Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lyckligtvis har den värde talaren förklarat sig icke vilja bestrida antagandet af samma förslag, hvilket åter jag anhåller JL o. Ad. måtte godkänna. Hvad den värde ledamoten ordat om upprätthållandet af en konvention inom Ladugårdslands försam ling och de dervid mötande nära oöfvervinnerliga svårigheter, bevisar i förevar, fall väl icke så särdeles mycket, enär man icke vet, hvad öfriga församlingar i detta fall tänka. Kanhända se de icke den saken så mörkt; kanhända går den för sig, oaktadt allt motstånd af en och annan. Jag ser således uti denna omstän dighet icke något hinder för antagandet af Utskts förslag; och hvad ordet ”ovilkorligen” beträffar, så skall man kunna till stöd för dess användande anföra, att, just med afseende på de svårigheter Hr Printzensköld mot ingåendet af dylik öfverenskommelse omtalat, det synes nödigt äga ett stadgande, sådant som det föreslagna, på det att merberörde och lika lydande svårigheter mätte undanrödjas. Detta sker ock med säkerhet, derest i allmänhet gällande författning varder stadgadt, att dylika konventioner ovilkorligen skola sednast vid inträffande ledighet uppgöras. Jag förnyar 14 Den 12 Juli. min anhållan oro bifall till betänk.; och får ytterligare tillägga det skäl, att då Presteoch BorgareSt:n, hvilka närmast hafva med detta ärende att skaffa, gatt in derpå, synes R. o. Ad. för sin del deslo mindre böra erfara någon betänklighet ali detsamma bifalla. Hr von Hohenhausen: Hr Printzensköld har visserligen icke saknat skäl för hvad, han anfört, såvida fråga vore, att bestämma det belopp, församlingarne lill presterskapet skola utgifva för alltid, men då sä icke är förhållandet, och denna tid är inskränkt till 25 ä 50 år, synes mig hans betänkligheter mindre grundade.
Vid jemförelsen emellan summorne af de förskott Kongl. KrigsCollegium lemnat och värdet ä befintlige förråden af Materiaiier, halffärdige Gevär m. m., visar sig, att Factoriet icke kan fullgöra de för flera år åtagne beställningar; utan alt alltjemt fortgående uppbära förskotter, sorn mera och mera anticipera på förlaget för framtida lefvereringar. Det uti SalpeterFondens Räkenskaper balancerade förskott till GevärsFactoriet 55,5oo R:dr är uti Räkenskaperne icke upplaget, och enda säkerheten för denna summas återgäldande ligger uti värdet af Factoriets byggnader. Kongl. Ofver-Intendents-Embetet. J\.äkenskaperne, sorn i Kongl. KammarRätten blifvit granskade för år 1829 utan, men för år i83o med anmärkningar, hafva, för det till bemälde Embetes disposition ställde Statsanslags användande redovisat sålunda: Debet: Hal ance från föregående året: Uppbörd: För en försåld gammal XJthus-byggnad . 40. Utgifter: — BaJance till påföljande året: Härvid anse Revisorerne höra anmärkas: !:o Räkenskaperne utvisa icke, genom serskildta rubriker elier Conto, kostnaderne för underhållet af hvarje hus, hvilka nu icke utan mödosamt arbete kunna utrönas, utan åtskiljas årets utgifter uti de för Instrumentalier, för arbetslöner ra. m. och hvilket anses böra förändras så, att till hvarje Hus för året anslagne och använde medel uti serskildta summor redovisas. 2:o Af anslaget för Publike
De hufvudsakligaste bestämmelserna i denna traktat äro följande: Hans Majit Konungen af Danmark förbinder sig: a) att icke uppbära några lull-umgälder, läst-, fyreller båk-afgifter, eller af giller för sjömärkens underhåll, eller andra umgälder af hvad beska (len het de vara 4 Siats-Utskottets Utlåtande Nio 48. må, beräknade efter skepp eller last, för fartyg, sorn genom Öresund eller Balterna begifva sig från Nordsjön lill Östersjön eller Ivertom, vare sig att dessa fartyg endast färdas genom Danska farvattnen, eller till följd af ute å sjön inträffade förhållanden eller i handels-angelägenbeter föranlåtas att der ankra eller inlöpa; skolande hädanefter, under hvad förändring som helst, icke något fartyg vid färden genom Sundet eller Balterna kunna uppehållas eller hindras; //) att hvarken af de utaf omförntälda fartyg, som, lastade eller i barlast, inlöpa i eller utlöpa ur Danska hamnar, ehvad de der sysselsatt sig med handelsföretag, eller ej, och icke heller för deras last, uppbära någon som helst af de algifter, hvilka för dessa fartyg eller deras last bordt i Öresund eller Bälterna erläggas, på grund af de i sådant afseende hittills gällande traktater emellan Danmark och främmande stater: varande härmed uttryckligen förklarad!, att de afgifter, som sålunda ej vidare få uppbäras i Sundet eller Bälterna eller i Danska hamnarne, icke skola kunna indirekte återinföras genom en för sådant ändamål gjord förhöjning af nuvarande hamneller tullafgifter eller genom införande för samma ändamål af nya sjöfartseller tull-afgifter, eller på hvad annat sätt det vara må; c) att bibehålla och i hästa skick underhålla alla fyrar och håkar, som nu finnas vid inloppet i eller i grannskapet af Konungariket
Stån-, den skulle vördsamt och vänligen underrättas, hvarjemte ExpeditionsUtskottet skulle anmodas att samma åtagande i ,RiksdagsBeslutet omförmäla; och skulle BevillningsUiskottet äfven härom underrättas, i afseende på de reglementariska föreskrifter, som i detta hänseende kunna blifva nödige. Uran Vållofl. BorgareStdndet4 S. D. I anledning af den motion, som inora Vällofl. BorgareStåndet denna dag blifvit väckt, fann BorgareStåndet för godt, att instämma med hvad Höglofl. Ridderskapet och Adeln, samt Högvörd. PrestStåndet och Hederv. BondeStån* det derom nu föreslagit, att Hans Kongl. Hög-* het ArfPrinsen skulle tillerkännas rättighet, att ■vid alla de tillfällen, då Hans Majit Konungen och Hans Kongl. Höghet KronPrinsen kunde af sjuklighet hindras, att med RiksStyrelsen sig befatta, utöfva Konunghmagten med all den rätt närvarande Grundlagar densamma tillägga samt uti Kongl. Majtts Höga Namn Rikets Styrelse föra. Och skulle härom de Respective MedStån* den genom Utdrag af Protocollet vördsamt och vän - Prot. Utdrag d. 2 Jan. 18 r 8. 35 ■vänligen genast underrättas» äfvensom Adressens uppsättande till Expeditionsutskott öfverlemnas* S. D. Vid föredragning af BancoUtskotlets sedan den *3 December på bordet hvilande Memorial, rörande Herrar BancoFulImäktiges vidtagne åtgärder» i anledning af Malmö DiscontVerks yppade obestånd och de öfrige Disconternes iråkade overksamhet» blef samma Memorial, i anledning af gjorde anmärkningar, nu till BancoUtskottet återremitteradt.
Ständer ställts ett belopp af 100,000 R:dr, hvaraf, dels såsom lån och dels såsom anslag, blifvit af Kongl. Maj:t anvisade: ▼ — 59 — enligt föregående revisions-berättelse sid. 57, 58 . R:dr 64,240: » Stats-utskottets merberörde utlåtande sid. 10, 11 » 30,990: samt, jemlikt till Riksgälds-kontoret under innevarande år ankomne nådiga bref: „ för utdikning af Qvarnmyren, Atjälsmyren och Tattarsmoran inom Tväråmarks bys område i Säfvars socken och Westerbottens län: lån R:dr 500: anslag » 120: ggo— » utdikningar vid Henaryd, Rydholm och Knifvingaryd i Norra Möre härad af Kalmar län: lån , R:dr 2,400: anslag : » 600: Q unn. 3,000. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Lag-Ulskottels Betänkande JM 33. S» § H. l)å till boskilnad mellan makar dömdt är, förläres vid skifte af samlijld egendom, som om delning af död mans qvarlåtenskap är i lag stadgadt. Ej må boels egendom skiljas förr än all samfäld gäld, som veterlig är, gulden blifvit: sker annorledes; svare då makarna, en för begge och begge för en, för samma gäld. § 18- Då boskilnad beviljad blifvit, vare all egendom, som, efter det ansökningen om boskilnad gjord är, genom arf, gåfva, testamente eller annorledes, tillfaller ena maken, såsom enskild egendom ansedd. Hustru vare ej pligtig att med sådan egendom ansvara för den gäld, som under äktenskapet derlörut gjord är, ändå att hon för den gäld i borgen gått eller lika med mannen till betalning sig förbundit, utan sä är, att hon sjelf gälden gjort i och för handel eller annan rörelse, som hon med mannens bifall idkat, eller gälden utgöres af böter eller skadestånd för gerning, hvarför hustrun svara bör.
Då, i det lilla tysta hemmet, sticka gamla, kufvade anlag åter upp sina hufvuden; men man hade lärt den unga, att dylikt ej passade sig för henne. Och så grep hon det närmast liggande arbetet. Väfstolen blef under ett par år en inkomstkälla, och när beställningar tröto, sydde bon, stickade och virkade diverse nödvändighetsoch prydnadsartiklar samt sände dem med » kakgummorna » ut i bygden att försäljas. Så kommo barnen, och familjen flyttade till en stad, där mannen fått en fast syssla. Nu var hustrun så van vid en liten biförtjänst, att bon aldrig mera kunde fördraga tanken, att mannen rent ensam skulle försörja familjen. Men här dugde det ej att komma med de gamla sakerna. I staden blef det små prydnadssaker, målade på sidan, perlagraffer för en hattsömmerska; ja, till och med dockor sydde hon under denna tidsperiod. Barnen — där voro blott ett par eller tre •• — växte till och skulle hafva undervisning, och den fingo de af modern. Man kunde ju tycka, att detta arbete jämte hushållsbestyren borde ha varit nog för henne. Men nej, hon hade tid öfrig, och då ville alltid det där gamla komma fram, och så lärde hon sig att sy handskar, hvarefter hon genast genast fick arbete af en handskfabrikör. Denna sömnad kunde hon utföra, medan hon gaf muntlig skolundervisning åt barnen samt af hörde deras läsöfningar, och på detta sätt hade hon en biförtjänst, ända tills barnens stora anlag tvungo föräldrarne att sända dem till ett läroverk. Men under de år, som modern undervisat sina egna små, hade andra mödrar bedt henne att läsa med ett par mycket obändiga pojkar, hvilket allt verkade så utvecklande på denna egendomliga lärarinnas språkkunskap, att hon en vacker dag, då det där gamla åter ville fram, tog sig före att öfversätta ett större arbete. Hon visste lika litet, som den stora mängden vet, om sättet att gå tillväga för att få fot inom detta arbetsfält; men hon tyckte, att det låg närmast till hands att vända sig till någon af tidningsredaktörerna i samma stad. Hon kände ingen af dem personligen, men genom att gifva akt på de skilda smakriktningar, hvilka af de olika tidningarnas följetonger representerades, gjorde hou lätt sitt val i öfverensstämmelse med anda och stil i sin öfversättning.
3 Hafva två eller flere i samråd beslutit verkställandet af något brott; då skall hvar som i den stämpling deltagit och vid brottets utförande när varit eller, före eller vid utförandet, gerningen främjat, eller efteråt gerningsmannen tillhandagått, straffas som vore han sjelf gerningsman. 6 §. Har deltagare i stämpling ej vid brottets utförande när varit, eller det främjat eller gerningsmannen tillhandagått, såsom i 5 § sägs; straffes efter 4 §, der han ej anstiftare är och förty efter 1 § straffas bör. 7 §. Underlåta föräldrar, fosterföräldrar eller andre uppfostrare, eller för myndare, att från utförandet af brott, hvarom de vetskap ega, hindra den, som under deras vård och lydnad står, när det utan angifvelse lill åtal ske kan; varde straffade efter 4 <§, dock högst med fängelse i sex månader, der det ej skett för egen vinning. 8 g. Har annan, än de personer, som i 7 § nämnde äro, vetat brott, deraf någons lif, helsa, frihet eller egendom i synnerlig fara sattes, å färde vara, och underlåtit att det i tid, så att faran afvärjas kunde, upptäcka, när det utan angifvelse till åtal ske kunnat; varde ock han straffad såsom i 7 § sägs. 9 §. Nu har någon, utan att hafva sådan del i brott, som förr sagdt är, sedan brottet timat, med vetskap derom gått den brottslige tillhanda, såsom att han hulpit att honom dölja, eller varit behjelplig till hans flykt eller till döljande af gerningen eller till undanrödjande af bevis derom, eller emottagit, dolt, köpt eller föryttrat gods, som genom brottet åtkommet var, eller besörjt omarbetning eller förändring deraf; straffes, efter som brottet var till, med fängelse i högst sex månader eller böter: har det skett för egen vinning, och är brottet med straffarbete öfver åtta år eller svårare straff belagdt; då må till straffarbete i högst två år dömas. 6 Lag-Utskottets Betänkande M 35. 10 §.
Då Utskotten hysa den öfvertygelse, att de sammansatte elier konstbränneri-redskapen, genom den dermed till betydlig höjd uppdrifne produetion, synnerligast bidraga till en öfverflödig tillgång på bränvin och lågt pris derå, hvilka omständigheter Ulskolten redan uppgifvit såsom befrämjande fyllerilasten, hafva Utskotten, dels för alt, så vidt det i denna väg låter sig göra, hämma ett omättligt bränvinssupande genom en förminskad tillgång, och dels i beli aktande deraf, all bränvinsbränningen, sådan den 1111 bedrifves, kan, ulan afsaknad för jordbruket, hvars förmon den egentligen bör afse, tåla inskränkning, funnit nödigt att, genom förändrade föreskrifter i afseende på redskapens beskaffenhet, åstadkomma ett förminskadt lillverknings-belopp, för hvilket ändamål Utskotten föreslå, att B ev.- och Occon.-Utsk. Bestänkande N.o 3. 5 bränvinsbränning hädanefter må utöfvas med enkel redskap, hvartill , med afseende å besparing af bränsle, endast mäsk värmare, utan rectificalions-apparat, bör få begagnas, samt alt all amian konst-apparat förbjudes. §• 6. Till enkel redskap räknas parma med hatt, bröst och nfkylnings redskap; hvaremot ali annan apparat, med undantag af mäskvärmare, anses höra till konstredskap.
Rodhe, Eva, fröken, Göteborg. Roos, Anna, fröken, Stockholm. Roos, Mathilda, fröken,, Roos af Hjelm$iter, Hanna, fröken, Sthm. Rosenqvistiaf Akershult, E. fröken, Gefle. Rudebeck, Agnes, fröken, Stockholm. Rundberg, Andrea, fru, JGnsbol, Björneborg. Ryding, Karin, fru, Venemborg. Raäf, Milda, fru, Buhlsjö, Ydre. Röhss, August, grosshandlare, Göteborg. Röhss, Carin, fru, Göteborg. Röhss, Vilhelm, grosshandlare, Göteborg. Sachs, Mathilda, fru, Stockholm. Salin, Bertha, fru, 9 9 Sandeberg, af, Zelma, fru, Sundsvall. Scheel Plessen, von, Augusta, grefviiin~, Zierhagen, Neustadt. Schmidt, Svea, fru, Stockholm. Schrevelius, Alma, fröken, Stockholm. Schumburg, Robert, grosshandlare, Stockholm. Schwartz, EugBne, fil. doktor, Y 9 Sebenius, Anna, fru, Stockholm. Sirenius, Elise, fru, Sjöberg, Gustaf, fil. dokto;, ' Stockholm. Sjöberg, Hama, fru, Stockholm. Sjögren, Anna, fru, Upsnla. Sohldn, Hanna, froken, Söderhamn. Stapelmohr, von, C. H., kamrerare, Stockholm. Stecksh, Anna, fröken, Stockholm. Stecksdn, Hedda, fröken,, Stridsberg, Betty, frökcn,, Svederus, Jenny, fröken, Svensson, Ivan, inspektor, dillb bergs Brok. Svensson, Ivar, öfverlakare, Stockholm. Swartz, Betty, fru, Norrköping. Söderström, Maria, fru, Stockholm. Sörensen, Lizinka, fru,, Tamm, Adolf, fil. doktor, Stockholm. Tamm, Anna, fru, Tvetaberg, Södertelje. Tamm, O., godsegare,, Tamm, Maria, fru, Fånöö, stockho&amp;. Thegerström, Robert, grosshandlare, S t h. Themptander, Frids, fru, Stockholm.
Ätt icke ifrågavar. prot.uldr. afgafs i form af anmärkt!. anledntr skulle måhända kunna hafva sin grund deruti, att StatsUtsk. icke funnit ifrågavar. förhållande innebära full anledn. till anmärkn., och måhända, att SlatsUtsk. på förhand har förutsett, att en anledn. till anmärkn. emot redan hädangångna rådgifvare skulle vara en nullitet och till ingenting tjena; men StatsUtsk. har ansett nödigt, Den 22 Maj f. m. a 63 att i detta fall låta Const.Utsk. känna hvad detta Ulsk. icke ägde tillfälle att på annat sätt inhemta, emedan det är SlalsUlsk., som liar att handlägga räkenskaperna, hvarmed deremot Const.Ulsk. icke äger taga någon befattning. Jag förmodar, att StatsUtskjs majoritet sålunda sett saken, då den beslutat den ifrågafrar. remissen till Const.Ulsk., hvilken jag icke ansett mig kunna neka eller afböja. Att åter StatsUtsk:s sätt att handlägga de ärenden, som komma under dess pröfning, här skulle kunna blifva föremål för något klander, anser jag vara alldeles utom grundlagens stadgande och tror således för min del, att Frih. Cederströms nu gjorda framställning icke kan föranleda till något annat, än att läggas till handlingarna. Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph: Jag anhåller, att Ridd.Secret:n ville upplysa med hvilket föredraget mål de af Frih. Cederström upplästa handlingar hafva gemenskap, och att jag derefter måtte få yttra mig. Undert. Ridd.Secret. yttrade, det han för sin del icke kunde finna det tillhöra hans befattning att uppgifva till hvilket mål ett af en ledamot uppläst anförande hörde. Hr Munck af Rosenschöld: Då jag icke haft till fälle alt finna, att de af Frih.
Men om han nu vore lögnens i stället för sanSALVATOR. Må han vara sanningen eller lögnen, lika mycket, blott vi få visshet. Visshet är bättre till och med än sanning. Och värre än lögnen är ovissheten. VERA. Han rör sig han har sett oss. för den gamle mannens fötter) Fader! DEN GAMLE (studsar). vansinniga som frivilligt kastar sig i armarna på mig? VERA. dotter. Man har kastat mig det i ansiktet som ett smädeord, allt sedan jag trädde in i lifvet. Jag förÅ, visa mig inte bort, säg mig, att jag är din Hvad nu då! Hvad är du för en! Hvem är den (Hoppar med ett språng ner för klippan och kastar sig Alltid denna tvekan i det afgörande ögonblicket! Se ditåt ser du inte en mänsklig form längst FEMTE AKTEN 87 - stod inte först hvad det betydde, men när jag sedan sett hur den sanningstörst, som drifvit mig fridlös omkring i världen, alltid blifvit stämplad såsom din andas barn, när jag öfver allt blifvit hånad och förföljd såsom du själf, då har jag lärt att vörda och älska dig, såsom det ädlaste och högsta. Å, du som upphof, säg mig, att jag är din dotter och att du tillåter mig att kalla dig fader. DEN GAMLE. liksom litet häpen öfver detta högst ovanliga uppHör, min flicka lilla, du får ursäkta om jag är var den förste sanningssökaren, allt sanningssökandes träde. Men säg mig den unge mannen där din extravaganta idéer? brudgum förmodar jag delar han också dessa dina VERA. blott för att söka efter sanningen. Och han har så Ja, fader, också han har försakat allt lifvets goda dyrt fått plikta för att han ett ögonblick lät förblinda sig och öfvergaf tviflets för den blinda trons väg, att han nu mer än någonsin är böjd att dyrka dig. DEN GAMLE. sådan här artighet nu för tiden, ska jag säga, så att väl säkert bara ni tar mig väl för den, jag verkligen är, hoppas jag. Verkligen! Ja, förlåt, men jag är så ovan vid jag är rädd det kan vara något missförstånd. Det är 88 SANNINGENS VÄGAR
Knös för henne ifrågasatta löne-anslag, samm» förmon äfven må komma cathedral-skolan i Lund lill godo; ft lS Prot-Utdrag, den 26 Augusti 18 44- 2:o af Biskop Hallström, om Jöne-anslag för en Con-rector vid högre lärdoms-skolan i Wisby; 3;o af Biskop Agardh, om ett anslag af 2000 R:dr till förstärkande af Bibliotlieks-fonden vid Carlstads Gymnasium; •ko af Professor Bolmeer, om ett byggnadsanslag af 50,000 R:dr för Lunds Universitet; 5:o af Gontracls-prosten Arb retius, angående Stats-anslag lill öppnande af en båtled mellan sjöarne Ammungen och Mällåugen. S. D. Föredrogos ånyo och remitterades lill Lag-Utskottet följande i Siandet väckta motioner: tro af Ueclor Wallman, om upphörande af jus patronatus i de fall, då den icke grundas på adeliga privilegierna; 2:o af Gontracls-prosten Arb relius, örn ändring af .ecclesiastik» belord rings-lagacne ; 3:o af Doctor Jijörbman, alt, i likhet med hvad sorn är stadgadt för Magistergraden, en viss Ijeitstårs-beräkning af 2 .» 3 år matte bestämmas för aflagd Theologie^ Caiulidal-examen ; 4:o af Conlracts-prosten Sandberg, om förändring i Slifts-styrelsens närvarande organisation. S. D. Föredrogos ånyo oell remitterades till Allmänna Besvärsoch £ko norni-Utskottet följande i Ståndet väckta motioner: i:o af Coutracts-prosten Almqvist, om upprättande af förslag till de allmänna grunder, pä hvilka Rikets Ständer, för sin tiel, önska, att Läroverkens reform måtte företagas; jemte de, i anledning af motionen, nu i Ståndet afgifne yttranden; '2;o af Biskop IIälström, att, enär församling för sitt
Vidkommande åter deri nuvarande landshöfdingen, lärer bemälde embetsman böra af Statsverket åtnjuta den honom i afseende å löneförmåner genom arrende-kontraktet tillförsäkrade rätt, hvarföre det lärer blifva nödigt, att de 500 tunnor spanmål, hvilka nu från kungsgården in natura le - Stats-Ulskollets Utlåtande M 96. ftl vereras, till honom utanordnas af Kronans oindelta spanmål, och att det öfriga godtgöres efter årlig markegång. I öfverensstämmelse härmed tillstyrker Utskottet, att kungsgården Alnarp må upplåtas till Landtbruks-institut på följande vilkor: l:o. Egendomen öfverlemnas, utan någon jordafsöndring, till användande för Landtbruks-institut. 2:o. Statsverket uppbär och disponerar den afgäld, som för befrielse från den fordna arbetsskyldighetens utgörande åligger de förr under kungsgården hofveri-skyldige hemmanen. 3:o. Den blifvande landshöfdingen erhåller 388 tunnor, 8 kappar korn, äfvensom 1,000 tunnor spanmål, \ råg, ^ korn och \ hafre, alltsammans förvandladl till ^ råg oc^ k korn, efter 20- årig medelmarkegång. 4:o. Institutets inkomster upptagas till 1,200 tunnor, ^ råg, % korn, och \ hafre, hvilka förvandlas till råg och \ korn samt beräknas efter medelmarkegång. Utgör beloppet mer än det årliga anslag, som för Institutet kan komma att anvisas, inbetalas öfverskottet till Statsverket, som deremot, i fall brist uppstår, äfven ersätter densamma. 5:o. Den nuvarande landshöfdingen undfår 400 tunnorkorn, efter årlig markegång, samt 1,000 tunnor, \ råg, £ korn och \ hafre, deraf hälften likaledes anordnas efter årlig markegång och den andra hälften utgår in natura af Kronans oindelta spanmål.
Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 13 Augusti 1851. 350 Expcditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.-o 159. I N:o 159. Uppläst och godkändt lios Ridd. och Adeln den 1:2 Aug. 1851. Preste-Ståndet den 12 Borgare-Ståndet den 13 Bonde-Ståndet den 13 Rikets Sländers underdåniga skrifvelse, angående arrendet för indragna korporals-boslället Astorp. (Stats-Ulsk:s Uti. N:o 276.) S. A. K. Hos E. K. M:t har arrendatorn Anders Eriksson, efter att vid auktion den 24 Januari 1848 å arrende för 36 tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn, öfvertagit indragna korporals-bostället vid f. d.
S. D. Efter skedd föredragning af Vällofliga Borgare-ståndets, i dess Protokolls-Utdrag N:o 347, framställda inbjudning, i anledning af Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Betänkande, N:o 110, angående väckta motioner om inråttan de af Kommunal-Nämnder, af slog Ståndet den gjorda inbjudningen och vidblef sitt förra beslut i frågan. S. D. Föredrogs ånyo Konstitutions-Utskottets Memorial, N:o 31, i anledning af återremisser af Memorialet, N:o'll, innehållande förslag till ändring af åtskilliga stadganden i Regeringsformen och Riksdags-ordningen, i afseende på behandlingen af en del regeringsärenden. Ståndet afslog den i sista momentet af Memorialet till Bonde-ståndet gjorda inbjudning och vidblef sin förra gemensamma tanke i frågan, samt lade Memorialet i öfriga delar till handlingarne. S. D. Vid föredragning af Stats-Utskottets nedannämnde Utlåtanden och Memorial, fattades följande beslut: Utlåtandet, N:o 188, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, om understöd af allmänna medel åt Tull-statens enskilda pensions-inrättning, bifölls; Dito, N:o 189, i anledning af väckt fråga om uppbörds-arfvode till skeppsombudsmannen vid Stockholms sjömanshus för de sedan år 1848 vid nämnde sjömanshus debiterade och redovisade krono-utskylder, återremitterades, med dervid gjorda anmärkningar; Dito, N:o 190, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående upplåtelse af markf från Eskilstuna kungs-ladugård till skolhus-byggnad inom Klosters församling af Nyköpings län, bifölls; Bih. till B. St. Utlåtandet. N:o 192, i anledning af Rikets Ständers ären 1851 och 1853 församlade Revisorers berättelse, om granskningen af de under Kongl.