Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
När detta betänk, sista gången föredrogs, begärde jag detsamma på bordet, och mitt motiv var, att jag funnit den nu gällande författningen om sockenstämmor och kyrkoråd innefatta sammanblandning af flera, till sin natur skiljda ämnen, och jag hade hoppats, att man vid denna riksdag skulle uppgöra ett förslag till en mera ordentlig och fullständig författning i ämnet, eller åtminstone antyda grunderna derför. Då Utsktns betänk, icke uppfyller detta ändamål, hade jag således ämnat att dervid göra anmärkntr och yrka återremiss; men som jag sedermera erfarit, att tre Ständ redan bifallit betänk., vill jag icke uppehålla tiden med en utveckling af min åsigt, enär det i allt fall blir likgiltigt, hvad beslut R. o. Ad. fattar, och skrifvelsen till K. M. ändock kommer att afgå i det stympade skick, Utsktn föreslagit. Lagoch Oecon.Utsktns betänk. Nto 4° blef af R. o. Ad. bifallet. Till pröfning företogs Statsoch Oecon.Utsktns d. 22 sisth Jan. e. m. på bordet lagda utlåt. Nto 49 i anleda, af 48 Den a Februari e. m. gjorda anmärkn:r vid Utsk:ns betänk. N:o 34 i fråga om folkskolors inrättande i Riket. Hr Cederschjöld, Pehr Gust.: Jag anhåller få veta, huru detta betänk, blifvit afgjordt i de öfriga St:n. Underteckn. Ridd. S cere t.: PresteSt., som förut bifallit Utsk:ns betänk. N:o 34, har tillika bifallit utlåt. N:o 4g nied de deri föreslagna förändringar; BorgareSt har vidblifvit sitt förra beslut, innefattande bifall till betänk. N:o 34, men likaledes godkänt de förändringar, utlåt. N:o 4g innehåller. Från BondeSt. åter liar ingen underrättelse ännu ankommit om dess beslut i ämnet. Utsk:s utlåt, blef af R. o. Ad. bifallet. Vid förnyad föredragning af StatsUtsk:s d. 24 sisth Jan. f. m. på bordet lagda utlåt.
Den invändningen är kanske träffande, och jag för min del tror, att den är sann hvad en eller två af dessa konstnärer vidkommer. Men äfven om nyhetsmakarnes arbeten ej visade fulländning, så visade de likväl skarpt nog, hvartåt deras sträf-van gick — precis som hos våra literära rabulister — och då är det kritikens skyldighet att beväpna sin blick och skärpa den så, att den under det omogna försöket att åstadkomma något fullgodt arbete skönjer det goda, skönjer kärnan, skönjer den starka, redliga viljan att biträda vid vägbrytningen för tidens idéer, som peka framåt. Hur många voro ej de fransmän, som läste en nedgörande tidningsuppsats om monsieur Millet och sedan inför andra smålog medlidsamt, då detta namn uttalades, utan att någonsin ha sett ett penseldrag af den der mon-sieurns hand? Och månne det aldrig hände, att man be-dömde Gorot efter Gourbets öfverdrifter, att man ej ens gaf sig mödan att skilja nyhetsmakarne åt utan skar dem alle-samman öfver en enda kam? Hvarför ej taga hvarje sak för hvad den är? En konstnär visar fram en tafla. Den är tilltalande, vacker, verkar sann och ärlig; det är första intrycket deraf. Sedan ser man på nära håll efter, huru den är gjord, och då kan det hända, att man förargas öfver någon vårdslöshet i behandlingen eller öfver hufvud taget öfver, att den ej är gjord på det sätt, som man sjelf anser för det enda rätta. Men är man förståndig, så låter man intrycket af totalbilden blifva det bestående; hur konstverket är gjord t, kommer i andra rummet, åtminstone för dem, som ej äro konst * närer sjelfva. Men när män skär upp en nyutkommen bok, då ser man allra först efter, om författaren är realist eller naturalist, - om han hör till högern eller venstern eller centern, och så bildar man sin uppfattning, i främsta rummet, efter förutfattade meningar och sedan efter skriftställarens ståndpunkt. Hvarför ej börja med att söka det sanna, det goda i arbetet, söka dess mening, dess själ? Låt boken vara skrif-ven med höger eller venster hand, hvad gör det, blott det är ett ärligt arbete.
Men jag mates af 11 »ra inkast och motskäl, såsom olägenheten äfven här af rubbning i förra författningar, ohinderligheten af de skadeliga Dön-krogarna, Statens mistning af krögeri-skatten; Jag förbigår att upptaga och besvara det sista inksstet; Jag får dernäst erinra, att man må icke så frukta all förändring, att man äfven skyr hvarje förbättring, och att man icke fordrar, hvad som 2.6Q B«r, oth Ekon, Utsk, Betänkande/!, aldrig kunnat äga rum: Meuniskoverks och Stadgars oföränderlighet. Att Lön-krögert eller bränvins försäljning i husen är ett ondt, svärt eller omöjligt att förekomma, ar sant och en nödvändig följd af dpt öfriga. Men det är för mig ock svårt att inse, alt i föreslagna fall skulle verkeligen mera och oanständigare supas än nu, då på en gång gifves både Lön-Krogar och Lagliga Krogar, som locka oc skydda kroggäster. Det synes icke mycket vara derigenom vunnet, att en större mängd af Supare på ett ställe samlas, sorn det heter, för att roa sig, men oftast för att under inbördes tällan, utan tillsyn och blygsel, blott under anförande af Krögaren, sorn vinner på oordentligheten, inöfvas i dryckenskapslasten, för att, här rätt bildade i konsten, sedermera utsprida Samma smak och oordentligheten i husen. — Man får emellertid icke heller i en Svår sjukdom genast förtvifla, och, utan försök af botemedel, låta den fritt rasa. Vi hafva verkligen sett hvad senaste Kongl* Författningen mot Dryckenskap, der den blifvit uppmärksamt och allvarsamt handhafd, till ordning och rättelse verkat; och vi hafva allt skäl, att af våra aktningsvärda Länstyrelsers verksamma åtgärder vänta härutinnan de bästa följder.
Oin emedlertid, sorn mig nusåges, i fråga varande proposition anses bifallen, yrkar jag ej beslutets upphålvande, utan reserverar mig endast mot det sammas innehåll. Den 2 Junii. Hans Excellence Herr Grefven och handtMarskalken yttrade, att, då endast BondeStåndet uti denna punkt vidtagit enahanda beslut med Ridderskapet och Adeln, torde denna fråga, i händelse någon jemkning emellan RiksStåndens beslut icke inträffar, komma att till det förstärkta StatsUfskottets afgörande öfverlemnäs, Herr Påhlman: Om Eders Excellence anser saken vara afgjord, så åtnöjes jag med min enskilta reservation, men att den ej år afgjord, det vågar jag påstå, under åberopande af ett dylikt förhållande, som hår för några dagar sedan inträffade, då, under det propositionen framståldes, flere anmälte sig att tala, och vid hvilket tillfälle jag yttrade, att det vore öppet för dem, sorn svarat Nej, att genom votering Utröna pluralitetens tanka. För min del tystnar jag nu, och viker för Eders Excellences lämnade förklaring, att frågan år afgjord; men jag skall hädanefter ej underlåta, att genast begära votering, på det Ridderskapet och Adeln må få en sådan proposition, som Ståndet kan vilja bifalla. Harn Excellence Herr Grefven och handt* Marskalken upplåste 53 §. i Riksdagsordningen, samt hemställde, oru icke, enär Votering ej blifvit begärd sfraxt efter propositionens framställning, den af Hans Excellence för en stund sedan gjorde proposition borde anses bfg fallera 7» Den 2 Junit, Ropades ja. Herr Lannerstjerna, Johan Wilhelm: Jag var ännu icke uppkommen å Riddarhuset, dä E fers Exeelience framställde ifrågavarande propo» siiiou, o< h kunde således icke genast deröfver yttra mig. flade jag då afhöit den, hade jag dertill svarat Nej. Sedan jag nu af andra hört omtalas dess innehåll; får jag mot Ridderskap pets och Adelns beslut anmäla min Reservation.
N:o 666) i återremitterade målet om Lotsoch Båk afgiften för inomskärs seglande Fartyg, Bevillnings-Utskottets: , .1 N:a 71, med Öfversigt af den Allmänna Bevill. niagen. / v Prof. Ut dr d, 16 Decemhk 1823, jsS Banco-Utsköttets: N:o 103 om föreskrifter uti Banco-Reglementet till sammanhang med Riksens Ständers beslut om Allmänna _Magazin6 Inrättningens upplösning. S. D. Da nu ånyo föredrogs Stats-Utskottefs Memorial, >1:0 661> med förslag till Voterings-Propo, sitioner i målet om ersättning för Svenske med. borgares lidne förluster genom uppbringningar, antog Borgare-Ståndet äfven för sin del dst förbehåll, Hugvördige Preste-Ståndet tillagt, hvarigenom således den i i:sta Puncten föreslagne Voterings. Proposition förfaller; Men den i 2:dra Puncten omnämnde stridiga fråga öfverlemnade3 till Förstärkt Stats-Utskotts pröfning, medj godkännande af V oterings-Propositionen. *. D, Deni Constitutions-Utskottets Memorial, Iho) 83> tiHjtjKkte omrédigetieg af dass genom 4-6 Trot, Utctr. d, 16 Dtcemb, rSrj. Memorialet N:o 71 uppgifne Förslag till ett tillägg i 65 §. Reger! ngs-Formen, blef, vid nu förnyad föredragning, gillad. S. D. Vid förnyad föredragning af ConWtutions.
A. utsätter, äfvensom för rle resande till 12 sk. banco milen, då 2 Lispunds kappsäck får medtagas samt dessa afgifter upp - Fjcp.-Vtsh, Förslag till widt Skrifv, N.o 468» 33 uppbäras och redovisas på Post-Contoiren, hvarifrån vagnarna afgå, och förordnas måtte, det godset antingen förses med vederbörlig förpassning eller öppet aflemnas, för att Eå Post-Contoiret förseglas, sedan undersökt lifvit, att ej Paketen innehålla förseglade bref eller förbjudet gods. Derjemte, och utan att ingå i vidare detailer, som möjligtvis skulle försvåra vederbörande , verkställigheten anförtrodde, Embetsmäns åtgärder, vilja R. St. icke inskränka Paket-posterne till endast de här ofvan upprepade orter , utan tillstyrka och medgifva hellre försökets utvidgande, så vida det lyckas, i den nion medel, influtna genom Paket-posten, dertill lemna tillgång, och föreslå R. St., för sådant fall, att i första rummet Paket-posten må fortgå från Götheborg genom Halmstad och Skånska Städerne till Helsingborg, samt från Örebro genom Carlstad på vägen till Kongsvinger, R. St. anse tillika, att, til Öfver-PostDirecteuren torde böra öfverlemnas att till E. K. M:s Nådiga pröfning och fastställelse föreslå controllerne så väl i fråga om hvad 4:^e punkten innehåller, som beträffande redogörelsen för influtna medel, med iakttagande likväl i sistnämnda hänseende, att serskild räkning så Bill. lill BSt. Fröt. 1828—i83o, utdra ffäjtet, 34 Exp.-TJtsk. Förslåg till uriel. Skrif v. Väl öfver utgifterna för denna Inrättning', hvilka ÖFver-Post-Directeuren af under händer hafvande Post-medel må bestrida, som öfver dei'af inflytande inkomster, skall föras, och att med redovisningen för det ena och andra förfares på lika sätt, soth - för Post-medel i allmänhet är föreskrifvet; bifogande 11.
Jag anser i allmänhet högst vådligt och principlöst att, sedan man uti en § ställt en inrättning under lag, uti en annan § upphäfva denna lag och ställa den under godtycket, äfvensom jag betviflar, att några privatbanker skola uppkomma, då nian på ett ställe medgifver dem rättighet att utgifva sedlar till belopp, motsvarande t. ex. den inbetalta delen af grundfonden, men på ett annat ställe låter det bero på StatssecreUs för handelsoch finance-expeditionen godtycke att hvilken dag som helst föreskrifva bankerna att inställa sedelutgifningen. Om man derföre vill ändamålet, måste man afslå denna §• För min del hemtar jag ett ytterligare skäl härför från den öfvertygelse, som jag i början af debatten framställde, nemi. att jag anser det stadgande nödvändigt, att ifrfigavar. sedelbanker baseras på metallisk valuta, i hvilket fall de betänkligheter, Ilr Cederschjöld framställt, komme att försvinna. Jag tillstyrker afs|ag å denna §. Hr Stuart: Det är icke utan en viss förundran, jag hört några talare yrka bifall till ifrågavar. §. Jag förmodar, att dessa talare icke fästat sin uppmärksamhet dervid, att R. o. Ad., genom den antagna 3 §, redan tillagt Regeringen all den myndighet, som uti delta afseende kan behöfvas, 3 § innehåller nemi., att det ankommer på K. M. att, efter pröfning huruvida bankinrättningen kan vara för landet fördelaktig eller menlig, det sökta privilegium bevilja eller förvägra. Sedan man sålunda medgifvit Regeringen rättigheten att hindra enskilda bankers uppkomst, men denna rättighet icke blifvit begagnad, så måste Regeringen endast kunna tillskrifva sin egen medgörlighet, om den enskilda bankrörelsen i landet blir öfver ljöfvan utvidgad. Efter min åsigt är det icke rättsenligt att dessutom tillägga Regeringen den magten att kunna återkalla eller suspendera ett i laga ordning sökt och meddeladt privilegium, oaktadt de deruti föreskrifna vilkor och förbindelser noggrannt uppfyllas.
Den fullmakt eller det konstitutorial en embetsman å sin tjenst erhåller, är ett kontrakt emellan honom och slaten. Embelsmannen blir förbunden ali troget och nitiskt sköta den honom anförtrodda tjenslen, hvaremot staten å sin sida för tjenstens förrättande tillförsäkrar honom vissa löneförmåner. Om embelsmannen brister i uppfyllande af de af honom åtagna förbindelserna, blir han underkastad ansvar och straff. Derföre eger han ock ovilkorlig rätt att fordra, det staten mot honom lika noggrannt uppfyller hvad staten till honom utläst. Det är afseendet å denna statens ovilkorliga skyldighet, som orsakat det uti den ifrågavarande författningen gjorda undantaget för dåvarande embetsoch tjenstemän. Men statens alla tjenare mäste i detta hänseende nödvändigt ega lika rätt. Om den ene embelsmannen fått sin lön anvisad att utgå af vissa hemmans ränta och tionde, och han sålunda erhållit rättigheten att genom af honom sjelf verkställd uppsägning under dyra spanmålstider erhålla en mot de förökade lefnadskostnaderna svarande tillökning i inkomster, så finnes det icke det ringaste skäl, hvarföre en sådan tjensteman skulle mera vid åtnjutande af sin rätt bibehållas, än en annan, som äfven erhållit sin lön bestämd i viss myckenhet ränta eller tionde, med den dervid fästade lörinänen af uppsägningsräll, ehuru han ej sjelf personligen, utan endast genom ett för honom och flere medtjenstemän gemensamt ombud kunnat verkställa uppsägningen. Den skillnad, som emellan dessa båda slag af indelade löner blifvit gjord, — om den ock skulle vara förenlig med den ofta berörda Kongl, kungörelsens ordalydelse, — synes likväl icke vara förenlig med billighet och rättvisa. Å andra sidan bör man likväl icke förbise, att man genom utsträckning af det i författningen gjorda undantaget verkligen skulle, afvikit från det hufvudändamål, som Kongl. Majit och Rikets Ständer gemensamt med den vidtagna förändringen uti sättet för räntors och tiondes utgörande åsyftat, nämligen beredande af lika vilkor för alla räntegifvare.
Då Hem mans-Eäntor, Krono - Tionde och Afrads-Spannérriål samt derutaf samlade 'Capita ler icke annorlunda kunna anses, än såsom af Staten best ädde-, ehuruväl desamma blifvit tili detta serskildta ändamål af framfarné Regent er upplåfne ; har Ståts - Utskottet trott -j att Riksens Ständer, i följd af den enligt 63 §; Riksdags - O, dmtigefi , dem förbe hällne rätt , att granska Stats-Verkets tillstånd, Styrelse och förvältning, äfven äga att sjelfve och genom ‘deras Revisorer öfverste '"Och revidera dea del .af Stats - Inkonisterne söm salunda finnes till HospitalsInrättningar nes underhäll, i hette anordnad ‘saint ätt den Revision, sorn redogörelsen häröfver i Ktfrtgl. Kammar-Rätten lill ziffran undergår, icke kan utgöra Skäl tili uteslutande härifrån , enär Stafs * Verkets 'Räkenskaper och. förvaltning Till dess ordinarie inkomster och utgifter för öfrigt jemväl revideras uti Kongl. Kammar Rätten, iren icke déssmindre äro underkastade Revision af Riksens Ständer och deras irr-tellart Riksdagar ne såinnranträdändé härtill utsedde Deputerade; Stats Utskottet har tillika härvid funnit; ätt då, enligt deri af Riksens Ständer vid i 80g neli i81 o årens Riksdag antagne principe för Stats-Verkets förvaltning, alla dess Intrader böta ingå och blifva synlige uti RiksiStaten samt inflyta biand Stats Verkets Intrader och derifrån utgå; men någre serskildté Fonder icke Samlas och afskilde disponeras; så är det här - Stats-Utskottets Betänk anden! 163 g med instämmande, att ofvanberörde, Hospitalerne anslagne Intrader salunda böra upptagas oell inga uti Stats * Verkets Räkenskaper, samt der, till inkomst och utgift, redovisas.
Vi gifvit serskilde föreskrifter om dispositionen af Byggnads-biträdet och de För. skott , som Bolaget derå kan behöfva.’ §• 15- ^ Med förutsättning» att Kongl. Majit, på Vår nu derom förnyade underdåniga anhållan, täckes i Nåder meddela bestämde föreskrifter för Allmänna Magazins-Inrättningens åligganden, och med öfverlemnande till Kongl. Majit af ett genom Vårt Stats-Utskott utarbetadt samt af Oss till alla delar gilladt Förslag till denne Inrättnings Organisation, enligt hvilket Förslag, som dertill innehåller allmänna grunder , Vi ansett en fullständig reglementarisk Författning böra upprättas, håfve Vi beviljat, att de under 1815 års Riksdag för Allmänna iVTagazins-Inrättningen anslagne En Million Riksdaler och under vissa vilkor ytterligare En Million edler tillsamman Två Millioner R:dr Banko, allt med vanlig Diskont, rättighet i Banken i afseende pA den räntebetalning af Tre Procent, som å dess'* Anslag börega rum, må än vidare fortfara, un der tillagd successiv dispositions-rättighet öfver den sednare Millionen, utan andra förbehåll, än när Inrättningens behof det fordrar och anmälan i sådant afseende göres hos Kongl. Majit, sorn då, Bihang till Riki-St, Prat. Rik sdags-Beslutet. efter Stats-Rådets hörande, lärer 1 Nader täcTcrffr om dispositionen förordna.
I anledning af Kongl. Majis Nådiga Broposition till Stats - Utskottet, under den 15 sist - 42 0 Deri a7 April. sistlidne MavsJ om några för Undervisnings-och Xiäroverken i Riket nödiga anslag. 2:0 I anledling af Kongl. Majt:s Nådiga proposition, under samma dag, otn eftergift af den uti framlidne Post - Directeuren JLidins Sterbhus yppade Ealanc.e. 3:0 Angående ailöningen för Riks - Ståndens och deras Utskotts Secreterare, Cantzlier och Vaktbetjening. 4:0 I anledning af återremissen om anslaget till Riksdagskostnaden. 5:0 Ofver Herr M. von Törnes motion om portofrihet för Tidningar, som kunna lända till allmän upplysning; och 6:0 Öfver Hedervärda Ronde - Ståndets Riksdags - fullmägtiges från Malmöhus och Christianstads Uän anhållan om befrielse från utskrifpings - penningars erläggande. Ut Supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm' p. D, Den 27 April '421 S. D. V i ilförnyacl föredragning gillades Fägli Utskottets den 1 1 April afgifna, och den 24 pä bordet lagda Memorial, i anledning af 1:0 Herr Stallmästaren Friherre Anders Cederstöm? Motion om förändring af förvandlingssättet af l)öter, prrescriptionstid för ägotvister, Nämndemäns antagande m. m. samt 2:0 Riksdågsfullmägtigens frän Christianstads Fän, Nils Pehrssons Motion om tillökning i arfvodet för Nämndemän vid privata förrättningar. Ut Supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. S. D. Instämde Borgare - Ständet uti Högloft. Ridderskapets och Adelns, den 24 i denna månad, fattade beslut, att, sedan, uti frågan om Remiss af Kongl. Majes Nådiga Proposition, om Götha Canal - arbetes fortgång och ytterligare befrämjande, Högloft.
V i talade en lång stund med hvarandra, och när hon till slut anhöll att få komma upp till mig för att intressera mig för de mål, hon ägnade sina krafter, kunde jag ej säga nej. Nu var hon uppe i går och satt här ett par dryga timmar. 1893 » Förträffligt! Hon hade så utmärkta jungfrur. » » Det är en god gåfva, som oftare kommer af nåd än förtjänst. Meu då man gifter sig, åtager man sig i främsta rummet att själf blifva mannens hjälp och skall mindre lita på lejda personers förmåga att se om hemmet. Men du får ursäkta mina afbrott. » » Det är ej mycket mer, jag har att säga. Innan hon gick, gaf hon mig dessa skrifter, hvari jag kunde läsa redogörelse för ett par af föreningarnas verksamhet, och hon hoppades, att de ord hon talat, ej hade varit förgäfves. » » Nåväl — och du svarade? » » Ingenting bestämdt. Karl och jag hafva sedan gammalt en utväg, som befriar oss från att genast lämna afgörande svar i brydsamma fall. När någon föreslår honom nå- got, som han icke vill, men har svårt att komma ifrån, svarar hau, att han skall tala vid sin hustru först; och han föredrar att blifva ansedd för att stå under toffeln i medvetande om, att han får önskad betänketid. På samma sätt gör jag. Jag sade fru Kringspring, att jag önskade rådgöra med min man. Hon häpnade naturligtvis öfver, att jag ännu ej var så mycket frigjord, att jag utan hans medgifvande kunde bestämma öfver min tid. Men jag stod fast vid min mening, och då lofvade hon att komma tillbaka. I detta bref underrättar hon mig, att hon snart är att vänta för att hämta motsedt svar, att jag icke längre är ovillig draga mitt strå till stacken för det allmänna bästa. » Den lilla frun hämtade ett ögonblick krafter efter sitt långa tal och fortsatte därpå: » Nu sitter jag här helt orolig och väntar hvart ögonblick, att hon skall komma.
200 R.dr; och då samtlige dessa föreslagna aflonings-belopp synas icke vara för högt beräknade eller större än som med hänsigt till beslällningarnes olika vigt och beskaffenhet. oundgängligen erfordras, samt Rikets Ständer ansett aflöningen för Länsbokhållarne böra i alla län bestämmas till 1,000 R:dr, hvadan allönings-slaten behöfver förhöjas med följande belopp, nemligen: för Lands-kamererare 19,454: — „ Landt-räntmäslare 8,601: — „ Läns-notarier 6,000: — „ Läns-bokhållare 7,000: — „ Lands-kanslisler 4,800: — , Lands-kontorister 1,200: — och för Läns-styrelsernas vaktmästare-personal 5,520: — hafva dessa tillökningsbelopp blifvit af Rikets Ständer anvisade. c) För Kronofogdarne antogs vid förra regleringen såsom aflönings-minimum, extra inkomster inberäknade, ett belopp af 1,800 R:dr. E. K. M:t har nu föreslagit förhöjning häraf till 2,500 R:dr och dessutom ät de 29 kronofogdar i särskilda delar Expeditions-Utskottets Förslag till anderd. Skrifvelse N:o i90. 135 af riket, hvilka ej äro med boställen försedda, vederlag derför med 150 R:dr för hvardera; och sktdle härtill erfordras, såsom aflönings fyllnad 60,882 R:dr, och till vederlag för bristande boställen 4,350 R:dr. Derjemte är af E. K. M:t föreslaget, att den för närvarande till 750 R:dr bestämda lönen för Expeditions-kronofogden i Färentuna härad al Stockolms län måtte ökas till 1,000 R:dr. Hela tillöknings-beloppet för kronofogdarne kimme således alt utgöra 65,482 R:dr.
F) att all till hela Skifteslaget hörande mark ovilkorligen mäste afmätas, på Charta affattas och gradering derå verkställas, om än skifte sker endast å en delegares lott, och att följaktligen kostnaderne dervid äro i det närmaste enahanda, som om skiftet öfvergått hela skifteslaget. c) att, om utbrytning serskildt lemnäs en delegare, mäste ej sällan inträffa, att derigenom beredes hinder och svårighet för öfrige delegare att sedermera erhålla så fördelaktigt, formligt och redigt skifte, som localen i annat fall möjligen kunnat medgifva. d) att mot det af åtskillige Ledamöter framställda förslag att öfverlemna beslutande rätten, huruvida nytt skifte må ske å förut skorskiftade egor, åt antingen pluraliteten eller ock i:del af jordegarne, efter hemmantal beräknadt, förekomma dessa betänkligheter, att, utom det med god samhälls-ordning icke kan förenas, att den ena medborgarens bestånd och fördel göras beroende af den andres godtfinnande, derigenom ingen säkerhet vinnes, att skifte blifver medgifvet, der det med fördel kan verkställas, och förhindradt, der locala förhållandet är annorlunda; alt den olägenhet, som skulle förekommas, likväl kommer att qvar - 16 Lagsamt Allm. Besv. o. Oec. Ut sk. Ut t.