Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men som 13 seminarier i allmänhet ej böra förses med flera lärare, der det visat sig, att elevcrnes antal vid många ibland dem är allt för litet, så hänger frågan om seminariernas utbildning i det närmaste på en ändamålsenlig reduktion eller centralisering af denna bildningsanstalt och på ett ändamålsenligt reglemente för densamma. På grund häraf får jag vördsamt föreslå, att Rikets Ständer i underdånig skrifvelse må hos Kongl. Maj:t. anhålla, att det reglemente för seminarierna i riket, som blifvit gifvet under den 21 Mars detta år, för att gälla lill efterrättelse från höstterminens början nästa år 1863, må dessförinnan undergå en nödig revision. Stockholm den 30 November 1862. J. Otterström. Af Doktor IV. Nordlander: Om pensionsrått för rikets Biskopar. Yid flera föregående riksdagar hafva, angående indragning af Biskopsembetena, motioner blifvit väckta, hvilka dock på goda och grundade skäl blifvit afslagna. — Ty så länge hvarje hushåll icke utan olägenhet kan undvara sin husbonde, behöfver äfven hvarje korps, hvarje embetsverk sin chef, och således äfven hvarje stiftstyrelse sin. Men då cheferna i de öfriga embetsverken äro, vid fyllda 65 års ålder, berättigade att få afgå med åtnjutande af fulla lönen såsom pension, så äro deremot cheferna för stiftstyrelserna eller Biskoparne helt och hållet betagne denna rättighet. Do måste följaktligen, om de ej hafva egen förmögenhet — hvilket sällan inträffar — qvarstå på sina platser intill döden eller ock taga afsked utan all pensionsrätt. Jag vågar derföre vördsammast föreslå, att rättighet till pension äfven måtte beredas åt Biskop, då han är 65 år gammal och finner sig ej längre kunna med nödig kroppsoch själskraft förestå sitt ansvarsfulla embete. Och då i afgifvet förslag bislcopslönen blifvit per medium upptagen till 12,000 R:dr R:mt om året, hemställer jag att den årliga pensionen måtte komma att utgå med två tredjedelar deraf, eller 8,000 R:dr samma mynt. Stockholm den 30 November 1862. N.
Då härefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle de redan uppläste och utan anmärkning lemnade 4, 5, 6, 7, 8 och 9 morn., anmälde sig och yttrade: Frih. Raab: I mom. 4 är den föreskrift föreslagen, alt creditiv ej må meddelas någon till högre belopp, än 10,000 r:dr b:co. — Jag anhåller att få föra Ståndet till minnes, att, då frågan här förevar förra gången om detta belopp, så yttrades här temligen allmänt den åsigt, att 10,000 r:dr vore alldeles för lågt. De fleste talare yrkade att maximum skulle bestämmas till 20,000 eller 50,000 r:dr. — Jag får äfven tillägga, att då troligen 500,000 r:dr (från de eljest beräknade 7 millionerna för lån på fast egendom) ytterligare blifva att tillgå utöfver den föreslagna summan 1,850,000; så, om fonden blir sä betydlig, skulle detta låga maximum af 10,000 r:dr vara ett hinder i vägen för Bankofullmäktige att i kreditiv-låneväg använda hela summan; emedan man kan tän - i 144 Den 17 Juni. ka sig möjligheten, att icke kreditivtagare då anmäla sig till hela beloppet. Och då anser jag det vara högst olämpligt och skadligt för allmänna rörelsen äfvensom för enskilde större näringsidkare, att hafva nedsatt beloppet så lågt; hvarföre jag tillstyrker att R. o. Ad. måtte höja summan till 20,000 r:dr. Hr von Hohenhausen: Det gamla ordspråket säger, att en fogel i hand är bättre, än 20 i skogen. — Huru det nu kan komma att gå med de omtalade 500,000 r:dr, om kreditivrörelsen deraf kan få något gagn eller ej, det är ganska ovisst; men hvad som deremot är ganska säkert, är att den summa, som lill kreditivrörelsen är in alles bestämd, är ganska inskränkt i jemförelse med den stora fördel, som lemnäs åt en mängd personer i alla landsändar af riket, att äga ett kassakreditiv för tillfälligt begagnande.
Och han berättade hur han fått myntet. »Det är sant,» sade kungen. »Jag hade glömt, att de döde ännu äga pengar.» Och han sände sina tjänare till kapucinerna och lät taga alla mynten ur de dödes mun.» Här slutade gamle mäster Pamphilio sin berättelse. Och nu vände sig donna Concetta med vredegnistrande ögon mot donna Micaela. »Det är ni, som är ute och går med hästen,» sade hon. »Är jag, är jag?» »Ni, ni, donna Micaela. Nu skall regeringen säga: ’De bygga en järnväg i Diamante. De äro då rika. — Och den skall öka på våra skatter. Och Gud vet, att vi ej kunna betala den skatt vi redan dragas med, om vi än toge och plundrade våra förfäder.» Donna Micaela ville lugna henne. »De hafva sändt ut er för att få veta om vi ännu äga pengar. Ni är en spion åt de rike, ni är i förbund med regeringen. Dessa blodsugare i Rom hafva betalt er.» Donna Micaela vände sig bort från henne. »Jag kom för att tala med er, mäster Pamphilio,» sade hon till gubben. »Men det är jag, som skall svara er,» invände donna Concetta, »ty detta är en obehaglig sak, och sådant måste jag sköta. Jag vet hvad som tillkommer en stor mans hustru, donna Micaela.» Donna Concetta tystnade, ty den fina damen såg på henne med en blick, som var så full af afundsjuk trånad, att det gjorde henne ondt om henne. Gud ja, det hade också varit skillnad på män, don Ferrante och mäster Pamphilio! Panem et circenses. I Diamante visar man de resande två palats, som hålla på att falla i ruiner utan att någonsin hafva varit färdiga. De hafva stora fönsteröppningar utan bågar, höga väggar utan tak och stora portar, som äro tillstängda med bräder och halm. De två palatsen ligga midt emot hvarandra på ömse sidor om gatan, båda lika ofärdiga och lika förfallna. Det finns inga byggnadsställningar omkring dem, och ingen människa kan komma in i dem. De tyckas endast vara byggda för dufvorna.
Bränvin och Sprit m. m., Betänkande, angående tullbestämmelserna för .. 17. , Memorial, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut rörande tullbestämmelserna för 22. , Memorial, i anledning af verkställd omröstning, angående tullbestämmelserna för 23, thh till R. St. Nummer å Betän kandet. Folkskole-afgift. Utlåtande, i anledning af väckt motion om närmare bestämmelser i afseende på utgörandet af 2. BI. Hundar, Betänkande, i anledning af väckt motion om upphäfvande af bevill ningen för 5. 14. Kansli-personal, Memorial, angående tillökning af Utskottets 1. Kurhus-afgiften, Betänkande, angående 4. M. Mantalsoch Skattskrifning, Utlåtande, i anledning af väckt motion, angående vissa förändringar i Kongl. Förordningen den 20 Juli 1861 om mantalsoch skattskrif ningarnes förrättande 10. Motion, Memorial, angående äterlemnande af 3. w*. Portot jor enkel brefvigt, Betänkande, i anledning af väckt motion om nedsättning af 6. 8. Stämpelpappers-afgiften, Betänkande, angående 7. — , Utlåtande, i anledning af dels gjorda anmärkningar emot vissa delar, dels ock Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i afseende å andra delar af Betänkandet N:o 7, angående 11. 3 Nummer å Betankandet. Stäinpelpappers-afgiften, Memorial, i anledning al' Riks-Ståndens skiljaktiga beslut angående 15. , Memorial, rörande verkställda omröstningar, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut angående 20. T. Tullbevillningen, Betänkande, angående 8. , Memorial, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, an gående tullbevillningen, samt af återremisser uti vissa delar af Betänkandet N:o 8 13. , Memorial, i anledning af verkställda omröstningar, angående ifrå gaställa förändringar i föreskrifterna om 19. Tullregleringsfråga, Memorial, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i en 18, A. Allika, Utlåtande, angående införseltullen å 24.
A/s 102, i anledning af väckta motioner om förändring i vilkoren för det vid 1839 och 1860 års riksdag beviljade lån för anläggning af jernväg från Borås till Herrljunga; Utlåtande A/s 10.3, i anledning af väckt motion om förändring i vilkoren för beviljadt statsbidrag till sänkning af sjön Weselången; Utlåtande A/i 104, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående folkskolelärares pensionering; Memorial A/s 105, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående grunderna för infanteriets och kavalleriets organisation, om rättiuhet för den in delta soldaten eller ryttaren till tidigare afsked, samt om arméens vapenöfningar och underofficersbildningen ; Utlåtande A/i 106, i anledning af väckt motion om fortfarande anslag för Kamereraren Carl Sandberg; Prot.-Uldrag den 51 Maj 1866. 347 Utlåtande JVS 407, i anledning af väckt motion om ersättning till åtskilliga personer i Wähla by och Björnlunda socken för liden brandskada; Utlåtande JVs 4 08. i anledning af väckt förslag att Staten måtte öfvertaga förre Lokomotivföraren G A Ries ådömd ersättningsskyldighet till personer i följd af den vid Sandsjö jernvägsstation den 23 December 1864 timade olyckshändelse; Utlåtande M 109. i anledning af väckt motion om anslag till förhöjning i Häradsnämndernas s. k. tingsgästningspenningar; Utlåtande JVs ISO. angående anslags beviljande för ersättning af förluster genom hagelskada; Utlåtande .JVS 441, i anledning af väckt motion om ersättning till Handlanden C Rönnbäck och I. d Kaptenen M. U.
Utrikeshandeln, då inga varor finnas alt härifrån exportera, är inskränkt till införskrifning af Salt, Linfrö, Hampa, och sednare åren äfven af Spannemål. Handlandes egna fartyg, sex till antalet, om tillsammans 224 läster, begagnas således för det mesta till inrikes sjöfart för afsättning af ortens producter, och hemförskafFande i stället af dess förnödenheter. De förre eller ortens producter bestå egentligen i Lin och gröfre Väfnader, Buldan och Foderväf. Att bestämdt uppgifva beloppet af det ena eller andra är icke möjligt, enär betydliga qvantiteter deraf dels af Handlande, dels af allmogen sjelf afsändas landvägen till södra orterna och derå ingen controll kan äga rum; men med visshet kan antagas, att närmare 2,000 L:i% Lin och minst Två Millioner Femhundradelusen alnar Väf årligen blifvit härifrån afsände, utom Buldanssäckar, som, efter det Väfnaden sednare åren varit mindre afsättlig, Handlande härstädes nu mera låta årligen förfärdiga och hvilka nästlidet år utgjort omkring 16,000 stycken. Af ankomna varor äro Bränvin och Spannemål det betydligaste.
TJtsh, Utlåtande ]V;0 io, 3 skuttet två lios Vällofl. Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet iugifne Memorial blifvit remitterade, nemligen: från Vällofl. B irgareStåndet, af Herr Commerce-Rådet Sante isony sorn, under Förutsättning, att lösen för gravationsbevis Öfver stadsegendom i allmänhet, och serdeles hvad beträffar mindre hus och tomter, liksom lösen för bevis, huruvida man innehar förmynderskap, vore för hög, yrkat nedsättning deri, samt att lika beräkningsgrund lör lösen af gravationsbevis öfver en större och en mindre egendom icke må bibehållas, såsom stridande emot billighet och allt för mycket betungande för den fattige; hvarjemte Motionairen hemställt, om icke nu gällande Expeditions-Taxa borde öfverses och jemkning 'ske i ofvanberörde afseende, samt dervid äfven tillses, huruvida nedsättning och ändring för öfrigt deri kan erfordras. Uti den af Herr Santesson sålunda yttrade önskan har Herr Hahn sig förenat, och uppgifvit exempel på en händelse, du gravationsbevis i stad måst betalas med nära 60 Rdr, genom användande af sådan beräkningsgrund, att full lösen fordrats för hvarje numer, derå beviset lydde, efter Chartae-beskrifning på Stadens jord; hvarjemte Herr Hahn anin ärkt såsom en ofullständighet, att nu gällande Taxa icke bestämmer, hvad arfvode Notarius Publicus bör åtnjuta för förrättningar, utom sitt embetsrum. Från Hedervärda Bonde-Ståndet, af Riksdagsfullmägtigen Jacob Kihlblom, som yrkat: att Utslag i tvister, församlingar emellan, angående fattighjons underhållande, böra vara frie från lösen, och denna afgift, som hittills skall blifvit affordrad, således hädanefter försvinna; att i anmärkningsmål från Kongl.
Hvar och en, som har liktornar, skall skatta sig lycklig efter att hafva anvåndt Deletor. Hvarje kartong kostar 1 kr., som insändes som postanvisning eller i sparmärken. Posto. telegrafadress » Deletor », Upsala, Vaksalatorg 27 och Gö- teborg, Magasinskvarteret 1 &lt;b 2. En gen. gros Hrr lager hos T OJ ¥ Otto Dahlström &amp; Co. Skyddsmärket C. Smitt &amp; C:os OBS. grannländerna [2356| Skyddsmärket. välkända AktaSäther-Olja, för botandet af gikt, reumatisk värk, sensträckning, magkramp, tandvärk o. d., där stark och hastig upphettning af sjuk kroppsdel på några minuter åstadkommes. Särdeles nödvändig är denna olja att hafva i hemmen å landet, där läkare ej alltid vid behof kan erhållas. Ä r försedd med intyg så väl från Handelskemisten i Stockholm som ock från många personer, som med fordel användt Försäljes hos apot. C. F. Dufva, Drottninggatan 41, och Smitt &amp; densamma. [1969] de flesta Specerio. Parfymhandlare i riket samt i parti, med rabatt, hos C. [2373] Adolf Bonniers förlag: HERM. MEETHS C I B I L S världsberömda Specialaffär för Flytande buljong. Handelsrnärke. C I B I L S är, hvad smak och godhet beträffar, oöfverträfFad, emedan den buljong man däraf bereder ej kan frånskiljas den, kokt på färskt kött. Bruksanvisning på hvarje flaska. Oibils linnes att tillgå hos de flesta specerihandlare i riket. En-gros-försäljning för Stockholm hos herr Nils Ulin, Allm. telef. Enda importörer för Sverige: J. LAGERVALL &amp; C:i, [2583] Göteborg. ilXCELSI.OB.-T4_ gtfp ä? Säljes i StoclcJioltii hos C. JF.
Af indelningsverket för de Skånska kavalleri-regementen, som afslutades 1730, inhemtas, att till hvarje rustnings utgörande anslogs omkring 60 dalers ränta, samt att de rustningsstammar, som voro så svaga att de ej kunde sättas i full rustning, finge till understöd andra hemmans räntor. Desse sammanslagne räntor motsvarade den tiden fullkomligt rustningsbördan, så att dess åtagande egentligen icke betraktades såsom en tillökning uti, ulan såsom en förändring utaf onera. Följaktligen deltog augmentshemmanet då i rustningens utgörande lika med rusthållet, i mån af hvarlderas dertill anslagna ränta. Förändrade varuvärden eller rättare förändrade penningevärden, hafva, sedan den tiden, aflägsnat den jemlikheten hemmanen emellan allt mer; så alt de stammar som åtnjuta augment in natura, hafva en verklig och, på somliga ställen, högst betydlig hjelp; hvaremot de som hafva penningeränta sig anslagen, äfven med myntets valvation, kunna anse sig såsom lottlösa i fråga om augment. 452 Motioner i Bonde-Ståndet 1862. För att förtydliga delta vill jag uppgifva några den tidens varuvärden. Så finner man af den i Malmö år 1751 upprättade markegångstaxa — den första i Skåne —• att en tunna råg blifvit upptagen till 2 daler 12 öre, en tunna korn till 1 daler 16 öre och en tunna hafre till 24 öre, samt att 1732 års markegångs taxa upptager en tunna råg till 5 daler, en tunna korn 2 daler och en tunna hafre till 1 daler 4 öre silfvermynt. Häraf hlir tydligt alt den rustningsstam som hade några dalers ränta till hjelp, den tiden och långt derefter, verkeligen hade hjelp, emedan de motsvarade ett icke obetydligt varuvärde, till exempel i spannmål, flere tunnor då ån skäppor nu. Jag vill ändock söka göra delta något tydligare, medelst jemförande af augmenten till ett par rusthåll, bland de många, som kunde framdragas.
Hon älskade musik passioneradt, och de gånger jag besökte henne, både i hennes eget hem och sedan, då hon flyttade till sin familj, skulle jag alltid spela för henne. En uppmärksammare åhörare kunde man icke ha. Hon satt andlös och följde hvarje ton, och sedan hade hon alltid ett vänligt och uppmuntrande ord till en. I stället för att, som så många gamla, störa de ungas munterhet, var tant Sanne den, som först riktigt satte lekarne i gång. Hvar jul, — tredjedagen, — var det stor fest i hennes familj, där gamla och unga, stora och små barn skulle vara med. I DUN 1892 Då spelades där alltid först komedi, någon scen af Holberg eller något annat muntert stycke, och hela salen framför den improviserade scenen var full af folk. Barnen sutto på golfvet, de gamla och damerna på stolar, herrarne stodo. Efter komedien lektes alla slags jullekar, och då var tant Sanne riktigt i sitt esse. Hon utgjorde centrum i glädjen, ty ingen kunde som hon vara uppfinningsrik och få munterheten i gång. Jag ser henne ännu i hennes fina svarta klädning med en stor hvit mössa på hufvudet stå midt i en ring af jublande barn och ungdom och med sina improviserade, teatraliska gester få alla att göra detsamma som hon själf. Visan, som man sjöng, lät så: » Se alla på mig, gör liksom jag, — som så! » Och alla små barn, unga herrar och äldre fruar gjorde ställningen efter den, som stod i midten. (Forts.) detta är nu för tokigt, äfven om det är t. ex. en ung man, som på detta sätt vill visa sin ödmjukhet mot eu äldre; det strider bland annat mot tidens jämnlikhetssträfvanden och kan passa i Tyskland, där i de små residensstäderna trogna undersåtar måste gå med hatten i hand, när de passera öfver den furstliga borggården, — men icke hos oss. A l l - deles urkomiskt blifver detta ceremoniösa hälsningssätt mellan unga personer inbördes, hvilka två minuter senare efter drucken brorskål slå hvarandra på axeln och kalla hvarandra för » trefliga lergök » eller » glada l a x ». Nu är det meningen, att man hädanefter skulle få hälsa på mänskligt sätt.
Utskottet ansett sig ej kunna tillstyrka ett med rättvisa och billighet mera öfverensstämmande resultat, än det dess Betänkande innehåller, att nämligen städernas invånare icke annorlunda böra Släggas plantera hampa, Hd och dylika växter, än då jorden till sådant ändamål blifvit donerad; och, enär de anmärkningar, som häremot blifvit gjorde, hvilka hufvudsakligen innefatta ett upprepande af hvad i motionerna blifvit yttradt och af Utskottet besvaradt, icke innehålla den minsta vederläggning af nämnde grundprinciper för Utskottets Betänkande, har Utskottet funnit sig nu endast böra här till lägga det ytterligare skäl, ett, då stadsboen icke eger en uteslutande rätt, att å sin jord odla lin, hampa, tobak och andra fabrik^växter, utan en sådan plantering äfven a£ laudtmannen på vissa ställen i betydlig mån verkstäiles, bör|icke heller städerna, såsom en villkorlig skyldighett i:3o Beit. och Efton. Vtik. Betdnkanden, skäligen kunna åläggas, att å sin åkerjord endast odla sådana växter; varandes i öfrigt den förlust, som möjligen kan drabba da enkor, adelsmän och ståndspersoner, som innehafva donerad jord i städerna, utan att derom ega kännedom, en följd af uraktlåtenhet vid egande rätts handlingarnes granskning, och kan således, likasom vid alla an» dra köpafhandlingar, icke tjena till grund för befrielser ifrån lagligen gällande förbin» delser.
Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets utlåtande N:o 58, i anledning af väckt motion om beklädnads direktionernas förpligtande att insätta en del af de under deras förvaltning si alicia medel uti Rikets Bank, emot årlig ränta; Dito N:o 5g i anledning af väckt motion om tillvägabringande af en inhemsk försäkrings-inrättning emot sjöskador; betänkande N:o Ö0j i anledning af väckt motion, i fråga om skyldighet för åboer å de till Kongl, och Hvitfeld Iska stipendii-inrättningen hörande hemmanatt riksdagsmanna-arfvode erlägga; Dito JV:o 6i„ i anledning af väckt motion om indragning af Svenska post-kontoret i Hamburg; Dito N:o 62, i anledning af väckte motioner, angående åtgärders vidtagande för utbekommande från Danska archivet af åtskilliga äldre handlingar, rörande provinserna Skåne, Halland, Blekinge och Bohuslän; Dito N:o 63j i anledning af väckt motion om ändring i det genom Kongl, förordningen den 28 Dec. 1844, fastställda formulär för trooch huldhetseden och dito N:o 65, i anledning af väckt motion om ändring i Kongl, patent-förordningen af den 13 Dec. 1834; blefvo samtlige utlåtanden och betänkanden af ståndet hifallne. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne förstärkta Banko-utskottets memorial N:o 45, med anmälan om en verkställd omröstning. Den 22 April. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Banko-utskottets den 5 och 12 dennes på horclet lagda utlåtande N:o 44, i anledning af Kongl. Maj:ts Bih. till R. St. Prof. 1847 & 1848. 9 Sami. 40 314 Prot.-utdrag den 22 April 4848. nådiga proposition, angående beviljande af kreditiv-rätt å Rikets Ständers Bank för Stockholms stads drätsel-kommission. Från Högv. Preste-ståndet.
Emot förenämnde vilkor vill Kongl. r> ”'Majit i Nåder låta besörja om Ryttares ”och Hästars förplägning och utfodring “under alla påkommande mötentåg och ”marcher, från Compagnie-samlingsplatsen , ”med portioner och rationer efter Kongl. ” F ä 11 - F ö r va 1111 i n g s-R e g 1 e m e n t e t; ä f v e n s o m ”Kongl. Maj:t och Kronan, vid alla dessa ”tillfällen, består den erforderlige kokved ”och lägerhalm, samt exercice-ammunition “af krut, kulor, flintor och patron-papper; "och i fall af sjukdom_, fria medicamenter.” Af hvad jag nu haft äran uppläsa, finner Riddersknpet och Adeln, alt vid in' gåendet af Contractet gjordes intet undantag, utan var fråga om alla Truppsamlingar; och följer icke deraf klarligen, att K ro - 102 Den 26 Octo ber f. m. nan nied de beviljade 8 Rtdr per nummer förbundit sig, att ansvara för allt hvad med öfningarne äger gemenskap. Om vinst kunnat genom ändamålsenliga åtgärder beredas för det allmänna genom denna förbindelse, synes mig det ej böra väcka förundran, då med hvarje annat PassevolanceContract fördelarne eller motsaltsen, som tillskyndas den ena contrabenten, äro likgiltiga för den andre, endast Contractet uppfylles. Utan alt vilja på något sätt tala mot yttranderätten, tyckes mig, som man varit orättvis vid bedömmandet af Passevolancefrågan. Man klandrar, att Stiinderne besluta derom, och man har ändå gjort grundlagsenlige anmärkningar deremot, att för de sisla arne åren Rusthållarne enskildt blifvit hörde. Del förefaller mig besynnerligt, att på samma tid man omtalar det tryckande oell orätta af närvarande Passevolance-underhållssätt, likväl, då denna öfverenskommelse skulle förnyas för arne år sedan, ett så högst inskränkt antal sorn 2,080, af 23,""So nummer bland Rustoch Rotehållare, förklarade sig ej derpå vilja ingå.
& den enskildes sida, enär det allmännas väl sådant kiälde, böra i denna del ega ium, ansågo de följaktligen, att den, sorn kunde komma att för ändamålet afträda någon sin egendom, borde njuta eisätluing med ej allenast egendomens lulla värde, utan älven hälllen der - Lag-Utskottett Belänkande, N:o 19. 11 utöfver; och härmed öfverensstämmer] Kongl. Förordningen den 20 November 1845, som bestämmer de vilkor, hvarunder jord eller lägenhet skola för allmänt behof afstås. Härigenom skedde således ej vidare ingrepp i eganderätlen, än som kunde ske utan någon verklig uppoffring af den, bos hvilken samma rätt hvilar; och längre kunna ej heller samhällets anspråk sträckas. Elt undantag af den art, sorn Motionären föreslagit, kunde dessutom ej försvaras ur hvarken billighetens eller rättvisans synpunkt. Man måste nemligen taga i betraktande, alt då enskilds jord kati erfordras för lika vigliga ändamål sorn jernvägar, det vore både obilligt och orättvist, om den, sorn i förra fallet afstår jord, finge större ersättning än den, som lemnar sin jord lill en jern vägsan läggning; — samt, alt då dylika anläggningar blott på serskilda ställen eller i vissa sträckningar af landet kunna komma i fråga, det ingalunda kunde Öfverensstämma med billighet och rättvisa alt ålägga dem, hvilkas jord måste för anläggningarne begagnas, alt utan ersättning afstå sin egendom för ändamålet, hvars allmänt nyttiga beskaffenhet klafver medborgares gemensamma Och lika uppoffringar. Och vidare torde ej behöfva andragas såsom stöd för Utskottets vördsamma tillstyrkande, att Rikets Ständer matte förklara, det kan ifrågavarande motion icke bifallas. Slockholm den 8 April 1854. 12 Lag-Utskottets, Betänkande, N:o SO lV:o 30. Ank. till Eip.-Utsk. den 8 April 1854, kl. 9 f. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om föränd/ting i gällande stadgande/ij angående den varning, sorn oeniga makar skola undergå innan de för oenigheten vid verldslig rätt tilltalas.