Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Affären slutades så, att Champagnern genast dracks hemma hos den sköna, i all tukt förstås, ty hon bodde hos sin mor, samt kröntes med ett giftermål emellan den fina takten och den finkänsliga, sköna själen. Berättelsen är karakteristisk och behöfver inga kommentarier. Ännu ett drag angående lefnadssättet, emedan det vittnar om den enkelhet, som deri eftersträfvas. En quidam, en fremling, hyste någon nyfikenhet att lära känna damerna i ett Berlinskt hus, hvilkas höga bildning och intagande väsende han af en deras förtjusta beundrare ofta hört beskrifvas. En af husets närmare bekanta åtog sig artigt att göra förfrågan, och tillstånd till ett besök beviljades lika artigt. Familjen bodde ute på ett landställe, så skönt beläget, som Berlins omgifningar kunna erbjuda det. Det var ett rikt folk, och den elegans, som omgaf dem, med stück, speglar och förgyllningar beklädda väggar, ett derefter lämpadt ameublement, betjening i livree o. s. v. vittnade derom. Den besökande mottogs med största artighet och vänlighet. Allt gick enkelt och anspråkslöst till. Thé dracks ej i familjen. I stället bjöds han till en tidig supé. Den bestod af 1:o filbunke, 2:o rökt kött, 3:o plommon och päron ur egen trädgård. En annan gång tillgick på samma vis, med den skilnad, att det rökta köttet företräddes af en kotelett. Det var väl blott i Augusti månad, men väderleken var regnig och kall. Att nu lefva ett par timmar ute i trädgården och parken samt derpå värma sig med några skedblad surmjölk, var i sanning ej att rosa. Ett glas vin, en kopp thé eller en varm soppa hade varit en verklig välgerning. Af ömhet för sin mage, med hvilken han gerna lefver i fred, måste fremlingen begära åtminstone litet ingefära på mjölken. Jag förklarar saken så, att det hörde till saken, till det enkla sättet, att ingenting förändra i det vanliga sättet, och man försäkrade, att det vanliga sättet var det landtliga, att hvarje afton äta landtlig surmjölk. Det var allt naturligt, men likväl är jag osäker, om ej i surmjölken fanns mera konst än natur.
Hvad Utskottet sålunda rörande de särskilda delarne af motionen föreslagit, blef af Rikets Ständer godkändt. Beträffande först den nu väckta frågan om nedsättning i medicinal-taxan torde till en början böra erinras, att gällande medicinal-taxa är utfärdad den 18 November 1858 och varit tillämpad frän början af år 1859, samt att densamma, lika med förut utfärdade medicinal-taxor af år 1819 och år 184(1, består af tvä delar, den egentliga medicinal-taxan, som bestämmer priserna å sjelfva droguerne, och laborations-taxan, som utsätter den betalning apothekarne ega att för beredningen af läkemedlen uppbära. Grunderna för den egentliga medicinal-taxan äro sedan 1819 oförändrade o o och bestämmandet af der upptagne pris tillgår på det sätt att, efter priskuranter, infordrade från de större droguisterne i Hamburg och Liibeck, bestämmes ett inköpspris, hvilket ökas med dels tolf och en half procent, svarande mot omkostnaderna för varans reqvirerande och transporterande till reqvirenten, dels ilen enligt tull-taxan derå belöpande tull, hvarefter, sedan allt detta blifvit sammanlagdt, droguens pris i medicinal-taxan uppföres till sådant belopp, att apothekaren vid försäljning af större partier får sextiosex och två tredjedels och vid minutförsäljning ett hundra procent utöfver hvad varan verkligen kostar ho - Allm. Hesv.- och Elton .-lilskoltcls lielänkande N.-o 162. De sålunda bestämda prisen öfverses derjemte årligen och jernkas efter de förändringar i pris, som å inköpsorterna inträffa. Den andra delen åter eller laborations-taxan bestämmer betalning för allt arbete, sä väl vid reeepternas expedierande i apotheket, som i laboratorium.
Utskottets betänkande, bif. af Presteståndef. S. 89» af Bondeståndet, s. 96. af Borgareståndet, s. :o-f. af Adeln, ii4. Bysättning, om beviljad befrielse från, för Jfandlarr.e J. B. Kock och J. Ståhle, för skulder tili f. d. Malmö Discont. Statsoch Banco Utskottet'-; betänkande återrBm. af Adeln» s. 338. bif. af Borgareståndet, s. 354. återrem. af Presteståndef, s?» 369. återrem. af Bondeståndet, s. 380. Förnyadt Utlåtande bif. af Presteståndef, s. 6,24. af af Borgareståndet» s. 658. af Adeln» s. 663, af Bondeståndet, 672. — om befrielse från, för Löftesman» så länge Uälclehären är inom Biket; X/agUtskottets betänkande? bif. af Presteståndef, s. 563. af Borgareståndet, s. 567. återrem. af Adeln, s. 5?6. Ytterligare Utlåtande förkastadt af Presteståndef, 5. 10o3, lagdt till Handlingarné af Borgareståndet» s. 1003. bif. af Adeln, s. löio, lagdt till Hand!;rf, garne af Bondeståndet, s> 1622, *- 01a. «— om dels afskaffande dels inskränkande af Borgenärs Bysättningsrätt; EagUtskottets betänkande bif. af Presteståndet, s. 969. af Bondeständer, s. 988. af Borgareståndet, s. 999, af Adeln, s. 1007. Bytesverket, om; Stats-och EkonomiUtskottets betänkande bif. at Borgareståndet, s. 861. af Adeln, 9. 870.
Då Hr Munck af Rosenschölds motion icke blott angått gevärstillverkningen, utan äfven, så vidt jag kunnat fatta den, en allmän försvarsplan; så betviflar jag visserligen icke, att om den af Ständerna ingifves till Konungen, kunde den blifva af stor nytta för Riket, i anseende till den sakkännedom, hvarmed den måste vara utarbetad. Men möjligen kunde en dylik framställning från R. St. komma att stå i strid med deras redan ingifna tind. önskan att till nästa riksdag erhålla en fullständig försvarsplan både till lands och sjöss. Jag befarar ock, att som motionstiden nu är förliden, kan med detta Hr Rosenschölds förslag ej vidtagas annan åtgärd än den, hvaröfver motionären sjelf klagar i häuseende till gevären, nemi. att det slopas. Den 3 April e. ra. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att Hr Munck af Rosenschöld viickt tvänne motioner, den ena d. ao sisth Mars, nu föredragen till remiss, den andra i dag; Hr Landtm, hemställde nu, om R. o. Ad. behagade bifalla att den först väckta finge remitteras till Alim. Besvärsoch Ekon.Utskottet. Ropades nej. Hr Landtm, yttrade alt, hvad den i dag väckta motionen anginge, så kunde Hr Landtm, icke, vid afhörandet deraf, finna alt den kunde vara föranledd af någon sådan händelse eller något sådant beslut, som 56 §:n Riksd.Ordn. omtalar, och då den vore väckt efter motionstidens slut, kunde Hr Landtm, således icke föredraga den till remiss, utan hemställde Hr Landtm, alltså, om Ståndet ansåg denna motion böra förfalla. Ropades ja. På begäran af Gr. Anckarsvärd, Carl Henr., och Gr. Frölich, David, lades ånyo på bordet StatsUtsk:s den 'jo sist 1. Mars på bordet lagda mern. N:o 4^4 , ang:de de i Reg.Fins 63 § föreskrifna creditivsummors belopp. Vid förnyad föredragning af StatsUtskts den 20 sistl.
I anledn. af gjorda anmärkningar vid Utsk:s betänk. N:o 22, innefattande yttrande öfver B. St:s åren i83o och i832 församlade Revisorers berättelser; N:o 171. i anledn. af R. St:s Revisorers anmälan, rör:de a:ne i Convoj-cassans räkenskaper afskrifna, till Cabineltscassan utbetalda summor; N:o 172. i frågan om vissa grunders bestämmande för Hofstats-personalens pensionering; A:o 173. i anledn. af väckt motion, att K. Kammarrättens Revisions-departement icke må äga att anmärka något emot de grunder, som följas vid mantalsoch skattskrifningen samt beredningsoch taxerings-committe'erna; N:o 174. i fråga om anslag till orthopediska institutet; N:o 175. i anledn. af väckt motion om undersöknings anställande, rörtde beskaffenheten af de vid hufvudstaden belinlliga correctionsanstalter; N:o 176. i anledn. af väckt motion om straff-fängelsers inrättande för arbetsfångar m. m.; N:o 177. i anledn. af Hr J. Hembergs från BorgareSt. remitterade memor., ang:de understöd af allm. medel till fullbordande af Ystads hamnbyggnad; N:o 178. i anledn. af K. M:s nåd. propos. till R. St., ang:de förlängning i ytterligare 10 år af de för en pantlåneinrättning i hufvudstaden beviljade förmåner; N:o 17g. i anledn. af åtskilliga f. d. tjenstemäns vid f. d. Gen.Assistance-cont. underd. ansökn. om K. M:s nåd. förord till erhållande af något lämpligt årligt understöd; BancoUtskoltet: N:o i5. ang:de en af Frih. Rantzou framställd och till Utsk:s handläggning öfverlemnad motion, att enskilda actieägare måtte inbjudas till deltagande i R. Stts Bank och dess rörelse; Lagsamt Allm.
» Vid afskedet, » berättar doktorn, » höll skulle, om statistiska uppgifter förelåge, de jag en 20-francs i handen och frågade med största grannlagenhet, huru jag skulle godtgöra henne äktenskapliga tvister, som härröra från nål ' - för det besvär jag förorsakat; men hon vägrade penningfrågan, ej förete en obetydlig siffra, mottaga något. Jag frågade då, om jag ej kunde likasom det skulle visa sig, att många bittra få lämna en gåfva åt hennes fattiga; men äfven tankar och mulna blickar hos den hemmadetta af slogs. Jag tror fullt och fast, » tillade doktorn, » att hon arbetar på detta sätt från morvarande dottern i nämnda fråga hafva sin gon till kväll utan någon ersättning, emedan hon upprinnelse. Hvarför då ej ändra en regianser det som sin plikt, och emedan hon är viss, me, som visat sig vållande till upprepade att en belöning väntar henne i en bättre värld. obehag och ledsamheter? Alla parter skulle Om ni besöker henne, så lyd mitt råd: erbjud ingen ersättning. » vinna därpå. Mannen och fadern skulle få frid, och med lättare hjärta och gladare På aftonen af detta samtal skref jag till m-.lle ansikte skulle de husliga plikterna fyllas af Couédon och begärde att få rådfråga henne — ängelen Gabriel borde jag hafva sagt — följande hustrun och dottern. dag kl. 11. Vid denna tid infann jag mig n:r Det duger ej längre att komma med all40 rue de Paradis 4 tr. upp och lämnade mitt männa talesätt och slitna fraser om att kort åt en jungfru med ytterst svagt hopp att komma längre än in i tamburen. Efter ett par kvinnan ej kan sköta pengar m. m. dylikt. minuter kom en fin medelålders dam, rnadame Dessa invändningar gå hem igen. Det är Couédon, ut med mitt kort i handen. Jag förtill full evidens genom tusentals exempel klarade, att jag skrifvit dagen förut och bedt bevisadt, att hon just kan den konsten om företräde kl. 11, hvarpå madame Couédon svarade: » Min dotter har redan tagit emot 15 eller åtminstone är högst bildbar i dessa personer och väntar ytterligare omkring 40, som afseenden. Men först med ansvaret vaknar komma i dag.
De frågor, som omfattas af detta betänk., och hvilka måhända icke mera kunna afskiljas, äga dock sannel ligen icke något oskiljaktigt sammanhang nied hvarandra. Den ena angår behofvet af förmyndarekammare, och den andra de s. k. tysta förmånsrätternes afsknlFande; den ena afliandlas i Ärfda-b:n och den andra uti Hinde!s-b:n, men sammanblandningen har härrört af den betänklighet, man vid afgörandet af frågan om förmyndarekammare liemtat från förhållandet med förmånsrätterna. Hr von Hartmansdorff har ganska lätt deruti, att förmyndarekammare på landet icke kunna komma till stånd förr, än communal-inrätlningar blifvit organiserade oell man vunnit erfarenhet om det sätt och i hvad mån de komma alt motsvara sitt ändamål. Dessutom torde det vara så mycket mer angeläget att icke inrätta förmyndarekammaren förr än communalväsendet hunnit utveckla sig, som ifrågavar. omsorg, förenad med communal-befattningen, skulle göra densamma så Den i4 November f. ra. 3y3 så afskräckande, alt det vore oförsigtigf, oni man önskar fraingång åt communalvusendet, alt bölja med förmvndarebeslyrels öfverflyttoing dertill. Jag måste således på det högsta understödja Hr von Hartmansdorff* framställning i detta hänseende. Men må det vara mig tillåtet att åtskilja frågorna; och då finner jag, alt frågan om lysta förmånsrätternas afskaffande, hvarpå c>edit-systemets fördel så väsendtligen beror, all.för väl kan bifallas. Nya lagförslaget har tillstyrkt det på ett sätt, som undanrödjer all tvekan för bifall dr i till; beslående uti den simpla utvägen, att domaren, som tillförordnar förmyndare, tillser om denne förmyndare äger faslighet, uti hvilken då på samma gång inteckning faststnllrs till den omyndiges säkerhet.
Ridderskapet och Adeln skulle finna, att hela detta ärende bord® enligt RiksdagsOrdningens 56 §. nedläggas; Cl Den 21 Martii, Biläger till PlcniProtocollet för den 21 Martii, N:0 li Friherre Carpelan, Carl Mauritzi Anseende för'-en lika så dyrbar, som ovilkorlig pligt att offra Fäderneslandet den gärd jag är det skyldig i den dubbla egenskapen af Medborgare och Embetsman, hade äfven jag varit betänkt på att afgifva ett mera omständligt project till de ändringar med Tullverket, jag ansett nödvändiga; men seende inig häruti förekommen af flere värda Talare inom detta upplysta samfund, hvaribland synnerligast af Herr Grefve Posse samt Herrar Tham, Cederschjöld och Ankarsparre, m. fl j får jag, hufvudsakligen , delande nämnde Herrars yttradojtankar, till deras, motioner hänvisa, endast bifogande några få anmärkningar och tillägg. Hvad först Herr Grefve Posses väckte motion vidkommer, om nödvändigheten af ett förbättradt Tuliorganisatioosoch Förvaltningssystem, instäråmer jag till alla delar der-y uti, och det så mycket häldre, som jag af nära 2:ne års egen^handläggning vid Tullärenderne såsom DistrictChef af dagliga erfaren-; Ben si Marlii. gyj heten funnit att det allmänna bästa oatridigt äskar en olördröjelig slikartad åtgärd. Alla sig från ett så beskaffadt Förvaltningssätt sorn det nu existerande, deriverande brister och olägenheter, blefvo här för vidlyftigt att detaillera; men kunna med ganska många skäl och verkeliga fada bevisas, om jag dertill af någon, eho som helst provoceras. Enligt hjvad jag just du fått veta, skall äfven den sist i detta ämne i nåder tillförordnade TullCoraittéen, (som räknar ibland dess medlemmar en Friherre Wirsén och StatsSecreterare Skogman, begge utmärkte för en högre grad af upplysning och sakkunnighet utgått ur en slikartad synpunkt med Herr Grefve Posse.
39 sjukdom eller annat dylikt; dömes till straffarbete från och med två månader till och med ett år. § 6. Brukar någon, i afsigt som förut sagd är, allmän eller enskild handling, den han vet falsk vara; straffes såsom hade han förfalskningen sjelf gjort. § 7. Den, som, sig eller annan till nytta eller att dermed skada göra, å papper, vara, mått, vigt eller annat, sorn med statens eller andra allmänna stämplar eller märken tecknas, falskeligen dylika stämplar eller märken anbringar; eller förfalskar eller missbrukar stämpling eller märkning, som rätteligen gjord är; eller förfalskar det, som i behörig ordning blifvit stämpladt eller märkt; dömes till straffarbete från och med ett till och med fem år. Stämplar eller märker den uppsåtligen falskt, sorn stämpling eller märkning betrodd är; vare straffet sådant arbete från och med fyra till och med tio år. Är ej bruk gjordt af det förfalskade; må tiden för straffarbetet kunna nedsättas till hälften af den eljest för brottet stadgade minsta strafftid. Har man, i fall sist sagdt är, af egen drift förstört det förfalskade eller genom vidtagne åtgärder förebyggt all skadlig verkan deraf, vare från ansvar fri. § 8. Har någon, med vetskap om sådan förfalskning, som i 7 § sägs, i bedräglig afsigt det förfalskade begagnat; straffes så som hade han förfalskningen sjelf gjort. % 9. Straffbestämmelserne i 2, 3, 6, 7 och 8 §§ skola ock tillämpas om Norrska allmänna handlingar, stämplar eller märken varda eftergjorda, förfalskade eller missbrukade, såsom der sägs. Förfalskning af annan utländsk offentlig myndighets handling eller bruk af sådan veterligen falsk handling, straffes efter 4 eller 5 §. § 10. Rifver, flyttar eller vrider man, i bedrägligt uppsåt, rå och rör eller annat gråns emaria, eller märke, som till betecknande af bestämd vattenhöjd satt är; dö - 40 Kongl. Maj.ts Nåd. Proposition N:o 59. mes till straffarbete från och med sex månader till och med tre år. Samma lag vare om den, som sådant märke falskeligen sätter.
Glädjen tändes i mångt sorget sinne, vinterns köld snart blifver blott ett minne, t varje väsen lifvas på sitt sätt. Ty mig följer ofta tätt i spåren, hoppets tid, den ljusa, glada våren med sin grönska, med sin hvitsippskrans. Skyarna så lätta ila fram på fästet, fågeln bygger flitigt uppå lilla nästet, bäcken tumlar om i yster dans. Femton delar små i mig du finner, ordna sedan dem så fort du hinner uti grupper till små nätta ord. Säg, hvad silfverströr vår lilla jord och lyser oss i nattens mörka timma? Hvad stundom kan likt klara pärlor glimma. Hvad man plär rista in i björkens hvita stam. En skatt, som nordens son ur bergen hämtar fram. En månad som plär blommor med sig föra. Hvad ofta knappast lönar sig att göra. Ett nyttigt djur, för lappen allra mest. Hvad flickor små nog kunna allra bäst. Hvad som är svårt att ta och svårt att gifva. Hvad stilen just ej blir, som småbarn skrifva. Hvad himlen ofta är i höstens dag så tung. Hvad man ej göra bör åt gammal eller ung. V A R E A F häst i munnen, passar ju föga, men jag är i detta hjärtat i halsgropen och vänta, tills han säger ett fall tvungen, dels för att försvara » Moster E. », dels förläget farväl och går? Eller kanske K. skulle för att rätta hans uppfattning om mig själf. anse det mera förenligt med jungfruns välbefinnande, om jag ginge ut och superade med honom » Skall ' mosters ' räd följas, bär det rakt på tok, » säger K. Detla motiveras därmed, att om en på Bydberg eller något annat lustbart ställe? Det första förslaget torde föga tilltala min vän, det jungfru ständigt skulle stiga till allt finare och andra gillar icke jag, och det tredje skulle väl K. finare hem, tills hon nått kulmen, skulle hon sluticke vilja förorda? Sålunda blir det den stackars ligen blifva tvungen att stiga ned igen, och resultatet däraf är ej svårt att förutse. Men med jungfrun och hennes nerver, som få sitta emellan. denna sofistiska bevisföring torde K. ej dupera För allt detta omak, som på sin höjd inträffar många.
Remiss till OeconomieUtskottet af Kongl. Maj ts Nådiga Skrifvelse till Riksens Ständer af den 24 Maj icSi.5, angående de af särskildta Riksstånd vid åtskilliga Riksdagar gjorda ansökningar om förändrade bestämmelser i afseende på levereringen af Hö och Halm, samt angående en fri Victualiehandel. Från Hedervärda BondeStåndet: Af den 8 Maj, angående: Beslut att låta bero vid StatsUtskottets ytterligare utlåtande rörande aflöning för Ståndens Canzlier, med förbehåll att, närmare Riksdagens slut, få genom Talmannen föreslå d£A belöning till' Ståndets Extra Ordinarie Den 15 Juni. Canzlister, samt den tillökning för Notarier och Canzlister, sorn finnes med billighet och rättvisa öfverensstämmande. Instämmande med Ridderskapet och Adeln att uppdraga ConstitutionsUtskottet redaction af beslutet rörande de Coastitutionella förhållanden, som uppkommit genom föreningen mellan Sverige och Norrige. Af den n Maj, innehållande: Remiss till Särskildta Utskottet af Riksdagsmannen Anders Åbergs från Vesterbotten Memorial, angående Luxens hämmande och Judarnes rättigheter; till Bancooch .Särskildta Utskotten af Johan Longbergs Memorial , dels om hämmande af öfverflöd, och dels om ett LåningsContoir till understöd för jordbruket, jemte Heres i ämnet yttrade meningar; till Statssamt Allmänna Besvärs och Öeco» nomieUtskotten, af Johan Olsson Longberg s Memorial, angående Rothållarnes i Vester Norrland befriande från Båtsmanshållet emot erläggande af Vacance-afgift af Jon Jonssons från Blekinge Memorial, angående lindring af BåtsmansRoferingen i Blekinge Län m. m ; af Eric Johanssons från Medelpad Memorial, innefattande anmärkningar vid Longbergs förslag angående Båtsmanshållet; af Nils Hukcinssons från Christianstads Län Memorial, innehållande ytterligare anmärkningar i samma ämne; till Lagutskottet af Johm Ericssons från Slöra Koppa! bergs Län Memorial, angående ett strän» Den 15 Juni. gare ansvar, än nu gällande
Fortsättningen af målets pröfning uppskjöts till eftermiddagens plenum. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. till 3 e. m. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Onsdagen den 9 December i84o. Plenum kl. 6 e. m. Justerades 2 prot.utdr. för denna dag f. m. Fortsattes pröfningen af Bevilln.Utsk:s utlåt. N:o 3o, i anledn. af gjorda anmärkn:r vid betänk. N:o 21, ang:de tulfbevillningei). tgS De n‘g Decem b]« r c. m Blod. Tullfri utförsel af denna vara yrkades af några ledamöter, men bestreds af andra. Utskottets förslag bifölls. Blommor, artificiella. Hvad Utsk. föreslagit blef af R. o. Ad. bifallet. Blommor, blad till artificiella. Uppå framställd propos. blef Utskottets förslås af R. o. Ad. bifallet. Blomsterlökar; Bly; Blyerts. Utskottets förslag rör:de dessa trenne artiklar biföl los. Blyertspennor. Den förändring föreslogs uti hvad Utsk. i afseende på denna punkt hemställt, att timmernians-blyertspennor skulle ställas främst, och derefter de fina, linder benämning af alla andra slag, allt med bibehållande i öfrigt af de tullbestämmelser Utsk. föreslagit. R. o. Ad. beslöt, att redactionen skulle förändras lill följande lydelse: T1111v. Blyertspennor. Qv. för tullb. Inf.tull. Utf.tull. 20 sk. Timmermans-, i skålpund. 4 sk. fria. 3 r:dr. alla andra slag. i skålpund. 3o sk. fria. Utskottets förslag rörtde dessa tvänne artiklar biföllos. Bläekpulfver. Emot Utskts förslag yrkades att tullbestämmelserna i i835 års taxa borde i afseende på denna artikel bibehållas. Utskottets förslag bifölls. Bokstafsstämplar.
med hufvudsaklig ledning af dessa grunder, så skyndsamt som möjligt uppgöra förslag lill allmänt ordnande af Presterskapets aflöning, dels ock att samtlige Konsistorierne i riket måtte i nåder anbefallas att under tiden söka genom tillfälliga öfverenskommelsers åvägabringande så bereda, att all tiondeberäkning, på åkern må upphöra och att af offren härflytande inkomster må på annat sätt komma vederbörande till godo, samt så väl Kapellpredikanter och Komministrar som vice Pastorer och Adjunkter, de båda sednare uteslutande genom bidrag från Presterska - Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande As (11. pets sida, må blifva försatte i en, med hänsigt till deras bergning mera tryggad stallning. Den nådiga Propositionen af den 4 November sistlidet år gifver vid banden alt Kongl. Majit, i anledning häraf, i nåder anbefallt samtlige Consistoria Ecclesiastik! i riket att från hvarje innehafvare af ordinarie presterlig befattning infordra fullständig uppgift å de befattningen åtföljande inkomster, hvilka uppgifter åtföljde af vederbörande Kongl. Majits Befallmngshafvandes och Konsistorii utlåtande borde före den I Februari sistlidet år till Kongl. Majit insändas samt att under tiden, intill dess Presterskapets aflöning i allmänhet kan varda annorlunda ordnad, söka bereda de af Rikets Ständer åsyftade åtgärder. Hvad bland dessa anginge frågan om vice Pastorers och Adjunkters löneförmåner, hade densamma utgjort föremål för behandling vid Prestmöten i flera stift under sistlidne år, och dervid i allmänhet erhållit en för tillfället temligen tillfredsställande lösning. Pastoralii-konventioner hade ock i ett ej obetydligt antal församlingar blifvit, för längre eller kortare tid uppgjorde, och vunnit Kongl. Majits nådiga stadfästelse. De infordrade uppgifterna om Prester skapets löneinkomster kunde ej blifva fullt noggranna utan en allmän uppskattning af den Presterskapet anslagna jord, hvilket omfattande arbete svårligen skulle kunnat under tiden efter sistlidne riksdag medhinnas, äfven om medel till dess utförande blifvit af Rikets Ständer anvisade.