Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utdrag aj Protokollet öfver Ecclesiastik-Arén den, hållet injör Hans Maj: t Honungen i Stats-Rådet å Stockholms Slolt den 20 Februari t Sol. Närvarande: Hans Excellens, Herr Justitie-Stats-Ministern Gunther, Hans Excellens, Herr Stats-Minislern för Utrikes Ärendena, Friherre Lagerheim, Stats-Råden: Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou, Almqvist, Friherre af Ugglas. Föredragande Departemenls-Chefen, Siats-Rådet Anjou, uppläste slutligen till justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl Majits förut lättade beslut, uppsatt förslag Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition N:o 70. 19 lill nådig skrifvelse till Rikets Ständer, angående tillhandahållande, äfven under nästkommande slatsreglerings-period, af det till bidrag vid inrättandet af pensionsanstalter för folkskolelärare beviljade anslag. Kongl. Maj:t behagade, enligt Stats-Rådets tillstyrkande, i nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta Protokoll bilagdt, samt befallde alt i enlighet dermed nådig skrifvelse skulle under denna dag lill Rikets Ständer aflåtas. Ex prolocollo A. J. Olde. Ank. lill Exp.-Utsk. den 13 Mars 18S7, kl. 11 f. m. KONGL. MALTS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående anvisande af Statsbidrag till en väganläggning mellan Öfver-Torneå och Pajala Socknar i Norrbottens Län; Gifven Stockholms Slott den 26 Februari 1857.
HuswudmannenS förbindelse blifwer andaoförändrad, ok, enar sä ske kan, enligt skuldebrefwrnS föreskrift, betala fullt utDetta befriar ock denria operslion ifrån beskyllningen af km^uLraurs, som ar en bewisad oförmögenhet, a t, pa utsatt tid, förvoja sina Borgenärer. Skulls wid skeende keslifaiiori, s millioner Riksdaler utaf Lrsäit-Sedlarna omsättas pa i; ar med löpande Ranta och derefter beralaS, likan afkorrkning, sä ädagalägger det ju redan Gäldcnärens upfär ar Uguiäcrs sin skuld? Och om ännu, til närmare upfyllande häraf, den Sobel-Innehafware, som icke wille inga rm ReLlilsrionrsnbudet och ej eller tecknat sig uppä ofwannamnda 5-millions-länet, skulle fa försäkran at, om 15 är, crlMa sin fulla betalning, fa borde allt twiswrlsmäl om Riksens Ständers noggranna upfyllande af deras ZULrsmis rörande-RikSgäldt»-Sedlarna ftrswtnna.
Magasins - Directionen; och blef detta Memorial lagdt till Handlingarne. S, D. Vid förnyad föredragning bifölls Statssarnt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens UtlStande, N:o 36, med anledning af Kongl. Maj:ts NSdiga Proposition, angående hästars posterande, t stället för manskap, af extra Roterings-skyhlige, S. S nyo och återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar, Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Utlåtande, N;o 35, angående Vacanceafgifts erläggande till Krigs-fonden af de Rostoch Rotehållare vid Båtsmanshållet, hvilkas Båtsmän under krig afgå. S. D. Föredrogos § nyo och biföllos följande Lag-Utskottets Betänkanden: N:o 68> > anledning af Motion, alt, i arfsrätt, ingen skillnad emellan kön inå t ga rum; N:o 69, öfver Motion om den ändring af 7 §, i 8 Cap. Arfda-Balken, att oäkta barn må berättigas att taga arf efter devas mödrar; och N;o 70, i anledning af gjordt förslag till ändring af 16 Cap. Giftermåls-Balken, angående medgift och hemföljd. S. D. Viri förnyad föredragning bifölls Allmänna Besvärsoch Otcouomie-Utskottets 84 Trot. "Utdrag. den 19 Junii 1829. Betänkande, N:o 132, i anledning af väckta Motioner, rörande Presterskapets aflöning. S. P. Till pag-fJtskattet remitterades en af Herr Norem, i anledning af Lag-Utskottets Betänkande, N:o 6g, öfver vackt Motion, att, i arfsrätt, ingen skillnad emellan kön mä ega rum, gjord anmärkning om bristande förändring gar i frågor om morgongåfva och testamente. S, P. Kongl. Maj
» Det är då för tråkigt, att han jemt skall bli ond öfver allting — han har ett fasligt humör i alla fall. » Det egde nog sin riktighet, att hennes man hade ett häftigt lynne, men om den lilla frun just nu sett upp i den stora spegeln midt emot soffan, så hade hon fått se en ganska vresig min på sitt eget lilla täcka ansigte. Efter en stund kom mannen in igen. Hans dåliga lynne hade blåst bort, men sig så mycket P r e n u m e r a t i o n sker: T landsorten: postanstalterna. T Stockholm: hos redaktionen, å Stadspostens hufvudkontor, i de större boklådorna samt ä tidningskontoren. bättre. Shakespeare. hos den unga frun satt missnöjet crvar både i minen och sinnet. » Det är verkligen ett utmärkt vackert väder, » sade han; » det skulle göra dig godt att komma ut litet. » » Det kan jag aldrig tro, » genmälle hon i likgiltig ton. » Jag förkyler mig så lätt om vintern — jag är icke van att åka i öppen släde, jag. » » Du behöfver visst inte påminna mig om dina förnäma vanor, » sade han litet skarpt, » dem får man nog veta af ändå. Och jag försäkrar dig, att jag ännu inte hunnit glömma, att det var du som var rik och jag som var fatt g. » Nej, det var då verkligen förfärligt! Det var outhärdligt! » Jag menade visst icke något ondt, » sade hon med litet bruten röst; » men du tar då också upp allting så häftigt » Och så började hon gråta. » Tårar igen! » utbrast han, ty han var en af de män, som icke röras, blott retas af qvinnotårar. » Det är då odrägligt, att man ej kan säga ett ord, utan att du skall ' ta till ögonen '. » Det var rått och hårdt sagda ord, men många hederliga män äro hårda, om man ej bjuder till att mjuka upp dem. Hon blef nästan utom sig. » Om jag kunnat ana, att jag skulle blifva så behandlad, » började hon, men han var redan ute ur rummet, och det var ej värdt att tala tör tomma väggarna. Hon kastade sig till baka i soffan och grät och snyftade under några minuter.
Ilo Lars Rasmussons från Götheborgs och Bohus län motion, om ändring i Lagens stadganden i fråga om berättelse i vädjade saker; 2lo Samme mans motion, angående rättighet för parter att hos Ofver-Rätter, utan lösen återfå dit ingifne handlingar; 3:o Gabriel Anderssons från Elfsborgs län motion, om upphäfvande eller ändring af Kongl. Förordningen den 20 November 1845, rörande lösegendom, som i säljarens vård qvarblifver; 4:o Nils Jeppssons från Malmöhus län motion, angående ändring i 26 kapitlet 4 § Byggninga-Balken, i fråga om byggnadsoch underhållsskyldighet af Tingshus, m. m. 30 Prut.-Utdrag den 14 December 1850. ö:o A. W. Sicartlings frän Östergöthlands län motion, om ändring i tiden för Auktioners hållande å landet; 6:o Peter Claessons från Elfsborgs län motion, angående ändring i Kongl. Förordningen den 27 April 1810, i fråga om värdering oell försäljning af fast egendom, som i mät tages; 7:o Anders Ericssons från Örebro län motion, om ändring och tillägg i Kongl. Reglementet den 21 Mars 1850 för den i Örebro inrättade Ränteoch Kapital-försäkringsanstalt: 8:o Eric Ericssons från Westerås län motion, angående upphäfvande af Expeditionstaxans föreskrift i afseende på skjutsersättning och dagtraktamente till Nämndemän vid Extra förrättningar; 9:o Johan Börnfelts från Vester-Norriands län motion, angående ändring i Lagens stadgande, rörande utsökningsmål; och :10:o Lars Johan Gezelia från Stora Kopparbergs län motion, om förlängd besvärstid till Hof-ltätt för Stora Kopparbergs län. S. T).
Hr Moreau-Christophe är visserligen en auclorilet, sorn jag sett i lidningarne mycket lofordas, men en författare, sorn likväl äfven förtjenar något anseende i det allmänna, den Tyske rältslärde D:r Mittermaier, säger om förbemälde Hr Moreau-Christophe, (se 14 bandet, 3 häftet af Juridiskt Archiv, tryckt i Christianstad 1844, pag. 453 not. 115) att dennes vittnesbörd såsom af en alltför ifrig anhängare af det absoluta isoieringssystemet bör begagnas med försigtighet. Jag tror, att i det ifrågavarande fallet, är försigtighet så mycket mera af nöden, som det factum, att arbelsvinsten blifver större i ensamhetsfängelser, än uti gcmensambetsfängelser, hvilket genom den omnämnde entrepreneurens yttrande skulle ådagaläggas, strider alldeles mot den erfarenhet man hittills uti detta afseende i America vunnit. Under det att gemensamhetsfängelser finnas, hvilka icke allenast kunnat hära sig utan tillskott ifrån Statens sida, utan äfven lemont vinst, har deremot icke något ensamhetsfängelse, sä vidt jag varit i tillfälle erfara, kunnat derstädes undvara högst betydliga tillskott ifrån Statens sida. Hivon Troil har äfven pä ett annat ställe uti sitt anförande, i fråga om ensamhetsfängelsets inflytande på fångarnes helsa, åberopat ett yttrande af en Läkare vid namn Varrentrapp, hvilken besökt fängelset i Genf, der det inskränkta isoieringssystemet är infördt. Om denne läkare yttrar sig äfven D:r Mittermaier, att om denne man ock anställt sina observationer i den renaste afsigt att finna sanningen, så synes dock omisskänneligen den fasta öfvertygelse!! om det absoluta isoleringssystemets förträffllighet hafva, kanske ofrivilligt, bragt honom derhän, att så väl vid besöket i anstalten (i Genf), som vid framställningen, öfverallt endast finna sådane facta, som voro egnade att visa det ändamålslösa i Genfersystemet.
Stad är hos Rikfens Ständer anmäldt-, en tredje: åtfkillige RiksdagsFnlhnögtige inom Bonde Ståndet från Skaraborg* och Ö f er göt hl cn ds Län hafva hos Rikfens Ständer anmält, Äfven vid denna Riksdag och vid samma tillfäle, som den ifrågavarande anmärkningen gjordes hafva Expeditioner blifvit god; kände, som haft ungefär lika uppställning. Hos Rikfens Ständer hafva RiksdagsFullmägtige för Götheborgs Stad vid innevarande Riksdag anfort. är början till en ibland dem. Jag tror mig med det anförda hafva till - io8 Den 12 Maji f m. räckeligen visat, att den gjorde anmärkningen icke varit grundad, om icke på tycke och smak; men jag åsyftar hvarken något personligt klander, ej heller att inskränka någons rättighet, att anmärka hvad honom godt synes. Jag har härmed blott velat bereda någon uppmärksamhet för den vördsamma önskan, att man icke måtte, genom mindre väsendtligt anmärkningar, öka obehaget af det i sig sjelf otacksamma uppdrag, som är Expeditions. Utskottet gifvet, att blott redigera andras tankar, med föga tillfälle till användande af egna. Om Högloft. Ridderskapet och Adeln skalle finna, att jag bordt yttra mig, innan återremissen beslöts, får jag till min ursägt åberopa icke något hinder af granlagenheten, som skulle förbjuda mig att söka förekomma beslutet, utan misstroendet till min egen förmåga, att oberedd framställa mina tankar till besvarande af anmärkningen. Herr Montgnmmeiie: Gujtaf: Vid Höglofl. Bevillningsutskottets nu afgifne utlåtande och förslag i afseende pågrumderne tilt den framdeles utgående Bevillningen, har jag trodt mig böra vördsamt göra några anmärkningar. Jag vet att min erfarenhet och Den 13 M‘ji f "i.
Vid slutet af 15 § tillägges: »eller ock i Krigslag finnes utsatt för brott af dem, som till Krigsmakten höra.» 5) I 17 § 5 mom. rättas det i tryckta exemplaren förekommande ordet: ”första” till ”färska”, framför orden ”gerning finnes”, enligt gamla lydelsen af den här upprepade 1 § i 52 kap. Missgernings-Balken. 6) Uti 18 § uteslutes första momentet och till följd deraf ändras de öfriges nummerföljd. 7) 19 § 1, 4, 9, 26 och 28 momenten erhålla denna förändrade lydelse: 1. Allmän åklagare skall tala å brott, som under allmänt åtal hörer, ändå, att angifvelse derom ej sker. 4. Sedan, på sådan angifvelse, som i 3 punkten säges, den tilltalade svarat vid domstolen eller bevisning emot honom blifvit der föredragen, må ej återkallelse af angifvelsen ligga i vägen för åtalets fullföljd. Har målseganden sjelf i sådant mål talan anställt, och nedlägger lian den, sedan ransakning börjad är; håfve ock allmän åklagare rätt att, på sitt namn, målet fullfölja, om han skäl dertill finnér. 9. Konungens Befallningshafvande i länet, så ock Borgmästare och Råd i stad, ega förordna om häkte å viss person, som för brott misstänkt hålles, efter thy i 5, 6 och 7 punkterne sägs; håfve ock Kronofogde eller Länsman å landet och Stadsfiskal i stad makt att, på eget ansvar, sådan person häkta eller häkta låta. Angifves någon för brott af sådan beskaffenhet, att han derföre häktas må, och äskar det angifvaren, vare den, som häkla eger, berättigad att verkställa häktningen, på angifvarens ansvar, hvad bevisningsskyldigheten angår, så vida angifvaren ha'- embete eller tjenst eller fast egendom eller eljest bofast är. 26. Ej skall häktad person till arbete tvingas. Vill han arbeta; håfve der lof till, om han sjelf tjenligt arbete sig förskaffar, eller tillgång härtill inom häktet finnes, der ej domaren sådant uttryckligen förbjudit. 28.
Hvilken voteringsproposition af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt anslogs. Sedan 41» 43» 4^ oc^ 44 §§• i Riddar husOrdningen blifvit upplästa, böljades voteringen kl. Ett qvart till 8 e. m., och befunnos vid voteringens slut, kl. half till g e. m., sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige Voteringssedlarne öppnade, rösterna hafva utfallit sorn följer: Ja — 47. Nej — 28. I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen serskildt förde Protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att LagUtskottets Betänkande således blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit. Företogs till pröfning BancoUtskottets den 22 sistlidne Maji under N:o 44 afgifne, och den 2g i samma månad på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckt Motion om förändring i grunderne för återbetalningen af det till Götheborgs Stad utgifne Bancolån. Den 9 Junii e. m. 3i5 Grefve von Rosen, Axel: Jag medgifver, alt BancoUtskottet i denna sak ej kunnat lemna ett annat Utlåtande; men då Rikets Ständer beviljade Götheborg ett lån af 200.000 R:dr, och genom ett missförstånd Staden ej ingick på samma vilkor, sorn an-, dra Städer, hvilka erhållit lån, att nemligen ansvara en för alla och alla för en, utan accepterade det andra alternativet, att årligen betala io procent på Capitalet och 5 procents Ränta, samt således i 5 år afbetalt 100.000 R:dr utom Ränta; så har Staden verkligen gjort mycket.
Vid odling af rotfrukter begagnas ännu blott på få ställen drillkullar, men fördelen deraf torde, så snart den blifver insedd, mana till mera efterföljd. Foderväxtodlingen på åkern tilltager fortfarande och allmogens håg derför underhålles, på sätt nedan förmäles, genom nedsatta priser å dertill erforderligt frö. Agronomen, Direktören A. Johnsons råd och upplysningar hafva ock dertill medverkat och jemväl visat behofvet af en här ständigt tillgänglig agronom, som numera blifvit fyldt, sedan Agronoms-eleven 11 K. L. Bladin nästlidet år, efter vid Ultuna landtbruksinstitut fullbordade studier, bär inträdt i verksamhet. Efter år 1850 antagne stadgar har ock ett Landthushå 11 nings-Sä 11skap inom Länet sig bildat för befrämjande af åkerbruk, boskapsskötsel och öfrige landtmannanäringar. Boskapsskötseln är med få undantag ännu på en alltför låg ståndpunkt. Såsom tabellen visar bar antalet af boskapskreatur i någon mån blifvit ökadt, men af getter oell hästar deremot minskadt, det sednare med lika belopp, som flere dragoxar underhållas, hvilken förmånliga förändring torde få tillskrifvas skjutsentreprenaden, då för skjutsningens utgörande de mindre hemmansägarne numera icke behöfva att vara med hästar försedde, utan kunna fullgöra sina körslor med oxar, hvilka äro mindre kostsamma både uti inköp och underhåll samt bättre bibehålla sitt inköpsvärde. Den ökade foderväxtodlingen bidrager väl dertill, att kreaturen bättre underhållas och att boskapsafvel!) småningom tilltager i antal och godhet, men bibehållandet af dessa fördelar beror ännu mycket på höfångsten från allmogens aflägsna, svagt bärande skogsslogar, som blott borde till betesmarker användas, så snart tillräckligt foder kunde erhållas genom utvidgad foderväxtodling på hemägorna, enär brist på tillräckligt och godt bete är ett bland de svåraste hindren för en bättre och utvidgad boskapsskötsel, och hvilket endast på ofvanberörde sätt torde kunna undanrödjas eller minskas.
Som jag ar för okunnig i ^inance-^KHrer för at sjelf kunna döma om wärdet as et kmancs-krojeÄ, men fullkomligen inser wärdet och nödwandighekcn af publicitet wid kinancs - Werkst och af dea upoffring Kongl. Maj:t i näder rilbudit Sig wilsta göra — fördelar, 677 som wt ej crhälle, utan antagandet afHnnllga Utskottets ^insnLe-^rojeZ: sa anser jag mig föranläten, at pä god tro antaga en ^insnce plan, som föreslagen af dek, genom Riksens Ständers eget mal kilsatta Hemliga Utskott, erhållit er förnyade bewis om betz nytta och billighet, genom Kongl. Masils nädiga bifall. Nyttig ar en vinsnes plan , dä den underhjelper Statsmerket med den möjeligast mindsta tyngd för Medborgaren. Ac Sratswerkec genom den nu föreslagna kan underhjelpas, sluter jag af den simpla grund, at det äfmen för en p! ivar Person ar en lättnad, at med kbabair fä betala sin skulL. At dock mycken tyngd åtföljer, och ej alltid kan bliswa öfverallt lika tryckande, har denna könznoo-plan gemensamt med hwar och en annan. Således torde kanske Ägaren af fast agendom, den egertteligcn ?roäuLkivs Medborgaren, mindre winna ivid den, na plan, än Löntagaren och (kapitalisten. Men en befarad stocknmg i penningcrörelsen sch i följe deraf i handel och Näringar, torde dock genom Virconr-WerkenS inrättande med säkerhet wara föreb yggd; äfwenfom ^Zioröring, pä de föreslagna Lanco-nnrer, genom deras ärli, gen ökade warde, med hwart ar tycks böra aftaga och ätmindstone ej blifwa iner tryckande, an et ökadt tilskott i Silfwer til ersättande af desta Lanea norsr.
Sedan, vid granskningen af Krigs-Collegii irsla Departements Artillerie-Afdelnings redogörelser samt förvaltningen af Kronans Krutförråd, både iS3o och 1832 årens Revisorer, likasom förut vid 1827 års Revisions-förrättning, anmält saknaden af ett -sammandrag öfver dessa förråd, hvarigenom fullständigt kunnat utredas, huru mycket krut inoch utlevererats eller såsom behållning qvarstått; och Rikets Ständer, lika med Revisorerne, anse nödigt, att årligen af vederbörande upprättas och räkenskaperne bifogas ett General-Sammandrag, hvaruti, å ena sidan, upptagas, jemte behållningen från föregående år, alla till E. K. M:s och Kronans förråd från Krutbruken aflevererade krutqvantiteter och, å den andra, beloppet af det från förråden utleranade krut, dels till försäljning inom Riket till export, eller dels för andra ändamål utan betalning, samt slutligen den till nästföljande år i förråden qvarliggande behållning; anse Rikets Ständer sig böra hos E. K. M. i underd. anhålla 0111 Nådig befallning till Krigs-Collegium, att upprätta ifrågavarande sammandrag öfver Kronans Krutförråd, för alt räkenskapen biläggas. 12:0 Af i83a års Revisorer är erinradt i afseende på förvaltningen af nya Passevolance-Fonden, dels att denna Fond utgjort skatter och onera för besittningar, af hvilka icke någon afkastning kommit densamma till godo, och att i sådant afseende år 1829 utgått 207 R:dr i5 sk. 10 rist. för ett hemman i Salbo by, hvilken utbetalning i sjelfva verket endast vöre att anse såsom hyra för mötesplatsen, och således ej borde betunga Passevolancefondeu; och dels, att samma medel blifvit använde: till arrende för vissa mötesplatser; anläggning och underhåll af broar och vägar vid andre;, planering af Ladugårdsgärdet; ersättning för gräsets neötrampniog under exercice; ammunition, skottvallar och taflor för målskjutning.
Men vore det icke mera skäl att först och främst tillse, att man icke trädde lör nära de rättigheter, staten redan har tillagt hemmans innehafvare och nybyggare att få sig tilldeladt ett bestämdt skogsområde? Måste man icke, då man bifaller en sådan punkt som denna, tillika tänka på att den må vara så uppställd att den icke kommer i strid med livad man redan förut stadgat? En sådan tvetydighet synes mig finnas i Utsk:ts förslag, men framträder ännu bestämdare i det af Hr von Koch framlagda. Enligt Utsk:ts förslag skulle inga andra trakter lörklaras för kronoparker än de, som dertill voro tjenliga, men om man granskar Hr von Köchs, ser man deraf, att alla kronans öfverloppsmarker skulle förklaras för kronoparken antingen de vore för sådant ändamål lämplige eller icke. Pröfning huruvida de voro lämpliga till kronoparken skulle endast ske i afseende å de oafvittrade skogarne; men när man inskränker denna pröfning till dessa skogar och säger, att alla sådana trakter å dem, som finnas till skogshushållning lämpliga, skola bibehållas, så råkade man just i kollision med andras rätt. Enligt min tanke är det olämpligt att göra den restriktion, att man blott skall se på om skogsmarken är tjenlig till kronopark, utan synes mig att man icke borde antaga något beslut, som icke kan stå tillsammans med redan medgifna rättigheter. Tiden är inne att göra något för att stäfja skogsförödelsen. I det hänseendet delar jag fullkomligt den siste talarens åsigt; och att det ej visat sig särdeles lyckligt att h. o. h. öfverlemna denna hushållningsgren åt den enskilta omtanken — deri instämmer jag äfven. Jag har flera gånger yttrat mig i sådan syftning, men jag tror, att då man kommit till denna öfvertygelse, vöre det val, om man konseqvent vidhölle den och således gaf föreskrifter, som kunde blifva verksamma och icke sådana som lätt kunde kringgås. Jag beklagar således, att R. St:r vid denna riksdag behagat taga burt alla föreskrifter i afseende på tullbestämmelser vid utförsel af skogsprodukter.
Kansli måtte uti något kronans hus upplåtas. ö) Uti 36 §, angående underdånig begäran, det Kongl. Majit täcktes meddela nådig föreskrift, att Kongl. Landtbruks-Akademiens räkenskaper varda, för gransknings undergående, till Kongl. Kammar-Rätten öfverlemnade. c) Uti 37 §, att Rikets Ständer ville i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit täcktes anbefalla Kongl. Serafimer-Ordens-Gillet att erinra Kongl. Majits vederbörande Befallningshafvande om iakttagande af de genom Ordens-Gillet meddelade föreskrifter i afseende å fördelningen af från Barnhusfonden utgående uppfostringsmedel. Då således uti förevarande 3:ne frågor två riksstånd stadnat emot två, hemställer Utskottet, att de i ofvannämnde 3:ne §§ gjorde tillstyrkanden må förfalla. 7:o Utskottets hemställan i 42 §, att Revisorernes anmärkningar emot förvaltningen af Stockholms Allmänna Barnhus icke för närvarande må till någon åtgärd från Rikets Ständers sida föranleda, är af Bonde-Ståndet återremitterad, men af de öfriga riksstånden deremot godkänd. 6 Stats-Utskottets Utlåtande, N;o 97. Enär vid sådant förhållande ärendet är, i kraft af 75 § Riksdags-Ordningen, af Rikets Ständer afgjordt, kan Utskottet med denna fråga icke taga vidare befattning. 8:o Borgare-Ståndet har återremitterat 43 §, deruti, med anledning af Revisorernes anmärkning emot Lunds Universitets räkenskaper, att hufvudböckerne saknat hänvisningar till de bilagde verifikationerne, Utskottet hemställt, att vid den deröfver afgifna förklaring måtte få bero. Men som de öfrige 3:ne riksstånden godkänt Utskottets yttrande, kan, på grund af 75 § Riksdags-Ordningen, återremissen icke till någon åtgärd föranleda. 9:o
I sammanhang härmed har Utskottet förehaft frågan om det anslag, som, enligt sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande N:o'*3, rörande den ersättning, Inqvarterings-gifvare bör tillkomma för mat, som lemnäs tågande trupper m. m., skulle komma att å 3:dje Hufvud-Titeln uppföras till godtgörande af skillnaden emellan det pris, hvartill dagportioner genom markegångs-sättning bestämmas, och den kostnad, som de inqvarterings-skyldige i sjelfva verket få vidkännas. Stats—Utskottets Utlåtande, N.-o 202. Enligt Utskottet, af vederbörande meddelade uträkning, hafva, med beräkning af de senaste fem årens markegångs-pris, 9 sk. 5 r:st för hvarje dagportion årligen utgått följande belopp, nemligen: För Regements-mötena med 23,766 man under per medium 6 marchdagar, eller 142,596 portioner 27,974: 27. —- För Befälsoch Recrut-mötena, efter beräknade 10 procent af Regementenas styrka 14,280 portioner 2,801:22.— För Exercis-, Esqvadronssamt Recrutoch Remont-mötena, 2,250 portioner 441:19. 6. Summa 31,217: 20. 6. hvilken utgift af passevolance-medlen blifvit bestridd. Med beräknande af ett portionspris, motsvarande, hvad commenderadt manskap af Indeldta Armeen i gage bestås, eller 12 sk.