Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
All redskap för bränvins-tillverkning eller distillering skatt af justerare granskas och stämplas, den erikla redskapen efter förutgången mätning; och förordne Kongl. Maj:ls Befallningshafvande, för detta ändamål, ett behöflig i antal justerare, samt titt - Bil. till Bevil/n. 7n. fl. Etsk. Bet. IV: o 2. 7 lieie henr och en eli visst distrikt, lämpadt efter hans hemvist. För sådan förrättning vare justerare lika ansvarig, sorn för m ålkar Is justering. § 26. En hvar, sorn för/urdigat redskap för brunvins tillverkning eller distillering, vare skyldig, innan han redskapen från sig Ieinnar, ej allenast ult med stämpel aj sitt namn och hemvist saint årtalet förse jianna, hatt. och afkylnings-redskap, äfvensom löst bröst, ■mäskvärmare och reklifikations-apparal, ulan ock alt ombesörja redskapens stämpling af justerare. För honom skall redshaps-lillverkaren uppgifva namnet på den person, åt hvilken redskapen blifvit förfärdigad, äfvensom redskapens beskaffenhet tilt alta dess delar samt om den skall dri/vos omedelbart med eld eller med. ånga. Då redskap ändras eller ny del tillsattes, skall den ändrade eller tillsätta delen, om den är stämpling underkastad, af justerare granskas och stämplas. Skei• sådan ändring möd enkel redskap, skall hela redskapen af justerare// ånyo granskas samt jemväl uppmätas, såvidt ändringen dertill föranleder. Ofver verkställd ändring göres anteckning i stämp/ings-bevisel; och vare den, sorn ändringen verkställt, skyldig att, på sätt i fa morn. stadgas, om granskningen och stämpling en föranstalta. § 27.
Af personela utredningsoch trosspersedlar, hvilka, till följd af passevolans-kontrakt, bekostas af trosspassevolansfonden, måste, enligt gällande trossplan, för Vestgöta kavalleri-regemente anskaffas och underhållas följande, hvilka under den tid regementet varit infanteri, icke varit för detsamma behöfliga, nemligen: 126 krubbstruk j 378 krubbpålar 286 tunnsäckar : 167 hackelsebommar : S:a R:dr 3,502 hvarifrån afgår beräknadt värde för de vid Smålands hussar-regemente nu befintliga dylika persed - 4 R:dr 504 2 » 756 2 » 572 10 » 1,670 Transport 3,502: .— Årlig kostnad. 72,250 67,029 14,690 23,577 38,267 28,762. 101,012. Kongl. Majus Nåd. Proposition N:o 108. 15 Transport 3,502: — lar, som efter regementets afsitt ning blifva der öfverflödiga 873: — Utgift för en gång R:dr 2,629: — Härtill kommer den årliga underhållskostnaden för ofvannämnde persedlar vid Vestgöta kavalleri-regemente, eller 10 proc. af anskaffningskostnaden , . R:dr 350: — men hvarifrån dock bör afräknas nu utgående underhållskostnad för samma persedlar vid Smålands Husar-regemente 175: — då den tillökade årliga underhållskostnaden i detta afseende blifver R:dr 175: — Enär alla dessa kostnader bestridas af Trosspassevolans-fonden, upptages den ökade utgiften derifrån, så väl den för en gång behöfliga, som den årliga, endast inom linien. c) Aflöningen.
Men jag tror att sådana kunna komma til! ständ, utan att någon särskild skrifvelse från R. St:r afgår; ty, såsom den siste värde talaren upgifvit, K. M. har redan varit betänkt på att låta uprätta formulärer till ifrågav:de upgifter. Jag vill dock icke motsätta mig förslaget, derest det befinnes lämpligt. Hr Hjärne: Det förslag, som reservanterna i detta Betänk. framställt, grundar sig hufvudsakligen derpå, att sedan fråga blifvit väckt om nödvändigheten af en kontroll öfver hypotheksföreningarnes sätt att sköta sig, har man ansett det vara nödvändigt, att icke med likgiltighet förbigå en sådan begäran. Skulle nu R. St:r afslå denna begäran, skulle man deraf draga den slutsats, att en dylik kontroll icke vore nödvändig, hvadan hvpotheksföreningarne blefve styrkta i den tron, att det sätt, på hvilket de hittills utöfvat sin verksamhet, varit öfver allt klander. I det förslag, som af mig blifvit i reservationen framställdt, är naturligtvis endast meningen, att begära K. M:s Nåd. bifall till, icke ordalagen, utan åsigten. Jag anser mig vid detta tillfälle icke böra ingå i någon närmare motivering af frågan,emedan diskussionerna ho3 så väl R. o. Ad. som de öfriga Stånden i hypotheksbanksfrågau ådagalagt, att bypotheksföreningarne icke ansetts i allmänhet böra åtnjuta det förtroende, som man hittills egnat dero. Jag tror det derföre vara fullkomligt rätt, att R. o. Ad. bifaller hvad reservanterna föreslagit, och som jag tyckt mig finna att Frih. Tersmeden ej heller motsatt sig. Gr. Liljencrants, Gustaf Fredrik: Om jag för min del instämmer i Ulsk:ts här framställda Batänk., så är det icke d< r öre, att jag hyser någon så stor förkärlek för hvpoteksföreningarna, att jag anser dem böra ställas utom skyldigheten att för sin rörelse göra allmänheten redo.
Efter att hafva framgått öfver nämnde tomt, Humlegården och östra kanten af det s. k. Träsket (ill Norrtull, skulle sagde bana derifrån ledas öfver Katrinedal, Jerfälla, Almaresläke, Tibble. Kalmanik. Jädra. Giresta, Långtora, Strömsdal, Westerås, Wendle och Kolbäck till Köping samt der ansluta sig lill Köpingllult-banan, hvilken, ända till Svartå öfre bruk, komme all utgöra en del af vestra stambanan. Derifrån skulle denna stambana fortgå till Hjulö vid gränsen af Skaraborgs län och sedermera följa densammas från Hofva, af Kongl. Maj:! redan fastställda, riktning öfver Sköfde, Falköping och Alingsås lill Göteborg. b) Aorra stambanan, sorn vid Giresta, i närheten al Örsunds-ä, skulle utgå från den vestra lill Upsala oell Gelle samt alltså ledas öfver Säfva, Hamsta och Qvarnbolund lill Upsala och derifrån, i nästan rak linea, fortsättas genom Björklinge och Tierps Slats-Utskottets Utlåtande N:o 62. 5 socknar samt gå öfver Dalelfven, vid Mehede, lill Gefle, hvarest denna bana, vester om staden, skulle sammanfalla med Grflo-Dala-jeruvägeu. c) Nordvestra stambanan, hvilken skulle vid Svartå bruk i Nerike skilja sig från den vestra banan och genom Wermland framdragas lill Norska gränsen, med riktning öfver Degerfors lill Christinehamn, hvarifrån densamma skulle fortgå genom Olme och Wäse härader till närheten af Carlstad samt vidare, förbi Lillnor och Högboda, ledas öfver Wermeln, vid Skärmnäs-sundet, till Arvika samt gå vester om sjöarne Inlagan och Bysjön, nära förbi Eda kyrka och Eda glasbruk, lill riksgränsen vid Magnor. d) Ostra stambanan, utgående från Slockholm genom Södermanland. Östergötland och nordöstra delarue al’ Småland till granskapet af Jönköping. Utgångspunkten för denna bana skulle blifva på Södermalm, antingen vid Barnängen nära Danviks tull, eller vid Falbursjön.
St. öfverlcmnade K. RI:s nåd. propos. om Statsverkets tillstånd och behof, gifven ä Stockholms Slott d. 19 dennes, deraf ett exemplar R. o. Ad. tillställdes. II. R. o. Ad. åtskildes, enligt före afgången från Riddarhuset fattadt beslut, då plenum plenorum var slutadt, kl. j lill 11 f. m. In fidem protocolli, Albert Munck, Lördagen den 27 Juli 1844. Plenum kl. 10 f. m. Öppnades Hrr Elcctorers listor lill val af ledamöter uti följande Utskott, och befuiinos hafva blifvit utsedde lill ledamöter i Constitutions-Utskottet: N:o 86. Gr. Hamilton, Jacob Essen; — 114. Frih. Hummerhjelm, Fullm. Frih. Åkerhjelm, Carl; — 326. „ Lagerheim , Fullm. Gr. Gyldenstolpe , Anton Gabriel; — 494. Hr Croneborg, Fullm. Hr Tersmeden, Nils; — 792. „ Lagerhjelm, Pehr; — 2320. Akerman, Fredrik. Stats-Utskottet: — 68. Gr. Creutz, Fullm. Frih. Palmstjerna, Carl Otto; — 338. Frih.Tersmeden, Wilhelm Fredrik; — 389. „ von Kemmer, Robert Fredrik;) — 814. Hr Gyllenhaal, Fullm. Gr. Hamilton, Henning Lud vig Hugo; — 1889.A. „ Vult von Steijern, Henrik Wilhelm; — 2167.A. „ af Puke, Fullm. Hr Virgin, Christian Adolph; — 1905. „ von Rosen, Georg Ludvig; — 2202. „ Möllerhjelm, Axel; — 2313- , Ekströmer, Carl Johan. Bevillning s-Utskottet: — 69. Gr. Cronhjelm till Hakunge, Polycarpus Erik; — 1. Frih. Oxenstjerna af Eka, Carl; Den 27 Juli 31 195.
I anledning af den vid sistlidna riksdag väckta frågan om beviljande af nytt lån för sjön Tåkerns ytterligare sänkning, yttrades af dåvarande Stats-TJtskott, bland annat, att Tåkerns strandegare, under den tid som förflutit sedan det förra sjösänkningsiöretaget fullbordades, måste hafva vunnit tillräcklig erfarenhet örn do ekonomiska fördelarne af delina sjösänkning, och att de jemväl torde hafva förvärfvat sig tillgång att fullfölja de arbeten, som kunde erfordras för att genom samma sjös ytterligare aftappning förskaffa sig ökade och förbättrade egovidder, hvadan, och då, enligt Utskottets åsigt, sagde företags redan kända resultater bort hos vederbörande jordegare framkalla håg och bereda förmåga till samma företags ifrågasatta fortsättande, Utskottet ansåge Staten icke behöfva att för verkställighet deraf lemna vidare bidrag; hvarjemte Utskottet förklarade, att om äfven, i anseende till den förslagsvis beräknade kostnadssummans storlek, ett sådant bidrag verkligen skulle erfordras, oaktadt den hos dessa jordegare i allmänhet rådande välmåga och don vunna eller förbättrade jordens höga värde i förhållande till don på hvarje tunnland belöpande sjösänkningskostnaden, bordo detta bidrag ingalunda meddelas till ett hela kostnaden motsvarande belopp. ‘Nuvarande Stats-Utskott, sorn anser sig såsom tillägg till de af Stats-Utskottot vid sistlidna riksdag angående ifrågavarande företag meddelade uppgifter böra upplysa att, enligt det af vederbörande Distrikt-chef numera uppgjorda förslag, kostnaden för sjön Tåkerns fullständiga aftappning, hvarigenom skulle vinnas 7,461 tunnland till större delen odlingsbar mark, blifvit beräknad till 298,347 R:dr 69 öre, eller för hvarje tunnland omkring 40 R:dr Runt, har, med afseende å här ofvanföre anförda förhållanden, hvilka synas fortfarande ega full tillämplighet, funnit sig höra 34:o afstyrka Rikets Ständers bifall till den genom nu väckte motioner förnyade framställningen om låneunderstöd för sjön Tåkerns aftappning.
Byggninga-Balken, att, om någon klagade, att han fått mindre eller sämre lott, än lian haf va borde, egde han begära laga syn, hvarvid domaren skulle jemka vederbörande emellan. Det var först i Finska Egodelningsstadgan af år 1775 och de sedan emanerade Skiftes-Författningar, som man införde den motsatta principen, att göra egograderingsåtgärden till en praeliininair fråga. A andra sidan kan det visserligen icke nekasv att det nu föreskrifna stadgandet äfven har sina olägenheter, bestående deruti, att det leder till liere rättegångar om skiflet, och att, när egograderingen af domstolarne ändras, hvilket anses lätt kunna komma i fråga, Landtmätaren får i flere eller färre delar omgöra skiftet, deraf kostnader och tidsutdrägt således för delegare förorsakas. Hvad den förra omständigheten angår, så lärer den icke innefatta ett giltigt skäl, att frångå ett stadgande, utom hvilket full rättvisa i saken, full säkerhet för jordegare icke skulle kunna vinnas; och då frågan är om ett egoskifte, som, rätt yerkställdt, kommer att gälla kanske för ett sekel, torde icke synnerligt afseende böra hafvas derpå, om dess fastställande ett eller annat år uppehälles, äfven af en orättmätig klagan.
Bifölls. S. D. Föredrogos Bevillnings-Utskottets Utlåtande, N:o 26, i anledning af väckt motion om befrielse från tolag vid utförsel af bräder och plankor, sågade, af furu och gran. Bifölls. Memorial, N:o 27, med sammanjemkning af Riks-Ståndens olika beslut, i anledning af det i Utlåtandet N:o 20 framställda förslag, angående Post-bevillningen. I afseende å Usta och 2:dra punkten af Utlåtandet vidblef Ståndet sine förut fattade beslut och gillade voterings-propositionerna. Yttrandena, rörande 3:dje och 6:te punkterna af samma Utlåtande, lades till handlingarne, såsom icke föranledande någon vidare åtgärd; hvaremot Ståndet biföll hvad Utskottet hemställt i fråga om 5:te punkten; samt Memorial, N:o 28, i anledning af Riks-Ståndens olika beslut, angående grunderna för den blifvande allmänna bevillningen samt föreskrifterna för deras tillämpning. Ståndet vidblef sine vid föredragningen af Betänkandet N:o 4 samt Utlåtandet N:o 21 fattade beslut i de ämnen, hvarom Memorialet innefattade inbjudningar till Ståndet; godkände voterings-propositionerna; biföll Utskottets å pag. 6 i Memorialet gjorda framställning, rörande tilläfventyrs nödiga sifler-rättelser och redaktions-förändringar i Bevillnings-stadgan, samt lade Memorialet i öfrigt till handlingarne. S. D. Efter skedd föredragning bifölls Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o 24, i anledning af väckta frågor, dels om upphäfvande af all stängsel-skyldighet, dels ock om ändring i nu gällande stadganden, rörande samma skyldighet. Prot.-Utdrag den 9 September 1854. 421 S. 1).
Fröt. i8fo osli 1841. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. g:de Haft. 2 10 Stats-Utskoltets Utlåtande, N.o 4-^7• vid föregående Riksdagar egt rum, ett serskildt arfvode måtte tillerkännas den person, hvilken får sig ålagdt alt under mellanliden till nästa Riksdag vaka deröfver, att, vid förfallande tryckning af sådane handlingar, sorn i Bihariget till Protocollen vid samma Riksdag böra intagas, det härtill erforderliga antal exemplar varder afdraget; hemställande Fullinäglige , att detta arfvode måtte bestämmas till ett belopp af 200 R:dr , så att, derest förslberörde befattning blefve förenad med ifrågavarande åliggande, hvilket Fullmägtige ansågo mest lämpligt, den tjensteman, som erhölle dessa uppdrag, fö 1 jagtligen kom me att för desamma i ett för allt åtnjuta 800 R:dr. Enligt hvad Utskottet inhemtat, anslogs, vid 1828, 182g och i83o årens Riksdag, en summa af 600 R:dr åt den person, som hade sig uppdraget att emottaga och till prenumeranter utlemna samt afgifva redovisning för RiksStåndens tryckta Prolocoli med tillhörande Bihang, Vid sista Riksdag bestämdes likaledes en vedergällning till enahanda belopp för detta uppdrag samt för befattningen med de, efter Riksdagens slut, öfverblifna exemplarens utdelning och redovisning. För det af Fullmägtige omförmäldta serskildta uppdraget till förekommande af omtryckning af åtskilliga handlingar, som jemväl skola i Bihanget intagas, har åter, under liden emellan 1828—- i83o samt 1834 oc^ ^835 årens Riksdagar, utgått ett aifvode af 400 R:dr; äfvensom Rikets nu församlade Ständer medgifvit, att för samma uppdrag sadan sista Riksdag må utbetalas en summa af 3; o R:dr.
Äfen det skulle vara en ännu betydligare skilnad, om, under det alt för den ena kammaren rättigheten att välja vore inskränkt inom Stånd och inom districl, det för den andra kammaren stöde öppet för de ståndsvis bildade valcollegiei na, att välja öfver hela Sveriges Rike; och det vore just fördenskull jag tror alt det vore största skäl att lemna den saken helt och hållet öppen. Jag anhåller derföre, att här ej må blifva flaga om annat, än den yngre kammaren, uti hvilken del jag skal! ingå på Hr von Hartmansdorffs förslag. Skulle åter Hr von Hartmansdorff yrka propos. på hela sitt förslag, så måste jag förbehålla mig alt få svara nej dertill, för att vinna afslag i afseende på öfre kammaren. Gr. Horn, Claes Fredr.: Sedan jag, genom R. o. Adis sätt alt behandla denna fråga, ser mig nu invecklad i detaljbestämmelser för ifrågavar. representationsförändring, anser jag mig äfven berättigad att här förklara, det jag ingalunda kan godkänna den nu framställda proposm till gemensam tanke för R. o. Ad. Äfven för mig har visat sig olämpligheten af att inom dislricten begränsa valrälligheten. Jag medger visserligen, alt för den yngre eller lägre kammaren, är det principenligt, att man bibehåller valen inom classerna, men jag bestrider högligen, att man tillämpar denna sats på den äldre eller högre kammaren. Der är, enligt min tanke, redan tillfyllest ådagalagdt, alt denna princip vore fullkomligt olämplig, emedan man i den äldre kammaren vill hafva sådana personligheter, eller önskar en sådan qvalification, som alldeles icke låter förena sig med den stränga begränsning af valrätten, som här är föreslagen. Jag instäm„ 4m». 4 «4 Den Si October e. m. iner således i Gr. Spens’ yrkande, att ifrågavarande begränsning endast må afse den yngre kammaren, oell att således valrättiglieten för denna yngre kammare må begränsas inom Stånd eller inom dass, hvilket man behagar. Hr Ribbing, Bengt: I afseende på det beslut, sorn fattades då Frih. Hamiltons förslug förevar, är jag af samma tunke sorn Gr.
— Ändamålet med Den 3 Mara e. m. 95 ångkorvetterna är enligt min tanke att vid aflägsna länder och på fremmande haf skydda Sveriges handel, eller rättare sagdt befrämja den derigenom, att de företrädesvis gå till de hamnar, der vår handels intressen böra befordras, och, der Svenska fartyg finnas, tillhandagå dessa sednare med rättvisa, råd och hjelp, samt i allmänhet på utrikes ort uppträda som fädernesland för vårt sjöfolk. Så har emedlertid hittills icke skett. De fartyg, som blifvit utskickade på expeditioner till fremmande länder, hafva vanligtvis, om jag så får uttrycka mig, gjort en parforcejagt från en hamn till en annan, utan att utföra något egentligt gagn för vår handel och sjöfart. Jag förmodar, att detta hädanefter icke skall blifva förhållandet. — Vidare hafva dessa korvetter tili ändamål att dana, och utbilda våra sjömän; att i händelse af krig uppträda på Östersjön för att oroa fiendens fartyg, och förstöra hans transporter, samt slutligen att öfverföra våra trupper från ett ställe till ett annat. Detta är min uppfattning af dessa fartygs ändamål, och jag har icke skäl att förmoda annat, än att så äfven varit Gr. von Piatens uppfattning af deras ändamål. De så kallade monitorerne äro afsedda att förlägga sig vid de förnämsta inloppen, som leda till hjertat af vårt land, och möta fienden, om han der söker framtränga, samt i nödfall draga sig bakom sjöfästena omkring Stockholm. I sista rummet skulle flottan komma att bestå af mindre pansarfartyg. Dessa äro ämnade att uppträda på nästan samma område som monitorerne; således att tillsammans med dem försvara de förnämsta inloppen, samt, för att fästa oss vid Stockholms försvar, hindra en i hufvudstadens grannskap landstigen fiende att slå broar och öfvergå vissa Stockholm omgifvande vatten, såsom Edsviken, Skurusund m. m.. — om de blifva tillbakaträngda, blifver äfven deras roll att försvara stängsellinierna kring Waxholm,— och slutligen, för den händelse att Waxholm blefve forceradt, om fienden med pansarfartyg uppträdde på Mälaren, der möta och bekämpa honom.
St. i ett lagstiftnings ämne höra till stalsregleringen, och att man i strid mot 2 Stånd liar förmått StatsUlsk:s majoritet alt uppsätta volerings-proposir och dymedelst söka indrifva dessa båda Stånd till votering i förstärkt SlalsUtsk., för att man skulle fä sin vilja och sina åsigter fram, men på sidan om grundlagen. Nu, då man ej lyckats att förmå de båda Stånden att foga sig derefter, utan de hafva för klarat målet vara ett lagstiftningsärende, som skall förfalla, då kommer Const.Utsk. in med ett förslag, hvarigenom Const.Ulsk. sjelft skall för framtiden erhålla rättighet att förvandla frågans behandling emot grundlagens tydliga bestämmelser i 75 g (som jag nyss uppläst) och säga alt en fråga, som föranledes af en K. propos. — hvilken kan vara behandlad af Ekon.Utsk. — är en statsregleringsfråga. Del är beklagligt nog, 1y vi känna i vår grundlag ej något fall, då eli Utsk. kan votera öfver ett annat Ulskts, med undantag af det Höglofl. Bev.Utsk:s, som ej sjelft får votera, utan måste öfverlemna detta åt StalsUlsk., dä Stånden i bevillningsfrågor stadnat i olika beslut. Men, mine Hrr, jag vill icke ingå i det onödiga och onyttiga — jag vill icke nyttja en hårdare term — af detta Const.- Ulsk:s förslag, sorn nu blifvit inlemnadt alt hvila lill nästa riksdag. Det är nog att det får hvila. Det blir sannerligen icke bättre igenom antagande af det verkligen icke behöfliga tillägg, sorn Hr von Hartmansdorff föreslagit, utan det blir sämre, ty man får derigenom väg öppen för Utsk:n att inkomma med förslag till voterings-proposir, sedan frågorna redan äro förfallna. Jag ber dessutom att få fästa Hr von Harlmansdorffs uppmärksamhet derpå, alt något tydligare stadgande än 75 § Riksd.ordn., är alldeles ej behöflig!, utan blir högst skadligt, om det kommer att antagas.
Nu förstår jag, hvarför hon varit så förändrad den sista tiden, så allvarlig och sluten, med ett grubblande uttryck i ögonen. Skall Holt våga säga något till henne? Skall vår far tillåta, att Mary blir hans hustru? N e j, — n e j, icke vår Mary! Jag önskade min vän all lycka, men Mary får han icke! Skulle vår Mary bära ettfläckadt namn! N e j, aldrig! Då komma Marys bedjande ögon för mig och jag tycker mig höra hennes fråga: » Skola oskyldiga lida för de skyldiga? » Skall jag nu döma lika orättvist som de människor, jag mer än en gång uttalat förkastelsedom öfver? Om j a g i stället kunde göra något för min vän! Om jag skulle tala vid föräldrarne, bereda dem, beveka dem, • — striden blir hård, det vet jag på förhand. Den gäller j u Mary, vår älskling, vår ögonsten! Men, kanske kärlekeu än en gång skall kunna rifva ned murar, som vi människor anse oöfverstigliga. Mina oroliga tankar ha liksom vaggats till ro af sommarnattens stillhet. Jag längtar att få sofva och stänger helt sakta mitt fönster. Se, det ljusnar redan — en ny dag randas! &lt;fc Alla utställningsbesökande damer inbjudas vördsamt till ett besök i » Iduns salong » — belägen i Nordiska museets byggnad å utställningsplatsen — där hviloplatser och toalettrum gratis stå till våra ärade gästers förfogande. Glömmen ej att inskrifva edra namn i den härför af sedda boken! Red. af Idun. * Bredd 1,48 meter. Godsåtgång 1,80 kg. urtvättad ull, arbetslon 5 kronor. Obs.! För vikt om 18 kg. fraktfritt. : n cs I Stockholm. fl » S3 S m å utställningsfunderingar o-S och litet annat smått och g-odt. teg - w 3 a Lovisa Fetterkvist. » i » u i?
Ad., med bibehållande af min riksdagsmanna-rätt, anhålla om att varda befriad från förtroendet att vara ledamot i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. Den 11 November. 451 R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall; hvarefter Hr Erih. o. Ordf.den anmodade Hrr Elektorer att sammanträda till val af en ledamot i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk., efter Erih. v. Duben. Hr Ehrenhoff, Gust. Herman, upliiste en så lydande motion: Som erfarenheten vitsordat, att, i brist af ett beqvämt inredt samtalsrum, som stått i sammanhang med Riddarhussalen, Ståndets ledamöter, vid besök af fremmande personer, nödgats emottaga dessa i förstugan; äfvensom att, under sådana plena då val förrättats, och valsedlarnas öpnande uptagit flere timmar, It. o. Ad. nödgats, för att undvika ledsnaden af en sådan förrättning, söka sin tillflykt utomhus, så får jag vördsamt underställa R. o. Ad:s bepröfvande, om icke, sedan Ståndet beslutat en allmän reparation af Riddarhuset, tiden nu vore inne att afhjelpa denna olägenhet. Att genom en inre trappa förena Riddarhussalen med de s. k. sekreta Utskottsrummen, vunnes, ieke allenast rymliga och beqväma samtalsrum, utan äfven ett nödigt kapprum, hvilken sednare inrättning äfven torde blifva behöflig, då salen kan blifva tillräckligt upvärmd.
Dito o « År. 7,85 6,60 7,35 7,05 6.78 8.78 '> % t} <v a CO cö C Sh O W fö uppgift saknas 991.5 1,052, L120, 741.5 uppgift saknas .E 5- o H Kannor. 15,083,37 ! 13,196,90 ! 13,692,52 11,459, 12,646,62 9,577,30 i Mjölkafkastning i medelital för hvarje ko, efter afdrag för qvigor och gallkor. Mjölkens gräddhalt. Sommarfodringens el1 ler betestidens längd. Mjölkafkastning under hela sommaren. Miölkafkastnine om dagen. I medeltal har hvarje ko dagligen mjölkat. Vinterfodringens längd. Foder-konsumtion för hela holländeriet under vintern, i hövärde. Foder-konsumtion för hvarje dag, i hövärde. Daglig foder-ration för hvarje ko, i hövärde. Foder-rationens förhållande till lefvande vigten. Mjölkafkastning under hela vinterfodringen. Mjölkafkastning om dagen för hvarje ko, i medeltal under vintern. Till produktion af en kanna mjölk har fordrats i hövärde. 1 Kannor. ProcentDagar. Kannor. - Kannor. Kannor. Dagar. Centner. u. ti. Procent. - 161 - Uppbörd: Statsanslag Räntor Hyror Experimentalfältet Balans till år 1861: Skulder Credit. Balans från år 1859: Skulder Utgifter: Aflöning Pension Expenser Fastighetsonera Husreparationer Extra utgifter Jettoner Experimentalfältet Balans till år 1861: Å de under forskottstitel uppförda och från år 1859 inbalanserade 3,700 R:dr, som utbetalts för de samina år vidtagna större reparationsarbeten, äro under revisionsåret amorterade 800 R:dr, hvadan förskottssumman nedgått till 2,900 R:dr R:mt. 21 / — 162 — § 2.