Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ekerot går tillbaka till riksänkans vaktmästare, blåser ut hans lykta, väcker honom med ett sundt och eftertryckligt slag på örat och kastar sina skor efter honom, när han löper, så att han tror, att det är nattjärsorna. Sedan kan den nådiga jungfrun osedt och trankilt gå in till sitt. Det är ju bestämdt, att hon om en tid skall medfölja på en resa till Pommern. Då genskjuter kammarherren henne och äktar henne i all stillhet. Hans majestät skall jag sköta här hemma. Den gottorpska olyckan ... jag menar riksänkan ... ein verschmitztes Weib ... henne kan inte Hin själf regera, men den fiendtliga, högförnäma släkten, den har jag hört taxeras vid reduktionsbordet och den skall jag nog veta att påminna hvad den är värd. Här stunda nya tider. Ack, mina barn, mina barn, om ni visste, hur bröstet vidgas när man står vid statsrodret och styr efter aflägsna båkar, hvilkas namn man icke ens vågar framsäga till själfva kungliga majestät. Men förlita er nu på mitt ord. Här, där vi nu stå, skall kammarherren bygga sin odödlighet. Förbryllad drog Tessin hans hand till sina läppar, och när jag hade uträttat mitt ärende med vaktmästaren, räckte han mig med en högdragen grimas de båda Palmstruchska sedlarna, som sitta där på väggen. – Där har han sin utlofvade belöning, om han tiger, – sade han. Men sedan begynte mina syner och olyckor, och när jag satt sjuk hemma på kammaren, blefvo mina krämpor en visa i kvarteret ... gikt, bröstsjuka, snuskvaf, vådaskott i benet ... och surr i hufvudet. Och när jag plockade fram de Palmstruchska sedlarna, som den äreförgätna skalken stuckit mig i rocksäcken, fick jag veta, att de redan många Herrans år förut hade förlorat allt värde. Inberätta nu detta till kungliga majestät själf! Ekerot ville berätta än mer, men det bultade häftigt på dörren, och ett bud kallade Håkan till konungen, som blifvit sämre.
Jag har begärt ordet endast för att fästa Hr Prinlzenskölds uppmärksamhet derpå, att, om R. o. Ad. icke vill att någon åtgärd för det nämnde skall med i fråga vande räntor vidtagas, det icke är någon fara dervid att afslå punkten; ty den undersökning, som K. M. kan finna lämplig, lärer nog af K. M. vidtagas, ehvad R. St. derom göra framställningar eller icke. Ilr von Hartmansdorff: Sedan Hr Gr. o. Landtm, förklarat, alt han anser en propos. om punktens läggande till handlingarna icke vara lämplig, hemställer jag till Ilr Printzensköld, om han icke ville afstå frän sitt yrkande och åtnöja sig med en propos. till afslag så att vi ej ina förspilla lid med småsaker sädane sorn den ifrägavaride. Ilr Printzensköld: Jag afstår gerna från mitt yrkande, sedan jag af en Konungens rådgifvare erfarit, att, ehvad R. St. besluta, K. M. icke skall underlåta att vidtaga den åtgärd, K. M. kan finna lämplig. Jag hade emedlertid trott, ali representationen borde visa Konungamakten den aktning, att icke genom ett afslag på denna punkt, pä förhand ogilla den föreslagna ränteindragningen. Ofverläggningen förklarades härmed vara fulländad, hvarefter, sedan Hr Lan d tm :s först till bifall ä detta mom. framställda propos. blifvit besvarad med nej, samma mom. af R. o. Ad. afslogs. Momentet C. Hr von Hartmansdorff: Utsk. har väl upptagit de anmärkn. -r som blifvit gjorde mot ifrågavaride morn., men icke, sävidt jag kunnat erfara, haft något alt mot dem invända. Anmärkmne lära således qvarstå, helst del är klart, att IIlsk:s lillkännagifvande, att 2 Stånd godkänt Utsk:s förslag, icke kan anses som någon vederläggning af berörda anmärkn.T, hvarföre jag vördsamt anhåller att R. o. Ad. måtte afslå Utsk:s framställning i denna punkt. Gr. Lagerbjelke:
Herr Commerce-Radet Santesson, som instämmer i den önstan, att det ständliga och förderfliga Lurendrägeriet matte pa det kraftigaste förckommas, tillstyrker äfwen Huswisitationer till upp, läckande af Lurendrägadt och Tullförsnilladl gods; men tillägaer derjemte, att han anser såsom den enda radicala Cur för Lurendrägeri och tillika den minst ffadliga, om icke werkeligcn nyttiga för wara Landet annu paflande Fabriker, förtullningsfrihet asalia till nyttjande tillatne Utlandsta Fabrikater och Manufactur-waror, åtminstone af dem, som har icke kun« na tillwerkas hwarken nog goda eller af tillrackelig myckenhet för behofwet. Om Tullen bestämmes dera i afpastadt förhållande mot Lurendrägeriets kostnader och risgve, hwilken genom nya och stärpta Lagar mot Tullförsnillning bör an mera ökas, för, modar Herr Commerce-Radet att benägenheten för Lurendrägeri stall aftaga, och Fabrikören säkrare kunna göra sin beräkning af medtäflares wahrupris. Widare tror Herr Commerce,Rådet, att en nyttig täflan da stall förmå wara Fabrikanter till wcrkeligen goda tillwerkningar, hwarpa det Allmänna onekligen stulle winna; att Lurendrägare» ensam skulle harwid förlora; att Staten häraf kan draga betydlig inkomst till flere 100,000 Niksd.; och den summa genast, om de redan i Landet vlofl. inpracWade wahror, inom föreffrifwen korrt tid, finge * * ' förr >588 Den >z Julli. förtullamot en hög Tull, till undwikande påföljd af de ater uppiifwade Huöwisitationerne; att denna inkomst kunde anwändas, dels till en förstärkt Sjötulls-bewakning, dels till uppmuntran och lättnåd genom premier eller
Förekommen af flere, men synnerligen tvänne värde talare, förenar jag mig med Herr von Hartmansdorff, utom hvad beträffar StatsSekreterarnes löner, i afseende hvarå jag delar samma åsigt, sorn Friherre Ridderstolpe, med det tillägg, att jag anser Justitiaeoch HofCanzlererne hvar för sig böra hafva lika stor lön, som den efter tillökningen blir för en Statssekreterare. Herr Crusenstolpe: Den strof i Herr von Hartmansdorffs yttrande, som angår HofRättsPresidenterne, har uppkallat mig. Herr von Hartmansdorff har tyckt, att Svea HofRätts President borde i anseende till sin drygare representationskostnad få tillökning i taffelpenningarne. För mig enskildt 366 Den 19 Maji e. ra. vöre det visst angenämt att, om icke det ännu angenämare kunde inträffa, att nemligen jemväl de öfrige HofRättsPresidenterne erhålla lika belopp, min Chef åtminstone kunde tillerkännas någon fördel, men för sanningens skuld är jag skyldig att med Herr Ribbing vitsorda, det representationskostnaden i Landsorterne jemväl är ganska dryg. Hvar och en, som uppehöll sig i Jönköping under den tid framlidne Hans Excellence Grefve Posse var Götha HofRätts President, kan icke undgå att göra sig begrepp om hvad det lefnadssätt kostar, som höfves den Högste Embetsmannen i hela orten. Herr Tham, Wolrath: Jag instämmer uti hvad StatsUtskottet yttrat om Konungens Rådgifvares aflöning, och önskar, att desse Rikets högste Embetsman kunde blifva så väl lönte, som Statens tillgångar medgifva, och äfvenledes att StatsSekreterarne kunde få lika vilkor med StatsRåden. Om Ständerne genom sina vid förra Riksdagarne gjorde anmärkningar mot för stor personal i Collegierne beräknade någon besparing genom minskning deraf till förhöjning af andre Embetsmäns löner, så beklagar jag dem som skola datera sin tillökning från den tid, då något af besparingarna står att hämta.
RättegångsBalken, uti Konungens Cancelli, Hofoch ÖfverRätter, Collegier, samt vid andra Ämbetsverk och Domstolar, eller eljest, i stället för Gharterade Hufvudskrifter ^ förete besannade Afskrifter deraf, bör tillika styrkas till hvad belopp de förra är o, så vida desammas beskaffenhet, enligt denna Författa ning, sådant fordra, med stämpladt papper försedde; skulle dervid behörig Charta saknas, till större eller mindre belopp, plikte den orätt Gharterad Handling expedierat, enligt 12 §., och fylle den felande Chartan; ofvannämnda intyg meddelas, enär Parten, eller deti Handlingen förevisa later, är aflägse boende, i Städerne heldst af Magistratens Ordförande, eller dervid anstälde Tjenstemän, och på Landet a£ Domare, Presterskapet eller KronoBetjeningen t skolande andre gode män, som sannfärdigheten styrka, jemte n-amnet, utsätta deras tjenst eller yrke och hemvist. 6:0 BeläggningsChartor skol*, då de användas, icke allenast annulleras derigenom, att midt öfver siämpeln antecknas till hvilken Handling de höra, utan äfven på sådant sätt vidhäftas eller med Sigill fästas vid sjelfva Documentet eller Acten, att de ej kunna derifrån skiljas; utan att likväl Valeur-stämpeln {aetäckes, i hvilket fall Chartan anses oduglig. BevillmngsUtskoltéts Betitnkanden. 555 7:0 Afhandlingar och Contracter emellan énslcilde, anses behörigen Charterade med den dera befintlige stämpel, så framt de blifvit dermed för ted de, enligt den vid deras utfärdande till efterlefnad stadgade Författningen. 8:0 Ftt sålunda Charteradt Contract gäller endast emellan samma Cofttrahenter, men örn det sedermera förnyas, och den betingade Summan dervid förhöjes, skall det i mån der-; efter med BeläggningsChartor förses. 9:0
Bror icke gjort logik och tänkande till hufvudsak, vill jag än mer förtydliga saken. Antagom att jag satt mig i spetsen för en såkallad fredlig demonstration, som så lätt enligt uträkning öfvergår till insurrection, så riskerar jag ingenting mer i våra humana tider, än att på ett eller par år bli insatt på en fästning; de lif, som för min skull blifvit spilda, komma aldrig i fråga; tvertom är det jag, som blir ansedd för martyr, blir fritt och hederligt bespisad på statens bekostnad; jag antager titeln af Statsfånge, som är förnämare, men mera indrägtig än Commendeursbandet af Wasaorden; jag skrifver och utgifver böcker (ty min fångenskap är blott för syn skull) och förläggarn femdubblar sitt honorarium. Jag har således gjort en ganska god affaire; derföre om Aftonbladet skulle taga någon knäck i prenumerationsvägen, så gifver jag dig ett godt råd: låt sätta dig på Waxholmen, och skrik sedan öfver våld och ovärdig behandling, värre än Napoleon på S:t Helena. Men antagom att min insurrection segrar, att jag kunnat uppsvinga mig till höjden af en Lafayette, Mirabeau, Bonaparte, Lamartine, Kossuth, Mazzini; så står jag på maktens tinnar, så länge herrligheten varar, och måste jag fly, så håller jag, som en frihetens heros, ett segertåg genom Europa, firas och förgudas, och när jag seglar öfver Atlanten, så vänta mig nya triumpher, och Förbundsregeringen inköper åt mig 5000 acres jord. Hvem tänker på att mitt experiment kostat tusen sinom tusen lif: de, som stupat i kampen emot mig, nedstoppas i en grop och anses ärelösa; de, som stupat vid min sida, begrafvas med äresalvor, och på deras grafvar strös blomster. Ju större nöd, ju flera milliarder assignater jag bragt öfver mitt fädernesland, ju flera slagtfält det räknar, ju flera skördar nedtrampats, ju flera slott och kojor, städer och byar som laggts i aska, desto större är min ära. – Men, invänder du, hvarthän syftar allt detta?
Ifrån år 1824 har denna akademi fått af statsmedlen uppbära ett årligt anslag af 1,700 R:dr; men då detta anslag, hvarmed skall bestridas' aflöningar åt lärare, tjenstemän och vaktbetjening, inköp af ved, ljus, böcker rn. m., samt understöd med stipendier åt fattiga elever, hvilkas antal är i jemn tillväxt, och härtill för öfrigt kommer, att akademien innan kort torde nödgas emot hyra anskaffa lokal för sig och sitt undervisningsverk, föreslår Kongl. Maj:t, att ofvannämnde årliga statsanslag må förhöjas med 1,300: 14:o Allmänna Fattigvården. Sedan Kongl. Maj:t under den 25 Maj innevarande år utfärdat nådig förordning, angående fattigvården i riket, deruti, i öfverensstämmelse med hvad Rikets Ständer, uti underdånigt förslag i delta ämne framställt, Kongl. Maj:t och Kronan blifvit ålagd att i vissa fall deltaga uti eller bekosta den erforderliga fattigvården, men någon ledning af erfarenheten ännu icke kunnat inhemtas om den härför behölliga summa, äskar Kongl. Maj:t således tills vidare för Transport R:dr 72,875: 30. — Span mål. 20 t:r 25 k:pr. \ 20 t:r 25 k:pr. Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. till Ii. Transport Il:dr 72,875: 30. — 20 t:r 25 k:pr. ändamålet enahanda summa, som vid de tvänne sista riksdagarne blifvit beviljad eller 10,000: att såsom förslagsanslag årligen utgå. 15:o Kongl. Seraphimer-Lazarettet. Sedan Kongl. Maj:t under den 10 April 1828 i nåder förordnat, att den i Stockholm för från Finland inkommande och dit afgående varor inflytande tolag skulle utgöra en särskild tillgång för utförande af sådane anstalter till hufvudstadens allmänna nytta, beqvämlighet och försköning, som Kongl.
Så gick jag åter o c h var ensam o c h rädd. — Man är j u så d u m, då man är liten. Nå ja, så växte j a g upp, skickades till d e vanliga skolorna för icke döfstumma, gick o c h var ensam o c h d r ö m d e bland alla d e glada kamraterna, ritade tomtar o c h älfvor o c h diktade berättelser. Rita o c h dikta o c h läsa, — det var det bästa jag visste. — Det är det bästa jag vet. I en själfbiografi skall man kanske tala lite grand o m hurudan man är — hvilka egenskaper man har — och hvad man tycker o m. Alltså: glad är jag inte mycket, det är så svårt att vara glad, tycker jag. Somliga säga, att jag är en liten pessimist, en konstigt lillgammal drömmare, o c h j a g vet inte hvad. Kanske att d e ha rätt, ja, jag vet det inte riktigt, sen I. Jag vet bara, att j a g har så många tunga tankar — tankar s o m gå i ring o c h s o m j a g inte kan bli fri ifrån. — Mina egenskaper? Ja se, kamrater, jag tycker inte det är m y c k e t bevändt m e d att sitta o c h räkna u p p alla möjliga g o d a o c h ädla egenskaper, — egenskaper, s o m man kanske ändå alls inte har. En kan jag ju nämna. Det är en sådan intensiv medkänsla för allt s o m lider, för alla s o m lida, s o m äro olyckliga o c h sorgsna. D e n känslan är alltid färdig att spela på hjärtesträngarne, den sätter mig i sådana b r y d s a m m a situationer ibland. H v a d jag tycker o m? Allra först o c h främst tycker jag o m att rita o c h måla, det är det roligaste jag vet. Min allra högsta o c h bästa o c h varmaste önskan är att bli konstnär, är att ha en egen atelier, ett staffli o c h många taflor, oeh så få lof att rita o c h kludda så m y c k e t s o m jag nå ' nsin vill.
Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 4 Maji 1S29- Preste-Ståndet d. 7 Borgareståndet d. 7 Bonde-Ståndet d. 11 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående remiss af i Landt-Ränterien för Bankens räkning deponeradt silfver. S. A. K. Bland öfrige olägenheter och svårigheter, hvilka under den förflutna tiden yppats, i afseende å Bankens, mot inteckning i Fastighet och återbetalning i silfver, utgifne lån, och hvarå Rikets Ständers uppmärksamhet påkallats under innevarande Riksdag, har äfven förekommit den omständighet, att då silfver, som, på grund af tillåtelsen i 21 §. 4 Morn. af Bänco-Reglementet, 4 Art. 4 Afdelningen, samt E. K. M:ts, i likhet 172 Fxp, Utsk, Förslag till and. Skrifv. A':o 72. dermed, den a o Januarii 1824 utfärdade Nådiga Kungörelse, är vordet till afbetalning för Bankens räkning deponeradt i Landt-Ränterien, understundom blifvit med vanlig fribrefspost derifrån inskickadt; så har, tillföljd deraf, BancoVerket, som nödgas hos Kongl. Posl-Contoiret härstädes erlägga porto och lösen för alla till Banken adresserade fribref, fått i sådan väg vidkännas ganska betydande kostnader; och hafva, i anledning häraf, Rikets Ständer vid detta ärendes öfvervägande heslulit, det, med bibehållande af Föreskrifterne i högstherorde Nådiga Kungörelses 4 §•
Börsbyggnaden uppfördes sannerligen icke med tanke på, att Stockholm skulle blifva en 2 5 0, 0 0 0 stad, om man också måste beundra framsyntheten hos den store byggmästaren, ty ännu i dag står börsvåningen oupphunnen i storlek. Elegans och komfort skola vi däremot icke ställa i samband med Börsen så- som lokal för stora baler. En puritansk enkelhet råder med afseende på trappuppgångar, korridorer och smårum, och endast den underbara färgsymfoni, som hvitt och guld, strålande upplysta, alltid förläna en lokal hvilkeu som helst, räddar stora börssalen från omöjlighetens öde. Dess mera måste man beundra arrangörerna, som utaf dessa dystra rum med sina nakna väggar och genljudande golf skapat ett verkligt Eden — för en dag, nej för några få timmar af en natt. Ekipagerna stanna. Damer med tunga pälsverk öfver sina lätta baldräkter stiga uppför trapporna, tvänne vaktmästare slå upp dörrarne till nedre börssalen, som är inredd till klädrum — i parentes sagdt ett isande kallt klädrum — och den nyfikna åskådareskaran bakom den klädesbeklädda barriéren uppsnappar girigt en skymt af glänsande brokad, nakna skuldror och guldsmidda uniformer. Den breda stentrappan, som i korta afsatser leder upp till våningen, är betäckt med mattor. Det strålar af ljus, och öfverallt stå paradklädda grenadierer med sträckta ryggar och handen till honnör, så snart en uniform passerar, och passera göra de i en enda ström. Vidare genom hela skogar af enar, öfver den stora, till en strålande grotta af glas, blommor och ljus förvandlade trappafsatsen. Uppe i öfre vestibulen — denna vidunderligt fula vestibul med sitt kalla stengolf och sina nakna fängelsemurar — nu omskapad till en strålande entré, dekorerad i blått och gult och prunkande af tropiska växter, ha de manliga recipienterna fattat posto. Till öfvervägande del unga löjtnanter, hvilka med segervissa miner endast vänta på att få möta elden från hundratals strålande ögongap. A c k, det är dock en härlig sak att kläda svettig skjorta för det täcka könet på en Innocencebal!
Vid pröfningen af delta ämne, har hos Utskottet stadgats öfvertygelsen om det mindre lämpliga deruti, alt, i afseende å användandet af Sterbhusprocenten i Wermland, ett undantag skall ega ruin ihan hvad Lagen i allmänhet derom bestämmer, samt hvad i öfrige delar af Riket eger rum; och alldenstund härtill kommer, alt så väl Carlstads Lazarett som Curhus redan äro med serskilda inkomster försedda, hvaribland må nämnas, för det senare, den så kallade Ireskillingsafgiflen, hvilken uppgår till ett icke obetydligt belopp, samt dessa sjukvårdsanstalter, af sådan anledning, icke kunna anses vara i behof af berörde, på bekostnad af församliogarnes fattigvård, vunna tillökning i inkomster, hvilken, i händelse den varit behöflig, synes hafva bort på annat sätt erhållas, finner Utskottet sig ega desto mera skäl tillstyrka Rikets Högloft. Ständer att förnya deras vid sisth Riksdag bos Kongl. Maj:t gjorda underdåniga anhållan, att *:dels procenten af bouppteckningar inom Wermland måtte få användas till underhållande af de inom hvarje församling befintlige fattige, som Carlstads Hospital nu mera blifvit indraget; i följd hvaraf detsammas, på grund af Kongl. Rescriptet den 17 Mars 1732, erhållna privilegium å merberörde afgifts uppbärande synes hafva upphört, samt denna afgift således, jemväl för Wermland, lämpligen torde böra återgå till det i allmänna Lagen dermed afsedda ändamål. Hvilket dock öfverlemna^ till Rikets Högloft. Ständers egen upplysta pröfning. Ankom till Exp.-Utsi. den i5 Maji kl. 12. Utlåtande, i anledning af vacht motionj att något ansvar, utöfver hvad Lagen bestämmer, icke mätte, medelst serskilda vitén, kunna åläggas vägby ggnadsskyldige för försummad inställelse vid vägsyn. Till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets handläggning, har 8 Allm. Besv.- Och Oecon.-Ulsk.
" S» D. Upplästes och godkändes Utskottets Utlåtande, angående sist församlade Revisorers till StatsBancooch Riksgälds Verkens öfverseende, uti deras Beiättelse rörande Siats-Verket, • gjorde anmälanden i fråga om Riks-Hufvnd-Boksluts-arbetets fortgång rn. m., hvarvid Herr Öf. Versten Tersmeden skrifteligen anfördes ”Jag inser visserligen att, sedan Riks Hufvud-Bossfrågan nu först vid Riksdagens slut blifvit företagen, någon noggrann undersökning af de föreslagne Methoderne icke hinner verkställas, men jag tror däremot att äfven denne omständighet är ?n ytterligare anledning, för oss, att icke gjöra någon förändring uti 1815 års Riksens Ständers beslut. Sluts-Utskottets Betänkanden. 1715 T)et var efter föranledande af föregående Siänders och Revisorers klagan öfver opålitligheten att efter Förslager, omslut eller omarbetning af Räkensiaperne beräkna Stats - Verkets inkomster, som 1815 års Ständer beslöto, att en ny redogörelse-method för Landfräkenskaperne skulle rr.ed Samma år antagas, på det Riks-Hufvud-Bok därefter, utan ali omarbetning, skulle kunna pä de verke!iga Räkenskaperne upprättas. Då Kongl. Majit öfver denne redogörelse* method infordrat utlåtande af Rikets KammarVerk? kunna vi vara fullkomligt öfvertygade, att densamma icke antoges om den för sjelfva Uppbörds - Verket vore skadelig. — Hvad anledning håfve vi da att fördröja denne Kongl. Majus Kådiga pröfning derigenom, att vi till jemförelse framställa ett nytt project. Härigenom aflägsne vi möjligheten att snart komma till målet, och förlänge de kostnader, som Staten för de förflulne åren och framgent måste vidkännas, intilldess en lämpeiig method för Riks Bokslutet införes.
Justitiffi-revisions-expeditionen 1,000: v Kammar-kollegium 1,000: » Svea Hofrätt 900: » Götha Hofrätt 900: v Krigs-kollegium 900: » Kammar-rätten 900: » Stats-kontoret med Myntoch Kontroll-verken . 800: r> Hofrätten öfver Skåne och Blekinge 400: n Kommerse-kollegiurn 383: 16. — » Landtförsvars-departem entets kansli-expedition , . 300: » Civil-departeinentets expedition 300: » Finans d:o d:o 300: » Ecklesiastik d:o d:o 3Ö0: » Förvaltningen af Sjöärendena 300: — •—- 5) Krigs-Hofrätten 100: — t.» Justitise-stats-expeditionen 100: — » Justitise-kanslers-expeditionen 100: » Öfverståthållare-embetet 100: — —- Poliskammaren i Stockholm 100: » Öfver-intendents-embetet 100: » Snndhets-kollegium 100: Transport 9,383: 16. — StatsUtskottets Utlåtande, N:o 28. 3 Transport B:ko R:dr 9,383: 16. — Carolinska Medico-kirurgiska Institutet 100: Kongl. Riks-arkivet 100: — -— n Bibliotheket 100: d Sjöförsvars-departementets kansli-expedition 66: 32. — » Utrikes departements-expedition 50: v Bergs-kolleginm 50: » General-landtmäteri-kontoret -50: — » Museum 33: 16.— » Vitterhets-, Historieoch Antiqvitets-Akademien . 33: 16. — a Tabell-kömmissionen 33: 16. — Summa B:ko R:dr 10,000: 2:o Att dessa gratifikations-medel skola ställas till disposition af vederbörande
Men jag fruktar att, med den liflighet i lynnet som finnes hos vårt folk, det skall gå med denna rörelse såsom med alla andra sinnesrörelser: den förslappas inom kort tid. I)en nu ifrågavarande institutionen har visserligen icke ännu gifvit någon erfarenhet härom, men så har skett under sekler, och kommer fortfarande att inträffa. Hvad åter sjelfva organisationen beträffar, så innebär den ingenting betryggande för vårt försvar. Största delen af dessa föreningar få nemligen icke föras utom sin kommun och kunna således icke vara till någon synnerlig tjenst under krig. Ingen enda af dess ledamöter har förbundit sig alt tjena i händelse af krig. Alla kunna draga sig tillbaka, om det blir allvar utaf. En sådan organisation, som icke blifvit pröfvad, och som jag hoppas, icke skall blifva det, på den får man icke fästa stora förhoppningar, så mycket mera som jag tror att en stor del af de unge män, som nu finna dessa öfningar roliga, inom kort skola tröttna dervid. En talare har sagt att man i allmänhet användt officerare till instruktörer. Ja, det är sannt, men det är en heder för vår armé, ty andra hade icke gjort det för ingenting. Nu då de få betalning, blir det kanske icke officerare, utan det kan hända att man tager personer, som äro ganska olämpliga till instruktörer, men som gerna hålla till godo med gratifikationer. Hvad åter beträffar den allvarligare delen af frågan, nemligen söndagsexerciserne, så hafva två talare dermed förklarat sin tillfredsställelse, och bland dem en, som jag hade hoppats skulle hysa belt andra åsigter. Hvars och ens uppfattning kan vara i många afseenden olika, men jag talar icke allenast om skarpskvttarne sjelfva, utan fastmera om de personer, som blifva störde al dessa öfningar. Här i Stockholm och sannolikt jemväl i andra städer är man isynnerhet utsatt derför, då de under gudstjensten tåga förbi kyrkorna med trummor och trumpeter, till stor förargelse för dem, som vörda och helga sabbathsdagen. Jag tror att hvar och en medborgare, som har en tjenare eller son bland skarpskyttarne och som icke har så mycken tanke på de eviga sanningarne, att han vill lemna dem några timmars ledighet på t. ex.