Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den innehöll nemi., attR. o. Ad., om det också besvarar första frågan med nej, likväl har sig förvarad deras lagliga rätt att antaga hvilka modificationer sorn helst. Var det så Gr. Frölich framställde min mening, så slår jag vid den; eljest må den stå för Grefvens egen räkning, — jag bryr mig icke derom. Fi ih. Cederström: Jag anhåller få fästa HrLandlmts oärksamhet derpå, att 53 §:n Riksd.Ordn. egentligen handla r Den 24 October f. ra. handlar om allmänna mål, och att då, sedan Hr Landtm:* propos. 0111 Ståndet anser öfverläggningen fulländad blifvit nied ja besvarad, någon öfverläggning i sjelfva saken icke vidare må få äga rum, ehuru erinringar i afseende på propos:n få göras; men detta är icke tillämpligt till frågor rör:de grundlagsförändringar. Här måste naturligtvis, sedan de s. k. allmänna discussionerna i ämnet, som fortfarit under ett helt plenum och nu en god stund på det andra, anses slutade, discussionen i frågan likväl ej vara slut, emedan öfver hvarje särskild § eller punkt, der någon ledamot önskar förändring, discussioner komma att uppslå, i anledn. af hvilka propos:r måste framställas. Det vore kanske att komma till ett snart slut i ämnet, om man finge den propos framställd, som Frih. Boye begärt, men Frih. Boye må väl ej vilja, att R. o. Ad. skall anse öfverläggniugen om Const.Utskts mern. förhindrad genom 114 §:n Reg.Ftn. Det låter sig icke göra alt komma till ett sådant resultat, ty R.
Men denna försakelse visar sig ej — när den utgår från kärleken nämligen — i surmulen tillbakadragenhet eller i en hemgjord martyrgloria, hvilka båda sätt äro liksom uppfunna för att pina och reta varma, ärliga sinnen och lägga grund till misstämning i det nya hemmet. En mor, som besitter kärlekens fina takt — den finaste af all bildning — hon har ett sjette sinne, som säger henne, när hennes vänliga råd äro af nöden, eller när hon bör spara dem. Det är temligen troligt, att ingen skulle ha en säkrare blick för det inre värdet af den man, dottern väljer, än just modern. Men nu får man i det verkliga lifvet ofta se, hur en mor, antingen rent af blundar, medan det ännu vore tid att se upp och på ett förnuftigt sätt äfven öppna dotterns ögon, eller ock angripes modern så af detta nya, som intränger i familjen, att hon går som i feber och hvarken kan tänka på eller tala om annat än den blifvande svärsonen; det ser ofta ut, som om hon sjelf vore intagen af en flickaktig, svärmande beundran för honom. Både den konstlade blindheten och det uppflammande känsloruset pläga dock hos fru svärmor försvinna med bröllopsfestens glans, och då har ingen skarpare blick för svärsonens menskliga brister än hon, och hon har tyvärr då en olycklig böjelse för att gifva den unga hustrun del af sina upptäckter. Den elaka svärmodern, sådan som hon förekommer i småhistorierna och i bland på scenen, torde vara en mera sällsynt företeelse inom familjlifvet; men den tanklösa, oförståndiga eller sjelfviska är deremot en mycket vanlig stötesten inom den äktenskapliga verlden. Bland allt osmakligt skämt förekommer mig det, hvilket rör sig kring mannens svärmor, som det för tänkande qvinnor mest kränkande ty dels grundar det sig på förutsättningen om en mycket ringa andlig utveckling hos såväl de äldre som yngre bland oss, dels bidrager det i icke oväsentlig grad att göra det i sig sjelf nog grannlaga förhållandet emellan svärmor och svärson ännu vanskligare, och derigenom inverkar det menligt på familj elifvet.
Mej, sä kommer pä sätt det ^ogtärode Bor. gare-Srändet funnit, nysinämde 7:de mo« ment, att erhälla uedanskrifne lydelfe: "Husbonde answare för sitt Tjenstefolks i Tariffen Nw 2 utsatta personliga Skpdds-af. gift, men Tjenstehjonet för den Bewillning, svin Den 17 October. L09 som det för Egendom och behällen Ankomst bör erlägga, sedan derifrän desi af Husbonden ut. betalta Skydds.afgift blifwit afdragen." llti z:dje Reglen uteslutas de sista <vr. ben, "af minst 50 Riksdaler om äret?' Början af 4:de Regien förändras sälunda: "Husfolk och Tjenstehjon, som utom sin lön och sitt undnhäll hafwa behällen Inkomst, re." Utur s:te Reglen utcslutes den sista meningen, frän och med orden: "dock med undan» tåg af lagstadda Tjenstehjon :c " ända till slutet; och iö:de Reglen erhåller följande nya redaction: "Jemlikt 4.de Art. 1. 7. mom. ällgger det Husbonden att answara för sitt tjenstfolks i Tariffen N o 2 utsatta personliga Bewillning äfwen i de fall, dä Tjenstehjonet för Egendom eller behällen Inkomst taxeras; bwarfZre denna Tjenstchjonets afgift alltid bä» de i Uppbördsboken och i Husbondens Debet., sedel uppföres, samt af Husbonden betalas, dock med rättighet lör honom att af Tjenstehjon nets lön afdraga hwad han för detsamma er. lagt. Har Tjenstehjon utom sin lön och sitt un. derbäll, Egendom eller serskilt behällen Inkomst, bör, till följd af i.
Ett sådant uppförande hos dem, sorn säga sig föra folkets talan, mäste draga i tvifvel renheten i afsigterna; och detta tvifvel blifver visshet, då man besinnar, alt R. o. Ad., ett af Konungamaktens starkaste stöd, varit offer för samma taktik. Häraf synes det klart, alt man vill bortnöta den vördnad Svea folk alltid hyst för dess Konung, för att vänja det vid att styras en Konung förutan; ty, J män af det liberala yrket! J viljen på pöbelns axlar triumfera öfver det fallna Konungadömet II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, afbröt talaren ånyo, med förklarande, att H. Ex. ansåg sig böra ännu en gång hemställa, om icke Den 28 Augusti. 83 det nu anförda utgjorde en recension af lidningarne, som icke tillhörde öfverläggningen om det förevar, representationsförändringsförslaget. Många röster hördes häruti instämma, hvarefter Hr Ehrenhoff åter uppropades och fortsatte sitt anförande, med uppläsning af följande: Det är en bedröflig sanning, att nationerna aldrig i det förflutna taga en ledning för det kommande, och kunde de, som yra i den häftiga nyhetsfebern, väl tåla vid att brännas af ”en liten lids anarki”, endast den ”botade sig sjelf’; men, mine Hrr, Sveriges politiska läge är sådant, att vi kunna hemta varning utur ett annat lands historia — och hvem botade anarkien i deltaland? Att Sverige, lika med andra länder, har behof af förbättringar i alla grenar och äfven i dess representation, kan icke bestridas; men alt denna sednare är så ohjelpligt usel, alt hon måste belt och hållet omskapas, är ännu obevisl; ty uti smädelse och skrik ligga inga bevis, äfven om man derigenom lyckats bilda en så kallad opinion.
[455] En ung flicka med vana att undervisa i vanliga skolämnen, språk och musik önskar plats såsom lärarinna i familj. Goda betyg o. rekommendationer. Svar till » Maria », Iduns byrå. [470] En ung flicka önskar plats i någon familj att hjelpa till med alla inom hus förekommande göromål. Den sökande är van vid hushållsgörom., sömnad m. m. Svar torde godhetsfullt sändas under adr. » J. H. », Askersund, p. r. ombesörjer genom fullt kompetenta personer uppköp i alla möjliga branscher g r a t i s åt Iduns mot och Skandinavisk en obetydlig ersättning. Modetidnings abonnenter (dock genast) mot fraktkostnaden. D o k t o r och för uppdrag åt andra Alla saker skickas mot efterkraf och få returneras Dubbelt porto torde medsändas. J. G. HAMMARS A. Hvardagar 7a3 — ' / z4. Behandlar företrädesvis Barnsjukdomar. D:r ERNST SALÉN, ÖGONLÄKARE. Bostad: STORA VATTUGATAN 2, Mottagning: helgfria dagar kl. \ 1 0 — \ 12 f. m. A. [243] DOKTOR C D. LAMPKÖK. SOCKERPRISEN NEDSATTA! Fin, brun Sirap il 31 öre kg. till högre pris, Isa Hvetemjöl. å 26 öre kg., Hafregryn, vackra ä 24 » » Krossgryn a 24 » &gt; Kussin, rensade a 70 öre kg. Franska Arter, » 50 öra, Stearinljus, pr paket tagas. Margarinsmör, färskt hvarje dag. Rågmjöl, Rågsikt och Arter billigast hos MAGoch HUDSJUKDOMAR. [153] R O L A N D 14891 Stor värm ef orm åga. Brinna luktfritt. Briljant belysning. Pris: enkla med en veke 4 å 6 kr., extra solida 8 kr., med två vekar 12 kr. och med tre vekar 18 kr. Fullkomlig belåtenhet garanteras hvarje köpare.
Jag ämnar icke förneka, att det tjugoride århundradets menniskor komma att anse mycket som tillåtet, som vi icke kunna drömma om, likasom jag vet, att vår tids unga dam utan betänkande nämner näsduken med sitt rätta namn, hvilket Ludvig XIV: s tids damer skulle ansett mycket ' opassande. Att hennes oskuld är lika stor som deras vågar jag påstå med lika stor visshet, som jag tror mig kunna försäkra, att om en tid kommer, då adertonåriga feminina rosenläppar icke behöfva begagna någon omskrifning för det vi skygt benämna inexpressibles, egarinnan till dessa icke skall behöfva blygas för jemföreisen med vår tids unga flicka. Faran för oskulden och renheten är icke stor, om också tonenblir friare, och man .skall ha ' läst sin historia bra litet eller bra illa för att icke veta detta. Faran för karaktären är också öfvergående. Det är blott, när friheten är ny, som den missbrukas. Man tröttnar också snart att öfverhopa sina motståndare med osanna och hätska tillmälen, om man också vid första medgifvandet att fritt få uttala sitt hjertas mening missbrukar den beviljade yttrandefriheten. Låtom oss betrakta, em det är så helt bestäldt med motiven hos. dem, som förargas så mycket öfver pressens frispråkighet. Månne icke én god * del afundsjuka och fåfänga ligger bakom deras förargelse öfver oppositionen? Det är många, som af-personliga skäl skulle föredraga, att sanningen vore en gång för alla bestämd och oföränderlig. Ty på detta vilkor kunde de sjelfve hoppas att för evigt qvarstå på samma obestridda ståndpunkt som förr, när de voro en ny tids morgon vakna " härolder. De, som hafva sett sin bästa tid och stå qvar med tomma händer, medan skördearbetet omkring dem fortgår och inhöstar nya frukter, utföra ingen liten skara. Omöjligheten att nedtysta oppositionen kännes för desse och för de fleste menniskor för öfrigt som en verklig olycka.
Om jag rätt fattade Hr Printzenskölds mening så gick den ut derpå att R. o. Ad. skulle stadga att de qvarnar som hädanefter skattlades skulle utgöra skatten efter bevillningsgrund. Utsk:s förslag innefattade^ alt det icke skulle ske förr än en fullständig utredning föregått. Är det åter Hr Printzenskölds mening att det icke i något fall bör ske, så instämmer jag helt och hållet med honom men i annat fall bestrider jag hans yrkande. Frih. Cederström: Utsk. har afstyrkt antagandet af komiterades förslag, ”innan”, såsom orden lyda, ”en fullständigare utredning af förhållandet emellan gamla och nya qvarnar blifvit åstadkommen”. Men dä ingen sådan utredning är gjord och då ej få qvarnar finnas som äro indelta på militära, civila, och ecclesiastika staterna, sä vet jag icke hvarföre man nu skulle gå in på ett så D e (i 9 September f. m. 181 beskaffadt halft beslut, som det Utsk. här tillstyrkt. Äfven om det vore en möjlighet att efter utredning af förhållandet förändra det nu existerande förhållandet skulle jag dock hysa betänkligheter deremot, emedan det skulle föranleda till förändring af fastställda indelningsslaler samt till ersättningsanspråk frän dessa staters sida i den män deras inkomster genom förändringen förminskades. Jag tror alt man tryggt kan förklara att denna punkt bör förfalla och underlåta att deröfver fatta något särskildt beslut. Afslag derå yrkar jag icke. Ett förklarande alt saken bör förfalla innefattar alt den antydda utredningen är öfverflödig. Jag skulle hafva mycket att invända emot den idéen att förvandla qvarnar lill fabriksinrätlningar, som kunde idkas efter ägarens välbehag, hvaraf genom tillställningar kunde blifva följden alt en eller annan ort i riket vid något tillfälle, beröfvades möjligheten alt få sin säd förmald, och det vore ett förhållande, som kunde leda till ganska vådliga följder i framliden. Jag anhåller derföre om' propos. derå alt l!tsk:s yttrande i denna punkt mätte anses böra förfalla. Hr von Hartmansdorff: För mig synes det vara klart alt denna punkt bör antingen bifallas eller afslås.
Utskott nu må jorbr ändå , m-ed Uppdrag att genast borja Civil» 56 LagUtskottets Betänkande Nm 74, Lagförslagets granskande och afven efter Riksdagens slut dermed * fortfara, intill dess jemväl Criminal-LagfÖrslaget inkommit och blifvit af Utskottet prof vadi, samt att derefter, minst sex månader f öre den dag, som till nästa Riksdags början utsattes, sitt slutliga Betänkande frän trycket utgifva, Ehuru Utskottet ej tviflar, att ju denna åtgärd skulle bäst och säkrast leda lill det önskade målet, derest nemligen det föreslagna Utskottet kunde få egenskap af ett Rikets Ständers Lag-Utskott, som egde att med Utskotts rätt, för Rikets Ständer -vid. nasta Riksdag, framlägga ett fullständigt utarbetadt Betänkande öfver Lag-Comiténs förslag, hvilket då, utan vidare omgång, kunde af Ständerne tagas under öfverläggning till antagande eller förkastande ; så enär likväl Grundlagen, efter Utskottets mening, ej godkänner något annat sätt för Utskotts orga-’ niserande, än genom val bland alla fyra Ståndens medlemmar under varande Riksdag , och ej eller tillåter, att tiden för Utskottens verksamhet utsträckes öfver dea Riksdag, för hvilken de utväljas, långt mindre medgifver förordnande af ett Utskott, som skulle ega att framlägga sitt arbete för LagVtsiollels Betänlanile N:o 74. 37 framtida Ständer och såmedelst förnärma desgas rätt, anser Utskottet den föreslagna utvägen ej vara antaglig. Då nemligen det ifrågaställa Utskottet, vid nu anförda förhållande, ej kunde tilläggas annan egenskap än en af Rikets Ständer till Laggranskning uisedd Comité , kunde ej eller dess utlåtande hos kommande Ständer till omedelbart afgörande upptagas, utan måste i allt fall i Grundlagsenlig ordning till då blifvande Lag utskott remitteras och der ytterligare bearbetas.
Till aflöningen för vedgårdens lägre betjening, Krönare, Famnare, Vedbärare och Sågare, hafva år i838 utgått 346 Rdr 32 sk , af hvilken aflöning Vedgårds-Inspekloren, men icke nämde Betjente sjelfve , år 1838 utqvitterat 34o Rdr; hvarförutan förekommer att, fastän dessa löner utgått, Räkenskaperna ej visa, det något famningseller sågare-arbete derför blifvit verkstäldt, utan har hvarje dylikt arbete särskilt betalts sålunda, att för de år i83S uppköpta 992 2/3 famnar ved famningsoch trafnings-kostnader (^hvilka tillförne, intill år 1838, utgått med i6sk. p:r famn, men för revisionsåren med 24 sk. famnen) blifvit, jemte parmmätare-peiiningar, afbörda — 163 — tillsammans Rdr 533: 45- 8. och för de åri83g uppköpta i ooi famnar ved . „ 53y: 36. — äfvensom för sågningskostnud utgått, år i838 „ 834: 16. — , 183c) . „ 834: 16. — Öfver-StåthålJare-Embetets Kanslis Depositions-Räkningar, granskade i Kongl. Kammar-Rätten för år 1838 utan och för år i83g med anmärkningar, utvisa följande förhållande: Bebel. ar 1838. år 183®. Balans från föregående året: Credit. Utgift t Återlyftade depositioner 169,592: 21. — 38,913: r9' 1 r; Balans till följande året: Vid dessa Räkningar hafva Revisorerne funnit, att, under loppet af (lera efter hvarandra följande år, en summa af i,5i4 Rdr 41 skiö »st. blifvit såsom tillgång balanserad. Det har icke af Räkenskaperna kunnat vinnas någon bestämd upplysning om detta belopp utgöies af säkra fordringar.
Anmäld den ig December s. å. Rikets Ständers härvid gjorde anhållan bifölls på det sätt, att Stats-Contoret borde, så fort ske kunde, till Riksgälds-Contoret aflemna influtna öfverskottsmedel, efter afdrag af hvad till Bil. till R. Sr. Jun. Ombud sm. Ernt). Ber. den i5 Jan. 1834- 65 till fyllande af brisler å förslagsvis beräknade utgifter ansågs erforderligt; dock skulle slulliqvid med Riksgälds-Contoret för något år icke uppgöras förr än efter underdånig anmälan hos Kongl. Majit. 47;0 Angående pension för JustitiaeStats-Ministern Herr Grefve Gj linnborg. Anmäld den 21 November s. å. Kongl. Majit befallde, att en afskrift af denna underdåniga skrifvelse skulle i Postoch. Inrikes Tidningen införas. 48:0 Angående bestridda utgifter och beviljade afskrifningar på öfverskotten å Slals-Werkets inkomster. Anmäld den 28 November s. å. och Stals-Contoret meddelad till egen och vederbörandes efterrättelse. 49 '•O Angående f. d. Allmänna Magasins-Inrältningens förvaltning och utredning. Anmäld den 28 November s. å. Med bifall till hvad Rikets Ständer i afseende på redovisningen och Rikets Ständers Revisorers blifvande granskning af Credilivfondens förvaltning i underdånighet föreslagit och anhållit, behagade Kongl. Majit i Nåder gilla de af Rikets Ständer nu i öfrigt för utredningen af f. d. Allmänna Magasins-Inrältningens förvaltning anmälde beslut. 5o :0 Angående belöning åt Ekenmarkska slägten för förbättringar i väfnadsslöjden m. m. Anmäld den 5 December s. å. Kongl.
Ständers Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskott remitterat ett af Riksdagsfullmäktige Eric Johansson och Hans Hansson från Stora Kopparbergs Xän ingifvet Memorial, deruti är hemstäldt, om icke, i anseende till det besvär fångskjutsen och kronobrefbäiingen. med - Den 8 Juni. 321 medförer för innehafvare af KronoSkatte-Hem-' man, hvilka dessa skyldigheter äro ålagde, uti nämnde Län, likasom uti alla öfriga Länen uti Riket, betalning för fångskjuts kunde erhållas till enahanda belopp, som för Kronoskjuts, och för kronobrefbäringen tili hälften deremot; hvarjemte Fullmägtige yrkat, att sa väl Fångskjutsen, som Krono-Brefbäririgen i Kopparbergs Län måtte varda lika fördelad emellan alla Jordägare i Länet, utan afseende på Naturen af den Jord de innehafva. Utskottet har i anledning häraf skolat tillkännagifva, att som, hvad angår den yrkade betalningen för Kronobrelbäringen, Utskottet redan den 18 sistlidne Maj, innan ofvanberördo Remiss Utskottet tillhandalcom , i detta ämne till Riksens Högloil. Ständer afgifvit Betänkande uppå de af Riksdags - Fullmägtige Eric Svensson från Bohus Län, Per Olsson, Per Andersson, Eric Larsson och Bengt Larsson från Södermanland väckta frågor af enahanda beskaffenhet; så får Utskottet vid detta tillfälle endast åberopa hvad samma Betänkande innehåller. Beträffande åter Eric Johanssons och Hans Hanssons hemställan , att Fångskjutsen i Stora Kopparbergs Län måtte, likasom uti de öfriga Länen i Riket, betalas till lika belopp, som Kronoskjutsen; så har Utskottet så mycket mera anledning tillstyrka bifall dertill, som sådant är öfverse B. N:o 4 1 , 4.3. Den 8 Juni. verensstämmande nied hvad Kongl. Majit genom Nådig Kungörelse af den 10 September 1812 jförordnat, utan att Utskottet har sig bekant, det någon särskildt författning, eller hemmansägarne emellan träffad öfverenskommelse deruti gör undantag för Stora Kopparbergs
Med anledning af hvad sålunda är vordet anmärkt emot den af Utskottet föreslagne 98 §. i Reglementet för RiksgäldsContoiret, hafva ofvanbemäldte 2lne RiksStånd funnit godt densamma till Utskottet återförvisa; äfvensom II. R. o. A., efter erhållen inbjudning från BondeStåndet att i detta beslut sig förena, har, under instämmande deruti, på grund jemväl af de bos R. o. A. framställde anmärkningar, återremitterat Utskottets afgifne Förslag till de 4 sista afdelningarne af berörde Reglemente; varande bos sistnämnde RiksStånd äfvenledes yrkadt, att den, genom förräntande i Banken af behållningarne å de till FörsvarsVerket anslagne medel, möjligen inflytande ränta måtte af K. M:t få användas till 3:dje IIufvudTitelns förstärkning för oförutsedde Militaireutgifter; till stöd för hvilket yrkande hufvudsakligen är vordet andraget: att då R. St:r, ehuru erkännande nödvändigheten af de anslag K. M:t för FörsvarsVer - 618 S t a t s - U t s k o t t e t s let i Nåder äskat, likväl icke kunnat, för bristande tillgång, anvisa fulla beloppet af de summor, som för detta maktpåliggande ändamål pröfvats behöflige, det vore billigt, att hvad som ytterligare Lunde erhållas, genom utlåning af de härtill anslagne medel, jemväl blefve för detsamma användt; att, utom de af K.
D:o D:o 1 U. 1 U.. 1 Kanna 1 D:o af 100 R:d 1 LU.. D:o 100 R:d Tunna i U D:o D:o D:o ioo R:d 1 U D:o D:o D:o D:o 1 lod D:o 1 SkM, Stycke D:o 1 sm.. 1 Tunna D:o 1000 Stycken 1 SkM.. 1 u. 100 R:dr 1 lod D:o 1 sku. 1 u. 1 Ris D:o D:o D:o 1 I 1 lod D:o 1 U. 1 Tunna D:o 100 U. 1 Stycke i u. 1 M, D:o 1 aln D:o D:o D:o 1 U. 25 25 33 5 66 100 11 33 32 1 FörJ bjud. 20 3 31.6 10 4 50 '75 25 12 Fria — I 3 4 50 | Fritt 24 Fritt Fritt 24 25 Fritt Fritt Fritt Fritt Fria Hvad beträffar artikeln Spanmåj, för hvilken Tulltaxan upptager lägre afgifter, än Förslaget innehåller, så hafva vid särskildta tillfällen tullafgifterne derföre blifvit förändrade, och är införselstullen för närvarande bestämd till i allmänhet högre belopp än förslaget utsätter, hvaremot någon utförsels-tull icke äger rum till Junii månads slut detta år. (Kongl. Bih. till R. St. Hov till Beuilln. Utsk. Bet. am Tulltaxan. O» CT.-Pn Uti den i i83o års Tull-Taxa stadgade Tullafgift hafva nedsättningar tid efter annan blifvit förordnade på sätt spin följer. Nåder Färger: Saltsyra (Commerce-Coll. Kung. d. 2 Sept. i83i). Horn: oarbetad!, Renhorn (Djo d:o d. 5 Oct. i83i). (frånBarthelemy (D:o d. 18 Jun. i832)"j från Cuba under vissa vilkor. Kongl. J Kung. d. 23 November i833.
Ofver-Intendenls-Embetets underdåniga utlåtande, föreslår Kongl. Maj:t nu, sedan Länsstyrelsens flyttning tili Luleå gatt i fullbordan, det Rikets Ständer ville för sin del medgifva, att ofvannämnda tomter i Piteå med derå ännu befintliga byggnader må på offentlig auktion försäljas, samt den inflytande köpeskillingen tilläggas det å Riks-statens Sjunde Hufvudtitel uppförda anslaget för byggnader och reparationer i landsorierne, hvilket i allmänhet hardt anlitade anslag redan måst, utöfver den af Sjunde Hufvudtitelns besparingar anvisade summa af 20,000 R:dr för ofvanomförmälda byggnadsföretag i Luleå, tillskjuta ett belopp af 12,749 R.dr 40 sk. banko. De till detta ärende hörande handlingar skola hållas tillgängliga för det Rikets Ständers Utskott, till hvars åtgärd denna Nådiga Proposition varder öfverlemnad; och Kongl. Maj: t förbli Iver Rikets Ständer med al! Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. ./. A. Gripenstedt. Kongl. Maj-.ts Nåd. Prog. N.-o 9. 19 U/drag af Protokollet öjrer Finans-Ärenden, hållet inför Hans Maj:l Honungen i Stats-Rådet ä Stockholms Slott den 3 0 Oktober 18 B 6. N ä r v a rande: Hans Excellens, Justilie-Stals-Ministero, Herr Gunther, Hans Excellens, Stats-Ministern lör Utrikes ärenden, Herr Friherre Lagerheim, Stnls-Räden : Herr Fåhreeus, fViallensleen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou och Almqvist. Chefen för Finans-Departementet, Stats-Rådet Gripenstedt, uppläste lili justering ett, i öfverensstämmelse med förut falhult beslut, uppsatt förslag lill Kongl. Maj:Is Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående försäljning af förra Landshöfdinge-resi denstomterne i Piteå, med de å dem befintliga byggnader. Kongl.
"utelöpande sedlar" upptages bfioppet af utevarande invisningar och attester emellan depositionsoch kassa-afdelningarne; hvaremot beloppet af dylika utelöpande dokumenter emellan laneoell kassa-afdelningarne icke är synligt uti halfårsuppgifterna. Anledningen härtill är att finna deruti, att såsom sedelstock nu beräknas, jemte annat, deposilionsmedel för låne-afdelningen 80,000 r:dr banko, hvilka blifvit afsedda, att motväga icke allenast summan af sistberörda invisningar och attester, utan äfven af åtskilliga andra låne-banko-skulder: men sedan Utskottet, af skäl, här nedan närmare utvecklade, funnit sig böra tillstyrka den till enkelhe' och lättfattlighet ledande åtgärd, att utesluta omförmälde 80,000 r.dr; måste alla utelöpande invisningar och insättning sbevis, vare sig att de tillhöra den ena eller andra afdelningen inom bankoverket, som sedelansvarighet upptagas. Återstoden af den fond banken afsatt för inlösen af Riksgäldskonlorets Icopparskiljemynts-pollelter beräknas såsom sedelstock; hvarefter afdrag sker för metalliska värdet uti nämnda polletter. För den händelse, Rikets Höglofliga Ständer bifalla hvad Utskottet, i fråga om dessa polletters inlösen, föreslagit i memorialet N:o 46, skulle denna uppoch afTöring kunna undvikas. I afseende på den å räkningar i depositions-afdelningen innestående behållning, tillhörande allmänna verk och inrättningar samt bolag och serskilda personer, förefinnes icke någon till förändring ledande anmärkning; enär denna behållning alltid upptagits till rälta beloppet, med afskiljande derifrån af kreditiv eller förlag från Rikets Ständers bank.