Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kongl. *Maj:t, inför Thronen tolka Nationens underdaniasta wördnad och Mänsta för de förnyade wedermälen af KonglMajus alltid werksamma omtanka och Lands-Faderliga omwardnad, om Foster, landets förnämsta Näringsgrenar, hwilka Hans Kongl. Majtt genom högsiberörda Nådiga Författning i Nader behagat ådagalägga,-dels ock att inför Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen nedlägga Uttrycken af Riksens Ständers underdaniaa tacksamhet för det Hans KonglHöghet i Nader räckts 4»8 Den i Junii. ötaga sig, akt wara besagde Academis Högste Beskyddare; uti hwilket beslut de öfrige Resp. Stånden stuve wördsaiut och wänligen inbjudas att sig med Prest, Ståndet förena, d/e suxrs. Idx krotocollo, U. linguist. Utdrag af protscsllet, hältet hos ^Zgw. Prest-Standet, wid Urtima Riksdagen i Orebro den i Junii 1812- S. D^edan Prest-Stander redan d. 28 sistl. Maji till Konstitutions-Utskottet aterförwisat samma Utskotts den 12 Octob. 1310 tili nasta Riksdag pa bordet lagda Förslag till förändringar i Tryckfrihets,Lagen, med de anmärkningar deremot, hwilka innehöllos uti Kongl. Majus Nådiga Proposition af d. 26 sistl. Maji rörande Tryckfriheten, inlemnade, wid förnyad Föredragning af Konstitutions-Utstottets ofwanberörde Förslag, Doctor H edren ett Diktamen, som med nämnde Förslag stod i närmaste sammanhang och hwilket till Constitutions-Utskottet remitterades. Ut luxrs. Lx krotOLvIlo, lU. ^Im^uist.
Jo derför att Valborg i äktenskapet ser en inrättning, som ger socialt anseende och garanterar underhåll åt blinda svärmödrar, inför komministerdöttrar i societeten, och, hvarför icke, på hofvet. Nu går Valborg miste om allt detta, och derför vill hon » rädda » Gertrud. Men Gertrud, » det oskyldiga barnet », hon håller till godo hon med hvad som bjudes, hon » säljer sin kropp » för rang och pengar, och hon får fru Agrells medlidande och publikens sympati. Men rättvisan: Jo, Valborg kallar sig martyr, det vill säga är ren, men kapten B: s lif är » fläckadt », oaktadt de båda varit med om det der brottet. Uns det två sedelagar? frågar Fru Agrell helt barnsligt? Det fins ju så många som helst, en för hvart land och en för öfverklassen och många för underklassen! Men det fins två naturlagar: en för mannen (hanen) och en för qvinnan (honan). Den första naturlagen, för mannen, säger så: om du följer din drift, blir du ickemed barn; den andra (för qvinnan) säger så: om du följer din drift, blir du med barn! Men så säger samhället så här: akta Er för att få barn, om Ni inte har bröd! Samhället har sett, att naturlagen medför större risk för qvinnan, derför ålägger den mannen att betala bamupp-fostringshjelp, såvida qvinnan icke bevisligen tagit betaldt för sin favör. Ja lagen är så o väntad t artig mot qvinnan, att han tillåter qvinnan, om hon också haft umgänge med flere män, att peka ut hvilken hon vill som far, utan att den utpekade har rätt att fria sig genom att utpeka någon annan, med hvilken qvinnan haft umgänge. Är samhället orättvist mot qvinnan, derför att hon af naturen fått större risk? Fru Agrell är reaktionär i sin sträfvan till frigörelse. I stället för att förkunna frihetens evangelium, naturens, vill hon, i sitt blinda hat, knyta samhällsbanden ännu hårdare. Hvarför gör hon icke ett enda litet angrepp på de trånga samhällslagame?
Anslaget för byggnader och reparationer å Stockholms Slott Utaf 1836 års Redogörelse för detta å 8:de Hufvud-Titeln uppförde Anslag, som Riks-Marskalks-Embetet disponerar, har inhämtats, att, ehuru ingående behållningen vid årets början utgjort 8,777 R:dr 26 sk. 3 r:st samt i Mars månad uttagits 3,000 R:dr, eller tillhopa 11,777 R:dr 2G sk., men hela års-utgiften bestigit sig till endast 11,564 R:dr 25 sk. 3 r:st., hafva likväl ytterligare å särskildte terminer utreqvirerats 9,000 R:dr, hvilka således till påföljde årets Räkning blifvit utbalancerade. På lika sätt uttogos för samma ändamål, i Juni månad år 1837, R:dr 3,(XX), såsom det svnes, utan behof, emedan ingående balancen 9,213 R:dr 1 sk. jemte de i April månad utreqvirerade 3,000 R:dr, varit mera än tillräcklige för års-utgiften, som på det hela uppgick lill 11,731 R:dr ig sk. — 160 — Ibland ulgifler på detta Anslag finnas, bland annat, uppfördt, för en Gips-Statj 1,000 R:dr samt för 4 Statyer och 5 basreliefer 2,400 R:dr, hvilka kostnader, i Revisorernes tanka, icke kunna hänföras till Anslaget för Kongl. Sloltets reparationer. Hufvudböckerne äro granskade i Kongl. Kammar-Rätten, för år 1836 med och för år 1837 utan anmärkningar, samt utvisa följande förhållande: Debet. Balance från föregående året: Behållning 8,777:26. 3. 9,213: i. — Credit. Utgift: Dagsverks-penningar, Upphandling af Ma terialier och Inventarier samt diverse . 11,564:25. 3. 11,731:16. Balance till påföljande äret: Behållning 9,213: i.
Sådant låter sig icke göra på den foten, som de andra Stånden nu tagit förhållandet; ty då t. ex. BondeSt. vid riksdms början, till hvarje Ulsk. expedierat ett prot.-utdr. af innehåll, att de och de ledamötcrne äro utsedde till suppleanter, och att de infinna sig i Utsk. med bevis af talmannen och prot.-uldrag, hvarje gång då någon af de ordinarie ledmöterne är hindrad; så kan en sådan anmälan till Talmannen frän Utskis Ordfms sida åtminstone ej ske förr än efter den dagen, då en sådan suppleant anmäler sig till inträde i Utsk., och jag vill då fråga, huruvida det kan vara en UtskisOrdf. lillständigt, att vägra emottagande af en ledamot, som inträder till följe af sitt Stånds beslut. Mig vill det åtminstone synas, att det ej är Utsk. lillständigt, att söka utöfva något välde öfver Stånden, och jag skulle ej vilja utsätta mig för att visa ut en ledamot, som inträder i Utsk. med sitt Stånds prot.-utdr. Jag skulle således vara, och är ovillkorligen nödsakad att emottaga honom; och den anmälan, jag derom skulle göra, skulle således ske efteråt, och sålunda hade han redan deltagit i Utskis beslut. Hvad skulle väl då vägran tjena lill? 1 H. 10 lili Deli 8 December. Jag vill ej förlänga diskussionen, emedan allt hvad sorn kan sägas, sä väl mot som med, är sagdf, dels nu och dels vid förra riksdal; men jag anhåller endast, att få fästa Ståndets uppmärksamhet derpå, alt jag egentligen vackt denna motion nu, derföre att, under den annalkande julhelgen, säkerligen många af Ståndets ledamöter komma ali vara fränvar., och att, om val af suppleanter skall ske, den rätta tidpunkten synes vara just nu. Jag anhåller om remiss af motionen. Hr Aminoff, Joli. Fredr.:
Men åtgärder skola vidtagas för att dcrtill kunna erhalla cn dag, så tidig som möjligt, efter parlamentets Sterupptagandc af sitt arbete nästa år. Parla. ~nentsledamoten Mr Woodall liar atagit sig att framlciiiiia billen i fråga och har redan DB öfligt satt från sin plats i underhuset anniält sin afsigt att s9 göra. Under tiden söka vännerna till qvinnans rösträttt med i politiska angcliigenlietcr se&lt;lv: inlig cngelsk encrgi att arbeta för sin vigtiga reform. De samla fortfarande underskrifter p i petitioner till billens understödjande, dc h5lla disskussionsmöten, der fragan grundligt dryftas, ocli lagga sig synnerligen vinn om att förmå de ännu odeciderade parlameiitsmedlemiiiarne att med sina röster fräinja billens framg5ng. Dcss vänner hysa ock det glada hoppet, att de ni1 ändtligen, p5 Drottning Wctorias femtionde jubileumsSr, skola viniia den seger, Iivarpå de, med ett aldrig svigtandc hopp, tålmodigt väntat allt sedan år 1567. - Dagny. Nyutkommen literatur. A. Ch. Edgren-Lciiier. Cr lifvel, 4: de bandet En romman y. I osh z. Stockholm 1686. om vanligt ar i Nordens nyare literatur, ställes afven har en fraga. runder debatb. Denna fraga %, I humrida makans och modrens kall för qvinnan maste innebitra afstigelse af ett annat lefndskall, ht hvilket hon förut med ' hela sin sjiil egnat sig, och i hvilket hon skfjrdat storartade triumfer. Iletta motiv har ej rarit frhmande för im Edgrens föregilende diktning. Vi finna det i viss niSn redan i hennes förstlingsarbete, .En ski %despelerska;. Svaret tyckes der utfalla si, att endera miistc uppoffras. En vidgad erfarenhet tyckes nit emellertid hafva bragt förf. pa andm tankar.
Prest-Ståndet d. i .— Vällofl. Borgare Ståndet d. a — »— Hederv. Bonde-Ståndet d. i — Riksens Högloft. Ständers Stats - Ut-, skotts Betänkande, i anledning af Kongl» Majcts Nådiga Proposition, om förra Kongl. F'amiltens enskilta förmögenhet och underhäll från Sve - v^Jndet den ig i förlidne månad har Kongl,' Maj:t i Nåder behagat till Riksens Höglofl» Ständers Stäts-Utskott aflåta Nådig Proposition, angående f. d. Kotrgl. Raitiillens förmögenhet, iyda/id’e, som föijer: ,}Sedan Kongl. Majit uti sin föregående iNådiga skrifvelse af den 13 dennes, för Rikets Ständers Stats-Utskott Uppgifvit de tillgångar, hvilka till Krigs-Skuldernas liquiderande kunde användas, samt uti en undqr saipmä dag fige. till §d« JB;deä N.-O Q, 10» %s Den 2 Augusti. till Rikets Ständer aflåten Nådig Proposition erinrat om de grunder, hvilka vid liquiden af Högst Salig Henhes Majit Enke-Drottningens arf borde iakttagas, samt vid detta tillfälle erfarit, att flere RiksStåndens Ledamöter synts önska, det alla de förra Kongl. Famillen tillkommande Anslag måtte utur Svenska StatsFörslagen turina försvinna, vill Kongl» Majit nu ytterligare gifva Riksens Ständers Stats-Utskott tillkänna, att derest Rikets Ständer, för att på en gång skilja sig vid eri utrikes gäld, som alltid är mera besvärlig, än eri inländsk skuld, vilja anslå en del af de, till Krigs-skuldéfrias liquiderande förös lagrie tillgångar till afbotdande af de fordringar f. d. Kongl.
Jag vill icke bestrida alt de särskilda anmärkntna må pröfvas i den ordning den siste talaren föreslog; men högeligen måste jag afstyrka, att, på sätt en föreglde talare yrkat, första propos. må blifva godkännande af Ulskts förslag till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag; ty i händelse denna propos. besvarades med nej och sedermera ingen af de gjorda anmärkntna godkändes;— hvad blefve löljden? Jo! alt förslaget ej blef hvilande och ej heller äterremitteradt med någon Ståndets gemensamma tanke, hvilket vore alldeles stridande emot grundlagen. Således kan icke någon annan riktig behandling finnas, än den att de särskilda anmärknlna, den ena efter den andra, föreslås till godkännande såsom R. o. Adis gemensamma tanke. Så snart en sådan blifvit af Ståndet gillad, är det gifvet, att betänk, kommer att återremitteras; blifver deremot ingen af anmärknlna antagen såsom Ståndets gemensamma tanke, så är äfven naturligt alt betänk, blir hvilande till nästa riksdag. Någon propos. kan, enl. min tanke, icke ens grundlagsenlig! i sådant fall af Hr Landtm, framställas, utan blott ett förklarande afgifvas, att så måste ske. Ilr P r i n t zen sköld, Carl: Då jag alldeles icke kan dela den mening, som af flera ledamöter under denna dags plenum blifvit yttrad, att icke RiksSt:n skulle hafva rättighet sig förbehållen ali afstå de förslag, som Coust.Utsk., vare sig af egen vilja eller på grund af enskild motionärs framställning, framlägger till R. St. för att behandlas i den ordning grundlagen stadgar; så anser jag mig böra bestrida den ordning, som Hr Landtm, framställt för frågans afgörande vid detta tillfälle. Jag anserdet böra-lemnäs hvarje Den 5 Augusti e. m. ståndsledamot rättighet att kunna komma till det resultat, som här af flera värda talare blifvit yrkadt, alt nemi. den föreslagna grundlagsförändringen må förklaras icke behöflig, och hvilket precist innebär detsamma, som ett definitivt af~ slag.
3 GuttaPercha, arbeten deraf, ej i Taxan specificerade 1 skalp. —_ 12 Hagel, alla slag 1 skalp. 3 Hals duksvalkar 1 skalp. 32 Hampa, häcklad 9 4 Handskar, alla slag1 o " ■ Harts 1 1 lisp. 16 — Gryn af Spanmål; se Spanmål. Guitarrer; sc Instrumenter, musikaliska. Guld, spinn-; se Tråd. Guldtyg; se Väfnader, SidenGummi elasticum; se Cautscheuc. Gummi gutta; se Färger. Gäss; se Foglar. Ilandtverkerivarbr, ej specificerade; se Slöjdevaror. Harpoes; se Harts. 16 Qvantitet för tullberäkningen. Inforselstnll. Banke. R:dr sk. r:st Hallar: af strå 1 stycke 1 af siden eller annan väfnad, samt i allmänhet monterade Fruntimmershattar 1 stycke 2 V af ull, hår eller silke . 1 stycke o af läder, fiskben, papper, träd eller rötter m. m. 1 stycke Vi Halljlälor af halm eller strå 1 skålp. 1 16 Hattfoder och kullar, tullbehandlas lika med den väfnad, hvaraf de bestå, utan afdrag i vigten för åtföljande papper och stoppning. Hattformar af filt, med eller utan styfning, tullbehandlas lika med den filtväfnad, hvaraf de bestå. Honung 1 skalp. 1 Horn: arbetadt: platter 1 skålp. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG TILL HOT ®® VID Urtima Riksdagen i Stockholm År 1844. »*« ANDRA SAMLINGEN. 3^2 Afdelningen: Kongl. Majlis Befallningshafvandes Femär s-Ber ättel ser. mOWOrTt* BEFALLNINGSHAFVANDES UTI Christianstads Län TILL KONGL. MAJIT i underdånighet afgifne FEMÅRSBERÄTTELSE för Åren 1839, 1840, 1841, 1842 och 1843. STOCKHOLM, 1844.
Orsaken är den att SlatsUtsk. icke ansett tillgångarne medgifva, att lemna några direkta anslag till liamnbyggnaderne; har således afstyrkt alla sådana, som blifvit begärda och endast tillstyrkt den, för hvilka län begärts. De vilkor, som StalsUtsk. föreslagit för dessa lån, äro äfven af den beskaffenhet, att man kan anse riksg:s-kont. der, endast såsom en mäklare emellan låntagare och långifvare. StatsUtsk. har ansett, att staten borde träda emellan, efter naturligtvis de, som på detta sätt önskade lån, skulle kunna få dem på bättre vilkor än eljest. Detta är orsaken hvarföre StatsUtsk. endast har tillstyrkt medels anvisande till sådane hamnbyggnader, der det kunnat ske i form af lån, men deremot ansett sig icke kunnat tillstyrka några direkta anslag, hvarom här är fråga. Den olycka, som har träffat Cimbritshamns hamn var visserligen af betydenhet, men det är likväl upplyst att återställande af den öfverbyggnad, som derstädes blifvit af stormen förstörd, icke är af den vigt, att dess uraktlåtande skulle göra den öfriga hamnbyggnaden om intet, såsom först uppgafs. Sedan denna upplysning vunnits, så har man trott, att det åtminstone kunde anstå till en tid, då staten hade bättre tillgångar för att understödja fullbordandet af denna hamnbyggnad. Hr v. Rosen har visserligen sagt, att Cimbritshamns samhälle icke har någon del i den olycka som skett. Det medgifver jag visserligen, men icke heller staten har någon del deruti, och hvad det beträffar att arbetet verkställes af statens tjenstemän, så är det pä stadens anmodan, som arbetet har af en sådan person blifvit verkställdt, så att jag icke tror det vara på sådan grund, som staden kan hafva någon serskild pretention på att iståndsättandet bör ske på statens bekostnad; synnerligen som staden Cimbritshamn förut fått ganska betydliga bidrag till sin 42 Den 14 Juni f. m. hamn. Jag får derföre för min del anhålla om bifall till StatsUtsk:s förslag. FIr von Rosen: Med fästadt afseende på Frih.
Police-Inrättningen vidtagande beslut blefve anförde, samt uti de inål, der Police-Inrattningen endast har befatning med anställande af undersökning till beredande deraf att de varda satte i det skick, att de samma med mera lätthet af Under-Doinstolarne, till hvilkas vidare behandlande de från Police-Inrättningen öfverlämnäs, kunna upptagas och atgöras, de vid nämnde Inrättning hällne Protocoll i desse mai, dels dä. de samina genom besvär öfver bemälte Domstolars Utslag hos Hof Katten fullföljas, dels enär malens beskaffenhet fordrar, att berörde Utslag skola Hof* Rättens granskning underställas, antingen kunna komma, eller och verkeligerx läggas under Hof-Rättens skärskådande, samt i öfrigt det synes för hvar och en, som tror sig vara förfördela d genom de af Police-Inrättningen meddelande beslut i frågor, deruti Domsrätt densamma tillkommer, vara vida förinonligare att genast hos Kongl. Majit i underdånighet få framföra sin klagan, än att den först hos Hof-Rätten skulle göras anhängig, Ty anser Utskottet det ieke blifva öfverensstämmande h varken med Police-Inrättningens föremål och det sätt, hvarå der förekommande ämnen nödvändigt måste behandlas, eller med desse ärenders olikartade beskaffenhet, att nämnde Inrättning må ställas under Hof-Rättens inseende, betraktad såsom Ofver-Domstol, och att såsom en följd deraf det icke eller är behöfligt och till nytta ländande, att de vid Police-Inrättningen förde Protocoller skola utskrifvas och till Hof-Rätten aflemnas, hvilket af Herr Grönhagen gjorde förslag Utskottet således finner sig icke kunna till bifall fram - Log-Utskottets Bettini anden. 303 ställa; Och hvad i öfrigt rörer den af Herr Grefve
Midt i det klara, kyliga vintersolskenet, som i en bred, sned strimma strök in genom fönstrets små blyinfattade rutor, med bakgrund af en gammal, starkt förgyld gobelintapet, satt Edmée på den spensliga, efter antiken imiterade löjbänken. Hon bar en enkel, gråbrun sidendrägt, öppen i halsen och nästan utan ärmar, som under bröstet sammanhölls af ett smalt, gyllent bälte och derunder i mjuka veck föll tätt åt höfterna. På grund af hufvudvärken hade hon, strax hon kom in i rummet, helt löst upp sitt rika, tunga hår, som nu oordnadt böljande föll ned öfver skuldrorna och ryggen. Då hon hörde Bonapartes steg utanför dörren — hon kände dem — reste hon sig hastigt upp från sin hvilande ställning; och med ena handen stödd mot bänkens säte, den andra upplyft för att föra undan håret — hufvudet på sned mot den litet uppskjutna skuldran — satt hon väntande, lyssnande. Han sköt varsamt, men bestämdt upp dörren och trädde in. Hon gjorde ingen rörelse. Hennes hufvud sänkte sig kanske blott en smula djupare, och fingrarne klämde om soffans kant. Den bleka, fina profilen med håret bronceglänsande i solskenet, tecknade sig skarpt belyst mot dess bakgrund af gammalt guld. Hon liknade ett helgonporträtt på ett kyrkfönster, när solen skiner. Bonaparte gick långsamt fram emot henne. Mer än något annat älskade han hennes fria, furstliga skönhet, som tillfället nu på ett så ädelt sätt stälde i relief. Betagen böjde han sitt ena knä mot golfvet och förde den hand, hon nyss låtit sjunka, till sina läppar. — Edmée, sade han lågt, med lidelsefullt allvar, aldrig har jag så länge friat till någon kvinna. I månader har jag nu suckat för dig som en page för en drottning — det är en roll, som jag aldrig hade tilltrott mig sjelf, och som visst blott dåligt passar mig. Nu skall du höra mig. Hon såg upp. Der var en varm, fuktig glans i hennes ögon, och de vackra läpparne skälfde som ett barns färdigt till gråt. Med en förtjusande rörelse, blyg och öm, böjde hon sig ned öfver honom och lade långsamt, smekande, en finger öfver hans läppar.
33tifmer konungen — märbar, förljålleg nteb Rtfsfiprelfen få* font t föregåenbe § beftämmeö. § 41. honung mare mpnbig mib fpltba Stbcrton år. Sag famma mare för ben tid t^ronfötfben närmafi berättigabe fritts. ©ör honung innan 5t§ronfoijaren benna alber uppnått, föreg ftprelfen af ©tatö*Råbct, enligt 39 §, i konungens namn, intiltbeff Riföbagen fammanfommer, od) ben $örmpnbare*@tprelfe, Riföbagen förorbnar, Regeringen tiltträbt; ftättanbe fig @tatö Regeringen rneb ben maft, 39 § ftabgar, intittbe^ Riföbagen Rittner fantmanfomma ocft ett nptt jfonungafiuö utföra, famt ben matbe konungen Regeringen titlträbt. Uti alta be falt, bå enligt benna od) föregåenbe tre §§ Riföftprelfen föreg af @tatö @år konungen — 8 § ftabgar. fpmab nu om honung fagbP är, gälte ocf i affeenbe på Regent, bå RiféSftp* relfen af jottom utöfmaö. § 44. Sugen fPrinö efterfommanbe. § 45. -fpmarfen ©mea be Bära, § 46. Sanbet ffalt tfäbanefter förorbnaö. § 47. Rifetö -fpof*Rätter — olagligen Be^anblaö. § 48. jfonungenö .fpof berifrån affätta. § 49.
Jag tror mig redan hafwa uplyst, ak alla fordringar, som äro öfwer Nio är til och med Nitton, kunna efter Lag-Ucskotceis Betänkande, icke annorlunda förlora sin kraft, än om nu det skulle försummas innom et är härefter dem vigilera. Friherre kaurin A sbaulsn, yttrade sig efter' denna uplysning ej hafwa något at påminna. Hans Lxestlsuce Herr Greswen och Landt-Marskalken gjorde derefter ^rupmluiou til bifall pä Lag-Utskottets Betänkande, med den af Friherre kilina gjorda tillagning, at den nya Lagen, i zL8 anseende til gamle fordringar btifwer gällande Tre Mänadec efter dest utgiswande. Bifölls. FöredregS ä nyo Lag UlskottetS den c)che Maji uplaste och pä bordet lagde Betänkande, angående ändring i i6. Capit. i;. §. Jorda Balken, med mera. Anmaltes och cmottogs en vspurarion frän det Wällofliga Borgare-Ständet anförd af Riksdags, mannen ifrån Wennersborg Herr Bollmästare» XiuII, hwilken cilkännagaf, a t Ständet förehaft OsconnmisUtskottets Betänkande, rörande Allmogens befriande fran Fangffjuls, ar Ständet funnit alldeles olämpelig den as Utskottet förestagne utwag, at föra fångar sjöledes , och för öfrigt slädnät i det Beslut at til Kongl. Maj:t i underdånighet öfmerlemna pröfningen af hwad medel kunde til befordrande af detta ändamäl tjenligast finnas. Oepurarion bcfwaradeS och afträdde. Korrt derefter äterkom den, under Grefwe Ös la 6aräies anförande, lil de andre Ständen affärdade Oe^ulslion. Uplästes den uri Bilagorne til Lag-Utskottets öfofwanberörde Betänkande innefattade särskildte yttranden as Ledamöter i samma Utskott. Sedan denna läsning war fulländad, hemställts.
Fr. motioner lät Ståndet bero och lade detsamma till handlingarna. Vid punkten 3 lät Ståndet bero Vjd Utskottets yttrande rörande Lars Gustaf Anderssons motion, men gillade den föreslagna lydelsen af 140 §. Punkten 4 blef afslagen af Ståndet, som för sin del beslöt, att fonden för utlåning mot pant af fast egendom på landet må intill nästa riksdag bibehållas vid 7,500,000 R:dr, samt alt fonden för utlåning emot pant af stadsfastighet må intill nästa riksdag bibehållas vid sitt nuvarande belopp, eller 1,125,000 R:dr. Vid Utskottets yttrande i punkten 5 lät Ståndet bero. Mom. 1 af punkten 7 återremitterades. Ståndet lät bero vid Utskottets yttrande nederst å sidan 23, angående ifrågaställd tillökning i ordinarie anslaget för Handelsoch Närings-diskont-rörelsen. Ståndet afslog punkten 17, och beslöt för sin del att allmänna Diskontfonden till utlåning med omsättningsrätt må, utan någon vidare förminskning, bibehållas vid det belopp, som den utgör vid 1860 års slut. Vid Utskottets å pag. 25 förekommande anmälan om lördelningen af fonden mellan de särskilda Låne-kontoren lät Ståndet bero. Prot.-Utdrag den 20 och 22 Juni i860. 483 Utskottets yttrande, pag. 27, angående räntans förhöjande lill 6 procent vid utlåning från allmänna Diskont-fonden ogillades; hvarjemte Ståndet för sin del beslöt. alt räntan borde fortfarande beräknas efter 5 procent. Vidare lades till handlingarna Utskottets anmälan om lånesökandes befrielse från skyldigheten att bifoga s. k. anmälningssedel, hvarjemte Ståndet lät bero vid Utskottets hemställan om fortfarande af föreskriften uti 171 § 2 mom. af Bankoreglementet. Utskottets yttrande, pag. 31, angående inskränkning i de s. k. respitmånadernas antal, afslogs, hvarjemte Ståndet beslöt att nu gällande föreskrift om respitmånaderna äfven fortfarande borde lända till efterrättelse. Mom. 2 af punkten 26 afslogs.