Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag befarar således att, om skjuts-legan förhöjes, skall allmogen på många ställen tänka att då man i alla fall, för krono-skjutsens skull, måste hålla hästar, det är så godt att genom skjutsning få någon 22 Allm. Best.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, N:o 89. ersättning för deras föda och underhäll, som att icke af dem fä några sådana inkomster, och ändå betala en årlig afgift till entreprenören för skjuts-hållningen, och att, i följe deraf, den mindre upplysta allmogen skall motarbeta nya entreprenad-kontrakters uppgörande, då de redan ingångna slutas, och ännu mera motsätta sig ingående af sådana på de ställen, der sådana ännu icke kommit till stånd. Bland flera andra skäl emot skjuts-förhöjningen, får jag äfven erinra, att den betydligt ökade kostnad, hvilken derigenom förorsakas för alla deni, som utan skjuts-ersättning skola i tjenste-ärenden göra resor, för dem som skola i följd af syner och andra rättsförhandlingar utbetala skjuts-ersättningar, och för kronan vid alla de mängfalldiga skjuts-kostnader, som af henne skola ersättas; och denna ökade kostnad är icke obetydlig, då den minst skulle komma att utgöra en femtedel af det belopp, hvarmed den 1111 utgår. Man skall måhända häremot invända, att den ökade skjuts-Iegan för icke-entreprenad-skjuts redan nu utgår under vissa månader af året och att således ofvan anförda skäl blott till en ringa grad skulle vara gällande. Detta tror jag icke. De tider på året, som nu äro bestämda för en högre skjutslegas betalande, äro de, då vägarne i allmänhet äro minst goda och då .ingen gerna frivilligt skjutsar; då synas ock sådana förrättningar, för hvilka skjutsersättningar skola utgå, minst cga rum; och då resor i allmänhet, för hvilka kronan skall lemna ersättning, minst företagas, så att verkan af denna förökning på långt när icke är densamma, som den af Utskottet föreslagna, enligt mitt förmenande, skulle medföra.
Ttftgfifning-stid: hvarje helgfri fredag. Infaller helgdag pä fredagen, utgifves tidningen näst föreg. eller nästfölj. söckendag. Grefvinnan Stephanie von e n * v|É stjerna ur WM) Stockholms' 0 societeten, J Idun dag WtW &amp; \ W presenterar I fgj, ijj. sannnor, torde särskildt derutinnan kunna påräkna deras intresse, att hon till börd som sinnelag är en äkta svenska. Under många år har hon i hufvudstadens eleganta och förnäma verld intagit en ställning så framskjuten och bemärkt, att hennes namn små- ningom vunnit popularitet äfven långt utom de kretsar, der hon hör hemma, j a, öfver hela landet torde vara hållet som för det högsta samhällslagret representativt. g m a När hennes präktiga spann vid promenadtiden rullar fram efter den ståtliga Strandvä- gen utåt Djurgården, då vänder sig hvarje mötande o m och följer det med blicken. Så nicka de åt hvar andra och säga endast: » Det var hon! » Hela Stockholm känner sin grefvinna. Att en lysande förmögenhet satt henne i stånd att omgifva sitt 2:dra årg. I Stockholm: hos redaktionen, i boklådorna samt &amp; tidningskontoren. Plåten. uppträdande med den elegans och luxus, som redan i och för sig sjelfva väcka den stora mängdens förvånade beundran, skulle dock ej varit anledning till fyllest till hennes popularitet, o m ej äkta qvinlighet, utsökt smak och ett på samma gång genomdistingueradt och naturligt väsen så lyckligt bure upp de materiella förmånerna. Så länge grefvinnan von Plåtens man, nu mera framlidne öfverslekammarherre Carl v o n Plåten, ännu lefde, utöfvade de båda makarne å sitt präktiga sörmländska gods Stora Sundby den mest storartade gästfrihet; i synnerhet samlades der ute medlemmar af den d i - plomatiska kåren så sommar som vinter till lysande festligheter. Efter makens frånfälle har den unga enkegrefvinnan, som naturligt är, under den första sorgtiden lefvat mera i tillbakadragen stillhet.
Då LagUtsk. detta icke gjort och riksdagen är så nära sitt slut att en återremiss icke lärer kunna föranleda till ett fullständigt förslag i ämnet, så tror jag under närvande förhållanden icke annat vara att göra, än att afstå förevande betänk.; hvarom jag anhåller om propos. Då nu H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemstälde om R. o. Ad. behagade bifalla LagUtsk:s förevande betänk., ropades nej, och uppå sedermera framställd propos. biet samma betänk, af R. o. Ad. afslaget. Vid förnyad föredragning af LagUtskis d. 22 och 23 dennes på bordet lagde betänk. N:o 58, i anledn. af väckte motioner om förändring i lagstiftningen, ang:de dels förmyndarevården, dels ock de s. k. tysta förmånsrätterne, yttrade sig Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Uti detta betänk, har LagUtsk. behandlat saken på samma sätt som i det föreg:de. Ärendets vigt torde likväl göra nödigt, att, när man kan få något bättre, man må låta bero vid det upgjorda förslaget. LagUtsk:s förslag går ut på att söka bereda trygghet för vården al omyndiges medel, äfven sedan de af mången så litet tålda tysta förmånsrätterne blifvit borttagne. Då frågan om dessa förmånsrätter vid hvarje riksdag återkommer, torde det icke vara skäl att motsätta sig den framställning, som Utsk. nu gjort. Åtskilliga förslag till frågans lösning, hafva visserligen förut blifvit gjorda, fast utan lycklig påföljd; men sådant torde dock icke kunna anses innebära giltig anledn. att misströsta derom; och har jag derföre ingenting emot en sådan skrifvelse som här föreslås. LagUtsk:s förevar.-de betänk, blef uppå härefter framställd propos. af R. o. Ad. bifallet. Ånyo föredrogs Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskms d. 22 och 23 dennes på bordet lagda betänk.
Både Horn och Plommenfelt hafva dessutom långt för detta upphört att vara mig tillgifne. De gå i stället hertigens af Södermanland ärenden. I alla fall vill jag icke, att någon undersåte anser sig omistlig, eller tror sig kunna föreskrifva sin konung lagar derföre, att han haft den äran att med nit och framgång utföra mina värf. – Plommenfelt skall straffas så, att Europa må förnimma min upprättelse. Den kan aldrig bli för stor, och jag har intet att förebrå mig; ty jag stadnar vid hvad lagen föreskrifver. – Man har sagt mig, att Svea Hofrätt beslutat en dödsdom: är det icke så?« – (Suckar) «Jo, Ers Maj:t och det är just en anmälan härom, som det åligger mig, att i dag föredraga inför Eders Maj:t i senaten.« – «Bra.« – (Ringer. En kammarherre skyndar in) «Är öfverståthållaren här ännu?« (Kammarherren) – «Ja, Ers Maj:t. Hans excellens väntar på nådigt företräde.« – «Låt honom komma in.« Kammarherren går och öfverståthållaren riksrådet baron Carl Sparre inträder. (Konungen till öfverståthållaren) – «Är min befallning fullgjord, herr riksråd?« – «Ja« (med en sidoblick på Schröderheim), «och Ers Maj:t torde tillåta mig derom meddela underdånig anmälan mellan fyra ögon.« Schröderheim gör en rörelse för att aflägsna sig; konungen hejdar honom och yttrar: – «Ni förstår väl, herr riksråd, att det just är min afsigt, att låta Schröderheim höra er anmälan. Eljest hade jag icke frågat er derom i hans närvaro.« Riksrådet Sparre: «Plommenfelt blef i natt klockan 12 inskeppad på det första handelsfartyg, som i år lupit ur hamnen, och hvars bestämmelseort är Amerika. Han fick pass under namn af «Carl Andersson« och var klädd som matros. Vinden är förlig, och med elfva timmars försprång anser jag honom vara qvitt faran att bli ertappad vid en efterspaning.
På gjord proposition blef StatsUtskottets Betänkande godkändt. Föredrogs å nyo och bifölls BancoUtskottets, förlidne gårdag första gången upplasta, Memorial med anmälan om nödig befunnen jemkning i Riksens Ständers beslut rörande Malmö Disconts Direction. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets, sedan den 20 och 22 Juli hvilande. Betänkande angående liqviderandet af skulderna efter sista krig, fann HögloH. Ridderskapet och Adeln detta mål vara afgjordt genom det redan denna dag gifna bifall till samma Utskotts Betänkande om utbetalning af förra Kongl. Familjens enskildta förmögenhet. 1» Upptogos till afgörande och biföllos följande, den 3 och 4 dennes pä bordet lagda. Den 5 Augusti e. m. Betänkanden, Utlåtanden och Memoria!, från StatsUtskottet: i:o I anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, af den 24 Juli, angående aflöningen vid RiksgäldsContoiret. 2:o I anledning af återremiss i fråga , om en på allmänna Arbetshusfonden anvist utgift. 3:0 Angående Lönförhöjning för Controlleuren vid det inom RiksgäldsContoiret, i afseen, de på Chartors Hvitstämpling, inrättade Contoir. 4:0 Om Termin för den innan nästa Riksdag infallande Revisionen öfver Stats-, Bancooch Riksgäldsverken, under hvilket bifall inbegreps BancoUtskottets, den 3 dennes första gången upplästa, Memorial af lika lydande innehåll. yio I anledning af väckta motioner om ert gratification till StatsCommissarien Widegren. 6:0 Angående gratification för StatsCommissarien Frödelius. 7:0 Angående tillökte Dagtraktamenten för tjenstmän och betjening vid RiksStåndens och deras StatsUtskotts Cancellier.
Formen kan måhända någon gång förbises för innehållet, men former, när de, såsom här, röra ett rikes grundförfattning, äro en makt, som, tror jag, måste aktas och hvilken aldrig ostraffadt förbises. Jag vet ej hvilket öde förslaget skall röna hos Ständerna, men det torde endast vara rättvisa att medge, det betänkligheter skola möta vid slutliga antagandet af en lag, som beröfvar regeringen en rätt, den der i alla verldens konstitutionella stater är erkänd såsom ett grundvilkor för all styrelses fortvaro. Det är hufvudsakligen på dessa skäl jag tillstyrker förslagets förkastande i dess nuvarande skick, lika lifligt som jag önskar att Konst.-Utsk:t måtte under riksdagens lopp framlägga ett förslag till årliga riksdagar, utan de brister, hvarmed det förevarande är behäftadt. Afven detta yttrande framkallade många bifallsrop. Frih. Raab, Adam Christian: För min del anser jag, att den fördel, som skulle tillskyndas samhället genom antagande af detta förslag, är ganska stor, ty derigenom åstadkommes en jemnare gång i hela statsmachineriet, en större politisk bildning och utveckling samt en lifligare vexelverkan mellan regering och folk. Man har här talat om att riksdagen ej skulle kunna afslutas på fyra månader, och att orsaken dertill ligger i omöjligheten att på denna tid genomgå statsregleringen. Hr Bildt har dock genom sifferuppgifter, hemtade från Stats-Utsk-.ts prot,. bevisat att det låter sig göra. Skulle någon vilja betvifla dessa uppgifter, böra de vederläggas med lika ovedersägliga bevis, d. v. s. med siffror. Vidare har här yttrats, att Lag-Utsk:t möjligen skulle kunna få till handläggning sådane ärender, som icke kunna inom den föreskrifna tiden medhinnas. Jag instämmer deruti, såvida Lag-Utsk:t fortfarande, såsom nu, skall göra sig till eu fullkomlig lagberedning. Aro deremot de från regeringen kommande lagförslagen till alla delar utarbetade vid deras öfverlemnande till R. St:r, torde de utan svårighet kunna hinna afgöras.
Lærad (Læráðr), binamn till världsträdet. Lättfote (Lettfeti), en af asarnes hästar. 182. Madgun, Underjordsdis, som vaktar Gjallarbron. 130, 131. Magne, son af Tor och Järnsaxa. Öfverlefver världsbranden och ärfver, jämte sin broder Mode, Tors hammare. 26, 196, 197. Manheim, Manheimar, den del af världen, där Oden och asarne hade sin tillflykt, när vanerna herrskade i Asgard. 151, 154. Mardall, Mardöll, binamn till Fröja med anledning af hennes vistelse i hafvet hos den förvandlade Svipdag. 167. Marmennil, hafsmannen. Isländska sagor från kristen tid omtala marmenniln som klok och framsynt, men tystlåten. Det skall vid mer än ett tillfälle ha lyckats sjöfarare eller fiskare att fånga marmenniln, som då, mot löfte att åter varda släppt i hafvet, låtit förmå sig att förutsäga tillkommande ting. Megingjord (Megingjörð), Tors starkhetsbälte. Meile, asagud, densamme som Balder. Tor berömmer sig vid ett tillfälle af att vara Odens son och Meiles broder. Den blide Höner jämföres i ett af sina epitet (Fotmeile) med Balder. Rödöns sockenstämmoprotokoll Underwisningsanstalter inom församlingen Hushållningen och wården af kyrkoegendomar och lägenheter samt socknens enskildte kassor, såsom fattigoch brandstodskassor med flere Byggnaden och underhållandet af kyrkan och hwad dertill hörer, jemte alla socknens hus, såsom prestgård, fattigoch socknestuga, med flere Bänkfördelningar Sockenhandtwerkares antagande Brandstods-föreningar
Att, i afseende på behandlingen af de under sjunde titeln uppförda mål, må iakttagas : a) Att , med undantag af Landtmätare i Orterne , alla de Ämbetsoch tjenstemän, Som omedelbart i något af Rikets Collegier 59 förut skolat stå till rätta , eller de der höra till något Ämbetsverk, som lyder omedelbart under Kongl, Maj;t, må hädanefter af Collegii eller Verkets Advocat - Fiscal eller Ombudsman anklagas inför Hof-Rätt, hvarvid synes böra iakttagas, det Krigs Hof-Rätten blir Domstol för dem, sorn höra till Krigsstaten , och att, hvad särskildt angår Consulerne, hvilka för sin ämbetsförvaltning utom Riket, måste inom
Då är det godt Jaska skrattade smått, ett underligt, förnöjdt, barnsligt, halfvaket skratt. Det lät som en sömngångares. Det är godt upprepade han sakta och somnade in. Han vaknade aldrig mera. På vårvintern stormade det och bände på isarne kring Helsingfors, så att ändtligen midt i april den blå randen utanför Gråhara båk kom allt närmare, medan isarne vid hamnarne alltmer antogo den smutsgrå färg, som ändtligen i slutet af månaden blef lika klar som vattnet, tills det hela sjönk likt skum och försvann för solstrålarne och några milda vindar i förening. Studenterna firade som vanligt sin första maj i Kajsaniemi, stodo utanför värdshuset i snömuddret och sjöngo, medan en mängd kypare och jungfrur ombesörjde en artificiel värme och dito solsken medelst en mängd punschbålar, hvilkas innehåll tömdes och fyldes lika hastigt. Herr Adolf sjöng icke med i qvartetten. Han hade börjat taga lektioner för stadens fashionablaste sånglärarinna och fick inte slita ut sin fina tenor i korsång. Dessutom var han icke omtyckt af kamraterna, fruntimmersaktig som han var. Han tillhörde ett litet kotteri fattige adelsmän, hvilkas ekonomiska stöd han, den borgerlige, i nåder fick vara. Det var en hop finhyade, pomaderade och moderna modejournalsungdomar, mycket nogräknade om sitt rykte, då det gälde det, som verlden fick veta. De visade sig endast i de fashionablaste familjer, talade endast med de unga damer, som i allmänhet i societeten voro mest observerade, och aktade sig på allt vis att i något afseende visa någonsomhelst sjelfständighet eller karaktär. De sågo i allmänhet helst på, voro öfverallt, logo öfverlägset åt allt, och drogo jemt och ständigt i små nödvuxna och ynkliga mustascher, som aldrig blefvo längre. De svärmade i klunga för förnämsta balskönheten, suto på de dyraste platserna i teatern och hade i regeln en liten flamma à part, någon vänlig cigarrfröken, limonadmamsell, kanske någon qvinlig ganymed från en af restaurationerna.
Berörde åtgärd var altså ett misstag; men då grundlagen stadgar, alt den i hvarje särskildt fall skall efter ordalydelsen tolkas, kunna icke några prejudicater å olagliga tolkningar gälia till hinder för lagens inträdande i verksamhet vid ett annat tillfälle, sådan den lyder, Lagens bokstaf åberopas, och den skall lydas. Hr Dalman: Jag börjar med den förklaring, att jag verkligen tror, det Frih, Gederström följer sin öfvertygelse; men jag har blott beklagat, att Hr Frih., i egenskap af ordförande i Constit.Utsk., skall hysa en så besynnerlig öfvertygelse och lyckas göra den derstädes gällande. Hvad sjelfva hufvudfrågan beträffar, har jag icke nu ingått i granskning, huruvida BorgareSt. ägt grundlagsenlig rätt att väcka den fråga, som, i form af dess gemensamma tanka angrde Nationalrepresentationen, blifvit till Utsk. remitterad. Jag bar blott påstått, att Utsk. ej äger grundlagsenlig rätt att vägra upptaga en dit i laga ordning remitterad anmärkning. Den kraft mot öfverträdelse»’ af grundlagen, som ansetts nödvändig, har blifvit nedlagd i 55 § Riksd.Ordn., som stadgar Talmans rättighet och pligt att vägra propos. å hvarje väckt fråga, som bokstafligen strider mot grundlagarnas lydelse, och det är endast i den händelse, en sådan väg»’an sker, som Constit.Utsk. är satt till skiljedomare emellan RiksStm och deras Talmän. Men om icke de sednare begagnat sig af denna rätt, äger Utsk. ingen talan; och i sanning jag inser, hvartill Utskrs vägran att upptaga frågan tjenar, då den nemi. står i strid med Talmannens ioel» RiksStins mening om saken. Jag supponerar t. ex., att ett grundlagsvidrigt förslag väcktes inom RiksStm. Talmannen funno icke hinder för dess behandling af Constit.Utsk. Utsk, svarade, att det vägrade upptaga frågan, och aflemna - Den i December. 31 de således inga jemnkningsförslag till förstärkt Constit.Utsk. Betänk, återremitterades.
St. Just.-Omb. Emb.-Ber. d. iS Januarii i834~ 31 dröjsmålet med Tings-expeditionens aflemnande till förenämnde häktade personer, såsom orsak till hvilket dröjsmål Herr Häradshöfdingen dervid anfört, dels att han, kort efter hemkomsten ifrån i83r års VinterTing med Oppunda Härad, skall blifvit angripen af fross-sjukdom, dels att Sommar-Tingen i Domsagan genast derefter börjats, samt att Herr Häradshöfdingen varit nödsakad sysselsätta sig ej mindre med utarbetandet af de dervid förekomne mål, än ock med expedierande af åtskilliga äldre, vidlyftiga, som skulle vid det då tillstundande LagmansTinget fullföljas, så att det icke skall stålt i Herr Häradshöfdingens förmåga att fortare, än hvad som skett, fullgöra sitt åliggande i berörde hänseende, med mindre andras rätt, genom dröjsmålet, skulle blifvit förnärmad, så har jag, som icke kunnat vid denna förklaring låta bero, remitterat den hos mig förde skriftvexlingen till Ad vocatfiscals-Embetet i Kongl. Maj:ts och Rikets Svea Hof-Rätt, för att emot Herr Häradshöfdingen Lund, för omförmälde försumlighet, laga åtal anställa; i anledning hvaraf Herr Ad vocat-Fiscalen C. H. Pfeifer, uti memorial af den 7 sistlidne Februarii, anfört, alt hvad Häradshöfdingen Lund sålunda andragit, efter Herr Ad vocat-Fiscalens förmenande, destomindre kunde lända honom till ursäkt, som Domaren företrädesvis borde egna sin uppmärksamhet åt de mål, somrörde häktade personer, och vederbörande autoriteter voro anbefallde alt tillse, det dylika personers rättegångsförmoner ej blefvo förnärmade, samt i detta afseende Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807 uttryckligen bestämde Domarens skyldighet, hvadan och när, tvärtemot föreskriften i samma Kongl.
N:o 100, ang:de ersättning för sådana af Statskontoret förskottsvis bestridda utgifter, för hvilka statsanslag ej blifvit beviljade. 458 Den 2’6 Maj. Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, sammansatta Statsoch Banko-Utskits d. 22 dennes bordlagda Utlåt. Nio 10, i ani. af väckta motioner om ändringar i Kongl. Förordningen d. 26 April 1861 ang:de en allmän hypoteksbank m. m. Efter föredragning af sammansatta Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskits den 22 dennes bordlagda Mern. N:o 3, ang:de afgiften för bränviris tillverkning, godkändes den föreslagna voterings-propos:n. Föredrogos, men begärdes af flera ledamöter ånyo på bordet, Banko-Utsk:ts d. 22 dennes bordlagda Mem:r: Nio 27, ang:de föreskrifterna i lista artikeln af Bankoreglementet om bankens verksamhet och de fonder, hvarå sedelutgifningen utöfver metalliska valutan är grundad: samt Nio 28, angide instruktionen för nästkide riksdags Banko-Utsk. Föredrogs och bifölls Banko-Utskits den 22 dennes bordlagda Mern. Nio 29, angide vissa, i följd af blifvande ny li. O., nödiga redaktions-förändringar. Föredrogos, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.- Utskits den 22 dennes bordlagda Betänkin: N:o 12, i ani. af väckt motion om ändring af 28:de kaj). 7:de §:n Byggninga-balken, i fråga om ansvar för försummelse att utgöra skjuts; samt Nio 13, i ani. af väckta motioner om förändring af gällande föreskrifter angide tiden för fullföljande af besvär i ekonomiska och administrativa mål. Föredrogos och lades till handlingarne sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskits den 22 dennes bordlagda Memir:
— 75 andra slag 1 skålp. — 6 Förslag lill Tull-taxa. 27 Qvantitet för Införsststult. Tullberäkningen. Riksmynt. R:dr. öre. Limon er, friska; hänföras under Citroner. salta; hänföras under Frukter, inlagda. Limonsa/t; hänföras under Citronsaft. Lin, ohäckladt och häckladt Fritt. Linser; se Spanmål. Litografier; se Kopparstick. Litzari; hänföres till Färger, andra slag, ej specificerade. / lil C • J Ilo . vaxoch spermaceti 1 skålp — 15 talgoch palmilin ! skålp. — 2 andra slag \ skålp — 6 Ljuskronor eller delar deraf, ej specificerade, förtullas lika med det ämne, arbeladt, hvaraf de hufvudsakligen bestå, och utan afdrag i vigten för påsatta glas. Luktvatten, alla slag ^flaskornas vigt inbegripen 1 skålp. — 40 Lumpor och för pappersbrukens behof beredd Lump Fria Lunta Fri Lyktor; se Lampor. Läder; se Hudar och Skinn. Läderarbelen, ej specificerade, förtullas med 25 procents förhöjning å tullen för det läder, hvaraf arbetet hufvudsakligen består. Anm. Läderremmar, hopsydda eller med metallnaglar hopnitade och synbarligen ämnade att begagnas till machinerier, tullbehandlas såsom delar af machinerier. Läster till skoarbeten Fria Lök, alla slag, ej specificerade Fri. Machinerier, ej specificerade; se Redskap Machinoch Vagnsmörja 1 skålp. — 2 Madrasser hänföras till Sängkläder. Anm. När madrasser äro försedda ined ramar och fjedrar, tullbehandlas de såsom Varor, i taxan ej nämnda, arbetade. Magnesia; hänföres under Apotheksvaror Magnetsten, oinfattad Fri. infattad; se Instrumenter, fysiska m. fl. 28 Förslag till Tull-taxa. Qvantitet för Införselstull. Tullberiikningen. Riksmynt, R:dr. öre.
Inkomster : Statsanslag 469,699: 32. 780,000: — Arrende-medel . 300; 300: Intressemedel 180: 180: Ersättning af Stockholms stads Militär-corps för befrielsen från korrektionisters bevakande 313: 16. 313: 16. Från 8:do till 2:dra hufvudtiteln omförda . 16. — 8: 16. — 1 1845 års hufvudbok å fångvårds-anslaget oriktigt afförda Blåst i statsanslaget, Kongl. Balans till påföljande året: Credit. Balans från föregående året: Bil. Lil. D. lill 1849 års Revisionsberuäelse angående Statsverket, sid. lil. Utdrag af kapitalräkningen för 1840 ars Amiralitets-Krigsmanskassans pensionsfond. Folio Folio i Banko. i Bank 0. 1) ebel. fl. b. Credit. II. b.1 Utgifter: Inkomster: Carlskrona af Amiralitets-Krigsmanskontoret den 8 Augusti 1849. Utdrag af kapitalräkningen för 1847 års Amiralitets-Krigsinans kassans pensionsfond. Debet. Utgifter: Pensioner till Flottans gemenskap Dito till embetsoell tjenstemän - folio i II. b. 58 CO Banko. 11,934 36,103 Credit. Inkomster: Anslag af lotsverket Böter af rustoch rotehållare Afoch tillträdes-afgifter . Folio i II. b. Centonal-medel Nådår och begrafningshjelp Rätt utdraget. Folio Folio i Banko. i Banko. Debet. II. b. Credit. H. b. U igifler: Inkomster: Rätt utdraget. Carlskrona af Amiral!tets-Krigsmanskontoret den 8 Augusti 1849. e. f. F. LINDBOM. Utdrag: af kapitalräkningen öfver 184? års Amiralitets-Krigsmans kassans gratialfond. Debet. Utgifter: Gratialer till enkor och oförsörjda barn .. .Nådegåfvor Folio II. 1).