvarstå, förledes man lill den tro, alt desse tjenstemän anses vara minst vederhäftige, och af sådan anledn. blifvit från lånerätt i Diskontverket uteslutne, och derföre har Ulsk. begagnat ordslällningen Svenske medborgare, som äro bosatte eller yistas utrikes etc. Jag tror således, att all tvetydighet är undanröjd, om man utbyter ordet eller emot ordet och, och att med denna förändring Utsk:s förslag kan antagas. Ilr Printzensköld: Ilr Björnstjernas redaktions förslag anser jag vara mindre väl lyckadt, ty utbytes ordet elter emot ordet och, skulle förslaget afse endast sadane personer, som på en gång vore både vistandes och bosatte utrikes. Lagstiftarens mening med den gällande §:n har varit den, att från lånerätt i Diskontverkel utesluta dem, hvilka, ehuru icke bosatte utrikes, likväl vistades der till följd af embete och tjenst, och således under åratal vore utom landet, hvarigenom Diskontverket, i händelse lagsökning emot dem behöfde anställas, saknade möjlighet att vidtaga en sådan åtgärd. Detta är ett försighelsmålt, som är nödvändigt, ty icke kan det med god ordning vara förenligt, att en Svensk tjensteman, hvilken i denna sin egenskap är anstäld och 28* 436 Den 16 April f“• vistas å utrikes ort, om lian ock här är mantalsskrifven, äger någon lånerätt i Diskonten.
Med fästad uppmärksamhet derå, att så väl för de redan uti Riket inrättade enskilde Banker eller Provincial-Banker samt Hypotheks-föreningar, som oek för sådane dylika inrättningar, hvilka framdeles kunna uppkomma, serskilde föreskrifter äro af nöden, för att bestämma de rättigheter och skyldigheter, hvilka såsom fordringsegare eller gäldenärer nämnde inrättningar tillkomma; äfvensom derjemte, för att betrygga inrättningarnes bestånd, och förebygga, att enskilde personer måge på dem blifva lidande; bafva Kongl. Maj:t och Rikets Ständer funnit godt att, med bibehållande i öfrigt af Kongl. Maj:ts Förbud den 22 October 1766, samt Kongl. Kungörelserne den 24 Mars 1790 och 2 Augusti 1792, i hvad rörer förbud för enskilde personer att utgifva så kallade polletter, valuter eller skillings-sedlar; men med upphäfvande af Kongl. Kungörelsen den 14 Januari 1824, angående enskilde Banker eller Disconter, stadga och förordna följande; Bancooch Bag-Utskottens Betänkande, N'.o i. 3 1 C a p. Allmänna Bestämmelser. 1 Bolag, som liar till föremål att upplåna och utlåna penningar, må hos Kongl. Majit anhålla om Kongl. Majits Nådiga tillstånd dertill, samt dervid till granskning och stadfästelse förete, ej mindre de för Bolaget uppgjorde grundreglor, än ock ullånings-reglementet. Ankommande på Kongl. Majits Nådiga pröfning, att, efter sig företeende omständigheter, privilegium på högst ao Ar med eller utan ytterligare villkor bevilja, eller ock alldeles afslå. Innan 18 månader före Privilegii-tidens utgång kan anhållan om förlängande deraf hos Kongl. Majit göras. 2 §.