Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lanoo milen i lega son en liäst, samt att pä de ställen, den entnepnenad ensamt emot denna sonman ielie liunde astadliommas, de slijutssli^ldige, son laesnielse snän denar äliggande, sammanslijuta det ^ttenligane tillsliott i penningan ellen vanon, som sön entnepnenadenr lietingande liunde enlondnar, laönsnde docli, esten l8onde-8tändetr tanks, säsom ett oestengisligt villian sön F//nrng (t// /köV. /Vet. / öan/i/. 7 /o.de //a/Vtt. 2 10 iV:o 27. körlcöjnin» i skjutslegan ulokver lien nuvarancle, slacigas, alt sällan körlmjning treviljas enclusl pä cle oller eiler vict lie skpils-slalioner, lier enlreprenacier lilikva tillvägabragta, emelian all lcöja skjutslegan i allmänlret oell utan lietta ireslämela korizelräll, skulle vars all irekoilira ciel nu sä mvekel ökverklagalie skjulsnings-Iaesl^rels laiiaelmllanlle, veil all misslecla liemmansiarukarens laegrepp örn veiklig sorsel ak sin arkietskrakl, 8»inl cierjemle all korsvära entreprenaclens tilivägakuinganlle.
– Trifs du bättre hos den der Elin, så gå till henne! Jag skall inte skicka bud efter dig, och hon skall få ha sina ögon ifred för mig. Jag ger både dig och henne en söter god dag. Jag behöfver inte krusa, för jag kan få mig en bättre karl än du. Det är så många, som gerna vilja ha mig, må du tro! Släpp mig!» sade hon och gjorde våldsamma försök att komma ifrån honom. Men han höll henne alltjemt fast och kysste henne gång på gång. »Jaså,» sade han bara, »de herrarne skulle jag bra gerna vilja se på. Får jag fatt i dem, så skall jag snart göra dem blå på begge ögonen, det kan du ge dig tusan på.» Denna hans fromma försäkran tycktes hafva ett behagligt lugnande inflytande på Emelie, ty hon satt nu åter stilla och tillät honom trycka en hel rad sammanhängande kyssar på sina ljufva läppar. Hvad det var obehagligt för mig! Ja, det var rentaf det obehagligaste, jag upplefvat i hela mitt lif, att ligga så här under en soffa, rätt under de båda älskande, och vara ett stumt vittne till hans smekningar och all den meningslösa strunt, som han pratade. Hvad Emelie beträffade, så var hon, naturligtvis för min skull, ganska passiv och yttrade sig ej mera, än hvad hon nödvändigt behöfde. Slutligen upphörde han med sina ömhetsbetygelser och sade: »Har du ingenting att bjuda på i qväll?» »Nej, hvad kan jag ha att bjuda på? Du har ju inte på länge gett mig så mycket som en tolfskilling att köpa hem hvarken vått eller torrt för,» sade hon. »Hahaha!» skrattade han. »Hvar tror du, man skulle ta några pengar ifrån nu, medan man passerar graderna för både min och din karrier? Vänta bara, till jag blir sergeant, då skall du få se på en annan femma! Då ska’ vi lefva förnämt som en framstående krigarefamilj och minst adeliga herrskaps vederlikar anstår och egnar. Good bey! Då skall vinflaskan stå på divanbordet ifrån morgon till qväll och biffstek och porter till hvartenda mål. – Men du har bestämdt ändå något godt i din byrålåda der.
De anmärkningar, som wid Stats - Utskortcrs Förwaltning göras, drabba ej Konungen. Han kunde lätt rala dem: men han ar öfwer allt klander. De riglas antingen mot dem som rilstyrkt och contrai-iAm-rat hans anordningar, eller mot de lägre Embetsman, som werkställr hans befallningar I der senare fallet kunna kevborcr anmäla dem ril atal hos Konungen, och de dömmas efter Lag. I det förra fallet ater föreskrifwer Regerings-Formen huru Stars-Rådets Handlingar af.-omtikutioiui Urskotrer wid nästa Riksdag böra granskas. Pa näaor annar satt an der föressrifives kunna dessa Embetsmän ej ställas til answar, och ar öfwerlemna deras upförande at en Allmänhets omdöme, som ei med full kännedom af saken kan dömma, inför hwilken de hwarken böra eller kunna förswara sig, ar en orattwisa, en werklig inskränkning i deras personliga säkerhet. — Om einor dessa stal äberopas, at Allmänheten, som betalar, bör kanna huru medlen anwandas, kror jag, at när en öfwersigl öfwer Stats-Merker meddelas Allmänheten, ar detta ändamål tilrackeligen ivunnit, och Utstotter har derföre innom den inskränkt den redogörelse, som genom trycket bör göras allmän. Herr stahlman, Otto streclric, jemte det han förenade sig med Grefwe 6yl!enbc>l^, upiäste följande vicksmen:
Då förslaget häri lemnar rättighet att, der bröstarfvinge ej finnes, bortgifva hälften af sin qvarlåtenskap, d. v. s., hvad fastighet angår, både arfveoch aflingejord, kunde man, vid första påseendet, inbilla sig att syftningen till en friare testamentsrätt blifvit afsedd och befordrad; men besinnas åter att, efter nu varande lag, man kan borttestamentera all sin aflinge-jord, äfven om man har bröstarvinge, under det att deremot arfvejordén är helt och hållet undantagen ifrån sådant förordnande, inses lätt, att förslaget leder mera till inskränkning än utvidgning af testaments-friheten efter landsrätt, så framt det torde vara uppenbart att för närvarande och kommande tider mängden af aflinge-fastigheter skall öfverväga mängden af ärfda. Den uråldriga grundsatsen att kunna förfoga huru man vill öfver den jord, man sjelf förvärfvat, men lemna till arfvingar den jord, man, såsom arfvinge, från förfäder emottagit, kan lätt försvaras på de grunder, som ligga i den naturliga skillnaden i de olika fången. Det är visserligen sannt, att rättigheten till den gällande arfsordningens förändring genom testamente ordnas lyckligast och bäst efter hvad som är klokast och nyttigast och att en så bestämd grundsats icke är i denna lagstiftnings-fråga gifven, att icke grundsatsen, när den en gång finnes strida mot det erkändt nyttiga, bör vika; men det är just det nyjttiga i förslaget som, under ännu varande tidsförhållanden, skäligen må betviflas.
Huru godt att på den stora räkenskapsdagen veta, att jag, efter mitt ringa mått, sökt skapa ett lyckligt hem åt några af mina tjänande systrar. Låtom oss därför IDUN 1897 att taga dig i kragen och ruska dig. » » Nej, hvad är det med Mellgren. » — » Har han fått slag, är det möjligt. » Jag undrar just, hvem som skall få platsen efter honom. » » Jaså, var det icke värre. » » Är han redan uppe igen. » » Jo, tack, godt, Lasse kom hem från Upsala i går! — » Jo, han är sig lik, litet morsk förstås, men så har han också tagit en grann kandidatexamen. » » Adjö med dig. * —: Hustru min och barna hälsa » — Emellertid har den öfriga familjen stigit upp från frukostbordet. » Har pappa inga bättre cigarrer än dem jag fick i går kväll, » frågar Lars. » Bättre cigarrer, £ele / onprat. liksom inte 10 öres cigarrer skulle vara goda nog åt gunstig herrn, » svarar fadern, smått förDet stora dalkarlsuret i kassör Bergs matsal tretad. » Tack, dem får pappa ha för egen räkning, hade nyss slagit 8. Gardinerna voro till hälften jag skall telefonera efter en låda » Venetiana ». nedrullade och en gråblek dager spred sig små- Sagdt och gjordt! » Jag skulle önska att få en ningom i det utkylda, ödsliga rummet. Hedda, låda cigarrer, » Venetiana », hemskickade. » den lilla näpna husjungfrun, inträdde gäspande » Finns inte » Venetiana », det var dåligt, nå, ha i salen med en damborste och en vedbärare. ni » Golden price »? — » Jaså, låt gå för det Gardinerna rullades upp och snart brann en då. » » Det är kandidat Berg, det kan skrifmunter brasa i kakelugnen. Hedda började långvas upp på kassör Bergs räkning. » — samt och sömnigt att ordna frukostbordet, då Kort därefter har Edit ett riksviktigt meddelandörren till köket hastigt öppnades och kokerskan de att göra sin intima vän, Mimmi Lundberg, stack in hufvudet.
I åtanka af det oförtrutna uit, det oafhrulna bemödande mina medbroder vid alia tillfällen för verket haft psparde, och utom hvilket kraftigt biträde, utom hvilket fasta ovanliga stöd det varit mig omöjligt utföra hvad jag gjort, kan jag ej instämma med Herr Påhlman, att det är enahanda om Santesson, som Köpman eller som Dire<y.eur beräknat sig provision, ty detta är tvänne helt olika förhållanden det ifrågavarande var en han dels-aEfaire, för hvars utförande, i händelse man derom anmodat någon annan, man förmodligen fått erlägga större arfvodeDen provision som till Santessonska Contoiret blifvit utbetald, i likhet med hvad i sådan händelse allmänt brukas, tillkom» Den 22 Juli. f■ rn. jner dess Contoir med lika rätt för denna särskilda befattning , sorn den ersättning jag som Verkets Ordförande uppbär , och hvartill jag tror mig lika berättigad nied hvad annan Tjensteman sorn heldst. Då alla synas förena sig om att begära återremiss, uppskjuter jag, till vinnande af en dyrbar tid, för ett annat tillfälle, att besvara de flera yttranden jag annars skulle finna anledning besvara. Herr Munck af Rosenschöld; Jag lärer icke misstaga mig, då jag tror, att pluyaliteten af Ridderskapet och Adeln är ense derom, att Götha Canal blott för sin oeconomxska och mercantxliska nytta icke förlienar det af Utskotten föreslagna anslag af Staten. Det återstår således blott att afgöra, om den förtienar det för sin nytta j afseende på Rikets försvai'. Men en stor del af Ridderskapet och Adein lärer lika med mig ej äga full kännedom, och således icke heller någon stadgad öfvertygelse härom. Vi kunne ej tvifla om Canalens nytta i inilitairiskt afseende, ifall den blir practicabel för Skärgårds Flottan. Men denna fråga torde fordra en närmare undersökning; och då Riksens Ständer ej närmare hafva tid anställa den, anser jag säkrast, att i underdånighet öfverlemna åt Hans Kongl. Höghet
RegeringsFormen; 8:0 Förändring uti Regerings - Formens 38 §■ 9:0 Förändring af I Mpm. i 56 §. uti sistnämnde Grundlag; och 10:0 Örn en förbättrad Representation; blefvo ater föredragna, utan någon dervid gjord anmärkning; och skulle dessa Förslag, enligt 81 §. Regerings-Formen, på bordet hvila intill nästinfallande Riksdag; hvarom de öfriga Respectiva Stånden vördsamt och vänligen underrättas. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. D. F öredrogos och biföllos 3!ne från Höglofl. Ridderskapet och Adeln ankomna Protocolls* Utdrag för den 11 i denna månad, 1:0 angående en underdånig Tacksägelse-adress till Kongl. Maj t för Dess visa användande af Ön St. Barthelemy^ inkomster; 2:0 angående tillägg vid Stats Utskottets Betänkande af den 30 Juni, om anslag af medel till förlag vid tryckning af Historiska Samlingar, och 3:0 angående tryckning af Herr Friherre Anders Cederströms till Bevillnings - Utskottet under denna Riksdag afgifna Bevillnings - Förslag med dertill hörande värderings-method och öfriga härmed gemenskap ägande Handlingar. Ut supra. Ex ProtocollQ Olof Werlin. si64 Dm 14 Juli. '\ Uppläst hos Samteliga Riks-Stånden den 14 Juli, Stormägtigste Allernådigste Konung! Uti Nådig Proposition af den 8 sistlidne Mars, har Eders Kongl. Maj:t för Riksens Ständer framlaggt en tafla af den svåra belägenhet, hvaruti Stora Allmänna Barnhuset råkat genom flera olyckliga omständigheter, i synnerhet genom Stor-Furstendömet Finlands afträdande till Ryssland, hvarigenom Barnhus - Inrättningen , som allt ifrån sin början år 1637 fått af detta, liksom af flera andra Sveriges landskap, uppbära fyrationdedelen af Kronans behållna Tiondespannmål, blifvit en sådan, till omkring 300 tunnor spannmål om året uppgående, inkomst beröfvad.
Memorial skulle öfverlemnas till den för Tryckfrihets Lagens granskning nedsatte Beredning.3 Föredrogs: 1 Stycket fr. o. m. orden Herr Grefven etc. t. o. m. orden latinska språket återfinnes i C. V. M. 1810—1815, sid. 331. 2 Memorialet tryckt i C. U. U. 1810—1815, sid. 331 ff. 3 Stycket fr. o. m. orden Herr Borgmästaren Nordström etc. t. o. m. orden nedsatte Beredning återfinnes i C. U. M. 1810—1815, sid. 333. Den 8 Juni 1812 165 2 :o Utdrag af Protocollet hållit hos Hederv. Bonde Ståndet d. 3 Juni 1812, innehållande Ståndets beslut, att till ConstitutionsUtskottet remittera ett af Riksdagsmannen Eric Svensson från Bohuslän ingifvit Memorial,1 hvaruti hemställes, om det icke kunde blifva Justitia Ombudsmannen uttryckeligen föreskrifvit, att, ifrån den stund förteckning på sådana hos Kongl. Majst under Riksdag, af Riksens Ständer i allmänhet, Stånden hvar för sig, eller af en hel Landsort eller Stad, andragne underdåniga besvär, sorn icke innan Riksdagens slut kunna af Kongl. Majst i nåder afhjelpas, af Ståndens Cancellier honom tillställes, med sorgfällighet iakttaga allt, hvad på dess Embete ankommer, för att befordra deras skyndsamma slut, och i dess berättelse vid nästa Riksdag uppgifva, hvad anstallt han dertill vidtagit, och hvarpå ett sådant slut då kan bero. Hvilket Memorial skulle till Utskottets Andra Fördelnings bepröfvande öfverlemnas. Nu uppkommo Herrar Öfversten Schönström och Borgmästaren Nensén och intogo sina rum. Herr Grefven och Ordför. anmälte:2 att, då någre anmärkningar i anledning af ConstituUtsbs sistl Riksdag, under d. 10 Oct. 1810, sammanfattade Betänkande rörande Tryckfriheten, från Högv. Presteoch Vällofl. Borgare
De obligationer, som halfårsvis skola inlösas, bestämmas (undantagande för första halfåret) genom utlottningar, som i Stockholm inför Fullmäktige i Riksgälds-Kontoret i närvaro af låneöfvertagarnes ombud verkställas å första helgfria dag i Januari månad hvarje år. Hvar och en då utlottad obligations nummer kungöres genast till inlösen den 15 nästföljande April och den 15 Oktober. Första utlottningen kommer att ske den 15 instundande Augusti och inlösningen af dervid utlottade obligationer den 15 nästkommande Oktober. Svenska Staten förbehåller sig rättighet att från och med år 1879 al pari återbetala hela lånekapitalet eller större delar deraf än det i amorteringsplanen uppgifna belopp. Sådan tillämnad återbetalning eller ökad utlottning bör offentligen kungöras Tolf månader före inlösningstiden. Med återbetalningen af hela lånekapitalet elier någon del af detsamma upphör all vidare räntebeiäkning å det återbetalda kapitalet; och skola obligationerna, jemte dem tillhörande, då ännu ej förfallna, räntekuponer dervid återställas. Riksgälds-Kontoret förbinder sig att på egen bekostnad, Fjorton dagar före ränteoch amorteringsliqvidens förfallodag, hålla i London låneöfvertagarne tillhanda den fastställda halfårsannuitetens belopp. Till inlösen förfallna räntekuponer och obligationer infrias å Herrar J. Hem y Sckröder & C:os Kontor i London, eiler ock hos Riksgälds-Kontoret 1 Stockholm, derest innehafvare af sådana kuponer eller obligationer, sednast en månad före kuponernas och obligationernas förfallodag, hos Riksgälds-Kontoret göra derom skriftlig anmälan. Räntekuponer och utlottade obligationer, hvilka icke inom Två år från deras förfallodag blifvit till inlösen företedda, infrias derefter endast i Stockholm hos Riksgälds-Kontoret. För obligationer, hvilka icke blifvit till inlösen företedda inom Femton år efter deras vederbörligen kungjorda förfallodag, och för räntekuponer, hvilkas belopp icke inom Tio år efter desammas förfallodag blifvit lyftadt, har all rätt till betalning förlorats; kommande de sålunda före denna preskriptionstids förlopp icke lyftade medlen att hemfalla till Riksgälds-Kontoret.
Tyska språket, med hvars studium jemväl åsyftas att befästa och, så att säga, förfullständiga nybörjarens insigter i modersmålet derigenom, alt jemförelse mellan begge städse anställes, bör få börjas redan i Usta klassen åtminstone under läseårets sednare termin och på den klassiska linien afslulas i 5:te klassen, innan Grekiska begynner. I 2:dra och 4:de klasserna må icke något nytt språk börjas. I 3:dje inträder Lalin på klassiska och Engelska på reala linien; i 5:te Franska samtidigt på begge linieina, hvilka sålunda ända till 6:te klassen undervisas gemensamt i alla ämnen, utom Lalin å ena och Engelska å andra sidan samt Mathemalik. Fördelarne af en sådan anordning äro: alt lärjungen får börja ett nytt språk hvartannat år i stället för hvarje år; att antalet af ämnen, som samtidigt studeras, blir mindre; att i följd häraf lärjungen hinner förvärfva större insigt och säkerhet i ett språk, innan ett annat börjas; att begge linierna kunna i ordets egentliga bemärkelse vara förenade till 6:te Bih. till B. St. Brot. 1862 dt 1863. 8 Sami. 31 Haft. 8 58 Allm. Besv.- och Ekon.- Utskottels Betänkande N:o 118. klassen uti Kristendom, Modersmålet, Tyska, Franska, Historia och Geografi samt Naturvetenskap; alt de grenar af Naturvetenskapen, hvilkas inhemlande förutsätter mera utveckling hos lärjungar, såsom Fysik, Kemi och Mineralogi, blifva hufvudämnen på reallinien i de 2 högsta klasserna. Om ock de ändringar, jag sålunda antydt, synas mig önskvärda, kan jag likväl icke undertrycka den åsigt, att nu gällande ordning bör åtminstone så länge bibehållas, att både dess förtjenster och brister hunnit af erfarenheten bättre pröfvas och bekräftas.” 1 denna reservation, såvidt densamma afser latinets framflyttande till 5:le klassen, instämma Grefve Posse, IL, och Herr Törnebladh, C. O. Af Herr Ekerot. Friherre Cederström, R., anmäler, att han vid afgörande! af denna punkt ej närvarit.
Åf den redogörelse jag i det ofvan anförda lemnat, angående de grunder, sorn hittills varit följda vid utförandet af Statens jernvägar, torde framgå, att någon verklig besparing i anläggningskostnad ej kan vinnas, med mindre än att en genomgående förändring af hela byggnadssystemet företages, eller genom förminskning af spårvidden och begagnandet af lättare räler och (ill följd deraf äfven lättare materiel; men då, enligt min öfvertygelse, samma skäl tala för användandet af det redan följda byggnadssystemet, åtminstone i 20 Ståts-Utskottets Memorial N:o 14. dess hufvudsakligaste bestämmelser, äfven å bär ofvan nämnde möjligen ifrågakommande jcrnvägslinier, så får jag, med åberopande af dessa skäl, nu endast yttra mig öfver lämpligheten att antaga (vänne olika systemer för landets stambanor, med särskildt afseende fästad t å de nya linierim. Nordvestra stambanan skulle komma alt förbinda den vestra med Norriges jernvägar, norra stambanan skulle förbinda den vestra med jernvägen mellan Gefle och Falun och den östra stambanan skulle utgöra förbindelse mellan de södra och vestra stambanorna. Häraf synes ali i alla de nya, ifrågasatta liniernas ändamål skulle ingå, bland andra, äfven det, att utgöra förbindelse med redan, enligt hufvudsakligen samma system färdigbyggda jcrnvägslinier. Om nu de nya linierim byggdes efter andra grunder, sä alt icke samma materiel kunde å alla stambanorna begagnas, biefve följden att ombyte af materiel och deraf följande omlastningar måste ega rum vid hvarje föreningspunkt emellan de efter olika systemer utförda banorna. Järnvägsförbindelsen mellan södra och norra Sverige skulle således komma alt 4 å 5 gånger besväras af omlastning, nemligen först vid Nässjö, der östra stambanan skulle utgå från den södra, derefter vid Catrineholm, der förstnämnda stambana skulle möta den vestra, så vid Stockholm (vare sig jernvägslinie genom staden vore utlagd eller ej) derifrån norra stambanan skulle utgå, vidare vid någon punkt pä Gefle—Dala-vägen samt slutligen, för den händelse att frän denna jernväg en annan efter nva systemet utginge norrut, äfven vid den punkt der dessa båda vägar sammanträffade.
Tersmeden och Hr Flach ej äro så okunniga i Svenska språket, att de ej känna de lindrigare Uttrycken, af hvilka man kan begagna sig, då man vill fälla ett omdöme öfver sin nästas åtgärder. Detta anser jag här hafva varit så mycket mer på sin plats, som man omöjligen kan beskylla Fullm. att hafva begått någon olaglighet. Gr. Lagerbjelke. Gustaf: För min ringa del tror jag, att både Fullm. och BankoUtskit i detta afseende handlat rätt. Men då jag yttrar att Fullm. rigtigt förfarit, så kommer jag till detta resultat, på helt andra grunder, än den siste värde talaren. Kasta vi en blick på Banko-regl:ts 107 §, såse vi der föreskrifvet, hvad som till metallisk valuta får räknas; det heter nemi.: Såsom Bankens metalliska kassa anses och beräknas : a) gångbart Svenskt silfvermynt; b) dukater, Svenska och Holländska; c) ally st Svenskt silfvermynt; d) utländska silfvermynt-sorter; e) omyndtadt silfver och guld; f) silfveroch guld-poster, dem Kongl. Myntverket af Banken eller andra för Bankens räkning, enligt dit ingångna, af myntverket utgifna qvittenser och bevis emottagit och under sin vård eger; g) det silfver eller HamburgerBanko, sorn, genom vexelköp, blifvit hos något eller några kända och säkra handelshus i Hamburg eller Altona för Bankens räkning nedsatt, samt det silfver, hvilket är under transport från utrikes ort till Banken; h) beloppet af de upköpta vexlar, hvilka icke till liqvid förfallit eller blifvit för inkassering till Bankens, i näst föreg. mom. omförmälda handelshus afsända; och i) guldoch silfver-panter, till det värde, hvartill de blifvit i Banken och Lånekontoren belånade. På ett annat ställe i Banko-reght, § 117, föreskrifves, att maximum af den sedelstock, som icke behöfver motsvaras af någon metallisk valuta, får utgöras af ett belopp stort 3 0 mill. Riksmynt.
Jag vet icke luiru man kan påstå något sådant, då befrielsen endast afser första årets möte och således alla dessa ynglingar komrne att deltaga i andra årets bevärings-exercis och således tillhöra andra bevärings-klassen. Frih. Raab har vidare yttrat att genom det K. förslaget skulle bevärings-institutionen rubbas, emedan »samina skäl sorn blifvit anförda lör befrielse från första mötet kunde lika väl anföras till befrielse från det andra, och otvifvelaktig! komme vid hvarje följ:de riksdag motioner i berörda riktning att väckas.» Alt motioner angrde ändringar och eftergifter i beväringsskyldigheten vid alla (ölj:de riksdagar komma alt väckas, derom är jag fullt öfvertvgad, emedan beväringspligten anses, sorn jag förut nämnt, för ett onus, som mången skulle vilja undandraga sig, men huruvida dessa motioner kunna föranleda dess afskaflände, är en annan fråga, hvilken jag anser icke hafva mycken sannolikhet för sig. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den 12 Julli f. m. den perion som HofRätten föreslår; och HofRätten deremot, äger dessutom ej heller mera än mensklig förmåga, att mota intriger, hvilka aldrig bedrifvas uppenbarligen. Hvem kan hindra en part att veta när en lottad Referent begär permission, eller är i begrepp att emottaga ett förordnande till annan tjenstebefattning!* Hvem kan hindra en part att då, inför HofRätten, framställa sitt hemliga ombud såsom Competent till den ledig blifvande platsen, i egenskap af adjungerad Ledamot, utan att HofRätten ens någonsin skall kunna ana , att det är en tillställning af Parten? Bör jag förmoda en Juridijk Taskspelare vara oskickligare än den, sorn ur en kortlek låter mig, huru ofta jag än vill, uttaga ett kort efter mitt behag, hvilket likväl alltid blifver ett och samma kort, och således endast heter alt vara efter mitt behag, men i verkligheten är efter hans eget.