Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Härunder begripas: alla Accorder om Afradsoch Krono-Tionde , som afslutas med Krono betjeningen $ äfvensom utgörandet af Saltpetter in Natura , för de Orter som icke kunna med fördel frambringa denna Product, och hvarom Allmogen Contraherar med förutseende af förlust, under fruktan att misshaga en Fogde eller Länsman. Hvad som under sednare arén ansenligen ökat Hemmans ägares besvärligheter, är Roterings-skyldigheterne, som blifvit försatte på Passevolance, och dymedelst bidraga, att utblotta de fattigare Orter på Penningar. En Soldats beklädning, som förr beqvämligen anskaffades af Roten, eller Soldatens Hustru, skall till sina beståndsdelar hämtas från Hufvudstaden och Utrikes Orter, hvarigenom större Summor bortvandra , utan att någonsin till de aflägsnare Orter återkomma. Årliga Mötes*afgifter consumeras icke heller, der de upptagas. När nu härtill lägges allmänna Beviilningen , Brännvins afgiften med mera, samt de 7,yoo Tunnor Spannmål, som årligen för HästVacancer erläggas af en del Rusthållare i Elfsborgs och Skaraborgs Län, der Jordbruket i allmänhet, hittills icke lemnat betydligt öfverskott för den nödvändigaste lifsbergning, måste man beundra Folkets Industrie, som genom bi-näringar, kunnat afbörda sig dessa åligganden. Man må dock icke påräkna ett lyckligt fortfarande af denna ställning j ty, om hämmandet af liderligheten framdeles skulle påkalla en inskränkning af Brännvins-bränningen, Den 9 Felruarii. J27 scm likväl nu till en stor del verkställes af Potatoes, skall man svårligen finna någon utväg till alla dessa utgifters bestridande, hvilkas förminskande till en början kunde verkställas: 1:0
Agneta hviskade mekaniskt till snöflingorna: » fort, fort, långsamt, långsamt », o c h h o n tyckte, att snön rättade sig efter hennes ord, s o m den gjorde, när h o n var barn. H o n hörde att svärmodern läste u p p Marias bref m e d all dess modersbekymrade klagan och all dess vädjan till moster Fredrikas g o d h e t o c h välvilja. » Det är ingen liten summa det vill till den här gången, » sade baron Hägersköld ogillande. IDUNS JULNUMMER sådana sjåp. Allting lägga de på oss. Allting skola vi beställa. Det enda d e vanligtvis kunna göra, är att prata i onödan, m e n när de en gång skola säga något, så kunna de inte det heller. » » Jag försäkrar farbror, att jag försökte. Jag kan inte göra det. Det är farbror, s o m får göra det. » H a n reste sig upp o c h spärrade ögonen i Agneta. » H v a d menar Agneta m e d, att jag skall göra det? H o n menar, att jag skall gå emellan — det är det h o n menar. » Agneta svarade ej, » Gustaf är en » — utbrast han häftigt — m e n så hejdade han sig — » jag ville sagt en lättsinnig krabat, m e n så k o m m e r jag ihåg, att jag talar m e d hans hustru. Jag skall sofva på saken. » Men han sof inte. Nästan hela natten gick han fram o c h åter i sitt rum. Agneta hörde det. H o n sof heller inte. Följande m o r g o n reste baron Hägersköld, utan att ha råkat hennes nåd. När Agneta önskade h o n o m lycklig resa, röt han något till henne om » d u m m a pojkar, s o m inte äro torra b a k o m öronen, m e n ge sig till att bråka o c h ställa till oreda, då man kunde ha det så lugnt o c h bra. » » Jag menar inte Gustaf, » tillade han, då han räckte Agneta handen o c h kysste h e n n e.
Vid 18 masugnar har tillverkningen i medeltal uppgått till 215000 centner tack - jern, nämligen vid 2 i Oster-Fernebo socken, af malm från Dannemora, Norberg och Bispberg 27000 centner. 8 i Thorsåkers dito af malmer från Säters, Husby och Svärdsjö socknar i Dalarne, från Norberg samt grufvor inom Thorsåker 110000 » 8 i Ofvansjö af samma slags malmer 23000 » 1 i Wahlbo af dito dito 2000 » 2 i Hille och Hamrånge socknar af malmer från Upland, Södermanland och Westmanland 17000 » 2 i Ockelbo socken af malmer från Wentjums grufvor i Svärdsjö dito . 36000 » Allt tackjernet konsumeras inom orten och är otillräckligt för dess nuvarande stångjernsproduktion, som samtidigt uppgått till följande belopp, nämligen vid 2 verk i Öster-Fernebo socken af egen tackjernstillverkning 26900 centner 10 dito i Thorsåkers socken af dito 39700 » 10 dito i Ofvansjö dito af dito 62800 » 3 dito i Wahlbo dito af tackjern från Dalarne 40300 » 1 dito i Hille dito af dito dito 15200 » 3 dito i Hamrånge dito af dito dito samt eget 32000 » 3 dito i Ockelbo dito af eget tackjern 27000 » eller tillsamman 243900 centner, hvartill erfordrats omkring 300000 centner tackjern. Hela stångjernstillverkningen skeppas dels direkte från Gede, dels öfver Stockholm. Vid 3 gjuterier och mekaniska verkstäder i Gede samt vid Forsbacka och Hofors har årliga tillverkningen utgjort omkring 16000 centner gjutgods.
Ren motion, jag framställt, angående holTörvallningen, sönderfaller lili tvenne, bestämdt åtskiljda delar — den ena, som afser förslaget alt erhålla ett anslag, för en gång tillräckligt, för att genast fylla den brist, som uppstått uti denna förvaltning; den andra, alt erhålla en sådan tillökning lili ordinarie anslaget, att någon dylik brist för framliden icke vidare skulle vara alt befara. Ändamålet med deri förra delen af min motion skulle vinnas genom beviljandet af det anslag, som af Stats-Utskit, uti dess Utlåt. N:o 65 blifvit föreslaget. Ren andre delen åter af min motion står uti ett bestämdt och nära sammanhang med 6:te punkten uti Stafs-Utsk:ls Utlåt. N:o 38, angående reglering af utgifterna under Riks-Statens lista Ilufvudtitel. Vid sådant förhållande får jag hemställa att den sednare delen af min motion måtte behandlas uti sammanhang med 6:te punkten af sistnämnde Utlåt. Sedan öfverläggningen om föredrngnings-sältet ansetts härmed slutad, framställde 11r Gr. o. Landtm, propos. derå, att R. o. Ari. skulle besluta, att förevarande Ullålin borde punktvis förekomma (ill pröfning, samt derjemte, i enlighet med Hr Cederschjölds förslag, bestämma, att med föredragningen af första punkten i Utlåtit Nio 65 skulle anstå och samma punkt sedermera företagas till afgörande i sammanhang med Gite punkten i Utlåtit Nio 38. Ropades ja. Till följd häraf förekom nu först i ordningen Utskits i sednare delen af Utlåtit Nio 65 afgifna hemställan om anvisande af ett extra anslag utaf en million rdr till K. M:s hofhållning. Bifölls. Sedermera föredrogs i Utlåtit Nio 38. lista punkten. Bifölls. 2:dra punkten. Frih.
R:dr åt Öfver-Mechanicus vid Götha Canal, Öfverste Gustaf Lagerheim, samt hans hustrus försäkrande, att, om hon öfveriefver honom, få så länge hon förblifver enka, åtnjuta ett årligt understöd af 333 JLdr 16 sk., tillika med de i anledning deraf afgifna yttranden; Herr Liljenstolpes, Axel Fredric, denna dag väckta motion om, ett årligt understöd af 400 R:dr åt f. d. Consulat-Secreteraren L, Thulstrup, tillika med de i anledning deraf afgifna yttranden; Friherre von Pajkul/s, Johan Gustaf, denna dag väckta motion, oin den af Carl von Linné bebodde Hammarby egendoms inköpande för allmänna medel; Herr Cedershiölds, Robert Theophron, denna dag väckta motion, om löne-förhöjning för Högste Domstolens ledamöter; tillika med el t i anledning deraf algifvet yttrande; Herr Lager beims, Lars Magnus, denna dag väckta motion, om sådan förändring i det till upprensning af flodinloppet lill Söderhamns stad vid sista Riksdag beviljade låne-underslöd af 15,000 R;dr, att 5,000 R:dr af denna summa lemnäs såsom Siats-anslag utan ålerbelalnings-skyldighet; - 72 Prot.-Utdrag, den 24 Augusti 1844 Friherre Rehbinders, Fredric /( ilhelm, denna dag väckta motion, angående de inom Hufvud-Titlarne på Riks-Stalen uppkommande besparingar; Herr von Mäter ns, Johan Anton, denna dag vackla motion, om Statsanslag lill understöd af en i Wermland tilltänkt räddnings-anstalt för vanartiga barn; tillika med de i anledning deraf afgifna yttranden; Densammes denna dag väckta motion, örn ett Stals-anslags beviljande lii! en i Wermland bildad förening för häslafvelns förädling; Friherre Cederströms, Rudolf, denna dag väckta motion, om lönebo höjning för tjenslemännen oell vaktbetjeningen vid Svea Hofrätt, samt Hoi-llätten öfver Skåne och Blekinge; Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten:
Enär Rikets Ständer vid föregångna riksdagar beviljat serskildt arfvode för enahanda åliggandens besörjande, och då omförmälda, på Rikets Ständers beslut sig grundande, uppdrag, enligt hvad Fullmäktige vitsordat, under denna riksdag blifvit på ett nitiskt och omtänksamt sätt utfördt, anser Utskottet visserligen den person, som detsamma erhållit, jemväl nu böra komma i åtnjutande af ett dylikt arfvode; men Utskottet finner icke någon anledning för Rikets Ständer att bevilja förhöjning i det belopp af 300 Rdr, hvartill ifrågavarande vedergällning under de förra riksdagarne blifvit af Rikets Ständer bestämd. Utskottet får alltså tillstyrka, att ett arfvode af Trehundra Riksdaler må utaf riksdagskostnads-medlen få tilldelas den tjensteman vid Riksgälds-kontoret, åt hvilken dervarande Fullmäktige uppdragit här ofvan anförda åligganden. Viljande Utskottet, då enahanda göromål för skrifmaterialiers och effekters tillhandahållande och utdelning samt redovisning äfvenledes under kommande riksdagar måste bestridas, vid uppgörandet af det nya reglementet för Riksgälds-kontoret, i afseende på godtgörelsen för dessa göromål, föreslå ett sådant stadgande, genom hvilket de under sednare tider vid hvarje riksdag gjorda serskilda framställningarne angående samma vedergällning, mätte för framtiden kunna undvikas. Stockholm den 10 Juli 1851. STOCKHOLM, TRYCKT HOS N. MARCUS, 1851. Slets - Visko Hels Utlåtande, N:o 239. Ank. lill Exp.-Utsk. d. 12 Juli 1851, kl. 10 f. m.
Flcrfalldiga motioner i denna syftning hafva vid de två sednaste riksdagarne blifvit väckta; och har Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet vid den första af dessa i frågan sig utlåtit, att då de många och olikartade .åligganden, sorn tillhörde fjerdingsmans-befattningen, gjorde densamma ej allenast särdeles besvärlig, utan äfven omöjlig att utöfva för dem, som saknade erforderlig färdighet i skrifning och räkning, och denna befattning uti Kongl.
Proposition N:o 99. full ersättning för de förmåner, han af pastoratet nu egde, är af församlingsboerna, uti ytterligare ingifven skrift, särskildt andraget, att konrektorsbefattningen vid Wisby trivialskola, med hvilken befattning Weskinde pastorat genom 1770 års sockenstämmobeslut i egenskap af prebende var förenadt, redan år 1849 upphörde; att församlingarne, som icke förbundit sig att till någon annan lärare öfverlåta prebende-rätten, varit berättigad att då återtaga sin natur af konsistorielt gäll, men att prebende-rätten, det oaktadt, utan församlingarnes börande, då öfverflvttades på en lektor vid Wisby samma år bildade gymnasium; och har slutligen Kongl. Maj:ts och Rikets Statskontor, häröfver hördt, under den 3 innevarande månad, i underdånighet upplyst, att Weskinde och Bro pastorat för närvarande är uti theologie lektorns vid Wisby högre elementarläroverk aflöning inberäknadt med 1,063 Riksdaler, hvadan, när prebende-egenskapen kommer att upphöra, ersättning af statsmedel till motsvarande belopp erfordras, för att fylla bemälde lektors lön till hvad gällande stat för honom upptager. Frågan om Weskinde pastorats förändring från prebende till konsistorielt gäll har väl genom Kongl. Maj:ts nådiga beslut den l Oktober 1858 redan blifvit på det sätt afgjord, att
— Här är fullt med fågelnästen i de gamla murarna. Se där ett, och se där ännu ett! Herrarna vände sig om, då de hörde den litet läspande fruntimmersrösten. Bakom dem stod friherrinnan Magdalena Grönhagen, landshöfdingens andra fru. Hon var mycket ung, såg snarare ut som sin mans dotter än som hans hustru. Det rakt uppkammade och pudrade håret gaf hennes ansikte ett än ungdomligare tycke. Hon hade vackra, bruna ögon och en liten, nästan väl liten, röd mun. Landshöfdingen tog mycket kärligt emot henne. — Det var vänligt, att du sökte upp oss, Malin. Herr biskopen har haft så mycket att förtälja om munkarna och deras färd, att det nästan syntes mig, som om kungsgården åter blifvit omskapad till kloster och som om jag vore en inkräktare på munkarnas mark. Men då jag ser dig, min vän, visar du mig till min glädje, att jag verkligen lefver under Friederichs och Ulrikas milda spira. Det var ej att taga miste på, när man såg friherrinnan, iförd den vida, styfva kjolen af ljusröd brokad och ett hårdt snöradt snibblif i samma färg, trippa omkring på sina högklackade skor. — Visst var detta ett mäkta rikt kloster i sina dar, sade hon. Biskopen suckade: — Det var som andra kloster i världen af igelsläkten, som heter: bär hit, bär hit. De närmaste klosteregorna ligga än i dag för våra ögon. Jag har läst i gamla urkunder om fruktbärande åkrar af mer än hundrade tunnors utsäde, om vidlyftiga blomstrande ängar, långsträckta skogar, betesmarker, trädgårdar, djurgårdar och de skönaste lunder samt om fiskedammar, fem till antalet, liggande i en rad. Förutom allt detta hade munkarna ock i andra socknar sina egor, som utan tvifvel blifvit skänkta och testamenterade till klostret. Alla människor i landet ansågo och vördade det som en helgedom. Den skattades i tiden lycklig, som fick komma in i broderskapet, men högtsalig efter döden den, som erhöll förmånen att ligga i dess mull. Friherrinnan spärrade upp ögonen.
Lagstiftaren hafva gjort nog, når han genom dessa allmänna stadganden ådagalagt sin uppmärksamhet på detta vigtiga ämne; detaillerna för verkställigheten bör otvifvelaktig! öfverlemna* till Communerna, att sjelfva besörja, då man kan vara fullt säker, att ändamålet bäst och med minsta kostnad vinnes; hvarföre jag föreslår förkastande af hela förslaget. Friherre von Liewen, Gujicif: Det år endast i anledning af Utskottens ytBil. till Ridd. o. Ad. Pr. VII. Band. 6, 8* T>m 5 Augusta e, nit trande öfver FattigvårdsComiténs förslag till redaction af 5 Art. n angående permittering af värfvade Soldater m. m., som jag anhåller få anföra några ord. Då uti Kongl. Maj:ts och Kronans tjenst varande Soldater icke rimmeligen böra komma i fråga uti en stadga om Fattigvården, synes hela denna parograph rätteligen böra försvinna; så mycket mer, som den Medborgare, som antagit Krigstjenst, ehuru han underkastadt sig KrigsLagarnes stränghet, för öfrigt alldeles icke afsagt sig de hvarje Svensk man tillhörande medborgerliga rättigheter. Af lika goda skäl kunde eljest andra Stånd ställas i lika cathegorie vid företagande resor och vandringar, att nemligen icke med behörigt pass kunna resa och vandra hvart helst man behagade, utan att å hvarje ställe, der man ville sig uppehålla, äga en försvarare. Dessutom, om någon permitterad värfvad Soldat beträdes med tiggeri eller olofligt kringstrykande, straffas han efter gällande
Majit i underdånighet anhålla, det öfverenskommelse i ministeriel väg med Konungen i Danmark må sökas, att i stället få uti rund summa tiil Kongl, Danska Kronan erlägga en årlig afgift, beräknad till medium af det belopp, nämnde tu lia fgift de sista 10 åren utgjort, och att denna afgift finge betalas uti fyra terminer årligen; hvarjemte motionären föreslagit, att beloppet skulle komma att betäckas genom Handelsoch Sjöfarts-fonden, som syntes företrädesvis dertill böra användas. Vid föredragningen af denna molion i VällofL Borgarc-Slåndet förenade sig med motionären Herrar Almgren, Muren, Pettersson, Valleij och Tjernberg; hvaremot Herr Schartau, med hvilken de fleste af Ståndets ledamöter instämde, dervid framställde åtskilliga betänkligheter, serdeles emot förslaget att för ofvanberörde ändamål begagna Handels-och Sjöfartsfonden, enär densamma dels skulle blifva långt ifrån tillräcklig, och dels problematiskt vore, huruvida de kontribuenter till densamma, hvilka bo på vestra kusten utanför Öresund, skulle vilja medgifva, att fonden och dess inkomster användes till ett företag, hvaraf de icke hafva någon synnerlig fördel; tilläggande Herr Schartau, det han önskat, att uti motionen endast gjorts framställning till Rikets Ständer om aflåtande at underdånig skrifvelse, med begäran att Kongl. Majit täcktes med Konungen i Danmark Allm. Besv. oah Ekon.-Ut sk. Betänkande, iV.-o 50'. 7 öppna underhandling i ämnet samt lill rikets nästsammanträdande Ständer meddela hvad som dervid blifvit afgjordt, då Rikets Ständer, efter erhållen utredning af hvad, som för ändamålets vinnande fordrades, egde alt vidare besluta. Med anledning häraf förklarade motionären sig vilja medgifva, att ur motionen finge utgå hvad deruti förekommer om användande af Handelsoch Sjöfarts-fonden; öfverlemnande motionären åt vederbörande att bestämma, hvarest medlen skola tagas för utgiftens bestridande; från Hedervärda Bonde-Stån det: 3:o af Riksdagsmannen Nils Strindlund från Westernorrlands län, som yrkat: a) att
Prop am S n'tvnke' 1SS3. 3i:o Om anslag till reparation af Gamla Upsala kyrka. Uti en af Eders Kongl, Maj:ts Befallningshafvande i Upsala län insänd och af denna Embetsmyndighet samt Domkapitlet i Upsala förordad ansökning; har Ganda Upsala församling i underdånighet anhållit, det Eders Kongl. Majit måtte täckas till Rikets Ständer aflåta Nådig proposition angående beviljande af ett understöd utaf 3500 R:dr för reparation och till en del ombyggnad i oförändrad form af församlingens kyrka Tili stöd lör denna ansökning har församlingen hufvudsakligen andragit, att Gamla Upsala kyrka vore det kanhända äldsta minnesmärke i byggnadsväg fäderneslandet eger från sin fornålder och att dess bibehållande i oförändrad form således borde anses såsom en för hela Svenska folket vigtig angelägenhet. Till följe af denna kyrkans betydelse för det allmänna vore församlingen inskränkt i sin dispositionsrätt deröfver, i alseende å vidtagande af ändamålsenliga förändringar i hörsamlingens enskilda intresse, samt förbunden att underhålla en tempelbyggnad, hvilken i storlek ej obetydligt öfverskrede församlingens verkliga behof.
Regementschefernes aflöning bestämmes till 4,100 R:dr, taffelpenningar och fouragemedel deri inberäknade; regements-olficerarnes till 2,770 R:dr, fouragemedlen inberäknade, de äldre kaptenernes lill 1,400 R:dr, jemte 400 R:dr i ersättning för kompani-reveny till hvardera af 12 äldre kaptener, som ej äro batterieller kompani-chefer; depotoch yngre kaptenernes till 900, deraf 800 R:dr såsom Bih. till R. St. Skrifvelse, N.-o 169. lön oell 100 R:dr såsom tjenstgöringspenningar; löjtnanternes lill 540 R:dr oell underlöjtnanternes lill 380 R:dr, hvarjemte den af E. K. M:t äskade löneförhöjning för regemenlsskrifvarne, styckjunkarne, tygslatsmästarnc, lygstatsgesällerne och gevärshandtverkarne blifvit af Rikets Ständer bifallen. 17:o. I afseende på Gottlands nationalbeväring bär, med föranledande af militärbefälhafvarens å nämnde ö derom gjorda underdåniga framställning, E. K. M:t i nåder begärt, att följande anslag matte af Rikets Ständer beviljas, nemligen: för de 2:ne battericheferne vid nämnde bevärings-artilleri, arfvodes förhöjningar ä 100 11:dr med tillhopa 200: för sekreteraren vid samma beväring, lönetillökning 33: 16. — » fältkamereraren derstädes 83: 16. — » tygförvaltaren derstädes 50: » sjukhus-inspektoren 33: 16. — 200: till lega för exercishästar åt beväringens artilleri 294 eller tillhopa R:dr 694: Och hafva Rikets * Ständer härtill lemnat bifall. Maler ie len. 18:o.
Den 3 Martil'. uti landets allmänt gångbara mynt, enligt det pris Kongl, Kammaroch BergsCollegierne samt Kongl, StatsContoiret finner skäligt att å Skeppundet utsätta med billigt afseende å tillverkningssarnt försäljningsprisen (men utan afseende å Cursens stigande eller fallande) Jikvist Bruksidkaren förbehåll t, atti anseende till ett, ki*nhånda någon gång alltför högt utsatt pris derå, få erlägga sin Jjjj^Karskatt in natura, i hvilket sednare tal' dejJÉ^^^Lvara honom tillåtet att lämna densainmsJf»g^jHBtycken bestämda Courantdimensio^e qcji ej endast i tvenne, hvilket hit. tills bmkh0t ^vilket allenast medfört för svarandet al Hdmsvmarska*t * järnets försäljning; då sjelfva förnnttet att ett p»rti af järn, endast bestående af * ’ dimensioner, skall vara mindre begärligt för köparen än då det år någorlunda sorteradt; i . - utörn tordej billigheten fordra, att liden lör Hammarskattsjårnets lefvererande in natura, så vjda Olifver förändrad, att detsamma får aflåmnas på Väg når som hålst, blott sådant blifvit så tidigt verkståldf, §ff våg-attesten deröfver kan blifva vederbörande Bergsfogde tillställd innan sista Uppbördsdagen och ej Bruksidkaren vara tvungen att som hitintills skedt, lemna järnet om Hösten, då likvist sista Uppbördsdagen, i händelse han vill betala sin Hammarskatt i penningar, ej infaller förr ån i slutet af April månad det följande året ett stadgande som medfört så mycket mera svårigheter för Bruksidkaren, som flere Bruk ej hafva tillfälle att utföra sitt järn någon annan årstid ån vintern, och således redan året törut måste hafva varit betänkte på Hammar - Den 5 Marlit, skattsjårnets utförande för det kommande året. Genom den ränta han härigenom å detsamma förlorar, blifver således en sådan Bruksidkares skatt dyrare eller högre ån de Bruksägares, hvilka hafva tillfälle att begagna sjötransporten om sommaren till vågförning af sitt Hammar skattsjårn.
Till förbättring af Embcts - och Tjensteyräns i Stats-Contom knappa Lönewilkor under en swan/ Den »8 Jultt. 179^ owanligt tragen och ansmarsfull tjenstgöring, samt till aflöning för en wid Werket erforderlig Registrator är af Riksens Stander bewiljadt etr ärligt Statöanflag af zooo R:dr, att efter Eders Kongl. Maj-.ts Nådiga godtfinnande fördelas. 6:0. Som Riksens Stander ansett de HofRatternes Ledamöter och Betjening anstagne Lönewtllkor lika litet swarande emot närwarande lids dyrhet, som emot Öfwer-Domares wardighet och anfwarsfuila befattning, hafwa de anstagit en Summa af 6002 R:dr om aret kill fördelning emellan Swea och Götha Hof, Rätt, hwiken de at Eders KonglMaj:t i underdånighet fa öfwerlemna, art efter Nådigt godtfinnande till förman för Embetsoch Tjenftemännen wid nämnde Hof, Nätter omvända. 7:0. Likaledes ock pa enahanda gällande skäl hafwa Riksens Ständer till förbättring af Justitie Rewisions - Secreterarnes Löner anstagit en ärlig Summa af 1002 R:dr efter den fördelning Eder Kongl. Mant kan täckas i Nader bestämma. 8:0. För att ännu ytterligare åstadkomma någon tillökning uti Beljeningens wid Rikets Allmänna Werk knappa Löne - inkomster, hauva Riksens Ständer, enär Stats Castan ej med drygare anslag kan graweras, ansett lämpeligt, och fa hos Eder Kongl. Maj:t i underdånighet anhalla om Nådigt förordnande, ej mindre att uti Rikets Collegier, undantagande Stats-Contoiret, ma, i likhet med hwad i Kammar-Collegiuin nu sker.