Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Enär härtill kommer, att villrådigheten än mera blifvit ökad genom den Förklaring, som öfver 1823 års Författning den j 3 December 182- utkommit, eftersom deruti föreskrifves, att 1823 års Förordning ej eger tillämplighet till de fall, då åverkan å Kronohemman eller Boställe blifvit af Åboen eller Boställshafvaren föröfvad, hvaraf skulle rättvisligen kunna dragas den slutföljd, att Lagstiftarens mening vore, det stadgandet borde tillämpas, då Skatteman öfverträdt dispositionsrätten af sin skog, helst undantag i berörde Förklaring ej till detta fall blifvit utsträckte, men R. St., på de här ofvananförda grunder, ej kunna, för sia del, en sådan tolkning godkänna, få R. St. hos E K. M. i underdånighet anhålla, det täcktes E K. M. öfver berörde Förordning af den 18 December 1823 i Nåder meddela den Förklaring, att den endast må anses tillämplig till de bestämda fall, då åverkan sker å allmänning eiler å andras enskilda egor. Rikets Ständer framhärda etc. Exp. Utsi:. Förslag till und. Skrifv. Uppl. o. godin hos Ridd. och Adeln d, 11 Febr. t83o. Preste-Ståndet d, 12 Borgare-Ståndet d. 12 Bonde-Ståndet d. i5 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse. angående förändrad redactiön af ost <$'. i Kongl. Förordningen om Sliogarne i Riket j den 1 Augusti i8o5. S. A. K. Sorn hos R. St. förekommit, atf, ■—enar 62 §„ af Kongl. Förordningen om Skogarne i Riket, ~d< n 1 Augusti j8o5, bestämdt förklalar: att den, som på ett eller annat sätt skadar växande Ek, derföre skall böta, som för åverkan, eller 20 Rdr, — Domare, med stöd af Lagens ordalydelse, kunna lämpa detta höga ansvar till de fali, då Växande
Sedan numera dessa besparingar i det närmaste medtagits; och det alltså icke vidare blifver möjligt att med Sjukhusets nu anvisade tillgångar bestrida de nödiga utgifterna, har Kongl. Majit, i anledning häraf och i öfverensstämmelse med Direktionens uppgjorda beräkning öfver behofven för Garnisons-Sjukhuset, emot hvilken beräkning på det hela icke något varit att erinra, pröfvat nödigt att anslaget för Sjukhusets materiella behof tillökas med 8,298 R:dr 94 öre Riksmynt, hvartill tillökningen kan inskränkas derigenom att Kongl. Majit med föranledande af de för Sjukhusets stat uppkomna betänkliga förhållanden, funnit Sig föranlåten höja betalningen för Officerare, som å Sjukhuset intagas, från 32 sk. till 40 sk. Biko, samt för främmande Korpsers manskap från 24 sk. till 28 sk. Biko om dagen, eller till en den verkliga kostnaden ungefär motsvarande ersättning, hvarmedelst den inkomst, som för Sjukhuset påräknas utaf betalande sjuka, kunnat nu antagas till 6,414 Ridr 12 sk. Biko, i stället för de i nu gällande Stat beräknade 3,375 Ridt samma mynt. På grund af detta allt föreslår Kongl. Majit tillökning i aflöning 7,071: 6. dito för materiella behofven 8,298: 94. 15,370: — Transport 190,057:75. Kongl. UajHs Nåd. Prop. N:o I, om Statsverket 1856. 33 Transport Sjukhusets Stat, hvartill för närvarande bestås 31,320 R:dr B:ko eller 46,980 R:dr Riksmynt, skulle således komma att upptaga 62,350 R:dr Riksmynt. Vid nu föreslagna reglering af Sjukhusets stat hafva 2:ne förut till indragning afsedda arfvoden, det ena å 450 R:dr och det andra å 75 R:dr Runt, blifvit beräknade att framdeles kunna disponeras, det förra till ersättning åt Civil-Ledamoten i Sjukhusets Direktion och det sednare till lönförhöjning åt Direktionens Vaktmästare. General-Staben.
Brännvinssuparen saknar ieke heller sin stora njutning af denna förtäring, och synes det således jemväl lämpligt, att han, för denna i det hela öfverflödiga artikels förbrukning, bör till Staten skatta sitt bidrag. Öfverflödet uti förbrukningen af sidentyger och utländskalyx-artiklar synes hafva stigit till en anmärkningsvärd höjd. Härifrån ledes man lätt till den slutföljd, att de personer, hvilka begagna sig af slika artiklar, hafva ypperlig råd att härför lemna skattebidrag till Staten, för underlättande af mindre väl lottade medmenniskors tryckande bördor. Jag föranledes af dessa sammanlagda anledningar, att till R. H. St:s mogna bepröfvande öfverlemna, om icke en bevillning kunde antagas sådan: 1:0 att hvarje manlig ståndsperson af fyllda 16 är — derförinnan all slags förtäring af starka drycker icke skäligen bör anses ens få äga rum —■ som icke vid skattskrifningstiIIfälle sig derifrån ordentligen afsäger, bör årligen för starka dryckers förtäring erlägga i R:dr B:co; 2:0 att hvarje ståndsperson, så mansorn qvinkön, bör för sidenoch andra utländska tygers förbrukning skatta årligen 24 sk. B:co; 3:o att hvarje mansoch qvinsperson af Allmogen, ifrån och med fyllda sexton år, bör för brännvins, arracs och rhums förtäring skatta årligen 24 sk. B:co, samt för utländska tygers och andra sådana öfverflöds-artiklars förbrukning utgifva hvar sina 12 sk. B:co , allt såvida icke ordentlig afsägelse från förbrukningen vid skattskrifning, äger rum; och såsom correctiv mot öfverträdelse af dessa föreskrifter får jag föreslå, att den, som afsagt sig något af de förbrukningar, hvilka här förut finnas upptagna, men ändock deraf sig begagnar, skall utgifva till Staten skatten och till angifvaren ett lika belopp , jemte ersättning för dennes besvär och kostnader vid åtalets utförande, enligt vederbörlig domstols pröfning.
En utsträck - £Den 23 December f. m. 379 ning till längre tid af ifrågavar. inbetalningar skulle göra detta åliggande mindre kännbart, och bättre fördela dess börda. För att afhjelpa det anmärkta missförhållandet och deraf uppkommande lidande för en embetsman, på hvars verksamhet det allmänna äger betydande fordringar, och enär Staten måste tänkas hafva med sin åtgärd till landsh.-accordernes inlösning åsyftat, icke blott en enstaka fördel för de dävar. eller afgående landshtne, utan accordernes försvinnande förmedelst en, efter hvad man ville och sökte åstadkomma, billig och successivt skeende inbetalning verkställd, af plalsernes innehafvare under flera framgent påföljande år, torde således en förändring af del stadgade årliga beloppet för amortissementsliqviden vara af rättvisan påkallad; helst när Staten i alla händelser med sådan säkerhet, som, i delta hänseende, är förhållandet, alltid måste återfå hvad den för ändamålet såsom lån förskjutit. Jag tillåter mig alltså vördsamt föreslå: Att det belopp, som årligen bör innehållas af landsh.- lönen i Wermlands län och till statsverket ingå, till godtgörande af förenämnde accord, 20,000 r:dr b:co, måtte nedsättas från 1200 r:dr b:co till ett för låntagaren mindre betungande belopp af 500 r:dr b;co årligen, beräknadl från den tid, år 1841, då afdraget tog sin början, och med rättighet för landslun i Wermlands län att, i enlighet med den sålunda nu föreslagne förändrade årliga afdragssumman, sig till godo för de påföljande åren beräkua hvad han, utöfver en dylik nedsatt summa redan erlagt; börande detta nedsatta löneafdrag, 500 r:dr b:co, derefter årligen utgå intilldess först accords-kapitalet och sedermera den derå förbehållna räntan blifvit gulden. Hr von Troil, Sam. Gust.: Instämmande i sjelfva hufvudsaken af Frih.
» Af Ring 39 Lexor; skiss för Idun af Elsa Lindberg 40 Rivaler; skiss för Idun af Vilma Lindhe ... 41 — 43 Ur en moders dagbok; studie för Idun af Inga Schenfelt 41 Giftermålsagenter; af Ave: I: Herr agenten Ström 44 II: Hennes nåd 47 III: Sockenskräddaren 49 Bref från landet; af En stackars landlfiu 44 Från farmors ungdom; berättadt af henne själf och för Idun upptecknadt af Claes Lundin 1-6 - 44, 46, 48, 49, 52, 53 Värdinnan; af Mina 45 Bara en bonne; utkast af Cecilia Båålh-Holm berg 45, 46 Blott för roskull; för Idun af Sigrid Elmblad (Toivo) 46 Efterskörd; berättelse af Vilma Lindhe ' 47 — 50, 52, 53 Giftermål; af Marianna — 50 Då svanerna kommo; skiss af Selma Lagerlöf (med 3 illustr. af V. Andrén) 51 När löfven falla; af Mathilda Langlet 51 Kamrerns änka; af Elin Ameen (med 2 illustr. af Elin Andersson) 51 Bakläxan; skiss af Anna Wahlenberg (med 3 illustr. af V. Andrén) — 51 Nattrocken; berättelse af Mathilda Roos (med 3 illustr. af Jenny Nyström) 51 På en järnvägsresa; af Amanda Kerfsleäi (med 2 illustr. af Elin Andersson) __ 51 En liten tafla; af Georg Nordensvan (med 1 illustr. af Jenny Nyström) 51 Dorrit; af Johan Nordling (med 2 illustr. af Jenny Nyström) 51 Såpbubblor; af Helena Nyblom (med 2 illustr. af G. Åberg) 51 Ett sommarhem; verklighetsskildring från Norge af Vilma Lindhe (med 1 illustr. af G. Åberg) 51 Små orsaker; skiss af Ernst Lundquist (med 1 illustr. af V. Andrén) 51 En bröllopsresa; af Cecilia Bååth-Holmberg (med 1 illustr. af V. Andrén) 51 I kapellet; ' a f Wilh. Lundström (med 1 illustr.
Kongl. Maj:ls Md. Proposition, K:o S. 23 Som emedlertid upphäfvandet af nu gällande föreskrifter om ofvanberörda löneinnehållningar icke kunde bringas till verkställighet med mindre ån att vederbörande Pensions-inrättningar försäkrades om ersättning för do till deras kassor anslagna och påräknade inkomster, hvilka genom förslagsoch liggetidssamt nådårseller begrafningshjelps-besparingarnes upphörande skulle förloras, öfverlemnade Kongl. Maj:t tillika till Rikets Ständer, att för omförmälda ändamål å Riks-staten uppföra erforderliga anslag.
Committéen å dess fasta egendom Isatte värde, pröfvas och afgöres äfven det af en på förenämnde sätt sammansatt Nämnd. 7:0 Alla Kronans fastigheter, fiskerier m. tij. som äro upplåtne till enskildte, såsom Lön, för. lärling eller på arrende, skola af BeskattningsCommittéerne på lika sätt, sorn enskildes fastigheter, uppskattas, värderas till BeVillnings erläggande och den derefter belöpande Bevillningetl af innehafvarne utgöras. 8:0 Alla uppgifter till Beskattnings Committéerne böra på en och samma dag öfver liela Biket aflemnas, dertill jag föreslår den 2 6 Martii årligen, som är nästa dag efter fardag å landet. Skulle helgedag derå infalla, böra uppgifterna nästa Söcknedag derefter afgifvas; sedermera sätta Beskaltnings-Cornmittéerne i Städerne och Socknarne sig i verksamhet och uppgöra Taxeringar, ne med de dervid förekommande anmärkningar, så att de kunna vara pröfvade och afslutade inom den 1 JUnii årligen, hvarefter Taxerings längderne, med dertill höiande uppgifter, protocoll och Nämnds beslut, genaét insändas till Landähöfdingarne, som derefter sammankalla en GrahsklungsCommittée för Länet, sota med Lands-höf - BtviUnings-XJtskéttels Betonkanden. 37 dingen till Ordförande skall utgöras af en Ledamot ifrån hvarje Stad och Socken, vahl på lik» sätt sorn TaxeringsLedamot. Denna Granskning*- Commirté har att jemföra värdeyingarne Städet och Socknar emellan, för att bereda och medverka till enhet och proportionerligt förhållande emelian de skattskyldige. Skulle Gransknings-Corn» mittéen finna skäl till anmärkning emot någon Stads eller Sockens Taxering, bör den af Nämnd på föreskrifvet sätt afgöras. Till denna Nämnd hvari Landshöfdingen blir Ordförande, utväljer GranskningsCommittéen fem och den Stad eller Socken, emot hvilken anmärkning blifvit gjord, fem Ledamöter.
F r e d a g: Stekt ål med skarpsås; puré på jordärtskockor. L ö r d a g: Biffstek med grönsaker; krusbärskräm med grädde. Recept. 1) Buljong med selleri. Buljong, helst kalf buljong användes. Selleriet skares i små tärningar, förvälles och lagges i kallt vatten, får afrinna och kokas helt sakta i buljongen under en timme, sättes sedan på starkare eld under en halfiimme, så att buljongen inkokas och glaserar selleriet, som därpå lägges i soppskålen, hvarpå återstoden af buljongen tillredes. Liten ljusstake. Densamma föreställer såsom ofvanstående afbildning utvisar en äf kvistar och gräs omgifven pump. Att detta föremål icke är 2). Göafdet. Från ben befriade halfvor af gös skäras som kotletter, belägafsedt för praktiskt bruk, utan blott som prydnadssak, faller af sig själft. Väl gas med fiskfärs på båda sidor, öfverutfördt motsvarar den äfven förträffligt penslas med ägghvita, garneras med i detta senare mål. Den runda foten faconer uthuggen tunga på öfre sidan, stekas i smör utan att vändas och beskares af trä eller papp, till mellersta delen tages en tjock hasselkäpp, i hvilgjutas med litet buljong. Uppläggas ken ett litet vassrör insattes som utpå en bård af risgryn, som fy Hes med en stufning af champignoner och kräftloppsrör, den öfre för ljuset afsedda pipan göres af en rak tjock fläderpipa. stjärtar. Brunnstråget kan göras af näfver eller Stufningen kan undvaras, i hvilket andra barkstycken och fodras med fall fileten serveras med champignonstanniol; det kan äfven urhålkas ur en sås eller kräftsås. träbit. De öfriga materialierna utgöras 3). Kalfbresskrokeitdr. Stekt kallnad af torkade gräs, stenar och mossa. kalfbress och tillsammans lika mycket champignoner och tunga skäras i små Syltning ". tärningar och blandas i den väl hopkokta såsen; häraf formas små aflånga Kvittensylt.
Maj 1579, sedan han året förut här besökt Churfursten Ludvik VI. och ”af det ljufliga omgänge honom vederfors, fattat behag till hans dotter Fröken Maria, som då var på sitt 15de år” – säger Werwing. Här uppehöll sig i sina glada dagar den stolta Engelska Konungadottern Elisabeth, som förmådde sin svaga gemål Fredrik V. att gripa efter Böhmens krona, och sedan med honom fick tömma till botten olyckans kalk. En del af slottet byggdes på hennes befallning. Fransosernas mordbränneri i Pfaltz år 1689 förstörde äfven denna herrlighet. Vilddjuret, Generalen Melas, lät här då nedhugga tjugufem unga flickor, som hvitklädda med blommor i händerna utsändes att knäfallande bedja om sina fäders lif. Heidelbergs borgare tvungos att sjelfve antända sina hus. Melas är nu ett hundnamn i Pfaltz. Vid slottet ser man ofantliga stycken af de fasta tornen kastade på långt afstånd genom ruinerna. – Tänk på all denna förstörelse, och betrakta sedan denna skönaste af ruiner! Byggnaden brändes och sprängdes tvenne gånger, återställdes till en del, och led åter af åska, eld och brand. Men ingen förstörelse har kunnat utplåna bilden af hvad den varit; och kanhända är den i sitt närvarande tillstånd skönare, än den någonsin var i sin fulla, ostörda prakt, den tid, då ännu inga björkar, lindar, kastanier tittade ut genom de höga fenstren, då murgrönan ej ännu klädt de störtade tornen och murarna och insvept de konstrika bildverken och sjelfva de gamle Churfurstarnes statuer i sitt gröna sammet. Den yppigaste vegetation har blomstrat upp i förstörelsens fotspår och med nytt lif öfversvämmat all förödelse. Förstar och hof ha flytt från detta praktens fordna hemvist. Men naturen har i stället slutit den herrliga ruinen i sina moderliga armar, och de saftfulla, öfverallt mellan kostbara pelare, dörrposter och monumenter, framspirande plantorna och löfven synas komma fram ur skötet af en oändlig fruktbarhet. Här drypa förgängelsens fotspår af fetma.
Och låter man lättsinningt skulderna växa genom att aldrig lägga band på sina begär, huru skall man egentligen då kunna vara säker på att en gång göra alla rätt? Genom att icke noggrant emot hvarandra uppställa inkomster och utgifter och hafv. : karaktärsstyrka nog att lefva så, att de gå ihop, utan genom krediten söka undkomma sina verkliga, kanske hårda lefuadsvillkor, kommer man ut på det sluttande planet, som heter: lefva öfver sina tillgångar. Det låter ju icke så förskräckligt detta, orden halka så lätt öfver tungau, och det hviskas om mycket folk, som går och gäller för att vara hederligt och bra, men om man närmare tänker på, hvad det innebär att lefva öfver sina tillgångar, skall man inse, att det är ingenting mindre än oskyldigt. Ä r man en gång på utförsvägen, kommer man förr eller senare till gränsmarken, där obetänksamhet och lättsinne beröra » oegentligheternas », ja, svekets område. För icke synnerligt många år sedan läste man i tidningarna bland rättegångsoch polissaker, huru ett fruntimmer i Stockholm af god familj och i förträffliga ekonomiska förhållanden genom att låta sig behärskas af begäret att komma i besittning af nära nog allt hon såg och dåras af kreditens förförelse ej blott blef utfattig, utan, än värre, gjorde sig skyldig till bedrägerier af flere slag, hvarigenom hon förorsakade medmänniskor kännbara förluster och förskaffade sig själf kvalfulla år inom fängelsets murar. Hon hörde till » the upper ten thousands » och hade kunnat lefva ett angenämt och bekymmerfritt lif, om hon blott hade lärt konsten att tygla sina önskningar, hvilka, tillfredsställda, växte för hvar dag som gick. V i sade, att det ligger en egen lockelse i att lefva på kredit, det är som finge man allt det goda gratis. Tjusningen i stöld ' torde också vara den, att man öfverspringer alla mellanstationer af möda och arbete för att komma till den uteblifna mödans lön. Enligt fångpredikanters utsago är tjufven, näst lösdrifvaren, den segaste bland förbrytare. Att lefva öfver sina tillgångar blifver faktiskt detsamma som stöld, ehuru det är en finare form däraf och i de flesta fall ej sker med uppsåt att stjäla.
Rom, samt förutspådde, att han annars skulle dö. Han flyttade ej, och dog kort derefter, en omständighet, som bidrog att i hög grad befästa Brigittas anseende. Det berättas, att när konung Christiern hade beslutat Stockholms blodbad, skall en lärd dansk, magister Christoffer af Rawensburg, hafva kommit till konungen och varnat honom att icke begå någon blodsutgjutelse, föreläggande honom en spådom och förutsägelse i den hel. Brigittas uppenbarelser om “sex konungar i norden, utaf dem den sjette skulle mycket oskyldigt blod utgjuta och derefter sjelf falla i största olycka och förderf“, tilläggande, att han förmodade, att med “de sex konungar“ menades först de fem af danska konungahuset, som redan regerat i Sverige, och efter hvilka han nu sjelf hade blifvit den sjette; men Christiern föraktade varningen. Denna spådom, så väl som mycket annat af den hel. Brigittas förutsägelser, gick likväl sedermera i fullbordan. Den namnkunnige spåmannen, alkemisten, underdoktorn och professorn i Basel Paracelsus Theophrastus Bombastus, död 1541, spådde på sin tid att man i norden, mellan 60:de och 70:de graden, skulle upptäcka en så stor rikedom af metaller, att i orienten dess like aldrig blifvit funnen. Denna spådom synes ha gått i fullbordan. Gelliware och andra stora jernmalmssträckor äro sedan upptäckta och så rika, att de ensamt kunna förse snart sagdt hela verlden med denna metall. Högström uppgifver äfven, pag. 29, att silfver, bly och koppar finnes derstädes; men lapparne, som upptäckt och visat profver derå, fördölja fyndorten. Bergkristaller, ametister, topaser, samt magnetstenar och qvicksilfver ha likaledes påträffats i lappmarkerna. De fruar, som voro närvarande vid Gustaf Wasas födelse den 12 Maj 1490, intygade, att han hade öfver hjessan en så kallad segerhufva och på bröstet ett rödt kors, och ansågs detta såsom ett förebud till hans kommande segrar och stora ära.
Jag är Anastasia, den rättrogna Anastasia ... Ur vägen med dig, orm – Lama ragschu gojim! hördes gubbens röst, vresig och mullrande. – Fördömda pladdrerskor! Hvad gören J der? Nu kom den tredje qvinnan sin väninna till hjelp och ryckte korgen från Tabitha, hvarigenom Anastasia fick tid att fästa sin vid linan, som i detsamma drogs i höjden. – Se så, utbrast Anastasia triumferande till Tabitha, som skyndade att taga upp sin lilla vinflaska, hvilken under striden fallit ur korgen ned i gräset, – se så, hvad fick du för ditt besvär? Du har burit ugglor till Athen och hö till Megara. Har du icke, så säg! Gubben uppe på pelaren tömde den upphissade korgens innehåll och kastade honom ned till hans egarinna. – Flygen härifrån, J snattrande skator, ropade han derefter med arg och skroflig röst ned till de grälande qvinnorna, – annars ... annars ... – Kom, sade Anastasias väninna och fattade hennes arm; – vi skola icke störa honom längre. Han kan blifva vred, och du vet, att han då talar förfärliga ord. Gubbens hotelse verkade så mycket, att de stridande efter ett par ytterligare, mycket korta, men mustiga utgjutelser åtskiljdes. Anastasia tog sin tomma korg på armen och återvände med sin följeslagerska till staden, dervid görande en lång omväg, för att undvika den hedniska begrafningsplatsen. Tabitha med sin fulla korg styrde nedslagen och bedröfvad sina steg mot de i slättens bakgrund belägna olivkullarne, mellan hvilka Bathyllos’, hennes mans, torftiga boning var belägen. För ungefär fyra år tillbaka hade Petros blifvit biskop i Athen. Kort derefter hade han från ett hedniskt tempel låtit bortföra en pelare och uppresa den på ett fält utanför stadsmuren, man visste ej för hvilket ändamål.
Banco blefve ofördröjeligen levererad, utan ock hålla hand deröfver, att hvad i Stockholms Stad influtit eller vidare inflyter uppå de Riksgälds Contoiret tillhöriga medel för år 1812 och föregångne åren, i behörig ordning, utan afdrag, till nämnde Contoirs disposition af* lemnäs. Något svar följde väl icke härpå, men, uti skrifvelse af den 24 Dec.. sistlidet år, behagade Kongl. Maj:t i Nåder förständiga Herrar Fullmägtiga, det Kongl. Majit, med afseende å hvad Herrar Fullmägtige andragit uti deras infordrade underdåniga Utlåtande öfver Hans Excellerv ces Herr Grefvens och Ofver-Ståthållarens underdåniga hemställan , angående en summa af 5,283 R:dr 3 sk. 5 r., sorn på 1810, 1811 och 1812 år. ns Bevillnings-Uppbörd blifvit afförd till Uppbörds och Mantals Commissarierna i Stockholm; eller samma summa , som uti Kongl. Majits Nådiga Proposition är upptagen , i Nåder funnit Riksgälds-Contoiret icke kunria betagas rättigheten till ersättning för ifrågavarande Hevi llnings medel, och derföre Nådigst förordnat, att berörde belopp bör af Stats-Verkets medel förskjutas, för att, vid Riksens Ständers nästa sammankomst till deras afgörande hemställas, huru - Den il Juli. i®55 huruvida omförmälte 5,283 R:dr 3 sk. 5 r. Banco, må Stats-Verket godtgöras, eller ur räkenskaperna afskrifvas. Enligt den, af Kamreraren vid Ofver-Ståthållare-Einbetet i Krono-Uppbörds-ärender, med* delte uppgift, består ifrågavarande utaf Bevill* ningen innehållne, och genom Kongl. Stats-Contoiret ersatte sutnrna 5,283 R:dr 3 sk. 5 r. Banco , uti följande poster, nemligen: l:o Aflöning till sju Krono-Uppbördsoch sex Mantals■ Commissarier. jFör är 18 ia.
17. gör fajfigheter t ©täbertte, ,£ud, ©årbar, ^abrifdbpggnaber, 2Serf od) Snrättniitgar, tomter, 3orb, ©fog od) Slarf, erlägged Semillniitg efter wärbet, ineb (Sn af t)ioarje 3Tufenbe od) t enahanba föthållanbe nteb ntiitbre futnma. §. 18. $ör öfrigt utgöres) bett af Olifetd ©taber ittgåenbe ©atmaccid efter bett truh bettna ©tabga fogabe Satif od) på fått färffitb af Äongl. Staj:t utfärbab Såbig föttitgörelfe beröm föreffrtftocr. C) öcroillning af lorirbruket. §. 19. 2lf faft egetibom, Remman od) lägenheter å faitbet, font nteb eganbe Utjorbar och urfjällar, font ej äro i fvmntaitdwärbet inbegriptte, attfed, efter herad beffaffenhet, lifa nteb annan jörb. 338). titt 91. ©t. ^3vot. 1853 & 1854; 10 ©arnt. 1 2tfb. 2 23cmbct. 4 23es£iUmng6-'5övor&ningm. 26 Bernilla t ng&^örorbtting isss. §. 20. gör kronohemman fantt alla anbra hemman och lägenheter, hmilfa tnnehafroaé meb åboslätt, bora åboerne erlägga eitahanba Bemillntng, font more be fjelfroe egare. ?°lboer, font befttta hemman meb lifötibö Utom benna SSemillntng efter egenbontémärbet, tomma ttebattnäntnba förut erlagba utffplber, fåfont af grunbffattö natur, att för ränte Sio ©fillingar för hvarje rufttjenft