Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Visserligen har sedan dess rörelsen i värt land gjort stora framsteg, dock fruktar jag för, att många landsorter ännu finnes hvarest en sådan förvandling skulle kännas tryckande. Men för kronan eller staten skulle en dylik förändring i framtiden otvifvelaktig! medföra en känbar förlust. Jag vill härvid ingalunda afse en försämring af det gångbara myntets närvar, metalliska värde. Sednare tiders rikare erfarenhet och större insigter böra vara en borgen emot en dylik orättvisa. Men det ligger i sakens natur, att äfven den till sitt metalliska värde oförändrade penningen skall under en starkt framskridande industri förlora i värde, i förhållande till jordbrukets allmännaste och mest behöfliga alster. Industriens förmåga att frambringa rikedom är nära obegränsad, och en tryggad kredit har framkallat en mängd i samhällenas barndomstillstånd okända sätt att för det allmänna varubytet begagna surrogater för den metalliska penningen, (såsom vexlar, invisningar, sedelmynt o. s. v.). Deremot förblifver jorden alltid densamma. Dess afkastning kan visserligen, då ökad arbetskostnad lönar sig, mångdubblas, men den blifver derigenom också dyrare, d. v. s. måste betalas med mera pennin - Den 8 Januari. 63 gar. Denna theoriens sats bekräftas af erfarenheten. Vid slutet af K. Gustaf I:s regering kan medelpriset af 1 tunna, råg och .* , korn, antagas till 4 mark, lika med 1 r:dr specie eller 4 r:dr rgds; då under K. Carl IX det s. k. kronovärdiet först uppkom, bestämdes detta för en sådan tunna till 2 j daler sunt. (efter dåvar. myntvärde af 1| daler sant Carl XI:s minderårighet Skånska, Blekingska och Bohuslänska persedelräntorne förvandlades till penningar, antogs tunnan till 3 daler sunt, som A 2 daler per rulr specie motsvarade 1) ndr specie eller 6 rulr rgds; under K.
Ej mindre genom de Deputerade, som besörja vexelärendena än äfven genom den anordningen, att minst 4 bland Fullmägtige i egenskap af ledamöter deltaga i Direktionen' af Diskontverket, har således i viss mån redan i tillämpningen gjort sig gällande behofvet af en särskild delegation för handhalvande af hvad som tillhör den egentliga förvaltningen. Genom införande af en sådan såsom stadigvarande institution skulle Fullmägtige först komma i det förhållande till Verket, som för dem, såsom Öfverstyrelse, är den rätta och med deras sammansättning närmast öfverensstämmande, att 4 IJanlw-Utskottels Memorial N:o 44. nemligen hufvudsakligen endast meddela nödiga allmänna föreskrifter och bestämmelser, utöfva en generel kontroll ä dessas verkställighet, pröfva och besluta öfver framställningar, som underställas Fullmägtige, och blott i särskilda fall omedelbart ingripa i den löpande förvaltningen, hvilken deremot borde åligga särskilda Direktörer, och som, efter hvad det redan anförda torde tillräckligt ådagalägga, i ett Verk med den omfattning Rikets Ständers Bank eger, skall taga i anspråk (lere personers krafter. Af den närmare redogörelse, Utskottet här nedan lemnar för de bestyr, hvilka för närvarande utgöra föremål för Under-styrelsens verksamhet, skall det ovedersägligen framstå, att endast ganska obetydligt af egentlig förvaltning utaf Bankoverket på det hela i verkligheten genom Uuder-styrelsen nu utöfvas. Emellertid bör det dock tillses, huruvida icke möjligtvis de funktioner, för hvilkas ändamålsenliga utförande särskilde Direktörer äro hehöfliga, lämpligen skulle kunna besörjas af Bankens Under-styrelse eller de Bankens Kommissarier, hvilka bilda denna Styrelse. Om Direktörerne, med de vidsträckta och magtpåliggande göromål, som skulle dem tillkomma, uteslutande utgjordes af Kommissarier, hvilka tillika i sistnämnda egenskap fortfarande hade andra, de förstnämnda underordnade, fastän med dem sammanhängande tjenste-åligganden och skyldigheter, så skulle, bland annat, den tillsyn och kontroll, som bör vara en af Direktörernes icke minst vigtiga pligter, blifva omöjlig, enär Kommissarierne såsom
Ut Supra. S. D. Vid Förnyad föredragning af StalsBancosamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotlens den i5 dennes under Nro 606. afgifne, samt den 17 derpåföljde e. m. på bordet lagde, förslag till jemkningar i vissa delar af Riks-Såndens skiljaktiga beslut, rörande Allmänna Magazins-Inrättningenj fann Ridder skåpet och Adeln för godt Don 25 November e. m; att, under förblifvande vid dess i frågorne oni Låne-u nr] erstöd nf 60,000 Tunnor för de .Norra och en del af de Västra Länen, samt af 25,000 Tunnor för de öfrige Länen i Riket, fattade beslut, de af TJtskbtten, i afseende å desse frågor, förslaghe Völerings-propositioner, godkänna; hvarjemte Ridderskapet och Adeln instämde så väl i det tillägg* hvilket af Borgareoch Bonde-Stånden blifvit påyrkadt, rörande granskningen af redogörelsen för Allmänna Magzins-Inrältningens behållningar, sorn nti det förtydligande Borgare Ståndet vid 4 punctert af Utskottens Betänkande om Creditivets användande trott vara af nöden. Ut Supra* S. D. Vid förnyad föredragning afBévillnings Utskottets den 18 dennes under N:o 58, aigifne, saint den 3o derpåföljde e. m, på bordet lagde, Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldlé förslag till en förnyad Bevillnings Förordning; Lief samma Utlåtande af Ridderskapefc och Adeln bifallet. Ut Supra. Höglofl. Ridderskapet och Ådeln Åtskiljdes klockan 4 till io om aftonen. In Fidem Protocollx* O. J. Lager h e i rö* Den 55 November f, in. 4G5 Tisdagen den 25 November Plenum klockan 9 förmiddagen. Herr Gref ren oell Landt-Mar» sk al ken tillkännagaf, alt Riddarhus - Seereleraren, Herr Revisions Secréterären O. J.
U7 skriden, vill jag icke besvära R. o. Ad. med något vidlyftigare anförande, utan anhåller blott afslag å Utskits Betänk. Åtskilliga ledamöter hördes ropa på propos. Hr Olivecrona, Knut: Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t har i sitt nu föredragna Betänk, hemställt, att R. St:r hos K. M. skulle i underdånighet anhålla, det K. M., med ändring af K. Stadgan den 26 April 1861, ville meddela Carolinska Institutet rätt att i likhet med universiteternas medicinska fakulteter anställa den medicinskt-teoretiska examen eller den s. k. medicine-kandidat-examen. Jag föreställer mig att icke någon finnes inom detta hus, hvilken ej gerna medgilver, att ändringar i nyss utfärdade författningar i allmänhet icke utan de vigtigaste skäl böra vidtagas; ty skall en författning, af beskaffenhet som den ifrågav:de, efter knappt ett års förlopp, sedan den trädde i verksamhet, åter ändras, skadar sådant lagens afseende, den regerings anseende, hvilken efter moget betänk, fattat sitt beslut, samt verkar ändtligen skadligt på den medicinska undervisningen, som skulle utsättas för nya omskapelser. Jag frågar derför: finnas några särdeles vigtiga skäl för den yrkade förändringen? Kan man åberopa någon erfarenhet om den skadliga verkan af 1861 års stadga? Nej! — kan man påstå att regeringen, vid denna stadgas utfärdande, förfarit i strid med R. St:rs förut uttalade önskningar? Nej! — kan man säga, att regeringen förfarit i strid med sakkunige auktoriteters yttranden i saken? Neji — kan man förebrå regeringen att hafva handlat principlöst? Nej! — kan man ändtligen med fog påstå att regeringen emot Carolinska Institutet begått en orättvisa? Nej!
Emli. Ber. d. 15 Jan. 1834. 47 de må för Lapparne låta utse nödiga Betesplatser ä Kronans Allmänningar, så länge desamma icke till annat ändamål äro använde. 54:0 Sättet för allmängörande af Författningar, samt deras ut delning lill Domare och Embetsveik.- Öfverlémnad till Ecclesiastik-Expeditionens, föredragning. 55.0 Föreslagne förändringar i skjutsväsendet, i hvad det rör Gästgifveri-skjutsen. Genom Nådigt Girculairebref den M Februarii t832 har Kongl. Majit anbefallt samtlige Dess Befallningshafvande att, der sådant af skjutsskyldige yrkas, eller Kongl. Maj:ts Befallningshafvande sjelfve finna locala förhållanden dertill föranleda, låta i behörig ordning noga undersöka och utreda, huruvida hållskjutsen helt och hållet eller till någon del må kunna afskaffas, samt i sådant fall örn verkställigheten deraf förordna. 56.0) Lösningspriset för anslagne Kol-räntor af hemman under Ortala Bruk och Norrtelje Gevärs-Factörie. I Nådigt Bref till Kammar-Collegium af den 14 December i833 har Kongl. Majit ansett frågan om högre lösningspris för. desse kolräntor Böra förfalla. 5^7:0 Ett af Stats-Verkets öfverskotls-medel heviljadt Belopp till ombyggnad af Lejonbacken vid Stockholms Slott. Genom Nådigt Bref den 29 December 1S29 har Kongl. Maj:t härom vederbörande underrättat. 58 :0 Fråga om upphörande af Skinskattebergs Bergslags pri vilegi Sedan Kongl. Majit, genom Nådigt Bref den 29 Januarii i83o, tillåtit Gunilbo och Heds Socknar, inom denna Bergslag, att med vissa vilkor bibehålla deras Bergslagsfrihet, och, i afseende på Skinskattebergs Socken, förordnat, att undersökning skulle af Bergmästaren i orten hållas; så har, sedan Bergs-Collegium med protocollet öfver denna undersökning och eget 48 Bil. till R. Ä, Just. Ombudsm.
32:dra punkten, ang:de befrielse från bevillning efter 2:dra Art. för Högands stenkols grufva; och 33:dje punkten, ang.-de tillägg af orden ”jordoch stat-” framför ordet ”torpare” i bevilln.sladgans 147 §■ R. o. Ad. vidblef sina härom fattade beslut och godkände de i dessa punkter föreslagna voler.propos:r. 34:de punkten, ang.-de åberopande af K. förorda, d. 8 Mars 1770 uti bevilln.stadgans 147 §. Lades till handlingarne. 35:te punkten, ang:de bibehållande af 2 mom. af 147 § i nu gällande hevilla.stadga. R. o. Ad. vidblef sitt i ämnet förut fattade beslut och godkände Utsk:s förslag till voler.propos. Föredrogs ånyo LagUtsk:s d. 8 och 22 dennes på bordet lagda betänk. N:o 52, i anledn. af väckte motioner om dels en allmän organisation af domstolarne i Riket, och dels indragning af lagmansoch riddaresyne-rätterne. Delta betänk, företogs punktvis till afgörande. l:sta punkten, innehållande tillstyrkande, att Hr RrÖningssvdrds motion, om antagande af Lagberedningens d. 16 Dec. 1S42 till li. M. afgifva und. betänk., rör:de domstolsorganisalionen i allmänhet, må lemnäs utan afseende. Bifölls. 2:dra punkten, innehållande förslag till und. skrifvelse till K. M., ang.-de lagmans-, kärnnersoch riddaresyne-rdtternes indragning m. m. Gr. Spens, Jacob Melcher: Jag anhåller, att Ridd.- secret. ville upplysa, huru de öfriga Stånden afgjort ifrågavar. betänk., och i händelse, såsom jag har anledn. förmoda, förhållan - De n 28 Januari. hållandet är, alt två Ständ alslagit detsamma och i slället antagit den af Frih.
Är åter Bevillningens hela belopp bestämdt, men Riksens Ständer icke om fördelningen deraf ense, då skola, efter den fastställda Bevillnings-summans förhållande till den, som vid föregående Riksdag blifvit fördelad, de i den sista Bevillnings-Förordningen stadgade Artiklar jemnlikt ökas eller minskas; och uppdrage Riksens Ständer deras Fullmäktige i Banken och Riksgälds-Contoret, alt en ny Bevillnings-Förordning på sådan grund uppgöra och utfärda. att, vid den sålunda förlängda tidens utgång, Riksens Ständer icke hade Staten reglerat eller någon ny Bevillning lill bestämdt belopp sig åtagit, då skall Konungen kunna Riksens Ständer åtskilja, och fort färe den förra Bevillningen intill nästa Riksdag. Är åter Bevillningens hela belopp bestämdt, men Riksens Ständer icke om fördelningen deraf ense, då skola, efter den fastställda Bevillningssummans förhållande till den, sorn vid föregående Riksdag blifvit fördelad^de i den sisla Bevillnings-lörordningen stadgade Artiklar jemnlikt ökas eller minskas; och uppdrage Riksens Ständer deras Fullmäktige i Banken och Riksgälds-Contoret, ali en ny Bevillnings-Förordning på sådan grund uppgöra och utfärda. Har Konungen låtit Riksdag fortfara utöfver den tid af tillsammans fyra månader, sorn sålunda är Riksens Ständer för ärendenas afgörande förbehållen, må Konungen, när omständigheter anses dertill föranleda, kunna, om Tre Ri/ts-Slånd det begära eller dertill samtycka, för bestämd tid af högst Sex månader uppskjuta Riksdagens fortsättning; efter hvilken tids förlopp Riksens Ständer sjelfmant skola åter å Riksdagsorten lil/slädesvara. På Riksens Ständer antoninie all förordna, om Utskott, ett eller flera, skola under uppskof stiden Riksdagsärender bereda och utarbeta. Konungen bibehå/le Sin här ofvan stadgade makt, alt, sedan Riksdagen åter blifvit fortsatt, Riksens Ständer åtskilja, då Han det för godt finner. Konungen må, när Han det nödigt grafvar, kalla Riksens Ständer att tidigare, än utsatt varit, den uppskjutna Riksdagen fortsätta.
Ur protestantisk synpunkt är således ändamålet med denna afhandling fullt berättigadt. Hon stöder sig på tvenne grundsatser, som reformationens män i klara ord förkunnade och i klar handling tillämpade. Bibeln, så lyder den ena grundsatsen, är i frågor, som röra kristna läran, den afgörande högsta myndigheten. Den andra lyder: under ledning af den heliga skrift kan och bör en kristen pröfva hvad som är sannt eller villfarande i kyrkliga läror och bruk. Att förneka de grundsatserna vore att bryta stafven öfver Luther och hans verk. Huru bör då nya testamentet läsas, när man vill företaga en sådan granskning? Kanske med våra bekännelseskrifter eller symboliska böcker som ledning för omdömet? Den som fordrar det förgäter alldeles hvad den vigtiga frågan gäller. Just den, öfver hvilken man har att döma, väljer man ej till ledare och bestämmare af sitt omdöme. Slik förgätenhet är dock ett vanligt fel hos våra teologiska skriftställare. När de vilja bevisa öfverensstämmelsen mellan bibeln och någon af deras lärosatser, händer det ofta, att de till stöd för sitt resonnemang och skydd för sin bibeltolkning använda samma lärosats, hvars sanning de skulle bevisa. Det är således nödvändigt att läsa bibeln utan dogmatiska förutsättningar. Svårt är – det måste medgifvas – att frigöra sig från dessa, då de, från barndomen inplantade, innan reflexionen vaknat, blifvit så införlifvade med bibelläsarens föreställningssätt, att de, oftast honom omedvetet, bestämma hans uppfattning af det lästa. Deraf låter sig förklara, huru det är möjligt, att så många af de olika kyrkornas anhängare läsa skriften, utan att i henne finna det ringaste, som strider mot de respektiva kyrkolärorna. Katoliken finner de heliga böckerna fullkomligt öfverensstämmande med tridentinska mötets bekännelse; lutheranen med augsburgiska. För dem, hvilka söka en lärdare, mer till källorna gående kunskap om bibeln, har hvarje kyrka träffat ett helt system af försigtighetsmått, att hon må bevara äfven dem inom sin föreställningskrets.
Att skrifva detta embe - Lag-Utskottets Utlåtande M 4. 3 tes historia medgifver icke tillfället, om än sjelfva tidpunkten kunde synas mana dertill. Källorna till en sådan teckning vore icke att söka endast i Justitie-Ombudsmannens synliga verksamhet, — i hans embetsberättelser och dagböcker. Ty, liksom tryckfriheten, verkar han redan genom sin blotta tillvaro. Ju mindre anledningar för honom att gripa in med sin embetsmyndighet, desto säkrare är ändamålet med institutionen uppnådt. Hvarhelst lag och rätt skipas af oväldige och samvetsgranna domare, — hvarhelst förvaltningen går sin jemna gång, varsam att ej öfverskrida gränserna för sin myndighet, — hvarhelst det fria ordet ostördt höjer sin stämma, — der torde man ej kunna förneka ett, om ock ej synligt, inflytande af det embete, hvarom nu är fråga. Dess historia ingår således i väsendtlig mån i hela samhällsskickets historia under det sednaste halfva århundradet. Ett så vigtigt embete måste medföra stora anspråk å dess innehafvare, — an språk, som dock blifvit uppfyllda jemväl under den förvaltning deraf, som nu utgjort föremål för Utskottets granskning. Under den tidrymd, som nämnde granskning omfattat, har embetet förvaltats af icke mindro än fyra särskilda personer, af hvilka den nu varande innehafvaren beklädt detta kall föga mer än ett år, ehuru så väl embets berältelsen för år 1857 som den till riksmötet afgifna allmänna redogörelsen äro för fattade af honom. Den utredning af lagskipnmgens tillstånd, sorn är Justitie-Ombudsmannen anbefalld, innefattas hufvudsakligen i redogörelsen för anställda åtal. Antalet af dessa är för ifrågavarande tidrymd större än vanligt. Sådant har härrört af särskilda i berättelsen angifna förhållanden, de der likväl äfven förorsakat en betydlig minskning för året 1858 i antalet af ärenden, som påkallat Justitie-Ombudsmannens embetsåtgärd, så att dessa för nämnde år utgjort endast 358 ifrån att år 1856 hafva uppgått till 600.
Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Stats-utskottets den 18 dennes e. m. på bordet lagda memorial N:o 2, med den till rikets nu församlade Ständer af fullmäktige i riksgälds-kontoret afgifna berättelse. S. D. Föredrogos och biföllos Stats-utskottets nedannämnda, den 18 dennes e. m. på bordet lagda, utlåtanden: N:o 3, i fråga om användandet af de å anslagen till uppförande af cellfängelser uppkomna reservationer; Nro 4, i anledning af Kongl. Maj/Is nådiga skrifvelse, rörande medels anvisande till topografiska-corpsens arbeten samt till fortsättande af de pågående fästningsbyggnaderne under nästkommande år; samt N:o 5, i anledning af Kongl. Majrts nådiga skrifvelse, rörande anslag för nya dockbyggnadens i Carlskrona fullbordan samt förändring af flintlåsgevär till gevär med slagkruts-antändning. S. D. Vid föredragning af Banko-utskottets den 18 dennes e. m. på bordet lagda memorial N:o 2, med öfverlemnande af bankofullmäktiges Prot.-utdrag den 22 December 48d7. 61 till Utskottet afgifna berättelse, fann Ridderskapet och Adeln detta memorial icke föianleda till annan åtgärd, än detsammas läggande till handlingarne. S. D. Remitterades till Stats-utskottet'. Herr Freidenfeldts, Fredrik
RiksdagsOrdningen uttryckligen farmar, alt till Revisorer öfver Stats-Verket, Banquen och Riksgälds-Contoiret, skola ej andre väljas, än sädane af ett Ständs Ledamöter, hvilka, kunna i detsamma vara Riksdagsmän och Ledamöter af Utskott, bör det ock deraf blifva en gifven följd, att annorlunda qvalificerade personer ej fä i Revisioner öfver Banco-Discont-Verket deltaga; hvilket till Rikets Ständers stadfästelse vördsamt anmäles. 2:o Uti Revisionen öfver Banco-DiscontVerkets Förvaltning och Räkenskaper för år 1819, har, enligt hvad Protocollerne för samma förrättning utvisa, di varande Dom-Prosten i Vesterås) utnämnde Pastor Primarius i Stockholm m. m., Herr Doctor Johan Olof Wallin, å Högvördige Preste-Ståndets vägnar, för Vesterås Stift deltagit. 68 Banco Utskottets Betänkanden - I betraktande deraf, att Doctor Wallin, enligt Preste - Ståndets Beslut, vid sista Riks* dag, var Fulin ägtig i Rikets Ständers Banque, ehuruväl samma befattning alltifrån 1819 års början och under hela den lid Revisions Förrättningen i Disconten egde att omfatta, blifvit besörjd genom Supleant, hafva Rikets Ständers Revisorer ansett sig böra yttra deri öfvertygelse, alt i alia fal! valet af en Banco■ Fulhnägtig till Revisor öfver Barico-Discont-Verket, ej kan vara med Grundlagens mening och föreskriften 17o §. Riksdags-Ordningen förenligt. Oaktadt 70 §.
På sätt under mom. d) kärnedan finnes omförmäldt, har Kongl. Majit jemväl väckt fråga om uppförande af en kasern för ifrågavarande trupp; och då Utskottet ansett sig icke kunna tillstyrka Rikets Ständer att för närvarande anvisa medel för en sådan byggnad, samt, enligt ett bland Utskottet delgifna handlingar befintligt syneinstrument, den åt truppen upplåtna kasern vid den 5 December 1861 hållen besigtning förklarats vara oduglig för 75 man, men kunna, efter förutgången ändamålsenlig och fullständig reparation och förändring, rymma 35 man, har Utskottet, enär således berörda kasern icke torde lemna utrymme för hela den nu till ständig tjenstgöring föreslagna styrkan af 60 man, funnit sig böra hemställa, att Kongl. Maj:ts förevarande nådiga framställning icke må af Rikets Ständer bifallas. Det af Kongl Maj:t jemväl begärda anslag till bestridande af ökad mathållningskostnad har Utskottet redan under punkten 16:o härofvan till pröfning förehaft och i fråga om förhöjningen i beklädnadsslitningsersättning kommer Utskottet att under punkten 19:o härnedan meddela yttrande. Vidare har Kongl. Maj:t föreslagit, att, för fyllande af behofvet utaf ökadt antal exercishäslar för artilleriet å Gotland, det å nationalbeväringens stat nu uppförda anslag 750 R:dr till lega för exercishästar måtte förhöjas med 750 R:dr. Enligt hvad af Statsråds-protokollet inhemtas, hade militärbefälkafvaren underdånigst anmält, att det hittills å staten uppförda anslaget, hvilket ursprungligen varit beräknadt till tre dagars exercis med anspända pjeser under beväringsbatteriernas batterimöten, visat sig otillräckligt, så att, med anledning af ökadt pris på legan för hvarje häst, förknappadt antal hästar för pjeserna måst begagnas. Då detta sätt att anspänna kanonerna af flera skäl vore mindre lämpligt och dessutom, i anseende till beväringens förändrade indelning, artilleriets styrka Bih. till 71. St.
Konsistorium att afgifva underdånigt utlåtande, i anledning af den af Rikets Ständers Revisorer, vid verkstä lld granskning af stats-verkets jemte dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1857, gjorda anmärkning, att betydlig kontant behållning under revisions-året funnits inneliggande hos redogöraren för emeriti-kassan, alldenstund denna kassas kontanta behållning den 30 Juni 1857 utgjorde 4,838 R:dr 5 sk. 7 r:st och den 31 December samma år 3,327 R:dr 19 sk. 6 rist Banko, och Konsistorium anmodat mig att häröfver med förklaring till Konsistorium inkomma, så får jag till åtlydnad häraf vördsamt anföra följande: Då man vet och ihågkommer, att denna kassas räntor likasom, med högst få undantag, räntan å alla lån i de fonder och kassor, som stå under Konsistorii vård, inflyta den 30 Juni hvarje år, så ligger häri orsaken, att den kontanta behållningen, som före räntebetalningen utgjorde 2,222 R:dr 14 sk. 5 r:st, — i afseende på förhållandet med hvilka 2,222 R:dr 14 sk. 5 r:st här nedanför skall lemnäs vidare utredning, — just den dagen, då räkenskaps-året afslutades, den 30 Juni 1857, uppgick till det anmärkta beloppet, 4,838 E:dr 5 sk. 7 r:st. Häraf utbetalades likväl redan den 1 Juli samma år i beviljade lån 3,666 R:dr 32 sk. och den 31 December 1857 till afskedade Apologisten Magister D. Betulander hans halfårspension med 171 R:dr 42 sk., summa 3,838 Ridr 26 sk., så att af berörde 4,838
St., i händelse de bifalla hvad här föreslaget blifvit, fästa såsom oeftergifligt villkor dervid, att vid kolonierna icke må tillverkas stångjern till export, samt att icke eller tackjern eller malm må kunna derifrån exporteras, så länge förbud emot sådan export i den öfriga delen af riket finnes nödvändig. Om remiss af denna motion till StatsUtsk. anhålles. Nedannämnde handlingar hafva åtföljt motionen till Statsutskottet: Litt. a) Ett utdrag af Landsboks-räkenskapen för Wesleroch Norrbottens län. Litt. b) Utdrag ur Statskontorets räkenskaper från och med år 1810, t. o. m. år 1845. Litt. c) Förslag till atlöningsslat, qvalifikation för befälet, samt till den procent af arbetsprodukten, som skall i sparbank godtgöras. Litt. d) Statsrådet Vogts skrifvelse, med bilagda uppgifter om priserna på fiskvaror och andra effekter. Litt. e) Samme Statsråds skrifvelse med svar på åtskilliga frågor rör:de lokala förhållanden i trakterna af de nordliga Norrska fjordarna, jemte kammarherren Rehbinders uppgift på förhållandet emellan Svensk och Norrsk vigt. Litt. f) Kostnadsförslag för railvägs-anläggningar första året. Lill. Den 22 December e. m. 353 Litt. g) Bestyrkt uldr. af Frans von Scheeles promemoria om grufvebrytningen i Lappmarkerne. Lill. h) Bergmästaren Ekenstams skrifvelse med bifogad karta ang:de Schangeli kopparmalnrlält, bearbetadt af Juccasjärvi bolag. Litt. i) Planritningar oe.b kostnadsförslag lill byggnader vid kolonisation för en bataljon. 4. Att slrafflags-systemet, som (innes grundad! på korreklionella cellfängelse-straff för längre eller kortare tid, må frånträdas och i stället antagas, ali för sådane förbrytelser krigsoch arbets!jensi, för arbetsfört mankön, i 6 års tid vid kolonisationer i Lappmarken, och arbete lika lång tid för arbetsföra qvinnor, jemväl vid kolonierne, må varda ålagde.