Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
(i förebrående ton). J ska’ åter ut i natt, hör jag? Haraldson (tvärt). Ja, jag har göromål, som ännu i natt måste uträttas. Erika. Af hvilken beskaffenhet edra göromål än må vara, så borden J båda, uti den upproriska väderleken, som i afton är våldsammare än vanligt, finna en högre makts misshag, med hvad J nu ämna företa’ er. Haraldson. Bry er inte om väderleken eller våra företag, mamsell Erika jag tänker inte ställa mina göromål under er granskning Sköt ni hushållet och flickan, så att hon en dag, kan bli far sin, både till glädje och nytta, och skäm inte bort henne, med några högmodiga ord och åthäfvor. Birger. Håll far! Ni har ingenting att beklaga er öfver mamsell Erikas sätt att behandla vår Gabriela. Jag är öfvertygad, att hon rätt uppfyller den pligt, hon, i afseende på flickan, åtagit sig. Erika (med värdighet till Haraldson). Edra ord, Haraldson, kunna inte såra mig. Otaliga gånger före, och i, eder hustrus dödsstund, lofvade jag, att, utan afseende å ert uppförande, blifva en mor för hennes dotter och detta löfte, tänker jag äfven, med himlens bistånd, samvetsgrant uppfylla. Gifve Gud! att ni sjelf, en dag, lika så väl kunde ansvara för edra egna gerningar, som jag för mina då skulle ni undvika, att kanske en gång, bäfva för följderna, af eder egen lefnad. Haraldson (afsides). Det finns någonting hos den der qvinnan, som jag på engång hatar och fruktar. (högt, inställsamt.) Ni är alltid så sträng i edra yttranden, Mamsell Erika, ... och det gör mig ibland het och häftig. – Men vi talade om Gabriella ... det är en rar flicka, skulle jag tro, för att inte vara mer än tio år gammal jag tviflar på att maken så lätt står att finna. Jag ville önska att min hustru fått lefva. Det skulle gjort henne godt i själen, att se det der barnet växa upp, och tröstat henne för många ledsamheter. Erika. Jag tror tvertom.
Mäskvärmare, i hvilken mäsken genom den från pannan utgående ångan uppvärmes, må vara af hvad form eller ämne som helst, men icke innehålla mer än ± utöfver pannans rymd, eller inrättas för åstadkommande af någon rektifikation, med mindre den uppeifves såsom rektiflkations-apparat. Med rektifkations-apparat förstås den del af bränvinsbrännings-redskap, hvarigenom större eller mindre del af produktens vattenhalt afskiljes under sjelfva bränningen, det må vara klarkula, lalriks-apparat etfér hvilken annan inrättning sora helst och utgöra serskildt redskap eller inneslutas i den öfriga. Redskapen delas i 5 klasser: i.sta klassen: enkel redskap, hvars produkt, för att blifva bränvin, mäste omkokas i samma elier dylik panna. 2 klassen: enkel redskap med mäskvärmare. 3 klassen: dito med rektifkations-apparat. 4 klassen: -dito med både mäskvärmare och rektifkations-apparat. 5 klassen, innefattande dubbla pisloriska apparater eller andra sammansättningar, som ej kunna hänföras till någon af de föregående 4 klasserna. Bränvinspanna må drifvas genom eldens verkan omedelbart på pannan eller medelbart genom vattenånga från serskilt panna, sorn antingen omgifver den förra eller är ställd utom densamma. Försegling af pannor eller deras aflemnande under allmän vård skalf ske för den tid, då bränning ej får utöfvas. 1835 års förordning kommer, äfven i afseende på bevillnings-afgifterna, att gälla till 18 4 1 års slut. Beskattningen utgår endast efter pannerymden, enligt serskild progressiv tariff, beräknad för 6 månaders bränning, och med åtskillnad emellan tillverkning med eld och med ånga. Panneryinds-af^ilten utgöres i 5 klasser: l:a klassens pannor ifrån 10 k:r med eld 2 r.dr 24 sk., med ånga 3 r:dr 36 sk., till 90 k:r med eld 180 r:dr, med anea 2 240 — —- För pannor under 10 k:r betalas efter 12 sk. kannan af rymden.
Jag får härmedelst vördsammeligen anmäla, att jag ej kan Den 26 Februari. 397 emottaga det mig af Hrr Electorer uppdragna företroende, att vara ledamot af Const.Utsk. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., som härefter tillkännagaf, att Frih. von Kraemer, Rob. Fredr., såsom ledamot af StatsUtsk., och Frih. Oxenstjerna, Carl, såsom ledamot af Bevilln.Utsi;., begärt och erhållit 3:ne veckors ledighet, räknad från nästa Fredag, anmodade Hrr Electorer att i deras nästa sammanträde utse en ledamot af Const.Utsk. i följd af Hr Ribens afsägelse, samt ledamöter till tjenstgöring i Statsoch Bevilln.Utskm, under den ledighetstid, som blifvit Frih:ne von Kraemer och Oxenstjerna beviljad. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Under riksdagarne åren 1828, 1829 och 1830, samt 1834 och 1835 anställde StatsUtsk. revision af statsverket, men icke under riksdagen 1840 och 1841. Då innevar. riksmöte varit ämnadt att räcka endast en kortare tid än de föreg:de, och man nu äfven har all möjlig anledn. att förmoda, ali detsamma ej kan komma att blifva särdeles långva rigt, så har StatsUtsk. icke ansett sig höra ingå i något så beskaffadt revisionsarbete i afseende på statsverkets räkenskaper, utan endast tagit deraf den kännedom, som varit nödvändig för att kunna behandla de mål, som varit till Utsk:s åtgärd remitterade; och om R. St. icke bestämdt ålägga StatsUtsk. alt verkställa berörde revision, förmodar jag att Utsk. icke eller densamma företager. I sådan händelse, och då den sednaste statsrevisionen för sig gick år 1S43, inträffar liden för den nästblifvande i September månad d. å., och för den näst derpå följande, i samma månad år 1S47.
Acker och Protocoller i Rewisionsmal, de förre Fem, de sednare Nio Skiliingar arket §. 7- Longl. Maj:ts scb Rikets Collegier, Förwalcmngen af Sjö-Ärcnderne, CanceUieGtyrelsen, Hsf-Lanccllers-Emberet, Seraphimer (OrdensGillet, Directionen öfwer Allmänna Magazins - Inrättningen, GjöAtzecurance löfwer-Rätten famt alla andre af Longi. Maj.c tillförordnade Directioner och Lommircecr. Ansökningar, Beswär och Förklaringar, som ei angar någon Rättegångssak, i hwilket fall föregående §. bör lända till efterrättelse, hwart ark Sex Skiliingar. Bilagor, hwardera Tre Skiliingar. Attester och Utdrag ur Diarier, Jordcböcker, Räkenskaper och andre Handlingar, Fem Skillin§ar arket. Rekommendationer, Promoterialer, Mandatorialer m. m., Nio Skiliingar arket. Förmedlingsbref, som i Kammar-Collegio bcwlljas, antingen de utfärdas genom Bref eller Utslag, för hwart helt Hemman Tjugufyra Skillingar, och sä i proportion för de mindre, dock ej under Sex Skiliingar för Hcmmansdelcn. Algieriska Sjöpass, TjuZufpra Skillingar. Fri - Den >8 Augusti. -9Z? Fribref och Authorisationer pa Tullfri Spannemal, Tolf Skillingar; de derom afgifnc Förbindelser, Sex Skillingar; Skattewarderingar, Städjorälts-Undersökningar och Bewis öfwer deponerad Städjoskilling, Sex Skillingar. Utsiag och Resolutioner samt Liquidativncr öf, wer Kronofordringar, Tolf Skillingar arket.
Jag ber att få instämma uti Hr v. Troils yttrande, och dä jag är öfvertygad, att denna fråga är i den allmänna opinionen stadgad, är jag äfven öfvertygad att den får den framgång jag pä det lifligaste öuskar, och som K. M. i den Nåd. Proposm afsett. Den 18 Juni. 403 Hr Estenberg: Jag mäste bekänna, att jag sjelf sväfvar i ovisshet, huruvida min propos. är öfverensstämmande med Grundlagen eller ej. Derföre har jag gjort mig underrättad hos personer, som äro hemmastadda i Grundlagen, och som jag är öfvertygad, att äfven Hr Gr. o. Landtm, i denna del ingalunda anser detta såsom stridande mot Grundlagen, så har jag tagit mig friheten föreslå det, som jag nämnt. Eör öfrigt då jag hört dem, som ifra mot mitt förslag, yttra, att den allmänna opinionen skulle redan till den grad vara bestämd i denna fråga, att en grundlig diskussion skulle vara öfverflödig, så måste jag säga, att jag ej tror, det förhållandet är sådant. Jag tror nemi., att opinionen är så vacklande och obestämd, att den mycket väl behöfver stödjas för att blifva stadgad. Då frågan icke rör något mer eller mindre, än om den Svenska Statsreligionen skall blifva beståndande eller icke, så anser jag, mine Hrr, att yrkandet på en fullkomligt grundlig diskussion, är stödd på en klar upfattning af den Kongl. Proposm och dess bilagor. Vi måste medgifva, att ingen af alla dem, som förut så varmt och lifligt yttrat sig för religions-friheten, nu är närv:de. För deras skull böra vi låta dem vara närv:de då frågan remitteras, och derföre anhåller jag fortfarande om upskof. Hr Gr. o. Landtm, yttrade nu: Med anledn. af Hr Estenbergs sista yttrande får jag tillkännagifva, att Hr Estenberg i dag på f. m. tillfrågade mig om de utvägar Grundlagen medgaf för att få frågan upskjuten.
Jag anser att frågan om återremiss af denna punkt egentligen har sin grund uti ett mindre tydligen uppstäldt räsonnemang af StatsUtsk. Jag hoppas nemi. att StatsUtsk., då fråga blir om lands-statens lönereglering, äfven kommer att yttra sig om länsnotarierne; men då Utsk. här sagt, att frågan om lands-statens lönereglering hufvudsakligen slår i sammanhang med frågan om uppbörden och dess redovisning, så kan förenämnda fråga möjligen komma att af StatsUtsk. behandlas, utan att fråga om länsnotarierne dervid uppstår; ty länsnotarierne hafva med uppbörden och dess redovisning ingenting alt skaffa. Det är på grund häraf, som jag anhåller om återremiss af denna punkt, med anhållan alt StatsUtsk. måtte behandla frågan om länsnotarien uppförande på stat, oberoende af landsstats lönereglerings-frågan i öfrigt, samt utan att ställa den i förening med skattejemknings-frågan. Hr von Rosen: Jag tror mig ej behöfva tala om vigten af länsnotarien tillsättande med lön på stat. Vid 2:ne fö reg:de riksdagar har jag gjort det, och efter ökad erfarenhet kan jag ej annat, än ytterligare vitsorda behofvet af dem; men då jag bilrädl StatsUtsk. i detta betänk., hade jag trott, att denna fråga stod i så nära sammanhang med den öfriga delen af lands-statens organisation, att jag trodde, det Utsk. skulle kunna befatta sig med denna särskilda fråga på samma gång, som det behandlade den nyss omnämnda mera omfattande frågan. Den (ankan gjorde sig i allmänhet gällande inom Utsk., alt man ej borde afsöndra någon viss del af den K. proposm, utan behandla den i sin helhet. — Skulle det likväl här väcka någon oro, för alt frågan ej kommer före, eller att StatsUtsk. skulle slumpa öfver den, i fall det andra ej ginge igenom; så har jag ingenting emot återremiss ifall StatsUtsk. anses höra särskildt behandla denna fråga.
Skulle sådan tvist yppa sig i sammanhang med frågan om skadeståndets bestämmande, må den ej uppehålla slut i denna fråga, utan varde hän vist till särskildt utförande; och ege förty Rätten, der så erfordras, vid val af nämnd, göra förslag i de tvistandes ställe, på sätt i § 5 sagdt är. Har egare underlåtit att hos Rätten, såsom § 2 bjuder, i ändamål af instämning uppgifva den, som i anseende till nyttjanderätt med honom del i saken häfver; vare egaren skyldig att, efter Rättens bepröfvande, hålla sådan medpart skadeslös. Stockholm den 9 Oktober 1863. Rättelser i Lag-Utskottets Memorial N:o 70. Sid. 8 rad. 16 nedifr. står: voteringsproposition^1 — läs: voteringspropositioner 14 qk n v » 11 ii ii „ „ * 12 , „ 33 — „ 35 „ 11 „ 15 „ „ förslag, kunna vördsamt„ förslag, vördsamt STOCKHOLM, TRYCKT HOS ISAAC MARCHS, 1863. Lag-Utskottets Betänkande AT:o 12 \ >V:o 93 Ank. till Exp.-Utsk. den 15 Okt. 1863, kl. 10 f. m Betänkande, i anledning af motion om ändring af 2 och 5 .§.§ i 3 Kap. Kyrkolagen. Nyssnämnda 2 § lyder sålanda: “Alle, fullkomligen til verlden födde, och lefvande barn, skola af thoras föräldrar, åtminstone inom tliet ottonde dygnet, til then helige döpelsen befordras. Försummar någon thet af vårdslösheet, så skal tliensamma antingen med kyrckioplickt af Consistorio beläggas, eller i thess ställe gifva något anseuligit. til kyrckan och t.he fattige'1. 3 § innehåller följande stadgande: “Thet heliga dopet, skall alltijd värdeligen och gudeligen förrättas i kyrkan, när icko nödfall, eller audre skiälige orsaker äro, som fordra att barnet skall döpas hemina11.
Till en lilljan ber jag få fästa uppmärksamheten derpå att då det i början if 5:te § står: ”har någon muntligen etc till uppror uppnanat” så ligger deruti en tillräcklig ledning för domaren att efter ntggrann undersökning pröfva huruvida den som verkställt uppmaningei verkligen gjort det i sådana termer att de kunnat föranleda till uppror. Således äfven med bibehållande af nuvande texten, kan (ht af Hr von Hohenhausen åsyftade ändamål vinnas. Hvad åter beträfar den af Frih. Palmstjerna påyrkade redaktionsförändring i Gfle §:n, så tror jag, att den gjorda anmärkn:n förfaller då man uppmärksamt genomläser det sista mom. af samma §, der det heter: ”är ej civilmyndighet tillstädes, och kan ej dess ankomst afbidas, då ega på stälbt varande högste militärbefälhafvare så förfara, som för civilmynligheten nu stadgadt är”. Utaf detta mom. törde man tydligen kunni inse att om sedan upproret en gång blifvit stilladt och civilmynligheten aflägsnat sig, en Den 1 Juli f. m. 363 detacherad trapp, såsom Frih. Palmstjerna föreställt sig, skulle blifva öfverfallen, ingenting då hindrar den på stället varande högste militärbefälhafvaren att, efter en trenne gånger ljudeligen afgifven uppmaning, använda vapen mot den upproriska massan. Man kan väl ej betvifla att ju icke berörde befälhafvare då skall för truppens skyddande och upploppets stillande i öfrigt, anse sig berättigad att möta våld med väld. En redaktions-förändring torde således icke vara absolut nödvändig. Slutligen får jag fästa uppmärksamheten derpå att lagen sådan elen bär blifvit af Utsk. föreslagen redan är af 2:ne RiksStånd antagen. Skulle R. o. Ad. nu äfven vilja godkänna Utsk:s förslag, så hade vi, de facto, en ganska god upprorslag. Det är visserligen möjligt att den kunde vara bättre; hufvudsaken är dock att erhålla något och dä detta något icke kan föranleda lill några vådliga missbruk, tillstyrker jag bifall till betänk. Frih. Palmstjerna:
Sedan Utskottet afgaf sitt omförmälda förslag har Norska Storthingct väl förhöjt införsels-tullen å tobaksblad och stjelk till 6 sk. skålpundet; men skillnaden emellan denna tullsats, efter Norskt mynt och vigt, samt den här å tobaksblad stadgade af 7 sk. pr skålpund, med tillägg af handelsoch sjöfartsafgift samt tolag, är dock så betydlig, att de af Utskottet ur synpmktcn af Stats-kassans behof antydda betänkligheter rid en nedsättning af tullen till likhet med den Norska ännu hufvudsakligen qvarstår. Sannolikheten att genom diplomatiska underhandlingar kunna emot en tull-nedsättning å ifrågavarande artikel bereda förmåner för Svenska export-varor anser ock Utskottet förtjena långt större uppmärksamhet än man i anmärkningarnc vid Utskottets förslag velat erkänna; och då samma förslag dessutom redan blifvit af 3 Stånd godkändt, finner Utskottet sig böra vidblifva hvad Utskottet, i Betänkandet Nro 3, angående artikeln tobak, föreslagit. Presteoch Bonde-stånden hafva återremitterat frågan om införsels-tullen ä »vin,« hvilken tull Ridderskapet och Adeln samt Borgare-ståndet deremot, i öfverensstämmelse med Utskottets förslag, bibehållit oförändrad. Med Preste-ståndets beslut afsågs, att artikeln vin skulle tagas under förnyadt ompröfvande i sammanhang med den uppskjutna frågan om tull-bestämipelserne angående -bränvin och sprit.« Ett sådant syfte med återremisser från Bonde-ståndet har jemväl blifvit af åtskillige dess ledamöter amfördt; hvarvid dock hufvudsakligen, pade skäl, som i riksdags-fullmäktigen Lars* JU agnus Knutssons, uti Betänkandet N:o 3 omförmälda motion finnas uppgijFne, tillika yrkats förhöjning af tullen å vin i samma förhållande, som bränvinstillverkningen kommer att med förökad bevillning beskattas.
T;o 377, i anledning af motion, att det i General-Cassan vid Riksgälds-Contoret varande förråd af Riksgälds-Sedlar måtte få utgifvas, samt blanketter få stämplas och utskrifvas, och, i mon af behofvet, under nästkommande år, från Riksgälds-Contorets Cassör utlemnas, bifölls; N:o 378, rörande verkställd omröstning i åtskilliga punkter, angående de extra Stats-anslagen, lades till handlingarne ; Fröt. Vtdr. d. 22 Dec. 1834. 65 garne; och N:o 379, rörande verkställd omröstning, i fråga om bestämmande af arfvode för Stats-Commissarien Tauvon, lades till handlingarne. S. D. Föredrogs å njo Bancooch. Lag-Utskottens Betänkande, N:o 3, i anledning af väckta frågor, om ytterligare Lagstiftning för Rikets Ständers Bank: bifölls. S. D. Föredrogs å nyo Statssami Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Utlåtande, N:o 48, i anledning af väckt fråga, om roteringen i Skåne: bifölls. Från Hedervärda Bonde-Standet, S. D. Föredrogos Stats-Utskottets, sedan den 18 i denna månad på bordet hvilande, följande Memorial: JV:o 365, angående resultatet af Statsregleringen saint om någre stadganden att antagas i Reglementet för Riksgälds-Contorets Fullmägtige, bifölls; N:o 373, i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet, N;o 3 <4t i frågan om pensions-undcrstöd för enkor och/barn efter Läkare, hvilka aflida i Cholera-farsoten, lades tili handlingarne; N:o 3y5, med berättelse, i afseende på utbytet af den för f. d.
Kommittén har deruti, hvad omfånget och föremålen för ett statistiskt embetsverks verksamhet angår, på anförda skäl, i underdånighet föreslagit, att de centrala förvaltande verk och myndigheter, som för närvarande hafva sig uppdraget att afgifva underdåniga berättelser af statistiskt innehåll, måtte fortfarande bibehållas vid åliggandet att insamla och bearbeta _ de statistiska uppgifter, som i följd af embetsverkets föremål och instruktion dem hvart för sig tillkomma, men att deremot Tabell-kommissionen skulle såsom sådan upphöra och ombildas till ett nytt statistiskt embetsverk, hvilket, jemte hela befolknings-statistiken, finge till föremål de grenar af statistiken, som pröfvas böra blifva, men hittills icke utgjort ämne för officiel bearbetning af något centralt förvaltande verk. Re trä Ilande den allmänna organisationen af det statistiska embetsverket har Kommittén föreslagit: att nämnde embetsverk, stäldt under Chefen för Civil-departementet, skulle, under benämning af Statistiska Tabell-kommissionen, utgöras af: l:o en hufvudsakligt rådplägande afdelning, benämnd Statistiska Beredningen, och 2:o en förnämligast verkställande afdelning, benämnd Statistiska Tabell-kommissionens Central-byrå; — att den Statistiska Beredningen, i hvilkens arbeten Chefen för Civil-departementet egde, så vidt hans öfriga embetsgöromål det medgåfve, att såsom Ordförande deltaga, skulle utgöras af Chefen för Statistiska Central-byrån, såsom föredragande, af en embetseller tjensteman från hvart och ett af de förvaltande verk och myndigheter, hvilkas verkningskrets omfattar ämnen af hufvudsaklig vigt för den officiela statistiken, samt af ett visst antal för bestämd tid förordnade ledamöter, utsedde bland vetenskapsidkare m. fl., och hufvudsakligen hafva till åliggande: att uppgöra plan för insamlande och bearbetning af alla de uppgifter, som anses böra ingå i Sveriges officiela statistik; att pröfva formulären för inhemtande af dessa uppgifter; att uppgöra planen för de officiela statistiska redogörelsernas offentliggörande genom tryck; att förbereda och med statistiska Central-byråns biträde ombesörja utarbetandet och utgifvandet 20 Kongl. Maj:ts Nåd.
— Antages förslaget, så frågas: »Hvilka äro de, som komma att lida straffet? Ingalunda de, som ingen religion hafva, eller de, som förakta allt hvad religion heter. Indifferentister och atheister hafva icke någon anledn. att trotsa lagen. De lära icke underlåta att ställa sig till efterrättelse hvilka religiösa ceremonier som helst. Sådant kan icke besvära den, Den 4 November f. m. 355 hvilken anser talet om en Gud och ett lif efter detta endast för tomt prat. Ilan skall visst icke för sina åsigter upoffra det enda goda han känner, denna verldens. Hvilka blefve således de, som komme att träffas af lagens straffande liand ? Jo, just samhällets bäste medlemmar, — de, hvilka högre akta Guds bud, än menniskofunder. Det är ju i sanning en ypperlig lag, som pinar och landsförvisar de gudfruktiga, men gynnar gudsförnekaren och den likgiltige. Hvad verkan skall en sådan lag hafva på dem, hvilka väl vilja vidhålla sin tro, men icke ega nog själsstyrka att för den blifva martyrer? Rimligen icke annat, än att göra dem till hycklare. Detta ord har jag icke vågat uttala vid de allmänna sammanträdena, af fruktan att någon deraf skulle kunna taga anstöt, såsom riktad mot någon personligen; men nu, då jag endast är omgifven af mina Stånds-kamrater, tvekar jag ej vidare utsäga det. Jo ! Hyckleri är det man vill göra till en samhällsdygd. Man säger: Det är oss likgiltigt hvad ni tron eller om ni egen någon religiös öfvertygelse alls; men vi bjuda och befalla, att ni icke uttalen annat, än det vi förklarat vara det enda rätta och sanna. Jag frågar nu den aktade talaren, om han verkligen motiverat sitt förslag på berörde sätt? Som han dertill otvifvelaktigt lemnar ett nekande svar, återstår att tillse om förslaget kan motiveras annorlunda. Härvid framställer sig möjligheten deraf att den värde talaren med förslaget egentligen åsyftat att förekomma affall af lättsinnighet; men deremot velat skona dem, som styrkt sig hafva gjort sådant af verklig och innerlig öfvertygelse.
Man har här talat så mycket om de olägenheter, hvilka antagandet af berörde förslag skulle medföra, att det väl må tillåtas mig att, ä andra sidan, fästa uppmärksamheten uppå de fördelar, som man deraf bör hafva att vänta. Den första stora fördelen, sorn vunnes, vore den, alt ett snut coustitutionelt statsskick derigenom blefve möjligt; ty, på det sätt representationen nu är sammansatt, anser jag verkligen detta vara omöjligt. Hela vår sednare historia visar neni!., antingen att representationen varit en lekboll i Styrelsens hand och med blindt royalistiskt. devouement för benne offrat sin sjelfständighet och landets intressen, eller ock har ett misstroende, en strid och splittring inträdt, hvilka medfört föga mindre skadliga verkningar. I intetdera fället har det constilutionella styrelsesättets princip kunnat förverkligas; och äfven vid denna riksdag, då eljest mycket är förändradt, i afseende på Styrelsens förhållande till representationen, innehar IL M:s Regering, i följd af ståndsspHtet, en position, som för Irenne lemnar föga, om någon, förhoppning att tillfredsställa någotdéra partierna, d. v. s. att, under medverkan och med stöd af nnvar. representation, kunna genomföra någon vigtigare reform, eller att i Styrelsen uträtta något positivt gagnande. Den andra förmånen af den föreslagna representationsreformen blefve den, alt landet, genom allmänna eller gemensamma val, i st. f. ståndsval, erhölle en representation, som uttryckte nationens allmänna och gemensamma vilja, och sammanträdde, för att göra denna vilja gällande, i st. f. att de särskilde Stånden nu oftast haft till ögnamärke att skydda och förkofra sina enskilda 92 Den 28 Augusti. för det allmänna oftast förderfliga stånds-, skrå- och privilegiiintressen. Genom slåndsskillnadernes försvinnande och gemensamhet i politiska rättigheter skulle äfven otvifvelaktig! de gemensamma medborgareclasserna närmare lära känna oell akta hvarandra; de skulle ömsesidigt hilda hvarandra' och intressera sig för hvarandras lycka, samt en enighet, en common spiril derigenom uppstå, hvilken för närvar., snart sagdt, helt oell hållet saknas.