Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Götheborg Uddevalla Kongelf , Marstrand Strömstad åri83i — i83o — 1829 Bo minu lisoch Linne-Fabriker. Siden Fabriker. Porter Bryggerier. > Stofts Fabriker. Scgelduks Fabriker. Färgericr. Garfveri för Beredning af Läder Glas-Bruk. Olje-Slagerier. pä Engelska sättet. £•- « "> % åri83i — i83o — 1829 Summa för år 1832 ■4 190 37,484 —* —- — På Landet. Diverse Fabriker och Manufactur-Verk. Anledningarne till de Förändringar, som detta Sammandrag utvisar med Fabrikernes antal Och tillverknings-värden, äro årligen uppgifne till Kongl. Commerce-Collegium. * 9 9 Uträkning, som visar Medel-priset af 1828, 1829, 1830, 1831 och 1832 årens Markegångs-Taxor för Götheborgs och Bohus Län. r c3-*' s _ — u 3-0 1 Tunna Rågmjöl 1 Tunga Råg 1 Tunna stridt Korn 1 Tunna Kornmjöl . 1 Tunna Malt, med. 6 kapapå T 1 Tunna Blandsäd, hälften Korn och hälften Hafre J Tunna Hafre ..t 5 *. i Tunna Bönor ..] §£ i Lisp:d Smör 1 Lisp:d torkadt Fläsk . J Lispa! Talg ... i St. Ko .‘ . ' ' i St. Får . i St. lefvande gödd Gås t St. Höns t Tunna Fisk eller Cabiljau i Våla Komul . ioo St. Hvitling i Lisprd Hö .. i Lisp:d Långhalm eller Loghund Kärfve . i . l Famn Ved af Furu eller Ahl i St. Stock eller Timmerstock af Fu lii, minst i4 alnar lång och ^ å 8 tum bred i lilla ändan . I Tolft Sågbräder af 6 alnars längd, 12 tunis bredd och ii tums tjocklek Mark Ljusgarn . St.
Kort härefter återvände vi hem, och Moster träffades ej långt derpå af en slagattack som helt och hållet förlamade hennes bräckliga kropp och gjorde det kalla hjertat bittrare än någonsin. Många varma bref från Fredrika Bremer lärde mig under denna tid att klarare se min väg, tåligare göra min pligt. Då ett år hade gått skref Erik att han nu i Nya verlden hade hemmet i ordning åt mig, och hvad mitt hjerta klappade hvad det jublade vid tanken på att få lefva med honom för honom. Men när jag såg min arma, sjuka hjelplösa Kamraterna SCENERI FÖR ALLA AKTERNA. En målare-atelier i Paris, på nedre bottnen, med glasdörrar till en trädgård. I fonden stort fönster, dörr till tamburen. Stadier, väfnader, vapen, kostymer och gipsdetaljer på väggarne. Till höger dörr till herrns rum. Till venster dörr till fruns rum. ett staffli med tillbehör. igenom kolelden synes. En kanapè. En stor kamin med genomskinliga glimmer-luckor, hvarI taket en hänglampa. Midt på golfvet något åt venster en estrad för modeller. Till höger PERSONER: AXEL, målare. BERTHA, hans hustru, målarinna. ABEL, väninna. WILLMER, litterat. ÖSTERMARK, doktor. Fru HALL, dennes frånskilda hustru. STARCK, löjtnant. Fru STARCK. Fröknarne HALL, hennes döttrar i senare förbindelse. FÖRSTA AKTEN. FÖRSTA SCENEN. AXEL och DOKTORN. AXEL sitter och målar. Och du också i Paris? DOKTORN. och du är gift? Och lycklig? Här samlas ju allt som i jordens medelpunkt; AXEL. förstås... Åhja, så der. Ja jag är rätt lycklig. Det DOKTORN. Hvad förstås? AXEL. gift. Hur var det att vara gift? Hör du, du är enkling, och har sålunda varit DOKTORN. Mycket bra... för henne! KAMRATERNA AXEL. Och för dig? DOKTORN. och vi jemkade alltid, i det längsta. AXEL. Si och så!
Norrmännen hafva ännu icke gjort någon förändring i deras grundlag och komma troligen icke att rubba den så snart. Då- Norrige således har en Statsminister, som vanligen befinner sig bär och hvilken, då någon Riksståthållare ej finnes, är deri högste embetsmannen och främste ledamoten i Norriges Statsråd, så synés det mig olämpligt, alt de främsta ledamöterna i Sveriges Statsråd icke skulle hafva enahanda benämning. Min vördsamma hemställan är således, att R. o. Ad., med gillande deraf, att fångvården tillhör Just.Statsministern, på sätt Utsk. föreslagit, och godkännande äfven af den benämning, som denne embetsman hittills haft, ville såsom sin gemensamma tanke förklara, att han skulle utöfva den åklagaremagt, som hittills varit Just.cancelleren uppdragen. Hvad polisen angår, öfverlemna!- jag frågan, huruvida Just.ministern deröfver bör hafva inseendet, till Ståndets särskilda bedömande. Hr Dalman: Det har redan visat sig, att i händelse vi skulle discutera, hvilka särskilda befattningar skola tillhöra hvar och en af departementscheferna, eller huru ärenderna böra dem emellan fördelas, komma vi icke i dag från detta ärende och icke ens från förevar. §. Jag skulle derföre hemställa, om icke, i likhet med hvad i Norriges grundlag är stadgadt, R. o. Ad. ville besluta, att det vore tillräckligt att bestämma grundlinierna för de särskilda departemeriternas befattningar och att det sedermera må bero på K. M. att genom utfärdande författning bestämma den närmare fördelningen af göromålen emellan de olika departemeuterna. Derigenom sluppe man att här öfverlägga om något, som jag finnér vara temligen likgiltigt, så framt man nemi. vill gå in på att stadga en verklig ansvarighet hos d* 92 Den 6 O c I o b c r f. m. blifvande departementscheferna. När man har sagt, att det skall linnas en chef för Just.departementet, en chef för Utrikes Departementet, en chef för Finance-departementet etc., har man också utmärkt den allmänna qvaliiicationen af departementerna, och det må sedan bero af K. M. att närmare bestämma den.
Hans förhållande till Håkan galen. Utfärd till Norge och Skule jarl. Besök hos lagman Eskil och fru Christina. Sämund Jonsson och Bergensboarne. Norska konungarnas försök att vinna Island. Snorres löfte och de ynnestbevis, han mottog. Hans likgiltighet för Norska planerna. Egennytta. Sturle Sigvatssons vallfärd. Han gynnas af k. Håkan, arbetar mot Snorre, som lemnar Island. Snorre vänder åter, dräpes. K. Håkan lägger genom Gissor Island under Norge. Jonsboken. På Island blott en af de två statsmakterna. Vådorna deraf. Vigten af aristokratiens utbildning i Sverige. Högre mål för striderna i Sverige. Sturlungatiden en litteraturens blomstringsålder. TIONDE KAPITLET. Ares Islänningabok. Förberedelserna till litteraturen. De gamlas vitsord om dess uppkomst. Sagorna af okända författare. Ares bok och Njåls-sagan. Dålig riktning af de tidigaste Isländska studierna i Sverige. Islands litteratur under fjortonde, femtonde och sextonde århundradena. Arngrim Jonsson. Snorres verk, Njåls och Egils sagor från den bästa tiden (1220-1260). Hvilka sagor äro äldre, hvilka yngre? Inre vitnesbörd. Citater och hänsyftningar på senare tidsförhållanden. Randanteckningar. Islands litteratur-historia ännu oskrifven på tillfredsställande sätt. Den Isländska och den sydeuropeiska odlingens förberedelser. Samtidighet icke alltid efter årtal. Islands och Provençalernas poesi. Niflungasången och Gudrun. Isländska sagan objektiv. Villehardouin och Joinville. Resultat. Slutord. RÄTTELSER. (Dessa har rättats.) Sid. 54, sp. 2, r. 13 står Viles, läs Viljes „ 55, r. 16 „ ungefär tio „ 112, „ 25, 27 „ Thorvald „ Thorleif „ 130, „ 21, } „ Asgrim „ Åsgrim „ 131, „ 1 och 7 } Utflyttningen till Island. Ett folk vet i allmänhet litet om de mer aflägsna skiftena af dess utveckling.
Jag anhåller om R. o. Ad:s tillgift för alt jag ännu en gång yttrar mig, men det är för mig angeläget i anledn. af Hr Dalmans anmärkn., att i förslaget icke bestämd skilnad skulle linnas mellan folksamling och upplopp. Jag får då fästa R. o. Ad:s uppmät k samhet på hvad 6 §:n i afseende på upplopp innehåller med följande ord: "Samlar sig folkmängd å torg, gata eller annan ”offentlig plats, utan att lägga sådana uppsåt å daga, som ”i i §:n sägs, men stör dock lugnet, eller allmänna ord”ningen; och skingiar den sig ej på offentlig myndighets be"fallning’'’ <Stc. Deraf följer ju tydligen, att en folksamling, som icke stör lugnet eller allmänna ordningen, och som på befallning skingrar sig, ej får namn af upplopp, och alt för deltagare i en sådan folksamling intet ansvar kan äga rum. I afseende på Hr Le fröns yttrande och! Hr Dalmans derpå gifna svar, vill jag äfven fästa uppmärksamheten derpå, att militärstyrka visserligen enligt förslaget kan användas genast efter det varningen blifvit 3 gånger uppläst och tecknet höjd t, 0111 folket det oaktadt icke skingrar sig; men deremot är det gifvet, att denna varning icke kan få uppläsas af den offentliga myndigheten, förrän det nr bestämdt, att antingen uppror är för handen, d. v. s. att eli sådant uppsåt ar ådagalagd!, sorn 1 §:n omtalar, eller ock att folksamling har öfvergålt till våld å person eller egendom, eller satt sig till motvärn mot offentlig myndighet, hvarmed icke menas endast den militära myndigheten, utan äfven polismyndigheten, hvilken först skulle användas innan militären tillitades. Men om denna polismyndighet icke åtlyddrs, om dess försök att skringra folksamlingen icke lyckades, då är ett sådant motvärn för handen alt varning kan få uppläsas, och när den icke heller elterkommes, militärmakl brukas.
Men det är äkta rysk statsåskådning, och hvarje folk, som kommer under rysk spira, bör veta, hvad det har för trygghet atfc vänta för sin häfdvunna rättsordning. Den ryska ^tätens idé ligger bortom lag och rätt, liksom den store tyske siaren Nietzsches moral ligger jenseits von Gut und Bose. Det är något naivt i finnarnes tro på sin rätt, liksom en sådan förtröstan kunde göra något intryck i Ryssland. För ryssarne äro konstitutionella tvistefrågor tämligen likgiltiga och i det hela nästan obegripliga. De hafva blott sinne för sociala motsatser och partier, men inom detta område äro de fallne för en långt gående radikalism. Det finska samhället med dess stadgade egendomsrätt och därpå grundade klasskilnader är för dem likaLÄRDOMAR FRÅN FINLAND. förhatligt som det tyska i Östersjöprovinserna. Helt nyligen jämförde en rysk tidning de själfägande bönderna i Finland med de där » baronerna », hvilkas blotta titel i Ryssland är ett slags symbol å germanskt öfvermod och egensinne. De finske torparne skola » befrias » liksom esterna och letterna, och såsom upphetsningsmedel förespeglas äfven för de förre den bekanta moskovitiska agrarkommunismen. Huru dessa försök lyckas, får framtiden utvisa. Men, såsom det synes, har den ryska absolutism en äfven sin demokratiska sida, och man afvärjer icke » dess * angrepp med liberalismens lättköpta fraser. Olyckligtvis är det finska folket inom sig söndradt i partier, som äfvenledes grunda sig på sociala motsatser, ehuru icke af samma art söm ryssarne förmoda. Språkpartierna förfäkta visserligen icke olika uppfattningar af jordäganderätten, men de hemta sin styrka af skilnaderna i bildning och lifsintressen. Suecomanerna äro ett intelligensparti, hvars frisinne i allmänhet är något ytligt och abstrakt, såsom vanligen är fallet, när det politiska lifvet i ett land icke erbjuder ett tillräckligt rikt konkret innehåll. Öfver hufvud stiga liberalismens aktier i den allmänna meningen, ju mer de verkliga statsintressena förflyktigas eller förkväfvas.
Hvad åter angår frågan om understöd för anläggning af den emellan Öfveroch Neder-Calix socknar föreslagna väg, så hafva dessa socknar varit i ämnet hörde, men vägrat att verkställa väganläggningen, naturligtvis icke så mycket för den kostnad, som det forsta arbetet skulle medföra, som icke fast mera med hänseende till underhållskostnaden efteråt, i jemförelse med det obetydliga gagn de kunde hafva af vägen, enär den vintertiden voro likgilltig för dem, då man kör öfver marken hvar som helst, och innevånarne sommartiden hafva högst få föror att verkställa. Jag vill icke bestrida, att Öfveroch Neder-Calix socknar böra uppmuntras genom anslag att verkställa väganläggningen, men under villkor alt dervid fästes det högst nödiga förbehållet af framtida underhållsskyldighet, efter verkställd vägindelning, och då tviflar jag på, att dessa socknar gå in på företaget. Jag tillstyiker derföre, att det tillägg må äga rum, alt öfverallt, hvarest omläggning af vägar ifrågakomma-, allmogen bör vara öfverens om, att efter vägomläggningen densamma bör i laga ordning indelas. Hr Lefre'n, J o h. Pehr: För det första instämmer jag med Frih. Cederström i den åsigt, att någon vägomlögg ning icke må äga rum, med mindre menigheterna åtaga sig vägens underhåll; men jag tillstyrker icke att, jemte detta tillägg, antaga hvad StatsUlsk. föreslagit, utan jag tillstyrker R. o. Ad. att, med det af Hr Frih;u nämnda tillägg, an taga RorgareSt:s inbjudning. Hr Eden h je 1 m, Gillis: Då della mål förra gången förevar och återremitterades, yrkade jag, att den minsta summa, som lill ilrågavar. föremål borde anslås, voie 200,000 r:dr.
Der biskopshus ej finnes, erhåller Biskopen hyres-ersättning, som af Kongl. Majit bestämmes, dock ej öfverstigande 1,500 Ridr. 3:o. Vid Biskops afgång eller förut, derest Biskop blifvit med förbindelse att underkasta sig löneförändring tillsatt, skall utredning sko af alla de med tjensten förenade löneförmåners belopp, för hvilket ändamål boställenas afkastning bör'med noggrannhet uppskattas, samt öfriga hemman, lägenheter eller jordar, sorn icke af Biskopen bobos eller brukas, eller för boställets skötsel äro beköfliga, så snart lagligen sko kan, utarrenderas, hvarje gång för så lång tid som för utarrendering af Kronans egendomar i allmänhet är eller varder bestämd, allt i den ordning och på det sätt Kongl. Majit täckes närmare föreskrifva. 4:o. Om, efter skedd utredning, lönen befinncs öfverstiga det belopp, densamma enligt 2:dra punkten bör utgöra, med så stort värde, som svarar mot afkastningen af ett eller flere med tjensten förenade praebende-pastorat, bör det eller de derifrån skiljas och Pastor der tillsättas i den ordning, som för regula gäll är stadgad, dock att för hvarje biskops-stol ett prasbende-pastorat varder såsom sådant bibehållet. Skulle prabendepastorat, hvilket enligt förestående grund borde från bisliopslön skiljas, vara så litet, att det icke förmår aflöna egen Pastor, må af Kongl. Majlis särskilda pröfning bero, huruvida detsamma skall med annat pastorat förenas eller tillsvidare vid samma bisltopslön bibehållas. Bih. till 11. St. Proposition N:o 63. d:o. Öfver,skjuter biskopslön det för densamma bestämda värde med större belopp än som motsvarar inkomsten af derifrån skilj da praebendc-pastorat, bestämmer Kongl. Maj:t hvilka inkomster ytterligare böra derifrån afskiljas. Dessa ingå till Stäts-kontöret, för att under titel: Biskops-löneregléringsfondeu redovisas och till jenmande af annan biskopslön användas.
Föredrogos ånyo och lades till handlingarne följande Constitudons-Utskottets den 8, 22, 28, 29 och 3i sistlidne Julii allåtne, samt den 19 i samma månad f. m., den 7, 10 och 12 dennes eftermiddaganle på hordet lagde Memorial: N:o 40. Rörande StatsUtskottets anmärknings-anlcdning i afseende på beviljade förlagslån åt Mekaniska Verkstaden vid Motala. Angående StatsUtskottets anmärknings-anledning, i fråga om ett Fabrikanten Pochet beviljadt Lån ur ManufacturDiscont-Fonden. Den 27 Augusti f. m. gy N:o 42. Angående BorgareStåndets återremiss på en anmärkningspunkt i Utskottets, under N:o 36 förut meddeldte, Betänkande om StatsRådsProtocollens fulländade granskning. N:o 43. I anledning af BondeStåndets återremiss på Utskottets under N:o 36 förut meddelte, Betänkande om StatsRådsProtocollens fulländade granskning. Rörande Casper Wiikmans anmärknings-anledning, i afseende på 1826 års Förordning om Rusthållsafgifterne till Wadstena Krigsmanshus. Rörande Friherre Anckarswärds, Carl Henrik, anledningar till anmärkning mot Konungens Rådgifvare, samt Föredragande af Krigsoch Kammarärender. Rörande Prosten J. Dedekinds anmärknings-anledning mot Föredragningen i KammarExpedilionen af målet angående Kyrkohemmanet Lyngåkra. N:o 47* Rörande en af Herr Rosenquist af Åkershult, Fredrik Leonard, uppgifven anledning till anmärkning mot StatsRådet och Föredragande. Å nyo föredrogs och bifölls Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottefs den 28 sistlidne Mars under N:o 83 afgifne, och den 11 derpå följde April e. m. på bordet lag 3g II.
Sparre som en annan värd ledamot, anser jag mig böra vidblifva mitt först gjorda yrkaude.j Med anledn. af Gr. Mörner,s yttrande, att priset å kött varit nästan oföränderligt, ber jag att få anmärka, att detta pris varierat från 1 R:dr och några sk:r till 2 R:dr och några sk:r, hvilket synes mig vara temligen mycket å en sådan artikel. Frih. Palmstjerna: Denna fråga synes mig icke vara af någon serdeles betydenhet. Hela den summa, hvars ökande eller minskande nu är ifrågasatt, upgår endast till omkring 5,000 R:dr och detta kan icke för länet vara af någon större vigt. Man vet, att Helsingland icke är så rikt på spanmål, samt att boskapsskötseln derstädes är mera updrifven än åkerbruket, hvarföre jag icke tror, att den föreslagna ränteförvandlingen skulle lända länet till någon skada, utan snarare tvertom, och afstyrker således den begärda återremissen. StatsUtsk. bar ansett del, enl. K. M:s förslag, bufvudräntepersedlarne blifvit uptagne till så högt belopp, att något af småpersedlarne måste dertill förvandlas, hvilket vore stridande emot Konungs och Ständers sammanstämmande beslut, att alla små - Den 20 Maj e. m. 237 persedlar skola till penningar förvandlas. Men Hr von Troil hai redan medgifvit, att detta Utsk:s yttrande grundar sig på ett misstag och jag har i min hand en beräkning, som utvisar, att K. M:s förslag ingalunda öfverskrider de gränser, hvilka blifvit genom det föreg:de beslutet utstakade. Saken är likväl, på sätt jag förut yttrat, af föga vigt och den begärda äterremissen torde derföre, såsom en onödig åtgärd, ej böra beviljas. Gr. Mörner: Tabellen öfver Gefleborgs län utvisar, att medelpriset å ett Lti kött under de 10 åren 1814—23 varit 2 Hulr 6 sk. 10 r:st.; under åren 1824 — 33 2 R:dr 6 sk. 5 r:st., således 5 r:st. mindre än under det föregrde 10-talet.
ränleskuld tili det fordna spinnoch correctionshuset; uti hvilken fråga Herr Anders Berg jemväl sig yttrat; 16:o Herr Brincks, om anslag till en ny profession vid Carolinska Institutet, med skyldighet för Professorn, att hålla allmänna föreläsningar öfver veneriska sjukdomen, i förening med clinisk undervisning, vid sjuksängarne, å härvarande veneriska curhus; i anledning af hvilken motion, Herr Anders Berg äfven sig yttrat; 17:o Herr Brincks, angående årligt bidrag af Stats-medlcn till orgelbyggaren Andersson, för orgelbyggarekonstens fullkomnande; 18:o Herr Brincks, angående öfverflyttning af Canzli-styrelsens liandcassa ifrån Stalslill Riksgälds-Contoret; 19:o Herr Boströms, angående pension till Assessoren C. G.
Sjö fartsrättighet äger sin grund i ett billigt afseende pu Allmogens behof att afsätta sina producter, och med möjligen minsta kostnad förskaffa sig oumbärliga köpmanna varor; då vidare en minskning i Fartygens lästetal skulle, långt ifrån att befordra ändamålet, verka en större skogsåtgång, och flere personers sysselsättning med segelfarten, och då antingen denna, vid åtskilliga tillfällen ifrågasatta seglations frihet blifvit genom flere Kongl. Resolutioner, och i synnerhet genom Högsa ig Kong1. Majit Gustaf den lll:s Nådiga försäkran af den (\ Aprill 1789 bekräftad, liar Kongl. Majit funnit, uppå dessa och öfrige af Kongl. CommerceCollegium i underdånighet anförda skäl, ingen anledning förekomma att i Nåder bifalla någon mindskning, hvarken i lästetalet af de fartyg, Allmogen i Norrbotten äger att bygga oeh nyttja, eller i den samma Allmoge förunnade rättighet till handelsresor och sjöfart. Med anledning häraf, får Utskottet, sorn nu gar alt yttra sig öfver det förra af de i denna motion framstälida alternativer, förklara, att då, till upphäfvande af ifrågavarande seglationsfrihet, som genom så många Kongl. Rescripter blifvit V sterbottniska Allmogen försäkrad, några bestämda skäl af Sesv. och Ehen, Utsh. Betänkande», 503 Memorialets Författare icke blifvit uppgifna eller anförde, så finner Utskottet sig icke Lunna till den föreslagna åtgärden tillstyrka bifall. 1 afseende på det a£ Memorialets författare föreslagna Alternativ: att denna, hvarken af Tulleller Uppsyningsman begränsade Seglationsfrihet åtinindstone måtte sättas under nödig Controll, så anser Utskottet sig böra upplysa, att Kongl. Brefvet till Kammaroch CommerceCollegiun den 15 Augusti i8or uttryckligen stadgar hvad Allmogen i Österoch Vesterbotten bör iakttaga, då den vill försända sina proöucler till södra orterna, nämligen: att, om varor sjöledes affärdas till sådana orter, der fart förbi främmande kust intialfar, och inlastningsstället icke är mer än fem mil från närmaste
Majit, icke allenast uti inslructionen den 20 December 1825 antagit, utan äfven genom nådiga bref den 2 November 1833 och den 24 Oktober 1837 bestämdt och uttryckligen förklarat samt i i öfverensstämmelse dermed, enligt Kongl, brefvet den 23 Februari 1844, för Dess del, funnit nämnde hemman vara skyldiga alt draga ständig rotering, så att frågan derom nu mera endast beror på Riksens Ständers beslut vid granskning, pröfning och fastställande af den tillökade ordinarie och extra roteringen, ej mindre i Halland, än i andra Rikets provinser.” ”Skulle Rikets Ständer, för deras del, finna utsockne frälsehemmannen i Halland icke vara pliglige alt vidkännas ständig rotering, följer deraf, att ali Bih. till R. St.
Majit har i Nåder föreslagit, att, sedan Svenska Academiens från längre tid åtnjutna rättighet att, till pari cours, få uti Rikets Ständers Bank, emot Banco-sedlar, tillvexla sig Speciemynt till Jetloner, jemväl vid sista Riksdagen blifvit nämnde Academi betagen, Rikets Ständer mätte, såsom en billig ersättning härför, åt Academien å stat uppföra ett årligt anslag af i,133 R:dr 16 sk., jemte meddelande af den upplysning, att då, vid sista Riksdagen, fråga väcktes derom, att vissa Academier, som förut varit berättigade alt, emot cours al pari, invexla silfvermynt till visst belopp, målte genom Stats-anslag erhålla ersättning för berörde upphörde rättighet, Rikets Ständer, bland annat på den grund att dessa Academier ega mer och mindre enskilde fonder, denna framställning afslogo, får Utskottet, som, för dess del, icke anser lämpligt, att Statsanslag för dylikt ändamål anvisas, afstyrka bifall till det nu ifrågakomma nya anslaget. 2:0. För VitterhetsHistoria?- och Antiqvitets-Academien, har KonglMajit, dels såsom tillgång för nödige löne-förbättringar, inköp af Antiqviteter, Mynt och Historiska märkvärdigheter, complettering och vård af Academiens boksamling samt utgifvandet af Academiens handlingar m. m., dels ock såsom ersättning för Academiens förlorade rättighet att, lill prismedailler och jettoner vid sammankomsterne, emot cours al pari, årligen i Banken invexla 5oo R:dr, föreslagit en tillökning i Stats-anslaget af 2,753 R:dr 16 sk. Uti motion, som ifrån Ridderskapet och Adeln blifvit remitterad, har Herr Grefve Löwenhielm , Gustaf, i anledning häraf framställt, att, Dih. till 11. St. Prot. 1840 4 Samt. 1 Afd. 19 Häftet. 1 2 Stals-IJtskottels Utlåtande, IV:o 54. ehuru uti den beräkning af Akademiens Stat, som legat tiil grund för Kongl.