Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Emot den föreslagna befrielsen för fartyg att lägga till vid Furusunds tullstation franitsälldes i noin Utskottet sädane, på kännedom om local-förhållandet grundade, anmärkningar, att jag, som icke varit i tillfälle inhemta några upplysningar, hvarigenom deras vigt förringats, icke eller i denna fråga kunnat med min O 5 O o o röst understödja den föreslagna förändringen i hvad hittils stadgadt varit." Uti denna reservation instämde i dess helhet Friherre Åkerhjelm, Prosten Schröder och Herr Thorn; uti de trenne första punkterna, angående visitatations-rättindietens utsträckning oell nedsättning uti ansvarsbestäinmelserne, Herrar O O O Friherre Oxenstjerna, Prosten Berg, C. J. Kock, P. Berg och Fr. Sundler; uti första punkten, i fråga om visitatious-rättighetens utsträckning för Kronofogdar, Herr Prinzenskjöld, och uti andra punkten, Herr Friherre Hermelin. Af Herr Grefve Posse, Fr.: ”'Medgifvande, att de ansvarsbestämmelser, hvilka uti §§.34,35, 38,39 af nu gällande Tull-lagar äro för tulltjenslamänen usatte, måhända kunna anses mera stränga, än behofvet påkallar, och således fordrat en nedsättning, tycker jag den hafva skett af de förenade Utskotten i en större scala, än jag anser förenlig med hvad nödvändigheten fordrat, och reserverar mig mot de beslut, som nu äro vidtagne; då jag tror de utsatte vitesbeloppen, åtminstone minimrsummonie, bordt vara dubbla, emot hvad sorn nu stadgats, och att den föreskrift, som förbjuder visitalionsrätten, utom districtet, ej bordt borttagas.
Hvad Lazarettens Styrelse beträffar, så, enär desse hafva samma ändamål som Curhusen eller sjukas återställande till helsan, då bägge Inrättningarne böra af Länen sjelfve underhållas och på de flesta ställen äfven äro anlagde i ett och samma hus, samt enär ofelbart vore, att det skulle medföra en betydlig tillökning i utgifterna, om dessa Inrättningar komme att förses med serskilda tjenstemän och betjente, hvilka ej utan aflöning kunna erhållas, och då det på somliga ställen torde blifva svårt att bilda .tvänne serskilda Directioner; så har Seraphimer-Ordens-Gillet föreslagit, Bihang till R. ö'. I Sami, 1 Afd, 2:dra Holfret5 10 Kongl. Majus Nådiga Proposition N:o 5. att Styrelsen af Lazarett och Curlius matte i hvarje Län blifva gemensam, eler icke locala hinder eller andra orsaker deremot förekomme, såsom i Stockholms, Östergöthlands, Södermanlands, Wermlands och Gefleborgs Lån, dock att hvardera Inrättningens utgifter skulle noga urskiljas, hvilket vunnes genom efterföljd af det formulaire, som redan är lill efterrättelse för redovisningen meddeladt. Efter att hafva öfver detta ämne hört Sundhets-Collegium, som den 31 sistlidne October biträdt Seraphimer-Ordens-Gillets underdåniga framställningar, vill Kongl. Maj:t uppå de af dessa Verk anförda grunder, och då hotandet af andra sjukdomar, än den veneriska, jeni väl är angeläget, härmed hos Rikets Ständer föreslå följande beslut: a) att Curhus-afgiften fortfarande skall utgöras intill utgången af det år, då nästa Riksdag slutas, och inom hvarje Län af dess Committerade bestämmas till det belopp, att erforderlig tillgång vinnes både för Lazarettens och Curhusens behof, samt b~) alt Styrelsen och Förvaltningen af Lazaretten och Gurhusen, inom hvarje Län, må, på sätt och med de förbehåll Seraphimer-Ordens-Gillet uppgifvit, blifva gemensam.
Och nu, sedan " jag hört dig tala om mors ställe — ge dig hel och hållen i hans detta, är jag ännu mera säker på min sak. Du våld, med tankar och känslor, önskningar och har en lifsuppgift, Ingrid, mera storartad och begär, vilja och förnuft. Ge dig åt honom svår än någon annan menniska på jorden, och som en brud ger sig odeladt åt sin jordiska den kan inte fyllas af någon annan än af dig. brudgum. Din mor har aldrig kostat på honom Ser du inte Guds finger peka i mörkret? en tanke, derför skall du utestänga ifrån dig Känner du inte hans hand hvila på ditt hufvud tanken pä allt annat, som icke är han, haka och inviga dig till det heliga värfvet? » Ingrid skakade på hufvudet. dig fast vid honom, så att du känner hans » Nej, tant, ännu känner jag ingenting. Jag gudomliga kraft genomströmma dig i hvarje minut, tills du till slut känner, att du är ett är så andligen sönderbråkad och så trött — med honom, att han för din stora kärleks skull, jag kan inte tänka — allt är så oredigt för tagit dig upp i sitt hjerta och gjort dig till mig. Men nu är det, som om jag önskade, sin egen. Din mor har aldrig vandrat ett steg att det skall komma en dag i morgon äfven på hans väg, derför skall du inte lemna den för mig. Du har tändt en gnista inom mig, en sekund, och om den än käns svår och törtant — och nu vill jag lefva och se, om den nig i början, skall du rikta blicken oafvändt skall kunna bli något annat än en gnista. » De stodo en stund tysta inför hvar andra. mot målet, der han väntar dig, och då skall » Min lifsuppgift! » sade Ingrid sakta, liksom inte din fot stappla, och så sjunker du till sist i hans armar. Och då han vet, att du på försök. » Nu skall jag lemna dig ensam med dina gått den långa och svåra vägen, fast din kär» God natt. Gud lek till jorden dragit dig så mäktigt åt sidan, tankar, » sade Henrika.
Herr Petréy Th: ”Serskilt reserverar jag mig deremot, att visse ledamöter af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet låtit genom förestående betänkande bilagde anmärkningar förstå, att de icke tillhöra Constitutions-Utskottets i Representations-frågan segrande majoritet. Då det nya Representations-förslaget är ett enhälligt verk af Constitutions-Utskottets öfre sida, så synes den derifrån upprunne förnekelsen af delaktighet i samma förslag icke stå tillsammans med én ridderlighet vsans peur et sans reproche.” llih. till R. St. Prot. 1846j 3 Sami. 25 Haft. STOCKHOLM, I. Constitutions-Utskottets UtlåtandeN:o 37. t N:o 37. Ank. till Exp.-Utsk. d. 3o April, kl. 11 f. m. Utlåtande till Riksens Ständer, i anledning af 2:ne Stånds återremisser ä memorialet N:o 27. Constitutions-Utskottets uti memorial N:o 27 afgifna förslag lill ändring i Riksdags-Ordningens \/\ §., angående representations-rättigheten för Stockholms Stad , är af Borgareoch Bonde-Stånden, enligt protocolls-utdrag af den 5 näs lidne Mars, godkändt till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag; hvaremot Ridderskapet och Adeln, genom protocolls-utdrag af den 7 i nämnde månad, såsom sin gemensamma tanke, till Constitutions-Utskottet hänvisat den anmärkning, att Utskottets berörde förslag är oantagligt, och Preste-Ståndet, under den 3 i samma månad, åtterremitterat memorialet med förklarande af ”'Ståndets gemensamma tanke att det icke ansåg den föreslagna grundlags-förändringen vara bland de högst nödiga och nyttiga.” Då således tvänne Riks-Slånd godkännt och tvänne förkastat förslaget, men omöjligt är att ”till ett hell utlåtande sammanjemka” bifall och afslag, finner Constitutions-Utskoltet sig för närvarande icke kunna i detta mål vidtaga annan åtgärd, än att, enligt 2 mom. 56 §.
Då emellertid för den summa, som återstår, om från detta belopp afdraces den för Falköpings—Jönköpingsvägens fullbordande nödiga summa med 3,388,920 R:dr Runt, den sydliga delen af södra stambanan, med antagande af den mindre kostsamma riktning för dess framdragande norr om Finjasjön, Utskottet förordat, kan från Skåne dragas nästan lika långt in i Småland, som i Kongl. Maj:ts nådiga Proposition är föreslaget, anser jag öfvervägande skäl tala för fulländandet under innevarande statsreglerings-period af banan emellan Falköping och Jönköping och får derföre såsom min reservation upptaga följande af Riksgälds-afdelningen beslutade förslag till utlåtande i denna punkt: Ibland de framställningar angående Statens jernvägsbyggnader, som, jemte Kongl. Maj:ts i ämnet aflålna nådiga Proposition, under innevarande riksdag förekommit, har, i fråga om nu förestående jernvägsarbeten å södra stambanan, Herr Schwan uti sin motion framställt förslag derom, att banans nordliga del emellan Falköping och Jönköping borde, genom beviljande af medel till erforderligt belopp utöfver hvad af Kongl. Maj:t för denna bandel föreslagits, under instundande statsreglerings-period bringas till fullbordan. Till stöd för denna af åtskilliga såväl Borgare-Ståndets som öfriga Riks-Ståndens ledamöter äfvenledes uttryckta och fö rordade åsigt, har hufvudsakligen erinrats, att något särdeles gagn af do redan fullbordade och blifvande arbetena å ifrågavarande bandel samt godtgörelse för derå nedlagde kostnader icke kunde väntas, förrän jernvägen, genom dess framdragande Bih. till R. St. 4 Sami. 1 Afd. 31 Häft. 9 (»6 Stats-Utskottets Utlåtande M 86. till Jönköping, uppnått medelpunkten för rörelsen i denna del af landet, samt alt förbindelsen emellan nämnde stad och vestra stambanan vid Falköping skulle för trafiken å denna sednare bana och allmänna rörelsen i landet medföra så väsendtliga fördelar, att fullbordandet af förberörde kommunikations-led icke borde fördröjas under så lång tid, som blefve fallet, derest icke medel för detta ändamål af Rikets nu församlade Ständer beviljades.
Stånd, vid riksdagens början, på behörigt sätt blifvit Förslag till ändring, i Grundlag. — Riksdags-Ordn. 19 mur skalk för Ridder,skåpet och Adeln, samt till Talman för Preste-Ståndet Arke-Biskopen, eller, om han är sjuk eller frånvarande, eller haris Embete ledigt, någon annan af Biskopame. Sedan Borgareoch Bonde-Stånden, hvart för sig, på behörigt sätt blifvit constituerade, hegare de hos Konungen, medelst Depulationer, deras Talmän, hvilka Konungen då förordne. Enär Landtmarskalk eller Talmän under Riksdagen af sjuklighet eller andra anmälda laga förfall hindras att föra ordet, företrädes deras ställen, hos Ridderskapel och Adeln af den främste närvarande Ledamoten, enligt Riddarhus-Ordning en, och i de öfriga Stånden af vice Talmän, hvilka likaledes, vid Riksdagens början, af Konungen utnämnes, Under det Borgareoch jBo/icfc-Slånden samlas, och innan deras Talmän förordnade äro, föres tills vidare ordet: hos Borgare-Ståndet af Hufvudstadens förste Fullmäktig, och i BondeStåndet af den närvarande Ledamot, som de flesta Riksmöten bivistat. Då, i händelse af underlåten kallelse af Siats-Rådet, de i 10 §. nämnde vederbörande till Riksdag kalla, äge Ridderskapet och Adeln att nämna Landtmarskalk, och Borgareoch Bonde-Stånden, hvart för sig, sina Talmän. 2:o.
M. funnit den nuvar:de staten för Utrikes Depart:s Expedit:n tills vidare och äfven under den tid, nu skeende statsreglering komme att omfatta, böra fortfara, endast med iakttagande dervid af de förändringar, som kunde föranledas dels af ifrégaställd förhöjning i tjenstemännens aflöning, dels ock af det i sammanhang dermed framställda förslaget om öfverflyttning från Depart:ts stat till Allmänna Indragnings-staten af de å den förra staten uptagna löner för 3:ne Kabinetts-kurirer och en Translator för Finska språket.» Här, mine Hrr, visar sig en synnerlig brist på sammanhang i fråga om grunden för fördelningen af de statsbidrag, de förenade Rikena böra till ifrågavaride HufvudTitel lemna. Vid l:a HufvudTiteln framställdes en grund, hvilken uti det nu förevar:de Betänk. säges icke vara bestämd. Mig förefaller det högst ovanligt, att man på så sätt framställer grunder, som sedermera blifva prejudikater. Jag kan icke göra mig begripligt, hvarföre man icke afla - Den 24 Mars. 377 tit en Propos. till E. St:r, om antagande af denna grund, innan man föreslår fördelningen af de båda Eikenas statsbidrag efter densamma. - För representanten återstår endast att nedliigga sin protest mot densamma, men icke emot beräkningen, emot hvilken jag icke anser mig böra eller kunna göra någon anmärkn, enär jag icke varit i tillfälle att granska den. Det är således endast emot det sätt, hvarpå fördelningsgrunden blifvit framställd, nemi. så att den vid andra tillfällen skall komma att lända till efterrättelse, jag protesterar. Det måste väcka förvåning, mine Hrr, att efter en mera än 43-årig tillvaro af föreningen emellan Sverige och Norrige intet blifvit öfvertänkt för att åstadkomma någon unionsmakt, som bestämmer fördelningen, hvarefter unionens statsbidrag böra utgå. Jag är öfvertygad att sådant skulle mera befrämja Skadinavismen än allt ordande i öfrigt derom. Kunde man bevisa, att unionen ägde något sammanhang, så skulle detta långt mera väcka sympathier, än gåfvor till de nödställda i Finland, allt ordande om Skandinavismen och Studentmöten m. m.
Vi få då betala vår lättja och tröghet med en handelsbalans, som faller dem till godo och som vi sedan uppbära i form af lån. Hvad smidet och verktygen äro för handtverkerierna och husslöjden, det äro de mekaniska verkstäderna för den stora industrien. Dessa, som kämpa med alla vårt lands industriela och financiela betryck, de äro väl värde Statens uppmuntran, ty de äro arbetsoch drifkraften för det stora producerandet; de tusendubbla ock produktionsförmågan. Redan för flere år sedan beräknades Englands förökade arbetskraft genom machinväsendet till 600 millioner menniskors. Till hvilken siffra skola vi uppskatta vår af samma orsak förökade? Den blir i alla hänseenden högst ringa. Huru skall då någon verkligen kunna inbilla sig, att vår industri, fattig på upplysta ledare, på machiner och kapitaler samt tryckt af ojemnt fördelade skatter och näringstvång, skulle kunna täfla med Englands på en radikal frihandels väg? Omöjligt kan någon tänka eller beräkna något så barnsligt och menlöst. Men derföre och oaktadt vår underlägsenhet härutinnan hafva frihandelns principer, tillbörligt använda på vår industri, samma vigt för oss, som frihandelns, använda på Englands industri, har för detta land. Med anledning af hvad jag haft äran föredraga, får jag vördsamt föreslå: att tull-taxan i sin helhet öfverses och granskas, i öfverensstämmelse med frihandelns fordringar och grunder, så alt ofvan omförmälda nödvändighetsvaror ock rudimaterier blifva tullfria och förädlings-industrien skyddas Bih. till R. St. N:o 67. med premier eller import-tull efter sig företeende behof och hvartill omständigheterna föranleda med hänsigt till vår industriela ståndpunkt. Stockholm den 26 November 1862. C. A. Raab. J¥:o 63. Af Herr Ehrenborg, Richard Michael, angående ändringar i gällande Bevillnings-sladga. Den af Rikets Ständer vid sistlidne riksdag uppgjorda Bevillnings-stadga måste af en hvar vitsordas såsom egande förtjensten af i allmänhet ganska mycken reda och fullständighet, särdeles med afseende på de genomgripande förändringar och nya förhållanden, som med densamma skulle inträda.
Dock som öfverskotten å Postverkets inkomster af Rikets sist församlade Ständer blifvit ställda till Kongl. Majlis disposition, för att användas till förbättringar i Postväsendet, har Utskottet ansett sig böra anföra, att frågan om disposition af öfverskott å Poslmedlen fordrar en noggrannare utredning oclf kommer således alt blifva föremål för serskild behandling. Rikets Slats-Utskoilels UtlåtandeN.o 4°‘ 9 Rikets Ständers år 183^ församlade Revisorer hafva, med anmälan, att förhöjning för de under lönerna vid Postverket anslagne 2,55g tunnor spanmål blifvit på detta Verks stat besparade och införde bland 2:dra Bufvudtitelns allmänna besparingar, hemställt, att, enär sådant syntes stå i strid med Rikets Ständers beslut den g Maj i835, deruti en summa af 100,000 R:dr upptagits såsom påräknad netto inkomst af Postverket, och derjemte blifvit bestämdt, alt Statsverkets öfrige inkomster borde, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers den 3o October 1834 aflåtna underdåniga skrifvelse, användas till aflöningsstater och utgifter, rättelse uti detta missförhållande måtte vidtagas. I afseende härå har väl Stats-Utskoltet af 183g års Revisions-Berällelse inhemtat, att den erforderlig befunna rättelsen redan blifvit på det sätt verkställd, att, genom Kongl. Brefvet den 23 Mars i838, är vordet förklaradt, att samma föihöjning dädanefter icke borde i de årliga liqviderne vid.
Mot samme talares förslag att endast sådane pensionstagare skulle befrias, hvilkas pensioner utgingo ur fonder, till hvilka de genom afdrag af sina löner sjelfva bidragit, får jag erinra, att tillämpningen häraf in praxi torde blifva ganska svår, emedan några kassor, t. ex. arraéens pensionskassa, erhålla bidrag både af Staten och af enskilda. Af alla dessa skäl anhåller jag om bifall till Utsk:ts förslag. Frih. af Schmidt: Då nu motionären yrkat, att bevill ning å alla pensioner skall försvinna, får jag erinra derom, först och främst att alla pensioner från Statsverket långt innan öfriga pensioner blifvit ålagda bevillning, jag vågar ej säga alltid, dragit bevillning efter 2:dra artikeln i bevillningsstadgan, och vidare, att vi hafva många pensionstagare, hvilkas pensioner äro så stora att de kunna uthärda jemförelse med antingen deras egna eller andra tjenstemäns löner. Vissa tjenstemän bibehålla nemligen vid sitt afskedstagande hela lönen såsom pension. Det torde ingalunda vara med billighet öfverensstämmande, att dylika pensionstagare åtnjuta befrielse från bevillning, och jag anser derföre motionen vara lika litet antaglig i den vidsträcktare omfattning, man nu velat gifva den, som i den inskränktare, hvari jag förut uppfattat densamma. Jag yrkar fortfarande bifall till Utsk:ts hemställan. Hr Wolffelt: En aktad ledamot på samma bänk som jag, har nyss yttrat, att det syntes honom obilligt, att pensionstagaren, hvilken befinner sig i samma ställning som alla andra medborgare, skulle vara befriad att erlägga bidrag till Staten för det skydd, han af densamma åtnjuter. Förhållandet är dock icke alldeles detsamma, ty pensionstagaren, hvilken utträdt ur verksamhet och endast »lefver för att dö», kräfver icke samma anspråk på skydd, som andra medborgare i full verksamhet. För öfrigt, erlägger han ju skyddsafgift, mantalspenningar, m. m., och det är endast från bevillning, d. ä. skatt på inkomst och arbete, kapital eller rörelse, man vill befria hans pensionsinkomst.
På hospilalerne finnas för närvar, ett icke obetydligt antal sjuke, som, enligt denna grund för hospitalernes verksamhet, icke höra dit, och hvilkas uteslutande derifrån således komme att öka utrymmet för de verkligen sinnessjuka. Efter den beräkning jag gjort af dessa sednares antal å hospitalerne, jemfördt med antalet af de å länslazaretterne vårdade s. k. profkurs-patienter, skulle ett total utrymme å hospilalerne, för 1,000 sjuka, Danviks hospital oberäknadt, säkert under en lång följd af är motsvara behofvet, helst det vore att hoppas, alt i den mån inrättningarne fullkomnas, i samma mån skulle äfven behandlingen lyckas, och sålunda ökadt utrymme beredas genom ökad utskrifning af tillfrisknade. Att den ifrågavar. rcorganisalionen i allt fall icke kan tillvägabringas utan betydliga kostnader inses lätteligen, och att för dess utförande hänvisa till hospitalfondens egna tillgångar, såsom en värd talare här velat göra, innebär en indirekt förklaring, att man ingen förbättring önskar i denna gren af sjukvården, ty hospilalsfonden, ofta otillräcklig för de löpande utgifternas bestridande, har ingen tillgång för vidtagande af genomgripande förbättringar och erforderliga utvidgningar af hosplalerna. Tillgängarne mäste således sökas på annat häll, d. v. s. Statsanslag måste dertill beviljas om något skall kunna åstadkommas, som förtjenar namn af reorganisation; och jag förmodar, att R. St. vid en blifvande riksdag icke komma att sakna en nådig propos. härom, sedan fullständiga förslager hunnit utarbetas af den nu ifrågavar. komittéen; och detta desto mindre, som R. St. sjelfve antaga initiativet för att tillvägabringa en undersökning om hospitalsväsendets närvarande tillstånd och förslag till dess fullständiga ordnande. Af hvad jag haft äran anföra, följer, att jag för min del icke kan instämma i den af Hr von Hohenhausen och Frih. Cederström föreslagna redaktion af R. St:s underdåniga framställning i ämnet.
Utskottet hemställer, att denna punkt må af Rikets Ständer bifallas. 2:0. »De löner, som, fri bostad oberäknad, dervid böra Biskoparne i de särskilda stiften tilldelas, bestämmas till följande belopp, nemligen: 6 Allm. Besv.- och Ekon.-Utskoltels Betänkande N:o 183. i Upsala Stift i Linköpings „ mt 16,000. 13.000. 12.000. 12,000. 12,000. 12,000. 15.000. 14.000. 10.000. 12,000. 12,000. 10,000. i Skara , i Strengnäs i Westerås , i i Wexiö „ i Lunds „ i Göteborgs „ i Calmar „ i Carlstads „ i Hernösands, i Wisby „ Summa R:dr R H 150 000. Der Biskopshus ej finnes erhåller Biskopen hyres-ersättning sorn af Kongl. Majit bestämmes, dock ej öfversiigande 1,500 R:dr. I afseende på denna punkt hafva yrkanden blifvit framställda.- Af Herr Stjernsvärd, G. M., sorn, på grund af en jemförelse med de lönebelopp, sorn finnas anslagna dels Stats råden och dels General-befä hafvare och Landshöfdingar, ansett Erkebiskopens aflöning böra bestämmas tili 10,000 och hvardera af de öfriga Biskoparnes till 9,000 R;dr R;mt. Af Friherre Raab, A. C., som väl ansett de uti den Kong!. Propositionen föreslagna beloppen, synnerligast i anseende till de
Ruster Hedningarna emot honom, nämliga Konungarna af Meden, samt med deras Förstar och herrar, och allt deras väldes land. Och landet skall bäfva och förskräckas; förty Herrans tankar vilja fullkomnade varda emot Babel, att han gör Babels land till ett öde, der ingen uti bo skall. De hjeltar i Babel skola icke töra draga ut till strids, utan blifva på fästen; deras starkhet är borto, och äro vordne såsom qvinnor; hans boningar äro upptände, och hans bommar sönderbrutne. Här löper den ene om den andra, och det ena bådskapet möter thy andro, till att kungöra Konungenom i Babel, att hans stad vunnen är allt intill ändan; Och hamnarna intagna, och sjöarna utbrände, och krigsfolket blödigt vordet. Ty detta säger Herren Zebaoth, Israels Gud: Dottren Babel är såsom en tröskeloge, när man derpå tröskar; hennes skördeand varder snart kommandes. NebucadNezar, Konungen i Babel, hafver uppfrätit mig, och omstört mig; han hafver gjort ett tomt käril af mig; han hafver uppslukat mig likasom en drake; han hafver fyllt sin buk af mine kräselighet; han hafver bortdrifvit mig. Men nu finner sig öfver Babel den arghet, som uppå mig och mitt kött bedrifven är, säger inbyggerskan i Zion; och mitt blod, öfver de inbyggare i Chaldeen, säger Jerusalem. Derföre säger Herren alltså: Si, jag skall uträtta dig dina sak, och hämnas dig; jag skall uttorka hans haf, och förtorka låta hans brunnar. Och Babel skall varda till en stenhop, och till en drakaboning, till ett vidunder, och till ett hvisslande, att der ingen uti bo skall. De skola allesamman ryta såsom lejon, och ropa likasom de unga lejon. Jag skall sätta dem med deras drickande uti hetta, och göra dem druckna, att de skola glade varda, och sofva en evig sömn, af hvilkom de aldrig uppvakna skola, säger Herren.