Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stats-Utstottet sär härwid först erindra, ar den nu af Herr 8träls wackre fraga, icke äger nägot oskiljaktigt sammanhang med inrättningen af et (^0M!ui883nat, enär wezeel-uphandlingen icke ovilkorligen tilhörer ^ommissarierns. Stats-Utstottet an - lors Den 2z Mars. e. m. anser dock wexel-handeln i alla fall wara sä beskasfad ar^ nägot sp> Liek answar icke skäligen lärer kunna alaggas hwarken Herrar Fullmägtige gemensamt eller den person, ar hwilken Herrar Fullmagtige upvraga werkställigheten af Herrar Fullmagtiges beslut. Pröfningen af wexlar förutsätter en noga kännedom af hwarje ^rssZents eller wcxelförsäljares säkerhet och soljäicöz men med all anwänd förstning i denna wäg, lärer man troligen icke komma längre än til blotta sannolikheten, enär flere utwägar äro oppne, i synnerhet för en handlande, at undandölja rätta tilliander af sin förmögenhet. Beträffande arer den af Herr 8tiZIe förestagne och hittills inom NiksgälbsrLomoiret okände försigrighets-anffalt, ac wexlar, hwilka pa Leursen genom Mäklare blifwir flutade, skulle af Herrar Fullmägtige wid deras sefion pröfwas och godkännas, sa wvre Stats-Utstottet wifferligen benäget, at un den ia-muäiou, som för Fullmägtige stall utfärdas, härom införa en sadan föreskrift, om icke Sracs-Urstotret befarade den påföljd, at Riksgälds-Oontoiret härigenom kom ac sakna de wexlar, hwilka i annar fall kunna erhallas.
Jag vill derföre inte säga, att ju något kunnat invändas mot min motion, ej som rättvis och billig, men som för Riksgälds-Contoiret obehaglig, emedan det alltid är ledsamt återgifva, hvad man en gång tillegna! sig och trott få behålla; i sådan akt och mening kan jag ock medgifva, att Afdelningen kan haft ett, i min tanka, dock blott skenbart skäl för sitt afstyrkande, der det säges, att enär uti Reglementet, som för utredningen uppgjordes af senaste Riksens Ständer, stadgas icke otydligen (desse två ord nämnde utan tvifvel till min villfarelses corrigerande tror jag dock äfven ej varit behöflige, emedan jag sjelf i min motion alldeles verbotim infört och åberopat samma mening) det med beräkningen så väl af lagliga räntan, som af Straff-räntan förhålles i enlighet med hvad som för Banco-Disconten kommer att stadgas, så, enär något undantag härifrån i öfrigt uti Reglementet icke medgifves, anse Utskotten deraf vara en påtaglig följd, alt detta allmänna stadgande måste tillämpas så väl i afseende på beräkningssättet, som procentens storlek efter enahanda grunder, sorn i Banco - Stat s^Ut skottets Betänkanden. 5o5 Disconten äro gällande. —• Och om detta äfven blifvit Höglofl. Utskottets Pieni tanka hade jag ej mera i detta än annat kunnat förtänka en sådan olika åsigt mot den jag yttrat, att, nemligen, rättvisa och billighet mot Medborgare, bland hvilka en stor del äro af de mest behöfvande i samhället, och emot hvilka tillämpningen af det utaf mig öfverlagda beräkningssätt för Öfverräntan alltså visserligen förtjent det namn af förstörande, som Riksens Ständers Banco-Utskott vid förra Riksdagen gaf hela beräkningen af Öfverräntan, — krafde det afseende af ett allmänt Riksens Ständers Verk, för hvars mellankomst till reglerande af de fallne
Jag gaf honom tobak och när jag gick bort, band han mig en bouquet af allehanda blomster och välluktande örter, samt kallade ut sjelfva trädgårdsmästaren, åt hvilken jag måste ge 10 fadda. Sedan gick jag i en trädgård tillhörande en annan sheikh, en af de vackraste och största jag här sett. Der hängde pomeranser och citroner, dels mogna, dels omogna, ännu på träden och allehanda andra goda saker, hvaraf isynnerhet en liten frukt kallad banuk särdeles smakade mig. Sedan gick jag i en tredje närbelägen trädgård, som utgör en sorts mellangång emellan två gator, genom hvilken mycket folk går. Här träffade jag åter, liksom i alla andra trädgårdar, en gammal man, hvilken satt och gjorde rep af palmbast. Hos honom blef jag länge. Vi suto ute på hvar sin sten och rökte från gubbens pipa, som han jemte sina elddon hemtade ut ur sin låga koja och som jag alltid stopppade i ur min tobakspung. Han hade några ord dem han alltsomoftast upprepade, nemligen: ej na'm och det här i allas mun så brukliga ommal eller ommal eh och 'azim. För öfrigt var gubben högst treflig och utomordentligt belåten när jag gaf honom tobak och snus, litet af hvardera i små pappersstrutar. Han gaf mig ett litet bröd och när jag åt blott ett litet stycke, ville han med all gewalt tvinga mig att äta alltsammans. Äfven fick jag några välluktande blomster, hvilka jag sedan gaf åt en liten gosse på gatan, som fann sig oändligen lycklig deraf. Här smakade jag på en ört med lång, smidig, slät stängel, som af bruten innehöll en sorts mjölk, den han kallade loben et ashar;, den började en stund derefter bränna förfärligt på min tunga, ehuru den först hade nästan alls ingen smak. Sedan gick jag förbi Mohammeds moské, men der var nu, liksom alla lördagar, många besökande, så att jag stannade blott litet och talade med en derutanför sittande blind sheikh. Jag satt sedan hemma länge på eftermiddagen och gick först på aftonen ut och tog mig en liten promenad. I afton tyckte jag vädret var kallare än förut härstädes, dock ej värre än att jag utan minsta men gick i sommarbyxor.
Majit har vål således funnit allt skål förekomma till bifall å lnteressenternes ifrågavarande underdåniga ansökning; men då efter hvad förenåmndt år, egande rätten till Lågenheten Rörstrand, ifrån äldre tider Kronan tillhörig, icke blifvit Kronan annorlunda afhåndt, ån att, såsom 1731 års, af Kongl. Maj:t på grund af Rikets Stånders yttrande genom 1757 års Resolution, i afseende derpå fastställde Contract, innehåller, Rörstrand, så långe Porcellains-Verket derstädes underhålles, skulle af Innehafvarne få besittas, hvaraf följer att, når Verket upphörde, Lågenheten komme att till Kronans disposition återgå; Så har Kongl. Majit ansett sig, under ett noga iakttagande af hvad 77 (j. i Regerings-Formen innehåller, icke kunna, utan Rikets Stånders samtycke, lemna bifall till ofvanberörde underdåniga «1i8 Stats-Utskottets Betänkatiden. ansökning, då Kronans återstående, ehuru mindre betydliga, egande ratt till Rörstrand derigenom skulle henne afhåndas. Afsådane skål och anledningar vill Kongl. Maj:t nu till Rikets Stånders Stats-Utskott hafva öfverlemnat, att hos Rikets Ständer till deras bifall föreslå, att det vilkor af Porcellains-Verkets drift, hvarmed Lågenheten Rörstrand blifvit upplåten, må förklaras böra upphöra och denna Lågenhet således under full egande rått af dess Innehafvare komma att besittas, så att Inteckning deruti, såsom i annan fast Egendom, må kunna beviljas. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Stånders Stats-Utskott med all Kongl. Nåd och Ynnest stådse välbevågen. Datum Ut Supra. CARL JOHAN. 'M. J. Danchvardt. Och har Utskottet jemväl fått emottaga de i denne Nådiga Proposition åberopade handlingar, hvilka närmare upplysa och utreda det framställde förhållandet, att nemi.:
Bikets 8t»nder v i cl sist» Riksdagen om 8t»t8verkets tillständ öcli deliok omtörmäler; att en Ilevisor i -Allmänna IVIagasins-Lontoret blifvit, likmätigt Kongl. U»j:ts fladig» skrifvelse den 10 tekruari 183?, imlragen; ^mt »tt, i strillvt tor tv» Vuktlietjente vid Nagasius-dejrartementet, vöre upptagen en Kammardräng; Iivartorutan för VaktlaetjeniNgen i 61i»rta:-8igill»tse-Lontor6t nu, säsom förut, mindre löner blifvit uppförd», i »nseende till nämnda Letjeuings inkomst »f stämpelpenningar. Ilen salunda föreslagna Interim8-8t»ten8 summa utgjorde Kalr 43,550. oell om dertill finge användas ett lielopp, lili» med lavad till Verkets aflöning -är 1830, utom tillökningen för spanrnälen, verkligen utgätt eller 8t»ts-Lontoret8 egentli-;» 8t»ts-summ» . 29,200. (3a»rtle-8igill»tke-Lontoret8 dito ... 3,154: 24. dillökning 1 dito, enligt Kongl. Brefvet den 6 Naj 1830, utgående »f giulia Ilufvudtitelns lae Lparingsr 145:24. Nagasins-departementets aflöning L Allmänna Indrag nings-8taten ?,484:
Stad till ifrågavarande R.esidenceHus, ehuru Staten endast erlagt den aftalte hyran; att de genom den befintelige öfverenskommelsen emellan K. M:l och Kronan samt Staden om Residenceflusets uppbyggande och begagnande, uppkomne ömsesidiga rättigheter och skyldigheter borde icke blott å Stadens utan äfven å Statens sida hållas i helgd; att Kronans tillägnande af Egendomen icke vore förenligt med de rättsbegrepp och den rättskänsla som hos Nationens församlade Representanter förutsättas; att hyran borde utgå med 200 R:dr i Silfver eller ock, i stället för de föreslagne 4°° Rtdr Banco, hvilka icke motsvarade de af K. M:t och Kronan utfästade 200 R:dr Specie på 1780-talet, med 533 R:dr 16 sk. Banco hädanefter erläggas, om Staten ville tillgodonjuta de densamma uti Contractet förbehållne rättigheter, och hvilken sistnämnde hyra icke kunde anses för hög, då den blott utgjorde if procent af Husets verkeliga värde; att Staden för det uppburne Hyresförskottet af 8000 R:dr icke häftade för någon skuld till Staten; att Huset, först ämnadt att byggas af träd, blifvit uppförd af Sten , till vinnande af prydlighet och varaktighet; att Staden å dess sida hittills oklandradt, fastän med stora förluster, uppfyllt Contractets alla vilkor; att Byggnadskostnaden uppgått till mera än 16,000 R:dr i bättre mynt, utom dagsverken - Betänkan Jen, N:o 32g. 33 verken af det fattigare Borgerskapet, som ej mäktat med penningar utgöra sina bidrag; att, då Borgerskapet ej begärt iner än ungefärligen £:delar af Husets värde och då alla i Riket nu befintelige Landshöfdinge-boställen blifvit af Kronan inköpte; äfven Hernösands
Det är derföre angeläget att pröfva, huruvida denna proportion bör vara den gräns, hvarunder metalliska fondens förhållande till sedelstocken ej skall få falla. Hvarefter Hr Cederschjöld skriftligen anförde: Utsk. har gifvit sig mycken möda att söka alla möjliga garantier för realisationens bestånd. Jag vill förmoda, att Den 5 Maj f. m. i35 detta skett, icke derföre, att Utsk. kunnat sjelf anse dem vara af behofvet påkallade, utan egentligen blott för att lugna och tillfredsställa dem, som icke varit i tillfälle att göra sig klara begrepp om realisationens förhållanden. Men denna välmening skulle i min tanka just kunna motverka det åsyftade ändamålet. Ty ju flera garantier som vidtagas, desto äfventyrligare skulle allmänheten kunna tro företaget vara. Dessutom måste oron ökas ännu mera, om man i garantierna för Banken tror sig finna vådor för allmänna rörelsen, för hela landet. Utsk. föreslår i 2 punkten, att ''Bankens metalliska cassa "ej får bibehållas i lägre förhållande mot den samfälda sedelstocken, än som 2 till 5;” och såsom grund för detta förslag anför Utsk., pag. 16, att "Banken alltid bör vara "försedd med så stor cassa, som till en oafbruten vexling "rimligen kan förmodas vara behöflig." Granskningen af detta förslag vill jag afdela i följande frågor: 1:0 Huru mycket silfver kan ännu vara qvar i Banken, då dess förhållande till sedelstocken blifvit såsom 2 till 5 ? Enligt Utsk:s egna uppgifter utgöres sedelstocken af Bankens utelöpande sedlar 24,686,992: 4- 4- Sedlar, utgifna såsom lån på guld och silfver, exporteffecler och lånebanks obligationer i,55y,oog: 4* — Riksgäldssedel’ och polletter, med afdrag af dessa sednares metallvärde 6,126,490: 42- 6.
Collect-bidrag för ullösen och biträde åt Christna fångar, som råkat i Turkiskt slafveri, 2199 R:dr 38 sk. 5i rst., —understöd till Tyska flyktingar, hvilka, efter 1708 års krig, begifvit sig lill Sverige', 5oo R:dr, — för uppbyggande af en Luthersk Kyrka i Moskau 140 R:dr 36 sk. 7 rst., — ett ytterligare bidrag för okändt ändamål 9 R:dr 38 sk. 5| rst., eller tillsammans 2800 R:dr 17 sk. 6 rst., utom räntorna, sorn år 1791 uppgingo till 449^ 4^ s^- 1 rst., och slutligen genom öfverskott å prenumeralions-ruedel, insamlade för en Prof-psalinboks utgifvande, 1290 R:dr 15. sk.;.alt, jemlikt Kongl. Brefvet tili Gancellie-Collegi. Uih. till R. St. Prot. 1834• 3 Sami. ^ 7: de Häftet.
Men practiska insigter äro icke derifrån uteslutna; och just dessa insigter, i förening med det allvarliga nitet, det oförvillade förståndet och den naturliga rättskänslan göra helt visst BondeSt. till en ganska nyttig och högst oumbärlig fjerdedel i vår Representation. Att BondeSt, icke är så utan insigt och bildning finnes Sfven deraf, att det så ganska ofta visat sjg otjenlig! till marionettspel. Det heter vidare: ”Vi förutsätta, att det i bot”ten af det råa sinnet finnes goc( tro, ja, t, o, m. "g odt för stand; men huru länge kunna väl dessa Den i3 Octo ber f. ra. 383 "emotstå fördelarnas hvarjellanda smekande skep”nader, eller vakta sig för slughetens listiga sna"ror. Den råa egennyttan, det råa, njutningsbe"gäret åro dessutom oskiljaktiga från den råa "själen." Att man med god tro och godt förstånd kan emotstå ”fördelarnas hvarjehanda smekande "skepnader," tyckes BondeSt. ej sällan tillförne, men isynnet vid innevar riksdag hafva nöjaktigt ådagalagt , så framt man eljest får förutsatta, att Regeringen alltid skulle söka verka äfven på annat än öfvertygelsen, för att göra sina åsigter gällande. Svårare torde den ”goda tron," änskönt förenad med "godt förstånd," hafva att vakta sig/för slughetens listiga snaror; och faran är i detta afseende så mycket större, som snarorna kunna utställas från flera håll, icke blott från Regeringens sida, utan äfven från deras, som vilja uppröra sinnena för alt, såsom man säger, fiska i grumligt vatten. Vidare heter det: ”På en man ur hopen är säl e"des i de flesta fall (åtminstone med sällsynta u n"d anta g) inflytandet osvikligt, om blott medlen "dertill i råttan tid begagnas." Det är stor heder för det Hederv. BondeSt., att här göres undantag för möjligheten af corruption, — ett undantag, hvarmad intet af de öfriga Stånden blifvit bevärdigadt.
Direktionen att vid början af hvarje Kiksdag genom Riddarhus-Utskottet till Kidd. o. Adeln inkomma med förslag, huru tryckningen af Ståndets Protokoll jemte Utskottets afgifvande Utlåtanden må lämpligast och med största skyndsamhet kunna verkställas, får Direktionen, hvad först beträffar Kidd. o. Adelns Protokoll, wördsamt föreslå, att samma protokoll måtte få, på sätt vid de sednaste Biksdagarne blifvit stadgadt, uti en upplaga af 500 ex. tryckas med täta stilar och förkortningar af ofta förekommande ord samt fördelas i häften af omkring 30 ark, med iakttagande deraf, att intet Pleniprotokoll stympas utan till slut införes i häftet; hvarjemte Direktionen skolat anmäla, att uti. det kontrakt om protokollens tryckning, som, i likhet med hvad förut både skett och lemnats utan anmärkning, redan blifvit afslutadt, kostnaden för hvarje tryckt ark betingats till 19 R:dr R:mt och Boktryckaren förbundit sig att, så vidt erforderligt mannuskript honom tillhandahållas, hvarje vecka aflemna Sex färdigtryckta ark, då tryckning af två häften samtidigt verkställes, samt fyra ark, då endas ett häfte är under tryckning. Widkommande åter tryckningen af Riddarhus-Utskottets Utlåtanden, anser Direktinen, att densamma lämpligast och hastigast kan försiggå, om, på sätt under de båda sednaste Riksdagarne egt rum, åt Utskottet öfverlemnas att i afseende derå vidtaga de anordningar, som rörande detta vanligen föga vidsträckta tryck - Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 2. 3 ningsarbete kunna för tillfället vara de lämpligaste; och har Direktionen genom ett i det omnämnda kontraktet intaget förbehåll träffat aftal derom, att i händelse detta tryckningsarbete komme ätt anförtros åt samme Boktryckare som förbundit sig att verkställa tryckningen af Kidd. o. Adelns protokoll, han skall emot samma betalning, som i afseende derå blifvit betingad, öfvertaga tryckningen af Utskottets Utlåtanden.
Och får Utskottet, till följd häraf, vördsamt, tillstyrka Rikets Höglofl, Ständer besluta, ej mindre att den skillnad, som, efter sålunda verkställde omsorteringar af förflyttningar genom den på föregången pröfning af lumppartiens egentlig» värde grundade evalvation i penningar, uppstår i jemförelse lill behållningarnes förut, efter inköps-prisen åsatt» värden, må på vin^toch förlu&t-conto» vid »fslutning af Brukets bok för år i834 afskrifva» under titel: Skillnad emellan gamla och nja värden af Brukets: lump-behällmng j ätt äfven, att om och enär framdeles skeende sorteringar, omsorteringar och skärningar af inköpt lump-förråd eller annat material för papperstillverkningen gifva sådane resultat, att, enligt de ofvan upptagne prisen productens värde antingen öfvereller understiger inköpskostnaden, så beskaffad skillnad omedelbart bör för året iakttagas på vinstoch förlust-conto, så alt i Brukets räkenskap ett och samma slag af rudimaterie alltid må finnas till ett enahanda värde balanceradt. Antora till Exp.-Utsl, den 19 Mars; .!>• Memorial, angående försäljning: af Tumba Pappers-Bruk,. jemte några andra Bruket rörande ärenden. Enligt hvad §. 10 pag, 64 uti den af Rikets Ständers Revisorer år i832 afgifne Berättelse, angående Banco-Verket, utvisar, har , vid gransk' Bnnco-TJiikott.ti Memorial
Herr Rosenblad3 Bernhard: Jag anser mig skyldig, att till Protoeollet anmäla min re - Den ai December e, m. servation emot Ridderskapets ooh Adelns i förmiddags Pleno fattade beslut. Jag tror, att hvad Ridderskapet och Adeln grundlagsenligt beslutat, samt Kongl. Maj:t grundlagsenligt sanctionerat, icke sedermera kan af Ridderskapet och Adeln upphäfvas och tillintetgöras. Herr Grefven och Landt-Marskalken anmodade de Herrar Ledamöter af Ridderskapet och Adeln, hvilka åstundade begagna Kongl. Maj:ts Nådiga bjudning till middagen i morgon, att, i sådant afseende, låta anteckna sig hos Riddarhus - Fiscalen; hvarjemte Herr Grefven och Landt-Marskalken tillkännagaf, att 5o biljetter till Storkyrkan, och 5o dito till Riks-Salen, blifvit till Herr LandtMarskalken öfverlemnade, för att utdelas blaxrd Ridderskapets och Adelns Herrar Ledamöters Fruar och Döttrar; I anledning hvaraf Herr Grefven och Landt-Marskalken äfven anmodade de Herrar Ledamöter, som önskade erhålla dylika biljetter, att derom ■ anteckna sig hos Riddarhus-Fiscalen. Herr Grefven och Landt-Marskalken til 1- kännagaf, att, sedan pliktbössan blifvit af Riddarhus-Secreteraren och Riddarhus-Fiscalen öppnad, de der inneslutne medel befunnits - Den 21 December e. m. nits uppgå till ett belopp af io5 Riksdaler j6 Skillingar Banco, livilket belopp Herr Grefven och Landt-Marskalken hemställde måtte fördelas i 4 lika delar, samt tillställas /[ i torftige omständigheter stadde Adeliga Enkor. Bifölls. Upplästes följande från Riddarhus-Utskottet inkomne Memorial: (Se Bilagan N:o 2.) Herr Grefven och Landt-Mar skalken gjorde proposition till bifall af Riddarhus-Utskottets berörde Memorial, hvilken proposition med Ja besvarades.
Deremot har regementsskrifvaren Hanngren till Kongl. Maj:t ingifvit nu ifrågavarande underdåniga ansökning, hvaruti sökanden, som, enligt deruti bifogadt, den 23 April detta år meddeladt, qvitto, till öfverste-löjtnanten vid regementet utbetalt omförmälda, orätt debiterade, belopp, för att hållas vederbörande tillhanda, i underdånighet anhållit, att af gunst och nåd, medelst en sådan framställning, som Kongl. Maj:t, i anledning af regementsskrifvaren A. G. Enelie enahanda restitutions-ansökning till Rikets Ständer aflåtit, återbekomma de för mycket påförde samt vederbörligen levererade bevillningsmedlen, för hvilka de skattskyldige, på nvssberörde sätt, utaf sökanden erhållit godtgörelse; varande denna anhållan af Kammar-rätten förordad, under åberopande af det afgifna underdåniga utlåtandet, angående regementsskrifvaren vid Uplands regemente, J. C. Kants, likartade ansökning. I öfverensstämmelse med hvad Utskottet yttrat i fråga om enahanda restitutioner till regementsskrifvarne Enell och Kant, och då Rikets Ständer, genom bifallandet af Utskottets utlåtande N:o 72, redan beviljat restitution af den lönebevillning, hvilken, till följd af förstbemälde regementskrifvares felaktiga debitering, utöfver hvad som rätteligen bordt utgöras, blifvit för år 1816 erlagd af officerarne vid Kalmar regemente, får Utskottet tillstyrka, att Rikets Stander likaledes måtte medgifva, att sammanräknade beloppet af den ofvanbemälde officerare vid Dalregementet för åren 1846 och 1847, oriktigt påförda samt derefter i föreskrifven ordning erlagda bevillning, Trehundrasjutton
Återremitterades Stats-Utskottets Utlåtanden : N:o 36,1 anledning af Herr Pehr Lofvenii Memorial , angående utskylder till Staden Nyköping af LandshöfdingeResidencehuset derstädes, äfvensom afgifter till Städerna I allmänhet, för Kronans deri varande Egendomar, N:o 43, i anledning af väckta Motioner om förändring af stadgandet uti Ko ngl. Pia-' catet den 27 Augusti 1733, angående vilt koren för Bergsbruks anläggande; och N:o 52 , angående anslag af allmänna medel till åtskilliga vägars förbättrande, anläggning och underhåll. o S. D. Återremitterades Allmänna Besvärs-och Oeconomie-Utskottets Betänkandern N:o 31, i anledning af väckta frågor om Arbets*commenderingars upphörande m. m. 64 Prot. Utdrag den 12 Februari i iRig. N:o 37, i anledning af väckta Motioner, Om upphörande af NationalBe väririgen på Gottland. N‘.o 43, i anledning af väckt fråga örn förklaring och tillägg vid Kongl. Kungörel sen den 17 Mars 1824, rörande Oeconomiska besigtningar å Ky rkoheide-Boställen m. m. N:o 46, angående Helsinge Buldans Stämplande ; och N:o 47, i anledning af väckt fråga om nya Evangeiii-Boksförslagets antagande samt om fri tryckning af de vid berörde förslag fogade Bönerna. Den 14 Februarii igap. Från Högloft* Ridderskapet och Adeln* S. D. Föredrogos å nyo och återremitterades, i anledning af dervid gjorda anmärkningar, följande StatsUtskottets den 28 sist* lidne Prof. Utdrag den i4 Februarii l8sg. 65 Iidne Januarii afglfne, och elen 3 dennes e. m. på bordet lagda Utlåtanden : N:o 50, angående inrättande af ett RU kets Ständers Archiv. N:o 51, angående uppförande af ett Laasarettshus på Gottland. S. D.
På grund af dessa i korthet utvecklade skäl, får Utskottet vördsamt afstyrka bifall till Grefve Frölichs ofvanberörde motion. 1 sammanhang härmed har Utskottet till behandling förehaft en af Grefve Frölich väckt motion, att guld må antagas såsom någon dei af Rikets gångbara mynt och att åtminstone ett mynt af denna metall till värde af Tio Riksdaler Riksmynt må med benämning »Krona» utmyntas; hvarvid Utskottet icke kunnat lemna utan uppmärksamhet, att motionären, på samma gång lian anser guld böra jemte silfver antagas såsom gångbart mynt, hvilket naturligtvis »förutsätter att något visst förhållande i värde mellan dessa ädla metaller skulle bestämmas, likväl framställer den åsigt såsom ej allenast theoretiskt rigtig, utan äfven numera af erfarenheten flerstädes besannad, att ingen särskild värde-proportion mellan guld och silfver bör genom lag fastställas, utan att vid ifrågakommande utmvntning af guld skulle för tillfället och tilis vidare antagas det förhållande i nämnde afseende, som närmast öfverensstämde med börspriset i London. Och som, med afseende å guldets fluktuerande i pris, denna metall nu lika litet som vid föregående riksdagar, då fråga derom förevarit, lärer böra såsom mynt i riket antagas, samt prägling af ett guldmynt å Tio Riksdaler Riksmynt, efter Utskottets tanke, icke kan anses vara af nöden, då dukater myntas samt i Banken inoch utvexlas, saknar Utskottet skäl att understödja ifrågavarande motion och hemställer alltså att densamma icke må till någon åtgärd föranleda. Stockholm den 13 Februari 1857. STOCKHOLM, tryckt hos Eric Westrell, 1857. Ank. till Exp.-Utsk. d. 19 Febr. 1837, kl. S e. m. Utlåtande ofver väckta motioner om dels bestämmande af preskriptionstid för emottagande i Kronans uppbörd och inlösen i Rikets Ständers Rank af åtskilliga Bankens utelöpande sedlar och dels dessa sedlars förande inom linien samt uteslutande från beräkningen af Bankens sedelstock.