Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:t för sådant ändamål tillstyrkt Rikets Ständer, att restitution af den afgift, som för tillverkningen blifvit erlagd, må, när varan exporteras och således icke inom landet förtäres, medgifvas, att af bränvinstillverknings-medlen utgå och af E. K. Maj:ts vederbörande Befallningshafvande utbetalas i den ordning, som af E. K. Maj:t kan varda bestämd. Yid detta medgifvande har E. K. Majit dock, till förekommande af missbruk, ansett böra bestämmas: att någon restitution icke beviljas, så framt icke minst 100 kannor af normalstyrka på en gång till export angifvas och afsändas; att, i likhet med hvad som vid tullrestitution för socker är stadgadt, utförseln verificeras antingen genom intyg af Svensk konsul eller vice konsul å lossningsorten, eller, om sådan tjensteman der ej är anställd, af annan vederbörande embetsmyndighet, att varan derstädes blifvit lossad; samt att någon restitution icke eger rum vid utförsel till Norge; varande af E. K. Majit tillika hemstäldt, att det måtte till E. K. Majit öfverlemnas att, efter General-tullstyrelsens hörande, meddela de ytterligare föreskrifter, som för ändamålet kunde finnas nödiga. 28 Expeditions-Utskottets Förslag till Rikets Ständers underd. Skrifvelse, M 116. Slutligen har E. K. Maj:t, beträffande restitutionens storlek, föreslagit, att densamma måtte, under förutnämnda vilkor, få utgå med lika belopp, som tillverkningsafgiften, eller 75 öre kannan, bränvinet dervid beräknadt till 50 procents styrka vid 15 graders värme efter Celsii termometer. Med anledning häraf hafva Rikets Ständer, — som icke funnit skäl bifalla E. K. Maj:ts framställning om tillverkningsafgiftens förhöjning utan bibehållit densamma vid hitintills bestämda beloppet, 60 öre, — medgifvit, att under de närmare vilkor och bestämmelser, som E. K.
Maj:ts förnyade nådiga Militiae-boställsordning den 23 Januari 1836, med flere författningar föreskrifvas, medföra serdeles nytta såväl för det allmänna, enär genom desamma en boställsinnehafvare, som vanvårdar boställets hus och öfriga tillhörigheter, erhåller föreskrift att de anmärkta bristfålligheterna bota, och, i händelse af tredska i detta hänseende, vederbörande sättas i tillfälle att vidtaga nödiga åtgärder, som ock för boställs-innehafvaren, hvilken, efter vunnen bestämd upplysning om förefunne bristei, kan desamma efter hand afhjelpa, och således icke under längre följd af år ådrager sig sjelf vid afflyttning eller sitt sterbhus en ofta alltför stor och betungande husröteoch nybyggnads-ersättning, hvartill tillgång i sterbhuset kunde saknas; hvadan och då kostnaden för dessa förrättningar fullt motsvaras af de fördelar derigenom vinnas, Utskottet anser sig böra hos Rikets Högloft. Ständer vördsamt föreslå, alt den ifrågavarande motionen må förfalla. Ani;, till Exp.-Utsk. d. 22 Jan., kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af väcltt motion om ett Apotheks anläggande i Hemsö socken pä Gottland samt om förändrad boningsort för pruvincial-läkaren för södra delen af ön. För afhjelpande af de många olägenheter, som uppkomma deraf, att Gottlands län, med öfver 42,000 innevånare, är försedt med endast ett apothek, beläget i Wisby, nio mil från den ytterst i söder belägna socken, samt deraf, att provincialläkaren för södra delen af ön jemväl är bosatt i Wisby, hvarigenom 3/4:delar af länets innevånare äro i saknad af både läkare och medicinalier, har, uti en från Hederv.
Herr Apollof; Fullm. Herr von Schantz, Johan Carl; „ N:o 1088. Herr Leijonflycht, Carl Albrecht; „ N:o 1922. Herr von Platen, August Carl; „ N:o 2i5o. Herr von Hohenhausen, Carl; „ N:o 2297. Herr Tamm, Pehr Adolph; Och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: N:o 338. Friherre Tersmeden, Wilhelm Fredrik; N:o 376. Friherre Rantzou, Johan Albert; N:o 11. Herr Bonde, Knut; N:o io35. Herr Westfelt, Nils; N:o i352. Herr Bångenhjelm, Fullm. Herr von Troil, John Emil; N:o 1586. Herr Raab, Axel Arvid; N:o 1723. Herr Gynther, Claes Ephraim; N:o 1870. Herr von Rappolt; Fullm. Herr Uggla, Göran Gustaf; N:o 2i52. Herr af Uhr, Carl David. Föredrogs ånyo ConstitutionsUtskottets den 3o sistlidne September under N:o 5i aflåtne, och den 5 derpåföljde October, eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, med förslag till ändringar i TryckfrihetsFörordningen och till ny redaction af samma Grundlag. Den 18 Januarii f. m. Friherre Jkerhjehn, Gustaf Fredrik, Grefve Horn, Claes Fredrik, och Herr von Schulzenheim, David, begärde, att detta Memorial mätte ytterligare få hvila på hordet. I anledning hvaraf berörde Memorial skulle, enligt 49 §• Riksdagsordningen, ytterligare hvila. Föredrogs ånyo StaLsUtskottets den 3i sistlidne October under N:o 319 afgifne, och den i3 derpäföljde November eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid. Utskottets under N:o 62 förut meddeldfe Betänkande öfver Rikets Ständers åren i8a5 och 1827 församlade Revisorers Berättelser.
[575] mottaga dem med tacksamhet. » Sparsam mamma ». Plats Önskas af en bättre flicka Muntha. Medlet är oskadligt. Detta N:r I I 7. Frågas äfven hvad jag skall göra som vårdarinna af barn samt deltaga känna vi ej till. Deremot kunna vi rekommed min Begonia Kex hybrida. Bladen med skrifn., sömnad och f. ö. undermendera d:r Ulmgrens tandpulver. skrumpna i kanterna och liksom förbrännas, visa i pianospelning. Svar t. » Helma », så att hon sällan mer än två A tre rigtigt 23 är. Besväras ni af mjellbildning? Anfriska blad. Nu blommar hon med två vackra vänd i sådant fall den behandling, som föreMotala. [571] skrifvits d till Karin i N:o 9! ), men ej blott för en elblad och det oaktadt växer hon rigtigt krafEtt fruntimmer — 30 år — af god ler annan gäng, utan flere veckor livarje dag. tigt. » Sparsam mamma-. familj, med jemt och gladt lynne, söker Huruvida någon inre orsak kan föreligga, är N:r I 18. Skulle någon af Iduns läsarinnor oss omöjligt att afgöra, då vi ej känna ert vilja säga mig, hur man bakar semlor. Vira. plats i stad eller på landet som hushelsotillstånd i öfrigt. fru. H o n undervisar äfven mindre N:r I I 9. Huru skall man fa solbränna att Prenumerant. Detta kan omöjligt afgöras barn, vid hvilket hon har flerårig gå bort? Signe. utan undersökning. De symptom, ni omvana. Upplysningar och rekommennämner, tala ej nödvändigt för lungsot. dationer erh. genom fru I. Jochmann, Svar. Ben oförståndige. Tag hvarje morgon en Hushållsskolan, Upsala. [573] kall afrifning öfver hela kroppen och på N:r 102. Köp på apoteket 10 delar glyqvällarna, innan ni går till sängs, en lokal cerin och 2 delar saltsyra för tillsammans 25 tvättning med kallt vatten. Tag dagligen öre.
Bet aniand ert'. gifvas en förenklad form eller ock genom örn* slut Upplysas; så har Stats-Utskottet funnit detta ändamål redan vara i betydlig mån vunnet genom den nya form desse Räkenskaper erhållit enligt den Utskottet meddelade Hufvudbo* ken för år 1816; Men härvid förekommer lik* väl, att den deruti bibehållne Capital - Räkningen torde böra erhålla ännu mera tydlighet* så att på ett stal e kunde synas den summa, som Kongl. Majit och Kronan har utestående i oinfluten Tull-uppbörd: att ada sådane inkomster* som icke ingå efter Tull Taxan och som inflyta under namn af Extra Inkomster, äfven borde upptagas i HufVudboken: och att hvarje Re* versal skulle utvisa hvad slags medel som insättas; och komme Hufvudboken, med tillämpning häraf att innehålla: 1:0 I Debet, på Kongl. Majus och Kro* nans räkning, öfverlefvereringar samt insättningar i Kongl. Ränte-Kammaren, ConVoj Commis* sariatet och Riksgälds-Contoiret. 2:0 I Credit på samma räkning utestående oinflutne medel; Influtne Tulloch andre In* komSter Under året samt 3:0 Balancerne sorn utgöras af oinflutne medel eller möjligen gjorde öfverlefvereringar; i följd hvaraf blott en räkning skulle föras öfver totala inkomsten och utgiften med Balancerne, Reversaierne, som Räkningen biläggas, komma att upplysa, af hvilke medel lefvererim garne bestå. Och hemstäher Utskottet, att Riksens Hög' lofl. Ständer hos Kongl, Maj:t i underdånighet Stats-Utskottens Betänk anderi'. 169 g anhålla, att Tull Räkenskapérne mätte å sådant sätt varda inrättade.
På sådan grund och då jag vet, att de fleste hofrätts-ledamöter, med trägen och ansvarsfull tjenstgöringhafva endast 1200 r:drs lön, och att en stor del af fosterlandets försvarare hafva så ringa löner, att de ej förslå för det aldra tarfligaste lefnadssätt, och då jag känner, alt mångå tusende med bekymmer sammanskrapa hvarje skilling till de allmänna utskylder na; så skall åtminstone icke jag blifva saker till att hafva befrämjat StatsUtskrs utlåt., som föranledt detta anförande. Hvad exped.cheferne i stats-depart:n vidkommer; så Jemna hvarken den af Ständerna antagna nya 35 §:n i Reg.- F:n eller K. M:s nåd. skrifvelse, som föranledt ofvan oinförmäldta utlåt., någon ledning för begreppet livad med dessa beställningar förstås, och icke heller har det H. Utsk. gifvil Stånden någon ledning för sitt omdöme om den tjenstgöring de skulle komma att utöfva. Vid sådant förhållande, och då alltså ståndsledamoten får lof att leta sig fram 5 H. 31 Den 8 April e. m. så godt han han i mörkret och dunkelheten, har jag, enär depart.cheferne skola föredraga ärendena och contrasignera de från Regeringen utgående expeditioner, ej annat kunnat deraf sluta, än att exped.clieferhe icke få annan verkningskrets, än nuvar. exped.secreterare , det vill säga, att, enligt de justerade protocollen, uppsätta expeditionerna. Hvarföre skola då desse exped.secreterare få 3ooo rtdrs lön? Är det för den nya titelns skull, eller för det att de blifvit inflyttade bland de amovibla embetsmännens antal ? Jag tvekar icke att säga, det dessa klena skäl äro nog dyrköpta. Jag tillstyrker fördenskull för ifrågavar. embetsman lika lön som för exped.secreterare bestås.
Den händelse, som i Herr Hallings reservation förutsattes, lärer ej inträffa, ty, enligt Utskottets förslag, får gäldenär, som vid concursens början är bysatt^ Lag-TJIskottets Utlåtande2V;o 157. 7 ej lösgifvas förr, än han besvurit bouppteckningen, hvilket åter ej sker, förr än Rätten beslutit offentlig stämnings utfärdande samt gäldenärens rätt att återtaga concurs-ansökning, enligt 6g § i Concurs-lagen, upphört. § 4- Under förklarande, att det ej vore skäl att ytterligare öka edgångarnes antal, har Herr af Grubbens hemställt om borttagande från denna § af tillåtelsen för gäldenär att från bysättning för fordran, som varit ij hans concurs bevakad eller för hvilken han en gång varit bysatt, freda sig genom edgång, i händelse borgenär visar skälig anledning, det gäldenären undandöljer honom efter coucursen eller bysältningen tillfallen egendom. Herr Grelve Mörner har yrkat sådan förändring i denna §, att bysättning för en och samma skuld må kunna ske flera gånger, men att fordringsegaren skall vara pligtig att, då bysättningstvång^ andra gången användes, erlägga åt gäldenären ett högre dagtractamente samt ytterligare förhöja det, i fäll hysätlning vidare komme i fråga; till stöd hvarför Herr Grefven dels åberopat det af Herr af Grubbens anförda skäl, dels tillagt, att, så länge en fordran vore ogulden, borde den i rättsväg gälla lika med andra fordringar, hvaremot det af Utskottet föreslagna stadgande skulle leda derhän, alt, då en person afstått sin egendom till borgenärer och sedermera gjort gäld, de, som efter concursen försträckt honom penningar, voro i en bättre ställning, än de, som gifvit honom lån, medan han ännu ansågs vederhäftig. Af Herr Doctor Björkman åter är föreslaget, att en gäldenär, som varit bysatt för gäld , borde efter 5 års förlopp åter kunna för samma skuld hysättas.
R-'dr samma mynt ur» spridas lögnaktige upgifter och wrängda framställningar till allmänhetens förwillande och förledande; att för 52 till ivo R.dr äswen banco, wanhelgas sederna genom offenteliga läror kill last, och för AZ R:dr rb tz, genom otukliga uttryck och grofhcker. Om böker? lämplighet till bxortmäl i allmänhet, har jag länge haft en afgjord ranka, men chwad skäl för bibehäll-n-e af penningestraff i wär straffbalk ma framställa», anser jag mig ända befogad till dek påstående, att dä penningböter, denna lemning af lagstiftningens räaste epok, mäste anwandas i en ny, pä upiysning grundad och uplyninqens wigkigaste föremal äjyflande lag, mäste detta omvändande ätminstonr mobificeras efter de genom uplysninge» tillkomne begrepp och de mäkige för wäre förfäder okande äsigrer den alstrat. Skall en andryg eller pcnninge sturst narr, som af en Konglig person tror fiq förnärmad, för rao R.dr banco äga att smäda den? stall en urländst elier inländst Azent för en dylik eller mindre lnmma äga att sörwilla el'er förleda allmänyck n? stall ert sädant natio» uaibro:t som seterneo fräcta eller lättfinniga manhelgd genom rffenlklni' laeor och Uttryck försonas »ned wärvr: af »n rack? Men, fägerman, uplagM stall Den i Iunii. 40 t skall ju consisceraö: detta ökar författarens elle? förläggarens lidande och förekommer sPrifiens sikadeliga werkan. WLsierligen är dck rakt ömt, att ett, i sä god afsigt ingall förlag, gär förloradt, men hwad winnes dermed?
Frågan har nu kommit upp på grund af enskild Den 26 Mari e. m. 333 motion, och jag hemställer, då billighet och rättvisa tala derför, att R. o. Ad. ville, med afslag å Utsk:ts hemställan, för ändamålet bevilja 6,000 rdr rmt. Hr von Knorring, Oscar: Jag instämmer med Gr. Sparre, och då både chefs-embetet vid reg:tet officielt gjort framställning hos K. M. i ämnet, och Krigs-Coll. afgifvit underd. tillstyrkande, synes detta väl utgöra tillräckliga skäl för bifall till motionen. Frih. af Ugglas, Gustaf: Just hvad den siste talaren anfört, att nemi. K. M. förklarat sig icke kunna bifalla chefsembetets framställning, synes mig tala för afslag, då således behofvet varit pröfvadt, utan att blifva godkändt. Dessa byggnader uppföras ofta prydligare och större än behofvet kräfver, och äro h. o. h. officerarnes enskilda egendom, och kronan har med dem intet att »katta; jag tror derföre att ett bifall till motionen kunde blifva ett ganska farligt prejudikat, och anhåller om godkännande af den af Stats-Utsk:t uttalade åsigt. Gr. Björnstjerna, Carl Magnus: Det synes mig vara så mycket större skäl att bifalla denna motion, då man besinnar att J af kostnaden skulle falla på underoflicerarne, hvilka sannerligen äro så illa lönade, att de ej hafva råd att kasta bort en enda skilling. Jag tror verkligen att vi hafva råd att bevilja detta ringa belopp, då begäran derom icke kan nekas vara grundad på den enklaste rättvisa. Gr. Hamilton, Malcolm Walter: Det synes mig vara ganska orättvist, att icke officerarne vid mötet erhålla husrum på kronans bekostnad. Man säger visserligen att de kunna bo i tält, men icke ens dessa få de utan betalning. Desto obilligare vore det då, om de äfven skulle tvingas betala flyttningen af sin paviljong, som de varit tvungna att uppföra på egen bekostnad. Jag anhåller derföre om bifall till motionärens förslag. Gr. Sparre:
» Raskan » bildar i kraftfull realism ett motstycke till fru Engelbrechts utmärkta Svea i Hur man gör godt Hur det är och hvad som än säges om » onödig och stötande realism », så står det likväl fast, att det är just dessa lifs-lefvande figurer, * låt vara tagna från kyffet eller från gatan men tolkade med konstnärlig urskiljning, att det just är dessa figurer, som skarpast bränna sig in i vårt minne. Och realismen, när den ej missbrukas, är dock en herr-lig sak. På tal om » svenska typer&gt; så få vi ej glömma herr Holmquists celebre Lundström, som nog är nationel på sitt vis. Denna Lundström kunde godt påpekas såsom ett mönster för hur en buffaroll bör uppfattas, om det ej vore farligt att uppställa mönster för något dylikt, då hvaije skådespelares individualitet naturligtvis ger honom klafven till uppfattningen af den roll, han skall spela. Herr Holmquists Lundström bredde en ton af oförargelighet under figuren, han mildrade det som kunde göra fyllkajan obehaglig, gjorde honom till den älskvärdaste slarf bland alla landsstrykare. Det var mera äkta konstnärsskap, mera humor i herr Holmquists blonde Lundström än i den snusige Lundström herr Holmquist visade på Ladugårdslandsteatern för några år sedan, den vinter, då Zetterholmska sällskapet spelade så väl der som på söder — och ändå hade han ej låtit något af typens traditionella drag gå förloradt Herr Hodells klassiska folkpjes var inöfvad på Nya teatern » i förbifarten », kan man säga, mellan det andra stycken repeterades for brinnande lifvet Birollerna kunde ej besättas af teaterns bästa krafter, föga underligt såledesatt stycket i det hela ej gafs så bra som förr i verlden hos zetterholmarne. Trion Warberg, Bergström och Hodell eller Holmquist är ännu långt ifrån öfverträffad — och detta oaktad t herr Svedbergs vr#kige Pettersson i vaxdukshatt och sammetsväst var en rolig landsvägstyp, som alls ej saknar eller saknat motstycken i verkligheten, och fast herr Castegrens hederlige Andersson var skildrad med både värme och känsla. Svenska typer borde man väl fatt se i gamle Kronofogdarna.
Men jag finner pretentionen på granskning af denna fond vara så mycket obilligare, som det är upplyst, att medlen disponeras icke för enskilda ändamål, utan till statens fördel; och jag anhåller derföre om bifall till Utskts tillstyrkande i denna del. Gr. Horn, Claes Fredr.: Vid sednaste riksdag gjorde jag det till en pligt för mig att söka utreda förhållandet med denna olyckliga passevolancefond. Jag kom enskildt till öfvertygelse om, att dermed icke hushållades på ett sätt, som öfverensstämde med grunden för de med rustoch rotehållarne ingångna contract, hvilket var en anledning för mig att yrka på ansvar för det både olagliga och okloka försöket att öfvertala vederbörande till prolongerande af gamla passevolance-contractet, för att på samma gång gifva R. St. en ledning för sitt beslut, rör:de frågan om den nya passevolanceföreningen. Jag hade hoppats fullständigt kunna ådagalägga, att om staten vore i behof af en statsinkomst för ärméens exercis, skulle det icke vara ett åliggande för rust'Och rotehållarne ensamt att dertill bidraga. Men dessa åsigter gillades icke af R. St. PJuraliteten var af motsatt tanke och ingick på den olyckliga vägen att förlänga passevolancen. Mig tyckes, att sedan man på det sättet behandlat frågan om gamla passevolanCeinrättningen, är det för sent att upprifva densamma. Men jag vidblifVer likväl min öfvertygelse, att cassan är alt anse såsom statsmedel. De äro 9 II. 5p 394 Den 17 Jali f. m. visserligen tillkomna genom contract; men allt hvad ståten äger, vare sig genom contract, eller tull, eller subsidier eller på hvad sätt som helst, måste vara statens medel. Att de ej såsom sådana betraktades af Regeringen, och att Regeringen nekade revision deraf, ansåg jag högst oförsigtigt af Regeringen; och jag tror, att resultatet visat, att Regeringen derpå mera förlorat, an vunnit.
Tryckfrihetens hufvudföremål vara att lemna det odlade förståndet all frihet att verka till en högre national bildning, Memorial N:o 7. 57 får härvid tillika yttra sin öfvertygelse, att de föregående försigtighetsmått vid Dagblads och Veckoskrifters utgifvande, Utskottet föreslagit, aldrig kunna motverka den allmänna upplysningen på ett sätt, som af grundligt kunnige män kan anses vådligt. Det torde utan tvifvel vara berättigadt att yttra den önskan, det lättsinnighetens värdering af kundskaper ej i vårt Fädernesland så måtte taga öfverhanden, att allmänna tänkesättet af sådane små-snillets alster kan bestämmas, under den säkra öfvertygelse, att, om Svenska Folkets borgerliga frihet skall skyddas genom dess rättighet att fritt yttra sanning och sprida upplysning, bör bemödandet dertill vara allvarligare och grundadt i mera vetenskapliga försök, än de, som af ögnablickets retelser i Dagblad och Veckoskrifter framkallas. Bland anmärkningar, som vid TryckfrihetsLagen för öfrigt blifvit gjorde, var utan tvifvel den, hvilken äfven redan i tryckta skrifter funnits framstäld, rörande svårigheten att vid Rättegångar angående förbrytelser, hvilka ej befinnas vara urbota, finna en part, som till straffet kunde bindas, den vigtigaste.
Tredje Afdelningen, Rikets Ständers Bank och RiksRikets Ständers Bank med dess gälds-Contor, Öfver-Hof-Jägmästaren Låne-Conlor, Riksgälds-Contoret, Öfoch Öfver-Intendents-Embetet, Landtver-Hof-Jägmästaren och Öfver-Inteninäteri-, Fortiiications-, Control-, Asdents-Etnbetet, Landtmäteri, Consistanceoch Jern-Contoren, Convoytroioch Jern-Gontoren, ConvoyCommissarialet, Direclionen vid NuCommissariatet, Directionen vid Nu - Bevillnitigs-Ukntetsts Bet. N:o i5. 7 mer-Lotteriet, Dykerioch Bergmer-Lotteriet, de i Riket varanda nings-Compagniet, de i Riket varande Brandförsäkrings-Inrättningar, DirecBrandförsäkrings - Inrättningar, samt tionen vid Riddarhuset och öfrige Directionen vid Riddarhuset och dfRikets Ständers Cancellier, Sjö-Asserige Rikets Ständers Cancellier. curance-Compagnict och Sjö-Försäk rings-Bolaget samt Pant-låne-Inrättningen i Stockholm, äfvensom alla i Riket varande eller blifvande Bankoch Ilypotheks-Föreningar. Fjerde Af delningen j oförändrad. Femte Af delningen. Cancellie-Styrelsen , Wäre och Rikets Gollegier, Förvaltningen af SjöÄrendena, Styrelserne vid Tulloch Posl-Werken samt öfver Rikets Fängelsen och Corrections-Inrältningar, Sundliels-Collegium , Hof-CancellersEmbetet, Riks-Archi vet, SeraphimerOrdeus-Gillet, Sjö-Assurance - ÖfverRälten samt alla af Oss tillförordnade Styrelser och Comifceer. ■Sjette Afdelningen, Hof-, Kammaroch Öfver-Rätter, samt Riddare-Syne-Rätter. Sjunde Afdelningen.
Maj:t i Nåder föreslagit, att, jemte det de i ordinarie räntan, så väl hvad beträffade den indelda, som den kronan behållna andelen deraf, ingående hufvudpersedlar bibehöllos, de mindre betydliga eller de så kallade småpersedlarne, hvilka voro beroende al markegång, måtte, efter ett på grund af de nästföregående tjugu årens markegångar fastställdt medelpris,' förvandlas i penningar till visst, belopp, i sammanhang hvarmed Kongl. Maj:t förklarat sig, sedan Rikets Ständer härom meddelat sitt beslut, vilja, efter det nödiga upplysningar blifvit, inhemtade och vederbörande embetsmyndigheter med underdåniga utlåtanden inkommit, till Rikets Ständer aflåta ytterligare Nådig Proposition, med hänsigt till bestämmande af de hufvudpersedlar, hvilka borde till utgående på dittills vanligt sätt bibehållas. Till svar härå meddelade Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse den 20 Augusti 1831, att Rikets Ständer, på de iden Nådiga Propositionen anförda skäl, bifallit hvad Kongl. Nlajrt sålunda angående grundräntornas förenkling behagat föreslå; hvarjemte Rikets Ständer underdånigst anhöllo, det Nådiga föreskrifter måtte varda vederbörande meddelade, ledande dertill, alt de för ändamålet erforderliga förberedande åtgärder måtte så fortskyndas, att Rikets
„ Andersson, S., Hof-Rätts-Commissare 62. „ Gullander, H., Registrator 70, „ åtskillige Tjenstemän vid Götheborgs Låne-Con toir, för af dem inlemnade origtige Iåne-hand lingar 71. „ Maule, J., Kammarherre 73. j, Printzencreutz, v., lör Ekman, Crispin, 77. 1, Norman, P. E., Inspector 90. 1, Soldin, A. L., Fabrikör gg. Thunström, f. d. Handlande .. io5, „ Schvabitz, Regements-Läkare 106. „ Brunberg, N., Gårdsegare 107. „ Vegesach, E. v.x Baron 121. hos Hennig, C. F., Capitaine . „ Alsing, G. A., Inspector . „ Lindborg, G., Spanmålshandlare „ Sjöstedt, C. G., Brukspatron „ Brundin, A. E., Undervägare (Jem för Afskrifning.') Enkeoch Pupill-Cassa, angående delagtighet för Banco-Discontens, Låne-Contoirens och Tumba Bruks Tjenstemän och Betjente uti Banco-Slateris Enkeoch Pupill Cassa Expeditions-lösen, för Bancooch Discont-verken Utlåtande, i anledning af återremiss 160. 163. 164. 196. 200. 191. 147- 169. F. Fabriker, sorn skulle komma alt lida genom upphörandet afinförsel-förbud (^se: Understöd).