Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
3:djo och 4:de momenterna, angående arfvoden för lärare vid Marieberg samt stipendier för elever vid nämnde läroverk, som genomgå Civilingeniörs-kursen, grunda sig på Rikets Ständers beslut genom bifall till 55:te punkten i samma Utlåtande. 131 §, Usta morn., angående anslaget till vestra stambanans fullbordande, grundar sig på Rikets Ständers beslut genom bifall till Stats-Utskottets Utlåtande N:o 86, Irsta punkten, sid. 16. 2:dra morn., angående anslagen till södra stambanans fortsättning, grundar sig på Rikets Ständers, dels i anledning at 4:de punkten, dels genom bifall till örte punkten i samma Utlåtande fattade beslut (Nro 86 sid. 44). 3:dje inom., angåendo sammanbindningsbanan mellan vestra stambanan och Örebro, grundar sig på Rikets Ständers beslut genom bifall till sagde Utlåtandes 3:dje punkt, sid. 18. Innehållet af denna § i öfrigt, grundar sig dels å Rikets Ständers medgifvande genom bifall till 8:de punkten, sid. 45, i samma Utlåtando; dels å Rikets Ständers beslut genom lemnadt bifall till Stats-Utskottets i Utlåtandet Nro 156, sid. 16, gjorda hemställan i afseende på kostnaderna för undersökningar rörande jernvägsskenor; del ock å hvad som angående ofvan uppgifne anslags-summor för ifrågavarande jernvägs-anlåggningar blifvit af Rikets
I kraft alltså af kyrkans alla sådana å det kyrkliga hemmantalets skattefrihet egande privilegier, äro prestgårdarne icke Kronans; men de äro icke heller enskildt inneliafvarenas, utan utgöra, såsom rent kyrklig egendom, det s. k. andeliga frälse, deraf innehafvai'en endast eger i och med årsafkastningen en kyrklig frälseränta. I och med denna uppbär han af kyrkan sjelf en del af sin lön, och det ohetingadt; och han behöfver derföre icke i något fall af kyrkligt behof densamma återbära, såsom ock den presterliga fullmagten obetingadt lyder uppå “all den lön och alla de förmånei1, som lag och privilegier honom tillägga1*. Men också derföx-e är och blir det onekligen en obefogad lagtillämpning, om icke dess mindre innehafvaren af ett kyrkoboställe, vid inträffande kyrkobyggnad, efter sådant boställes hemmantal, dömes för ett eller flere år skyldig att förlora, återbära eller förskjuta hvad i både boställsrevenuer och öfrig lön är honom uti både lag och fullmagt så uttryckligen tillförsäkradt — en lagtillämpning, så mycket mer emot lagens egen mening stridande, som nu jemväl bevisligt är, att vid kyrkobyggnad likväl bestrides af kyrkan sjelf all den kostnad, som någonsin på något dess boställe må kunna efter hemmantal belöpa sig. Om nemligen i allt fall jemväl för prestbol såsom kyi-koboställe bör vid byggnad af kyi'ka, kyrkomur, klockstapel deltagas efter dess hemmantal, så är det naturligtvis kyrkan sjelf, hvilken, såsom den egentliga jordegarinnan, bör göra det. Och just det gör hon nu äfven. Hon gör det nemligen i och med sina kyrkolagligen garanterade, sjelfegande kyrkomedel, dem hon vid hvarje tillfälle af berörda byggnadsbehof, åt den bygguadsskyldige församlingen meddelar, att för ändamålet användas.
Då flere värde Ledamöter redan yttrat sig i frågan rörande den ersättning , som för tryckningen af allmänna kungörelser borde tillerkännas Kroncbetjeningen, kan jag för min del ej annat än högeligen tillstyrka nödigt anslag till bestridande af denna på billighet, grundade utgift. Kronofogdarne, hvilkas åliggande det egenteligen är, att hvar och en i sitt District, till allmänhetens kunskap meddela utfärdade kungörelser, äro påtageligen vanlottade, om deras inskränkta löningsvilkor skulle minskas, genom ett längre fortfarande af nämnde kostnad. För att ytterligare styrka denna min uppgift, kan jag bifoga utdrag af den tryckningskostnad, som i Jönköpings Län uppkommit för de fem sistförflutne åren , hvaraf inhämtas , att per medium för hvarje år, denna utgift uppgår till 298 R:dr 12 sk. Banco, och då dertill kommer, att detta ej obetydeligt tryckande onus, ökats och troligen allt mer och mer tilltager, så vågar jag vördsammast hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln skulle anse med rättvisa öfverensstämmande, att tryckningskostnaden hädanefter drabbade Staten, och önskar på sådan grund, att Utskottets Betänkande måtte återremitteras. Cm 18 Juni i J. ml Friherre Anckarfvärd, Carl Henriet Det lärer icke vara möjligt, att bestrida de skäl, som af åtskilige Herrar Landshöfdingar blifvit anförde, för billigheten af tryckningskostnadens ersättande till Kronobctjeningen; men jag kan ej inse, huru det är möjligt för StatsUfskottet, att i förväg bestämma gränsen lör tryckningskostnaden, då det hade synts mig som en följd af behofvet, att Landshöfdingarne hos Styrelsen borde hafva anmält , denna angelägenhet, och att Riksens Ständer, derom från Konungen fått en proposition, uti hvilken behofvet i förväg hade varit pröfvadt, till en *å bestämd summa, att den hade kunnat beviljas. Under fullt erkännande af sakens billighet, anser jag således, att Utskottet icke kunnat annat än med afslag besvara motionen , och tror således att målet bör hvila, intill dess Regeringen inser billigheten af saken, och framställer densamma.
Jag vidblifver alltid den tanka, att borttagandet af tillåtne inkomster för en Kronobetjent ej fö rmonligt inverkar, hvarken på dess tjensteutöfning eller den allmänhet, med hvilken han är i närmaste beröring. — Och anser, i detta fall de ifrågavarande böterne alltid ankomma på hvar och en att undvika. 116 §. Emot tiden till besvärs anförande vid Pröfnings-Comité, anser jag den böra utsättas till den timma, då Comiteen efter pålysningen är kallad att träda i verksamhet, och ej till klockan 12 samma dag, som nu är projecteradt. 125 §. Emot det nu föreslagne project, att ej öfver Pröfnings-Comites beslut besvär af Kronans Ombud få anföras, måste jag reservera mig, isynnerhet då möjligen härigenom kunde uppstå den händelse, att ej den af Rikets Ständer för Länet beräknade bevillningssumma vore uttaxerad, och yrkar derföre, att å båda sidor besvär må på lika sätt som hittills inom föreskrifven tid kunna inlemnas och pröfvas." Med Herr Grefve Posse förenade sig Herr Stuart, utom i beskattningen för hästhandlare och kringresande utländningar samt caractersfullmagter inom Armeen och Academi-Staterne, Herr von Post och Prosten Hallbeck, i afseende på stadgandet om bevillning för hästhandel. Vid 125 § nya Bevillnings-Stadgan: Herr von Post: ”Jag har icke kunnat dela Afdelningens åsigt om Pröfnings-Comiteens förvandling till sista instans generelt i de mål, sorn tillkomma dess pröfning, än mindre Utskottets, att detta förhållande skulle komma att ega rum specielt i afseende på Stats-Verkets rätt, men att den skattskyldige skulle ega frihet att öfver Pröfnings-Comiteens åtgärder och beslut anföra besvär hos Konungen. I Afdelningens åsigt var princip, ehuru ny och hård. I Utskottets saknas princip, åtminstone är den blott half.
B:ko, i den mån detsamma vore eller blefve disponibelt, måtte genom Stats-kontoret varda till Riksgäldskontoret öfverlemnadt, har E. K. M:t, medelst Nådig skrifvelse af de.n 16 sisth November, underrättat Rikets Ständer, att, under de förhållanden, som i Högstberörde Nådiga skrifvelse äro uppgifna, Myntverkets tillgångar för närvarande icke medgåfve inbetalningen till Riksgälds-kontoret af ifrågavarande köpeskillings belopp. Vid pröfning af detta ärende hafva Rikets Ständer visserligen inhemtat, alt utbetalningen af omförmälda belopp, hvarken den efter sednaste Riksdag förflutna tid synes halva kunnat ske, eller för närvarande låta sig verkställas, utan en möjligen alltför kännbar minskning i det för Myntverkets drift erforderliga förlagskapital, enär under denna lid Myntverket, till följd af Rikets Ständers beslut, måst liqvidera återstoden af sin skuld till Rikets Ständers Bank för derifrån erbållne förskott; men sedan denna skuld numera blifvit till fullo återbetald, samt de byggnadsoch reparåtions-arbeten utförda, som på den åt Myntverket för några år sedan inköpta egendom lära ytterligare erfordras, torde Myntverket framdeles komma i tillfälle att jemväl liqvidera det belopp, hvarom nu är fråga, helst om denna liqvid, i öfverensstämmelse med hvad nuvarande Ofver-direktören för Myntoch Kontroll-verken föreslagit, efter det de beböfliga reparationsoch bvggnads-arbetena blifvit verkställda, får fullgöras med det öfverskott, hvarmed ncltobehållningen vid hvarje års slut kan öfverstiga 55,000 R:dr, under hvilken summa bemälde Ofver-direktör ansett denna behållning eller Myntverkets redbara tillgångar icke utan mycken svårighet kunna minskas; och få, med hänseende lill hvad sålunda förekommit samt i öfverensstämmelse med Rikets Ständers angående oftanämnde köpeskilling vid sednaste Riksdag fattade beslut, Rikets Ständer underdånigst anhålla, det E. K.
De hava utverkat mig ett handbrev från kejsaren, visserligen mycket smickrande för min fåfänga ... men ... nog av, jag vill ha krig och skörda lagrar. - Du har rätt. Du behöver kriget. Freden kastar inga kejsarmantlar på vägen. Vad är prefekturen över Egypten mot imperatorns purpur? Det är legionerna, som i våra dagar utgöra både senaten och folket. - Vad menar du? - Du är rik, min Annжus ... - Åh, icke över hövan ... - Och frikostig ... - Du smickrar mig. - Nej, vid Zeus, jag menar, att du är frikostig, där frikostigheten understödjer dina avsikter. Rikedom och frikostighet äro egenskaper, som alltid vinna soldatens hjärta och nu hava dess större utsikt att göra det, som Julianus ingalunda bortskämt sina härar med överdrivna skänker. Låt oss fortgå i uppräknandet av dina bättre egenskaper. Du har ett vinnande sätt att vara, en egen förmåga att göra dig omtyckt av hopen ... - Gott. Än vidare? - Du är dygdig med de dygdige, fräck med de fräcke, patricisk bland patricier och plebejisk bland plebejer ... - Karmides, du överdriver mina förtjänster, sade prokonsuln blygsamt. - Nej, nej, jag överdriver icke. Du är homousian och homoiusian efter omständigheterna, du erkänner många gudar, en enda gud eller ingen, allteftersom förhållandena bjuda ... - Karmides, du strör rosor för mina fötter ... - Du är skarpsinnig, förutseende, förslagen, världserfaren, listig, verksam, outtröttlig, lugn och kallblodig ... - Håll, jag dignar under bördan av så många egenskaper, min vän. Öka dem icke, jag besvärjer dig! Lägg icke sten på börda, Karmides! - Jag tror till och med, att du är tapper och har fältherreförmåga. Eller vad säger du själv? - Häri överensstämmer min övertygelse med din. - Nå, vad fattas dig då, min Annжus, för att en gång vara ägare över din Karmides' och alla övriga romerska medborgares huvuden? - Vad menar du?
Capitalister borde beskattas efter sina uppgifter, samt att dervid skulle, såsom correctiv emot deras underlåtenhet härutinnan, stadgas, att den som undandragit sig uppgift om ett fordradt Capita], korrime att bö.? ta ^:del af dess belopp, samt af Herr Biskop (i Bevilln.-Utskottets Betänkande N:o y. Fave, jemte Herr Biskop Wallenberg i Hög, vördige Preste-, och Herr Hiessleiter i Wallof!. Borgare-Ståndet, att alla slags fromma Stiftelser, som ega Capitaler, borde, uppå anförde skäl, vara befriade från att vidkännas det räntegifvare medgifna bevillnings-afdrag, g) Rättvisan och billigheten deraf, att Emhetsoch Tjenstemän finge oafkortadt åtnjuta si• na löner och vara befriade från alla återbetala ningar deraf till Kronan, har, under framställning om flere dermed sammanhang egande, men Bevillnings-Utskottets upptagande icke tillhörande ämnen, Herr P, A, Reutersvärd sökt 3, dagalägga, samt, på sådan grund, yrkat, att Embetsoch Tjenstemäns löner måtte till sitt netto-belopp utfalla, hvarförutan Herr Grefve Cronhjelm, Otto August, uti ett Memorial, sorn omfattade åtskillige frågor i Bevillningsväg, hem. ställt, dels huruvida begrafningshjelpen och bi* draget till Pensions*Cassan borde såsom inkomst beräknas, samt begärt, att något bestämdt och uttryckligt stadgande, i detta afseende, åtminstone matte i Bevillnings*Förordningen intagas, dels ock anhållit, att Pensioner, som tillkommit genom egne bidrag, eller, för Enkor med flere, ge-, nom tillskott af far, mor, eller skyldeman, måtte blifva från Bevillning fritagne.
Efter det Kammar-kollegium, hvars utlåtande i omförmälda ämne Kongl. Majit i Nåder infordrat, uti underdånig skrifvelse den 7 nästlidne Mars, med anmälan, att Rikets Ständers anhållan, såvidt dermed afsåges grundräntornas afskaffande för qvarnar i allmänhet, föranledde till vidlyftiga förberedande åtgärder, hvilka ännu icke hunnit slutas, afgifvit underdånigt yttrande endast öfver sednare delen af Rikets Ständers underdåniga framställning eller frågan om nedlagda sågoch mjölqvarnars befrielse från grundräntors utgörande, hade vid ärendets föredragning Kongl. Majit, i öfverensstämmelse med den af bemälda Kollegium yttrade åsigt, funnit att, om det i allmänhet vore rättvist att en qvar» finge, med befrielse från grundräntas utgörande, nedläggas, när egaren icke ansåge densammas bibehållande fördelaktigt, detta anspråk icke borde förringas eller åsidosättas med anledning af det tillfälliga förhållande, att qvarnräntan vore antingen uti ett hemmans ränta inbegripen eller ock till visst ändamål anvisad, emedan i förra fallet hemmansräntan, om den pröfvades icke utan tillskott af qvarnräntan kunna ega bestånd, borde i förhållande dertill nedsättas, — hvilket dock ej ifrågakomme, när, såsom mångenstädes inträffade, qvarnräntan utgjorde blott några få skillingar, — och i sednare fallet, för det behof, till hvilket qvarnräntan fordom blifvit anvisad, annan statens tillgång borde anslås, på ^ätt jemväl, enligt Kongl. Maj:ts i särskilda frågor meddelade beslut, tillförene skett; Och då Kongl. Majit fördenskull ansett det allmänna stadgande, som, angående afskrifning af grundränta å nedlagd mjöleller sågqvarn, vore af behofvet påkalladt, böra utöfver hvad Rikets Ständers ofvunberörda underdåniga begäran åsyftade, innefatta jemväl sådana qvarnar, hvilkas räntor äro antingen uti hemmansräntor inbegripna eller till vissa ändamål anvisade, men upphörandet af dylika indelta qvarnräntor skulle för vederbörande indelningshafvare medföra en förlust, hvilken billigtvis icke utan ersättning kunde dem ådragas, har Kongl. Majit, innan Dess Nådiga Författning i ämnet utfärdades, behagat föreslå Rikets Ständer, att sådane indelningshafvare, som till följd af qvarnars nedläggning och derpå grundad ränte-afskrifning, skulle ga i mistning af de hittills bestämda qvarnräntor, matte lör denna förlust tillförsäkras godtgörelse af stats-medlen till belopp, motsvarande den upphörda räntan, enligt det i Kongl Kungörelsen den 11
» Familjefilialen », hvilken redan räknar flere af landets mest framstående famitjer Salongen var fylld af en lysande och högtidsBland utkomna jultidningar må, utom Iduns julsåsom medlemmar, uppmanar » fosterlandsälskande klädd publik, bland hvilken märktes konungen, nummer, som i år är synner igt vackert, nämnas kvinnor och män i rikets olika stadsoch landtkronprinsen med sina båda äldsta söner, prinJulkrallen, Jul, Pale.ttskrap, Julrosor, Barnens Julkommuner att bilda liknande filialer. » sarne Carl och Eugen samt prins Heinrich af rosor o&lt; h Söndags Nisses julnummer. Preussen, som med anledning af högtidligheterna hitkommit med en tysk örlogsflottilj. Vidare syntes en mängd såväl militära som civila personligEn juridisk rådgifvnre för kvinnor. En - 32. heter af framstående rang, medlemmar af diplojuridisk afdelning har, såsom torde vara bekant, Litteratur. Teater och musik r .. r .. xriik&lt;&gt;u.&lt;i " PRIMCN " är. 0 0 0 rSälJes hitti ls st OÖFVERTRAFFARIT * u tillverkade och sålda. 1 alla Järn&amp; Bosättningsaffärer £ Varnas f ö r värdelös. » efterapninifar. ti B. A. Hjorth &amp; Co. £| 5 Klara N. Kyrkogata. Stockholm. " PRIMrS M A T T A S T, PRIS förekommer &amp; 75 ABSOLUT ÖRE ST. all öfverkokning vldbrännlng. IDUN 1894 matiska kåren, tyska sjöofficerare, de tyska deputerade vid Gustaf-Adolfs-jubileet m. fl. Vi hafva sällan i k. operans salong sett en så lysande samling. Stämningen bar hela aftonen en prägel af högtidlighet. Tablåerna slogo tydligen mycket an och framkallade hvarje gång applåder, hvilkas liflighet dock något minskades af den mera allvarliga stämning, som var rådande.
Utskottet äfven inhemtat, hade samtlige uti RiksgäldsContoiret förvarade, till LeipzigerLånet hörande PartialObligationer till ett antal af 2832 stycken, hvardera på 5oo R:dr Sachsiskt Conventionsmynt, och således äfven de af RiksgäldsContoiret inlöste, varit utskickade till Leipzig, samt efter det de samma derifrån återkommit, blifvit, på Nådig Befallning, till R:g:sContoiret öfverlemnade, jemte ett af Magistraten i Leipzig, under den 2.4 sisth October, ut~ färdadt Betyg, af innehåll: att förrberörde å en Betyget bifogad och deri åberopad Förteckning upptagne 2832 st. Obligationer blifvit hos Magistraten företedde, annullerade oell dödade; så att det af Revisorerne, icke utan skäl, för nödigt ansedde Afskrifningsbevis för dessa Obligationer nu mera erhållits. Beträffande åter de af RiksgäldsContoret, dels i Amsterdam och dels här i Stockholm inlöste, till f. d. Lånen i Holland, hörande Partial-Obligationer, för hvilka Afskrifningsbevis saknas, så hafva Hrr Fullmäktige, i afseende på dem, som, genom vederbörande Commissionairer i Amsterdam blifvit inlöste och der förvaras, till ett antal af 562 st., men för hvilka Afskrifningsbevis ännu icke kunnat erhållas, i sisth November månad uppdragit åt Svenske och Norrske Consuln derstädes Westerberg, att om anskaffande af väderbörligt Afskrifningsbevis besörja. Och hvad angår de öfrige, ifrågavarande, till f. d. Holländska Lånen hörande PartialObligationer, så kan för dem afskrif - Betänkande!). 373 ning på HufvudDokunienten icke erhållas, under annat villkor, än att Obligationerne företes till dödande i Holland.
Friherre Stael von Holstein_, Munthe, Friherre Pejron, Silfver stolpej Wcernj Friherre Gjllengranat, Faxej Fåhreeus. Chefen för Civil-Departementet, Statsrådet Fåhreeus uppläste ett, tili feljd af Kongl. Maj:ts den 9 innevarande månad fattade beslut, uppgjordt 43 Kongl. Majlis Md. Proposition, N.o 26. förslag lill nådig proposition lill Rikets Ständer, angående grunderne för rättigheten att tillverk®, omdistillera och i minut försälja bränvin, äfvensom för beskattningen dervid. Eldigt Statsrådets underdåniga tillstyrkande, fann Kongl. Majit godt att della förslag i nåder gilla, och befall le, att proposition i ämnet, sådan den ■linnés protokollet bilagd, skulle till Rikets Ständer expedieras. Ex Protocollo -N. M. Schönmeijer„ S T O C K II O t M, F. D. scill LIZ SÄ BOKTRYCKERI, 1347. Kongl. Maj.-Is Nåd. Skrifvelse, N:o 27. i N:o 27. Ank. lill Exp. Utsk. den i3 Dec.; kl. 11 f, m. Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse till Rikets Ständer 3 i fråga om förre Lands-kamereraren j Kammar rätts-rådet G.
Kungsgården Lillö : ' indelad till öfversle-boslälle vid skånska dragon-regemenlet och innehållande 5 f mantal, samt belägen i Asums socken och Gärds härad af Christianstads län, hade till gårdsbrukets besörjande sig anslagne 55 mantal indelda i 107 hofverier,’ af hvilka arbelsskyldigheten utgjordes efter arbetskontrakt af den] 12 December 1720; och hade berörde arbetsskyldighet blifvit uppskattad alt motsvara 399 ökeoch 686 drängedagsverken, beräknade i värde efter medelina)kegångspris lill 638 rdr 10 sk. 4 rst.; varande boställets brukningskosLnad af allmänna ombuden ansedd till 812 rdr. 16 Slati-Utikotteti Utlåtande, N:o 99. För befrielse från ifrågavarande arbetsåligganden bade de arbetsskyldige i ersättning erbjudit 100 tunnor 13 kappar spanmål, hälften råg och hälften korn, motsvarande i peningar rdr 686: 5: 4 hvartill komrae den hittills afkortade indelda räntan, hvilken för framtiden skulle komma att utgöras „ 52: 24.— Tillhopa rdr 738: 29: 4. hvadan genom arbetsskyldighetens upphörande, boställshafvaren skulle få vidkännas en synbar förlust af 73 rdr 18 sk. 8 rst.; men då Lillö boställe skulle lemna dess innehafvare större behållen inkomst, än någon annan Kungsgård inom skånska provinsen, hade på detta och i öfrigt anförde skäl, någon ytterligare godtgörelse till detta' boställe icke ansetts erforderlig eller böra föreslås.
M:ts nådiga proposition derom in nehåller, jemväl och genom de till densamma hörande handlingar upplyst blifvit, att under åren 1841—1845 begrafningshjelp lill embetsoch tjenstemäns sterbhus är vorden utbetald i medeltal årligen, från Stats-kontoret, Landträn terierna, Regementena (direkte) samt Förvaltningen af Sjö-ärendena, med tillsammans 21,727 R:dr 42 sk. 4 r:st., hafva Rikets Ständer funnit de i detta hänseende skeende löne-innehållningar för medellösa tjenstemän, eller otvifvelaktig! de fleste af dem, som i statens tjenst inträda, vara dels i ekonomiskt hänseende högst tryckande, serdeles då flyttningseller bosättningskostnader i följd af tjenstetillträdet, jemte fullmaklslösen m. m. måste bestridas, dels ock orättvisa, i de fall då tjenstemän föranlåtas att lemna statens tjenst före den tid då de kunna med lönen i pension ä indragningsstat öfverflytlas, i hvilka fall för den aftjenta begrafningshjelpen någon godtgörelse icke eger rum. Ur administrativ synpunkt är förevarande fråga derjemte af icke mindre hufvudsaklig vigt, enär den åsyftade regleringen - Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N:o 154.
Att, på sätt Hr Tham yrkat, göra det blott för det man förmodar att de andra Stånden komma att så förfara, finner jag icke utgöra något skäl; ulan är öfvertygad om att R. o. Ad. i detta som andra fall fattar sitt beslut i öfverensstämmelse med hvad som, enl. Ståndets tanka, är i sig sjelft rätt' och gagneligt. Man kan visserligen äfven på annat sätt vända om frågan rörande ångbåtarne och säga: att om skjutspriserna till lands höjas, så komma de resande att så mycket mer att anlita ångbåtarne; men man kan vara säker på att desse då icke skola underlåta att draga nytta af ett sådant förhållande och likaledes för egen del höja priserna. Att lägga hinder för kommunikationer, genom fördyrandet af deras begagnande, synes i allmänhet mycket oklockt. Att öfver höfvan betunga de skjutsskyldige bör likaledes undvikas. Men då här icke 570 Den 23 Jnl-i. är fråga om att förminska de ersättnings-förmåner, de skjutsskyldige redan hafva, utan blott om att välja emellan, antingen de skola fä detsamma, som de fått hittills, eller fä mera, sä ser jag intet hinder för att, med afslag å hvad Utsk. i denna ponkt tillstyrkt, vidblifva nuvar. förhållanden. Hr Brakel, Manritz Gustaf: Det synes mig gifvet alt Staten bör befordra lättnad och möjlighet för landets innevånare att kunna förflytta sig i alla riktningar från det ena stället till det andra; men det synes mig vara lika billigt, alt dessa rikets innevånare, om de resa, vare sig i enskilda angelägenheter eller blott för nöjets skuld, betala hvad del kostar dem att låta transportera sig från det ena till det andra stället. Ur denna synpunkt sedt, anser jag det vara billigt oeh rättvist att jordbrukaren, som skjutsar dem, får fullkomlig ersättning för hvad detta skjutsningsbesvär kostar honom, såväl i afseende på häst som karl. Nu hör man i allmänhet klagas bär i riket öfver att skjutslegan är lägre än den borde vara, och att detta skjutsningsbestyr är ett onus som ligger på jordbruket.