Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jemte det jag får härmedelst äran förklara, det jag i frågan om Skånska Stenkolsverket instämmer uti enahanda tanka med den Herr Grefve Mörner samt Friherrarne af Klinteberg och Ehrenborgh, redan yttrat, får jag för denna mening tillägga det vigtig* skäl, att i händelse närande verk icke kraftigt understödjes, och det derstädes nedlagde patriotiske arbete icke vidare uppmuntras, u*an i brist af nödig framgång dermed, samma verk måste nedläggas; sä finnes ock ingen con troll eiler mot vägande kraft, som derefter hindrar Engelsmännen, att omättligt och efter godtycke stegra prisen pä den ej mindre för Fabriker och åtskillige andra Näringar, utan jemväl i oeconomiskt afseende i synnerhet för de skoglösa trackter i Skåne, oumbärliga varan Stenkol. Och följden skall otvifvelaktigt blifva den, att de speculitiva Engelsmännen , hvilka nu handtera deras Stenkol, såsom en obetydlighet, så, att d*sse nyttjas och i Riket införas blott såsom barlast, tilläfventyrs i afsigt, att derigenom underminera Skånska Stenkolsverket, Den 29 Maji. 529 kft. om denna deras afsigt lyckas dem, skola snatt upphöja deras Stenkol till en b-tydlig handelsvara; och dymedelst undergräfva våra Fnbiikar och Näringar, eller åtminstone på. lägga dem en betungande afgiit til! utlänniru gen. j g anser deriöre d t vars lämpligast, att åsom Hetr Grefve Mörner tillstyrkt. Hög. lofl.
För öfrigt torde härvid ej böra lemnäs oanmäldt, att från 1821 intill den tidpunkt, då nuvarande KonstitutionsUtskotts granskningsrätt vidtog, flere anordningar å extra utgiftsanslaget lill betäckande af Kongl. Theaterns brist och skulder blifvit beslutade att utgå under loppet af flere år, och hvarken af Rikets Ständer, eller något deras Utskott, har under denna 12:åriga period anmärkning dervid skett. — Då, enligt Riksdagsordningens 76 §. oanmärkte rådgifvande åtgärder gälla såsom godkände, och någon till ansvarighet förbindande granskning deraf ej mera kan ske, synes väl ett förhållande, som det här åberopade, hvilket vittnar om en från Rikets Ständers sida fortfarande, lika uppfattning af Grundlagarnes mening, så mycket hellre böra 149 böra gälla de ansvarige Rådgifvarne till ledning och rättelse vid tillämpningen, till skydd vid granskningen, som motsatsen skulle ställa Grundlagarnes tolkning under godtyckets makt, så i rådslagen som i rättigheten att anställa åtal mot de Rådgifvande. De af Hr Justitieombudsmannen uppgifna föremål för extra utgiftsmedels användande tillhöra rätteligen den ena af de summor, sorn, enligt Regeringsformens 63 §., böra vid hvarje Riksdag, för oförutsedde händelserj till Kongl. Maj:ts disposition anslås, eller det så kallade mindre kreditivet, och en synbar motsägelse inträffar, då Hr Justitieombudsmannen först yttrar, att extra utgiftsmedlen afse behof, som ej kunnat af Rikets Ständer pröfvas, och sedermera för anvisningar å samma medel vill tillämpa slutmeningen i Regeringsformens 64 §., att alla Statsmedel skola till de af Rikets Ständer pröfvade behof anordnas.
Fröken A n n a Lindström tolkade skaldens betydelse såsom ungdomens uppfostrare, hvarjämte förekom uppläsning af hans dikter samt musik. Festen afslutades m e d supé o c h präglades af den angenä- maste stämning. * Teater och musik. Första Duse-föreslällningen äger rum instundande måndag, då » Cameliadamen » uppföres med madame Eleonora Duse i titelrollen. Den andra föreställningen, då Sudermanns » Hemmet » (Casa paterna) gifves, är utsatt till onsdagen den 18 o c h den tredje, m e d » Cavalleria rusticana » o c h » La locandiera » på programmet, till fredagen den 20 dennes. Matinén å Dramatiska teatern till förmån för » Svenska teaterförbundet » i söndags var ej så talrikt besökt, s o m det goda ändamålet låtit önska. Den lilla enaktaren af José Echegaray, » M e d samma vapen », s o m inledde programmet, säges vara den celebre författarens förstlingsarbete o c h kan s o m sådant j u äga sitt intresse, ehuru det ej i någon högre grad röjer de eminenta egenskaper, som sedan gjort den spanske diktaren så högt uppburen. Det hade ej heller eldat de medspe1895 lande till några synnerligen medryckande prestationer: hyggligt rutinarbete är det högsta b e t y g vi kunna gifva såväl fru Seelig-Lundberg som hrr Skånberg o c h Hartman för söndagens framställning. Den härpå följande konsertafdelningen var af betydligt mera fägnande art. Fröken Sidners vackra romanssång o c h hr Lundqvists mästerligt föredragna folkvisor väckte lika entusiastiskt bifall. Som afslutning gafs det förut kända roliga lilla lustspelet » I köket », hvilket ej förfelade att framkalla den lifligaste munterhet, o c h där särskildt det dråpliga paret: kusken, hr Hamrin — kokerskan, fröken Ählander, hemförde priset. Vasatealern. E n fulltalig publik, bland hvilken märktes eliten af hufvudstadens literärt utöfvande o c h literärt intresserade kretsar, hade i måndags afton mött å Vasateatern för att taga del af ett nytt svenskt originalskådespel af en ung debuterande författare.
Den nu antydda olikhet i ordningen för utgifvande af beslut och för fataliers beräkning vid domstol och hos Konungens Befallningshafvande har emedlertid sin grund i det skiljaktiga sätt, som i öfrigt är föreskrifvet lör behandlingen af rättegångar och af handräckningsfrågor, en skiljaktighet, som äter är en följd af sakens egen natur. Den stränghet och noggrannhet i former, som under måls behandling vid domstol iakttagas, äro ej förenlige med den summariska ordning, sorn följes hos Konungens Befallningshafvande och som utgör ett vilkor för den skyndsamhet och raskhet, hvarmed lagsökningsmål böra handhafva®. Genom berörde förmer, beräknade för ett säkert bevarande af parters ömsesidiga rättigheter, sättas båda i nödvändighet att vid domstolen följa med alla rättegångens läcer, hvaremot den, som hos Konungens Befallningshafvande sökes, blott har att afgifva en förklaring, om han så anser nödigt; och deri ligger orsaken dertill att partcrne kunnat åläggas att vid domstol afvakta utslag, efter föregån „ o .1 A AtA 3 3 UhH 2 rut. till It Rt Prot. 1S63 dt 48SS. Lag-Utskoltets Betänkande, N.-o 63. get anslag, med beräkning af tid för klagan från anslagsdagen, då deremot den, hvilken sökt utmätning, enligt 1 § i Utsöknings-Balkens 9 kap., bör, der lian vunnit, tillställa sin vederpart en afskrift af Konungens Befallningshafvandes utslag, med rättighet för denne, att ifrån delfåendet beräkna tid för besvärs anförande. Har han dock varit tillstädes, då utslaget föll, räknas tiden derifrån och något delgifvande af utslaget kommer då ej i fråga; och i denna ordning torde någon förändring ej böra ega ruin.
D c n 26 Mars f. m. 4 9* Hr Frill. o. Lan dim. förklarade, det han funnit nej hafva öfverröstat ja. Hr von H ar 1111 a n sd o r ff begärde votering. Upplästes till justering och godkändes följande voterrsproposition: Den som bifaller det uti yrde punkten af Const.Utskrs uppgift å hvilande grundlags-ändrings-frågor upptagna förslag till förändring af 5o §:n Reg.Fm samt 3 §:n Riksd.Ordn., voterar ia 5 den det ej vill, voteror |iei j Vinner nej, afslår R. o. Ad. ifrågavar. förslag till förändring af 5o Jrn Reg.Fm samt 3 §:n Riksd.Ordn. Hr von Hartmansdorff: Flere af Ståndets ledamöter hafva nyss försäkrat mig, att detta grundlagsförslag redan blifvit af PresteSt. afslaget. En ledamot har till och med uppgifvit, att han dervid varit tillstädes och räknat rösterna. Jag anser hans uppgift vara tillförlitlig, och vill derföre icke besvära Ståndet med den votering jag begärt. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att R. o. Ad, sedan IIr von Hartmansdorff nu afstått från sin begäran, torde finna, att förslaget i yrde punkten vore afslaget. Ropades ja. Sedan tiden nu var långt framskriden, uppskjöts fortsättningen af pröfningen af de hvilande grundlagsändringsförslagen till eftermiddagen. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. f lill 3 e. m. lii fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Thorsdageu den 26 Mars i84o. Plenum kl. 6 e. m. Justerades pleni-prot. för den 12 dennes. I anledning af det deruti förekommande beslut om remiss af Hr Munck af Rosenschölds motion, rörrde förändrade grunder för allmänna bevillningen, anförde Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph:
I afseende på artikeln fläsk, anhåller jag att särskildt få erinra att det egentligen är 2 år, som importen af denna vara varit betydlig, nemi. 1863 och 1864, då den föranleddes af särskilda förhållanden, nemi. det Amerikanska kriget och deraf föranledde misslyckade spekulationer på England. Under sistförlidet år var importen ytterst ringa. Ser man deremot på prisen å denna vara före och efter tullskyddets upphörande, så finner man att markegångspriset derå i Upsala län under perioden 1834—1854 var högst 1854, nemi. 6 rdr pr lisp., dernäst under lår 5,75, men deremot lägst 4,25 och under 12 år 5 rdr eller lägre, under det att priset från 1855 —1864 var högst 8,50 och lägst 5,90 pr lisp. Ett likartadt förhållande visa äfven andra läns markegångstaxor och, då priset således i allmänhet ställer sig högre, oaktadt tullskvddet upphört, kan upphörandet väl ej anses hafva verkat förstörande. Jag anhåller om afslag å nu föredragna punkt. Gr. Liljencrants, Gustaf Fredrik: Den föregående diskussionen har tillfyllest ådagalagt omöjligheten och olämpligheten deraf, att under öfverlaggningen i detta ämne uteslutande hålla sig till den artikel, som blifvit föredragen; då den ena af de frågor, som förekomma i detta Betänk., ovilkorligen i mer eller mindre mån ingriper i den andra, måste man betrakta artiklar, som icke äro för ögonblicket föredragna, och uttala sina åsigter om vårt tullsystem i dess helhet. Innan jag öfvergår till sjelfva saken, ber jag att få tillbakavisa en värd talares förmenande, att lörslaget om lifsmedeltullars återinförande framkallat strid mellan särskilda samhällsklasser. Om en sådan strid verkligen uppstått, Mine Hrr, så är dock säkert, att den icke framkallats af de s. k. protektionisterna, utan är ett verk af frihandlarne. I hundradetals år hafva konsumenter och producenter lefvat tillsammans i all enighet, utan att man hört talas om alla de slags vådor, som man i sednare tider varit så mån om att utbasunera.
45 uppdrages besörjandet af arméens pensionering, pensionskassan icke kunna till förvaltande öfverlemnas åt det embetsverk, Stats-kontoret, som är afsedt att ombänderbafva Statens penningeförvaltning och hvarifrån den vida betydligaste delen af de för pensioneringens bestridande erforderliga medel fortfarande komme att utgå, utan skulle denna kassa i stället öka antalet af de betydliga fonder, som af Armé-förvaltningen omhänderhafvas. Vidare har krigsbefälet i andra punkten uppställt det vilkor, att en omfattande pensioneringslag, byggd på de af Rikets Ständer angifna grunder, att underlätta afgången för det äldre befälet och förskaffa arméen en fullt tjenstbar befälspersonal, af Konung och Rikets Ständer antages; och ehuru detta vilkor af Kongl. Majit ansetts innefatta endast framställning om en i grundlagsenlig ordning fastställd pensionsstat och icke eller lärer böra annorlunda förstås, kan likväl icke förbises, att olika meningar framdeles kunna yppas om ej samma vilkor eger egenskapen af aftal, hvilken egenskap onekligen kan i viss mån anses tillhöra den ifrågasatta anordningen. Oaktadt Utskottet funnit de nu anförda omständigheterna utgöra hinder för ett sådant ordnande af arméens pensionsväsende, sorn Rikets Ständer med sina framställningar i ämnet åsyftat, har Utskottet dock ansett sig böra taga kännedom om de nu af Kongl. Majit framlagda förslag till interims-pensionsstater, i afseende å hvilka Utskottet får till den nådiga Propositionen hänvisa; men då för en tillfyllestgörande granskning af dessa förslag erfordrats att ega tillgång till utredning af förhållandet ej mindre emellan arméens nuvarande löner och de föreslagna pensionerna, än äfven emellan sistnämnda pensioner och de som enligt nu gällande stater utgå, äfvensom tillförlitlig kalkyl i afseende å de förökade kostnader, som enligt dessa förslag skulle drabba Statsverket, har i saknad af utredning i alla dessa hänseenden en sådan granskning ej kunnat af Utskottet företagas.
42 62 288 392 S:a 27101 Tillhopa 2088 6374 19202 — 27664 År 1815. jj Bonde-Ståndet: 147971 Bönder på egna Hemman —1 — 147719 50292 på andras Hemman • •—. 49^27 3923 Nybyggare sedan sista Quinquennii-året -— 4^42 69228 Torpare — •— •— —■ 76637 4299 Skärgårds-bönder och Fiskare •—« 4!Ö2 S:a Egentelige Husbönderne —- *—. •—-—< 282807 Åldrige och bräcklige Bönder och Torpare som upp40162 hört med Landtbruk — *—■ —• 414^4 4o863 Arbetsföre Backstuguoch Inhyses-hjon — 434°° Sunil, 204241 Bonddrängar — *—< *— 220704 73225 Bondgossar •—. •— 78750 Ö34204 ^:a ^en egentligen tjenande delen •—<—.2q44-^4 6629$ Lapphjon, 989 Som hafva Rehn-hjordar *—• — 948 537 Som äro utan Rehn-hjord £>49*497 325 Vallhjon, kringstrykande • 1— ^T7 i8i4 x 8 51 I Små- På StockStäderLan. Fattighjon, holm. ne. det. ( I Stockholm *— •—• > . 3oS S:a 860 J I de öfriga Städerna •—■ —. — *— '269 I På Landsbygden —. — •— —. —, Summan af hittills uppräknade Mankönet utgör 890609 personer.
LXVI. E. 72. — i anledning af väckt motion om Statens förpligtande, att ersätta Boställsinnehafvare för uppkommande arrende-brister. XLIV. B. 394. XLVIII. A. 182. — angående af åtskillige LandsStatsTjenstemän i Westerbotten, Skåne och Westmanland sökt tillökning i deras iöningsförmåner. XLIV. B. 3g4- XLVIII. E. 42* A. 182. —• öfver RiddarhusDirectionens till Utskottet remitterade framställningar, dels om tryckning af RiddarhusDirectionens protocoll öfver justeringar af Ridderskapets och Adelns Protocoll, och dels om anslag till upprättande och tryckning af Registret öfver Ridderskapets och Adelns Protocoll vid 1815 års Riksdag. XLIV. B. 394. LIV. Å. 280. LXI. U.' ii5. A. 64. — i anledning af väckt motion om anslag till Stockholms Stads Storkyrka. XLIV. B. 394. XLVIII. A. 182. Stats - 513 SlalsUtskottets Betänkande», Memorialer och Utlåtanden i anledning af anmärkningar vid Betänkandet N:o 96 i afseende på åtskilliga uti RiksgäldsContorets räkenskaper balancerade fordringar och tillgångar. XLIV. B. 394. XLIX. A. i65. — angående användande af den till Ädelfors Guldverk lydande egendom med tillhörigheter. XLIV. B. 395. XLVIII. LIX. E. 155. — i anledning af väckt motion om förhöjning i Planpenningar lill Öflandehults hemman, för Ädelfors Guldgrufvor. XLIV. B. 395. XLVIII. A. 182. — i anledning af ifrågastäldt upphörande af Skinnskattebergs Bergslags privilegier. XLIV. B. 395. XLVIII. A. 182. LI. E. 63.
Posse väckta fråga om inbjudning tili de öfriga RiksSt. att instämma i R. o. Ad:s beslut, rör:de upphörandet af sportlerna i K. M:s Cancelli. Frih. Cederström: I händelse den bordläggning, som Gr Cronhjelm yrkat i fråga om KammarColhm och Statscont., anses oriktig, har jag ingenting emot, att nu till afgörande företages Gr. Posses motion i anseende till sportlerna. Men om denna bordläggning skall gälla, måste väl äfven den bordläggning blifva gällande, som jag begärt i afseende på Gr. Posses förslag, och som jag yrkat endast för att visa orimligheten af Gr. Cronhjelms yrkande. Om begge inbjudningsförslagen företagas, bar jag ingenting att anmärka; men i annat fall vidblifver jag min begäran om bordläggning af Gr. Posses förslag. Gr. Posse, Arv.: Då min framställning i sista plenum icke blifvit uppförd på föredragningslistan, emedan den icke hade form af motion, kan jag icke bestrida, att man äger rättighet att nu begära den på bordet; men i fall Frih. Cederström vilie afstå från sitt yrkande örn bordläggning af mitt förslag, tror jag icke, att någon annan skulle motsätta sig, att propos. derå göres. Gr. Cronhjelm: Jag skall vördsamt föreslå Frih. Cederström, att vi först må få afgöra denna fråga och sedan komma lill hans eget förslag; då kunna vi få se, huruvida detta blifver lagdt på bordet eller icke. Frih. Cederström: Jag beklagar, att jag icke kan gå den siste värde talarens önskan till mötes, utan nödgas hålla mig vid den form, som grundlagen föreskrifver. Jag anser visserligen hans begäran om bordläggning vara oformlig; men då en sådan bordläggning här möjligen kan komma att äga rum, förblifver jag vid mitt yrkande. Gr. Cronhjelm: Såsom corollarium af hvad Frih. Cederström yttrat följer, att han begärt en stor oformlighet, ty han har begärt detsamma som jag ock har sagt, att jag begärt en oformlighet. Jag anser hans begäran formenlig och har intet annat att tillägga, än att jag önskar instämma i Gr. Posses förslag.
Hvilka varor gästgifvare är skyldig att hålla gäster tillhanda, är bestämdt uti Gästgifveri-Stadgan; och då öl och svagdricka deribland äro uttryckligen uptagna, men porter endast är benämningen på ett slags öl, anser Utskottet, att motionen ej heller i denna del bör till någon åtgärd för anleda. Motionärens förslag, att hvarje välfrejdad person må ega försälja öly porter och svagdricka, kan nu mera icke blifva föremål för pröfning, då Rikets Ständer Bih. till R. St. Prof. 48S5 och 4S54. 44 Sami. 46 Haft. 4 2 Särskilda Utskottets Betänkande, A':o )S. redan bifallit Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande (N:o 25), hvaruti en inom Borgare-Ståndet väckt motion afstvrkes, som yrkar, att hvar och en välfrejdad och myndig person, efter blott anmälan hos Magistrat eller Kronofogde, samt således utan afvaktan af Magistrats eller Konungens Befallningshafvandes tillstånd, skulle äga rättighet utminutera öl, vin och mat, hvartill äfven må läggas svagdricka. Lika med motionären erkänner Utskottet nyttan deraf, alt bränvins förtäring måtte minskas äfven derigenom, att jästa malt-drycker, såsom öl och svagdricka, i stället begagnades och för den skull blefve allestädes i riket, och ej minst i städerna, för billigt pris hållna allmänheten tillhanda. Hittills har, så vidt Utskottet känner, serskild tillåtelse att på landet i minut försälja öl eller svagdricka icke erfordrats. Ej heller har sådan försäljning der varit med serskild afgift belagd, om ej någon dylik ansetts innefattad under den bevillning, sorn gästgifvare bordt för sin rörelse utgöra. I vissa städer åter, hvarest i sednare tider serskilda försäljnings-ställen för öl och svagdricka, eller s. k. ölstugor, blifvit uprättade, har utan tvifvel för dem, såsom för all annan borgerlig rörelse, hvaraf inkomst hem tats, bevillning blifvit érlagd.
Föredrogs å nyo ConstitutionsUtskottets den 12 dennes afgifne, samt den 23 i samma månad på bordet lagde, Memorial, innefattande förslag till en förbättrad National-representation. Herr Hammarsköld, Lorenzo, hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes så lydande: Närvarande högst vigtiga fråga väcktes redan genom åtskilliga Memorialer under loppet af 1809 ^iS Riksdag; men då man besinnar frågans vigt, då på beskaffenheten af det på densamma gifna svar ett Ökadt lifgifvande, eller en fullkomlig paralysering af Statskroppen beror, är det skäl i att man icke förhastat sig med dess besvarande. Deremot då man Den 27 Maji. 369 man besinnar angelägenheten af att detta ämne måtte riktigt bringas till tals, på det att begreppen derom, med och mot, måtte inför allmänheten få rådrum alt beriktigas, anser jag det äfven förtjenstfull! af Högloflige ConstitutionsUtskottet, att det ändteligen i rättan tid frambo m med ett project härutinnan till offentligt discuterande. Ehuru från mig är långt skild den förmätenheten, att tilltro mig kunna tillfredsställande utreda denna legislationens högsta och svåraste problem, eller ens att deröfver kunna lemna någon ny och högvigtig upplysning, skulle jag dock anse mig, såsom Riksdagsman, handla alldeles pligt vid rigt, om jag bibehöll tystnaden öfver denna fråga. Äfven den obetydligaste anmärkning kan, i ett ämne af en så djup natur, föranleda någon annan skickligare att se det från en ny sida. Den kunskap jag genom Historien, så om vår, som om andra Stater, kunnat förvärfva mig, har grundat den öfvertygelsen för min tanke, att en Stats representativa författning, lika så litet som dess språk, kan efter god tyck o förbytas och omväxlas, lika sorn man förändrar moder och klädedrägler.
Stockholm den 16 Oktober 1863. Stais Utskottets Utlåtande A:o 198. 29 R eser va Hulter: Vid 3:dje punkten: af Herr A. fV. Björck: »Möd upplåtelse af tomt för bebyggande inom stad följer utan tvifvel skyldighet för staden att anlägga gata, som utgör vilkoret för tillträde till tomten, hvadan den enskilde tomtegaren icke lärer kunna åläggas att bekosta vare sig sjelfva gatan eller den strandskoning, som är nödig, då gatan stöter till vatten. Det lärer således icke kunna bestridas, att Stockholms stad har skyldighet att bekosta anläggningen af gator å alla sidor af Nationalmusei-tomten, samt quai vid de gator, som begränsas af vatten. Då härtill kommer att staden redan anlaggt quaier kring hela den del af hamnen, som ligger vester om tomten och stadens myndigheter jemväl torde hafva för afsigt att vid norra stränderna af Ladugårdslandsviken anlägga sådane quaier, kan det icke antagas att dessa myndigheter vid frågans närmare öfvervägande skulle finna lämpligt att låta quaien kring stadens hamn afbrytas utanför Musei murar. Jag anser således att anläggande af gator och quaier kring tomten icke bör ske på Statens bekostnad, utan hemställer, att anslaget i 3 dje punkten måtte nedsättas till det belopp, som erfordras för sjelfva tomtens lämpliga anordning eller 25.000 R:dr R:int.» I denna reservation har Herr A. A. Berger instämt; och har Herr Alfr.
— Stads fattigvårdsinrättning, angående fortfarande af understödet dertill af Statsmedlen. April P. 368. — angående nödige medel för en projecterad vattenledning till. Carlshamn, angående yppad förlust för Banken på åtskillige lån mot pant af fasta egendomar uti. Mars P. yo5. April P. 102, i3o. Carpelan, Friherre Carl Mauritz, yttranden. Julii P. 173. B. 4g. Carpelan, Friherre Wilhelm, yttranden. Mars P. 177. B. 5o4- Cassör, angående några ytterligare controller i afseende på Bankens. Nov. 2 A. P. 703. Dec. P. 8, 99. — om granskningen af räkenskaperne förvissa under KrigsCollegium och SeraphimerOrdensGillet ställde. Julii P. 1238. Oct. P. 3ag. Öct. 2 A. P. 180, 256. 84 Cassör, granskningen af allmänna, angående. Cateches, angående utgifvande af en så kallad medborgerlig. Cavalleriet, det indelta, angående förbud för Öfveroch Underbefäl dervid, att anskaffa och insätta Rustningshästar. Julii P. 790, 1092, f 134- Cavalleriels, indelta, samt RoleBåtsmännens beklädnad och equipering, angående. Mars P. 78. B. 176. Aug. 2 A. P. 127. Sept. 2 A. P. 402. Oct. Dec. 2 A. P. 205. CavallerieRegementerne, de reducerade, om deras återuppsättande. CavallerieRegementerne i Skåne, angående utgörande i spannemål af rusthålls-afgifterne för dem. Julii P. 1127. Cederkrona, Johan Ulric, yttrande. Cederschjöld, Pehr Gustaf, yttrande. Oct. Fehr. P. 638. B. 64p. ChartasSigillataeFörordning, angående en förnyad. Oct. P. 3a8.
Kronoskattehemman utgöra mindre aniagelig säkerhet, än annan fastighet å landet, hvartill Låntagaren innehafver full ägande rätt, hälst då, vid värderingen iagttages att hemmanets ornera afräkxi, SS å gfkastoingen, i följd hvaraf värderingssumrnan blifver i proportion mindre-, än den å Den 3 October e. m. 25 Frälsehemman, och säkerheten således enahanda, hvadan ock Kronoskattehemman blifvit i Reglementet uppförde bland de hypothekers hvarå lån till hällten af värdet må meddelas. Vid frågan om sättet att utröna en till pant erbjuden egendomsvärde, har Utskottet väl funnit, att de föreskrifter för värdering efter Bancomethod, som ännu äro gällande» torde i flere delar tarfva rättelse och förbättring; men då det icke tillhörer Utskottet, att afgifva något Förslag i detta ämne, hvilket, innefattande frågor om ändringar uti en allmän gällande Förordning, endast såsom lagstiftningsärende kan af Höglofl. Ridderskapet och Adela jemte de öfrige RiksStåndenpxöfvas, har Utskottet icke funnit skäl grunda sitt Förslag å annat än de hittills gällande föreskrifter om värdering af fast egendom.