Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Anna skyller fru B. för snålhet, men härom dagen kom den senare och bad den förra om hon ville fråga Christian om han ville sälja en kappe potatis. Christian svarade att fru B. kunde få dem till skänks, men Anna tyckte att när fru B. tager betalt för sitt arbete så borde hon också betala potatisen. Slutet blef att Chr. sade att de kunde kosta 12 öre. Detta gjorde han dock så nödd och tvungen att han sedan kom till mig och sade att han skämdes öfver att fru B. skulle betala potatisen, men han hade icke mod att säga Anna det rakt i ansigtet. Jag gjorde det, men det är icke så utan att Anna i följe deraf varit stött en fjorton dagars tid. Lars Peter talade en gång under mitt Malmövistande om sin afsigt att förblifva ogift, och jag uttryckte som vanligt mitt tvifvel om allvaret i detta beslut, sägande att jag tvärtom genom hans mostrar kommit till den åsigt att han förordade tidiga äktenskap. ”Ja,” sade han, ”äfven jag ville väl gifta mig, men jag ville att der skulle finnas den ideala uppfattningen af äktenskapet; som det nu är är det klokast att låta bli.” Fru Berlin talade om för mig en dag att pigorna klagade öfver att Lars P. hvarken sade god morgon när han kom upp om dagarne eller god natt när han gick, de voro mycket förbittrade och kallade honom en ”riktig stut”. Jag kunde ej låta bli att skratta och för att öfverskyla sade jag: ”Jag tror icke att det är hans afsigt att vara ohöflig, men nog vet jag att han en frukost glömde att helsa på mig, jag vet inte hvad han går och tänker på efter han kan vara så tankspridd.” ”Jag tror visst att han tänker på det han skall tänka på,” svarade fru Berlin, ”ty det tycks vara en ovanligt städad och hygglig ung man, så rysligt förståndig. Jag tyckte utmärkt bra om honom.” Nå det var ju väl det! Den första natten Lars Peter låg här hade han ryslig tandvärk och han väckte Uno för att bedja honom om en smul kognac. Detta gjorde att fru B. om morgonen fann honom ljuft slumrande med kognacksflaska och glas bredvid sig på nattduksbordet.
Då likväl ifrågavarande § blifvit af de frenne öfriga Riks-Stånden godkänd, kan återremissen icke till någon åtgärd föranleda. § 28 (25 i förslaget). Med afslag å Utskottets hemställan, att det arfvode, kontrollörer skola af Staten erhålla, måtto bestämmas till minst 4 och högst 6 R:dr om dagen, har Ridderskapet och Adeln för sin del bibehållit uti ifrågavarande hänseende nu gällande stadganden. Som emellertid Utskottets hemställan blifvit af de öfriga RiksStånden bifallen, och i denna fråga tre Stånds mening utgör Rikets Ständers beslut, lärer Ridderskapet och Adelns särskilda mening hafva förfallit. § 43 (40 i förslaget). Till följd af det förslag, Utskottet under § 20 framställt angående cn del af det tillverkade bränvinets uppläggande till Statens säkerhet för utbekommande af den tillverkningsafgift, som icke blifvit förskottsvis erlagd, hade Utskottet funnit nödigt att till nu förevarande § foga ett särskildt stadgande i afseende å Kronans företrädesrätt till sålunda förvaradt bränvin. Sedan Ridderskapet och Adeln förkastat Utskottets under § 20 gjorda förslag, har det ifrågasatta tillägget till förevarande § blifvit af bemälda Riks-Stånd borttaget, hvarjemte Preste-Ståndet, med hänvisning till sitt, beträffande Utskottets förslag under § 20, fattade beslut, lagt denna del af Betänkandet och förslaget till handlingarne; Borgare-Ståndet har deremot återremitterat och Bonde-Ståndet godkänt det föreslagna tillägget. Då den af Preste-Ståndet vidtagna åtgärd synes hafva samma syftemål, som Ridderskapet och Adelns beslut, och dessutom, sedan det under § 20 väckta förslaget förfallit, meranämnda tillägg vore öfverflödigt, torde frågan om ett sådant tillägg få anses hafva förfallit. § 51 (48 i förslaget).
Han hade börjat bli van vid sin kompanjons besynnerligheter, hvaribland också var den egenheten, att han ej tyckte om att besvara frågor annat än med: »Jag vill det» och »jag gör det», eller »jag vill det inte» och »jag gör det inte», men däremot allt som oftast kunde taga sig före att själfmant förklara sitt görande och låtande. Så vardt också nu förhållandet. – Jag stoppade den här nyckeln på mig, sade han, den har varit min fars och min egen portnyckel, ty jag hoppas säkerligen att en gång få tillbaka huset, och ingen får under tiden öppna porten med denna nyckel. Pehr Backman svarade; – Visserligen skall herr Hall ha igen sitt hus och det öfriga därtill, det skall jag bli man för. Om en tid måste vi öppna processen mot excellensen Wachtmeister och enkefru Hall, och om kuratorerna dröja alltför länge med redovisningen för boets förvaltning, så anlägga vi process också mot dem. Och hur än redovisningen utfaller, säkert är, att vi alltid skola finna tillräckliga skäl att klämma efter åtminstone Carnegie och Björnberg. – Jag vill ej tänka på alla dessa processer i framtiden, det blir Backmans ensak, men jag vill ha min rätt och skall aldrig upphöra att yrka därpå. Och jag skall heller aldrig lämna ifrån mig denna nyckel, ty med den skall jag åter en gång öppna porten till min faders och mitt eget kära hus. Pehr Backman smålog åt John Halls idéer. Han tänkte: – Hur går det, månne, om den nye ägaren förändrar låset till porten, men han sade det ej, ty han tänkte också: – Om det roar John Hall och förströr hans tankar, så är detta ju ett bra oskyldigt nöje. Det är ackurat egalt, med hvilken nyckel John Hall en gång öppnar porten till sitt hus, det blir kinkigare att skaffa honom huset tillbaka, men som han säger, detta får bli min ensak. Högt sade han: – Så mycket är väl herr Hall med om, att vi till vårt sista andedrag skola kämpa för vår rättfärdiga sak och söka förhindra all vidare sköfling. Nu börjar dansen om egendomarne.
Och dessutom var han fullt upptagen med skötandet af krogrörelsen de första dagarna, då alt hvad där fans af ledigt sjöfolk i granskapet samlades för att få se en skymt af Tuominens "pufätsik", hvarom ryktet spridt sig med otrolig snabbhet. Det var inte mycket de nyfikna fingo se af henne så länge hon var i de hetaste arbetstagen och hade inte Tuominen varit slug nog att endast småningom och helt långsamt uppfostra henne till en bufettmamsells värf, så är det ganska sannolikt att hans planer åt det hållet als inte låtit sig förvärkligas. Hon skulle troligen inte gått in på att dagarna igenom och vanligen långt in på nätterna passa upp en hop mera eller mindre oftast mindre nyktra sjömän, hvilka naturligtvis alla uppvaktade henne med en kurtis, hvars huvudbeståndsdel utgjordes af handgripliga artighetsbetygelser. Men till en början behöfde hon blott tre eller fyra gånger om dagen komma in och diska glasen, en nyhet den Tuominen infört enkom för att småningom vänja henne vid elden, och då föll det sig ju så naturligt att bedja henne hjälpa litet här och där med serveringen, en hjälp som påkallades alt oftare tills Lena om några veckor fann sig upptagen med servering af öl och whisky från morgon till kväll. Ty kundernas antal ökades för hvar dag. I den delen hade Tuominens beräkningar till fullo slagit in. Och säkert är att de allra flesta först drogos till stället af ryktet om Lenas trinda behag, om också några sedan öfvergingo till stamkunder på grund af den rådande snygga ordningen, en detalj hvari de andra Chenystreethotellen als inte kunde täfla. Tuominen småmyste dagarna i ända öfver sin utmärkta idé, lät bjuda sig af sina kunder huru ofta som hälst och gick därför från morgon till kväll i ett oafbrutet rus, under hvars inflytande han med alt större välbehag kastade blänkande ögonkast på Lena. Hvar gång hon snäste af någon kurtisör sken han af en långt intensivare belåtenhet än den en husbonde vanligen erfar öfver sin tjänarinnas dygd.
Terra SigiIlata; se Bolus. Tidningar och Tidskrifter, som inkomma annorlunda, än med allmänna posten; se Böcker. Tinkal; se Boraxsyrad! natron. 1 skålr 1 ort. 1 skålp. R:dr. 1 öre. Riksmynt. Fria. Tomback ; liänföres under Metaller, sammansatta. Trapp; behandlas såsom Lera. Tricot och Tricotage; hän föres under Strumpor in. ni. Trummor och Trumpeter; se Instrumeuter, musikaliska. Tryffel; liänföres under Svampar. Tråd, jern-, ståloch messings-, till iustrumenter; se Strängar. Tråd af metall, öfverspunnen med silke eller tråd ; se Karkasser. Trädfrukter; se Frukter och Bär. Förslag till Tulltaxa. 325 Tråd: koppar och annan ej specificerad metall-: andra slag bomulls-, alla slag linne-: oblekt blekt eller färgad Träd, friska, alla slag Trädvaror: virke, oarbeladt, alla slag bandstakar bjelkar och sparrar, alla slag bräder och plankor, sågade, alla slag enträd och enstafrar gevärsstocksämnen handspakar och handspaksämnen . lister och läkter, alla slag master, bogspröt, spiror och pumpträd, alla slag . • ribbor, alla slag stäfver, laggoch botten-, alla slag tunnband ved, alla slag årträd fanérskifvor draga hälften af den tull, som är bestämd för snickarearbeten af samma trädslag; svarfvarearbeten, ej specificerade, med eller utan betsning, målning eller lackering alla mer eller mindre arbetade trädvaror, ej specificerade, derunder inbegripne snickareoch stolmakarearbeten: af furu eller gran, med eller utan betsning, målning eller lackering . af alm, ask, björk, bok,rek, valnöt och andra inhemska trädslag, med eller utan betsning, målning eller lackering, eller med fanering af nämnde trädslag af mahogny, jacaranda och andra utländska trädslag, massiva eller dermed fanerade; äfvensom arbeten, försedda med äkta eller oäkta förgyllning Anm.
Det är emedlertid likgiltigt, hvilket Utskott får att skaffa med detta ämne; och då ConstitutipnsUtskottet nu mera bär ingen eljer åtminstone ringa sysselsättning, hvaremot manga göromål för Uagsamt Allmänna Besvärs-och QeconomieUtskotten ännu återstå, tror jag bäst vara, att remittera målet till ConstittitionsUtskpttet, hyared ter beslut i ämnet k§P och bb? fattas, JTerr Hjerta, Qu§laf: Jag fjöner yisserU* gen, att Kidderskapet och Adeln genom deg .Kongl. Skrifvelsen blifvit försatt i en bpsyn* iierlig ställning, sedan Ståndet i hufvudsaken redan fattat sitt beslut, samt alt Dag och QeConomie-Utskptten ej kunnat yttra sig annorlunda, än som skett, ^medlertid tror jag, att pm någon anngn åtgärd i dettg afseende skalf yidtagas, än den Cjrefve vpn Schwerin föreslagit, skulle det vara mest enligt formen, atf återremittera Betänkandet ti 11 nämnde Utskott, med uttryckligt förständigande att behandla ärendet. Att remittera frågan till ClonstitqtionsUtskottet anser jag deremot icke vara passande. Jag anser mig likväl böra fästa uppmärksamheten på onödighe-tén af en aterremiss. Frågan är här om stifiandet af en lag, och JJen 30 September e. m. 491 uppgörandet af ett Reglemente för offentlighet vid RiksStåndens öfverlaggningar. Spm utr offentligheten vid denna Riksdag icke kan införas, har jag hela tiden ansett bägge delarnp öfverflödig».
Icke sällan erbjudas tillfällen att mot metallvärdet eller efter dagens kurs inlösa större och mindre partier af sådana medaljer och mynt, som saknas, men hittills har akademien, i de flesta fall, måst visa ifrån sig dessa anbud, för att kunna inlösa så mycket som varit möjligt af de med hvarje år i större mängd hembjudna jordfynden. Ett förökadt anslag till samlingarna är således icke icke blott önskvärd!, utan oundgängligen behöfligt; om akademien skall kunna underhålla det nit, som i sednare tider blifvit väckt för statens museum. På dessa skäl hemställer akademien om förhöjning af anslaget till samlingarnes förökande från 1,000 till 2,000 R:dr banko. 5i Det nuvarande anslaget för tryckningskostnaders bestridande är 333 R:dr 16 sk. banko årligen. Utgifterna på detta anslag hafva under de sista fyra åren, i medeltal utgjort 502 R.dr 10 sk. banko. För att befordra utgifvandet af beskrifningen af den märkvärdiga Cufiska myntsamlingen har Eders Kongl. Maj:t beviljat ett bidrag, stort 1,000 R:dr banko, af anslaget till resestipendier samt läroböckers och lärda verks utgifvande; men för att bestrida öfverskjutande kostnader för detta nya verk och betäcka den redan uppkomna bristen på tryckningsanslaget, mäste akademien tills Vidare inställa utgifvandet af sina handlingar, hvartill manuskriptet ligger färdigt samt vissa andra äfven till en del redan utarbetade beskrifningar öfver särskilda delar af samlingarlie, så framt icke en förhöjning i anslaget beviljas, hvilken akademien på dessa skäl föreslår från 333 R:dr 16 sk. till 666 R:dr 32 sk. banko. Till det nya musei inredning, jemte samiingarnes flyttning och anordning, beviljade Rikets Ständer vid 1841 års riksdag 1,000 R:dr banko för en gång.
Den 5 Juli. S. D. Bifölls Särskildta Utskottets den 3 Juli på bordet lagda Memorial af den 30 Juni, angående Kolhandeln inom Bergslagen. Ut supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. S. D. Den af Högvördiga Prest-Ståndet, enligt Prototolls Utdrag af den 2 i denna månad gjorde anmärkning vid förslaget till underdånig Skrifvelse om betalning för Fångskjuts, fann Borgare-Ståndet, som redan den 28 Juni Ex. peditionen godkändt, sig icke kunna antaga, utan lät vid ett sådant godkännande bero. Ut supra. Ex Protocollo Carl Magn. Robsahm. S. D. Borgare-Ståndet, som vid föredragning af Höglofl. Ridd. oell Adelns Protocolls-Utdrag, af den 2 i denna månad, rörande 28 §• ^ege* ringsformen, väl icke fann, såsom Höglofl. Ridd. och Adeln, att förkastandet af förslag till ändring i det ena Momentet af någon §. uti Grundlagarna hindrar antagande af förslag till ändrings i ett annat Moment af samma §., enär det sednare Momentet icke af det förra är en följd, .eller att olika, men hos alla Stånden enstämmiga Beslut öfver sådana olika Momenter böra betaga verkan af den i någotdera Momentet utaf alla Stånden beslutade förändring, ville likväl, i anseende till Riksdagens snart förestående slut och 4*6 Den 5 Juli. och på det stridighet i denna fråga icke måtte lägga hinder för den öfver Grundlags-förändringarne upprättade Redactions skyndsamma öfverlemnande till Kongl. Maj:t, för denna gång begifva sig dertill, att, enligt hvad Höglofl. Ridd. och Adeln för sin del ansett, 28 §• af Regeringsformen må vid sin förra lydelse oförändrad förblifva; och i allt öfrigt blef Constitutions-Utskottets förutnämnda Redaction af Borgare-Ståndet gillad och godkänd. Ut supra. Ex Protocollo Carl Magn.
De öfriga Stånden skulle ock kunna komma med en contrainbjudning, och finna det vara mera skäl, att R. o. Ad. rättade sig efter de 3 Stånden, än att dessa, sedan de redan afgjort frågan, skulle till ett helt motsatt resultat rätta sig efter R. o. Ad. ensamt. Emedlertid är det åtminstone troligt, att något ändamål med inbjudningen icke vinnes; och jag hemställer då till Hr Lefre'n, om han icke skulle behaga återtaga sin motion och derigenom skona R. o. Ad. så väl från en votering som för frestelsen att för sakens nytta förbise formens helgd. Den förra kan ej bestridas; men bör man väl söka den, eller kan man väl ifrågasätta att vinna den på en sådan väg, som den nu föreslagna. Hr Lefre'n: Ett talare har trott, att det vore fråga om, att liela discussionen borde medfölja inbjudningen. Jag bar icke hört någon yrka detta; men för mindel yrkar jag nu bestämdt, att de få, men vigtiga skäl, som tala för bifall till inbjudningen, må få medfölja densamma. Det torde i sådant afseende finnas lämpligt, att R. o. Ad. förklarar, att Ståndet finner det för Arme'ens bildning och synnerligast för bildandet af en säker stam vara af högsta vigt, i2 H. n Den iG Augusti f. ra. att exerciscompagnier inrättas. Jag skulle icke linfva yrkat detta, om icke en talare af mina ifri,gaste motståndare förbehållit sig att låta inbjudningen åtföljas af en reservation, deri jag förmodar, att han icke underlåter framlägga de skäl, han finnér utgöra stöd för sin mening. Då hemställer jag, om det väl vore en lämplig taclik att afvärja skälen för, men bifoga dem emot den önskan , för hvilken pluraliteten kan komma att bestämma sig.
S. D. Föredrogos och remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet : Kongl. Majlis nådiga Proposition angående grunderna lör en förändring i sättet för utgörande af presterskapets aflöning, jemte dervid, under diskussionen, afgifne skriftliga och muntliga anföranden; samt motioner af: l:o Sven Heurlin från Kronobergs län, om aflåtande af underdånig skrifvelse till Kongl. Majit angående öfverflyttning från Ecklesiastiktill Finans-departementets handläggning af mål, som angå de så kallade Halländska kyrko-hemmanen, samt om nedsättande af en kommitté för utredande af frågan angående dessa hemman; äfvensom ett, i anledning af denna motion, utaf Anders Nilsson från Hallands län afgifvet skriftligt anförande jemte dervid fogade handlingar; 2:o Olaus Eriksson från Göteborgs och Bohus län, angående upphäfvande af föreskriften i Kongl. Brefvet den 4 Maj 1759, om deltagande i kyrkooch prestegårdsbyggnad efter oförmedladt mantal jemte ett skriftligt anförande i samma ämne af Johan Petter Andreasson från Elfsborgs län; 5:o Carl Casper Nettelbladt från Stockholms län, angående macadamisering af de vägar som genom Norroch Roslags-lullar leda från Stockholm samt om afgifts erläggande för samma vägars begagnande; med anmärknigar; 4:o Mäns Mänsson från Calmar län, angående skyldighet för domhafvande att, ulan särskild kostnad för rättsökande, tillställa dem de utslag och handlingar, som vid tingets slut icke äro färdiga att lösas; 5:o Carl Johan Svensén från sistnämnde län, om aflåtande af underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, i afseende å rättighet för roteoch rusthållarne alt, utan inblandning från befälets sida, med soldat, hussar eller båtsman afsluta kontrakt, m. m.; 6:o Olof Persson från Gefleborgs län, om ändring i 16 § af Kongl.
Tersmeden hade föreslagit, dels att det ifrågav:de lagförslaget skulle paragrafvis företagas till afgörande, med iakttagande deraf, att rubriken och ingressen sist lörekomme till pröfning, dels ock att 11. o. Ad. måtte besluta, alt för deri händelse åtskilliga §§ korinne att återremitteras och andra åter hifölles, l!tsh:t skulle ega öppen rätt att vid förslagets förnyade behandling föreslå sådana jernk - Den 12 September f. m. 210 ringar i de godkända paragrafernas ordalydelse, som kunde finnas lieliöflige lill följd af skeende förändringar i de återremilterade paragraferna; oell hemställde Hr Gr. o. Landtm., huruvida R. o. Ad. bilölle hvad sålunda föreslagits. Ropades ja. Härefter föredrogos lill en början och hiföllos Allm. Resv.- o. Ekon -Ulsk:ts i Relänk;t N:o 59 gjorda hemslällanden, alt Per Erikssons motion om enskilda hankers upphörande och Liss Lars Olssons motion om privatbanksedlars emottagande i den allmänna upphörden mätte lemnäs utan afseende. Elter det Hr Gr. o. Landtm, sedermera hemställt, att. med föredragningen af Sammansatta Bankooch Lag-Utsk:ts Betänk. N:o 1 mätte lå anslå, intilldess justering af några från Exped.- UIsk:t nyss ankomna skrifvelse-förslag egt rum, samt R. o. Ad. härtill samtyckt; upplästes och godkändes Exped.-Utskds lörslag till R. Sl:rs underd. skrilvelser: N:o 123, ang:de regleringen af utgifterna under riks-statens andra hufvudtitel; N:o 124, angille regleringen af utgifterna under riks-statens tredje hufvudtilel; och N:o 125. angille ändring af lista och 7:de §§;ne i instruktionen för II. St:rs revisorer af statsverket. Härefter föredrogs:
Exc. En al Rikets Herrar, f. d. Just.StatsMinistern, Presidenten i K. M:s och Rikets Svea Hofrätt, R. o. K. af K. M:s O., Ordens Kansler, Storkors af K. Norska S:t OlalsOrden, Hr Gr. Guslaf Adolf Sparre, som, efter det han inför II. M. Konungen aflagt Landtmarskalks-eden och blifvit öfverlemnad tili de 2:ne äldste tillstädesvarande Gr:ne, H. Exc. En af Rikets Hrr, RiksMarskalken, R. o. K. af K. M:s O. m. m. Hr Gr. Mauritz Axel Lewenhaupt och f. d. StatsRådet, GeneralLöjtnanten, K. m. St. af K. S. o. N. O. m. m. Hr Gr. Adolf Fredrik Nils Gyldenstolpe, af dem beledsagad, begaf sig till Riddarhuset och derstädes vid ingången emottogs af Riddarh.Direkt., Riddarh.Sekret, och öfrige till Riddarh.Kansht hörande personer. Derefter utsatte H. Exc. Hr Gr. o. Landtm., i öfverensstämmelse med 10 och 11 gg i Riddarh.Ordn., l:a uppropet af R. o. Ad:s första anteckning till nästföljande söcknedag, Måndagen d. 17 Okt. kl. lif. m., 2: a uppropet af samma anteckning till Tisdagen d. 18 Okt., äfven kl. lif. m., samt 2: a anteckningens båda uprop till Onsdagen d. 19 Okt., att hållas det förra kl. 11 f. m. samt det sednare kl. 6 e. m.; hvarefter, sedan berörde anteckningar blifvit förrättade, Högloft. R. o. Ad. sammanträdde första gången Thorsdagen den 20 Oktober 1S59 in pleno kl. 11 f. m. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, öpnade sammanträdet med följande tal:
Majit anser en tid af i5år för Contractens ingående å nyo lämpligen böra utsättas, samt från och med i83o Ars / Kongl, Maj.-ts Nådiga Propos. N.o Sy. a3 början beräknas ; viljande Kongl. Maj:t medgifva Rikets Ständer, att med Revisionen af räkenskaperna må förhållas i öfverensstämmelse med hvad Kongl. Maj:t, uti Dess till Rikets nu församlade Ständer afgifna Nådiga Proposition om Instruction för Rikets Ständers Revisorer, föreslagit. Kongl. Maj:t vill derjemte hafva försäkrat Rikets Ständer, att den omsorg, som Kongl. Maj:t städse ådagalagt för Rust-och Rothållarnes väl, äfven hädanefter skall oförändrad fortfara, samt att Kongl. Maj:t skall begagna hvarje tillfälle, att förena deras sanna fördel med nödvändigheten af vapen-öfningar, hvilka påkallas af nödig omtanka för Rikets försvar, för Soldatens vänjande vid fältlefnaden, hans helsa, hållning och discipline. Kongl. Majit, öfvervägande, å ena sidan, Rustoch Rolehållarnes förbindelser emot Staten och, å den andra, deras rättmätiga anspråk på skydd för sina rättigheter, skall alltid söka att förbinda deras väl med en vaksam omsorg för Indelningsverkets bestånd och Rikets säkerhet. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL JOHAN. J. Nordenfalk. a4 Bil. tili K. M. Nådiga. Propos. N.o S.j. Utdrag af Protocollet (ifver Krigs-Är en^ den j, hållet inför Hans Maj:t Kontingen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 3.4 Februarii 182g. När varande: Stats-Mmistern för Utrikes Ärendena. E, Hr Grefve af Wetterstedt.. Stats-Råden 5 H. E. Hr Grefve Rosenblad. H. E*. Hr Grefve Löwenhjelm..
Om man betragtar denna anstalt såsom ett medel för vexelhandel och vingleri, skall man likväl finna, att detta blir förenadt med så stora svårigheter, att alla dylika operationer blifvd vida lättare med vexlar. Den hufvudsakligaste anmärkningen emot depositräkningen är, att Banco-Fullmägtige derigenom hindras att uppköpa silfver. Jag har likväl förra gången visat, att häruti icke ligger något hinder för realisationens verkställighet; ty om också Fullmäktige icke uppköpa en enda SpecieRiksdaler, måste det deponerade silfret inberäknas i reela fondens förhållande till sedelstocken, när utvexlingen begynner. På dessa grunder har jag trott, att Ridderskapet och Adeln äger fullkomligt skäl Den r7 December f. m. 47 att ändra sitt beslut, om Ståndet finner det ieke stå i strid med Grundlagens föreskrifter. Herr Munck af Rosenschöld: Jag til!- styrker Ridderskapet och Adeln att förblifva vid sitt förut fattade beslut. Jag hör väl ifrågavarande anstalt framställas såsom det enda säkra värn för Capitalisten emot sina penningars försämring; men det kan nästan endast sträcka sig till några få capitalister i Stockholm, som hafva tillfälle alt uppköpa vexlar, och draga in silfver utifrån, när cursen är lägre, hvaraf skulle blifva mindre tillgång i framtiden på vexlar, således cursen stiga, och de då taga ut det i Banken deponerade silfver, för att sälja del. Man förebär angelägenheten af myntvärdets upprätthållande; men dess försämring förekommes säkrast genom realisation, då depositräkningen skulle snarare bidraga till cursens stigande, och försvåra realisationen, samt endast försäkra några få Capitalister om sitt silfver. Om man derföre upprigtigt vill realisationen, måste man icke önska depositräkningen, innan den för utvexlingen stadgade proportion emellan Bankens egit silfver och sedelstocken redan blifvit uppnådd, ty ju mera silfver deponeras i Banken, desto mindre silfveruppköp och invexling kan åstadkommas, för att vinna den proportion, som är stadgad emellan silfverfond 48 Den 17 December f. m. och sedelstock.