Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Läns-nämnd bildas af de personer, som utgöra Pröfnings-kommitté. Landshöfdingen vare Ordförande i Nämnden och ege att, då han anser sådant erforderligt, till densammas förstärkande kalla en ledamot från alla eller flera af de taxeringsdistrikt, som för året ej hafva ombud uti Pröfnings-kommittén, med iakttagande dervid, att v möjligaste måtto den grund, som för Pröfnings-kommitténs sammansättning är stadgad, bilfver följd. 3 §• Läns-nämndens öfverläggningar må endast omfatta länets angelägenheter rörande ämnen och förslag, som af landshöfdingen framställas. Öfver dessa meddele Nämnden yttranden och upplysningar y dock ege enskild person, som åslundar att Läns-nämndens pröfning något ärende eller förslag underställa, att derom före Juni månads utgång göra skriftlig anmälan hos landshöfdingen, hvilken bestämmer huruvida sådant må bifallas. Läns-nämnden ege icke beslutande rätt i något fall, utan komme dess tillstyrkanden att till landsnöfdingens vidare åtgärdande öfverlämnäs. 4 §■ Läns-nämden sammanträder högst en gång om äret, på samma ort, som Pröfningskommittén och omedelbart sedan dennaafslutat sina göromål. Dess förhandlingar må ej vara längre än en eller högst två dagar. Landshöfdingenbör i den kallelse, som å Pröfnings-kommitténs ledamöter utfärdas, derjemte tillkännagifva, huruvida Läns-nämnden skall sammanträda och då jemväl i korthet angifva blifvande öfverläggningsämnena för densamma. Allm. Besvärsoch Ekon.-lllsk. Betänkande, N:o 72. 19 5 §. Läns-nämndens ledamöter vare berättigade att af allmänna medel uppbära dagtraktamente till samma belopp, som för Pröfnings-kommitléns ledamöter är bestämdt, utom i den händelse, att både Pröfnings-kommitléns och Läns-nämndens åligganden hinna afslutas på en dag, då särskildt dagtraktamente för sistnämnde bestyr ej må beräknas. Ledamöter i Läns-nämnd, tillkallade på sätt i 2 §. omförmäles, åtnjule likaledes dagtraktamente och resepenningar efter de grunder, som för Pröfnings-kommitléns ledamöter äro gällande.
Pro t. 1856 & b 851. 4 Sami 1 A/d. 24 Haft. 1 2 Stals-Ulskottels Memorial N:o 54. för Sekreteraren hos sammansatta Stalssamt Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskottet, månads-arfvode R:dr B:ko 166: 32. Föreståndaren för Expeditions-Utskottets Kanslis Tryckeri afdelning, dagtraktamente „ , 5: 16. den hos Stats-Utskottet anställde Kamereraren, dagtraktamente „ „ 5: — „ Notarierne hos Riks-Slånden d:o „ „ 5: 24. „ Notarierne hos Stals-Ulskoltet d:o , „ 5: — „ Notarierne hos de öfriga Utskotten d:o , „ 4: 16. „ Kanslisterne hos Biks-Slånden och Stats-Utskottet d:o „ „ 3: 32. „ Kanslisterne hos de öfriga Utskotten d:o „ „ 3: — „ Vaktbeljenterne hos Riks-Stånden och Utskotten d:o „ „ 1: 32. Till upplysning och jemförelse mellan de sålunda nu föreslagna arfvodesoch traktamenls-beloppen samt den aflöning, som den hos Riks-Stånden och Utskotten anställda personal under sednaste Riksdag åtnjöt, har Utskottet ansett sig jemväl böra uppgifva denna aflönings dåvarande belopp, hvilket utgjorde: för Riks-Ståndens Sekreterare, hvardera i månaden R:dr B:ko 300: — samt en månadllig hyresersättning af 50 R:dr för BondeStåndets Sekreterare, jemte enahanda resekostnads-ersätlning, som nu blifvit för honom föreslagen. „ Sekreteraren hos Stats-Utskottet, i månaden „ , 200: — „ Sekreterarne hos de öfriga Utskotten saint Slats-Ulskottets
Flerestädes bar benpriset i sednare lider stigit, och i de landsorter, der användandet af benmjöl för jordbruket mest tilltagit, har brist på varor uppstått. Frågas då, om skäl är för handen alt genom tullsatsens borttagande befordra exporten, beröfva oss sjelfva fördelen af varans, användande och ytterligare öka denna brist. Nej, må vi heldre lemna de 6,000 R:dr B:ko, tullen nu utgör, lill premier för varans spridande inom landet, och jag hoppas att premierne inom få år skola försvinna. Intresserad som jag är för utvecklingen' af landets modernäring, har jag, för att inskränka den stora och skadliga utförseln af ben, vördsamt föreslagit, alt Rikets Ständer mätte anslå 20,000 R:dr B:ko lill lån för den som i hufvudsladen eller dess grannskap anlägger en mot behofvet svarande benmjöls-qvarn eller benslamp. Ännu oviss om framgången af denna min motion, och äfven om den vinner framgång, skulle jag anse mig handla inkonseqvent om jag icke reserverade mig emot Utskottets ifrågavarande beslut och utbad mig vördsamt lå fästa Rikets Stiinders uppmärksamhet pä nyttan och nödvändigheten att bibehålla ifrågavarande tullsats. Måhända båtar den föga till ändamålet, såsom flere mina motståndare i frågan påstått, förr än varans värde för jordbruket allmännare kommit alt inses; men lålom oss ej blifva saker till alt, genom tullsatsens borllagande, liksom uttrycka, alt denna vara icke är behöflig för vår egen jord eller att jordbruket i vårt Iand icke behöfver skydd, under det alt köparne och förbrukarne i utlandet bele v.åra stats-ekonomiska åsigter härutinnan.» Uti ofvanstående reservation instämde: Ludvig af Ugglas. Isr. Bethman. J. S. Kullman. H. Gyllenram. C. M. Björnstjerna. Knorring. IV. M. Ekelund.
Drottningens enstildta tillhbrigheter upptagne Silfwer Toilette, som blifwit af f. d. Konungen Hennes Maut stänkt, finnes äfwen af Statens medel inköpt och nu i Transport R:dr. 964 36 666 Den 14 November. Transport R:dr.' 964 36 »värde ansedd, sorn kom. mer alt ersättas med 1517 4: Att likaledes en f. d. Drottningen tillhörig bla Srden Meubel med Ma, hogene blifwit för Kronans medel af framledne GeneralLicutenanten Friherre Li»ren1vär68 Sterbhus inlöst och nu »värderad till 300 hwilken jem.val bör ersättas - , e §:o Att af Kongs. Maj:ts i Nä- ! der utsedde Herror Comitterade, ! till granskning af HerrHofMarftalken och Riddaren von klotens redogörelse, för de medel han om händer fatt, till f. d. Konungens Hofhållning och enstildta behof under Fälttaget i Pommern frän Hösten »8oZ, till Höstetiden 1807, blifwit uppgifne följande Poster, som finnas för detta Konungen päförde, att ersättas af Dest en» ssildte medel: r:mo Den summa, som efter bemäldre sHerr HosMarskalks räkningar och derwid bilagde Verifica TranSport R:dr. 219s 6 3781 Z6 - 3000 42 Dcn !4 November - Transport R:dr. tioner, borde, enligt f. d. Konn» ens egenhändiga pästrifter af Dey egna medel godkgöras till P linnerst Cour N:dr.Z7Zs8: z S'o lili f. o. Konungens FäbEqvipr-gers iltändjNklande och HistarS inköp, har Hr Hst' - Stallmästaren Grefve krölicb, enlig! afgiftven revide^ rad och af f. d.
OeconomieUtskottets befattning, att ingå i en sådan åtgärd; men jag instämmer med de värde Ledamöter, som sist yttrat sig, att Utskottet i nämnde afseende kunnat med StatsUtskottet sammanträda. Dock förekommer dervid den omständighet, att vid flera Gymnasier redan finnas cassör, som lemna tillgång till det anslag , hvilket för ändamålet kan anses behöfligt, och Utskottet trodde det derföre vara i sin ordning att derom först undersöktes, innan Statens medel anlitades. Herr Grejven och LandtMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg OeconomieUtskottets Betänkande böra, i anledning af den utaf Herr Lefrén dervid gjorde anmärkning, till Utskottet återremiteras. Ropades jfa och Nej. I anledning hvaraf Herr Grefven och LandtMarjlialken gjorde proposition till bifall af OeconomieUtskottets Betänkande. Ropades äfven Ja och Nej. Den 21 Maji c. m.' 437 Herr Lefrén'. Då en ledamot af det Utskott som handlagdt förevarande mål, anfört, det lian finner Utskottet hafva kunnat afgöra frågan gemensamt med StatsUtskottet, så vågar jag ånyo hemställa om ej Betänkandet inå återremitteras. Jag gör det med så mycket mera skäl, som jag bestämdt känner, att den föreslagna utvägen att undersöka om de allmänna Läroverkens Cassör lemna tillgång för Gymnastikens införande, redan är begagnad, och att man dervid utrönt, att medel för ändamålet på de Hesta ställen saknas. I öfrigt är frågan så enkel, att den icke kan upptaga mycken tid. Grefve Posse:
Hennes man stod bredvid henne. — Hur är det? Har du drömt? — Ja, om det fasansfullaste som finns. Åh, älskade, rädda mig, rädda mig! Han tog hennes darrande, feberheta hand i sin och kysste den. — Du skall få se, att när vi väl komma härifrån blir det bra. Sirockovinden förstör oss alla, friska som sjuka. Käns det bättre nu? Hon drog en djup suck. — Åh, det var förfärligt! Ja det är öfver nu. I morgon kunna vi resa. Hon gjorde våld på sig för att ej plåga honom med sin ångest. Den var ju oundviklig denna resa genom tunneln, om hon ville komma dit upp. Och han hade sannerligen tillräckligt med oro, hon skulle spara honom denna. Han hade ju omsorger för dem alla, för henne, som var sjuk, för deras lilla barn och för den hjälplösa barnsköterskan de fört med sig hemifrån. För hans skull sökte hon jaga bort ångesten, men den kom åter. Hvarför var hon rädd att fara genom tunneln? Därför att hon var rädd att dö. Det var förfärligt att tänka på döden. Från det ljusa solskenet, dagen och lifvet in i mörkret för att kväfvas. Ångesten för tunneln och ångesten för döden växte tillsammans inom henne. De blefvo till en enda känsla af fasansfullt öfverväldigande skräck. Han såg hur hon led. Han lade sin svala hand på hennes fuktiga panna och kysste hennes slutna ögonlock. Ångesten vek för en stund, men den kom tillbaka under sömnlösa, feberfyllda nätter. Hon kämpade med den, hon vred sig under dess järnhand. Alltjämt såg hon framför sig detta oöfverstigligt höga berg med den svarta öppningen långt nere. Tåget brusade alltjämt närmare, närmare in i mörkret, in i ångorna, som skulle kväfva henne. Jag kväfs, jag kväfs! Ändtligen kom afresans dag. Under uppbrottets jäktande hade hon glömt sin ångest. Hon kände endast lättnad vid tanken på att ändtligen något gjordes för att hjälpa henne. Nu låg hon utsträckt i vaggonen, ombäddad af kuddar. Hennes man satt midt emot henne, hennes lilla flicka lekte i sköterskans knä framme vid fönstret.
Anslaget till brandväsendet och yttre lyshållningen i Kongl. Slottet, angående granskningen af redogörelsen öfver. Se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 201. X. A. 380. Anslaget för skiften och afvitlringar, angående granskningen af redogörelsen öfver. Se Siats-Utskottets Utlåtanden N:o 201. X. A. 380. Anvisningar, inlösbara å Post-Kontor. Se Post-Kontor. ArbeteHamnbyggnadsvid Götha Kanal, om utbetalning från Riksgälds-Konloret af der innestående medel för ett mindre sådant. Se Stats-Utskottets Utlåtande N:o 14. Arbetsfängelset i Malmö, om pension ifrån Allmänna indragningsstaten åt Läkaren dervid, Andersson. Se Pension. ( 20 ) Arbetsföretag, om förändring i föreskrifterna, rörande Statsbidrag lil) allmänt nyttiga sådane. Se Stats-Ulsköttets Utlåtande N:o 362. Arbetshus, Tvångsom inrättande af sådane i Stockholm och Rikets samtliga Län. I. Arbetscorpsen, kronoom rättighet för Bataljons-Chefen vid, Major Schander att vid afskedslagandet erhålla pension å allmänna indragningsstaten. Se Pension. Arboga, om anslag till Kajbyggnad och upprensning af ån vid. Se Stats-Utskottets Utlåtande JN;o 158. — om upphörande af metallvågen i. Se Metallvågar. Arborelius, O. U., ansökning om eftergift af öfverränta å diskontlån. Se Eftergift. Arf, dana-. Se Dana-arf. Arf, om tillträdande deraf, då rätter arfvinge försvunnit. Se LagUtskottets Betänkande N:o 26. Arfs-rält, oäkta barns efter dess moder. Se oäkta barn.
Domstolen förde prot. vid behandlingen af dessa frågor, finner jag att Högsta Domstolen, utan att i lmfvudsaken ogilla förslagen, endast deri tillstyrkt vissa tillägg och modificationer, hvilka för ändamålets vinnande ansetts behöfliga. Med afseende å det allmänt erkända beliofvet af dels nya föreskrifter, dels förändring af nu gällande stadganden i dessa ämnen, vågar jag åter uptaga såsom motion de af R. St. vid sednaste Riksdag beslulade förslag lill Förordnai be rörde ämnen, med de förändringar deri, som med anledn. af Högsta Domstolens berörde anmärknrr må finnas nödiga. Uplästes en af Gr. Hamilton, Jakob Essen, inlemnad motion af följande innehåll : Enl. 185 § i nu gällande BankoReglemente hafva Sparbankerne i Riket fält sig förunnad kreditiv-rält i R. St:rs Bank, nemi. Stockholms Sparbank lill belopp af högst 50,000 R;dr, Göteborgs till 20,000 R:dr samt öfrige Sparbanker till 10,000 R:dr hvardera. Denna rättighet som naturligtvis afser, att befria Sparbankerne från den ränteförlust, som skulle upkomma om de för påkommande utbetalningar skulle behöfva ständigt hafva en större kassabehållning liggande ofruktbar, medför den dubbla fördelen alt Sparbankerna kunna på längre tider förränta en betydligt större del af sina kapitaler, än som eljest blefve dem möjligt, samt att i följd deraf landets circulationskapital jemväl i någon mån ökas. Men pä enahanda sätt skulle ock åtskilliga andre publika välgörenhetsinrättningar, som till större eller mindre del äga sitt bestånd genom att förränta ägande kapitaler, kunna i betydlig mån utsträcka sin lånerörelse och dymedelst öka landets rörelsekapital, om den förunnades rättighet att mot ställd antaglig säkerhet i goda fordringsdokumenter och erläggande af lämplig ränta erhålla kreditiv i R. Stms Bank. Bland inrättningar, som i sådant hänseende förtjena allt understöd från R. St:rs sida, befinner sig Stockholms Allmänna Barnhus. Denna Inrättning, som enl. hvad allmängjordt Utdrag ur dess räkenskaper utvisar, vid sistlidet års slut hade ett utlånt kapital af omkring 380,000
Hon återvände derpå till lådan, upptog försigtigt dess innehåll och, bärande det varsamt till ett bord, invid hvilket Oskar ännu stod orörlig, öfverlycklig försänkt i betraktande, vände hon sig med ett själfullt leende till honom och sade: Herr baron, kom, låtom oss tillsammans genomgå dessa vackra bilder! Allt vackert vinner ännu mera på att betraktas af tvenne dess beundrare! Under hela återstoden af aftonen var Lucy ännu mera förtrollande än vanligt. Hela hennes väsende hade fått en tillökning af tjusningskraft. Hon var så qvinlig, så vemodig, så omotståndligt älskvärd, att hennes blotta åsyn bidrog att ännu mera förhöja hela sällskapets stämning. Oskar var icke mera hvad man kallar kär, han var hänförd. Det föreföll honom som hade hans själ genljudat af en herrlig, öfverjordisk sång. Alla de församlade beslöto att sluta aftonen med en liten promenad längs bulevarderna, hvilka denna tid erbjuda en så egendomlig anblick. Längs trottoirerna stå små trädtält, der hvarjehanda goda saker försäljas, och de, hvilka kanske omkring sig församla de flesta köparne, äro "les marchands de gaufres"1. Då man närmar sig dessa sistnämnda butiker, får man för några sous en stor förträffligt tillredd voffla, beströdd med fint socker, och ständigt möter man välklädda personer, enhvar med en sådan i handen, i hvilken de helt förnöjda bita. Men denna afton skulle också hafva ett slut; man följde Lucy till hennes hem och då Oskar bar upp julgåfvan i hennes rum, räckte hon honom handen och sade: Voffelförsäljarne. Herr baron, tillåt mig ännu engång att uttrycka den djupaste tacksamhet för den tanke ni fäst vid denna gåfva. Den blir mig mycket kär, och ett vackert minne ifrån Paris och af vår bekantskap. Då hon räckte honom sin hand, den han vördnadsfullt tryckte till sina läppar, höll Lucy i den andra ett bref, hvilket Mary vid hennes inträde i salongen lemnat henne. Detta ögonblik stod sedan ofta klart för dem, då de påminnte sig huru Lucy då i den ena handen höll framtidens förhoppningar och i den andra den kalla verkligheten. Hvem har ej haft sådana erfarenheter i lifvet?
Längre hade icke bemödandena att åstadkomma en både nyttig och nödig förbättring hunnit, då fullmäktige af allmogen år 1848 hos Eder Kongl. Maj:t åter framställde underdånig anhållan om åtgärder från Statens sida för linnetillverkningens upphjelpande, och denna underdåniga anhållan understöddes af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, med underdånigt förslag om medels anvisande för spridande och bibringande af kunskapen om sältet att åstadkomma en förbättrad vinstgifvande linnetillverkning, hvilket dock, enligt Kongl, brefvet den 22 December samma år, i saknad af för ändamålet disponibla medel då icke bifölls.. h) Jagt idkas icke betydligt och tillgången på skogsfågel har under sednare åren i anseende till de blida vintrarne och de kalla vårai ne afiagit, emot fordom, då betydliga partier deraf affördes till Stockholm, der fågeln med betydlig förtjenst afyttrades. Skjäifångsten borde kunna uppdrifvas till en mera vinstgifvande binäring än hvad den nu är, enär erfarenheten visat att sk jä 1- djuren stundom i mängd visa sig vid kusten. Hushållnings-Sällskapet tiar dels genom premier, dels medelst gåfvor, sökt uppmuntra denna näringsgren, och har äfven ett statsanslag af 500 R:dr banko genom Kongl, brefvet den 16 November 1849 för detta ändamål blifvit anvisadt. Skallgång efter rofdjur verkställes sällan, utan fällas de af enskilde personer, eller fångas i giller. För alt uppmuntra rofdjurs utödande hafva Länets invånare 1831 åtagit sig att, dels pastoiatsvis, dels socknevis, genom sammanskott af hvarje matlag, sorn äger kreatur, erlägga premier eller så kallade skottpenningar för inora pastoratet, eller socknen, utan skallgång dödade björnar, vargar och lodjur, till det af Kongl. Maj:t stadgade belopp, eller 12 R:dr för björn, 9 R:dr för varg och 6 R:dr, allt banko, för lodjur, hvilken öfverenskommelse vunnit nådig stadfästelse.
I anledning af hwad som förehades förleden Lördags uti Rldderffapets och Adelns Llenum, däHögwälborne Herr Laron och Landtmarffalken gjorde den förfrågan, om Ridderffapet och Adeln hade något widare at anföra mot den uplästa och nu i fraga warande Lonsti emion, afgjordcs den saken med et allmänt tTsej; jag finner Medes för min del, at ingell äger rättighet at i dag göra nägon ätalan mot nägon pa-gtzrak, Utom de Herrar som dä gjorde sine pästäenden om ändring uti wista parM-aker, fom wid nogare eftersinnande i dag torde återkalla sine lViemorialer, och at Ridderffapet och Adeln til alla delar gillar och antager den af consttimions Utskottet föresiagne och upläste nya konstitution. Mig har blifwit berättadt af de Herrar - Den Z Junit. 643 me som förleden Lördags pä eftermiddagen hade den näden upwakta Hans Kongl. Höghet Re. genten, det Hans Kongl. Höghet wore för sin del nöjd at antaga denna ripa konstitution; Jag förmodar således, at ingen inom detta samhälle lärer finnas , som icke med all undersåtlig tilgifwenhet gar denne sä högt älskade Regent til mötes, häldst som wi bäfwe at tacka honom för frälsningen af wära äterstäende Swea-länder, medelst Riksstyrelsens ätagande, och förwänte wi nu genom Desi kraftiga medwerkan ffyndsammeligen, förffasfande af fred och lugn inom wära boningar. Skyndom osi säledes såsom det första Ständ afgöra benna sak, och om den winner Ridderskapets och Adelns samfälta bifall, at med en LMxutatidn lemna wära Med Ständer underrättelse om Ridderskapets och Adelns tagna beslut; Och sedan de äro inhemtade och de ingätt med osi, en stor Deputation af alla Ständen under Hogwälb.
Hon såg ordentlig och siratlig ut; och Ludde skulle aldrig vågat vara näsvis emot henne; då skulle hon strax bli ond och aldrig kunna förlåta honom. Ludde var aldrig näsvis; men de blefvo gifta ändå, till sist. När hon märkte att Ludde inte ville göra några tillnärmelser, gjorde hon det sjelf. Till sist friade hon sjelf; och det tyckte Ludde var bra. Gifta sig skulle han ju. Och det hade visst annars aldrig blifvit af. Han skulle aldrig ha kommit sig för; han skulle aldrig vågat. En baldams historia. Jag mins henne först från den tiden, då jag var ett litet barn, hvilket med känslan af att öfverallt vara i vägen slank omkring i alla vrår som en tam men skygg liten harunge. Hon var elak mot mig i hvardagslag, när hon hade tråkigt; men när hon packade för att fara till staden på någon bal eller för att bege sig på en utomlandsresa med sin far, då var hon alltid god. Det är egentligen så jag mins henne. När jag tänker på den tiden, som ligger så många, många år tillbaka, är det egentligen två scener, som stannat i min hågkomst. Så snart jag tänker mig henne som ung, är det alltid dessa bestämda två bilder som framställa sig för mig. Jag ser henne ena gången i fullt bestyr med sin packning; hon har brådt om och hon pratar. Hur gammal kunde hon vara? Tjugosex år, tror jag. Hyn är frisk och slät, fin i färgerna och slät i sina öfvergångar som en elfenbensmålning eller en blekröd nyponblomma. Jag har aldrig sett en sådan hy. De rundade men omenskligt smala fingrarne med rosenfärgade, genomskinliga naglar, fulla af små underliga hvita fläckar, syssla med att vika sidenband och stufva ner små burkar och pulveraskar i en koffert.
Det tyckes likväl vara en skyldighet af dem, som tillegna sig en så betydlig andel af godset, att rädda deras lif, sorn förlora sin egendom, eller besättningen på förolyckade fartyg. Jag vågar således i sammanhang med frågan om en bättre inrättning af Dykeriet vördsamt föreslå: Att en stadga om lifräddnings-båtars hållande och användande måtte uti det blifvande Dykeri-Reglementet inflyta; och det vilkor fästas vid rättigheten till beräkning ar bergningsprocenten, att dess belopp skulle förminskas i händelse icke alla inöjeliga försök till räddning al besättning och passagerare å förolyckade Fartyg af Dykeriet blifvit gjorda. Jag anhåller att detta mitt anförande måtte få åtfölja Herr af Uhrs Memorial lill Statsoch Oeconomie-Utskotten. Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, att så väl Herr af Uhrs ofvannämnda Memorial, som Herr vonHartmansdorfFs, i anledning deraf, nu afgifne yttrande, måtte till Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten remitteras. Bifépls. JDcn 5 Martil. Föredrogs å nyo Friherre Ridderstolpe^, Fx’edric, den 26 sistledne Februarii förmiddagen på bordet lagde Memorial, om förändring i sättet vid Militiae-Boställens bortarrenderande. Friherre Åkerhjelm, Carl Axel, hade inlemnat ett så lydande anförande; (Se Bilagan N;o 5). Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarskalken gjord proposition , fann Ridder.skapet och Adeln för godt, att, så väl Friherre Ridderstolpes ofvanberörde Memorial, som Friherre Återhjelms i anledning deraf afgifne yttrande till Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeeonomie-Utskotten remittera. Föredrogs å nyo Friherre Rehbinders,' Jo-j han Fredric den 26 sistledne Februarii förmiddagen på bordet lagde Memorial om Länsmäns skiljande från all andel i böter, hvilka kunna härledas från ärenden, med hvilka de hafva befattning.
Statsoch BancoUtskottens den 3 i denna Månad afgifne Betänkande, i anledning af den del af Kongl, Majus Nådiga Proposition den lo December iSU, om allmänna Penningerö* reisen och Myntvärdets upprätthållande, som angår Malmö,- Götha CanalBolags samt Göthe, borgs DiscontVerks utredning ; deruti Utskot„ ten hufvudsakligen sig yttrat: att förenämnde DiscontVerk, ehuru deras tillstånd, såväl i anseende till beloppet af Skulder och tillgångar, som dessas förhållande till hvarannan, vore skiljaktigt, likväl befunnos uti sådan belägen - 208 Den 7 Martti. het , r tt de, utan serskildt biträde, icke förmå i behörig ordning uppfylla deras förbindelser t Att Utskotten, utan att erkänna någon Staten åliggande laglig förbindelse att ersätta DiscontBorgenärernes förluster eller skyldighet att med Disconternes utredande taga befattning, likväl trott att Staten icke borde undandraga sitt biträde i sist omförmälte afseende , hvarvid Utskotten, såsom första Vilkoret, fästat det förbehåll, att det Liqvidations-säit, som af Rik» sens Ständer antages och gillas, varder genom Konungens och Ständers samfäldta Beslut förklaradt såsom en tili allmän efterrättelse gällande Lag, på det Staten, sorn i lö jd af dess ingångna garantie för Skulderne, biifver att anse såsom den enda Fordringsägaren hos Disconterne, måste komma i tillstånd att med Gäl* denärerne låta förfara så lindrigt ., som med afseende på hvarje Gäldenärs serskildta b lägenhet kan finnas billigt; hvar-fter Utskotten, uppå anförde skäl, i afseende å Liqvidéns verkställighet tillstyrkt, att alla af Directionerne öfver Götha CanalBolags samt Malmö och Gö* theborgs