Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I anledning häraf hafva bemälde interessenter numera skriftligen förklarat sig, vid det förhållande, att, enligt hvad äfven roteringshandlingarne utvisade, ifrågavarande arbetsskyldighet nu endast utgöres medelst malmforsling, hvilken skulle, om den vore frivillig, ersättas med 50 procent utöfver det belopp, som uti räntor för de kopparverket underlagda arbetshemman, tillhopa uppgående till 161 skatte-tunnland, för närvarande från nämnda verk till Jemtlands Fältjägare-regemente årligen utgår med 355 r:dr 2 sk. 4 rst. banko, samt således hälften af denna summa, eller 177 r:dr 25 sk. 2 rst. banko, kunde antagas utgöra den årliga besparing i utgift, som genom de omförmälda hemmanens arbetsskyldighet kopparverket nu beredes, vara villige att emot en kapital-ersättning, efter 4 procent på nyssberörda belopp 177 r:dr 25 sk. 2 rst., evalverad till 4,438 r:dr 5 sk. 2 rst. banko, för all framtid afhända kopparverket rättigheten till meranämnda arbetsskyldighet, hvars upphörande interessenterne derjemte önskat få bestämdt att ega rum vid slutet af det år, under hvilket afhandlingen derom kunde i vederbörlig ordning varda afslutad, då ock den begärda kapitalersättningen skulle utfalla; och som Kongl. Maj:t funnit den af interessenterne följda grund för denna ersättnings beräknande vara med rättvisa och billighet öfverensstämmande, vill Kongl. Maj:t härmed i nåder af Rikets Ständer begära, att ofvannämnda summa 4,438 r.dr 5 sk. 2 rst. banko må varda ställd till Kongl. Maj:ts disposition, för att, efter det vederbörlig afhandling om arbetsskyldighetens eftergift afslutats, kopparverkets intressenter, på sätt de begärt, tillhandahållas. Som emedlertid, fastän sålunda de här förut omnämnda 37 rotarne blefve effektive, den blifvande fältjägare-korpsen ändock ej kan uppbringas till högre numBih. till R. St. Maj\ts Nåd.
En utvidgning af Postoch Inrikes Tidningarnes nuvarande format torde dock vara önskvärd och om en sådan skedde förmedelst tillökning af en ytterligare spalt utan att prenumerationspriset finge höjas, uppkomme för utgifvaren, med den beräknade upplagan af 4,500 exemplar en ökad kostnad, som ckc lärer kunna upptagas till mindre än 10,000 Riksdaler utan beräkning af det behof af ökadt redaktionsbiträde, som det större utrymmet medförde. Hela denna beräkning förutsätter likväl, att de 10,000 Riksdaler, som för närvarande äro åt tidningen af statsmedel anvisade, skulle densamma fortfarande tillgodokomma. Äfven med detta tillskott, som endast med 2,500 Riksdaler öfverskjuter det arrende utgifvaren erlägger till Svenska akademien, har tidningen under de sednaste åren, såvidt jag kunnat erfara, icke lemnat större behållning, än som kan anses för en skälig ersättning åt en officiel tidnings utgifvare med de för en sådan befattning nödiga egenskaper. Ett särskildt bidrag till redaktionskrafternas förstärkande torde, i händelse tidningens format ökas, blifva oundgängligt; men långt ifrån att ett sådant ytterligare bidrag kan beredas från de särskilda Hufvudtitlarnes extra utgiftsmedel, af hvilka oftanämnda 10,000 Riksdaler för närvarande utgå, torde det för framtiden blifva med största svårighet förenadt om icke omöjligt, att med dessa knappt tilltagna medel bestrida samma anslag, som hittills varit åt Postoch Inrikes Tidningar anvisadt; och jag vågar derföre hemställa att hela det för tidningen behöfliga anslag af Rikets Ständer måtte äskas. Det bidrag af allmänna medel, som vid sådant förhållande blefve för ifrågavarande ändamål erforderligt, torde böra beräknas till 45,000 Riksdaler. Anslaget kunde dock minskas med 7,000 Riksdaler, derest åt den officiela tidningen beviljades frihet Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition N:o 81.
Ehuru hvad enskilde Motionairer nu uppgifvit, om aflönings-beloppet, icke var Utskottet obekant, kunde Utskottet ej tillstyrka en Lönreglering för Bohus-Län och Gothland särskildt, heldst behofvet icke förut blifvit af vederbörande Landshöfdingar i underdånighet anmäldt, och af Kongl. Maj:t i Nåder pröfvadt, utan ansåg härvid tillämpligt hvad Riksens Ständer vid sista Riksdag yttrade, i anledning af Landshöfdingens på Gothland då gjorda underdåniga anhållan, om Lönförbättring för Landt-Stats-Betjeningen derstädes och hvilken ansökning Kongl. Maj:t till Stats-Utskottet i Nåder öfverlemnade, att nemligen Riksens Ständer funno någon jemnkning till närmare öfverensstämmelse härutinnan eller påökning för en del Landt-Stats Stats-Utskottets Betänkanden. 1169 Tjenstemän icke eg a rum, annorlunda än i ett sammanhang på det hela och efter den allmänna reglering af Styrelse-Verket i alla dess grenar, som föreslår. Likaså förevar vid Riksdagen år 181S frågan om ersättning till Krono-Betjeningen för kostnaden till tryckning af Landshöftiingarnes Ämbets Kungörelser. Den väcktes då äfvensom nu af enskild Riksdagsman, och enär Ärendet vid begge tillfällen befanns uti alldeles lika outredt skick, trodde Utskottet det ock böra på enahanda sätt behandlas; Och som Utskottet icke kunnat genom de gjorde anmärkningarne bibringas en annan öfvertygelse, anser Utskottet sig böra åberopa det förra Betänkandet, hvilket blifvit bifallet af Vällofl. Borgare-Ståndet den 3 och Hedervärda Bonde-Ståndet den 4 nasti. April. Stockholm den 36 Maji 1823. Ankom den 6 Junil i8o3. Betänkande, angående vackt fråga, om Rotehäilarne i Fellingsbro Hårad af ålder anslagen Spannmåls-undsättnings tillgodonjutande.
Staten lemnat medel till uppbyggande af deras publika byggnader och dels deruti att de erhållit ej allenast den för sjelfva staden erforderliga grunden fri, utan ock, för aflöning af magistrat och öfrige embetsmän, betydliga jordsträckor, uppgående för flera af landets städer till flera mantal, har Oscarshamn icke åtnjutit någon af dessa fördelar. Sjelf har staden efter högt pris inköpt den bergiga och oländiga mark, som utgör dess område, derå nedlagt högst betydliga kostnader för sprängning och planering, sjelf görjt för aflönande af sin magistrat och sina tjenstemän, utan något bidrag af allmänna Motioner i Borgare-Ståndet 1865. 93 medel eller enskilda donationer, under få år inköpt eller nybyggt, ett större rådhus med fängelse, tullkammare med vågoch packhus, fattighus, folkskolebyggnad och ett h,us för telegrafstationen, upptagit, planerat och stensatt torg och gator, byggt hamu och lastbrygga med flera mindre företag; och inom kort förestår dock en dyrbar kyrkobyggnad jemte inköpande och planerande af kyrkogård. Såsom ofvan blifvit omnämndt utgör stadens hela område 1,495,856 qvadratalnar. Beräknas ett runstycke banko för hvarje qvadrataln uppkommer ett belopp, hvilket, kapitaliseradt efter förhållandet 100: 5, gifver en summa af 51,939 R:dr 22 sk. banko eller 77,909 R:dr 16 öre R:mt. Enligt afgifven skriftlig förbindelse har dock egaren af Nynäs, Kikebo och Humlekärrshult, Herr Ryttmästaren och Kommendören af K. W. O., J. F. Hultenheim utfäst sig, att emot en kontant lösesumma af 75,000 R:dr R:mt, för sig och sina rättsinnehafvare för everdeliga tider afstå från rättigheten att uppbära ifrågavarande tomtöre-afgifter, derest denna summa erlägges inom förloppet af tre års tid, räknad från den 30 sistlidne Juni.
Under granskningen af Riksgälds-Verket vill det emedlertid synas som nämnde afgift antingen icke dit ingått eller ock icke blifvit serskildt — 32 — debiterad, utan sammanblandad med allmänna bevilluingen, i följande Län, nemligen: Stockholms, för åren 1837. 1838. Och utgjorde den antecknade Centonal-afgiften för år 1836 26,018:26.4. „ „ 1837 25,369:33.5. „ „ 1838 26,077:17.2. Då Revisorerne således ej kunnat af Riksgälds-Contorets Räkenskaper inhämta till huru stort belopp Centonal-afgiften på det hela uppgått, äfvensom Rikets Ständer, hvilka, såsom ofvanberördt är, böra vid hvarje Riksdag bestämma summan, som å 6:te Hufvud-Titeln skall uppföras, komma att sakna en säker ledning för omdömet härutinnan, fa Revisorerne tillstyrka, det Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet begära, dels att uppbördsman och vederbörande, som öfver dem äga eontrol, anbefallas noga iakttaga och tillse, att Centonalen varder ordentligen och å serskild rad i Räkenskaperne debiterad samt utan sammanblandning med annan bevillning i Jandsböckerne uppförd, äfvensom dels, att utredning anställes för utrönande af det belopp, hvartill Centonal-afgiften under åren 1835 med 1838 uppgått. An - — 33 — Anordning å Öfverskotten af StatsVerkets Inkomster. Omkostnader vid H. K. II.
De hithörande uppgjorda förslagen samt i Statsrådet och Högsta Domstolen förda protokoll bifogas; och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Stockholms Slott den 17 September 1847. OSCAR. A. Posse. Utdrag af Protokollet öfver Justitie-Departementes-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Statsådet å Stockholms Slott den 17 September 1847. Närvarande: Hans Excellens Justitie Statsministern Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för utrikes ärendena Herr Friherre Ihre, Statsråden: Fåhreeus, Friherre Stael von Holstein, Munthe, Friherre Peyron, Silfverstolpe, Waern, Friherre Gyllcngranat, Faxe. •I ustitieråden: Bredberg, Nyblaeus. Hans Excellens Herr Grefven och Justitie-Statsministern anmälde i underdånighet: Att Herr Justitie-Statsministern, med kännedom om Kongl. Maj;ts nådiga afsigt att till Rikets härnäst sammanträdande Ständer göra framställning om antagande af en ny Strafflag, med flera tillhörande lagbestämmelser, gjort sig be - Kongl. MajUs Nåd.
Visserligen möter man äfven här former ytterst närbeslägtade med Spetsbergens och Novaja Semljas stormås (Larus glaucus Brünn.), ismås (L. eburneus Gmel.), kryckja (L. tridactylus L.), alfogel (Harelda glacialis L.), praktejder (Somateria spectabilis L.)6, simsnäppa (Phalaropus fulicarius Bonap.), fjärplyt (Tringa maritima Brünn.) o.s.v., men derjemte träffas här en oväntad mängd egendomliga arter, t.ex. den amerikanska ejdern (Somateria V-nigrum Gray), en svanlik gås, helt hvit med svarta vingspetsar (Anser hyperboreus Pall.), en gråbrun gås med yfvig gulhvit fjäderbeklädnad på hufvudet (Anser pictus Pall.), en på hufvudet synnerligen grant, i sammetssvart, hvitt och grönt färgad Fuligula-art (Fuligula Stellen Pall.), den vackert tecknade, sällsynta Larus Rossii Richards., af hvilken dr Almqvist d. 1 juli 1879 sköt ett exemplar från fartyget, en liten brun snäppa med skedlikt utvidgad näbbspets (Eurynorhynchus pygmæus L.), samt åtskilliga hos oss ej förekommande sångfoglar o.s.v. Dessutom utmärka sig, enligt löjtnant Nordqvist, äfven en del af de här lefvande skandinaviska formerna genom mindre betydande olikheter i färgteckning och storlek. Den besynnerliga skedsnäppan var en tid på våren så allmän, att den ett par gånger serverades vid gunrummets bord, något för hvilket vi efter hemkomsten fått uppbära svåra förebråelser af djursamlare. Denna fogel finnes nämligen endast i några få museer. Den beskrefs första gången af Linné i »Museum Adolphi FridericiSkedsnäppa från Tschuktsch-landet. Eurynorhynchus pygmæus L. Vid sidan fogelns näbb sedd uppifrån, i naturlig storlek.
N:o 131 af den 11 November 1840, angående yrkad ersättning för forslingen af presterskapets i Lappmarken löningsspannmål (387); N:o 237 af den 13 Februari 1841, angående reglering af kyrkoväsendet på Gottland (400); N:o 329 af den 8 Maj 1841 , angående vissa bestämmelser i afseende å komministersoch klockarlönerna samt grunderna för beräkning af s. k. likstol (406); N:o 335 af den 12 Maj 1841, angående ny organisation af Frösö skola i Jemtland (407); N:o 401 af den 12 Juni 1841, med förslag till stadga om fattigvården i riket (414); och N:o 4l2 af den 14 Juni 1841, i hvad den angår dispositionen af en del utaf anslaget till folkundervisningens befrämjande (415).
N:o 246. 611 Erhålles förökad pension af Rikets Ständer, äro då för Fru Förberg, född Nordencreutz, i den händelse hon blefva enka, utsigterna lyckligare, att af det ökade anslaget åt mannen kunna få en något större pension, än henne kunde ifrån andra fonder tillfalla. Och då jag knappast vågar föreslå, att pension åt Fru Förberg, i händelse hon blefve enka, för närvarande kan varda beslutad, —• sådant är likväl välvilligt inom Hedervärda Bonde-Ståndet begärdt att nu bifallas till ett belopp af 300 R:dr, — är det således utur förbesagde synpunkt som det ligger så stor vigt uppå, att det äskade pensionstillskottet bifalles, om möjligt att utgå ifrån och med 1863 års början; hvarföre jag ock nu vågat framföra denna min vördsamma motion, slutande densamma med den redan då fattige vännens afskedsord, när vi uti Upsala 1829 skiljdes: Förberg för att begynna sin sedermera till större delen så törnbeströdda tjenstemannabana: «Tänk någon går.g på vännen fjerran, Om fattig vän du ej försmår, Och sänd en suck då upp till Herran, Att allting honom lyckligt går!» Om motionens remitterande till Höglofliga Stats-Utskottet får jag härmed vördsamt anhålla. Stockholm den 30 November e. m. 1862. Ax. Fr. Liljenstolpe. Bilaga. Vördsamt anförande! Enahanda motion, som den af Friherre Cederström, Rudolf, nu så välvilligt väckta (angående ökandet af pensionen för Lands-sekreteraren Olof Henrik Förberg), var tillämnad att göras ej mindre af mig, än af Herr Theologie Doktoren Schram inom Högvördiga Preste-Ståndet och af Herr Ljungberg inom Vällofliga Borgare-Ståndet, ehuru Herrar Schram och Ljungberg torde nu mera anse sådant mindre behöfligt och jag sjelf finner Lands-sekreteraren Förberg inom Ridderskapet och Adeln nu uti Friherre Cederström fått en så god förespråkare, att sådant är af mig öfverflödigt.
Lag - Utskottet är wä.l ingalunda sä wigtigt, cl« ler sä inflytande pä Riksens Ständers frioch rättigheter sou, CvnstitutionS - Utskottet, men torde ändä böra bestä af 24 Ledamöter i stället för 12, hwilket sednare antal är för mycket inskränkt, enär detta Utskott dit mänga rcmitzcr ske, nödwändigt mäste och bör arbeta pä twenne Beredningar om göromälcn med sorgfällig granskning af alla förekommande omständigheter, och med det mogna stadgande, förutseende, hwarförutan goda Civil. och Criminal - Lagar alldrig crhällaS, stola medhinnas och tidsspillande äterfbrwisningar fräki Ständens klena undrvikas. Jag för af dctze stät yrka, att Lag . Utskottet bör bestä af 24 Ledamöter och utbeder mig derom Herr Grefwcns och Landt, Marskalkens proposition. Hert krintLskölst, kaul, yttrade sigt Den sednast talande wärda Ledamoten, som tillstyrkt r Leda^ Den 19 October. 4452 Ledamöternas antal..r.tti Lag-Utskottet-, till 24 eller 6 af hwarje Skända har förekommit mig, uti hwad jag tänkt hafwa äran föteflä; men mig torde likwäl tillätas, att uti frägan göra följande tilläggningar. Oe Lag - Utskottet tillhörande göromäl, hafwa wid denna Riksdag warit bäde mänga och wigtiga, och lära förmvdcligen äfwcn framdeles blifwa af lika beskaffenhet. Blotta betragtclsen häraf, samt att Ut, skottet denne Riksdag bcstätt af wida större antal, än 12, som Högloft. Cvnstitutions - Utskottet nu föreslagit, tyckes nogsamt upplysa nbdwändighctcn af sistnämnde antals förökande; men bctragtom än widare:
Af de öfriga under Riddarhus-Direktionens förvaltning före år 1856 ställda 17 s. k. småfouder hafva 16, nemligen: en Onämnd Välgörares fond, Bungencronska, Stjerncreutziska, Wulfcronska, von Blockiska, Bergenstjernska, Tersmedenska, Stjerncronska, Fröken U, C. von Hauswoiffs. Stråleska, von Liewenska, Berghmanska, Fru B. M. von Hauswoiffs, Gylleubåtska, Rosenkrantz-Qveckfeldtska och Silfverbergska fonderna, hvilkas sammanlagda belopp vid 1858 års slut utgjorde 422.989 Rdr 29 öre, hvar för sig ökat sig, mer eller mindre, med tillsammans 6,838 Rdr 90 öre, hvaremot ensamt de Siléntzka fonden lidit en förminskning af 23 Rdr 30 öre, eller fron 6.432 Rdr 64 öre till 6,409 Rdr 34 öre. Vidare har Direktionen förmält, att den af framlidne H. Exc. Friherre Salomon Löwenskjöld och hans jemväl aflidna Fru Julie Löwenskjöld, född Coijet, under Riddarhus-Direktionens förvaltning ställda testamentsfond, å hvilken före sednaste Riksdag influtit 75,000 Rdr, hvaraf räntan blifvit*^ testatorerna anslagen, dels till ett stipendium för utrikes resor eller studier vid någon utländsk läroanstalt, dels till 2:ne uppfostrings-stipendier inom riket, att i främsta rummet tilldelas ättlingar inom bestämda grenar af Löfvenskjöldska, Coijetska eller Leijonhufvudska slägterna, vid 1858 års slut utgjorde 114,638 Rdr 12 öre, hvilken tillvext hufvudsakligen uppkommit derfWshöm, att, efter afslutaude af sterbhusets utredning, testaments-executorerne öfverlemnat ett ytterligare öfverskott af 33,040 Rdr 53 öre, hvarjemte å en fondens fordran uti f. d.
Ett äkta västkustrum med betsade möbler, blommigt öfverdrag, hvita virkade öfverkast och den oundvikliga röda duken på det runda bordet, midt i rummet, men fru Holm hade ändå lyckats få det att se något så när beboligt ut. Hon hade fylt de tarfliga, brokiga porslinsvaserna med vackert sjögräs och fina strån, hängt upp några solfjädrar med instuckna fotografier öfver den klumpiga soffan, satt en röd kinesisk parasoll öfver ena hörnet och placerat ett draperi tvärs öfver rummet. Några franska och engelska romaner voro kringströdda på bordet. När de båda fruarne kommo in stod dörren till sängkammaren öppen. — Du ursäktar väl, att jag stänger fönstret därinne, här är ett sådant tvärdrag. Fru Kruse hade stält sig vid fönstret och trummade sakta på rutan. Fru Holm slog sig ned i ena hörnet under den kinesiska parasollen. Ingen af damerna yttrade ett ord. Fru Holm måtte känt det hotande i tystnaden allt för öfverväldigande, ty hon utbrast: — Åh jag är så ängslig och nedstämd. — Det måtte bero på luften, du har väl ingen anledning att känna sig förstämd, du har ju fått din vilja fram. — Hvad menar du Ines? — Jag menar, att du bör känna dig belåten, du har ju fått det som du ville ha det. — Med folkfesten? — Ja naturligtvis. — Det var första gången, jag yttrade någon mening alls. — Desto angenämare måste det kännas att få den genomdrifven. — Åh för tillfället tänker jag inte på det, bara på ovädret, det blir visst alldeles rysligt. Och för resten håller jag inte så förskräckligt på mina meningar, att det spelar en sådan stor roll för mig, om de gå igenom eller ej. — Hvem gör det? — Jag har inte sagt, att någon gör det, jag har bara sagt, att jag inte gör det. — Du tänkte på mig. — Du måtte göra det, efter du tar det åt dig. — Nu ha vi regnet här. Tänk om det blir ett sådant väder i dag fjorton dagar på festdagen. Hvad gör du då? — Det är ju inte jag ensam som beslutat det. Fröken Segersköld och doktor Porthan och kapten Stålfelt voro ju med. — Åh, du hade väl lirkat med dem före sammanträdet. — Kära Ines!
Då inteckning förnyas skall, uppvise borgenär inför rätten i hufvudskrift den handling, hvarå inteckning beviljad är; och skrifve rätten inteckningsförnylsen derå; stånda ock borgenär fritt, att inför annan Underrätt inteckningshandlingen förete: den rätt läte, dä sådant sker, i sitt inteckningsprotokoll korteligen intagas hvad handlingen innehåller med dag och årtal då den utgafs, af hvilken rätt inteckningen beviljad är med dag och årtal, då det skedde, och då inteckningen förnyades, om det skett; teckne ock bevis å handlingen, att den, till vinnande af inteckningsforny else, företedd varit: sedan ingifve borgenär protokollet deröfver till den rätt, som inteckningen beviljat, inom tid, som i 2g § sägs; och vare detta så gil dt, som om handlingen der företedd blifvit. 32 Vill borgenär låta sin inteckning under annan nedsättas, ellar eljest förändras, eller till större eller mindre del dödas; uppvise dä inteckningshandlingen i hufvudskrift för rätten; och skrifve rätten derå bevis om den åtgärd, som meddelad varder, sedan den i protokollet tecknad är; stände dock borgenären fritt att, äfven i sådant ändamål, vid annan Underrätt förete handlingen, om han derå skriftligen förklarar i hvad män inteckningen nedsättas, f örändras eller dödas må; och läte rätten, dä detta sker, handlingen, med det förklarande, i sitt inteckningsprotokoll ordagrannt införas; teckne ock bevis å handlingen, att den så f öretedd varit: sedan varde protokollet ingifvet till den rätt, som inteckningen beviljat; och vare det så gild t, som hade handlingen der företedd blifvit. Aro flera inteckningar i samma egendom beviljade å samma dag, på grund af särskilda lika lydande handlingar; och hafva, i fall inteckningarne förnyade blifvit, förnyelserna äfven å samma dag skett; dä må ej någon af de inteckningar nedsättas, förändras eller dödas, utan att den handling, hvarå inteckningen grundad är, i hufvudskrift företes för den rätt, som inteckningarna beviljat. 33 ff.
M:t i underdånighet öfverlemna, att för de uti den Nådiga skrifvelsen omnämnde ändamål låta försälja fatburshuset med tillhörande tomt, samt att på någon lämplig plats låta uppföra en byggnad, som fullkomligen motsvarar behofvet af fatbur; och må, endast i händelse annan tjenlig local för Fatburs uppförande icke finnes, Manufactur-Discontens tomt dertill användas, likväl utan alt någon af de med Gommerce-Collegii hus sammanhängande flyglar härvid må tagas i beräkning, och med villkor, alt kostnaden härför icke må öfverstiga den för meranämnde fatburshus och tomt erhållande köpeskilling. Hvilket Rikets Ständer härmedelst få i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 24 Maj 1845. Expeditions-TJtsholtets Förslag till und. Skrifvelse, JV.-o 236. jS^t N:o 236. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 23 Maj 1845.’ Preste-Ståndet den a3 Borgare-Ståndet den 23 Bonde-Ståndet den Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående öfve riem» nandet till Kongl. Maj.t af det nja Reglementet för Riks» gälds-Contoret. (Stats-Utsk. Mern., N:o 329.) S. A. K. Sorn, i anseende till Riksdagens snara slut, ett serskildt exemplar af det under innevarande
Utsk. afgå med en så beskaffad tanka, hvarigenom Utsk:s uppmärksamhet å sina forehafvanden må vinna en erforderlig väckelse, Ilr von Hartmansdorff, Aug.i Jag beklagar, att misstaget ägt ruin; men att, på sätt yrkadt blifvit, gifva Utsk. en särskild föreställning är hvarken nödigt eller lämpligt: icke nödigt, enär Utsk. sjelf anmält misstaget till rättelse; icke heller lämpligt, då man påminner sig hvilken mängd af ämnen tillhör Utskrs handläggning och huru lätt misstag då kunna insmyga sig. Jag tror t. o. m., att Dea 3i Januari. dessa sällan varit så fåtaliga som vid denna riksdag. Deremot torde R. o. Ad. erinra sig, att under föregående riksdag beslut blifvit expedierade i rak strid mot dem, RiksSt:n fattat, och utan erinran derom före R. St:s åtskiljande, så att rättelse varit omöjlig. Nu, då Utsk. sjelf upptäckt och anmält felet, kan det utan svårighet rättas. Frih. von Schulzenheim, Dav: Min afsigt är icke att ingå i något omdöme öfver Evped.Utsk:s förfarande vid vid detta tillfälle; men jag instämmer fullkomligt med dem, som finna en rättelse här vara nödvändig. Gr. Horn har sagt, att svårigheter deremot mötte, i fall skrifvelsen redan vore föredragen. Jag tror mig känna, att sådant icke ännu ägt rum; men i alla fall vore ett utbyte, efter min åsigt, nödvändigt, då det vore ådagalagdt, att under Konungens pröfning, till sanction eller afslag, hade kommit ett beslut, hvilket icke vore R. St:s, enär det oriktigt upptagit, hvad detta sednare verkligen inneburit, och hvilket sålunda vore en nullitet. Jag får derföre i minnet återkalla en likartad tilldragelse vid sista riksdagen. R. St:s skrifvelse, ang:de 3:dje hufvudtiteln, ingick till K. M. i Dec. 182g. Någon tid derefter inkom ett betänk, från StatsUtsk., hvilket af R. St. bifölls, och i anledn. hvaraf åtskilliga modificationer uti det förut fattade beslutet blefvo nödvändiga.