Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bref af den 17 Juli 1844, fått sig tillagdt 2,000 Pund Sterling, såsom aflöning i och för berörde uppdrag, som, enligt Liljewalch af Kongl. Kommtrse-Kollegium och Norska Regeringens Finans-, Handelsoch Tull-Departement meddelade Instruktioner, borde utföras samt inom 2 års tid fullbordas; hvarjemte bernälte Grosshandlare i ersättning för de kostnader, hvilka kunde stå i sammanhang med resans ändamål, såsom aflöning åt tolkar, utgifter tili erhållande af underrättelser rörande handeln, resor emellan de olika orterna, postporto m. m., i nåder tillädes likaledes 2,000 Pund, eller tillhopa den ansen* liga summan af 4,000 Pund Sterling, som å denna Sveriges enskilda fond anvisats. §. 4. Uti 1845 års Revisionsberättelse är anmärkt, att 1843 års bidrag från Sveriges enskil.ia fond till den gemensamma visade en olikhet, i det att samma bidrag å förra stället afföres med 165,765 R:dr 33 sk. 4 r:st och å det sednare med 169,147 R:dr 28 sk. 9 r:st, hvarigenom en skillnad af 3,381 R:dr 43 sk. 5 r:st uppkommit. Då förhållandet liärrört deraf, alt Kamreraren upptagit en i kassaräkningen balanserad behållning af en vexel på Altona i utgiftsi stället för inkomstsummuii, men misstaget blifvit rättadt uti 1844 års hufvudbok; få Revisorerne sådant upplysningsvis här meddela. §. 5. Fondens utlånta kapital utgjorde vid 1845 års slut ett samraanlagdt belopp af 291,184 R:dr. — 81 — Sveriges oell Aorriges gemensamma Fond. Debet. år 1844. år 1845. Balans från föregående året: Uppbörd: Balans till påföljande äret: Balans frän föregående året: Utgift: Dito tili Kongl. Kostnaden för underhandlingen med Marocco om annuitetens upphörande . 133,551: 45. 3.
Med föranledande häraf har General-Fält-Tygmästaren i underdånighet hemställt, att, sedan af de här förut föreslagna försöksskjutningar med refflade kanoner af gröfre kalibrar sådana resultat vunnits, att man med ledning af dessa grundat sin öfvertygelse rörande lämpligaste reffelsystem, konstruktion, m. m. för sådana artilleripjeser, nedannämnda antal refflade kanoner med lavetter och tillbehör finge anskaffas: varande dessa afsedda såväl att ingå uti fästningarne Waxholms och Carlstens nuvarande bestyckning, som äfven uti den bestyckning, hvilken för det snart färdigbyggda utanverket å Rindö invid Waxholm bör anskaffas, för att användas å sådana ställen inom dessa fästen, der längre skotthåll erbjuda sig. Då till den hufvudsakliga bestyckningen af förenämnda utanverk å Rindö re - dan af äldre behållningar finnes att tillgå 43 stycken, åren 1855 och 1856 gjutna och tillverkade fullgoda 7-tums bombkanoner, dels kammarladdnings, dels vanliga, med tillhörande lavettage, äfvensom ett tillräckligt antal af mindre pjeser, har General-Fält-Tygmästaren för närvarande, och med undantag af ofvan ifrågaställa refflade kanoner, ansett sig icke böra yrka något särskildt anslag för delta verks bestyckning. De refflade gröfre kanoner med tillbehör, hvilkas anskaffning i berörda ändamåPGeneral-Fält-Tygmästaren föreslår, vore följande: till fästningarne Waxholm och Carlsten, hvardera 8 st 16 st. till befästniugarne å Rindö 4. 20. Lavetter med släpor af jern 20. Projektiler å 100 st. för hvarje pjes 2,000. Kostnaden för anskaffningen af förestående kanoner, lavetter, projektiler, attiralj, samt konlrollering och besigtning antages uppgå till 110,000 Rdr, hvilket belopp General-Fält-Tygmästaren i underdånighet hemställer måtte af Kongl. Maj:t äskås att under näst instundande statsreglering få utgå med en tredjedel eller 36,666 Rdr 67 öre årligen.
At utan inskränkning en hwar Arrendator ma äga frihet, at Bränwins-tilwerkning idka, när och pä hwad ärstid han för godt fin» ner, med iakttagande af tilläten pannerymd. 2:0 At den Arrendator, som will idka Bränlvinstillwerkning med större pannerymd, an som pä dest hemmantal belöper, mä undfä rättighet dertill genom ansökning och tillätelse af Konungens Befallningshafwande; dock emot 60 procents tillökning i arrende och den gräns för största pannerymd, som 1801 ärs Stadga uti 2 och 0 §. §. utstakar. 3:o At förblldet emot de sä kallade GmrZringsmactriner mä uphöra, sedan utrönt blifwit at desamma ingalunda öka afwerkningens hastighet, men deremot aldeles förekomma widbränning, och säledes äro gansta npttige wid Bränwinstillwerkningen, ispnnerhet af Potater. 4:o Dä derigenom at Bränwinstillwerkmngen endast fär idkas pä Landsbygden, den förmän winnes, at kronans inkomst ökes med tullen för det Bränwinsgwantum, hwilket bittils innom Städerne blifwit tillwerkadt, öfwerstigande det belopp, hela den arrendesumma, som för Städernes Bränwinsrättighet blifwit erlagd; pä derjärnte besparas en mängd dagswerken til De» 26 Iulii. 46g -en härtil erforderliga medens och spannemälens forsilande frän Landet til Städerna, och debutom derigenom tillfälle gifwes, at pä Landet genom bankens upfordrande pä kreaturen öka gödsfelförrädet til äkerbrukets fördel och förkofran, samt hädanefter all Bränwinstillwerkning i Städerna skulle uphöra, lärer deraf en allmän ögonskenlig winst blifwa en gifwen följd, och ytterligare lagbrott af tjufbränning uphöra, dock torde Städernes inwänare tillätas sjelfwe distillera det Bränwin, som dem frän Landet tillföres.
Aug. P. 113, 121. 550 StatsUtskottets Betänkanden, Memorial och ProtocollsGtdrag: angående ersättning för förlorade ängar m. m. vid Gränslinien mot Ryssland. Julii P. 1126. Aug. Oct. Nov. P. 86. — i fråga om ersättning för en brist i Kgl. HofStallets utfodring. Julii P. 1127. Aug. Sept. P. 723. — angående lönetillökning för Fjerdingsman. Julii P. 1127. Sept. P. 34o. — om ränta för fordringar hos Kronan, enligt GeneralKrigsCommissariatets vid f. d. Armeen emot Norrige åren 1815 och 1816 utestälde fordringsbevis. Julii P. 1127. Sept. 2 A. P, 77, 89. — angående rusthållsafgifternes vid Skånska CavalleriRegementerne utgörande i spannemål. Julii P, 1127. Aug. P. n3, 121. —• i anledning af Ryttmästaren Rappes ansökning om betalning af den så kallade Eckertska Obligationen å 3ooo R:dr Hamburger Banco, hvilken uti RiksgäldsContoirets Räkenskaper är bokförd såsom utelöpande. •— om RiksgäldsVerkets tillstånd och förvaltning, Julii P. 1237, Aug. P. 85, io5. «— om ersättning för bortmistade ägor genom Trollhätte SlussVerks uppdämning. Julii P. 1237. Sept. a A, P. 53, 551 StatsUtskottets Betänkanden, Memorial ock ProtocollsUtdrag: om Spannemåls-anslag till lönefyllnad för Stockholms Skolelärare; Julii P. 1237. Aug. Oct. 2 A. P. 170. — om anslag till reparations-kostnader å Kongl. Svea LifGardes Cassern. Julii P. 1237. Sept. 2 A. P. 4oi. Oct.
I Wårdinge Socken af nyssnämnde härad finnes åtskillige kalkbrott med 5 ugnar, hvilkas tillverkning fyller ortens behof och skulle kunna uppdrifvas vida derutöfver, örn afsältningen vore starkare och transporten till Stockholm mindre obeqväm. Af mera betydenhet är ett kalkbrott i Sorunda socken Sotholms härad, tillhörigt Öfversten och Riddaren Frih. C. H. Anckarsvärd. Tretton arbetare äro der dagligen sysselsatte, och transporten bestrides genom ett af ägaren dertill inrättadl ångfartyg. Andre brukj fabriker och näringar. Utom mjöloch såg-qvarnar för orternas behof, samt tegel-tillverkningen, hvilken derutöfver, likasom förut, har förmonligt afsättnings-tillfälle i Stockholm, äro, bland de mekaniska inrättningar och fabriker af ädlare art, som i Länet finnas, några andre icke af större och anmärkningsvärd vigt, än Gustafsbergs porcellains-och vaxljus-fabrik, Kummelnäs fabrik för ättika, skedvatten, färger och åtskilliga syror, samt Tumba pappersbruk, belägna, de tvenne förstnämnde å Wermdön och det sednare i Svartlösa härad Botkyrka socken. Vid Gustafsberg, der arbetet besörjes med mycken drift och årligen undergår förbättring och förädling, äro 162 arbetare sysselsatte, hvaribland 42 lärlingar, till större delen tagne bland ortens barn, och flere med utmärkt fallenhet för yrket, så att för den egentliga fabrikationen utländska arbetare icke mera behöfva antagas. Dessas antal är ock minskadt till 6, hvilka, i den mohn de afgå, skola fullkomligen kunna ersättas äf fabrikens egna lärlingar.
Hr Gripenstedt har vidrört, huru många former som f. n. erfordras för att kunna i våra grundlagar införa en förändring; men det vore väl icke bättre, om dessa former toges bort, så att det blefve alltför lätt att i ett ögonblick af hänförelse, då talare uplrädt på samma sätt som här och, likom Hr Gripenstedt, ryckt sina åhörare med sig, möjligen tre Stånd skulle göra, hvad icke af fyra skulle kunna åstadkommas, nemi. bifölle hvad de sedermera skulle ångra. Jag tror icke att det är skäl att riskera något sådant intrång på Svenska folkets frihet. Man har sagt, att i den K. Proposin skulle tryckfriheten vara väl betryggad derföre, att man i 86 g Beg:sF:n tillagt de orden: »utan någon på förhand af offentlig myndighet anställd granskning»; men det står äfven: »eller annat i förväg lagdt, af tryckfrihetslagen ej föreskrifva, hinder». Det skulle ju kunna hända, alt genom kautioner, böter m. m. det som i grundlagen lofvas, tages tillbaka i civil-lagen. En talare har sagt, att vår nuvar:de tryckfrihetslag icke vore någon grundlag, utan blott en förordnm; men då det står i Reg:sF:n att tryckfrihetsförordn:n skall räknas bland grundlagarne, så måtte väl detta få gälla framför denne talares yttrande. Man bar äfvenledes antydt, att då man kan anförtro sitt lif, ära och gods åt en civil-lag, måste man också kunna göra detsamma med tryckfriheten; men jag föreställer mig likväl, att förhållandet härutinnan är olika. Det är nemi. någonting annat för medborgaren att tänka sig förlusten af sitt lif, sin Den 13 December f. m. ära och sin egendom, än att tänka sig smädaren straffad, och att i detta gränsen för dess frihet är öfverskriden. Tre Ständ kunna nu lägga hinder för tryckfriheten genom beskattning; jag vill icke fästa mig vid misstaget om tre Ständs majoritet i detta fall, ty om en majoritet inom förstärkt Utsk. besluta en förhöjd beskattning, sä ber jag att få erinra om den himmelsvida skillnad som ligger uti att för högt beskatta en tidning, än något annat.
I fjerran synas de tre hvita aftacklade masterna af ett förlist skepp, liknande tre hvita kors. Bordet och bänken under trädet stå qvar, men stolarne borta. Snö på marken. Man hör då och då en klockprick klämta. DEN OKÄNDE (in från venster; stannar ett ögonblick och ser utåt hafvet derpå ut till höger bakom stugan). DAMEN (in från venster; synes följa fotspåren i snön af Den Okände; ut titt höger framför stugan). DEN OKÄNDE (in från höger; går åt venster, upptäcker Damens spår; stannar ser tillbaka åt höger). DAMEN (in, springer i hans famn, men störtar tillbaka). DAMEN. Du stöter mig tillbaka? - DEN OKÄNDE. Nej! Men det syntes stå någon emellan oss! DAMEN. Det gör det nog också! Men detta återseende! DEN OKÄNDE. Ja det har blifvit vinter, som du ser! DAMEN. Och jag känner hur kölden strålar ut från dig! DEN OKÄNDE. Jag blef nedisad derborta i bergen. DAMEN. Tror du aldrig det blir vår mer! DEN OKÄNDE. bland stenar och tistel; och när vi skurit fötterna och stuckit hänså är den qvarnen i gång; och den stannar aldrig, ty vatten skall icke tryta. Inte för oss! Utdrifna ur lustgården ha vi endast att vandra TILL DAMASKUS derna kommer behofvet att strö salt i såren på hvarandra. Och DAMEN. Det är nog så som du säger... - DEN OKÄNDE. att vi slita sönder hvarandra, utan jag skall rista upp mig sjelf, gudarne till försoningsoffer; jag skall säga: det är min, skulden; det var jag som lärde dig lösa bojan; det var jag som lockade dig, följder... Ja, men jag vill icke ge vika för det oundvikliga; jag vill icke AUGUST STRINDBERG och då får du skylla på mig, allt; handlingen sjelf och handlingens DAMEN. Det kan du icke bära!
S. D. Föredrogs ä nyo Lag-Alskoltets, d. 9 Itimi pä bordet lagda, memorial, rörande en hos Höqivördige Prcste-Standet wäckt motion om en prästriplions lids stadfästande för rättelser i storskiften och enskifte», och blef i anledning af derwid gjor, Den iZ Jun». 6i? gjorda anmärkningar, berörde memorial till Lag-Utskottek älerremitteradt. Ilt luxrr. Högloft. Ridderssaxet och Adeln äkskiljdes kl. Z. IIt luxra. In stäem krotocoIII 6. Lilverstolxe. Onsdagen deii 17 Junii. Plenum klockan io förmiddagen. Föredrogs ä nyo Högloft. SlatS-Utffoltets betänkande om Scatöwerkets inkomster, utgifter och firwallning under arén 1810 och i8n. friherre Ltael von HoIIliein,Lortit2 l^uäviz: Som dek är en »vigtig fak att älägga fine medborgare en befattning, »ä fordras, att man gör det med mogen öfwerläggning; jag har derföre sökt skaffa mig nödig kännedom i äkskiligt, för att kunna yttra miq i detta ämne, men, hos de EmbetSmän jag sökt uplysningar, merendels fäkt det fwar, att handlingarne som härtill more nödige icke more här pä ställer utan i Stockholm. Wid 1809 ärs R'ksdag bles afqmrdt ochafKonungen bemiljat, att Riksens Ständer kunde, uppå anmälan hos HofCanhleren, fä uti Collegier och andra werk a t äskad nödig uplysning, men som nu icke later göra sig här, hwilket äfwe»» sedermera Riksdagsordningen ^ 6rS Dm »? Zunii, gen innehäkler.
Igenom den af Riksens Ständers Hemliga Utskott tilstyrkta förmögenhets asgisten, förenad med en likafullt ttödwändig ^morti8semcnts-bonci af trehundrade tusende Riksdaler Lpecis ärlig n, bestiger sig Nationens upoffckng för Lreclit-Sedlarnas Kealikation til flera öäilioncr Riksdaler högre än som wid den af Lanco - Ulkottet förestagna stealilations - Plan blisi wit nödig, skillnaden i äcvaluations-grunden derwid äfwen beräknad» Riksens Ständers Hemliga utskott har stuteligen uti desi upgifna Plan ansett Aealiiationen af LreditSedlarna blott til ^ daler af deras belopp för det närwarande blisiva möjelig, men at deremot! den återstående tredjedelen af samma Sedlar, borde än widare, til ärlig förmindskning igenom den anstaana LiskementZ-konden, ehuru under annat namn, sä elisi rva utelöpande» Lanco - Ntstottet ater har grundat desi Förstag pa den hos Utskottet gällande mening at endast genom Oeäit-Sedlarnas totala förwandling til sä beskaffadt mynt, som icke widare war någon förändring underk åstadt, kunde des olägenheter förebyggas, four af Riksgälds-Sedlarnas ostadiga warde hitintils ädragit dem st sä allmänt, som wälförtjent mlsinöje. Derwid har det ej eller bordt undfalla BanWUtskottets upmärksamhet at under (Restst Seolars gångbarhet, som icke wid anfordran blifwa med resitz Mynt tiouoreracse, en deremot svarande summa af Lan^ueus egne psrmauente Sedelstock, göres uti rö-. rclfen onyttig, men deremot til reaUianon i hardt mynt tjenlig, hwqraf päkauningen idet sistnämnda mg-, ste i markelig matty förökas.
Af nuvarande räntepersedlarne hade E. K. M:t ansett spanmål, smör, Jläsk, hö och dagsverken saint dessutom penningar lämpligen kunna komma i fråga alt såsom särskilde skattetitlar bibehållas; hvaremot deputerade i länet förenat sig i den åsigt, att af persedlarne endast spanmål och smör borde bibehållas, samt fläsk och dagsverken omsättas i spanmål, och hö uti smör; och hade E. K. M:ts Befallningshafvande uti sitt underdåniga utlåtande anfört, alt bibehållandet af alla de förstnämnde räntepersedlarne egde företräde framför de af deputerade föreslagna i det afseende, att minsta rubbning uti nuvarande förhållanden derigenom uppstode, samt att skatterna hade mindre benägenhet alt stiga eller falla, om sådane värdemätare qvarstode, som t. ex. spanmål och dagsverken, hvilkas högre eller lägre pris vanligen stöde i motsatt förhållande till hvarandra. 208 Expedilions-Ulskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 103. Med hänsigt till hvad deputerade, på salt berörd t är, yttrat och Rikets Ständer här ofvan i afseende å upphörande af dagsverken, såsom särskild räntepersedel, anfört, hafva Rikets Ständer, i enlighet med hvad E. K. M:t i den Nådiga Propositionen i öfrigt föreslagit, för sin del beslutat, att: l:o. Såsom hufvud-ränte-persedlar inom Södermanlands län bestämmas: spatimål och smör; 2:o. Nuvarande hufvud-ränte-persedlarne spanmål och smör bibehållas med blott de förändringar, som kunna blifva en följd af i allmänhet gifna föreskrifter. Fläsk förvandlas till spanmål af hälften råg och hälften korn, samt hö till smör; 3:o. Alla öfriga nuvarande uti jordeboksoch hemmantalseller ordinarie räntan inbegripue persedlar förvandlas lill bestämd penninge-ränta alt, jemte de till penningar förvandlade bråktalen och nuvarande skatteliteln penningar, utgå enligt i allmänhet stadgade grunder. Elfsborgs lein.
M:t skulle finna lämpligt hos Rikets Ständer föreslå, att bemälde Professor, som under åren 1818 lili och med 1829 varit anställd såsom Hernieoch PharmacieAdjunkt vid Carolinska Medico-Chirurgiska Institutet, och nu vid 02 års ålder vore behäftad med kroniskt lidande, måtte å Indragningsstat erhålla 1,000 R:dr b:ko, motsvarande den kontanta lön, han såsom Akademiens tecknolog innehaft, och hvil ken ersättning han så mycket snarare syntes hafva förtjent, som han ej blott i Akademiens tjenst gagnat vetenskaperne, utan äfven genom mångfaldiga upplysningar i frågor, vigtiga för landets näringar, med sina vidsträckta kunskaper varit det allmänna nyttig, hvarigenom både en förtjent mans sorgfria ålderdom kunde blifva betryggad och nödiga medel beredas för fortgången af dessa vigtiga vetenskapliga institutioner; så har, efter det Stats-Kontoret, af anförda skäl, ansett pensionen för Pasch skäligen kunna föreslås till något mindre belopp, än det Akademien ifrågaställa eller till hvad en Professor vid ofvannämnde Institut egde att vid afskedstagandet åtnjuta utur Civil-statens Pensionskassa, E. K. M:t, med fäsladt afseende å hvad sålunda blifvit anfördt och upplyst, äskat, att Professoren G. E. Pasch må, efter afskedstagandet, för sin återstående lifstid tilldelas en årlig pension af G00 R:dr; hvilket Rikets Stunder bifallit. 452 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N:o 174. 15:o. Då Dekorationsmålaren och Professoren i teckning vid fria konsternas Akademi, Emanuel Limnell, som i 38 års tid med utmärkt nit och skicklighet städse fullgjort sina tjensteåligganden, nu vid 84 års ålder alltmer hade hehof af hvila, samt genom denne förtjente Lärares afgång tillfälle yppades att, till båtnad för Akademiens läroverk, använda någon af de yngre fdrljenstfulla konstnärer, som
Ridderskapet och Adeln för dess begagnande fastställer ett erforderligt Reglemente, hvarom Utskottet med vördsam framställning skall inkomma. §• ia Till följd af föreskriften i i Art. 12 §. af RiddarhusDirectionens Instruktion, har Direetionen uti io§. tillkännagifva, att tryckningen af Ridderskapets och Adelns PleniProtocoll vid sist förflutne Riksdag, utgörande tillsammans i,o4o tryckta ark, blifvit fulländad vid slutet af Januarii månad i8a5, och således med fem veckor öfverskrida den för berörde trycknings fullbordande i nyssnämnde §. af Instructionen bestämde praescriptionstid; men då, dels det. af RiddarbusUtskottet, vid början af sistlidne Riksdag, med BoktryckeriDirecteuren O. Grahn om uteslutande rättighet för honom till tryckning af Ståndets Protocoll, ingångne Contract, utgjort eft hufvudsakligt hinder för tryckningens fortskyndande, enär Grahn icke, enligt berörde Contract, kunnat förpligtas att producera mera än högst Tolf Ark i veckan, och han ej heller förr äii vid slutet af 1824 medgifvit den jemnkning i Contractet, att, först med September månad samma år, en annan Boktryckare jemte Grahn, och sedan med början af November månad ytterligare fyra andra Boktryckare fått antagas, dels det förhållande ägt rum, att 106 Pleniprotocoller ännu vid slutet af Riksdagen be - Den 9 Junii e. m. 355 ' funnits ouppsatte, för hvilkas författande RiddarhusSecreteraren måst uteslutande använda de Ellofva första veckorna afår 1824, hvartill ock kom att RiddarhusSecreteraren, i anseende till dess under Riksdagen ådragne sjukdom, erhållit Directionens tillåtelse att under sistnämde års sommar begagna
5 Militär-läkare, han i 54 år bestridt, endast komma i åtnjutande af den pension i 10:de klassen af nämnde kassa, hvartill han såsom Tygskrifvare vore berättigad, så vida icke Kongl. Maj:t skulle af nåd vilja bereda honom någon tillgång derutöfver; i betraktande hvaraf och med afseende å Zettergrens långa tjenstetid, under hvilken han deltagit i fyra fälttåg och bevistat åtta bataljer, General-fälttygmästaren anhållit, att Kongl. Maj:t täcktes hos Rikets Ständer göra framställning om Zettergrens uppförande till pension å Allmänna Indragningsstaten, till ett belopp motsvarande hans löneförmåner såsom Bataljons-läkare, eller 1,100 R:dr, samt att han derjemte mätte få oafkortadt uppbära den pension ur Arméens Pensionskassa, hvartill han såsom Tygskrifvare kunde vara berättigad. Stats-kontoret har uti infordradt underdånigt utlåtande i ämnet anfört: att, jemlikt Kongl. Brefvet den 23 November 1860, Rikets Ständer medgifvit, att de Läkare vid Arméen, hvilka under innevarande statsregleringsperiod erhålla afsked, få under de för civile embetsoch tjenstemän i författningarne stadgade vilkor och efter enahanda grunder, som för dessas pensionerande redan blifvit af Rikets Ständer antagna, uppföras till pension å Allmänna Indragningsstaten, dock att derifrån bör afräknas det pensionsbelopp, som de från Arméens Pensionskassa ega uppbära; att, enligt Kongl. Förordningen den 24 Januari 1778 och Kammar-kollegii på Kongl. Brefvet den 25 Juni 1818 grundade Cirkulär af den 11 Oktober 1819, civile embetsoch tjenstemän, hvilka uppnått 70 år, äro efter 30 års oafbruten tjenstetid berättigade att vid afskedstagande! erhålla lönen i pension; att den allöning, 1,100 R:dr, sökanden såsom konstituerad Andre Bataljons-läkare vid Svea Artilleri-regemente uppbär, från Krigskollegium utgår med 800
Hedervärda B onde-ståndet har, vid föredragningen af Utskottets oftaberörde Utlåtande, godkänt de bestämmelser Kongl. Majit ansett böra läggas till grund för en ny skogs-lagstiftning, med de dervid af Utskottet gjorda anmärkningar, undantagandes i följande punkter, der Bonde-ståndet sålanda beslutat, nemligen: att icke någon inskränkning, vare sig i fråga om svedjande, getters betande eller i hvilka fall som helst, må ega rum från Statens sida uti den enskildes fria dispositionsrätt öfver sin skog och mark; att innehafvarne af Kronohemman och lägenheter, hvilka besittas med stadgad åborätt, böra, i afseende på dispositionen öfver hemmanen och lägenheterna tillhörande skogar, bibehållas vid samma rätt, som de hittills åtnjutit; att förhållandet bör vara enahanda med delegare uti de till menigheter upp låtna häradsoch sockne-allmänningar; samt att de, som lagligen haft utsyningsoch betes-rätt å krono-parker och andra Kronans skogar, äfven må dervid framgent bibehållas. Härförutan har Bonde-ståndet afslagit hvad Utskottet tillstyrkt att såsom reservations-anslag utgå i och för åvägabringande af en förbättrad skoghushållning, samt för sin del beslutat, att hvad som erfordrades för den förbättrade skogsvården intill nästa riksdag, skulle, i mån af behof, utgå från skogsplanterings-kassan. I öfriga delar är Utlåtandet af Bonde-ståndet godkändt. Sammans. Stats-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Memorial M 42. 5 I anledning af hvad sålunda inom de särskilta Riks-stånden förekommit, får Sammansatta StatsLagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet förnyadt Utlåtande meddela. Dervid anser Utskottet sig till en början böra erinra, att, bland de af Kongl. Majit angifna allmänna bestämmelser för en ny lagstiftning angående skogarne i riket, 3, 6, 7 och 8:de punkterne blifvit af samtliga Riks-stånden lemnade utan anmärkning.