Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
IIultings ansökning alt erhålla betalning för en af Riksgälds-Contoiret utgifven och derstädes såsom hypoteque aflemnad Obligation. Vid förnyad föredragning af Förstärkta Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets den 24 dennes under N:o 218 afgifne, samt den 25 derpåfoljde e. m. på Bordet lagde, Memorial, angående frågan om sättet för Extra Roterings-skyldighetens utgörande ; fann Ridderskapet och Adeln, att Den 27 November e, m, samma Memorial borde till Oeconom ie-Utskottet öfverlemnas. Vid förnyad föredragning af Herr Cederschjölds, Pehr Gustaf, den 25 dennes e. m. pä Bordet lagde motion , angående tryckning af de Voterings-Propositioner, hvilka till Förstärkta Utskotts afgörande öfverlemnas, beslöt Ridderskapet och Adeln , att sorn uti de förstärkta Utskotten ofta är svårt, att, vid i synnerhet mera invecklade propositioners blotta afhörande, genast fatta ett moget beslut, alla sådane Voterings-Proposi tioner böra förut tryckas och bland de Förstärkte Utskottens Ledamöter utdelas, för alt kunna så mycket bättre begrundas ; Uti hvilket beslut de öfrige Riks-Stånden skulle inbjudas att sig med Ridderskapet och Adeln förena. Upplästes och lades på bordet följande, från nedannämnde Utskott inkomne, Memorial och Utlåtanden ; Från CönstitutionsUtskottets Af den 21 dennes; N:o 77. Angående förslag till ändring af 5g §. Riksdags-Ordningen. Från Den 2 7 November é„ m, Från Statsoch Banco-Utskottcnt Af den 26 dennes i N:o 621. I frågan örn sältet för in I anledning af Riks-StåndefiS skiljagtiga Beslut, i afseende på sättet för slutliga behandlingen af den väckte frågan om låne-rätt uti Riksens Ständers Bank lör Allmänna Bran dförsäkrings-Verket, Från Stats-Utskottet» Af den 26 dennes: N:o 6s3.
Dam-, 6-knapps Mousquetaires; ' £•§.3 '! telef. N y g a t a n STOCKHOLM. J a va — Kaffe Telefon 7 24. kilo mot efterkraf. (G. T. Å. E.: &gt;. So svar till A. F u k t a dessa ställen morgon och afton m e d en lösning af 3 delar saltsyra p å 100 delar utspädd sprit och 5 delar glycerin. Maja. Ömtålig h u d. I n g n i d morgon ocli afton en salva af 1 del salicylsyra pä 15 delar lanolin och 15 delar vaselin. J a. Bekymrad mor. Beror helt s ä k e r t pä bleksot bos flickan. Airam. N e j, om det ej heller i öfrigt utöfvar något skadligt (ryck. D:r U l m - grcLS tandpulver. Frisk tös. Se svar till R. a i n: r 44. Aurora von. A. W. A — n. Flitig läsarinna af Idun. t). Se svar tili Phyllis i n r 13. Se svar till Ella i n: r 4. iS. E. [2862] John Fröberg, Finspong. 48 i u g. / S t. o c h Stockholm, Drottninggatan 48. Denna Handelsskola, den ä l d s t a på platsen under samma ledning, undervisar i Bokhålleri, Skönskrifning, Räkning, diverse KontorsS t ö r s t a. l a g e r görom. rta [2769] KLADNINGSTYGER. OBS.! Prof ver kostnadsfritt psss] Percy F. Luck &amp; C:o Täflingens utgång. Inom den utsatta tiden ingingo 10 svar, af hvilka 6 å frågan X X X I V, 10 å frågan X X X V, men å frågan X X X V I ej ett enda, hvadan vi som n:r X X X V I I upprepa denna, då tydligen framgått, att dess besvarande för en mängd af våra läsarinnor skulle vara synnerligen välkommet.
Fullt väl kan denna nemligen genom inhemtad kännedom om förhållandet i andra stater, äfvensom genom egen erfarenhet om origligheten af det hos oss bestående, öfvertyga sig om lämpligheten och nödvändigheten alt öfvergå till cn ny både lagstiftningsoch beskallnings-grund för någon viss näring, då de förut tillämpade befunnits orrgtiga, men det torde dock ligga utom gränsen för dess förmåga att med full sakkännedom kunna bestämma alla de vilkor och controiler, som blifva oundvikliga atl 4° Bevillningssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Ut slo lieris Utlåtande, iV/o 5. iakttaga vid införandet af denna nya ordning, och som kunna med full tillförlitlighet inhemtas endast af den viii dylika frågors grundliga behandling vande embetsrnannen. Det är på desina grund, Rikets Ständer torde böra i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t, om Kongl. Maj:t gillar och antager ofvan anförde hufvudgrunder för ilen nya Författningen, täckes, efter inhemtade fullständiga upplysningar, huru och med hvilka försigtighetsmått dessa grunder blifvit i Konunga-Riket Preussen tillämpade, låta under loppet al nästa år, då i alla fall den nu gällande Författningen kommer att fortfara, utarbeta och utgifva en ny Författning för bran vinstillverkningen i Riket. Rörande de för öfrigt nödige föreskrifterne för inskränkning och stränga band a krögeri-rörelse och bränvins-försäljning å landel, med mera hvad, som kan lända till fylleri-lastens hämmande, komma de sammansatte Utskotten att i serskildt Betänkande yttra sig, och är derföre öfverflödigt att derom något vid sjelfva Bran vins-förordningen nu tillägga'’. Med Herr Friherre Hamilton förenade sig ldeir Wallander, i fråga om principen, men ansåg skatten böra höjas med 100 procent.
Sept., rörande huruwida till Riksgälds-Contoiret, för Socker-, Krut och - 4256 Den 16 Octobev. och Alun »tillwerkn ingar en större Summa i Bcwill» nings-afgift influtit, än jfrän berörde Contoir till Bewillnigs-Utskottet blifwit uppgifwit, har Hbglofl. Statk» Utffoktct genom Protocolls - Utdrag d. 2 dennes, som samma dag till FUllmägtige inkommit, frän Fullmägtigt äskat alle möjcliga upplysningar Uti denna fräga, sä tidigt, akt Högloft. Stats - Utskottet mä komma i tillfälle, akt snart inom tre eller fyra dagar derefter stik utlätande till Hbglofl. Ridberskapct ock Adeln aflemna. Lill fullgörande as Högloft. Stats»Utskottets säluUda medbelde föreskrift, hafira Full,ilägtige inför» drak Bokhållaren i Boksluts»CoNkoiret Kamcrerarett Ljurström8 närlagdc utlätande jemte Medföljande Nott, som upptager ä ena stdan General Landt-Tull-Wer» fets Uti dcfl hit uppgifne provistöttclle Fbrstag, gjordt Uppgifter pä Drillning af Socker för äreN l8c>4, r8vs, 1806 och 1807» efter hwilka Förslag, de häri ifrän afgängne sammandragen blifwit författade, famt ä den andra, den wcrkcliga Bewillnings - afgift för Socker, som i en sammanslagen Summa blifwit frän Lull - Werkct till Riksgälds - Contoiret för Nämnde är sedermera lefwercrad; warandeS detta all den upplys» Ning som Fullmäatigc Uti fbrcwarande ämne hafwa att Uppgifwa. Stockholm d. Z October 1809. Pä Rikets Ständers Riksgälds - Contoirs wägnar: kost. 6uk. l.sgerbje!cksL.
Ilofbageri egendomen vid Regeringsgatan här i hufvud stad en, grundar sig på Utskottets, af Rikets Ständer bifallna, Utlåtande N:o 17 och motsvarar hittills gällande Reglementes 161 §. 1.84 §, angående inflytande spanmåls-undsättningsmedels aflemnande till Riksgälds-kontoret, innehåller samma stadgande, som ofvan åberopade Reglementes 162 §, med tillägg af Rikets Ständers, genom bifallandet af Utskottets tillstyrkan i Utlåtandet N:o 95. fattade beslut, i fråga om användandet af en del utaf dessa medel för nu beviljade tillfälliga statsutgifter. 185 g, angående inbetalning till Riksgälds-kontoret af de medel, sorn kunna erhållas genom försäljning af jernrören för den tillämnade vattenledningen till Carlskrona, är lika lydande med nuvarande Reglementes 163 §. Beträffande den i denna § omförmälda tillgång, har Stats-Utskottet inhemtat: att — sedan Rikets Ständer, som, för anläggningen af en vattenledning till Carlskrona, redan vid Riksdagen är 1823, beviljade och till utgående från Riksgälds-kontoret anvisade ett stats-anslag af 83,333 R:dr 16 sk., under nästpåföljde eiler 1828, 1829 och 1830 års Riksdag, stadgat förändrade vilkor för denna anslagssummas användande, utbetaldes densamma från Riksgälds-kontoret under åren 1833 och 1835. Sedermera har dock det häraf obegagnade beloppet, 4,099 R:dr 19 sk. 7 rst., under år 1850, blifvit till Riksgälds-kontoret återbetaldt.
Att ett något betydligare ärligt arfwode än 400 R:dr syntes böra ansins Justitie Ombudsmannens Secreterare, enär tilt utbfuingen af denne tjenstebefattning, i afseende pä de stora föremålen, Lagarnes allmänna granstning, och öfwersigten af Rikets Hushällnings-sörfatkningar, en man af mer än ivanliga kunskaper och skicklighet more den enda rätta att malja, ej blott en som till dagcligen förefallande, ware sig Juridiska eller andra Civila Tjensieniauna-yrken more öfwad, ej heller en som för brist pä Medel till utkomst mäste dragas ifrän sina wid stensten förefallande angelägna göromål. Ut supra. Herr Nordenstolpe, Anders. Dä flaga uti förra Plenum här fö, emar, angående Justitie Ombudsmannens rese-penningar, eriudrar jag mig att någon wärd Ledamot pämint om rese - penningar är en af de personer af hans Cam; ie, hwilken han tycktes behöfwa hafwa med sig, da jag menar någon af Nidderskapet och Adeln yttrade, att om 1000 R:dr Banco ansiäS härtill emot räknings aflemnan. de, kunde sistnämnde Person äka med honom utan någon depance för Staten. Dock som jag finner detta saknas uti det nu uppläste Protocolls-Utdraget, och den warde Ledamoten som gjorde ofwannämnbe anförande, nu kanske icke är tillstädes, sa fär jag för egen del begära till Protocollek, att jag rycker det Justitie Ombudsmannen wäl bör kunna lata «n af sina till Canlzliel hörande personer äka med sig, enär ester rese-reglementet 7 Hästar lära honom bestäs, och icke staga mätte bliswa att han en kamille - 1242 Den 26 Zebrukrii. millstall göra de äsyfiade resor; men rractamentr för cn Canrzlist torde wara nödigt att bewilja.
Ständer gjorda underdåniga framställningar och förslag. perättel fe Olli i SJtifct Spjtdfe tiUtoagit fc4>ttn fiftn Stifébag; ©ifwe» StocEtplmö Slott å iHiféfalru beit 24 .©fieber 1859. VAinnet af beit äble torning, fnoard bortgång ur tiben få ntjtigen fpribt a (t mait forg ocl) fafitab ö fmer bet ftofterlaitb od) blattb be gott, för t)ioitfaö famf)äIIé Rafina nemligen reban imber åpaitö legering btifioit förberebbe od» finta ftg fålunba i loif mån till ben få tibigt brittila febjan af dpanö nitfulla tommgéliga loärf. (gfter benna erinran om en för ofs ada bjupt fntärtanbe förluft $. $. foler tanfen att fimta någon tröft uti beit gläbje, forn btifioit tonun (Det fobcl,c' loar förunnabt beit f)äbattgångne tomtitgeitd flocfttanbe blidt att meb fär SBittneébörb beröm Ijafma fräntntanbe 2Jh) OJifetta bernar rabe eller förmärfmabe. franbeltt od; ©jöfarten, f;milfaö befräntjattbe få mäfenbtligt bi Ditfeita tratt i beröring genom söäufta^ afflntante af cit 5CänfFapö Oiattftfationcrna af benna £raftat Rafina beit 29 jifi 5öib be förbanbliitgar, font imber 9iitefd ©tättberd febnajie fantnian
Ordningen och 7 §.; Riddarhus - Ordningen, tydelige och klare deri, att hvar Adelsman, sorn undergått urbota bestraffning, och derefter återgår till alla andra Medborgerliga rättigheter, äger också i behåll sin Representations - rätt. Riddi oeh Ad. Någon otydlighet existerar alltså icke; meri på det att ingen sådan obehaglighet må mera uppsta, som den mig träffat tior jag bäst vore, att en sådan rättelse iRedactionen gjordes, att, hast efter orden: icke förr än han defifråri fullkomlig befrielse vunnit, må tilläggas dessa Ord : dock att härvid iagttages hvad Riksdags - Ord ningens 18 §• fönnar. När alltså föregifvandet nm otydlighet i Lägens bud försvunnit; sa är också den personliga frågan till grunden afgjord. Min Riksdagshlanna - rätt kan mig af ingen fråntagas; meri jag bör icke nu uppehålla Ridderskapets och Adelns tid med en bevisning i den delen, sorni är öfverflödig. Deremot hoppas jag lika riiycket af Ridderskapets och delris rättvisa, sorti af dess ynnest att få undanrödja några af de Érreurer jag hört under Discurssen. Icke, hvarken 'detta eller något annai Land, var någonsin tryckfrihetsbrott ansett för nesligt, och så länge förnuftet amu har någon rätt, biir det icke heller. Till hvad Herr Friherre Staél yttrat angående beskaffenheten af Grevesmöhlens Caloander, hörer, kan hända, Också deri erindfan, att deras rätta beskaffenhet bäst upplyses deraf, att det var just för deras utspridande, sorn Framställaren miste äran och gede i landsflykt.
Richard, för guds skull, hvad är det? (Reser sig upp och går till honom.) 27 RICHARD (afvärjande). Tyst, säg ingenting! FRU VINGE (lägger sin hand på hans skuldra). Har det händt något? RICHARD. sig emot henne; utbrytande.) intet! Nej, nej, ingenting har händt. Det är just det! (Vänder Dagarne gå och jag jag! Intet, FRU VINGE. Jag förstår dig inte. RICHARD. Hvad har jag gjort, hvad gör jag? FRU VINGE (undrande). Hvad du gjort? RICHARD. nyss, då jag gick hem, därinne i skogen. Det var så tyst och stilla, men här och där sjöngo fåglarna, tänk du, ännu sjöngo de! mig. Jag förstod icke, hur det kunde ligga Jag har känt det länge, men aldrig så som Det var så vackert, så vackert, att det skrämde skrämsel i det, hvarför jag fattades af en sådan ångest, en ångest som ständigt växte, betog 28 mig andedräkten, sprängde mitt bröst. Jag tänkte: skall jag kanske dö? Men det var förstår det nu! Det var ångest för denna icke dödens ångest, mor, det var lifvets. Jag gåfva, som jag fått, lifvets gåfva att kunna se detta oändliga lif omkring mig. Hvarför gör och fatta all denna skönhet, denna rikedom, jag intet? Hvarför kan jag inte göra något af alla, all denna skönhet strömmar emot för allt detta? Alla gifva mig, jag motta'r mig i oändlig gifmildhet, jag har endast att taga emot, att hålla min famn öppen. Men jag, hvad ger jag? FRU VINGE. Säger du, att du icke ger? RICHARD. på mig, och jag kan icke betala den. Jag Jag känner som en förfärlig, tyngande skuld skulle vilja hjälpa, göra godt, sprida lycka om kring mig, men helst hjälpa, hjälpa alla dem, som icke känna lyckan, icke kunna se den. Vet du, hvad jag tycker skulle vara den största lyckan? Det vore att kunna gifva en blind sin hand! sin syn igen. Å, att hafva den makten i FRU VINGE. Ger icke du?
Tre och tjugu åra gammal var Joahas, då han vardt Konung, och regerade tre månader i Jerusalem; hans moder het Hamutal, Jeremia dotter af Libna. Och han gjorde det ondt var för Herranom, såsom hans fäder gjort hade. Men PharaoNecho grep honom i Riblath i Hamaths land, att han icke regera skulle i Jerusalem; och lade en beskattning på landet, hundrade centener silfver, och en centener guld. Och PharaoNecho gjorde Eliakim, Josia son, till Konung uti hans faders Josia stad, och vände hans namn Jojakim. Men Joahas tog han, och förde in uti Egypten; der blef han död. Och Jojakim gaf Pharao silfret och guldet; dock beskattade han landet, att han sådant silfver gifva kunde efter Pharaos befallning; hvar och en, efter sina förmågo, beskattade han till silfver och guld ibland folket i landena, att han det PharaoNecho gifva skulle. Fem och tjugu åra gammal var Jojakim, då han vardt Konung, och regerade ellofva år i Jerusalem; hans moder het Zebuda, Pedaja dotter af Ruma. Och han gjorde det ondt var för Herranom, såsom hans fäder gjort hade. Uti hans tid drog NebucadNezar upp, Konungen i Babel, och Jojakim vardt honom underdånig i tre år. Och han vände sig om, och föll ifrå honom. Och Herren lät komma öfver honom krigsfolk, utu Chaldeen, utu Syrien, utu Moab, och ifrån Ammons barn; och lät komma dem i Juda, att de skulle förderfva honom, efter Herrans ord, det han talat hade genom sina tjenare Propheterna. Men det skedde Juda alltså, efter Herrans ord, på det han skulle kasta dem ifrå sitt ansigte för Manasse synds skull, som han gjort hade; Och för det oskyldiga blods skull, som han utgöt, och gjorde Jerusalem fullt med oskyldigt blod; och derföre ville Herren icke förlåtat.
N;0 96. •vid Banco-Verket anställd, med undantag endast för de bägge Fisealerne, och komma i öfrigt att tillämpas nedanstående befordringsgrunder. Tour och anciennelet räknas inom hvarje tjenstegrad serskildt, efter första fullmagis datum inom densamma. s Secreterare-, Notarieoch Caneellist-sysslorne vid Fulimägtiges Expedition ega Fuilmäglige att omedelbart tillsätta, utan något band af tour och anciennetet, eller förut upprältadt förslag. §• Likaledes tillsätta Fullniägtige utan förslag alla tjenster inom i:sta Tjenstegraden, på såsätt, att lill ledig Commissarie-beställning utfärdas anslag om en ansökningstid af 3:ne veckor, inom hvilken den eller de bland Verkets Tjenstemän inom andra eller tredje graden, som ämna söka den lediga sysslan, böra sina ansökningar till Fulimägtiges Expedition aflemna, och utnämne Fullmägtige, under fästadt afseende på Verkets fördel och anseende samt vigten och ansvarigheten af en Commissarie-befattning, den bland de sökande, som finnes till tjensten mest skicklig och passande. Skulle icke Fuilmäglige anse någon af de sökande vara till tjensten passande, må nytt anslag utfärdas, då äfven sökande af lägsta graden ega att sig anmäla. Vid inträffad ledighet af Advocat-Fiseals-tienslen bör, jemte anslag i Banken, kungörelse i allmänna tidningarne införas, att ansökningar dertill af lagkloke och lagfarne sökande, inom eller utom Banco-Verket, inom 56 dagar, böra inlemnas till Fulimägtiges Expedition, hvarefter Fullmägtige bland de sökande utnämna den, som de för skickligast och mest passande anse 5* Till öfrige, under ordinarie tjenslegraderne inom Banco-Verket hörande befattningar skall, efter genom vederbörligt anslag kungjord och tilländalupen ansökningstid af 3:ne veckor, förslag af Commissariatet upprättas. Såsom sökande må anmäla sig de inom samma eller nästa Tjenstegrad befintlige Tjenstemän, samt till 4;de tjenstegraden Extraordinarie!-.
Ack! man besinnade icke, att England endast ser på punds-noterna, och att det gör England alldeles lika mycket, om det är Ryska rubler eller Swenska riksdalrar det indrager på sina werlar, blott silfret är godt. Och framför allt besinnade man icke, att på eröfringarnas bana finnes ingen ro, intet slutligt mål. En stat, som en gång antagit för grundsats, att wexa öfwer sina gränsor, måste göra det oupphörligt, måste beständigt gripa omkring sig, så framt den will bestå. Så snart de utåt riktade krafterna hejdas och wända sig inåt, werka de endast en fasansfull sjelf-förstörelse. Ryssland måste derföre framåt, oupphörligt framåt! Det måste bygga sina batterier wid Öresund emot wår westra granne, det måste ega en flotta i dess hufwudstad Köpenhamn. Inom mitt fädernesland rådde en olycklig splittring. Adels-kasten hade småningom blifwit beröfwad sina företrädesrättigheter och återwändt till ställningen af wanliga medborgare, men pockade med desto mera glödande nit på sina häfdwunna företräden inom sällskapswerlden, inom embetena och hofwet. Deras bitterhet, som icke woro adel, retades alltjemt, då de sågo sig utträngda och föraktade. För den sålunda med fiendtliga blickar ansedda adeln utgjorde Ryssland en förhoppning, i stället för en fiende. Adelsmännen wisste, att Ryssarne alltid med serdeles wälwilja och aktning behandlade deras stånd, och att, om också det öfriga folket skulle förlora sin frihet under Rysslands wälde, öppnades i stället för adeln utsigt till alltmera lysande äreställen, allthögre myndighet öfwer sina underlydande. Så war förhållandet, då det förfärliga budskapet skallade öfwer landet, att Ryssarne seglat öfwer det sund, som skiljde deras kuster från wåra, och att en betydlig krigshär nalkades wår hufwudstad. Den Engelska flotta, som blifwit lofwad till wår hjelp, afhördes icke, och wi måste sjelfwa gripa oss an med wårt förswar efter bästa förmåga.
Vid pröfning af detta ärende hafva Rikets Ständer, lika med ofvanbemälda embetsmyndigheter, ansett skolornas i förrberörda städer uti Lunds still rättighet alt af kringliggande landsförsamlingar inom ett afstånd af två mil uppbära helgonskylds-säd, emot förbindelse att förse dessa församlingar med lämplige klockare, så väl Lill tjenstgöring i kyrkan sorn för barnaundervisnings besörjande, till fullo ådagalagd medelst Kongl. Danska kyrka-ordningen af den 14 Juni 1539 och Kongl, brefvet den 23 Mars 1568, hvilka författningar genom Malmö recess bekräftats. Hvad åter beträffar Kammar-kollegii uppgift, rörande elen under tidens lopp vidtagna förändring, att skolorna skulle aflöna substituter i socknarne, i stället att dit utskicka serskilde personer af lärarne eller lärjungarne, så bör detta, enligt de upplysningar, Rikets Ständer inhemtat, rätteligen så lörstås, att den betydligare andelen af merberörda helgonskyld slutligen användts till bestämd aflöning åt stadsskolornas lärare, och endast en mindre del deraf blifvit anslagen till fasta löner åt klockare, som blifvit inom dessa församlin - Expeditions-Utskotlels Förslag till und. Skrifvelse, iV.o 21. 29 gar i vanlig ordning tillsatte; hvaremot stadsskolornas åliggande att bestrida dylike klockares aflöning eller tjenstgöring alldeles upphört. Vidkommande derefter Rikets Ständers vid 1840—1841 årens riksdag meddelda och uti E. K.
I senare tider har man gått för långt, då man med ett slags förakt sett på alla s k utanläxor. Medelvägen eller rättare ett urval av de olika föremålen för minnet, åskådningen eller begreppet är kanske det rätta. Att endast låta barnet upprepa tomma fraser, kan inte vara klokt. Då naturen själv hos alla barn utvecklar minnet tidigare än förståndet, bör man lära barnet att använda både ögat och örat och låta dem gå från enklare till mera sammansatta föremål. Allt skall vara ordentligt förklarat innan det överlåtes åt minnet. Utdrag ur bibeln, psalmverser, böner, valda skrifter, glosor på främmande språk och grammatik bör vara tjänliga ämnen för utanläxor. Allt bör var förklarat och i sådant skick med strängt ansvar och såsom huvudsak drivas, ty minnet liksom andra förmögenheter skärps endast genom flitig övning. Ämnen ur matematik, geografi och med få undantag historia bör inte väljas till utanläxor. Vad som här är sagt om den tidigaste barnaundervisningen gäller även gosseoch ynglingaåldern. Ett viktigt föremål för den litterära uppfostran är utveckling till självverksamhet. Bland de misstag som begåtts och ännu begås, får man anse som det största att genom förkortningsmetoder bereda hastiga framsteg med minsta möjliga möda. Härifrån härleds den brist på kraft och ihärdighet som det allmänt klagas över i vår tid. Arbetsförmågan fordrar vana och skall sällan eller aldrig bliva dens lott, som från barnaåren endast under lek fått inhämta kunskaper utan övning till mödosamt strävande, utan nöjet att övervinna svårigheter. Det är inte obekant, att tidevarvets lynne, många föräldrars klemiga ömhet för sina barn, deras längtan att få se uppfostran tidigt avslutad, vid en tid då våra förfäder knappast flyttat ur skolan till gymnasium. Detta avhåller dem att anförtro sina barn åt de allmänna undervisnings verken, vilkas regelbundna gång inte tillåter någon skyndsamhet. Läraren får inte ge sig för dessa fördomar. Behovet av redbara egenskaper, kraft och duglighet kommer snart att återinföras. Det blir inom de allmänna undervisningsverken denna önskvärda förändring kommer att äga rum. Kommittén anser det nyttigt att eleven själv försöker förstå sin läxa. Läraren bör alltid ha förklarat den, men helst skall eleven med nödvändiga hjälpmedel t ex vid språkläxor lära sig använda lexikon och grammatik. Framstegen kan i början anses små, men på sikt ger det arbetsvana och förmåga att övervinna svårigheter.