Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Aflöning 7 Extra utgifter 93: 70: Frih. G. J. von Knorrings disposition 1 Grefve G. E. Lewenhaupts dito Fröken S. M. Alströmers Testamente Landshöfdingen von Stenhagens disposition 150: — Ryttmästaren Hildebrands Testamentsfond 225: - Ofver-jägmästaren Rudbecks gåfvofond 100: — 14.663: 70. Balans till år 1865. Behållning i Banken 8,677: Utlånta kapital med upplupna räntor 265,804: 274,482: 18. Riksmynt Balans från år 1861. R:dr öre. Behållning i Banken 4,807: 2. Inkomster år 1862. Inkomster år 1863. Inskrifningspenningar 2,675: — Afgifter för Ordenskors och Band . 25: Inkomster är 1864. Besparade pensioner 400: Stockholm af Riddarhus-Kontoret den 16 Oktober 1865. J L. Bogeman. 56 Sammandrag af Grefliga Scheffer sk a Stiftningens 22. 1,854: 22. Debet. Riksmynt Utgifter år 1862. R:dr öre. Extra utgifter 4: Afskrifning: Utgifter år 1863. Utgifter år 1864. Pensioner 1,800: — Extra utgifter 6: Balans till år 1865. Stiftningens tillgångar och fordringar 41,088: 78. Sammandrag af Gyllenbåtska Fondens Debet. Riksmynt Utgifter år 1862. R:dr öre. Pensioner 141: — Arfvode och extra utgifter 5: 88. 14g; gg_ Utgifter år 1863. Pensioner 141: — Arfvode och extra utgifter 5: 88. J4g; gg Utgifter år 1864. Arfvode och extra utgifter 5: 88. 14g; gg Balans till år 1865. Fondens tillgångar och fordringar 3.148: 72. Kredit.
Lön 321 K:dr 47 sk., blifva de 2:ne ifrågavarande Tjenstemännens Aflöning mindre; men, utom det en sådan jemförelse icke skäligen bör ega rum, enär Kamreraren såsom tillika Kassör bestrider 2tne Befattninrar och Konduktören för sin Lön måste hafva vida trägnare tjenstgöring än Kanslisten, är den för de aure sist tillkomne Tjenstemännen stadgade aflöning lämpad efter hvad dem skäligen kunnat tilläggas i jernförelse emot sådane Tjenstemäns Löner vid an. dra Publika Verk der en daglig och trägen tjenst, göring skall bestridas, som åter vid Siotts-byggnads-Direktionen, hvarest dessa 2 Riksens Ständer hafva alltså icke kunnat bevilja den härutinnan föreslagna Lön-förhöjning. 13. På Herr Presidenten Friherre Tersme. dens genom Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss den 18 sistledue November till Stats-Utskottet öfverlemnade underdåniga hemställan om 3:ne Kammar-Rätts Assessorers Löners förhöjning till Kammar-Rätts-Råds Löner, hafva Riksens Stan - k Underdåniga Skrifvelser. 393 iler, under afbidan af den önskade allmänna reglering af Embeten och Tjenster, icke kunnat gora afseende, enär detta Verk åtnjutit lika Lönförhöjning med andre Civil - Statens PenningéLöntagande Embets. och Tjenstemän vid sednaste Riksdag. 14.
Majit hufvudsakligen gillade, utfärdats, Inkommande Taxor d. 9,0 Martil I816, och Utgående Taxan den 24 April samma år. 66:0. Angående Götha HofRätts nya Organisation på 4 Divisioner. Föredragen, sedan StatsBeredningen med underdånigt ytttande inkommit, den 11 October 1815, då ifrågavarande organisation bifölls, och ytterligare nödige Löner anslogos. 67:0. Angående fribrefs-rättighet för Ma: gistratecne vid remitterandet af Xronans Upphörd, och dertill hörande handlingar, samt för Städernas Domstolar vid Brottmåls-ransakningars insändande. Remitterad till Cancellie-Styrelsen och Öfver Pöst-Directionen; Deras utlåtande föredraget den 13 Martii I816, då Xongl, Majit destomindre fann skähatt bifalla Riksens Ständers i detta ämne förnyade hemställan, som derigenom skulle veraas minsk - justitia Ombud fm. EmbetsBerdtteUcr. 395 rfirig i Statsvei kets påräkna'e inkomster a £ Postmedlen. 68:0. Rörande en ansökning af Intres» senierna 1 Skånska Stenkols grufvan om Expovtaiions prsemier och andra förmåner. Rikets Ständers beslut härutinnan förständigadt Stats-Contoiret och. General TulLDirectionen till behörigt iakttagande. 69:0. Om meddelande af Decharge åt Vederbörande 1 afseende på redogörelsen för influtna Subsidie-Medel. Den återstående speciella granskningen af gjorda vexeldragningar, öfverlemnad åt de förut i Nå^er tillförordnade Revisorer af Allmänna Medlens förvaltning. Under den 3 Julii 1816 Nådig Decharge utfärdad, med förklarande af Kongl. Majtts Nådiga välbehag öfver Committerades administration. 70:0. Angående Portofrihet för allmänt gaeneliga Ekonomiska och Vettenskapliga Tidningar. Till Ecclesiastique*Expeditionen. 71:0. Rörande inskränkning i Import-handeln och handelsförbindelserna med Finland.
Herr ak Klinteberg, ^V ilkelm, uppläste till Protokollet följande: Genom Tjenstehjons ombyte kunna olägenheter, hinder och uppehåll i Hushälls-systemeks wänlig» gäng ej möjligen undwikas, men som desta ökas eller minstas i den män en mer eller mindre lämpelig flyttningstid bestämmes, sä fordrar omtankan all möjelig upmärksamhet pä detta ämne. Naturen af Oeconomiste författningar medgifwer i allmänhet icke, att de för alla Landsorter kunna wara lika förmänliga och derföre äro exceptioner, lämpade efter locala omständigheter ej sällan af mycken angelägenhet. Men hwad flyttningstiden angar för Tjenstehjon; sä influerar den sä gansta mycket pä naturliga^ friheten och medborgeliga rättigheten, art jag ej inser att en flyttningstid, kan stadgap för wista Landsorter och en annan för de öfrige Rikets delar, uran akt i och med detsamma lägga ett oskäligt lwäng bäde pä husbönders och tjenstehjonets owilkorliga rätt, för den förra atr antaga och walsa rjen - Dcrr 2.8 .Lebruarii. IZ5I tjenstehjon frän hibad-Landsort som hälst, och för den sednare att förtjena sitr bröd i sin anletes swen, utan akt för utwekling af betz kroppsoch själsförmögenhetcr moro bunden blot till någon witz till sin födelseork.
Tviksdags-Fullmägtigen för Ystad, Herr Conijnerce-Rådet Hemberg, har uti till Vällofl. Borgare-Ståndet ingifvet, och derifrån till Statsoch Banco-Utskotten remitteradt, Memorial , hemstält, att ett Lån af 20,000 R:d. B:co måtte från Bancoeller Riksgälds-Verken blifva beviljadt Staden Ystad, till fyllande af bristen i de belydlige kostnader, sorn blifva för ett fullständigt fullbordande af den företagna Hamnbyggnaden derstädes nödige, 5o4 Stats-Utskottets med samma förmån af 4 procents ränteoell 2 procents Capital-afbetalning, som flera andra Verk och Inrättningar fått tillgodonjuta, och emot erbjuden säkerhet, förutan Stadens Äldstes med ansvarighet en för alla och alla för en undertecknade revers, äfven af Inteckning uti de Staden enskildt tillhörige jordegor, i värde vida öfverstigande Låne-Summan. Genom de af Landshöfdinge - Ämbetet i Malmöhus Län, uppå begäran af Ystads Borgerskaps Äldste, meddelade, och för Utskotten upptedde intyganden, hafva Utskotten in*, hemlat, att, efter det Ystads Borgerskap allt ifrån år 1796 varit omtänkt att åstadkomma en för behofvet tjenlig och högst nödig HamnInrättning vid Staden, samt underdånig anmälan derom hos Kongl. Maj:t blifvit gjord, och en utaf sedermera aflidne Herr ÖfversteLieutenanten af Lidströmer för en sådan Hamnbyggnad uppgjord plan, vunnit Kongl. Maj:ts Nådiga stadfästelse, arbetet dervid blifvit begynt år i8o3, sedan Kongl. Maj:t Nådigst beviljat ett allmänt understöd af 20,000 R:d. uti Riksgälds-Sedlar, alt utgå på 10 år, med 2000 R:d. årligen, hvilket understöd likväl i så måtto blifvit ökadt, att detsamma de sista åren utgått i Banco, så att hela sammanräknade beloppet utgjort 16,666 R:d. 3a sk.
Dock som ledningen af sagde bana-, såvida dermed afsedda ändamål skola vinnas, måste till icke ringa del lämpas efter rörelsens behof i de trakter, den kommer alt genomgå, så kail densatnma icke erhålla den rakare riktning, som bör beredas' vid anläggningen af en jernväg, hvars hufvudsakligaste syftemål är alt förbinda dess 2:ne ändpunkter samt i möjligaste mån förkorta afståndet mellan deni och andra ställen, hvilka al banan beröras. Genom Kongl, brefvet den 19 Augusti sistlidet år, hafva de i Kongl. Maj:ts Nådiga proposition begagnade benämningar å stambanorna blifvit i Nåder fastställda, hvilka benämningar derföre, till betecknande af de särskilda stambanorna, blifvit af Utskottet begagnade; hvadan Utskottet således med benämningen vestra stambanan afser den bana, hvarmed åsyftas att åstadkomma en omedelbar kommunikation mellan Stockholm och Göteborg samt de i närheten af detina bana liggande orter. Vid bestämmandet huru den stambana, sorn skall förena landels2:ne folkrikaste släder och betydligaste handelsplatser, bör ledas, måste naturligtvis synnerligt afseende fästas på beredandet af den, såvidt lokala förhållanden medgifva, minsta våglängden mellan dessa släder, enär härigenom ej allenast den lifliga personoch varu-lrafiken mellan dem, ulan äfven den ännu betydligare rörelsen mellan samma städer och de inom deras hatidels-områden belägna orter mest underlättas. Ur denria synpunkt eger följaktligen vestra stambanans anläggning genom Södermanland, på sätt Kongl. Majit föreslagit, ett afgjordt företräde framför samma banas ledning norr om Mälaren enligt Jernvägs-kommittéens förslag, enär, i förra fallet, längden af ifrågavarande bana blifver endast 43£ mil, hvaremot densamma, anlagd i den af Kommittéen föreslagna sträckning, kommer att utgöra 47 mil.
Jag linner det för öfrigt besynnerligt, att Bevilln.Utsk. uti den anmärkta tableauen ingått på StatsUtsk:s område; ty Utsk. har icke någon pröfningsrätt af behofven, blott om sätten att fylla dem. Hr Stuart: Då jag förra gången yttrade mig i detta ämne, ansåg jag mig ej behöfva ingå i någon särskild granskning af de Bevilln.Utsk:s betänk, bifogade tabeller. En ledamots af detta Utsk. sedermera till mig ställda uppmaning att visa, hvaruti den anmärkta ofullständigheten och oriktigheten i dessa tabeller består, har dock gjort det till en skyldighet för mig att uppgifva en och annan omständighet, sorn grundlagt det yttrade omdömet om de af Utsk. deruti meddelade calculers beskaffenhet och tillförlitlighet. I sådant afseende får jag för det första erinra, att åtskilliga Riksg cont. åliggande utgifter härvid blifvit af Utsk. helt och hållet förbigångna. Exempelvis torde jag endast behöfva nämna Cont:s skuld till Banken för hvad som vid detta års början varit lyftadt å creditivet, äfvensom det belopp, sannolikt öfverstigande 100,000 r:dr, som Cont., sedan Bankens hufvudbok för år i834 blifvit afslutad, kommer att återbära af den förskottsvis erhållna räntevinsten för berörde år. Vidare har Utsk. icke erinrat sig, att den till Mäntor för de af allmänheten upplånade medel afsedda summa af 100,000 r:dr årligen icke, åtminstone under detta och nästkommande år, motsvarar behofvet, sedan Cont. blifvit nödsakadt alt, till bestridande af derå anvisade nya ellér ökade utgifter, utsträcka sin upplåning utöfver hvad sorn, vid detta räntebelopps beräknande, förmodades. Likaledes här Utsk. uraktlåtit att afse något belopp till betäckande af den extra statsbrist, sorn troligen, likasom för år i832, äfven uppkommer för de derpå följande åren.
För futtiga burn bör Skol-cassa och i brist af medel derstädes fallig-cassan godtgöra Läraren, på del han må vara uppmuntrad alt förvärfva förtroende och alla barnen vara af honom lika ansedde. §. 4- 7:e och 8-e mom. Staten bör under intet villkor upplaga Skolmästare-lönen på sin budget, ej eller på annat sätt för en framtid belasta sig med årliga utgifter för denna communal-angeliigenhel. Fattigdom bör vara en af anledningarlie lör flere än ett pastoral att få sig om en och samma Fasta Skola förena. Ett creditiv intill och med året efter nästa Riksdag af högst 100,000 Rtdr åi ligen anser jag böra ställas till Konungens disposition lill understöd en gång för alla, eller högst för<1 eldt på lie år för de församlingar, som i föreskrifven ordning styrka sig deraf vara i behof. E11 sådan hjelp kan af Slaten lättare åstadkommas, uppfyller bättre ändamålet, emedan utgiflerne i början för anskaf - Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. BetänkandeN:o 5. 23 /andel af lius m. m. äro mest betungande, äfvensom den liar den fördelen att icke bibringa folkel den falska och allt intresse försvagande föreställningen, all dess Skol-anslalter höra till antalet af de vanliga Slatsinslilulionerne eller tjenslemanna-plalserna, deni de snart vänja sig alt betragla nied liknöjdhet eller afvoghet.
Kungörelsen den 28 Januari 1839 bestämdes nemligen de från berörde kassa utgående pensioner till 72, 48, 24 och 15 R:dr årligen, och skulle 2:dra klassens pension, eller 48 R:dr, tillkomma dem, som under tjenstgöring ådragit sig sådan skada eller sjuklighet, att de endast i ringa mån kunna bidraga till deras bergning. — Icke nog med att iandtvärnskarlen i de flesta läll just genom under tjenstgöringen ådragen skada eller sjuklighet blef oförmögen att rätt sörja för sin bergning, eller åtminstone under denna tid i betänklig grad försummade sina ekonomiska angelägenheter, är han i ett hänseende kanske till och med mer än soldaten förtjent af understöd från Statens sida, — han rycktes nemligen utan någon ersättning från sina fredliga sysselsättningar till otaliga vedermödor genom en fmmp-åtgärd, en olaglig utskrifning, då den egentlige soldaten deremot frivilligt valt sitt yrke samt såsom sådan uppbär atlöning. — Rättvisa och billighet samt Svenska folkets och Statens ära tyckas derföre fordra, att de nu ifrågasatta landtvärns-pensionerna icke gerna bestämmas lägre än hvad ofvan blifvit föreslaget. Derest Rikets Ständer skulle bevilja den af mig gjorda framställningen, kommer visserligen Statsverket att i och för landtvärns-pensioner tills vidare betungas med en lith. till R. St. N:o 28, utgift af kauske omkring 20,000 R:dr, men det ligger i sakens natur, då pensionsinnehafvarne äro gubbar, minst 72 till 73 år gamla, att denna utgift med hvarje år skall betydligt minskas och om ungefär 10 till 12 år helt och hållet upphöra. Då jag af referaterna för riksdags-förhandlingarne med glädje erfarit, att motioner i enahanda syftning som denna blifvit sistlidne plenidag väckta i tvänne andra Stånd, och det sålunda synes deraf, som det af mig nyss framställda förslaget åtminstone i hufvudsak rönt sympathier redan från flera håll, tror jag mig ega destomera grundad förhoppning att Rikets Stäuder skola egna all möjlig välvilja och uppmärksamhet åt landtvärnsmännens öde.
Betänkande rörande det Oeconomtska af de Kungsgärdars be - .ehandlinq, som efter nu warande Arrendens örlopp böra styckas, eller i mindre delar borrtlrrenderas, får ,ag anföra följande: i:o "Dä hwarje Landthushällare känner, et mantal eller helt Hemman till sin natur och effaffenbet, är af högst olika storlek, sä till ,ppen Åkerjord ftin öfriga härligheter, anser ag wid werk,iä'andel af Kungsgärdars stycande man icke blott bör inskränka sig inom det ,f Utskottet föreflagne till endast i a högst s Nantal, utan att efter den meningen bör tiläggas desie orden: Dock med afseende tillika pä antalet af Tunn» la: d öppen Åkerjord. 2:0 "Har Stats Mskottet tillstyrkt, att .id desia nya igenom Kungsgärdarnes styckning illkomne Hemman, Arrendatorerne ffulle efter nätismanna ordom wid Arrende tidens förlopp rhälla ärsättning för de Laga Hus de derä ipfört; Härigenom ffulle Kronan alldrig fä »sina nya Hemman bebyggde, utan att medkän, bar kostnad wid Arrende tidens förlopp inköpa Husen. För min del anser jag desia nya Hemman närmast kunna jämföras med de af Kronans öfriga Hemman som äro uplätne till Bo. ställen ät Militairen, och dä wid desia det äligger Inneha firar en att enligit 1752 ärs Bo. ställs. Ordning ansvara för ärlig Byggnads, ffylldighet, tror jag art samma skyldighet här bör äläggas Arrendatorn: Sä att Arrendatorn för hwart och ett Laga Hus, som han efter fö. rcgängcn Syn upför, wid bwiiken Sun Huftts wärde bör beräknas till wisia ärs Byggnads. ' ^ skyll. 56 Den 25 September. skyldighet, bör fä afräkna pä sin ärliga Dyna nads. ffyll-dighet sä mänga är som det buiw: wärderak ^^ ^ ^-igycr ia manga ar tom dtt bittwiU.
» Ehuru », sade han, » omröstningen efter person, så vidt den lemnar blott ett enda resultat, tyckes hafva den fördelen att bättre tillkännagifva den allmänna önskan, så är det likväl konungens vilja, att denna nya form blott med alla riksständernas frivilliga samtycke och med hans majestäts bifall skall kunna träda i verksamhet ». Orden mottogos, såsom man kunde vänta, med ringa bifall, och snart visade sig, att tredje ståndet redan beslutit göra sin vilja gällande. Med spänning väntade man att få höra Neckers tal, som nu skulle följa, och man fick höra mer än tillräckligt, ty han talade i hela tre timmar; men han talade » såsom generalkontrollör och som en klok man », säger Mignet. Som generalkontrollör framlade han finansställningen och de synpunkter, som vid ordnandet deraf borde komma i beaktande; som klok man undvek han varsamt att utkasta oenighetsfrön redan vid första sammanträdet och antydde derfor i lena, hemställande ord utvägar till en fredlig lösning af omröstningsfrågan. Säkerligen hoppades han, att svårigheterna skulle parlamentariskt utjämnas. En förhoppning tog sig väl ock uttryck genom konungens i trontalet uttalade önskan: » Måtte denna tidpunkt blifva för alltid minnesvärd för rikets lycka och välfärd »; denna önskan uppfyldes väl i sinom tid, om än uppfyllelsen förbereddes på ett sätt, som for den kunglige talaren sjelf och äfven för många af församlingens medlemmar blef det minst behagliga. De styrande hoppades, att församlingen skulle råda bot på finansbristen, och hela nationen hoppades att djupt kända missförhållanden skulle genom henne afhjelpas. Bland kleresiets medlemmar satt Talleyrand, nyutnämd biskop af Autun, bland adelns sutto Lafayette och Filip af Orleans, i tredje ståndets grupp stodo Mirabeau, Sieyés, Lanjuinais, Robespierre och Barére. De spelade sedan, hvar på sitt sätt framstående roller i det stora drama, som började den 5 maj 1789 i Versailles och slöts den 5 maj 1821 på St. Helena.
Beträffande de Kronan tillhöriga, vid stamschäfericrna befintliga, får, så utgjorde dessas antal, vid sistlidet års slut, 997, nemligen af Southdownsrace 302, Elektoral470, Natzer72, Strelitzer-metiser46 och Cheviot107. I anledning af Rikets sednast församlade Ständers underdåniga framställning om meddelandet af närmare föreskrifter rörande redovisning för Kronans vid stamschäferierna underhållna får och för de genom försäljningar deraf uppkomna tillgångar, har Kongl. Majit, efter inhemtande af Kommerskollegii, utaf ett från Landtbruks-akademiens Förvaltningskommitté afgifvet yttrande och förslag i ämnet åtföljda, underdåniga utlåtande, genom nådigt bref af den 8 sistlidne Juli, förordnat, att bemälte Kommitté, för hvartdera af åren 1849, 1850 och 1851, vid innevarande års slut, och sedermera för hvarje år, vid detsammas utgång, bör till Kommerskollegium aflemna ej allenast en inventarie-räkning, upptagande såväl Kronans stamschäferiers tillstånd vid årets början och de förändringar, hvilka under dess lopp timat, som fårens numerär vid årets slut, utan ock årlig redovisning för de, genom försäljning af arrendefår, från dessa schäferier inflytande medel. Af Revisorerne hafva jemväl blifvit granskade de af Ullkontoret i Norrköping, för revisionsåren, i Norrköping upprättade kassaräkningar samt redovisningar rörande emottagen och utlemnad ull; utvisande sistnämnde redogörelser, att beloppet, af den vid Kontoret sorterade ull uppgick år 1849 till 128,658 1Z och 1850 till 123,24S fZ. A nija ulldiskontfondens bos Riksgälds-kontoret ägande kreditiv hafva under nu ifrågavarande tvänne år, i och för lånerörelsen, begagnats: år 1849, Ridr 44,010, och, år 1850, Ridr 47,270.
Vidare hafva Rikets Ständers Revisorer anmärkt, att Stuteri-Öfver-Styrelsens Redogörelse icke är på ett tillfredsställande sätt bringad till enhet. Dess nuvarande fördelning har bibehållits från den tid då några medel till Stuteri-Öfver-Styrelsen utanordnades från Stats-Contoret, andra åter från Krigs-Collegium, hvarförutan, då vid 1828—i83o årens Riksdag Rikets Ständer anslogo 7000 R:dr årligen till hästa.fvelns befrämjande, hvaraf sedermera 5ooo R:dr i Nåder bestämdes att användas för det nya Stuteriet vid Ottenby, och de återstående 2000 R:dr för landtliingsthållningen, en ny litel på delta sätt uppkom, och förklaras härigenom Rikets Ständers Revisorers anmärkning, alt ”åtskilliga utgifter ”för Landlbeskällare blifvit hopförde uti en och samma räkning med "utbetalningar till Ottenby Stuteri.” Sedan numera alla medel från Stats-Contoret utanordnas till Öfver-Styrelsen samt, enligt 5 § uti Eder Kongl. Maj:ls Nådigst fastställda instruetion för Stuteri-Öfver-Styrelsen af den 18 Maj 1837, Öfver-Styrelsen har sig medgifvet, att om vid årets slut öfverskott finnes å någon titel sedan alla dertill hörande utgifter äro beslridde, använda ett sådant öfverskott till fyllnad af den brist, som tilläfventyrs å en annan titel kan yppa sig, så torde de af Stuteri-Öfver-Styrelsen förvaltade medel utan svårighet kunna redovisas uti en räkning, i stället för den nuvarande fyrdelclta. Deremot kan Stuteri-Öfver-Styrelsen icke undgå alt framställa de olägenheter, som för Öfver-Styrelsen skulle uppkomma genom den af Rikets Ständers Revisorer föreslagna förändring, enligt hvilken Öfver-Styrelsens Räkenskaper borde innefatta en sammandragen redovisning för alla de Statsmedel, hvilka inom Riket användas i och för hästafvelns förbättrande och Stuteriernas underhåll, medlen må för öfrigt disponeras af ÖfverStyrelsen directe eller af Stuteri-Cheferne enligt gifna allmänna föreskrifter.
Vid handläggning af detta ärende hafva Rikets Ständer inhemlat: att Hcmförare-båt-gillet grundar sig på serskilde Resolutioner och Reglementen af den 9 Augusti 1625, den 27 April 1639, och den 5 Januari 1641, sedermera Lid efter annan bekräftade medelst Kongl. Resolulionerne den 10 September 1674, den 20 December 1748, den 12 December 1753, den 21 Juni 1784 och Kongl. Brefvet den 8 Juni 1814, hvarigenom Gillets rättigheter och skyldigheter blifvit sålunda bestämde, att icke någon, utom bemäldte Gille, eger föra jern och köpmansgods samt varor, af hvad namn de vara må, till och ifrån skeppen i Götheborgs hamn, vid båtens och fraktens förlust, och att ej eller någon godsegare får vid sådana tillfällen betjena sig af egne båtar, med mindre Ilemförare-båt-gillet, efter anfordran på dess biträde, ansett sig icke kunna detsamma i behörig tid lemna och bevis derom afven meddelat; varande dock Gillet förbundet, att alltid underhålla såsloit antal hern förare-båtar, som en tilltagande handel och sjöfart kunna fordra till uLoch inlastande af de fartyg, hvilka från Götheborgs redd Gillets biträde tarfva; äfvensom Gillets rättigheter icke få utsträckas till deltagande i nå"on varu-lranspoit på Götha Elf, än mindre att derifrån utestänga de lill delta behof serskildt inrättade så kallade ström-båtar, eller alt hindra Skånska jakter och andra smärre fartyg med sina laster gå förbi Götheborg lill Trollhätte Slussverk, Lilla Edet samt Åkers Sluss, allt vid förlust af berörde rättigheter; skolande den taxa, som Magistraten i afseende på en sådan båtföring hade alt upprätta, komma att lända lill efterrättelse. 486 Expedition*-Utskottets Förslag till tind. Skrifvelse, N.o 1:0.