Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessa, fördelarna betydligen öfvervägande, olägenheter och missbruk af en lag i den syftning, motionären påyrkat, hafva jemväl blifvit insedda af den beredning, Kongl. Maj:t i nåder tillsatt för öfverseende af lagkommittéens förut upprättade förslag till ny civillag, ur hvilket föreslagna stadgandet hufvudsakligen är hemtadt; men då beredningen således, med frånträdande af lagkommittéens, af motionären antagna grundsatts, ansett hvarje borgenär böra ega att, utan afbidan å någon viss tid, ur sterbhus uttaga en förfallen fordran, har likväl beredningen funnit nödigt att, i sammanhang dermed, meddela åtskilliga bestämmelser för betryggande af sterbhusets öfriga borgenärers rätt. Derigenom skedde ej eller någon afvikelse från gällande lagstiftning. Densamma lägger nemligen icke, på sätt motionären förmenat, några hinder för borgenärer i nyssberörde hänseende, och derför har den lagskipande mak - Lag-Utskottets Betänkande, N:o 13. 3 ten ej eller från en gäldenärs dödsfall kunnat hemta anledning att uppehålla hans borgenärers rätt. Att i énlighet med lagberedningen söka förekomma de menliga följder, som denna borgenärers rättighet kan medföra, torde således vara lagstiftarens uppgift; men då sådant skulle erfordra mera omfattande förändringar i lagen, än som föranledas af den väckta motionen, föranlåtes Utskottet att vördsamt tillstyrka, att densamma mätte lemnäs utan afseende. Stockholm den 5 Januari 1848. STOCKHOLM 1848, hos J. A. Walldén. Lag-Ulskotlels Betänkandej N;o 14. 1 N:o 14. Ank. till Exp. Utsk. den 26 Jan. kl. 11 f. tn. Betänkande , i anledning af väckte motioner om rättighet för fordringsägare att hos Konungens befallningshafvande erhålla så kalladt promotorial i lagsökningsmål. TT, *—'' Li delta ämne, hvilket vid flere föregående riksmöten varit föremål för Ständernes öfverläggningar, har fråga åter blifvit väckt, hos Höglofl.
Tre som fåreslagne blifvit.” 37 §. Deri är föreslagen den nya Redaction, att, i stället för det sista Morn., hvilket borde utgå, skulle införas: ”Adelskap, Grefvelig eller Friherr elig värdighet sorn hädanefter förlänas, tillf edle endast den, som Adlad eller upphöjd blifvit, och, först efter dess död, eller om han Adeliga värdigheten lagligen frånträder, den äldste manliga Bröstarfvingen i rätt nedstigande, led efter led, samt, efter denna Grens utgång, Stamfacirén närmaste manlige Afkomling, efter förstfödslorutten och sä vidare.” ”Har en till högre värdighet upphöjd Adelsman flere Afkomlingar ,;n den, som efter dess död intrader i Stamfadrens ställe i högsta värdigheten, förblifva de alle såsom Adelige eller Ofrälse expectanter, intill dess de, i den ordning föreskrifva står, efter forsta Grenens utgång uti värdigheten inträda.” Äfvensom följande tillägg efter §:s slut: Den 19 FelruariL *’Adlande genom Adoption eller Naturalisation utider utdöde eller lefvande Åtter s Namn och Nummer i vare hädanefter ej tillåtit.” Såsom ny §. emellan den 37 och 38 §§:nö är föreslagens Norrman, som till Sverige inflytta, njtite Svensk Medborgare-rått ifrån den tid de sig hos Konungen anmåle. Utlänningar sorn bekänna sig till den Christna Läran, hvilka 6 år innehaft Ordinaire Embete, Bur. skaps-rätt eller varit Fastighets-ågare, vare berättigade, att såsom Svenske Medborgare anses. Andre Utlänningar måge, efter 6 års vistande i Landet sig hos Konungen anmäla, sorn äga ett profva, huruvida Med borgare-rått dem må förunnas, 38 §. Constitutions-Utskottet har föreslagit , att utur denna §. må utgå följande ord; ”Hvilket han icke må återtaga, förr äti Rik sens Ständer hans förhållande pröfvat och gillat.
Företogs till pröfning Stats-Utskottets den 5 dennes under N.-o 644 aflåtne , samt följande dagen på bordet hgde Memorial , med förslag till jemkning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, ifråga om ersättning lör Svenske Medborgares lidne förluster genom uppbringningar. Friherre Hjertaj Fredric : I det Stats-Ut - 43o Den 8 December f. m. skottets Memorial, som nyss blifvit uppläst, iörekomma egenteligen s.ne pancter, som blifvit hänvista cili Förstärkta Stats-Utskottets afgörande, uti hvilka jag vågar vördsamt tillstyrka Ridderskapet och Adeln att förblifva vid dess redan fattade Beslut. Da öfriga puncterne utgöra blott smärre redactions-förändringar, eller förtydliganden ; och derföre vågar jag tillstyrka Ridderskapet och Adeln, att i afseende å dem instämma uti Utskottets jemknings-förslag. För att ytterligare ådagalägga detta, anhåller jag , att Memorialet måtte punctvis föredragas , då jag skall söka göra reda för hvarje punct särskildt , och tillstyrka Ridderskapet och Adeln, icke att frångå sitt förut fattade Beslut , utan blott förtydliga detsamma. Det är först rörande sjelfva grund-principen en redactions-förändring , hvaruti Preste-Ståndet bifallit min särskildta tanka, och hvari jag tror det skulle vara nyttigt, om Ridderskapet och Adeln nu begagnade tillfället att instämma. Herr von Hartmansdorff åugust: Så vida ingen af Ridderskapet och Adeln skulle hafva någon invändning att göra emot Friherre Hjertås framställning , torde sakens föredragning punctvis vara öiverflödig. Jag vågar således anhålla om proposition till instämmande uti Friherre Hjertås yttrande. Herr HjertaGustaf: Jag tror deremot, att det är bäst fö blifva vid Ridderskapets och Adelns redan fattade Beslut, hvilka jag anser för de mest verkställbara. Att företaga endis - Den S December f. m. Cussion öfver hvarje punct särskildt , tror jag ock skulle föga tjena till ändamålet.
Vid 1, 2, 7, 8, 9 och 28 punkterne åberopade Ståndet dess vid Utlåtandet, angående regleringen af Riks-Statens Andra [lufvud-Titel, fattade beslut, rörande de i dessa punkter omförmälde frågor. Hvad Utskottet i 29 punkten anmält, ansågs ej erfordra någon åtgärd; och lät Ståndet hero vid Utskottets yttrande i 30 och 31 punkterne. Maj 1840 e. m. Från Höglo fl. Ridderskapet och Adéhn. S. D. Fann Ridderskapet och Adelil för godt att till Stats-Utskotlct remittera ett denna dag af Herr af Grubbensj Nils Wilhelmafgifvet yttrande, i anledning af Stats-Utskottets återremitterade Utlåtande N:o 44, angående reglering af utgifterne under Riks-Statens Tredje Hufvud-Titel. S. D. Återremitterade Ridderskapet och Adeln Stats-Utskottets den 25 och 29 sisth April på hordet lagde Utlåtanden: N:o 54, angående reglering af anslagen å Riks-Statens 5:te Hufvud-Titel. N:o 56, angående väckt fråga om understöd för lifgifvande af Tunelds geografi. S. D. Biföll Ridderskapet och Adeln Stats-Utskottets den 25 och 29 sisth April på bordet lagda Utlåtande N:o 55, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse om anslag till ett af Wetenskapsoch Witterhets-Samhället i Götheborg inrättadt Naturhistoriskt Museum. S. D. Återremitterades Stats-Utskottets den 25 och 29 sisth April på hordet lagda Utlåtande N:o 53, angående regleringen af utgifterne under RiksStatens Fjerde Hufvud-Titel. S. D. Beslöt Högloft.
M:t hört Desr ÖfverStfithållare-Embete, som, efter att hafva öfver den ifrågavarande localen låtit upprätta en fullständig Charta, hvarå alla de på Beridarebanans Tomt nu befintlige Byggnader voro upptagne och beskrifne, och efter inhämtande af erforderlige upplysningar samt vederbörandes yttranden i ämnet, uti afgifvet underdånigt utlåtande förmält sig till alla delar instämma både i omdömet om olägenheterne af Hötorgets närvarande alltför inskränkta vidd, och uti önskan om dess af behofvet påkallade utvidgning, så mycket hällre, som de ofvannäinnde Orternas i sednare åren tilltagande production och hitförsel af Landtmannavaror , för hvilka detta Torg är den hufvudsak ligaste försäljningsoch upphandlingsplatsen å Norrmalm, derstädes fordrade ett ökadt utrymme för både Säljares och Köpares beqvämlighet, samt en grundad klagan länge försports deröfver, att vägen till och ifrån de kringliggande husen ofta hindrades och stundom nästan alldeles tillstängdes af den trängsel, som merändels där egde rum; och då i afseende på den föreslagne utvägen för Torgets utvidgande förekomme, att uppå Beridarebanans norra del, till en längd af omkring 80 alnar, icke funnos andre Byggnader, utom 4 st, för provisionelle behof af bräder uppförde mindre betydliga hus och bodar, än ett Gjuthus samt utmed Torget ett Hofstallet tillhörigt Vagnshus, af hvilka de fyra förstnämnde utan saknad kunde umbäras, Gjutugnen , om den framdeles blefve behöflig, med ringa kostnad nppsättas på ett annat ledigt ställe Beta likander], N:o i58. 5 å Tomten, och Vagnshnset flyttas till den nya gränsJinien för Tomten och der åter inrättas, hvadan hela denna andel af Tomten syntes för K.
Arméens angelägenheter sig uppdragen, instämmer i Rikets Ständers sålunda uttryckta åsigt; så enär Landiförsvars-komitéen, med ledning af den utredning, som härutinnan vunnits genom 4 858 års Komilés betänkande och Krigs-kollegii dervid gjorda anmärkningar, efter ärendets ytterligare öfvervägande algifvit ett förslag till Kngs-förvaltningens organisation, hvilket Kongl. Maj;t finner i luifvudsaklmaste delar kunna motsvara den af Pikets Ständer framlagda och • » af Kongl. Maj:t delade åsigt i afseende på anspråken å elt sådant styrelseverk, der, i förening med önskvärd säkerhet för ärendenas skyndsamma och noggranna behandling samt lagenliga afgörande, tryggheten för anslagsmedels rätta användande icke på något sätt minskas; vill Kongl. Majit härmed äska Rikets Ständers medgifvande, alt Krigs-kollegium må förvandlas till en. i hufvudsaklig öfverensstämmelse med de af L indtförsvars-komiléen föreslagna grunder, organiserad armée-förvaltmng, derest Kongl. Maj.l skulle finna skäligt att före nästa riksdag derom förordna, samt att i sådan händelse det för Kngs-kollegu aflöning nu på Riks-stalen uppförda anslag inå för den nya förvaltningen användas, intilldess en definitiv stal kan i sådant afseende varda i behörig ordning antagen. De lill målet hörande handlingar skola tillhandahållas det Utskott, som med detta ärende kommer all taga befattning, och Kongl Majit förbiifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse väl bevågen. Datum ut supra. GARL. A F. Z. Reuterskiöld. Kongl. Maj:ls Nåd. 3 Utdrag af Protokollet öfver Landt försvars-Ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen uti Siats-Rådet å Stockholms Slott den 21 April i8G3. Närvarande: Hans Excellens, Juslitie-Slatsministern, Herr Friherre De Geer. Hiins Excellens, Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Grefve Manderström.
I hänseende till frågan om bestämmandet af den gräns, inom hvilken en enskild Sedel-Bank bör vara förbunden att inskränka sin utgifning af creditsedlar och invisningar, fann Preste-Ståndet, — vid jemförelse emellan de tvänne olika grunder för utslakningar af denna gräns, hvilka äro uppgifne, å ena sidan, i Utskottets förslag Bancooch Z>g-l)r skotten t Memorial /V 0 6, 6, ocli, å den andra, i Herr Grefve Frölichs förslag §. 8, — att Låda pi inciperna, så vida deras iakttagande behörigen conlroleras, medföra tillräcklig säkerhet för allmänheten, men att den förre eller den senare bör för Banken blifva fördelaktigare, dels i den nion Banken eger tillfälle att emottaga ett mindre eller större belopp af depositioner, och dels i den mon den antingen använder dessa depositioner lill inköp af säkra och läll realisabla räntebärande papper eller lill utlåningar; i följd hvaraf,— och då det synes böra öfvcrlemnas åt hvarje Banks delegare, alt vid Bolagsföreningens ingående afgöra, huruvida de, med afseende på locala förhållanden, finna för Banken fördelaktigare alt drifva en inskränktare eller vidsträcktare iörelse med deponerade och utlånla medel,—Ståndet beslöt, alt ifi ågavarande §. borde erhålla följande lydelse:
Ofvan föreslagna stater för de två öfver-styrelser , hvartill Bergsoch Kommers-kollegierna ansetts lämpligen kunna ombildas, utvisa en minskning i personalen från 16 till 9 för det förra, och från 23 till 16 för det sednare embetsverket, eller inalles från 39 till 25; och då vid nu gällande stater tillökningen å lönspanmålens pris utöfver statspriset, enligt 1841 års riksdagsbeslut, jemväl tages i beräkning, utvisa de föreslagne staterne en minskning i utgifterne å riks-staten, för Bergs-kollegium med 2,759 Rdr 32 sk., och för Kommers-kollegium med 210 Rdr 32 sk., eller tillsammans 2,970 Rdr 16 sk. b:ko, oberäknadt den besparing, som kan uppkomma genom försvinnandet af den år 1841 å indragnings-stat uppförda ytterligare förhöjning i spanmålsvärdet för de einbetsoch tjenstemän, som före det årets stafsregleBil. N.-o 3 tilt Kongl. Uaj.ts Prop. 18*7, Käft. 1. 2 10 ring kommit i Åtnjutande af löner A nämnde Kollegiers stater och desamma ännu innehafva. Jag bör likväl härvid anmärka, att bestämmandet af den inskränktare personal, som här föreslagits, till en del jemväl grundar sig på den förutsättning, att, derest de ifrågaställde embetsverkens föreslagna nya organisation går i verkställighet, genom förnyade instruktioner eller arbetsordningar, det i afseende å regist atur och protocollsföringen samt expeditionssättet varder så ordnadt, att skrifningsarbetet må erhålla all dea enkelhet och korthet, som vilkoren af ordning och bestämdhet medgifva. Det återstår nu blott att öfverväga, huru den föreslagna ombildningen af meranämnde embetsverk lämpligast må kunna bringas i verkställighet.
Man pröfvade samtidigt, hvad te man skulle skaffa hem för hushållet, o c h gjorde sitt större eller mindre uppköp. De ledande damerna här äro mycket villiga att äfven i Stockholm äga en agent o c h gifva rätt betydligt afdrag på större uppköp af te vid en sådan förbindelse. Agenten har naturligtvis att betala frakt härifrån och tull; men Sveriges mesta te tages j u från England o c h troligen i de flesta fall med mer än en mellanhand. Om någon eller några svenska damer äro villiga att inlåta sig på en dylik liten affär, skall jag gärna lämna närmare upplysningar o m villkor samt inleda förbindelsen med » The Ladies ' Own Tea Association » härstädes. Anna Fleetvoocl Derby. Om giftermålsannonser innehöll vårt senaste nummer ett uttalande af en svensk kvinna, som kände sig indignerad öfver detta på en gång nog mycket lättvindiga och nog mycket affärsmässiga sätt att inleda den viktigaste förbindelsen för lifvet. Vi hade ämnat att för egen del taga till ordet i denna sak, men frågan tyckes vara brännande, ty vi ha haft nöjet att i densamma mottaga två nya insändares meningar, hvilka vi här återgifva. Måhända finnes det andra, som kunna ha lust att från ytterligare andra synpunkter betrakta » detta numera icke ovanliga sätt » att knyta partier. V i skola i sådant fall låta äfven dem komma till tals, men i afvaktan därpå lämna vi för dagen ordet åt en » ung flicka » och en » epouseur ». Den förra skrifver:. torp den 5 augusti. När en Eva i Iduns senaste nummer fått uttala sina bekymmer i fråga om giftermålsannonser, så kanske en Evas dotter också kan få lof att i all anspråkslöshet säga sin tanke, ehuru hon för egen del icke alls har någon personlig erfarenhet. Icke vidare åtminstone än att jag med mycket nöje läser alla giftermålsannouser, som jag ser i tidningar, skrattar åt somliga, men, jag erkänner det gärna, funderar på andra. Dock ha mina funderingar ännu aldrig fört mig till mitt lilla skrifbord, satt pennan i min hand och kommit mig att depensera ett enda frimärke på svar.
Maj:t i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Maj:t i Nåder låta, genom tillförlitlig och kunnig person, anställa ny undersökning, till utrönande så väl af vettenledningens ulförbarhet, sorn ock den dertill erfor derliga kostnad, äfvensom höra Carlskrona stads invånare, i afseende å det bidrag, som, för vattenledningens framtida underhåll, kan af staden få påräknas, samt att Kongl. Maj:t, derest företaget skulle anses bora öfvergifvas, då täcktes förordna om de till vattenledningen redan uppköpta jernrörs och andra materialiers försäljning och medlens ingående till Riksgälds-Contoiret, för att framdeles kunna tagas i beräkning i och för anläggning af en vatten-cistern af ofvan uppgifne beskaffenhet, så framt en sådan inrättning skulle anses kunna vid Carlskrona ändamålsenligt lillvägabringas, och de ifrågavarande medlen lemna tillgång till kostnadens bestridande; eller ock, om vattenledningen skulle finnas böra fullbordas, till Rikets nästsammanträdande Ständer i Nåder aflåta Proposition i ämnet, så att vid nästa Riksdag definitivt beslut rövande besagde företag må kunna fattas. 7:o Angående anslag för inventering af eke-förråden i Carlskrona. I anledning af hvad Utskottet i denna af samtlige Riks-Slånden återremitterade punkt yttrat, hafva anmärkningar förekommit, dels dervid, att ifrågavarande anslag blifvit utförd t till ett visst belopp, i stället att endast förslagsvis beräknas, på det att hela förrättningen ej måtte lemnäs ofullbordad, i fall den anvisade summan skulle finnas vara otillräcklig, dels emot hela det tillstyrkta anslaget, enär sjelfva inventeringen ansågs antingen vara öfverflödig och onyttig, helst, i fall brist skulle förefinuas, ingen derföre vore anBih. lill R, St. Utlåtandej N-o 435. Litt.
Nådiga skrifvelse, af den 29 October sistl. år, hvaruti ej mindre egarnes af Landsorts och Korsö Fyrhåkar, genom Förvaltningen af Sjö-Ärendena på Nådig befallning, infordrade yttranden i ämnet, an afven bemälte Förvaltnings deröfver afgifne underdåniga utlåtanden blifvit Utskottet i Nåder meddelade, för att tjena lill grund, när frågan om oftanämnde Fyrbåkars inlösning för Statens räkning och om anvisande af medel dertill hos Rikets Ständer å nyo till pröfning och afgörande förekomme. Af dessa handlingar hafva Rikets Ständer inhemtat, det egaren af Landsorts Fyrbåk nedsatt köpeskillingen ifrån 35,000 R:dr till3i,5oo R:dr, likväl med förbehåll af serskild betalning för de uti förra beloppet inbegripne Inventarier, bestående bland annat af ii5o Tunnor Stenkol, hvilkas värde till stor del uppväger skilnaden uti köpeskillings-anbuden, eller 35oo R:dr, samt att Korsö Fyrbåks egare förblifvit vid sitt förra anbud, med förklarande, att betainings-terminerne kunde på längre eller kortare tid utställas; och som, efter hvad sålunda berördt är, några egentliga nedsättningar uti de förut begärde köpeskillingar icke skett, samt de af Rikets Ständer, vid 1823 års Riksdag, för köpets verkställande fästade vilkor ej blifvit Uppfyllde, hvartill kommer, att något förändradt Bihang t. R. S:s Prof. iQule Samh 16 122 Exp. TJtsk. Förslag till tind. Skrif o. N:o 51, 52-' förhållande, föranledande lill ingående uti köpe-vilkoren, med beräkning af någon fördel för Staten, icke eller sedan sista Riksdag inträffat, hafva Rikets Ständer alltså icke funnit skäl bevilja inlösen af ifrågavarande Fyrbåkar för Kronans räkning, emot de köpesummor, som derför fordrade blifvit. Hvilket Rikets Ständer få, till svar å Eder Kongl. Maj:ts 'Högstberörde Nådiga skrifvelse, i underdånighet anmäla.
I afsigt och ändamål at winna en säker och mindre kostsam Wäxel-tilgang, hafwa Fullmägtige inlåtit sig i Handels »Lpeculationer, och för L mroireks räkning lalit upköpa Stångjern, Stal, gröfre Manufactur-jern sch Caffe-bö„or« Harwid har Hemliga Ulskottct aldraförst bordt undersöka med hivad rättighet elier anledning af RiksgäldsCoMoirerL Keglemenien, Fullinägtige kunnat inga Uti sä äfwentyrliga företag. Hemliga Ulffottet anser all annan handel an Wäxelupköp stridande emot ksAlemenret. Den af Fullmägtiga ciieraäs 6. §. uti 1792 ars lie^lemcnke kan endast lämpas til Lan-d§e§ociarikinsr, hwilket af sjelfwa meningen och sammanhanget lätteligen kan finnas. Fullniägkige haflva wäl också lil stöd för denna deras äkgärd, aberopat Kongl. Majus lil dem afläkna Nådiga Bref. Men Kongl. Maj:t har uti samma Höga Skrifvelse, sä wal som wid flera audra tilfällen pamint Fullmägkiga om en noga efterlefnad af de för dem ut. färdade InstruLUoner, hmaraf följer, at Kongl. Maj:! icke annorlunda bifallit det af Fullmagtiga i underdänighet anmälte Förslag, än sa midt det samma med Fullmägtigeö lisZIsmenren kunde förenas och icke pa nagok sätt deremot more stridande. Hwarförnkan det i allmän, het skulle wara högst wadeligt, om Fullmägtige finga nyttja den utwäg ak utwerka sig nådigt Ulftand at utföra deras egna emoi lie^Iemsnren och Instru5Uoner stridande Förslag, och pa sädant sätt ifrån sig leda paföljderna.
Majit, i sistnämnde fall dä embetsmyuriigheternas nyssherörda åtgärder öfverklagats, hvadan Rikets Ständers föreskrift om arbetsskjldighejeruas närmare bestämmande, såsom pä alla ställen redan försiggånget, icke ausetts till uägoi. åtgärd föranleda; samt att, vid de å hvarje ort hållna undersökningar, någon stridighet om skyldigheten till arbete ingenstädes sig yppat, likasom icke på något ställe anledning sig visat, att dessa hofverilagen rätteligen åliggande biträden, och än mindre det öfriga till jordoch gårdsbruket erforderliga arbetet skulle, på sätt Rikets Ständer synas hafva sig föreställt, kunna bestridas med det obetydliga antal ordinarie jordeboks-dagsverkeu, hvilka hvarje indelningshafvare från honom tilldelte hästoch fördelshemman, som ligga iuom en mils afstånd frän bostället, varit och är berättigad att in natura utfordra, utan hafva både dessa räutedagsverken och det anslagna hofveriet allestädes ansetts nödiga till boställenas bruk och skötsel, utan att ändock dessa arbetsbiträden hittills befunnits för ändamalet tillräckliga.
Betjenten knackade på dörren och anmälde, att supéen var serverad. Då Ebba var vid dörren, gick Hedvig ännu en gång tillbaka till det bord, hvarpå albumet låg; hon öppnade det och sökte porträttet af den unge officeren. Hon stod länge och betraktade det, till dess hon kom i håg hvart enda drag tydligt. Derpå knäppte hon hastigt igen albumet och följde Ebba ut i salen. Alla voro ute i matsalen, och innan man satte sig till bords, lästes en tyst bön. Hedvig kunde icke låta bli att jemföra denna andaktfulla tystnad, hvarmed måltiden här invigdes, med de små flyktiga bugningar och slarfviga nigningar, som hennes kamrater i det hus, der hon var inackorderad, utförde bakom sina stolar, innan man gick till bords, ofta åtföljda af en eller annan argsint blick på ens granne, som man för tillfället var ovän med. Den gamle kammarherren var ifrig att draga fram grefvinnans stol och bereda henne plats. Betjenten stod bakom fröken Krohns stol. Måltiden bestod af ett par kalla rätter och dessert och smakade Hedvigutmärkt, hon som hela vintern varit van vid tjocka pannkakor eller hafregröt till qvällsmat. Också tillfredsstälde det hennes skönhetssinne, att bordet var dukadt med damast, att man serverades på gammalt porslin och att det tunga silfret med familjevapnet var skinande blankt. Det var något annat än det sinkade hvita porslinet och de skrynkliga serveterna hos fru Svenson, der Hedvig bodde. Då klockan blef tio, kom hushållerskan in för att tala om hushållsangelägenheter med grefvinnan. Det var alltid tecken till att sällskapet skulle bryta upp, och Hedvig steg upp för att taga afsked. Hon såg tillbaka efter den gamla tjenarinnan och önskade nästan, att det hade varit hon sjelf, som stått der i den snäfva svarta klädningen och den hvita mössan, ty då hade hon haft lof att stanna här, — nu skulle hon gå. Hvad det var mörkt på gatorna, och hvad snön slog henne ovänligt i ansigtet, då hon kom ut. Hvad hon fann sitt lilla tarfliga rum obehagligt och frånstötande, då hon kom dit in och tände den dammiga fotogénlampan.