Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då Rikets Ständer i afseende å hammar-skatten beslutat, att densamma skall nedsättas till hälften af dess nuvarande belopp, samt en icke obetydlig lindring i beskattningen på jernhandteringen derigenom blifvit beredd, synes det Utskottet icke vara skäl att borttaga eller nedsätta de minimi-belopp för smides-värdena, som hittills legat till grund för jernverkens uppskattning, hvadan Utskottet hemställer, att dessa minimi-belopp må oförändrade bibehållas. § 80. Med ogillande af Utskottets yttrande vid § 80, har Högvördiga Preste-ståndet beslutat, att stadgandet uti denna §, som angår sättet för anställande af omröstning inom taxerings-kommittéerne, och hvilken omröstning Utskottet ansett böra alltid vara öppen, skulle komma att lyda: »hvilken (omröstning) alltid bör ske med .vi St 9 Si it sedlar;» men då de öfriga Stånden godkänt Utskottets åsigt samt 3 Stånds mening i denna fråga, som är af reglementarisk beskaffenhet, således utgör Rikets Ständers beslut, har Utskottet ansett sig endast böra sådant anmäla. 14 Bevillning*-Ut.skottets Utlåtande M !). §§ 87, 88, 90, 116 m. il. Utskottets under §‘§ 87, 88 och 116 framställda förslag, att uttrycket jPreste* ståndet, der det i författningen förekommer, såsom utmärkande en af de samhällsklasser, hvilka i taxerings-förrättnmgarne deltaga, mätte utbytas mot ordet Presterskapet, har af Preste-ståndet blifvit ogilladt; men äfven detta förslag är af de öfriga Riks-stånden godkändt och lärer alltså böra anses vara af Rikets Ständer antaget. Vällof].
Med afseende derå, att egaren af den fasta jorden måste anses ega mera intresse för kommunens framtid, än egare af annan fastighet, löntagare eller rörelseidkare, bör äfven den förre i förhållande till de sednare vidkännas en större andel i kommunalskatterna äfvensom ega högre rösträtt vid kommunalfrågornas behandling; och enligt Utskottets förmenande skulle förhållandet af 6 till 10 närmast motsvara hvad billighet och rättvisa i detta fall kräfde; så att jordbruksfastighet, utan afseende å mantalssättning, kommo att påföras 1 fyrk för 6 öre bevillning och derunder, samt annan faslighet, frälseränta och hvarje annat beskatlningsföremål 1 fyrk för 10 öre bevillning och derunder. Då äfven finnes sådan jordbruksfastighet, hvarföre bevillning ej erlägges, såsom kungsgårdar och kungsladugårdar, har Utskottet ansett stadgande äfven böra inrymmas angående sådan fastighets fyrksättning, äfvensom befunnits nödigt att, enär dylik fastighet sålunda får sig fyrktal pälördt, meddela en med stadgandet rörande boställshafvare öfverensstämmande föreskrift, att inkomst af arrende för dylik fastighet ej skall i fyrktal sättas. På grund häraf tillstyrker Utskottet, att § 58 måtte erhålla följande förändrade lydelse: De i nästföregående § omförmälda bidrag skola, såsom kommunalutskylder, utgöras i förhållande till särskilda, de skattskyldige eTter nedanstående grunder påförda Fyrktal. Till beräkningsgrund för fyrktalssättningen tjenar den bevillning enligt Art. II.
Sjelf tog han så många nummer på hennes program, som det var möjligt utan att göra sig löjlig, ja ibland öfverskred han denna gräns så mycket, att sittande fruar och fröknar började småfnittra i vrårna. Selma kände det i luften och blygdes. Patronen märkte ingenting: han hade icke ögon och öron för annat än henne. Hon erbjöd sig att alldeles låta bli dans, men det motsatte han sig bestämdt. – Gubevars, det skulle ju se ut som om han vore en tyrann! Nej, hon skulle dansa och roa sig. Hon var ung. På en bal vardt det till en stor scen, hvilken omtalades på hela orten, – ett outtömligt glädjeoch samtalsämne för »sittande rätten». Patronen hade lagt märke till att Selma under aftonens lopp dansat två danser med en ung löjtnant, som i patrons ögon såg oförskämdt bra ut. Strax innan balens slut närmade sig löjtnanten ånyo; det var synbarligen hans polka. Men just som han bugade sig, störtade patronen fram, lade armen om sin hustrus lif och framflämtade ett ursinnigt: »Jag dansar sjelf med min hustru.» Det var ohjelpligt komiskt. Löjtnanten fann sig förnärmad, patronen blef rå och Selma blygdes öfver sin man. För henne kändes det obeskrifligt nedsättande, att han för främlingar blottat sin svaghet, men värst af allt var den kränkningen, att nödgas dela hans svartsjuka med en främmande karl, som var henne fullkomligt likgiltig, och för hvilken hon sjelf var ett intet. Det var så vidrigt att höra denne balkavaljer stå och byta ord om och för henne, att det i hennes tycke blef till en skamfläck, som aldrig kunde utplånas. Ja hon fick en oöfvervinnerlig motvilja för sjelfva den stackars löjtnanten, som förde hennes sak så ridderligt att hon önskade få se honom sjunka genom golfvet. Från den dagen var hon som en annan. Redan för sjelfbeherrskad att låta sin harm mot mannen bryta ut i ord, lät hon ej ens temperaturen i sitt sätt undergå någon tvärare förändring, men patronen kunde ej undgå att märka hur den sjönk, långsamt och utan bot.
I detta afseende har väl General-Post-Styrelsen, enligt hvad E. K. M:ls Nådiga Proposition innehåller, ådagalagt att det bristande utrymmet i den nuvarande lokalen medför åtskilliga olägenheter, och alt densamma sannolikt inom en icke aflägsen tid blir helt och hållet otillräcklig; men då en del af de anmärkta olägenheterna, såsom exempelvis att utrymme svårligen kan å husets nedra botten beredas för alla de afdelningar af Post-verket, med hvilka allmänheten egentligen har beröring, synes vara af mindre betydenhet, samt för öfrigt General-Post-Styrelsen medgifvit, att de mest känbara olägenheterna skulle, genom förändrade anordningar i det nuvarande Posthuset, kunna för en lid afhjelpas, hvilket ock, enligt Rikets Ständers tanke, borde kunna ske derigenom att General-Post-Direklörens embels-våning finge, emot lämplig hyresersättniug, till Post-verkets behof användas, hafva Rikets Ständer, i betraktande af nu i 222 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 101. underdånighet anförda omständigheter, ansett det kunna antagas, alt anskaffandet af nytt Posthus åtminstone för den närmaste framtiden icke är nödvändigt. Och som, jemte delta förhållande, hvilket innefattar det väsentligaste hindret för Rikets Ständer ali för närvarande bifalla E. K. M:ls nu framställda Nådiga förslag, tillika i afseende på denna fråga förekommit, dels att det nuvarande Posthuset, i anseende till granskapet med Rikets Ständers bank, Börsen och de flesta af embetsverken, och såsom beläget i slädens och affärslifvels medelpunkt, har så stora fördelar, att dess flyttning till en annan stadsdel vore mindre lämplig, och dels att de föreslagna anordningarne och försigtighetsmåtten till förekommande af den större eldfarligheten i närheten af Kongl. Theatern ej kunna, enligt Rikets Ständers tanke, blifva i detta hänseende fullt betryggande, hafva Rikets Ständer, på dessa skäl, funnit sig icke kunna lemna bifall till hvad E. K. M.t uli förevarande Nådiga Proposition behagat föreslå. Hvarom, lill svar i ämnet, Rikets Sländer få hos E. Ii.
Ja och 43 Nej, samt Ja följaktligen vunnit, har följande proposition blifvit antagen för 82:dra Voteringen (_232:o): Den, som bifaller Utskottets förslag att å ost bestämma införselstullen till I r:dr 24 sk. lispundet, röstar Ja; Den, det ej vili, röstar Nej; Vinner Nej, antages Ridderskapet och Adelns samt Bonde-ståndets beslut. Resultatet af omröstningen har varit 63 Ja och 56 Nej. Som alltså Ja vunnit, är införselstullen å ost bestämd till 1 r:dr 24 sk. per lispund. 83:dje Voteringen £233:o): Den, sorn vill, att, såsom 3 Stånd beslutat, nu gällande införselstull å papparbeten, alla slag, olackerade 12 sk. och lackerade 18 sk. per skålpund skall förblifva oförändrad, röstar Ja; Den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, nedsättes tullen å olackerade papparbeten till 8 sk* och å lackerade till 12 sk. skålpundet. Voteringen har utfallit med 83 Ja och 36 Nej. I följd häraf och då Ja vunnit, kommer någon förändring i afseende på införselstullen å papparbeten icke att ega rum.
Biffarne hade i dag trotsat äfven värdinnans artificiella tuggredskap, m e n allt hvad h o n sagt, var ett tröstande: » V i få väl slipa knif varne. » K n a p p t hade fröken Rosas tankar hunnit flyta tillbaka i sin dystra fåra, förrän dörren åter öppnades o c h frun i huset inträdde: » Ursäkta snälla fröken Minell, att jag stör, » började h o n, det var hennes stereotypa sätt att göra sitt inträde; m e d denna ursäkt s o m inledning ansåg h o n sig också lugnt kunna störa henne huru många gånger s o m helst; » jag ville så rysligt gärna be fröken o m en tjänst, » fortsatte hon, o c h log så bevekande s o m möjligt, » jag tänkte gå till min svä- gerska, i kväll, o c h då k u n d e det passa så bra, o m Tilda fick gå h e m; jag har lofvat henne det så länge, m e n det tycks aldrig bli af, ty h o n har j u så sällan t i d; i dag skulle det passa så utmärkt, då jag är borta, fröken har väl någon släkting eller bekant att gå till, för se, det är ju tråkigt att sitta här ensam, o c h någon kvällsmat kan naturligtvis ej bli lagad. » Ja, n o g hade h o n ett par släktingar alltid, det visste n o g fru Timmer, som i dag för tredje gången; på två veckor skickade henne till d e m; det var bara hårdt att ej få sitta i lugn just i kväll, då hufvudet värkte o c h humöret var svagt, m e n det kunde väl ej hjälpas då. Värdinnan aflägsnade sig efter väl förättadt arbete, o c h åter satt R o s a Minell allena m e d sina tankar. » Jag undrar, h v a d h o n skall b e mig o m härnäst, h o n ber väl, att jag skall ligga ett par nätter hos mina släktingar, medan det storstädas i mitt rum, eller att jag skall fara bort bara på ett par veckor, medan tapeterna lagas, och när jag k o m m e r tillbaka, lämnar h o n mig t a p e t r ä k n i n g e n.
Genom en sådan ändring i underdomstolarnes organisation vore det, efter motionärens förmenande otvifvelaktigt, att domarnes anseende för opartiskhet skulle betydiigt ökas; att deras trägna arbete med uppsättandet af målen skulle i långt högre grad minskas, än inkomsterna dem frånginge; att en stor mängd rättegångar, som nu uppstode och betungade våra domstolar, då icke skulle uppkomma, enär de ofta endast härrörde af tvist i fråga om rätta uppfattningen af ett protokoll; samt att dessutom unga jurister skulle genom ifrågavarande inrättning vinna en »behöflig öfning och vana vid rättskrifning och Staten erhålla tillgång på tjenliga adepter för högre juridiska funktioner;» varande slutligen af motionären åberopadt, att hans förslag öfverensstämde med hvad Lag-kommittéen funnit sig böra tillstyrka. Denna motion har blifvit öfverlemnad till Lag-Utskottet, men, i följd af ämnets beskaffenhet och omfattning, jemlikt 43 § Riksdagsordningen, behandlats af Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, som härmed får öfver densamma afgifva sitt yttrande. Utskottet får dervid till en början erinra, att Lag-kommittéens förslag till inrättande af Notarie-embeten vid Under-rätterna å landet hade sin anledning deri, att Kommittéen i sitt förslag till Rättegångs-Balk intagit bestämmelser i afseende på sättet för protokollsjustering, hvarigenom Under-domarens arbete skulle blifva vida mödosammare än det förut varit, om han ej till sitt biträde finge en protokollsförande. Enligt dessa bestämmelser skulle nemligen justering af ett protokoll alltid ske inom tre dagar efter det protokollet vore fördt, och den, för hvilken justeringen skett, teckna sitt erkännande genom påskrift å protokollet, hvars utskrifvande till vederbörande parter derefter också skulle ske skyndsamligen.
Jag kunde ej låta bli att observera denna människa, som j a g märkte å sin sida noga studerade de andra patienternas karaktärer och förhållanden. Särskildt gaf han akt på en af de sjuka, för hvilken j a g kände formlig motvilja, utan att j a g rätt kunde säga hvarför. En tid försvann så en del saker, tillhörande dels de sjuka, dels afdelningen. Gregersen såg väl, att jag hade mina misstankar riktade åt ett bestämdt håll, ty han sade en dag, att j a g var på rätt spår, men bad mig ej göra något vidare vid saken så länge. » Men, » utbrast han på sitt egendomliga korta sätt, » ni, syster, skulle ha blifvit detektiv. Ni har goda förutsättningar! Ni skulle komma till Paris eller London i en riktig skola — • där kunde ni skapa er en god framtid. » Litet häpen betraktade jag min vän Gregersen. Nu var gåtan löst — • detektiv var han 1 Och troligen låg han på sjukhuset, ej för den lindriga rheumatiska åkomman, utan för helt andra orsaker. Troligen sökte han därinne W. A. Smitli foto. SLOTTET CRUG-Y-NOS. IDUN — 6 — 1899. » VARA TELEFONSYSTRAR. (_AV. A. Smith foto. kommit i dåligt sällskap, druckit, fått sitt afsked — och * m låg han här. Då han började gå uppe, gjorde han mig alla möjliga tjänster, luffade efter mig som en stor björn, alltid färdig att hjälpa mig med hvad kan kunde. Han var den snällaste patient man kunde tänka sig. Jag riktigt fastade mig vid honom. Gregersen och kolbäraren hade blifvit goda vänner, och en dag sade den förre: » Syster, Rasmussen har haft en bra fästmö. H o n tjä- nade hos samme grosshandlare och är där ännu. Ni skall skrifva och berätta Maren, att Rasmussen ligger sjuk här. Är hon en god flicka och ännu håller af honom, kommer hon hit. » Jag skref ett par ord till Maren och nästa söndag k o m en hygglig, allvarlig flicka och frågade ängsligt efter Rasmussen. Min vän Gregersen kom sedan och berättade m e d nöjd uppsyn, att allt åter syntes godt mellan det forna fästefolket.
Det är nemligen tydligt, att utländingen kan betala desto större belopp af sitt eget mynt för ett främmande mynt, ju mera silfver detta sednare innehåller. Yore svenska myntet till sitt silfverinnehåll alldeles lika med Hamburger banko, så skulle ett mindre belopp i sistnämnda myntslag betalas derför än nu. då det är bättre. Om nu det erhållna större beloppet Hamburger banko användes till uppköp af varor, så fås följaktligen sådana till desto större värdebelopp, ju mera värde det svenska silfvermyntet har; och genom dessa varors hitförande samt försäljning erbålles alltså en af det svenska silfvermyntets större silfverhalt uppkommande direkt vinst, hvilken manar till förnyadt uttagande af silfvermynt, för att på enahanda sätt användas. Då Revisorerne, af de vid granskningen utaf Banko-verket förekomna, här ofvan berörda förhållanden, föranledts att fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på detta ämne, uttala Revisorerne tillika sin åsigt att något annat verksamt medel till förekommande af den förlust, som af den nämnde orsaken härflyter, icke torde finnas, än en förändring i grunden för utmyntning af silfvermyntet; men något förslag härutinnan anse Revisorerne det icke tillkomma sig att framställa. § 16- Under år 1864 har Kongl. Mynt-verket, till Banken levererat i myntade enkla Myntning af dukater 36,000 st. dukater. och under innevarande år intill den 2 Oktober 27,000 » tillsammans dukater 63,004 st. § 17. De från Kongl. Mynt-verket, dels för hvarje qvartal, dels ock för hela nästlidet Kongl. Myntår, till Banken aflemnade räkningar angående silfveroch guldmyntningen äro i Banken ver^ets rak~ • • 1 • 1 J1 IfmtvQCvT • utan anmärkning granskade. § 18. Fullmäktige hafva i Januari månad detta år, genom deputerade, deltagit i invenInventering i teringen å Kongl. Mynt-verket, hvarvid, i hvad Banken rörer, anmärkning ej förekommit. Kongl Mynt - § 19.
Majit kan i Nåder finna lämpligt bestämma, användas till pensions-förhöjningar åt afskedstagande öfverste-löjtnanter, majorer och kapitener af arméen utöfver de pensioner, som deni från arméens pensions-kassa tillkomme.” ”Om fortfarandet af de anslag, som i öfrigt för Landtförsvarets pensionsoch välgörenhets-inrättningar finnas å Riksstatens 9:de hufvud-titel uppförda, torde Eders Kongl. Majit, uppå vederbörande departements-chefs underdåniga föredragning, i nåder beslutas.” ”Beloppet af de bär förut föreslagna tillökningar i 4:de hufvud-titelns anslag, hvilka i öfrigt, med undantag af hvad rörande vissa af dem blifvit af mig i underdånighet hemställdt, böra oförändrade bibehållas, uppgår sammanräknadt lill ridr 88,800: hvarifrån dock böra afdragas 3,000: motsvarande den föreslagna minskningen i anslaget till ersättning för förhöjd betalning till inqvarteringsgifvare för dagportioner under marscher dä endast återstå R:dr 85,800: och om ytterligare afräknas de 3:ne till öfverflyttning från andra hufvud-titlar till denna föreslagna, här ofvan upptagna beloppen med tillhopa 1,587: skulle verkliga tillökningen i anslag på 4:de hufvud-titeln blifva Banko R:dr 84,213: ”Beträffande derefter sådana Landtförsvarets behof, för hvilka tillfälliga eller extra anslag erfordras, så finnas uti de derom afgifna fullständiga utredningar och förslag följande föremål upptagna såsom för andra angelägna nämligen: För lirigs-kollegii arlilleri-afdelning. Till redskaps-, rid-, stalloch anspans-persedlar för 3:ne 12-//.:ga och 2:ne 24-//.:ga Fält-batterier 109,971: — IG. Transport 109,971: — 16. 40 Kongl. Maj:ts Nåd. Prog. om Statsverk. 1850.
Fersen begärda inbjudn., men jag bestrider, att den skall sträcka sig till BondeSt.; ty då BondeSt. ser, huru vi i dag behandlat en inbjudn. från detta Stånd, är jag öfvertygad, att BondeSt. kommer att fästa lika litet afseende vid den inbjudn., som interesserar R. o. Ad., som R. o. Ad. fästat vid BondeSt:s inbjudn.; hvadan R. o. Ad. genom inbjudn. till BondeSt. endast skulle compromettera sig, hvilket jag afstyrker. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Jag anhåller, att inbjudn:sfrågan må få hvila på bordet. Frih. Boye, Ludv.: Sedan frågan om inbjudn. blifvit hegard på bordet, uppskjuter jag att yttra mig derom, till dess den ånyo förekommer. Gr. Gyldenstolpe, Anton Gali.".: Sedan R. o. Ad. afslagit min begäran, får jag anhålla, att uti prot.utdr., som kommer att åtfölja H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedts motion, måtte intagas R. o. Ad:s i förra plenum fattade beslut, att såväl BondeStts inbjudn. som StatsUtsk:s utlåt. N:o 41 ö öfver Frih. Palmstjernas motion skola hvila, intilldess R. o. Ad. emottagit StatsUtsk:s utlåt, öfver H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedts motion, på det att StatsUtsk. må inse, att R. o. Ad. fäster någon vigt vid att få denna fråga utredd, likasom jag begär, att uti prot.utdr., som afgår till BondeSt. rör:de remissen af ifrågavar. motion, enahanda tillägg må göras, på det BondeSt. må inse skälet, hvarföre R. o. Ad. ytterligare måst uppskjuta afgörandet af inbjudn:sfrågan. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att, som Gr.
Sä visar sig nu den säkerhet, som vi haft; låtom oss se lill, huru den säkerhet är beskaffad, som vi skulle få. Myndlings medel skulle, enligt den i K. M:s nåd. propos. föreslagna förändring, erhålla förmånsrätt, näst efter inteckningar, i förmyndares fasta egendom, och vidare i hans lösören, hvilken förmånsrätt hittills varit delad med uppbördsfordringar hos uppbördsman, men som nu blifvit framflyttad framför dessa, hvilket är en omständighet af icke ringa betydenhet. Ytterligare har man sökt, sä mycket omständigheterna för det närvar, kunna medgifva, att skärpa conlrollen på förmyndarne. Det är sant, att i detta afseende återstår åtskilligt att önska, men man bör hoppas, att dea lucka, som derutinnan finnes, skall kunna fyllas genom communalmyndigheternas åtgöranden, ju mera desse myndigheter hinna utveckla sig; och i sådant hänseende har genom K. M:s nåd. propos. blifvit lagd i deras våld en rättighet, sorn förut icke fans, dea nemi., att i franders ställe uppträda och fordra redo af förmyndaren. Om denna rättighet iakttages, om domaren tillika såsom öfverförmvndare iakttager sina åligganden att värda pupillers rätt, sä synes det, som, genom alla dessa stadganden sammaulagde, samhället sörjt för de omyndigas säkerhet, sä mycket sorn det kan göra, utan att åsidosätta andra lika vigtiga afseenden. En anmärkare vid den K. propos. har åberopat fransyska lagen; hans citation är naturligtvis ganska riktig, men icke fullständig. Må det tillåtas mig att anmärka några omständigheter, sorn skola visa, att det system uti ilrågavar. afseende, som är följdt uti Code Napoleon, väsendtligen skiljer sig ifrån det Svenska, samt att, om en jemförelse göres, den snarare kan åberopas till stöd för det nya förslaget, än för det lagrum, som hittills varit gällande. Förhållandet är nemi. för det första, att de omyndige, enligt Fransyska lagen, ej hafva förmånsrätt i lösören, utan endast i fastighet; redan deruti är en högst vigtig skillnad.
i afseende å kostnaden för reparation af Svea Dif-Gardets Casern, blef af Ridt derskapet och Adeln afslaget. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Be-i •villnings, Uagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconornie - Utskottens, den 19 sistlidne December, under N:o j8, afgifna och, den 4' dennes e. m., på bordet lagda Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens, under N:o 17, förut meddelade Be» tänkande, i afseende på förehafd granskning af Kongl. Maj:ts förnyade Seglations-Qrdning af den 21 Juiri 1825. S. D, Vid förnyad föredragning af Bevillning*-, Dagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconornie - Utskottens, den rg sistlidne December, under Nio 2g , afgifna och, den 4 denne» e. m., på bordet lagda Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Ut-, skottens, under N:o 19 , förut meddelade Betänkande, angående Kongl. Stadgan för Inrikes Tull. Trot. Utdrag 4eg sto /fltjna/ij *J3o,’ gj Tullförpassning och Bevakning; fann Ridderskapet och Adeln godt gilla förstnämnde Utlåtande, likväl med den förändring, att i 5 §. nast efter d«t morngni, jorn slutas med orden: ’’i böter erlaf yas’*, mi, i stället för det förra momentet: "algur Skeppare” till och. med orden*, ' böu R:di" imöras : ”Afgår Skeppars { titrh rit, der sådant ,’fordras, hafva uttagit TuUp-"! $ fartyget eller 'godset, bote för hvarje gång hen »£d»n förbrytelse föröfvar to fbde. Afgå:
Den 2 3 Juli. möter sammansatt Stats Råd, under namn af Sveriges och Norriges Interims Regering, förestå Rikenas styrelse, med iakttagande af dessas ömsesidiga Grundlagar, Detta sammansatta Stats-Ilåd skall hesta af tio Ledamöter fran hvardera Riket, nemligen ifrån Sverige, de tvänne Statsministrarne, sex Stats-Råd och Hof-Canzleren, samt vid Svenska måls behandling den föredragande Stats-Secreteraren, eller när Norrska mål föredragas, en af de Svenska Stats-Secreterarna vexelvis efter ålder i tjensten; Och ifrån N orrige: Norrska Statsministern och de tvänne Stats-Råd, som äro i Stockholm; Sex, vare sig ordinarie eller särskildt tillförordnade StatsRåd, som, vid tillfallen af Thronledighet, eller under Konungs minderårighet, af den i Norrige varande Regering bland dess egna Ledamöter utses, i hvilkas ställe mindsl trenne Stats-Råd i Norrige tillförordnas, samt af en Stats-Secreterare, som af bemäite Regering, äfven i ofvananförde fall, utnämnes. Med så väl Svenska som Norrska sakers föregående beredning och granskning, förhålles efter de i hvardera Riket gällande föreskrifter. I Interims-Regeringen skola de Svenska ärenderna af den Svenska Stats-Secreteraren, till hvars befattning de höra, föredragas, i Protocoll fattas, och expedieras på Svenska Språket, och de Norrska ärenderna af den Norrska Stats-Secreteraren föredragas, i Protocoll fattas och på Norrska språket expedieras. Saker Den 5 3 Juli• 59 Saker som angå bada Rikena och ej genom sin natur tilihöra någon särskild StatsExpeditions eller Departements handläggning, föredragas af Hof-Canzleren och expedieras till hvardera Riket, i dess Språk och genom dess Stats-Secreterare. Diplomatiska ärender föredragas äfven af Hof-Canzleren och införas i ett särskildt Protocoll. Arenderna afgöras genom de flesta rösterna, och när röstérna äro lika, bestämme Ordföranden Utslaget. Alla utgående Expeditioner, Resolutioner underskrifvas af samtliga Ledamöterna.