Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till ytterligare styrka för hvad Herr Törnebladh anfört, att genom ifrågavarande Förordning ändring blifvit gjord i allmänna Lagen, får jag göra den anmärkning, att 6 §. i 1 Cap. af Förordningen slutar med följande mening: ”dock må ingen, hvars ägor äro så beläg”ne, att den obesuttna lotten ej med dem ”kan sammanläggas, af denna lösningsrätt ”sig begagna.” Detta är onekligen ett tillägg i allmänna Lagens stadgande om lösningsrätt, och synes således höra i Lagen inflyta. — Genom denna Förordning har ock blifvit tillåtet, hvad som förut icke ägt rum, att nemligen från hemman afsöndra till och med blott 4 tunnland duglig jord, ehvad hemmanet är i byalag eller enstaka. Derigenom uppkomma stora svårigheter vid ägoskiften och utflyttningar. — Jag har förut ) Den i3 April. 361 vid denna Förordning anmärkt, att deri tillåtes afsöndring utan skatt af odlingsbara mossar till annor man, som dem vill odla. Det är visserligen berömligt att befrämja sådane odlingar; men att på desse lägenheter införa icke allenast den gamla säterifriheten, utan frihet derjemte från deltagande i alla allmänna skyldigheter anser jag skadligt och stridande mot gällande föreskrifter. Dessutom är icke sörjt för någon fast grund till en sådan lägenhet, ifall innehafvaren skulle vilja bygga derstädes. Min anmärkning i denna del har jag ej funnit besvarad i Betänkandet, och anhåller derföre hos Utskottens härvarande Ordförande om upplysning, hvarföre det ej skett.
Boktryckare, lika med Manufacturister, §. 9. Doctorer, Medicinit-, eller Läkare, för inkomst af practik utom tjensten, fyra procent, dock ej under B:co R:dr 10: Fruntimmer, som idka Klädsöm, med en eller flera medhjelperskor, erlägga hälften emot Handtverkare, §. 9, och deras medhjelperskor hälften emot Gesäller, enligt nästföregående Mom. Hyrkuskar, lika med Handtverkare, §. 9. Informatorer hos enskilde, lika med Tjenstemän, §. 2. Inköpare för de Kongl. .Hofven jern förås med Handlande, §. 9. Licentiater, Medicina, med practik utom tjensten, se Doctorer. Läkare, se Doctorer. Mj älnare, se Qvarnar, Sj. 30. Modekrämare och Modekriimérskor af alla slag, lika med Handlande, §. 9. Nipperhandlare och Nipperhandlerskor, lika med Handlande, §.9. „ Skeppare, Coopoaerdie, äfvensom Sjökaptener med burskap, och Befälhafvare ä Ångfartyg, med tillämpning af föreskriften uti 46 §. 3 inom., lika med Handtverkare i den Stad, dit Fartyget hörer, §. 9. Skutoch Båtskeppare, se Mom. 1. Skol-lärare, söm antingen hafva egna Skolor eller biträda vid sådane inrättningar, lika med Tjenstemän, §.2. Spanmålshandlande, som icke äro borgare, taxeras efter deras rörelse, lika med Städernas öfrige Handlande, §. 9. Stadstjenare eller Po lis heljente, se Städernes betjente, §. 2. Tidnintjsskrifvarc, hvarunder farstås, sä väl förläggare, sorn redacleurér och deras biträden, taxeras till Bevillning efter fem procent af den inkomst, de njuta. Timmeroch Brädhandlande, se Handlande, §. 9. 14 Förslag Ull Bevillnings-Stadga.
Jig till Inlroductlon ä Riddarhufet anmäla, hvarpå, sedan en Deputation bestämt de afgifter, som för detta ändamål borde af honom erläggas, den Adlade blef genom en särskild Ceremoni® införd i Ståndet, eller såsom det fordom kallades, derstädes Introducerad, hvilken åtgärd motsvarar den actus, som nu för tiden äger rum, att tilldela den af honom bildade nya ätt sin särskilta Numer och anteckna den i Riddarhusets Matrikel; och vid ett så beskaffadt förhållande, något tvifvelsmål icke bör kunna uppstå derom, att den i 1775 års Kongl Förordning befinteliga föreskrift, att de, hvilka i Adeligt Stånd försättas, elier i Friherrlig eller Grefvelig värdighet upphöjas icke må antaga de dem förlänte Tittiar och Sköldemärken, samt åtnjuta de privilegier och immuniteter, som den nya värdigheten åtfölja, innan de sina Diplomer uttagit och fig till lntr oduction anmält, hvarpå (Soo års KonglBref sig åberopar, hsr afseende på något annat, än den i:sta af ofvanberörde åtgärder, och icke på den, hvarigenom Ättens numer bestämmes, samt Utskottets Förslag, att skilja granskningen af prestanda från sjelfva Introductionens meddelande, hvilket skulle tillhöra Ridderskapet och Adeln, således icke eller kan, såsom några Ben I September' e, ml 33 någre Talare velat påatå , anses innefatta en inskränkning i nämnde Författnings tillämpning, hvilken Utskottet tvärtom tillstyrkt måtte i sin hela vidd bibehållas* alltså anser Utskottet sig icke äga skäl, att på grund af de i omförmälte måtto gjorde anmärkningar frångå sitt i dess förra Betänkande afgifne yttrande. Hvilket dock till Riddertkapeta och Adslns vidare pröfning vördsamt öfverlemna». Stockholm den 26 Augusti 1823. C. G. Spen s. N. Snoilsky. Bilagor till PleniProtocollet för den 5 September, förmiddagen. Nio i. Herr von Törne, Michael:
Då grundfondens ändamål är att, i händelse metalliska kassan vid något tillfälle visar benägenhet att nedsjunka under 10 millioner Riksdaler, kunna användas till förstärkning af denna kassa, sä bör nämnde fond bestå i sådan valuta, som. bärande ränta sä länge den icke behöfves. lätt kan. vid behof försäljas eller begagnas såsom hypothek för upptagande lån. Då emellertid Riksbankens tillgång i obligationer icke är tillräcklig för att på en gång Rikets Ständers Banks grundfond genast kan hel och hållen utgöras af sådana och Sveriges Bank undfå det belopp i dylika valutor, sorn för denna Bank vid dess trädande i verksamhet behöfves, har föreslagits att förstnämnde Banks grundfond 'kall till en början bestå till minst hälften i räntebärande obligationer, men att denna fond skall, sä fort sig göra låter, till hela beloppet förvandlas till sådana. Af nämnde medgifvande kan någon svårighet för Rikets Ständers Bank sä mycket mindre vara att befara, som lian. i händelse af behof eger af Sveriges Bank infordra afbetalningar å den för bindelse, som denna skall för emottagna tillgångar till Rikets Ständers Bank afgifva. I § 10 har det hittills fastställda, i 108 § af nu gällande Bankreglemente omförmälda minimum af metallisk kassa bibehållits oförändradf. § 11. Finans-komitéen har föreslagit, att Lånebanken skulle åläggas an svara för och vidtaga nödiga åtgärder till bibehållande af Rikets Ständers Banks metalliska kassa vid ett belopp, icke understigande Tio millioner R:dr i :mt i silfver: hvaremot Utskottet, utan att förbise, det de operationer, sorn för berörda ändamål kunna behöfvas, måhända med mera lätthet kunna utföras af Sveriges Bank, likväl, i likhet med Herr Björck, ålagt Rikets Ständers Banks styrelse denna omsorg och lemnat Banken derför nödiga medel. Anledningen är, att Rikets Ständers Bank bör bibehållas så oberoende af Sveriges Bank, att äfven en för denna sednare ogynnsam konjunktur icke må kunna i någon händelse ofördelaktigt återverka på den förra. Vid § 12 torde jemföras motiverna till Finans-komitéens § 8. §§ 13 och 14.
Btsv. och Ekon.-Utsk:ns Utlåtande, i\:o 63. 5 bönder anginge, samt att, genom flere Kongl, iesolnlioner föreskrifvits, att den, hemmanen i Halland åliggande utski ilnings-skvldighet, skulle fullgöias genom erläggandet af ntskrifnings-penningar, hvilka genom Kongl, brefvet den 24 December 1692 bestämdes till 2 daler silfvermynt af hvarje utskrifningsgild person å såväl kronooch skatte-, som utsockne-frälsehemman. Alt i afseende å fullgörandet af denna ulskrifnings-skyldighet de Halländska utsockne frälsehemmanen voro i lika vilkor, som kronooch kronoskattehemman i provinsen, är således otvifvelaktig!. En annan fråga åter alden, om de böra åläggas den sedermera, i stället för utskrifning, genom kontrakt inrättade rotering. Vid bedömandet af denna fråga torde först böra tagas i öfvervägande, huruvida roteringens åtagande genom kneckte-kontrakten var en, för hemmansegarne ovilkorligen gällande, skyldighet. Att detta icke var förhållandet, utan att dessa kontrakter voro frivilliga, kan tillräckligen inhemtas, dels af iG83 års riksdagsbeslut, i hvars 21 § det heter: ”Vi allmogen i Uppland etc. välbetänkt slutit och ändt ligen therutinnan stannat håfve, ett. visst knecktehåll att undergå’ , dels af de upprättade kontraktens innehåll. De utskrifnings-skyldige provinserna ingingo nemligen kontrakterne om åtagande af rotering derföre, att de ansågo sådant för sig mera fördelaktigt än att utgöra utskrifningen I provinsen Halland blef något sådant kontrakt ej ingånget förr än 1726 den 9 Maj, och det endast med allmogen af krono och skatte.
Secreteraren Silfverstolpe, om tillstånd för, att vissa år förena en annan tjenst med RiddarhusSecreterare-tjeosten. IX. R. 362. XII. B. 72. A. 191. Secreteraren, om tillstånd för, att tillika vara i statens tjenst. IX. R. 362. XII. B. 72. A. 191. — Taket, om reparationen af. XX. B. 43, g4> 137. A. 197. — Utskottets Ledamöter. Se Lista. RiddarhusUtskottets Memorialer: om tryckningen af Riddersknpets och Adelns Protocoll under innevarande Riksdag. III. A. 208. — om LandtMarskalkssoire'ernes fortsättande på Ridderskapets och Adelns bekostnad. IV. B. 433. V. A. 5. — om biljett-utdelningen till åhörare vid Ridderskapets och Adelns sammankomster. V. B. 3g. A. l65. — angående Riddarhusärendernas förvaltning sedan början af sista Riksdag, m. m. V. B. 225. VI. A. 62. A. q4, 97. VII. A. 5o. XV. E. 63. — angående förvaltningen af Wadstena Adeliga Jungfru Stifts ärender sedan sista Riksdag, m. m. V. B. 225. A. 53. — i anledning af Grefve Cronhjelms, Otto August, anförande i frågan om maximisumman för utlåningen på namn. V. B. 225. VII. A. 54. — i anledning af väckta motioner om förändringar i RiddarhusOrdningen. VIII. B. 224- A. 272. — i anledning af Herr Lagerlijelms motion om val till Ordförande i Utskotten. VIII. B. 2y8, 34i. IX. A. 162. XIV. E. 44. XV. A. 234. — i anledning af Herr Cederschjölds motion angående val af suppleanter till ledamöter i Utskotten. VIII. B. 299, 341.
Jag anser det oriktigt, och att man bör bibehålla det Svenska ordalaget, som i Expeditionen varit nytfjadt. I nu förevarande expedition står vidare, då Riksens Ständer anmäla det ytterligare beslut, de fattat om Pas - Ben 2 September c. m. IS i sevolanceCasssesamt Hospitalsoch LazarettsRäkensksperne, att ”Riksens Ständer hysa den ”underdåniga förhoppning, att Eders Kongl. ”Maj:t som redan i nåder medgifvit revision af ”TullRäkenskaperne och redogörelsen för de ”under KrigsCollegium ställde MilitimBoställs”och KrigsmanshusCassorne samt derigenom, ”enligt Dess Nådiga tiilkännagifvande, i fördand instämt uti Riksens Ständers uppfattade ”åsigt »f de uti 30 och 08 $§. af RiksdagsOrd”ningea åberopade allmänna stadganden, äfven ”lärer täckas, af samma anledning, lemna Dess ”Nådiga fanctiou åt ifrågavarande underdåniga ”anmälan.” I händelse Konungens sanction be-, höfdes till beslutet om redogörelsernas granskning, så skulle det ej vara en sak, som redan genom Grundlagens föreskrifter blifvit sanctio* nerad och bestämd. Men detta är ej ett nytt mål, utan det är ett beslut af Riksens Ständer att Grundlagens redan befinteliga stadganden måtte gå i fullbordan, hvartill ingen sanction kan tarfvas. Det var på samma skäl, som Riksens Ständer vid förra Riksdagen fattade sitt beslut i enahanda ämne, och jag anhåller att få uppläsa de ordalag, som då begagnades:
Något ogillande af detta svar har, så vidt man af diskussions-protokollen kan inhemta, icke blifvit inom Stånden allmännare uttaladt: endast några enstaka röster hafva yttrat den önskan, att denna fråga måtte oberörd lemnäs uti sitt nuvarande skick. Vid återremissens besvarande har Utskottets pluralitet, det oaktadt, nu för sin del beslutat, att låta hithörande punkt i förslaget alldeles bortfalla; och då detta beslut lika litet i materielt som i formelt hänseende torde kunna med goda skäl understödjas, synes det icke lända till skada för frågans noggranna pröfning, att skälen för den motsatta meningen äfven här (ramläggas. Ett solidariskt bolag har, såsom kändt är, med hvarje annat slags bolag fullkomlig likhet deruti, att bolagsmännens intresse och förhållande till bolaget i alla afseenden bestämmes af och genom de lotter eller andelar, de i bolaget ega. Af lotternas relativa storlek beror således, i fråga om beslut i bolagets angelägenheter rösternas relativa valör, likasom andelen i vinsten och andelen i förlusten, derest annan öfverenskommelse ej är träffad, och den, som i laglig ordning fått tillåtelse att på annan öfverlåta sin lott, har derigenom äfven afstått sin röst, sin andel i vinsten och likaledes i förlusten åt den, som i hans ställe i bolaget inträder. Det är likväl med afseende på bolagets genom förlusterna möjligen uppkommande oförmåga att fullgöra sina förbindelser mot tredje man, som Utskottets pluralitet nu ansett den solidariska ansvarigheten innefatta ett hinder mot att förklara en med de öfrigas samtycke afgången bolagsman vara befriad från ansvar för de förbindelser, som vid hans afgång häftade å bolaget.
Det I Den 12 Januari!. 337 Det är svårt att rätt fatta Herr Hjertås mening med dessa reflectioner; att de äro obeböflige inom Sverige, vet hvarje rättskaffens uplyst man; men då jemväl ouplyste finnas, de der genom dessa reflectioner kunna missledas misstänka, att behofvet af någondera af dessa reflectioners verkställighet skulle erfordras, bar jag ansett mig offentligen till Protocollet böra ogilla dem. Den Konung, hvilken gjort så mycket, som Vår, för sitt Land, behöfver icke frukta, att dess Thron skall blifva vacklande, likasom folkets tillgifvenhet för honom icke kan rubbas. Herr Hjerta yttrar vidare: ”Olyckligt ”det folk, hvars Representanter oeftertänk”samt offra dess sista skärf till alla de obetänksamma företag, som af en Magtlysten, ”och allt sant menniskovärde föraktande, ”Regering, skulle lättsinnigt affordras dem.” Åter en reflection, som, utan tillämpning, kan anses tillhöra ett sjukt sinne; åsyftas en tillämpning, skulle denna phras innebära en alldeles egen art af brottslighet. Herr Hjertås åter upprepade förslag för ordningen af Statsregleiingen, nemligen att fastställa en Bevillningssumma, till fyllande af de mäst oundgängeliga behof, och att Rikets Ständer sedermera icke böra bifalla något ytterligare anslag, förr än de 9 H. 22 338 Den 12 Januari i. till Konungen aflämnat underdåniga skrifvelser om alla sådana rättelser och åtgärder, hvilka de anse nödiga att få afgjorda, innan ytterligare anslag göres, är ett påfund, som, derest det kunde verkställas, möjligen kunde medföra, vår närvarande Statsförfattnings omstörtning; men oformligheten af detta, så många gånger uprepade, förslag, har jag ofvanföre ådagalagt. Långt ifrån, att sådane handlingssätt skulle bereda Representationen aktning och erkänsla af Nationen, skulle den oordning i administrationen, som Rikets Ständer derigenom beredde, helt , och hållet beröfva dem Svenska folkets förtroende. Herr Hjerta säger: ”Alt dess afsigt ”bör af ingen misskännas.”
Då fyroch båk-afgiften utgöres ej allenast för fyroch känningsLåkars, utan äfven för sjömärkens nybyggnad, förbättrande och årliga underhåll, af hvilka sistnämnde anstalter äfven de fartyg, som, vid sjöfart inrikes orter emellan, icke passera de ställen, der båkar finnas anlagde, hafva nytta, samt då största delen af de fartyg och båtar, med hvilka seglationen inomskärs idkas, lärer kunna hänföras till dem, som, enligt ofvanåberopade stadganden, äro antingen belt och hållet fria från båk-afgiftens erläggande eller Sia Issamt Allan Besv. o. Ekon.-Ulskollens Utlåtande, N.o 103. 11 böra elen lägsta afgiften utgöra, i följd hvaraf dessa umgälder icke torde kännas serdeles tryckande, anse Ulskollen det af motionären för uppgifvet fall yrkade undantag från ett allmänt stadgande, för hvilket undantag något, enligt Utskottens tanka, giltigt skäl dessutom icke blifvit anfördt, ej böra beviljas; och få Utskotten derföre hemställa, att Herr Grefve Anckarsvärds motion icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 4 April i845. Ant. lill Exp.-TJtsk. d» 5 April, kl. 6 e, m. Utlåtande, angående föreslagen åtgärd till beredande af en allmän reglering af Landtstats-tjenstemännens löner. Riksdagsfullmägtigen af Yällofl. Borgare-Ståndet Herr F. Sundler har, uti ett till Ståndet ingifvet och derifrån till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitteradt Memorial, anfört, att, redan under 1823 års
Men då emedlertid arrendatorn Jonssons ifrågavarande betydliga förlust tillkommit i följd af olyckshändelser, hvilka det ingalunda berott af honom att förebygga eller afvärja, hvadan bans härigenom iråkade bekymmersamma belägenhet onekligen är förtjent att behjertas, samt derjemte torde böra i betraktande tagas, att, derest arrendatorn, oaktadt han en längre tid varit i saknad af all inkomst utaf fisket och qvarnen, skulle, i förening med fullgörandet af den honom åliggande skyldigheten att återförsätta fiske-verket och qvarndammen i brukbart och ändamålsenligt skick, tillika förpligtas att lill oförminskadt belopp utgöra den fastställde arrende-afgiften, sådant kunde föranleda arrendatorns obestånd, och såmedelst tillskynda Stats-Verket vida större förlust, än som motsvarar det bidrag, hvilket för Jonssons skadeslös-hållande blifvit begärdt, så har Utskottet, sorn, i enlighet med den uti Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse uttryckte åsigt, anser berörde af billighet påkallade och med kronans egen fördel öfverensstämmande skadestånd med minsta tunga för Stats-Verket StatsUtskottets Utlåtande; K.o So. kunna Jonsson beredas genom arrende-afgiftens nedsättning till dess före år 184* fastställde belopp, funnit sig böra tillstyrka Rikets Ständer att medgifva, det arrendet för Motala Kronofiske och dertill hörande Mjölqvarn må för tiden från början af år 1842 till i85o års utgång, då nu gällande contract löper till ända, af arrendatorn Jonsson erläggas med åttatio tunnor spannmål, hälften råg och hälften korn, för året, dock mot skyldighet för Jonsson att på egen bekostnad uppföra och under sin arrendetid underhålla samt vid nämnde tids slut i laggildt skick aflemna alla lör fisket och qvarnen erforderlige byggnader och inrättningar; å verkställighet hvaraf vederbörande Embetsmyndiglieter torde böra få sig i Nåder ålagdt att hålla noggrann tillsyn. Stockholm den 8 November 1844.
Omkring axlarne hade hon ledigt kastat en stor, röd shawl, och de blonda, rika lockarne, befriade från fängslet af band, kammar och hårnålar, hängde i vårdslöst behag omkring hals och skuldror. Innerligt söt och tjusande var hennes bild. Hon lutade sig, stödjande hufvudet mot handen, ned öfver bordet, för att läsa i den bok hon uppslagit; men i hennes ögas tankfulla uttryck, då hon uppslog blicken och fäste den på något annat föremål, låg någonting, hvilket kunnat öfvertyga en hvar, som då hade sett henne, att själen icke följde med, då hon lopp utför den ena sidan efter den andra, samt ånyo återtog dem, för att tvinga sig till bättre uppmärksamhet. Uttröttad vid det fruktlösa bemödandet, lade hon tillsamman boken, lät handen nedsjunka på knät, hufvudet mot ena axeln, och sålunda, försänkt i tysta, djupa betraktelser, bortsmög obemärkt för Rosa en hel timma. Slutligen uppspratt hon häftigt, med en känsla, såsom det tycktes, snarlik den man erfar vid uppvaknandet från någon salig dröm till den kalla, opoetiska verkligheten. Boken hade nedhalkat från hennes knä på mattan; hon böjde sig ned, upptog den och vidrörde den lätt med sina läppar, liksom till afbön för den synd hon tyckte sig hafva begått. Boken innehöll andlig tröst, och Rosas hjerta var ett tempel, der de heliga englar alla dagar gästade; ty det var rent, rent som en daggdroppe. Hon stod långsamt upp, lade boken på bordet, putsade den slocknande lampan, och gick sedan till en byrå, hvarur hon upptog en portfölj, hvilken hon betraktade med djup rörelse. Hon satte sig åter, höll portföljen utsträckt i handen, och var synbarligen obeslutsam, om hon skulle öppna den eller ej. ”Hvarföre icke?” hviskade hon halfhögt. ”Ännu en enda gång vill jag betrakta dem, och sedan må lågan tillintetgöra deras färgprakt, liksom det friska lifvet i tecknarinnans hjerta snart skall förgås.
J. M. Lundahl för Wilske, Gudhems, Walle och Kåkinds Härad. för Sunnerbo Härad, A. Medin för Norrvidinge, Kinnevalds och Allbo Härad. för Uppvidinge och Konga Härad, Johannes Andersson för Tveta, Wista och Mo Härad. A. J. Sandstedt för Vestra Härad. August Pettersson för Norra Wedbo Härad. J. Erikson för Södra WTedbo Härad. Danielsson för Östra härad. Sven Gustaf Johansson för Östbo och Westbo härad. Erik Mallmin för Wåhla, Öfveroch YtterTjurbo, Thorstuna och Simtuna härad. J. G. Odelberg för Norrbo, Wagnsbro och Gamla Norbergs härad. E. Andersson för Tuhundra, Siende och Snefringe Härad. Erik Jonsson för Åkerbo härad och Skinnskattebergs Bergslag. J. Andersson för Aska, Bobergs och Dahls Härad. A. A. Andersson för Lysings och Göstrings Härad. Svante Bergström för Åkerbo, Bankekinds och Hanekinds Härad. C. J. Johansson för Kinda och Ydre Härad. C. J. L. Lönnberg för Bråbo, Memmings, Lösings, Björkekinds och Östkinds Härad. Larsson för Walkebo, Wifolka och Gullbergs Härad. Nils Jansson för Risinge samt Hellestads och Tjellmo Härad. Joh. Johansson för Hammarkinds och Skärkinds Härad, Lars Ersson för Jönåkers, Röno, Hölebo, Willåttinge och Oppunda Härad. A. Söderholtz för Öster och Vester Kekarnes, Daga, Akers och Selebo Härad. fftifébagg^eflut 1863. för Nordals, Sundals och Walbo Härad. J. Smedberg för Kinds och Redevägs Härad. C. Dahlgren för Väne, Fltmdre och Bjerke Härad. N. M. Pettersson för Sevedes och Tunaläns Härad. E. J. Rudberg för Ölands Norra Mot. Jan Andersson för Hedemora Domsaga.
Angående Befordrings - grunderne innom Banquen; — om fördelning af arbetet emellan Riksens Ständers Revisorer, samt om tryckning af deras Berättelser ni. m.; — rörande väckt fråga om tillåtelse för en hvar att mot Svenskt Specie-mynt i Banquen tillbyta sig ojnyntadt Guld och Silfver; och t anledning af återremiss om Prsescriptions-tiden för Låne-omsättningar i Banco-Discont-Verket} Ifrån Statsoch Banco’Uiskotten: Angående Justering inför båda Utskotten af föreskrifter för Rikets Ständers båda Fen« ninge-Verk. 3:0 Instämmande i Borgare-Ståndefs beslut, att anmoda Expeditions-Utskottet, att till trycket befordra Kongl. Maj:ts Proposition, angående antagandet af en ny Concours-lag, lamt den öfverläggning, hvilken \ Lag-ComUéen Den i April. 169 föregått Förslaget till ifrågavarande Lagförändring. 4:0 Återremiss af Statsoch Banco-Utskottens Betänkande, rörande Discont-Verkens utredning. 5:0 Bifall till Stats-Utskottets Utlåtande öfver väckt fråga, angående Krono tioodens utgörande till Stockholms stora Barnhus. 6:0 Underrättelse att Ståndet, i anledning af Banco-LTtskottets Utlåtande, til! upplysning angående de sedan I8U ärs Riksdag vidtagne åtgärder, i frågan om en ny Mynt-ordning, för dess del beslutit, att Riksens Ständer må genom en underdånig Skrifvelse till Kongl. Maj;t anhålla, att de till Förslags afgifvande i nämnde afseende utsedde Comitterade , måtts anbefallas att det dem lemnade uppdrag, så fort sig göra låter, fullgöra. Alla dessa Protocolls - Utdrag lades till Handlingarne. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållit hos Högloflige Ridderskapet och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Stockholm, förmidd. den 1 April igig S. D. Sedan tvänne till Ridderskapet och 170 Den i April \ > "
Det hör ej kunna sägas om 11. St., som använda omkring hundratusen riksd. på tryckningen af sina protocoller, att de hafva ingen skärf att lemna till tryckningen af nyttiga arbeten. Och som en skärf, i jemförelse med denna kostnad, kunna alla de litterära understöd, af hvad namn 128 Den 4 Mars c. m. de ock må vara, visserligen anses, för hvilka R. St:s välvilja vid riksdagarna tages i anspråk. Det ifrågavar. understödet synes kunna utgå på det sattet, att förläggaren erhåller för hvardera af de så väl redan ulgifna, som af de framdeles utkommande delarna, hvilka sednare förmodas blifva trenne, en lika summa med den Hr Forsslund af Regeringen erhållit för de sista trenne, eller 4°° r:dr, dels såsom ersättning för sin förlust på de redan ulgifna, dels såsom understöd vid utgifningen af de ännu felande, att utgå för de förstnämnda genast, och för de sednare, så snart någon del blifvit färdig, och anmälan derom skett, på sätt förhållandet lärer varit med den Hr Forsslund beviljade gralification. Derjemte bör, mot ett nedsatt pris af 33-J proc., ett lika stort antal exemplar af detta verk som af Svenskt diplomatarium inköpas och till samma auetoriteter utdelas. Rätteligen borde R. St. anslå medel till ett exemplars inköpande för hvarje moderkyrka i Riket.