Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Tarfvas för gemen - -)9 Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition N:o i23. samt gagn hägnad emellan egor, som i tegskifte eller samfällighet ligga, eller skall för sådana egor hägnads-skyldighet utgöras i rågång emot andra egor; tagen då alla grannarne i bylager eller samfälligheten del i stängseln efter ty, som de hafva i egorna del. §• 12. Stängsel .skall i egoskillnaden sättas. Går egoskillnaden i eif, å, eller annat vatten, sorn ej utan stängsel fred gör; då skall hvar sin del af stängseln på sin egen sida hålla; och tagen begge sidorna likaledes lott i den stängsel, som deremellan öfver vattnet sättes. Lag samma vare, der egor genom allmän farväg åtskiljas. Finnes i dessa fall lämpligare att hela hägnaden å ena sidan satt varder; då må det ske och njute den, å hvilkens sida den sättes, om han deraf mehn lider, skäligt skadestånd af den andra. Går egoskillnaden öfver berg eller annorstädes, der hägnad ej uppföras kan; varde stängseln satt å annat ställe, som närmast är och tjenligt pröfvas, emot skadestånd, som sagdt är. §• 13. Vid fördelning af hägnad skall afseende göras på olika 'beskaffenhet af den mark, hvarå hägnaden upprättas, så att, der större svårighet i denna del möter, skälig minskning i hägnadens längd deremot beräknas: och varde det genom uppskattning afgjordt, innan delningen sker. $. 14. För hägnads-skyldighetens fullgörande ansvaren alltid de, som i egoskillnaden hvarandra möta, och tage vid fördelning af hägnaden hvardera sidan sin andel i en sträckning, der ej annorlunda åsämjes.
Med vidblifvande af sitt i ämnet fattade beslut, lade Ståndet förevarande Utlåtande till handlingarne. 484 Prof.- Utdrag den 21 Oktober 1854. N:o 325, i anledning af återremiss å Betänkandet N:o 278, angående förhöjning [ kreditivet för arméens pensions-kassa. Lades till handlingarne, med förklarande att Ståndet vidblir sitt vid pröfning af Betänkandet N:o 278 fattade beslut. N:o 326, i anledning af återremiss å Betänkandet N:o 286, angående väckt fråga om fortsatt utgifvande af Svensk Militär-Författnings-samling. Ståndet, som bifallit Betänkandet N:o 286, vidblef detta sitt beslut, och lade Utlåtandet N:o 326 till handlingarne. S. D. Efter förnyad föredragning af Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 57, med förslag till tillägg i 109 § Regerings-formen och 80 § Riksdagsordningen, angående uppskof i Riksdag, blef berörde förslag af Preste-Ståndet antaget att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästkommande Riksdag. S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Memorial N:o 27, i anledning af Riks-ståndens beslut i fråga dels om upphäfvande af all stängsel-skyldighet, dels ock om ändring i nu gällande sjjadganden rörande samma skyldighet, deröfver Utskotten uti dess under N:o 24 afgiina Betänkande sig utlåtit, fann Preste-Ståndet för godt antaga Utskottets till detsamma gjorda inbjudning, till följd hvaraf den föreslagna voterings-propositionen ansågs förfalla. S. D. Föredrogs ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 136, i följd af Riks-ståndens beslut med anledning af Betänkandet N:o 115, i fråga om Elementar-läroverken m. m. Punkterne Litt.
Utskottet funne sig böra ingå i pröfning af de utaf motionären förelagda alternativer, — finner jag, som i öfrigt också delar de åsigter, hvilka legat till grund för Utskottets berörda rätt tolkade beslut, mig förhindrad att, på sätt Utskottet sedermera gjort, undandraga den af motionären framställda fråga, huruvida ej domstol i uppgifna fall vore rätt forum för äktenskapsskilnadsmål, ali pröfning; och förenar jag mig i sjelfva saken med Herr Grefve Hamilton i det slut, hvartill han i sin reservation kommit.» af Riksdagsfullmägtige Olof Pehrsson från Gefleborgs län och Paul Andersson från Jemtlands län, hvilka instämt med Herr Grefve Hamilton. Riksdagsfullmägtigen Johannes Nilsson från Göteborgs och Bohus län har begärt få antecknadt, att han ej i detta ärende deltagit. Ank. till Exp.-Utsk. flen 2 Febr. 1863, kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om införande af civil-äklenskapet. Härom har yrkande blifvit framstäldt af Herr Friherre Creutz, S., uti ett till Höglofliga Ridderskapet och .Adeln ingifvet memorial (motionen N:o 199).
Jag kan icke neka, att de 40 frågorna, som genom läns män och fjerdingsrnän i hela Sveriges rike befordrades till besvarande af alla kommuner, huru många fäkreatur, ja till och med Den 9 Maj f. m. 151 svin det fnnnes — att dessa frågor icke ingåfvo mig något hopp att genom denna komité få behof vet uppfyldt; och den liar icke heller uppfyllt de åsigter, som en och annan kanske med mig väntat från densamma. Den liar kostat staten under loppet af åren 1859—1862 den 6 Juni, en summa af 38,787 rdr 21 öre rint. Jag ber att man icke må tro, att jag förbiser den förbindelse, i hvilken samhället står hos de, sin tid uppoffrande män, som åtagit sig detta besvär, och jag vet att värdera deras trägna arbete, ehuru jag derjemte får tillkännagifva, att sedan den 6 Juni förlidet år har nämnde komité icke synts hafva haft något sammanträde, men troligen arbetat på egen hand, hvar för sig. Må det förlåtas en gammal öfveråring, som kanske icke bort yttra sig derföre att han är den, som har den minsta framtid för sig, att lian sätter i fråga hvart den oupphörliga utländska skuldsättningen skall leda. Man må icke svara mig, att Frankrike har en skuld af så och så många milliarder, och England af 800 millioner pund st., ty dessa lån äro tagna inom landet och bevisa att dessa länder ärorika; men jag hemställer, orri det icke är ursäktligt, man må äfven sätta det på ålderdomens räkning — att hysa betänkligheter för att vidare fortgå på denna bana. Det synes vara en afgjord sak, att man skall vandra vidare på denna bana och besluta nya låns upptagande. Jag tror att elter vår 11. O. tillkommer det otvilvelaktigt hvarje sammanträdande representation att för hvarje gång härom besluta. Man bör derföre taga det i öfvervägande, när det är fråga om att till en sådan grad öka skulden. Utslcts Betänk, säger att det är 26 millioner, som skola upplånas; huru mycket som skall upplånas inom eller utom landet, kan man icke på förhand beräkna, och man har i detta afseende ingen grundval att bygga på.
Då icke allenast stor lindring i postlörings-besväret, utan äfven besparing i utgifter för postverket möjligen skulle beredas derigenom all posterna emellan orter, som hafva regelbundna förbindelser medelst ångfartyg eller å jernvägar, sålunda fortskaffades, få Rikets Ständer, sorn inhemlal, huruledes posten emellan Slockholm och Wisby kunnat, ultin olägenhet eller hinder, den blida årstiden försändas med ångfartyg, tillhörigt enskild person eller bolag, hos E. K. M:t i underdånighet anhålla om vidtagande af erforderliga åtgärder, i ändamål, dels alt, emellan de orter och under de tider af året sådant ultin väsendtliga olägenheter eller ökade kostnader för postverket låter sig göra, posl-befordringen må verkställas med enskilda personer eiler bolags ångfartyg, som göra regn liera turer, dels ock att, i den mån jernvägs-förbindelser, vare sig genom statens eller enskildes försorg, redan kommit eller framdeles komma lill ständ, detta transport-medel må för posterna begagnas, under iakttagande ali innehafvare af posthemman, hvilka i följd häraf icke vidare blifva med någon postföring betungade, skola vara förbundne alt afstå från de i vedergällning för postföringen dem förunnade friheter och förmåner. Rikets Ständer framhärda etc. Slockholm den ‘27 Januari 1858. 190 ExpeditionsUtskottets Förslag till anderd. Skrif reise, N:o 202. Uppläst och gödkändt hos Ridd. och Adeln don 27 Jan. 18S8. Preste-slåndel den 27 „ Borgare-ståndet den 29 Bonde-ståndet den 30 Piket.y Ständers lindard. Skrifvelse, i anledning aj Kongl. Maj:ts uddiga Proposition, angående Posl-bevillningen. (Bevilln.-Utsk:s Bet. N:o 31.) S. A. K. Med anledning af hvad Gen'eräl-Posl-Slyrelsen hos Eilers Kongl.
» Vid kaffebordets täcka skara Till svars du innan kort skall vara Och blekna för ditt öfverdåd. » Hon försörjde s i g ärligt g e n o m n å g o t a r - bete — j a g m i n n s nu inte hvad, j a g tror, hon h a d e plats på ett affärskontor. Han var tjänsteman. De syntesp å teatrar o c h konserter tillsammans. A r e n g i n g o, d e följdes åt allt fortfarande, men gifte sig, gjorde d e inte, o c h inte heller förlofvade d e sig. O, dessa kafferep 1 De värsta af dem äro på förmiddagarne, den s. k. elfvakoppen. För någon lid sedan bjöds jag på elfvakaffe hos fru K. Gärna hade jag stannat hemma, ty arbete fattades mig ej, o c h så visste jag, att min middag skulle bli tordärfvad och min mage upprorisk. Jag rådgjorde med min syster, o m det » gick an » att stanna hemma. Nej bevars, det var då alldeles omöjligt, ty dä kunde fru K. bli » stött », och jag skulle väl ej stänga mig inne, utan någon gäng komma ut en smula o. s. v. Nå, jag måste j u du. Där dracks kaffe, snart sagdt i oändlighet, o c h kakor voro där som på ett gammaldags skånskt bondbröllop. Och hvad talades där o m? Nonsens, sladder och ideligen sladder; och mången medmänniska fick » stå svarslös » för sina handlingar och icke handlingar. Jag gick hem med en känsla af att hafva illa användt min förmiddag o c h med föresals att aldrig mer vara med om nägot » elfvakafferep ». Smaken för den sköna köttsoppa, vi skulle ha till middag, var fördärfvad. Jag fick, så som j u alltid händer, lida följderna för min förseelse. Jag hade syndat mot » den mäktigaste på j o r d e n », o c h han hämnades. De voro goda vänner, ingenting m e r, o c h m e r h a d e de inte heller lust att bli. Allt eller intet. Vänskap? — hml — nej! Efraim Rosenius. Nå, men de trefliga eftermiddagskaffekonseljerna!
Stockholms stads i ämnet afgifna förklarande samt om beloppet af de för företagets fullständiga verkställande erforderliga kostnader, låtit de till frågan hörande handlingar till Stats-Utskottet öfverlemna. Jemte det Kongl. Maj:ts förberörda nådiga Skrifvelse blifvit af samtliga Riks-Stånden till Utskottets handläggning remitterad, har Utskottet från BorgareStåndet erhållit remiss å följande inom nämnda Stånd väckta motioner, nemligen: l:o af Herr A. O. Wallenberg, som (uti Mot. N:o 257) föreslagit, att Rikets Ständer måtte anslå 300,000 R:dr för Baggensstäkets upprensning till 16 fots djup, under vilkor och förbehåll att Stockholms stad bidrager med hvad som derutöfver kan erfordras för ändamålets vinnande; och Bih. till II. St. N:o 260,) att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes låta upprätta förslag öfver kostnaderna för åstadkommande af en 18 fot djup och för större segelfartyg tillräckligt bred kanal mellan Skutviken vid Lännerstafjärden och Sump viken vid Baggensfjärden, samt att såväl detta kostnadsförslag, som uppgift å öfriga kostnader för beredandet af en ny segelled för större fartyg genom Skurusundet till Stockholm måtte så tidigt delgifvas Rikets nu församlade Ständer, att de måtte blifva i tillfälle att, i händelse förslaget pröfvades lämpligt, dertill anslå nödiga medel; samt dels (uti Mot. N:o 261,) att Rikets Ständer, sedan Kongl. Maj:t låtit delgifva dem de i nästföregående motion begärda upplysningar, måtte bevilja |:delar af den summa, som, enligt nämnda förslag, befunnes nödig för åstadkommande af den deri afsedda kanalen samt för farledens fördjupning genom Skurusundet, allt under förbehåll att Stockholms stad åtoge sig såväl arbetets utförande och framtida underhållande i behörigt skick, som bestridande af återstående tredjedelen af kostnaden.
Sedan Kongl. Maj:t redan år 1806 i Nåder ansett billigheten och rättvisan samt behofvet påkalla en lindring uti Jemtlands tryckande rotering, och detta lid efter annan äfven blifvit erkändt och beviljadt af Rikets Högloflige Ständer, och sist vid sista Riksdag, ela Rikets Högloflige Ständer, uti underdånig skrifvelse den 18 Februarii i83o, N:o 38o, tillstyrkt, att Jemtland matte roteras i likhet med det öfriga Sverige, sedan hemmanens godhet och grundräntor blifvit behörigen jemförde, och det utan afseende derpå, om Regementet sedan skulle blifva mindre än det på förhand - Sialssami Oecoit., Utsk, Betänkande N',o 29. kand af Kongl. Maj:t från rooo till 800 man nedsatte, eller mera än dåvarande pro vincens fullmägtige erbjöd, nemligen 400 raan. — Med anledning deraf, har Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Länet, på Nådig befallning, uppgjort förslag till en ny rotering, efter de föreskrifne grunderne. Men dervid har det misstag egt rum, att, ehuru Kongl. Maj:ts Befallningshafvande uti sjelfva ingressen till förslaget ansett och yttrat, att från roteringen borde undantagas a) De till Landslaten anslagna Boställen - 4 110/216 mantal Militiae Boställen 49 1/6 —- b_) De till Rusthållen i Jemtland anslague
Fjerde punkten innehåller ”att ett grundlagsförslag bör, likasom hvarje annat, förfalla, blott det af två Stånd ogillas.” Const.Utsk. har föreslagit, att för ogillande| vid första Riksdagen af ett grundlagsförslag skall erfordras alla fyra Ståndens medgifvande; men att då Stånden om ogillandet icke blifva ense, skall frågan gå till förstärkt Const.Utsk. Det kan således i denna punkt vara tvetydigt, huruvida Hr von Hartmansdorffs förslag står inom eller utom Utsk:s. Vidare föreslår Hr von Hartmansdorff, ”ali i afseende å grundlagsförslag bör hvarken af K. M. eller R. St. fordras, att upgifva skäl för deras afslag.” Nu varande grundlag stadgar, att skälen skola npgifvas. Const.Utsk. har icke föreslagit uphäfvande af detta stadgande, hvadan således detta Hr von Hartmansdorffs förslag till gemensam tanke helt och hållet står utom Utsb:s förslag. Slutligen har Hr von Hartmansdorff föreslagit ”att K. M:s Propos:r i grundlagsväg böra behandlas lika med enskdda motioner.” Const.Utsk. har icke föreslagit något, som strider emot nu gällande grundlagsstadgande i 81 :sta §:n, der en serskild form finnes före - 158 Den 30 Augusti. skrifven för behandlingen af K. Således står äfven detta Hr von Hartmansdorffs förslag utom Utsk:s. Jag har förut medgifvit, att åtskilliga af de utaf Hr von Hartmansdorff gjorda förslag äro ganska välbetänkte och tjenliga, så framt här vore fråga om, att på en gång kunna fä det bästa möjliga förslag till en grundlagsförändring i förevartde hänseende.
Slas Betänkan den, N:o 353. 217 Förslag vid sista Riksdag nyttjade uttryck af serskildta Cassör, K. M:ts Nådiga Skrifvelse upplyste, det nied Allmänna Cassör menades alla serskildta Cassör, och att vidare slutet af g §, som förutsatte tillkomsten af nya Cassör, tillräckeligen skulle visa meningen deraf, hvarjemte vid speeificationen af desse Cassör K. M:t följt hvad R. Sttrs Förslag vid sista Riksdag innefattade; samt sluteligen att K. M:ts Proposition i förevarande ämne för öfrigt fullkomligen ådagalade afsigten, dels att gå R. StJrs önskningar i afseende på en vidsträcktare granskningsrätt till mötes, dels ock att bestämma, reda och förtydliga ordningen i hvilken denna granskningsrätt skulle utöfvas. Inom H. BondeStändet har RiksdagsFullmäktigen Peter Andersson från Hallands Län, uti ett omständeligt anförande, hvaruti månge af Ståndets Ledamöter instämt, dels vederlagt de framställningar som af Anders Danielsson från Elfsborgs Län i ämnet blifvit gjorde, dels ock utvecklat skälen, hvarföre K. M:ts Förslag till Instruction i behörig ordning borde af R. St:r till pröfning företagas. Och hafva äfven, jemte bemälde RiksdagsFullmäktig, andre Ledemöter serskildt utredt nödvändigheten af K. M:ts godkännande af den Instruction, hvarefter R, St:rs Revisorer för StatsYerket skulle sig rätta. Utskottet går nu att, i anledning af detta allt, afgifva Utlåtande till R, SUr. Genom hvad inom RiksStåndcn blifvit yrkadt, rörande ej mindre ändringar i den nu gällande 1812 ars Revisions-Instruction, än om antagande, i dess ställe, antingen af R. St:rs i samma ämne år 1823 godkände Förslag, dock äfven med någre förändringar, eller af det Förslag som K. M:t i lika hänseende nu till R. St:r öfverlemnat, anser Utskottet behofvet af nya föreskrifter för R.
Kollegium framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, St orru äL t i gs te Allernådigsle Konung! Eders Kongl. Majit s ttnderdånigste. tropligtigste tjenare och undersåtar, J. P. LEFRÉN. G. SÖDERBERG. C. F. I,AUREA. Stockholm den 23 Februari 1850. J. H. E. von Knorring. — 213 — Kongl. Krigs-kollegiiUtretl nings-afdelnings underdåniga Utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers berättelse om granskningen af nämnde Afdelnings räkenskaper för åren 184(5 och 1847. Stormäktigste Allern-ådigste Konung! Sorn den af Rikets Ständers Revisorer år 1849 afgifna berättelse, angående samma år verkställd granskning af Stats-verkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under åren 1846 och 1847, i afseende på Eders Kongl. Maj:ts och Rikets Krigs-kollegii Utrednings-afdelnings, i Kammar-rätten utan anmärkning granskade, räkenskaper för sistnämnde tvänne år icke innefattar någon erinran mot Afdelningcns förvaltnings-åtgärder eller redovisnings-sättet för de under Afdelningens disposition ställda medel, och Revisorerne tillkännagifvit, att Afdelningens hufvudböcker äro förda med omsorg och reda samt, hvad angår planen för bokföringen, med den enkelhet, Afdelningens vidsträckta medelsförvaltning synes medgifva, har Krigs-kollegium ansett Rikets Ständers Revisorers, till Kollegii underdåniga utlåtande remitterade, omförmälda berättelse, i hvad den rörer Utrednings-afdelningens räkenskaper, å Kollegii sida påkalla endast närmare upplysningar dels om de sex äldre kronofordringar, hvilka upptagas bland tillgångarne vid 1847 års slut, och dels med anledning af hvad Revisorerne yttrat om Militärförfattnings-samlingen.
Posse hufvudsakligen framhållit möjligheten att få jernvägar anlagda i landet, utan att behöfva anlita Statsskuldssystemet. Den föreg:de talaren har redan ådagalagt, till hvilka olika resultater motionärens finansförslag och medlens anskaffande genom uplåning skulle leda. För min del vill jag, vid denna frågas bedömande, hufvudsakligen fästa mig vid den omständighet, huruvida, med afseende å våra beskattningsförhållanden, den föreslagna åtgärden vore lämplig. Den första tanke, som dervid möter oss, är den af Gr. Gyldenstolpe redan omnämnda, eller huruvida det ens kunde vara lagligt, att ålägga egarne till den skattskyldiga jorden, att, till skatternas utlösande, erlägga deras kapitalbelopp på en gång. It. St:r äro visserligen berättigade att pålägga skatter, men det är dock tvifvel underkastadt, huruvida de ega att föreskrifva, att den eller den medborgaren skall vara skyldig att, i st. f. en viss årlig framtida skatt, erlägga en viss summa på en gång. Men om än man skulle anse R. St:r vara befogade att utöfva en så beskaffad beskattningsrätt, återstår dock att öfverväga, huruvida en dylik åtgärd vore lämplig och fördelaktig, både från Statens och den skattskyldiges synpunkt. För min del betviflar jag, huruvida det vore för - 460 Den 29 November f. m. manligt för Staten, att, till betäckande af ett tillfälligt behof, för alltid afsäga sig en inkomst, som är behöflig att till ständiga utgifter användas. Tager jag åter i betraktande de skattskyldiges fördelar, så anser jag det äfven vara tvifvelaktigt, huruvida de skulle kunna finna det vara med sin fördel öfverenssstämmande, att, i st. f. en viss årlig skatt, ikläda sig en kapitalskuld, hvars ränta motsvarade samma skatt. De flesta skattskyldiga skulle derigenom icke vinna något annat, än att, i st. f. en skatt, som de utan särskildt besvär afbördade sig i sammanhang med öfriga utskylder, måste nödgas förskaffa sig lån, för att dermed utlösa skatten, och sedermera med större besvär och möjligen äfven kostnader nödgas årligen erlägga samma belopp såsom ränta.
Inlösnings - Penningar inflyta för hvar och en, som inkommer uti Fribröd efter Accord, alt efter Stånd och alder til 50, 80, 100 och 200 D:r Srmt 40: — För 3:ne Skepp af Ostindiska Compagniet ... 1,500: — Götheborgs Stads Allmosor - 795: 27. För en försåld Byggning - 49&: — Frivillige gåfvor och annor inkomst 2 lis 4- An influtit efter en särskild Räkning i Penningar - 263: 22. Tillsammans Penninge-Inkomst 3,964 D:r 4 ör. 3l:o Kongelfs Hospital. Varit i gamla tider inrättadt och af Kongl. Majtt igenom Dess Nådiga Bref af den u| Martii 1685 ökadt till dess inkomster med Räntan af ett Skatte Hemman benämdt Tronum uti Torsby Socken på Inland bejngit. Inkomsterne efter ingifvet och af Landsrnnmiret nåskrifvet Förslag för år rG58 Stats-Vtsiottens Betänkanderii Tunnor Tionde Korn, löst mål, utan Kappar^ hvarföre betalas - » “33 E:r sa ör. Räntan af ett Skattehemman - 3g: 33. Arrende af 21 st. åkrar * 36: 8* Interesse af fruktbärande Capi* täler * »last: 17» Inskrifning*- och IntagningsPenningar - 60! *— För försålde Persedlar 10: 1. Tillsammans 291 D:r 14 ör. 32:0 Halmstads Hospital.
Äfven skollärarnes löner hafva blifvit otillräcklige och motsvara knappast de nödvändigaste lefnadsbehofven. Att under sådana förhållanden, och då inom näringarne numera erbjuda sig liera tillfällen till lönande sysselsättning, de många folkskolelärare—platserne skola fyllas med skicklige och duglige lärare, är föga att hoppas, och likväl beror härpå i väsendtlig mån, huruvida folkskolan skall kunna motsvara sin bestämmelse. En annan omständighet, som ej heller torde böra lemnäs oanmärkt, har äfven framkallat farhågor. Den grad utaf bildning, som i seminarierna bibringas folkskolelärarne, är i allmänhet för ringa för att alstra den karaktärens ädelhet, som är den verkliga och sanna bildningens ändamål, men dock tillräckligt stor för att väcka anspråk. Då dessa icke alltid kunna eller böra tillfredsställas, framkalla de lätteligen missbelåtenhet, och verkningarne häraf på den ungdom, hvars första undervisning är skolläraren anförtrodd, kunna på mångfaldigt sätt utveckla sig. Arbetsoch förbältringsanstalten för barn har fortfarande utöfvat sin verk samhet medelst utdelande af uppfostringshjelp åt fattiga barn. De offentliga sjukvårdsanstaltcrne för Länet äro oförändrade desamma, som i sednast afgifne femårsberättelse upptagits, nemligen: l:o. Läns-lasarett och kurhus i Nyköping. 2:o. Lasarett och kurhus i Eskilstuna för denna stad samt Österoch Vester Rekarne härader, och 3:o. Nyköpings hospital. 2 Ar 1851 erhöll lasarettet i Nyköping en tillbyggnad och utvidgning, som sållade nämnde ars höga utgifter. Kurhusafgiften har under nämnde år utgått för Rekarne fögderi med 6 sk. och för öfriga delen af Länet med 5 sk. för hvarje mantalsskrifven person. Någon förändring i afseende å provincial-läkare-distrikten har under ifrågava rande tidrymd icke ägt rum, men särskild läkare blifvit anställd för Eriksbergs säteri och dithörande egendomar med station vid Forssjö bruk, beläget nära Stensjö gästgifvaregård, hvarest, till följd deraf, jemväl blifvit inrättadt filial—apothek.