Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Betänkande i an ledning af väckte frågor , om tidigare föredragning och lifgifvande af Banqucns FastighetsLatu Enligt Remisser fran Hedervärda Bönder Ståndet under den i8’de och nästledit är, har Banco-Utsköttet fått emottaga: j:o Memorial af Riksdagsmannen från Östergöthland, Fullmägtigen i Riksgäld-Contoiret Bengt Svensson, hvaruti formiiles: hurule des, genom det tillopp af Råne-Sökande sorn , intraifat i anledning af Riksens Ständers vid sista Riksdag vidtagne författning om BancoRå ris meddelande, dels mot Inteckning i fast Egendom, dels till upphjelpande af odlingar,1 långvariga uppskof vållats för alla de Rånsö-i kande, hvilka ej af den första tillgången kunnat blifva hulpnej emedan så många ansökningar i förskott inkommit, att, sedan ändteligen, skall blifvit stadgadt, det desamma i ordning efter Nummer föredra as, och Banquens Cornmissarier ej härutinnan äga att elier Välbehag förfara, alla Sökanderne numera skola befinna sig i den belägenhet att först efter a.fie år från ingifvandet, få sine Råne-Handlingar föredragne, hvarvid åter ej sällan skall hända, att handlinearne finnas origtige eller ofullständige, samt Rånet på sådan grund afslas : att det således Vore för Rånsökande högst nödigt, i förväg erjBikung till Riks-Si■ Prot, 1 Si7— IS1S6|te Sami, N;r 20 2 v ljo Banko-Utskottets Betänkanden. halla Herrar Banco-Commissariernes yttrande ofver de ingifne handlingarnes beskaffenhet, och derigenom sättas i tillfälle, alt, innan föredragningen, compleitera hvad som i ett eller annat afseende vore bristande; men att Gomrnissarierne, uppå anhållan om en dylik föregående granskning, skola förklarat sig hvarken dertill vara rigtige, eller äga erforderlig tid; hvadan, och när sistnämnde hinder ej syntes vara ohjelpligt, samt det förra, genom en hittills saknad uttrycklig föreskrift från Riksens Ständer, skulle kunna undanrödjas, Riksdagsmannen hemställer om icke, med afseende på medborgares allmänna rätt och fördel, Banquens Commissarier borde blifva förpligtade, så tidigt föredraga inkomne Lån-Handlingar, att Sökande, i följd af erhållande underrättelser, må hinna behörigen cornplettera desamma, innan tiden till Lånets beviljande intralfar. a:o Memorial af Riksdagsmannen från Kronobergs Län, Jonas Andersson , derut i ändring yrkas uti ett af Herrar Banco-Fullmägtige vidtagit Beslut, hvarigenom i afseende på 1817 års utlåning blifvit stadgadt, att, af den, för året till Lån på Fastigheter anslagne Summa, 500,000 R:d, högst •|:dcl
Jag ögnade igenom tidningen, som gossen just hämtat. Och i det jag tittade i den frågade jag liksom i förbigående och med låtsad likgiltighet: Och hvad tycker du nu om Agnes? Hm Jag kan ännu inte säga riktigt. Jag skall först söka komma underfund med henne. Ni blefvo väl alla förtjusta i henne? Inte det precis fastän man ju måste medge att hon är ovanligt Ovanligt intagande. Intagande och intelligent. Ja för öfrigt hafva vi för afsikt att fara ut och segla i dag på förmiddagen. Kanske kommer du med? Jag tror knapt jag bryr mig om. Hvarför inte? Kom nu och pigga upp dig litet. Han bad mig inte närmelsevis så ifrigt som jag skulle väntat. Därför var min röst litet bitter, då jag, fortsättningsvis ögnande i tidningen, svarade: Inte saknas jag där ändå. Nå, Lisi? Antti kom till mig och försökte se mig i ögonen. Hvad betyder det där? frågade han och smålog. Ingenting, Antti. Det betyder ingenting. Jag började redan frukta att du blifvit svartsjuk. Fy dig! När har jag förut varit svartsjuk? Och jag trykte mitt ansikte mot hans bröst, för att han inte skulle se huru jag rodnade. Antti smekte min kind. Det tänkte jag också. Inte är du väl så dum. Men jag släpte honom ej. Hvilken egendomlig känsla var det, som plötsligen bemäktigade sig mig? Ännu aldrig hade jag erfarit någonting sådant. Jag hade alltid varit saktlig, jämn, lugn. Nu rykte en passionerad, okänd makt mig med sig. Jag lindade mina armar fastare om hans hals, trykte honom vildt emot mig, sänkte mina ögon djupt i hans, jag var alldeles ifrån mina sinnen. Antti min röst darrade och jag talade i afbrutna, oroligt flämtande hviskningar. Antti tycker du om mig, älskar du mig, säg! Glömmer du mig aldrig, aldrig jag skulle inte stå ut med det, hör du, jag skulle inte stå ut med det. Jag skulle säkert bli galen Antti, du får ej göra det! Men Lisi, hvad i all världen ? Han blef förvånad och sökte göra sig lös. Hvad nu? Hvem skulle tro Lugnt och kyligt besvarade han min ångestfulla ömhet. Var inte barnslig. Visst tycker jag om dig, naturligtvis!
Man har visserligen sagt, att ändamålet hufvudsakligast är att minska frostländigheten och att hela denna del af landet således får nytta af myrutdikningarne, kvarhelst. de än företagas, mcu man kan väl ändå icke neka att den största vinsten tillfaller dem, som på Statens bekostnad få sina egna myrer odlade, synnerligast, om hela bolag förena sig om ett större myrodlingsföretag, så aflägset ifrån de bebodda och odlade trakterna att dessa icke hafva någon märkbar nytta deraf i sanitärt hänseende. Arbetsföretag af ifrågavarande beskaffenhet, fordra endast förlagskapital, och den derpå nedlagda kostnaden, betalar sig på ganska kort tid, hvadan lån på billiga vilkor är för ändamålet tillräckligt. Staten skulle i sådant fall, utan särdeles olägenhet fortfarande kunna med större summor bistå dessa provinser, enär den efterhand återfinge de utlagda penningarne, men att fortfarande bevilja anslag till erforderligt belopp är knappast möjligt, och ej heller nödvändigt. I öfriga delarne af riket, finnes också på många ställen ganska vidsträckta myrer eller mossar, som förorsaka frostländighet, om också i mindre grad än i de nordligare länen, men dessa hafva icke blifvit understödda med annat än lån; konseqvenson fordrar således ett lika förfarande inom de norra länen, ehuru jag åtminstone för min del gerna medgifver att dessa sistnämnde få bättre vilkor, t. cx. 5 års räntefrihet och derefter 3 procents ränta och 3 procents amortering. Skulle Rikets Högloft. Ständer härpå fästa afseende, så torde punkten böra återremitteras till Utskottet, för att omredigeras i öfverensstämmelse härmed.“ Emot 4hsta punkten litt. b), angående anvisande af fond för aftappning af sanka trakter och sjöar i öfriga delar af riket: af Riksdagsfullmägtigcn G. Bjerkander från Skaraborgs län: “Inom Ut skottet har jag yrkat att ifrågavarande allmänna fond måtte höjas till 300,000 R:dr i enlighet med väckta motioner, i stället för 150,000 R:dr, som Utskottet föreslagit.
Denna stora olägenhet kunde likväl med ringa uppoffring undanrödjas; hvarföre motionären, i kraft af de förpligtelser mensklighet och nödig omtanke för handel och sjöfart kräfde, föreslog att vid alla de lots-stationer, der lotsarne mäste uti öppen sjö möta fartyg, iptsarne mätte på Statens bekostnad förses med ändamålsenliga, däckade båtar, en eller flere, allt efter stationernas betydenhet eller lotsarnes antal. Af det protokoll öfver Sjöförsvars-Departementets föredragning, hvilket åtföljer Kongl.
Plenum kl. 10 f. m. Justerades ett prot.-utdrag för den 11 dennes. Upplästes ett utaf Hr af Geijerstam, Carl Fredrik, ingifvet mern. af följande lydelse: Jag anhåller, att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, få afsäga mig min plats såsom suppleant i Bevilln.-Utsk:t. Till denna anhållan lemnade K., o. Ad., uppå gjord propos., sitt bifall. Hr Silfverstolpe, David August Leonhard: Som jag ämnar afresa från staden, lår jag anhålla att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, få afsäga mig att vara bänkman, äfvensom suppleant i Stats-Utsk:t. Sedan E. o. Ad. jemväl härtill samtyckt, anmodades Ståndets Hrr Elektorer att utse en suppleant i Stats-Utsk:t efter Hr Silfverstolpe och en suppleant i Bevilln.- Utsk:t. efter Hr af Geijerstam. Företogs val af en revisor i stället för Gr. af Ugglas, Carl Ludvig Fredrik, för att å E. o. Ad:ns vägnar deltaga uti innev:de års revision af Stats-, Bankooch Riksgäldsverkens tillstånd, styrelse och förvaltning; och befanns, efter valförrättningens slut, dertill hafva blifvit utsedd: Frih. Leijonhufvud, Broder Abraham, Kapten vid Kongl. Ingeniörkorpsen, med 34 röster. Företogs val af ordförande i Kiddarli.-Direktionen och dess suppleant; och befunnos vid valförrättningens slut hafva blifvit utsedde till Den 12 Maj f, m. 243 Ordförande: H. Exc. Hr Gr. Sparre, Gustaf Adolf, f. d. Just.-StatsMinister, President, m. m., med 41 röster. Suppleant: Gr. Liljencrants, Gustaf Fredrik, Landshöfding, med 40 röster. Företogs val af ledamöter och suppleanter i Riddarh.- Direktionen, och befunnos hafva blifvit utsedde till Ordinarie ledamöter: Frih.
Lånet blifvit beviljad t eller omsatt, och då detsamma, i följd deraf, till inbetalning eller omsättning förfaller, må expedieras och bifogas nämnde Låne-Summor eller Reverser, samt tillställas Låntagare eller deras Ombud på samma gång som penningarne eller Reverserne till dem 1 Contoiret utgifvas. s:o Att den å hittills brukliga Anmaningsbrefven befintliga underrättelse, huru stor del af Lånesumman bör afbetalas, m. fl. omständigheter, som äro att iakttaga vid Omsättningar, skall uti de nu föreslagne uppsatser eller anmaningar jemväl lemnäs; äfven som nödige Blanketter för omsättnings verkställande böra dervid åtfölja. 3:o Att, genom Discont-Directio-. Banee-XJukotttts Betänkande. N:» *4. nernes föranstaltande, kungörelse om den vidtagande förändringen med anmaningarne må blifva införd i Allmänna Tidningarne, samt från Predikstolarne uppläst; och 4:o Att å alla före den nya ordningens införande utgifne och omsatta Lån, Anmaningsbref på förr brukligt sätt utfärdas, intill dess omsättning af samma Lån hunnit för sig gå, Detta Förslag, jemte åtföljande Reservationer, öfverlemnas till Rikets Ständer vördtämligen. Stockholm den 3 Mars 182g. Reservation af Herr Hofmarskalken Hammarhjelm. 1 v " v I frågan om upphörande af de nu brukliga Anmaningsbrefven från samtlige Diseont-Verken, finner jag mig nödsakad att skilja mig från Plurali tetens inom Höglofl. Utskottet yttrade mening. Det skäl, sona 14 Bil. t. Biinco-XJiskottets Betdiihwde N:t dertill föranleder mig, är enkelt.
Anckarsvärds yttrande, tillkännagifva, att helt annat är ntt enkelt gifva tillkänna hvad en representation beslutat i fråga om grundlagsförändringar och att komma med ett betänk., som fordrar beslut. Hr von Hartmansdorff: Man har anfört, att tiden icke inedgåfve en återremiss och votering uti förstärkt Const.- Utsk. Jag hemställer till R. o. Ad., om det är bättre att låta en oformlighet äga rum, än att låta ett onödigt förslag förfalla. Min mening är för del sednare. Om än ett föregående riksmöte har tillåtit sig att införa en fork läring, sorn på sitt sätt innehåller en föreskrift lör kommande R. St., så böre vi väl icke, sedan uppmärksamheten en gång blifvit fästad på olämpligheten af en sådan föreskrift, förnya henne. Man har frågat, om den vägledning, som Const.Utsk. gifvit, vore obehöflig. Hon är det så mycket mer, som hon redan är lemnad genom den anmälan, som Const.Utsk. gjort. Den 13 Juni f. m. 187 Dess fel är ej alt hafva lernnat en vägvisare; men att vilja det nuvarande Ständer skola ålägga de kommande andra föreskrifter än grundlagarne innehålla. Det är medgifvet af en ledamot i Const.Ulsk., att uti detta mern. icke allt är iakttaget, som borde rättas, i händelse representationsförändringen ägde rum. När så förhåller sig i vissa fall, hvarföre kan man då icke gifva sig tålamod, äfven i de obetydliga, som nu äro anmälda? Som Hr Leffe'» har uppgifvit ett förslag till beslut i detta hänseende, så vill jag, för att icke vålla någon tvist i afseende på contra-proposm, afstå från den jag begärt, och förena mig med Hr Lefre'n, emedan jag troi-, att vi, äfven på det sätt Iian föreslagit och kanhända ännu riktigare än genom mitt förslag, komma till samma mål. Hr Lagerheim, Lars Magnus: Alt uppgifva —såsom en talare här hemställt — några egentliga detaljfel uti Coust.Utsk:s nu förevarande mern., är icke så lätt, och åtminstone vore jag icke beredd att göra det.
Haf nu makt öfver dina anletsdrag, var artig, fri och obekymrad i ditt väsende, och låt oss så insöfva honom med smicker, kalaser och hvarjehanda tillställningar, att han icke för hastigt får tillfälle att tänka på verkliga ändamålet med sin ankomst hit. Hvarjehanda faller mig in. Jag har hört att han lärer vara enkling. Ack, söta Widen, om du ändå lyssnat till mina ord! Jag var aldrig för partiet med kapten Ling, det minns du. Hvem vet huru det kunnat foga sig? Rosa är intagande; få karlar hafva sett henne, utan att finna detta. Tänk om ...” ”Ja tänk, om vårt verldssystem i morgon blef förstördt, Tänk om vi rycktes bort af pesten!” afbröt kommerserådet förtretad. ”Ni qvinnor ären alltid färdiga att uppgöra planer.” ”Ja, är icke detta vår pligt, söta Widen?” svarade hans hustru fogligt; ty till hennes heder få vi nämna, att hon var en rätt god och förståndig hustru. ”Är det icke vår pligt, då vi tro oss dermed kunna tjena våra män? Men om du sjelf vet någon bättre plan, så – Dessutom har jag hört, att grosshandlaren Garben lärer vara stadd på en resa till hufvudstaden.” ”Hm, hm!” sade kommerserådet, och började, såsom ett tecken till nytt lif, vandra fram och åter i rummet. – ”Brigitt Marie, min vän, du menar väl, det vet jag, och när jag närmare eftersinnar hvad du yttrat, var åtminstone det förstnämnda icke så rasande. Gud gifve så visst, att vi kunde finna medel att låta den första stormen gå öfver under vackert solsken! Är det endast säkert, att han, som du säger, skall resa härifrån till Stockholm, och jag lyckas drilla saken derhän, att vi uppskjuta affärerna till hans återkomst, så äro tvenne veckor en skatt af oberäkneligt värde vid sådana vändpunkter. Min mening är, att han sedan skall få se sig om, hvar han kan åtkomma någon säkerhet för sina penningar, emedan jag blir tvungen att på ett sätt, just icke behagligt, men det enda som återstår, ordna samtliga mina fordringsegares anspråk, så att de få en samfälld kassa.”
Under den tid, som sedermera förflutit, har Förbergs sjukdom snarare lillän aftagit, och hans ställning blifvit ännu mera betryckt samt hans behof af understöd större, till följd af den år elter år fortgående stegringen af priset på alla förnödenbetsvaror, hvilken icke gjort sig minst kännbar i den ort, eller Upsala stad, hvarest Förberg är bosatt; och då härtill kommer alt hans hustru, Maria Jacobina Förberg, född Nordencreutz, på sätt af äfven närlagde läkarebetyg närmare inhemtas, både till följd af den långvariga sjukvård, hon måst lemna sin man, och genom de flera sjukdomar, hon under umbäranden och lidanden sjelf genomgått, blifvit så lill helsan brulen, att hon för närvarande löga, och vid tilltagande ålder troligen alldeles icke, Motioner i Bonde-Ståndet 1862. N:o 219. 327 lönnar bidraga til! sitt underhåll, har jag troll uli dessa omständigheter mig finna en ytterligare anledning till min nu gjorda hemställan; och jag vågar derföre vördsamt föreslå: att Rikets Ständer behagade förhöja den förre länsnotarien i Upsala län, Landssekreteraren Olof Henrik Förberg å Allmänna Indragningsstalen beviljade pension tiil (jOO it:dr Hunt och att delta belopp, med afseende å de af mig andragne, i förevarande fall särdeles ömmande omständigheter, mätte få utgå från och med början af nästinstundande år 1863. I sammanhang härmed och då fru Förberg, i händelse hennes man skulle före henne genom döden afgå, komme alt försättas i den mest nödställda belägenhet, anser jag mig höra tillika vördsamt hemställa: att Rikets Ständer måtte tillförsäkra förre länsnotarien, landssekreteraren 0. H. Förhergs hustru, Maria Jacobina Förberg, född Nordencreutz, i händelse hon ölverlefver sin bemälde man och så länge hon derefter förhlifver i enkostånd, en årlig pension för sin återstående lifstid till belopp af 300 R:dr R:ml, att utgå från och med månaden näst efter mannens dödliga frånfälle. Slutligen anhåller jag alt denna min vördsamma motion måtte remitteras till behandling af vederbörande Utskott.
Skulle derför Kurre J. vilja öka sin godhet med att upplysa oss o m: 1) huru länge man skall hålla i med att ingnida hufvudet med märgpomadan och 2) om samma kur med kamfervattnet och pomadan skall upprepas oupphörligt i ett års tid eller om det är nog med en eller några få smörjelser. Svar motses med tacksamhet i » Idun » af N:r 1 7 4. Huru skall man lättast och säkrast få bort solbränna från händerna, i Anna. Hilma. Huskurer, Johanna. — En img husmoder A. A. O. frågar, om någon af Iduns läsarinnor godhetsfullt ville upplysa om, hur nian lättast får bort solbränna från händej? Vill » M. A. » godhetsfullt upplysa, huru man bör göra för att få törnrosor att » skönt dofta »? beder En stor älskare af törnrosor. Vill någon af Iduns läsarinnor, som varit i Frankrike, upplysa mig om någon god och billig pension, helst i närheten af Paris, der man har tillfälle till flitigt samtal? Jag vore mycket tacksam att tydligt få veta adress och pris. Hvar far man här i Stockholm lära sig maska västar och andra stickplagg och sedan erhålla hemarbete. Hvar köpas de bästa stickmaskinerna och hvad bruka de kosta? ' Kan någon lemna upplysning om hvad sorts färg jag skall använda för att mala på plysch och hvar man skall få köpa sådan? Äfven har jag funderat på hur jag skall rita upp mönster å plysch? Reisefertig. Nettan. Netton. Prenumerant. VI vilja särsklldt fästa uppmärksamheten pä Iduns lampllghei för platå- sökande och platsutbjudande annonsörer, äfvensom för alla öfrlga slags O | f \ I lJ I | U L J IN annonser söm beröra famffjekretsen. — Annonser mottagas endast géndrt » S„ Gumaellus annonsbyrå och hes redaktionen. Abonnentsamlare antagas. ombesörjer genom fullt åt Iduns mot en och kompetenta personer u p p k ö p i alla möjliga branscher Skandinavisk obetydlig ersättning. Modetidnings » En olycklig qvinna ».
Föredrogos å nyo och biföllos 2:ne den I?:de dennes på Bordet lagda Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Memorial, det Den 24 April. 615 ena rörande den 1 BondeStåndet väckta fråga, om upphäfvande af det förbud, somafLandshöfdingeEmbetet i Carlstads Län blifvit utfärdadt för tjenstdrängar uti berörde Län, att utom det samma söka arbete; det andra rörande åtskilliga gjorda motioner om förändring i Presterskapets löningssätt. Upplästes ett Memorial från StatsUtskottet, af den 22:dra April, innehållande svar på hos Prest-, Borgareoch BondeStånden gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande rörande Riksdagskostnaderna, dels att den föreslagna summan vore större än behofvet syntes fordra, dels att då Riksdagens längd icke kan med visshet beräknas, ett belopp af 25, till 40,000 R;dr i månaden kunde bestämmas, att af StatsContoiret i mon af behofvet reqvireras uti RiksgäldsContoiret; i anledning af hvilka anmärkningar Utskottet föreslår den förändring uti expeditionen, som från Utskottet skall aflåtas till Fullmägtige i RiksgäldsContoiret, att de anmodas till Kongl. StatsContoiret på reqvisition utbetala nödiga medel efter behof, till belopp af högst 30,000 R:dr Banco i månaden, från och med början af Mars månad räknadt. Lades på bordet. Friherre Cederström, gfctcob:
De hade förut knappast hunnit att talas vid. Han lade hennes arm under sin, ett skälmaktigt leende flög öfver hans ansikte, men i nästa ögonblick var han åter lika tankfull. » Jag kan icke mista dig, Märta, » sade han häftigt; » nej, sannerligen jag kan det, och dock blef det under ditt föredrag klart för mig, att här är din rätta plats. » Han stannade, tog af sig hatten och torkade sig i pannan. Blotta tanken på att förlora henne hade så uppprört honom, så att han ej märkte, hur fort de gingo. » Du skall visst icke mista mig, » sade Märta ömt; » jag följer ju med dig hem i afton. » » För att som en hustru egnar och anstår böja sig under sin mans vilja? » » Ja, » svarade hon med gråten i halsen; hon hade ej uppfattat den skämtsamma ton, hvarmed frågan gjordes. » Hur har du kommit till det beslutet, » frågade Erik åter allvarsam. Hon berättade honom sina strider mellan hvad hon ansåg för sin kallelse och sina äktenskapliga plikter och slöt med, att det finge gå, hur det kunde. Hon gåfve sig på nåd och onåd, men lemna Erik ville hon ej. Han drog hennes arm fastare under sin. » Så har jag icke heller annan råd än bikta mina tankar i den här besynnerliga skolan, som, det får du medge, Märta, gör folk en en smula förryckta. » » När du lemnade mig ensam hemma, så kan du föreställa dig, att jag gick där på vägarne och grubblade. Jag hade haft mina framtidsplaner för Harald, jag så väl som du, men mina rörde sig uteslutande om hans ekonomi. Jag kunde föreställa mig, att ditt barn icke skulle bli köpman, därför började jag placera de penningar, som kommo in, så säkert som möjligt; ty jag tänkte: blir pojken ej affärsman, så är det bäst att ha goda papper, äfven om de ej skulle ge så höga räntor. När nu Harald var borta, funderade jag på, om vi skulle knyta hans namn till någon uppfostringsanstalt och testamentera den vår förmögenhet. Då, som du minns, brefve i förra veckan väckte frågan om en revers, som du haft sedan din flicktid, och om hvilken du skref, att hon låg i ditt skrifbord.
— I anledning af hwad en wärd Ledamot har yttrat om att flere Posseesionaker i Skane ägde Skuterler som kunde göra detta öfwerstödigc får jag äran till upplysning nämna, att mig wekkerstgt gifwes ej mera an 4 sakane nemligen Böringe, samt de g Troinska Fidei Commitzer, Trolleholm, Trollenäs och Trolledorg, men dä wid döt första, enligt Testacorns disposition endast hällsö en Hingst och 4 Stoén samt wid hwardera af de tre andre r Hingst och 6 Stoén, lärer Ridderskapet och Adel» sinna huru toga ullraokeligt det för det helg är; jag lär således förnya min redan gjorde tillstyrkan för b.behaliander af Flyinge Stuteri. Hane Eycellsnce Herr Grefwe -las Wachtmeister , instämde fullkomligen i hwad Herr Grefwe Os la Oarclie yttrat rörande Trolljska Fidei Commisterne, soni nu ägdes af dess broder Justitie Ministern Hans Ercsllence Herr Grefwe Wachlmeister, Kammarherren Grefwe Loucieoch Maior prolls. Grefwe Ookns, August, yttrade sig instämma med Friherre Stael. Friherre sstljencrantL, fohan Wilhelm, Son» Lag i Stars,Utskottet warit ibland dem som tillstyrkte Stuteriets bibehållande wid Flyinge och Dahlby, kan jag ej underlåta ark äfwen här yttra samma önskan, of anledningen dertill.
Sonderburg Au gustenberg förklarande för -^anS Rsngl. N7aj:tS war nu regerande RonnngS efterträdare pa den Aongl. Swensta T>h conen. 4193 Den 16 October Uppä derom af Herr Grefwe» och Landf,Mar, fkalkcn gjord proposition, blef denna Wal-Act till alla delar af Högloft, Ridderffapct och Adeln gillad och antagen. Derefter föredrogä npo det i förra kleny Upplästa och pä bordet laggda ConstitutionS - UtikottttK Fbrflag till Thronföljarcns försäkran, Hant Lxcellenee Herr Grefwe Kuut K, Lric, erindrade att den af Riksens Stän, der upprättade Successions - Ordningen i detta För, stag wore äberppad; Hans Cxtcllence hade sig ej be» kant att nägon SueccZsionS«Ordning ännu wore upp, rättad eller för Riksens Ständer föreslagen, och ansäg för sin del origtigt att innan ben wore känd och an? tagen, gilla en act hwari den SberopadeS, Undertecknad Riddarhus - Secreterare utbad sig fä upplysa, att förslaget till en Succession Ordning redan wore uppsatt i concept, och torde efter behörig granskning af ConstitutionS. Utskottet inom fä dagar RiksénStänder underställas, Herr Grefven och Landt-Mar. sk asken hemstäsde VIN Riddcrskapet och Adeln skut, le behaga att giftande al den nu föredragna Thron, följare»- försäkran uopsköte-, intill dest Successions, ordningen more till Riksens Ständer ingifwen och af dem stabfästad, Bifölls.