Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med fanledn. af Hr Ribbings yttrande, att benmjöl aldrig begagnas på den ort han bebor, och hvilket jag Den 2 Juni f. m. 271 ej kan bestrida, blott beklaga, följer icke deraf, att detta gödningsämne får begagnas på andra orter inom Sverige, åtminstone känner jag flere sådane provinser. Men jag kan ej tillbakahålla den anmårkn. att då benmjöl icke begagnas i Hr Ribbings hemort, och således der mäste vara mindre kändt, kan likväl så ifrigt klandra dess användande och bevarande för Svenska jordbruket. Att jag uppgifvit, det gödning med benmjöl, gagnar jorden uti 10 år, är bygd på erfarenhet, måhända var detta en följd af jordmånens goda natur. Men säkert är, att detta gödningsämne visat sin nytta uti 8 å 9 år, på vanlig jordmån. Dä nu öfverläggoingen ansågs vara fulländad, hemställde Hr Gr. o. Landtm., att ingen anmärkning blifvit gjord emot Utsk:s förslag rör:de arbetade elfenhvalfiskoch andra slags ben, utan anmärknme endast afsett oarbetade ben. Hr von Hartmansdorff: Jag bar hoppats att då R. o. Ad. antagit 1845 års tulltaxa såsom bestående, der särskild öfverläggning ej blifvit begärd: så skulle vi slippa att tvista om så dane artiklar, hvilka ej redan blifvit ifrågaställa, emedan det vore gifvet att, för dem, de gamla stadgandena förblefve gällande. Om förhållandet är motsatt, så nödgas man naturligtvis lala emot allt hvad Utsk. föreslagit, och man icke vill bifalla. Dä btifver öfverläggningen ännu vidlyftigare. Jag har under nämnde förutsättning icke deltagit i öfverläggningen. Men är det nu fråga om propos. till bifall å Utsk:s hemställan i detta fall, så bestrider jag för min del Utsk:s förslag och anhåller att 1845 års taxa må förblifva gällande. Hr Gr. o. Landtm, yttrade i anledn. häraf att R. o.
Hvad särskildt den af motionären åberopade importen öfver Haparanda beträffar, vill Utskottet erinra, att denna ort — der ännu större fluktuation i tulluppbörden, än motionären anmärker, egde rum åren 1855—1856 och der smugiing icke i någon anmärkningsvärd grad bedrifves med gods från utrikes ort till Sverige, under loppet af år 1864 erhöll den allmännare nederlagsrätt 91 § i Tullstadgan omfönnäler, hvilket lätt förklarar, hvarföre i nämnda års räkenskaper icke större tulluppbörd derstädes blifvit synlig. Utskottet, som till alla delar biträder den af Kongl. Majit i 1863 års nådiga Förordning uttalade mening beträffande tullstämplingens gagnelighet sedan den inhemska fabriksstämplingen upphört, och icke nu har att yttra sig om den sednäres olämplighet, eger, efter det ofvan anförda, icke af motionens innehåll anledning att ingå i vidare utred - Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande M 38. ning af ämnet; men med föranledande af ett inkast derom, att flertalet af handelsoch fabriksföreningar så väl som magistrater i riket, då dem lemnades tillfälle att, innan ärendet af Kongl. Maj:t afgjordes, deruti sig yttra, förordat tullstämplingens.bibehållande, och att jemväl General-tullstyrelsen och Kommers-kollegium i afgifna utlåtanden förklarat sig icke för närvarande böra i underdånighet tillstyrka, att tullstämpelkontrollen upphäfdes, anser sig Utskottet, som tagit kännedom af handlingarne i målet, böra upplysa, att handelsoch fabriksföreningarne samt magistraterna afgifvit sina underdåniga yttranden under loppet af år 1859, eller innan den inhemska manufakturstämplingen upphörde, hvadan icke på innehållet af dessa utlåtanden kan byggas den slutsats, att nämnda auktoriteter skulle på enahanda sätt sig yttrat under förutsättning af sistberörda stämplings afskafFande.
Ritningen af fartyget är lika med den till fregatten af Chapman, ehuru i vida större scala machineriet och skrufven äro under vattengången och kunna således icke ålkommas af fiendtliga skott, hvilken omständighet kan göra delta fartyg så farligt i krig. Hr von Hartmansdorff, Au g., begärde att prot.- utdrtn från de öfriga Stånden mätte uppläsas i hvad sorn anginge de nu föredragna punkterna. Af de härefter upplästa prot.utdr:n inhemtades, att, i afseende på första punkten, PresteSt. beviljat den af K. M. äskade summa 100,000 r:dr, och i afseende på den 2:dra bifallit Utskts tillstyrkande; BorgareSt. hade gillat Utsk:s yttranden i afseende på båda punkterna. Hr von Hartmansdorff: Som PresteSt:s beslut innehåller, att den äskade summan 100,000 r:dr är bifallen, så, i aoo D«n 20 Mars e. m. händelse R. o. Ad. fattar enahanda beslut med det Högv. Ståndet, synes mig att Hr Nordensköld vinner hvad lian önskar. Jag tillstyrker således instämmande i PresteStis beslut. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om H. O. Ad. behagade bifalla Utskls förslag i Usta punkten. Ropades starka nej, blandade med ja. Uppå derefter framställd propos. biföll R. o. Ad., på sätt Hr Nordensköld föreslagit, 100,000 r:dr för ångfartyg. Hr Landtm, hemställde derefter, om R. o. Ad. behagade bifalla Utskls yttrande i 2:dra punkten. Ropades nej. Uppå derefter framställd propos. beslöt R. Q. Ld. att låta bero vid Utsk:s yttrande i aldra punkte». 3 : d j e punkten.
En förökad kostnad af 3,126,000 R:dr. ernot hvilken, efter samma beräkningssätt, som vid anslaget för ränta och amorlissement å sistlidne riksdags utländska lån tillämpades, svarar en årlig utgift af ungefär 186,000 R:dr, anser Utskottet icke böra, utan under förutsättning af en högst betydlig tillökning i trafiken, af Rikets Ständer antagas. Denna summa, fördelad på de 20,14 mil Nässjö-linien innefattar, skulle erfordra, för att ersättas, en årlig nettoinkomst Stats-Utskotlets Utlåtande M 86. 5{ af mer än 9,000 R:dr pr mil, utöfver den inkomst Laga-linien kunde för hvarje mil gifva, ett resultat, som mäste anses i hög grad osannolikt. Då nemligen den vestra stambanan från Göteborg till Falköping på en sträcka af 10 och c%oo:dels mil, med en folkmängd på 3 mils afstånd å båda sidor från jernvägen af 200,284 personer eller 19,290 pr mil, lemnat i nettoafkastning på ett år, nemligen från Oktober månad 1858 till och med September 1859, endast något öfver 7,000 K:dr H:mt pr mil, är det på intet sätt att förmoda, det sträckan Finjasjön-NässjöTenhult, 20 och 14/i0o:dels mil lång, med en folkmängd på samma afstånd af 180,198 personer eller 8,947 pr mil — således 10.343 personer mindre för hvarje mil än vid jernvägen Göteborg-Falköping — skulle lemna lika stor behållning för mil som denna. Snarare kan antagas, att nettobehållningen skulle blifva ringare i ett förhållande, som närmar sig förhållandet i afseende på befolkningens antal, och således om man här, på sätt Kommittéen antagit, lägger befolkningsförhållandena hufvudsakligast till grund, uppgå till omkring hälften af den nämnda summan eller till 3,500 R:dr R:mt.
I anledning häraf samt en genom Herr Justitie StatsMinistern meddelad nådig befallning, har bemälte Kollegium, den 17 påföljde November, till Revisorernes Ordförande a flå ti t följande, här ordagrant intagna, Berättelse: ”Uti ankommen skrifvelse från H. E. Justitie Stats-Ministerh, har blifvit meddelad Kongl. Maj:ts nådiga befallning till Kongl. KrigsKollegium att lemna Rikets Ständers Herrar Revisorer de underrättelser, angående Carl Gustafs Stads Krono-Ge värsfaktori, som begäras, — 153 — derefter Kongl. Kollegium fått mottaga Ordförandens för Revisorernes Andra Afdelning skrifvelse den 24 i förliden, Oktober, månad, med åtföljda Promemoria, innefattande de underrättelser, hvilka åstundas." Herrar Revisorer begära : "En kort historisk öfversigt öfver Faktoriet, från dess första grundläggning intill närvarande tid, de olika Styresmän, Direktioner och f örvaltningsprinciper, sorn ägt runi, samt tiden för hvarje förändring och deras verkan på inrättningens gång,’’ ”Sedan, efter 1808 och 1809 årens krig, Kronans Gevärs-Faktori uti Söderhamn så förfallit till byggnader och arbetspersonal, att stora kostnader påkallades för dess iståndsättning och förseende med skicklige arbetare, beslöt Kongl. Maj:t Faktoriets nedläggning samt inköp af Cail Gustafs Stads bruk och landsegendom för en summa, stor 60,000 R:dr Banko, samt anläggning derstädes af Gevärsfaktori, hvarom nådig skrifvelse afläts den i3 Oktober ,1812.” ”Under den i3 April påföljde år, förordnades om Söderhamns Faktori-personals förflyttning till Carl Gustafs Stad, men endast 9 personer förklarade sig villiga att, på försök, på hösten dit afflytta. Enligt samma nådiga skrifvelse, skulle en tillsatt Kommitté handhafva förvaltningen af den nya faktori-anläggningen, hvilken Kommitté upphörde enligt Kongl Brefvet den 3 April 1822, då öfverstyrelsen flyttades till Kongl. Krigs-Kollegium.
I denna del skedde ändring hos Lagmansrätten genom dom den 20 Sept. 1792, af det väsendtliga innehåll, att den af Häradsrätten Trippiska godset på det sätt tillegnade förpantningsnatur, att den skulle minska Trippiska arfvingarnes frälserättighet och disposition öfver bemälte gods, efter Lagmansrättens pröfning så mycket mer försvunne, som hvarken den del af 1653 års öfverlåtelsebref, som ställt dessa hemman under Kronans inlösen, eller Kongl. Maj:ts till Dess Kammarkollegium den 17 Januari 1782 i nåder aflåtna bref, och ej eller utslaget den 26 Juli 1786 härtill så föranledde, att Lagmansrätten, i brist af mera uttryckligt stadgande, ansåge sig utan öfverskridande af sin gräns kunna deri ingå; utan pröfvade Lagmansrätten rättvist att, med upphäfvande af alla Häradsrättens på denna grund i sin dom fästade beslut, i anledning af åtskilliga åberopade författningar förklara samtlige i fråga varande frälseskatte allmogen*) under Trippiska godset skyldige att till Trippiska arfvingarne, på sätt de slikt påstått, uppfylla skyldigheter och utgöra räntor, efter som hvarje hemman af *) Donna benämning motsvarar endast en del af hemmansåboarna, nemligen dem, sorn voro skatteman, såsom ägare af hemmanens jord; men samma benämning användes origtigt äfven på de öfriga. — 46 — ålder funnes taxeradt enligt Kronans publike jordebok, och att penningentskybierne efter tre daler silfvermynt riksdalern betala, och persedclsräntan antingen in natura eller i penningar efter länets årligen fastställde markegång.
Canzlers-Expeditionen jemväl erhållit, det vore af vigt, att nödig tillökning uti dessa Expeditioners personal varder beviljad, så att det uppi håll och deraf följande olägenheter, som rättsökand* parter annars blefve underkastade, måtte kunna undanrödjas; varande i sammanhang härmed, hos Ridderskapet och Adeln af II. Exc. Herr Grefve Posse, A., jemväl väckt en till Utskottet remitterad motion, innefattande förslag till Staten för samtlige Expeditioner, hvilka, i följd af Stats-Rådets förändrade organisation, borde blifva under Justitiae-Departemcntet lydande. Enär Stats-Utskottet sedermera fått emottaga Kongl. Majtts Nådiga Prbposition med förslag till löne-reglering för alla Stals-Departementens Expeditioner, bar Utskottet vid dess besvarande jemväl tagit olvannämnde anmärkningar och motion i Stats-Utslsotlets Utlåtande, N:o ip3. 3 öfvervägande; och får derföre nu endast åberopa det, i anledning af samma Nådiga Proposition, afgifne serskilda Utlåtande. 3;o. Kongl, Hof - Rätlerne.
Det är med sann tillfreds ställelse jag emottagit RiddarhusUtsk:s ifrågav:de Mern.; ty så väl för mig som för hvar och en af R. o. Ad:s öfrige ledamöter har det utan tvifvel icke sällan varit ganska svårt att kunna, såsom sig borde, följa RiddarbusUtsk:s hittills endast skriftligen, men ej i tryck oss delgifna framställningar, hvilken svårighet skulle för Den 1 7 Decernber. framtiden undanrödjas, om Utsk:s Utlåtin trycktes och till R. o. Adis medlemmar utdelades. Ehuru jag således fullkomligen erkänner förslagets verkliga nytta, bör jag dock medgifva, att Gr. Lagerbjelke i sin nyss gjorda framställning har så till vida rätt, som det möjligtvis skulle kunna förefalla de öfriga St:n i någon mån främmande, att R. o. Ad. förutsätter, att det allmänna skulle betala en större kostnad för dessa Ut!åt:ns tryckning, än hittills ifrågakommit, nemi. i sammanhang med våra prot:r. En värd ledamot af Höglofl. RiddarhusUtsk., Hr von Francken, har jemväl förklarat sin enskilda mening vara, att antalet af Bihangs-exemplaren kunde, utan skada, nedsättas från 700 till det af Utsk. föreslagna belopp, 500, hvilket antal, äfven i min tanke, synes vara tillräckligt. Då någon annan anmärkn. emot förslaget icke blifvit gjord, torde frågan nu genast kunna afgöras och en återremiss undvikas, sålunda att R. o. Ad. bi folie Utskis hemställan med den förändring, som blifvit föreslagen. Blott en liten modifikation af uttrycken ville jag härvid förorda. Ty som det skulle kunna hända, att R. o. Ad. framdeles beslöte höja antalet af protokolls-exemplaren, torde det måhända vara mindre lämpligt att för Bihangs-exemplarens belopp fastställa en viss siffra, oberoende af de förstnämnda exemplarens antal, som nu tillfälligtvis utgör siffran 500.
Staden grundar sitt egentliga bestånd på handeln med Bergslagen samt transporter af Metall och andra effecler lill Stockholm, hvarifrån återföras specerier, Saltoch Kramvaror m. m. till ortens och Bergslagernes behof. Den hufvudsakligaste Handels-artikeln utgöres af Spannmål till ett icke obetydligt värde. Staden har sin fördelaktiga belägenhet nära de sädesrika provinserna Upland och Södermanland att tacka för sitt inflytande i detta afseende och afsätter årligen ett stort qvantum Spannmål till Beigslagen och i allmänhet till Stora Kopparbergs Län. Det bör icke lemnäs obemäldt, alt Stadens Handlade med drift och omtanka vinnlagt sig om denna handel i större scala samt att derigenom ett större RörelseCapital årligen bringas i omlopp. Stadens folknummer består för närvarande enligt »832 års Mantalslängd af 3,3o4 personer, hvaraf 2,246 äro Mantals-skrifne och de öfrige i,o58 befriade, dels såsom öfveråriga och medellösa samt dels såsom minderårige. Handelns tillstånd är, åtminstone jemförelsevis till Slapel-Släderne och öfrige Rikets Städer icke i aftagande. Handtverkerierna hafva väl icke under sisla qvinqvenniet aftagit men befinna sig dock i ett stillastående tillstånd. Det vore måhända origtigt att söka orsakerne dertill i den större täflan, som igenom lossande af Skråtvånget uppstått. För För idoge och omtänksamme handtverkare, hvaraf åtskillige här finjias är ännu tillfälle att bana sig väg till välstånd och oberoende. Förnämligaste grunden till Handtverkeriernes föi fall torde få sökas i den förfelade uppfostrings-melhod, som skrå-privilbgierne gynna. Man kan icke gerna venla sig, att ur den kring land och rike strykande arbets-styrkan af Gesäller skola framstå duglige och driftige handtverksman, eller att deras tillverkningar skola kunna uthärda täflan med utlänningens förgäfves utslängda producter.
Ridderskapet och Adeln: att den, för „Direktörer, Theater-, vid andra än Konungens spektakler*, af Utskottet såsom minimi-afgift föreslagna bevillning af 25 r:dr matte, liksom hittills, blifva att betrakta såsom bestämd afgift, eller ock, derest den antoges sorn minimi afgift, nedsättas till 20 r:dr; att enahanda förändring, eller från minimiafgift till bestämd afgift såsom hittills, matte ega rum vid den föreslagna rubriken:
På framställning af Herr Inspektor, tillerkändes åt medellöse lärjungen af andra klassen, Ernst Waldemar Nordgren, vitsordad för berömlig flit och mycket godt uppförande, uppmuntringsoch understödsmedel af Femton Riksdaler Riksmynt, hvilka skulle genom Herr Inspektor honom tillställas. Rätteligen utdraget, intygar. Carlskrona högre elementarläroverk den 10 December 1861. Carl Rääf, Läroverkets Rektor. Utdelningen attesteras: II. Wachtmeister, Läroverkets Inspektor. Utdrag af Protokollet, hållet i Läroverks-kollegium vid Carlskrona högre elementarläroverk den 11 Januari 1859. § 2. På gjord framställning beslöt Kollegium, att tilldela lärjungen af S:de klassen, Georg Theodor Schirman, vitsordad för godkänd flit och mycket godt uppförande, men stadd i särdeles torftiga lefnadsvilkor, uppmuntringsoch understödsmedel af Tjugo Riksdaler Riksmynt, hvilka Rektor skulle honom tillställa. Rätteligen utdraget, intygar. Carlskrona högre elementarläroverk den 10 December 1861. Carl Rääf, Läroverkets Rektor. Utdelningen attesteras: II. Wachtmeister. Utdrag af Protokollet, hållet i Läroverks-kollegium vid Carlskrona högre elementarläroverk den 1 April 1859. § 3. At meddellöse lärjungen af 3:dje klassen, Jarl Emil Mortimer Rundqvist tilldelade Kollegium fattigmedel af Tio Riksdaler Riksmynt, hvilka skulle af klassföreståndaren, Adjunkt Sjöbohm, honom tillställas. Rätteligen utdraget, intygar. Carlskrona högre elementarläroverk den 10 Carl Rääf, Läroverkets Rektor. Utdelningen atttestei'as: II. Wachtmeister. Utdrag af Protokollet, hållet i Läroverks-kollegium vid Carlskrona högre elementarläroverk den 15 Juni 1859. § 3.
Herr idre i dag förestagit: dä beskattningsrätten möjligen kan lida, är ingen försigtighet öfwerflödig; den är en skyldighet, en öwilkorlig Pligt: 2:0 at oagtadt deruti en tid af fem är är utsatt emellan hwarjs Riksdag, Rikets Ständer för denna gäng hos 564 Den Z Junit. kommande Konungen ffulle i underdånighet anhålla, at om ej Fäderneslandet under loppet af tenna Riksdag fred ä alla sidor erhölle, de sä snart möjligt wore, efter desi ernående här ätrr blefwe församlade. 3:o at nuwarande con8titution8-Utffott med tilökning af et bestämdt antal Ledamöter, fortfar under loppet af denria Riksdag i den egenskap nya Regeringsformen i 81 § stadgar. Dä Rikets skuld med hwarje dag kriget warar stal ökas, dä wi äre vkunnige om hwad land wi wid en möjlig ernående fred kunne hafwa i behäll, dä handelsrörelse och alla bergwerk af närwarande csn. ^unctur sa betydligen lida, at de omöjligen nu kunna päläggas den del af bewillning, som unter en wäntad fred bör dem tilkomma; anser jag lika omöjligt at med rättwisa upgöra sanna beloppet, som at stadga fördelningsgrunterne af Bewillningen, för längre tid än det närwarande, aldrig för s är. Med uttryckligt förbehäll af desse Lrenne efwan anförde omständigheter, och med bibehällande af den synbara rätt Konung och Ständer deruti är förbehällen, at Lagarne i samräd förbättra och jämnka, anser jag för min del ingen betänklighet at gifwa mit fulla samtycke och bifall til den föreflagne Regeringsformen i hela sin widd. Mätte Rikets första Ständ gifwa de öfriga et efterdöme at först hafwa grundlagt hoppet för en kommande tid, och wisat at upoffringar hos Ridderffapet och Adeln Den 5 Juni». 66S ej beräknas efter den ökade tyngd de deraf känna, men efter den ökade nytta et gemensamt fosterland deraf kan winna.
Posternes reglering på åtskillige orter i Riket, samt vissa öfverklagade olägenheter vid Postföringen emellan Norrige och Dannemark, 275. — om Aterremiss till Lagsamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten af dess Utlåtanden, angående 1:0 författande af ett sammandrag och en Systematisk Samling af Författningar om Jordägares rättigheter och skyldigheter, och 2:0 afskaffande af Luderplatser och allmänna Skallgångar, dito. — om Remiss till Lagutskottet af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, om antagande af en ny ConcursLag och förändring af 1 §. 8 Cap. GiftermålsBalken samt 7 Cap. RättegångsBalken, 481. — om Remiss till Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet af ett Memorial, rörande allmänna fattigvården, dito. 20.3 ProlocoIlsUldrag, Ridderskapets och Adelns, angående ConstitutionsUtskottets
Här står ju redo midt uti vår skara Den unga flock, som framtidslöftet är, Slå upp ditt öga fullt, du tärna där, Att vi må fråga, och att det må svara, Hvad sommardagen i sitt sköte bär! Att vi må fråga, om i blida stunder * * * I viljen dela lifvets glam och lek. Där finns ett drömslott till för ras Arbesförmannen och Karl Olsson, 3 5 år g a m - smek, mal, är en pålitlig och bra arbetare. D å han För stora barn ett nytt barnkammarväxte upp, var han rätt svag, så att han under, tidigt måste vänja sig vid att tänka på sin Af diktens trollväf bygdt och sagans ek. hälsa, hvilket gjorde, att han i unga år blef absolutist, något som han senare alltid var glad åt. H a n gifte sig tidigt och hade då lagt af så mycket, att han utan skuld kunde inrätta sitt lilla hem efter blygsamma fordringar. Att I mån svara: Ja, vi vilja sjunga, Vi vilja le och dansa liksom I. Som förr vi gärna skola stå er bi, Vi äro alla lyckliga och unga, Hustrun Märta kom som 1 8 årig flicka Och sagans drömslott älska från äfven vi. landet för att söka tjänst i hufvudsta* den. H o n presenterade sig i svart silkesschalett och solida, hemväfda kläder från topp Att vi må fråga, om i tunga tider till tå och talade om, att hon kunde väfva I viljen dela arbete och strid. spinna, ingenting annat. Doktorinnan Bak ' drömmens slott en öde och stig tar men vid, Gynna det s v e n s k a arbetet / ^ ^ *? e d e IDUN 320 Berg, hos hvilken hon sökte tjänst, var själf mycket hemma i hushållsgöromål. H o j tyckte mycket om Märtas rödblommiga ansikte och beslöt att lära upp henne till en duktig tjänarinna. Märta stannade i denna tjänst, tills hon 5 år senare gifte sig med Karl Olsson.
Brukaren af annans jord behöfver förlag till kreatur och redskap, jordbrukarens arbetare, om han skall vara annat än dräng eller stat-torpare, behöfver förlag för att kunna sköta ett jordtorp eller, 8 Lag-Utslcottets Betänkande N:o 35. om han vill komma ett litet stycke längre i treflighet och lycka, för att horeda sig ett eget hem, köpa sig en stuga, en ladugärd, en ko, nägra får o. s. v., handt verkaren behöfver förlag för att förskaffa sig bostad, verktyg och mera dylikt, som fordras för bedrifvandet af hans näring. Hvarföre skulle det då icke "vara dom tillåtet, att, i den mån do kunna genom redlighet och flit tillvinna sig förtroende, lemna en förlagsgifvare underpant i den egendom, de genom hans försträckning förvärfva? Det är sannt: allt detta kan anses för småsaker i jemförelse med de stora förlagerna till bergsbruk och fabriker; men det är icke alltid de stora, de mest bullrande, mest i ögonen fällande rörelserna, som säkrast bidraga till samhällets förkofran: Den för det hela vigtigaste frågan är, icke huru den rike skall bli mera rik, utan huru den fattige skall bli mindre fattig. Men utan att fästa sig blott vid nödvändigheten af förlag för den, som vill arbeta sig upp till sjelfständighet i något visst yrke eller företag, kan man tänka sig en otalig mängd af händelser, då den, som redan äger en mer eller mindre betydlig förmögenhet i lös egendom, ser sig tvungen att anlita andras biträde i försträckningsväg, för att rädda sig ur en tillfällig förlägenhet. Äfven för honom hör lagen lemna något medel öppet, hvarigenom han förmår värja sig mot en hotande undergång, utan att nödgas skingra en egendom, den han möjligtvis icke utan största olägenhet kan umbära.
Vid förnyad föredragning af Bag-Utskottets så väl den 27 sistlidne Februärii afgifne Betänkande, angående väckt fråga om skarpande af det nu för tjufnader stadgade straff, m. m. sorn ock den 25 sistlidne April meddelte samt den 16 dennes på bordet lagde Utlåtande, i anledning af de hos Ridderskapet och Adeln vid Utskottets förra Betänkande gjorde anmärkningar, blefvo berörde tvenne Utlåtanden till alla delar af Ridderskapet och Adeln afslagne. S. D. I anledning af gjorde anmärkningar återremitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet bemälte Utskotts den 23 sistlidne April afgifne samt den i6:de dennes pi bordet lagde Betänkande, i anledning af väckte motioner om en friare handel med Svenska Skogsproducter. S. D. Di nu å nyo föredrogs Bag-Utskottets den 28. sistlidne April afgifne samt den 16 dennes på bordet lagde Utlåtande, i anledning af de hos Ridderskapet och Adeln samt Preste - 448 Prot. Utdr. d. 31 Maji 1818- Ståndet gjorde anmärkningar vid Utskottets den 5 sistledne Mars meddelte Betänkande, i frågan att de publike Authoriteter, som å .Kongl. Majit* och Kronans vägnar afsluta Contrakter elier Afhandiingar med enskiite, ej mä äga att, vid tvist om uppfyllande och tolkning deraf, sjelfve deröfver dömma; blef samma Utlåtande af Ridderskapet och Adeln gilladt. Från Hogvordiga Preste-Siandet. S. D.