Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och se’n anse en hederlig karl, som vågar säga honom sanningen, för en bedragare, det är kronan för all dumhet! Nog är det bra att ej misstro de sina, men man bör ej heller misstro andra utan att först pröfva saken.” ”Hvad vill du jag skall göra då?” frågade Leonhard sorgset, ”icke vill och icke kan jag misstro henne, icke honom heller.” ”Men du kan ju ge akt på dem ändå.” ”Bespeja min egen maka och min vän? Nej aldrig! Elisabeth kunde jag fråga, hon skulle ej bedraga mig, det vet jag; men mitt tvifvel skulle såra hennes, som jag är öfvertygad om, skuldfria sinne, och det vill jag ej heller.” ”Fråga henne sjelf,” utbrast den välmenande mannen med en spefull blick, ”det vore rågan på all oklokhet; fråga henne, på det hon då måtte kunna föra dig bakom ljuset, genom sina försäkringar och för framtiden vara försigtigare i sitt uppförande, som i grunden förblir detsamma! Jo det vore bra det! Du känner icke qvinnorna, kära Leonhard; de äro giftiga som ormar och hala som ålar stundom. Tro mig, jag känner dem väl!” ”Du känner dock icke Elisabeth, hon är ej falsk, ej listig, och skall, om jag frågar henne, säga mig sanningen. Men,” tillade han stolt, ”jag vet, att hon ingenting har doldt för mig och derföre vill jag ingenting fråga. Misslynt gick vännen bort. ”Han är en narr, ehuru en hederlig karl,” sade han för sig sjelf, och upprepade det samma på brodrens fråga om utgången, hvarefter de båda beslöto att på afstånd bevaka sina slägtingar och om så behöfdes, lemna dem kraftigt bistånd i nöden. Emedlertid satt Leonhard försjunken i bittra tankar. Han betviflade ej ett ögonblick sin makas trohet, och dock sårade det honom djupt, att se hvad han ansåg heligast på jorden, hennes rykte, i fara att lida skeppsbrott bland tadlets, illviljans och afundens farliga blindskär.
Att den Arbetare , som visar sig hafva på egen Verkstad årligen tillverkat och fortfarit med tillverkning af ett Smidesbelopp till visst värde årligen , må ega rättighet till lån af en tredjedel deraf, hvilken rättighet dock icke skulle öfverstiga hans tillgångar i fastighet, men deremot för öfrigt bero på Borgen, likasom hittills, med intygad säkerhet , samt beläggas med 3 å 4 proc:ts ränta med omsättnings-förbindelse hvarje g;de MaJ nåd och x^:dels afbetalning på iiånsumman: Att den Arbetare ; som ej eger fastighet, må erhålla län till |:de 1 af tillverkningsbeloppet emot enahanda förpligtelser, som nyss äro nämnda : Att den, som visar sig förlägga flera Verkstäder i Fristaden , hvilka äga en någorlunda betydlig tillverkning, tillhandahålla dem erforderliga varor och i betalning emottaga Smides-tiilverkningar, som han afsätter, ina erhålla lånbiträde till 364 Underdåniga Skrifvelser. |:delar af den Summa, han genom årligt Bokslut styrker sig använda till förlagets underhållande, och hvilken Summa bör bestå af fordringar hos Arbetare och Smides-afnämare, lager af Smiden, Materialier och förnödenhets-varor för Arbetarne samt af byggnader och Inrättningar för Arbelarnej eller Rörelsens förmån; och skulle denna Summa omsättas hvarje i2tte månad med 4 Procents ränta och såsom hittills förses med antaglige Löftesmän eller Hypothek af Accepter, samt nödige ansedde och antagne förläggare, emot afnämarnes reverser, men med egen derjemte förenad betalningsskyldighet , få upplåna under åref Summor af sammanlagdt belopp till och med |:del på Förlags-Kapitalet 5 Alt för de förra af dessa Lån eller de till |:delars belopp af Förlaget, Manufaktur
Vid § 7, ali sisla mom. i denria §, som afser kontrollen öfver förtullningen af grof Ull, uteslutits, enär Rikets .Ständer funnit rättigheten att införa grof Ull icke vidare böra inskränkas till vissa städer, samt alla slag af Ull böra draga lika införsclsafgift. Vid § 9, att deri förekommande bestämmelser, angående särskilda iakttagelser i afseende å förbudet gods, uteslutits i följd af införselsförbudens upphälvande. Vid § 12, att då de förmåner, hvilka äro förunnade vissa i denna § uppräknade städer, äro för handeln af stor betydelse, samt afseende! både på de öfriga städernas rättvisa anspråk att, i mån af deras rörelse och statens förmåga, förunnas lika rättigheter, och på det för handelns naturliga utveckling betydelsefulla vilkoret af jendik tällan, synes förtjent af synnerlig uppmärksamhet, få Rikets Ständer, som sakna närmare utredning angående så väl den ena eller andra stadens relativa företräde att af ifrågavarande förmäner komma i åtnjutande, som de flera omständigheter, hvilka vid medgifvandet deraf måste tagas i betraktande, underdånigst anhålla, det täcktes E. K. M:t, i mån af de särskilda stapelstädernas rörelse och behof, samt så långt »ådant, utan fara för missbruk, låter sig göra, förunna dessa städer kreditupplags-, nederlagsoch inrikes transilo-rält. Vid § 13, att som Rikets Ständer ansett införselstullen å ospecificerade Skeppsinventarier böra bestämmas lill 5 procent af värdet och föreskriften härom från Taxe - Bih. lill II. St.
Sedan Utskottet, under denna synpunkt, i öfvervägande tagit de remitterade, sinsemellan mer och mindre skiljaktiga föjslagen, i hvad räknevärdets enbet och silfvermyntets afdelningar vidkommer, samt Kongl. Maj:ts bögstberörde Nådiga Proposition, angående kopparmynt och ducaler, får Utskottet till Rikets Ständers pröfning och fastställande, här i ett sammanhang, framlägga grunderna för det nya myntsystem, som, efter Utskottets tanka, skulle förena, med egenskapen att vara på en gång enkelt och rationelt, den kanske ännu vigtigare fördel, att, så litet som möjligen ske kan, rubba de för landets invånare af alla classer, från de högsta till de lägsta, i närvarande stund brukliga och välkände räkneoch reductions-förhållanden, under iakttagande blott af den skillnad i benämningar, sorn synes vara en nödvändighet, på det att icke de mindre upplysta må, såsom i förflutna tider ej sällan både med mynt och sedlar skett, inledas och underhållas i den förvillelse att, i stället fölen och samma sak, låta sig nöja endast med en likljudande benämning. Allmänna Räknesättet i Handel och Vandel samt vid Bokföring. ilo Svenska myntets räkne-enhet fastställes till jemnt Jldels Riksdaler silfver Specie, i enlighet med det skrot och korn, som Myntoidr ningen af år i83o bestämmer. 3:0 Denna mynt-enhet, svarande emot tolf skillingar silfverspecie, och i räknevärde enahanda med En Riksdaler Riksgälds-sedlar, eller | af Banco-riksdalern, eller trettiotvå sk. B;co, benämnes Krona. 3:o Kronan indelas i 10 delar; hvarje sådan del benämnes Penning. 4:0 Penningen åter indelas i 10 delar; hvarje sådan del benämnes Slant. 5*o En Penning blifver det lägsta värde, för hvilket silfver i myntform hålles tillgängligt. Penningens underafdelningar blifva kopparmynt. BanCO-Ulskotlets Betänkande If.-o 7. >7 II. Siljvermyntet. A. Utmyntningen.
J anledning af väckt motion, rörande sättet och ordningen vid försäljningen af utmätt fast egendom å Ilandet, hafva Riksens Ständer beslutit, att hos Eders Kongl* Maj:t föreslå en sä beskaffad författning, att enär genom Kongl. Förordningen den 27 April 1810 det är gäldenär öppet lernnadt, att då han och Borgenären icke kun-J na om stället för aucticnens verkställande öfverenskomma, vid utmätningsförrättningen eller saluvärderingen bestämma, om sådant skall å Tingsstaden eller Lands-Cantzliet ske, hvilket han likväl bör vid detta tillfälle utmätningseller värderingsmännen tillkännagifva; det matte åläggas dem, som utmätningen eller värderingen förrätta, att genast vid det den är slutad för Gäldenären uppläsa nyssnämnde Förordning, jemte förklaringen deröfver af den 27 Juni 1811, och om hvad i omförmälte omständighet är stadgadt honom underrätta, samt intygande, det sådant skett, i Utmätningseller Värderings-Instrumentet införa. Hvilket beslut Riksens Ständer härmed få till Eders Kongl Maj:ts Nådiga pröfning och stadfästelse i underdånighet anmäla. Riksens Ständer framhärda med djup undersåtlig vördnad, trohet och nit, Stor - 55» Den 15 Junit Stofmagtigstfi Allerriådlgsté Konung! ' Eders Kongl. Majtts u nti ferd a n i gsfe t rc p 1 igtigste tjenare och ijndersåtef På PrestStåf]dets vägnar J» A. jLilidblom• n. v. Talman* På Bonde - Ståndet* Vagnar. Dars GlsSorit n. v* Talman* Uppläst hos samtidiga Riks-Stjnderl dra I5 Juni.
Med afseende å de nu anförde omständigheter får jag för min del hemställa att Oeconomie-Utskostets Betänkande måtte af Ridderskapet och Adeln bifallas. Friherre Anckarsvärd, Carl Hinric: Uppå de af Grefve Gyllenborg och Herr Munck af Rosenschöld anförde grunder får jag för mitt del äfven anhålla om Återremiss af Betänkandet. Herr Berghman, Ambrosius Magnus: Oecömie-Utskottet har i min ranka mycket tagit miste, då Utskottet ansedt förevarande fråga såsomt Commaudo Mål. Med Commando Mai kanintet sörstås annat än Trouppers beordrande och! Den a Ftbruarii. 6 3 rörelser till Rikets försvar. Som förevarande fråga, är ett Oeconomiskt ämne, anhåller jag att Betänkandet måtte återremitteras samt Utskottet anmodas, att svara på Riksdagsmannen Wessings framställde Motion. Friherre Drufva, Thure, förklarade att sedan Konung och Ständer afgjort, att Canal-Arbetet borde med Kronans Manskap verkställas, så kunde hvarken Friberren eller någon annan Ledamot i Oeconomie-Utskottet begripa annat, än att frågan om hvilka Regementer borde till Canal-Arbetet beordras vore ett Corn. mando-Mål. Herr Munck af Rosenschöld, Då Konung och Ständer gemensamt beslutat, att Canal-Arbetet borde med Kronans Manskap verkställas, följer deraf klart , att förevarande ämne snarare bör anses såsom Oeconomiskt än såsom Commando-Mål. Jag föreslår för min del Åter-remiss af Betänkandet, ingalunda derföre att på sätt Riksdagsmannen Wessing yrkadt, Vestmanlands Regemente måtts befrias från Commendering till Arbete vid Götha Canal, utan endast för det att Utskottet förklaradt Wessings Motion angå ett Commando-Mål.
Uti detta Deparlemenls-Chefens yttrande och förslag instämde Stats-Rådets öfrige ledamöter. Bil. N:o 5 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. 23 B.) l:o Undervisnings-anstalter för jordbruk och landtmanna näringar; Q\o Agronomer och deras elever; 3:o Befrämjande i allmänhet af jordbruk och landtmanna-näringar; samt 4:o Fiskeri-näringens understöd. a) Landtbruks-Akademiens, till följd af Kongl. Maj:ts nådiga befallning, den 14 sistlidne Juni afgifna underdåniga memorial i fråga om allmänna åtgärder till jordbrukets och dithörande näringars befrämjande, samt om de anslag, hvilka Akademien ansåge böra i sådant syfte hos Rikets näst sammanträdande Ständer äskas; innefattande detta memorial följande, under tretton särskilda punkter upptagna, framställningar, nämligen: l:o angående Ultuna landtbruks-institut. Jemte tillkännagifvande, att Styrelsen för nämnde institut, enligt memorialet bilagd skrifvelse af den 2 i nyssberörde månad, hos Alcademietis Förvaltnings-Komité ytterligare anmält bebofvet. af de byggnader, hvarom underdånig framställning redan under sistlidne riksdag af Styrelsen gjordes, men hvartill Rikets Ständer då, i anseende till bristande medel, ej beviljade anslag, nämligen: a) ett boningshus af tegel, med lärosalar, laboratorier, bibliotheksrum, modellkammare, rum för elever och den för dem nödiga ekonomien, hvilken byggnad beräknats kunna uppföras för R:dr 109,236: 33. samt b) ett stall af gråsten för 36 hästar och föl, beräknadt att kosta „ 18,957: 52. Summa R:dr 128,193: 87. bade Akademien, hvars Förvaltnings-Komité under den 18 Januari 1860 afgifvit yttrande rörande dessa byggnader och dervid »ansett sig i det
Om någon på jorden bör kunna veta hvad till exempel en modärn tafla ska föreställa, så måtte det väl vara artisten, som målat den — åtminstone bör han veta det i början, innan han hunnit glömma af’et. Och lika dant med en författare! Hur ska han någonsin kunna hoppas bli så förstådd som af sig själf? Värst är det med utrymmet. I synnerhet lär de teatraliska behöfva otroligt med plats. Och det är då inte alls underligt, när man vet med hur många finesser en enda artist späckar en enda roll på en enda afton och af hvilka finesser publiken kanske inte skulle begripa en smul, om den inte fick sig en påstötning. Villys göra är att stryka och dra ihop. Att folk i allmänhet inte kan tycka om att bli strukna och dragna ihop, är då inte underligt. Också lär det allt vara litet stridigt på redaksjonsbyrån ibland. »Men hvad tusan gör det!» skref Villy en gång. »En förbannadt bussig tillställning är det ändå! Det är pängar värdt bara att se hur de gamla konsthästarna sitter där och tuggar på sina urtröskade fraser utan att finna användning för dem!» Om Villy har något fel, så är det det, att han allt bra gärna vill hacka på det gamla! Men det felet ger sig, antar jag, bara han blir gammal själf. Genom rar är han ändå! Ett saknar jag ännu: de stora sinnesrörelserna, som de stora städerna för med sig. Ack, hur vildt, hur härligt våldsamt gräsligt olycklig var jag inte, när jag trodde, att Gustaf bedrog mig, och att vår lilla apa, Pepita, som han hade köpt och hade bortackorderad därför att han trodde jag inte tyckte om apor, var en varietetsmamsell och hans älskarinna! Pepita! Stackars oskyldiga barn, som väl aldrig i i sitt lif haft en så ful tanke i sin hjärna som att vilja förföra, vare sig fördärfvade gamlingar eller oskyldiga ungdomar, med sina nakna ben! Ja, jag tror nog, att det vilda och tragiska ligger för min naturell, fast jag råkat komma på orätt plats här i världen — jag, som så mången annan.
N:o 171. 413 vägen, men likväl finge i det öfriga rikets delar dertill bidraga med kännbara uppoffringar, hade skäliga anspråk på erhållande af lättnad i de redan befintliga kommunikationerna, vågar jag vördsamt föreslå, det behagade Rikets Höglofliga Ständer såsom bidrag till utförande af omförmälda vägomläggning inom Gefleborgs län, anslå trefjerdedelar af den beräknade kostnaden, eller 221,250 Riksdaler Riksmynt. Remiss begäres till Stats-Utskottet, dit handlingarne, jemte general-förslaget, af Vägoch Vattenbyggnads-styrelsen öfverlemnas. Stockholm den 15 November 1865. Pehr Staaff. Af Herr Blomberg, Allg. Theoph., om förändrade bestämmelser i afseende å allmänna författningars kungörande. Vid 1862—1863 års riksdag väcktes inom trenne Stånd motioner om borttagande af det lagstadgande, som ålägger prest att från predikstolen uppläsa författningar och kungörelser, i hvilka motioner ådagalades, att detta stadgande är obehöfligt, opassande och ändamålslöst. Dessa motioner föranledde likväl icke någon åtgärd från Rikets Ständers sida, sannolikt af den orsak, att Utskottet, som behandlade frågan, icke kunde finna något annat lämpligt sätt att promulgera utkommande författningar. Samma svårighet förefinnes väl ännu, men då stadgandet är omöjligt att efterlefva och derföre är skadligt, enär det tvingar presten att blifva lagbrytare, kan och bör detsamma ej längre tolereras. Att det är omöjligt medhinna uppläsandet af t. ex. Tulltaxan, den på latin skrifna Medicinaltaxan med flera längre författningar, äfven om presten hvarje helgdagseftermiddag, sedan åhörarne aflägsnat sig, under flera timmar fortsätter uppläsningen för kyrkovaktaren, ligger i klar dag; och att, såsom nu flerestädes sker, uppläsa en del af författningen, men lemna fortsättningen åt en uppsåtlig eller ouppsåtlig glömska, är ptt tjenstefel, för hvilket presten kan lagforas. 414 Motioner i Borgare-Ståndet 1865.
Pensioner, på förslag 4,00°: Tjenstfrie Universitets-Professorers Ad juncter 2,400: — ■— Fångvårds-Tjenstemännens pensioner, på förslag 230,350 Protocolls-Secreteraren Borgs Enka 2,000: 45°: Friherre Berzelius 2,000: Professoren Fries's Enka 3oo: Hof-Capellmästaren Hceffners Enka 100: 200: Secreteraren Frigel . Professoren Lings Enka 600: Hof-Intendentén Röök 4oo: S:r 1 7,71 g: 28. - eller i rundt tal S: Minskning. Öfverflyttning till 2:dra Hufvud-Titeln af KronohageriGesäliers aflöning • ("utom 18 tunnor spanmål in natura.) När med ofvan upptagne anslag för 1835 17,720 SSSeSDWtilB»:’»CT 248,01© och följande åren jemföres hvad, enligt sednast uppgjorde Allmänna Indragnings-Stat, verkligen utgått 216,684:4l’ I0, eller rundt tal ... 23o,35o: — 216,680: — visar sig en minskning genom afgång utaf 13,670: — 15,440 Summa B:co R:dr | 232,630 |- utom Indelningar och Spanmål in natura, enligt senaste Stats-reglering , med afräkning af 18 tunnor spanmål in natura, enligt föregående Betänkande. Lik. till 11. St. Prot. 1840 4 Sami. 1 Afd. 25 Häftet. v .„ ->■„ — STOCKHOLM, Ko/igl. Ordens-Boktryckeriet, 1840. Ank. till Exp. Utsk. den 24 April, kl. 4 e. m. Utlåtande, angående beräkningen af Stat s-Verkets inkomster.
Pierr Fri - Den 17 April.' Den 17 April. 205 Friherre von Engeström erhöll försäkran, alf Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen, då varande Begent, i nåder hade samtyckt, att jag för mina fordringar uti Genuesigka Biks-Eånen borde b lifva godtgjord. Med djupaste underdånig vördnad har jag den Nåden vara Stormngtigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Majus ■ „ x underd ånigste och tropligtigste undersåte och tjenare . Joli, Clas Lagersvärd. Rätteligen afskrifvet, betygar C, Sylvan. Afskrift. Litt. D. J"e, Jean Antoine Gambaro, Notaire Imperial et certificateur ä la Besidence de Génes, Depar-' tement de ce nom, soussigné certifie å tous ceux qu’il appartieridra, que par les Actes ci-aprés énoncés, regus pär nion Coilégue et moi, qui en ai les minutes dument enregistrées, appert, que Monsieur le Chevalier Jean Claude de Eagersvärd, derneurant tf Florence , a fait les acquisitions svivantes des divers Capitaux des emprunts de la Cour Boyale de Svede sous la Direction de Messus 804 &en 17 April.
Inrättningens »vig. tiga bestämmelse att tilt Landtbrukets upphjcl. pande och säkerhet bäde i bättre och sämre är bereda ett nägorlunda jernt pris ä Spannemäl; att understödja b-höfwande Orter i Riket, att 444 Den iz September. liden till nästa Lagtima Riksdag, dä fullkomlig reglering af Werket pä fullständig kännedom af dest tillständ och förhällande i alla dest delar kan företagas, mä wid förra manligheten kunna förblifwa, ankommande pä Riksens Ständer att dä af Trycket läta den omständeliga berättelse utgä, som Dircctioncn till samma Riksdag om dest dittills förde förwaltning och Produkten deraf bör afgifwa. Hmad Stats-Beredningen sälunda haft den Näden andraga, warder Eder Kongl. Majus Nädiga skärstädande och pröfning underdänigst hemställdt. Stats-Beredningen framhärdar med djupa, ste wördnad, nit och trohet, Stormäktigste Allernädigste Konung! Eders Kongl. Majus allerunderdänigste och tropligtigste tjenare och undersätare iso». (-081-. l.<6rkL^Ll,Lk:. k». Lm. 6. Wurssrk. Hög - Den iz September. 44g Högwälborne Herr Baron, President och Commendeur of Kongl. Nsrdsijekne Orden; sä ock Hög. ock) Wälborne somt Ädle och Högaktade Herrar tili Kongl. Statö Beredningen för ordnade. i enlighet med Kongl. Stats. Beredningens striswelse den so Julii nästl. Kongl. All. wänna Magazins-Direckionen äger, att, i anled. ning af hwad Riksens Högloft. Ständer uti dest, i afftrift meddelte underdäniga strifwelss den2Z April innewarande är förniält, afgifwa, ej allenast utlätande öfwer dst af Riksens
Tvister om obetydliga utrymmen till diken, vägar, vattenbord o. d. äro icke af den natur, att de behöfva särskildt och med uppehåll i förrättningen utföras. Ändringar i dessa utrymmen medföra endast lindriga jemkningar i delningen, och ingen sådan rubbning, som förorsakar omarbetning af förrättningen, till hvars uppehållande således intet skäl synes kunna hämtas från stridigheter i dessa ämnen. 3) frågor om skiftens antal. Vid utbrytningar (eller hvad som svarar emot ämnet för hela den varande Skiftesstadgan) kan enligt förslaget endast ett skifte för utbrytningssökan den äga rum; och der blir endast fråga, huruvida utbrytning skall ske, eller ej. I andra delningar eller egentligen så kallade skiften bestämmes lotternas antal för hvarje delägare genom antalet af gärden för alla samfäldt. Här kan pröfningen af antalet icke skiljas från pröfningen af lotternas och hela skiftets beskaffenhet; och detta är just föremålet för den slutliga domareåtgärden, i händelse af klander å fullbordad förrättning. I allt fall synes en pröfning af skiftens antal före delningens fullbordan svårligen någonsin kunna komma att hvila på den fullständiga kännedom af förhållandet, som till ett grundligt omdöme i detta ämne erfordras, och endast genom en detaljerad uträkning och sammanpassning af lotterna kan vinnas. Domaren skall således vid en förskottspröfning härutinnan esomoftast äfventyra att föreskrifva ett skifte, som ej väl låter verkställa sig, eller ock att afslå ett, som genom fullständig bearbetning dock till slut skulle visa sig verkställbar^ Ehvad olägenhet ett misslyckadt försök i denna väg af Skiftesmännen må medföra; så synes dock för lagstiftningen frågan vara afgjord genom sjelfva nödvändigheten, så framt slutligt gagn af förrättningen skall vinnas. Deremot hänvisar förslaget till förutgående pröfning ett ämne, hvarom Skiftesstadgan ej så förordnar, nemligen taxeringen.
Proposition N:o 100. möjligen skulle leda till minskning af den inkomst, som kyrkorna nu från ett eller annat af dessa hemman hafva att påräkna, men deremot icke, hurudan utgång tvisten än erhölle, kunde lända Kronan till någon afsevärd fördel; att osäkerheten i besittningen eller farhågan för ökade afgälder ostridigt måste hos mången åbo eller arrendator verka till mindre benägenhet för odlingar eller andra förbättringar å innehafvande hemman; samt att åbo eller arrendator å hemman, hvilket genom laga kraftvunnet beslut blifvit någon kyrka tillerkändt, icke, då den årliga afgälden sättes efter hufvudsakligen enahanda grunder, som nu gälla vid arrende-afgiftens bestämmande, skäligen bör förvägras tillfälle att till den kyrkojord han brukar, förvärfva lika rätt som åbo eller arrendator å kyrkohemman, hvarom tvist ej uppstått; Kongl. Maj:t, i likhet med Rikets Ständer och äfven Justitie-kanslern, Kongl. Maj:ts ofvanbemälde Befallningshafvande och Biskopen i Göteborgs stift, funnit vidtagandet af åtgärder så väl till förekommande af vidare tvister om Kronans och kyrkornas eganderätt till ifrågavarande kyrkohemman, som ock till beredande af en på bestämda oföränderliga vilkor^ tryggad besittningsrätt till dessa hemman vara både i Statens, kyrkornas samt åboernes och arrendatorernes intresse af omständigheterna påkalladt. Beträffande sättet för tillvägabringandet af en sådan reglering har, i anseende till giltigheten af de anmärkningar, Kammar-kollegium och alla öfriga vederbörande gjort emot hufvudsakliga delar af Rikets Ständers beslut, Kongl. Majit icke funnit skäl att detsamma biträda, men vill deremot, i närmare öfverensstämmelse med de grunder för skattelösen, som blifvit dels af Justitie-kanslern, dels af Kongl. Majits Befallningshafvande och Biskopen framställda, härmed föreslå Rikets Ständer att med Kongl. Majit besluta, som följer i l:o.