Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessa 4 ledamöter, hvilka uttalat enahanda tanke med Hr Lagergren, biskop Heurlin oell doktor Sandberg, tillhöra ju alla BondeSt.; och då man har den öfvertygelse]!, att samma tanke delas af allmänheten, så vore det ju af flera skäl olämpligt att, påtrugande menigheten ett på rent teoretiska grunder nppgjordt förslag, frångå ett system, hvarvid man sedan så lång tid tillhaka är van och hvars olägenheter — ty hvarje system har sådana — icke för oss äro särdeles kännbara. Ilr Lefrén, Joli. Pehr: Jemte det jag först vill uttrycka min tacksamhet mot Ulsk., för det Ulsk. tillstyrkt antagandet af decimalfördelningen för vårt mynt, anhåller jag att till besvarande få upplaga åtskilliga här framställda anmärkn:r. Man har sagt att, innan man införde decimalsystemet i mynt, mått, mål och vigt, borde undervisning härutinnan lemnäs i skolorna. Detta yttrande har förefallit mig högst besynnerligt, och jag frågar, om någon Europeisk, Asiatisk, Afrikansk eller Amerikansk stal räknar efter annat än decimalsystemet? åtminstone känner icke jag något folkslag, som icke räknar med 10 såsom grundtal. Man behöfver således icke i skolan försl lära sig detta räknesätt, som hvar och en redan känner och dagligen begagnar. Biskop Heurlin yrkar i sin reservation, att det s. k. duodecimal-systemet skall bibehållas; men jag kan icke förstå möjligheten af alt bibehålla ett räknesyslem, som hvarken vi eller något annat folk begagnat, med undantag måhända af Judiska folket, i dess äldsta tider. Det synes således påtagligt, att någon undervisning icke behöfves i ett räknesätt, som man frän barndomen inlärt med tillhjelp af de 10 fingrarna. Genom införandet af 1 O-delningar i mynt, mått, mål och vigt försvinner den nu nödvändiga s. k. sorträkningen hvars svårigheter äro nogsamt kände, äfven för den bildade delen af folket, och hvartill orsaken är, alt man icke vid indelningarne följt det naturliga 10-räkningssystemet som alla känna; Hr Gripenstedt Ilar utredt detta ärende bättre än jag kunnat göra, och jag instämmer således med honom.
Jönköping beviljadt under lika vilkor, som för det af enahanda anledning åt staden Christianstad, till följd af Kongl. Brefvet den 23 Juli 1847, utgifna förlagslån varit stadgade, nemligen att lånet får räntefritt innehafvas under tvänne år från lyftningsdagen, hvarefter en tredjedel af kapitalet, jemte fyra procent årlig ränta, bör vid slutet af hvart oell ett af de nästpåföljande frenne åren återbetalas. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. J. F. Fåhreeus. Utdrag af Protokollet Öfver Civil-ärenden, hållet inför II. M. Konungen t Stats-rädet på Stockholms Slott den 17 Mars 7854. N ärvarande: Hans Excellens, Herr Justitia; Statsministern, Grefve Sparre, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, VrWmvve Stjerneld, Stats-Råden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhraeus, Wallensteen, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl och Grefve Gyldenstolpe. Stats-rådet Gripenstedt anmäldes vara af sjukdom hindrad att tillstädes komma. Kongl. Maj:fs Nåd. Proposition, N:o 69. 3 Sedan föredrog Departements-Chefen, Stats-Rådet Fåhraus i underdånighet: 17:o Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes i Jönköpings län underdåniga skrifvelse af den 9 innevarande månad, deruti, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i underdånighet anhållit, att, Kongl. Maj:t måtte täckas låta anordna 20,000 r:dr b:ko, för att genom den i Jönköping utsedde Nödhjelps-kommitté och under kommitterades gemensamma ansvarighet för återbetalningen, utdelas såsom räntefritt förlagslån i vissa är åt sådana bland stadens handlande, fabrikanter, handtverkare och öfriga näringsidkare, som i följd af eldsvådan sakna utvägar att fortsätta sin rörelse.
Maj:t i Nåder fastställda arbels-plan bör, så framt ej Kongl. Maj:t, uppå derom gjord anmälan, skulle förändring medgifva, oförändrad följas, äfvensom arbetet, inom i contractet bestämd tid, fullbordas, vid det äfventyr alt, i annat fall, Kongl. Maj:t må ega att låta inställa all Hortill Stats-Vtskottets Memorial, N:o 3i\- vidare utbetalning af stats-medel samt återfordra hvad deraf redan blifvit’ uppburet, att, på en gång eller successive, till Riksgälds-Contoret inbetalas inom den tid, Kongl. Maj:t kan i Nåder bestämma; dock torde, så framt längre anstånd, än intill nästa Riksdag, skulle anses erforderligt, frågan derom varda till Rikets Ständers pröfning öfverlemnad. 10:0 De arbeten, sorn med Stats-bidrag understödjas, böra vara började sednast under loppet af år 1847; skolande, i annat fall, de anvisade medlen reserveras till: kommande Ständers disposition; och 11:0 Vid alla arbeten, till hvilkas utförande Staten, i större eller mindre mån, bidrager, skola af vederbörande företrädesvis, der sig göra låter, användas försvarsoch sysslolöse personer. I sammanhang med anmälandet af dessa bestämmelser, hafva Rikets Ständer derjemte hos Kongl Maj:t i underdånighet anhållit: att terminerne för stats-bidragens utbetalande mätte, så vidt ske kan, utsättas i de contract, som med vederbörande afslutas, eller på annat lämpligt sätt Fullmägtige i Riksgälds-Contoret i Nåder meddelas; samt att, om, under arbetets fortgång, några förändringar härutinnan böra ega rum, Fullmägtigemåtte derom af vederbörande underrättas, §; 76. ^Grundar sig pål5:te punkten ä Stats-Utskottets memorial, N;o 276)
Sina blickar derutöfver, skulle ian aldrig våga att förflyt a dessa ,krankor utan att derföre nedbryta dem, da blefve Statsskicket afven ställö nair t. ^ M Utskottets grundsatser syfta till ett sådant stationairt tillstånd, hvilket ej är förenligt med mina begrepp om samhällets tillväxt * S V11 äruti^h a f v a Prostarne Astrand och Nordin instämt. Ankom till Exp.-Utsk. den-3o Sept. t]tlåtandei anledning af gjorde anmärkningar vid Betänkandet N:o g3j rörande nedsättning i priset å det krut, sorn för bergssprängningsarbeten utlemnas ifrän Kronans förråd (I. A.) Emot Utskottets i detta ämne afgifue, af Presteoch Borgare-Stånden bifallne Betänkande, hafva anmärkningar inom Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet blifvit framställde, hvilka föranledt till återremiss af samma Betänkande. 4 Stats-Ulskottets Utlåtande N.-o 27Ö. Hos Ridderskapet och Adeln hai’ Grefve Gyldenstolpe, Anton, yrkat, att, då krutförsäljningsmedlen äro en Statsinkomst och denna inkomst således bör af Rikets Ständer regleras, Stats-Utskottet måtte hos Rikets Ständer föreslå det pris, hvartill krutet bör försälja*, serdeles som Utskottet förmodas hafva tillgång till de handlingar, som erfordras för att kunna beräkna kostnadernc för kruttillverkningen; men i den händelse Utskottet och Rikets Ständer icke vilja taga befattning med ett sådant bestämmande, har Grefven ansett, att
Föredrogos å nyo Banco-Utskottets Bel&nkanden och Memorial: tyo 82, i anledning af Herr Lagerhjelms och Nordenankars motioner, angående användandet af Bankens räntevinster, bifölls; N:o 83, i anledning af Herr Hallings motion, om lindring i betalningsvilkoren för de lån, uti hvilka Wenersborgs stads invånare häfta till Götheborgs Låne-Contor, bifölls; N:o 85, till svar å Herr Petrés motion, om erhållande af åtskilliga upplysningar, i anledning af de uti Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse af den 3 nästlidne Januarii uppgifne hinder för Riksdagens afslutande, lades till handlingarne. S. D. Vid förnyad föredragning åter rem flterades Banco-Utskottets Memorial, tyo 84. med öfverlemnande af förslag till Instruction för Rikets Ständers Revisorer öfver Banco-Verket» Från V ä 11 0 f 1. Borcaue-Ståndet. S. D. Föredrogs å nyo och lades till handlingarne Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 4o5, öfver anmärkningar vid Betänkandena, tyris 366 och 367, öfver Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition om låns upptagande till Hypotheks-inrättningars befrämjande, samt Riksdagsmannen Anders Danielssons i anledning deraf gjorda serskilda förslag. S. D, Med anledning af inom Ståndet gjord framställning, beslöt ståndet att anmoda Rikets Ständers samtlige Utskott att skyndsamt inkomma Pro t. tit dr. d. 2 Febr. 1835. 5 med uppgift derom, hvilka ärenden ännu äro under deras handläggning eller återslå obehandlade, S. D. Föredrogs å nyo Bevillning^-Utskottets Utlåtande, N:o 5a, i anledning af erhållen återremiss i vissa delar af Riks-Slåndens olika beslut, angående Stora Sjötulls-bevillningen: De i detta Utlåtande föreslag na voterings-propositioner godkändes.
Intill sistlidet år begagnades härtill post-ångfartyget Aktiv, som gick emellan Westervik och Wisby två gånger i veckan, men under berörde år vidtogs den förändring, att, med användande af ett annat förhyrdt åugfartyg, poster fördes direkte från Stockholm till Wisby och derifrån till Kalmar, samt åter öfver Wisby till Stockholm. Som emellertid båda dessa fartyg voro i mindre godt stånd, måste resorna, i anseende till storm, ofta inställas, så att någon regulier fart icke kunde med desamma underhållas under den tid på året, som för densamma var afsedd och påräknad. Under öfriga tiden, eller vanligen från början eller medlet af November till början af Maj, har icke någon annan kommunikationslägenhet funnits att tillgå, än antingen en däckad postbåt, som gått emellan Klinte på Gottland och Böda på Oland, då icke storm eller stiltje sådant hindrat, eller ock öppna roddbåtar, då sådane kunnat med mera fördel begagnas. Att de anstalter, som sålunda varit vidtagne för befrämjande af kommunikationen emellan ön Gottland och öfriga Sverige, icke varit af den beskaffenhet, att de uppfyllt de anspråk, som i sådant hänseende skäligen kunnat göras, anser Utskottet vara obestridligt, enär icke allenast under vintermånaderna posterna från Gottland ofta under flera postdagar uteblifvit och det till och med inträffat, att kommunikationen med örn varit flera månader alldeles afbruten, utan ock den mera reguliera farten upphört vida förr på höstarne, 6 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande, N:o 97. än som nödigt varit, derest ett lämpligt ångfartyg varit att tillgå för kommunikationen emellan Gottland och Öland. Omförmäldte afbrott i kommunikationen måste i flera hänseenden verka menligt och medföra hinder för utvecklingen af öns handel och industri, hvilkas befrämjande likväl, i anseende till öns läge och dess förhållanden i öfrigt, måste vara af högsta vigt. En lättare och väl ordnad kommunikation med fasta landet synes härföre vara ett hufvudvilkor och böra tillvägabringas, äfven om en sådan anstalt skulle medföra kostnader.
I afseende på bestämmandet af medelpriset, för nästa statsregleringsperiod, å spanmålen under sådana löner, som innehafvarne tilltrådt före statsregleringen vid 1840 och 1841 årens riksdag, och för hvilken spanmål, om och i den mån nämnda medelpris öfverstege 7 R:dr B:ko eller 10 R:dr 50 öre tunnan, särskild ersättning borde från Allmänna Indragningsstaten löninnehafvarne tillkomma, hade Statskontoret i sin ofvan omförmälda underdåniga berättelse angående statsverkets tillstånd och förvaltning upplyst, att riksmarkegångspriset å spanmål utgjort: per kub.fot per tunna år 1860 R:mt R:dr 1: 85 11: 65 » 1861 » » 2: 12 13: 35 » 1862 » » 2: 58 16: 25 eller i medeltal 2 R:dr 18 öre per kubikfot, motsvarande 13 R:dr 75 öre per tunna; och hemställde alltså Herr Departements-chefen, att ofvanberörde ersättning måtte föreslås att utgå efter nämnda medelpris, 13 R:dr 75 öre för tunnan; hvadan och då enligt hvad Statskontoret jemväl upplyst, beloppet af den spanmål, som inbegripes under lönerne för äldre, innan vidtagandet af 1841 års statsreglering utnämnde, embetsoch tjenstemän m. fl., nu utgjorde 2,466 tunnor eller 15,535,8 kubikfot, samt den utöfver 7 R:dr B:ko eller 10 R:dr 50 öre per tunna uppkommande tillökningen således uppginge till 8,014 R:dr 50 öre, det anslag, som till betäc - 30 Bil. 6 till Kongl. Maj:ts Proposition N:o 1 örn Statsverket 1862. kande af ifrågavarande utgift under nu gällande statsreglering utgjorde 14.000 R:dr, lämpligen syntes kunna för nästa statsregleringsperiod nedsättas, till 8,000 R:dr, eller med 6,000 R:dr R:mt.
Domsrätt och en inskränkning i Dess jura majestatica, att ändtligen för användandet af en sådan Jury, eller Undersöknings-Nämnd, skicklige ämnen omöjligen i alla landsorter kunde finnas, att dess bruk derföre borde åtminstone till blott vissa fall eller till Hufvudstaden inskränkas. I korthet skall jag taga mig friheten granska hvardtera af dessa skäl utan att derföre bestrida deras mer eller mindre värde. Det är onekeligt, att hvarje nytt försök uti nästan alla ämnen medför svårigheter. Men är det derföre vädeligt? Svårigheterne ligga antingen i saken eller i personerne. I anseende till saken kan jag vid detta tillfälle så mycket mindre föreställa mig dem, som undersökningssättet igenom Jury närmast instämmer med det ämne som skall pröfvas, nemligen förhållandet af ord och meningar till personers och Samhällets rätt och bästa. I anseende till personerne kan jag icke finna dem annat än uti deras skicklighet eller deras opinioner. I anseende till den förra komma vi då till frågan, huruvida personer skicklige att utgöra en Jury skola i alla landsorter anträffas? För min del hyser jag mindre farhåga i den vägen, än man i allmänhet yttrat. Jag tror, att när man icke vore hunden till en viss stad, men både de sakägande och Domaren ägde att välja af de i nejden boende, skulle få orter träffas, där Skrifter läsas och utkomma, 396 Riksdagen 1812. hvarest man icke också, skulle äga tillgång på 12 å 13 ojäfvige personer i stånd att bedömma en Skrifts eller en yttrad tankas syftning och förhållande till en gifven Lag. Uti opinionen hos en stor del om nyttan och beskaffenheten af en sådan Undersöknings-Nämnd torde ligga ett annat och kraftigare hinder. Men om vid de första tillfällen af en Jurys användande, som icke lätteligen inträffade uti mindre orter, sorgfällighet blefve använd vid valet af personer, om allt hvad som kunde äga utseende af främmande inflytelse blefve derifrån aflägsnadt, månne icke denna inrättning småningom skulle vinna burskap och hos allmänheten ingjuta förtroende? Jag vill ej förmoda, att Domaremagten, af en illa förstådd anhängighet till gamla sedvanor, skulle med flit motarbeta inrättningen.
Förordningen den 7 Juni 1749; 2:o Per Nilsson från Malmöhus län, om en allmän lagförklaring; 3:o G. Hultman från Örebro län, om förändring af 19 kap. 2 § Ärfda-balken; 4:o Nils Andersson från Christianstads län, om ändring i 40 och 43 kap. Missgernings-balken; 5:o Anders Johan Sandstedt från Jönköpings län, om lagfart å åboers besittning!» rätt af de under bruk skatteköpte hemman m. m ; 56 Prot.-Utdrag den 29 December 1853. 6:o Anders Jonsson från Östergöthlands län, om förändringar i vissa delar af brottmålslagen-, 7:o Daniel Danielsson från Örebro län, om böters afsittande å häradshäkten. BevillningsUtskottet: l:o af Bengt Gudmundsson från Hallands län, om nedsättning af tullafgifterne å -vissa lifsförnödenheter; 2:o Johan Peter Andreasson från Elfsborg län, om att nu gällande tulltaxa måtte oförändrad bibehållas, der Kongl. Maj:t ej annorlunda nödigt finnér. Särskilda Utskottet: l:o af Jacob Lindby, från Gottlands län, om förändrad lagstiftning rörande bränvins tillverkning och beskattning. Allmänna Bevärsoch Ekonomi-Utskottet: l:o af Nils Andersson från Christianstads län, om förhöjning af legan för postskjuts i Skåne och ordningsreglor för Postiljonerne-, 2:o Olof Pehrsson från Gefleborgs län, om postskjutsens öfverlåtande på entreprenad 3:o Olaus Ericsson från Götheborgsoch Bohus län, om upphörande af mätarepenningar för stenkol; 4:o Johannes Nilsson fran Götheborgs ock Bohus län, om förklaring af 5 8 i Kongl. Förordningen om sockenstämmor i riket; 5:o Jöns Pehrsson från Blekinge län, om ändring i Handelsordningen den 22 December 1846; 6:o Anders Jonsson från Östergöthlands län, om förhöjning af legan för gästgifveriskjuts; 7:o Nils Nilsson från Wermlands län, om utfärdande af vissa Bergsförfattningar.
Sluteligen, och La nvst abcropade -gide punct af r8c>7 arv Förklaring förordnar, det Hof, Nätts Utstag hwarigenom någon är ansedd saker till döden, e> ma werkstälias, utan stall warda Eder Kongl. Majtt i underdånighet hemstäldt, och af ordalydelsen i Lenna förestrift tydeligen följer, att ett sadant Utstag tili hela sin widd är understäldt, och werkstallig, heten deraf hwilande, intill dest Eder Kongl. Maut S>g i Näder ullätit sa wäl i sjelfwa hufwudmalet rörande dödsstraffet, som ock öfwer hwad påföljd kan träffa de för mer eller mindre delaktighet i brottet tilltalade och dömde personer, fa Riksens Ständer till bestämmande af en alltid lika afsigt af detta ämne hos Eder Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det en härmed öiwerenSstämmande Förklaring i Näder warder utfärdad; samt de ofwan nu anförde puncter till Eders Kongl. Masits Nådiga pröfning och stadfästelse underställa. Riksens Ständer framhärda rc. '"lipp' Den 9 Julik. »249 Uppläst hos Ridd. och Adeln den y Iu'ii. Prest, Ståndet dm 9 , » « Borgare-Ständct d. y , - Bondc-Standct den - « - Geormägtigste Allernä-igste Lsnung! frisör Riksens Ständer har NcgementS-Qwartermästaren wid f. d. Swensta Gardes - Regementet, Öfwcr-Adjutanken och Majoren Herr H. F. Reuterskiöld anmält det lidande han mast widkännas genom indragningen af bemalte Gardes-Regemente, pch derjemte anhallit, att fa alnjuta enahanda ersättning för förlorade Lönings-inkomster, som dlifwit tillagd Compagnie-Chcfs wid f. d. Swensta Garder. Sedan bemalte
Ian, rörande förändring af sättet för Likstols afgiftens erläggande, förklara, att sorn berörde slags inkomst endast utgör vanligen en mindre betydlig del af de löneförmåner, om hvilka Pastorerne och deras åhörare, jemte Prest-Ståndets den 28 Juni 1809 vidtagne samt af Konung och Ständer fastställde beslut, hlifvit uppmuntrade att ingå i frivilliga öfverenskommelser, hvilka ock på flera ställen blifvit träffade,' ehuru de på manga orter ifrån åhörarenas sida mott flera svårigheter. än Ståndet hade väntat; alltså och emedan förhållandet med denna inkomst, på olika ställen, är så högst olika, att något allmänt stadgande derom icke ens är verkställbar^ samt enär dertill kommer, att Presterskapets ersättning för Uikstolsinkon, -.terna i de församlingar, der öfverenskommetsen om Pastoralierna kunnat vinnas, redan blifvit deruti inbegripen ; linner Prest Ståndet, med den uppiigtigaste önskan, att berörde äfven för Presterskapet mindre behagliga uppbördssätt må kunna bringas på en lämpligare fot, sig likväl icke kunna några allmänna stadganden härom besluta, utan må på hvar och en Pastor och dess församling bero, att efter billighet och sig företeende omständigheter; härom, likasom angående de öfriga Presträttigheternas utgörande, sinsemellan öfverenskomma, hvilket genom Utdrag af Protocollet skulle de öfriga Uespectiva Stånden vördsamt och vänligen tillkännagifvas. Ut Supra. Ex Protocollo J. U. Almqvist. Ut. ayo Den 17 April. Utdrag af Vällofl. Borgare-Ståndets Protocoll, hållet vid Urtima Riks-* dagen i Stockholm, den 17 April 1815* S. D. F öredrogs å nyo Constitutions-Utskoftets, den 1 Augusti 1811, vid Urtima Riksdagen i Orebro afgifne och den 14 i samma månad tilj nästa Riksdag på bordet lagde förslag, angående tillagg i 56 §. af Regerings-Forrnen, rörande sättet till Grundlagsfrågors behandlande; och blef detta, förslag af Val loll.
» Nu behöfver mor inte vara rädd, att de kommer och kör ut oss, » sade hon, » för nu är det " jag, som är herre här. » Gumman slog ihop händerna: » Ah, Karna, Karna, en så ' n lycka! » » Mor ska ' få styra och ställa, som mor vill, och en piga ska mor också få att hunsa med, för mor behöfver inte släpa på gamla dagar, när mor släpat hela sitt lif. » Karna klappade ' det gamla skrat ' på axeln, kände sig liksom lite rörd ' och gick ut i farstun för att få luft. ; Den störste pojken satt på trappan med en halfäten ' smörmat ' i handen och en annan i beredskap. » Moster är så illandes röd som en räka, » sade han, när han suttit och tittat på henne en stund. Men ' moster ' svarade inte så mycket som: » Hvad angår det d i g? » Hon stod där och såg rakt framför sig, och så skedde det oerhörda, att hon strök pysen öfver håret. Han gapade till och blef stor i ögonen: » Nej, moster, » sade han och tappade ' smörmaten. ' Hon blef själf en smula förlägen. » Ja, hvad sitter du där för? » sade hon kärft. » Jag skall gå ut. — Undan med dig! » (Forts, och slut i nästa n:r.) så att allt blir jämnvått. Därpå låter man möblerna torka ute i luften, hvarpå de gnidas med rent gammalt linne för att icke sedan färga af sig. Innan man företager färgningen, böra mö- blerna piskas och borstas väl, om möjligt ute. — Portierer och gardiner kunna äfven färgas i anilin. Man lå- ter dessa koka upp i färgen, hvarför man naturligtvis måste tillreda mera färg än till endast en öfverstrykning. Så snart tyget kokat upp i färgen, tages det upp med en käpp och lägges i en stor balja med kallt vatten, hvari det sköljes. Tyget hänges upp och rullas samman, när det är lagom torrt. Tofsar, bårdar och fransar kan man bestryka med en pensel. Allt blir som nytt igen.
Deremot äro två Stånd, nemligen Presteoch Bonde-Stånden af den åsigt, dels att, såsom Bevillnings-Utskottet hade föreslagit, den kolumn, hvilken upptager den af Bevillnings-beredningen uppskattade inkomsten borde sönderdelas i fem särskilda kolumner, med följande rubriker: af kapital; af rörelse, näring eller yrke; af allmän tjenstebefattning eller pension; af enskild tjenstebefattning eller pension; samt Summa inkomst; dels att hvardera af de 2:ne kolumner, hvilka upptaga den af Taxerings-kommittéen uppskattade inkomst och påförda bevillningsafgift likaledes borde sönderdelas i fem kolumner, med följande rubriker: af kapital; af rörelse, näring eller yrke; af allmän tjenstebefattning eller pension; af enskild tjenstebefattning eller pension; samt Summa. Då nu, såsom nyss är nämndt, alla fyra Riks-Stånden äro ense derom att taxeringslängden bör upptaga en kolumn för den af Bevillnings-beredningen uppskattade inkomsten, en kolumn för den af Taxerings-kommittéen uppskattade inkomsten samt en kolumn för den af Taxerings-kommittéen påförda bevillnings afgiften; men två Stånd, nemligen Presteoch Bonde-Stånden, ansett att längden derutöfver borde hafva särskilda kolumner för de olika slagen af inkomst samt de tvänne öfriga Stånden afslagit inbjudningen i fråga om detta tillägg till bufvud kolumnerne, följer deraf obestridligen, att frågan om ett sådant tillägg skall, dji två Stånd stadnat emot två, på grund af 75 § Riksdags-Ordningen, anses hafva förfallit och det böra förblifva vid hvad tillförene stadgadt varit, hvilket, i före - 6 Bevillnings-Ulskollcts Memorial M 47. varande fall, der de vid nu gällande Bevillnings-förordning fogade formulärer icke ega någon tillämplighet på den nya Bevillnings-stadgan, obestridligen betyder att inga underafdelningar under ofvanberörde tre hufvudkolumner böra införas.
Jag gissar, att dermed menas en träffad öfverenskommelse, uti ett främmande land, emot en befarad olaglig beskattning, hvarom de allmänna Bladen, med så mycken 53 H. 14 210 Den io December e. m. ifver, talat. Men utom det att dessa så mycket utropade patriotiska Bolag, i verkligheten och på närmare håll sedde, nedsmälta till enstaka, spridde individer, hvilkas antal Journalismen söker att upp-pösa till betydlighet, så är, efter all anledning, hela ändamålet ett spöke, uppstäldt emot ett annat spöke, hvilka söka att skrämma hvarandra i inbillningens verld, och förmodligen aldrig komma att råkas i denna. Efter allt hvad jag nu anfört, och då, efter min förmening, Herr Grefve Horns så kallade reservation innefattar en alldeles ny motion, helst den upptager en alternatif framställning om Knecktehållets upphörande eller Beväringsskyldighetens undantagande ifrån detsamma; så hemställer jag till Höglofl. Ridderskapet och Adeln, om remiss å denna reservation må beviljas. Ridderskapet och Adeln kan utan afseende i sitt Protocoll lemna ett anförande af en dess Ledamot, som skulle öfverträda äfven gränsen för sin lagliga rätt och en skyldig aktning för Ståndet; men rriig synes, att Ståndet åtminstone icke obemärkt bör till Utskott låta afgå ett yttrande, der tvenne andra RiksStånds utöfvade magt och fattade beslut benämnas såsom en akt af orättvisa och väld, såsom fullkomlig laglöshet under laglig form. Om vi kunna anse oss höjde öfver all verkan af dylike förebråelser, så äga vi icke derföre rätt att i förväg