Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hamiltons förslag, så har det endast förklarat, att valbarhet i nedre kammaren är inskränkt inom Stånd, och Coust.Utsk. är således oföi hindrad t att i afseende på valbarhet inom districten tillstyrka de modificationer, olika för olika Stånd, som vid särskild granskning kunna finnas nödiga, och hvartill måhända äfven de från Stånden såsom dess gemensamma tanke kommande amnärknir kunna gifva anledning. I alla fall blir det sedermera hvarje Stånd öppet, när sjelfva redactionsförslaget inkommer, att dervid göra sina anmärkntr, hvilka måhända slutligen kunna föranleda till votering i förstärkt Const.Utskott. Frih. Boye: Jag har begärt ordet, egentligen för att rälta ett misstag, som undfallit tvänne af våra ledamöter. Mina yttranden hafva blifvit hörda af eder, mine herrar! I veten hvad jag sagt. Jag yttrade mig mot Frih. Hamilton; jag begärde ordet för att tala mot en del af hans förslag. Jag ber herrarne iakttaga en rättvis urskiljning. Derföre att jag då icke motsade Frih. Hamilton, helog jag mig val icke rättigheten alt, då andre talare öfveitygat mig oin brister, som jag då icke insåg, förena mig med dem. Jag hur 3a8 Den 28 O c t o 1) e r f. m. icke haft lyckan alt i allt blifva öfvertygad utaf livad Frih. Sprengtporten yttrat, lika litet sorn jag blifvit del af hvad Hr von Troil sagt; roen har jag derföre frånlrädt rättigheten att hylla mig till hvad jag linner de herrarne hafva rätt uti? Jag kan således icke gå in på att det ligger någon contradietion i mitt handlingssätt. [Jr Lefren, hvars conservativa anda jag beklagar att jag icke kan godkänna, må äga sin tillfredsställelse af det sätt, hvarpå han deltagit uti de föregående voteringarna; roen någon conservatisro deruti kan jag sannerligen icke tillerkänna honom, flan har likväl ganska rätt deruti, att örn den ifrågavar. friheten lemnäs åt valbarheten, så har man gifvit en utsträckning deråt, hvars följder man säkerligen 1111 icke anar.
Till förklaring härå får Stuteri-Öfver-Styrelsen i underdånighet anföra, att, hvad först angår de vid Stuteri-Öfver-Styrelsens Räkningar anmärkte, balancerade Summor, desamma blifvit i sednare årens till Kongl. Kamar-Rätten ingifne Räkenskaper upförde, samt i enlighet med Eders Kongl. Maj:ts Nådiga föreskrifter redogjorde; äfvensom de vid Strömsholms Stuteries Räkenskaper anmärkte BalanceSummor blifvit i följande årets Stuteri-Räkningar observerade och redoviste. Hvad deremot beträffar de i i83o års Räkenskaper för detta Stuteri anmärkte 5 R:dr 28 sk. afförde såsom utbetaldt arfvode till vederbörande i Kamar-Rätten, har denna afföring skett till följe af Kamar-Rättens till Öfver-Styrelsen af Stuterierna aflåtne skrifvelse, hvilken, jemte Redogöraren, Intendenten Sundells i ämnet afgifna förklaring, härhos i Transsumt underdånigst bifogas. Hvad slutligen beträffar de från Stuteri-Öfver-Stju-elsen för Flyinge Stuteri anordnade byggnadsmedel för åren 1829 och i83o, hafva desamma, genom misstag, ej blifvit i nyssnämnde års Räkenskaper upptagne, hvilket likväl sedermera, till följe af Öfver-Styrelsens ordres ( 55 ) är så vida rättadt, att de anmärkte Summorna blifvit i 1831 års Räkningar observerade, ocb hafva dessa Byggnadsmedel, som med 3ooo R:dr Banco årligen i 7 år, räknadt från och med år 1829, för Flyinge Stuteri utgå, blifvit utbalancerade, för att framdeles, vid Byggnadernas fullbordan enligt ingångne Entreprenad-Contracter, redovisas. Remisshandlingarne återställas underdånigst. Stuteri-Öfver-Styrelsen framhärdar med djupaste undersåtlig vördnad, trohet och nit Stormägtigste Aller n ådig s te Konung!
Lag icke finnes, som bestämmer tiden för klagan öfver verkställd utmätning, annorlunda än i sammanhang med sjelfva försäljningsförrättningen ; och att endast i vissa, genom serskilde undantagslagar utstakade fall, Konungens Befallningshaf vandes Utslag md, innan de vunnit laga kraft, sättas i verkställighet-, hvarföre, och dä saknaden af bestämd föreskrift af tid för klagan öfver verkställd utmätning samt den derifrån härledda rättigheten att dermed dröja till dess försäljning af det utmätta godset för sig gått7 LagUtskolieis Betänkande N:t> iöo. 3 och tiden för klagan deröfver infallit, utgjorde de största och mest obehöriga hindren för skyndsamhet i verkställighet af utmätning, enär ett begånget misstag eller en underlåten formalitet, som, genast öfverklagad, lika snart kunnat rättas, nu ofta föranleder återgång af en i öfrigt laglig försäljnings.åtgärd, samt förorsakar en tidsutdrägt af minst 4 a 6 månader, Herr Friherren föreslagit den ändring i nu gällande Författningar: att utmätning bär vara verkställd ä landet inom, 14 dagar och i stad inom 8 dagar efter det Executorn till verkställighet erhållit Utslaget; och att den, sorn med Utmätningsförrättningen är missnöjd, må åligga att, vid talans förlust, inom 14 dagar efter af Utmätnings-Instrumentet erhållen del, deröfver anföra besvär hos Konungens Befallningshafvande; äfvensom Motionairen, af den anledning, att erfarenheten skall gifvit styrka åt den öfvertygelsen, att mån. get klagomål öfver Konungens Befallningshafvandes Utslag i utmätningsmål endast åsyftar uppehåll i verkställigheten , hvilket ändamål åtminstone till någon del i de Hesta fall vinnes, äfven om klagomålet befipnes obefogadt, yrkat, att Konungens Befallningshaf vandes Utslag, så väl i utmätningsmål, som i anledning af förd klagan öfver verkställd utmätning, må, sedan det, genom sökandens försorg blifvit vederpar - * DagUtskottets Betänkande N:o 1 terne communiceradt, genast, och ändå att det icke vunnit laga kraft, till verkställighet befordras , sä vida icke Öfver dornar en, i följd aj anförde besvär, finner nödigt att inställelse derå meddela ; dock att fordringsegaren icke, annorlunda än emot godkänd och vederhäftig borgen, må tillätas att lyfta hvad som, på grund af icke laga kraftvunnet Utslag, hos gäldenären uttages.
Då klockan slog 8 i rådhuset, såg jag Emelie från nordostlig rigtning nalkas stället, där jag stod och väntade. Jag gick henne straxt till mötes och tackade henne hjertligen för hennes vänlighet att vilja sammanträffa med mig, på samma gång som jag upprepade min försäkran, att jag på allt sätt, så långt som i min förmåga stod, ville vara henne till stöd och tröst. Vi promenerade nu under allvarligt och förtroligt samtal Norra Hamngatan upp emot Lilla Bommen, men hade ej långt hunnit, innan ett häftigt oväder bröt löst med hagel så stora som små hasselnötter. Emelie föreslog då, att vi skulle söka skydd i hennes bostad, som var der i närheten. Madam Johnson var vid denna tiden på dygnet borta och städade på ett kontor, och Tegnéhr hade genom bref tillkännagifvit, att han först påföljande söndag blef i tillfälle att besöka henne. Jag antog derföre med nöje hennes förslag. Då vi kommo upp i det lilla vindsrummet, der hon hade sin varelse, tog hon försigtigtvis nyckeln ur dörren. Derefter tände hon lampan, och vid dess sken iakttog jag med tillfredsställelse, att en oklanderlig snygghet och ordning var rådande i detta hem. På bordet låg ett öppnadt bref. Jag såg straxt på stilen, att det hade sitt ursprung ifrån Tegnéhr, och min nyfikenhet att erfara, huru han skref till sitt hjertas dam, blef så stor, att jag nästan omedvetet tvingades att gripa efter detsamma. Emelie gjorde först en rörelse, som om hon ville rycka brefvet ifrån mig, men i andra ögonblicket hejdade hon sig och sade: »Ja, det gör ingenting! Vill Chronschough läsa brefvet, så gerna det. Han är minsann sig lik, han tar allting lika lätt nu som någonsin förut.» Jag lät ej säga mig detta två gånger, utan läste högt: Kongliga Göta Artilleri-Regementes Kasern d. 9 nov. 18 Dear lady! I dag är jag hågad att speak inglisch, men bort dermed. För att nöjaktigt och med förströelse herska öfver tidens tand spikar vi både dag och natt, min vän Nordberg och jag, ty vi ligga båda på sjukrummet, han för en hästspark, och jag har fått en kärleksblessyr i venstra ögat för »vackra Elins» skull.
I sammanhang härmed och enär de för vaccinationens befrämjande disponibla tillgångar för närvarande utgöras af: llil. 7 till Kongl. Majus Nåd. Prop. 1833 om Statse, / Sami. I AfJ. I Haft. 1 Kongl. Maj:ts Aåd. Prop.*om Statsverket 1883. Årligt Statsanslag , R:dr 1,200: samt Ränta å den under Sundhets-Kollegii förvaltning ställda s. k. Vacci nations-fonden, utgörande uti Kapital R:dr 2,500 , 125: eller tillsammans B:ko R:dr 1,525: ärligen, hade Sundhets-Kollegium i underdånighet hemställt, att, såsom tillökning uti sist berörde anslag, ett årligt belopp af 1,825 R:dr B:ko måtte, enligt af Sundhets-Kollegium nu uppgjord fördelning, få för vaccinationens befrämjande ytterligare användas. Efter granskning af det utål Sundhets-Kollegium i ofvanberörde afseende uppgjorda förslag, fann Kongl. Majit godt, att, i enlighet med hvad Statsrådet i underdånighet yttrade, meddela ett förnyad t Nådigt Reglemente för vaccinationens befrämjande, till den lydelse Bilagan till detta Protokoll Litt. B. utvisar; till följd hvaraf så väl Nådiga Reglementet den 6:te Mars 1816, som öfrige mot det under denna dag utfärdade Regle mente stridande föreskrifter till ali kraft och verkan undanröjdes. 1 anledning af hvad Sundhets-Kollegium i underdånighet hemställt om ökadt anslag för vaccinationens befrämjande, beslöt Kongl. Majit, i enlighet med Stats-Rådets jemväl afgifna tillstyrkan, att till Rikets nästsammanträdande Ständer skulle aflåtas Nådig proposition om ett årligt anslag af 1,200 R:dr B:ko, att, utöfver redan befintliga tillgångar, till ofvanberörde ändamål användas, i öfverensstämmelse med den fördelning, som, på Sundhets-Kollegii förslag, framdeles kan komma att af Kongl.
Genom att tillämpa de högtidliga, storslagna, tragiska fasonerna hos Den siste skalden och Den siste kämpen vid skildringen af kandidanden i hans studiemödor, framstår naturligtvis denne i en stegradt komisk dager. Hvad ser jag? Slocknar lifvet, lefver döden I form, i bild för min förskräckta syn? Gestalt, fantom! har lyckan eller nöden Fördunklat så din blick och härjat hyn? Ett spår af tidens hand, ett rof för Öden, Säg stammar du från jorden eller skyn? Han svarar ej, men vinkar blott med handen. Hvem bor här? Ha, den siste kandidanden! För solen blind och döf för vårens sånger, Han sitter dyster der vid bok och mugg. Och brunnens nektar ökar blott hans ånger, Och boken hvässer blott hans hjertas hugg. Och sorgen mulnar i hans polissonger Och oron tittar ur hans svarta lugg; Ett spöke lik han bor der, skygg för dagen, Och blickar mörker öfver anletsdragen. Man tycker sig, vid läsningen häraf, se den siste kämpens skugga höja sig bakom kandidanden, och denne senare eftergöra den förres väldiga later, ehuru sjelf af helt annat slag och i en helt annan situation än denne. Detta dubbelspel af likhet och olikhet verkar oemotåndligt påinbill-ningskraften. Den siste kandidanden är en indirekt parodi äf den harmlöst glada arten.Till hvilken art hör nu parodien öfver Fritiofs saga? Svaret tyckes på förhand gifvet. En hvar som tagit kännedom om den oblida kritik öfver Tegnér, Runeberg gifvit i sin ryktbara uppsats En blick på Sveriges nu gällande poetiska literatnr (1832), skall väl förmoda, att parodien är ett supplement eller komplement till kritiken, ett hugg på allvar mot Tegnérismen. Afven andra omständigheter tyckas styrka en sådan förmodan. Det är bekant, att Runeberg i en senare period af sitt lif i viss mån ångrade sina kritiska härtåg under Helsingforsperioden. Icke sä, att han någonsin skulle ha förnekat de grundäsigter om poesien och det sköna, han då uttalade. Någonting sådant var ju omöjligt för hans orubbligt gedigna och konseqventa natur.
M. sedermera erfarit, att denna föreskrift ej blifvit iakttagen; så anbefalldes, d. 20 Jan. 1 857, samtlige Holrätterne, genom cirkulärbref, att låta förständiga vederbörande domare, att mål af förenämde beskaffenhet ej finge till handläggning uptagas, innan åklagaren visat att fullsjordt blifvit, hvad 17 62 års Kongl. Bref i berörde afside stadgar, och biet' till öfrige vederbörandes efterrättelse 1837 års cirkulärbref i författningssamlingen in förd t. — Har således Konungen, utan Ständernäs åtgärd, 17 62, under sjelfva »Frihetstiden», blott på en Hofrätts hemställan, kunnat medelst bref lill sin Jusi.Kansler anbefalla och, under vårt nuvide statsskick, för ej mer än 20 år sedan, genom bref lill Hofrätlerne ytterligare påbjuda suspension af en författning, hvars i öfrigt gällande kraft ingen lärer bestrida och efter hvilken, äfven i Högsta Domstolen, ännu dömes; skulle då icke Sveriges E. Si:r kunna, med lika verkan, hemställa samt K. M. bifalla och påbjuda enahanda iakttaganden vid tillämpningen af en annan lag, till sitt syfte närbeslägtad med den förra? Skulle icke samma makt, som stiftar och uphäfver lagar efter behag, äfven kunna för deras användning bestämma de vilkor, som lämpligast finnas? Vi äga ju, uti Eiksstyrelsens updragande för viss tid åt H. K, H. Kronprinsen, ett ganska nära liggande exempel på Konungens och E. Stirs behörighet att, när derigenom icke något lagens bud öfverträdes, undantagsvis förordna, som dem bäst' synes. Fråga bör således icke vidare kunna upstå om den af mig, i 1 mom. föreslagna åtgärdens rättmätighet, men väl om dess tjenlighet. Dermed Den i November f. m. 337 Dermed sammanhänger den gjorda anmärkmn, att det vore iällre, nu lill K. M. öfverlemna något, om än ofullkomligt, dock antagligt, lagförslag, än all dermed upsltjula.
Första Ilufvudtiteln, innefattande Kongl, hofoch slottstaterna, upptager för närvarande de förra till R:mt R:dr 1,162,500 ocli de senare till » » 115,000 tillsammans R:mt R:dr 1,278,400: — Sedan deras Kongl. Högheter Hertigens och Hertiginnans af Östergöthland äktenskap blifvit välsignadt med tre Kongl, prinsar, hvilkas vård och uppfostran enligt deras höga ställning fordra ökade utgifter, anser Kongl. Majit den åt Hans Kongl. Höghet Hertigen af Östergöthland nu anvisade anslagssumma vara för framtiden otillräcklig; och vill Kongl. Majit fördenskull i nåder föreslå Rikets Ständer, att den på Sverige belöpande andel af nämnda anslag måtte förhöjas med 20,000 Ridr och sålunda hädanefter bestämmas till 126,000 Ridr. Kongl. Maj:ti Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1862. 9 I öfrigt anser Kongl. Maj:t annan förändring i anslagen till konungahuset icke erfordras än att, sedan Konungens höga fadermoder, Hennes Maj:t Enkedrottning Desideria med döden afgått, det till H‘ennes Maj:ts hofhållning beviljade anslag, 120,000 R:dr, kommer att utur rikastaten utgå. Deremot vill Kongl.
ämnet, eller ensidigt bederför beslutit d e l a prisen o c h a n d r a afdelningen i tvänne så sätt, att rerna Silah (15) hela turerna i första o c h Ebon kronor samt Beth och hälfter afdelningen signatuerhålla h v a r d e r a i andra i erhöll pris pris afdelningen åt i första Ofvanstående med 10 snaraste Det lände inträngt med villan, signaturen E — t. kyssar. «åH * Bi gipspelaren, uppenbarar sig på mellankomst hvilken någon det fått gång Pinerolos berg o c h spelar eljes varit all profva på doggens klockan blifvit 3 och jag Den svartögda A n i t a Denne tysk der en ringaktning grefven, Endast främmande trots hennes hennes beskyddares hade skyddat henne vidare misshandlingar. hofmästaren från Här förelåge icke blott af godt skick, utan ett begärde i sin herres strängaste målets allvartill lidelsefulla till att börja brottmålsdomaren, domvärjo saken Åklagarens namn missbestraffning, hänvisande under hvars för den händelsen h o p p om en bägare vin allra bästa slag. hörde. tal kom flere än en gång blodet att af vrede stiga mig åt hufvudet, bereddes mig g e n o m att j a g vid inträdandet i polislokalen * upptäckte den men jag ning, förlorade ej det lugn o c h den besinsom jag behöfde till mitt försvar. Jag D e r e m o t igenkände j a g vid första blicken - berättade sakens sammanhang, såsom den verkligen tilldragit sig. J a g skildrade med lefvande Anitas beskrifning den gamle hofmästaren, sköna. som tydligen var der som befullmäktigadt o m - färger bud. Det^var verkligen en förtorkad liten karl, derpå: hvilken allt tyckte vara grått: grått hår, den förföriska » Det förolämpa låg åklagare menar, en grå hatt i handen. pä att man fick i Karlen medgifva, det sköna att han för Italien måste ett ha Måste man icke beatt den sällsamma uppenbarelsen plötsligt skulle smälta på var så påfallande bort i luften som lille gigspelaren bergsspetsarne, bringande när melodi?
Nu ber jag deremot att få nämna, det jag tror, att de hinder, som vid förra Riksdagen anfördes emot tillsättandet af ett särskildt Utskott, numera icke äro för handen, eller åtminstone icke böra vara det. Man finner nemi. tydligt vid genomläsningen af prot., att ett stort spegelfäkteri egde rum för att antaga Gr. Lagerbjelkes motion; ty de skäl, som åberopades emot densamma, voro af den beskaffenhet, att de icke gingo på saken, utan i stället syntes tillkomna af en farhåga för någon inverkan på de öfriga Stånden. Detta uttalades visserligen icke öppet i argumentationen mot omförmälda motion, men alla hafva det dock nu sig bekant. Jag anhåller nu att få framställa de skäl Detta yttrande blef härvid afbrutet genom ankomsten af Stats Rådet m. m. Hr Nils Fredrik Wallenstéen, som på vanligt sätt Den 5 November. 57 emottogs samt å K. M:s höga vagnar aflemnade 11 Dess nådiga Propos:r och Skrifvelser till R. St:r. Sedan Hr Stats-Rådet blifvit utbeledsagad, fortsatte Gr. Frölich sitt anförande sålunda: Jag skulle icke förundra mig, derest R. o. Ad. hade glömt hvad jag slutade i mitt förra yttrande; ty jag har nästan förgätit det sjelf. Jag vill likväl söka att påminna mig, och torde dervid blott i största korthet få antyda, att när jag väckte min motion, hade jag sökt göra mig förvissad, om det i orterna verkligen funnes någon förlägenhet i afseende på penningar. Jag har icke tagit denna förlägenhet så, som den siste värde talaren gjort det, utan såsom någonting, som affekterar hela folket. Det kan naturligtvis behandlas med ett visst skämt, det att man väcker en motion att afhjelpa denna allmänna förlägenhet; den, som icke känner till densamma, och jag är öfvertygad, att på detta rum knappast någon finnes som gör det, den inser också icke behofvet af en dylik motion.
J enlighet härmed uptager: 1809 ars Stak , 7,027 25 6 Af denna Summa bcstas Akademien i Upjala , iZ2 4 Akademien i Lund , 104 8 Hospitalet i Nyköping till ersättning för den PostTull, som erlägges a dess Spannrmäl , 8 16 samt KnutS-Gillet i Malmö 54 Zi8 28 Skars - Ufsskottet har ansett dessa friheter bade böra och kunna med detta är uphöra och sö> svinna, ur der ffäl, att Academierne aga sä betydande egne Fonder, att de aldeles icke tarfwa detta understöd af Staten. Att Seraphimer-Ordens-Gillers Cassa äger efter Rakenssapernes föranledande, ett sa bery» dande öfwer>?okt, att den man känning kan godtgöra Hospitalet i Nyköping denna obetydliga ersättning, om Kongl. Mast i Nader käckes derom gifwa Befallning. Och ändteligen art någon anledning stg icke företer att widare gravera Srars-Wer» ket Dett 22 November. 1317 k>-l med någon Utgift kill en sä beskaffad enskild Incälittiug som -Kmics-Gulec i Malmö. Hvad ater 0>1 öar S>äderneS Tullfriheter, sä är > förhaiiander dermed annorlunda. De leda sin upriuneise derifrån, akt wista Skader i förra lider njutit en witz Summa lill Källare - friheter, hwilken Summa sedermera blifwit fördelad :a alla Srädcr i ^cmen, sä akt hwar
Då jag vid början af denna riksdag väckte fråga om anslagets till telegrafinrättningen förflyttning på en annan hufvudtitel, än den 2:dra, gjorde jag det i den öfvertygelsen, att det vore öfverensstämmande med fullkomlig ordning; emedan postverket lyder under en helt annan förvaltning, än telegrafinrättningen. Sedermera har K. M. utfärdat en förordning ang:de organisation af statsdepartementena, och enligt denna förordning lyder telegrafinrättningen under militär-departementen, men postverket under finance-departementet. Då frågar jag, när StatsUlsk. haft för princip, att hvarje departement skall hafva sin särskilda fond, så att några medel icke må disponeras på andra departementers fonder, liuru conseqvenl det kunnat vara, att låta telegrafinrättningen stå qvar på andra hufvudtiteln, när denna inrättning lyder, dels under Lands, och dels under Sjöförsvars-departementet? Hvad sedermera beträffar postverkets ägande tillgångar från föregående åren till bestridande af ifrågavar. i5,ooo r:dr, så har K. M. aldrig proponerat något sådant, emedan frågan har blifvit väckt af enskild motionär; och då StatsUtsk. uppgifvit, att postverket från föregående åren skulle äga en odisponerad tillgång af 4>>754 >:dr 7 sk. 4 r:st b:co, så får jag äran upplysa, att utaf dessa 41)000 *':dr icke finnas 2,000 r:dr, emedan beloppet, under den 16 Mars, blifvit disponeradt af K. M.; och då frågas med skäl, hvartill det tjenar att anvisa en utgift på en behållning, som icke finnes. Om dessa medel funnos, då StatsUtsk. handlade frågan, så finnas de åtminstone icke nu, utan äro disponerade för postverkets behof. Frih. Sprengtporten: Jag begärde ordet, för att, i anledn. af Hr Grundelstjernas yttrande, meddela den upplysning, att det förhållande, som StatsUtsk. uppgifvit, verkligen var för handen, när Utsk. gaf sitt betänk., hvilket grundade sig på uppgifter frän poststyrelsen. Den af K.
Enligt det nu föredragna förslaget skulle likväl den civila akten kunna ske utan all högtidlighet eller offentlighet, hemma i kronofogdens arbetsrum, blott 2 vittnen tillkallades. En föregående talare har redan framställt olämpligheten af att uppdraga den äktenskapliga förbindelsens afslutande åt kronofogden, enär begreppet om denna embetsman hos allmogen så nära sammanhänger med föreställningen om utmätning och exsekution af stral!', och med hans befattning i öfrigt synes icke vara lämpligt att åt honom uppdrages en så vigtig handling, som afslutandet af ett äktenskap. Icke heller är här i förslaget stadgadt, till hvilken kronofogde kontrahenterna böra vända sig, eller om de hafva rätt att fritt anlita, vare sig en sådan tjensteman på landet, hvar som helst i riket, eller en magistratsperson i stad. I händelse sedermera i framtiden tvist skulle uppstå, så kunde härigenom möta ganska betydliga svårigheter. Protokollet, som skall öfver denna handling förås, blir naturligtvis för framtiden af den yttersta vigt, och det synes mig icke vara särdeles välbetänkt att låta detta för all framtid förvaras på ett kronofogdekontor, som icke är underkastadt sådane inventeringar, som kunna anses fullt betryggande. Då dessutom kronofogden icke alltid har något offentligt embetsrum, utan handlingen, såsom nyss anmärktes, i de flesta fall väl kommer att försiggå hemma hos honom, så får sjelfva akten icke den högtidlighet, sorn vederbör. Det synes mig deremot vida bättre och lämpligare, om äktenskapets afslutande uppdrages åt Konungens Bef:de eller åt domaren, som alltid åtnjuter mycken aktning hos allmänheten, då i sednare fallet sjelfva akten, som kunde förrättas vid tingsstället, vunne nödig offentlighet, och älven protokollet deröfver vore i säkert förvar i härads-arkivet, sorn är underkastadt kontroll af vederbörande myndigheter. Afven synes mig att här bort vara något stadgadt om sättet för upplösande af ifrågavarande äktenskap; en föreskrift härom var deremot icke nödvändig i 1860 års författning, som handlar om religionsfriheten för kristne, som icke bekänna sig till den Svenska kyrkan.
Dea FidelCommifiarie som är tillträdande har sä bettMme förmäner alt wäuta, att han wä! kan täta ett ars Lröjsmä! dä deremot den afträdande öfrige Familie gör en sä betydande förlust, alt ingenting synes mera billigt, än att den atmmLstone fär tid att foga anstalter för sin tillkommande bergning och »vistelse-ort. Om mg haft en önskan att tillägga, hade det warit akt denna Författning kunnat utsträckas till alla FideiCommitzer utan undantag. Men som det torde tigga utom gransten af detta amne, will jag vckfä endast som unn enffildta önskan nämna det. Grefwe Oe iJOgrälk!, ^scob: Dä detta mä! förut har förevarit, har lag utträdt min önskan att Fardag ä FideiEvMmifiFastightt mätte förunnas den astedns FideiCommcharicns Enka 06) Barn. Jag kan ej eller nu derom yttra andra tänkesätt, uran instämmer kill alla delar med hwsd Grefwe Läorner öfwer detta ämne anfört. Her»' von IlsnHolik, Larl Oullgk: I anledning af LaM skottets nu uppläste Bekäkande och meddelte särssjldle sivar uppä de anmärkningar, hwilke emot samma Betänkande blifvit gjord?,- haima uppstäk! krenne ftägvr: i:mo Om Lagutskottet Dcn 2Z Ianuarn.