Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad dernäst angår motionärens yrkande, att meranämnde pastoralier måtte användas till församlingarues enskilda nytta och förmon, så har Utskottet redan tillförene under delta Riksmöte, i sitt under N:o 54 afgifne Betänkande, uttalat sin åsigt i detta ämne, hvilken i så måtto öfverensstämmer med motionärens yttrade mening, att Utskottet ansett Lärohusens i stiften byggande och underhållande vara ett för dessa medels användande främmande föremål, hvaremot Utskottet skiljer sig från motionären derutin» Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, N.o 105. nan, ali Utskottet anser merberörde pastoralier, på dt* skal och under de ▼ likör, som samma Betänkande innehåller, företrädesvis höra tillfalla de inom Stiften organiserade Enkeoch Pupillfonder, en åsigt, som Utskottet Ännu icke funnit anledning att frånträda. Utskottet hemställer alltså, att förevarande motion icke må lill någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda. Stockholm den a December 1844* N:o 105. Ank. till Exp-Utskd. 4 Dec., kl. 1 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om beredande af lindring för allmogen i väghållning s-skyldighet en. Uti en hos Hederv. Bonde ståndet väckt och till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterad motion, har R ksdags-fullmägtigen Måns Pehrsson från Malmöhus Län anfört, att bland de allmänna åligganden, som uteslutande trycka jordbruket, vore väghålIn ngs-skyldigheten i högsta måtto betungande derigenom, att rödjningen och grusriingen sommartiden medtoge en dyrbar del af allmogens tid och en mängd dagsverken, samt vägarnes hållande i farbart skick under vintern, medelst snöplogning och skottning, medförde ett knappt uthärdligt besvär, synnerligast som stadgandet i Kongl. Förordningen den t3 September ■ 79° oftast tillämpades, utan afseende på förhållanden, hvilka för en ort kunna göra overkställbar! hvad, sorn på en annan kunde ega rum. Hvad serskildt Malmöhus
Maj t begagnat en anna öfrig utväg till förminskande af de utgifter, som oundvikligen föranledde till ett Pikets tillgångar öfverstigande Vexel-bebof, då, genom Nådig kungörelse, importen af Bomullstyg, Vin, Porter och Arrac, antingen förbjöds, eller ock tills vidare inställdes; och dessa af nödvändigheten påkallade, och med allfvar utförda åtgärder hafva visat sadane lyckliga verkningar, att ett af Kongl. Maj:t, för kursens fällande, äskad t, af Pikets Ständers Bank, mot hypotek af sedlar, meddeladt biträde i silfver hittills kunnat lemnäs oanvändf. Sedan Kongl. Maj:t, som, lika med Rikets Ständer, insett nödvändigheten af kraftiga åtgärder till yppighetens hämmande, inhämtat samtlige Landshöfdingars jemte nedsatte Läns-Kommitéers yttranden samt Kommerse-Collegli underdåniga förslag till en Författning i ämnet , har Kongl. Maj:t, hellre än att, genom uttryckliga Stadganden och tvångsmedel, göra Sin Nådiga vilja gällande, låtit till Svenska Folket utgå en allmän varning mot öfverflödet, åtföljd af förbud mot försäljning af beredt kaffe på publika ställen, samt mot förbrukning af åtskilliga vinslag och andra utländska drycker. Med särdeles nöje och välbehag har Kongl. Maj:t förnummit, att dess trogne Undersåtare åtlytt dess faderliga Bud; och den beredvillighet, hvarmed redan i ll^re orter en vaknad besinning och National-anda skyndat de anstalter till mötes, sorn förgäfves kunnat ensamt af Lagens stränghet kunnat åstadkom - 4 6 Konungens Nåd. Berättelse. kommas, är en borgen för Kongl. Majifs hopp, att malta, a rbetsfl i t och enkla seder skola åter allmännare fästas på den ej rika, men fria jord , som af alder var deras hembyggd. Dock oaktadt alla Kongl. Majtts omsorger, hvilka åtminstone betydligen mildrade ett ondt, sorn de ej förmådde i grund bota, uppenbarade sig snart en länge bådad förlägenhet i allmänna rörelsen.
R:dr årligen, eller samma års-anslag, som förut utgått, en sammanräknad summa af . hvilka anslag, uppgående tillsammans till R:dr beräknas att under åren 1854, 1855 och 1856, med en tredjedel årligen utgå, med undanlag af de för Gevärs-tillverkningen, Fästningsbvggnaderna och Topografiska Corpsens arbeten uppförda; i afseende å hvilka sistnämnda anslag Kongl. Maj.t, al den anledning Stats-råds protokollet - 87,000: — 48,000: — 80,000: — 62,000: — 306,666: 32 93,000: — 29,800: — 50,000: — 17,400: — 10,000: — 210,000: — 420,000: — 50,000: — 716,000: — 48,000: — 2,227,866: 32 Kongl. Majds Nåd. Prop. om Statsverket 4883. 25 protokollet närmare upplyser, vill föreslå Rikets Ständer, icke allenast att de för år 1854 här ofvan utförda anslagssummor till Gevärs förfärdigande, Fästningsbyggnaderna och Topografiska arbetena, må blifva särskildt, och så tidigt, som ske kan, beviljade, utan ock att de för nyssberörde föremål under den kommande tiden af Kongl. Maj:t behöflige ansedde medel må för åren 1855, 1856 och 1857, eller ett år längre, än för öfriga extra anslag, beviljas. Detaf Rikets Ständer vid tvänne föregående Riksdagar till understöd för Arméen* Pensions-Kassa anvisade Kreditiv eiler anslag af 22,000
1712 års j)£ (]e framfarna riksdagar åtagna bevillningar utgingo mycket ojemnt, och ö' då större delen af de skattskyldige derigenom betungades utöfver deras förmåga, hvarigenom landets fattigdom tilltoge och det som till statens behof skulle utgå förminskades, förklarade Konung Carl XII, genom en från Bender den i Juni 4742 utgifven förordning: att på det den förmögne icke måtte komma att till statsutgifterna bidraga med mindre eller den oförmögne med mer, än dess vilkor medgåfve, borde skattebidragen utgöras efter en skälig jemlikhet af egendomen, eller med en efter behofven lämpad procent af hvar och ens i sådant afseende till visst kapital i penningar uppskattade egendom. Enligt denna förordning borde de skattskyldige ega »frihet att »skatta sig sins emellan, allt efter som de pröfvade hvar och ens egendom både uti »löst och fast efter billigheten kunna tåla, utan att kronobetjenterna sig dermed må »befatta vidare, än att de, hvar i sin ort, som alle andra blifva skattade»; och förmodades, att man härvid skulle beflita sig om befrämjandet af det åsyftade ändamålet ■att erhålla en skälig jemlikhet, hvarvid det icke allenast skulle lända alla i gemen, utan hvar och, en isynnerhet, till lindring i kontributionerna, när ail egendom snarare skattades högre än lägre, ty derigenom ökades ingalunda den påbjudna konlributionssumman, utan komme en så mycket mindre andel af densamma att af hvarje skattskyldig erläggas. Genom åberopade förordning meddelades äfven åtskilliga föreskrifter till ledning vid uppskattningen af ej mindre fast än lös egendom, äfvensom till upplysning om hvad under den fasta och lösa egendomen skulle inbegripas. Från kontributionsafgiftens erläggande befriades allt »hvad publicum samt kyrkor och skolor tillhörde samt hvad till pios usus vore förlänadt», äfvensom löner, pensioner eller gratialer samt förläningar af kronan Den fasta egendomens uppskattning skulle ske å den ort, der densamma vore belägen, men all den lösa egendomen, der egarens rätta hemvist vore.
M:t anhålla att en dylik undersökning, som i nåder är lofvad för Blekinge, äfven måtte utsträckas till Södra Möre härad af Kalmar län. Hr Mannerskantz, Garl Axel: Instämmande uti hvad den siste värde talaren yttrat, ber jag att dertill få lägga några ord. lag har icke kunnat göra klart för mig hvarifrån Utskrt tagit dessa siffror. Det står att de räntor, som tillfalla de rustande, uppgå till 170 rdr i Södra Möre, men i Blekinge till endast 15 rdr. Hvarifrån man lått dessa 170 rdr, s.nes mig oförklarligt, ty jag har skaffat mig en uppgift från Kammarkollegium, hvaraf synes att, om snan fördelar på hvarje rusthåll hela summan af de räntor, som ifrån Södra Möre skola utgöras, så blir det endast 130 rdr pr rusthåll. Då man skall göra en rätt jemförelse, måste man dessutom också alltid mäta med samma mått, men det har icke varit förhållandet, då man sammanställt den låga siffran för den ränta, som är åsatt rusthållen i Blekinge, med den flera gånger högre, som finnes i räkenskaperne påförd rusthållen i Södra Möre — ty inom den förra provinsen, sorn hör till de läst »conqueterade» — utföres räntan utan förvandling i penningvärde, då den deremot i Södra Möre Den 21 Mars. 481 Möre tiar blifvit förvandlad till högre penningevärde efter de förändringar i värde, sorn de i räntan ingående persedlarne undergått. Verkliga förhållandet, då båtsmansindelningen verkställdes, var, att dalertalet af den ränta, sorn i medeltal skulle motsvara ett båtsmans-rusthåll, bestämdes nära nog lika i begge provinserne, kanske snarare något högre i Blekinge. Det är dessutom ganska svårt att nu, elter så lång tid, kunna uppställa någon jemförelse de olika hemmanen emellan, med hänseende tili, huruvida deras förmåga att bära en högre eller lägre ränta eller utgöra större eller mindre rusthållskjddighet, nu är lika rättvist afvägd emot den rustning, de lia att utgöra, som man utan tvifvel försökte göra denna afvägning, när båtsmanshåll! först inrättades.
Du vet, att jag aldrig fördömt dig, se'n du sade mig, att du hade »sådant blod» hvad kunde jag, enfaldiga qvinna, säga dertill? Jag hade förstås alltid trott, att vi menskor hade fri vilja och kunde rå på vårt blod. Då jag var ung Så var du väl ett likadant mähä som nu? Nej, men jag stod emot. Stå inte der nu igen och predika, mor! Hvad har jag gjort? Hvem kan säga ett ondt ord om hvad jag gjort? Jungfru Maria var en likadan som jag! Du var också sådan! att du hade din ryss till presten, var en småsak... Och så, hvem har det nu bättre af oss? Du har aldrig annat än svultit och bott i en svinstia sådan som Torparbacken, du med din presttro, din hederlighet, din ordentlighet, ditt goda rykte. Men jag! jag har alltid haft trefligt, åtminstone se'n jag slutade tjena, och nu nu har jag det mycket bättre än sjelfva frun här i huset. Hon får bara mat och kläder och får se herrns sura miner, jag får mat och kläder och dessutom lön. Och så får jag mycket på köpet ... nej, mor, det enda som lönar sig, det är att vara glad! Herre Gud, att det är min Nadja, som talar så... Kajsa suckade och knäppte fromt sina i stora svarta bomullsvantar inslutna händer i hop öfver magen. Herre Gud! Himla dig inte, mor, det är så bra som det kan; du skulle ha tackat Gud, om du haft hälften så godt. Jag skulle fråga dig från Samuli, om han får komma och hälsa på dig nu ... han, skicka' dig det här lilla syskrinet, som han sjelf har svarfvat, och sade att det är en tack för att du alltid var så vänlig mot hans far. Kajsa torkade med en stor hoprullad näsduk bort en tår, när hon vecklade upp duken, som var virad om skrinet; hon var rädd att visa sin sentimentalitet för Nadja. Denna tog skrinet, yttrade likgiltigt sin belåtenhet med det nätta arbetet och öppnade locket. Der inne var en liten silkessjalett, en fingerborg af silfver, en karniolsring och ett porträtt.
Utskottet icke tillstyrkt någon sådan förhöjning; skulle väl egentligen någon annan tillgång ej linnas att använda såsom lån till Filial-banker, som före nästa riksdag kunna bildas, än de 500,000 Rdr, hvarmed fonden för belåning af publika papper vid innevarande riksdag förminskats; men som denna summa icke blifver tillräcklig för det fall, att liera banker skulle uppstå, hvilka icke hafva till föremål att ersätta indragen Privat-banks-rörelse, har 22 Banko-Utskottets Betänkande, N:o 43. Utskottet ansett sig böra föreslå, att endast i detta fall fullmäktige må berättigas att an vända ej mindre den del af behållna vinsten efter 1850 års bokslut, som hvarken blifvit disponerad i och för statens allmänna behof eller erfordras för jemnandet af beräkningarne utaf sedel-stockens maximum, utan äfven af den inflytande behållna vinsten ett så stort belopp, att summan på det hela, deruti inberäknade ofvanberörde 500,000 Rdr samt de äldre vinstmedlen, uppgår till 1,500,000 Rdr, motsvarande maximi-beloppet af lån till tre Filial-banker. Den tillökning, laneoch kreditiv-rörelsen erhåller genom disposition af re dan varande eller blifvande vinstmedel till lån åt Filial-banker, kommer icke att höja Riksbankens ansvarighet; ty dessa medel äro redan inräknade uti ansvarigheten; och ett bifall till Utskottets förslag leder sålunda icke egentligen till någon rubbning af den åsigt, Utskottet i Retänkandet N:o 24 yttrade.
Chefen för den Depöt-bataljon, som vid hvarje reg:te måste vara formerad för att bilda de rekryter, hvilka skola ersätta afgången vid den i fält varande styrkan. Bataljonernas styrka under fredstid är så knappt tilltagen, alt, med afdrag för befälreserv, skarpskyttar, rekryter, kommenderade och sjuka, plutonens rotar i de flesta fall, åtminstone ofta, skola blifva reducerade till det minimilal, reglementet tillåter. Inskränkningen i spel och trumslagare går så långt att, när den för signalerna bestämda personal afgår, hela brigaden knapt har qvar mera än 8 hautboister, hvilket kommer att för 4 bataljoner utgöra en n.og tarflig musik. I afseende på aflöningeo: Att på samma gång som de högre befälsplatserna blifvit minskade till antal, så hafva lönerne reducerats till ringare belopp och Subalterns-officerarnas antal blifvit ökadt, hvarutaf den nödvändiga följden blifver minskadt hopp om avancement och knappast tarflig bergning i de högsta graderna; Att hvad manskapets aflöning beträffar, den är lägre beräknad, än det belopp, hvartill den nu utgår; Att emellan den beräknade slitningstiden för persedlar och den verkliga, grundad på mångårig erfarenhet, förefinnas stora olikheter, så vida jag rätt upfaltat den beräkningsgrund, hvarifrån Hr Stiernsvärd ntgålt; exempelvis anföres: Den 16 Juli. 437 Hr Stier asvar ds den verkliga 15 år 1 kapott 36 år 1 vapenrock . i» 1 pär linnebyxor bandoler med rera, kop - parflaska och rensel 146 1 gevär 50 16 „ 25 ä 30 är och sä vidare; Att hästarnes fourageringskostnad, beräknad efter 16 sk. ration, måste ökas till 21 sk. 5 rst., hvilket utgör medelpriSét^ör sednaste 5 år vid Indelta arméens möten; Att, i följd häraf, Svenska arméen efter förslaget blifver sämre beklädd, beväpnad och underhållen, än den nu är, eller ock ali folden nya organisationen erfordras en kostnad minst motsvarande den närvande, och detta för att vinna.
Härvid har det dock icke undfallit Utskottets uppmärksamhet, att innehållet af de Författningar och Lagställen , sorn i Legostadgan äro åberopade, icke alIrnänt kunna vara af Tjenstehjonen fullkomligen kände; Och, då Utskottet jemväl anser sig, i anledning så val af Herr Oxehufvuds derom tillika väckte motion, som af innehållet utaf 3 §. i 9 Artikeln af Stadgan, böra anmärka, att det otvifvelaktigt bör vara nyttigt, det bade Husbönder och Tjenstehjon Sirö försedde med tryckte Exemplar af Legostadgan, samt att det kan förmodas, att den upplaga deraf, hvilken, i följd af Förordnandet uti nyssberörde §., blifvit föranstaltad, nu mera är utgången, finner Utskottet sig böra föreslå, det Riksens Höglofl. Ständer må hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit i Nåder täcktes låta besörja, det en ny upplaga af Stadgan uti mindre Format må frän tvycket utgå, hvarvid i korta utdrag bifogas de Författningar och Lagrum, till iivilke Stadgan hänyisar, äfvensom att Exemplaren deraf hållas Allmänheten till handa för lindrigaste pris möjligt blifva kan, som derå varder utsatt; Och torde Presterskapet anmodas att erinra samt vid lägliga tillfällen påminna och tillse, det Husbönder och Tjenstehjon inom Församlingar ne äro med så(Jane Exemplar försedde.
Men emedan hys Utskotten anmälan biifwir gjord om nödwändighetcn för Westerbotten, att erhålla flere Magasiner, samt Utskotten icke känna alla ortens Spanmals behof och sorala beskaffenhet, med sä fullkomlig wiflhet, akt Utskotten kunna answara, det ju icke någon ändring uti nu afgisne projeet för Magasiners biber Ivo Dcn A Zcbruarll. hällande skulle kunna pä nägot ställe wara tjenlig; warder härmedelst wördsammeligen hemstäldk, om icke ät Kongl. Maj:t mätte i underdånighet Siwer. lemnäs, att, uppä förekommande anledningar och sedan Magasins Styrelsen samt LandShöfdingarne, för hwar filt Län, underdäniga ullätanden cfaifwi , i Nader förordna pä hwilka ställen nya Magwjner kunna behöfwa inrättas, äfwensom hwilka af de nu »varande stola indragas, dock sä, art U stöt.ens har ofwan yttrade principer, deräst de winna Riksens Höglofl. Ständers bifall, komma att tjena till grund för ifrägawarande Magasins reglering. 2:0 Mera an §:delar af Fonden, synes ej, utan wid trängande behof eller förestäende misiwöftt, böra anwändas till upphandling as Spanmäl pä en gäng saim till understöd sör sävane Krono Svckne-Magasiner, som Utstotken i slutet af dena Betänkande förbehålla sig att fä närmare förestå; hwaraf ena hälften bör anwändas kill npphandwngar och andra hälften kill Krono-Sockne-Magasinernes Fond. Dock torde icke ens besia Adelar böra helt och hältet anwändas oftare, än dä Spanmäls priserne tyckas wilja falla under rätta wärdet. Deremot bör det öfri» ga af Fonden pä förmånligaste sätt förräntas uti Allmänna Caster eller Disconrer, såsom Malmö och Götheborgs, för att wara att tillgå när te^en lill en faler misiwäxt i Landet, göra förmonligare inköp frän Utrikes orter nödige.
Armfelt har visserligen sagt, att Utsk:ts förslag icke lägger något hinder i vägen för henne att begära deras råd; men jag tror, att när dessa råd icke äro af lagstiftningen ålagda, så kan det vara osäkert, om de inhemtas, och jag befarar högligen, att pietetsförhållandet mellan en qvinna och hennes föräldrar skulle i väsendtlig mån rubbas, om det stöde henne fullkomligt fritt, att, utan deras rådfrågande, utan deras samtycke, deras välsignelse, välja sin make. Lag-Utsk:t har, för att i någon mån hjelpa denna sak, bibehållit hvad lagen stadgar i 2:dra kap. 10:de §:n, 3 kap. 10 §:n samt 6 kap. 1 § Giftermåls-balken, eller att föräldrar hafva rättighet att göra dotter arflös, då hon har ingått äktenskapsförbindelse utan deras samtycke. Hr Gr. Sparre bar dock redan, på ett tydligt sätt, visat huru olämplig en sådan lösning af frågan vore. Kan det väl vara en utväg, att rekommendera, för en fader att, sedan hans dotter genom sitt, mot hans vilja ingångna äktenskap måhända råkat i oberäkneliga olyckor, genom arflöshet lägga sten på börda och förmena henne sitt blifvande lifsuppehälle? Man har yttrat, att den omständigheten, att mannen;.har en sådan rättighet att gifta sig utan föräldrars samtycke, skulle vara tillräckligt skäl att nu äfven förunna qvinnan den frihet, som Utsk:t föreslagit. Jag tror icke, att fullt enahanda rättigheter någonsin kunna eller böra tilldelas henne som mannen. Naturen har danat de båda könen såväl i fysiskt som moraliskt hänseende så väsendtligen olika; isynnerhet tror jag, att detta förhållande fullkomligen yppas i kärleksförbindelser. En Svensk, 362 Den 13 Maj e. m. på sin tid särdeles omtyckt, författare i den sköna litteraturen, och hvilken sedermera i det politiska lifvet intagit en utmärkt plats, benämnande sig såsom förf. till arbetet S. H. T., med signaturen L. D. G., har på ett ställe i nyssbemälde sitt verk, som utkom för några och tjugu år sedan, inryckt en fras, som synes mig, på ett ganska trä'(Tande sätt, snillrikt karakterisera dessa förhållanden.
Förslaget till den i berörda tarif under artikeln Sparrar intagna anmärkning godkändes. ' c] Tarifen för kredit-upplaget och transito-afgiften. Vid första yttrandet, pag. 9, eller det som afser artiklarne: Tjära och Ull, lät Ståndet bero, och det sednare yttrandet å samma sida, eller det, som. angår rubriken Spanmål, omalen, gillades; och d) Underrättelserna om hvad vid taxans verkställighet iakttagas bör. 5 § gillades, enligt förslaget i Utlåtandet N:o 15, äfvensom Ståndet godkände dels yttrandet, pag. 14, i detta sednare Utlåtande, angående 13 § 3 morn., dels i öfrigt den af Utskottet uppgifna redaktion af sistnämnde 8. Prot.-Utdrag den 15 Juli 1854. 293 15 §, enligt förslaget vid Betänkandet N:o 3, gillades. Yttrandet, pag. 16, angående 17 §, lades till handlingarne. Den, pag. 17 och 18, gjorda hemställan, dels angående 1 mom. af 22 § uti Tulltaxe-underrättelserna, dels i afseende på en underdånig skrifvelse, i fråga om reglering af tolagen, godkändes. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D.
Grefve Platen och Herr [Landshöfdingen af Wibeli aflåtna nådiga skrifvelse , inhämtat hvad Kongl. Majit till detta vigtiga Arendes befordran redan i Nåder behagat såsom understöd bevilja. Oeconomie Utskottet kan således ej annat än för sin del yttra den underdåniga önskan, att hvad således redan för nära 4 förflutna år tillbaka vunnit Kongl. Majus Höga och Nådiga bifall måtte, i anledning af sednare tiders lyckligen förändrade omständigheher, till Sveriges och Norriges gemensamma fördelar, med ett ökadt interesse och en ökad kraft varda verkstäldt. Men emedan arbetets fortskyn dan - 3190 Den 23 Juli. dande hufvudsakligen beror af en använd kraftansträngning, så ehuru inga betänkligheter hindra Utskottet att dertill våga önska ett, utöfvar hvad redan i Nåder ärbeviljadt, utsträckt biträde af Staten, likväl då alla dylika företag , ensamt beroende af Allmänna bidrag, efter hvad erfarenheten intygat, sällan med behörig drift till fullbordan blifvit ledde; har Utskottet, för att ännu mera gifva vigt åt gin redan yttrade önskan för framgången af ett gagneligt företag, trott sig böra i underdånighet föreslå, att vederbörande Herrar Landshöfdingar i Skaraborgs, Elfsborgs och Carlstads Höfdingedömen', hvilka 3:ne Eän i synnerhet skola af denna projecterade Communication draga en märklig fördel, måtte i Nåder auctoriseras, att, sedan behörigt kostnads-förslag och arbetsplan blifvit upprättade, ett gemensamt Bolag organisera, hvilket, under påräknande af Kongl. Maj:ts redan 1811 i penningar och manskap anordnade Nådiga understöd, samt i händelse af vidsträcktare behof med utvidgade försträckningar af Stals-medlen af g:de Hufvud artiklen , till arbetets kraftigare bedrifvande , säkerligen och med beredvillighet lärer enskifta tillskotter meddela, i den mån örtens innevånare sjelfva med öfvertygelse böra finna, att nytta och vinst för Sverige och Norrige med detta företag på det närmaste äro förenade.
Utom det att denna afgift år för Jordbruksnäringen en ny pålaga, obillig och olaglig, tror jag, att ej något förordnande om dessa nya påj lagers utgörande från vederbörande emanerat till upplåsande i ortens kyrkor, hvarigenom åt. minstone kunnat förekommas, att Allmogen ej haft skål till klagan öfver inträffande bestraffning för öfverträdelse af en, för dem, okänd författning. Jag anhåller, att denna klandrade åtgärd mätte vara råttad genom föranstaltande afHögJ lollige Besvärsoch Oeconomie-Utskottet, dit deEna min motion torde remitteras, och sorn också benäget torde vara betänkt på medel att förekomma förnyade anstalter och författningar af art och beskaflenhet lika med den ifrågavarande. N:o 7. Herr Gripenvaldt, August', k Sedan erfarenheten tillräckligen visat, att de 100,000 Riksdaler Banco som Rikets Ständer, af ManufacturDiscontens fond anslagit att till samtlige Glasbruksägare, efter skedd fördelning, utlånas i nion af deras tillverkning, icke varit tillråcklige, då de icke kunnat erhålla så stort lån, som beredt dem möjligheten att uthärda ett inneliggande oförsåldt glasförlag, och afvakta en tid då det, oaktadt alltid långsamt, Dm i Mars, och i mindre partier, med någon fördel kunnat afsåttas, hvaraf håridt, att rörelsen blifvit nedlagd, och hos andra för vissa tider upphördt, «å synes det vara tid och skål, att söka uppmuntra och hjelpa de Glasbruksägare, som ännu drifva denna rörelse, i hopp om att tegas under arniarne af nu samlade Rikets Ständer, och då det sker, kunde man hoppas, att införskrifringen af utländskt glas, som i sednare åren skett till en högst betydlig mängd, skulle, om ej upphöra, åtminstone betydligen förminskas, hvaraf uppkom en sann National-vinst. Af dessa skål vill jag hafva äran framställa, om det icke Vöre högst billigt och nödvändigt, att med 100,000 Riksdaler öka detta utlånings-anslog för Glasbruksägare, hvilka tagas af den Fond sorn Kongl.