Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sorn Utskottet, för sin del, funnit någon betänklighet icke möta derför, att en så beskaffad rättighet, som af Fullmäktige blifvit ifrågasatt, ål dem öfverlemnas, helst än damålet att bereda nedsättning i Bankens förvaltnings-kostnad synes på detta sätt bäst kunna vinnas, får, med åberopande af hvad anfördt blifvit, Utskottet hemställa, att 34 § i Banko-reglementet, hvilken upplager de särskilda tjenslegraderna inom Banken, äfvensom antalet tjenstemän inom hvarje grad, deruti någon förminskning icke för närvarande kan tillvägabringas, måtte erhålla denna lydelse: Han k»-U ts kotte Is Memorial N:o 54. J:o 3 Morn. L Tjeuslegraderna inom Banko-verket arn fyra, nemligen: Första graden: Kommissarier, Banko-Sekreteraren ock Advokat-Fiskalen. Andra graden: Kamererare, Kassörer ock Sekreteraren kos Under-styrelsen. Tredje graden: Bokhållare, Revisorer, Registrator tillika Aktuarie, samt Notarier. Fjerde graden: Konlors-skrifvare ock Kanslister'. Tjenslemännens antal inom ofvanberörde tjenstegrader är följande: Inom Första graden: Kommissarier i Kassa-Afdelningen 1. „ i Deposilions-Afdelningen 2. „ i Sedel-Kontoret 2. „ i Låne-Afdelningen 2. „ i Uåne-Kansliet 4. „ i Revisionsock Ekonomi-Afdelningen 1. , i Banko-Diskonten 2. Banko-Sekreterare 1. Advokat-Fiskal 1. Inom Andra graden: Kamererare i Kassa-Afdelningen I. „ i Deposilions-Afdelningen 3. „ i Sedel-Kontoret 1. „ i Låne-Afdelningen 2. Kassörer tv Sekreterare hos Under-styrelsen . ... 1. IT. Inom Tredje graden. Bokhållare i Kassa-Afdelningen 2. „ i Deposilions-Afdelningen 2. „ i Sedel-Kontoret 2. „ i Låne-Afdelningen 4. „ i Revisionsock Ekonomi-Afdelningen 4. Revisorer i Revisionsock Ekonomi-Afdelningen 2. Registrator tillika Aktuarie 1.
Tjenstemännens bekostnad genom deras skiljande från de af dem vid samma kontor innehafvande löneförmåner, utan deremot på det sätt, alt desse Tjenstemäns löneinkomster för regleringens bringande till verkställighet finge användas, endast, såsom det uti den underd. skrifvelsen heter: man af afgång”, hvilket uttryck, enl. min upfaltning, måste betyda detsamma, som i den mån de vid Magazins-kont. anställde Tjenstemän, vare sig genom döden, öfverflyttning på pensions-slat, befordran till andra tjensler, eller på egen begäran, från sina der innehafvande tjensler afgingo. Vid tillämpningen af R. St:rs ifråga vande beslut har detsamma dock erhållit en alldeles motsatt uttydning, ty, sedan de 3:ne äldste Embetsoch Tjenstemännen vid Magazins-kont. på pensionsslat öfverflyttats och deras löneförmåner såmedelst blifvit för löneregleringen disponibla, hafva Magazins-kontis återstående fyra yngre Tjenstemän, hvilkas löneförmåner endast successivt, eller, såsom det uti R. Sl:rs underderd. skrifvelse heter: mån of afgång”, för löneregleringen skulle fä användas, i December månad 1851 blifvit af K. Stats-kont. förständigade att deras tjenstgöring med årets slut komme att uphöra vid Magazins-kont., emedan deras aflöning behöfdes lör att bringa Stats-kont:s löne-reglering till fullbordan.
Handlande, mäklare, skeppsklarerare och apothekare „ 10: egare af skeppsvarf, fabriker och manufakturier ... „ 8: skeppsredare, för hvarje egande läst n 5. och alla andra fartyg, däckade eller odäckade, af fem svåra lästers drägtighet och deröfver, tillhörige köpingar, lastageplatsen fiskare, som idka fragtfart eller landtman, för hvarje läst f> 4. Bilt. till R. St. Då skeppsredare uppgifvit och blifvit taxerad för behållen inkomst utaf sitt skeppsrederi, utöfver hvad den här intagna lästeafgiften utgör, erlägge han ej den serskildt stadgade lästeafgiften. Ega flere del uti skepp, påföres hela bevillningsafgiften hufvudelter korrespondent-redaren. Intilldess uppmätning af fartyg hunnit verkställas, böra sådaue, sorn äro ouppmätte, af taxeringsmännen anses till den drägtighet, i lästetal beräknad, som, efter egarens uppgift, jemförd med de upplysningar, hvilka derjemte kunna erhållas, kan bestämmas. Om uppgift öfver egande fartyg, se § 64. § 10. Handtverkare, med dem jemförliga manufakturister och andra förut icke uppräknade borgare, skola, med bibehållande af den i allmänhet fastställda grund, till fem procent af inkomsten taxeras, med ledning af nedanstående, till närmare rättelse fastställde, klassifikation, nemligen: I Stockholm och Götheborg. Fjorton klasser. Forsla klassen Ändra d:o Tred je d.o .. . Fjerde d:o Femte d:o Sjette d:o Sjunde d:o . Åttonde d:o Nionde d:o , Tionde d:o Elfte d:o . Tolfte d:o Trettondedio Tolf klasser. Första klassen banko r:dr 150: — A iidra d:o , , 125: —.
Beträffande dernäst frågan om nedsättning af konsulad-afgiflerne för Svenska faityg till samma belopp, sorn för Norrska fartyg erlägges, får Utskottet, lill upplysning i delta ämne, vördsamt anföra, ali, sedan Kongl. Majit i nådigt bref af den 29 Juni 1833 förklarat, att Svenske och Norrske konsuler skulle ega att af Svenska skepp uppbära en lika afgift, som af de Norrska erlades, eller en femtondedels species per läst, så vida fartyget å den ort, hvarest konsul eller vice konsul vore anställd, antingen lossar eller intager last, hvilken beräkning dock ej komme alt utsträckas till de konsuler, som vid sin tillsättning fått sig en högre konsulad-afgifl beviljad, och hvilka under sin tjenstetid borde dervid bibehållas; så hafva Rikets. Ständer under den 3 Mars 1841 till Kongl. Majit allåtit en underdånig skrifvelse, deruti Rikets Ständer yttrat, att de fördelar, sorn genom högslberörde nådiga beslut skolat för den Svenska sjöfarten beredas, likväl icke i någon betydligare nion kommit densamma till godo, dels emedan Svenska fartyg å de orter, der konsulad-afgifl föint icke egt rum, korn mi t att få densammma erlägga i likhet med de Norrska, och derjemte fortfarande betungats med losen och expeditions-afgifler, som af de Norrska icke erläggas, dels i följd deraf, alt omförmälde nådiga förordnande icke blifvit biagi i verkställighet å de orter, der de drygaste algi lierne utgått, hvadan ock inträffat, det Svenska fartyg ej kunnat med fördel täfla om frakt på sådana orter med de Norrska.
Jag har önskat denna befrielse endast för de befattningar, hvilka jag genom lagen kan blifva ålagd att emottaga och som medföra långvarig ansvarighet, räckande möjligen under hela ens lifstid, samt kan medföra skyldighet af ersättningar, vida öfverstigande det upburna arfvodet. Dessa befattningar anser jag så äfventyrliga, att den inkomst, som af dem skördas, icke bör belastas med bevilln. Hvad åter angår fouragemedlen, så äro de af Gr. Gyldenstolpe anförda skäl emot deras befriande från bevilln. enl. min åsigt så underhaltiga, alt något afseende å dem icke bör fästas. De indelte Kavalleri-officerarne hafva visserligen å sina boställen foder till de djur de måste för sin tjenst begagna, men, såsom vi känna, äro dessa boställen likväl icke så beskaffade, alt innehafvaren deraf böra beskattas mera än skäligen vara bör. Här är likväl egentligen fråga om de icke indelte officerarne, hvilka förrätta garnizonstjenst. Desse blifva enl. mitt omdöme, oskyldigt och orättvist beskattade, om de beläggas med bevilln. för medel, hvilka de måste använda till föda åt sina hästar. Grins jemförelse emellan dessa djur och deras egare kan vara riktig, men mig åtminstone är det obekant, att man i Sverige sedan flere år tillbaka beskattat de oskäliga djuren utan endast menniskorna och deras inkomster. Jag vidblifver således mitt yrkande, alt fouragemedlen må frän bevilln. befrias. Hr von Troil, Sam. Gust.: Då Konung Carl XI inrättade indelningsverket anslog Han till aflöning åt officerarne vid Kavalleriet boställsräntor, som svarade emot deras egentliga löner, och hästhemmansräntor lill underhåll af hästarne. Vid 1833 års lönereglering ställdes likväl arméens löner på en annan fot. Af den då beräknade lönen ansågs en viss del utgöra hästoch fouragemedlen.
Grosshaudels-societetens i Stockholm bidrag, enligt Kongl, brefvet den 8 April 1859, 1,000: Hy resin edel 680 Kredit. Balans från år 1860: Skuld Utgifter: Aflöning Underhåll Resekostnader Lifränta till förre egaren af telegrafhuset i Stockholm Anmärkningsprocent Balans till år 1862: Vid denna räkenskap hafva Revisorerne icke haft något att anmärka. — 96 - Kongl. Förvaltningen af sjöärendena med Lotsoch Fyrinrättningen saint Sjökarte-kontoret, äfvensom Kongl. Sjöförsvars-departementets Kanslioch Kommandoexpeditioner och Kongl. Flottans stationer i Karlskrona och Stockholm samt depot i Göteborg. Dessa räkenskaper, som ännu icke undergått fullständig granskning i Kongl. Kammar-rätten, redovisa inkomster och utgifter sålunda: Debet. Balans från år 1860: Öfverskott å båkoch lotsinedlen 354,374: 10. Kredit. Utgifter: Aflöning: Till Departements-chefen » Departementets Kansli-expedition i Dito Kommandodito » Förvaltningen af sjöärendena » Flottans stationer och depot Indelta räntor och spanmål Materielen: Flottans underhåll Difo nybyggnad Beklädnad åt mariner, kanoniere]', matroser och skeppsgossar 140,416: 69, Spanmål 38,554: 40. Diverse anslag: Exercis af Flottans bemanning 306,585: 81. Gemenskapens vid Flottans kårer natura-underhåll 279,432: 76. Spanmålsupphandlingsoch bagerikostnader 11,892: 50. För diverse behof 17,784: 73. Reseoch traktamentspenningar 11,533: 84. Skrifmaterialier och expenser, ved ro. m. för Förvaltningen af sjöärendena samt Departementets Kommando-expedition 6,595: 79. Skrifmaterialier och expenser m. m. för Departementets Kansli-expedition 1,302: 13.
Då, enligt Chefsembetets åsigt, lämpligare plats, än den af Komitén föreslagna, ej vore att tillgå, så framt icke en sådan må kunna genom inköp erhållas, hade Chefsembetet ansett sig böra taga i öfvervägande, huruvida de al Komitén föreslagna byggnader borde i någon mån förändras. — Af Komiléns betänkande och den bifogade situationsplanen framginge, att byggnadsplatsen blifvit på norra sidan begränsad af lifgardets till häst exercisplats, i följd hvaraf byggnaderna måst dels på längden hopkrympas och dels kyrkans södra gafvel komma helt nära invid Storgatan. En förändring härutinnan ansåge Chefsembetet vara af behofvet påkallad; och då Lifgardet till häst icke vore egare af exercisplatsen, utan denna blott blifvit till begagnande upplåten, samt uågot synnerligt intrång icke förorsakades genom att en liten del af denna ganska vidsträckta plats afskiljes, så förmodade Chefsembetet, att hinder ej borde möta, att för en så vigtig angelägenhet, som kyrkooch skolbyggnad för garnisonen, en del af exercisplatsen finge tagas i anspråk. Chefsembetet hade fördenskull låtit omarbeta ritningarna, under iakttagande deraf att kyrkans södra gafvel komme minst 32 fot från Storgatan, att kyrkans längd ökades från 110 till 132 fot och skolhusets längd från 52 till 60 fot. Kyrkooch skolhustomtens sammanlagda längd komtne således att belöpa sig till 224 fot, i följd hvaraf skolhuset komme att sträcka sig 50 fot inpå exercisplatsen. Genom tillökningen af kyrkans längd blefve bänkplatserna rymligare, koret större, hvilket till förekommande af trängsel vid nattvardsgång ansetts behöfligt, trappgångarna till läktaren bredare och planen å läktaren, afsedd för regementsmusiken, större. 1 skolhuset åter hade första klassens lärosal blifvit rymligare, och skolläraren hade, i stället för ett boningsrum fått två rum, det ena med garderob. För öfrigt vöre planen oförändrad. — De sålunda omarbetade ritningarna öfverlemnas nu af Chefsembetet, äfvensom dertill hörande kostnadsförslag, slutande å 135,000 rdr. I händelse Kongl.
Nödga* des icke redan Banken ax 1745. v‘id den utöfver Cassafonden utsträckta Crediten , upphora att med Speciemynt godtgöra sina Sedlar? Ja, sedan genom 1777 års Realisation en ny försäkran var gifvert om alla fordringars lösen iil Specie, sä ho* noreras ju icke sålunda nu Bankens gamla LäneBancoskuId, och ej heller del: i val' lid insatta Capital i Guld och Silfver fernot 4 procents lenta. Riksens Högloft. Ständer äro icke é* gentligen Bankens Ägare utan dess Förval* tare och Styresmän samt Löftesmän för hvar enskilt mans Bancofordran. Det är icke Bankens eller dess embetsmäns skuld* att Grundförfattttingarne nu mera icke uppfyllas kunna, då Riksens Ständer, tid efter annan, sträckt sin tillit utöfver den* i 74 Jf. för delli utstakade, disponibla vinsten , efter orden sa lydande: ”then gevinst, ”sorn Gud af thetta Verket förlänande vannder, samt ock then bekostnad, som ther”på årligen uppgår, skall uti en särdeles ”sluträkning foias och balanceras. Och bö*’ra Riksens Ständer, som under Kongl, ”Maj:ts Nådigsta protection thess handha!* ’’lande och försvar sig påtagit hafva, öfver ”bemälta salderade gevinst sedan disponera ’'som thet med Kongl Majlis och Fäderne** Den 5 Juli: f. rfl* Händets heder och nytta tilt publicos usus *’bäst kan användas.” Hade denna så kallade g&viusb behörigen blifvit kungjord, och dispositionen aldrig längre blifvit utsträckt, så hade Sveriges Bank haft en -ojemförlig styrka; och om Statens uppkomma gäld blifvit särkildt handhafd, och ej på Banken förflyttad, så hade aldrig sådan oreda och vingleri uti Penningverket kunnat uppkomma. Det är icke Underligt att, vid en nu till 116 sk:r uppstegen Cours per R:d Hamb.
3 Augusti afgifna utlåtande, angående förhållandet med de af samma Utskott behandlade mål, hvaruti arne Riksstånd stadna! emot sune andra Riks-Stånd; hvarvid Bonde-Ståndet ansåg någon åtgärd, i anledning deraf, icke erfordras, Ut Supra. Ex Protocollo Olof Werlin. S. 3>. Den 6 Augusti 3 51 *, * S. D. JP rån Stats-Utskottet hade ankommit: 1:0 Betänkande af den 5 Augusti, i anledning af den hos Vällofl. Borgare-Ståndet väckta motionhuru förhållas bör med de A-ctier, hvilka tilhört 1. d. Konungen, men nu mera ;iro Statens egendom; och 2:0 Memorial af samma dag,‘med förslag till in^truction för de af Riksens Höglofl. Ständer, till deltagande i Öfver-Revision af 1810 och sednare arens Krigsräkenskaper, utsedda Deputerade. Efter uppläsande häraf blef så väl berörde Betänkande och förslag till Ifrstruction , som ock hvad Stats-Utskottet i Memorialet hemställt, af Hedervärda Bonde-Ståndet bifallet. Ut Supra. Etc Protocollo Olof Werlin. S. D. Vitl föredragning af Banco-Utskottets den 2 och 4 innevarande Månad afgifna Memorial, som i går upplästes och 'ades på bordet, angående 3:0 Låne-biträde i Banken för Söder, telje Canal och Slussverks Bolag* samt rättig heten till Låhs undfående i Riks-Disconten emot Hypothek af samma Bolags Actier; och 2:0 Berättelse om Banco Verkets tillstånd vid början af detta Riksmöte m. m.; fann Hedervärda Bonde-Ståndet skäligt, a't till hvad der-, utinnan blifvit föreslaget lemna bifall. Ut Su pra. Ex Protocollo O/o/ Werlin. S; I) T 35a Den 6 Augusti S. D.
At tilökte kxercilie dagar utöfwer den tid författningarne för Mötens hällande utstaka exi^terse. och hwilket föranledt til ökad kostnad för Rustvch Rotehållare, hwilka, om de ej stolat adraga sig Soldatens miflnöje, äfwen under denna således förlängde tid mast förse honom med kost och drickespenningar. 5:0 At hos OompagnlL-ollicerare den princip ar nästan allmänt radande, at da en Kccriit är af Roten antagen och för Oliicei-Jrcn bör upwisas, gransta det mellan Roten och Soldaten ingangne , samt allid derwid söka at förbättra Soldatens wilkor, til Rusthallarnes ofta märkeliga lidande, äfwenfom at Oläccrsrnc wid llccruteriiiAzMöten genom sitt inflytande fa detze (loinr^Acr gillade eller ändrade til Rotehallarnes ofärd och förtryck. 6:0 At en Soldat, da han af Roten icke får sina oftast obilliga pastäenden upfylde, äger ej sällan tilfälle at utöfwa sin hämnd mot Rustoch Rotehållare», samt afwen om denne senares förmenta - Den 8 Mars. z6r menta obillighet kan intala sitt Befäl, som, öfwertygadt derom, ofta ftmnir utwäg, at wid en 6enc, ul Mönstring fa Karlen afskedad, hwilker stedt endast pa (ompu^nic.- (Neleus anmälan, ehuru 'amma Karl genast derpå blifwit för en annan Nummer antagen; hwilkec förfarande orsakat en den obilligaste kostnad til ny Karls anskaffande; och 7:0 At den esprit i sednare tider warit nog allmänt rädande, at twart emot de uprättade Kneckre-tonciaLkernes lydelse, til Rustoch Rorchailarnes betungande, göra mera afseende a en k roupps lysande utseende an desi brukbarhet, sa wal i Krigssom Fredstider.
Utskottet icke är i tillfälle pröfva och uppgöra förslag huru en öfverflyttning och fördelning af Förvaltningens af Sjö-Ärendena göromål på det ena eller andra af ifrågavarande Collegier må kunna verkställas, Utskottet så mycket hellre förblifver vid dess förut yttrade åsigt, som de med Förvaltningens af Sjö-Ärendena upplösande afsedde ändamål, nemligen enhet i administrationen och besparing i utgifter, i Utskottets tanka skulle, genom de föreslagne åtgärderne, helt och hållet motverkas, enär, hvad det första angår, de göromål som nu tillhöra ett Embetsverk, nemligen Förvaltningen af Sjö-Ärendena, skulle fördelas på tvänne, och i händelse af Sjömätningars och Lotsverkets m. m. öfverflyttande på Cainmerce-Callegium, de öfver desse arbeten uppsigt hafvande personer» Allm. Besvärsoch Oeconomie-Utslottets Utlåtande N:o 86. 27 hvilka till större delen äro Officerare vid Kgl. Maj:ts Flotta, skulle komma att ställas under Befäl af ett Civilt Embetsverk och således den befarade amalgamationen uppstå; samt i afseende å det andra, eller besparing af utgifter, en sådan svårligen skulle kunna blifva en följd , då man för att undvika amalgamationen, nödgades fylla desse platser af personer, som serskildt lönades af Staten, och hvilka säkerligen ej åtnöjdes med de nu dertill anslagne arfvoden; anseende slutligen Utskottet, med erkännande af den princip, som legat till grund för motionen, och ehuru det icke kan motsägas, att ju till förenkling och derigenom lill vinst för det allmänna ledande förändringar inom Förvaltningen af Sjö-Ärendena kunde ega rum, det likväl böra ankomma på Kongl. Majlis Nådiga godtfinnande att, i händelse någre förändringar i afseende å den Militaira Administrationen i Nåder pröfvas böra ske, dermed låta vidtaga de åtgärder som kunna finnas lämpliga. Utskottet får derföre under tillkännagifvande alt, enligt ankomne Protöcolls-Utdrag, Betänkandet blifvit bifallet af Höglofl.
Sedan jag tog mig friheten begära ordet, har så tillräckligt blifvit yttradt i den anda, jag ämnade tala, nemi. att begära bifall till Utsk:s förra betänk, i denna punkt, att jag icke behöfver med någon deduction af detta ämne besvara de anmärkntr, som å motsatta sidan blifvit framställda. Men medan jag har ordet, får jag fästa mig vid redactionsförslaget i sednare betänk., och till de Den i5 December e. m. Hrr, som begärt bifall derå, hemställa, hvad de mena med uttrycket patrullerande controller, som skola vara så förfärliga, att de kunna afskräcka från lagbrott. Jag skulle gerna önska att få veta, hurudana dessa controller, som patrullera, komma att se ut. Gr. von Fersen: För min del vill jag icke försvara, hvad Bevilln.Ulsk. tillstyrkt. Jag fann mig vid voteringen inom Utsk. tillhöra minoriteten. Jag tror visserligen, att meningen dermed varit god, att man velat antyda, det en ytterligare controll skall existera, men att man icke vågat i det fallet kategoriskt tillstyrka någonting; utan har man velat göra båda meningarna till viljes, hvarigenom man kommit till resultatet att icke tillstyrka något. Det är egentligen af Hr Hjärnes förebråelse i afseende på Utskts sätt att upptaga de vid återremissen gjorda anmärkningar, som jag begärt ordet. Hr Hjärne önskade nemi., att Utsk. uti sitt sednare betänk, anfört allt, hvad vid återremissen blifvit sagdt till försvar för Utsk:s förra tillstyrkande. Detta vore detsamma, som att i ett betänk, aftrycka de discussioner, som öfver ämnet inom Stånden förefallit. Visserligen medgifver jag, att detta vore rättaste sättet att leda opinionen inom Ståndet, emedan man då funne, hvad som både för och emot en sak blifvit sagdt; men det måste förlåtas Utsk., att, sedan beslutet genom votering är bestämdt, Utsk. blott åberopar de skäl, som tala för tillstyrkandet. I sjelfva hufvudsaken kan jag icke annat än instämma uti hvad Utsk. i betänk. N:o 29 tillstyrkt.
I betraktande af allt detta fär jag härmed ödmjukast tilstprka at af nu til erhällande penninge-tilggngen alla de utaf Swensta Armeen, som pä deras fält trLctLmenreri m. m. hafwa at fordra, och flike fordringars utbekommande yrka, med det första undfä, om icke allt, ätminstone hälften deraf, samt sedermera sä fort det sig möjligen göra läter, Återstoden. Widkommande äter de fä kallade krigsstulderne til xrivaw personer, sä har det beklageligen nog ofta händt, at flere Rikets undersätare blifwit lidande pä 1e5verkn8Lr af Kongl. Maj:ts och Kronans behofwer, genom bristande betalning pä betingade tider; men om desie warit lidande, sä är ock lika ostridigt, at Kongl. Majit och Kronan just genom et sädant förhällande wid andra tilfallen mäst widkännas förlust, först och främst genom saknad kredit och förtroende: en dyrbar förlust, och dernäst i sä mätt», at sä wida, wid andre beting om lskvei-Lnser, Icckvk!l-Lntsrn6 merendels alltid warit osäkre om betalningarnes crhättande pä betingade tider; fä SL6 Den sZ Maj. hafwa de i samma man wetat at öka sine pri» ser 12 procent och dcrutöfwer, samt salunda mångdubbelt öfwer Kronans kostnad, om antin» gen behofwet för stike 1stveran8er3 ligu-NerLNae blifwit emot ränta UPneAOtieraät, eller lekveranterne warit försäkrade, at, wid bristande penninge-tilgäng, njuta 6 procent ärlig ränta pä deras fordringar. Detta förhållande, sane jag förmodar icke kunna til dest werkelighet motsägas, gifwer mig stäk och anledning, bos Högwalborne Herr Laron och Landtmarstalken samtHöglofl, Ridderstapet och Adeln ödmjukast förestä; 1:0
Man har anmäl t alt uti 23:dje §:n hade det stadgande bordt Den 12 Juli f. m. 223 införas, att Konungen skulle uti Regerings-R:ns beslut ega 2:ne röster, men Hr Cederskiöld har icke afgifvit något förslag till gemensam tanke i detta afseende, hvilket dock vore nödigt om något afseende derå skall kunna fästas. För min del tror jag att ett sådant stadgande skulle i många afseenden vara ganska nyttigt, ehuru jag icke anser det vara nödvändigt endast derföre, att de af allmänheten, som nu föreställa sig att Konungens beslut alltid äro af Honom personligen afgifna, skulle fortfarande kunna ega denna föreställning, ehuru den blott vore en fiction. Vid den 24:de §:n har Hr Cederschiöld anmärkt, att Depart:sChef bör hafva rättighet att i besluten deltaga, men för min del anser jag det vara temligen likgiltigt huruvida han har denna rätt eller icke. Att han deremot har rättighet att deltaga i öfverläggningen anser jag vara både rigtigt och nödigt vid flera tillfällen. Då en författn. är nyss utfärdad och skall börja att tillämpas, torde det isynnerhet vara nödigt för dem, som i sista instansen skola göra denna tillämpning, att af den som utarbetat författnm få upplysning om dess anda och mening samt den riktning,_ i hvilken man föreställt sig att denna författn. skall verka. Äfvenså är det för Depart:s-Chefen nödigt att se huru och på hvad sätt de som skola i sista instansen tillämpa författnm hafva upfattat densamma, på det att, om någon tvetydighet eller något fel deri förefinnes, han genast mätte blifva i tillfälle att föreslå den rättelse eller förklaring som kan vara nödig, samt dertill utverka Konungens bifall. Att genom en sådan inrättning, som den Const.Utsk. nu föreslagit, Stats-Rådens insigt och skicklighet skulle blifva mindre än hvad de hittills bordt vara, kan jag icke inse.