Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Häraf följer att den skog, som genom en förståndig omtanka blifvit sparad och beräknad, att genom ändamålsenlig hushållning räcka för evärdeliga tider, skall inom en kort tidrymd raseras, om dess egare genom påkommet skifte nödgas utbyta den mot annan jord, hvarå med skogen blifvit misshushålladt. — Lagen har således sörjt för att i detta fall följderna af misshushållning ej blott drabbar den skog hvarmed blifvit misshushålladt, utan äfven den, som med största omtanka blifvit vårdad. Till förekommande i möjligaste mohn af dessa olägenheter, vågar jag derföre föreslå att hvad K. Förordn. af 1805 uti 53 § Don 10 D ec ernber. 197 samt K. Kung. d. 2 Mars 1819 ang:de svedjande i allmänhet stadga, måtte sålunda förändras: att allt svedjande å skogsmark, utom åker, äng och beteshage, måtte varda förbjudet utan afseende på jordmånens beskaffenhet, dock med följande tvenne undantag: l:o. Att svedjande må vara tillåtet å skogbevuxna kärr och mossar, alldenstund dessa oftast äro tjenliga till ständig åker eller äng och svedjande vanligen utgör det enda möjliga sättet att dem odla. 2:o. Att om någon vill updraga ny skog och för detta ändamål önskar afsvedja någon del sämre skogsmark för att å densamma utså skogsfrö, bör han ovilkorligen dertill söka K:s Befhvdes tillstånd, hvilket denne, efter föregången besigtning eger efter förekommande omständigheter bevilja eller afslå. I förra fallet bör den afsvedjade skogsmarken genast inhägnas och med skogsfrö besås samt bör under minst 10 år derefter stå under skogsoch jägeribetjeningens upsigt, på det den upvexande skogen må blifva behörigen vårdad. Finnes någon olofligen hafva svedjat böra skärpta böter härföre åläggas och hvad de närmare bestämmelserna ang:de en ändamålsenlig kontroll beträffar, hemställer jag att det måtte till Ekon.Utsk. öfverlemnas att med förslag dertill inkomma. Vidare vågar jag föreslå några förändringar uti hvad K.
S. D. Till Suppleant för Ståndets Fullmäktige i Riksgälds-kontoret, i stället för numera aflidne Olof Olsson rån Westmanlands län, utsågs Lars Johansson från samma län. S, D. Föredrogos och godkändes Expeditions-Utskottets Förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse!’. N:d 181. angående ytterligare lån för pågående jernvägs-anlåggning mellan sjöarne Wessman och Barken inom Stora Kopparbergs län; N:o 182, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående åtgärder, lill behöfvandes undsättning i mi svext-år; N:o 185, i fråga örn förhöjning af anslagen till manskapets beklädnad vid Svea och Götha Artilleri-regementen; N:o 181, i anledning af Kongl. Majlis Nådiga Proposition, angående eftergift till förmån för Misterhults sockens fattigvård af kronans rätt till dana-arf efter Lena Hansdotter i Sundsholm; , , v N:o 185, i anledning al Kongl. Majlis Nådiga Proposition, angående betäckande -af kostnader, som för skatleförenklingens och det nya jordeboksverkets fortgång erfordras; N:o 186, i fråga om eftergift af det f. d. Landshöfdingen G. Edenhjelm ådömda crsältnings-ansvar för kronans förlust genom Länsbokhållaren G.
Jag förenar mig nu med Frih. Franc Sparre ocii de öfriga som yrkat bifall till K. M:s propostn. Frih. Kantzou: Jag delar jemväl i denna punkt Utsk:s åsigt. Jag inser visserligen icke någon egentlig fördel med arbetet, men jag anser det likväl icke böra förfalla och derföre vill jag bevilja de af Utsk. föreslagna 5o,ooo r:dr årligen, men icke något derutöfver; ty man måste erinra sig, att för ett lands försvar är det icke rfog med fästningar, utan dertill fordras en god cassakista, välstånd hos Nationen oell deraf följande belåtenhet med sitt tillstånd och vilja att försvara det. Det går icke an att för hårdt anlita den förra, ty dermed sårar man ock det sednare. Jag yrkar derföre propös. på Utsk:s förslag. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla den nu föredragna 5:te punkten. Piopades starka nej, blandade med ja. II. Ex. förklarade, det han funnit nej hafva öfverröslat ja. I anledn. häraf begärde Ilr Dalman votering. Upplästes till justering följande votertspropostn: Den, som bifaller 5:te punkten i StatsUtskls utlåt. N:o 291, voterar ja» den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, bifaller R. o. Ad., på sätt K. M. föreslagit, ett extra anslag af 3oo,ooo r:dr b:co för Carlsborgs fästning. Hr Dalman begärde, att i ja-propos:n måtte efter orden utlåt. N:o 291 tilläggas följande: hvarigenom ett extra anslag af 25o,ooo r:dr b:co årligen beviljas för Carlsborgs fästning. Voter:spropos:n godkändes med detta af Hr Dalman begärda tillägg. Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 17. Nej — 53. II. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ till 3 e. m. In fidem prolocolli, F. O. Silfverstolpe. 66
Still uttfontfl af fapital räfnaS: ränta af utlånabe eller i räntebäranbe obligat tioner nebfagba eller t;c§ penningeför»altanbe »er! eller enffitbe infatte penningar, äf»enfout ränta od; fåbait »inft å rörelfe, forn ide fan inbegripas unber benämning infomfi af arbete. Still infontfi af arbete räfitaö: all ben infomft, forn erpålleS af rörelfe, prfe eller tjenft, fåfom »inft af bergSbntf femte bertill ljöranbe »erf, inrättningar odj näringar af mjöl* od; fågq»aritar, fabrifer, ntefaniffa »erfftäber, bränminSbrännerier, famt anbra för »arorS tillwcrfning eller föräbling anlagba inrättningar, penninge* rörelfe, panbclSrörelfe, ffeppSreberi eller fjöfart, l;anbt»erf elter annan, forbbrufet ide tilll;öranbe näring; tilt allmänt begagnanbe npplåtne fanaler od; jernmägar famt anbra farmägar; l;»ab utöfmer berrneb förenabe foftnabcr för»ärf»aS genom utöf SBib be förenabe rifenaö befficfnittgar po§ utlänbffa dafter anftältba, jemte alta öfriga imber tttrifcS departementet Ipbanbe embete celi tjenftemän erlägga infomftBemittning för ben bet af beraö aflöning, forn tito tf marat dmettffa ftatö* merfetö Bibrag titt famina aflöning. ^Irreitbatorcr af fåban
Må emedlertid den ifrågavar. så ringa anslagstillökningen beviljas; och aldraminst nedsättandet af det så måttliga äldre anslaget ifrågasättas! Den g Maj f. m. Q: o Wermlands Fall jägare-regemente. Utsk. ”tillstyrker dess indragning.’’ — Häremot gäller främst allt livad jag n 11 fört emot minskning af befäl. I livad manskapet angar, sk lille jag före försöket aldrig hafva tillstyrkt detta uppsättningssäit. Men jag liar i 2:ne krig sett de likaså uppsatta Savolax-jägare, som i var krigshistoria hmnat ett af ära strålande namn. Jag har sett det likartade Adlercreutziska reg:tet. Sedan det , under villkor att icke mera tjena Sverige, blifvit med Sveaborg boi teapituleradt, ansågo solda terne sig icke derföre sin ed fria. Oaktadt äfventyr* t, som för flera inträffade, att ertappas och bångas, letade de sig genom skogarna och källen, 80 mils väg fram till armeen i Österbotten! Hvad mera hade kunnat väntas af hvad soldat-stam sorn helst? Sannt är, att de voro Finnar, och att Finnarne eftergöras icke af många i t hy mål Sednare har jag sett Wermlands fältjagare i alla våra falltåg, och hvem vet ej luiru ärofullt de tjent? I)e äro välfräjdade och afhållne i provinsen, och jag inser således icke, hvarföre de, enl. Utskts förmenande, ”icke skulle utgöra en för ”bevärtn lämplig stam.” iNär härtill kommer , att deras stridssätt — det spiidda—• just är det, hvartill det är svårast att inöfva bevartn, och nar den relativt obetydliga summa af 37,570 r:dr är den, medelst hvilken regtlet förstärker armeen med 600 förträffliga soldater och en utmärkt offieers-corps, finner jag alla skäl sammanstämmande till bibehållande af Wermlands Fältjagare-regtte. lo.o Cavalleriet.
Vore det ens underligt, om en Professor icke vilie förunna Docentur åt en Magister, af hvars snille och lärdom han fruk* tade att se sig sjelf fördunklad? Men här har också nämnts värdighet i uppförande. Jag älskar icke att nämna namn, minst på detta rum, och ännu mycket mer är jag skyldig att icke göra det, då, såsom nu, den person jag afser, icke mer är bland de lefvandes antal; men vore jag icke af denna consideration hindrad, så skulle jag i Herr von HårtmansdorfFs egit minne återkalla, att äfven under nu gällande befordrings-lagar åtminstone någon Docens funnits, hos hvilken oförvitfighet i seder just icke utgjort elen rådande egenskapen. Herr Dalman har uti ett anförande, så vidt jag riktigt uppfattat dess innehåll, väl icke bestfidt den yrkade Revisionen, men önskat, att Revisionen måtte så organiseras, att densamma erhåller Universiteternas förtroende. Sättet för Revisionens organisation är en detailfråga, sorn vi icke böra pröfva, då saken är ett önskningsmål, och beror på Regeringens afgörande. Universiteterne för öfsigt i ali ära, men det linnes 2:ne andra Auctoriteter, hvilkas förtroende torde i främsta rummet böra afses: de äro Regeringens och Svenska Folkets. Förtjeuar en blifvande Revision dessas 140 Den 18 December. förtroende, så lärer den icke eller komma att sakna Universiteternas. En annan värd Ledamot, den ende, som rent af bestridt Revisionen, Herr Lagerhjelm, liar i dag afgifvit ett ganska utförligt yttrande, hvaråt jag visserligen borde egna en serskild uppmärksamhet; men tidens korrthet hindrar mig derifrån. Jag kan likväl icke underlåta, att tolka min förbindelse för definitionen på ordet hufvudstad, hvarmed, enligt den värde Talarens ord, förstås en spegel hvari national-lifv et mer eller mindre fullständigt afbilda/' sig; en definition, som jag dock icke har den lyckan att begripa mer, än jag begriper den undervisning, som rättast börjar i det inre af Nationen. Jag anhåller hos Herr Grefven och LandtMarskalken 0111 proposition till bifall på resultatet af Utskottens Betänkande.
HÖglöflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan en qvart till 5 eftermiddagen. In fidem ProtocoIIi ö. f. Lagerheim. Tisdagen deri 9 Sépteiribeft Plenum kl. half till 6 eftermiddagen. Upplästes till justering pell gödkändes följande Expeditiönsljtskolteta insände förslag till Riksens Ständers Underdåniga Skrifvelser till Kongl. Maj:t: N?o 174. f anledning af Kongl. Maj;ta Nå - 34® Den q September e, m. diga remiss, i fråga om Håradshöfdingar» peneionsrått. N:o 175. t anledning af Kongl. Maj-.ts Nådiga remiss, rörande Landshöfdingarnes pensionsrått vid afskedstagande!. N:o 176. Angående förklaring af 25 Cap. 5 §. RåttegångsBalken och 3 Cap. 4 §. MissgerningsBalken. N:o 177, Rörande utmåtnings-auctioner å fast Egendom. I anledning af våckt fråga om anslag å Stat till ved för LandsCantzlierne och LandtRånterierne. I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga remiss, angående löne-tillökning för Fjerdingsmån i VesterNorrlands Lån. I anledning af Riksens Stånders JustitiaeOmbudsmans EmbetsBeråttelser. I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss, angående Råntornes utgörande för några till Thorshälla Stad upplåtne KronoHemman. I anledning af Kongl. M«j:ts Nådiga Remiss, rörande befrielse för RiksdagsFullmågtigen Pehr Pehrson och dess medlöftesmån från betalning af bristande arrende för Wendtholms HofStallÄng. Den 9 September e, m. 541 F öretogs till pröfning LagUtskottets den i5 sistlidne Augusti under N:o i54 afgifne, samt den 5o derpå följde eftermiddagen på bordet legde, Betänkande, angående föreslagen ändring uti Kongl. Brefvet den 17 October 1778, rörande Barnamord.
Traktamente och arfvode för Sekreteraren och hans biträde, hvilkas belopp utaf nämnden bestämmes, så ock kostnaden för protokollens tryckning, utbetalas af Konungens Befallningshafvande utaf under hand varande medel, 31 §. Arbetsordning och ordnings-stadgar ega Länsnämnderna hvar för sig att uppgöra. Vid föredragning af motionen hos Ridderskapet och Adeln till remiss hade flere ledamöter, ’ nder erkännande af dess goda syftemål, likväl framställt åtskilliga anmärkningar 'J(j Allm. Besvärsoch Ekon.-llskottets Betänkande, N:o 72. emot verkstälbarheten af det uppgjorda förslaget till läns-nämnder; och hade motionären häraf funnit sig föranledd att afgifva ett serskildt anförande, hvilket, tillika med yttrandena i ämnet, kommit Utskottet tillhanda. Uli berörde anförande har motionären i så n alto medgifvit förändrande af sitt förslag, alt, med bibehållande af den grundtanke, som i motionen blifvit framställd, Härads-nämnder borde bildas genom soeknevis valda medlemmar, och att en läns-nämnd, genom Deputerade från dessa härads-nämnder tillsatt, endast skulle samlas, då Landshöfdingen önskade att rörande någon, för länet gemensam, angelägenhet med densamma rådgöra, eller ock då någon eller några af härads-nämnderna hos Landshöfdingen anhölle om sådant sammanträde i och för framläggande af förslag eller frågor, som hos dem blifvit väckta; — och har motionären trott, att härigenom de hos Ridderskapet och Adeln uttalade farhågor för den talrika läns-nämndens förvandling till en mäktig politisk korporation skulle aflägsnas. Frågan om införande af komunal-nämnder för länen har tillförene vid flera tillfällen varit å bane och åtgärder äfven tid efter annan blifvit vidtagna för att bereda länens innevånare tillfällen att gemensamt öfverlägga om de ämnen, som kunde anses vara af allmänt gagn för de serskilda landsorterna.
Ian utur 8parkanlien meciclelas äro sa nära Letänkanden, Xio 6. l 31 öfverensstämmanele me<I ele för kankanken gällanele föreskrifter, att nägon erinelran i afseenele pä antagligketen as cle erbjudne k)-potbeke, ne ej befarades. ken salunda af kirevtionen för 8tockllolms 8parLank föreslagne utväg att trvgga eleona nyttiga Inrättnings framtiela bestånd oell bibekalla dess redan vunna förtroende tiar X. !k-t ansett fullkomligen svara mot ändamälet ock elesto kellie kunna ock köra af X. M:t till k. 8t:rS bifall öfverlemnas, som någon förlust eller uppoffring Z 8tatens sicla clerigenom icke syntes vara alt befara; ock da för öfrigt elen sörmon som i eletta afseenele kuncle komma att tillerkännas 8tockbolms 8parkank, meei samma skäl borele förunnas alla öfrige, meck äu^amä/sen/rga ^orseckcke /nrättmugar^ kar X. IVI-t velat föreslå k. 8tir, akteor L/ur, vkan/kcruc ,reckg,/va rättrg^ct att r Lancok/soonte» emot käutu insätta en ?uss ckck «/ ekerns sam/aeke keinek /or att v/ek /ore/ak/aneke /-e/ie/" e/ter s/eckak u/,/,säg,rr'ug Aleana eke,e/rä» äter uttagas/ eller ock t,ereeka e/esse /urätturnga, ' r////at/e att r kau^e-U ek/er k.g.skoutoret er/iä/ka täu tett cr/ore/erttgt t-eto/i/i. Utomdess kai Välloil. Lorga, e8tandet under den ,2 kecember till 8latsoell
Vid denna inrättning, som tillkommit genom enskiltes välgörenhet, funnos vid Revisorernes besök omkring 40 döfstumma barn, som der ätnjöto omsorgsfull vård och undervisning. Anslagen till geologiska undersökningar inom riket. Den öfver desse anslag afgifna redogörelse, hvilken i Kongl. Kammar-rätten undergått granskning utan anmärkning och ej heller föranledt till någon erinran å Revisorernes sida, upptager inkomster och utgifter sålunda: A). För anställande af geologiska undersökningar inom riket. Debet. Balans från år 1862: Uppbörd: Extra statsanslag 32,500: — Bidrag från Elfsborgs län 3,000: — Behållningen å 1862 års anslag till afvägningskostnader 100: 14. 35f600: 14. K re dit. Utgifter: Omföring till anslaget för gravering och tryckning af Sveriges geologiska karteverk 3^85; _ Balans till år 1864: Kontant behållning g; 39 Summa 38,838: 69. B). För gravering och tryckning af Sveriges geologiska karteverk. Debet. Balans från år 1862: U ppbörd: Extra statsanslag 8,000: — Försäljningsmedel för kartebladet »Westerås» 162: — Omföring från anslaget för geologiska undersökningar 3,585: — 11,747: — Summa 13,757: 26. Kredit. Utgifter: Graveringsoch tryckningskostnader för bladen: »Södertelje,» »Eskilstuna,» »Stockholm,» »Enköping,» och »Fånö» 12,860: 1. Dito dito för en öfversigtskarta öfver södra delen af Sverige 897: 25. Kongl. Civil-departementets Bränvinskontroll-byrå. Redovisningen för de medel, Byrån uppburit till bestridande af löpande utgifter för bränvins-tillverkningskontrollen, har i Kongl. Kammar-rätten granskats utan anmärkning och icke heller föranledt till någon erinran frän Revisorernes sida. Förhållandet mellan inkomster och utgifter under revisionsäret har varit följande: Debet. Balans från år 1862: Uppbörd: Leverering från Kongl. Kredit. Utgifter:
För min del hade jag halft icke önftat denna upläsning, emedan den wcrkan deras som Friherre Stael äsyftat, att nemligen siere personer skulle förmäs att friwilligc afsäga sig sina pensioner, synes mig böra b'isma an större, när denna förteckning kommer att genom trycket framläggas inför hela den Swensta Ällmänhe.en. Grefwe ve la Larckie, stacob. Jag hemställer ti Högloft. Riodcrstaper och Adelnom icke redigast mere art chrst afgöra hwilka allmänna grunder böra stadgas, antingen de as mig eiler af StarsUlskottet föreslagna. Torde hända, ester ett sädant sätt alt gä till wäga, och da grunderne en gäng »vöre förest!isne, skulle de af Ridderstaoets och Adelns Ledamöter, som äftundat Pensionsoch BeriLdmngs-Slakelnes upläsande, sinna det samma aldeles onödigt. Friherre vjerta begaf sig till hwad Grefwe ve la Larstie yliral, endast hwarje punct särskilt asgjordes. äerr Deri 28 gehrnar». 923 Zerr Grefwe,! och Landtm arstalken gjorde derefter oropofilioll pä första puncten: au oj någon stom af Staken njuter lön, ma derjem e hafwa pension, eller a BenädningS - Skale-r upkagas under hwad nanni eller tirel det ock wara mä. Ropades i allmänhet Ja, utom af Friherre 8tael von bloliiom, som önskade akt framför order lön, mätte fattas ordinarie eller extra Grefwe Lronsieät, dlils, upläste till Prolo» collet följande:
Om , sorn jag föreställer mig, Utskottets mening med första Altern;i'’vet ar att Uppföra afgiften , antingen på sjelfva varan, sorn conspmeras , hvilket är det bästa då det kan ske, eller åtminstone på de Personer, som d<n consumera, med befrielse för dem, sorn deraf icke göra bruk; så är det en Skatt, som billigtvis kan bära namn af Öfverflöds-afgift ; och derföre filhtyrker jag äfven för min del yördsamt att första Alternativet må antagas. Herr Grefven och Dan dt Mars lälken hemställde, om R’dderskapet och Adeln behagade gilla det af BevidningsUtskottet föreslagna första Alternativ, hvilken Proposition med Ja besvarades. 4io Den 24 Martil, e. :n. Upplästes ett från RiddarhusUtskcttet an4 kommit, sä lydande: Hörsamste Memorial ! Hos Riddarhus-Utskottet har andra Can* cellisten vid Riddarehuset och Secreterare!! vid Adeliga jungfrustiftet, Herr F. O. Silfverstolpe anmält, det Kongl. Maj:t under den 3.den; nes i Nåder behagat utnämna honom tiil Cornett vid Kongl. Skånska CarabinierRegementet, och tillika anhållit, att dä denna dess nya befattning ej, enligt dess tanka, lärer kunna förenasmed dess, genom Högloflige Ridderskapets och Adelns godhet, vid Riddarhuset ägande befattningar, honom måtte derifrån meddelas t* • afsked, hvarjemte han anhållit det RiddarhusUtskottet täcktes vid samma tillfälle inför Ridderskapet och Adeln anmäla uttrycket af dess varma tacksamhet för den godhet dess aflidne Fader af Högloflige Ridderskapet och Adeln städse åtnjutit, oclv hvilken till hans närmaste efterlefvande slägt j. blifvit utsträckt. Då Riddarhusutskott, med stöd afsa väl 49. §. RiddarhusOrdningen, som 13. §. af den för Directionen fastställde Instruction , ansett sig ej kunna vägra bifall til!
En stor mängd jordinnehafvare, hvars egor blifvit begränsade eller genomskurna af vestra och södra stambanorna, hafva hos mig begärdt, att framställning i motionsväg måtte göras hos Rikets Höglofliga Ständer vid innevarande riksdag om afhjelpande af den olägenhet hvaruti de kommit derigenom, att den hägnad, som blifvit uppförd på sidorna af dessa banor, är af sådan beskaffenhet, att deras kreatur, synnerligast de mindre, icke kunna afhållas från att inkomma på banan, hvarigenom, oberäknat de olyckor som derigenom kunna inträffa för de resande, kreatursegarne äro blottställda icke allenast för förluster af de kreatur som blifva öfverkörda, utan derjemte kunna blifva ålagda böter. Redan vid uppförandet af denna stängsel, fästades uppmärksamheten härpå, men tjenstemännen gåfvo endast till svar: “att den för stängseln bestämda form måste följas “, och dervid fick det också förblifva. Emellertid har redan många olyckshändelser inträffat och flera skola inträffa, så vida icke rättelse kan vinnås, derigenom att nämnda hägnad försättes i det skick att den motsvarar ändamålet. Jag får således hos Rikets Höglofliga Ständer anhålla: att en skrifvelse till Kongl Majit måtte aflåtas med anhållan, att Jernvägsstyrelsen måtte anbefallas att vidtaga sådan förändring å den redan 206 Motioner i Bonde-Ståndet 1865. N:o 143. vid banorna uppförda hägnaden, att så väl större som mindre kreatur hindras från att derigenom inkomma. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 13 November 1865. Gustaf Bjerkander, från Skaraborgs län, Ms© 14». Af Guslaf Ohlsson från Westmanlands län, om vissa ändringar af nu gällande skiftesstadga. Nya tider medföra nya insigter, hvilka ofta kunna vara af den beskaffenhet att lagar och stadganden i de skick de förefinnas, mäste, för att icke ligga till hinder, dels undanrödjas, dels erfordra tillägg och dels förändringar.
För öfrigt torde Regeringen af eri erfarenhet, som icke sträcker sig längre tillbaka i tiden än till sista riksdagen, veta, att Svenska representationen icke är gripen af några politiskt-skandinaviska idéer. Det är skäl, att R. St:r nu uttala sin bestämda åsigt; ty eljest kan Regeringen af de förut uttryckta antipatierna finna sig förhindrad att vidtaga några åtgärder i den af Utsk:t föreslagna rigtningen, äfven om den sjelf skulle önska det. Slutligen tillåter jag mig förklara, att, vill man tilldela denna fråga en politisk betydelse, erhåller den en sådan först genom ett afslag. Bifaller nemi. R. o. Ad. Utslcts hemställan i denna punkt, så har Regeringen erhållit fria händer att i detta fall lörfara så, som Regeringen godt synes; men afslås deremot densamma, så har R. o. Ad. uttalat ett veto mot hvarje steg, som afser att närma de Skandinaviska folken till hvarandra. På dessa grunder röstar jag för bifall. Den 31 Januari e. m. 249 Gr. Sparre: Jag är förekommen af den siste (alaren i fråga om bemötandet af Gr. Mörners yttrande oell vill endast fästa den värde Grms uppmärksamhet derpå, att Ekon.-Utsk:ts förslag just innehåller, att R. St:r skola hos K. M:t anhålla, att han ville »söka tillvägabringa den öfverenskommelse, som för de hegge grannfolken pröfvas fördelaktig», och att det således syftar att undanrödja de olägenheter, som i afseende å Svenskars vistande i Danmark ännu kunna ega rum. Att för öfrigt Sverige skulle vara ett Japan, der ingen ville bosätta sig, har jag aldrig sagt. Då, på sätt Utslct ock upplyst, det icke tillå tes Dansk man att här fritt idka handel och handtverk, utan rättigheten dertill i hvarje särskildt fall beror på pröfning af Konungens Ref:de, finnes således för honom ganska stora hinder, som icke existera för Sveriges egna innevånare.