Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det hade spegelglas i taket och på väggarne, och friherrinnan Hall och hennes vackra väninnor trifdes under regnvädersstunder ypperligt i detta förtjusande rum, som från alla sidor återgaf deras sköna gestalter och de yppiga blomstergrupperna. Här doftade rosor och violer, här hviskades månget glödande kärleksord under palmerna och gafs mången förstulen kyss bakom Floras staty. Om spegelglasväggarne i detta rum kunnat tala, huru många hemligheter hade de då ej haft att förråda! Bakom orangeriet vidtog parken; slingrande gångar förde ömsom till behagelig skugga, ömsom till glada utsikter och böjde ledigt öfver eller emellan de rikt bevuxna höjderna. Här i denna skuggiga park firade friherrinnan Hall mången fête champêtre, här lektes hök och dufva, här sprang man enkeleken nedför backarne, och om någon af de förtjusande fruarna, lycklig öfver att ha undsluppit den förföljande, famnades af sin moitié fastare och varmare än nödigt var, låtsade ingen därom, viss om att själf mötas af samma öfverseende. Denna sommar på Gunnebo var en deliciös tid för älskande par. Friherrinnan Constance visste godt besked, och med utsökt takt och utmärkt välvilja bjöd hon samtidigt till gäster på Gunnebo de personer, hvilka helst ville vara tillsammans, och för hvilka annars yppade sig svårighet till ostörd sammanvaro. Somliga af kavaljererna voro ständiga gäster, andra redo från staden ut till Gunnebo efter slutad contoirstid, stannade kvar öfver natten och vände åter till staden tidigt på morgonen. Så gjorde Fredrik Damm och Jesper Geijer och tidtals äfven John Hall själf. John var liksom Constance mycket gästfri och var aldrig mera belåten, än då rummen i den låga öfvervåningen på Gunnebo med sina inbyggda alkover voro öfverfyllda med främmande. Dock ägnade han sig ingalunda åt sina gästers förströelse, som Constance gjorde, utan skötte sig, som om han varit mol allena på det vackra stället. Mest penchant hade han för att smyga sig undan på en stig inåt skogen, där det fanns ett slags eremitage, en liten byggnad beklädd med bark och vid ingången två kolonner af obarkade tallar.
I hvarje socken skall vara minst en lärare, som i fast eller flyttande skola meddelar undervisning; dock må tvänne eller flera sccknar om en lärare sig förena, der folkmängden är så ringa, att en lärare kan ändamålsenligt bestrida undervisningen, samt localförhållandet för öfrigt sådant medgifver.” 2 mom. ”Lärares antagning och undervisningens handhafvande skola, på sätt här nedan bestämmes, besörjas af en skolstyrelse. Denna styrelse föreslår och sockenstämman afgör, om undervisningen skall vara omgående eller meddelas i fast skola.” Sedan Hr Landtm, erinrat, att han först lomme att framställa propos. å Utsklns förslag och derefter på Hr von Hartmansdorff!!, hemställde Hr Landtm., om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:ns förslag i 1 och 2 inom. af 1 §:n. Ropades ja och nej. Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Hr von Hartmansdorff^ förslag till samma båda morn. Ropades äfven ja och nej. Hr Landtm, förnyade sin proposition till bifall å Utsktns förslag i 1 och 2 momenten. Ropades starka ja, blandade med mångå nej. Då Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna alt ja öfverrösta! nej, begärde Hr von Hartmansdorff votering. Hr Landtm, föreslog, att ja-propos:n måtte komma ali innehålla bifall till Utsk:ns förslag; och contra-propos:n till Hr von Hartmansdorff!;. Hr Tersmeden: Jag förmodar att den lilla redac tionsförändring jag föreslog kommer att äga rum, äfven om Hr von Hartmansdorff!; förslag icke antages. Hr Frih. o. Landtm, erinrade, att Ståndet'redan beslutat uteslutande af orden ”kyrkoherden och” utur 2:a morn., vare sig att Utsk:ns eller Hr von Hartmansdorff!; förslag af R. o. Ad. antogs. Upplästes till justering och godkändes följande voter:sproposition:
De hafva uttalat sin önskan, att dylika öfningar måtte ännu mera fullkomnas genom grundläggning dertill vid läroverken och sålunda hela den vapenföra manliga befolkningen erhålla en allmän medborgerlig krigsbildning. Folket sjelft, inseende omöjligheten för en mindre nation, hvars land har vidsträckta gränser, att hålla en stående armée, ensam tillräcklig att på alla punkter kunna afvärja de anfall, af hvilka fäderneslandet kan komma att hotas från en till antalet öfverlägsen fiende, har frivilligt slutit sig tillsammans j föreningar, som åsyfta öfvande i skjutkonst och strids utförande i bruten mark, under allvarlig föresats att A Bil. Säd, Prop. N:o 1, om Statsverket 186b. deltaga i fäderneslandets försvar och vara färdige att, hvar och en förening i sin bygd, sluta sig till den slamtrupp, som af staten underhålles och öfvas, för att blifva för densamma trogna och verksamma hjelptrupper i det ögonblick en fiende sätter sin fot på vår fädernejord. På samma,-gång de båda statsmakterna med glädje måste erfara denna nationens upplifvade fosterlandskärlek och detta uttryck af gammalt Svenskmannamod, är det äfven deras pligt tillse, att så ädla krafter icke fruktlöst förspillas. De uppoffringar af tid och penningar, som dessa föreningar göra, äro ingalunda obetydliga, men kunna icke väntas sä stora, att full krigsbildning af dem kan för värfvas och medel för stridens utförande af dem sjelfva alltid beredas. De behöfva i den ordinarie arméen finna den kärna, till hvilken de kunna sluta sig, och statsmakterna böra vara beredda på medelfatt understödja dem i deras bemödanden samt, genom att uppbringa stammen till, om icke fullständig, likväl dertill sig närmande öfning, utrustning' och beredelse till kommande striders utförande, gifva de unga trupperna en tillit och ett förtroende till möjlighet af försvar och seger, då de skola inskörda frukterna af gjorda uppoffringar. De skola icke heller sky de stora offer, som då kräfvas.
Den 3 Februarii, liing, så hemståller jag till Högloflige Ridder-1 skåpets och Adelns eget bedömande, oin, innart denna motion först blifver afgjord, man bör lemna bifall till StatsUtskottets anhållan om tillökning i dess Canzlibetjening. Friherre Hjerta$ Fredric: Jag påminner tnig ganska väl, att Herr von Hartmansdorff föreslagit minskning både i antalet af Utskottens betjening och i beloppet af deras atfvöderi* Nu förhåller det sig likväl på det sått, att den afdelning Utaf StatsUtskottet, För hvilken jag lear den äran att vara Ordförande, saknar all Canziibetjening och bitrådes för närvarande af en Canzlist, som de öfrige Utskottets afdelningar tillåtit denna att tills vidare begagna. Det år just detta förhållande, sorn saft StatsUtskottet i nödvändighet, att hös Riksens Ständer anhålla om den föreslagne tillökningen uti Utskottets betjening. Jag vädjar tryggt till Herr Grefven öch LandtMärskalken, sorn sjelf Under föregående Riksmöten varit StatsUtskottets Ordförande^ om icke detta år i behof af den tillökning^ det begärt. Då fråga framdeles blifver att bestämma tractamefttet för den antagne betjeningen, har ju Ridderskapet och Adeln sin pröfningsrått öppen, i afseende på de inskränkningar Herr von Hartmansdorff föreslagit. Skulle ej den begärda tillökningen af betjeningen» personal nu beviljas, ser jag icke någon möjlighet för Utskottet alt behöriged bestrida sina göromål, Herr vorb Hartmansdorff, Augusti Då Den 3 Februarii, jag tog mig friheten göra ifrågavarande motion} yrkade jag icke, att Utskottens Canzlibetjening skulle bestämmas till något visst antal, utan blott att det minsta möjeliga borde antagas och Sparsamhet, äga. rum vid aflöningens bestämmande. Om Ridderskapet och Adeln täcktes ifästa afseende å hvad jag härutinnan anfört, så kan StatsUtskottets nu gjorda begäran likväl bevil jas och min motion bifogas till StatsUtskottet såsom ett uttryck af den grundsats
Majit måtte täckas förklara sökanderne, hvilka, ehuru deras tjenstebefattningar vore af särdeles mödosam beskaffenhet, länge haft att kämpa med små och för de nödvändigaste lefnadsbehofven otillräckliga löneinkomster, berättigade att, i likhet med Statens öfrige tjenstemän, komma i åtnjutande af löneförhöjning för 1857, samt meddela nådigt förordnande om utbetalning af de härtill erforderliga medel; hvarjemte Ofver-direktören, för egen del, i underdånighet hemställt att, på de af sökanderne anförda bevekande skäl, och då, enligt Kongl. Maj:ts till Rikets sednast församlade Ständer aflåtna nådiga Proposition angående Stats-verkets tillstånd och behof, äfven Storskiftesoch Afvittrings-landtmätarne ansetts böra komma i åtnjutande af löneförhöjning för år 1857, sådan förhöjning ock måtte varda sökanderne beviljad i öfverensstämmelse med ofvanomförmälda, Öfverdirektörens memorial bilagde, förslagsuträkningar, samt att, derest för berörda ändamål disponibla medel icke funnes att tillgå, nådig Proposition härom måtte till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåtas. Vid nådig pröfning af detta ärende hade Kongl. Majit, då aflöningarne till de vid storskiftesoch afvittringsverken anställde Landtmätare icke vore å ordinarie stat uppförde eller utgjort föremål för Rikets Ständers reglering, utan de till bemälde tjenstemän utgående arfvoden och resepenningar tid efter annan blifvit af Kongl. Majit beBih. till 11. St, Prot. 1859 & 18(10. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 11 Höft. 2 6 Stals-Utskottcts Utlåtande M 189. stämde, ansett sig, vid betraktande af innehållet utaf Rikets Ständers den 24 Februari 1858 till Kongl.
En annan sak är om någon annan talare yrkar alsing på betänkandet. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt redan i början af discussionen hade Frih. Cederström yrkat, att Utsk:ns förslag skulle afslas, och det gamla stadgandet i 32 och 33 §J:na bibehållas. Sedermera hade nu Hr Munck af Rosenschöld afgifvit sitt förslag till contra-propos , så lydande: ■”Vinner nej, anser R. o. Ad., med afslag af det stadgande uti Ufsk:ns mern, som innehålles i 33 Jin, att ej husvisitation får verkställas uti andra lägenheter, än dem, som uti TJtskms 32 § innehålles’’; och som lian äfven föreslagit antagande af en del af Hr Hjertås mening, sä borde till nyssnämnda contra-propos. tilläggas, alt förra 33 §:ti borde bibehållas, med den skilnad, att det i sista mom. omnämnda värde borde förhöjas från 5o lill ioo r:dr. Hr Landtm, ville nu först framställa propos. å det förslag, som först blifvit ifrågasatt; hemställande alltså, om R. o. Ad. till contrapropos. behagade antaga, på sätt Frih. Cederström yrkat, att Utsk:ns förslag skulle förkastas, och de hittills gällande 32 och 33 JJme bibehållas. Ropades starka nej, blandade med ja. Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att nej öfverröstat ja. Hr Landtm, hemställde derefter, om R. o. Ad. behagade till contra-propos. antaga Hr Munck af Rosenschölds förslag med tillägget utur det förslag Hr Hjerta framställt. Ropades ja. Hr Prytz: Om jag fattat denna contra-propos. riktigt, så skulle den innefatta, alt blott 33 §:n i 1835 års förordning vore upptagen; men det är 33 och 34 §§:ne i 1835 års författning, som motsvara 32 och 33 §§:na i detta förslag, och således är uppställningen oriktig. Hr Munck af Rosenschöld:
Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph: Då detta LagUtsk:s betänk, uti en punkt innehåller en fråga, som rör academierna, hvilka hafva sina representanter inom PresteSt.; så atjhåller jag, att Hr Ridd.Secret:n måtte upplysa, huruvida denna fråga förevarit hos PresteSt., och huru den, i sådan händelse, blifvit af detsamma afgjord. Undert. Ridd.Secret. tillkännagaf, alt ingen underrättelse från de öfriga RiksSt:n ankommit, ang:de deras beslut i denna fråga. HrMunck af Rosenschöld: Då förenar jag mig med Hr von Hartmansdorff, och tror ej, att den academiska jurisdictionen kan blifva upphäfven, förrän academiernas institutioner blifvit förändrade, och de privilegier upphäfna, hvarigenom det blifvit academi-staterna förunnadt att hafva sina särskilda jurisdictioner. På denna grund anhåller jag om återremiss af ifrågavar. betänkande. Frih. Cederström, Anders: Elvad beträffar Hr von Hartmansdorffs anmärkn. rör:de bergstings-rätterna, att de icke borde upphöra, och deras göromål öfverfiyttas till andra domstolar; så skulle jag visserligen vilja godkänna den, om icke samma anmärkn. äfven gäller i många andra fall. Så t. ex. kan man icke förutsätta, att alla domare hafva en sådan kännedom om brännvinsredskapen och dess beskaffenhet, att han skulle vara säker att äfven i specialiteterna riktigt bedömma förhållandet. Han måste således rätta sig efter de upplysningar, som han af vittnen och i ämnet sakkunniga personer kan inhemta. Så skall det också gå, om mål rör:de masugnar komma under allmänna domstclars pröfning. Domstolen får då inhemta sakkunniges utlåt, och derefter rätta sitt domslut. Jag kan således ingalunda biträda Hr von Hartmansdorffs skäl för bibehållandet af bergstings-rätterna, och tror, att Utsk:s beslut i detta fall är ganska välgrundadt.
Om cletta förslag vunne bifall, sbulle cleraf följa, att för enbets sbull Indelningarne, exempelvis för är 1840, bomme att upptagas uti 1841 ärs Räbensbaper, bäcle säsom tillgäng oeb utgift för sistnämnde är. Visserligen torebommer väl clä, att i samma ärs käbensbap
Maj:t i underdånighet anhålla, att en vederbörlig undersökning måtte ske, till utrönande, om och under hvilka vilkor nedsättning uti afgifterne för inre farten å Götha Canal må kunna beredas. Bihi till R, St, Prot, 184S, 4 Sami, 2 Afd, 29 Häjt, 2 STOCKHOLM, tryckt hos P. G. Berg, 1845. SISI STEIS öfver Ilike/s Högloft. Ständers sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomim. fl. Utskotts under Urtima lliksdagen i Slockholm år 1844—1845 afgifne lietänk ande n, Utlåtanden och Memorial. A. Advocat-CorpSj, om inrättande af en sådan å Stat. Bet. AfgiJteji till Svenska Kyrkan i London, om befrielse från erläggandet deraf för fartyg, som besöka andra Engelska hamnar än London. Uti. Afgifterne för Skolväsendet, om deras uppbärande gemensamt nied Kronoutskylderna. Ull. N:o 121. Aflöningssiitt, om föränd rädt sådant för Presterskapets Uti. N:o i3o. Anslag för Allmogens undervisande i tillverkning af JNiirenberger-kram. Uti. D:o till utvidgning af Carlskrona läroverk. Ull. N:o 33, Mern. D:o till inköp af Boställe åt en Capellpredikant i Undenäs församling. Uti. D:o till Folkskole-lärare-seminarierne. Ull. N:o 41» D:o lill boskapsskötselns befrämjande. Ull. N:o 46- D:o till Stockholms Lyceum och Realgymnasium. Uti. N:o 69; ytterl. Uti. D:o af lån till Hi Ilska Skolan. Uti. D:o till Lärare-Seminariers inrättande. Ull. N:o 89; Mern. D:o för hämmande af tiggeri, m. m. Ull. N:o 90. D:o till inrättande af Räddnings-anslalter för vanartig ungdom. Uti.
Sntbete, Xjettfl eller Sa räder, eganbe eller arrenberanbe dégenbo mar od) bagettljeter, 2Berf och Stträttmn gar inom @fattf!rifning5 bi|lrictet. r&ammar.-SRättttdKåbS caracter, enligt Satt-' 1 magt af ben ; s mina egor bo för öfrigt; 91. 9?. ttjlplbigeS Barn, ntpttblingar eller busfolf eger fåbane Cgcnbc , Igoarfor afgift jemlift 2 Slrt. erlägges, utmårfe‘5 fåbant öreb? upptages #ttjlniit efter SOlaitnen. (3) föil;. till 91. ©t. spröt. 1834 & 1835. 10:be ©aini. 1 2lfb. 2 ISanbet. fBeroillningösgörorbningen. § d t m utåt ic. 5Dianta(ö Slamn. C/ t» © © 0 1 11 -el cS x rÖ O: *1 Sj r-i O ©meitan fyltba i5 od)| 17 Sr. !3 P © 2 «§ SSeftiabe. s s 0 M <zr öfroerårU ge m. fl. 53 P 3 It liber: ånge. P Uppgift till 35ränwin$6ränning$ litöfroanbe. rra ~ o SP. tpannerpmb. ra ra ö <-» r SJcTOillningé^örorbniugen. <* got mttlcme. H. -^ufet S7:o Uppgift till VUnntale: od? ©föttffvifntnejm ittt ©taöcn 17. t7. fét* éu* 18 91anm. Söbelfe* iS° Unbertcdnab jguilru Ä:rS 23räm»inöpanna, enfel ©ito ntcb SUfaiTwärmare ©ito ineb enfet
Hof-Stallet i Jlufvudstaden icke må anses fordra någon åtgärd ; samt rö Bidd. o. Ad, Prot. 10 B, 5. Afd. 33 T) e n i g November f. nt, raade förändring i Utskottets förslag lill underdånig skrifvelse rörande Allmogens befrielse från skyldigheten , alt låta dess kungörelse om Bo-utredningar och Au c linner m. m. af Krono-Betjening påtecknas* innan de i kyrkorne uppläsas. 4*o G o d k a n n a n d e af C o n s t i t u - ti o n sU ts k o tte ts nedannämnde Grundlagsändrings förslag-lill den behandling1 vid nästkommande Riksdag, som 56 §. Regeliugs-Formen föreskrifver, nemligen i Till ändringar i 3^ §. Regerings - Formen | lill ett nytt Moment vid slutet af 68 Regerings-Formen; till ändring i o3 §. Riksdags-Ordningen ; angående ändring i i5 Riksdags-»Ordningen, i afseende å Frälse bönders representations rätt ; lili ändring i 6 Morn. i §. Tryckfrihets-.förordliingeii; rörande ändring af ^Aa och 5:te Momenten af i4 §• Riksdags-Ordningen; om ändring af 6:te Momentet af nyssnämnde §.; till ett nytt 7:de Moment i samma ; samt i anledning af gjorde anmärkningar vid detta förslag} oell af följande förslag till VoSerings-Propositioner i det Förstärkta StatsUtskottet, nemligen: Statsutskottets: i afseende på frågan om inköp af Astronomiska Instrumenter för Observatorium i Stockholm ; och om ökadt anslag å Stat för. Kongl.
«Alldeles icke, men jag förmodar, efter han som magister har studerat, att hon rådfrågar honom om det hon skrifvit hela dagen.» «Hvad du alltid är klok, Leonna! det har ingen af oss hittat på, utan trodde fullt och fast, att det angick en kurtis dem emellan.» Leonna såg sig bestört omkring, om någon hört detta opassande uttryck, men herrarne stodo samlade omkring lagmanskan och besågo ett af familjeporträtterna i andra rummet. The serverades af Renata, sedan arrangerade hon ett spelbord för sig, Barbara och lagmanskan; till Evas och kanhända hans eget missnöje måste «magistern» blifva fjerde man. Eva blef sedan ej synlig förrän vid aftonbordet; när de skildes om aftonen såg och hörde Leonna, att hon lemnade magistern det «omtalta. De unga slöto sig omkring Jeanette, som vid pianot sjöng stycken ur ¯Tanddoktorn¯, en då ännu ny och omtyckt vådevill, som ännu förd på scenen, i vårt tycke, skulle öfverträffa de flesta af nyare produkter i denna väg. Den som till exempel rätt uppfattar ¯Niklas¯' komiska och dock icke burleska rol, der dumhet och sjelfbehag, enfald och likväl en viss bakslughet uttala sig öfverallt, skulle bestämdt kunna anses ha smak och omdöme, ja äfven såsom uppträdande väcka uppseende och bifall. När hans kusin en ung flicka, åt honom bestämd till brud af förmyndaren, förebrår honom, att han är utan talanger, svarar han: «Talanger! Vasserra hvad jag dem har; men hon eger sjelf blott talangen att kläda sig.» «Det skulle icke skada dig, om du hade den också,» invänder hon; Niklas ber henne då betänka att han nu är i sina hvardagskläder, men beskrifver högtidsdrägten på följande sätt: «Mins min sammetsväst med fransar, Mins min blå manchesters frack, Mins min halsduk sydd med kransar, Och min sko med högröd klack; Mina breda spetsmanschetter, Som jag ärft af söta far. Säg mig hvilken klär sig bättre, Uti våra dyra dar? «Dig fattas kunskaper och skicklighet,» invänder hon. Han svarar:
Riksdagsordningen, och då Ständerna å sin sida ingått i godtycklig tillämpning af 3o och 42 §§• med afseende på Revisorernes instruction, var det som Rikets Ständer år 18.2 3 funno nödigt att uti densamma gifva bestämdare föreskrifter både för deras Revisorer och Statens förvaltande Verk; men Kongl. Maj:t deremot fann för godt att i Nåder ogilla hvad Rikets Ständer sålunda beslutat. Utan att godkänna de grunder, hvarpå detta ogillande af instructionen stödde sig, tror jag likväl, att Rikets Ständer sjelfve gifYit en anledning åt Styrelsen, att i detta fall handla på ett sätt, som compromettera - D c ii rå Januari! f. in. 155 de Rikets Ständers värdighet (se Kongl. Maj:ls Nådiga svar till Rikets Ständer, gifvet Stockholms Slott den 4 December i823). Men hade Ständerna, med skyldig granlagenhet mot den andra Statsmagten, och utan afseende på 1812 års praxis, endast ålagt sina Revisorer den gransknings-skjdxlighet öfver StatsVerkets tillstånd, styrelse och förvaltning, hvartill 68 §.
Majit kan i nåder finna tjentiga för vinnande af detta ändamål; samt att, innan detta hinner att verkställas, Kongl. Majit måtte söka förskaffa åt Svenska handeln och sjöfarten genom Öresund de lättnader, som, utan störande af den vänskap och grannsämja, hvilka med Konungariket Danmark lyckligen äro rådande, kunna erhållas. Från Heden. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogs och återremitterades Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande: Nio 118, i anledning af väckte motioner om förändring af mått, mål och vigt samt mynt; hvaremot samma Utskotts Utlåtande Nio 119, i anledning af väckt motion om revision af Kongl. Förordningen om mått, mål och vigt samt utfärdande af Reglemente för spannemåls mätning, bifölls. S. D. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 247, i anledning af väckt motion om löreförhöjning åt nuvarande Bibliothekarien vid Linköpings Gymnasiioch Stifts-bibliothek, blef, efter nu skedd föredragning, återrcmitteradt; då deremot samma Utskotts Utlåtande Nio 255, i anledning af väckt motion om årligt arfvode åt Expeditionssekreteraren och Riddaren J. G.
Ständer icke vore i tillfälle inhemta huru stor Tjenstemannapersonal efter Bankens reorganisation erfordrades, eller till hvad belopp aflöningen för densamma lomme Bihang till R. ht. 1’rot. i834. 6 Sami. r Afd. 2 Bandel, t i8:de Häftet. 3 Banco-Ut skottets Utlåtande N:o jZ. att uppgå, och det, under sådane förhållanden, vore betätikligf, att definitivt fastställa a flön ingen och antalet af Tjenstemän, hvilkas behöflighet och åligganden först efter ett eller annat års förlopp kunde med säkerhet bestämmas, borde för det närvarande endast hufvudgrunderne för den nja organisationen fastställas, samt åt Banco-Fullmägtige öfverlemnas alt, i enlighet dermed, uppgöra förslag till en efter sakernas nya ordning lämpad förändring af Bankens organisation i det hela och provisoriskt intill nästa .Riksdag till verkställighet befordra samma förslag, hvilket derefter, med de ändringar och rättelser, som erfarenheten visade vara af behofvet påkallade, eller eljest kunde finnas ändamålsenliga och fördelaktige, borde Rikets näst sammanträdande Ständers och deras Eanco-Utskolts pröfning underställas; att en Ledamot af Ridderskapet och Adeln ansett, det borde, sedan Låne-Bankens och Depositions-Bankens omfattning och bestämmelser nu mera vore af Rikets Ständer i det närmaste afgjorde, och hinder således ej; mötte för organiserandet af desse tvänne Departement, Utskottet låta utarbeta och före Riksdagens slut till Rikets Ständer inkomma med förslag lill Stadga för Låneoch Depositions-Banken, dock med öfverlemnande åt Banco-Fullmägtige, att uppgöra serskilde Instructioner för
De innehålla tillhopa 6,482 tunnland, deraf likväl blott 2,7843^4 tunnland skogsmark, och äro till Grufvorne donerade, men tinder de sednare åren föga begagnade, utan hafva lill deras besparande under denna tid byggnadsvirke och skogs-effecter måst inköpas såväl från Norrland, som från Wåhla, Nora, Harbo och Huddunge Socknar i Westmanland. Å de under recognition åt Söderforss och Elfkarleöns Bmk, emot en sammanräknad årlig afgift af 14° R:dr Banco, upplåtna Tierps Vestra och Elfkarleby Vestra Allmänningar samt en del af Tierps Krono-Allmänning, utgörande — 12 — tillhopa ett område af 14,865 tunnland, hafva skallläggningarne nu blifvit af Kongl. Kammar-Collegium faslställda, och kommer lantan deraf, beräknad för 91/4 Mantal, att från och med innevarande år utgå. På bränntorf saknas icke tillgång i orten, emedan i sednare åren är utrönt, att mossar inom Upsala-Näs, Järlåsa, Rasbo och Fundbo Socknar samt å Fanna ägor vid Enköping innehålla sådan torf; men nöden har icke ännu tvingat ortens invånare att allmännare begagna dessa tillgångar. Till besparande af skog m. m. hafva, isynnerhet vid Dannemora Grufvor äfvensom ock i Gamla Upsala Socken, byggnader af lera och af gråsten, lill uthus, blifvit uppförda, men, å förra stället, den såkallade Rydinska methoden att af kalkbruk med småsten uppföra byggnader, både till beboende och för andra ändamål, vunnit förtroende och blifvit följd, såsom både mera ändamålsenlig och mindre kostsam än någoldera af de förra byggnadssätten. Taktäckning af tegel och af papper börjar blifva alltmera allmän och har skett äfven af åtskilliga bland Allmogen. Det fordna skogförödande stängselsältet är ännu det allmänt nyttjade; men till en vigtig förbättring, efter Assessoren m. m. Romans uppfinning, är början delta år gjord. Bergsrörelse drifves i Länets norra och östliga delar.