Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Upfyllde så, som Svenska folket det af DD. KK. HH. hoppas och med tillförsigt väntar, medföra de jemväl en rik tillfredsställelse och en lön, som för ett ädelt Furstepar ej kan sakna värde, — folkets kärlek och tacksamhet. Erbjudande gärden af dessa känslor, innesluter sig R. o. Ad. i DD. KK. HH:s ynnest och nådiga välvilja. II. K. II. Kron-Prinsens svar: Gode Hrr af Ridderskapet och Adeln! Vi äro, Min Gemål och Jag, R. o. Ad. uprigtigt förbundne för det deltagande, hvaraf Vi i dag fått emottaga en ny försäkran. Den billiga smärta, sorn af en ömt älskad Broders alltför tidiga bortgång alstrats, har kunnat mildras endast genom den allmänna och rättvisa saknad, som blifvit Honom egnad. De Barn, som Försynen skänkt OSS, äro ej allenast våra, de tillhöra de förenade Brödrarikena, och de skola tidigt lära alt kän na de pligter, till hvilkas utöfning de en dag äro kallade. Varén öfvertvgade, Mine Hrr, om den npmärksamhet, hvarmed Jag skall följa det sammanträdande Riksmötets öfverläggningar, och emottagen uttrycket af Min och Min Gemåls ständiga ynnest och välvilja. Sedermera uplästes jemväl Hr Gr. o. Landtnäs tal till II. Konungen på Rikssalen; hvilket var sålydande: Manad af Grundlagens och hjertats bud, anhåller R. o. Ad. att inför E. M. fä frambära uttrycken af underd. vördnad och tillgifvenhet. Sedan R. St. voro församlade kring E. M:s thron, har åter en tidrymd förflutit, under hvilken Fäderneslandet, med trygghet öfverlemnande sig åt vården af E. M:s aldrig hvilande omsorger, kunnat i lugn utveckla de krafter, som hos dess folk och i dess jord af en mild Försyn blifvit nedlagde. Att prisa dess nåd har II. o. Ad. ock haft nya, rika anledmr i bevarandet af E. M:s, af en långvarig sjukdom hotade dagar samt i Thronföljdens befästande inom en älskad Konunga-ätt.
Ständers Stats-Utffott i Pro* tocolls - 628 Den 8 Augusti. tocolls - Utdrag af den 85 dennes anfört, det mätte bemälte Utstött updra.gas at emottaga, pröfwa och afgöra de Beswär och Ansökningar som af Riksgälds ContoiretS och Assiftanee-Contoirets Betjening samt andre personer, hwilka i en eller annan mätto hafwa at staffa med desse Werk, kunna inkomma; beflöt BorgareStändet at i alla delar härtil sit bifall lemna; Hwarom wördsam och wänlig underrättelse ffutte de Respectrve Med-Ständen samt Stats-Utstottet genom detta Protocolls-Utdrag meddelas. Ut supra. Lx ^rokocollo, III. peterson. Utdrag af Protocollet, bället hos Bonde-Ständer den 31 Julii 1809. S. D. Wid öfwerwägande af de utlätanden, hwarmed Riksens Ständers Stats - och Banco-Utstott inkommit, i anledning af Bonde-Ständets Remiss uppä Kongl. Maj:ts Nädiga Proposition af den 86 i denna mänad, har Bonde-Ständet bifallit, at et sädant sammanträde emellan Stats - och Banco-Utstotten, som sistnämnde Utstött föreslagit, häldst genom wisse utsedde Deputerade ofördröjeligen mä äga rum, til öfwerläggning huruwida de af Kongl. Maj:t i Räder erbudne Hypotheker mä til Banquens säkerhet för dess tilgörande förstotter anses tilräckelige; kommandes emedlertid Banquen at än widare och intst dess Riksens Ständer annorlunda förordna, hwarje »vecka utgöra det Den 8 Al,gusti. 683 förskott, hwarmed den hitintills gätt Regeringen nlbanda; Hwilket genom Protocolls Utdrag skulle de öfrige Re pective Med-Ständen wördsamt och wänligen tilkännagifwas. Ut supra. lLx krotocollo, 8. L. ^1^LZärcIK.
Det gamla stadgandet, att för utlånadt kapital skall vidkännas bevillnings-afdrag, då räntan öfverstiger 5 proc., kommer vanligtvis nu mera icke i fråga att tillämpas vid andra tillfällen, än då liqviden med allmänna inrättningar eger rum. Hvad deremot beträffar de s. k. diskontörerna, hvilka i allmänhet draga största fördelen af sina kapitaler, påföras dessa, på grund af nu gällande författningar, icke något bevillningsafdrag eller någon afgift till Staten. Då, genom antagande af Komiténs förslag, bevillningar skulle i många hänseenden komma att nedsättas, så ansåg man sig böra angifva några nya inkomstkällor, för att fylla de brister, hvilka härigenom uppkomme, och bland dessa inkomstkällor, som skulle kunna betäcka den för statsverket motsedda bristen, ansåg man kapital-beskattningen särdeles lämplig. För den händelse detta förslag nu skulle lyckas vinna It. St:rs bifall, så kommer det snart att visa sig, huruvida Komitén missräknat sig i sina förutsättningar. För min del fortfar jag att vara öfvertygad, att icke obetydliga tillgångar skola beredas genom den föreslagna kapital-beskattningén. Dock erfordras möjligen närmare bestämmelser, än dem Utsk:t föreslagit i detta afseende. Beträffande den ränta, som en person måste utbetala för upplånta kapital, hvilken sjelf åtnjuter ränta för utlånta; synes afdrag ovillkorligen böra medgifvas. I sådant hänseende, och för den händelse förslaget äfven i denna punkt skulle blifva återremitteradt, tar jag mig friheten att vid ärendets förnyade behandling hos Utsk:t fästa uppmärksamheten på den reservation, som jag afgifvit mot Komiténs betänkande, och hvilken finnes å pag. 166, samt innehåller: v Vid den för in komst af kapital nu stadgade bevillningsafgifts beräkning och VI B. 7 98 Den 12 Maj e. in. utgörande, skall få afdragas, ej mindre de ränteutgifter, som den skattskyldige måste vidkännas, än de för honom vid samma kapitals förräntning uppkomna förluster och kostnader.”
Utan att anse mig behöfva vidare yttra mig, får jag blott tillägga, att jag önskar bifall till denna punkt. Frih. Palmstjerna: Jag beklagar alt ingen af StatsUtsk:s ledamöter, som yttrat sig nu, voro närvar, då jag först log mig Den 6 Maj e. m. 415 friheten yttra mig om den svårighet, söm föbefinnes att i de Utsk:s utlåt, vidfogade hilagor finna rätt pä de siffror som man förväntat sig att der skulle finnas, sedan man läst utlåt. Det innehåller nemi. ett förslag till tillökning af 90,000 r:dr, under det att i tabellen slår en tillökning af 90,298 r:dr 6 sk. Skilnaden är väl ej stor, men en tabell, sorn bifogas Utsk:s utlåt, mäste vara presist öfverensstämmande med hvad i Ulsk:s utlåt; är sagdi; och är den ej öfverensstämmande dermed, så är del fel, antingen i utlåt, eller i tabellen, och då mäste detta fel rättas. Måhända är felet hos mig; men jag har icke varit i stånd alt i de mig förelagda handlingar finna lösningen till denna gåta. Dernäst anmärkte jag att den öfvergångsslat, som är bifogad Ulsk:s utlåt., uppgår till 330,877 r:dr 4 sk. 1 r:st., men i tabellen (som skulle upptaga allt hvad som för läroverken anslås, och som således enl. min tanka skulle öfverensstämma med den stat, som omfattar alla de läroverk för hvilka anslag äro i tabellen under rubriken ”Elementar-läroverken” intagna) denna summa uppgår till 277,715 r:dr 22 sk. Således är i tabellen upptagna några och 50,000 r:dr mindre, än sorn upptagas i den öfvergångSstat, hvilken är StalsUtsk:s utlåt. bifogad. Någon förklaring häraf inåste åstadkommas, i fall jag åtminstone med min röst skall kunna tillstyrka bifall till denna punkt. Jag trodde att en så stor skillnad ej gerna skulle kunna förefinnas utan att något skäl dertill funnes, och delta skäl har det åtminstone ej lyckats mig alt utfinna.
Efter det stora arbetet om Kristendomens ursprung har han genom den voluminösa framställningen af Judafolkets öden gifvit det förra arbetet sin fulländande bakgrund. Långsamt blef han det litterära Frankrikes första litterära namn, den galliska kulturens doyen. Den beundran han vunnit genom sin stränga vetenskapliga metod, bibehöll han, när positivismens starkaste flöde försinade, genom sin ålderdoms fängslande blandning af mystik och skepticism. En härlig höstdags ljusa atmosfär hvilade öfver hans sista år, och han tröttnade icke på att uttrycka en lycklig, metafysisk epikurés tacksamhet för den förtjusande vandring, som det varit honom förunnadt att tillryggalägga genom verkligheten. I företalet till sin sist utgifna bok Feuilles Détachées har han för nittionionde och sista gången i en nästan förbryllande, kaleidoskopisk blandning sammanställt alla sina infall af tvifvel, af religiöst skämt, lika naivt i tonen som dristigt filosofiskt till meningen, sin ironi och sitt behof att tro, för att till sist lykta med dessa enkla och mäktiga slutrader: »Himmelske Fader! Jag tackar dig för lifvet. Det har varit mig ljuft och dyrbart, omgifven som jag varit af utmärkta människor, hvilka aldrig låtit mig tvifla på dina planer. Jag har icke varit utan synd; jag har haft fel som alla andra människor, men hvad än de säga, som kalla sig dina präster, har jag ej begått någon verkligt dålig handling. Jag har älskat sanningen och gjort offer för den. Jag har längtat efter din dag, och ännu tror jag på den. Då min gamla tro föll samman, tog jag det partiet att, i stället för att gråta och harmas mot dig, hålla god min i elakt spel. Att gråta hade varit fegt, att harmas mot dig höjden af absurditet. – Något af den stämning, som stiger ur dessa ord, har de sista åren omsväfvat den store forskarens och tänkarens gestalt, och när dödsbudet kom, kändes det, som den samtida europeiska kulturen förlorat en Nestor med oöfverträffad lärdom, med leende och befriande visdom.
Betänkande erkänt att tillverkningens uppskattning efter pannerymd ej är tillförlitlig; och utom det ali jag anser beskattningen af den verkliga tillverkningen bäst, på sätt jag nu föreslagit, kunna åstadkommas, tror jag det vara enda sättet att inskränka bränvinsproduetionen i allmänhet, ty uppskattas tillverkningen efter apparatens till verkningsförmåga, uträknad med afseende på antingen pannans eller mäskekarens storlek, så tvingas producenten att, till erhållande af valuta för den stora skatt, han erlägger, uppdrifva produetionen tili det yttersta; hvaremot, om lian ej behöfver skatta för mer än han verkligen tillverkar, det blir honom möjligt att bränna efter sin beqvämlighet och med afseende på det behof, lian bar af bränvin eller drank. Bih, till R. St. Best'.- oeh Ekon.-Utskotlcns Betänkande, M 1. Jag anhåller dessutom få fästa uppmärksamheten derpå, att icke allenast den osäkerhet i bränvir.slagstiftningen, som så allmänt och länge öfverklagats, härigenom skulle förekommas, utan äfven de beständiga oeh kostsamma föränd ringa rne å bran vinsredskapen, som nu äro nödvändige, derigenom att nya upptäckter i den vägen verka till högre uppskattning af apparaternes lill verkningsförmåga, helt och hållet skulle blifva beroende af producentens godtycke ali, utan deraf för honom ovillkorligen uppkom mande förlust, verkställa eller icke verkställa.
Beviljandet af lånet berodde naturligtvis alltid af Discont styre Isen och Discontens Cassatillgång. Herr Hjärne, Carl Jacob, hada inlemnat ett sulydande Memorial: (Se Bilagan N Ropades Ja, Föredrogos å nyo och biföllos följande Stats* och BancoUtskottens den 8 sistledne Augusti afgifne, samt den 14 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, jBetänkanden < N,*o 383. I anledning af väckt fråga om låneunderstöd af allmänna Medel för hamnbygg. naden i Ystad, ISTto 384* O”2 förändrade vilkor för det af Riksens Ständer vid sistledne Riksdag beviljade låneanslag till Consistorium i Calmar, för uppbyggande af ett Gymnasiioch Scholsehus derstädes; äfvensom om tillökning af detta anslag, Ffo 38b. Om understöd af allmänna Me* del, eller iåne-bidrag, till uppförande af ett nytt gcholtehus i Örebro, N;o 387 Om anslag af låne-bisläden till understöd för Kyrkobyggnader uti Kumla och Halsbergs, Tvings, Herrestads och Jemjö församlingar. Örn län af allmänna Medel till Jnteressenterne uti Reina Koppargrufva i Fryxdahl Härad al Wermlands Län N:o 389 Om lån af allmänna Medel, till anläggande af en Hamn uti Wadstena Stad.
Med begagnande af den genom 140 § i Reglementet Fullmäktige öfverflyttlemnade rättighet, hafva de frän en lill annan lånerörelsegren för en tid af ™tål annan högst 6 månader verkställt de öfverllyttningar, hvarom redogörelse föreLAne-roreisekommer i § 63 här nedan. sren' § 44- Lån mot fant af Guld och Silfver äro utgifna till följande antal och Beläning belopp, nemligen: af Guld [och Silfver. sednare hal fåret 1853 . 3,878 lån på B:ko R:dr 169,421: hela året 1854 Tillsammans 12,591 lån på B:ko R:dr 534,989: Inbetalningarne å ifrågavarande lån, deruti inberäknade de lån, hvilka genom omsättningar och panternas försäljning å auktion blifvit liqviderade, hafva utgjort: sednare halfåret 1853 182,459: hela året 1854 341,907: förra halfåret 1855 130,146: Summa B:ko R:dr 654,512: och öfverstiga således utlåningen med R:dr 119,523 B:ko. Det uti denna lånerörelse den 30 nästlidne Juni utestående kapital utgjorde 211,552 R:dr B:ko. I öfverensstämmelse med Rikets sednast församlade Ständers beslut, har utgifningen af nya lån mot pant af guld och silfver med 1854 års utgång upphört; hvadan det under förra hallaret 1855 bär ofvan utförda belopp utgöres af omsättningar, hvilka komma att fortfara till slutet af Mars 1856. Denna lånerörelse, till hvars skötande förut varit på stat anställde 1 Kommissarie, 1 Bokhållare och 2 Kontorsskrifvare, jemte en Silfvervägare, har från och med innevarande års början varit besörjd af endast 2 tjenstemän, mot arfvode på räkningen: »Obestämda Supplementar-Staten» af tillhopa 1,800 R:dr B: ko. Revisorer!)ex Berätl. ung.
När Riksdag hållas skall, äge då Hufvudman. som sig vid den första eller andra af de anteckningar, hvarom 11 och 12 §:ne hand-' la, dertill anmäler, ovilkorlig rätt, att 8äte för Ridd, 0. Ad, Prot. VII.' B, II, Afd. 30. 466 Den 25 Junii. Ätten intaga. Har Hufvudmannen vid andra anteckningen sig icke anmält, äge annan man af Ätten samma rätt, och bland flere Ättemän, som sig på en gång anmäla, den som är Hufvudmannarätten närmast. Har någon Ättemän icke heller sig anmält, må säte för Ätten intagas af Fullmägtig, den Hufvudmannen eller den hans rätt härtill utöfvar, på sätt här nedan föreskrifves. förordnat. Under Riksdagens lopp vare Hufvudman, Ättemän eller Fullnrägtig, som sig först anmäler, berättigad, att säte för Ätten intaga, och af dem som på samilia gång sig dertill anmäla, njute Hufvudman för Ättemän , Hufvudmanna-rätten närmare Ättemän för fjermare, och hvarje Ättemän för Fullmäktig företräde. 5 §• Ingen äge rätt, att hvarken för egen eller annan Ätt, säte intaga förr än han uppnått 25 års ålder. Har Hufvudman ej fyllt 21 år, äge intilldess den Ättemän vid 25 års ålder sorn är Hufvudmannen närmast, att utöfva all den sednares rätt. Finnes ingen af Ätten, sora sistnämnde ålder uppnått, och eljest kan anses behörig att Ättens säte intaga, äge då Hufvudmannens lagliga Förmyndare att Fullmägtig förordna, eller ock den Förmyndare, som eljest kan vara till säte bland Ridderskapet och Adeln berättigad, att sjelf Ättens säte intaga. Bland flere härtill berättigade Medförmyndare, njute, då ej annorlunda åsämjes, den företräde, hvars egen Ätt enligt Matrikeln, har ett högre säte. Sedan Hufvudman Den 2 5 Junii, 46? uppnått 21 år, elier ^derförinnan genom särskild Kongl.
s 1098— 1100, bif. af PresteStåndet, IX s 347, af BorgareStåndet, IX s 352, af Adeln, IX s 367. Representationskostnad, om ersättning af LandtMarskalkens och Talemännens, Samt Tafflarnes återställande; Motion, remitt. till StatsUtskottet, II s 1168. Utskottets Utlåtande, IV t. s a54 — 259, bif. af BorgareStåndet, IX s 75, af Adeln och PresteStåndet, IX s 81, återrem. af BondeStåndet, II s 1807. Ytterligare Utlåtande, IV i. s 532, lagdt till Handlingarne af BorgareStåndet, IX s 140, af Adeln, IX s 145, af BondeStåndet, IX s 193. Underd. Skrifvelse, Exped. Utskottets 23g förslag till, justeradt af BorgareStåndet, IX s 266. Underd. Revision af BancoDisconten, om. BancoUtskottets Memorial, VI 1. s 3, 4> lagdt till Handlingarne af BorgareStåndet, IX s 20, af Adeln, IX s 36. — af dito, om den 1822 förrättade; BancoUtskottets Utlåtande, VI 1. s 714 — 718, återrem, af BorgareStåndet, ix s >21, bif. af PresteStåndet, IX s 129. Ytterligare Utlåtande, IV 2. s 335 — 337, bif. af Adeln, IX 3. s 231. — Berättelse om år 1820 anstäld, öfver de under CommerceCollegium Stående fonder, II s 146 — 161. Utlåtande öfver Revisöfernes anmärkningar, II s 178 — 184,1'emitt. till Statsoch BancoUtskotten, II s it4o.
emellanåt icke söft mediet, dels nära nog alltid låtit det behålla minnet af sömnen och allt hvad som under densamma tilldragit sig, utan att detta någonsin, i motsats till du Prels med fleras påståenden, vållat somnambulen minsta obehag; en följd häraf har däremot varit, att somnambulen efter uppvaknandet erinrat sig en hel mängd omständigheter, som hon under sitt clairvoyanta tillstånd förnummit, men icke kommit att omtala, ja, det vill till och med synas mig, som mediet, då det efter uppvaknandet återfår sitt fulla omdöme, på ett fullkomligare sätt skulle kunna kombinera erfarenheterna under sömnen och därigenom såsom vaken komma till ett bättre resultat. Jag har alltid mer än väl insett, att en del af somnambulernas uppgifter, framförallt sådana, hvilka äro kända af någon närvarande person, skulle med fullt fog kunna antagas vara beroende på tankeöfverföring (suggestion mentale); men ehuru jag för min del tillmäter detta fenomen den allra största utsträckning och betydelse, måste jag dock af många skäl anse, att de clairvoyanta fenomenen endast någon enda gång böra på detta sätt förklaras, äfven då de af mediet uppgifna förhållandena äro bekanta för någon eller några närvarande. I alla händelser äro dylika försök dock i högsta grad bevisande för tankeöverföringens verklighet, och det är redan vackert så. Tillvägagåendet .vid experimenten har varit olika; vanligtvis har jag söft mediet efter Nancy-metoden, och då det sofvit några minuter, har jag gifvit det befallning att » begifva sig af till det eller det stället, taga reda på den eller den personen » samt därefter utfrågat det; efter uppvaknandet har mediet därefter själf fått ånyo redogöra för sina erfarenheter under sömnen; en och annan gång har jag suggesterat en » ledare » åt somnambulen, som af ledarens mun erfarit de äskade upplysningarne; tvänne gånger har jag (utan att förut från annat håll då hört talas om något dylikt) låtit mediet skåda de för mig och henne alldeles okända företeelserna i en kristall, hvarvid icke tecken till någon hypnos förekom. Slutligen har jag ibland låtit mediet vara alldeles opåverkadt, endast framställt frågorna utan några som helst ceremonier.
Lag framför många andras nationers, så varsamt sammanfogat, hvarföre, och då föröfvande af rån, som innefattade ett våld både mot personliga säkerheten och egendoms - rätten , vöre belagdt med dödsstraff; men Hof-Rätterne i sådane mål ägde leuterations-rätt, hvilken nästan alltid af den utöfvades, Herr Grefven ej funnit skäl, att itererad stöld, som blott är ett ingrepp i ägande rätten, ovilkorligen borde straffas med förlust af lifvet. Vidare har jemväl Herr Grefven ansett Utskottets förslag1, att den, sorn andra resan stjäl, borde förses med märke af dess Lag-Utskottets Betänk a uden. begångne brott och därföre utstdndne straff j skulle vara både orättvist och skadligt. Då många exempel gåfvos, att personer, hvilka af nöd eller lättsinnighet blifvit förledde till begående af brott, vid återvunnen sansning förbättrat sitt lefverne, vore dc>t
Under den zo April 1820 har Kongl. Kam, mar-Collegium stutadt Arrende, Contract om denne Egendom pä zo ars tid med Lars Nilsson Sunneberg; Men sedan det af förekomne vin, -standighetcr upphört, har bemälte Kongl. Collcgium den ro October t 806 öfwerlätit samma Arrende at Gastgiswaren Anders Lundgran pä de äter, stäende 24 är, räknadt fran Midfastan 1307 till samma tid 18;r, emot en ärlig Arrende-Summa af 90 R:dr i penningar samt 14 Tunnor 6^ Kap, par Svannemäl. Som Olstorps Krono-Säterie är utarrenderadt pä witz tid, i oswerensstämmelse med Kongl. Förordningen af den 17 Dee. 1799, angående Kongs, gärdars och Krono-Lägenhcters Arrenden; Och Riksens Ständer uti iz §. af Riksdags, Beslutet den 2 Mast iZlv förklarat, att Arrende, Contracten ä sädane Krono, Lägenheter, hwilka efter 1799 ärs fastställde grunder blifvit utarrenderade, böra oför, ryckte och utan ändring bestå; Sä kan Stats-Ut, skottet icke tillstyrka bifall ä Riksdagsmannen An, ders Peterssons nu gjorde Motion om detta Krono. Sateries försäljande till Skatte. I öfrigt bör Utskottet Upplysa, att förhällandet med detta Säteri är i sa matto olika med Ollestad, som detta sednare inaehafweä under perpetuel arrem de - Den 17 Julli. 1769 -e-ratt, dä deremot Olstorp blott innehafwes pä missa är. — Någon winst för Kronan skulle des försäljande till Skatte icke eller medföra, ty nu betalas wida mer i arrende, än grundräntan efter förwand, ling ecb Markegäng utgör, och som dä blefwe Kronans inkomst häraf, och hwadan allisa nägot stal sta häraf icke eller företer till förändring i Riksens Ständers wid tagne bestut. Till Riksens Högloft.
I anledning häraf har Kongl. Maj:t, under den 7 Februari 1835, anbefallt Kammar-Kollegium inkomma med yttrande, hvilka förminskningar i Ivollegii personal möjligen kunde göras, eller hvad utvägar skulle vidtagas för regleringens tillvägabringande med förevarande tillgångar intill nästa Riksdag; hvarefter Kongl. Maj:t, under den i\ Juli 1835, fastställt ett af Kollegium insändt förslag till Interims-Stat för Kollegium; Äfvensom Kongl. Majrt, genom Nådigt Bref den 7 Februari i835, förständigat ej mindre 33ergs-Kollegium om Rikets Ständers beslut rörande de Nya Staterne för Kollegium samt Myntoch Kontroll-Verken, än äfven Kammar-Kollegium i afseende på arrendets af Wadstena Kronoäng användande till lönförbättring för Landshöfdingen i Jemtland, samt utfärdat Nådig kungörelse, angående upphörande af de så kallade Räfstetingspenningarne i de Norra Länen. — Beträffande derefter hvad Rikets Ständer i öfrigt hemställt angående Förslags upprättande lill förbättrad lönereglering inom Läns-Staterne, så kommer ett af Kammar-Kollegium och Siats-Kontoret uppgjordt fu-llständigt förslag i detta afseende att Rikets Ständer vid 1111 instundande Riksdag föreläggas, innefattande jemväl, dels frågan om lön-tillökning för Länsmännen och dels frågan om fortfarande af anslaget till tryckningskostnaden för Landshöfdingarnes Embels-Kungörelser. — Genom Handelsoch Finans-Expeditionen har Stats-Kontoret erhållit del af Rikets Ständers Beslut angående öfverföring från Allmänna Indragnings-Staten lill Andra IIufvud-Titeln af den Landshöfdingen i Wexiö tills vidare tillerkända ersättning för indragen dagsverksskyldighet till Kronobergs Kungsgård. 62:0 Reglering af Utgifterne under Riks-Statens Åttonde IIufvud-Tilel, så vidt den rörer 1:0