Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Preste-Slåndet den 10 Borgare-Ståndet den 10 Bonde-Ståndet den 12 Rikets Stunders underdåniga Skrifvelse, angående disposition af medel, som influtit för skedd expropriering af jord från den Landshöfdingen i Stora Kopparbergs län på lön anslagna Kungsgården Noret. (Sta!s.-Utsk:s Uti. N:o 185.) S. A. K. Uti nådig Proposition den 24 nästlidne Februari, har E. K. Maj:t behagat meddela Rikets Ständer, att sedan Rådstufvurätten i Fahlun medelst utslag den 12 April 1858 föreskrifvit, att af den åt Landshöfdingen i Stora Kopparbergs län på lön anslagna kungsgården Noret borde, jemlikt Kongl. Förordningen den 20 November 1845, angående afstående af jord eller lägenhet för allmänt behof, till Gefle-Dala jernvägs-aktiebolag afträdas så stor jordrymd, som vore för jernvägsanläggningen erforderlig, samt lösningssumman för den exproprierade jorden, utgörande tillsammans Bih. till R. St. Skrifvelse N:o i5S. Ålla tunnland 22,3ff kappland, blifvit i behörig ordning bestämd alt utgå med 8,802 R:dr 18 öre R:ml, så bade Landshöfdingen i nämnde län, Olof af Geijerstam, uti en till E. K.
Januarii, un^ der N:o 66, afgifna och, den 8 dennes e. rn.,' på bordet lagda Memorial, innefattande Utlåtande öfver Konungens Nådiga Proposition, angående föiändrad redaction af 63 §. Regerings-Formen, blef högstberörde Propo. sition, till den behandling 81 §. RegeringsFormen föreskrifver, af Ridderskapet och Adeln godkänd. S. D. Föredrogs å nyo ConstitutionsUtskottets, den 10 dennes, under N.o 67; aflåtna och, den 11 derpåföljde e. rn., på bordet lagda Memorial, i anledning af återremisser å Utskottets, uti Memorial N:o 51, förut meddelade förslag till ändringar i Tryckfrihets-Förordningen; i sammanhang hvarmed äfven å nyo upplästes Hedervärda BondeStåndets, den 15 dennes, aflåtna och, den 17 derpåföljde e. m., på bordet lagda Protocolls-Utdrag, innefattande inbjudning till Pröt.-ZJtdrag den Vi Februarii 1830. 813 de öfrige Riks-Stånden, att instämma i BondeStåndets, i afseende å detta ämne , vidtagna beslut; men Ridderskapet och Adeln fann icke skäl antaga berörda inbjudning, utan beslöt att, under förblifvande vid sina i ämnet redan fattade beslut, anmoda Constitutions-Utskottet att med målet vidare förfara, på sätt 56 §. Regerings-Formen föreskrifver. S. D.
Detta är en rättighet, hvarpå de göra anspråk, såsom en consequence af det förtrqende de erhållit; och såsom en följd af de allmänna föreskrifterne, enligt hvilka det blott är Bevillningsutskottet förelagdt, att först inkomma med Förslag till grunder för deras vidare arbeten. Det antyder emedlertid redan ett utomordentligt Starstillstånd, att frågor om upprättandet af Statshushållningssysteme och Financeplaner hos Riksens Ständer förekomma. Utskottens inrättning och föremål, enligt RegeringsFormen, visa tydligen, att sådane egentligen icke ingått bland påräknade arbetsämnen: också är ingenting mera ingripande i alla credittörhållanden, än just desse periodiskt återkommande allmänna frågor om stora planer 9a Den 7 April /. m. till förändring i det befintlige Stafsekonomiska tillståndet; och den bästa Financephn på denna väg, skulle äfven derföre, efter min tanke vara den, sorn kotnme att upprättas en gång för alla; den nemligen, i följd hvaraf Statsmagternas inflytande i dessa ämnen , derefter inskränKtes till en blott återhållande och controllerande verksamhet; dess starkare i samma tnon som området för denna verkan med skarpt uppdragne linier bestämdes. Huru skall penningen kunna verka med den stadighet och det förtroende som erfordras för samhällets nytta, under det att Riksens Ständer öfverlägga om den skall vara värd mer eller mindre, j förhållande till det mynt som den ©friga verb den erkänner, efter en gemensam mätningsgrund? och om. dessa penningar, omedelbar!^ gen för tillfället skapade eller tillintetgjorde, skola finnas till större eller mindre myckenhet? huru skola medborgare erhålla förlag till industrieusa företag, af andre medborgare, näs förläggaren är osäker, om icke de grunder hvarpå företaget bygges, undanryckes af ett förändradt Statshushållningssysteme? blotta föreställningen om förändringar uti allmänna Finaoeeoch Hushåilningsplaner, kunna på detta sätt vara nog, att alstra planlöshet i näringsföretagen och gifva misstroende tili dem pila. Ali Financeoch Statshushållnings reglering, genom allmän inverkan, bör derföre, efter min tanke, egentligen stadna vid undanSÖdjandet af hinder, samt att skaffa säkerhet. Den 7 April f. tu'.
De 4*4 Den 14 Augusti j, m. skäl sorn afråda bifall härtill, äro så omständligt och väl utförda uti Kongl. Maj:ts nyss upplästa yttrande, då Han , vid en föregående Riksdag, vägrade Sin sanction å ett dylikt förslag, att jag anser öfverflödigt, att något tillägga. Således hemställer jag, att Betänkandet måtte afelås. Jag har hört, att PresteStåndet redan så gjort, och anhåller, att ProtocollsUtdraget derom , måtte, ifall det ankommit, få uppläsas. Härefter upplästes PresteStåndets ProtoCollsUtdrag af den 5 dennes, hvaraf inhämtades, att LagUtskottets ifrågavarande Utlåtande blifvit af PresteSråndet afslaget. Grefve Spens, Carl Gu/la}: Vid förevaran de Betänkande, skall jag anhålla att få göra några anmärkningar, så i afseende på formen och saken, som sluteligen sjelfva redactionen af den föreslsgne §:n. 1 afseende på formen, förekommer att LagUtskottets första Betänkande innehöll ett förslag till ändring i GiftermålsBalken. Dervid gjordes anmärkningar, att den ej kunde ändras, utan i sammanhang med förändringar på andra ställen i Lagen. Det torde således förtjena en närmare pröfning, huruvida den del af Betänkandet, som angår de nya förslagen till ändring, hvarmed Utskottet inkommit, icke år blott första gången före, i stället för att den andra delen är andra gången föreOm så är, hvilket jag tror, anser jag, att frågan om förändring i MissgerningsBalktn kan återremitteras, men att den andra, Den 14 Augusti f, m. 425 rörande GiftermålsBalken, kan afslås, eller med förändringar antagas. Jag har dock blott velat väcka fråga härom, om Ridderskapet och Adeln ej skulle bifalla den delade återreniisseri., anhåller jag åtminstone, att hvardera ämnet inätte särskildt företagas till pröfning. Hvad sjelfva ssken angår, instämmer jag med Herr Cederborg, att här äro tvenne olika ämnen.
Jag finner ganska väl, alt den ledamot, som har visat en sådan ifver att få det Kgl. förslaget till representationens ombildning under bordet, föreställer sig att R. o. Ad. skall instämma i hans tanke. Jag föreställer mig att den värde ledamoten icke gerna kan önska remiss af en motion, som möjligen kunde hafva till följd ett sådant tillfälle till sakernes närmare öfvervägande, som Frih. Tersmeden med sin framställning åsyftat; men den värde ledamoten har Deri 11 December. 117 äfven medgifvit, alt det icke kan vara någon emot, som önskar fäderneslandets väl, att noga må öfvervägäs livad som för detsamma må vara bäst och nyttigast; och detta tror jag bäst befrämjes, örn man så litet som möjligt tager sin tillflygt till öfverraskningar. Hr von Hartmansdorff: En värd talare har yttrat, att enär ilen fråga, som Frih. Tersmeden väckt, vore en allmän fråga, så borde bon ock till Utskott remitteras: denna fråga angår likväl intet annat än litlen, när det hvilande förslaget skall till pröfning företagas. Om frågan ronde tiden skall bli föremål för remiss, sä kan, eller bör, II. o. Ad. med lika skäl till Coust. Utsk. hänvisa frågan om samma förslags företagande efter 3:ne dagar som efter 3:ne år. Derest R. o. Äd. skulle besluta remiss till Const. Utsk. ronde förslagets föredragning om Tisdag, månne Utsk. icke torde göra, såsom jag förra gången yttrade om Banko-Utsk., skratta deråt; (y skillnaden är endast, att det är flere dagar som förflyta innan det 3:dje äret härefter inträffar än intill dess nästa vecka inträder. Gr. Ankarsvärd har fästat sig vid det af mig begagnade uttrycket: ”första g ungendetta ord är ingalunda af mig påhittad!, ulan står tydligen att läsa i 49 § 1 mom. Rifcsd.Ordn. der det heter: ”Hvar oell en allmän fråga, som första gången i något
För att blifva representerande ibland Prest Ståndet fordras, utom innehafvande Embete, manga prof innan man dertill kan antagas, och hos Bonde Ståndet fordras, utom ägande rätt endast till Krono skatte jord, äfven den egenskapen, att aldrig hafva haft någon offentlig tjeristbefattiung. Borgare-Ståndet ensamt skulle genom det föreslagna frihets-systemet, hädanefter blifva satt i nödvändighet, att utan urskillning af mer-eller mindre dugliga subjecter ibland sig emottaga hvilket! som heldst sig dertill behagade anmäla, som alltså med detta Stånd genast skit'le dela alla deras genom flit och mödor samlade och gjorda vackra inrättningar till understöd för sådana dess egna Medlemmar, sorn dertill äro lagligen berättigade; som skulle deltaga uti och snart ensamme styra Städernas Oeconomiska angelägenheter, välja och tillsätta deras Magistrats-pei söner och öfriga Tjenstemän samt innan kort tid äfven blifva deras Piksdags Representanter. Och hvad är det, som till förekommande af sådana oredor Borgare-Ståndet nu fordrar att bibehålla? Endast det regleinentariska , som föteskrifver sättet och lärotiden för att blifva en närande Medborgare, så att detta Samfund också hädanefter måtte komma att utgöras af i sina yrken kunniga och i sin lefnad välfräjdäde personer, 'och har det väl funnits eller finnes det ännu någon Svensk man, som är hindrad att härtill dana sig? Borgare-Ståndets p i i vi 1 eg i er äro icke personliga. Detta Stånds -Ledamöter förvärfva sin 1500 Den 17 Juli. ej afundsvärda rättighet, med arbete och moda ifrån deras första ungdomstid, och när denna rättighet är vunnen, måste dock dess innehafvares hela framtida utkomst vara grundad på en stadig omtanka och arbetsflit.
Jag anser de Medborgares rått, som nu få vidkännas af DiscontFörvaltningen, mer eller mindre förorsakade förluster, påkalla ali den ansvarighet, hvartill Reglementens och BolagsReglors öfverträdande kan föranleda; och ingen skall med mera nöje än jag emottaga en grundad öfverbevisning, att Götha Canal DiscontDirection, vid det ifrågavarande Lånebiträdet till Canalarbetet, som nu väcker en betydlig brist i tillgångarne, iakttagit hvad Reglementen och Författningar i d nna del stadga, och då jag genom mitt yrkande af laglig undersökning och ansvarighet, å ena sidan, åsyftar tillfredsställandet af rättvisans kraf för e» bedragen Allmänhet; önskar jag ät Directionen härigenom lemna tillfälle, att på ett för sig tillfredsställande sätt upplysa den stora del af Allmänheten, 6om troligen i denna Den 1 7 Martiin t. tn. del hyser samma begrepp om saken, som jag. Med Ut-kottet instämmer jag gerna deri, att alla Assignationer på ett eller ann t sätt må genast inlösas; men de häitil! för skjöfde medel endast anses, såsom ett Föiskotts-bidiag till Massorna, som för dessa Assii'<iäf 0« ners godtgörande bör häfta, lkasöm lör c’?ss öfriga skulder.
Sådan fruktår jag för att opinionen skulle blifva, i händelse vi underkänna StatsUtskrs förslag; och endast af denna orsak, och således icke i följd af någon hos mig inneboende lust att accriminera de förvaltande verken, hvilka jag för litet känner, för alt kunna göra det, är det, som jag tillstyrker bifall till Utsk:s hemställan. Likväl har jag fästat mig vid en och annan sak, som icke visat prof på hushållning bos de förvaltande verken; men om äfven den föreslagna skrifvelsen från R. St. kommer att afgå, är det derför icke sagdt, att densamma kommeatt föranleda hvad man kallar en skrapa från K. M.; ty det är ju möjligt att K. M. i detta, som i många andra fall, finner att R. St. haft orätt, och då är det ju ingen fara för de förvaltande verken. Jag anser derföre vara bäst att låta bero vid hvad StatsUtsk. tillstyrk t. Hr Lefre'nf Att dömma utaf Gr. Horns sednaste anförande, lärer Hr Grefven så fattat min framställning, som skulle jag hafva erkänt, att malversationer blifvit begångna af Sveriges förvaltande veik. Oin mina ord hafva fallit sig så, ber jag att få återtaga dem, emedan jag aldrig haft skäl att säga sådant, och således icke heller kan tro, att de ordalag jag begagnat, för att uttrycka min mening, varit sådana, att den kunnat förstås så som Gr. Horn uppfattat densamma. Jag har nemi. sagt, att vi kunna jemföra oss med hvilket land som helst, och att vi ligga framför andra länder i fråga om noggrannhet vid redovisningen, så väl som i sparsamhet och hushållning. Vi åstadkomma företag med så små summor i jemförelse med hvad som erfordras i andra länder, att vi hafva den glädjen att icke tala om det för utländningar af fruktan för att taxeras för osanningar. Jag skulle kunna bevisa, att de flesta företag kosta mindre hos oss än i andra länder, icke blott derför att dagsverken och materialier äro mindre dyra, utan på det hela taget. Jag hvarken afeller tillstyrker hvad Utsk. här behagat
Under åberopande af de skäl, som grundlagt Kongl. Maj:ts i förevarande ämne framställde förslag, hafva åtskilliga ledamöter utaf Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet hemställt, dels att de af hemman nu utgående mångfaldiga persedelräntor måtte förvandlas antingen till spanmul och smör, eller ock till dessa tvänne artiklar, jemte dagsverken och jern eller ock till två å tre för orterna mest vanliga artiklar. Vidare är inom begge förenämnde Riks-stånd föreslaget, att, med undantag af de hufvudskliga räntepersedlarne: spanmål, smör och drängedagsverken, hvilka borde utgå i enlighet med nu gällande grunder, alla öfriga, under ordinarie räntan inbegripna persedlar, måtte förvandlas i penningar samt derefter i all framtid med visst bestämdt belopp kontant utgöras. Åf en ledamot utaf Preste-ståndet är slutligen förslag framstäldt, att, Rikets Ständer ville i un derdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Maj:t, sedan ej mindre räntegifvare och föreståndare för allmänna inrättningar och stiftelser, än vederbörande embetsverk blifvit öfver skatteförenklingsförslaget i allmänhet hörde, för Rikets Ständer framlägga ett nytt förslag till de mindre räntepersedlarnes förvandling i några få, efter lithtill Ii. St. Prot. 1847 och 1848. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 57 Höft. 2 10 Slats-Ulskoltets Utlåtande, N:o 312. lokalförhållanden bestämda, med rättighet för räntegifvarne att dem med penningar lösa efter ett, hvart 10:de år, enligt gångbara priser, åsatt värde. De anmärkningar, hvilka sålunda emot Utskottets förslag, angående persedelräntornas förvandling till en för alltid bestämd penningeränta, hos Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet förekommit, hafva till sina hufvudsakliga delar jemväl blifvit vid den Kongl. Propositionens rörande skatteväsendet föredragning till remiss hos bemälde tvänne Riks-stånd framställda och sålunda redan tillförene af Utskottet tagna i öfvervägande.
M:t täcktes vidtaga den reglering med de till EmbetsVerken upplåtne lägenheter, att, genom en jemnare fördelning, hvart och ett af dessa må blifva ändamålsenligt inlogeradt samt att, genom deras förläggande i samma lägenheter, så myckel som möjligt, en lämplig local må vinnas för ÖfverStålhållareEmbetct, till besparande af den utgift StatsVerket nu i berörde hänseende får vidkännas. Vidkommande åter dispositionen af de lägenheter, sorn i Kronans blott till en del för allmänna behof begagnade byggnader, så bär sorn i Landsorterna, kunna finnas umbär-liga, anser Utskottet, lika med hvad K. KamroarCollegium och StatsContoret i nfgifvit underd. Utlåtande härom yttrat, det vara mindre lämpligt att upplåta de öfverblifvande lägenheterna mot hyra, enär den i allt fall ringa inkomsten icke svarar mot de med ett sådant upplåtande förenade olägenheter och vådor, men tror deremot R. St:r böra i underdthet anhålla: det K. M:t täcktes, i möjligaste mån, så reglera begagnandet af Kronans byggnader, att de öfverblif - Bctänkanden, ]V:o 3o5. 5ag vande lägenheterna ina finnas i en egendom, hvilken derefter må hel och hållen, efter som K. M:t pröfvar lämpligast, försäljas eller mot hyra upplåtas. I afseende på verkställigheten af de i senare tider företagne allmänna byggnadsarbeten, har Utskottet fästat sin uppmärksamhet dervid, dels att kostnadsförslagen varit alltför opålitliga, dels ock att de uppförde byggnaderne snart befunnits bristfälliga och behöfvande betydliga reparationer. Så väl häraf sorn med fästadt afseende å det resultat som varit en följd af den utaf R.
Uppläst hos Mös, och Adelli d. ro Uua. Prest-Ständct d. rS - ^ Porgare-Ständct d, rö - s Boiide-Stänöet d. rs , s Gtsrmägtigste 2lllern<!di9ste LsuUng! ^a Riksens Ständer bland de fräM »örandetiP 5 5 1äW - -484 Den 10 Augustt. lampningen af 1810 äcö Bewillnings-Författning,' sem genom Eders Kongl. Martts dkädiga Skrifvelse af den r8 sistledne April blifwit dem meddelade, fästat stn uppmärksamhet a den wid Taxeringarne gjorde stridiga tillämpning af BewillningsFörfatkningens 2 Art. 2 Mom. angående den deri stadgade Noufrivets-afgisleas erläggande, haswa de wal funnit anledningen till denna afaifcs urtagande af Säterier, Raoch Rörs-Henrman wara hämtad derifrån, att Säterier äga Hemmantal, vch art te fran terörde onus ej blifwit uttryckeligen undantaane; men alldenstund Säterier alltid haft deras egen benämning, afffiljd frän Frälse, och Krono, Hemman, och något uttrvckeligt Åliggande rörande dem icke ar utfatt, samt andre Hemman och Lägenheter jemte Boställen finnas, hwilka någon Roteringsskvldighet wid Indelnings, Wcrkets upprättande ej blifwit underkastade, och a hwilka sednare, det omförmaldte stadgandet alitsa endast Haft afseende; Fördenskull och emedan Roteftihels-afgifkens erläggande af Säterier ingalunda är utfäst eller kan hänföras under de Concesfioner, hwartill Säteriägare ar 1809 sig begifwit, hwadan ock i de fleste Örter af Riket någon fraga om denna asgifts erläggande af Säteri icke uppstått eller blifwit alagd; Tv anse Riksens Ständer tydeligen deraf följa, att en sadan icke eller bordt aga rum. och alt densamma der den blifwit gullden, derföre bör dej; ägare återställasHwilket beslut Riksens Stander fä C> ? der Kongl. Maj:t i underdånighet tillkännagifwa.
Om Strandsittares rättighet att med Fiskbålar föra varor gmellan inrikes arter *5* Den 19 No rem ber f. m. och Dånska kusten; och rörande nedsättning af Tullen å utgående Tjära och Beck. Banco-Utskottets: Angående anordning af Herrar Banco-Fullmägliges så kallade dispositions-niedel; rörande den för Bankens räkning verkställde påbyggnad å dess så kallade Arclnvi-dms , jemte bebyggande i sammanhang dermed af den angränsande Kiiselska Tomten; 0111 decharge för Herrar Banco-Fullmägtige i afseende på deras efter sista Riksdag öfver Banco - Verket förde Styrelse; i anledning af gjorde 'anmärkningar vid Utskottets Betänkande angående skedd inhibition af den emot Rådmannen i Carlstad Kellander anställde Lagsökning för en till Kongl. Majrts Befallningshafvande från Banken afsänd Odlings-Låne-andel; angående förlängning af tiden för återlösen af i Banken pantsatt Guld och Silfver; rörande de för inlösen af förslitne smärre Banko Sedlar antagne grunder; om uppskof med återbetalning af ett från BancoDiscont-Verket år 181S utgifvit Lån; angående förhöjning uti en Andre Kamereraren i Läne-Bnnken från äldre tider tillagd Gratification ; om trycknings-kostnaden för Tabellerne öfver Banco-Verkets ställning; och i anledning af förrättad Revision öfver f. d. Riks-Discont-Verkets utredning och räkenskaper för år 1832. Den nj November f, m, 553 Lag-Utskottets: ingående Gäldenärs skyldighet, att siu skuld med arbete aftjena; öfver Riksens Stängers Justitia^ Ombudsmans berättelse för deri sedan sista Riksmöte förflutna tid; /nn förändrad prEescriplions tid för Kronan, i afseende på anmärkningskiaf emot särskildta personer och redogörare; angående tiden för bevakande af mål, som i llofRätlen öfver Skåne och Blekinge göras anhang i ge, eiler derifrån till Kongl. Maj:t i underdånighet fullföljas; rörande ändring i 5 § af 40 Cap. Missgärnings
Från Hogv. PrcstcStåmlet. S. D Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets Memorial N:o 112 angående beräkningen af StatsVerkets inkomster till nästa Riksdag, pröfvade PresfeStåndet skäligt, att bifalla, ej mindre hvad Utskottet i öfrigt hemställt, än äfven de af Utskottet gjorde förbehåll, att framdeles afgifva särskildta utlåtanden, rörande åtskilliga uti samma Memorial omförmäldte ämnen. S. D. Nedanskrefne på bordet hvilande Betänkanden föredrogos å nyo och bi föl 1 os nemi; • Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets N:o 27, i anledning af gjord hemställan, att vid förändringar uti oeconomiska Författningar verkställigheten ej mätte för mycket påskyndas. N:o 28. angående anläggande af en Köping i Fryxände Socken af Vermlands Län. N:j 2), angående regleringen af den till Lunds Akademi-Stat anslagne Spannmål, N:o 30 angående yrkadt förbud för Bergmästare, att utfärda oeconomjska författningar, Bihang till R. S. N:o 31, angående öfverklagad underlåtenhet af sådana skyldigheters fullgörande, som in« nehafvare af Bergsmans hemman åligga, N:o 32, om indragning till besparing i Riks* Staten af Tjenster och Ämbeten, N:o 33, om yrkad lindring i Krono-Bref bäringen, N:o 34, om åtgärders vidtagande till förekommande af stegring i tjenstehjonslöner. S. D. Återremitterades StatsUtskottets utlåtande N:o 78, om vilkoren»för Wadstena Klosterkyrkas öfverlemnande till Stadsoch Lands-församlingarne derstädes; samt Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottets N:o 5a, i vackt fråga om skyldigheten att in Natura leverera Hö och Halm till Kongl. Hofstallet. S. D. e. m. Föredrogos å nyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden.
O, detta var allt så sant och så präktigt yttradt! Orden brände och lyste som med eldskrift i fru Elias sinne. Just detta, att man hade högre mål att sträfva till än att » konkurrera med kockar och kokerskor », » att man förnedrade sig genom att göra magen till den Moloch, åt hvilken man offrade alla stora verkliga intressen i lifvet, då man nöjde sig med att som mannens hushållerska gå upp i idel mattankar ». Damerna blefvo allt mer och mer upphetsade. De öfverröstade hvarandra. En ny gäst anmäldes, en fru af medelålder, hvilket man såg af hennes ståtliga och vördiga yttre mer än af de nästan ungdomligt friska anletsdragen. Hon satte sig genast in i samtalet, vän eller bekant som hon var med de flesta i sällskapet. » Nej, vet ni hvad, » sade hon, » ni äro på farliga afvägar. Högre m å l! Jo jag tackar j a g! Ett högre mål än att vinna eller behålla sin man, son eller vän åt hem, barn och samhälle kan man väl ej gärna tänka sig. Prosaiskt! Simpel uppfattning? Ah, jag vet inte det! Om jag ser och vet, att min man är svag för god, väl lagad mat — det äro alla män för öfrigt — hvarför skulle jag inte då med alla mig till buds stående medel söka att förskaffa honom sådan. Ä r icke detta, för att ta tillfället i akt och vitsa litet, ett i dubbel bemärkelse godt » mål » att lefva för? Ser ni, innan mannen gifter sig, under den ljufva förälskelsetiden styres han af den lilla bevingade gud Amor. Med piltens bindel för ögonen tycker han, att vidbränd ölost är nektar och stufvadt hvad som helst ambrosia. Men sedan en man kommit öfver smekmånaden och slagit sig till ro i sitt eget hem, tappar Amor af någon outgrundlig anledning vingarne. I bästa fall kvardröjer han inom hemmet som en liten vinglös god genius. Det kan också hända, att om han kvarstannar, så förvandlas han till en liten den allra värsta sortens köksgris 1 Men jag kan berätta, att af lille köksgrisen kan åter uppstå en god hemmets genius, om hustrun bara är klok och inte skyr något medel för att nå det målet.